1. Valsts apvērsums Mauritānijā
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir debates par sešiem rezolūcijas priekšlikumiem saistībā ar valsts apvērsumu Mauritānijā.
Alain Hutchinson
autors. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, Mauritānijā notikušo valsts apvērsumu var uztvert kā īstu traģēdiju. Eiropas Savienība ir ieguldījusi pūles daudzās valstīs, un Mauritānijā tā ir devusi lielu ieguldījumu demokratizācijā; bez tam, un es teiktu pat svarīgāk ir tas, ka Mauritānijas iedzīvotāji ir devuši lielu ieguldījumu, un tiem, kuri ir atbildīgi par neseno diktatora Ould Taya gāšanu, ir izdevies viest milzīgas cerības šīs valsts iedzīvotājos, vienlaikus ievērojot savu apņemšanos organizēt pasākumus, sākot ar konstitucionālo referendumu 2006. gada jūnijā līdz prezidenta vēlēšanām 2007. gada martā, kā arī vietējo un vispārējo vēlēšanu rīkošanu 2006. gadā. Šis garais process ļāva izteikties visiem: arodbiedrībām, pilsoniskajai sabiedrībai un, protams, politiķiem. Tikai pēc gada šis apvērsums ir visu satricinājis, un demokrātu aprindās valda milzīga vilšanās.
Šī demokrātijas un Mauritānijas iedzīvotāju katastrofa skaidri mums atgādina par visu jaunizveidoto demokrātiju trauslumu, kā arī par to, cik īpaša uzmanība tām ir jāpievērš. Tagad ir būtiski nekļūdīgi nosodīt jauno Mauritānijas režīmu. Ja ievēlētais prezidents pieļāva lielas vai mazas kļūdas, tad Mauritānijas iedzīvotājiem, parlamentam un valsts ievēlētajiem pārstāvjiem bija jābūt tiem, kas reaģē, kritizē un piemēro sankcijas. Tās nebija armijas, žandarmērijas vai kāda cita policijas spēka tiesības pašiem iesaistīties šajā izteikti politiskajā jautājumā.
Tāpēc jaunie "spēcīgie” Mauritānijas cilvēki ir aicināti atjaunot Mauritānijas tautai pilnvaras, kas tai ir atņemtas. Mēs pieprasām, lai ievēlētais prezidents atgūtu savas politiskās funkcijas pēc iespējas drīzāk, pat ja tas nozīmē paciest visa veida kritiku, pieņemot, ka to izsaka demokrātiski, un ar cieņu izturoties pret Mauritānijas iedzīvotāju centieniem, jo viņi jau atkal ir kļuvuši par mazākuma vēlmju ķīlniekiem.
Bez tam, priekšsēdētāja kungs, es piebildīšu, ka man bija tas gods vadīt Parlamenta novērošanas misiju Mauritānijā, un notikušais mani dziļi iespaidoja. Es pielikšu punktu un ļaušu runāt Isler Béguin kundzei, kura vadīja Eiropas Savienības vēlēšanu novērošanas misiju. Mēs paužam lielu nožēlu par šiem notikumiem, jo Mauritānijā pieredzētais bija visu iedzīvotāju vēlme, vēlme, kas vairākkārt ir izteikta pagājušā gadā, un tagad notikušais ir traģēdija.
Marios Matsakis
autors. - Priekšsēdētāja kungs, šī nabaga Āfrikas tauta no politiskās nestabilitātes un nemieriem cieš nu jau vairākus gadus. Tas atspoguļojas divos militārajos valsts apvērsumos pēdējos trīs gados. Otrais no tiem notika 2008. gada 6. augustā. Kāds ģenerālis sagrāba varu, pārkāpjot konstitucionālo likumību, un arestēja prezidentu, premjerministru, citus valdības locekļus un daudzus civiliedzīvotājus. Dīvainā kārtā divas trešdaļas Mauritānijas parlamentāriešu ir parakstījuši deklarāciju par atbalstu šī apvērsuma vadītājiem.
Par spīti iespējamām bailēm no vajāšanas tā ir pretošanās demokrātijai un nožēlojams stāvoklis, kad ievēlētie parlamenta pārstāvji atzīst demokrātiskā procesa neveiksmi un piekrīt militārai diktatūrai. Mēs aicinām visus politiskos Mauritānijas spēkus vispirms ievērot tautas intereses un ar prātu apsvērtu gatavību kopīgi darboties, lai valstī atjaunotu konstitucionālo kārtību. Šajā pusē mēs mudinām un ceram sagaidīt ES, ANO un Āfrikas Savienības piedāvājumu sniegt nepieciešamo atbalstu.
