Klimata pārmaiņas un jaunattīstības valstis saistībā ar ANO Kopenhāgenas klimata pārmaiņu konferenci (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais jautājums ir Padomes un Komisijas paziņojumi par klimata pārmaiņām un jaunattīstības valstīm saistībā ar ANO Kopenhāgenas klimata pārmaiņu konferenci.
Andreas Carlgren
Priekšsēdētāja kungs, pienācis izšķirošs brīdis. Pēc mazāk nekā diviem mēnešiem pasaule Kopenhāgenā parakstīs nolīgumu par to klimata problēmu apkarošanu, ar kurām mēs saskaramies. Šim nolīgumam jāatbilst trīs nosacījumiem: tam jāierobežo globālā sasilšana līdz mazāk nekā diviem grādiem pēc Celsija, tam jāietver visas valstis un tam jāpiemēro nākotnes pasākumi augstākiem mērķiem, iegūstot jaunas zināšanas.
Tā kā līdz ANO galvenās klimata pārmaiņu konferences atklāšanai palikušas tikai 48 dienas, ir pienācis īstais brīdis politisko gribu pārvērst konkrētā rīcībā. Tomēr sarunas virzās uz priekšu pārāk lēni. Daudzi svarīgi jautājumi vēl nav atrisināti. Daudzi cilvēki tagad izvēlas vieglāko ceļu - viņi pauž pesimismu.
Vēlos izteikties skaidri: ES ir izveidota citiem mērķiem.
Mēs vēlamies, lai ES uzņemas vadošo lomu, paužot skaidru, nepārprotamu politisko gribu. Vispārējs un vērienīgs nolīgums par klimata pārmaiņām ir Zviedrijas prezidentūras visaugstākā prioritāte.
ES reakcija uz grūtībām sarunās ir to gaitas paātrināšana. Mums jāvirza lietas uz priekšu, lai nodrošinātu, ka pasaule panāk prasīto nolīgumu. Mēs pieņemsim izaicinājumu iesaistīt citas pasaules valstis tādā nolīgumā, kurš ir pietiekami spējīgs risināt klimata pārmaiņu problēmas. Tādēļ mēs izmantojam intensīvu divpakāpju pieeju: pirmkārt, sūtot spēcīgu vēstījumu mūsu sarunu partneriem; un, otrkārt, pulcinot ES kopā ar plašu sarunu pilnvarojumu pirms Kopenhāgenas konferences. ES jau tam ir ielikusi pamatu ar ES klimata un enerģētikas tiesību aktu kopumu, par kuru Eiropas Parlaments un Padome vienojās 2008. gada decembrī.
Es vēlos īpaši pateikties par apņēmību, kuru daudzi šeit Parlamentā parādījuši, strādājot pie klimata un enerģētikas tiesību aktu kopuma. Lēmums, kuru tajā laikā pieņēma Eiropas Parlaments, dod ES stingru nostāju sarunās. Šajā nedēļā tiks veikti pēdējie darbi, lai sniegtu pilnīgu priekšstatu par šo stingro nostāju. Sarunas Eiropadomē tiks pabeigtas nākamajā nedēļā, un es zinu, ka daudzi no jums tām uzmanīgi sekos līdzi. Es esmu priecīgs arī par to, ka daži no jums varēs piedalīties Kopenhāgenas konferencē. Es arī atzinīgi vērtēju rezolūciju, kuru Eiropas Parlaments pašlaik gatavo.
Emisijas jāierobežo līdz prasītajam līmenim, lai globālā sasilšana nepārsniegtu divus grādus pēc Celsija. Tas nozīmē, ka ar pašreizējiem iesniegtajiem priekšlikumiem nepietiek. ES samazinās emisijas par 30 % līdz 2020. gadam, ja arī citi dalībnieki uzņemsies atbilstošas saistības. Mēs uzlūkojam 30 % mērķi kā iedarbības veidu uz citiem, lai tie pievienotos mums un nospraustu augstākus mērķus. Līdz 2050. gadam emisijas jāsamazina vismaz par 80 %. Tomēr pasākumi, kurus veic tikai ES, nav pietiekami, lai nodrošinātu, ka globālā sasilšana nepārsniedz divus grādus pēc Celsija. Mums jāiesaista visi. Mēs esam pamanījuši daudzsološus signālus, piemēram, no jaunās Japānas valdības. Tagad mēs mudinām citas attīstītās valstis - ne tikai ASV - izteikt savus priekšlikumus.
Jaunattīstības valstīm ir iespēja panākt ilgtspējīgu attīstību, vienlaikus samazinot emisijas. Tas nozīmē plānot zemu oglekļa emisiju attīstību, integrēt klimata pasākumus un pieņemt valsts attīstības stratēģiju. Tas ir veids, kā pārliecināties, ka klimata un attīstības pasākumi tiek iekļauti visos politiskos lēmumos, un nodrošināt, ka izaugsme sniedz labumu visiem; veids kā radīt demokrātisku pārvaldību un padarīt to pieejamu, dodot ieguldījumu vienlīdzībā, kā arī nabadzības apkarošanā un samazināšanā.
Mēs izvirzām īpašas prasības visātrāk augošajām attīstītajām valstīm - ne tikai Ķīnai, kas ir valsts ar vislielākajām emisijām. Emisijas jāsamazina par aptuveni 30 % līdz 2020. gadam salīdzinājumā ar situāciju, kad pasākumi vispār netiek veikti.
Kopenhāgenā panāktā nolīguma centrā jābūt attīstības jautājumiem. Eiropadome ir secinājusi, ka klimata pārmaiņas apdraud nabadzības apkarošanas un ilgtspējīgas attīstības sasniegšanas pasākumus. Klimata pārmaiņas apdraud tūkstošgades attīstības mērķus. Arī attīstības eksperti piedalīsies sarunās. Mēs īpaši izvirzīsim attīstības jautājumus saistībā ar notiekošajām sarunām.
Visām valstīm, izņemot mazāk attīstītajām, jābūt atbildīgām par klimata pārmaiņu apkarošanas pasākumu izmaksām, bet attīstītajām valstīm pašām jāuzņemas vadība, samazinot emisijas un finansējot svarīgus pasākumus. Mums nepieciešama ilgtspējīga starptautiska shēma sadarbībai un atbalstam attiecībā uz jaunattīstības valstīm. Šāda shēma arī ļaus mums atbalstīt visnabadzīgākās un visneaizsargātākās valstis, kuras bieži visvairāk skar klimata pārmaiņas. Šajā sakarībā nepieciešami pielāgošanās pasākumi.
Visbeidzot, ļaujiet man apgalvot, ka ES ir gatava nopietni uzņemties savu atbildību. Padome ir informēta par nepieciešamā finansējuma apjomu. Pēc Komisijas vērtējuma izmaksas jaunattīstības valstīs sasniegs apmēram EUR 100 miljardus gadā līdz 2020. gadam. ES ir gatava nodrošināt atbilstošu finansējumu tūlītējiem pasākumiem laika posmā līdz 2012. gadam, lai vairotu uzticību starp Ziemeļiem un Dienvidiem sarunās par klimatu. Mēs saskaramies ar lielu problēmu šajās pēdējās nedēļās, kas palikušas līdz Kopenhāgenas konferencei. Tāpēc es aicinu jūs pielikt soli. Mums nepieciešama dalībvalstu valdību vadība, valstu parlamentu pasākumi un ES dalībvalstu iedzīvotāju atbalsts. Eiropas Parlamentam ir ļoti liela nozīme šajā darbā, ja vēlamies sasniegt savus mērķus Kopenhāgenā.
Karel De Gucht
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, sākumā vēlos jums pateikties par iespēju paust Komisijas viedokli šajā jutīgajā jautājumā.
Jūs jau esat informēti par to, ka Kopenhāgenā nenotiks vērienīgs darījums, ja jaunattīstības valstu problēmas netiks ņemtas vērā, ne tikai jauno tirgus ekonomikas valstu, bet arī visneaizsargātāko un nabadzīgāko jaunattīstības valstu problēmas.
Neraugoties uz to, mūsu kopējās interesēs ir panākt labu vienošanos Kopenhāgenā. Jaunattīstības valstis ir visneaizsargātākās pret klimata pārmaiņām. ES ir pirmā līdzekļu devēja pasaulē un atrodas vadībā cīņā pret klimata pārmaiņām. Mums jāapvieno savi centieni. Ziemeļu un Dienvidu konfrontācija nav pieļaujama, kad runa ir par klimata pārmaiņām.
Es pat teiktu, ka nav citas savienības, kas var būt tikpat noteicoša un efektīva kā tā, kas ietver visneaizsargātākās valstis un tās valstis, proti, Eiropu, kas ierosinājušas visvērienīgākos priekšlikumus šīs sērgas apkarošanā.
Mūsu vispārējā pieeja visneaizsargātākajām valstīm, kas līdz šim īstenota ar Pasaules klimata pārmaiņu alianses starpniecību, ir izveidota no trīs paralēlām jomām, kas ir saistītas un savstarpēji pastiprinošas.
Pirmkārt, politisko alianšu veidošana ar cieša dialoga par klimata pārmaiņām starpniecību. Ir parakstītas trīs kopīgas politiskas deklarācijas attiecīgi ar Āfrikas, Karību jūras un Klusā okeāna reģiona valstīm, kā arī viena deklarācija ar ĀKK grupu kopumā.
Otrkārt, pamatotas politikas un stratēģijas veicināšana, kura saista klimata pārmaiņas ar attīstību. Es uzskatu, ka klimata elastības un zemu oglekļa emisiju politikai jābūt integrētai mūsu partneru vērienīgā attīstībā un nabadzības samazināšanas stratēģijā. Var būt tikai vienota attīstības stratēģija, kas ietver klimata problēmas, pildot ilgtspējīgas attīstības un nabadzības samazināšanas mērķus. Tas nav jautājums par to, kuru izvēlēties - svarīgi ir abi.
Tādēļ mēs jau atbalstām vismazāk attīstīto valstu (LDC) esošo pielāgošanās rīcības programmu īstenošanu 15 valstīs.
Treškārt, attiecīga ES ieguldījuma veicināšana klimata pasākumu finansēšanā, jo īpaši pielāgošanās pasākumos, kuri par svarīgiem tiek uzskatīti tajās valstīs, kas ir visneaizsargātākās pret klimata pārmaiņu ietekmi, bet kuras tikpat kā nerada siltumnīcefekta gāzu emisiju.
Līdz Kopenhāgenas konferencei palikušas tikai 50 dienas. Cerības ir ļoti lielas. Un mēs esam noraizējušies, jo sarunas pašlaik ir nonākušas bīstami tuvu strupceļam. Ir pienācis laiks likt galdā piedāvājumus. Eiropa to ir izdarījusi, un mēs sagaidām to arī no mūsu partneriem.
Pirmkārt, mēs esam izteikuši piedāvājumus attiecībā uz saistībām. ES jau ir izvirzījusi vērienīgus mērķus un saistības, kas līdz šim ir otras vērienīgākās sarunās piedāvātās saistības. Mēs esam jau garantējuši vienpusēju 20 % emisiju samazinājumu līdz 2020. gadam un esam apņēmušies to palielināt līdz 30 %, ja citas valstis saskaņā ar savu atbildību un spējām spers atbilstošus soļus.
Otrkārt, piedāvājumi attiecībā uz finansējumu. Mēs visi apzināmies, ka vienošanās par finansējumu būs izšķiroša, lai Kopenhāgenā panāktu nolīgumu. Lai sarunās virzītos uz priekšu, Komisija septembra vidū iesniedza savus priekšlikumus par finansējumu.
Viens no tiem ietver nepieciešamību pēc īstermiņa starptautiska publiska finansējuma klimata problēmu risināšanai, kurš jāpalielina laika posmā no 2010. līdz 2012. gadam, lai segtu, pirmkārt, steidzamās vajadzības, kuras radušās visneaizsargātākajās jaunattīstības valstīs un īpaši vismazāk attīstītajās valstīs (LDC), mazo salu jaunattīstības valstīs (SID) un Āfrikas valstīs, kā noteikts Bali rīcības plānā.
Cits priekšlikums ietver ES gatavību segt taisnīgu noteikto finansēšanas prasību daļu, kur publiskā finansējuma iemaksu aprēķins balstās uz ieteicamiem maksātspējas un atbildības par emisijām kritērijiem. Saskaņā ar šo aprēķinu ES iemaksa 2020. gadā var būt starp EUR 2 miljardiem un EUR 15 miljardiem katru gadu. Šos priekšlikumus Eiropadomē apspriedīs oktobra beigās, un jācer, ka sarunās tie kļūs par pilntiesīgu pamatu ES nostājai attiecībā uz finansējumu.
Taču tikai ar ES darbību vien nepietiek. Mēs ceram, ka citas attīstītās valstis sekos mūsu piemēram, jo spiediens pirms Kopenhāgenas konferences pieaug. Mēs rēķināmies arī ar jaunattīstības valstīm. Tām jāizmanto iespēja, ko piedāvā klimata problēmu finansēšana, lai pilnībā integrētu pielāgošanās pasākumus savās attīstības stratēģijās un pakāpeniski virzītos uz zemu oglekļa emisiju attīstību ilgtermiņā.
Lai gan līdz šim galvenā uzmanība ir pievērsta pielāgošanās pasākumiem visnabadzīgākajās un visneaizsargātākajās jaunattīstības valstīs, ir pamats veicināt arī virzību uz zemu oglekļa emisiju attīstību (t.i. mazināšanas pasākumiem), kura atbilst nabadzības samazināšanas mērķiem šajās valstīs.
Svarīgi ir pievērst īpašu uzmanību mežu izciršanas novēršanas mehānismiem un veicināt mežu ilgtspējīgu apsaimniekošanu. Cīņa pret tropisko mežu izciršanu ir lielākā mazināšanas problēma, ar kuru pašlaik saskaras vismazāk attīstītajās valstīs; šajā sakarā tās var kļūt par saņēmējvalstīm ar tādu starptautiski finansētu mehānismu starpniecību, kā shēmas, kas saistītas ar to emisiju samazināšanu, kuras rodas no mežu izciršanas un mežu degradācijas.
Tāpat jāvelta uzmanība tīras attīstības mehānisma (CDM) ieguldījumu līdzsvarotākai sadalei par labu vismazāk attīstītajām valstīm nākotnē, domājot par šī mehānisma reformu.
Visbeidzot, daži vārdi par klimata finansējuma piegādes kanāliem. Mēs kā Komisija neatbalstām jaunu fondu izveidi. Jaunam klimata finansējumam jāizmanto esošie un iespējami uzlabotie piegādes kanāli, veicinot decentralizētu augšupēju pārvaldības struktūru valstu darbības atbalstam.
Karl-Heinz Florenz
Priekšsēdētāja kungs, es priecājos, ka jūs piedalāties šajās debatēs, jo īpaši tāpēc, ka esat bijušais Komitejas par klimata pārmaiņām loceklis. Padomes priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, ir taisnība, ka Eiropas Savienībai jāraida skaidrs signāls Kopenhāgenai. Tomēr nākamajās 50 dienās ne tik daudz Kopenhāgenā, bet aiz slēgtām durvīm konferencē notiks patiesā darbība. Es esmu strādājis šajā jomā kopš klimata konferences Riodežaneiro 1992. gadā. Noskaņojums pirms šīm konferencēm vienmēr ir tāds pats, bet ir arī daudz iespēju.
Komisāra kungs, es vēlos, lai jūs ar lielāku entuziasmu iesaistītos pozitīva spiediena izdarīšanā uz saviem ASV kolēģiem, mudinot viņus uz sarunām, jo jūs turpināt izrādīt zināmu flegmatismu, pie kura mums vēl jāpiestrādā. Es uzskatu, ka mums tiešām nav tagad jāsāk kaut kādu finansiālu sacensību. Viena puse saka 15 miljardi, otra saka 30 miljardi. Ir tādi, kas vienkārši piedāvā naudu un vēlas maksāt katru gadu 150 miljardus, sākot ar šodienu. Izstrādāsim kritērijus šīs naudas izmantošanai. Tad mēs varēsim sniegt lielu Eiropas ieguldījumu, bet tā nevar būt bezdibenis.
Par krīzi ir runāts pietiekami. Tomēr es vēlos vēlreiz pievērsties iespējai, kas ir rūpnieciski attīstītajai pasaulei Amerikas Savienotajās Valstīs un Eiropā. Ja mēs paredzēsim pareizos standartus, mēs varēsim efektīvi attīstīties. Tas dos iespēju Eiropai pārdot efektīvas iekārtas visā pasaulē, piemēram, Ķīnai, kur pašlaik, piemēram, enerģiju ražo visneefektīvākajos veidos. Es redzu ne tikai klimata pārmaiņu draudus, bet arī iespēju virzīt uz priekšu uzņēmējdarbību un ekonomiku, attīstot ultramodernas tehnoloģijas. Mums jāizmanto šī iespēja, mums jābūt daudz gudrākiem un mums jārīkojas kā uzņēmējiem, kā politiskiem uzņēmējiem, jo, ja mēs to nedarīsim, mēs būsim bijuši nevērīgi un izvēlējušies nepareizu virzienu.
Komisāra kungs, es vēlu jums veiksmi un izdošanos! Virzieties uz priekšu! Ņemiet līdzi amerikāņus un indiešus, un puse darba jau būs paveikta.
Véronique De Keyser
Priekšsēdētāja kungs, vairāk nekā 300 000 cilvēku katru gadu mirst klimata pārmaiņu dēļ. Tās ietekmē 325 miljonus cilvēku, un 90 % no ietekmētajiem, kā arī 90 % no mirušajiem ir jaunattīstības valstu iedzīvotāji.
Aprēķināts, ka ekonomiskie zaudējumi klimata pārmaiņu dēļ katru gadu pārsniedz USD 125 miljardus un atkal 90 % no tiem sedz jaunattīstības valstis.
Šīs valstis vienlaicīgi skar finanšu krīze, klimata pārmaiņas un neierobežota kapitālisma galēji nevienlīdzīgi mehānismi, kas tās izlaupa visās pasaules malās.
Tātad ko mēs pieprasām? Pirmkārt, šeit es piekrītu Padomei, plašu un ilgtermiņa darbību cīņā pret klimata pārmaiņām, kas nozīmē jaunu, vērienīgāku Kioto protokolu, un tāpēc Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksme decembrī ir tik svarīga; otrkārt, finansiālā atbalsta pieaugumu attiecībā uz saistībām, ko Eiropa jau ir uzņēmusies, lai sasniegtu 0,7 % no IKP līdz 2015. gadam; un, visbeidzot, treškārt, juridisku aizsardzību tiem jaunajiem vides bēgļiem, kuri sāk parādīties.
Ko mēs ar viņiem darīsim? Uz kurieni viņus nosūtīsim atpakaļ, ja, piemēram, viņi vēlēsies iekļūt Eiropā? Uz Lībiju, kā piedāvā šis tirdzniecības nolīgums, kuru es aicinu jūs, De Gucht kungs, izlasīt, gaidāmais nolīgums, kurš mums būs ar Lībiju? Mums noteikti jāizstrādā atbilstošs plāns un atbilstoši līdzekļi, ar kuriem pārvaldīt vides migrantu plūsmas, un jālabo juridiskās nepilnības, kas ietekmē šo migrantu aizsardzību.
Es uzskatu, ka uz mums gulst milzīga atbildība, jo ir skaidrs, ka uz spēles ir likts kaut kas lielāks par solidaritāti; mēs runājam par šīs planētas nākotni.
Corinne Lepage
Priekšsēdētāja kungs, mūsu, EP deputātu, atbildība ir dubulta, pirmkārt, attiecībā uz saviem pilsoņiem, kuri sagaida no mums patiesus centienus Kopenhāgenā, un, otrkārt, attiecībā uz dienvidu valstīm, kuras Eiropa vienmēr atbalstījusi starptautiskā līmenī. Mums jāsniedz patiess vēstījums dienvidu valstīm, uzņemoties saprotamas finansiālas saistības, kas dos iespēju vienoties par atbalsta paketi papildus attīstības atbalstam, kuram noteikti jāsasniedz paredzētais līmenis, t.i. 0,7 %. Eiropas Savienības ieguldījums nedrīkst būt mazāks par EUR 35 miljardiem gadā līdz 2020. gadam, un no 2010. gada dienvidu valstīm jādod iespēja izmantot starp EUR 5 un 7 miljardiem, lai segtu vissteidzamākās vajadzības.
Mans otrais jautājums attiecas uz finansēšanas metodi. Mēs neierobežosim sevi - mēs nespēsim sevi ierobežot - tikai ar esošajiem fondiem. Būs jāatrod citas finansēšanas metodes, jo, ja Kopenhāgenā nebūs naudas, tad Kopenhāgenā netiks panākts vērienīgs nolīgums. Visticamāk tas nozīmēs, pat ja temats ir ļoti strīdīgs, ka mums būs jāaktualizē nodokļu jautājums par tādu kā "zaļo Tobin nodokli”, lai finansētu cīņu pret klimata pārmaiņām.
Treškārt, jautājumā par mežu izciršanu, kas, vēlos norādīt, šodien veido 20 % no siltumnīcefekta gāzu emisijām, mums noteikti ir nepieciešams atbalstīt mērķi par nulles bruto mežu izciršanu līdz 2020. gadam. Es vēlos pievērst jūsu uzmanību atšķirībai starp bruto mežu izciršanu un neto mežu izciršanu, kura veicina pirmatnējo mežu aizstāšanu ar papelēm, pieņemot, ka rezultāts ir tāds pats. Mēs visi zinām, ka tas tā nenotiek.
Taisnība, ka mums jābūt reālistiskiem attiecībā uz rūpniecību, bet mums jābūt reālistiskiem arī attiecībā uz mūsu un mūsu bērnu izdzīvošanu.
