A polgárok által 2007-ben benyújtott petíciók (vita) 
Elnök
Következő napirendi pontunk David Hammersteinnek a Petíciós Bizottság nevében készített jelentése a Petíciós Bizottság 2007-es parlamenti évi tanácskozásairól.
David Hammerstein
előadó. - (ES) Elnök asszony, szeretném a Petíciós Bizottság minden tagjának, de különösen az összes árnyék-előadónak, és elnökünknek, Marcin Libickinek megköszönni együttműködését, petíciókkal kapcsolatos mindennapi munkáját.
Minden korábbinál nagyobb szükségünk van a polgárok beadványaira, hogy Európát közelítsük a valós élethez, a napi problémákhoz. Mind nagyobb szükségünk van a petíciókra a közösségi jog érvényesülésének és végrehajtásának biztosításához.
Szükségünk van e beadványokra, hogy kézzel fogható bizonyítékát adhassuk annak, Európa nem valami elvont építmény, hanem valami olyan, amely mindenki életére kihatással van, másrészt pedig, magunk pedig képesek vagyunk párbeszédet folytatni polgárok ezreivel.
Sikereink voltak e téren. 2007-ben a Petíciós Bizottság kétszer annyi beadványt kapott, mint 2006-ban. Ez a siker munkánkat tükrözi. Ez olyan siker, amely általában is kijelöli az utat az európai intézmények számára.
A bizottság által tanulmányozott petíciók legnagyobb számban hazámból, Spanyolországból érkeztek. Az Európai Unió környezetére vonatkozó beadványoknak pedig harmada származik hazámból. Ez jelzi, hogy a spanyolok bizalommal viseltetnek az európai intézmények, valamint a mi spanyolországi munkánkat illetően is. Növekvő számban kapunk petíciókat az új tagállamokból, így Romániából és Lengyelországból is.
A Petíciók Bizottságának sikere, és a beérkező petíciók számának alakulása bizonyos adminisztratív és politikai gondokat is magával hoz. A Bizottságnak nincsenek forrásai. Míg az esetek száma folyamatosan emelkedik, ugyanazon számú embert foglakoztatunk a Titkárságon, de ugyanilyen létszámmal dolgoznak az Európai Bizottságban is a beadványok feldolgozásán.
Az intézményeknek érzékenyen kell reagálniuk a polgárok gondjaira. Megfelelő forrásokra van szükségünk ahhoz, hogy a beadványokat gyorsan és megfelelő módon dolgozhassuk fel. Esetenként a petíciók feldolgozása évekig eltart. Amennyiben pedig a petíciókat nem kezeljük, akkor azok időszerűségüket vesztik, az európai intézmények közbeavatkozásra képtelenné válnak.
Néha az Európai Bizottság részéről hiányzik a beadványok magas szintű jogi és közigazgatási kezeléséhez szükséges gondosság. Igen, akadnak petíciók, amelyek irritálják a hatalmasokat. Igen, akadnak petíciók, amelyek zavarják a hatóságokat. Igen, vannak beadványok, amelyek kellemetlenek, mert polgárok százait vagy ezreit vonzák az Európai Parlamenthez. Mégis, ez az a módszer, amellyel Európa megerősíthető.
A múlt évben hat tényfeltáró utat tettünk, Német-, Spanyol-, Ír-, Lengyel-, és Franciaországba, valamint Ciprusra. Mindegyikről jelentés készült. Különös figyelmet szenteltünk azoknak a beadványoknak, amelyek a polgároknak a környezettel és annak védelmével kapcsolatos aggodalmait érintették, valamint a vízzel, tulajdonjogokkal és kisebbségi jogokkal kapcsolatos irányelveket térintő petícióknak.
A petíciókra adandó válaszok elkészítésének felgyorsítása érdekében, különböző módon erősítettük együttműködésünket a Bizottsággal, az ombudsmannal, és olyan intézményekkel, mint a SOLVIT.
A petíciók gyakran igényelnek bíróságon kívüli közvetítést, és nem elegendő az, hogy az ügyet az európai bíróságok elé utaljuk.
Az elmúlt 2007-es esztendőnek, de a megelőző időszaknak is egyik legfontosabb esetét a Via Balticahoz, egy közösségi jog által védett területen átmenő úthoz kapcsolódó beadvány jelentette. Az Európai Bizottság és az Európai Bíróság példamutatóan lépett fel, hogy megakadályozza a környezet visszafordíthatatlan károsodását.
Az egyéb, nagyon fontos esetek között szerepelt - és ennek kapcsán szeretnék köszönetet mondani a körünkben lévő McCreevy biztos urnak - a valenciai városfejlesztési törvény, amelynél McCreevy úr és csapata, hatékonyan lépett fel a közbeszerzési irányelv védelmében. Ugyancsak megemlíthető a franciaországi Equitable Life, illetve Loiret-ügy, valamint a vízminőség védelme, vagy Németországból, a gyermekelhelyezés kényes témája.
A most előttünk fekvő beadványok között szerepel az egyetlen székhellyel bíró Európai Parlament kérdése, amelynek beadványát másfél millióan írták alá. Mi a petíció feldolgozásának engedélyezését igényeljük, de ezt a Parlament Elnöksége nem adta ki.
