Migrācijas plūsmas, patvērums un šo faktoru ietekme uz Šengenas sistēmu (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Padomes un Komisijas paziņojumi par migrācijas plūsmām un patvērumu un šo faktoru ietekmi uz Šengenas sistēmu.
Enikő Győri
Padomes priekšsēdētāja. - Priekšsēdētāja kungs! Notikumu attīstība dienvidu kaimiņvalstīs un to radītās migrācijas plūsmas ir nopietns pārbaudījums Eiropas Savienībai. Tas ir parādījis, cik svarīgi ir apskatīt visu migrācijas un bēgļu plūsmu pārvaldības problēmu.
Tādēļ martā Eiropadome aicināja Padomi un Komisiju līdz jūnija Eiropadomei iesniegt plānu, kā attīstīt migrācijas un bēgļu plūsmu pārvaldības spējas. Nozīmīgi soļi šajā virzienā ir Tieslietu un iekšlietu padomes 2011. gada 11. un 12. aprīlī pieņemtie secinājumi un paziņojums, ko Komisija izdeva pagājušajā nedēļā. Prezidējošā valsts 12. maijā ir sasaukusi īpašu Tieslietu un iekšlietu padomes sanāksmi, lai pārrunātu migrācijas un bēgļu plūsmu pārvaldības problēmu. Pārrunas palīdzēs sagatavoties Eiropadomes sanāksmei, kas notiks 21. jūnijā un kurā iztirzās šo pašu problēmu.
Mums, protams, kaut kas jādara saistībā ar notikumiem otrpus Vidusjūrai. ES un dalībvalstis ir gatavas palīdzēt gan personām, kas pārvietotas Ziemeļāfrikas jaunāko notikumu pavērsienu dēļ, gan dalībvalstīm, kuras tas vistiešāk ietekmē. Dažos pēdējos mēnešos ES un dalībvalstis ir sniegušas ārkārtas humāno palīdzību par aptuveni EUR 96 miljoniem, un mēs esam apņēmušies turpināt palīdzības sniegšanu, kā un kad nepieciešams.
Turklāt Padome ir lūgusi visas dalībvalstis turpināt atbalstīt UNHCR, Starptautisko Migrācijas organizāciju, Sarkano Krustu un visus attiecīgos dalībniekus, kuru centieni palīdzēt personām, kas pārvietotas Lībijā ieilgušās vardarbības dēļ, ir sevišķi svarīgi. Dalībvalstis, kuras tiešāk ietekmē šie notikumi, saņem palīdzību finansējuma, aprīkojuma un tehniskās kompetences formā, piemēram, iepriekš Komisija paziņoja, ka no ārkārtas fondiem varētu piešķirt aptuveni EUR 25 miljonus tādām dalībvalstīm kā Itālija un Malta. Turklāt, kaut arī jaunizveidotais Eiropas Patvēruma atbalsta birojs vēl nav pilnīgi gatavs darbam, ir pieejama palīdzība arī no tā. Dažas dalībvalstis, tostarp Ungārija, jau ir izteikušas gatavību pārvietot bēgļus no Maltas, lai mazinātu spiedienu uz tās valsts iestādēm.
Padome aizvien ir pilnīgi apņēmusies turpināt Kopējās Eiropas patvēruma sistēmas izstrādi, izņemot noteiktus pasākumus, kas paredzēti šīs konkrētās situācijas risināšanai. Padomē un Parlamentā noris darbs, un, neraugoties uz tehniskajām grūtībām un politiski delikāto tematu, jau ir panākts zināms progress.
Kopumā migrācijas plūsmu pārvaldībai ES un atsevišķās dalībvalstīs vajadzīga efektīva robežu pārvaldība. Ciktāl tas attiecas uz ārējo robežu pārvaldību, FRONTEX ir liela nozīmē daudzējādā ziņā, tostarp ES ārējo robežu uzraudzībā un operatīvas palīdzības sniegšanā.
Ņemot vērā jaunākos notikumus Ziemeļāfrikā, 2011. gada 20. februārī pēc Itālijas valdības lūguma tika uzsākta kopīga operācija Hermes. Tās mērķis ir novērst un noteikt nelikumīgu robežu šķērsošanu Lampedūzā, Sicīlijā, Sardīnijā un kontinentālajā Itālijā. Turklāt FRONTEX palīdz Itālijas iestādēm veikt otrās līnijas robežu kontroles darbības, instruējot un pārbaudot migrantus.
Padome arī atzinīgi vērtē Komisijas lēmumu mobilizēt papildu līdzekļus, kas nepieciešami, lai FRONTEX turpinātu plānotās kopīgās operācijas. Mēs esam mudinājuši dalībvalstis sniegt turpmākus tehniskos un cilvēku resursus, kas nepieciešami aģentūras operācijām, tostarp operācijai Hermes.
Kā zināms, Parlamentā ir iesniegts jauns priekšlikums saistībā ar FRONTEX, un mēs to pārrunājam. Es ļoti paļaujos uz Parlamenta atbalstu, lai pabeigtu šo leģislatīvo priekšlikumu un pārrunas būtu sekmīgas.
Ņemot vērā jaunāko migrācijas spiedienu no Ziemeļāfrikas, FRONTEX stiprināšana ir kļuvusi par būtisku Padomes prioritāti. Vēlos izteikt pateicību Busuttil kungam un ēnu referentiem par labo sadarbību, un es ļoti ceru, ka, kā tikko uzsvēru, līdz 2011. gada jūnijam tiks panākta vienošanās pirmajā lasījumā saskaņā ar Eiropadomes martā izteikto aicinājumu.
Notikumi Vidusjūras reģiona dienvidu daļā, precīzāk, saistībā ar Tunisijas migrantiem, kas ierodas Lampedūzā, ir izvirzījuši jautājumus par kontroli uz iekšējām robežām. Tas savukārt ir saistīts ar jautājumu par pārvietošanās brīvību Eiropas Savienībā. Padome pilnīgi piekrīt uzskatam, kam pievienojas gandrīz visi klātesošie, ka personu pārvietošanās brīvība Šengenas zonā ir ievērojams sasniegums. Dalībvalstis, kas ir lūgušas Šengenas sistēmas pārskatīšanu, ir arī uzsvērušas, ka tas tiek ierosināts ar nolūku aizsargāt mūsu pilsoņu pārvietošanās brīvību, kas ir viens no Savienības stūrakmeņiem.
Šo nolūku iespējams īstenot, ja, pastāvot palielinātam spiedienam uz Šengenas zonu, tiek uzlabota tās drošība un pārvaldība. Ņemot vērā palielināto spiedienu uz dažām ārējām robežām un dalībvalstu aicinājumus stiprināt Šengenas noteikumu sistēmu, Padomei tomēr jāapsver, kā iespējams turpmāk garantēt brīvas pārvietošanās principu un tajā pašā laikā saglabāt pilsoņiem nepieciešamo augsta līmeņa iekšējo drošību.
Padomes sanāksmē 2011. gada 12. maijā prezidējošā valsts plāno ierosināt pārrunas par dažādām idejām saistībā ar Šengenas acquis, kuras Komisija ir izteikusi savā 4. maija paziņojumā par migrāciju. Padome ar sevišķu interesi gaida iespēju pārbaudīt Komisijas ierosinātos mehānismus saistībā ar saskaņotu un īslaicīgu kontroļu atjaunošanu, ko, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem un ievērojot Kopienas metodi, izmantotu kā pēdējo līdzekli. Turklāt Padomei būs iespēja pārrunāt to, kā turpināt darbu pie Šengenas izvērtēšanas mehānisma pārskatīšanas, lai nodrošinātu efektīvāku un vienotāku acquis īstenošanu.
Protams, mūsu svarīgākā prioritāte ir Vidusjūras reģiona dienvidu apgabala dramatisko notikumu seku risināšana, taču mums arī jāizdara secinājumi nākotnei. Īsāk sakot, mums jāievieš ilgtermiņa stratēģija. Daži manis izvirzītie jautājumi palīdzēs šādu stratēģiju izveidot, taču es ar interesi gaidu pārrunas, kurās varētu izstrādāt visaptverošu pieeju migrācijai, kas pilnīgi atbilstu mūsu vispārējai migrācijas pieejai.
Šajā sakarā premjerministrs V. Orbán nesen teica, ka mums skaidri jānodala ekonomiskie migranti un politiskie bēgļi. Ja Eiropa vēlas būt patiesa pret sevi, tai jāuzņem pēdējie. Ar Māršala plānam līdzīgiem paņēmieniem Eiropai jāpalīdz Ziemeļāfrikas valstīm radīt tajās dzīvošanai piemērotus apstākļus, tādējādi risinot migrācijas pamata cēloņus. Lai to īstenotu, jāpanāk ne tikai vienošanās mūsu starpā, bet jārīko apspriešana arī ar kaimiņvalstīm, it īpaši sadarbībā ar Ziemeļāfrikas valstīm, turklāt jāņem vērā daudzi faktori, piemēram, starptautiskais protekcionisms, migrācija, mobilitāte un drošība.
Nobeigumā, raugoties no plašāka skatupunkta, mūsu dienvidu kaimiņvalstīm tiks sniegta visa pieejamā palīdzība, lai tās pārietu uz atklātu, demokrātisku un plaukstošu sabiedrību. Šis ir labākais iespējamais veids, kā risināt pamudinājuma faktorus, kas nelegālos imigrantus dzen uz mūsu krastiem.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs! Šodien mēs esam sapulcējušies, lai apspriestu Eiropas iedzīvotāju migrāciju un robežu šķērsošanu, taču ļaujiet man sākumā atgādināt, ka vakar apritēja Šūmana deklarācijas 61. gadadiena. Ar šo deklarāciju tika likti Eiropas Savienības pamati, un tajā dienā aizsākās Eiropas iedzīvotāju labprātīga kopā sanākšana, lai aizmirstu savas domstarpības un izveidotu Eiropu bez robežām, kurā mūsu pilsoņi varētu brīvi pārvietoties starp valstīm.
Tādos reģionos kā tajā, kur pašlaik atrodamies - Strasbūrā, Elzasā, dzīve pierobežā vairs nenozīmē ierobežojumus, un ieguvumi sniedzas tālāk par šiem pierobežas reģioniem. Lielākajai daļai Eiropas iedzīvotāju tiesības brīvi pārvietoties ir Eiropas projekta iemiesojums un viens no reālākajiem Eiropas Savienības rezultātiem, un es priecājos teikt, ka vairums eiropiešu izmanto šīs tiesības pilnā mērā: katru gadu Eiropas Savienības valstīs tiek veikti aptuveni 1,25 miljardi tūrisma ceļojumu.
Bez Eiropas Savienības tas nebūtu iespējams. Es vēl atceros, ka, lai no manas valsts, Portugāles, dotos uz Spāniju, bija jāpārvar daudzi šķēršļi. Tādēļ tas, ka valstis spēj mazināt barjeras pie robežām un ļauj iedzīvotājiem brīvi pārvietoties, patiesi ir lieliska civilizācijas progresa zīme.
Turklāt arī ekonomikas ziņā brīva pārvietošanās ir būtisks faktors, kas sekmē vienoto tirgu un Eiropas nepārtrauktos centienus palielināt izaugsmi un darbvietu skaitu. Vienkārši runājot, brīva pārvietošanās Eiropai ir tas pats, kas ēkai pamati. Nojauciet tos, un visa būve sagrūs.
Pagājušajā nedēļā Komisija sniedza paziņojumu par strukturētāku pieeju migrācijai, cita starpā pieminot arī priekšlikumu nostiprināt Šengenas pārvaldības sistēmu. Turpmākajās nedēļās tiks iesniegti citi priekšlikumi; un es vēlos uzslavēt komisāres Malmström darbu, kura ar lielu gudrību un iejūtību dara visu iespējamo, lai rastu labāko pieeju šim sarežģītajam jautājumam.
Ļaujiet man pievērsties Šengenas pārvaldībai, jo saprotu, ka tas Parlamentam ir svarīgākais jautājums. Protams, ir daudz citu priekšlikumu, piemēram, par FRONTEX stiprināšanu un kopēju Eiropas patvēruma sistēmu, taču es ceru, ka būs citas reizes, kad pienācīgāk pārrunāt šos jautājumus.
Pagājušajā gadā Komisija iesniedza priekšlikumus par Šengenas izvērtēšanas mehānisma kā mūsu kopējā projekta tiesību kopuma galvenā elementa saglabāšanu un stiprināšanu, un es vēlos uzsvērt, ka pagājušajā gadā, t. i., krietni pirms nesenajiem notikumiem, Komisija jau bija noteikusi dažas problēmas Šengenas pārvaldībā. Tagad mēs atjaunināsim un pilnveidosim šos priekšlikumus un darīsim visu iespējamo, lai gūtu ātrus rezultātus.
Pašreizējā migrācijas situācija Vidusjūras reģionā un tās izraisītais spiediens ir izcēluši trūkumus un dalībvalstu nesaskaņotu reakciju Šengenas pārvaldībā. Sakarā ar šiem ārkārtējiem apstākļiem mums steidzami jāpastiprina Šengenas un ārējo robežu pārvaldība. Ir vajadzīga labāka saskaņošana starp Komisiju un dalībvalstīm, un, galvenais, starp pašām dalībvalstīm.
Kaut arī nesenie notikumi ir mazliet pasteidzinājuši šī jautājuma apspriešanu, Komisija izmanto šo izdevību, lai paziņojumā pievērstos ieilgušajām pamata neatbilstībām un neatrisinātiem jautājumiem, kas devuši iespēju dažām dalībvalstīm rīkoties vienpusēji un neatbilstoši Eiropas Savienības nostājai. Ir laiks nocirst šo tendenci saknē: izbeigt to ab ovo.
Komisija jau ir īstenojusi īstermiņa pasākumus, lai risinātu situāciju Vidusjūras reģionā. Turklāt pagājušajā nedēļā iesniegtā pakete rosina uz racionālām pārdomām, ņemot vērā īstermiņa vajadzību pēc nostiprinātām ārējām robežām un plašākas pieejas patvērumam un migrācijai. Turklāt šie jautājumi jāapsver, ņemot vērā kaimiņattiecību politiku, tirdzniecību ar Ziemeļāfriku un atbalstu demokratizācijai, kā arī Eiropas ilgtermiņa darbaspēka deficītu un centienus veicināt Eiropas konkurētspēju.
Tā nav automātiska reakcija. Tā nav improvizācija. Tas ir un tam jābūt plašam pasākumu kopumam, kas izstrādāts, pamatojoties uz spēcīgu un sekmīgu Eiropas politiku, un kas nosaka Eiropas Savienības un tās iedzīvotāju labākās intereses pašlaik un turpmāk.
Tajā pašā laikā mērķis ir sniegt atvieglojumu dalībvalstīm, kas cenšas tikt galā ar negodīgu migrācijas apgrūtinājuma daļu. Ja kādas valsts krastos izceļas tūkstošiem cilvēku, tas nav tādēļ, ka viņi sapņotu par dzīvi Maltā vai Lampedūzā, bet gan tādēļ, ka viņi meklē labāku dzīvi Eiropā. Nevar gaidīt, ka valstis, kas vistiešāk pakļautas milzīgam migrantu pieplūdumam, ar viņiem tiktu galā vienas pašas. No noteikumiem par iedzīvotāju brīvu pārvietošanos labumu gūst visas Eiropas Savienības valstis. Visu valstu pienākums ir atbalstīt tās valstis, kas kādreiz izjūt sevišķu spiedienu. Tas nozīmē, ka apgrūtinājums ir jādala līdzvērtīgi. Tas arī nozīmē, ka visām dalībvalstīm savi pienākumi jāuztver nopietni.
Domājot par apgrūtinājuma sadalīšanu, jāņem vērā visas grūtības un devums, un īsti Eiropas Savienības garā būtu veikt solidāru un atbildīgu krīzes pārvaldību. Mūsu reakcijas atslēgas vārdi ir solidaritāte un atbildība. Imigrācija ir Eiropas izaicinājums. Imigrācija jārisina Eiropai.
Tādēļ Komisijas priekšlikuma mērķis ir pavirzīt Savienību soli uz priekšu Šengenas sistēmas pārvaldībā, parādot, ka starp dalībvalstīm var pastāvēt solidaritāte. Runa ir par kopēju pārvaldību, nevis vienpusēju rīcību. Es vēlreiz uzsveru, ka tā ir daļa vispārējas pieejas. Šādas pieejas aspekti ir arī FRONTEX stiprināšana un virzība uz kopēju Eiropas patvēruma sistēmu.
Ļaujiet man izteikties pilnīgi skaidri: runa nav par to, kā dalībvalstīm rast iespējas, lai atkal ieviestu robežkontroli. Esmu cieši pārliecināts, ka šāda rīcība ne tikai katastrofāli grautu to, ko pēdējā 61 gada laikā Eiropa ir izveidojusi, bet arī kaitētu mūsu centieniem nākotnē radīt plaukstošu un integrētu Eiropu.
Turklāt saskaņā ar pašreizējo Šengenas sistēmu dalībvalstīm jau tagad ir tiesības vienpusēji izmantot šo iespēju. Pagātnē šīs tiesības ir izmantotas, lai palīdzētu dalībvalstīm tikt galā ar īpašiem īstermiņa ārkārtas apstākļiem, piemēram, saistībā ar teroristu uzbrukumiem vai narkotiku apriti.
Šiem izņēmuma gadījumiem jābūt izņēmumiem. Es nespēju pienācīgi uzsvērt, ka robežkontroles atjaunošana Eiropai nav vēlama nedz pašreizējos apstākļos, nedz saistībā ar nākotnes grūtībām, ar kurām mums agrāk vai vēlāk būs jāsaskaras. Tam jābūt absolūti pēdējam līdzeklim.
Turklāt mēs visi zinām, ka iekšēja kontrole var būt sporādiski lietderīga, taču tā neietilpst konstruktīvā pieejā Eiropas integrācijai un neataino rentablu ilgtermiņa risinājumu pārvietošanās uzraudzībai un imigrācijas spiediena mazināšanai. Tā ir bijis vienmēr. Saskaroties ar milzīgu migrantu pieplūdumu, galu galā neviena no dalībvalstīm nebūs labākā stāvoklī, ja mēģinās problēmu risināt patstāvīgi. Ilgstošu risinājumu iespējams rast tikai, ja dalībvalstis darbojas kopā.
