Grænseoverskridende servicevirksomheders forpligtelser (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Lasse Lehtinen for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse om grænseoverskridende tjenesteyderes forpligtelser.
Lasse Lehtinen  
ordfører. - (FI) Hr. formand! Jeg ønsker først og fremmest at takke skyggeordførerne for deres opmuntring og fremragende samarbejde, nemlig fru Wallis, der er til stede i dag, og navnlig hr. Hatzidakis, der på baggrund af sin store kompetence straks blev udvalgt til at deltage i mit eget lands kabinet. Jeg glæder mig også over, at hr. Harbour og fru Kauppi er til stede i dag.
Som bekendt er det indre marked baseret på de fire friheder, hvoraf den ene, grænseoverskridende udveksling af tjenesteydelser, imidlertid ikke fungerer særlig godt. Servicedirektivet, som Parlamentet vedtog for et år siden, vil forbedre situationen, når medlemsstaterne skal gennemføre det om ca. to år, men det vil sandsynligvis heller ikke være tilstrækkeligt.
Tjenesteydelser kan naturligvis ikke sammenlignes med produkter på alle områder, men tjenesteydelser vil på et eller andet tidspunkt i fremtiden komme til at spille en vigtigere rolle, end de gør i dag. Høj kvalitet og navnlig grænseoverskridende tjenesteydelser er dette kontinents fremtid. Problemet er, at gældende fællesskabsret ikke beskytter forbrugere, der køber tjenester, lige så godt som forbrugere, der køber varer. Den europæiske forbrugers tillid til grænseoverskridende forbrug er lille, fordi kvalitetsniveauet og beskyttelsesniveauet er forskelligt fra medlemsstat til medlemsstat.
EU har indført fællesskabsregler på bestemte områder, men har ingen fælles regler vedrørende tjenesteydelser. Forbrugere er i lighed med tjenesteydere ikke altid i stand til at afgøre, hvilken medlemsstats retsregler, der er gældende, hvis der opstår en tvist. Dette er en af grundene til, at forbrugere er bange for at anvende udenlandske tjenesteydere.
EU bør efter min opfattelse nå til enighed om fælles regler og forpligtelser, der skal være bindende for tjenesteydere. Disse vil ikke kun være til gavn for forbrugerne, men også for tjenesteyderne. Hvis Kommissionen en dag tager fat på spørgsmålet om tjenesteydernes forpligtelser, bør den ikke skelne mellem private og offentlige tjenesteydelser, idet de på lige fod bør være omfattet af anvendelsesområdet for direktiverne om forbrugerbeskyttelse.
I 1990 forelagde Kommissionen et forslag om grænseoverskridende servicevirksomheders forpligtelser. Den blev imidlertid nødt til at trække det tilbage grundet mangel på politisk vilje. Den politiske vilje er imidlertid til stede i dag. Hvis denne betænkning vedtages, bør Kommissionen som minimum fremlægge et arbejdsprogram inden for 12 måneder for en vurdering af behovet for et horisontalt instrument.
Vi er nødt til at nå til enighed om grundlæggende generelle regler, der giver forbrugeren mulighed for at opnå relevante oplysninger om prissætning, kontraktvilkår og klagemuligheder i tilfælde af fejlbehæftede eller forsinkede tjenesteydelser, såfremt forbrugeren ønsker dette.
Kommissionen bør tage hensyn til ethvert initiativs indvirkning på de små og mellemstore virksomheders driftsbetingelser. En række af disse spørgsmål var ikke omfattet af grønbogen om forbrugerbeskyttelse, men de er indeholdt i denne betænkning.
Jeg håber, at jeg får den videst mulige opbakning til denne betænkning.
Viviane Reding
Hr. formand! Jeg er glad for at være til stede her til aften som repræsentant for Kommissionen under denne meget vigtige drøftelse om forbrugertillid på det indre marked. Jeg vil gerne komplimentere ordføreren, hr. Lehtinen, og skyggeordførerne fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse for deres meget ambitiøse arbejde med at udarbejde denne betænkning.
Jeg vil gerne fra begyndelsen understrege, at Kommissionen er enig med betænkningen i behovet for at forøge forbrugertilliden på det indre marked; i særdeleshed kræver det indre marked for tjenesteydelser vores opmærksomhed. Så en af de ting, Kommissionen vil prioritere, er at bringe fordelene ved det indre marked tættere på de europæiske forbrugere, og jeg er glad for Parlamentets støtte i disse bestræbelser.
Kommissionen har allerede taget en række initiativer for at forstærke forbrugernes tillid til det indre marked. Jeg vil gerne nævne to: europæisk forbrugerbeskyttelse og servicedirektivet.