Végül, a jelentésben felvetünk néhány javaslatot, így a Petíciós Bizottság nevének módosítását "A Polgárok Petícióinak Bizottsága” névre. Ezzel egyértelműsítenénk e bizottsággal összefüggésben az európai polgárok meghatározó voltát és szerepét. Hasonló céllal igényeljük a Parlament minden oldalról történő felnyitását az internet révén, illetve a parlamenti web-rendszer interoperabilitását. A web-rendszer ugyanis jelenlegi formájában ezreket, ha nem milliókat tart távol a Parlamenttől, amennyiben nem rendelkeznek a web-rendszerhez hozzáférést engedélyező szoftverrel. Ahhoz a webhez, amelyen keresztül most, a Parlament előtt elmondott beszédem is sugárzásra kerül.
Charlie McCreevy
bizottsági tag. - Elnök úr, kollégám, Margot Wallström helyett veszek részt e vitában.
A Petíciós Bizottság munkája sajátos módon nyújt bepillantást a polgároknak európai ügyekkel kapcsolatos aggodalmaiba és panaszaiba. A beadványok számos politikai területet lefednek, bár leggyakrabban a földhasználat alakításával, és a környezetvédelemmel kapcsolatos kérdések merülnek fel. E kérdések minden tagországra, azok polgári társadalmának igen eltérő rétegeire kiterjednek, az egyes polgároktól egészen soknemzetiségű NGO-kig. Előadójuknak igaza van, ha kiemeli az évente kapott, ezernyi vagy annál is több petíció által igazolt munkájuk jelentőségét.
A jelentésnek és az állásfoglalásnak két elemével foglalkoznék külön is. Az egyik a közelmúltban bevezetett, a panaszok helyszínén lebonyolított bizottsági szemle, amely tekintélyes mértékben magára vonhatja a média figyelmét, és kétségkívül fokozhatja munkájuk láthatóságát. Ezek a szemlék, túl a sajtó- és média megjelenítésen, elősegítik sokatmondó, számomra magas színvonalúnak mutatkozó jelentések elkészítését. Úgy vélem, e jelentések igen fontos elemei munkájuk dokumentálásának, és széleskörű publicitást érdemelnek. Ezek a szemlék komoly idő- és forrásigénnyel bírnak, de meggyőződésem, hogy megérdemlik a befektetést.
A másik felvetni kívánt pont már inkább a jövőhöz köthető. Szeretném Önöket ismét arról biztosítani, hogy a Bizottság és a Parlament közötti lehető legjobb összhangra törekszünk. Ez az együttműködés egymást erősítő jellegű. A kooperáció gyakorlata belénk neveli majd a jobb információcserét, majd annak következtében polgáraink még teljesebb szolgálatát. A petíciós gyakorlatban a jelentésben is leírt, közelmúltban megövekedett leterheltség, még inkább megköveteli a hatékony és hatásos intézményközi együttműködést. Szeretném, ha tudnák, mi mindent megteszünk ennek érdekében.
Simon Busuttil
Köszönöm Elnök úr! Szeretném azzal kezdeni, gratulálok az előadónak, Hammerstein úrnak az általa megszövegezett jelentés, és elvégzett munkája okán. A legutóbbi, uniós szinten végzett Eurobarometer felmérés szerint, az állampolgárok által legmegbízhatóbbnak ítélt közösségi intézmény az Európai Parlament. A polgárok 52 %-a bízik az EP-ben. Ez magasabb annál, mint ahányan az Európai Bizottságban bíznak (47 %), magasabb a nemzeti parlamentben bízókénál (az mindössze 34 %), és magasabb annál, mint ahányan a nemzeti kormányokban bíznak (a polgárok mindössze 32 %-a tesz így). Úgy gondolom, emelnünk kell az Európai Parlamentbe vetett bizalom szintjét. Igen, az Európai Parlamentben bíznak a legtöbben, de ez abból is fakadhat, hogy annak tagjait a polgárok közvetlenül választják. De fakad abból is, hogy a Szerződés elismeri a polgárok jogát panasz megtételére, petícióiknak kivizsgálás céljából a Parlamenthez történő benyújtására. Lényegében ezt a tevékenységet végzi el a Petíciós Bizottság. Tehát ez egy nagyon fontos bizottság, hiszen ezen keresztül hallatszik a polgárok hangja, és ez a 20 parlamenti bizottság közül az, amely legközelebb áll a polgárokhoz. Mit tehetünk a helyzet további javítása érdekében? Azt gondolom, hogy még erőteljesebben tudatosítanunk kell a polgárokban e bizottság létét, és az ő petíciós lehetőségeiket. Itt, nem értek egyet az előadóval, hogy megfelelő a bizottság ismertsége. Úgy vélem, hogy 1500 beadvány túlságosan is kevés ahhoz képest, hogy egy félmilliárdos földrészt képviselünk. Tovább kell tehát ismertségünkön javítani, és tudatosítsuk a polgárokban, hogy van lehetőségük panaszok beterjesztésére, petíció benyújtására. További egyszerűsítésekre van szükség a polgárok panaszai benyújtásának megkönnyítésére. Ezért is kérjük fel e jelentésben az Európai Parlament főtitkárát, folytasson tárgyalásokat az Európai Bizottsággal a beadványozási eljárás egyszerűsítéséről. Nagyobb hatékonyságot is akarunk, hiszen szerintünk túl sokat késik a panaszok kezelése. A legkézenfekvőbb kérdést tekintve: három hónapig tart, hogy nyilvántartásba vegyük a polgárok petícióit vagy panaszait. Ez a késedelem elfogadhatatlan. Végül, hatékonyabb gyógymódokra is szükségünk van. Azt kívánjuk, hogy hogy legyen még erőteljesebb együttműködés bármiféle jogi eljárást megelőzően, továbbá a nemzeti képviselők is legyenek jelen a polgárok panaszainak meghallgatásakor. Köszönöm.