Pirms gada izteiktie priekšlikumi stiprināt Šengenu ar izvērtēšanas mehānismu un pastiprinātu robežu uzraudzības saskaņošanu palīdzēs sistēmā radīt Savienības mēroga disciplīnas un dalītas vadības izjūtu. Priekšlikumi garantēs, ka nākotnē valstis nejutīs vajadzību patstāvīgi pieņemt lēmumus, kas ietekmē visas Šengenas līguma parakstītājas valstis.
Es uzsveru, ka šī nav jauna politika, kas grauj Savienību. Tā ir iespēja stiprināt Savienību - solis pretī vienotai Eiropas pārvaldībai, nevis atkāpšanās no tās. Nolūks ir stiprināt Šengenas acquis, nevis novirzīties no tā. Mēs nevaram izlikties neredzam to, ka nesenie notikumi Šengenas pārvaldībā ir atklājuši problēmu, kas mums jāatrisina. Ja mēs nestiprināsim pašreizējos mehānismus, dalībvalstis turpinās rīkoties vienpusēji. Patiesībā tās tiks mudinātas rīkoties vienpusēji. Mēs dosim argumentus populistiem, ekstrēmistiem un dažos gadījumos ksenofobiem, kuri vēlas apšaubīt nozīmīgo acquis communautaire šajā jomā. Tādēļ mēs uzskatām, ka labākais veids, kā izvairīties no Šengenas apdraudēšanas, ir tieši Šengenas pārvaldības noteikumu stiprināšana un dažu tās aspektu precizēšana.
Es uzsveru, ka runa nav par padošanos spiedienam no kādas Eiropas puses. Palielinot mūsu spēju risināt krīzes situācijas, tiks ieviesta spēcīgāka pārvaldības sistēma, kas lēmumu pieņēmējiem dos labākus līdzekļus, lai nākotnē pretotos populistu vai ekstrēmistu spiedienam.
Šis priekšlikums nav paredzēts tikai īstermiņa problēmu risināšanai, taču īstu ticību ilgtermiņa risinājumiem iespējams panākt, ja parādām, ka varam efektīvi tikt galā arī ar īstermiņa problēmām. Nav runa par laika pagriešanu atpakaļ, bet gan par to, kā šodien pielāgot pārvaldību, lai tā atbilstu problēmām, ar ko Eiropa noteikti saskarsies rīt. Nav runa par pilsoņu brīvas pārvietošanās tiesību atmešanu. Runa ir par to, ka, pastiprinot noteikumus, tiek izrādīta cieņa viņu godprātīgumam.
Esmu pārliecināts, ka Parlaments atbalstīs mūsu pieeju un centienus. Mēs esam vienoti apņēmībā aizstāvēt principus, uz kuriem balstīta mūsu Savienība, pret visiem populistu kārdinājumiem. Mēs zinām, ka tagad dažās aprindās ir moderni būt ekstrēmistam vai populistam vai dažkārt pavicināt ksenofobijas karogu. Mēs tā nedarīsim. Mēs pretosimies visiem šāda veida spiedieniem, taču, lai tas izdotos, pilsoņi jāpārliecina, ka mūsu nostāja ir stingra divos jautājumos: pirmkārt, attiecībā uz pašreizējās sistēmas trūkumu labošanu, lai varētu efektīvi mazināt spiedienu un krīzes situācijas, un, otrkārt, ka, ņemot to vērā, tiek pilnīgi ievērotas cilvēktiesības un humanitārie principi, uz kuriem Savienība ir balstīta. Iedzīvotāji ir gatavi izrādīt iekšēju un ārēju solidaritāti, ja ir pārliecināti, ka viņu drošības problēmas tiek risinātas apņēmīgi un visaptveroši.
Es paļaujos uz Parlamenta atbalstu attiecībā uz aicinājumu dalībvalstīm ātri pieņemt vajadzīgos lēmumus. Mūsu priekšlikumi ir izteikti. Tagad nav laika gaidīt - ir laiks rīkoties, lai pēc šīm grūtībām atklāta Eiropas Savienība būtu vienotāka un stiprāka.
Manfred Weber
PPE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāja, Komisijas priekšsēdētāj! Kā jau tika uzsvērts, Šengena ir viens no ievērojamajiem kopējā Eiropas projekta sasniegumiem. Iedzīvotāji to mana ikdienā, ceļojot pa Eiropu. Tas ir Eiropas sapņa piepildījums - Eiropa bez robežkontrolēm. Tādēļ vispirms šajās debatēs skaidri jāpasaka, īpaši, ņemot vērā debates, kas izvērtušās pēdējās nedēļās, ka mēs Parlamentā kopīgi nodrošināsim, lai nekāda iniciatīva vai debates nesabojā šo principu un ideju, kas ir tā pamatā. Mēs aizstāvēsim šo principu Eiropas Parlamentā.
Pēdējās nedēļās ir notikušas pārrunas saistībā ar vairāk nekā 25 000 bēgļu no Tunisijas, kas ieradušies Itālijai piederošajā Lampedūzā. Bet, piemēram, Zviedrija ik gadu daudzu gadu garumā uzņem vairāk nekā 25 000 cilvēku. Ir bijušas valstis, kas izmitinājušas lielāku skaitu cilvēku attiecībā pret savu iedzīvotāju skaitu par to, kas pašlaik notiek uz Eiropas dienvidu robežas, bet nevienam nav nācis prātā apšaubīt Šengenu apgrūtinājuma dēļ. Tādēļ es vēlos šobrīd skaidri uzsvērt, ka ir nožēlojami, ka mums tieši Eiropā jārīko debates par Šengenas stāvokli šo grūtību dēļ, kuras mums kopīgi jārisina.
Otrkārt, vēlos, lai būtu skaidrs, ka mēs praktizējam solidaritāti. Ja tiek piemeklētas tādas valstis kā Malta, maza valsts, kas tiek spēcīgi skarta un kurai nav iekšzemes, tad mēs praktizējam solidaritāti. Vēlos uzsvērt, ka papildus solidaritātei otrs pamatprincips ir pašu valstu atbildība. Tādēļ lūdzu Komisiju tam vairāk pievērsties. Ja Eiropas Savienības tiesas tagad lemj, ka Dublinas II Regula nav spēkā, citiem vārdiem, ka bēgļi nav jādeportē uz pirmo iebraukšanas valsti, tad mums jājautā Komisijai, cik apņēmīgi tā rīkosies pret valstīm, kas acīmredzami pastāvošo likumu pašlaik neīsteno. Mēs runājam par Eiropas Savienības minimālajiem standartiem. Tādēļ es aicinu Komisiju rīkoties arī šajā sakarā.
Attiecībā uz gatavošanos man Padomei ir sakāmas trīs lietas. Pirmkārt, runājot par migrāciju, dabiski ir paredzams, ka ilgtermiņā migrācija būs lielāka demogrāfisko izmaiņu dēļ, taču pašlaik Eiropas Savienībā bez darba ir 24 miljoni cilvēku, bet Spānijā bezdarba līmenis jauniešu vidū ir 30 %. Tādēļ saistībā ar migrācijas jautājumu mums jārīkojas piesardzīgi, ļoti piesardzīgi. Otrkārt, jāstiprina FRONTEX, kā jau tika minēts.
Treškārt, es lūdzu, lai mēs visi garantētu, ka tās valstis, kas gatavojas pievienoties Šengenas zonai, precīzāk, Bulgārija un Rumānija, netiek aizmirstas šo debašu dēļ. Šīs valstis ir paveikušas darbu; tās ir centušās. Mēs nelūdzam pazemināt pievienošanās standartus, taču, ja Bulgārija un Rumānija atbilst standartiem, ir tikai godīgi, ka tām arī ir tiesības kļūt par Šengenas zonas dalībvalstīm.
Martin Schulz
Priekšsēdētāja kungs! Es nepievienojos viedoklim, ka Komisijas paziņojums ir labs. Man ļoti žēl, taču es nedomāju, ka tas ir labs. Es domāju, ka tas ir pārspīlēts un maldīgs.
Šajā gadījumā problēma nav krīze Eiropas Savienībā. Ja 400 000 cilvēku no Lībijas dodas uz Tunisiju, tas rada krīzi Tunisijā. Ja 20 000 cilvēku šķērso Vidusjūru, lai nokļūtu Eiropā, tas nerada krīzi Eiropā.
(Aplausi)
Ja apgrūtinājumu saprātīgi sadalītu starp Eiropas valstīm, nebūtu nekādas problēmas. Jūs minējāt skaitļus, Weber kungs. Nevienu nesatrauc šāda lieluma skaitļi.
Tādēļ es neuzskatu, ka tas, ko esat iesniegusi, Malmström kundze, ir labs, jo jūs neesat citējusi Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 78. panta 3. punktu. Nezinu, vai esat to lasījusi. LESD 78. panta 3. punktā teikts, ka, ja viena vai vairākas dalībvalstis saskaras ar pēkšņu trešo valstu pilsoņu pieplūdumu, Padome pēc Komisijas priekšlikuma un apspriešanas Eiropas Parlamentā drīkst pieņemt pagaidu pasākumus konkrētās(-o) dalībvalsts(-u) labā. Tas ir teikts pašreizējā Līguma 78. panta 3. punktā.
Starp citu, pamatojoties uz Šengenas režīmu, pagaidu robežkontrole tika ieviesta 2006. gada Eiropas Futbola čempionāta un futbola Pasaules kausa laikā, lai aizsargātos pret huligānismu. Nav nekādas vajadzības atbalstīt populistu iniciatīvu, ko ierosinājuši divi valdību vadītāji, kuri savās valstīs ir iespiesti stūrī un meklē izeju ar populistiskiem līdzekļiem, iesniedzot apspriešanai šādu paziņojumu.
(Aplausi)
Kas notika pēc tam, Komisijas priekšsēdētāj? Lega Nord piederošais iekšlietu ministrs Itālijā saka: visi tunisieši runā franciski; tas ir labi: tas nozīmē, ka varam viņiem izsniegt Šengenas uzturēšanās atļaujas un viņi visi var doties uz Franciju. Tad Francijas prezidents dabiski jautā, vai viņiem nav izkritusi kāda skrūvīte. Visi tunisieši, kas ieradušies Itālijā, tagad vēlas doties uz Franciju? Jūs vēlaties viņus uzgrūst mums? Tādā gadījumā mēs slēgsim robežu. Tajā brīdī premjerministrs Berlusconi un Francijas prezidents apvieno spēkus, lai apgalvotu, ka tagad atkal jāievieš robežkontrole mūsu pašu izraisītas situācijas dēļ. Ko dara Komisija? Tā iesniedz apspriešanai paziņojumu tā vietā, lai teiktu: "Ļaudis, tas ir pilnīgi nepareizs solis. Jūs nevarat šādi liegt Eiropas iedzīvotājiem vienu no viņu pamatbrīvībām.” Lūk, to es būtu no jums gaidījis.
(Aplausi)
Mēs zaudējam Eiropas garu. Kā tas ir iespējams, ka Savienībā, kuras viens no lielākajiem sasniegumiem attiecībā uz pamatbrīvībām ir iedzīvotāju pārvietošanās brīvība, pēkšņi divi valdību vadītāji var vienkārši nejauši likvidēt viena patiesi ievērojama sasnieguma iedarbību - jūs savā runā minējāt izcilu frāzi - viegli risināmas marginālas problēmas dēļ? Kā tas ir iespējams? Viss, kas vajadzīgs, lai šie cilvēki uzvarētu, ir tas, ka mēs pret viņiem pietiekami necīnāmies. Tādēļ es būtu labprāt redzējis jūs cīnāmies.
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Es vēlētos jums teikt vienu: Es dzīvoju pierobežā, precīzāk, uz Vācijas-Nīderlandes-Beļģijas robežas starp Āheni, Māstrihtu un Ljēžu. Ja jūs, Malmström kundze, varētu man izskaidrot, kā migrācijas problēmu Vidusjūras reģionā atrisinās tas, ka man būs jāuzrāda pase, kad nākamreiz braukšu no Āhenes uz Māstrihtu, ja jūs man to varētu izskaidrot, es būtu ļoti pateicīgs.
Guy Verhofstadt
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Būsim atklāti un skarbi šajā jautājumā: tas, ko pēdējās nedēļās esam pieredzējuši saistībā ar šo problēmu, ir bijis apkaunojoši: Itālija izsniedz pagaidu uzturēšanās atļaujas bēgļiem no Tunisijas, uz ko Francija reaģē ar iekšējo robežu kontroles atjaunošanu tā, it kā Eiropas Savienība pēkšņi būtu beigusi pastāvēt.
Būsim ļoti atklāti un sauksim to īstajā vārdā: tā bija divu valdību, Berlusconi un Sarkozy, pingponga spēle, kas notikusi uz grūtībās esošu bēgļu mugurām. Tieši tas notiek un, manuprāt, tas ir postoši ne tikai Šengenai, bet arī Eiropas Savienībai un tās tēlam, jo atkārtota iekšējo robežu kontroles ieviešana ir pretrunā ar Savienības būtību un Līguma pamatprincipiem. Tas jau ir vairākkārt šeit minēts, un arī Barroso kungs to ir teicis.
Turklāt tas, kas notika, bija pilnīgi nesamērīgi. Es neizteiktos tik pārdroši kā Schulz kungs un nesauktu to par marginālu problēmu - 27 000 tunisiešu nav margināla problēma. Taču viņam ir taisnība, ka, salīdzinot ar, piemēram, 350 000 cilvēku, kas Kosovas kara laikā pameta Kosovu, mēs, protams, nerunājam par migrācijas cunami.
Esam nonākuši pie problēmas - Komisijas paziņojuma. Manuprāt, tas nebija pārāk skaidrs. Paziņojumā teikts, ka patiesi kritiskās situācijās kā pēdējo līdzekli var nākties ieviest mehānismu (un no lasītā noprotu, ka tas ir jauns mehānisms) - saskaņotas pagaidu robežkontroles atjaunošanas atļaušanu.
Tā ir paziņojuma problēma, jo, ja tas nozīmē, ka Komisija ierosina pašreizējā Šengenas acquis neparedzētu papildu iespēju atjaunot robežkontroli, varu jums galvot, ka mūsu grupa cīnīsies pret tādu priekšlikumu ar visiem iespējamiem līdzekļiem, un es ceru, ka Parlaments darīs tāpat.
Ja tieši pretēji konkrētais teikums nozīmē, ka Komisija vēlas ierobežot pašreizējo nosacījumu, tad tas jau ir paredzēts: valsts drošība un sabiedriskā kārtība ir elementi, kas iekļauti pašreizējā Šengenas acquis.
Ja ar to domāts, ka Komisija vēlas ierobežot pašreizējo nosacījumu, kas ļauj dalībvalstīm atjaunot robežkontroli, tad, Barroso kungs, jūs varat paļauties uz mūsu grupas 100 % atbalstu.
Tātad, es lūdzu, lai Malmström kundze un Barroso kungs pārraksta paziņojumu un, it īpaši teikumu par to, ka tiks ieviests jauns mehānisms, lai atjaunotu robežkontroli. Viņiem tikai jāpaziņo, ka viņi stiprinās pašreizējo Šengenas acquis nosacījumu.
Timothy Kirkhope
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Mana grupa un es atzinīgi vērtējam iespēju apspriest jautājumus un problēmas, ar kurām Eiropa saskaras saistībā ar migrāciju un Šengenas sistēmu. Šīs debates ir sen novēlotas. Tagad ir laiks koncentrēties ne tikai uz brīvas pārvietošanās nodrošināšanu, bet arī uz labāku dalībvalstu un ES robežu aizsardzību. Tā vietā, lai uzstātu pēc papildu tiesību aktiem imigrācijas un migrācijas jomā, mums vajadzētu gādāt, lai esošie tiesību akti pienācīgāk funkcionētu visu Savienības iedzīvotāju labā. Tomēr dalībvalstu pašreizējās bažas nav reakcionāras, bet gan neizbēgami izriet no tā, ka vairāk nekā 20 gadus apstākļi Eiropā un visā pasaulē pastāvīgi mainās.
Neapšaubāmi Šengena daudzējādā ziņā ir bijusi veiksme, taču Eiropa saskaras ar grūtībām, kādas nepastāvēja pašreizējā apmērā, kad sistēma tika izstrādāta. Liels bezdarbs, migrācija no Ziemeļāfrikas, terorisms, organizētā noziedzība un cilvēku tirdzniecība rada sarežģītākas problēmas nekā tās, kas paredzētas Eiropas iedzīvotāju brīvas pārvietošanās politikā. Apgalvojums, ka pašreizējā sistēma tagad ir izrādījusies ar trūkumiem un slikti piemērota jaunajiem apstākļiem, ar kuriem saskaramies, ir godīgs novērtējums. Mums jāizveido efektīvs rīks, kas ataino Eiropas dalībvalstu mūsdienu vajadzības un spēj uzlabot stāvokli visiem.
Līdztekus tam ar jaunu sparu jāgarantē, ka citas ES aģentūras, piemēram, FRONTEX, sniedz valstīm atbalstu to ES ārējo robežu nostiprināšanā, un ka problēmas nesaasina valstis, kuras nākotnē varētu pievienoties ES un līdz ar to Šengenas zonai, kura ir slikti sagatavota, lai risinātu problēmas un uzņemtos apgrūtinājumus, kas pavada acīmredzamos ieguvumus.
Šo problēmu vislabāk atrisināt komunikācijas un sadarbības ceļā, bet Eiropas imigrācijas un Šengenas politikām ir steidzami nepieciešama pārskatīšana, pārdomāšana un tad saprātīga reforma.