Se, forbrugerlovgivningen formulerer allerede et antal forpligtelser for udbydere af tjenesteydelser på tværs af grænserne. F.eks. regulerer den informationskravene til udbydere, der sælger tjenesteydelser ved fjernsalg eller på forbrugernes dørtærskel. Den yder også forbrugerne beskyttelse mod urimelige bestemmelser i servicekontrakter. Og med den igangværende revision af denne lovgivning vil Kommissionen uddybe dette, hvis der er yderligere behov for at tage fat på forpligtelserne for udbydere af tjenesteydelser og forbrugernes rettigheder på disse områder.
Så er der servicedirektivet: De kender det udmærket, De drøftede det for ikke så længe siden. Det forbedrer forbrugernes stilling inden for markedet for tjenesteydelser på det indre marked. Og det sikrer, at forbrugerne bliver bedre underrettet af erhvervslivet, bedre hjulpet af de offentlige myndigheder og fastslår en række klare og væsentlige forpligtelser for udbyderne af tjenesteydelser.
Kommissionen er naturligvis meget ivrig efter at sikre en ordentlig gennemførelse af dette direktiv i alle medlemsstater, og vi mener, at de to initiativer er meget vidtrækkende, fordi vi fra begge disse initiativer kan forvente en virkelig forandring af det indre marked for tjenesteydelser, når servicedirektivet er gennemført i sin helhed, og revisionen af forbrugerlovgivningen begynder at give resultater.
Når det er sagt, må jeg også understrege, at Kommissionen ser anderledes på hr. Lehtinens betænkning om behovet for et særligt, horisontalt instrument, der skal dække forpligtelserne for udbydere af tjenesteydelser på tværs af grænserne på dette stadium, af den enkle grund, at vi mener, at vi først skal have gennemført vores igangværende initiativer, før vi, om nødvendigt, kommer til et særligt, horisontalt instrument. Det er grunden til, at jeg gerne vil takke Dem for Deres engagement i at hjælpe os med at gennemføre disse to instrumenter; og også hjælpe europæiske borgere til at få fuld fordel af det indre marked for tjenesteydelser. Og jeg ved, at mine kolleger, fr. Kuneva og hr. McCreevy, ser frem til at diskutere med Dem og arbejde sammen med Dem om at etablere dette indre marked sammen med Parlamentet, der er de europæiske borgeres virkelige repræsentant.
Så tak for Deres samarbejde, tak for denne åbenhed, og jeg er sikker på, at mine to kolleger - ja, hele Kommissionen - med stor overbevisning vil fortsætte med at arbejde sammen med Parlamentet.
Formanden
Tak, fru kommissær. Jeg vil blot minde Dem om, at alle bemærkninger skal gå via formanden. Det er sent, og vi er ikke så mange, men det er et lille protokollært spørgsmål. Men jeg er sikker på, at hr. Lehtinen har taget Deres bemærkninger til sig.
Piia-Noora Kauppi  
Hr. formand! Jeg vil gerne komplimentere ordføreren, der synes at være ved at miste stemmen ligesom jeg. Det ser ud til, at de fleste kolleger har ondt i halsen her i Strasbourg i denne uge.
Jeg repræsenterer Retsudvalget, på hvis vegne jeg har været ordfører for udtalelsen. Jeg vil gerne sige, at vi for det første fuldt ud er enige i vurderingen fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse om vigtigheden af servicesektoren for udviklingen af EU. Det vil være en virkelig kamikazemission for EU og konkurrencemålene, hvis vi ikke lader servicesektoren blomstre og tillader, at det indre marked på dette område bliver gjort færdig. Jeg mener virkelig, at af de 11,7 millioner job, som der er blevet skabt de seneste otte år i EU, kommer næsten hele nettotilvæksten af nye arbejdspladser fra servicesektoren, og hverdagens statistik viser dette. Men jeg må optræde som - på finsk, en "fakkijuristi" - en kedelig jurist, og bringe Retsudvalgets opfattelse ind i debatten.
For det første deler vi virkelig Kommissionens opfattelse af, at det på dette tidspunkt måske er for tidligt at få et nyt, vidtrækkende horisontalt redskab til at løse problemerne med ansvar. Vi har allerede adskillige juridiske initiativer på vej, der alle sigter mod at skabe juridisk sikkerhed, såsom Rom I, Rom II og også grønbogen om revision af forbrugerlovgivningen.
Jeg vil også gerne sige, at artikel 5 i forslaget om kontraktlige forpligtelser (Rom I) er afgørende vigtig for at fastslå, hvorvidt det er lovgivningen om forbrugerbeskyttelse i oprindelseslandet eller i forbrugerens land, der er gældende. Dette er særligt vigtigt for mindre medlemsstater, hvor vi kan komme til at mangle tilgang af nye tjenesteydelser, hvis problemet med artikel 5 ikke bliver løst ordentligt.