Eva Joly
Priekšsēdētāja kungs, Carlgren kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi, nav šaubu par to, ka Kopenhāgenā uz spēles ir likta pasaules nākotne, bet pirms tās uz spēles oktobra beigās Briselē tiks likta ticamība Eiropas Savienībai kā globālai līderei cīņā pret globālo sasilšanu. Dalībvalstīm jāiesniedz ar klimatu saistīti finansēšanas priekšlikumi, kas atbilst traģiskajai situācijai.
Kopā ar saistībām - kuras, es ceru, būs vērienīgas - samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas, jautājums par klimata pārmaiņu finansēšanu un samazināšanu, kā arī par pielāgošanos šīm pārmaiņām jaunattīstības valstīs būs galvenais temats gaidāmajās sarunās.
Skaitļi runā paši par sevi: 100 valstis, no kurām lielākā daļa ir nabadzīgas, veido 3 % globālo emisiju. Lai gan jaunattīstības valstis siltumnīcefekta gāzu emisijas ir radījušas vismazāk, tās jau ir vissmagāk ietekmētas.
Saskaņā ar pēdējo Oxfam ziņojumu 26 miljoni cilvēku jau bijuši spiesti migrēt klimata pārmaiņu vai citu vides postījumu ietekmes dēļ. Līdz 2050. gadam šo klimata bēgļu skaits var pārsniegt 200 miljonus. Klimata pārmaiņu ietekme var apstādināt progresu, kas panākts dažās jaunattīstības valstīs, un pavisam vienkārši var aizkavēt tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanu.
Tāpēc tas nav labdarības jautājums. Tas ir jautājums, vai mēs uzņemamies pilnu atbildību un liekam pamatus taisnīgai un mierpilnai pasaulei. Eiropas Savienības pašreizējā stratēģija nelīdzinās vides diplomātijas vadītāju paziņotajiem mērķiem. ES jāliek kārtis galdā, lai atsāktu sarunas.
Eiropas Savienība nevar pamatoti solīt mazāk nekā EUR 35 miljardus valsts finansēs. Skaidrs, ka šie fondi var tikai papildināt jau oficiālam attīstības atbalstam apsolīto, jo īpaši tāpēc, ka mūsu dalībvalstis ne vienmēr ir pildījušas saistības šajā jomā.
Ministra kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi, mūsu planētas nākotne ir mūsu rokās. Ja mēs neapturēsim kaitējumu, kas tiek nodarīts videi, un nevienlīdzību, var notikt visļaunākais.
Mums jāizvēlas starp vērienīgu un aktīvu Eiropu un biklu Eiropu, kas pievienojusies Amerikas Savienotajām Valstīm, kurām nerūp jaunattīstības valstu liktenis. Es aicinu jūs izdarīt pareizo izvēli.
Miroslav Ouzký
Priekšsēdētāja kungs, Carlgren kungs, komisāra kungs, es vēlos sākt ar atbildi uz iepriekšējo runu. Es neuzskatu, ka Eiropas Parlamentam vai Eiropas Savienībai jāierobežo sevi ar pieticīgiem mērķiem šajā jomā. Pirms gada mēs pabeidzām klimata paketes sagatavošanu, kura noteikti ir visprogresīvākā un visvērienīgākā pakete pasaulē. Mums arī jāsaprot fakts, ka tai būs, iespējams, vislielākā ekonomiskā ietekme no visiem pēdējos desmit gados šeit pieņemtajiem tiesību aktiem. Kad es lasu Eiropas Parlamenta deklarāciju, kas izstrādāta Kopenhāgenas konferencei, es tajā redzu to, kas man patīk. Deklarācijā minēta nepieciešamība nostiprināt Eiropas Parlamenta lomu, būt gataviem pielāgoties klimata pārmaiņām, un mēs noteikti visi varam piekrist pantam par mežu izciršanu; saistībā ar to es vēlos uzsvērt, ka mežu izciršana nav un nav bijusi tikai jaunattīstības pasaules problēma, tā ir arī Eiropas problēma, tāpēc mums tai jāpievērš uzmanība.
Tomēr trūkst atsauces uz globālo nolīgumu, ko uzsvēra gan klātesošie Padomes pārstāvji, gan Komisijas pārstāvis. Bez globāla nolīguma mēs nekur nenonāksim. Mēs šeit runājam par palīdzību visnabadzīgākajām valstīm, un tas ir ļoti labi, bet, ja jūs aplūkojat pašreizējos siltumnīcefekta gāzu emisiju skaitļus, jūs varat skaidri redzēt, ka, pat esot vēl mērķtiecīgākiem un atvienojot visus mūsu enerģijas avotus Eiropā, mēs neko neizmainītu klimata pārmaiņu jomā, jo mēs vienkārši nespējam palēnināt šo parādību. Mēs zinām, ka šodien jārunā ne tikai par Ķīnu, kuru atkārtoti piemin, bet arī par citām valstīm ar strauji augošu ekonomiku, tādām kā Meksika, Brazīlija, Dienvidāfrika un īpaši Indija. Es nevaru iedomāties, kāda būs Indijas turpmākā rīcība, un tas, ko esmu dzirdējis līdz šim, jāsaka, nav ļoti iepriecinošs. Es vēlos uzsvērt šajā sēžu zālē, ka, ja mēs nepanāksim globālu vienošanos, tad visi mūsu centieni tikai veidos slogu Eiropas ekonomikai un nesīs mazohistisku iznīcību Eiropas konkurētspējai.
Bairbre de Brún
Priekšsēdētāja kungs, mums jāatbalsta jaunattīstības valstis, lai palīdzētu tām pielāgoties klimata pārmaiņām, parādībai, par kuru tās nav atbildīgas, bet kuras rezultātā tās nesamērīgi cieš.
Jaunattīstības valstīm nav tādu līdzekļu klimata pārmaiņu apkarošanai, kādi ir mums Eiropā. Ja pievēršam uzmanību ANO sarunām Kopenhāgenā, tad mums ir nepieciešama reāla un praktiska solidaritāte.
Šo solidaritāti jāparāda, sniedzot finansiālu un tehnisku atbalstu. Šim atbalstam jābūt mūsu ārvalstu attīstības atbalsta papildinājumam. Mums nevajadzētu kaut ko dot ar vienu roku un ar otru atņemt.
Valstīm jābauda pilna līdzdalība, neraugoties uz esošajiem finansiālajiem mehānismiem šī atbalsta sadalīšanai.
Viens no vissvarīgākajiem veidiem, kādā vērtēt jebkuru Kopenhāgenā panāktu vienošanos, ir aplūkot, kā tā palīdzēs jaunattīstības pasaulei risināt klimata pārmaiņu problēmu. Piemēram, visaptverošā nolīgumā būtiska nozīme būs palīdzībai cīņā ar mežu izciršanu.
Bez finansiālas solidaritātes un tehnoloģiju nodošanas mums visiem nepieciešamās virzības uz priekšu nebūs.
Nav šaubu, ka klimata pārmaiņas paātrinās. Laiku vairs nedrīkst izšķiest. Ja klimata pārmaiņu problēmu nerisinās, visā pasaulē notiks katastrofas. Ekonomikas lejupslīde iedrošina mūs ātrāk iet zaļās ekonomikas virzienā. Mūsu zinātniskā pieeja nav jāmaina. Mēs nevaram atkāpties no drosmes un politiskās gribas, ko esam līdz šim parādījuši.
Darbībām, kas tiks veiktas starptautiskā līmenī, jābūt vērienīgām un saistītām ar zinātnisko realitāti par mūsu pašu laika apstākļiem, un mums jāvirzās uz priekšu, saprotot, ka jaunattīstības valstis neradīja šo problēmu. To radījām mēs paši.
Anna Rosbach
Priekšsēdētāja kungs, vakar vakarā, skanot aplausiem, Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja pieņēma Ziemassvētku sarakstu klimata pārmaiņu konferencei, kas decembrī notiks Kopenhāgenā. Saraksts ietver daudzas labi domātas, lielas un smagas dāvanas. Bet, mīļais Ziemassvētku vecīti, pazīstams arī kā Komisija: vai ir kaut kāda iespēja, ka visas šīs labi domātās vēlmes tiks izpildītas, kad 500 miljonu ASV pilsoņu dienas kārtībā ir viņu veselības aizsardzība, pensijas, darba vietas un labklājība, un 2,5 miljardi ķīniešu un indiešu vēlas tādu pašu dzīves līmeni, kā šeit, Rietumeiropā?
Mēs nevaram ietekmēt saules darbību. Kā mēs zinām, tā nosaka lielāko daļu klimata uz mūsu planētas. Citiem vārdiem sakot: ko Komisija var tiešām darīt, lai 6 miljardi cilvēku uz Zemes patērētu mazāk resursu, ne tikai nākotnē, bet šeit un tagad?
Nick Griffin
Priekšsēdētāja kungs, te tiek minēti divi svarīgi temati: pirmkārt, bažas par augošo bezdibeni starp politisko eliti un vienkāršiem nodokļu maksātājiem. Otrkārt, histēriska apsēstība ar cilvēka radītu globālo sasilšanu. Šie divi temati ir cieši saistīti.
Globālās sasilšanas mānija ir klasisks piemērs, kas parāda, ka politiskai šķirai nav saskares ar cilvēkiem, kuriem jāmaksā rēķini. Kamēr ES atbalsta Kopenhāgenas priekšlikumus par turpmāku Rietumu deindustrializāciju un trešās pasaules korporatīvu dominēšanu, arvien lielāks vienkāršo cilvēku skaits uzskata klimata pārmaiņas par elites mahināciju - iemeslu, lai uzliktu nodokļus un kontrolētu mūs, kā arī uzspiestu internacionālistu dogmu un globālu valdību uz nacionālo valstu rēķina. Vai jūs nesaskatāt draudus šajā augošajā bezdibenī? Laiks ieskatīties faktos.
Cilvēka radīta globālā sasilšana ir nepierādīta teorija, kas balstās uz manipulējošu statistiku. Tā sauktā vienprātība par jautājumu ir radusies nevis debašu rezultātā, bet noklusējot ekspertu nevienprātību. Pirms politiskā šķira un zaļās rūpniecības komplekss uzdrošinās ieviest vienotu jaunu nodokli, indīgu spuldzīti vai bezjēdzīgu vēja parku, kas skar vienkāršo nodokļu maksātāju, tiem jāpārliecina sabiedrība, ka globālo sasilšanu ir radījis cilvēks, ka atgriešanās pie siltāka viduslaiku klimata būs slikta un ka ir kaut kas, ko Eiropa - pretēji Amerikas Savienotajām Valstīm, Ķīnai un Indijai - var darīt lietas labā. Vai nu organizējiet debates un aizpildiet tukšumu starp jums un cilvēkiem, vai arī nežēlojieties, ja mēs, nacionālisti - tie, kuri ieklausās cilvēkos - izdarām to jūsu vietā.
Andreas Carlgren
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pateikties vairāk vai mazāk visiem, kuri piedalījās šajās debatēs, par atbalstu, kuru sniedzat ES tās ļoti svarīgajā darbā saistībā ar sarunām par klimatu. Eiropas Savienībai ir svarīgs pienākums. Mums tiešām būs nepieciešams Parlamenta atbalsts, ja vēlamies veiksmīgi darboties. Parlamenta centieni un viedokļi šajā darbā ir izšķiroši.
Es varu arī atklāti apgalvot: es novērtēju faktu, ka attīstības jautājumi šajā debašu daļā tika izvirzīti centrā. Es piekrītu Florenz kunga komentāram, ka ir ļoti svarīgi, lai tas nekļūtu tikai par "skaistuma konkursu”. Tā nav Londonas izsole, kurā mūsu uzdevums ir citam citu pārsolīt. Drīzāk ir jārada spēcīga konstrukcija, kas ilgtermiņā patiesi veido paredzamas un plašas iniciatīvas jaunattīstības valstīm. Šajā ziņā svarīgs ir ļoti nopietnais ES darbs.
Attiecīgi es arī piekrītu de Keyser kundzes aicinājumam attīstītajām valstīm beidzot sasniegt 0,7 % mērķi attiecībā uz attīstības atbalstu. Galu galā tas ir solidaritātes jautājums. ES ir labs iemesls parādīt savu spēku un solidaritāti kā vienam no bagātākajiem pasaules reģioniem. Es vēlos arī teikt Lepage kundzei, ka pilnīgi piekrītu - ir vajadzīgas jaunas, paplašinātas un paredzamas iniciatīvas un līdzekļi. Tomēr arī Oficiālajam attīstības atbalstam ir nozīme attīstības jautājumu integrācijas klimata politikā nodrošināšanā. Tātad būs nepieciešams gan Oficiālais attīstības atbalsts, gan jauns finansējums.
Izšķirošs jautājums ir tropisko lietus mežu izciršanas pārtraukšana. Kopenhāgenā es vēlos redzēt spēcīgu atbalstu iniciatīvām attiecībā uz tropisko lietus mežu izciršanas apkarošanu un ilgtspējīgas mežsaimniecības veicināšanu. Pašlaik sistēma, kas tiek veidota ar nosaukumu REDD (mežu izciršanas un degradācijas radīto emisiju samazināšana), šajā saistībā būs ļoti nozīmīga.
Es uzskatu, ka tie, kuri noliedz klimata problēmu, patiesībā uzveļ atbildību vienkāršajiem cilvēkiem. Turklāt tas ir veids, kā noslēpt problēmu un noslēpt iemeslus, kāpēc vienkāršajiem cilvēkiem jāmaksā par klimata degradāciju. Tā notiek attīstītajās valstīs, un vēl vairāk tas attiecas uz jaunattīstības valstīm, kur vistrūcīgākie būs tie, kurus vissmagāk skars klimata degradācija. Šī iemesla dēļ mēs vēršamies pie attīstīto valstu grupas kā veseluma. Kā saka Florenz kungs, mums jāsadarbojas ar lielajām valstīm, tādām kā ASV. Tomēr jāizdara arī spiediens, kas veicina vēstījuma nodošanu par to, ka emisijas ir atbilstoši jāsamazina. Tādēļ Eiropas Savienībai ir tik svarīgi nokļūt emisiju problēmas centrā, t.i. izprast patiesos emisiju pieauguma iemeslus. Mums ir visvērienīgākie un vistālejošākie mērķi pasaulē. Tagad mums jāpārliecina citi pievienoties un veikt pasākumus tādā līmenī, lai glābtu klimatu.
Ekonomiskā krīze sniedz lielisku iespēju palielināt ieguldījumu zaļajās iniciatīvās; citiem vārdiem runājot, jaunos zaļos produktos, jaunos zaļās ražošanas uzņēmumos, augošos uzņēmumos, kas ražo zaļos produktus, un jaunās darba vietās, kas veidojas zaļo iniciatīvu rezultātā. Tas ir arī veids, kā atjaunināt mūsu ekonomikas. Mums jāuzņemas vadošā loma ofensīvā, kas ved uz zemu oglekļa emisiju sabiedrību, kura arī radīs apstākļus patiesām attīstības iespējām jaunattīstības valstīs. Mums jāpalīdz jaunattīstības valstīm apiet no fosilā kurināmā atkarīgas ekonomikas ceļu, pa kuru iet attīstītās valstis, un tā vietā radīt zemu oglekļa emisiju attīstību nākotnē.
Tas ir arī veids, kā beidzot vērsties pie jaunattīstības valstīm ar strauji augošu ekonomiku un teikt tām, ka attīstītām valstīm ir atbildība attiecībā uz visnabadzīgākajām un visneaizsargātākajām valstīm; bet visātrāk augošām ekonomikām jaunattīstības valstu vidū - un Ķīna jau rada pasaulē vislielāko emisiju apjomu - arī jāuzņemas sava atbildība un jādod ieguldījums klimata problēmu risināšanā. Ar šādu pieeju Eiropa sev nodrošinās ļoti svarīgu nozīmi, jo mēs bruģēsim ceļu uz vērienīgu nolīgumu Kopenhāgenā.
Karel De Gucht
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, pirmkārt, tas, ko pamanīju šajās debatēs, ir visu politisko grupu vienošanās par principiem, kādi mums jāierosina Kopenhāgenā. Es uzskatu, ka tā ir ļoti būtiska iezīme. Parlamentā, kurā ir tik daudz politisko partiju un politisko grupu, nav ierasts panākt vienprātīgu atbalstu tam, ko jūs ierosināt.
Otrkārt, Florenz kungs un citi teica, ka nevajadzētu rīkot priekšlikumu sacensību, kad runa ir par saistībām. Viņiem varētu būt taisnība, bet, no otras puses, es uzskatu, ka mums ir svarīgi izvirzīt priekšlikumus un apņemties tos pildīt, ja, protams, Eiropadome mums šajā mēnesī dos zaļo gaismu. Tās nav tikai sacensības. Runa ir par Eiropas Savienības saistībām. Mēs gaidām, ka citi politiskie un ekonomiskie smagsvari izvirzīs priekšlikumus, ko daži no tiem vēl nav izdarījuši. Mēs saprotam, ka Amerikas Savienoto Valstu situācija pašlaik nav viegla, bet ir svarīgi, ka viņi izvirza priekšlikumu, lai mums būtu par ko veikt pārrunas. Citādi turpināsies strupceļš, kurā, mūsuprāt, pašlaik atrodamies.
(FR) Es uzskatu, ka tā ir taisnība - jaunattīstības valstis visspēcīgāk skar gan ekonomiskā krīze, par kuru tās nav atbildīgas, gan klimata pārmaiņas. Šajā sakarā mums jāpiedāvā jaunattīstības valstīm atbilstošs atbalsta apjoms.
Tomēr mums tādēļ ne tikai jāatbalsta jaunattīstības valstis, bet mums jābūt drosmīgiem arī attiecībā uz mūsu pašu rūpniecību un mūsu pašu uzņēmējiem. Kad cilvēki runā par mežu izciršanu jaunattīstības valstīs, tā ir arī mūsu valstu, Eiropas Savienības, atbildība. Es uzskatu, ka pēc Kopenhāgenas mums būs jāatzīst vajadzība piemērot tiesību aktus ārpusteritoriāliem aspektiem tā, lai mēs nesaskartos ar situāciju, kurā mēs, no vienas puses, finansējam pielāgošanos klimata pārmaiņām un šīs parādības mazināšanas pasākumus, bet, no otras puses, uzņēmēji jaunattīstības valstīs rīkojas pretēji.
Visbeidzot, pāris vārdu par Oficiālo attīstības atbalstu: es uzskatu, ka tas ir ļoti svarīgs temats, kurš mums jāizskata arī pašiem, jo vienas no lielākajām bažām ir par to, ka 0,7 % no IKP tiks sasniegti, pievienojot pielāgošanās pasākumus.
Jau tagad Oficiālais attīstības atbalsts ietver daudzus tematus, kas paredz pielāgošanos, un tas ir pavisam normāli. Tas, protams, turpināsies, bet mums jāatrod mērīšanas mehānisms, ar kuru mēs varam skaidri nošķirt pašreiz īstenotos pasākumus no papildu pasākumiem, kurus jāveic attiecībā uz klimata pārmaiņām. Tas ir kaut kas, pie kā mums noteikti būs jāatgriežas pēc Kopenhāgenas.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Priekšsēdētāja kungs, pēc 10 gadus ilgušām diskusijām mēs tuvojamies Kopenhāgenas klimata pārmaiņu konferencei. Mums ir palikušas 50 dienas, kurās panākt vērienīgu nolīgumu ar saistošiem mērķiem ne tikai Eiropai, bet arī Amerikas Savienotajām Valstīm un tādām valstīm kā Ķīna un Indija. Vērienīga vienošanās prasa atbilstošus finanšu līdzekļus - kā pirms brīža tika minēts šajās debatēs - un ne tikai tos, ko dod Eiropas Savienība. Visām valstīm jāparedz tādi finanšu līdzekļi, lai arī jaunattīstības valstis varētu piedalīties nolīgumā par klimatu. Solidaritātei ar visnabadzīgākajiem jābūt cieši nostiprinātai jebkurā klimata darījumā.
Komisija pamatoti uzņēmusies vadību attiecībā uz finansēšanu, bet Florenz kungs galvenokārt grib pateikt to, ka mēs Parlamentā diezgan bieži mēģinām cits citu pārspēt - kurš dos vairāk - un jautājums ir: vai tas tiešām palīdz. Jūs pamatoti aicinājāt dalībvalstis piedalīties, un es izsaku atzinību arī Zviedrijas prezidentūrai par tās centieniem. Tomēr arī Amerikas Savienotajām Valstīm un jaunajām tirgus ekonomikas valstīm jāpameklē kabatās. Jūs varat rēķināties ar mūsu atbalstu.
Tomēr arī Eiropā ir vēl palicis daudz darāmā. Lai gan esam pasaules vadošo valstu vidū, kad runa ir par mūsu emisiju standartiem, mēs spēcīgi atpaliekam no Amerikas Savienotajām Valstīm attiecībā uz privātā sektora ieguldījumu tehnoloģisko jauninājumu jomā un ilgtspējā. Es uzskatu, ka pozitīvie stimuli attiecībā uz uzņēmumu zaļajiem ieguldījumiem un jauninājumiem ir daudzsološāki nekā jaunais Eiropas nodoklis. Laikā, kad mums steidzami nepieciešama rīcība un darba vietas, Eiropas investori un uzņēmumi arvien vairāk jāmudina izpildīt savu pienākumu, lai Eiropā un pasaulē notiktu šī nepieciešamā pāreja.
Marita Ulvskog
(SV) Priekšsēdētāja kungs, Carlgren kungs, kurš šodien šeit pārstāv Padomi, iesāka ar vārdiem, ka daudzi cilvēki padodas pesimismam pirms Kopenhāgenas konferences. Es varu tikai piekrist, un es tiešām ceru, ka Eiropas Parlamenta vairākums var nodrošināt, ka pesimistiem, ar kuriem Carlgren kungam jācīnās viņa paša prezidentūras valdībā un Padomē, netiek piešķirta izšķirošā balss.