Esko Seppänen
autors. - (FI) Priekšsēdētāja kungs, militārās huntas īstenotais valsts apvērsums Mauritānijā ir plaši nosodīts, un ne velti. Saskaņā ar starptautisko novērotāju teikto 2006. un 2007. gada vēlēšanas tika organizētas, ievērojot noteikumus, un nav šaubu par Mauritānijas atstumtās valdības likumību.
Mauritānijā ir bijuši vairāk nekā 10 valsts apvērsumu vai to mēģinājumu, kopš tā atguva neatkarību no Francijas koloniālās varas. Iepriekšējais apvērsums notika pirms trim gadiem. Tolaik atklāti piedalījās augstāko aprindu militāristi, kā tas notika arī šoreiz. Šādu attīstību ir grūti nosaukt par stabilu vai demokrātisku.
Strīdi starp demokrātiski ievēlēto prezidentu un ģenerāļiem Mauritānijā par attieksmi pret islāma ekstrēmismu veicināja apvērsumu. Tas ir milzīgs izaicinājums tiem, kas cenšas panākt mieru un stabilitāti šajā reģionā.
Rezolūcijas priekšlikumā pamatoti ir atzīmēts, ka likumīgi un demokrātiski ievēlētās valdības atjaunošana ir priekšnoteikums stabilai un demokrātiskai attīstībai Mauritānijā. Tāpēc pieņemams risinājums nav rīkot jaunas vēlēšanas, jo tas ļautu militārajai huntai pielietot spēku. Šajā situācijā riskanti ir tas, ja valsts arī turpmāk būs izolēta, tiks loloti ekstrēmistu uzskati un darbības, kas novērsīs demokrātisko attīstību. Tāpēc mums ir jāatbalsta tāds ANO vadīts risinājums, kas ir pēc iespējas drīzāks un mierīgāks. Mūsu grupa atbalsta rezolūcijas priekšlikumu par stāvokli Mauritānijā.
Marie Anne Isler Béguin
autors. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, pateicoties jums es varēju vadīt vēlēšanu novērošanas misiju Mauritānijā.
Mēs ļoti lepojāmies ar rezultātiem, jo tas bija milzīgs panākums, ka pēc 24 gadiem militāristi nodeva varu tautas rokās.
Es Mauritānijā biju astoņas dienas pagājušajā nedēļā, un ko es tur dzirdēju? Es dzirdēju, kā cilvēki, kuri iepriekš priecājās par to, ka viņiem ir civiliedzīvotāju valdība, tagad priecājas par militāristu kārtējo atgriešanos, lai "sakārtotu demokrātiju”, kā viņi to dēvē.
Protams, mēs to saucam par valsts apvērsumu. Mēs to nosodām un esam nosodījuši jau agrāk. Tomēr, manuprāt, mums ir jādodas turp un jāredz tur notiekošais, un es iesaku jums, kolēģi, nosūtīt delegāciju, lai to uzzinātu. Āfrikas Savienības pārstāvis, Ping kungs, to sauc par "netipisku situāciju”. Djinnit kungs no ANO to sauc par "pārmaiņu situāciju”, un viņi abi saka, ka tagad mums ir jābūt radošiem. Kad viņi runā par strupceļu, viņiem tiešām ir taisnība par to, ka ir institucionāls strupceļš, bet šis institucionālais strupceļš nav radies no valsts apvērsuma; tas ir radies no degradācijas procesa, kas aizsākās aprīlī un kulmināciju piedzīvoja jūnijā vai jūlijā ar atcelšanu no amata, par kuru nevarēja balsot, ar dīvainām parlamenta sēdēm, kas nebija pieņemtas un paredzētas un ar divu trešdaļu vairākumu, ja ne trīs ceturtdaļu vairākumu, kas atbalstīja prezidentu, kurš uzzināja, ka ir gāzts no amata, jo viņam lūdza atkāpties. Tās tiešām bija pārmaiņas, un tiem, kas neseko līdzi notikumiem, ir grūti tos saprast.