Daniel Cohn-Bendit
Verts/ALE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāri, dāmas un kungi! Ir kaut kas, ko es nesaprotu. Mums stāsta, ka Eiropā ierodas 25 000 tunisiešu, un cilvēki runā par drošības trūkumu. Kāds drošības trūkums? Neaizmirsīsim, ka Tunisijā un Ēģiptē risinās ārkārtēji notikumi, bet Lībijā notiek karš. Atgādināšu, ka Bosnijas kara laikā tika izsniegtas pagaidu uzturēšanās atļaujas, kamēr norisinājās karadarbība. Vācija uzņēma vairākus simtus tūkstošus cilvēku. Tas notika, un Vācija aizvien ir savā vietā. Tā vēl nav sabrukusi. Visas šīs runas par grimstošu kuģi ir propaganda.
Turklāt tagad mums vēl nākas noklausīties runas par noziedzniekiem un mafiju. It kā Lampedūzā izceltos noziedznieki un mafija. Noziedzniekiem nav jādodas caur Lampedūzu. Tie ierodas pa parasto ceļu. Mēs viņus neredzam, taču viņi ir mūsu valstīs. Tāpēc beidziet celt tādu traci.
Problēma ir pavisam vienkārša - cilvēki bēg no Ziemeļāfrikas. Kopīgi sniegsim viņiem atbalstu Eiropā. Jūs taču neteiksiet, ka 25 000 cilvēku starp 400 miljoniem ir liela problēma? Es jums kaut ko pateikšu. Tas man ir tuvs temats, jo cik daudziem ebrejiem mēs uzgriezām muguru? Angļi uzgrieza muguru, amerikāņi tāpat, visas valstis uzgrieza muguru, kad ebreji devās prom, jo cilvēki teica, ka ir pārāk daudz ebreju. Tas notika 1939.-1940. gadā. Eiropa bija tāda. Anglija bija tāda - tā aizraidīja ebrejus. Arī Amerikas Savienotās Valstis viņus aizraidīja. Kuģi sauca "Saint Louis”. Man šķebina tas, ka ikreiz, kad cilvēki ir grūtībās, viņi tiek uztverti kā problēma. Viņi nav problēma. Problēma esam mēs un mūsu nespēja izrādīt solidaritāti un būt atklātiem.
(Aplausi)
Komisāri, Padomes pašreizējā priekšsēdētāja, vai jūs zināt, kas notika Parīzē? Parīzē jauni tunisieši, kam bija Itālijas izdotas uzturēšanās atļaujas, dzirdēja Francijas policistus sakām "lūk, ko mēs darīsim ar jūsu atļaujām”, pirms tās tika saplēstas viņu acu priekšā. Tādi ir Eiropas likumi šodien: valsts policija, kas cilvēkiem ar Itālijā izdotām uzturēšanās atļaujām, saka: "Sarkozy kungs ir nolēmis, ka tās neskaitās.” Ja Eiropas tiesību aktu stāvoklis ir šāds, es teiktu, ka kaut kur esam kļūdījušies, un tādēļ es lūdzu jūs beigt stāstīt, ka problēmas Ziemeļāfrikā rada drošības problēmu. Ziemeļāfrikas problēma un Lībijas karš rada nedrošību cilvēkiem, kas tur dzīvo.
Sadalīsim bēgļus starp mums. Pilnvarosim viņus, izsniedzot pagaidu atļaujas, līdz situācija kļūst mierīgāka, un lai šīs atļaujas ir derīgas visā Eiropā. Es uzskatu, ka pieņemot šodienas debates par Šengenu un akceptējot populistu spiedienu un rasismu, robežkontrole tiks veikta atkarībā no cilvēku sejām. Schulz kungs, vai kāds jūs apturēja? Nē. Verhofstadt kungs, vai kāds jūs apturēja? Nē. Mani arī neapturēja. Taču visus, kam ir brūna āda, visus, kas ir atšķirīgi, apturēs un pārbaudīs. Mēs izveidosim à la carte Eiropu. Baltajiem ieeja atļauta, tumšādainajiem - nē. Pret šādu Eiropu mēs vēlamies cīnīties.
(Aplausi)
Rui Tavares
Priekšsēdētāja kungs! Tieši pirms gada mēs Parlamentā balsojām par mūsu koplēmuma daļu saistībā ar bēgļu pārvietošanu; šajā koplēmumā bija paredzēts ārkārtas mehānisms, ko izmantot, ja bēgļi cieš no bruņota uzbrukuma vai ir dabas katastrofas upuri.
Gads ir pagājis, Padome nav noslēgusi koplēmumu, bet es tā vietā, lai strādātu kā referents bēgļu pārvietošanas jautājumā, tagad meklēju atbalstu šim koplēmumam. Mēs ieguvām 600 balsu atbalstu, diemžēl tas bija velti, jo uzdevums, kas sākumā bija kaitinošs un nomācošs, tagad ir kļuvis bezcerīgs.
Mans pienākums kā referentam bēgļu pārvietošanas jautājumos nevar būt ziņot, ka, piemēram, pagājušajā mēnesī, 150 cilvēki ir miruši Lampedūzas krastā, bet tagad uzzināt, ka 600 cilvēki ir pazuduši, bet vairāk nekā 60 ir miruši Ziemeļatlantijas līguma organizācijas (NATO) kuģu un Eiropas flotes acu priekšā. Tā nevar būt manu pienākumu būtība.
Padomei ir jānoslēdz šis koplēmums, jo saistībā ar bēgļu pārvietošanu ir daudz darba. Tagad mēs varam aicināt baronesi Ashton teikt, ka jāatver humanitārais koridors, lai izvestu 8000 cilvēku, kuri vēl atrodas Tripolē. Tur atrodas 8000 cilvēku, kuriem izsniegtas Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstās komisijas bēgļu jautājumos (UNHCR) identitātes kartes; viņu nav pārāk daudz.
NATO kuģiem jāliek piemērot 1973. rezolūciju, kurā teikts aizsargāt civiliedzīvotājus. Nozīme nemainās nedz Bengāzī, nedz Misratā, nedz Vidusjūras reģionā: tas nozīmē, ka jāglābj cilvēki no grimstoša kuģa.
Saistībā ar Šengenu vēlos teikt vienu lietu. Savienība nekad nevar reaģēt uz ad hoc vienpusējiem Šengenas līguma darbības apturēšanas gadījumiem ar sistemātisku Šengenas līguma darbības apturēšanu. Ideja nav pilnīgi jāiznīcina. Tā ir jāievēro un jāpiemēro visos gadījumos. Tas nevar būt. Vispirms jāsniedz līdzekļi bēgļu pārvietošanai. Vai jūs zināt, cik daudz naudas 2009. gadā Eiropas Savienības dalībvalstis nopelnīja, tikai pārdodot ieročus Lībijai? EUR 343 miljonus. Vai jūs zināt, cik naudas ir Eiropas Bēgļu fondā (ERF)? EUR 100 miljoni. Mēs priecātos, ja ERF būtu tik daudz līdzekļu, cik iegūts no ieroču tirdzniecības vienā gadā.
Ungārijai, pirmajai pasaules valstij, uz kuru attiecās saskaņota rīcība bēgļu pārvietošanai 1956. gadā, ir ļoti īpaši pienākumi - vēsturiski pienākumi - rīkoties šīs bēgļu krīzes sakarā. Mēs nevaram sūdzēties par līdzekļu trūkumu šajā jomā.
Nigel Farage
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Vakar bija Eiropas diena un pagalmā redzējām bruņotus karavīrus, Luftwaffe orķestri un impērijas ērgļus, karogs tika nests gājienā un pacelts, skanēja Eiropas himna - tā bija militārisma un ES nacionālisma izrādīšana.
Es domāju un cerēju, ka tas bija tikai slikts sapnis, bet šodien mums nācās noklausīties jūs, Barroso kungs. Jūs, protams, sākāt, atkārtoti pauzdams, ka personu brīva pārvietošanās ir Eiropas projekta iemiesojums. Tad turpinājāt, sacīdams, ka dalībvalstu pienākums ir dalīt apgrūtinājumu, ko rada migrācijas plūsmas Eiropā. Jūs atbalstāt kopēju ES imigrācijas politiku, taču jūs, protams, zināt, ka zaudējat, jo strīds, kas izcēlies starp Itāliju un Franciju, parāda, ka, ja rodas krīze starp Eiropas integrācijas teoriju un viennācijas valsts praktiskumu, uzvar viennācijas valsts.
Jūs uztraucaties, ka zaudējat, un, lai aizstāvētu savu nostāju, savu mīļo acquis communautaire, savu tiesību kopumu, jūs ķeraties pie neiecietības un nacionālisma un liekat man saprast, ka vakar redzētais notika īstenībā.
Jūs uzbrūkat tiem, kuri vēlas noteikt savu robežu politiku. Šodien jūs viņus apvainojat ksenofobijā. Jūs viņus saucat par ekstrēmistiem, bet, pats ļaunākais, jūs viņus trīs reizes apvainojāt populismā. Vai tas nav šausmīgi? Vēlēšanu urnas spēks. Ja cilvēki uzdrošinās referendumā balsot pret, viņi ir populisti. Ja cilvēki vēlas kontrolēt savas robežas, viņi ir populisti. Es jums saku, ka patiesībā populisti ir demokrāti, un jūs aizskarat tos, kuri vēlas vicināt populisma karogu.
Lūk, kur tas ir, Barroso kungs. Te tas ir.
(Farage kungs, Agnew kungs un Bloom kungs pacēla mazus AK karogus)
Šis karogs ir simbolizējis liberālu demokrātiju daudz vairāk nekā kāda cita no Eiropas Savienības dalībvalstīm, un tas pastāvēs vēl ilgi pēc tam, kad jūsu zvaigžņotais karodziņš būs pazudis.
Philip Claeys
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Kaut arī Šengenas līgums nosaka, ka ES iekšējās robežkontroles ir jāatceļ, tas arī nosaka, ka mums jāuzrauga ārējās robežas. Problēma ir tā, ka Līgums netiek ievērots, jo mūsu ārējās robežas netiek efektīvi uzraudzītas. Tādēļ 16 gadus pēc Šengenas līguma ieviešanas mums jāsaņem drosme, lai atzītu, ka Līgums nav izdevies. Mums arī jābūt drosmīgiem un jāatzīst, ka ES nav sniegusi risinājumu un turklāt pati ir kļuvusi par daļu problēmas. Tādēļ dalībvalstīm atkal jādod iespēja aizsargāt savas robežas bez ES iejaukšanās.
Mums steidzami vajag vairāk pasākumu. Piemēram, FRONTEX būtu jāsūta kuģi ar viltus bēgļiem atpakaļ uz to izcelsmes valstīm, nevis jātēlo kaut kāda labsirdīga sagaidīšanas komiteja. Mums jāierobežo cilvēku tirdzniecības tīkli. Dalībvalstīm jābeidz piešķirt uzturēšanās atļaujas nelikumīgiem imigrantiem. Jāveic aktīvi pasākumi, lai repatriētu nelikumīgos bēgļus un politiskos bēgļus, kuru iesniegumi ir noraidīti. Ja tas nenotiks, galvoju jums, ka tās būs Šengenas beigas, kas patiesībā nemaz nebūtu nekas briesmīgs.
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos iebilst pret šeit lietotajiem izteicieniem, pret tādiem terminiem kā "populisti”, "ekstrēmisti” un tamlīdzīgi, kas vērsti pret cilvēkiem, kuri tikai vēlas aizsargāt savas valsts robežas. Mums tas jāpārtrauc. Tas nav pareizi. Mums arī jāatzīst, ka jāpiemēro noteikumi. Vai tas nav savādi, ka, atsakoties apspriest noteikumu piemērošanu, mēs ļaujam dažiem cilvēkiem apsaukāt citus?
Simon Busuttil
Priekšsēdētāja kungs! Šengenas zona patiesi ir ļoti nozīmīgs un manāms Eiropas iedzīvotāju sasniegums, un šodien sēžu zālē ļoti skaidri tiek pausts, ka mums kopīgi jācīnās, ne tikai lai saglabātu to, bet arī lai stiprinātu to nākotnē. Mēs paļaujamies, ka Eiropas Komisija to panāks un ka Eiropas Parlaments atbalstīs Komisiju Šengenas stiprināšanā, taču, ja ir divas lietas, ko pagājušo nedēļu notikumi mums ir iemācījuši, tad tās ir šādas.
Pirmkārt, Šengenas iekšējās robežas ir atkarīgas no kopējas stratēģijas, kopējām bažām par mūsu ārējām robežām. Ja mūsu ārējās robežas būs vājas, radīsies problēmas uz iekšējām robežām, un tas ir jāņem vērā. Itālija jutās apdraudēta 25 000 cilvēku dēļ, tā izdeva viņiem pagaidu uzturēšanās atļaujas, un viņi devās uz Franciju. Francija jutās apdraudēta un atjaunoja valsts robežas. Tādējādi saspīlējums aizvirzījās līdz iekšējām robežām, tādēļ ārējās robežas ir kopēja problēma.
Otrkārt, Šengenai vajadzīga solidaritāte, bet solidaritāte attiecas arī uz kopīgu atbildību - apgrūtinājuma dalīšanu. Turklāt kopīga atbildība ir saistīta ar dalībvalsts lielumu. Saskaņā ar pašreizējo sistēmu cilvēki, kas iebrauc valstī, paliek iebraukšanas valstī, jo mūsu tiesību akti, tostarp, Dublinas Regula, paredz, ka tiem jāpaliek pirmajā iebraukšanas valstī. Tam noteikti jāmainās, jo tas vairs nav saprātīgi. Tūkstotis cilvēku, kas iebrauc mazākajā dalībvalstī, manā valstī Maltā, iedzīvotāju skaita ziņā ir līdzvērtīgi miljonam cilvēku, kas iebrauc visā Eiropas Savienībā. Jā, 25 000 cilvēku ir nieks, tas ir piliens jūrā visai Savienībai, bet 1000 iebraucēju vistālāk uz dienvidiem esošajā dalībvalstī ir daudz. Tādēļ Šengena ir jāsaista ar solidaritāti. Šengenai ir vajadzīga solidaritāte.
(Runātājs piekrita atbildēt uz jautājumu, kas uzdots, paceļot zilo kartīti, saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
William
Priekšsēdētāja kungs, runātājs minēja Šengenas stiprināšanu. Vai tas ietver Šengenas zonas robežu stiprināšanu, precīzāk, robežu starp Grieķiju un Turciju?
Simon Busuttil
Priekšsēdētāja kungs, es pateicos deputātam par jautājumu.
Viens no nosacījumiem, lai pievienotos Šengenas zonai, ir ārējo robežu stiprināšana. Tieši tādēļ, ka tā ir kopēja problēma, visu dalībvalstu pienākums ir garantēt, ka ārējās robežas ir stipras.
Ja šie nosacījumi ir izpildīti, var pievienoties Šengenas zonai. Tieši to ir paveikušas Bulgārija un Rumānija, un tādēļ mēs esam palīdzējuši Grieķijai, nosūtot FRONTEX misiju uz Turcijas-Grieķijas robežu.
Jā, ar to vēlējos parādīt, ka ārējo robežu stiprināšana arī ir kopēja problēma.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Taisnība, vakar, 9. maijā, pieminējām Eiropas Savienības dibināšanas brīdi, kas parādīja, ka Eiropa tika uzcelta pamazām, nevis uzreiz un uz visiem laikiem, citiem vārdiem runājot, Eiropa nav izveidota noteikti un neatgriezeniski, un mums ik dienas jāstrādā, lai saglabātu visus tās sasniegumus.
Šengena ir personu brīvas pārvietošanās zona, taču tā arī simbolizē labāko, ko Eiropa ir paveikusi pēdējo divdesmit gadu laikā, līdz ar to - labāko Eiropu.
Pasniedzot 25 000 imigrantu, kuri ieradušies šaipus Vidusjūras kā nepanesamu apgrūtinājumu, tiek raidīts nepareizs signāls: Vācija ir parādījusi, ka tā nav; Kanāriju salas un Spānija ir parādījušas, ka 30 000 imigrantu, kas katru gadu ierodas no Āfrikas krastiem, nav nepanesams apgrūtinājums Eiropas Savienībai.
Tādēļ nevar šo migrācijas plūsmu izmantot, lai apšaubītu Šengenu. Tieši pretēji: tā vietā šī plūsma jāizmanto, lai parādītu, ka tas, kas vēl jāpaveic, ir Šengenas stiprināšana, nevis Šengenas pārmērību izraisīto trūkumu labošana. Šengenu iespējams stiprināt, saskaņā ar Lisabonas līgumu pilnveidojot solidaritātes pantu, kas paredzēts brīvības, drošības un taisnīguma jomā; pilnveidojot patvēruma paketi, kuras izstrāde vēl nav pabeigta; pastāvīgi ieviešot otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmu (SIS II) un pārbaudes mehānismu, kā paredzēts noteikumos par ieceļošanu brīvās pārvietošanās teritorijā un kā Parlaments ir balsojumā atbalstījis Rumānijas un Bulgārijas pievienošanos. Šīm valstīm ir tiesības pievienoties brīvās pārvietošanās teritorijai.
Taču vispirms Eiropas Parlamentam jāpaziņo par savām tiesībām izlemt šo jautājumu kopā ar Padomi. Tādēļ es atgādinu, ka priekšlikums procedūrai piemērot 70. panta tiesisko bāzi, kas izslēdz Parlamenta līdzdalību, nav pieņemams - mēs pieprasām 77. pantu.
Pēdējā doma, priekšsēdētāja kungs, tika pieminēts populisms, jo populismu nevar uzveikt, atdarinot tā vienaldzīgos risinājumus, bet tieši pretēji, konfrontējot to ar risinājumiem, kas piemēroti nākotnei, nevis pagātnei.
Renate Weber
Priekšsēdētāja kungs! Verhofstadt kungs lūdza Komisiju pārrakstīt paziņojumu, bet es vēlētos uzzināt, vai pirms tā pārrakstīšanas mēs varētu šodien saņemt skaidru atbildi par to, vai jūs plānojat pilnveidot pašreizējo sistēmu, uz laiku slēgt robežas vai papildināt pašreizējo sistēmu. Tādējādi varētu labi atrisināt vismaz vienu no mūsu jautājumiem.