Mums jāatrisina divi īpaši jautājumi, ja vēlamies pierādīt, ka pesimistiem nav taisnība. Pirmais jautājums, kurš jau ir pieminēts, protams, ir klimata pasākumu finansēšana jaunattīstības valstīs. Komisijas priekšlikums vienkārši nav pietiekams. ES ieguldījumam jaunattīstības valstīs jābūt vismaz EUR 30 miljardi gadā līdz 2020. gadam un mums jānodrošina būtisku atbalstu attiecībā uz restrukturizācijas pasākumiem jau 2012. gadā. Protams, šim atbalstam jāpapildina parasto atbalstu. Jau apsolītās naudas pārdalīšana tikai apdraudēs nolīguma par klimatu sasniegšanu. Es vēlos jautāt Carlgren kungam, vai Padome atbalsta viņa lielos mērķus.
Otrkārt, mums jāuztver divu pakāpju mērķis nopietni. Ja vēlamies gūt panākumus, nepietiek, ka attīstītās valstis samazina siltumnīcefekta gāzu emisijas par 20 %. Tāpēc es vēlos, lai Carlgren kungs kā Padomes pārstāvis vēlreiz izklāsta savu nostāju šajā jautājumā. Daudzi no mums uzskata, ka emisijas jāsamazina par 30-40 % līdz 2020. gadam. Kāds ir Padomes mērķis un vai Padome atbalsta Carlgren kungu?
Charles Goerens
(FR) Priekšsēdētāja kungs, manuprāt, šajās debatēs ir trīs būtiski jautājumi.
Pirmkārt, Kopenhāgenas konference ir derības par nākotni. Derības vēl nav uzvarētas, kā tikko norādīja prezidentūra. Es neteiktu, ka viss ir atkarīgs no Eiropas Savienības, bet bez apņēmības un ticamības, kā tikko norādīja Joly kundze, šajā jomā nekas netiks sasniegts.
Otrkārt, mums jābūt uzmanīgiem, lai šaubas nepapildinātu ar neskaidrību. Eiropas Savienībai jāsaglabā ticamība, kad runa ir par klimata pārmaiņu ietekmi uz jaunattīstības valstīm. 2005. gadā ES uzņēmās saistības attiecībā uz Oficiālā attīstības atbalsta apjomu, kuram 2015. gadā jāsasniedz 0,7 %. Skopošanās attiecībā uz šo mērķi nav apspriežama.
Nevar būt ne runas par šī solījuma aizstāšanu, samazinot saistības, kā es to tikko izskaidroju, vai pārdalot summas, kuras izmaksā saskaņā ar Oficiālo attīstības atbalstu klimata pārmaiņu apkarošanai.
Jānorāda, ka tām summām, kuras nosauks Kopenhāgenā kā summas, kas paredzētas jaunattīstības valstīm, jābūt papildu finansējumam. Tikko tika pieminēta summa EUR 35 miljardi; mēs šeit runājam par papildu EUR 35 miljardiem.
Eiropas Savienībai būtu ieteicams nepieļaut ne mazākās šaubas par tās apņēmību cīnīties par tūkstošgades attīstības mērķu izpildi, no vienas puses, un pret klimata pārmaiņām, no otras puses. Ja Eiropas Savienība novirzītos no šī ceļa, tad notiktu politisks lūzums, kas nešaubīgi apdraudētu jaunattīstības valstu uzticību Eiropas Savienībai. Ja mums izdosies vienoties par šo punktu, šīs debates nebūs notikušas velti.
Treškārt, mums nepieciešamas Amerikas Savienotās Valstis, Ķīna, Indija un visas citas rūpnieciski attīstītās valstis, bet mums nepieciešamas arī jaunās tirgus ekonomikas valstis un, protams, jaunattīstības valstis. Šajā nolūkā būtu saprātīgi domāt par jaunām Ziemeļu un Dienvidu partnerattiecībām, jo īpaši alternatīvās enerģijas ražošanas jomā. Saules enerģijas izmantošana elektrības ražošanā Vidusjūras reģiona dienvidu daļā var kļūt, ja mēs to vēlamies, par vienu no galvenajiem Ziemeļu un Dienvidu projektiem, kā reakcija uz ekonomisko krīzi, no vienas puses, un klimata pārmaiņu krīzi, no otras puses. Tas nekādā veidā nemazinātu pasākumus, kas jāveic saistībā ar mežu izciršanas apkarošanu, piemēram, gadījumos, kad - es arī vēlos uz to norādīt - tā pārsvarā ir jauno tirgus ekonomikas valstu, no kurām dažas ir G20 locekles, atbildība.
Satu Hassi
(FI) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, kāds Somijas dzejnieks salīdzināja cilvēci ar vilciena pasažieriem, kuri dodas uz elli, bet visu uzmanību pievērš ķildām par vietu pirmajā klasē. Jau atkal Eiropas Savienībai ir laiks uzņemties vadošo lomu. Vislabākais veids, kā izvest no strupceļa klimata sarunas, ir ES augstākā līmeņa sanāksmē nākamajā nedēļā izteikt piedāvājumu finansēt klimata pasākumus jaunattīstības valstīs.
Vakar Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja atbalstīja ES finansējuma daļu EUR 30 miljardu apmērā. Acīmredzams, ka ar Komisijas piedāvātajiem EUR 2-15 miljardiem nevar pietikt. Ja mēs esam godīgi, mums jāatzīst sava vēsturiskā atbildība par klimata pārmaiņām un tas, ka mūsu emisijas "per capita” arvien vēl ir daudzas reizes lielākas nekā, piemēram, Ķīnas un Indijas emisijas.
Peter van Dalen
(NL) Priekšsēdētāja kungs, klimata pārmaiņu augstākā līmeņa sanāksmei jāgūst panākumi, un Eiropai jāpauž vienota nostāja, kā arī sarunās jāuzstāda augsti mērķi. Kopenhāgena ir svarīga tāpēc, ka Dieva radība ir ļoti neaizsargāta un to stipri ietekmē cilvēka rīcība.
Īpašu uzmanību jāpievērš jaunattīstības valstīm. Cilvēki šajās valstīs tikpat kā nav veicinājuši klimata pārmaiņas, tomēr tieši viņi iznes to galveno smagumu. Labība izkalst vai to aizskalo plūdi, ciematus izposta cikloni, veselu reģionu gadiem ilgu attīstību iznīcina vienā naktī. Mūsu rūpnieciski attīstītās valstis ir ievērojami veicinājušas klimata pārmaiņas, un tāpēc to pienākums ir sniegt jaunattīstības valstīm atbilstošu un ilgtspējīgu finansiālu un tehnisku atbalstu. Bali rīcības plāns to labi izklāsta.
Tādējādi ir arī svarīgi, ka ir pieejams pietiekams Eiropas finansējums; galu galā runa ir tieši par to. Tāpēc mēs sakām, ka Klimata fondā jāiemaksā vismaz EUR 15 miljardi gadā, kā arī citu lielāko pasaules ekonomiku ieguldījums. Arī tām ir jāuzņemas sava atbildība.
Visbeidzot, es priecājos, ka Padomes priekšsēdētājs ir pievērsis uzmanību mežu izciršanai. Mēs to uzskatām par nozīmīgu jomu. Mežu izciršanas apkarošana ir vislabākais CO2 samazināšanas veids.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Priekšsēdētāja kungs, mežu izciršanas jautājums, debatējot par klimata jautājumiem attiecībā uz attīstības atbalstu, bieži netiek ņemts vērā. Laimīgā kārtā šodien Parlamentā tā nenotiek. Meži, tostarp tropiskie lietus meži, neitralizē ievērojamu CO2 emisiju daļu. Zemes izmantošanas izmaiņas, tādas kā tropisko lietus mežu izciršana un iznīcināšana, veido vismaz 18 % mūsdienu CO2 emisiju. Mežu izciršanas rezultātā daudzi jaunattīstības valstu vietējie iedzīvotāji pamet savas teritorijas, jo vairs nespēj sev nodrošināt iztikas līdzekļus. Labumu nedod arī Tīras attīstības mehānisms (CDM), proti, projektu finansēšana jaunattīstības valstīs, kas mums pašiem dod iespēju palielināt savas CO2 emisijas.
Diemžēl pasaule arvien vēl uzskata, ka bagāto valstu un lielāko rūpniecību intereses ir svarīgākas par sociālo un ekonomisko taisnīgumu. Mežu izciršana ir jāaptur, bet rūpnieciski attīstīto valstu morālais pienākums ir sniegt jaunattīstības valstīm finansiālo un tehnisko atbalstu.
Oreste Rossi
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, vakar vakarā Lega Nord delegācija bija vienīgā politiskā partija komitejā, kura balsoja pret šo rezolūciju. Mēs balsojām pret, jo mēs uzskatām, ka tā ir eiromuļķība.
Rūpnieciskās krīzes laikā, kuru mēs pašlaik piedzīvojam, zaudējot konkurētspēju un darba vietas, ierosinājums finansēt trešo valstu, tas ir jaunattīstības valstu, tehnoloģiskos jauninājumus līdzinās nāves spriedumam Eiropas uzņēmējdarbībai. Šis dokuments paredz katru gadu līdz 2020. gadam piešķirt EUR 30 miljardus tādām valstīm kā Ķīna, Indija un Brazīlija, kuras ir mūsu visbīstamākie un negodīgākie konkurenti, un tajā pašā laikā aicina mūsu rūpniecību turpmāk samazināt emisijas, kas radīs nopietnus ekonomiskus zaudējumus.
Mēs nevaram juridisku cīņu par vides aizsardzību pārveidot nabadzīgu tautu karā. Kamēr ir tādas valstis kā Ķīna, kas negodīgu konkurenci padara par savas rūpnieciskās politikas daļu, ekoloģiski ilgtspējīga globāla tirgus nevar būt.
Mēs Lega Nord partijā atbalstām darba ņēmējus un uzņēmējus, kuri katru dienu cīnās ar to valstu milzīgām rūpnieciskām grupām, kuras nesaprot noteikumu jēdzienu. "Jā” - videi, bet - "nē” konkurentu finansēšanai uz mūsu darba ņēmēju rēķina.
Zoltán Balczó
(HU) Priekšsēdētāja kungs, viedokļi par to, kādā mērā cilvēce ietekmē klimata pārmaiņas, atšķiras. Es uzskatu, ka mēs tās ietekmējam, un Kopenhāgenas klimata konferencei šī ietekme ir jāmazina. Mana pārliecība ir tāda, ka risinājums tiks rasts politiskā ceļā.
Kādus līdzekļus mēs varam lietot, lai pārliecinātu lielākos piesārņotājus samazināt emisijas? Mēs to neizdarīsim, pavēstot, ka Eiropa samazinās savas emisijas nevis par 20 %, bet par 30 % un 40 %. Mums jāpanāk, ka lielākais piesārņotājs pasaulē, Amerikas Savienotās Valstis, samazina savu plaša mēroga piesārņošanu. Attiecīgajā komitejā tika ierosināts lēmums, kas īsteno šādu grozījumu. Bija optimistiski cilvēki, kuri gaidīja, ka Barack Obama viesīs plašas izmaiņas un atbrauks uz Kopenhāgenu. Tomēr tā vietā viņš apmeklēja Starptautiskās olimpiskās komitejas sanāksmi, lai atbalstītu Čikāgu. Bez panākumiem.
Eiropas Savienības vadītāji darbojas 500 miljonu cilvēku vārdā, bieži - bez vajadzības. Jautājums ir: kāpēc viņi tagad neuzdrīkstas rīkoties izlēmīgāk, jo, tikai viņiem iejaucoties, mēs spēsim gūt panākumus globālos jautājumos, kurus nevar risināt vietējā līmenī.
Filip Kaczmarek
(PL) Priekšsēdētāja kungs, bija ļoti nepatīkami saņemt ziņas no finanšu un vides aizsardzības ministru sanāksmes, jo īpaši par galīgā dokumenta projektu, kurā nav paredzēts risinājums galvenajā jautājumā: kā Eiropas Savienība vēlas atbalstīt visnabadzīgāko pasaules valstu centienus ierobežot oglekļa dioksīda emisijas un pielāgoties klimata pārmaiņām.
Tas tiešām ir galvenais jautājums. Dokumenta projektā summas, kuras ierosināja Eiropas Komisija, pat netika atkārtoti nosauktas - ka aprēķinātās jaunattīstības valstu vajadzības šajā jomā varētu būt EUR 100 miljardi katru gadu līdz 2020. gadam -, un netika minēts iespējamais ES ieguldījums šajā sakarā. Turklāt nav lēmuma par to, kāds būs dalībvalstu līdzfinansējuma mehānisms, un mēs zinām, ka priekšlikumi ir ļoti dažādi.
Protams, mēs saprotam argumentus, kuri iesaka uzmanīties no īpašu paziņojumu veikšanas un gaidīt citu valstu priekšlikumus, jo īpaši ekonomiski spēcīgo valstu priekšlikumus. Tomēr, ja ES vēlas būt līdere cīņā pret klimata pārmaiņām, tai ir jāiesniedz īpaši priekšlikumi un īpaši risinājumi, jo šīs problēmas daļa attiecas uz mūsu ārlietām, tāpat kā līdzfinansējuma mehānisms.
Mūsu pienākums ir panākt godīgu nolīgumu ar jaunattīstības valstīm. Pasaules visnabadzīgākās valstis ir vismazāk veicinājušas klimata pārmaiņas un tajā pašā laikā tās vissmagāk skar šo pārmaiņu sekas. Daudzu nabadzīgo valstu ievērojamā atkarība no lauksaimniecības vai zvejošanas, kā arī to vājā infrastruktūra rada ļoti grūtu situāciju attiecībā uz klimata pārmaiņām. Pēdējos četros gados Āfrika, kas ir visnabadzīgākais un viens no klimata pārmaiņām visvairāk pakļautajiem kontinentiem, saņēmusi mazāk nekā 12 % no fondiem, kas pieejami klimata pārmaiņu apkarošanai. Šādā veidā šīs valstis nevar pārliecināt iesaistīties procesā.
Thijs Berman
(NL) Priekšsēdētāja kungs, Klusā okeāna reģionā tūkstošiem cilvēku ir jādodas prom, jo viņu salas tiek appludinātas; Sudānā mājlopi mirst no slāpēm. Ikviens ir redzējis attēlus, un vissvarīgākais secinājums attiecībā uz šiem attēliem, kā arī uz cita veida klimata pārmaiņu ietekmi ir tas, ka piesārņotājam ir jāmaksā. Decembrī Kopenhāgenā pasaule saskarsies ar vēsturisku uzdevumu piešķirt šiem vārdiem saturu.
Tomēr Oxfam uzskata, ka līdz šim trīs ceturtdaļas no izmaiņām nabadzīgajās valstīs ir šo valstu pašu radītas. Tajā pašā laikā nafta netraucēti pazūd no šīm jaunattīstības valstīm, un godīga samaksa par to bieži nesasniedz šo valstu kases. Nākotnē klimata pārmaiņas izmaksās jaunattīstības valstīm vairāk nekā EUR 100 miljardus gadā. Šī nauda neveicina attīstību, bet tikai rada attīstības priekšnoteikumus, jo Klusā okeāna salu no pilnīgas nogrimšanas var glābt klimata politika, tāpat kā šī politika var novērst pārtuksnešošanos, lai cilvēki turpinātu dzīvot un strādāt tā, kā viņi to vēlas.
Protams, ir tādi klimata pasākumi, kas var arī veicināt nabadzīgo valstu attīstību. Koku stādīšana palīdz novērst pārtuksnešošanos. Tomēr pašlaik nauda klimata politikai nāk galvenokārt no attīstības politikas fondiem, un tas nav pieņemami. "Vairs nekādu jaunu fondu,” saka komisārs De Gucht. Taisnīgi, bet tad ir jānodrošina esošo fondu papildināšana.
Jaunattīstības valstis tagad cieš no trīskārša trieciena. Lielākais vairums ES valstu nepilda savus solījumus attiecībā uz attīstības politiku, ekonomiskā krīze nozīmē, ka mazāk tiek ieguldīts nabadzīgajās valstīs, un attīstības budžets samazinās. Varētu pievienot ceturto punktu: nabadzīgajām valstīm pašām ir jāmaksā par to kaitējumu klimatam, kuru tās nav nodarījušas. Mums jālauž šī loģika Kopenhāgenā, ieviešot jaunus finansēšanas mehānismus. Attīstības politika turpmāk jāsaskaņo ar klimata politiku. Šīm abām politikām jābūt saistītām kā nekad agrāk. Vissvarīgākais ir dot jaunattīstības valstīm tiesības pašām pārredzami tērēt Klimata fondu. Tādējādi šis fonds jāievieš ES un pasaulei.
Marielle De Sarnez
(FR) Priekšsēdētāja kungs, mēs esam galvenie atbildīgie par klimata pārmaiņām, bet jaunattīstības valstis ir to galvenais upuris, šī iemesla dēļ attīstītajām valstīm, kuras ir arī lielākās piesārņotājas, jāuzņemas stingras saistības Kopenhāgenā. Tas ir nepieciešams mums, bet vēl vairāk nepieciešams valstīm dienvidos.
Mēs esam uzkrājuši parādu ilgā laika posmā, īpaši Āfrikai. Tāpēc mums jānoskaidro pareizais finansiālās un tehnoloģiskās kompensācijas apjoms. Eiropai jādod savs ieguldījums pat tad, ja tas ir grūti mūsu pilsoņiem. Mums jāpalīdz šīm valstīm pielāgot savas ekonomikas un cīnīties ar klimata pārmaiņām, bet mums ir arī jāizstrādā radikāli atšķirīga attīstības politika. Āfrikai nepieciešams aizsargāts tirgus, ja beidzot nostiprinātos ilgtspējīga lauksaimniecība. Āfrikai jāaizsargā savi meži, augsne un resursi no attīstīto valstu izlaupīšanas. Kopenhāgenas konferencei var būt panākumi tikai tad, ja mēs varēsim nodot šo vēstījumu par kopīgu atbildību un solidaritāti.
Yannick Jadot
(FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, klimata pārmaiņas ir jau nogalinājušas 300 000 cilvēkus un nākotnē nogalinās vēl miljonus.
Bezdarbība ir noziegums pret cilvēci. Tas ir ārkārtas gadījums, bet sarunas ir praktiski apstājušās. Tomēr tādas valstis kā Japāna, Austrālija, Norvēģija, Ķīna, Brazīlija un Dienvidāfrika veic pasākumus, kas ir atbilstoši to atbildībai. Tā tas nav attiecībā uz Amerikas Savienotajām Valstīm un diemžēl vairs nav attiecībā uz Eiropu. Eiropas mērķu attiecināšana uz visu planētu palielinātu globālo sasilšanu par 4 grādiem. Tas ir pilnīgi nepieņemami. Tomēr tieši Eiropai ir galvenā nozīme Kopenhāgenas konferencē.
Padomes priekšsēdētāja kungs, ja Eiropas augstākā līmeņa sanāksme, kas rīkojas saskaņā ar Eiropas Parlamenta ieteikumiem, mēneša beigās pieņem pareizos lēmumus, tad Eiropa var veicināt sarunas - ar tādiem mērķiem kā 30 % samazinājums un atbalsta pakete dienvidu valstīm EUR 35 miljardu apmērā.
Priekšsēdētāja kungs, tas, ka noteiktas dalībvalstis izmanto atbalstu dienvidu valstīm kā sarunu rīku, ir pilnīgi šokējoši. Dienvidu valstu posts nav apspriežams.
Sajjad Karim
Priekšsēdētāja kungs, ir svarīgi panākt starptautisko vienprātību par klimata pārmaiņu un globālās sasilšanas problēmas risināšanu. Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksme sniedz mums šo iespēju. Taču mirkli padomāsim par problēmām, ar kurām saskaras šī augstākā līmeņa sanāksme. ASV, pasaules lielākā ekonomika, nav piekritusi noteiktam siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumam līdz 2020. gadam, un daudzas citas rūpnieciski attīstītās valstis nav pārliecinātas, vai prasītās vērienīgās darbības ir iespējamas.
Skaidri izsakoties: mums tiešām nav izvēles. ES, nospraužot vērienīgus mērķus 2020. un 2050. gadam, ir rīkojusies drosmīgi, un tagad tai jāaicina citi rīkoties tāpat. Mēs nevaram izpildīt savus mērķus, nesadarbojoties ar citām valstīm. Efektīva globāla oglekļa tirgus izveidošana ir izšķiroša, tāpat kā izšķiroša ir starptautiskā vienprātība, ja vēlamies izvairīties no protekcionisma pasākumu riska attiecībā uz CO2 emisijām ES. Kopenhāgenā mums jāmudina lielu rūpnieciski attīstītu valstu valdības drosmīgi uzņemties vadošo lomu. Lai gan atsevišķi štati ASV ir sākuši risināt klimata pārmaiņu problēmu, ir spēcīgi jūtams federālās valdības vadības trūkums. Mums nepieciešams, lai ASV un jaunās tirgus ekonomikas valstis, tādas kā Indija un Ķīna, veido partnerattiecības ar mums planētas nākotnes vārdā.
Mēs varam mudināt jaunattīstības valstis iet pa citu industrializācijas ceļu, kas nodara mazāku postu videi. Tām vēl ir laiks izvēlēties jaunu pieeju, kas nodarīs videi mazākus postījumus, un mums jāpalīdz tām tādas infrastruktūras plānošanā un veidošanā, kas to paveiks.
João Ferreira
(PT) Priekšsēdētāja kungs, pieejā klimata pārmaiņu problēmai nav ņemti vērā noteikti būtiski aspekti, un galvenokārt to sagroza tā sauktie "tirgus risinājumi”. Pašlaik fosilais kurināmais nodrošina gandrīz 85 % visas pasaules enerģētikas vajadzības. Pastāvīgai pieejai klimata pārmaiņai jāpievērš uzmanība šīs atkarības mazināšanai. Tā vietā galvenais rīks, kuru Eiropas Savienība piedāvā klimata pārmaiņu problēmas risināšanai, t.i. oglekļa tirdzniecība, ne tikai nepalīdzēs atvieglot šo atkarību, bet tas kļūs par šķērsli tik nepieciešamajā enerģētikas paradigmas maiņā.