Vi er også kede af den nuværende sammenblanding af juridiske instrumenter. Nogle gange er det ikke særlig klart, hvilket juridisk system, der gælder for de forskellige aspekter af servicesektorens aktiviteter: hvorvidt de skal overholde værts- eller hjemlandets civilret eller værts- eller hjemlandets regulering. Det er nødvendigt, at vi også får nogle principielle afgørelse fra EF-Domstolen om disse spørgsmål.
Jeg vil også gerne understrege, at grænseoverskridende tjenesteydelser udbydes på mange forskellige måder. Nogle sælges online, nogle rejser til et andet land for at modtage en ydelse, og nogle gange besøger udbyderen kundens hjemland.
Jeg mener, at det indre marked for tjenesteydelser, den juridiske ramme, som bygger på princippet om oprindelseslandet, afhænger af, at de relevante foranstaltninger gøres klar både juridisk og rent praktisk, og måske er det for tidligt nu virkelig at gøre noget. Som kommissæren så rigtigt sagde, er det nu tid til at virkeliggøre alt det gode arbejde, som vi har gjort de seneste år.
Formanden
Hvis kollegerne ønsker noget ført til protokols, kan de altid forelægge det skriftligt under afstemningsproceduren.
Malcolm Harbour
for PPE-DE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Jeg taler for min ven og tidligere kollega her i Kommissionen, hr. Konstantinos Hatzidakis, der, som hr. Lehtinen siger, hurtigt er blevet ophøjet til posten som transportminister i den græske regering. Jeg vil gerne rose ham for det arbejde, han har gjort i Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse. Jeg fortsætter faktisk, hvor han sluttede, lige ved afslutningen.
Jeg vil gerne takke hr. Lehtinen, fordi der ikke indtil nu er blevet gjort opmærksom på, at dette vist er den første betænkning, han er ordfører for. Nogle af Dem ved måske, at han selv er en fremragende forfatter, selv om jeg næppe tror, at dette er hans bedste arbejde. Det håber jeg ikke, at han vil have noget imod, at jeg siger. Jeg har et eksemplar af hans bog Blood, Sweat and Bears, som han gav mig at læse, og jeg tror, at lidt af blodet og sveden er kommet med i dette her. Det er en vigtig betænkning, men jeg må sige, at vi fra vores side i høj grad er enige i den holdning, som fr. Kauppi og fr. Reding har indtaget.
Der er noget nyttig materiale her, men jeg vil blot forsikre kommissæren om, at hvis hun læser artikel 22, der efter min opfattelse er et mesterstykke i kompromistekst, hvor den opfordrer Kommissionen til at fortsætte sit arbejde og at forelægge et arbejdsprogram til vurdering, så vil det glæde Dem at høre, at den faktisk ikke opfordrer Dem til at udarbejde et horisontalt instrument, men til at lave et arbejdsprogram til vurdering af, om vi behøver et. De har vist allerede bekræftet, hvad mange af os føler: at med alt det arbejde, der i øjeblikket foregår for at gennemføre Servicedirektivet, grønbogen om forbrugerlovgivningen, som vi lige har haft til overvejelse, og som vil føre til et horisontalt instrument på dette område, plus det andet arbejde, der foregår - som min kollega fra Retsudvalget, fr. Kauppi, og jeg ved, at fr. Wallis vil dække senere - så mener jeg, at det er alt for tidligt at tænke på yderligere detaljerede bestemmelser på dette stadium. Det er helt klart, at vi må overvåge dette, men naturligvis er der inden for rammerne af servicedirektivet selv et meget stort antal bestemmelser med alt det arbejde, vi lægger i det.
Et af de ændringsforslag, vi håber, Parlamentet vil enes om at slette i morgen, opfordrer faktisk Kommissionen til at udarbejde en frivillig adfærdskodeks. Efter min mening er det ikke Kommissionens rolle. Jeg tror, vi vil få støtte til at slette det. Men hvis De ser på servicedirektivet, står der faktisk i artikel 37 helt klart, at medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen skal træffe foranstaltninger til at støtte udarbejdelsen af adfærdskodekser på fællesskabsplan. Det er ikke, som om vi ikke allerede havde dette. Så jeg synes, at vi vil fjerne det, så jeg vil opsummere som følger: Jeg tror, det er et meget nyttigt bidrag til debatten. Jeg tror, det vil forøge den mængde oplysninger, vi bygger på for frem for alt at sikre, at servicedirektivet bliver gennemført fuldt ud og til tiden, med alle de dertil knyttede bestemmelser - i særdeleshed spørgsmål som fælles kontaktpunkt for udbydere af tjenesteydelser, hvilket vil give dem de krav og oplysninger, de har brug for for at levere serviceydelser og forhåbentlig også få arbejdet på adfærdskodekserne. Med disse ting tror jeg, at vi kan se frem til et virkelig effektivt og blomstrende marked for tjenesteydelser, der virker til gavn for forbrugerne.