Sakarā ar iepriekšteikto būtu godīgi sacīt, ka mēs piekrītam Komisijas mērķim pilnveidot Šengenas pārvaldību un pārskatīt izvērtēšanas mehānismu, pamatojoties uz Kopienas pieeju. Parlaments piekrīt šim uzskatam, un šajā sakarā man jāteic, ka mēs esam dziļi vīlušies Padomes pieejā.
Patiesībā Padome vienkārši vēlas izolēt Parlamentu. Mani patiesi pārsteidz tas, kādēļ Padome gandrīz pastāvīgi tiecas mazināt lielo sasniegumu - Eiropas Parlamenta līdzdalību lēmumu pieņemšanā. Mēs pārstāvam Eiropas pilsoņus, un mums visiem jāstrādā, lai kalpotu Eiropas pilsoņiem. Iespējams, Padomei būtu jāsaprot, ka tā ir ES institūcija, nevis tikai 27 dalībvalstu sapulcēšanās.
Patiesībā atbildei uz šo migrācijas plūsmu neatkarīgi no tā, vai tās cēlonis ir Ziemeļāfrikā un Vidusjūras reģiona dienvidu daļā notiekošais, jābūt tiesību aktiem, kas ietver kopēju patvēruma un migrācijas politiku, pie kuras Parlaments ir strādājis, bet kuru Padome ir bloķējusi.
Konrad Szymański
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Kaut arī es dzīvoju salīdzinoši tālu, Polijā, man šķiet, ka es pilnīgi saprotu bažas, ko rada nekontrolētā imigrācija Francijā un Itālijā. Imigrācija no Ziemeļāfrikas dabiski saasina kulturālos un sociālos saspīlējumus, kā arī palielina spiedienu uz dalībvalstu sociālo budžetu. Tādēļ mums ir daudz kas pārrunājams, un mēs nedrīkstam ignorēt šo jautājumu. Francijas, Itālijas un Maltas pilsoņiem šodien jāapmaksā dārgākie rēķini, tādēļ ka kontroles uz Eiropas Savienības ārējām robežām vienkārši nedarbojas. Arī Eiropas valstis maksā par to, ka mums nav izdevies apturēt imigrāciju Eiropā.
Man ir tikai viens lūgums. Es nevēlos, lai izmaiņas Šengenas kodeksā izmanto kā ieganstu Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņu pārvietošanās brīvības ierobežošanai. Šādi priekšlikumi ir izteikti daudzus gadus attiecībā uz Polijas-Vācijas robežu, lai Polijas pilsoņi būtu neizdevīgā stāvoklī. Vienošanos panākt būs vieglāk, ja tiks pilnīgi garantēts, ka Šengenas kodeksa izmaiņas neietekmēs dalībvalstu pilsoņus.
Marie-Christine Vergiat
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Šīs debates ir neaprakstāmas. Mums lūdz pārskatīt personu pārvietošanās brīvību Eiropā un atjaunot valstu robežas, lai risinātu migrantu pieplūdumu, kas it kā ir pārņēmis Eiropu kopš revolūcijas Tunisijā.
Ja šīs nostājas sekas nebūtu tik krasas un atrautas no realitātes, par to varētu pasmieties. Kopš 2011. gada sākuma vairāk nekā 1150 cilvēki ir nomiruši Vidusjūras reģionā, bet 23 000 cilvēku ir iebraukuši Itālijā. Tikmēr vairāk nekā 700 000 cilvēku ir pametuši Lībiju un meklējuši patvērumu kaimiņvalstīs, kur viņi ir uzņemti citādāk, nekā tiktu sagaidīti Eiropā.
Sarkozy kungam un Berlusconi kungam pirmajā vietā ir īstermiņa intereses vēlēšanās, un viņi iebiedē cilvēkus un liek viņiem domāt, ka notiek invāzija. Kādas muļķības! Kad Eiropa beigs teikt vienu, bet darīt ko citu? Kas vēl šodien tiek ierosināts, izņemot tukšus vārdus, padošanos populistu spiedienam, atkārtotu FRONTEX stiprināšanu un Eiropas pārvēršanu cietoksnī? Robežas nekad - nedz vēstures drūmākajās dienās, nedz mūsdienās - nevienu nav apturējušas. Vai mums nav cita signāla, ko raidīt topošajām demokrātijām otrpus Vidusjūras?
Gadiem ilgi Savienība ir komunicējusi ar diktatoriem par spīti savām vērtībām. Vai nav pienācis laiks atvērt acis? Es domāju, ka beidzot ir.
(Aplausi)
Daniël van der Stoep
(NL) Priekšsēdētāja kungs, es domāju, ka nākamais runātājs ir Borghezio kungs no grupas "Brīvības un demokrātijas Eiropa”.
Mario Borghezio
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Labums no šīs problēmas ir tāds, ka tā ir atmaskojusi lielu liekulību.
Vienīgā Eiropas Savienības valdība, kuras iekšlietu ministrs pieder partijai, ko saucat par populistisku, bija tā, kam pietika drosmes īstenot vishumānāko pasākumu - 25 000 tunisiešu izsniegt atļauju brīvi pārvietoties. Tas tādēļ, ka mēs ar savām acīm redzējām, ka tie nav 25 000 noziedznieku, bet cilvēki, kas aizbēguši no Tunisijas. Tas bija ārkārtas gadījums, mums tas bija jārisina saprātīgi, un mēs centāmies palīdzēt.
Tas pauž patiesību, precīzāk, ka daudzās situācijās "labie” īstenībā esam mēs - "sliktie”. Mēs, kas apgalvojam, ka vajag kontrolēt imigrāciju un ārējās robežas, turpinām lūgt Eiropu, kā Cohn-Bendit kungs jau pareizi izdarījis, sadalīt aptuveni 50 000 vai 100 000 bēgļu pa Savienības teritoriju, jo cilvēki, kas bēg no Lībijas, nav noziedznieki.
Tādus vārdus skaidri pauž kustība, kas aizstāv teritoriju un identitāti, iestājas pret imigrāciju, jo nevēlas, lai cilvēki pamestu dzīvesvietu, un kas nosoda ne tikai rasismu un ksenofobiju, bet arī liekulību.
Daniël van der Stoep
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Mums ir vienota Eiropas patvēruma un migrācijas politika, viena un tā pati briesmīgā politika visai ES. Nesenā postošā migrantu plūsma no Ziemeļāfrikas un problēmas, ko mums sagādā neveiksmīgais Šengenas līgums, norāda, ka patvēruma un migrācijas politika atkal jānodod dalībvalstu rokās. Pavisam vienkārši - visas dalībvalstis nav vienādas. Tādēļ vienota, kopēja Eiropas politika nedarbosies.
Priekšsēdētāja kungs, komisāres Malmström priekšlikums saistībā ar Šengenu ir pilnīgi nožēlojams solis. Noteikt, ka dalībvalstis nedrīkst patstāvīgi lemt par robežkontroļu ieviešanu un vajadzības gadījumā robežu slēgšanu, ir nesaprātīgi no viņas puses. Dalībvalstīm grūtības rada desmitiem tūkstošu nabadzīgu migrantu no Ziemeļāfrikas, bet komisāre Malmström kavē tās kaut ko darīt šajā sakarā. Aizvien uz Lampedūzu dodas laivas, kas pilnas ar migrantiem - laimes meklētājiem. Migrācijas ļaunums turpina nemanāmi izplatīties. Taču, ja jautāsiet komisārei Malmström, viņa teiks, ka dalībvalstīm nav ļauts aizstāvēties. Tā vietā viņa runā niekus par solidaritāti.
Priekšsēdētāja kungs, diemžēl dalībvalstis vairs savās mājās nav saimnieki. Eiropa ir saimnieks. Dalībvalstis vēlas šīs pilnvaras atgūt. Dalībvalstīm atkal jāspēj noteikt savu patvēruma un imigrācijas politiku. Ko Komisija darīs šajā sakarā?
Carlos Coelho
(PT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Vispirms vēlos komisārei Malmström teikt, ka pievienojos pelnītajai uzslavai, ko viņai veltīja priekšsēdētājs Barroso par šajā jomā veikto darbu.
To, ka piedzīvojam grūtu periodu attiecībā uz migrācijas radītiem spiedieniem, nevar izmantot kā attaisnojumu, lai vājinātu vienu no Eiropas integrācijas lielākajiem sasniegumiem, precīzāk, Šengenas zonu.
Šengena ir sinonīms pārvietošanās brīvībai, un šo faktu nevar un nedrīkst mainīt. Šengena ir jāaizsargā, jāstiprina un jāpilnveido. Es piekrītu, ka ļoti svarīga ir ārējo robežu kontrole. Ja tas nenotiks, Šengenas zonas drošība tiks pavājināta, Eiropas Savienības uzticamība - sagrauta, bet savstarpējā uzticēšanās - iznīcināta.
Tādēļ es atzinīgi vērtēju to, ka Eiropas Komisija savā pagājušās nedēļas paziņojumā ir atzinusi Šengenas zonas nozīmību, kā arī to, ka Šengena ir jāstiprina un jāpilnveido. Turklāt es piekrītu priekšsēdētājam Barroso, ka vajadzīga lielāka solidaritāte un atbildības dalīšana dalībvalstu starpā. Problēma neslēpjas Šengenas noteikumos, bet gan tajā, ka dalībvalstis šos noteikumus piemēro, neizrādot atbildību un solidaritāti.
Tādēļ mums vajadzīgs īsts Šengenas izvērtēšanas mehānisms. Parlaments ir gatavs strādāt labā ticībā, lai šo mehānismu izveidotu, mehānismu, kurā nepiemēro dubultus standartus, citiem vārdiem runājot, kas kandidātvalstīm neizvirza augstākas prasības nekā esošajām dalībvalstīm.
Tomēr, mani māc bažas, komisāre. Mani uztrauc, ka, uzsākot debates par šo mehānismu, Padomes prezidentūra klusēja, turklāt es raizējos arī par Padomes gadu ilgo klusēšanu saistībā ar bēgļu pārvietošanas mehānismu, ko jau pieminēja Tavares kungs. Padome ir vienīgā no trim institūcijām, kas neizrāda labu progresu šajā jomā, un tai pēc iespējas ātrāk jāatgriežas uz pareizā ceļa.
Judith Sargentini
paceļot zilo kartīti, uzdeva jautājumu van der Stoep kungam. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, es vēlos van der Stoep kungam uzdot šādu jautājumu: ja tiktu atjaunota robežkontrole, ko van der Stoep kungs teiktu nīderlandiešu atpūtniekiem, kuri atgriežas no divu nedēļu atvaļinājuma Francijā un vēlas šķērsot robežu starp Antverpeni un Hāzeldonku, bet, dodoties mājup, nokļūst jūdzi garā rindā, tādā pašā rindā, kādā stāv kravas automašīnu vadītāji, braucot uz Roterdamas ostu, lai izkrautu kravu?
Daniël van der Stoep
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Sargentini kundze ļoti labi zina, ka mēs pilnīgi iebilstam pret to, ka tiek uzcelti jauni muitas vārti; kopš 1992. gada, kad tika atvērtas robežas, līdz pagājušā gada kopējai patvēruma un migrācijas politikai viss bija pilnīgā kārtībā. Tomēr kādā brīdī mēs paši esam pārkāpuši robežu, un, šķiet, jūs neesat ņēmusi vērā, ka tagad Itālijā ir 25 000 ekonomisko bēgļu, kam tiks izsniegtas vīzas. Tie ir ekonomiskie bēgļi, un viņi pēc iespējas ātrāk jāsūta atpakaļ uz izcelsmes valstīm. Viņiem pat nevajadzēja atļaut pieteikties vīzai. Nīderlandes Brīvības partijas (PVV) nostāja šajā jautājumā vienmēr ir bijusi skaidra: mēs nevēlamies, lai šie vārti atgrieztos, mēs tikai gribam iespēju noteikt paši savu patvēruma un migrācijas politiku, un jūs to labi zināt.
Claude Moraes
Priekšsēdētājas kundze, S&D grupas nostāja ir ļoti skaidra. Mēs esam dzirdējuši visus Šengenas līguma pārkāpšanas cēloņus un kopš 1999. gada gaidām kādu kopēju migrācijas vai patvēruma politiku.
Tādēļ mūsu paziņojumi ir ļoti skaidri. Pirmkārt, Komisijai saistībā ar Šengenu: jūs vēlaties Kopienas mehānismu kopīgai lēmumu pieņemšanai, jūs vēlaties attālināties no starpvaldību principa, jūs vēlaties pārtraukt politisko oportūnismu, ko esam pieredzējuši no Itālijas un Francijas. Tad paziņojumā izsakieties skaidri. Nepārprotami lieciet saprast, ka jums ir pilnīga kontrole un ka jūs novērsīsiet oportūnismu, kas galu galā iznīcinās Šengenu.
Padomei: kopš 1999. gada jūs esat gaidījuši kopēju Eiropas patvēruma sistēmu, jūs esat izveidojuši situāciju, kad bieži tiek runāts par solidaritāti un apgrūtinājuma dalīšanu, taču mēs neesam ne tuvu oficiālam apgrūtinājuma dalīšanas mehānismam Eiropas Kopienā. Jūs kavējat daudz ko no tā, ko mēs darām Parlamentā. Novāciet šķēršļus. Sadarbojieties ar mums un Komisiju, lai nodrošinātu, ka solidaritāte nozīmē solidaritāti, bet apgrūtinājuma dalīšana - apgrūtinājuma dalīšanu.
Visbeidzot, Komisija domā par nākotni saistībā ar migrācijas politiku. Sadarbojieties ar mums. Neesiet kautri, esiet drosmīgi un nodrošiniet, ka, tiklīdz tiks nokārtots Šengenas jautājums, mēs atrisināsim arī kopējo migrācijas problēmu, un mums būs ar ko lepoties.
Sarah Ludford
Priekšsēdētājas kundze, es tāpat kā citi domāju, ka komisāre Malmström veic ļoti labu darbu, taču man arī šķiet, ka, ņemot vērā priekšsēdētāja Barroso šodien izrādīto stingro atbalstu Šengenas pārvietošanās brīvībai, es īsti nesaprotu, kā varēja rasties uzskats, ka Komisijas ierosinātais ES mēroga mehānisms atvieglos iekšējo robežu kontroļu atjaunošanu. Tomēr šāds uzskats ir radies. Vai varētu būt iespējams, ka dažādām auditorijām tiek raidīti atšķirīgi signāli: viens parlamenta deputātiem, bet cits Parīzei un Romai? Kompetentām valdībām būtu jāspēj efektīvi risināt ES migrācijas un patvēruma problēmas.
Diemžēl tagad ir pārāk daudz valdību, kas pieslienas ekstrēmistu labējam spārnam. Eiropas Komisijai jāaizstāv ES iekšējās pārvietošanās brīvība, nevis pirmsvēlēšanu kampaņas nolūkos jāizdabā tādiem kā prezidents Sarkozy un premjerministrs Berlusconi. Tai jāuzsver dalībvalstu nespēja īstenot ES migrācijas noteikumus. Visbeidzot, Komisijai jāizmeklē apgalvojumi, ka aptuveni 61 migrants tika atstāts nomirstam, kaut arī viņi sazinājās ar Itālijas krasta apsardzi, NATO kara kuģi un militāro helikopteru. Visas iestādes, kas ir pārkāpušas starptautiskās jūras un humanitārās tiesības jāsauc pie atbildības.
Cornelia Ernst
(DE) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, domāju, ka mums jānonāk pie lietas būtības. Mums nevajag jaunus noteikumus par pagaidu vai cita veida robežkontroles atjaunošanu nedz tagad, nedz nākotnē. Mums jāsaprot, ka pārvietošanās brīvība (un tas galu galā ir Eiropas Savienības vēstījums) ir kas tāds, ko nevar vienkārši pārvietot vai apiet pēc vēlēšanās. Tās ir pilsoņu tiesības, kuras nevar vienkārši relativizēt.
Vai gribat zināt, kas mani patiešām kaitina? Daudz tiek runāts par solidaritāti. Vai kāds runā par solidaritāti ar Āfrikas valstīm, kas pašlaik izmitina simtiem tūkstošu bēgļu un turpinās to darīt bez lielām debatēm? Vai kāds runā par solidarizēšanos ar cilvēkiem, kas bēg no kara un ierodas Eiropā? Mums šiem cilvēkiem jāizrāda mazliet cieņas.
Godīgi runājot, es nevēlos apspriest nekādas izmaiņas Šengenas līgumā un nekādus noteikumus, es tikai vēlos, lai mēs reizi par visām reizēm saprātīgi atrisinātu migrācijas jautājumu. Mēs to nepanāksim, ja izmantosim FRONTEX kā līdzekli cilvēku deportēšanai, mēs to sasniegsim ar demokrātiskiem un humanitāriem patvēruma tiesību aktiem. Par to mums jārunā Eiropā, un tas ir jāpiemēro visā Eiropā. Par to mums jācīnās. Tas ir mūsu patiesais uzdevums.
Véronique Mathieu
(FR) Priekšsēdētājas kundze, mana runa ir veltīta Komisijai un kolēģiem deputātiem, bet es vēlos sveikt arī Padomi. Problēma, ar ko šodien saskaramies, izriet no Šengenas zonas pārvaldības 2011. gadā. Šī zona vairs neietver piecas dalībvalstis, kā tas bija 20. gadsimta 80. gados. Dažu pēdējo gadu laikā šī zona ir pakāpeniski izpletusies un šodien ietver 25 valstis, no kurām trīs nav Eiropas Savienības dalībvalstis.
Tādēļ, tāpat kā saistībā ar visu Eiropas politiku, sadarbībai Šengenas zonā jāataino reālā situācija, kāda pastāv šodien un kas atšķiras no situācijas, kāda bija pirms desmit gadiem. Itālijas un Francijas valdību priekšlikumi un pragmatiskie un nepieciešamie soļi, kas aprakstīti Komisijas šodienas paziņojumā par imigrāciju, jāsaprot šajā kontekstā. Šengenas sadarbības stūrakmens ir dalībvalstu savstarpēja uzticēšanās Šengenas zonai. Tomēr šīs uzticēšanās pamatā ir abpusējas saistības. Ja viena no pusēm neievēro savas saistības un rada pieplūdumu, visa sistēma sabrūk. Tādēļ pārējām dalībvalstīm jāļauj reaģēt uz šo sabrukumu, īslaicīgi atjaunojot stingri noteiktas robežkontroles. Šāda rīcība būtu skaidrs aicinājums par sabrukumu atbildīgajām dalībvalstīm labāk kontrolēt savas ārējās robežas.