Pieredze liecina, ka tirdzniecība ar emisiju kvotām nav veicinājusi siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu, gluži pretēji. Dažādi piemēri atspēko tirgus spēju kontrolēt emisijas, kamēr citi apliecina normatīvo noteikumu un mērķtiecīgu ieguldījumu efektivitāti, īpaši saistībā ar ietekmi un vides saglabāšanu.
Vides problēmas, ar kurām šodien saskaras cilvēce, ir daudzas un dažādas, kā arī tās ir pietiekami nopietnas, lai apdraudētu dzīvības pastāvēšanu uz Zemes, kā mēs to jau zinām, bet maz ticams, ka to risinājums tiks atrasts neloģiskajā sistēmā, kura pati tās ir radījusi.
Godfrey Bloom
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos izmantot šo iespēju, lai nodotu laba vēlējumus Austrumeiropas pilsētām, ļoti agri uzsākot slēpošanas sezonu sakarā ar sniega un ledus parādīšanos tajās. Protams, tas norāda uz faktu, kuru apstiprinājusi neatkarīgā zinātne, ka zemeslode patiesībā atdziest, un tā atdziest kopš 2002. gada, bet temperatūra bijusi visumā vienmērīga kopš 1998. gada. Tādējādi mēs šeit visi runājam par kaut ko, kas patiesībā nenotiek.
Nemitīgi dzirdu, kā deputāti runā, ka CO2 ir piesārņotājs. Piesārņotājs! Tā ir dzīvinoša dabīga gāze. Tas liek man domāt, ka daži deputāti nav saņēmuši oficiālo izglītību.
Vai tas nav stāsts par valsti, kura var iebāzt roku vienkāršo cilvēku kabatās ar nolūku vēl vairāk viņus aplaupīt, uzliekot tiem papildu nodokļus? Vai tas nav stāsts par politisko kontroli? Vai tas nav stāsts par politiku un lieliem uzņēmumiem? Tas viss ir apkaunojoši - šī viltotā hipotēze, šīs smieklīgās muļķības par to, ka cilvēka radīts CO2 izraisa globālo sasilšanu. Lūdzu, beigsim, kamēr globālā ekonomika nav neatgriezeniski izpostīta.
George Becali
(RO) Es sevi pieskaitu pie tiem Eiropas Parlamenta deputātiem, kuri uzskata, ka lauksaimniecība ir klimata pārmaiņu risinājums un ne tikai to cēlonis. Es uzskatu, ka tā ir viens no šīs parādības upuriem, jo sausums un plūdi Eiropā ietekmē visus mūs arvien pieaugošā veidā, bet to ietekmi galvenokārt jūt lauksaimnieki.
Es arī sevi pieskaitu pie tiem Eiropas Parlamenta deputātiem, kuri uzskata, ka mums nākotnē nepieciešama kopīga lauksaimniecības politika. Mums tā nepieciešama tāpēc, lai mēs varētu izstrādāt jaunus ražošanas modeļus un metodes, lai atjaunotu lauksaimniecisko un vietējo bioloģisko daudzveidību, kuru, sākoties šai tūkstošgadei, jau bijām zaudējuši 70 % apmērā. Kad mēs runājam par lauksaimniecību, mēs runājam par dzīvām būtnēm, sākot ar augsni, tad augiem un īpaši kokiem, mežiem un ganībām. Es gribētu domāt, ka tas ir sava veida vēstījums un pieeja, kas būs redzama Kopenhāgenā pēc diviem mēnešiem, un ka ES politika šajā jomā izpaudīsies konkrētā stratēģiskā veidā, kā arī budžeta izteiksmē, lai aplūkotu lauksaimniecību kā risinājumu, kā es jau minēju savas runas sākumā.
Richard Seeber
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, mēs šodien debatējam par politiku, nevis par reliģiju. Tāpēc mums jānošķir fakti un empīriska noteiktība, no vienas puses, un hipotēzes, no otras puses. Tas ir fakts, ka globālā temperatūra ir kāpusi par 0,7°C, salīdzinot ar temperatūru pirms rūpnieciskās ēras. Fakts ir arī tas, ka temperatūra tikpat kā nav kāpusi pēdējos desmit gados.
Nākamais fakts ir tas, ka Kopenhāgenas konference ir starptautiska konference, un Kopienas CO2 emisijas veido apmēram 17 % no visas pasaules kopējām emisijām. Kopiena jau ir īstenojusi tiesību aktus, kas pieprasa emisijas samazināt par 20 % līdz 2020. gadam.
Tagad ļaujiet uzskaitīt hipotēzes. Viena no hipotēzēm paredz, ka globālā temperatūra turpinās kāpt. Otra hipotēze paredz, ka ir tieša sakarība starp CO2 emisijām un CO2 saturu gaisā un temperatūras kāpumu, kamēr trešā hipotēze uzskata, ka cilvēcei ir reāla ietekme uz CO2 saturu gaisā. Attiecībā uz to ir dažādi zinātniski viedokļi. Tā ir dilemma, ar kuru mēs kā politiķi saskaramies un par kuru mums jāpieņem lēmums.
Tomēr būtu lietderīgi ņemt vērā otru novērojumu, lai dotu ievirzi attiecībā uz mūsu politikas veidošanu, un šis novērojums vēsta, ka visas sabiedrības, kuras strādā ar enerģiju un resursiem efektīvi, ir ļoti veiksmīgas. Ņemot to vērā, tādas politikas īstenošana, kura dod iespēju efektīvi izmantot enerģiju un resursus Kopienas līmenī, ir pamatota, lai mēs varētu turpināt ieņemt vadošo lomu starptautiskajā arēnā no ekonomiskās politikas viedokļa un arī piedāvāt palīdzību citām valstīm, jo īpaši mazāk attīstītām valstīm, doties tādā pašā virzienā.
Ja mēs aplūkojam fondu pārdalīšanu, par kuru tiek diskutēts šajā sakarā, galvenais ir tas, ka tiem jābūt ļoti labi uzraudzītiem un piesaistītiem apstākļiem, jo citādi mēs paveram otru ceļu attīstības atbalstam.
Linda McAvan
Priekšsēdētāja kungs, es nedomāju, ka Godfrey Bloom dzirdēja Lielbritānijas Nacionālās partijas pārstāvja runu, bet, ja viņš būtu dzirdējis, tad pamanītu, cik viņiem ir daudz kopīga, kā man vienmēr ir šķitis. Tā bija gandrīz vai nokopēta runa.
Mēs dzirdējām kaut ko par aptaujām. Patiesībā pēdējā aptaujā vairāk nekā divas trešdaļas Eiropas iedzīvotāju teica, ka klimata pārmaiņas ir ļoti svarīgs jautājums, un 20 % teica, ka tas ir diezgan nopietns jautājums. Attiecībā uz Apvienoto Karalisti šis skaitlis bija 51 %, kuri teica, ka tas ir ļoti nopietns jautājums, un 30 %, kuri teica, ka tas ir diezgan nopietns jautājums. Tas ir 81 %. Faktiski tikai 10 % procenti Eiropas iedzīvotāju teica, ka tas nemaz nav nopietns jautājums. Viedokļu aptauja parāda, ka cilvēkiem Eiropā rūp klimata pārmaiņas un viņi saprot. Tāpēc visas Parlamenta galvenās partijas atbalsta Padomi un Komisiju Kopenhāgenas konferencē, un tāpēc mēs atbalstījām šo tiesību aktu paketi pagājušajā gadā.
Vakar vakarā Vides komitejā deputāti balsoja ar 55 pret 1, atbalstot ES mērķtiecīgo nostāju sarunās Kopenhāgenā. Runājot par finansējumu, kas šonedēļ ir īpaši svarīgs - un mēs zinām, ka šodien tiekas finanšu ministri - mēs gribam fondus, papildināmību, nekādas dubultas uzskaites un labas pārvaldības shēmas.
Dažreiz dzīvē gadās redzēt to, ko vairs nekad neaizmirsti. Pirms apmēram trīs gadiem Fiona Hall un es devāmies uz Kenijas ziemeļiem. Mēs aizbraucām uz vienu no visnabadzīgākajām kopienām un satikām tur lauksaimniekus. Mēs satikām jaunas sievietes - meitenes -, kuras bija apprecējušās ļoti jaunas Kenijas ziemeļos. Kāpēc? Tāpēc, ka Kenijā, jaunai sievietei precoties, viņas tēvs kā samaksu par viņas roku saņem govis, jo govis ir valūta. Klimata pārmaiņu dēļ govis kļūst par retu preci Kenijas ziemeļos. Mēs nekad nepanāksim, ka nabadzība kļūst par vēsturi, ja nerisināsim klimata pārmaiņu problēmu, un Parlamenta pienākums ir atsaukties uz šo aicinājumu.
Marit Paulsen
(SV) Priekšsēdētāja kungs, ja ņemam vērā visu ražošanas ķēdi, tad apmēram 40 % siltumnīcefekta gāzu emisijas rodas no pārtikas ražošanas. Šajā kontekstā varētu teikt, ka lauksaimniecība ir liels ļaunums. Mums jāsaprot, ka lauksaimniecība un mežsaimniecība ir, iespējams, vienas no visizšķirošākajām jomām, par kurām jārunā, ja mēs vēlamies atrisināt emisiju problēmu. Tomēr, lai to paveiktu, bagātajām valstīm jābūt pietiekami drosmīgām, lai ieviestu jaunu tehnoloģiju un atteiktos no mūsu pagātnes pieredzes. Mums jāmaina sava lauksaimniecības politika tā, lai mēs vairs neīstenotu produkcijas dempingu jaunattīstības valstu tirgos. Iespējams, ka tas būtu viens no vislietderīgākajiem pasākumiem, kuru mēs varētu veikt, lai Āfrikas lauksaimniecība nostātos pati uz savām kājām un Āfrikas sievietes kļūtu brīvākas.
Carl Schlyter
(SV) Priekšsēdētāja kungs, Carlgren kungs, jūs šeit šad tad ierodaties ar labām runām, bet kā ir ar to saturu? Jaunattīstības valstīs zeme izžūst, un izplatās slimības. Klimata bēgļu skaits aug. Vai jūs lūdzat, lai viņi smaida, redzot nāvi?
Jūs varat pārvērst savu pesimismu, kuru pats Padomē vairojat, izsakot dažus īpašus solījumus. Tāpēc es vēlos zināt: vai jūs piedāvāsiet EUR 35-40 miljardus gadā jaunam klimata pasākumu atbalstam? Vai jūs aizliegsiet projektos, kas pretendē uz atbalstu, kodolenerģiju un oglekļa vākšanu un uzglabāšanu? Vai jūs pieņemsiet obligāto svarīgu zaļo tehnoloģiju licenču izsniegšanu visnabadzīgākajām valstīm? Vai jūs glābsiet mežus, aizliedzot uz tirgu balstītos REDD mehānismus? Ja jūs to visu varat apsolīt, tad jūs sasniegsiet 40 % samazinājumu, un tad mēs visi dosimies prom no šejienes smaidīdami.
Konrad Szymański
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Parlamenta nostājai par globālo saistību sadali attiecībā uz CO2 samazināšanu diemžēl tūkst līdzsvara attiecībā uz veidu, kādā jāsedz šī samazinājuma izmaksas. Pieņemot rezolūciju, mēs mazinām klimata paketes nozīmi, par kuru bija tik grūti vienoties un kuras izmaksas pašlaik ir nevienmērīgi sadalītas pa Centrāleiropas dalībvalstīm. Pieņemot šodien ierosinātos risinājumus, mēs palielināsim nevienmērību vēl vairāk. Mēs cenšamies uzspiest dalībvalstīm normas, kas to ekonomikai ir letālas, tajā pašā laikā neko īpašu nepieprasot no valstīm, kuru atbildība par CO2 emisijām ir vislielākā pasaules mērogā. Tas ir netaisnīgi un neefektīvi. Neievērojot samēru pasaules mērogā, mēs tikai palielinām Ķīnas, Indijas un Brazīlijas konkurētspēju.
Rezolūcija piedāvā vēl vairāk - tā ierosina subsidēt visnabadzīgākās valstis. Summa EUR 330 miljardi līdz 2020. gadam nozīmē, ka tādai valstij kā Polijai jāiegulda no EUR 16,5 miljardiem līdz pat EUR 40 miljardiem. Tas ir politisks neprāts, kas mazina ekonomisko jēgu dalībai Eiropas Savienībā. Turklāt tā nav efektīva metode, kā to parāda sagatavošanās darbi, kurus veica, lai sāktu elektroenerģijas eksportēšanu no Kaļiņingradas reģiona, kas robežojas ar Poliju. Kopenhāgenā nebūs vērts parakstīt vienošanos, kurā ar CO2 emisiju ierobežošanu saistītie slogi nav proporcionāli sadalīti pasaules mērogā.
Marisa Matias
(PT) Priekšsēdētājas kundze, rīcības plāna izvērtēšana par atbalstu jaunattīstības valstīm klimata pārmaiņu ziņā ir vienkāršs tiesiskuma un vienlīdzības jautājums. Šīs valstis ir skartas vissmagāk, tomēr tās ir vismazāk veicinājušas situāciju, kurā tagad atrodamies. Tāpēc mums jādara kas vairāk par nodomu deklarēšanu. Tas nozīmētu, ka esam izlēmīgi un nopietni attiecībā uz finansēšanas pamatjautājumiem.
Mūsu stratēģija var būt vērienīga, bet, ja finansēšanas jautājumi nav skaidri noteikti, mums nevar būt nekāda konkrēta politika. Padome runā par EUR 100 miljardiem līdz 2020. gadam. Ir dažādi aprēķini, tostarp tādi, kuros minēta vajadzība saņemt EUR 120 miljardus gadā, katru gadu, lai atbalstītu jaunattīstības valstis. Mums ir vajadzīgi savi līdzekļi, nevis pagaidu risinājumi. Tādēļ ir svarīgi noteikt, kā šī finansēšana tiks īstenota un kas to nodrošinās. Mums jābūt drosmīgiem, lai risinātu šo jautājumu un iesaistītu visas ieinteresētās puses, kas ietver arī privāto sektoru un rūpniecības nozari. Vai arī mēs ceram, ka viņi paši labprātīgi piedāvās izdarīt ieguldījumu šajā pasākumā?
Timo Soini
(FI) Priekšsēdētājas kundze, klimata mafija izmanto lētticīgus zaļos politiķus, lai simtiem miljonu eiro no attīstīto valstu nodokļu līdzekļiem novirzītu pārvalstiskiem uzņēmumiem, kas saņem milzīgu peļņu jaunattīstības valstīs, un valsts uzņēmumiem jaunattīstības valstīs tādas klimata nodevas veidā, kāda pašlaik tiek virzīta. Piemēram, Ķīna pati viegli varētu pildīt savas saistības: tā ir pasaules bagātākā valsts attiecībā uz ārvalstu valūtas rezervēm.
Somijai un Eiropas Savienībai jāglābj pašām sava mašīnbūve, tērauda rūpniecība un mežrūpniecība, aicinot Kopenhāgenā pieņemt lēmumu, kas ievieš īpašu emisiju sistēmu, lai panāktu klimata mērķus attiecībā uz klimata produktiem esošo uz procentu likmi un emisiju tirdzniecību balstīto mērķu vietā. Tas ir taisnīgāks variants.
(Aplausi)
Pilar del Castillo Vera
(ES) Priekšsēdētājas kundze, es vēlos pateikties Padomei un Komisijai. Attiecībā uz tematu, par kuru mēs debatējam, ir dažas noteiktības un virkne nenoteiktību.
Pirmā noteiktība vai pirmais kopējais elements ir plašs vienots viedoklis par to, ka emisijas ir jāsamazina un ir jāizstrādā tīras enerģijas avoti.
Otra noteiktība ir tāda, ka ir nepieciešama globāla pieeja vai veids, kā risināt problēmu. Tādēļ valstīm, kas emitē lielāko daļu CO2 atmosfērā, jāpiedalās visos starptautiskajos nolīgumos. Lielākie CO2 ražotāji ir Amerikas Savienotās Valstis, Ķīna, Indija un Brazīlija.
Trešā noteiktība ir tāda, ka Eiropas Savienība izvirza priekšlikumu, kas ietver obligātu mērķu sistēmu: 20 % vai 30 %.
Ceturtā noteiktība ir tāda, ka dažādu iemeslu dēļ nav saprātīgu signālu, ka lielākās CO2 emisijas izraisošās valstis plāno pieņemt šādu nolīgumu, un tā ir realitāte.
Ja mēs apzināmies, kāda ir realitāte, tad optimisms nezūd; pesimisms parādās tad, kad mēs nezinām reālo situāciju. Tikai apzinoties realitāti, mēs varam izveidot efektīvu politiku, un tā būs optimistiskāka politika.
Es uzskatu, ka, tā kā Eiropas Savienība uzņemas vadību šajā jautājumā, tās pienākums ir ierosināt papildu pasākumus un papildu priekšlikumus. Šeit tika pieminēta Japāna, un mums jārunā par tādiem veiksmīgiem projektiem kā Nozaru darbības projekts, kurš ietekmē lielāko daļu piesārņojumu izraisošo nozaru. Pamatojoties uz salīdzinošās novērtēšanas procesu, šādi projekti Japānā sasnieguši neparastus mērķus. Tie ir klimata pārmaiņu problēmas risināšanas reālistiskie veidi.
Kopenhāgena ir iespēja, bet tā būs iespēja tikai attiecībā uz efektivitāti, nevis retoriku, ja mēs pamatojamies uz realitāti.
Jo Leinen
Priekšsēdētājas kundze, komisārs Olli Rehn kungs slavēja Parlamentu par tā darbību attiecībā uz klimata aizsardzības paketes izstrādāšanu, un faktiski mēs plānojam turpināt vērienīgu darbību.
Vakar vakarā Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja nobalsoja 55 pret 1 par rezolūcijas pieņemšanu, kura izvirza augstus mērķus attiecībā uz sarunām Kopenhāgenā. Šis rezultāts parāda, ka klimata pārmaiņu noliegumu un neziņu par šiem jautājumiem pārstāv gaistoši neliels personu mazākums Parlamentā, kuru viedokli tiešām nebūtu jāņem vērā un kuri to darījuši šeit zināmu katrā izdevīgā brīdī, bet kuri būtībā peld pret straumi, ko veido visu Eiropas Savienības valstu pilsoņu viedokļi.
Zemes atmosfērai ir vienalga, no kurienes tajā nonāk CO2. Tas nozīmē, ka mums nepieciešams globāls nolīgums katrai valstij, nevis - kā jau tika apgalvots Bangkokā - vairāki nolīgumi, kur viens ir Amerikas Savienotajām Valstīm, viens Eiropai un viens jaunattīstības valstīm; tas būtu graujoši. Mums nepieciešams globāls pakts pret klimata pārmaiņām un tas nozīmē, ka mums nepieciešams arī globāls bagāto valstu solidaritātes pakts ar nabadzīgajām valstīm. Šis viedoklis jau ir vairākas reizes izklāstīts.
Klimata pārmaiņas ir iespēja mums un arī jaunattīstības valstīm iekustināt zemu oglekļa emisiju attīstību ar jaunajām tehnoloģijām un infrastruktūras modernizāciju. Eiropai jāpalīdz tam notikt. Ja runa ir par finansēšanu, mēs esam apstiprinājuši pieprasījumu, ka ES nepieciešami EUR 30 miljardi līdz 2020. gadam, un mums ir jāizstrādā ilgstoši un prognozējami finansēšanas rīki. Tie nevar būt atkarīgi tikai no budžeta fondiem, tiem jābūt arī saviem finanšu avotiem.
Es vēlos vēlreiz uzsvērt, ka ir jāietver jūras transports un aviācija, un, protams, arī mežiem un lauksaimniecībai ir savs būtisks ieguldījums. Attīstība un klimata aizsardzība nav pretstati - tos nepieciešams apvienot un sintezēt Kopenhāgenā.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Priekšsēdētājas kundze, kad viss ir pateikts un izdarīts, klimata pārmaiņu problēmai ir tikai viens risinājums - tehnoloģijas. Tikai jaunas tehnoloģijas var palīdzēt mums saglabāt savu dzīvesveidu. Tomēr tehnoloģiju attīstība notiek pārāk lēni, un to izplatība, jo īpaši jaunattīstības valstīs, ir īpaši lēna. Klimats ir globāla problēma, kas nav tikusi risināta, izmantojot vislabākās pieejamās tehnoloģijas. Šajā ziņā Kioto piedzīvoja pilnīgu neveiksmi, un tāpēc mācīsimies no kļūdām.
Protams, mums jāņem vērā intelektuālais īpašums. Īpaši tie uzņēmumi, kas atrodas šādas attīstības priekšplānā, atbilstoši jāiedrošina un jāatbalsta. Tomēr šīs zināšanas jāizplata ātrāk. Saskaņā ar Monreālas Protokolu tika izveidots fonds attiecībā uz ozona problēmu un ierosināts izveidot Daudzpusēju klimata tehnoloģiju fondu. Vai Komisija un Padome var izskaidrot savu viedokli šajā jautājumā?
Visbeidzot, mežu izciršanas apturēšana ir īpaši svarīga jaunattīstības valstīm, tomēr es secinu, ka tagad Eiropas Savienība ir sadalījusies attiecībā uz jautājumu par mežu nozīmi, jo īpaši pateicoties Zviedrijai, Somijai un Austrijai. Kā mēs varam mudināt jaunattīstības valstis apturēt mežu izciršanu, ja pati ES tik neskaidri izturas pret saviem mežiem? Es vēlētos, lai Carlgren kungs izsaka komentārus šajā sakarā.
Bas Eickhout
(NL) Priekšsēdētājas kundze, mēs runājam par klimata pārmaiņām, bet mums būtu jārunā par cilvēkiem, kurus tās vissmagāk ir skārušas, proti, par cilvēkiem vismazāk attīstītajās valstīs. Maldīvijā cilvēki cīnās pret ūdens līmeņa celšanos, un Sudānā viņi cīnās par auglīgu augsni.