Victor Boştinaru
a PSE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, szeretnék gratulálni az előadónak kitűnő munkájáért, és konkrét javaslataiért. Az előttünk fekvő szöveg igazolja, hogy e jelentést többnek kell tekintenünk a Petíciós Bizottság 2007. évi főbb tevékenysége szimpla számbavételénél.
Örülök, hogy a jelentésben szerepelnek azok a pontok, amelyekhez magunk ragaszkodtunk. A petíciók célja az, hogy fényt derítsenek a közösségi jogszabályok hibáira, vagy végrehajtási hiányosságaira. A petíciókkal válik biztosítottá, hogy a polgárok élhetnek az Európai Unió által reájuk testált jogokkal. Nem tehetem meg azonban, hogy ne osszam meg Önökkel gondolatomat, hogy ez az egyedülálló intézményi eszköz nem mindenkor hatékony, vagy legalábbis nem annyira, amennyire lehetne, vagy lennie kellene. Előadóként Hammerstein úr helyesen mutatott rá néhány fogyatékosságra és hiányosságra, amelyekkel foglalkoznunk kell.
Először, nehezen vitatható, hogy a bizottság elé kerülő petíciók száma folyamatosan emelkedik. A petíciók benyújtóinak néha nagyon sokáig kell várni arra, hogy választ kapjanak, vagy érzékelhessék az eljárások hatását. Azon eszközök, amelyekkel a tagállamokra nyomást lehet gyakorolni, nem mindenkor kielégítők. Elgondolkodom azon, mit is kell tennünk, hogy hatékonyabbak legyünk. Miként biztosíthatunk nagyobb hatékonyságot, megfelelőbb válaszokat? Jobb szabályozásra és szigorúbb időkeretekre van szükség. Ki kell szélesítenünk a bizottság saját, önálló vizsgálódási képességeit, és ehhez több forrásra, a titkárságot illetően nagyobb jogi szakértelemre van szükségünk. A petíciót benyújtók száma folyamatosan növekszik. Ez jelenti az európai emberek hangját, és nem tehetjük meg, hogy e hangokat figyelmen kívül hagyjuk!
Másodszor, a nemzeti hatóságokkal fenntartott kommunikáció intézményes csatornái nem működnek jól. Tekintélyes azon petíciók száma, amelyeket el kell utasítanunk. További koordinációs struktúrát kell kialakítanunk a nemzeti parlamenti és a kormányzati szintű illetékes hatóságokkal.
Ismét gratulálok az előadónak munkájáért, és köszönöm neki, valamint a többi képviselőcsoportból származó kollégának, az értékes együttműködést. A petíciók a jogaikért, az európai jogaikért küzdő polgárokról szólnak. Itt kell lennünk, és készen kell állnunk védelmükre! Ez a bizottság intézményi szerepe, de egyben kötelessége is. Ez az, amivel az európai polgároknak tartozunk. Meggyőződésem, egyetértenek velem, nincs máskor jobb ideje annak, hogy igazoljuk elkötelezettségünket elvárásaik teljesítését illetően.
Biztos úr, ez a bizottság nemcsak a láthatóságról, az európai média előtti hatékonyabb bemutatkozásról szól. Szeretnék itt utalni - mégha nem is kapcsolódik a 2007. évi jelentéshez - arra a nagyon sikeres fellépésre, amikor a Petíciós Bizottság és az Európai Bizottság tagja, Kovács László együttműködött az európai állampolgárok jogainak védelmében hazámban, Romániában. Szeretném ezt megköszönni neki.
Elnök
Köszönöm. Sajnálom, de kifutottunk az időből.
Marian Harkin
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, elsőként is, szeretném elmondani az előadónak, Hammerstein úrnak, hogy nagyszerű munkát végzett ennek az átfogó és tartalmas jelentésnek elkészítésével.
Nagyon szerettem volna a jelentésből kiolvasni azt, hogy míg más bizottságok komoly felelősséggel rendelkeznek a jogalkotás területein, a Petíciós Bizottság is képes igazolni azt, hogy szerepe, feladatai szintén alapvetők. Igen, teljes mértékben egyetértek ezzel a felfogással, és minden egyes bizottsági üléssel, amelyen részt veszek, ez még inkább meggyőződésemmé válik.