Turklāt Komisijas ierosinātie pasākumi atbilstu Šengenas garam, jo kontroļu atjaunošana būtu galējais līdzeklis un lēmums tiktu pieņemts Eiropas, nevis starpvaldību mērogā. Sagatavojot kopēju migrācijas politiku, šie pasākumi tiks saistīti ar visiem ierosinātajiem ilgtermiņa pasākumiem. Lai atbalstītu dalībvalstis, kas atrodas pie ārējām robežām, īpaši svarīgi ir (un ar to es beigšu) stiprināt FRONTEX un izrādīt lielāku solidaritāti. Stāvoklis, kāds pēdējos gados ir Vidusjūras reģionā, tikai izceļ Šengenas acquis trūkumus.
Dažu nedēļu laikā migranti no Vidusjūras reģiona kaimiņvalstīm jau ir sastādījuši ievērojamu procentu Francijas ikgadējās imigrācijas. Acquis nav statisks - tas ir jāattīsta. Es ceru, ka šis priekšlikums tiks drīz pieņemts, lai pēc iespējas ātrāk nodrošinātu labāku Šengenas zonas pārvaldību un līdz ar to garantētu kopējo ārējo robežu drošību.
Ioan Enciu
(RO) Priekšsēdētājas kundze, tādas ārkārtas migrantu plūsmas kā no Vidusjūras reģiona dienvidu apgabala nedrīkst radīt draudus Šengenas zonai. Eiropas Komisija nedrīkst atbalstīt tādu dalībvalstu idejas, kas liek to apšaubīt. Komisijas uzdevums ir aizsargāt Šengenas zonu, atbalstot Eiropas mēroga risinājumus, kas minēti Šengenas acquis. Dalībvalstīm jāsolidarizējas Šengenas zonas pārvaldībā. Turklāt Padomei jāpalīdz stiprināt Šengenas zona, nekavējoties sniedzot savu apstiprinājumu, kas ļauj Rumānijai un Bulgārijai pievienoties šai zonai. Tā sauktās Šengenas zonas problēmas ir nepamatotas un tām nav nekāda sakara ar pārvietošanās brīvību Savienības teritorijā, bet gan ar dažu valstu izrādīto nespēju vai ļaunprātību attiecībā uz imigrācijas problēmu risināšanu ārpus Eiropas Savienības. Nākotnes risinājums ir panākams, uzlabojot Eiropas migrācijas pārvaldības sistēmu, pabeidzot Eiropas Kopējās patvēruma sistēmas un nelikumīgās un likumīgās migrācijas tiesiskā regulējuma izstrādi un palielinot FRONTEX nozīmi.
Salvatore Iacolino
(IT) Priekšsēdētājas kundze, pēdējo nedēļu lielās migrācijas plūsmas Eiropas pilsoņos ir radījušas satraukumu un reakciju.
Dažas dalībvalstis ir izrādījušas nostāju, kas nozīmē, ka migrācijas plūsmu jautājumam jāpievērš liela uzmanība.
Tagad Šengena ir vispāratzīta Eiropas civilizācijas vērtība, kas jāaizsargā un jāsaglabā. Tas nenozīmē, ka nebūtu iespējama pagaidu robežkontroļu atjaunošana ar zināmiem nosacījumiem. Tādēļ mēs atzinīgi vērtējam kompensācijas mehānismus, kas balstīti ES pieejā, lai visos gadījumos nodrošinātu Šengenas zonas piemērošanu saskaņā ar iesaistīto cilvēku gaidām.
Komisijas vērtīgais 2011. gada 4. maija priekšlikums, ar kuru Šengenas zona tiek padarīta elastīgāka un saskaņotāka, lai varētu sistemātiskāk pārvaldīt iekšējās migrācijas plūsmas, ir solis šajā virzienā. Priekšlikuma mērķis ir stingrāka pārvaldība, kas noteikti pienācīgi jāapsver konkrētas krīzes laikā.
Es ar īpašu interesi klausījos Barroso kungu gan šeit, Briselē, gan Palermo, kurš runāja par reģionālo politiku Sicīlijas un Lampedūzas aizsardzībai, uz kurieni turpina doties laivas, kas citādāk tiktu atstātas bangojošas jūras varā un cilvēku upuri būtu lielāki. Priekšsēdētājas kundze, mums jāturpina ar to rēķināties.
Sylvie Guillaume
(FR) Priekšsēdētājas kundze, šajās nozīmīgajās debatēs par migrācijas jautājumiem mums par katru cenu jāizvairās iekrist lamatās, ko Sarkozy kungs un Berlusconi kungs ir izlikuši ar oportūnistiskajiem paziņojumiem par Šengenas līgumu. Eiropas un migrācijas plūsmu izmantošana par boksa maisiem un galēji labēju populistisku argumentu citēšana ir ļoti izdevīgs veids, kā dažām Eiropas valdībām noslēpt valsts ekonomikas un sociālās sfēras neveiksmes.
Šodien apšaubīt brīvu pārvietošanos, Eiropas integrācijas taustāmu sasniegumu, ir manipulatīvi un bīstami. No vienas puses, komentētāji apgalvo, ka Komisija ir nostājusies Francijas un Itālijas pusē, bet, no otras puses, priekšsēdētājs Barroso šodien stāsta, ka viņš negrasās atbalstīt populistiskas dalībvalstis. Kā tad īsti ir?
4. maija paziņojumā minēta ne tikai iekšējo robežkontroļu atjaunošana, bet arī daudzi citi jautājumi, piemēram, cīņa pret cilvēku tirdzniecību, likumīgā imigrācija, bēgļu pārvietošana, patvērums utt. Lūk, īstās problēmas! Nelaime tāda, ka šis paziņojums nav pilnīgs.
Komisāre Malmström, šķiet, ka jūs vēlaties atkal ieviest Kopienas pieeju, kas ir ļoti svarīgi. Tad dariet tā, es jūs izaicinu! Gadījumos, kad dalībvalstis jūt vilinājumu aizstāvēt tikai savas intereses, mums vajag vairāk Eiropas un lielāku integrāciju.
(Aplausi)
Georgios Papanikolaou
(EL) Priekšsēdētājas kundze, 1990. gada 2. jūlijā, dažas dienas pēc Šengenas Līguma īstenošanas konvencijas parakstīšanas, žurnāls "Time” publicēja rakstu, kas sākās šādi: "Sapnis par Eiropu bez robežām ir pietuvojies realitātei.” Bet tas beidzās šādi: "Lai cīnītos pret iespējamu nelikumīgu narkotiku pārvadāšanas, terorisma un nelikumīgas imigrācijas pieaugumu tiks pastiprināta kontrole uz Šengenas ārējām robežām.” Tas tika rakstīts pirms 21 gada, un, kā jau Komisijas priekšsēdētājs teica, tieši tas no mums tiek prasīts šodien: saglabāt sapni un pastiprināt kontroles uz Itālijas, Grieķijas un Dienvideiropas robežām kopumā, jo vienotās Eiropas dienvidu robežas ir citu valstu, piemēram, Vācijas, Francijas un Beļģijas, robežas. Lai ievērotu solidaritātes un savstarpīguma principus, kas uztur Eiropu dzīvu, mums jāpārskata viss, kas nav atmaksājies, jāpārskata Dublinas II vienošanās, kā jau tika pārrunāts Parlamentā, un jādala apgrūtinājums, kas visām dalībvalstīm godīgi jāuzņemas, lai tādējādi mēs visi palīdzētu nosargāt sapni.
David-Maria Sassoli
(IT) Priekšsēdētājas kundze, mūsuprāt, apšaubīt Šengenu nozīmē apšaubīt Eiropu. Ja Eiropa kļūs vēl vājāka, kā to vēlas labā spārna valdības, palielināsies vēlme uzdot sev jautājumu, vai maz ir jēga palikt Eiropā, kā to jau ir izdarījis Itālijas iekšlietu ministrs Maroni kungs.
Taču atbilde slēpjas lielākā ES mehānismu iesaistīšanā. Būtībā mums vajag vairāk, nevis mazāk Eiropas, un Komisijai tas jāpasaka izlēmīgāk. Eiropas vislabākā izpausme bija vērojama svētdienas naktī, kad Lampedūzas iedzīvotāji izrādīja neparastu solidaritāti, lai no grimstoša kuģa glābtu 500 cilvēku, kam draudēja droša nāve. Vissliktākā Eiropas izpausme būtu bijusi vērojama, ja apstiprinātos laikraksta "The Guardian” paustās ziņas, ka NATO militārie spēki neiejaucās, lai glābtu no dreifējoša kuģa vīriešus, sievietes un bērnus.
Ja esam droši par to, kuram no diviem variantiem dodam priekšroku, Malmström kundze, jūnija Eiropadomes laikā Komisijai būs jāpārliecina dalībvalstis noformulēt Eiropas imigrācijas politiku, jo Eiropa à la carte nozīmētu Eiropas sapņa beigas.
Wim van de Camp
(NL) Priekšsēdētājas kundze, 2009. gada jūnijā Eiropas pilsoņi mani ievēlēja Eiropas Parlamentā. Mani neievēlēja nedz institūciju parlamentā, nedz atsevišķu dalībvalstu parlamentā. Es to uzsveru, jo Eiropas iedzīvotājiem ir daudz jautājumu par Šengenu. Tam nav nekāda sakar ar populismu vai bailēm. Runa ir par jautājumiem, kas uztrauc Eiropas iedzīvotājus: kā mēs pārvaldām Šengenu? Pašlaik tiek uzdoti daudzi jautājumi šajā sakarā, tādēļ vēršu jūsu uzmanību uz to.
Protams, ja Komisijas priekšsēdētājs apgalvo, ka jāaizstāv personu brīvas pārvietošanās princips, es to atbalstīšu. 25 000 tunisiešu nedrīkst ietekmēt 502 miljonus eiropiešu, taču šo jautājumu apspriešana neaprims, un Eiropā tiks apdraudēts sabiedrības atbalsts Šengenai. Tādēļ arī es varu piekrist pagaidu robežkontrolei, kā ierosināja mans kolēģis Iacolino kungs. Es ļoti labi apzinos, ka ar pirmo reizi mums neizdosies efektīvi īstenot apgrūtinājuma dalīšanu.
Visbeidzot, priekšsēdētājas kundze, viens jautājums: kāds ir situācijas raksturojums attiecībā uz Eiropas Patvēruma atbalsta biroja atklāšanu Maltā? Esmu dzirdējis, ka vēl ir iespējams to izdarīt. Varbūt komisāre varētu vēlreiz paskaidrot, kad tieši birojs uzsāks darbību.
Carmen Romero López
(ES) Priekšsēdētājas kundze, Malmström kundze, apspriešanai iesniegtā Komisijas paziņojuma problēma ir tā, ka tas pašlaik nav ticams attiecībā uz īstermiņa problēmām, kas saistītas ar šeit izvirzīto jautājumu, vai pat attiecībā uz ārkārtas risinājumiem, ko Eiropas Savienībai būtu vajadzējis pašlaik īstenot.
Diemžēl Komisija ir parādījusi, ka tā ir ļoti vāja, jo nav iespējams izpatikt visiem. Nav iespējams, no vienas puses, izpatikt Sarkozy kungam un Berlusconi kungam, bet, no otras puses, izstrādāt ilgtermiņa kopēju patvēruma un imigrācijas politiku. Nav iespējams šādā paziņojumā ietvert divdomības, kas ne pie kā nenoved. Tās parāda, ka šī politika apņēmīgi nerisina pašreizējo situāciju.
Barroso kungs jums neizdara pakalpojumu, apgalvodams, ka esat darījusi visu, lai rastu līdzsvaru, jo runa nav par līdzsvara atrašanu. Runa ir par tādas ārkārtas situācijas risināšanu, kādā esam pašlaik. Runa ir par finansējumu un pienācīgas dalībvalstu vienošanās panākšanu saistībā ar kopējo patvēruma politiku, Eiropas Patvēruma biroju un visām grūtībām, ar ko saskaramies. Paziņojumā nav nekā no tā.
Kā jūs varat runāt par reģionālas sadarbības programmām ar trešajām valstīm, ja Tunisijas un Lībijas demokrāti redz, ka mēs slēdzam mūsu valstu robežas? Vai par to ir iespējams runāt? Mēs nevaram izteikt divdomības. Mēs risinām pietiekami nopietnus jautājumus, un jums tas arī būtu jāuztver nopietni, Malmström kundze.
Hubert Pirker
(DE) Priekšsēdētājas kundze, es uzskatu, ka debates par robežkontroles atjaunošanu un Šengenas mehānisma maiņu ir pilnīgi pārmērīgas un nevajadzīgas. Turklāt šīs debates notiek tikai tādēļ, ka Berlusconi kungs un Sarkozy kungs domāja tikai par savas valsts interesēm un, draudot Ziemeļāfrikas migrantu dēļ atjaunot robežkontroli starp atsevišķām dalībvalstīm, rīkojās populistiski.
Man jāatzīst, arī es biju pārsteigts par to, cik ātri Komisijas priekšsēdētājs Barroso kungs uzņēmās rīkot debates, nevis pieņemt korektīvu Eiropas pieeju. Šengena ir ievērojams sasniegums. Šengena ir Eiropas simbols un ideāls ceļošanas brīvības, atvērtu robežu un drošības apvienojums. Šengenu nekad nedrīkst apšaubīt. Īpašiem gadījumiem mūsu rīcībā jau ir iespēja uz noteiktu laiku atjaunot robežkontroli ierobežotā reģionā, kurā pastāv nopietni draudi iekšējai drošībai.
Tātad mums nav vajadzīgas debates par Šengenu. Mums vajag debatēt par pasākumiem FRONTEX stiprināšanai, lai garantētu maksimālu drošību uz Eiropas Savienības ārējām robežām (līdz ar to nodrošinot pārvietošanās brīvību), par ātrām patvēruma procedūrām un pārvaldītu migrāciju, kā arī par sadarbību migrācijas cēloņu risināšanā un par atpakaļuzņemšanas nolīgumiem.
Es ar prieku pievienojos komisāres Malmström priekšlikumiem šajā sakarā (viņas priekšlikumi ir ļoti plaši) un aicinu Komisiju sekot Parlamenta piemēram, nevis noteiktiem Padomes pārstāvju piemēriem.
Stavros Lambrinidis
(EL) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, kad ES kohēzijas un solidaritātes pamatprincipi tiek no visām pusēm politiski apdraudēti, it īpaši no neonacionālistu kustībām, un mēs visi zinām, kas viņi ir, manuprāt, Komisijai par savu dienišķo uzdevumu jāpadara tādu personu apspiešana, kuras uzbrūk Eiropas politiskās vienotības simboliem.
Tomēr mēs esam šodien šeit tādēļ, ka tas nav darīts. Pakļaujoties noteiktu dalībvalstu spiedienam, tā ir atļāvusi uzsākt debates par Eiropas identitātes stūrakmeni - Šengenu. Turklāt arī juridiski Komisijas priekšlikums ir pretrunā Konvencijas 78. un 80. pantam. Konvencijā ir skaidri teikts, ka, ja dalībvalsts ir pakļauta smagam imigrācijas spiedienam, Eiropai jāsolidarizējas un jāsniedz atbalsts. Iekšējo robežu atjaunošana nav solidaritāte - tas ir sods. Tādējādi netiek godīgi sadalīts spiediens, kam pakļautas ārējās robežas, piemēram, stiprinot FRONTEX, tādējādi tiek vēl vairāk apgrūtināta dalībvalsts. Citiem vārdiem runājot, Komisija, tā nav apgrūtinājuma dalīšana, tā ir acīmredzama apgrūtinājuma uzkraušana. Jūs, Komisija, esat atļāvuši šīm debatēm notikt un jums tās jāpārtrauc šeit un tagad.
Kinga Gál
(HU) Priekšsēdētājas kundze, Barroso kungs, komisāre, valsts ministre Győri, Šengenas sistēma ir viens no Eiropas Savienības taustāmākajiem acquis. Ja jautātu Eiropas pilsoņiem, viņi teiktu, ka brīva pārvietošanās bez robežkontroles Eiropas Savienībā viņiem ir nozīmīga. Tādēļ svarīgi aizsargāt šo sistēmu un darīt visu, lai saglabātu pilsoņu brīvu pārvietošanos un Eiropu bez robežām. Tam jābūt mūsu primārajam mērķim.
Vērtības un mūsu acquis jāaizsargā, it īpaši tad, ja tie tiek apšaubīti. Šodienas pārbaudījums ir migrantu un bēgļu pieplūdums. Lai pārvarētu šīs grūtības, mums vajadzīgi konkrēti priekšlikumi un risinājumi.
Vispirms jautājumi ir jānodala un jāskaidro, kas nozīmē, ka mēs nodalām bēgļu jautājumu no nelegālās migrācijas jautājuma, mēs izmantojam pašreizējos principus, uz kuriem varam paļauties, piemēram, solidaritāti un sadarbību, pašreizējās institūcijas, piemēram, FRONTEX, vai pašreizējos noteikumus.