Komisija turpina uzskatīt, ka tirgus dalībnieki veiks ievērojamu ieguldījumu, lai pielāgotos klimata pārmaiņām. Ja kāds runā ar visiem investoriem, tad tie atkārto vienu un to pašu: "Jā, mēs dodam naudu, bet galvenokārt jaunajām tirgus ekonomikas valstīm. Mēs neieguldīsim neaizsargātās valstīs.” Galu galā tie ir nestabili tirgi, bet projekti, kuros iegulda saistībā ar pielāgošanos klimata pārmaiņām, ir mazi. Šādos darījumos investori neiegulda savu naudu.
Tagad ir ļoti skaidri jāpasaka, ka publisko finansējumu jānovirza vismazāk attīstītajām valstīm. Pasaules Banka skaidri norāda, ka attiecīgajai summai jābūt vismaz EUR 80 miljardiem. ES ir laiks nopietni parādīt savu vadošo lomu, izsakot nopietnu piedāvājumu, nevis piedāvājot nenoteikto skaitli - EUR 2-15 miljardi. Eiropas Savienībai jāseko Parlamentam un jāierosina piešķirt vismaz EUR 30 miljardus.
James Nicholson
Priekšsēdētājas kundze, klimata pārmaiņu konference, kas decembrī notiks Kopenhāgenā, sniedz mums vienreizēju iespēju risināt šo smago un milzīgo problēmu. Ja mēs aplūkojam globālās sasilšanas sekas, tad kļūst acīmredzams, ka jaunattīstības valstis maksā par kaitējumu videi, kuru nodarījušas bagātākās valstis.
Klimata pārmaiņas nav vienīgā vides problēma, ar kuru mēs saskaramies, bet mums obligāti to jācenšas risināt Kopenhāgenā. Tā ir iespēja Eiropas Savienībai paust vienotu nostāju un rast mūs visus ietekmējošās problēmas risinājumus. Visām valstīm jādod savs ieguldījums mērķu sasniegšanā un ilgtspējīgā attīstībā. Jaunattīstības valstis ir jāatbalsta un jāmudina, bet šīm valstīm izvirzītajiem mērķiem jābūt reālistiskiem.
Es zinu, ka ir tādi, kuriem ir no manis izklāstītā atšķirīgs viedoklis, bet es uzskatu, ka mēs nevaram atļauties gaidīt 50, 60 vai 70 gadus, lai uzzinātu, vai rīkojāmies pareizi vai nepareizi. Mūsu pienākums ir rīkoties šodien, lai paveiktu to, kas ir mūsu spēkos, kamēr mēs šeit esam.
John Stuart Agnew
Priekšsēdētājas kundze, jūtos atvieglots, ka ķeceri vairs netiek dedzināti, jo pašlaik es tiešām degtu. Tomēr es kvēli iebilstu pret cilvēka radītu klimata pārmaiņu koncepciju.
Oglekļa dioksīds veido tikai 0,038 % no atmosfēras, un tikai 4 % no tā ietekmē cilvēka darbība. Tas ir svarīgs un neaizvietojams kā augu barības viela. Jo vairāk augi to saņem, jo ātrāk tie aug. Šīs gāzes trūkums būs daudz nopietnāka problēma nekā tās pārpalikums. Satraucoši un nepareizi paziņojumi, kuri vēsta, ka jebkurš oglekļa dioksīda pieaugums izraisīs būtisku jūras līmeņa celšanos, tiek izmantoti, lai attaisnotu vietējo iestāžu bezdarbību attiecībā uz lētu koka jūras krasta nostiprinājumu uzturēšanu. Kad tie pēc 40 gadiem, protams, sapūst, nekas netiek darīts, un mājas tiek zaudētas. Krasta kopienās tas rada izmisuma pilnu noskaņojumu. Ja datoru prognozes nevar pareizi paredzēt laika apstākļus tuvākajām dienām, tām nav vietas ilgtermiņa izmaiņu prognozēšanā.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Dāmas un kungi, es vēlos pateikties ministram Carlgren kungam un komisāram De Gucht kungam par paziņojumiem, kurus viņi sniedza, bet mani uztrauc vēl kas. Manī bažas rada tas, ka mēs runājam par kvantitatīvajiem mērķiem, kuri nebūs jāsasniedz attiecīgi līdz 2020. un 2050. gadam, kamēr eksperti mūs brīdina par nepieciešamību sākt samazināt globālās emisijas jau 2015. gadā. Es vēlos zināt, vai ir iespējams, ka Komisija nav ievērojusi šo mērķi vai ir atteikusies no tā.
Otrkārt, mums jāizstrādā visaptverošs nolīgums Kopenhāgenā, tāds, kurš ietver visas valstis. Mums nepietiek ar šo vērienīgo vides standartu piemērošanu tikai Eiropai vien, jo tas nozīmēs, ka tehnoloģijas, kas izraisa lielas emisijas, tiks pārvietotas uz citām pasaules daļām. Man būtu tiešām interesanti uzzināt no Komisijas, kā tā sarunās plāno ierosināt jautājumu par sloga sadalīšanu vienlīdzīgi visām rūpnieciski attīstītajām valstīm un kādus argumentus tā izmantos, lai mudinātu jaunattīstības valstis uzņemties savu atbildību. Kā mēs novērsīsim oglekļa noplūdi? Es tiešām vēlētos, lai mums būtu kāds trumpis, kāda priekšrocība šajā jomā.
Treškārt, es vēlos norādīt, ka mēs nedrīkstam pievērt acis uz realitāti. Fosilais kurināmais ir galvenais emisiju avots, un mēs to nevarēsim aizliegt tuvākajā nākotnē. Nav reālistiski sagaidīt, ka valstis vienkārši atteiksies no oglēm. Attīstītās valstis neplāno to darīt, un vēl mazāk ticams, ka to darīs jaunattīstības valstis. Tāpēc mums starptautiskajās sarunās jāvelta daudz vairāk uzmanības turpmākai attīstībai un to tehnoloģiju izmantošanai, kuras veicina fosilā kurināmā efektīvu izmantošanu, neemitējot siltumnīcefekta gāzes. Ir vēl kas, ko Eiropa var darīt jau tagad: mēs varam palielināt Septītās pamatprogrammas finansējumu, kura tika izstrādāta, lai veicinātu starptautisko sadarbību klimata pārmaiņu jomā.
Matthias Groote
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, Carlgren kungs, dāmas un kungi, klimata pārmaiņu temats nodarbinās mūs daudz ilgāk nekā finanšu un ekonomiskā krīze. Paralēles ir šādas - abas maksā daudz naudas un Kopenhāgenā centīsies panākt nolīgumu attiecībā uz finanšu rīkiem trešās pasaules un jaunattīstības valstīm.
Kopenhāgenas konferencei jāgūst panākumi, un mēs varam dot savu ieguldījumu, lai tos gūtu. Vakar mēs labi pastrādājām, ar pārliecinošu vairākumu pieņemot rezolūciju Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejā, un es uzskatu, ka rezolūcija gūs vairākuma atbalstu arī šeit Parlamentā, un tādējādi mēs panāksim politiskā klimata maiņu, tuvojoties Kopenhāgenas konferencei. Bieži tajā ir psiholoģiskā puse, un mums visiem jādod savs ieguldījums.
Vēl viens jautājums rada manī bažas. Mēs Eiropas Parlamentā esam strādājuši pie aviācijas iekļaušanas emisiju tirdzniecībā un beidzot guvām panākumus. Tāpēc es aicinu Komisiju un Padomi nodrošināt, lai šis temats tiek atbilstoši izskatīts Kopenhāgenā. Mums jāpanāk, ka starptautisks nolīgums attiecībā uz kuģniecību un arī uz aviāciju tiek iekļauts Kioto protokolu aizstājošā līgumā. Tas jādara, jo šīs divas transporta nozares aug nesamērīgi un tāpēc nesamērīgi veicina globālo sasilšanu.
Mēs nedrīkstam pārsniegt 2 grādu atzīmi pēc Celsija. Šeit faktiski zūd paralēles starp finanšu krīzi un klimata pārmaiņu krīzi. Ja mēs pārsniegsim šo atzīmi, mēs nodarīsim nelabojamu kaitējumu mūsu planētai, kuru mēs nespēsim pavērst pretējā virzienā.
Pat the Cope Gallagher
Priekšsēdētājas kundze, mums jāizmanto iespējas, kuras izriet no vispārēja starptautiska nolīguma panākšanas Kopenhāgenā, lai mēs varētu efektīvi apturēt klimata pārmaiņas. Eiropas Savienība apņemas nodrošināt, ka līdz 2020. gadam 20 % no mūsu enerģētikas vajadzībām nodrošinās atjaunojamās enerģijas nozare. Eiropa - un, protams, mana valsts Īrija - var kļūt par pasaules līderēm jaunu un inovatīvu viļņu un plūdmaiņu tehnoloģiju izstrādē.
Šādu tehnoloģiju izstrāde ir svarīga mūsu stratēģijas sastāvdaļa, lai sasniegtu klimata pārmaiņu mērķus. Mums jānodrošina finansējuma palielinājums saskaņā ar septīto un astoto ES pētniecības un tehnoloģijas pamatprogrammu laika posmā starp šodienu un 2020. gadu.
(GA) Ieguldījumi zaļajās tehnoloģijās palīdzēs radīt darba vietas Eiropā ekonomiskās krīzes laikā. Mēs zinām par lielajām grūtībām, kas radīsies, ja mēs nepildīsim savas starptautiskās saistības. Mēs zinām par problēmām, kas mūs sagaida. Tādējādi mēs stāsimies pretī šīm problēmām nelokāmi un atbildīgi.
Claude Turmes
Priekšsēdētājas kundze, vai esat dzirdējusi par krievu ruleti? Vai esat to kādreiz spēlējusi? Protams, nē, jo tā paredz vienu iespēju no sešām, ka tiksiet nogalināta vai ievainota. Ja Kopenhāgenas konferencē negūstam panākumus, mums nav pat 50 % iespējas pasargāt šo planētu no bīstamām klimata pārmaiņām.
Kāpēc esam nonākuši šajā neiespējamajā situācijā? Mēs esam zaudējuši divdesmit gadus - divdesmit gadus kopš lielās Riodeženeiro konferences, divdesmit gadus, ļaujot sevi lobēt tādām negodīgām nozarēm kā naftas, ogļu un mašīnbūves nozares. Divdesmit gadi centriski labējas valdības ASV un Eiropā, kas lika šķēršļus zaļo un citu centieniem virzīt vērienīgu politisko programmu.
Tādējādi Eiropas augstākā līmeņa sanāksme nākamajā nedēļā Kopenhāgenā ir centriski labējo pēdējā iespēja Eiropā - ar Zviedrijas prezidentūru Padomē un centriski labējo valdību Dānijā, Francijā un Vācijā - rīkoties atbildīgi.
Bogusław Sonik
(PL) Priekšsēdētājas kundze, Eiropas Savienību uzlūko kā līderi starptautiskajā arēnā, kas veicina dialogu par pasākumiem klimata pārmaiņu apkarošanā un politikas prioritāšu noteikšanā attiecībā uz CO2 emisiju samazināšanu. Kopenhāgenas konferences sagatavošanās darba ietvaros Eiropas Savienība ir izteikusi vairāk solījumu kā jebkurš cits pasaules reģions. Līdz šim neviena no rūpnieciskajām lielvarām - Amerikas Savienotās Valstis, Japāna, Austrālija - nav iesniegusi noteiktu priekšlikumu ar noteiktiem skaitļiem, kas sīki paskaidro atbalsta pasākumu jaunattīstības valstīm nozīmi CO2 emisiju ierobežošanā un tādu energoefektīvu tehnoloģiju izstrādē, kas balstītas uz atjaunojamiem enerģijas avotiem.
Eiropa būs uzticams partneris sarunās tikai tad, ja tā piedāvās reālistiskus, sasniedzamus un veselā saprāta diktētus priekšlikumus, kuri būs izejas punkts starptautiskās vienprātības un sapratnes panākšanai. Tagad Eiropai nepieciešami sabiedrotie un atbalsts tās esošajiem priekšlikumiem. Tāpēc mums jāizturas uzmanīgi pret samazināšanas solījumu palielināšanu no 20 % uz 30 %, ja citas rūpnieciski attīstītās valstis neizrāda gribu izvirzīt sev tādus vērienīgus mērķus, jo finanšu atbalstam jaunattīstības valstīm arī jābūt reālistiskam pasākumam. Tas nevar būt tikai vēlamo darbu saraksts. Tai jābūt atbalsta sniegšanas sistēmai, kas atbilst ilgtspējīgas attīstības principam un ļauj saņēmējvalstīm plānot savu darbību.
Ir vēl viens no Eiropas pilsoņu viedokļa svarīgs aspekts. Mēs nedrīkstam aizmirst, ka augstākā līmeņa sanāksme Kopenhāgenā, mūsu rezolūcijas un Parlamenta sagatavošanās darbi augstākā līmeņa sanāksmei jāapvieno ar skaidri noteiktu sistēmu, kas paredz saziņu ar pilsoņiem un sabiedrību. Mēs nevēlamies, lai starp sabiedrību un Eiropas iestādēm tiktu radīti šķēršļi vai plaisa informācijas par globālo sasilšanu paziņošanas sistēmā.
Michael Cashman
Priekšsēdētājas kundze, es saglabāšu savas CO2 emisijas zemā līmenī un runāšu īsi. Komisāra kungs, ir patīkami jūs redzēt Parlamentā. Prezidentūra, ir patīkami jūs šeit redzēt.
Ar runāšanu par 2020. vai 2050. gadu nepietiek. Mums nepieciešams nolīgums un panākumi jau tagad, jo klimata pārmaiņas apdraud nabadzības samazināšanu. Mēs redzam, ka Oficiālā attīstības atbalsta budžets novirzās no attīstības. Tas nav pieņemami un apdraud Tūkstošgades attīstības mērķus, kuri ir jāsasniedz. Kopenhāgenā mēs redzēsim, kā 27 valstis darbojas vienoti, lai sasniegtu vērienīgus mērķus.
Mēs Parlamentā esam dzirdējuši klimata pārmaiņu noliedzējus. Teikšu tikai to, ka tiek runāts par augiem un CO2, notiek mežu izciršana un pārtuksnešošanās. Tas nozīmē, ka dažās vietās nav ūdens. Nav koku. Klimata pārmaiņas nogalina. Tas ir tik vienkārši. Pateiksim skaidri - dalībvalstīm jāpaliek pie 0,7 % no NKI attīstībai un jāpapildina jebkurš šī NKI pielietojums par maksimāli10 %, un tad jāievieš papildu fondi, kas nepieciešami, lai cīnītos un uzvarētu klimata pārmaiņas.
Fiona Hall
Priekšsēdētājas kundze, es raizējos par to, ka Komisijas aprēķini par starptautisko klimata finansēšanu ir tikai māņi un maldi.
Pirmkārt, tā apgalvoja, ka 90 % no energoefektivitātes pasākumiem var finansēt pašas jaunattīstības valstis. Tie ir EUR 30 miljardi gadā. ES energoefektivitātes pasākumu ieviešanas lielākais šķērslis gan valdībām, gan pilsoņiem ir sākotnējā finansējuma trūkums. Kāpēc Komisija uzskata, ka jaunattīstības valstis var finansēt efektivitātes pasākumus bez sākotnējā finansējuma, ja ES dalībvalstīm pašām ir grūtības ar to?
Arī ierosinājums, ka starptautiskais oglekļa tirgus var dot finansējumu EUR 38 miljardu apmērā katru gadu, nav reālistisks. Mēs esam redzējuši, cik lēni sāka darboties ES emisiju kvotu tirdzniecības sistēma un cik spēcīgi oglekļa cena novirzījās no noteiktā kursa ekonomiskās krīzes dēļ. Šķiet, ka paies vēl vairākas desmitgades, kamēr starptautiskais oglekļa tirgus pienācīgi darbosies, tāpēc tagad mums nepieciešams jauns papildu finansēšanas pasākums.
Françoise Grossetête
(FR) Priekšsēdētājas kundze, klimata pārmaiņas, kā mēs apgalvojam jau kopš šī rīta, ir vienkārši pārtuksnešošanās un sausuma pieaugums; tā ir mežu izciršana, dabas katastrofas, tā ir trūkuma un nabadzības izplatība galvenokārt dienvidu valstīs, un tās ir migrācijas straumes.
Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmē visām pasaules valstīm jāuzņemas saistības atrast līdzsvaru starp četriem svarīgiem mērķiem, no kuriem pirmais, protams, ir samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas, bet tas ir arī jautājums par mūsu ekonomikas attīstības neapturēšanu, dempinga novēršanu vides jomā un jauno Eiropas tehnoloģiju veicināšanu.
Tādējādi, tā kā attiecībā uz šo tematu mums jāņem vērā visnabadzīgākās valstis, es vēlos pievērst jūsu uzmanību jaunattīstības valstīm, īpaši visattīstītākajām jaunattīstības valstīm. Šis uzskats neparādās starptautiskajos dokumentos, un šīs valstis nonāk jaunattīstības valstu kategorijā. Tādējādi tās netiek uzskatītas par tām valstīm, kuru pienākums ir piedalīties siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanas pasākumos, pat tad, ja tās ir vienas no lielākajām oglekļa patērētājām. Ar to es, protams, domāju Ķīnu, Indiju un Brazīliju, kurām noteikti ir jāuzņemas saistības Kopenhāgenā, lai sasniegtu līdzīgus mērķus kā rūpnieciski attīstītajām valstīm, jo šīs valstis, nopietni runājot, nav līdzīgas lielākajai daļai jaunattīstības valstu.
CO2 samazināšanas pasākumi jāīsteno saskaņā ar vistaisnīgākajiem nosacījumiem. Mums jānovērš visi konkurences izkropļojumi. Sarunām jākļūst par iespēju veicināt mūsu jauno tehnoloģiju izplatīšanu un nozīmīgu ieguldījumu izdarīšanu pētniecībā un attīstībā.
Kopenhāgenā mums - un tā ir nepieciešamība - jārada ilgtspējīgas starpvalstu tirdzniecības nosacījumi, kuru pamatā ir savstarpējas intereses. Panākumi sastāv no tehnoloģiju izplatīšanas veicināšanas vismazāk attīstītajās valstīs, pretī saņemot intelektuālo īpašuma tiesību ievērošanu un tirgu atvēršanu šīm tehnoloģijām.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Priekšsēdētājas kundze, divas visnopietnākās krīzes pasaulē ir nabadzība un klimata pārmaiņu ietekme: divas krīzes, kuras nākotnē būs pat vēl ciešāk saistītas, divas krīzes, kuras ar katru dienu kļūst arvien postošākas.
Tagad ir daudz vairāk nabadzīgu cilvēku nekā pirms gada, desmitiem miljonu vairāk. Šodien klimata pārmaiņu ietekme ir nopietnāka un intensīvāka, nekā tā jebkad ir bijusi.
Līdz Kopenhāgenas konferencei atlicis pusotrs mēnesis, tikai dažas nedēļas. Kopenhāgenā mums ir ļoti jācenšas. Mums jāpievērš vēl vairāk uzmanības cīņai ar klimata pārmaiņām, neizmantojot līdzekļus, kurus pašlaik lietojam attīstības atbalstam, vai tos līdzekļus, kurus pašlaik lietojam izglītībai vai veselības aizsardzībai.
Jaunattīstības valstīm nepieciešami līdzekļi abiem minētajiem mērķiem. Tāpēc mums jāpārsniedz 0,7 % no NKI. Šādu vēstījumu mēs dzirdējām no dažādiem vadītājiem pēdējā ANO sanāksmē. Šis bija arī Spānijas valdības vadītāja vēstījums.
Peter Liese
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, dāmas un kungi, sanāksmē, kurā piedalījās veselības aizsardzības komisāre Vassiliou kundze un medicīnas eksperti no visas Eiropas, pirms dažām dienām Briselē sprieda par tematu "Veselība un klimata pārmaiņas”. Tas bija ļoti informatīvs pasākums ar nosaukumu "Recepte veselīgai planētai”. Eiropas Ārstu pastāvīgās komitejas (CPME) priekšsēdētājs izmantoja ļoti labu salīdzinājumu - pacients planēta Zeme ir kā cilvēks, kas sirgst ar nopietnu slimību. Jo vēlāk notiek iejaukšanās, jo sāpīgāka ir ārstēšana, un pienāk pat tāds brīdis, kad ārstēt ir jau par vēlu. Tajā brīdī kaitējums ir tik liels, ka atlabšana vairs nav iespējama. Šī iemesla dēļ mums jārīkojas ātri un apņēmīgi attiecībā uz pacientu planēta Zeme. Es ceru, ka tam mēs visi piekrītam.
Tikpat patiess ir apgalvojums, ka klimata pārmaiņas ietekmē ikvienu - katru valsti uz Zemes un katru Eiropas ekonomikas nozari. Es saskatu līdzsvara trūkumu - mēs uzliekam smagus slogus Eiropas emisiju tirdzniecības tradicionālajiem dalībniekiem, lai gan tie rada mazāk nekā 50 % no Eiropas Savienības emisijām. Tāpēc mums nepieciešami jauni dalībnieki, kas palīdz nest atbildības slogu - tā mēs nolēmām vakar vakarā. Mēs arī pieņēmām grozījumus Nr. 198-202 par aviācijas un jūras transporta ietveršanu, kā to jau pieminēja Groote kungs. Iespējams, to vajag labāk izstrādāt un diferencēt, bet virziens ir pareizs. Beidzot Komisijai un Padomei ir vairāk jāiesaistās šajā sakarā. ES augstākā līmeņa sanāksmē pirms Pitsburgas un pašā Pitsburgā šajā jautājumā netika panākts nekas. Padomei un Komitejai jādara vairāk šajā sakarā.