Es vēlētos lūgt jūs, kolēģi, doties un pavērot reālo stāvokli un aicinu jūs atbalstīt demokrātisko likumību, ko šai valstij izdevās iegūt pēdējās vēlēšanās.
Jāpatur prātā, ka tādas iestādes kā senāts, parlaments un municipālās padomes joprojām darbojas, un es tiešām ticu, ka šīs iestādes darbojas kā tautas pilnvaru aizbildnes. Tāpēc es uzskatu, ka risinājums ir jāatstāj to pārziņā. Manuprāt, mums ir jāuzticas saviem parlamentārajiem kolēģiem, kas ierosināja plānu šai militārajai huntai, kuru mēs noraidījām, un tautas pārstāvju ziņā, gluži tāpat, kā mēs esam savu iedzīvotāju pārstāvji, ir jāatstāj lēmumi par turpmāko rīcību.
Manuprāt, mēs varam piešķirt viņiem ticamību un izrādīt uzticību: ja viņiem neizdosies nākt klajā ar likumīgiem, institucionāli likumīgiem risinājumiem, tad mēs varam ar varu iejaukties, bet es uzskatu, ka šodien šiem tautas pārstāvjiem, kuru pusē ir likumība, ir jāizsaka priekšlikumi, un mums viņi kā kolēģi ir jāatbalsta.
Ryszard Czarnecki
autors. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, ikviens, kuru interesē Mauritānija, apzinās pašreizējo stāvokli šajā valstī. To apzinās arī tie deputāti, kuriem bija tas gods pārstāvēt Eiropas Parlamentu šajā valstī. Es arī biju šīs grupas sastāvā.
Isler Béguin ir liela atbilstīga pieredze. Es uzskatu, ka viņai ir tiesības to propagandēt no mūsu puses; mums ir jāpalielina līdzekļi, lai Eiropas Parlaments varētu sniegt efektīvu ieguldījumu notiekošajā, kā tas jau ir darīts vairāku citu valstu gadījumā. Nevajadzētu sākt apgalvot, kas ir pareizi, kam ir jānotiek, vai izdarīt atsauces uz konkrētiem standartiem. Tā vietā ir jāsniedz atbalsts cilvēkiem, kas cīnās par iedzīvotāju tiesībām un demokrātiskām vērtībām reģionos, kuros tās ieviest ir grūtāk nekā Eiropas Savienībā. Tāpēc ir ierosināts sadalīt līdzekļus tā, lai tos varētu izlietot patiesi efektīvi.
Colm Burke
autors. - Es vēlos ierosināt mutisku grozījumu pirms balsojuma. Nesenais valsts apvērsums Mauritānijā liek vilties. Valstij, kas pēdējos gados ir veikusi tik lielu progresu ceļā uz demokrātiju, šis apvērsums ir solis atpakaļ.
Demokrātiskas Mauritānijas nozīmi nevar novērtēt par zemu šajā nestabilajā Āfrikas apakšreģionā, tāpēc atgriešanās pie demokrātijas un pilsoniskās varas ir būtiska. Demokrātiski ievēlētas valdības gāšana ir vienkārši nepieņemama, tāpat kā joprojām nepārtrauktais šīs valsts prezidenta un premjerministra mājas arests. Tomēr ir arī jāatzīmē, ka divas trešdaļas Mauritānijas parlamenta locekļu parakstīja deklarāciju par atbalstu valsts apvērsuma vadītājam un viņa ģenerāļiem. Pagājušajā svētdienā ģenerāļi izveidoja paši savu valdību, kas, manuprāt, ir jāuzskata par nelikumīgu.
Neatzīstot pašu ievēlētu pagaidu valdību, es tomēr mudinātu militāro huntu pēc iespējas drīzāk noteikt datumus jaunām prezidenta vēlēšanām, lai civiliedzīvotāju ministri atkal nāktu pie varas militārpersonu vietā. Huntai vēlēšanās ir jābūt neitrālai, kā tas notika pēc 2005. gada apvērsuma. Ja to nav iespējams panākt tuvākajā nākotnē, Eiropas Savienībai ir jāapsver striktāki pasākumi, piemēram, nehumanitārā atbalsta apturēšana. Komisijai ir rūpīgi jāapsver Kotonū nolīguma 96. panta atkārtota aktivizēšana, kas varētu veicināt huntas locekļu līdzekļu iesaldēšanu, kā arī atbalsta apturēšanu. Visbeidzot es mudinu Eiropas Savienību cieši sadarboties ar Āfrikas Savienību jautājumā par šīs politiskās krīzes atrisināšanu.