Es atzinīgi vērtēju Ungārijas un valsts ministres Győri nostāju, kā arī Barroso kunga vārdus, kurš teica, ka mērķis ir stiprināt Šengenas acquis un to pienācīgi izmantot, nevis atkāpties no tā.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Priekšsēdētājas kundze, pirmkārt, vēlos uzsvērt, ka pašreizējo migrācijas problēmu risinājums jārod Šengenas līgumā. Pašlaik Šengenas acquis sniedz iespējas uz laiku atjaunot iekšējo robežu kontroli, ja tiek apdraudēta sabiedriskā kārtība vai drošība, un šie nosacījumi tiešām ir pilnīgi pietiekami. Tādēļ varbūt Komisija varētu izteikties plašāk par migrācijas paziņojumā minētajiem papildu gadījumiem, kad uz laiku tiek paplašināta robežu aizsardzību, bet kuri paziņojumā ir aprakstīti ļoti abstrakti un kuru tematiskā joma ir pārāk slikti definēta? Vai tas nozīmē, ka Eiropas Komisija atbalsta divu lielāko Eiropas Savienības dalībvalstu vadītājus un tiecas iznīcināt vienu no ievērojamākajām ES vērtībām - brīvības jomu un pārvietošanās brīvību? Es vēlos izteikt komentāru arī par paziņojuma saturu, jo šķiet, ka tas ir rakstīts tikai saistībā ar šo gadījumu - palielinātu migrācijas plūsmu no Ziemeļāfrikas valstīm. Vai Komisijai nešķiet, ka tāda dokumenta kā paziņojuma par migrāciju saturam jābūt plašākam?
Nadja Hirsch
(DE) Priekšsēdētājas kundze, pirmo reizi Vācijā un Austrijā robežas ir atceltas, un beidzot strādnieki no Austrumeiropas valstīm var brīvi pārvietoties. No vienas puses, robežas ir nojauktas, bet, no otras puses, jūs mēģināt atkal radīt šķēršļus.
Man šķiet nepieņemami tas, ka divas dalībvalstis un divi kungi, kas cenšas kļūt slaveni, ir panākuši, ka jautājums par robežkontroļu atjaunošanu atkal nonāk debašu zālē. Šajā jautājumā nav atpakaļceļa, un mēs nevaram pieļaut, ka tiekam pārliecināti šajā vienas problēmas apspriešanā. Bēgļu problēmu nevar automātiski atrisināt, atgriežoties pie robežkontroles režīma. Atvainojiet! Šie cilvēki ir riskējuši ar dzīvībām, lai nonāktu Eiropā, un viņiem izdosies apiet arī robežšķērsošanas vietas. Vienīgie, kas gūtu labumu no robežkontroles atjaunošanas, būtu cilvēku tirgotāji, jo bēgļiem vajadzētu atrast jaunus robežu šķērsošanas veidus, tādējādi nodrošinot cilvēku tirgotājiem jaunu ienākumu avotu.
Es nevaru pieņemt to, ka mēs nopietni apdomājam šo jautājumu, un es aicinu Komisiju neielaisties kompromisos.
Ulrike Lunacek
(DE) Priekšsēdētājas kundze, es priecājos, ka visas Parlamenta puses, tostarp, Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupa, kurai pieder Sarkozy kungs un Berlusconi kungs, ir skaidri paudušas, ka jauni noteikumi nav nepieciešami un ka Šengenas līgums nav jāmaina, taču vajadzīgs kas cits, precīzāk, kopēja patvēruma un migrācijas politika, kas ir šī vārda cienīga. Malmström kundze, es aicinu jūs rīkoties un skaidri paust, ka Dublinas II vienošanās ir jāmaina, lai sekmētu īstu Eiropas solidaritāti saistībā ar patvēruma jautājumiem un parādītu, ka Eiropa ir vienots veselums un nav pieļaujams, ka valstis, kam ir ārējās robežas, cīnās vienas pašas.
Tomēr ieteicams būt piesardzīgiem. Itālija noteikti var pati uzņemties atbildību par to, un tā arī jādara. Tādam iekšlietu ministram kā Maroni kungam, kurš pats pieder Lega Nord partijai, jāizskaidro, ka šie cilvēki ir bēgļi, kuru tiesības ir jāievēro, un ka šajā gadījumā jārīkojas pareizi. Mums Eiropā jāaizsargā ne tikai nauda un bankas, bet arī bēgļi, tādēļ vajadzīgi nevis jauni Šengenas noteikumi, bet gan patvēruma un migrācijas politika, kas patiesi ievēro cilvēka cieņu.
Kyriacos Triantaphyllides
Priekšsēdētājas kundze, pēdējos pāris mēnešos Komisija ir diezgan ātri publicējusi divus svarīgus paziņojumus, kuros aplūkotas problēmas, kas radušās pēc Jasmīnu revolūcijas sākuma Tunisijā.
Jau ir ierosinātas vairākas politikas alternatīvas, un Parlaments ir izteicis savu viedokli par tām, lai vadītu Komisiju konkrētu likumdošanas iniciatīvu projektu izstrādē.
Paziņojumā par migrāciju Komisija aplūko jautājumus saistībā ar ārējo robežu kontroli, Šengenas pārvaldību un organizēto mobilitāti. Kādēļ tajā nav nekas plašāk minēts par apgrūtinājuma dalīšanu? Paziņojumā minēts bēgļu pārvietošanas izmēģinājuma projekts Maltā, taču tajā netiek minēts izmēģinājuma projekts saistībā ar nelegālu migrantu un patvēruma meklētāju pārvietošanu, kaut arī vairākas dalībvalstis un Parlamenta deputāti ir atkārtoti lūguši šādu apgrūtinājuma dalīšanas sistēmu.
Kādēļ Komisija neiesniedz konkrētu priekšlikumu šajā sakarā? Mēs runājam par brīvas pārvietošanās zonu Eiropā; mēs runājam par kopēju Eiropas patvēruma sistēmu. Kad jūs apliecināsiet Eiropas solidaritāti ar darbiem?
Morten Messerschmidt
(DA) Priekšsēdētājas kundze, es vēlos runāt par apspriešanai iesniegto Komisijas priekšlikumu saistībā ar ārējo robežu kontroles stiprināšanu. Diemžēl tas nav īpaši apmierinošs, jo tad, kad vairākas dalībvalstis īsteno pārsteidzīgu imigrācijas politiku un piešķir lielam skaitam ārzemnieku likumīgas ES uzturēšanās atļaujas un kad atceltās robežkontroles dēļ cilvēki var brīvi šķērsot robežas, nepieciešams pastāvīgi veikt stingrāku ES dalībvalstu savstarpējo robežu kontroli. Attiecībā uz nemitīgajām runām par solidaritāti vēlos paust savu izbrīnu par to, ka tādām dalībvalstīm kā Dānijai, kas ir labi stiprinājusi savu imigrācijas politiku, jāizrāda liela solidaritāte valstīm, kas nav spējušas izdarīt to pašu. Būtu loģiski, ja valstīm, kas pauž nacionālo suverenitāti, nosakot savu imigrācijas politiku, ļautu arī plūkt šī darba augļus.
Andreas Mölzer
(DE) Priekšsēdētājas kundze, acīmredzot tikai aptuveni 3000 no Lampedūzā aizturētajiem Tunisijas bēgļiem ir patiesi patvēruma meklētāji, bet pārējie 20 000 vai vairāk ir ekonomiskie migranti. Kamēr Eiropas Savienība atteiksies atzīt, ka tā nevar izmitināt visus ekonomiskos migrantus no visām iespējamām malām, šurp dosies vēl simtiem tūkstošu. Ja tiks īstenoti tādi pasākumi kā masveida amnestijas par nelegālu imigrāciju vai Šengenas līgums tiks pārkāpts, izmantojot tūristu vīzas, kā nesen notika, tas nenovēršami palielinās bēgļu skaitu par vairākiem tūkstošiem. Šādi tiek apdraudēta visa Šengenas sistēma.
Grieķija, Itālija un Malta acīmredzot nespēj nostiprināt savas ārējās robežas, bet jaunās Šengenas zonas dalībvalstis pēc pievienošanās bieži mazina savus centienus. ES ārējās robežās ir vairāk caurumu nekā Šveices sierā, turklāt tās tiek grautas arī iekšēji. Nepietiek ar pagaidu kontrolēm. ES jāizveido FRONTEX par īstu robežapsardzes aģentūru. Ja neviens no šiem pasākumiem nesniegs rezultātus, nenovēršami dažas valstis izdomās izstāties no Šengenas līguma.
Andrey Kovatchev
(BG) Priekšsēdētājas kundze, šodien mums jāatbild uz jautājumu, kā saglabāt un ievērot līdzsvaru starp mūsu pamatvērtībām - brīvību, solidaritāti, taisnīgumu - un, no otras puses, drošību. Vairākkārt tika minēts, ka ārējās robežas ir visu dalībvalstu kopēja atbildība. Neveidosim nevajadzīgus šķēršļus mūsu starpā. Neļausim arī šai situācijai tikt ierakstītai vēstures grāmatās kā sliktam Eiropas integrācijas piemēram. Protams, es atzinīgi vērtēju to, ka FRONTEX ir piešķirta lielāka nozīme un papildu cilvēku un materiālie resursi un ka Šengenas izvērtēšanas mehānisms ir stiprināts, taču es neatzīstu to, ka Bulgārijai un Rumānijai tiek izvirzītas jaunas prasības un viņu dalība tiek kavēta.
Győri kundze, Bulgārija un Rumānija ir izpildījušas visus tehniskos kritērijus dalībai, un Padomes eksperti to ir novērtējuši, tādēļ sakiet, kāda ir Padomes nostāja attiecībā uz Bulgārijas un Rumānijas uzņemšanas laiku un vai šādas pārrunas Padomē notiek. Ja tiek piemēroti jauni noteikumi, tiem jāattiecas uz visiem un tie jāizmanto nevis politisku mērķu sasniegšanai, bet gan pašreizējās robežu aizsardzības sistēmas stiprināšanai. No ārpolitikas viedokļa raugoties, es domāju, ka mūsu labā kaimiņattiecību politika ir jāsaista ar atbilstošām valdībām, kas izpilda atpakaļuzņemšanas saistības pret saviem pilsoņiem.
Ulrike Rodust
(DE) Priekšsēdētājas kundze, atvērtas robežas Eiropai ir nozīmīgs simbols. Vēlos vērst jūsu uzmanību uz citu problēmu. Tā kā es esmu no Ziemeļvācijas, man īpaši svarīga ir Vācijas-Dānijas robeža. Labējā spārna populistiskā Dānijas Tautas partija mēģina piespiest Dānijas valdību atjaunot robežkontroli. Kāds tam iemesls? Tās ir bailes no Rumānijas un Bulgārijas iedzīvotājiem. Tas ir apkaunojoši. Labējā spārna populistu skaits strauji pieaug, un viņi rada reālus draudus Eiropai. Protams, mums nepieciešama aizsardzība pret neierobežotu noziedzību, un mūsu drošības iestādes jau ir radušas efektīvas alternatīvas pasu pārbaudei.
Mani ļoti apbēdina tas, ka tiek apdraudēts viens no lielākajiem Eiropas sasniegumiem. ES sekmēm miera un brīvības veicināšanā nav vēsturiska analoga, taču tagad tās ir pakļautas augsta līmeņa uzbrukumam. Es aicinu Dānijas valdību nepakļauties labējā spārna populistu diktātam.
Anna Maria Corazza Bildt
Priekšsēdētājas kundze, pārvietošanās brīvība ir Eiropas integrācijas stūrakmens. Neatvērsim Pandoras lādi, pārskatot Šengenu. Neatkāpsimies no saviem principiem. Iespēja ieviest robežkontroles jau pastāv. Tām jābūt īslaicīgām, un tās jāizmanto ārkārtas gadījumos kā galējais līdzeklis. Lai reaģētu uz iedzīvotāju bažām saistībā ar drošību, ir vajadzīga kopēja pieeja, ilgtermiņa redzējums, kā lūgusi Komisija. Mums jāvirzās uz kopēju patvēruma politikas izstrādi līdz 2012. gadam, lai mums būtu kopēja migrācijas politika, kā arī lai atvieglotu legālu imigrāciju darba nolūkos un līdztekus cīnītos ar nelegālu imigrāciju.
Jālikvidē īstermiņa procedūras, kas kavē pārvietošanu. Jā, mums jāizrāda solidaritāte dalībvalstīm, kas visvairāk pakļautas cilvēku pieplūdumam, taču vispirms mums jāsolidarizējas ar cilvēkiem, kuri bēg no traģēdijas. Eiropas debašu centrā atkal jāizvirza cieņa pret imigrantiem - cilvēkiem, kuri bēg no valsts.
Robert Goebbels
(FR) Priekšsēdētājas kundze, es prātoju, vai Romas un Parīzes demagogi un viņu sabiedrotie Eiropas Parlamentā saprot, ko viņu prasība atjaunot iekšējo robežu kontroli patiesībā nozīmē. Vairāk nekā miljons Eiropas iedzīvotāju strādā ārpus savas valsts. Ik dienu 150 000 cilvēku šķērso robežu, lai ieceļotu Luksemburgā. Vai vēlaties pakļaut viņus robežpārbaudēm? Šovasar desmitiem miljonu eiropiešu dosies ceļojumos. Vai Berlusconi kungs un Sarkozy kungs vēlas viņus pakļaut robežpārbaudēm? Priekšsēdētājs Barroso pats to pateica: ik gadu Šengenas zonā pārvietojas vairāk nekā 1,25 miljardi cilvēku. Vai vēlaties pakļaut viņus robežpārbaudēm?
Komisāre Malmström, atstājiet Šengenu tādu, kāda tā ir. Pārlasiet līgumus, pārlasiet 67. un 78. pantu. Tur viss ir pateikts. Nav vajadzības izdomāt ko jaunu. Paliksim pie Šengenas un iedzīvotāju brīvas pārvietošanās, vai arī mūs gaida pilsoņu sacelšanās.
Jens Rohde
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Schulz kungs ir mūs pametis, bet es priecājos, ka Rodust kundze paskaidroja, ka robežkontroļu atjaunošana nav sociāldemokrātu politika. Tomēr pirms diviem gadiem, kad norisinājās Eiropas Parlamenta vēlēšanu kampaņa, galvenā Dānijas sociāldemokrātu prasība bija robežu slēgšana. Es nerunāju par labējā spārna populistiem. Par to iestājās gan Jørgensen kungs, gan partijas līdere Thorning-Schmidt kundze. Jums ir pilnīga taisnība - tas ir populisms. Tādēļ Komisijai tiek uzdots šāds svarīgs jautājums: vai valsts var atjaunot robežkontroli un palikt Šengenas Savienībā, saglabājot piekļuvi informācijas sistēmai utt., vai arī tā ir situācija, kurā jāizdara kategoriska izvēle? Jautājums ir svarīgs Dānijas debatēm, tādēļ es lūdzu sniegt skaidru atbildi.
Mario Mauro
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, es ievēroju, ka, lai glābtu Šengenu, daudzi labprāt ierosinātu izslēgt no Eiropas Berlusconi kungu un Sarkozy kungu.
Es domāju, ka daudz vienkāršāk būtu nostiprināt FRONTEX, kas nozīmētu pastiprinātāku drošību uz ES ārējām robežām. Vēlos atgādināt, ka pašlaik daudzas valdības izvairās no sava pienākuma izrādīt solidaritāti un nepiedalās FRONTEX.
Turklāt esmu spiests minēt vēl vienu svarīgu lietu: aiz humanitāra ārkārtas stāvokļa un imigrācijas problēmas slēpjas politiska problēma. Patiesi, kaut arī Eiropā ir spēcīga humanitāra klātbūtne imigrācijas jautājumos attiecībā uz traģēdiju, es piekrītu Malmström kundzei, ka politiskā līmenī tādas nav. Mums vajag vairāk Malmström kundzes un mazāk baroneses Ashton darbības, un mēs redzēsim, ka varam uzlabot pašreizējos grūtos apstākļus, un spēsim garantēt, ka nākotnei tiek dota iespēja.
Cecilia Malmström
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze, šīs bija ļoti interesantas un labas debates par ļoti svarīgu tematu. Agrāk tika minēts, ka norisinās pingponga spēle. Šī pingponga spēle droši vien notiek starp Eiropas Parlamentu un divām dalībvalstīm, tāpēc, lūdzu, neizmantojiet Komisiju par bumbiņu.
Mēs cenšamies panākt saskaņotu, atbildīgu un saistītu reakciju uz visu, kas attiecas uz migrāciju un robežām, jo tas viss ir saistīts. Mēs nevaram īstenot vīzu politiku, ja nav robežkontroles. Mēs nevaram sniegt uzticamu aizsardzību cilvēkiem, kuri lūdz patvērumu, ja mums Eiropas Savienībā nav kopējas patvēruma politikas. Efektīva legāla migrācija nav iespējama, ja nestrādājam pie integrācijas; nav iespējams cīnīties ar nelikumīgu migrāciju, ja nav pienācīgas atgriešanas un atpakaļuzņemšanas politikas. Tādēļ, lai tas viss būtu, mums nepieciešams skaidrs satvars, Eiropas satvars.
Tādēļ Komisija ir iesniegusi šo paziņojumu. Visu cieņu uzcītīgajiem Komisijas locekļiem, bet es atklāšu noslēpumu. Šādu paziņojumu nav iespējams sagatavot divās dienās. Tas nav iespējams. Tas tika plānots ilgu laiku. Tā nav atbilde vienam vai diviem prezidentiem vai premjerministriem. Mēs to esam plānojuši ilgu laiku, un tajā viss ir iekļauts.
Cilvēki, ar kuriem esam ikdienā sadarbojušies, zinās, ka kopš pirmās dienas es esmu strādājusi kopā ar viņiem un Padomi, lai panāktu vienotu kopēju Eiropas patvēruma sistēmu. Tas ir smags un grūts darbs, un mēs strādājam ļoti lēni, taču mēs izrādām zināmu progresu. Mēs sadarbojamies legālās migrācijas jautājumos, mēģinām stiprināt FRONTEX, turklāt esmu jums solījusi grāmatu par integrāciju kopš manas uzklausīšanas pagājušā gada februārī, un jau pagājušajā gadā mēs ierosinājām labāku Šengenas pārvaldību. Tā nav atbilde vienam vai diviem premjerministriem, kuri kaut ko pieprasa. Tas ir kaut kas labi pārdomāts, kaut kas tāds, kas veicinās turpmākus tiesību aktus un priekšlikumus, ņemot vērā Eiropadomes jūnija sanāksmi, kuras temats (arī ilgi plānots) būs migrācijas lietas.