Ebben a Parlamentben elsődleges feladatunk a törvényhozás, de ahhoz, hogy jó törvényhozók legyünk, fontos, hogy tudatában legyünk törvényeink hatásának, hogy Parlamenten belüli erőfeszítéseink erősödjenek.
Véleményem szerint minden, ebből a Házból kiinduló jogalkotásnak valamilyen módon a polgárok életminőségét kell javítania. Mi a Petíciós Bizottságban azt látjuk, hogy ez nem mindenkor érvényesül. Gyakran előfordul, hogy a törvényeket nem tartják be, nem teljesítik, esetleg olyan különleges körülmények és helyzetek következtében, amelyekről a jogszabályok nem rendelkeznek. Úgy vélem, ezek hasznos leckék mindannyiunk számára, és oda kell figyelnünk, és cselekednünk kell ezek kapcsán.
Számomra a jelentés központi kérdése az, hogy miként válaszol a bizottság a polgároknak. Amint korábban ezt kifejtettem, a hatékony válaszadáshoz az kell, hogy beleéljük magunkat a petíciót benyújtó helyzetébe. Utóbbiak egy hatalmas intézményhez fordulnak beadványukkal. Gyakran minden jogi vagy politikai ismeret nélkül. Gyakran eltévednek a bürokrácia útvesztőiben, és valószínűsíthetően zavarba jönnek attól a helyzettől, amiben magukat találják. Számos beadványozó számára mi jelentjük az utolsó mentsvárat, és létfontosságú, hogy problémáikra hatékonyan és hatásosan válaszoljunk.
Ez, véleményem szerint, azzal kezdődik, hogy adjunk világos, érthető tájékoztatást a polgároknak. És mi, az Európai Parlament képviselői, nem mindenkor bizonyulunk a legjobb ítészeknek. A polgárokból álló paneleknek kellene az általunk nyújtott információkat, az általunk kialakított website-okat, bármely kiadványunkat ellenőriznie.
Nagyon oda kell figyelnünk, hogy ne ígérjünk többet, mint amit teljesíteni is tudunk. Másként a polgárok teljesen összezavarodnak, és mindenért a brüsszeli bürokráciát teszik majd felelőssé.
Amikor az "ígéret” szót használom, a következőt értem alatta: meg kell értenünk, hogy a polgárok nincsenek tudatában a nemzeti hatóságok időhúzó magatartásának, nem ismerik a rendszer működését, és az a mi kötelességünk, hogy minderről tájkoztassuk őket. Kétségtelen, próbálkozhatunk, sőt, meg kell próbálnunk változásokat elérni - és e jelentés egyértelműen ezt teszi - de nem engedhetjük meg, hogy a polgárok két fél közé kerüljenek, mint a hús a szendvicsben.
Amikor pedig majd a polgárok jó, pontos információval rendelkeznek, és tudatában lesznek cselekvési lehetőségeiknek, akkor biztosíthatjuk igazán számukra a szükséges szolgáltatást. E jelentésben részletesen megfogalmazódnak az igények: elegendő források kellenek, hogy a titkárság időben válaszolhasson a petíciókra; a Tanács és a tagállamok részvétele legyen markánsabb, valamint valósuljon meg a maximális koordináció az ombudsmannal és a SOLVIT-tel.
Mindenekelőtt azonban, ez a jelentés azt is egyértelműen megfogalmazza, hogy a rendszerbeli gyengeségeket folyamatosan fel kell tárni. Ilyennek tekinthető az, ha a kérelmező nem juthat jogos kártalanításhoz, és amikor a tagállamok egészen addig késleltetik a jogalkalmazást, amíg nem áll küszöbön bírság kiszabása, és még ilyenkor is megkerülik a felelősséget a múltbeli szándékos törvénysértésért.
Nekünk, törvényhozóknak, a Bizottsággal közös felelősségünk, hogy ilyen esetekben fellépjünk.
Marcin Libicki
az UEN képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök úr, elsőként is köszöntöm az előadót, David Hammersteint. Igen örülök annak, hogy Hammerstein úr készítette a jelentést. Ő a Petíciós Bizottság egyik legelkötelezettebb, legkiválóbb tagja. Olyan ember, akivel az elmúlt négy év során rendkívül élveztem az együttműködést. Szeretném üdvözölni a Petíciós Bizottság más tagjait is, és mindazokat, akik már felszólaltak, illetve fel kívánnak szólalni e téma kapcsán. Végül üdvözlöm a Petíciós Bizottság kíváló munkát végző titkárságát. Amint az a Hammerstein úr által beterjesztett jelentésből is látszik, a beadványok száma hatalmas mértékben megemelkedett. És ez az a munka, amely a titkárság vállait nyomja.