Laima Liucija Andrikienė
Nožēlojami, bet Mauritānijas ģenerāļi atkal ir īstenojuši kārtējo valsts apvērsumu, kas diemžēl šīs valsts iedzīvotājus ietekmēs ļoti negatīvi. Tas, ka pēc militārā valsts apvērsuma, kad pasliktinās ekonomiskā un sociālā situācija, Pasaules Banka ir nolēmusi apturēt maksājumus šai valstij, ir vēl vairāk pasliktinājis situāciju, un iedzīvotāji drīz vien jutīs tās sekas. Vienīgais viedoklis šajā situācijā ir tas, ka mēs nosodām apvērsuma rīkotājus un pieprasām, lai šajā valstī tiktu atjaunota konstitucionālā un pilsoniskā kārtība. Mēs pieprasām, lai nekavējoties tiktu atbrīvots prezidents Sidi Mohamed Cheikh Abdallahi un tiktu radīti normāli darba apstākļi valdības ierēdņiem.
Militārs apvērsums neatrisina krīzi. Tikai politiskas sarunas un brīvas un godīgas vēlēšanas var jebkuru valsti izvest no konstitucionālas krīzes. Eiropas Savienības pienākums ir palīdzēt visefektīvāk pārvarēt šo krīzi, sniedzot atbalstu iedzīvotājiem, kuri no ekonomiskās un pārtikas krīzes cieš visvairāk.
Leopold Józef Rutowicz
UEN grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, Mauritānija ir ļoti nabadzīga valsts. Tā ir arī netipiska islāma valsts un daudzu nevardarbīgu valsts apvērsumu upuris. Tā ir valsts, kas atzīst Izraēlu un atbalsta ASV cīņā pret Al-Qaeda. Mauritānijai ir demokrātiska konstitūcija. Valsts cieš no vairākām dabas katastrofām. Verdzība joprojām tur ir ierasta, un tas nozīmē, ka cilvēkiem tiek liegta viņu kultūras un reliģiskā identitāte un viņu personība. Tomēr tā valstī ir ieilgusi tradīcija. Tiek uzskatīts, ka Mauritānija nosacīti labi izmanto piešķirto palīdzību infrastruktūras un izglītības attīstībai.
Pēdējais apvērsums ir nācis kopā ar Al-Qaeda paziņojumu par svēto karu. Tas var destabilizēt valsti, palielināt badu un izpostīt panākto progresu. Tas var arī izraisīt daudzu cilvēku bojāeju un radikālā islāma ieviestu necilvēcisku metožu izmantošanu valstī. Ņemot vērā šos draudus, ir būtiski, lai Eiropas Savienība un Āfrikas valstu organizācijas rīkotos ātri un novērstu šādu traģēdiju.
Raül Romeva i Rueda
Verts/ALE grupas vārdā. - (ES) Priekšsēdētāja kungs, vēl vakar mēs runājām par nepastāvību un neefektivitāti, kas reizēm raksturīga Eiropas Savienības sankciju politikai. Ir skaidrs, ka Mauritānija tam ir lielisks piemērs. Tajā notikušais valsts apvērsums šovasar ir jānosoda, un ar šo rezolūciju mēs to darām.
Tomēr mēs pieprasām arī to, lai politiskā spriedze tiktu mazināta attiecīgajās iestādēs, kuras vēl to nespēj pašlaik darīt.
Bez tam starptautiskajai sabiedrībai nevajadzētu nosodīt tos, kas to nav pelnījuši, it īpaši Mauritānijas iedzīvotājus, kuri jau ir gana cietuši no ekonomiskās un pārtikas krīzes.
Tāpēc mēs aicinām Eiropas Parlamentu nepārtraukt finansiālo atbalstu pilsoniskās sabiedrības projektiem, kurus nodrošina Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instruments (EIDHR), kā arī pārdomāt zvejas nolīguma iesaldēšanu.