Anna Hedh
for PSE-Gruppen. - (SV) Hr. formand! Jeg vil gerne indledningsvis takke min kollega, hr. Lehtinen, for et fremragende stykke arbejde. Med vedtagelsen af servicedirektivet har det indre marked for tjenesteydelser fået klarere regler for, hvordan den frie udveksling af tjenesteydelser kan anvendes. Der er på den anden side ikke nogen klare regler for tjenesteyderes forpligtelser. Dette betyder, at vi, når servicedirektivet er blevet gennemført i alle medlemsstaterne i 2009, muligvis får et åbent marked, som forbrugerne ikke har tillid til.
Kun 6 % af forbrugerne foretog grænseoverskridende onlineindkøb i 2006. Reglerne for køb af varer er langt mere veletablerede. Virksomheder, navnlig små og mellemstore virksomheder, har også brug for klarere regler, da de ofte vælger ikke at levere grænseoverskridende tjenesteydelser eller salg af varer, hvilket betyder faldende konkurrence og højere priser for forbrugeren. Klare regler vil tilskynde både virksomheder og forbrugere til at vove sig over grænserne og levere og købe tjenesteydelser i et andet land med ro i sindet.
Vi skal sikre, at forbrugerne har en velbegrundet følelse af sikkerhed, når de handler på det indre marked, og at de nemt kan få hjælp og erstatning, hvis der opstår en tvist. Der skal træffes en lang række forskellige foranstaltninger, hvis dette mål skal opfyldes. Som nævnt i betænkningen kunne det bl.a. være frivillige adfærdskodekser for tjenesteydere og muligheden for at anlægge kollektive søgsmål mod bedragere og leverandører, der ikke opfylder deres forpligtelser over for forbrugerne, på tværs af grænserne.
Det er ikke rimeligt, at forbrugerne er mindre beskyttet, når de køber en tjenesteydelse på tværs af grænserne, end når de køber varer fra en anden medlemsstat. Det brede horisontale instrument, der foreslås i betænkningen, er således et andet vigtigt element i forbrugerbeskyttelsen, som vi ønsker at udvikle i forbindelse med leveringen af tjenesteydelser på tværs af grænserne. Forbrugerne skal kende deres rettigheder, når en tjenesteydelse leveres for sent eller på en forkert måde.
Hvis friheder ledsages af klare forpligtelser for leverandører og en stærk forbrugerbeskyttelse, kan vi styrke forbrugertilliden. Vores forbrugere må også her komme i første række. Vi vil ikke få et blomstrende indre marked uden tilfredse og sikre forbrugere.
Diana Wallis
for ALDE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Dette er naturligvis noget fra servicedirektivet, som ikke er blevet færdigt, og selv om jeg er enig i store dele af kommissærens analyse, har vi virkelig et problem. Vi har et problem med tillid. Det er lidt ligesom Northern Rock-banken i Storbritannien i de seneste uger. Ligegyldigt hvad den sagde, stod kunderne stadig i kø udenfor og ventede på at få deres penge tilbage. Det er lidt på samme måde med grænseoverskridende tjenesteydelser. Ligegyldigt hvad vi siger, har forbrugerne stadig ikke tilstrækkelig tillid til at benytte disse tjenester. Vi må finde på en måde til at råde bod på dette på.
De medlemmer af Parlamentet, der var medlemmer af det midlertidige udvalg til undersøgelse af krisen i The Equitable Life Assurance Society, så også kun alt for klart, at der er et problem med tillid. Men vi vil ikke kunne løse dette ved at gå tilbage til gamle forslag, der drejede sig om problemer, som man syntes, man havde for 20 år siden. Vi må håndtere de problemer og situationer, vi har nu.
Det, vi grundlæggende har at gøre med, når vi ser på tjenesteydelsesudbydernes forpligtelser, er den basale kontraktlovgivning og basale kontraktmæssige forpligtelser. I denne forbindelse har vi i øjeblikket Rom I på bordet, som fr. Kauppi har nævnt. Hvis vi får hold på det, vil det hjælpe. Vi har også hele revisionen af forbrugerlovgivningen; hvis vi får hold på det, vil det hjælpe. Vi har forberedelsen af den fælles referenceramme for kontraktlovgivning; hvis vi bruger det, og hvis Kommissionen gør sig betydeligt større anstrengelser med at få medlemsstaterne til at gå med, vil det også hjælpe.