A Petíciós Bizottság igen különleges bizottság, hiszen - amint erre korábban történt utalás - más bizottságoktól eltérően viszonyul a törvénykezéshez. A bizottság elsődleges feladata az európai intézmények közötti kommunikáció megteremtése, különös tekintettel az Európai Parlament és a polgárok közti kötődésre. Amint arra Bussutil úr emlékeztetett bennünket, az Európai Parlament felé hatalmas bizalom árad, és ez a bizalom - egyebek mellett - részben a bizottság munkájának is az eredménye. A jelzett 1.500 petíció nem pusztán 1.500 személyt jelent. Ezek mögött a beadványok mögött gyakran több százezer ember található. Szeretném emlékeztetni Önöket arra, hogy a Parlament egységes székhelye kérdésében egy millió fölött volt a petíciót aláírók száma. Ugyancsak meghaladta az egymilliót az aláírók száma az Istenre és a kereszténységre való utalás kérdésében az Alkotmányszerződés kapcsán. A barcelonai COPE rádióadó esetében 700.000-en írták alá az íveket. Tízezrek szignálták a beadványokat Spanyolországban az Equitable Life és a Lloydshoz kapcsolódó területrendezési tervekkel összefüggésben. Az európai polgárok milliói tudják, hogy a Petíciós Bizottság része az Európai Parlamentnek, és tudják azt is, hogy nagyon gyakran ez az utolsó lehetőség a jogorvoslatra. Sajnos, nincs több időm, hogy a témával foglalkozhassam. Még egyszer, szeretnék köszönteni mindenkit, aki közreműködött a Petíciós Bizottság kíváló munkájában.
Szeretném azt is elmondani, hogy az elnökök és a politikai frakciók konferenciája elutasította az európai ombudsman jelentését az Európai Csalás-elleni Hivatal helytelen irányítása témájában. Ez hatalmas szégyen!
A vezetők konferenciája ugyancsak elutasította az európai felbomlott családokból származó gyermekekkel szembeni megkülönböztetésről szóló, általunk csak Jugendamtként, Jugendamt-jelentésként említett dokumentumot. Ez a jelentés azt a megkülönböztetést vizsgálta, amely olyan felbomlott családokból származó gyermekeket érintett, ahol az egyik fél német, a másik más nemzetiségű volt. Igen sajnálom, hogy a vezetők konferenciája nem segítette azokat a polgárokat, akik az Európai Parlamenttől vártak segítséget.
Elnök
Elnök úr, tekintse ezt elismerésünk szerény, jelképes megnyilvánulásának kitűnő munkájáért. Most a vita folytatódik.
Eva Lichtenberger
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, most mint a bizottsághoz nem tartozó képviselő szólalok fel. A petíciók az európai lakosság közvetlen megszólalását teszik lehetővé. Akkor, amikor számos tagállamban az euroszkepticimus erősödik, ezt a tényt magam igen helyesnek és fontosnak ítélem.
A beadványokat komolyan kezelik, visszaigazolják. Ez tükröződik a petíciók számának emelkedésében. Ennél fogva alapvető, hogy minden, a petíciókban érintett ügy megfelelő kezelésben részesüljön, és így az Európai Parlament intézményei felé irányuló közbizalom fennmaradjon. Szigorúan őrködnünk kell efölött.
Hadd említsek három példát. Elsőként, az Európai Parlament egységes székhelyéről szóló petíciót rengeteg ember írta alá. De úgy tűnik, hogy a világos válaszhoz vezető őszinte vita megrendezése ellenállásba ütközik. Pedig a közvélemény megérdemli a választ, amelyet nekünk meg is kell adnunk.
Második példám a Via Baltica expressvasút projekt, annak összes kapcsolódó környezetvédelmi problémájával. Ebben az esetben kielégítő válasz született, amelyet a pertíciót benyújtok illendően elismertek.
Harmadik példám azt idézi fel, hogy a petíciók esetenként olyan célkitűzésekhez kapcsolódnak, amelyet az Európai Unió ugyan maga elő tűz, de a későbbiekben nem valósít meg. Erre példám a nyitott parlamentre utaló kezdeményezés. A petíció azt célozza, hogy ne kelljen az embereknek egy speciális számítógépes programot megvásárolni ahhoz, hogy elérhessék az Európai Parlamentból sugárzott anyagokat, és csupán a program-engedélyezte formátumban tudjanak azokra reagálni. A nyilt parlament nyílt szabványokat is jelent. Itt kötelezettségünk van, és cselekednünk kell.
Kathy Sinnott
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, én a Petíciós Bizottságot a Parlament legfontosabb szervének tekintem. Olyan fórum az, ahol a polgárok azt tudathatják velünk, hogy az egyéb bizottságok által kezelt sok törvény miként érinti, vagy nem érinti őket. Az ilyen visszajelzések nélkül légüres térben érezhetnénk magunkat. Viszont azzal együtt, hogy a bizottság az európai polgárok érdekeit védi, valami lényeges hiányzik az eljárási folyamatokból. És ez nem más, mint a Tanács, és a tagállamok állandó képviselőinek jelenléte. Miként is közvetíthetünk egy vitában a polgárok és azok országa között, ha az adott ország nem vesz részt a Petíciós Bizottság ülésein?