Tāpat mēs aicinām Komisiju iesaistīties politiskā dialogā saskaņā ar Kotonū nolīguma 8. pantu, lai atjaunotu konstitucionālo likumību. Ja šāds dialogs neizdosies, tad ir no jauna jāaktivizē Kotonū nolīguma 96. pants, kas izraisītu atbalsta iesaldēšanu, neskaitot pārtikas un humanitāro palīdzību.
Koenraad Dillen
- (NL) Priekšsēdētāja kungs, trauslie demokrātiskie režīmi Āfrikā, kurus gāž militāros apvērsumos: tas ir nebeidzams stāsts, sāga, kurai nav gala. Es nepārspīlēju, sakot, ka šis Parlaments līdz šim vairākkārt ir nosodījis visdažādākos valsts apvērsumus Āfrikā. Vairumā Āfrikas valstu joprojām ir netaisnīga vara, un tie paši vadītāji bieži vien ir pie varas gadu desmitiem. Miljardi attīstības atbalstam to nav mainījuši. Despoti bieži vien paliek pie varas, un mēs pārāk bieži viņiem atritinām sarkano paklāju. Tas veicina pesimismu.
Vēlēšanas, ko šis Parlaments palīdzēja novērot, notika godīgi: tas jau te tika minēts. Tomēr šīs vasaras notikumi Mauritānijā sniedz turpmākus pierādījumus, ka ar vēlēšanām vien nepietiek, lai demokrātiskās vērtības Āfrikā pieņemtu pastāvīgi.
Šodien gūtā mācība ir tāda, ka Eiropai ir jābūt drosmīgai un jāsniedz ekonomisks atbalsts un atbalsts attīstībai atkarībā no labas pārvaldības un demokrātijas, jo galu galā labumu no tā gūs paši afrikāņi. Tomēr ES nav bijusi pietiekami drosmīga, lai līdz šim pieņemtu šādu nostāju. Ar vārdisku Mauritānijas valsts apvērsuma nosodījumu nepietiek, ja Eiropas Savienība nepiemēro konkrētas sankcijas, vienlaikus izolējot huntu.
Filip Kaczmarek
(PL) Priekšsēdētāja kungs, ir ļoti žēl, ka mums šodien ir jārunā par Mauritāniju. Pērn Mauritānijā notika pirmās brīvās vēlēšanas. Starptautiskā kopiena, arī Eiropas Parlamenta novērošanas misija, tās atzina par godīgām un pārredzamām. Mauritānija ir panākusi būtisku progresu ļoti svarīgos jautājumos par demokratizāciju, stabilitāti un turpmāko attīstību. Man prātā ir sodi par verdzību, plašsaziņas līdzekļu liberalizācija un bēgļu atgriešanās.
Mauritānija tagad ir atkāpusies soli atpakaļ, atsaucot demokrātisko vēlēšanu rezultātus un izrādot tiesiskuma principa trūkumu. Prezidenta Abdallah uzvedību arī var vērtēt dažādi, bet viens ir skaidrs - prezidentu, kurš ir ievēlēts vispārējās, demokrātiskās un brīvās vēlēšanās, nekad nevar aizvietot ar valsts apvērsumu. Šāda rīcība ir nepieņemama valstī, kas attīsta savu demokrātiju, un to vēl nesen Mauritānija darīja. Eiropas Savienībai vajadzētu sadarboties ar Mauritānijas valdību un ar Āfrikas Savienību, lai atrisinātu šo situāciju.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Priekšsēdētāja kungs, kā dzirdējām, augusta sākumā pirmais demokrātiski ievēlētais Mauritānijas prezidents pēc militāra apvērsuma tika gāzts un ieslodzīts, tāpat kā valsts premjerministrs un iekšlietu ministrs.
Mauritānija ir viena no pasaules nabadzīgākajām valstīm un viena no jaunākajām naftas ražotājām. Ja tās demokrātiskā attīstība tiek apdraudēta, plaša mēroga sadarbība ar šo valsti ir jāapšauba. Tā kā Pasaules Banka iesaldēja USD 175 miljonus finansiālā atbalsta un tā kā ES apsver iesaldēt EUR 156 miljonus, vairākiem attīstības projektiem draud beigas. Tomēr maiga pieeja šādā situācijā ilgtermiņā neatmaksāsies.