Så der er meget, der allerede kan gøres for at hjælpe os med at få styr på forholdet mellem international privatret og forordningen. Hvad vi ikke har brug for - og her er jeg enig med hr. Harbour - er, at Kommissionen skriver bløde love med adfærdskodekser.
Lad os bruge det, der allerede bliver gjort i øjeblikket, og det, der er under forberedelse. Vi kan se på vejrudsigten og afgøre, om vi har brug for endnu et horisontalt instrument, men på nuværende tidspunkt tvivler jeg ærlig talt på det.
Hvad vi også må tage fat på, er muligheden for at give vores forbrugere adgang til domstolene på tværs af grænserne, når de kan arbejde sammen som en gruppe. Det vil være en afbalancering af våbnene i forhold til udbyderne. Det vil råde bod på den nuværende mangel på adgang til retsvæsenet på tværs af grænserne, som vi alt for tydeligt så i situationen med Equitable Life. Folk kan ikke lide at bruge ordene kollektivt søgsmål, og det kan jeg heller ikke. Men en ret på europæisk plan til fælles oprejsning kunne hjælpe os med at skaffe den tillid for forbrugerne, der mangler i Europa i øjeblikket.
Leopold Józef Rutowicz
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Udviklingen af EU's indre marked er af stor betydning for konsolideringen af forholdet mellem Fællesskabets lande og borgere.
En større udveksling af grænseoverskridende tjenesteydelser under konkurrencevilkår kræver en større gensidig tillid, der skal støttes af en forbrugervenlig politik. Formålet med denne politik er at forbedre den retslige ramme for grænseoverskridende tjenesteydelser og samtidig forenkle procedurerne, hvilket vil forøge konkurrencen, forbedre adgangen til tjenesteydelser samt forbedre kvaliteten, og priserne vil samtidig blive sænket. Det vil være til gavn for de europæiske borgere.
Betænkningen er med til at forbedre denne politik, da den påpeger en række problemer til hindring for, at markedet udvikles dynamisk, bl.a.: et manglende ensartet system til regulering af grænseoverskridende servicevirksomheders forpligtelser, samt at det er nødvendigt at supplere EU-dokumenterne i denne henseende. Uklarhed om lovgivningsbrug, hvilket skaber mentale barrierer over for udenlandske servicevirksomheder. En forringet beskyttelse af serviceforbrugerne over for servicevirksomhederne. Manglende regulering af de offentlige og private tjenesteydelser efter ens lovgivning. Afvigende lovgivning om grænseoverskridende servicevirksomheders ansvar. Manglende klarhed om ansvaret, hvilket er nødvendigt for at kunne beskytte disse tjenesteydelser.
Med henblik på at styrke serviceforbrugernes tillid skal man overveje at indføre et kvalitetscertifikat for servicevirksomhederne. Betænkningens konklusioner og teser er sammenfaldende med retsudvalgets kommentarer. Jeg vil gerne takke ordføreren for den kompetente betænkning.
Heide Rühle
for Verts/ALE-Gruppen. - (DE) Hr. formand! Også jeg vil gerne takke ordføreren, selv om jeg desværre endnu ikke har haft den fornøjelse at læse en af hans bøger. Men jeg noterer mig det og vil ved først givne lejlighed indhente det forsømte.
Tak for det gode samarbejde og tak for, at De har gjort Dem umage med at tage fat på vigtige spørgsmål i Deres betænkning. Der er ganske vist allerede skabt lovgivningsmæssige rammer for tjenesteydelser på det indre marked, som f.eks. tjenesteydelsesdirektivet eller direktivet om indbyrdes anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, men netop gennemførelsen af disse direktiver, nærmere bestemt af begge direktiver, lader desværre endnu meget tilbage at ønske. Jeg beklager derfor også, at Rådet ikke er til stede her i aften, som man endnu en gang kunne have indprentet, at vi forventer, at de to direktiver gennemføres efter tidsplanen, og at arbejdet i medlemsstaterne fremmes tilsvarende.