Írország polgárai három beadvánnyal is megkeresték a Petíciós Bizottságot legértékesebb és legkényesebb régészeti területünkkel, Tarával, a Főkirályok és Szent Patrick Otthonával kapcsolatban. A Petíciós Bizottság igen lelkiismeretesen válaszolt a petíciókra: elrendelte a rombolások leállítását, és felszólította a Bizottságot, hogy képviselje ezt az ügyet az ír hatóságok felé. Mégsem történt semmi. A rombolás ma már szinte teljes. Rövidesen a Főkirályok Otthona egykori helyén díjbeszedő kapu áll. Az írek, érthetően, nem képesek túltenni magukat kiábrándultságukon.
Frank Vanhecke
(NL) Elnök úr, vegyes érzelmekkel olvastam a Petíciós Bizottság 2007. évi jelentését. Az egyik oldalon kedvező érzelmeket váltott ki bennem, hogy elismert polgáraink azon jogos elvárása, hogy minden törvény szabályosan kerüljön végrehajtásra. Hiszen, semmi gondom azzal, hogy az emberek valamely szervezethez, így az Európai Parlamenthez is fordulnak a hivatkozott jogok végrehajtatása érdekében, ha erre a nemzeti vagy helyi hatóságok nem hajlandók. A 2007-es jelentés tele van esetekkel, amikor a Petíciós Bizottság, igen helyesen, a megfelelő lépéseket megtette.
Érzelmeim azonban vegyesek, mert a másik oldalon egyre óvatosabbá válok és mind jobban aggódom az európai jogokkal való visszaélés miatt. Amiatt, hogy mind erőteljesebb az európai szintű beleszólás és beavatkozás olyan ügyekbe, amelyek - tudomásom szerint - megkérdőjelezhetetlenül a szubszidiaritás fogalmi körébe tartoznak, és amelyeket a tagállamokra kellene hagyni. Saját térségemben, Flandriában például, mind erőteljesebben megtapasztaljuk az európai beavatkozást a bennünket kiemelten foglalkoztató kérdésekbe. Így, elsőként is gondolok holland nyelvünk, kultúránk, identitásunk védelmére fővárosunkban, Brüsszelben, Flandria területére Brüsszel körül, valamint a Vlaamse Randen. Azt látjuk, hogy az üggyel minimális ismeretekkel rendelkő euroktraták foglalkoznak, ők papolnak nekünk, és végtelenül általánosító módon adnak tanácsot, hogy mit is tegyünk. Ez rendkívül felbőszít bennünket. Ez a helyzet elfogadhatatlan.
Látom azt is, hogy a jelentés ismétlődően utalást tesz a Lisszaboni Szerződésben meghatározott eljárásokra. Újra ki kell emelnem, hogy az írországi "nemleges” szavazást követően a Lisszaboni Szerződés politikailag és jogilag egy döglött kacsa. Nekünk, itt a Petíciós Bizottságban, talán még inkább, mint bármely más képviselőnek e Házban, tiszteletben kell tartanunk a jogi realitásokat és egy nép demokratikusan hallatott szavát. Ebben az esetben Írország népének hangját, mely nép a történelmi szemétládába süllyesztette a Lisszaboni Szerződést.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Elnök úr, tisztelt képviselőtársam, Hammerstein úr, mindenkor szem előtt tartja a polgárokat foglalkoztató kérdéseket, és ezt személyesen is megtapasztalhattam a Petíciós Bizottság ülésein. Ugyanezt az érzékenységet tanúsítja abban a jelentésben, amelyben a Petíciós Bizottság munkáját törekszik bemutatni. Merem állítani, hogy itt egy úttörő jelentéssel van dolgunk, mert ez eltér az eddig évente előterjesztettektől. Ez a jelentés megkísérel bemutatni néhány, a bizottság által kezelt esetet. E megközelítés célja persze az, hogy előmozdítsa a Petíciós Bizottság munkájának hatékonysága növelését, hogy megfelelhessünk az európai polgárok elvárásainak. Ez a magatartás fokozni akarja a polgárok bizalmát ügyeik kezelésének mikéntjét illetően, és hogy igenis különbség tehető az Európai Parlamenthez való petíció-benyújtás, illetve az Európai Bizottságnál és más testületeknél való panasztételi jog között.
Nagyon fontos, hogy a polgárok megértsék az eljárások közti különbségeket. Mi nem több petíciót akarunk. Olyan beadványok kellenek, amelyek érdemi kérdéseket vetnek fel, de nem politizálnak. Ugyanakkor feddhetetlen titkárságra is szükségünk van. Olyanra, amely nem keveredik politikai polémiákba, amely nem az adott ország politikai fejleményeinek fényében dönt a petíciós eljárásokról.
Hasonló módon, a bírósági határozatoknál sem szeretnénk, ha a Petíciós Bizottság a jogi folyamatokba bonyolódna. Igenis, tartsa tiszteletben az Európai Bíróság döntéseit. Magunk semmi hasznát nem láttuk annak, hogy a bizottsági tagok számát 25-ről 40-re emeltük. Nézzék a szavazási eredményeket! Hányan is szavaznak? A létszám sohasem éri el a 25-öt, a Bizottság eredeti létszámát.