Barga attieksme nebūt nenozīmē to, ka Mauritānijas iedzīvotājiem tiks liegta pārtika un humanitārā palīdzība. Pie varas esošajai militārajai huntai tomēr ir jāatgādina par Kotonū nolīgumu un par to, ka, ja netiks panākts dialogs par demokrātijas atjaunošanu, ES nauda kārtējo reizi netiks piešķirta.
Glyn Ford
Priekšsēdētāja kungs, es teikšu to pašu, ko šodien ir teikusi lielākā daļa kolēģu: demokrātiska Mauritānija nozīmē stabilitāti šajā reģionā. Tikai 12 mēnešus pēc tam, kad Eiropas Savienības vēlēšanu novērošanas misija paziņoja, ka vēlēšanas ir notikušas godīgi, Mauritānijas ģenerāļi ir īstenojuši otro valsts apvērsumu divu gadu laikā.
Mēs pieprasām tūlītēju prezidenta un premjerministra atbrīvošanu un uzskatām, ka risinājums ir panākams ar dialogu. Mēs atzinīgi vērtējam Āfrikas Savienības iesaistīšanos procesā, bet mēs mudinām Komisiju iesaistīties šajā dialogā, cenšoties panākt mierīgu un demokrātisku risinājumu pašreizējai krīzei un, ja nepieciešams, izmantojot draudus par jebkādas palīdzības - izņemot pārtikas un humanitārās palīdzības - pārtraukšanu Mauritānijai, ja tuvākajos mēnešos netiks panākts piemērots risinājums.
Zbigniew Zaleski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, es gribētu piekrist Kaczmarek kunga komentāriem. Valsts apvērsums Āfrikā un precīzāk, Mauritānijā, nevar būt pārsteigums. Ja ņemam vērā stāvokli šajā kontinentā, mēs varam secināt, ka, lai arī demokratizācijas process laimīgā kārtā ir sācies daudzos reģionos un joprojām turpinās, tas tomēr ir vājš. Tas ir fakts.
Mūsu uzdevums ir darīt visu, kas ir mūsu spēkos, lai atbalstītu demokratizāciju. Tas attiecas uz mūsu darbībām misiju laikā, uzraugot parlamentu vai prezidentu vēlēšanas. Tas attiecas arī uz finansiālo palīdzību. Mūsu klātbūtne, sapratnes veicināšana cilvēkos par to, kas vispār ir demokrātija, un skaidrojumi, kā viņi var tajā piedalīties pēc smaga sagatavošanās perioda, noteikti ir pūļu vērta rīcība, ko mēs arī veicam. Es nedomāju, ka mums vajadzētu skopoties. Gluži otrādi - mums ir jābūt dāsniem. Uz spēles ir likta Āfrikas nākotne.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, Mauritānijā jau vairākus mēnešus ir saspringta politiskā situācija, liela parlamenta pretestība Mauritānijas prezidentam. 2008. gada 6. augustā, pēc tam, kad prezidents Adallahi bija atlaidis vairākus armijas vadoņus, militāristi reaģēja, īstenojot ātru valsts apvērsumu bez asins izliešanas. Patlaban ievēlētais prezidents joprojām atrodas ieslodzījumā viesu rezidencē. Jāatzīmē, ka arestēts ir arī premjerministrs, kamēr citas iestādes, piemēram, ievēlētais parlaments, nav cietis.
Pirms trīs gadiem, 2005. gada 3. augustā, šie paši ģenerāļi - tolaik vēl pulkveži - īstenoja līdzīgu apvērsumu pret 20 gadus ilgušo pulkveža Ould Taya režīmu, kurš pirms apvērsuma bija pie varas.
Nesenais valsts apvērsums tomēr radikāli atšķiras no 2005. gadā notikušā, kas pielika punktu diktatoriskajam režīmam un sekmēja paraugpāreju uz demokrātiju, ko politiski un finansiāli atbalstīja Eiropas Savienība. Šī pāreja ar vairākām brīvām un godīgām vēlēšanām ļāva pie varas nākt pirmajām demokrātiski ievēlētajām iestādēm Mauritānijā, kuru darbība joprojām ir lielā mērā jāuzlabo.
Jau no pirmās apvērsuma dienas mūsu nostāja ir bijusi skaidra. Komisārs L. Michel nelokāmi nosodīja apvērsumu un pieprasīja prezidenta Abdallahi atbrīvošanu un atjaunošanu amatā, kā arī ātru atgriešanos pie konstitucionālajiem noteikumiem. Starptautiskā kopiena izteica ļoti līdzīgu nostāju.