Men vi har brug for endnu flere initiativer, hvilket ordføreren med rette gjorde opmærksom på, for at styrke forbrugernes tillid til de grænseoverskridende tjenesteydelser på det indre marked. Herom findes der også tidligere betænkninger, der har behandlet vigtige spørgsmål. Fru Roithová har med sin betænkning gjort opmærksom på, at vi netop på internetområdet stadig mangler meget, og at forbrugerne netop på internetområdet endnu slet ikke har den fornødne tillid til grænseoverskridende tjenesteydelser. Hr. Lehtinen har ligeledes i sin betænkning påpeget tjenesteyderens pligter og spørgsmålet om, hvilken retsbeskyttelse man kan give forbrugere. Her vil jeg endnu en gang tage et emne op, som to tidligere talere allerede har nævnt i dag, nemlig lovgivningen om grænseoverskridende kollektive søgsmål. Vi har ubetinget brug for initiativer i denne retning, så forbrugerne har tillid til de grænseoverskridende tjenesteydelser. Det kan kun opnås via en styrkelse af deres retlige situation.
Både Roithovás og Lehtinens betænkning indeholder vigtige informationer om, hvor vi stadig har mangler. Kommissionen bør tage begge betænkninger alvorligt, når den nu gør arbejdet med virkelig at revidere, modernisere og ajourføre forbrugerlovgivningen.
Jens-Peter Bonde
for IND/DEM-Gruppen. - Hr. formand! Vi har vedtaget et servicedirektiv, hvor vi har overladt til Domstolen i Luxembourg at bestemme, hvad vi har besluttet! Vi ved endnu ikke, om man må respektere medlemslandenes overenskomster. Vi ved ikke, i hvilket omfang det er lovligt at fastsætte nationale kvalitetskrav. Vi ved ikke, om det er lovligt for medlemsstaterne at bestemme, hvilke serviceydelser de vil have i privat og offentligt regi. Betænkningen er derfor lige så uklar som retstilstanden. Vi venter på dommerne fra Luxembourg for at finde ud af, om vi kan beholde vore hospitaler og en lang række andre kerneydelser, som til sammen udgør vores velfærdssamfund.
I Danmark har vi sociale borgerrettigheder til alle, som vi finansierer over høje skatter, som kun 7 % af danskerne vil sætte ned. Og de 7 % skal nok blive betjent af dommerne i Luxembourg, men hvad med flertallet? Hvem beskytter beslutningerne og vores folkestyre? Vi har også et flexicurity-system, der er baseret på frivillige aftaler mellem arbejdsmarkedets parter. Hvordan kan de beskyttes? Det er nerven i den danske sociale model, der trues af servicedirektivets uklarheder og dommeraktivisme.
Junibevægelsen vil meget gerne medvirke til at skabe klare regler for et fælles marked for alle tjenesteydelser, som egner sig til markedet, men vi vil ikke hindre medlemslandene i også at have et folkestyre til at sætte grænser for, hvad der skal afgøres af vælgere, og hvad der skal afgøres af pengemænd.
Petre Popeangă
for ITS-Gruppen. - (RO) Hr. formand! Som bekendt er den frie udveksling af tjenesteydelser en af de fire grundlæggende friheder, der har afgørende betydning for det indre markeds funktion og effektivitet, et vigtigt element i den første søjle, der danner grundlag for EU's opbygning.
Dette er en af grundene til, at jeg mener, at en analyse af, hvordan vi opnår dette instrument til fremme af det indre marked, er både vigtig og nødvendig. Den er vigtig, da en vedvarende økonomisk og social udvikling af EU også i høj grad afhænger af tjenesteydelsesområdet, henset til at servicesektoren bidrager til næsten 70 % af det europæiske BNP. Den er nødvendig, da tallene for grænseoverskridende handel med tjenesteydelser er lave sammenlignet med tallene for varehandelen, en situation, der også gør, at EU-borgerne ikke har tillid til forbruget af sådanne produkter. Jeg vil på denne baggrund støtte og stemme for betænkningen.
Med hensyn til de relevante og værdifulde løsninger, som ordføreren har foreslået, mener jeg ikke desto mindre, at der burde have været foretaget en mere omfattende analyse af situationen i nogle af de nytiltrådte lande som f.eks. Rumænien, hvor markederne er langt mindre udviklede end i de fleste af EU's øvrige medlemsstater. Ud fra denne synsvinkel mener jeg, at betænkningen også burde have indeholdt en række mål for udjævning af udviklingsniveauet for de nationale markeder, hvilket er en forudsætning for udviklingen af det indre marked og således af grænseoverskridende tjenesteydelser.
Andreas Schwab
(DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Også fra min side skal der naturligvis lyde en tak til ordføreren. Samtalerne som optakt til denne betænkning har altid været frugtbare og interessante. Det meste fra disse samtaler er også realiseret i betænkningen, om end i det mindste fra mit synspunkt desværre ikke alt, for betænkningen understreger på visse steder, at realiseringen af det indre marked for tjenesteydelser er betydeligt bagud i forhold til EU's indre marked for varer. Jeg mener ikke, at dette virkelig kan dokumenteres videnskabeligt og heller ikke sagligt, fordi vi foruden tjenesteydelsesdirektivet har direktivet om indbyrdes anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer og andre direktiver på området for tjenesteydelser.