A nem hivatalos eljárások értékes csatornát képznek a polgárok számára, és szerencsére a belső piaci ügyek kezelésére itt van a SOLVIT is, amely eszközt a polgároknak jobban ki kellene használni. Mindenekfelett, mindent átláthatóan, független módon kell lefolytatnunk, hogy megfelelhessünk feladatainknak.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Elnök úr, 2007-ben az Európai Parlamentbe 1.500 petíció érkezett. Ez 50 %-kal több, mint amit a megelőző évben kaptunk., Ez egyértelműen jelzi, a lakosság körén belül markánsabban tudatosult, hogy európai szinten is számon kérhetik jogaikat.
Több mint 500 petíció került a Petíciós Bizottság elé. 159 a petíciót benyújtó jelenlétében került kivizsgálásra. Ezentúl, 2007-ben 6 tényfeltáró látogatásra került sor Német-, Spanyol-, Ír-, Lengyel és Franciaországba, illetve Ciprusra. Ezek révén ajánlások születtek valamennyi érdekelt fél számára.
Beadványaikből kitűnően, az uniós polgárok aggodalma többnyire olyan kérdésekhez kötődik, mint környezetünk, annak védelme, a tulajdonjogok, a mozgás szabadsága, és a foglalkoztatási jogok, a szakképesítések elismerése, és a megkülönböztetés. A petíciók benyújtásának gyakorlata kedvezően befolyásolhatja a jogalkotás helyes gyakorlatát, különösen olyan területek beazonosítása révén, amelyeken - mint arra a beadványozók felhívják a figyelmet - az európai uniós jog gyenge, vagy nem elég hatékony. Ezért az illetékes jogi bizottságoknak új vagy korszerűsített jogtételek előkészítésekor vagy kitárgyalásakor külön figyelmet kellene fordítani a petíciókban megfogalmazott problémákra.
Miután a tagországoknál nem mindenkor érzékelhető a politikai szándék, hogy érdemi megoldásokkal kezeljék a petíciókban megfogalmazott problémákat, a Petíciós Bizottságnak saját tevékenységének még hatékonyabbá tétele révén kell a polgárok eredményesebb kiszolgálására, elvárásaik teljesítésére törekednie. Jobb intézményközi koordinációval fel kell gyorsítani a panaszok kivizsgálását, meg kell erősíteni azt a rendszert, amelynek révén a befogadhatatlannak ítélt beadványok visszajutnak a nemzeti hatóságokhoz. Az a tény, hogy a Petíciós Bizottság hatékonyan végzi munkáját, egyértelmű jelzést küld a polgároknak, hogy megalapozott igényeik hatékonyan kivizsgálásra kerülnek. Ez pedig érdemi kapcsolatot teremt a polgárok és az Európai Unió között.
Inés Ayala Sender
(ES) Elnök úr, ez a jelentés a Petíciós Bizottság állandó feladatairól és működéséről szóló dokumentumok egy újabb példánya. Az igazság az, hogy el kell ismernünk - jelentésről jelentésre - a Petíciós Bizottságról és az európai ombudsmanról mind inkább bebizonyosodik az, hogy kiváló eszközt jelentenek a polgárok számára, amelynek felhasználásával utóbbiak kimutathatják az európai jog helytelen alkalmazását, és igényelhetik e helyzetek orvoslását. Meghatározó jelentőségű tehát, hogy javaslatainkkal továbbra is vezető szerephez juttassuk az európai polgárokat. Még akkor is, ha esetenként az ügyek nem mennek olyan flottul, mint kellene.
Néha, és az utóbbi időkben különösen gyakran, példákat találunk arra - és itt be kell vallanom, hogy ebben legalább annyira bűnös vagyok, mint bárki más -, hogy az EP-képviselők, és azok nemzeti, vagy helyi szintű vitái kiemelkedő szerephez, túlságosan is nagy befolyáshoz jutnak olyan folyamatokban, amelyeknél a nemzeti korrekciós eljárások letérnek a kijelölt útról. Ezzel az a hamis képzet keletkezik a polgárokban, hogy az Európai Unió képes mindent megoldani. Ez veti fel azt az igényt, hogy biztosítandó minden állami, helyi, regionális vagy akár európai szintű testület kötelezettségeinek teljesítését, támasszuk alá példákkal a szubszidiaritás elvének kiemelkedő jelentőségét.
Szeretném tehát, ha a polgárok visszaszereznék vezető szerepüket. Ennek eléréséhez, persze mélyebb és kiterjedtebb tájékoztatást kell nyújtani az összes petíció-benyújtási lehetőségről. Egyáltalán arról a tényről, hogy ilyen lehetőség létezik; hogy ma több petíciót nyújtanak be, mint bármikor korábban. Tájékoztatást kell adni arról, hogy az egyéb segítőeszközök - érvényesüljenek bár helyi, regionális vagy nemzeti szinten - miként működnek. Mindezt úgy kell megvalósítani, hogy bebizonyosodjék, az Európai Parlamenthez fordulás, a petíció beadása valóban megfelelő és hatékony eszköz, olyan, amely végül is nem okoz csalódottságot.