Jaunākie militārās huntas - pašpasludinātās "valsts augstākās padomes” - lēmumi piešķirt apvērsumam oficiālu statusu un izvirzīt jaunu premjerministru un vadību ir soļi nepareizajā virzienā, kas ir pretēji starptautiskās kopienas prasībām.
Manuprāt, šis apvērsums rada nopietnus un acīmredzamus Kotonū nolīguma pamatnoteikumu pārkāpumus saistībā ar demokrātiskajiem principiem un tiesiskumu. Tāpēc 2008. gada 2. septembrī Komisija pieņēma paziņojumu Padomei par konsultāciju uzsākšanu ar Mauritāniju saskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantu.
Pamatojoties uz apspriešanās rezultātiem, tiks ierosināti attiecīgi pasākumi. Tomēr, ņemot vērā šo pasākumu iespējamo negatīvo ietekmi uz iedzīvotājiem, mēs joprojām ceram, ka tiks atrasts pieņemams risinājums bez nepieciešamības izolēt tik stratēģiski nozīmīgu valsti, kā daudzi no jums jau minēja.
Tikmēr mēs turpināsim sekot notikumu attīstībai Mauritānijā, pilnībā atbalstot Āfrikas Savienības centienus atjaunot konstitucionālos noteikumus valstī.
Ļaujiet īsumā komentēt divus jautājumus. Šajā posmā vēl ir par agru sīkāk iedziļināties attiecīgajās darbībās, kas jāveic īpašos projektos vai sadarbības jomās. Manuprāt, ir jānogaida Kotonū nolīguma 96. panta apspriežu rezultātus, un, Isler Béguin, būtu labi arī nogaidīt, līdz turp dodas delegācija. Bet vispirms ir jāsāk apspriedes par Kotonū nolīguma 96. pantu.
Un visbeidzot - ir divi nozīmīgi projekti: viens ir Eiropas Attīstības fonda īstenotais projekts (vērtība EUR 4,5 miljoni) pilsoniskās sabiedrības atbalstam, un otrs ir plānotais atbalsts ieguldījumiem demokrātijas un cilvēktiesību jomā (vērtība: EUR 300 000). Šie projekti droši vien turpināsies daļējas sadarbības saglabāšanas gadījumā. Tā nu pagaidām mēs esam posmā, kad domājam, ka ir jāņem palīgā Kotonū nolīgums un jāsāk apspriedes par 96. pantu, un tad jau redzēsim.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
Balsošana notiks pēc debatēm.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Sebastian Valentin Bodu  
rakstiski. - (RO) Diemžēl jautājums par cilvēktiesību ievērošanu Āfrikā ir bijis aktuāls vienmēr. Daudziem eiropiešiem cilvēktiesību ievērošana ir bijusi dāvana, kuru viņi ir saņēmuši piedzimstot. Es esmu no valsts, kas piedzīvoja visizteiktāko komunismu Eiropā, kur cilvēktiesības nebija vadītāju darba kārtības augšgalā. Es nevaru teikt, ka 18 demokrātijas gadi ir sekmējuši pilnīgu cilvēktiesību pārkāpumu gadījumu izzušanu, bet stāvoklis ir daudz labāks, nekā tas bija komunisma laikos.
Vārīgajam Āfrikas kontinentam, kura gadsimtiem senā vēsture ir lielā mērā ietekmējusi tā iedzīvotāju mentalitāti, tagad draud destabilizācija veselā reģionā pēc Mauritānijas militāro vadoņu veiktā valsts apvērsuma. Patiesībā viņi anulēja 2007. gada demokrātisko Mauritānijas iedzīvotāju lēmumu, ar kuru demokrātiskā veidā tika ievēlēts valsts pirmais prezidents. Tiesiskuma ievērošana ir pirmais un būtiskākais demokrātijas priekšnoteikums.
Mauritānijas jaunajam režīmam nav iedzīvotāju atbalsta, un tas atspoguļo nelielas ļaužu grupas īpašās vēlmes. Starptautiskās kopienas pienākums ir gādāt, lai šajā valstī stāvoklis nepasliktinās gan iedzīvotāju drošības, gan visa reģiona stabilitātes dēļ, jo tur terorisms rada reālu apdraudējumu.