Visbeidzot, es vēlos vēl piebilst. Arī citiem reģioniem pasaulē jādara vairāk. Es esmu priecīgs, ka Barack Obama saņēma Nobela Miera prēmiju, bet, ja viņš neieradīsies Kopenhāgenā un neiesniegs atbilstošu priekšlikumu, tad viņš mazinās ticamību sev, tāpēc viņam jāpiedāvā kaut kas Kopenhāgenā.
Kriton Arsenis
(EL) Priekšsēdētājas kundze, jaunattīstības valstis ir vismazāk veicinājušas klimata pārmaiņas. Tomēr tajā pašā laikā tās visvairāk cieš no sekām. Āfrikā miljoniem cilvēku aizceļo gadu pēc gada, jo viņi meklē ūdeni, malku ēdiena pagatavošanai un pārtiku. Tie ir cilvēki, kas ir atkarīgi no pakalpojumiem, kurus tiem sniedz dabīgās ekosistēmas, un cilvēki, kuri nav nekādā veidā veicinājuši klimata pārmaiņas.
Šīs dabīgās ekosistēmas, tādas kā Āfrikas meži, uzglabā trīs reizes vairāk oglekļa, nekā tie izdala atmosfērā, trīs reizes vairāk oglekļa, nekā pašreiz ir atmosfērā, bet absorbē 50 % no oglekļa, kuru mēs izdalām atmosfērā katru gadu. Tāpēc mežu aizsardzība un paplašināšana, pamatojoties uz dabīgiem procesiem un bez komerciāliem nolūkiem, ir mūsu politikas galvenā prioritāte, lai ar klimata pārmaiņām cīnītos un tām pielāgotos gan jaunattīstības valstis, gan attīstītās valstis.
Theodoros Skylakakis
(EL) Priekšsēdētājas kundze, es vēlos paust nostāju īpašā, bet ļoti svarīgā jautājumā attiecībā uz kuģniecību saistībā ar Kopenhāgenas konferenci un jaunattīstības valstīm. Man ir divas piezīmes: būtu milzīga kļūda aplūkot kuģniecību un aviāciju kā līdzīgas lietas. Kuģniecība ir visefektīvākais un videi draudzīgākais transporta veids, bet aviācija vairāk vai mazāk nes lielāku ļaunumu. Kuģniecībā ir jānosaka mērķi, tomēr tiem jābūt godīgiem - jo īpaši - attiecībā uz autotransportu, kas konkurē ar kuģniecību un veido daudz lielāku piesārņojumu. Esot uzkrītoši nesamērīgi kuģniecībā salīdzinājumā ar autotransportu, mēs esam uzkrītoši nesamērīgi attiecībā uz jaunattīstības valstu ekonomikas pamatu, jo jaunattīstības valstu ekonomika galvenokārt ir balstīta uz izejvielu ieguvi, lauksaimniecības izstrādājumiem un rūpniecību, kuras pamatā izmanto kuģniecību, kamēr mūsu ekonomikas pamatā ir pakalpojumu ekonomikas.
Vai mēs varēsim pārliecināt jaunattīstības valstis par mūsu labajiem nodomiem, ierosinot, ka mēs finansēsim klimata pārmaiņu pasākumus no naudas, kuru iegūsim nesamērīgā veidā no kuģniecības un kas, kā procentu likme no IKP, jaunattīstības valstīm būs lielāks apgrūtinājums nekā attīstītajām valstīm?
Saņēmis informāciju par to, ka Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa vakar atteicās atbalstīt debates par mērķu korelāciju attiecībā uz kuģniecību ar mērķiem attiecībā uz sauszemes transportu, es vēlētos zināt, vai braukšana pa Eiropas autoceļu greznā automobilī ar 180 kilometriem stundā ir videi draudzīgāka nekā pārtikas un izejmateriālu pārvadāšana planētas ekonomikai.
Gilles Pargneaux
(FR) Priekšsēdētājas kundze, Carlgren kungs, Komisijas priekšsēdētāja kungs, mēs saskaramies ar apdraudējumu cilvēcei, apdraudējumu nākamajām paaudzēm. Lai pieņemtu izaicinājumu, Kopenhāgenā ir jārada nosacījumi globāla, vienota nolīguma panākšanai, jo, kā iepriekš teica Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas priekšsēdētājs Leinen kungs, ir nepieciešama universāla rūpnieciski attīstīto valstu un jauno tirgus ekonomikas valstu savienība.
Šodien šajās debatēs un arī izstrādājot Parlamenta rezolūciju mēs atkal aicinām Eiropas Savienību uzņemties vadošo lomu šajā nepieciešamajā politikā, kas vērsta uz klimata pārmaiņu apkarošanu. Atcerēsimies, ka mums jāpauž vienota nostāja, ja vēlamies saglabāt ticamību.
Jā, mums Kopenhāgenā jāpanāk nolīgums par globālās vidējās temperatūras pieauguma ierobežošanu, lai tā nepaaugstinās par vairāk nekā 2 grādiem salīdzinājumā ar līmeni, kāds bija pirms rūpnieciskās ēras. Jā, mums jāparaksta nolīgums Kopenhāgenā, lai kolektīvi nodrošinātu, ka līdz 2020. gadam siltumnīcefekta gāzu emisiju ir par 30 % mazāk, nekā bija 1990. gadā. Tomēr ar to nepietiks. Ne tikai attīstītajām valstīm ievērojami jāsamazina savas emisijas, bet arī jaunattīstības valstīm jāpalīdz sasniegt mērķi.
No tā izriet, ka rūpnieciski attīstītajām valstīm jāsniedz jaunattīstības valstīm atbilstošs, ilgtermiņa un paredzams finanšu un tehniskais atbalsts, lai mudinātu tās uzņemties saistības samazināt savas siltumnīcefekta gāzu emisijas. Kopenhāgenai arī jāatbalsta jaunattīstības valstu virzība zemas oglekļa emisijas attīstības modeļu virzienā.
Tādēļ ļaujiet man pievērst uzmanību divām jomām, kuras, manuprāt, ir vajadzīgas mūsu nākotnei. Pirmkārt, globālās sasilšanas apkarošanai paredzēta finansējuma ieviešana starptautiskā līmenī, kura pamatā ir finanšu operāciju aplikšana ar nodokļiem. Otrkārt, es uzskatu, ka ir nepieciešams ieviest Eiropas robežu šķērsošanas nodokli, kas skartu importa preces, kuras ražotas, neievērojot vides aizsardzības pasākumus, nodokli, kas līgumā paredzētu pie Eiropas robežām iekasētā oglekļa nodokļa atmaksu dienvidu valstīm un kuru izmantotu ieguldījuma finansēšanai iekārtās, kas šīm valstīm nepieciešamas cīņai ar globālo sasilšanu.
Rachida Dati
(FR) Priekšsēdētājas kundze, izmantojot neseno G20 piemēru, kas bija iespēja Eiropai uzņemties vadību jaunas pasaules ekonomiskās kārtības noteikšanā, Kopenhāgenas konferencē decembrī Eiropai atkal būs atbildība, bet, galvenokārt, pienākums norādīt saviem starptautiskajiem partneriem uz attīstības virzienu.
Pretēji tam, ko tikko teica, tostarp daži mani kolēģi no Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas, Eiropa ir sākusi uzņemties savu atbildību vides aizsardzības jomā kopš 2008. gada decembra, kad pieņēma enerģijas un klimata pārmaiņu paketi. Ar šo paketi Eiropa ieguva visu tai nepieciešamo likumību, lai vadītu sarunas par vērienīgas, praktiskas un globālas reakcijas uz klimata pārmaiņu problēmām noteikšanu.
Nolīgumam, kas jāpanāk Kopenhāgenā, jābūt balstītam uz kopīgas atbildības principu, bet tam jābūt arī diferencētas atbildības principam. Konkrēti, kā tikko teica Grossetête kundze, tā ir mūsu kā rūpnieciski attīstītu valstu izvēle nodrošināt, ka mūsu partneriem, jaunattīstības valstīm, ir līdzekļi, lai sekotu mums un veiktu vērienīgas darbības cīņā ar klimata pārmaiņām.
Mums arī jārāda piemērs, ne tikai uzņemoties vērienīgas programmas izpildes saistības, kas paredz samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju par 80 % līdz 2050. gadam. Es tikko dzirdēju, ka ar to nepietiek, tomēr tas ir labs sākums. Tajā pašā laikā mums jārada nosacījumi, lai nodrošinātu, ka jaunattīstības valstis var piedalīties kopā ar mums šajos globālajos pasākumos.
Mums ir ne tikai atbildība, bet arī pienākums attiecībā uz šīm valstīm. Pastāv vienkāršs fakts - mums ir kopīga problēma, kura jārisina, un ikvienam ir jāpiedalās. Tomēr, kā mēs zinām, mums visiem nav vienādu spēju, un mums visiem nav vienādas vēstures. Tāpēc Kopenhāgenā jāgūst panākumi, taču tādi panākumi, kuri sasniegti ar patiesu ieguldījumu, kas pārsniedz vienīgi saistības. Par Eiropas Savienību spriedīs pēc šī ieguldījuma un saistībām.
Ja Kopenhāgenā nepanāks ciešu, kopīgu mūsu starptautisko partneru apņemšanos veikt konkrētas darbības, tad, kā teica pēdējais runātājs, mums Eiropā būs jāpiemēro oglekļa nodoklis uz robežām. Tas būs vienīgais veids, kā likt sevi uzklausīt un nodrošināt to, ka mūsu skaidrajām saistībām ir nozīme. Eiropas ziņā paliek tas, vai šis vēstījums tiks uzklausīts.
Anni Podimata
(EL) Priekšsēdētājas kundze, pamatproblēma, kura mums ir septiņas nedēļas pirms Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmes, saistīta ar to, vai mēs spēsim vai nespēsim panākt nolīgumu attiecībā uz atbildības uzņemšanos par tās politikas globālo finansēšanu, kura palēnina klimata pārmaiņas jaunattīstības valstu vietā. Eiropa ir panākusi būtisku virzību uz priekšu, nosakot finansēšanas avotus un to organizēšanas veidus, bet tagad ir pienācis laiks pārliecināt citas attīstītās valstis uzņemties savu atbildības daļu, ņemot vērā, ka jaunattīstības valstu pasākumu atbalsts cīņā ar klimata pārmaiņām sniedz iespēju cīnīties arī ar globālo nevienlīdzību un mazināt atšķirību starp attīstītajām un jaunattīstības valstīm.
Ir vēl kaut kas, ko mēs nedrīkstam aizmirst, īpaši Eiropas Savienībā. Pašlaik mēs iedibinām jaunu kārtību bēgļiem, klimata bēgļiem, kurus šodien neaizsargā neviena starptautiskā konvencija, un tāpēc viņiem nav tiesību. Šīs tiesiskās nepilnības novēršana un klimata bēgļu būtisks atbalsts ir starptautiskās kopienas pamatpienākums, kura īstenošanas vadību jāuzņemas Eiropas Savienībai.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Priekšsēdētājas kundze, Carlgren kungs, De Gucht kungs, Eiropas Savienībai jāturpina vadīt starptautiskās sarunas, lai panāktu vērienīgu nolīgumu Kopenhāgenā. Šis nolīgums jābalsta uz kopēju, bet diferencētu atbildību. Šis princips jāpiemēro vienādi jaunattīstības valstīm, bet katrai pasākumi jāparedz saskaņā ar tās īpašo situāciju, jo tās ir dažādās attīstības stadijās, un to apstākļi ir dažādi. Visām jaunattīstības valstīm, izņemot vismazāk attīstītās, jāpieņem zemas oglekļa emisijas attīstības stratēģija.
Jaunattīstības valstis saskarsies ar izmaksām apmēram EUR 100 miljardu apmērā, lai samazinātu savas emisijas un pielāgotos klimata pārmaiņu ietekmei. Daļu finansējuma nodrošinās privātais sektors, bet būs nepieciešams arī starptautiskais publiskais finansējums papildus Oficiālajam attīstības atbalstam. Mums jānosaka šī finansējuma shēma, kā arī tās avoti un finansējuma apjoms, lai nodrošinātu nolīgumu Kopenhāgenā.
No otras puses, Kioto protokolā paredzētais Tīras attīstības mehānisms jāpārveido tā, ka atbalstu sniedz tikai tiem projektiem, kas paredz papildu samazinājuma sasniegšanu. Ekonomiski visattīstītākās jaunattīstības valstis un ekonomiski viskonkurētspējīgākās nozares pakāpeniski jāizslēdz no šī mehānisma, lai tas varētu galveno uzmanību pievērst visnabadzīgākajām valstīm, īpaši Āfrikā.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Eiropas Savienība rāda piemēru citiem kontinentiem, risinot draudus, kas apņem mūsu planētu. Tas arī stiprina cīņu pret klimata pārmaiņām. Eiropas Savienība ir gatava vadīt šo procesu arī nākotnē, bet šai cīņā jāpievienojas visām valstīm, kuras piedalās Kopenhāgenas konferencē.
Papildu atbalsts jaunattīstības valstīm ir nepieciešams. To ekonomiskā izaugsme, tāpat kā BRIC valstīm, jābalsta uz "zaļajām tehnoloģijām”. Vairāk uzmanības jāvelta modernāko tehnoloģiju izplatībai un informētībai. Eiropas Savienībai jārāda labs piemērs, ne tikai uzņemoties saistības samazināt emisijas, bet arī veicinot atjaunojamu enerģiju izmantošanu un palielinot energoefektivitāti.
Neaizmirsīsim, ka arī Eiropas Savienībā ir ievērojama atšķirība starp valstīm, kas veiksmīgi īsteno jaunās tehnoloģijas un taupa enerģiju, un tām, kuras šajā sakarā iepaliek. Jābūt kopējiem centieniem, kas vērsti uz šīs atšķirības samazināšanu, un arī tas varētu būt labs piemērs ikvienam.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Priekšsēdētājas kundze, ir jāatzīst noteikti fakti. Pirmkārt, mūsu pasākumi attiecībā uz klimata pārmaiņām līdz šim nav devuši rezultātu. Stratēģija izrādījusies neefektīva, jo emisijas ir pieaugušas gan absolūtajos, gan relatīvajos skaitļos. Pretēji cerībām globālā oglekļa intensitāte ir tikai augusi tieši tajā laikā, kad šajā jomā tika veikts būtisks starptautisks ieguldījums. Emisijas uz produkcijas tonnu tajās valstīs, kuras ratificēja nolīgumu, nav samazinājušās ar labākiem panākumiem nekā valstīs, kuras neparakstīja Kioto protokolu. Mums pašlaik ir slikts nolīgums, un tas jāaizstāj ar labāku, vispārīgāku, efektīvāku un vērienīgāku nolīgumu.
Otrkārt, jāteic, ka mēs zinām mazāk, nekā mums šķita pirms kāda laika. Lai gan emisijas ir pieaugušas vairāk nekā tika plānots, temperatūras kāpums loģiski neseko emisiju pieaugumam. Tagad šis kāpums ir apstājies, un tiek paredzēts, ka turpmākajos gados turpināsies globālā atdzišana. Neraugoties uz to, laika posmi ir pārāk īsi, lai izdarītu jebkādus secinājumus vai ļautu mums aizmirst par iepriekšējo sasilšanas modeli. Šī informācija, kura šķiet mulsinoša plašai sabiedrībai, nenozīmē, ka tāpēc mums vairs nav jāuztraucas par klimata pārmaiņām, bet tā nozīmē, ka jāveic vairāk pētījumu. Attiecīgi emisijām jābūt saprātīgā līmenī, neraugoties uz to, vai notiek ātra sasilšana vai nenotiek. Par sākuma punktu jākalpo ilgtspējīgas attīstības principiem, kas paredzēti ANO Tūkstošgades attīstības mērķu ziņojumā. Tas ne tikai rūpīgi pēta oglekļa jautājumu, bet ir arī vispārīga klimata politika.
Treškārt, mēs piedzīvojam ekonomisko krīzi, un tā uzliek mums pienākumus attiecībā uz mūsu pilsoņiem. Mūsu darbībai jābūt saprātīgai un efektīvai. Pasaule vairs nevar atļauties sliktu nolīgumu par klimatu. Nevar pieļaut, ka Kioto kļūdas turpinās, jo mums nav nepieciešams tāds nolīgums, kurš vienkārši pārvieto emisijas no vienas vietas uz citu, neparedzot to samazināšanu. Tā kā klimata politikas kritēriji pašlaik attiecas uz emisijām no ražošanas, nevis patēriņa, problēmas cēloni var pārcelt uz citu vietu. Ņemot vērā oglekļa noplūdi, kas šādi veidojas, ir pat iespējams, ka valsts emisijas samazināsies, bet globālās emisijas pieaugs. Tā vietā mums jāveic milzīgi ieguldījumi dekarbonizācijā un tehnoloģijās, kas samazina emisijas. Netīrā ražošana nekur nedrīkst būt iespējama. Mēs nedrīkstam pieļaut nepilnības, lai gan emisiju tirdzniecība ES ir paraugs, kā to darīt!
Ivari Padar
(ET) Priekšsēdētājas kundze, vērienīgie klimata pasākumi palīdzēs risināt pašreizējo ekonomisko krīzi, veidojot jaunas darba vietas un palielinot ekonomisko aktivitāti. Starptautiskā enerģētikas aģentūra uzskata par nepieciešamu panākt nolīgumu Kopenhāgenā, lai novirzītu krīzes dēļ nokavētos ieguldījumus ekoloģiski ilgtspējīgai enerģētikas nozarei.
Šeit es saskatu iespējas arī savai valstij Igaunijai. Mums nepieciešama plaša enerģijas ietaupījumu programma un arī vērienīga un ilgtermiņa pieeja atjaunojamās enerģijas jomā. Tomēr mēs nevaram sevi ierobežot tikai ar to. Mums jāpārskata savi transporta un loģistikas noteikumi, jāpaplašina videi labvēlīgu celtniecības materiālu un tehnoloģiju izmantošana, jāsamazina izejvielu un ķimikāliju izmantošana rūpniecībā, jāpārveido iepakošanas metodes mazumtirdzniecībā, un jāattīsta bioloģiskā lauksaimniecība.
Šie un daudzi citi risinājumi būs būtiskas attīstības nozares nākotnē. Daudzi no šiem jaunajiem risinājumiem prasa zinātnieku ieguldījumu; dažus no tiem varam radīt paši ar saviem spēkiem.
Elisabetta Gardini
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, es pamanīju, ka vairākreiz tika pieminēts balsojums, kurš vakar notika Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejā.
Tomēr es vēlos paskaidrot, ka nevar visu novienādot uz vienotu ekstrēmistisku ideoloģisku nostāju. Mēs esam dzirdējuši daudzas mūsu kolēģu nostājas, kuras ir ļoti atšķirīgas, niansētākas, vairāk balstītas uz veselo saprātu, un tādējādi, pieņemot, ka tās vairāk atspoguļo realitāti, es domāju, ka tās, visticamāk, sniegs īstus risinājumus.
Zinātne nav totēms. Ja pieļāva kļūdu viena jautājuma izvēlē šādā ideoloģiskā veidā, risinājumi netika sniegti, bet tie noveda pie katastrofas. Eiropai vajadzētu būt ekspertam jautājumos, kuri saistīti ar to pašu kļūdu neatkārtošanu, lai gan tās pieņem dažādas formas, un to āriene ir daudz draudzīgāka. Es vēlos norādīt - emisiju tirdzniecības direktīva pati precīzi paredz, ka saskaņā ar konferences rezultātiem Komisijai ir jāpārbauda tiešais kurss, kuram seko Eiropas Savienība .
Mums jādodas uz konferenci ar stingru nostāju un skaidru priekšstatu, bet arī ar neapšaubāmu mērķi godīgi sadalīt pasākumus, pirmkārt, visām rūpnieciski attīstītajām valstīm, kuras var uzņemties līdzvērtīgus emisiju samazināšanas mērķus. Mums jāatceras arī tas, ko ļoti labi pateica Grossetête kundze, proti, ka mēs vairs nedrīkstam nediferencēt jaunattīstības valstis: dažas no tām tiešām ir jaunattīstības valstis, un dažas ir jaunās tirgus ekonomikas valstis, tādas kā Indija, Ķīna un Brazīlija. Arī šīm valstīm jāuzņemas savas saistības.
Ja Kopenhāgenā netiks sasniegts līdzsvarots rezultāts, es, no otras puses, mudinu Eiropas Savienību turpināt nodrošināt, ka apdraudētajām nozarēm kvotas piešķir bez maksas saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK. Tie ir galvenie jautājumi. Mēs vēlamies, lai Kioto protokols atgūtu savu nozīmi attiecībā uz vidi, un galvenokārt mēs vēlamies izvairīties no finanšu burbuļa radīšanas uz Eiropas uzņēmumu rēķina.
Vincent Peillon
(FR) Priekšsēdētājas kundze, kā mūsu kolēģi vairākas reizes šorīt teica, jaunattīstības valstu cīņas pret globālo sasilšanu finansēšanas problēma var izraisīt Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmes neveiksmi cerēto panākumu vietā.
Kā mēs zinām, šīs valstis bieži ir galvenie globālās sasilšanas upuri, bet tās par to nav atbildīgas. Rūpnieciski attīstītās valstis ir nodrošinājušas ievērojamu finanšu atbalsta paketi. Ar to šodien nepietiek, un pat nosauktā summa būtībā netiek maksāta. Tas uzliek un uzliks mums pienākumu atrast jaunus finanšu avotus.
Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja Attīstības komitejas vadībā ir atzinusi, ka tagad ir jāapsver iespēja ieviest finanšu darījumu nodokli, kas varētu būt līdzīgs Tobin nodoklim. Šis nodoklis 0,01 % apmērā par spekulatīviem darījumiem ienestu USD 100 miljardus gadā; citiem vārdiem runājot, tā ir aprēķinātā summa, kas nepieciešama līdz 2020. gadam cīņai ar globālo sasilšanu jaunattīstības valstīs.
Tādējādi Parlaments noteiktu valstu politisko līderu vadībā uzņemas atbildību. Es vēlos uzzināt Padomes un Komisijas nostāju un to, vai tās atbalstīs mūs šajā jautājumā.