Szerintem, ellentmondások jelentkeznek az előadó által beterjesztett némely javaslat között. Azt halljuk, hogy a források elégtelenek, késedelmesek az eljárások, mismásoló válaszok születnek, duplikációk fordulnak elő. Mégis, például, a javaslatok azt tartalmazzák, hogy a beadványok nyilvántartásba vételét adjuk át a Titkárságnak. Én úgy vélem, hogy ezzel lefokoznánk a beadványokat és ...
Elnök
Jelenleg senki nincs a szótkérők listáján. A szabály az szabály. Tehát befejezheti felszólalását!
Inés Ayala Sender
(ES) Köszönöm, Elnök úr! Amennyiben ez a rugalmasság újabb megnyilvánulása, akkor hálás vagyok ezért Önnek.
Tehát úgy hiszem, hogy a petíciók nyilvántartását az Elnökségnél kell tartanunk. Szerintem, a beadványok státuszát nem alacsonyíthatjuk le. Emellett a nyilvántartásnak az Elnökségnél való elhelyezése - miután ezzel feloldódnak a petíciós bizottsági korlátok - lehetővé teszi, sőt, megteremti a Házon belül a petíciók láthatóságát.
Ugyancsak aggaszt, és szeretném hallani a Bizottság - tehát az itt lévő McCreevy úr - véleményét a bűnvádi eljárásnak az előadó által javasolt felülvizsgálatáról. Szeretném, ha némi eligazítást adna e kérdésben.
Végül, ugyancsak aggodalommal tölt el a vitában érintett tényfeltárás és perdöntő bizonyiték szerepe. Úgy hiszem, Petíciós Bizottságunk szerepe és kötelezettsége arra terjed ki, hogy megőrizze a politikusok és polgárok jogát annak igénylésére, hogy más erők, más intézmények úgy működjenek, ahogy kell.
Charlie McCreevy
a Bizottság tagja. - Elnök úr, szimplán, szeretném megköszönni Hammerstein úrnek a jelentést, valamint a bizottsági elnöknek, Libicki úrnak, és az alelnököknek mindazt a munkát, amelyet velünk együttműködve az elmúlt években végeztek. Reménykedem abban, hogy ennek a kooperációnak szelleme a jogalkotási időszak végéig fennmarad.
David Hammerstein
előadó. - (ES) Elnök úr, köszönöm a kiegészítő gondolatokat, amelyeket a jelentésbe törekedtem is beépíteni.
Az eljárások lassúságára vonatkozó megjegyzések figyelmet érdemelnek. A késedelem egyik oka, a petíciók nyilvántartása. Nem magyarázható meg, egy petíciót benyújtónak miért kell három-négy hónapot várnia pusztán arra, hogy beadványát egy számmal lássák el. Pedig e szám indokolja, hogy a beadványokat Brüsszelbe továbbítsák az Elnökség közreműködésével, majd a Petíciós Bizottság titkárságának segítségével nyilvántartásba vegyék azokat. Ennek során a beadványok semmilyen formában nem értékelődnek le.
Több észrevétel hangzott el a közösségi jog hiányos végrehajtásával vagy be nem tartásával összefüggésben. Magunk, a Petíciós Bizottságon belül figyelemmel kísérjük ezeket az eseteket, de semmiképpen nem tekintjük feladatunknak a beavatkozást. Az a tény, hogy a bizottság elnöke, egy lengyel, felkeresi Spanyolországot, nem tekinthető beavatkozásnak. Ez az európai joghoz illeszkedik.
A Petíciós Bizottság felajánlja a polgároknak, hogy amikor jogorvoslati lehetőségeiket hazájukban már kimerítették, a közösségi jogra támaszkodjanak. Nem gondolom, hogy bármely ügyünkben politikai ráhatás érvényesült volna. Semmiképpen, semelyikben. A Petíciós Bizottság elé került ügyek közül azok bizonyultak fajsúlyosabbaknak, amelyeknél a közösségi jog folyamatos, éveken keresztül történő megsértése volt tapasztalható, és ezért az ügyek a megfelelő helyre, a Petíciós Bizottság elé kerültek.
A Petíciós Bizottság titkárságának forrásai fontosak e szerv autonómiájának és függetlenségének fenntartásához. A helyzet illusztrálására említem példaként: ha magunk arra az álláspontra helyezkedünk, hogy valamely, a Parlament, a Tanács és a Bizottság által nem működtethető számítógépes szolgáltatás közbeszerzési eljárása helytelen, miként is kérhetnénk ki az Európai Bizottság saját beszerzési módszereivel kapcsolatos állásfoglalását, ha nem rendelkeznénk az autonóm, független vizsgálatok lefolytatásához szükséges eszközökkel? Egész egyszerűen, sehogy.
Ezért van szükség nagyobb képességekre. A Petíciós Bizottság valamennyi tagja számára nyilvánvaló, hogy a Titkárság túlságosan leterhelt, és több forrásra van szüksége.
Elnök
A vita berekesztésre kerül.
A szavazásra kedden, 2008. szeptember 23-án kerül sor.