Protams, stāvoklis Ziemeļāfrikā un Vidusjūras reģionā paātrina vajadzību vispirms sakārtot situāciju Eiropā. Vai tas ir iemesls atjaunot iekšējo robežu kontroli? Protams, nē. Vai ir iemesls Eiropai rīkoties? Jā, ir. Aptuveni 25 000 tunisiešu dodas uz Eiropu. Šeit plenārsēdē mēs to esam daudzkārt pārrunājuši. Protams, katrs indivīds ierodas kāda iemesla dēļ, precīzāk, tādēļ, ka viņam (ļoti bieži tas ir viņš) Tunisijā nav darba. Es ļoti jūtu līdzi katra indivīda liktenim, taču viņi visi nevar doties uz Eiropu. Daudz labāk šiem cilvēkiem ir rast nākotni Tunisijā, jo viņi nav bēgļi, tādēļ mēs sadarbojamies ar Tunisijas iestādēm un Itāliju, lai palīdzētu Itālijai radīt darbvietas un izaugsmi.
Tomēr bēgļi turpina ierasties, turklāt pašlaik aizvien vairāk. Šonedēļ daudzi cilvēki ir ieradušies no Lībijas (trešās valsts pilsoņi, pat lībieši), un to skaits varētu pieaugt. Šie cilvēki neapšaubāmi ir iemesls, lai Eiropa rīkotos un izrādītu solidaritāti. Komisija ir uzaicinājusi visas dalībvalstis uz konferenci 12. maijā, kurā tiks pārrunāta pārvietošana un Maltas projekta pagarināšanu, lai palīdzētu Maltai saistībā ar tūkstošiem cilvēku, kas dodas turp. Tur būs arī UNHCR, tādēļ mēs centīsimies aicināt dalībvalstis uzņemties lielāku atbildību par bēgļiem, kas mūk no pieaugošās vardarbības Lībijā un kas atrodas grūtā stāvoklī Tunisijā un uz robežas.
Pievēršoties Šengenai, es piekrītu jums (vai lielākajai daļai no jums), kas teica, ka Šengena ir fantastisks sasniegums. Tas, ka varam ceļot no Somijas līdz Maltai un no Portugāles līdz Igaunijai, ne reizi neuzrādot pasi, ir brīnišķīgs Eiropas integrācijas simbols. Es vēlos to aizsargāt un sekmēt turpmāk. Esmu priecīga, ka varu paļauties uz jūsu atbalstu šajā jautājumā.
Tomēr sistēma nav ideāla. Mēs zinājām ilgi, pirms tas viss sākās, ka sistēmai ir trūkumi. Izvērtēšana nav devusi rezultātus, jo dalībvalstis izvērtē viena otru, un tas nav labi. Mums vajadzīgs Eiropas mehānisms, kurā iesaistītos Eiropas Parlaments. Es to iesniedzu pagājušā gada novembrī un atceros, ka, lai to darītu, saņēmu diezgan lielu atbalstu no plenārsēdes dalībniekiem.
Mums vajadzīgi rīki, kas palīdzētu dalībvalstīm labāk aizsargāt ES ārējās robežas. Mums jāstiprina uzraudzība, un mums vajag vairāk, nevis mazāk Eiropas. Tādēļ, lai novērtētu stāvokli un lemtu par nepieciešamajiem līdzekļiem, mums patiesi vajadzīga Eiropas pieeja. Pagājušās nedēļas notikumi to ir apstiprinājuši. Trūkumu dēļ nevajag automātiski atjaunot robežkontroli. Trūkumi ir jāizvērtē visos citos iespējamajos veidos, piemēram, sniedzot finansiālu un operatīvu atbalstu. Dalībvalstis var palīdzēt viena otrai. Turklāt mēs sadarbojamies ar jums, lai stiprinātu FRONTEX.
Sākuma punkts ir pašreizējo tiesību aktu stiprināšana. Esmu pārliecināta, ka pašreizējie notikumi atbilst vairumam situāciju. Ja pastāv interpretācijas atšķirības, Komisijai jāapspriežas ar dalībvalstīm, lai noteikumus izskaidrotu. To var izdarīt, izdodot pamatnostādnes vai ieteikumus.
Ir īpaši apstākļi, kad varētu būt vajadzība atjaunot robežkontroli. Pašlaik tas jau ir paredzēts, un šādi apstākļi ir bijuši dažās situācijās, piemēram, tāds nozīmīgs gadījums kā terorisma draudi. Var būt tāds nozīmīgs gadījums, kad dalībvalstīm tas jādara ļoti nepārprotamos apstākļos. Taču mums jāstiprina Eiropas dimensija šajā jautājumā un jānovērš tas, ka dalībvalstis rīkojas vienpusēji. Lūk, par to ir runa.
Mēs dzīvojam nemierīgos laikos. Daudzi pašreizēji notikumi ir pamats priekam (Ēģiptē un Tunisijā), taču daudz kas arī rada bažas. Mums šajā situācijā jāsaglabā miers. Mums jāmēģina to atrisināt gan īstermiņā, gan ilgtermiņā. Mums jāstiprina, nevis jāiznīcina noteikumi. Mums jāstiprina noteikumi, kas balstīti uz Eiropas tiesībām, mūsu vērtībām un starptautiskām saistībām. Mums vajadzīga Eiropas vadība, kas iebilst pret banāliem risinājumiem (un dažus no tiem es šodien dzirdēju) un populismu. Mums vajag vairāk, nevis mazāk Eiropas.
(Aplausi)
Enikő Győri
Padomes priekšsēdētāja. - Priekšsēdētājas kundze, es arī vēlos pateikties jums par šīm debatēm un par cienījamo parlamenta deputātu devumu.
Pirmkārt, tā kā saņēmu ļoti konkrētus jautājumus par patvēruma paketi, atļaujiet man sākt ar paskaidrojumu šajā sakarā. Attiecībā uz konkrētiem apspriešanai iesniegtiem priekšlikumiem Padome atzinīgi vērtē trialogu uzsākšanu starp Parlamentu un Padomi saistībā ar Kvalifikācijas direktīvu. Attiecībā uz Dublinas Regulu un Eurodac Regulu ir panākts nozīmīgs progress tehniskā līmenī.
Tomēr divi galvenie jautājumi, kas cieši saistīti ar politiskām pārrunām, vēl nav pabeigti. Pirmais jautājums ir pārvietošanas pārtraukšana saskaņā ar Dublinas Regulu, bet otrais jautājums ir piekļuve tiesību aktu ieviešanai saskaņā ar Eurodac Regulu. Daudzas Padomes delegācijas uzskata, ka, pārtraucot saskaņā ar Dublinas Regulu nodot migrantus dalībvalstīm, kas pakļautas praktiskam spiedienam, tiktu radīts slikts precedents un grauta Dublinas Regula. Daudzas delegācijas arī ir paudušas spēcīgu vēlmi sniegt tiesību aktu ieviešanas aģentūrām piekļuvi Eurodac datu bāzei. Ņemot vērā Padomes uzskatus un mūsu kopīgo apņemšanos ieviest kopēju Eiropas patvēruma sistēmu, nepieciešamas konstruktīvas debates visu iesaistīto institūciju - Padomes, Parlamenta un Komisijas - starpā.
Visbeidzot, Padome ar interesi gaida pārskatītos Komisijas priekšlikumus saistībā ar procedūru direktīvām un Uzņemšanas nosacījumu direktīvu, kas, ja nemaldos, ir gaidāmi jūnija sākumā. Tātad, Weber kundze, tā kā jūs saistībā ar Padomes darbu minējāt, ka mēs apšaubām un graujam kopīgu lēmumu pieņemšanu un cenšamies izolēt Parlamentu, ceru, ka mans paskaidrojums jūs apmierināja. Protams, mēs priecājamies dalīties visā informācijā ar jums un esam apņēmušies panākt progresu saistībā ar šiem dokumentiem, kas, manuprāt, ir ļoti svarīgi mums visiem.
Atļaujiet man turpināt dzimtajā valodā, lai izteiktu dažas horizontālas vispārīgas noslēguma piebildes.
(HU) - Kā jau uzsvēru ievadā, Padomē vēl tikai notiks lielās debates. Komisijas priekšlikums tika publicēts pirms sešām dienām. Mēs esam sasaukuši īpašu Tieslietu un iekšlietu padomes sanāksmi, kas notiks 12. maijā un kurā mēs varēsim sarīkot orientējošas debates. Mēs ceram, ka šis darbs un darba grupas debates atvieglos valstu un valdību vadītāju stāvokli un viņi spēs pieņemt vissvarīgākos politiskos lēmumus jūnija Eiropadomē.
Pašlaik varu jums atklāt Ungārijas prezidentūras viedokli. Atļaujiet man atkal Parlamentā atkārtoties, sakot, ka mūsu pamata filozofija ir stipra Eiropa, kuras uzmanības centrā ir cilvēki.
Tas ir mūsu pamatprincips, kas nosaka mūsu īstenoto politiku un katru rīcību. Ņemot to vērā, varu jums atklāt, ar ko sāksim risināt šo politiski ļoti delikāto jautājumu. Mēs nesadarbosimies ne ar vienu, kurš mēģinās izjaukt Šengenas sistēmu un brīvu pārvietošanos.
Absolūtajā vairākumā komentāru, kas izskanēja Parlamentā, tika pausts atbalsts kopējā acquis saglabāšanai. Atļaujiet man citēt cienījamo Itālijas deputātu Iacolino kungu, kurš to nosauca par "patrimonia della civilta europea” jeb "mūsu kopējo Eiropas mantojumu” vai K. Gál kundzi, kas teica, ka brīva pārvietošanās ir ES vienotības taustāmākais rezultāts.
Ungārijas prezidentūra nepadosies pretējiem centieniem. Taču tas nenozīmē (un šajā gadījumā es piekrītu komisārei Malmström), ka sistēma nebūtu jāpilnveido. Mēnešiem, gadiem ilgi mēs esam zinājuši, ka sistēma jāpielāgo 2011. gada uzdevumiem, un to patiešām ir iespējams paveikt. Neviens nevēlas, lai sistēma, ko esam daudzu gadu darbā kopīgi iedibinājuši, sabruktu.
Tātad, attiecībā uz iekšējo robežu atjaunošanu mēs uzskatām, ka to var darīt tikai ārkārtas situācijā un īpašu grūtību gadījumā uz noteiktu laiku un saskaņā ar Kopienas lēmumu. Es to minēju savas runas ievadā, arī Malmström kundze un Barroso kungs to ir teikuši. Es vēlreiz atkārtoju, ka tas ir mūsu sākumpunkts.
Kuros jautājumos mēs aizvien varam sadarboties, bet kuros nevaram? Mēs vēlamies nošķirt bēgļus, kuri saskaņā ar starptautiskajām tiesībām ir īsti patvēruma meklētāji. Mums viņiem jāpalīdz, lai saglabātu uzticību sev un mūsu kopējām vērtībām.
Līdztekus mums jācīnās ar nelegālo migrāciju. Man nav jābilst, ka kopējo robežu - ārējo robežu - aizsardzība ir kopēja problēma. Jāstiprina FRONTEX un jānodrošina šim nolūkam vajadzīgie līdzekļi. Tieši pie tā mēs kopā ar jums strādājam un ceram, ka varēsim pēc iespējas ātrāk pieņemt lēmumu.
Šengenas jautājums nenozīmē tikai to, kas pašlaik ietverts Komisijas paziņojumā. Darba kārtībā ir Šengenas zonas paplašināšana. Ungārijas prezidentūra šos divus jautājumus skaidri nodala. Neviens nevēlas ignorēt abas valstis, kas ir paveikušas milzīgu darbu, veltījušas enerģiju un naudu, lai pienācīgi sagatavotos un izpildītu stingrās prasības attiecībā uz pievienošanos Šengenas zonai, un to visu sagraut, sakot, ka pašlaik nevalda piemērota gaisotne.
Mēs jau februārī, Ungārijas prezidentūras laikā, atzinām, ka saistībā ar tehniskajiem standartiem Rumānija ir gatava, bet Bulgārijai vēl jāveic mājasdarbs. Ar prieku paziņoju, ka Sch-eval, Šengenas novērtēšanas darba grupa, ir atzinusi, ka tagad Bulgārija uzdevumu ir izpildījusi.
Es ceru, ka pirms Ungārijas prezidentūras beigām varēsim Padomē paziņot, ka tehniskā sagatavošanās ir pabeigta. Abas valstis ir izpildījušas Šengenas tehniskos kritērijus. Politiskais lēmums būs jāpieņem, kad dalībvalstis būs tam gatavas. Ar visām iesaistītajām pusēm pastāvīgi ir noturētas apspriešanas, un mēs cenšamies rast risinājumu, kas būtu pieņemams visām ieinteresētajām pusēm, Rumānijai, Bulgārijai un dalībvalstīm, kuras raizējas par Šengenas mehānismu.
Nobeigumā viens komentārs: šķiet, ka tā bija Weber kundze no Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupas, kas teica, ka mums jābūt ļoti piesardzīgiem attiecībā uz politiku, ko īstenojam saistībā ar migrantiem, Eiropas problēmām un darbaspēka deficītu. Es tam pilnīgi piekrītu. Mēs nedrīkstam aizmirst, ka mums ir savs bezdarbs, taču tāpat arī jāatceras, ka Eiropā ir novecojoša sabiedrība un mums būs darbaspēka deficīta problēmas.
Tādēļ Ungārijas prezidentūra ir apņēmusies darba kārtībā iekļaut demogrāfijas jautājumus, lai palīdzētu saprast, kuras dalībvalstis ir bijušas ļoti sekmīgas demogrāfijas politikas un ģimenes politikas jomā. Mēs vēlamies uzlabot ģimeņu stāvokli Eiropā. Mēs vēlamies, lai Eiropā dzimtu vairāk bērnu, jo to katra dalībvalsts sekmē saviem spēkiem, un tas ir risinājums sabiedrības novecošanās problēmai, un būtu labi, ja šī problēma nebūtu jārisina ar migrācijas palīdzību.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Ivo Belet
Eiro un personu brīva pārvietošanās ES teritorijā ir viens no Eiropas projekta pamata pīlāriem. Nav iemesla, kādēļ to tagad apšaubīt. Reakciju uz tūkstošiem bēgļu, kuri burtiski tiek izskaloti Eiropas dienvidu krastos, nevar uzskatīt par pietiekamu iemeslu, lai mēs sāktu slēgt iekšējās robežas, pat tikai uz laiku. Vienīgais saprātīgais veids, kā uz to reaģēt, ir kaut ko īstermiņā darīt saistībā ar kopējo Eiropas patvēruma un migrācijas politiku. Mēs nevaram un nedrīkstam sēdēt rokas klēpī salikuši un pieļaut, ka 30 000 bēgļu, kas izkāpuši Itālijas vai Grieķijas krastos, sagrauj ES pīlārus. Protams, Itālijai ir tiesības pieprasīt Eiropai izrādīt solidaritāti šīs problēmas risināšanā. Risinājums ir solidaritāte. Pat pagaidu robežu slēgšana ir paniska reakcija, kas nepiedien ES līderiem.
John Bufton
, rakstiski. - Komisija reaģē uz ES apšaubīšanu, tiecoties pēc centralizētākas varas. Tāpat kā tad, kad Komisija finanšu krīzes dēļ izmantoja iespēju attaisnot ekonomikas pārvaldību, nevis atzina eiro sakāvi, bažas par migrantu pēkšņo pieplūdumu un spriedze, ko tas rada valstīm, tiek izmantotas, lai aicinātu stiprināt Šengenu, palielinot centralizētu pārvaldību. Tauta ievēl Eiropas Parlamenta deputātus par saviem pārstāvjiem. Viņi pārstāv savas valstis. Taču, ja viņi pauž valsts intereses, to nosauc par "populismu”. Barroso kungs sacīja, ka ir moderni būt populistam un vicināt ksenofobijas karogu. Vai viņš uzskata, ka pati valsts būtība - vietēja valdība, neatkarīga ekonomika un valsts robežas - ir nepareiza? Kādēļ nesaņemties un vienkārši neatmest Parlamentu, un nepārņemt Eiropu ar spēku? Apsaukāšanās, iebiedēšana un lišķīga birokrātija ir aprēķins un patoloģisks egoisms. Taču nedomājiet, ka mēs to nemanām. Ja mēs nemanītu, tad tā sauktā "populisma mode” negūtu atsaucību. Cilvēki sāk apjaust jūsu nodomus, un pienāks laiks, kad jūs atmaskos.
Giovanni Collino
Itālijā un visā Eiropā pastāvošo migrācijas problēmu pilnīgi noteikti nevar novienkāršot līdz humanitāram ārkārtas stāvoklim, kaut arī šī situācija prasa steidzamu rīcību. Mums, EPD, kas esam atbildīgi par pilsoņu pausto politisko gribu un viņu lūgumu ilgtermiņa ilgtspējas izvērtēšanu un ieviešanu, vajadzīgs vispārīgs redzējums, un mums jāzina, kā to aizstāvēt pret citām institūcijām. Attiecībā uz imigrācijas politiku vispārīgā redzējuma sākumā jāizvērtē Eiropas sabiedrība, kas noveco, kaut arī šis process nenoris vienmērīgi visās Savienības valstīs. Starp dzimstību un mirstību pastāv nopietna nelīdzsvarotība. Turklāt mūsu izaugsme ir saistīta ar darbaspēka izplatību, kas nodrošina, ka tirgū ir pieejami vajadzīgie resursi, lai pastāvīgi ražotu visu nepieciešamo. Tādēļ Parlamentam jāiesaka citām institūcijām, tostarp, dalībvalstu valdībām, visaptveroša imigrācijas problēmas pārvaldība, kuras atlabšanas stratēģijas (ar to es nedomāju tikai ekonomikas atlabšanu) centrā ir cilvēki, kurā ir vajadzīgi santehniķi, inženieri un celtnieki, kā arī banku sektors.