Lena Ek
(SV) Priekšsēdētājas kundze, pasaule pašlaik saskaras ar trīs lielām krīzēm: finanšu krīzi, nodarbinātības krīzi un klimata krīzi. Risinājumiem, kurus mēs kopā atrodam, jāpalīdz mums atrisināt visas trīs šīs krīzes. Mūsu uzņēmumi saskaras ar lielām problēmām, bet ir arī labas iespējas radīt jaunas darba vietas un atrisināt daudzas sociālās krīzes. Ja tie, kas vada šīs sarunas, piemēros pareizā veidā pareizos lēmumus, kas var būt pietiekami nepopulāri lēmumi, mēs varētu sagaidīt atjaunotni un jaunu ekoloģiski ilgtspējīgu ekonomiku pasaulē.
Cilvēki visā pasaulē gaida, ka Kopenhāgenas konference nāks klajā ar aktīviem pasākumiem. Mums jāzina, ka ASV vēlēsies uz tirgu balstītus risinājumus, Eiropa vēlēsies risinājumus, kas balstīti uz tiesību aktiem, un Ķīna vēlēsies atrisināt savas iekšzemes sociālās problēmas. Ir arī dažādas pieejas Eiropā. Eiropas Parlamentā ir deputāti, kuri vēlas, lai tiktu noteikti tik augsti robežlīmeņi, ka panākt risinājumu Kopenhāgenā nebūs iespējams, bet citi vēlas uzstāt tikai uz brīvprātīgiem risinājumiem.
Nākotne ir zaļai, liberālai tirgus ekonomikai. Mums jānodrošina patērētājiem iespēja izmantot savu varu, pamatojoties uz informētību un pārredzamību.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Mežu izciršana, parādība, uz kuru bieži atsaucas šajās debatēs, ir tiešām tā, kas īpaši ietekmē jaunattīstības valstis. Tomēr, pirms nosodām šīs valstis mums jāsaprot, ka mežu izciršana ir nepieciešama izdzīvošanai.
Šodien debatēs es vēlos pieminēt nesen veikta pētījuma secinājumus, kuri norāda, ka gandrīz pusi lauksaimniecības teritorijas pasaulē vismaz 10 % apmērā klāj mežs. Šī lauksaimniecības teritorija, kuru klāj meža veģetācija, ir divtik liela kā Amazones tropisko lietus mežu teritorija. Es uzskatu, ka tas mudina mūs saprast šīs veģetācijas vērtību. Pats par sevi saprotams, ka lauksaimnieki rūpīgāk centīsies saglabāt šo veģetāciju, ja tiem piešķirs pietiekami lielu finansējumu šim mērķim.
Cits aspekts, kuru arī varētu ņemt vērā, ir tādu stratificēto lauksaimniecības un mežsaimniecības sistēmu veicināšana, kuras apvieno koku un labības audzēšanu. No šī veida labības, kura ir ne tik dzīvotspējīga kā monokultūras, bieži atsakās. Es uzskatu, ka jebkuram risinājumam, kura mērķis ir izvairīties no mežu izciršanas, jāņem vērā kompensācijas sistēmas lauksaimniekiem, tostarp tiem lauksaimniekiem Eiropā, kuri audzē šīs stratificētās labības veidus.
Judith A. Merkies
Priekšsēdētājas kundze, "panākumi vai neveiksme, tāds ir jautājums”. Visi krīžu veidi jau ir pieminēti, bet par vienu, nākamo pēc globālās sasilšanas, aizmirsa, un tā ir sabiedrības uzticības politiķiem krīze.
Es piekrītu Carlgren kungam. Nepadarīsim to par skaistuma konkursu, salīdzinot, kurš ir mazāk vai vairāk mērķtiecīgs, mazāk vai vairāk reālistisks un mazāk vai vairāk gatavs maksāt. Mums nepieciešamas četras atbildes, jo pārāk daudz ir likts uz spēles: mums nepieciešama skaidra un vērienīga politiskā nostāja; mums nepieciešamas skaidras saistības; mums nepieciešams skaidrs virziens un skaidri termiņi; un, visbeidzot, mums nepieciešama skaidrība par finanšu atbalstu. Ja Kopenhāgenā netiks gūti panākumi, neskumsim, nesāksim meklēt un nosodīt vainīgos, bet noteiksim skaidru virzību un termiņu, lai panāktu rezultātu. Parādīsim, ka mēs esam uzticami un atbildīgi gan nosakot mērķus, gan radot skaidru finanšu shēmu.
Graham Watson
Priekšsēdētājas kundze, mēs daudz runājam par ledus cepuru kušanu, bet bez Arktikas un Antarktikas ir arī "trešais pols”: Himalaju sniega cepure un tā ledāji, kas dod dzeramo ūdeni apmēram diviem miljardiem cilvēku - gandrīz vienai trešdaļai pasaules iedzīvotāju - Ķīnā, Indijā un citur subkontinentā.
Šie ledāji ātri atkāpjas, jo melnais ogleklis nāk galvenokārt no industrializācijas un arī no lauksaimniecībā izmantotiem ģeneratoriem, kurus darbina ar fosilo kurināmo; tas miljardiem cilvēku atņems gan dzeramo ūdeni, gan ūdeni apūdeņošanai. Eiropas Savienībai ir jāsaprot, ka palīdzība būs nepieciešama, lai uzlabotu izmantoto iekārtu kvalitāti un samazinātu to piesārņojošo ietekmi.
Es uzskatu, ka tas jāiekļauj Kopenhāgenas dienas kārtībā, bet tas jāiekļauj arī gaidāmajā Eiropas Savienības un Indijas augstākā līmeņa sanāksmē un citās augstākā līmeņa sanāksmēs ar skartajām valstīm. Ja mēs tām nepalīdzēsim, mēs nenovērsīsim Himalaju ledāju kušanu vai nopietnas ūdensapgādes problēmas trešdaļai cilvēces.
Iosif Matula
(RO) Mēs dzīvojam uz planētas ar dažādu klimatu. Tomēr ir vienots faktors, kurš to ietekmē: klimata pārmaiņas. Realitāte parāda, ka šo pārmaiņu ietekme neievēro robežas vai ģeogrāfiskās teritorijas. Mēs katrs tiekam ietekmēts citādi - plūdu, sausuma, ugunsgrēku vai spēcīgu vētru veidā.
Acīmredzot galvenais šo katastrofu iemesls ir plaša noteiktu darbības grupu attīstība, kuru rezultātā pieaug oglekļa dioksīda emisijas un globālā sasilšana. Saskaņā ar pašreizējo statistiku oglekļa dioksīda emisiju rādītājs "per capita” var būt simtiem reizes lielāks attīstītajās valstīs salīdzinājumā ar jaunattīstības valstīm.
Ņemot vērā pašreizējo situāciju, es uzskatu par savu pienākumu uzdot šādu retorisku jautājumu: vai mūsu pienākums ir vai nav atbalstīt jaunattīstības valstis iniciatīvu un tehnoloģiju jomā, lai saglabātu mūsu planētu tīru? Es domāju, ka atbilde ir acīmredzama. Tādējādi mēs nevaram nekādā veidā atlikt īpašu pasākumu veikšanu mūsu pašu labā un nākamo paaudžu labā.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Priekšsēdētājas kundze, ir ļoti svarīgi pāriet uz zemas oglekļa emisijas pasauli godīgi un īstenot dzīvotspējīgu politisko sistēmu, jo tirgus nekad nav godīgs. Tāpēc Kopenhāgenas sanāksme ir svarīga.
Es vēlos, kaut ministrs Carlgren kungs būtu skaidrāk noteicis prioritātes. Jūs esat visu noteicis kā prioritāti, un tādējādi nekas nav prioritāte.
Es uzskatu, ka klimata politika ir jāņem vērā, veicot ienākumu sadales pasākumus. Kā mēs varam atvieglot pielāgošanos mājsaimniecībām ar zemiem ienākumiem Eiropā? Vai neviena valsts Eiropā nav vēl iesniegusi apsvērumus par to? Piemēram, elastīgāka struktūrfondu izmantošana varētu būt vērsta uz zaļo strukturālo pārmaiņu veicināšanu. Nepietiek ar pasaules glābšanu: mums jāglābj arī tās cilvēki.
András Gyürk
(HU) Priekšsēdētājas kundze, viens no galvenajiem tematiem gaidāmajā Kopenhāgenas augstākā līmeņa klimata sanāksmē var būt mežu apsaimniekošana. Tā nav sakritība, ka vairāk kaitīgo gāzu izplūst gaisā mežu izciršanas rezultātā, nekā var attiecināt, piemēram, uz transportu. Uz nespēju atrisināt šo situāciju norāda fakts, ka saskaņā ar aprēķiniem gandrīz 40 % gadījumu mežistrāde pasaulē tiek veikta nelegāli.
Kad mēs runājam par mežistrādi, mēs sākumā domājam par tropiskajiem mežiem, bet mums nevajag lūkoties tik tālu prom no mājām. Saskaņā ar nesen publicētu pētījumu trešdaļu Ungārijā izmantoto kokmateriālu nocērt nelegāli. Tā kā šajā jomā trūkst sankciju, vieta, kuru guvuši atjaunojamās enerģijas avoti, būtībā slēpj daļēji nelegālu koku dedzināšanu un ciršanu. Pamatojoties uz tikko teikto, mums jānostiprina noteikumi, kuri regulē ilgtspējīgu meža pārvaldību. Kopenhāgenas augstākā līmeņa klimata sanāksme var sniegt iespēju meža pārvaldībai kļūt par klimata aizsardzības sistēmu neatņemamu sastāvdaļu.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētājas kundze, šajās debatēs par klimata pārmaiņām jāpiemin jautājums par nodrošinātību ar pārtiku, jo īpaši attiecībā uz jaunattīstības pasauli. Ir grūti lūgt cilvēkus piedalīties klimata pārmaiņu mazināšanā, ja viņu pamatvajadzības attiecībā uz pārtiku netiek nodrošinātas. Mums jāļauj viņiem izmantot vislabākās pieejamās tehnoloģijas, lai ilgtspējīgā veidā ražotu pārtiku, kura nenodara kaitējumu videi, un risinātu klimata pārmaiņu jautājumu.
Bažas rada Pasaules Tirdzniecības organizācija un vienošanās par lauksaimniecību, kura neņem vērā, piemēram, Brazīlijas mežu izciršanas ietekmi, jo tā piegādā Eiropas Savienībai liellopu gaļu. Tie ir ļoti kompleksi jautājumi. Mēs varam atrisināt vienu problēmu un radīt citu. Mums noteikti nepieciešams globāls nolīgums, kas risina klimata pārmaiņu problēmu, bet mums arī jāapzinās, cik nopietns ir jautājums par nodrošinātību ar pārtiku.
Andrew Henry William Brons
Priekšsēdētājas kundze, pierādījums nav tas, ka CO2 līmeņa celšanās noved pie temperatūras kāpuma, bet cēloņsakarība ir citādāka; taču, protams, mēs nevaram pieļaut, ka fakti traucē labam stāstam.
Tomēr pieļausim uz brīdi, ka cilvēka radītās emisijas ir sliktas dažādu iemeslu dēļ. Kāpēc tad Lielbritānijas Leiboristu partija atbalsta agresīvus un nelegālus karus, kas ne tikai nogalina Lielbritānijas karavīrus, irākiešus, afgāņus un nākotnē arī irāņus, bet rada milzīgu globālo emisiju pieaugumu?
Edite Estrela
(PT) Kopenhāgenas konference ir lieliska iespēja panākt globālu nolīgumu, pirms ir par vēlu. Pirmo reizi Amerikas Savienotajās Valstīs ir administrācija, kas vēlas izstrādāt risinājumus, un ir arī pozitīvi signāli no citām valstīm, tādām kā Japāna. Tomēr mums nepieciešama jauna pieeja klimata pārmaiņām, kurā tiek ņemta vērā šo pārmaiņu ietekme uz drošību, ekonomikas atveseļošanos, imigrāciju un pat cīņu ar terorismu. Mēs nedrīkstam arī aizmirst, ka klimata pārmaiņas prasīs ieguldījumu zinātnē, tehnoloģijās un ekonomikā.
Vislielākais nolīguma šķērslis Kopenhāgenā ir finansēšanas jautājums. Nolīgumu nevar panākt, ja finansēšanu nepiemēro jaunattīstības valstīm. Turklāt, komisāra kungs, jāuzsver, ka pašlaik esošais finansējums nav pietiekams. Attīstītajām valstīm jābūt vadībā, rādot piemēru, nosakot vērienīgus emisiju samazināšanas mērķus vismaz 30 % apmērā un palīdzot jaunattīstības valstīm ar finansējumu un tehnoloģijām.
Milan Zver
(SL) Labdien, priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, Carlgren kungs, dāmas un kungi, kā arī apmeklētāji, tostarp tie, kuri ieradušies no Slovēnijas. Ļaujiet man īsi jums atgādināt vienu: Kopenhāgenas konference notiek sliktā laikā. Mēs pašlaik piedzīvojam krīzi, un tas apgrūtina tādu lēmumu pieņemšanu, kas skar grūtus un svarīgus jautājumus un kuri mums būs jāpieņem decembrī Kopenhāgenā.
Tomēr ļaujiet man uzsvērt, ka Kopenhāgenas konference būs veiksmīga tikai tad, ja tās pamatā būs gan vides, gan sociālā dimensija, proti, ja mēs gūsim panākumus emisiju samazināšanā vai vienosimies par samazināšanu. Šajā ziņā Padomei un Komisijai vēl jāvienojas par mērķiem, kas jāsasniedz 2020. gadā. Turklāt Kopenhāgenas konference būs veiksmīga tikai tad, ja tā nodrošinās ilgtspējīgu attīstību, ja tā ietvers arī sociālo dimensiju un, jo īpaši, ja mēs, pasaules attīstītā daļa, gūsim panākumus jaunattīstības valstu finansēšanā. Ja tas nenotiks, es domāju, ka šī paaudze būs zaudējusi ārkārtēju vēsturisku iespēju.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Priekšsēdētājas kundze, saistībā ar mūsu debatēm es vēlos pievērst jūsu uzmanību diviem jautājumiem. Pirmkārt, iesniedzot priekšlikumu attiecībā uz CO2 emisiju ierobežošanu un jaunattīstības valstīm piešķirtajiem līdzekļiem, mēs nedrīkstam aizmirst par pašreizējo ekonomisko un finansiālo situāciju, kuru radījusi pasaules krīze, jo vērienīgu mērķu nospraušana ir ļoti svarīga, bet, es uzskatu, ka to sasniegšana ir vēl svarīgāka.
Otrkārt, mums jāpievērš uzmanība jautājumam par iedzīvotāju informētību un izmaiņu nepieciešamību vides jautājumu jomā. Pētījums, kuru veica Klimata konferences laikā pagājušajā gadā Poznaņā, parādīja, ka sabiedrība uzskata klimata pārmaiņas par nopietnu problēmu, bet domā, ka šīs problēmas risināšana ir vienīgi iestāžu ziņā. Tāpēc ir nepieciešams aicinājums, informatīva kampaņa, kas mainīs attieksmi un veicinās tādus uzvedības modeļus, kuru mērķis ir efektivitātes palielināšana vai enerģijas patēriņa samazināšana mājās. Mums nepieciešama kampaņa, kas liek cilvēkiem saprast, ka par veidu, kā mēs dzīvojam, un veidu, kā mēs strādājam, mums jāmaksā ekonomikas un ekoloģijas jomā.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Attīstības un sadarbības mehānismi un ievērojamu līdzekļu piešķiršana jaunattīstības valstīm klimata pārmaiņu problēmas risināšanai ir svarīgi pasākumi Kioto nolīgumam sekojoša starptautiska nolīguma noslēgšanas ziņā.
Tomēr vislabāko argumentu, lai pārliecinātu citas valstis ievērot jauno nolīgumu, sniedz pasākumi, kurus Eiropas Savienība pieņem, lai pildītu saistības, kuras tā jau ir uzņēmusies.
Nozarēs, kuras nav emisiju tirdzniecības shēmas nozares, aplūkotie pasākumi var būt šādi: ēku ar sliktu energoefektivitāti atjaunošana, energoefektivitātes fonda izveidošana katrā dalībvalstī un tā ERAB koeficienta ievērojama palielināšana, kuru var izmantot, lai veicinātu energoefektivitāti ēkās un attīstītu sabiedrisko transportu. Šie pasākumi ļaus mums radīt apmēram 7 miljonus darba vietu visā Eiropā līdz 2020. gadam.
Nozarēs, kuras ir emisiju tirdzniecības shēmas nozares, ir nepieciešami finanšu mehānismi zemas oglekļa emisijas ekonomikai. Tehnoloģiju modernizēšana Eiropas uzņēmumos, kas nodarbojas ar enerģijas ražošanu vai metalurģiju, palīdzēs tiem lietot videi labvēlīgas ražošanas metodes.
Seán Kelly
Priekšsēdētājas kundze, mežu izciršanu pieminēja daudzi referenti, un tas ir pilnīgi pareizi - attiecībā gan uz rūpniecisko mežu izciršanu, gan uz individuālo mežu izciršanu.
Strādājot brīvprātīgi Āfrikā, es pamanīju, ka dienu pēc dienas cilvēki rāpās kalnā, visu dienu ar savu nelielo cirvi cirta kokus un pēcpusdienā kāpa lejā ar mazu koku nastiņu uz galvas vai uz divriteņa.
Pilnīgi skaidrs, ka to nevar risināt, nerisinot visu globālās nabadzības jautājumu, jo cilvēki nepārtrauks izcirst mežu sabiedrības augstāku mērķu dēļ, ja tas nozīmē, ka viņiem pašiem jācieš badu. Tāpēc klimata pārmaiņas un globālās nabadzības problēmas jārisina kopā.
Diane Dodds
Priekšsēdētājas kundze, šorīt šajā sēžu zālē daudz tiek runāts par jaunattīstības valstīm, kurām jāpiedalās klimata pārmaiņu problēmu risināšanā, un tā ir taisnība. Kā daudzi citi, es vēlos pievērst uzmanību tam, ka, lai tas notiktu ļoti nabadzīgos reģionos, Parlamentam, Padomei un Komisijai būs jāņem vērā saistītās izmaksas un jāpiedāvā stratēģija, lai šo problēmu risinātu.
Tomēr es nevēlos pamest Parlamentu, nepasakot, ka, rēķinot klimata pārmaiņu problēmas risināšanas izmaksas tādos reģionos kā mans, t.i. Ziemeļīrija, kuros ir augstas enerģijas izmaksas, jāatbalsta tie, kuri ir nelabvēlīgā situācijā - kur nelabvēlīgā situācijā esošie cieš no degvielas trūkuma, kur ekonomiskais pamats balstās uz mazo uzņēmējdarbību.
Zoran Thaler
(SL) Es vēlos izteikt piekrišanu mūsu stratēģijas pamatmērķiem, t.i. novērst temperatūras kāpumu, kas vidēji pārsniedz divus grādus. Šī ir stratēģija, kura sākotnēji balstās uz ierobežojumu: jo mazākas ir siltumnīcefekta gāzu emisijas, jo mazāks ir temperatūras kāpums.
Tomēr es vēlos norādīt uz citu dimensiju, un šeit es vēlos norādīt uz to, ka ir nepieciešami tehnoloģiskie jauninājumi. Es ticu tehnoloģijām. Tikai ierobežojumi vien mums nepalīdzēs sasniegt mērķus. Mums jāveic lielāki ieguldījumi tehnoloģiskajā attīstībā un galvenokārt ieguldījumi mākslīgā siltumnīcefekta gāzu samazināšanā atmosfērā un kodolsintēzes reaktora izstrādē. Tāpēc es mudinu Komisiju veikt tik efektīvas un ātras darbības, cik iespējams, lai šādus ieguldījumus iekļautu darba kārtībā.
Andreas Carlgren
Priekšsēdētājas kundze, es vēlos pateikties Parlamenta deputātiem par viņu apņēmību attiecībā uz šīm debatēm un viņu tālredzīgo ieguldījumu tajās. Protams, plašam Eiropas Parlamenta politiskajam atbalstam ir ļoti liela nozīme lēmuma pieņemšanā par Eiropas nostāju sarunās. Arī es patiesi atzinīgi vērtēju rezolūciju par klimata pārmaiņām, kuru sagatavojusi Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja. Parlamenta apņemšanās ir ļoti svarīga, jo līdz konferencei Kopenhāgenā palikušas 48 dienas. Mums tiešām jāizmanto šīs dienas vislabākajā iespējamajā veidā. Tas nozīmē, ka mums jāvēršas pie pārējās pasaules un jāizdara spiediens uz citām valstīm. Globāli draudi prasa globālu reakciju. Tika pieminēta globāla partnerība - es tam piekrītu. Tika pieminēta nepieciešamība sasniegt globālu zema oglekļa emisijas attīstību - es tam piekrītu. Tika pieminēts, ka nepieciešamas jaunas, zaļas tehnoloģijas - un arī tam es piekrītu. Es vēlos arī teikt, ka mums nepieciešams globāls solidaritātes pakts.
Es tūlīt došos uz Luksemburgu, uz Padomes sanāksmi par vidi, kurā mēs paredzēsim arī ES pilnvarojumu Kopenhāgenas konferencei. Mēs šeit runājam par ES ilgtermiņa mērķiem, kuriem jābūt saistītiem ar emisiju samazināšanu par vairāk nekā 80 % līdz 2050. gadam. Mēs runājam par to, kā mudināt citas valstis palielināt emisiju samazinājumu tā, lai mēs varam samazināt emisijas par 30 %. Tas ne mazāk attiecas uz to, kas tika pieminēts šajās debatēs, proti, uz pasākumiem cīņai ar mežu izciršanu un ilgtspējīgas mežkopības veicināšanu, kā arī uz finansējumu, par kuru jālemj Ecofin. Visbeidzot, tas attiecas uz pilnvarojuma piešķiršanu, kuru ir pieņēmusi Eiropadome. Es vēlos pateikties Parlamentam par atbalstu.