For det andet er tjenesteydelsesområdet på det indre marked et meget mere heterogent område end vareområdet. Det rækker fra underordnede tjenesteydelser over lægers eller advokaters tjenesteydelser til massetjenesteydelser som f.eks. store bank- og forsikringstjenesteydelser. At sammenfatte alle disse tjenesteydelser så enkelt, som det igen og igen sker her i parlamentet, anser jeg for at være farligt. Jeg tror, hvilket nogle talere før mig allerede har gjort opmærksom på, at en mere differentieret indfaldsvinkel ville være mere hensigtsmæssig.
Det tredje punkt, som også tages op med mellemrum, nemlig kollektiv klageadgang, bliver sandsynligvis heller ikke mere hensigtsmæssigt, ved at man hele tiden nævner det. Jeg tror, at man klart og tydeligt kan sige, at Parlamentet forventer af Kommissionen, at den engang i en undersøgelse undersøger de mangfoldige modeller, som allerede findes i Europa, for, hvad der virkelig ville være det bedste for EU. Jeg tror, at hermed er alt i hvert fald sagt om dette emne.
Ansvarssystemerne i de enkelte medlemsstater, hvilket er mit fjerde punkt, er stadig meget forskellige. Derfor kræves der et ensartet system af forpligtelser for tjenesteydere. En afklaring af retssystemet for disse forpligtelser vil resultere i mere konkurrence og et større udvalg for forbrugerne, men jeg tror, ligesom talerne før mig også til dels har sagt det, at det ville være forkert at opfordre Kommissionen til allerede nu at fremlægge et horisontalt instrument. Jeg stiller mig i forvejen meget skeptisk over for skabelsen af en sådan ansvarslovgivning på europæisk plan.
Małgorzata Handzlik
(PL) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren for at gøre opmærksom på de mange problemer, som forbrugerne møder på det indre marked.
Betænkningen gør korrekt opmærksom på den manglende retslige klarhed, den manglende tillid til sikkerheden og kvaliteten af tjenesteydelserne samt de europæiske forbrugeres generelle mangel på tillid til det grænseoverskridende forbrug. Det bekræfter statistikken: i 2006 foretog kun 6 % af forbrugerne et grænseoverskridende onlinekøb. Situationen har en dårlig indvirkning på konkurrencen, de små og mellemstore virksomheders aktiviteter og den voksende ulovlige økonomi. Uærlige enheder udnytter ofte forskellene i EU's retssystemer til at snyde. Når man observerer sådanne situationer, skal man naturligvis handle. Og det er netop, hvad vi gør.
Jeg vil her gerne minde om de mange måneders arbejde med servicedirektivet og revisionen af forbrugerlovgivningen. Som De ved, skal servicedirektivet være gennemført i alle medlemsstater inden december 2009. En stor del af de problemer, som ordføreren har nævnt, bliver helt sikkert løst, når gennemførelsen er fuldendt. Vi må ikke glemme, at servicedirektivet markant forbedrer forbrugernes rettigheder, da servicevirksomhederne takket være direktivet skal oplyse forbrugerne bedre om de udbudte tjenesteydelser, hvilket bidrager til et bedre og mere bevidst valg fra forbrugernes side, og forbrugerne bliver bedre beskyttet af de relevante institutioner.
Servicedirektivet indeholder ligeledes en række klare forpligtelser for servicevirksomhederne, herunder ved løsning af konflikter. Indtil servicedirektivets bestemmelser reelt er trådt i kraft, synes jeg ikke, at der er behov for at indføre yderligere retsinstrumenter. Og det er efter min overbevisning for tidligt at opfordre Kommissionen til at fremsætte et horisontalt instrument. Og det samme er tilfældet med en revision af hele forbrugerlovgivningen. Kommissionen har allerede foreslået en grønbog om forbrugerlovgivningen, og den fremlægger lovgivningsforslag om dette område i forbindelse med det videre arbejde. Til tider er mere lovgivning derfor ikke ensbetydende med bedre forhold. Og det bør man huske på.
Zita Pleštinská
- (SK) Hr. formand! Servicedirektivet, der skal være gennemført i alle medlemsstaters nationale lovgivning senest den 28. december 2009, vil få en mærkbar indvirkning på grænseoverskridende servicevirksomhed.