Anne Delvaux
Itālijas lēmums izsniegt pagaidu uzturēšanās atļaujas tūkstošiem Tunisijas imigrantu, kas izkāpuši tās krastā, un tam sekojošais Francijas lūgums uz laiku atjaunot robežkontroli ir licis apšaubīt Šengenas zonu - vienu no taustāmākajiem Eiropas integrācijas aspektiem.
Komisijas 4. maija paziņojumā aprakstītie priekšlikumi, tostarp, it īpaši plānotais "ārkārtas apstākļu” pagarinājums, kura laikā var atjaunot iekšējās robežas, mani mazliet samulsināja. Mēs taču neļausim diviem valstu vadītājiem apdraudēt vienu no Eiropas lielākajiem sasniegumiem.
Imigrācija ir problēma, uz ko jāreaģē Eiropas mērogā, tādēļ es aicinu izstrādāt kopēju migrācijas politiku. Ir pienācis laiks risināt šo problēmu tieši. Es ceru, ka gaisotni jūnijā paredzētajā Eiropas augstākā līmeņa sanāksmē, kurā tiks risināts šis jautājums, nesabojās populistiski viedokļi.
Monika Flašíková Beňová
Es vēlos izteikt savu neapmierinātību ar to, ka Komisija visu migrācijas jautājumu sašaurina līdz problēmām Vidusjūras reģionā un Šengenas zonā. Situācija ir kritiska. No Komisijas jau ilgi tiek gaidīta ambicioza stratēģija. Ne jau antieiropeisks plāns valstu robežu atjaunošanai. Komisāre Malmström pareizi uzsver, ka personu brīva pārvietošanās Eiropas teritorijā ir milzīgs sasniegums, kuru mēs nedrīkstam zaudēt. No šāda viedokļa Komisijas priekšlikums imigrācijas plūsmu pārvaldībai šķiet neizprotams. It īpaši daļa par robežkontroles ieviešanu ES, kaut arī to veiktu ārkārtas apstākļos un īslaicīgi. Labi ir tas, ka par šādu pasākumu var lemt tikai Savienība, nevis atsevišķa valsts. Tomēr es uzskatu, ka šis pants ir novecojis un pauž nevajadzīgu pakļaušanos Francijas un Itālijas vadītāju populistiskajam spiedienam. Mēs nerunājam par kaut ko nebūtisku, bet gan par vienu no ES pamatprincipiem - pārvietošanās brīvību. Es neesmu pārliecināta, ka tas jāziedo sakarā ar pašreizējām problēmām, kas saistītas ar migrācijas spiedienu no Āfrikas. Manuprāt, Savienībai jāplāno, kā starp dalībvalstīm sadalīt migrācijas spiedienu uz Vidusjūras reģionu, kā arī efektīvi jāpārvalda imigrantu integrācija. Komisija iesaka maijā un jūnijā pieņemt daudzus dokumentus saistībā ar migrāciju. Vēlos izteikt cerību, ka, sagatavojot šos dokumentus, Komisija saglabās objektivitāti un vēsu prātu.
Elisabetta Gardini
Pašreizējā politiskā krīze Ziemeļāfrikā un tās izraisītā migrācija apliecina, ka vajadzīga stipra Eiropas pieeja imigrācijai un patvērumam. Imigrācija ir Eiropas problēma, kam nepieciešams ne tikai ātrs un efektīvs risinājums, bet arī ilgtermiņa stratēģija. Varbūt mēs aizmirstam, ka saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas jaunākajām aplēsēm kopš pagājušā gada marta 12 360 migranti ir pametuši Lībiju un ir ieradušies Itālijā un Maltā, bet 700 000 cilvēku jau ir pametuši Lībiju un Tunisiju ar mērķi šķērsot Vidusjūru. Ja mums nebūs vienots plāns imigrantu uzņemšanai un robežkontrolei, mēs riskējam, ka imigrācija būs nevaldāma un haotiska un radīs nopietnas sekas visā Eiropā. Šajā sakarā ir svarīgi stiprināt FRONTEX, panākt lielāku solidaritāti dalībvalstu starpā, sagatavot līgumus par palielinātu robežkontroli, kā arī repatriēt nelegālos imigrantus. Visbeidzot, lēmums attiecībā uz izmaiņām Šengenas sistēmā jāpieņem Eiropas mērogā, un to nedrīkst atstāt vienas valsts varā. Mēs nedrīkstam pieļaut, ka valstis, kas visvairāk pakļautas migrācijas spiedienam, riskē nonākt vēl lielākā izolācijā.
Kinga Göncz
, rakstiski. - (HU) Viens no nozīmīgākajiem Eiropas pārbaudījumiem šodien ir reaģēšana uz revolūcijām, kas izcēlušās uz tās dienvidu robežām. Šī reģiona demokratizācija ES ir ļoti svarīga. ES jārod tāds risinājums šī reģiona bēgļu plūsmai, kas atbilstu humanitāriem principiem un cilvēktiesībām. Dalībvalstīm jābūt solidārām, jo īpaši, ja Eiropā ierodas bēgļi. Mēs, ungāri, patiesi izprotam tā nozīmību, jo pēc 1956. gada sacelšanās daudzas pasaules valstis uzņēma simtiem tūkstošu mūsu tautiešu.
Migrācijas spiediens jārisina, nevis atjaunojot iekšējo robežu kontroli, bet gan pēc iespējas paātrinot sarunas par bēgļu paketes, kopējas Eiropas migrācijas politikas un Šengenas izvērtēšanas sistēmas pieņemšanu.
Kaut arī robežkontrole tiktu atjaunota īslaicīgi, tas grautu vienu no ES simboliskajiem acquis un kavētu pilsoņu brīvu pārvietošanos. Eiropas pilsoņi ļoti atzinīgi vērtē šo acquis, turklāt tas garantē kopējās ekonomiskās zonas īstenošanu un veiksmi. Mums kopīgi jārod risinājumi briestošajām problēmām, mēs nedrīkstam padoties populistiem un atsevišķiem indivīdiem, kas piedāvā tikai pseidorisinājumus.
Lena Kolarska-Bobińska
Debatējot par Šengenas zonas pārvaldības stiprināšanu un pilnveidošanu, jāapsver arī Eiropas Savienības jaunā migrācijas politika ne tikai saistībā ar situāciju Ziemeļāfrikā, bet arī attiecībā uz iespējamiem notikumiem austrumu kaimiņvalstīs. Ir grūti paredzēt, kas nākotnē varētu notikt postpadomju valstīs. Nedrīkstam aizmirst arī par problēmām, ar ko saskaras Eiropa. ES ir novecojoša sabiedrība, tādēļ migrantu pieplūdumu nevajag uztvert tikai kā draudu Eiropas darba tirgum. Migranti bieži vien piedalās galamērķa valsts ekonomikas izaugsmē.
Tā notika, kad ES uzņēma jaunās dalībvalstis. Vācija, baidoties no migrantu pieplūduma, piemēroja pārejas periodus un tikai tagad atver robežas strādniekiem no Polijas. AK nolēma uzreiz atvērt darba tirgu, un tagad gūst labumu no tā, ka ir nodarbinājusi aptuveni divus miljonus jaunu, kvalificētu un enerģisku poļu. Bieži tiek apgalvots, ka mums jāuzņem politiskie migranti, bet "jāaizver durvis” ekonomiskajiem migrantiem. Manuprāt, šim dalījumam nav īpašas jēgas, jo bieži ir grūti šos migrācijas veidus nošķirt. Kā klasificēt vidusslāņa protestus arābu valstīs? Pamata cēloņi ir gan politiski, gan ekonomiski. Nekritīsim iedomātu baiļu valgos, bet padomāsim par mūsu attīstības iespējām.
Edward Scicluna
, rakstiski. - Agresīvajai nostājai, ko attiecībā uz Ventimīlijas incidentu ieņem Francijas un Itālijas politiskie līderi, nav nekāda sakara ar Šengenas līgumu - tā ir izrādīšanās, lai atstātu iespaidu uz saviem pilsoņiem. Aptuveni 20 000 migrantu galvenokārt bija ekonomiskie migranti, kas meklē darbu un labākas ekonomiskās izredzes. Lai Tunisija nepiedzīvotu kvalificēta darbaspēka aizplūšanu, jo tās labākie un spējīgākie pilsoņi dodas ekonomiskā migrācijā, tai nepieciešama ES finansiāla palīdzība ekonomikas attīstības programmām, kas veicinātu nodarbinātību jauniešu un bezdarbnieku vidū. Tomēr tam nevajadzētu mūs novirzīt no patiesās problēmas, respektīvi, no tā, kā vislabāk risināt ar īstiem patvēruma meklētājiem saistīto migrāciju no Ziemeļāfrikas valstīm, no kurām cilvēki bēg vai bēgs kara dēļ. Šim nolūkam nav jāatjauno valstu robežu kontrole. Starp ES principiem ir pārvietošanās brīvība un dalībvalstu solidaritāte, un šajā sakarā mēs nedrīkstam spert reakcionārus soļus. Līgumos ir nosacījumi par vienotas ES patvēruma sistēmas izveidi un pienācīgu apgrūtinājuma dalīšanu dalībvalstu starpā. Tā vietā, lai vairotu labējā spārna populismu, mums jādarbojas kā eiropiešiem, lai ieviestu vajadzīgos tiesību aktus.
Debora Serracchiani
Pēdējās dienās piedzīvotais imigrantu pieplūdums Lampedūzā parāda, ka pašlaik noris imigrācijas krīze, attiecībā uz kuru jārīkojas nekavējoties. Kā minēts Komisijas 4. maija paziņojumā, mums neapšaubāmi vajag uzlabot Šengenas zonas pārvaldību.
Lai to panāktu, jāstiprina solidaritātes mehānisms attiecībā uz patvēruma meklētāju pārdali, organizēto mobilitāti un jaunām partnerībām ar trešajām valstīm. Šengenas acquis piemērošanas mehānismu pārskatīšana nav jāuztver kā attaisnojums, lai ar nolūku ierobežotu brīvas pārvietošanās tiesības, bet gan kā stimuls jaunu iespēju meklēšanai.
Es ceru, ka drīz tiks iesniegti konkrēti priekšlikumi, lai cīnītos pret aizspriedumiem, diskrimināciju un nelikumību un sekmētu cilvēktiesības, cilvēka cieņu un mieru. Par labas politikas, kas veicina attīstību un drošību, dienišķo uzdevumu jākļūst efektīvai imigrācijas pārvaldībai un mierīgas līdzāspastāvēšanas sekmēšanai. Sūtot milzīgas cilvēku plūsmas atpakaļ uz viņu izcelsmes valstīm, distance starp eiropiešiem un imigrantiem netiks saglabāta. Tādējādi tikai tiek radīts risks, ka palielināsies nelikumība, nedrošība un ekonomikas izmaksas.
Monika Smolková
Masveida migrācija no Ziemeļāfrikas bija paredzama jau pirms dažiem mēnešiem, un Francijai un Itālijai kopā ar Komisiju vajadzēja uzreiz rīkoties. Šo valstu šodienas paziņojumi un rīcība (kad vienas valsts policija atsakās pieņemt otrā valstī izsniegtus dokumentus) rada vairāk nekā izbrīnu. Prasībām 25 000 bēgļu dēļ aizstāvēt intereses uz iekšējām robežām nav precedenta, tās ir populistiskas un ir pretrunā ar visu, ko atbalsta Šengena. 2007. gada 22. decembrī es palīdzēju nojaukt muitas vārtus uz Slovākijas-Ungārijas robežas. Salīdzinot ar toreizējo cilvēku sajūsmu, šodien piedāvātā iekšējo robežu stiprināšana šķiet pilnīgs Šengenas ideāla noliegums. Kā ES prioritātes jāsaglabā brīvība, brīva personu pārvietošanās un preču aprite un solidarizēšanās ar ikvienu, kam solidaritāte ir nepieciešama. Es iebilstu pret iekšējām robežām, tādēļ gaidu, ka tiks stiprināti Šengenas kontroles mehānismi, lai novērstu dažu valstu populistiskās tendences, radikalizāciju un neiecietību un konsolidētu Šengenas sistēmu, kas ir viens no lielākajiem mūsdienu Eiropas sasniegumiem.
Nuno Teixeira
Ziemeļāfrikas tautu sacelšanās radītie notikumi, kas nes postu Lampedūzas salai, ir izraisījuši humanitāru krīzi, kas izpaužas kā vairāk nekā 20 000 Tunisijas imigrantu ierašanās laikā no janvāra līdz aprīlim. Itālijas valdība nav sekmīgi reaģējusi uz neskaitāmajiem patvēruma lūgumiem un tūkstošiem nelegālo imigrantu pēkšņo ierašanos. 1985. gadā noslēgto Šengenas līgumu, kas iekļauts Eiropas Savienības līgumā, uzskata par vienu no spilgtākajām Eiropas integrācijas izpausmēm. Tādēļ svarīgi neaizmirst tās pamatprincipus, kuru demoralizēšana, kompromitēs Šengenas zonas efektivitāti. Pienācīga Šengenas līguma piemērošana kļūst neizbēgama, turklāt tas jādara solidāri, savstarpēji sniedzot informāciju un veicot saskaņošanu. Pašreizējā humanitārā krīze ir jāatrisina, taču tas jādara ar Šengenas noteikumos paredzētiem likumīgiem līdzekļiem. Lai pasargātu tos, kam aizsardzība tiešām ir vajadzīga, ārkārtīgi svarīgi ir izšķirt cilvēkus, kam ir tiesības uz starptautisku aizsardzību, piemēram, bēgļus, un ekonomiskos migrantus. No otras puses, par katru cenu jānovērš vienpusēja līguma pārkāpšana, jo tas apdraud 1985. gadā aizsākto tādas Eiropas veidošanu, kurā nepastāv robežas.
Kathleen Van Brempt
Trešdien paziņotajos Komisijas priekšlikumos par patvēruma un migrācijas politikas stiprināšanu ir gan muļķības, gan dažas labas iniciatīvas. Atsauce uz iekšējām robežpārbaudēm drīzāk liecina par politisku izdevīgumu, nekā par vadību un izpratni. Taču par laimi šī piekāpšanās Francijai un Itālijai ir tikai simboliska. Priecājos arī par to, ka ar saviem priekšlikumiem Komisija ir parādījusi, ka arī tā apzinās, ka stingrāki risinājumi efektīvākai patvēruma un migrācijas politikai nav jāmeklē zem baznīcas torņiem un ka tam nepieciešama cita, eiropeiskāka sadarbības forma.
Starp dalībvalstīm pastāv lielas atšķirības attiecībā uz to, kā tās rīkojas ar patvēruma pieteikumiem un šo procedūru rezultātu. Tādēļ ir nepieciešama vienota Eiropas patvēruma sistēma, lai patvēruma meklētāji saprastu, ka Eiropa vajadzības gadījumā var sniegt palīdzību, taču ka tā nedod brīvbiļetes piedzīvojumu meklētājiem. Lai mēs varētu atbalstīt izaugsmi un attīstību, tas jāsaista ar jēgpilnu partnerību dibināšanu Eiropas un tās kaimiņvalstu starpā. Es ceru, ka Komisija vairs neļaus dažiem politiķiem, kuri vēlas paaugstināt reitingu savā valstī, izmantot sevi kā spēļmantiņu. Mums vajadzīgi stabili Eiropas risinājumi Eiropas problēmām. Priekšlikumi ir labs sākums, taču papildus vajadzīgas vēl dažas lietas.
Iuliu Winkler
Ekonomikas un finanšu krīzes smagā ietekme un "arābu pavasara” tālejošās sekas attiecībā uz vajadzību kontrolēt emigrantu plūsmas un pieeju naftas krājumiem, dara ES aizvien sašķeltāku un šķiet, ka tā varētu atkāpties no viena no vērtīgākajiem sasniegumiem - pārvietošanās brīvības Šengenas zonā. Ja Eiropas pilsoņu pārvietošanās brīvība tiks mazināta, ieviešot jaunus, kaut arī īslaicīgus ierobežojumus, un ja papildus Šengenas līgumam Rumānijai un Bulgārijai tiks noteikti citi kritēriji, tiks grauta Eiropas vienotība. Es ticu spēcīgai Eiropai, kas izrāda solidaritāti, un atbalstu ES Ungārijas prezidentūras redzējumu, ko pauž sauklis "Stipra Eiropa”. Tomēr, domājot par nesenajiem notikumiem saistībā ar Šengenas zonas nākotni, man jāsaka, ka mēs esam uz nepareizā ceļa. Tādos kritiskos brīžos kā pašlaik ES vadībai vajadzētu izrādīt plašāku redzējumu un solidaritāti un domāt par to, kā novērst rupja populisma un iekšēja protekcionisma atdzimšanu Eiropā. Šīm problēmām būs dramatiskas sekas, kuras nav grūti paredzēt. Ierobežojumi un aizliegumi noteikti nepalīdzēs stiprināt Šengenas zonu un ieviest tajā stabilitāti.
Anna Záborská
rakstiski. - (SK) Eiropas Parlamenta plenārsēdes debašu laikā tika minēts, ka Šengenas līguma nodrošinātā pārvietošanās brīvība ir viens no Eiropas sadarbības pamata pīlāriem un mums jādara viss, lai to saglabātu. Tomēr ir redzams, ka Eiropa nebija gatava pieaugošajam Tunisijas un Lībijas imigrantu skaitam. Itālijas izsniegtie ceļojumu dokumenti ļauj imigrantiem brīvi pārvietoties Šengenas zonā. Tādējādi citas valstis, it īpaši Francija un Vācija, ir spiestas uzsākt intensīvu risinājuma meklēšanu. Šengenas līgums ārkārtas apstākļos ļauj valstīm pakļaut ceļotājus nejaušām robežkontrolēm, un, piemēram, Dānija šo iespēju jau ir izmantojusi. Tā kā šis jautājums ir dalībvalstu kompetencē, manuprāt, vienota Eiropas migrācijas un patvēruma politika nav risinājums. Pašlaik Šengenas zonas robežvalstīm jāuzņemas atbildība par kopējo robežu aizsardzību un jāpieņem mēri ātrai ekonomisko migrantu atgriešanai izcelsmes valstī.