Karel De Gucht
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, ļoti īsi par dažiem jautājumiem. Es uzskatu, ka pēc šīm debatēm, pēc tā, ko teica Padome, mēs varam paziņot, ka esam gatavi Kopenhāgenas konferencei. Es pamanīju ļoti plašu atbalstu mūsu priekšlikumiem, un tas attiecas arī uz mērķiem, kurus esam ierosinājuši, un finanšu saistībām, kuras esam uzņēmušies.
Ļoti svarīga ir arī kopējā sapratne, kura mums ir ar jaunattīstības valstīm - saistības, kuras mēs uzņemamies attiecībā uz tām, un varbūt vēl svarīgāk ir tas, ka mēs esam vienojušies arī par iekšējo pasākumu pārdali, kurus jāveic Eiropas Savienībai, jo, ja jūs uzņematies saistības un solījumus, bet nevienojaties savā starpā, jūsu darbības nebūs efektīvas. Mēs varam virzīties uz priekšu, ja Eiropadome šajā mēnesī atbalstīs šos priekšlikumus. Es par to nešaubos.
Mēs gaidām arī, ka citi sadarbosies. Tad mēs runāsim par Amerikas Savienotajām Valstīm; mēs runāsim arī par BRIC valstīm. Tām jāsadarbojas. Es uzskatu, ka mums nepieciešamas godīgas un atklātas debates Kopenhāgenā. Tas noteikti nebūs viegli, un tas ir vismazākais, ko var teikt, bet es uzskatu, ka mēs tiešām spriedīsim par mūsu kopīgo nākotni.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Elena Oana Antonescu  
Mums nav jāuzskata izmaksas, kas rodas, pārejot uz tīriem enerģijas avotiem, par ekonomisku slogu, kurš palielinās uzņēmumu ražošanas izmaksas un valsts izmaksas, kļūstot par valsts budžeta daļu, bet gan par ieguldījumu, kas nesīs materiālu labumu jaunu darba vietu, tehnisko jauninājumu un tīras infrastruktūras veidā un veicinās ilgtspējīgu attīstību attiecīgajās valstīs.
Klimata pārmaiņas rada draudus vides līdzsvaram un dzīvotnei. Eiropai jāizrāda drosme un jāpauž stingra nostāja, vadot cīņu ar globālo sasilšanu. Pamatojoties uz godīguma un vēsturiskās atbildības principiem, nabadzīgajām valstīm jāpalīdz ne tikai nostiprināt un pielāgot to ekonomiku jaunām problēmām, bet arī aizsargāt sevi no globālās sasilšanas ietekmes, kurai tās ir visvairāk pakļautas.
Es ceru, ka tie, kuri apmeklēs konferenci decembrī, sapratīs, ka piesārņojošo emisiju samazināšanai nav alternatīvas un jebkāda lēmuma atlikšana Kopenhāgenā par obligātajiem mērķiem nozīmēs neveiksmi ne tikai attiecībā uz konferenci, bet arī uz daudzpusējo dialogu par globāliem tematiem, kas ietekmēs ikviena nākotni.
Nessa Childers  
rakstiski. - Sarunas par jaunu globālo nolīgumu par klimatu pašlaik atrodas uz naža asmens. Šķiet, ka ASV nespēj pieņemt tiesību aktus, kas ierobežotu to pārmērīgās CO2 emisijas. Šķiet, ka Ķīna nevēlas uzņemties saistošus mērķus. Jaunattīstības valstis saka taisnību - tās nav izraisījušas šo krīzi.
Uz Eiropas iedzīvotājiem gulst vēsturiska atbildība sakopt klimata jucekli, kuru esam palīdzējuši radīt. Tas, ka mēs vidi neapdomīgi pametām novārtā, noveda pie šīm bīstamajām klimata pārmaiņām. Tas nav tikai vides jautājums, un tas nav tikai ekonomisks jautājums, bet arī starptautiskā sociālā tiesiskuma jautājums. Es pievienojos saviem kolēģiem, atbalstot aicinājumus Eiropai izvirzīt reālu finansēšanas piedāvājumu jaunattīstības pasaulei, kas palīdzētu cīnīties ar klimata pārmaiņām, lai izvestu no strupceļa pašreizējās sarunas.
Šim jābūt jaunam un papildu finansējumam (esošos solījumus par 0,7 % nedrīkst aiztikt), un tam jābūt pietiekami atbilstošam, lai ļautu jaunattīstības valstīm cīnīties ar klimata pārmaiņām, kā arī veikt mazināšanas un pielāgošanās pasākumus. Daži saka, ka mēs nevaram atļauties šādu jaunu finansējumu. Tomēr, kad bankas lūdza, vairums valdību, tostarp Īrijas valdība, ātrāk nekā vajadzētu piešķīra tām miljardus no nodokļu maksātāju naudas. Mūsu ekonomika atlabs, bet vide - nē...
Vasilica Viorica Dăncilă  
Klimata pārmaiņas rada vienus no visnopietnākajiem draudiem ne tikai videi, bet arī ekonomikai un sabiedrībai. Ražība svārstās no gada uz gadu, jo to spēcīgi ietekmē galēju klimata apstākļu dažādība. Tam ir ietekme uz visām ekonomikas nozarēm, bet lauksaimniecība ir visneaizsargātākā.
Es uzskatu, ka šo problēmu jārisina divos veidos:
attiecībā uz visvairāk skartajām teritorijām nepieciešams rīcības plāns, kurš ietver: tādu augu šķirņu izmantošanu, kuras ir noturīgas pret jaunajiem klimata apstākļiem, lauksaimniecības darbību kalendāra pielāgošanu jaunajiem apstākļiem, apmežošanu, siltumnīcu celtniecību, lauksaimniecības ūdens resursu apsaimniekošanu un piesārņoto augšņu apstrādi, lai tās padarītu videi labvēlīgākas;
otram pasākumam jākļūst par nākotnes plānu, kura mērķis ir klimata pārmaiņu cēloņu novēršana, veicinot globālo ekonomiku, pamatojoties uz oglekļa emisiju samazināšanu, līdztekus ar enerģijas drošības veicināšanu.
Es arī uzskatu, ka ir svarīgi izstrādāt stratēģiju dabas katastrofu novēršanai un pārvaldīšanai, jo sausums un plūdi ir bieži notikuši pēdējos 10 gados, negatīvi ietekmējot gan lauksaimniecisko ražošanu, gan floru un faunu.
Es visnotaļ atbalstu Eiropas Savienības vadošo nostāju cīņā pret klimata pārmaiņām. Tai nebūtu jākļūst par otro svarīgāko lietu pašreizējo ekonomisko grūtību ietekmē.
Adam Gierek  
Piecus gadus esmu bijis liecinieks tam, kā šeit, Eiropas Parlamentā, noteikta cilvēku grupa, kas savervēta no visām politiskajām grupām, bet galvenokārt no zaļajiem un sociālistiem, ir uzkurinājusi bezprecedenta histēriju par klimatu. Šī histērija tiek gudri uzturēta Komisijas priekšsēdētāja un arī bijušā Parlamenta priekšsēdētāja runās, norādot mums uz neiedomājamām kataklizmām, kuras, kā viņi apgalvo, notiks klimata pārmaiņu rezultātā.
Cilvēki, kuru uzskati šajā jautājumā ir racionāli, tiek apsūdzēti morālo principu trūkumā un vienkārši - kā tas bija gadījumā ar mani šodien - netiek laisti pie vārda "demokrātiskā” veidā. Ekonomiskie lēmumi Klimata un enerģētikas paketē, kurus pieņēma, pamatojoties uz ne pārāk ticamu hipotēzi par klimata pārmaiņu cēloni, ir ne tikai ciniska ņirgāšanās par veselo saprātu, bet arī nākotnes ekonomiskās katastrofas un civilizācijas apvērsuma zīme. Mums jāpieprasa godīga apspriešana, kas balstīta uz visiem objektīvās zinātnes pasaules viedokļiem par pašreizējām klimata pārmaiņām, to cēloņiem un galvenokārt to seku risināšanas metodēm.
Zita Gurmai  
Lai nodrošinātu panākumus cīņā pret klimata pārmaiņām, Kopenhāgenā jāpanāk vērienīgs, vispārējs globāls nolīgums. Finansējuma jautājums ir kļuvis par stūrakmeni nolīgumam Kopenhāgenā. Katrai valstij jāveic ieguldījums cīņas pret klimata pārmaiņām finansēšanā saskaņā ar saviem līdzekļiem un ekonomisko potenciālu. Eiropas Savienībai ir svarīga nozīme klimata programmas finansēšanā, attiecībā uz kuru tā uzņemas saistības. Saskaņā ar aplēsēm par atbalsta sniegšanu jaunattīstības valstīm un pamatojoties uz aprēķiniem laika posmam no 2010. līdz 2012. gadam, finansējumam nepieciešamie EUR 5-7 miljardi gadā veidos ievērojamu slogu gan ES, gan valstu budžetiem.
Tomēr attiecībā uz pēdējo punktu es uzskatu, ka ir svarīgi, lai Eiropas Savienība, apsverot, kā sadalīt finanšu slogu, kuru radīs tās turpmākās starptautiskās klimata finansēšanas saistības, ņem vērā katras dalībvalsts ekonomisko potenciālu un ražīguma ierobežojumus. Es arī uzskatu, ka katram Eiropas iedzīvotājam ir jāpiedalās cīņā pret klimata pārmaiņām, un tāpēc nepieciešamas vispārējas enerģijas taupīšanas kampaņas.
Edit Herczog  
Ir skaidrs, ka mūsdienās starp briesmām, kas apdraud Zemi, vislielāko problēmu rada siltumnīcefekta gāzes, galvenokārt oglekļa dioksīda emisijas. Kamēr valdošajās politiskajās aprindās tas pašlaik var izskatīties pēc ideoloģiskām debatēm, šis jautājums nosaka ierobežojumus ekonomiskām iespējām un attīstībai, paredzot turpmākus ieguldījumus šajās jomās. Kad mēs Eiropas Parlamentā runājam par klimata pārmaiņām un gatavošanos Kopenhāgenas konferencei, mēs nedrīkstam aizmirst, ka enerģētikas un klimata paketes pieņemšana lika pamatus Eiropas enerģētikas politikai, kas veicina ne tikai konkurētspējas pieaugumu un piegāžu drošības stiprināšanu, bet arī energoefektivitāti, videi labvēlīgas enerģijas ražošanu un patērētāju interešu aizstāvēšanu. Trešā enerģētikas pakete radīja iespēju no tirgus perspektīvas, un klimata pakete - no normatīvā regulējuma perspektīvas, lai arvien jauni investori un uzņēmēji ienāktu Eiropas enerģētikas tirgū. Tas ir nozīmīgi Eiropas klimata pārmaiņu politikai un Kopenhāgenas konferences mērķiem. Mums nepieciešams jauns ieguldījums enerģētikā, jaunas inovatīvas tehnoloģijas un jauni uzņēmumi. Visbeidzot, mēs varam panākt ievērojamu oglekļa dioksīda emisiju samazinājumu gan Eiropas, gan globālā līmenī tikai tad, ja mēs izstrādājam un īstenojam jaunas tehnoloģijas. Eiropas nesen pieņemtie lēmumi to veicina. Mums jāturpina virzīties pa šo ceļu.
Marian-Jean Marinescu  
Nolīguma panākšana Kopenhāgenā dos nepieciešamo stimulu, lai saskaņotu klimata pārmaiņu sakarībā veicamās darbības globālā līmenī. Klimata krīzei jābūt neatraujami saistītai ar ekonomisko krīzi. Tas sniedz iespēju virzīties no ekonomikas, kas nav ilgtspējīga un ir balstīta uz ierobežotiem dabas resursiem, uz ilgtspējīgu ekonomiku. Papildus energoapgādes drošības un energoefektivitātes stratēģijas veicināšanai Eiropai jāizstrādā plāns attiecībā uz ieguldīšanu jaunās enerģētikas tehnoloģijās. Zaļo tehnoloģiju veicināšana Kopienas līmenī ietver ne tikai alternatīva risinājuma atrašanu enerģētikas krīzei, bet arī ekonomiskās izaugsmes veicināšanu un jaunu darba vietu radīšanu. No otras puses, nolīguma sasniegšana Kopenhāgenā piedāvā iespēju veicināt turpmākas saites starp ES emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu un reģionālajām vai federālajām tirdzniecības sistēmām ASV un citās valstīs, kas uztur šāda veida vai līdzīgas sistēmas. Un, visbeidzot, ES ir jāpieņem vienota nostāja attiecībā uz savu vadošās nozīmes saglabāšanu sarunās. Tai arī jābūt aktīvi iesaistītai esošo partnerattiecību stiprināšanā klimata nozarē ar jaunattīstības valstīm, kā arī jaunu partnerattiecību dibināšanā, kur tās vēl nepastāv.
Wojciech Michał Olejniczak  
Pusotru mēnesi pirms augstākā līmeņa sanāksmes Kopenhāgenā un ņemot vērā neizbēgamās klimata pārmaiņas, pasaule gaida no mums īpašu rīcību - rīcību, kas apliecina atbildību un rūpīgas pārdomas par kopīgu darbu cilvēku un viņu drošības vārdā. Mēs visi esam iepazinušies ar Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes ziņojumiem, kuros skaidri apgalvots, ka lielākā daļa pēdējos 50 gados novērotās sasilšanas ir cilvēka darbības rezultāts. Klimata jautājumi ir kļuvuši par ģeopolitisku un ekonomisku prioritāti 21. gadsimtā, par prioritāti, kura prasa lēmumus, kas ir gan drosmīgi, gan balstīti uz ilgtermiņa pasākumiem.
Lai panāktu pasaules vienprātību, ir jāpanāk vienošanās par klimatu, kuras veidos jaunus siltumnīcefekta gāzu samazināšanas modeļus pēc 2012. gada. Kioto protokols bija pirmais solis pasaules valdību nostājas mainīšanā attiecībā uz jautājumu par vides aizsardzību. Mums jāturpina domāt šādā veidā. Tomēr mēs nevaram aprobežoties ar tādu attīstīto valstu kā ASV un Ķīna siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu.
Ir būtiski atbalstīt mazākas, nabadzīgākas valstis, kurām ir problēmas ar alternatīvo, zaļo enerģijas avotu ieviešanu. Tas nav tikai jautājums par finansiālo atbalstu, bet arī par izglītību un pieredzes apmaiņu attiecībā uz zaļas ekonomikas veidošanu. Pieņemot lēmumus, mums jādomā arī par iedzīvotājiem. Mums tie jāinformē un jāizglīto, kā arī jāpārliecina ieguldīt vides aizsardzībā. Kā visos politiskajos pasākumos drošības jomā, iedzīvotāju atbalsts un sadarbība ir nepieciešama.
Sirpa Pietikäinen  
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, jauni pētījuma par klimata pārmaiņu attīstību rezultāti tiek saņemti katru dienu, un tie vēsta, ka pārmaiņas virzās uz priekšu visu laiku un ātrāk, nekā iepriekš tika prognozēts. Ja mēs vēlamies nosargāt Zemi tādā stāvoklī, pie kāda esam šeit pielāgojušies, mums būs jāizveido oglekļa emisijas neradošu ekonomiku līdz 2050. gadam. Ņemot vērā šos pētījumus, ES klimata mērķus nevar saukt par pārāk vērienīgiem. Ikviens zina, cik nopietna ir šī problēma. Tomēr vēl arvien tiek tērēts laiks, lai debatētu par to, vai mēs esam vai neesam pilnīgi pārliecināti, ka cilvēki ir radījuši klimata pārmaiņas. Šī nevēlēšanās veikt pareizas darbības ir neizprotama, īpaši tāpēc, ka mēs jau ilgu laiku zinām, kā īstenot pārmaiņas, un mēs esam iepazinušies ar tehnoloģijām, kas tam nepieciešamas, tajā pašā laikā uzlabojot dzīves kvalitāti ar šo jauno tehnoloģiju palīdzību. Šai bezdarbībai ir psiholoģisks skaidrojums. Daži no mūsu uzvedības modeļiem neatlaidīgi cīnās pret pārmaiņām, bet citi mainās tikai ļoti lēni. Vienīgā problēma ir tāda, ka mums nav palicis laika. Viens no šī gada lielākajiem jautājumiem ir par ES gatavību strādāt apņēmīgi, lai nodrošinātu, ka Kopenhāgenā panāktais nolīgums ir atbilstošs klimata problēmai. Eiropas Savienībai skaidri jāuzņemas saistības samazināt emisijas par 30 % līdz 2020. gadam un par 80 % līdz 2050. gadam. Nolīguma daļa būs ES ticams solījums par palīdzību jaunattīstības valstīm, kura ietvers informācijas un tehnoloģiju nodošanu, kā arī atbilstošas naudas summas atbalstam.
Rovana Plumb  
rakstiski. - (RO) Turpmākajos 50 gados klimata pārmaiņām būs būtiska ietekme uz svarīgām ekonomikas nozarēm, tādām kā lauksaimniecība, enerģētika, transports, ekosistēmas, tūrisms un veselības aizsardzība.
Klimata pārmaiņas ietekmēs arī mājsaimniecības, uzņēmumus un noteiktas sabiedrības daļas, īpaši vecus cilvēkus, cilvēkus ar invaliditāti un ģimenes ar zemiem ienākumiem. ES ir apņēmusies veikt tūlītējas darbības, lai samazinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas. Tomēr ar siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu nepietiek, lai mazinātu klimata pārmaiņu ietekmi. Papildu darbība ir nepieciešama, lai šo problēmu risinātu īsā laika posmā.
Paredzams, ka klimata pārmaiņu sekas būs nozīmīgākas nekā tika prognozētas un tās izpaudīsies, neraugoties uz to mazināšanas nolūkā īstenotajiem pasākumiem. Tāpēc ir nepieciešami pasākumi, kas stiprinātu dabīgo un sociālo sistēmu pretestību klimata pārmaiņu ietekmei, citiem vārdiem sakot, pielāgošanās politika.
Šo politiku piemēro ES, bet politika ir nepieciešama arī globālā līmenī. Tāpēc Kopenhāgenas konferencei jāgūst starptautiski panākumi. Mums nepieciešams globāls solidaritātes pakts zaļas ekonomikas attīstībai, veicinot noteiktas tīras tehnoloģijas, kuras garantēs darba vietas, kā arī aizsargās vidi un iedzīvotāju veselību.
Pavel Poc  
ES ir pasaules līderis cīņā pret klimata pārmaiņām. Šis stāvoklis nepārprotami uzliek mums atbildību sniegt palīdzību jaunattīstības valstīm. Kad mēs sniedzam palīdzību, mums jābūt pilnīgi atbildīgiem par tās sekām. Ja jaunattīstības valstīm tiks katru gadu piešķirti EUR 30 miljardi klimata pārmaiņu ietekmes mazināšanas pasākumiem, tad šī pasākuma mērķim jābūt klimata tiesiskumam un solidaritātei. Mēs nevaram pieļaut mērķi vai iznākumu, kas radītu jaunu spriedzi jaunu sociālo un politisko attīstības izkropļojumu rezultātā. Saikne starp jaunattīstības valstīm un attīstīto pasauli ir sarežģīta. Piešķirot līdzekļus, mums jāraugās uz visiem iespējamajiem attīstības atbalsta ietekmes veidiem, tostarp politiskām sekām un sekām, kas saistītas ar iedzīvotājiem. Līdzekļu lielākā daļa jānovirza izglītības un informācijas sabiedrības atbalstīšanai. Pat Eiropas Parlamentā visi nav pārliecināti, ka klimata pārmaiņas ir patiess drauds. Ja sapratnes par klimata pārmaiņu realitāti un to sekām nebūs mērķa valstīs, mūsu palīdzība nebūs nekas cits kā kukulis, ko mēs maksājam par savu labklājību to valstu valdībām, kuru iedzīvotājiem trūkst šādas labklājības. Ja ES vērienīgos mērķus pienācīgi neuztver citas lielākās iesaistītās puses - ASV, Ķīna, Indija un dienvidu un Centrālamerikas valstis - ES būs jākoncentrējas uz savu iekšējo pielāgošanās pasākumu un mehānismu stiprināšanu, īpaši saistībā ar ES iedzīvotāju veselības aizsardzību un drošību.
Daciana Octavia Sârbu  
rakstiski. - Sarunas Kopenhāgenā par jaunattīstības valstu finansēšanu būs izšķirošas, lai šī augstākā līmeņa sanāksme būtu veiksmīga. Dažas Āfrikas valstis jau ir paziņojušas, ka nevarēs piedalīties tādā darījumā, kāds mums nepieciešams Kopenhāgenā, ja tas neietvers atbilstošus pasākumus mazināšanas un pielāgošanās finansēšanai jaunattīstības valstīs. Ir divi galvenie punkti - pirmkārt, publiskajam finansējumam, kuru piešķir šīm jaunattīstības valstīm, jābūt jaunam, papildu finansējumam, un to nedrīkst izsniegt no esošajiem atbalsta budžetiem. Otrkārt, šajā sakarā var izmantot ne tikai publisko finansējumu; papildus tieši sniegtajam atbalstam var veikt pasākumus, kas veicina privātā sektora ieguldījumu zemu oglekļa emisiju valstīs. Apjoms, kādā privātais sektors vēlas ieguldīt jaunattīstības valstīs atkarīgs no starptautiskajiem nolīgumiem par emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu. Nolīgumi par šo jautājumu nodrošinās saskaņotu un stabilu politiku, kas privātajam sektoram sniegs pārliecību, lai pienācīgi ieguldītu jaunattīstības valstīs. Tādējādi par sarunu mērķi jāizvirza gan vispārējas saistības attiecībā uz publisko finansējumu, gan konkrēti pasākumi, lai nodrošinātu privātā sektora ieguldījumus.
(Sēdi pārtrauca plkst. 11.55 un atsāka plkst. 12.00)