Tjenesteydernes grundlæggende forpligtelser er ikke fastlagt i dette direktiv og end ikke i grønbogen om gennemgang af forbrugerlovgivningen, og jeg glæder mig derfor over hr. Lehtinens betænkning om dette spørgsmål. Det søges i betænkningen at sikre, at såvel forbrugere som små og mellemstore virksomheder, der køber og sælger grænseoverskridende tjenesteydelser, kan få gavn af yderligere retssikkerhed, forenklede regler og omkostningsbesparelser.
Jeg mener, at europæisk standardisering er nøglen til håndværksvirksomhedernes og de små og mellemstore virksomheders succes, og indførelsen af EU-standarder er således et middel til at fremme sikkerhed omkring tjenesteydelser og garantere forbrugerrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende tjenesteydelser, som medlemsstater leverer. Forbrugerne, når de føler sig usikre på sikkerheden og kvaliteten af tjenesteydelser, har tendens til at skabe mentale hindringer over for udenlandske leverandører, således at de afskrækkes fra at gøre brug af grænseoverskridende tjenesteydelser. Hvis en forbruger har en negativ erfaring, vil denne erfaring ofte med urette få følger for alle udenlandske tjenesteydere.
Forbrugerne har mulighed for at løse tvister, der primært skyldes de forskellige gældende procedurer i de forskellige medlemsstater, inden for rammerne af Det Europæiske Netværk af Forbrugercentre, ECC-Net, og det grænseoverskridende klagenetværk for finansielle tjenesteydelser FIN-NET. I tilfælde hvor en forbruger har tilstrækkelige oplysninger om sine rettigheder i det indre marked, men uden held forsøger at udøve disse i en anden EU-medlemsstat, kan den pågældende forbruger anmode Solvit om hjælp.
Jeg glæder mig over, at der i betænkningen navnlig fokuseres på forbrugerne, idet de er et særlig grundlæggende og vigtigt element i det indre marked. Vores fælles mål må derfor være at skabe vilkår for forbrugere, der gør, at de har samme tillid, når de foretager køb i et andet land, som de har, når de foretager køb i deres eget land.
Zuzana Roithová
- (CS) Hr. formand! Selv om EF-traktaten sikrer sine borgere fri adgang til grænseoverskridende tjenesteydelser, er det kun et mindre antal tjenesteydere og forbrugere, der gør brug af denne fordel i det indre marked. Som følge af den begrænsede konkurrence er tjenesteydelser i grænseregionerne dyrere og ikke altid let tilgængelige sammenlignet med tjenester inde i landet.
Undersøgelser viser, at det ikke skyldes sprogbarrierer, men lovgivningen. Det er ikke altid klart, hvornår oprindelseslandets lovgivning er gældende, og hvornår den nationale lovgivning er gældende. På grund af modstanden mod oprindelseslandsprincippet fik vi desværre ikke mulighed for at tilvejebringe en bedre definition i servicedirektivet. Her i Strasbourg er denne betænkning også præget af en irrationel angst for at nævne oprindelseslandsprincippet, selv om mange tjenesteydere i mange erhverv ikke behøver at kende nabolandets lovgivning for at levere grænseoverskridende tjenesteydelser.
Vi vil snart få en retspraksis, der sætter en stopper for diskussionerne om, hvorvidt forbrugerbeskyttelse er omfattet af national lovgivning eller værtslandets lovgivning. Jeg mener, at hr. Lehtinens betænkning er et fremragende bidrag i denne forbindelse, da vores definition af tjenesteyderes generelle forpligtelser efter min mening bør være baseret på fastlagte EU-standarder.
Jeg er enig i, at de samme forpligtelser bør gælde for private som offentlige tjenesteydere på forbrugerbeskyttelsesområdet. Jeg støtter også finansieringen af kommunikationsnet mellem medlemsstater. Disse vil sikre en effektiv kontrol og fremme udenretslig bilæggelse af tvister.
Vi skylder i høj grad de europæiske borgere at forbedre vilkårene for den frie udveksling af tjenesteydelser. Med denne betænkning betales denne gæld til dels. Parlamentet giver Kommissionen politisk opbakning til klart at definere tjenesteyderes forpligtelser uanset deres oprindelse. Hr. Lehtinens betænkning vidner om det fremragende arbejde i Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse.
Viviane Reding
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg har lyttet meget omhyggeligt til drøftelsen af Parlamentets betænkning om forpligtelserne for udbydere af grænseoverskridende serviceydelser. Jeg vil gerne takke de ærede medlemmer for deres kommentarer. Tillad mig nu at understrege et par afgørende punkter.
For det første støtter Kommissionen hensigten bag betænkningen, som Parlamentet vil stemme om i morgen. Vi er virkeligt optagede af manglen på tillid blandt forbrugerne på det internationale marked for tjenesteydelser. Lad mig understrege, at jeg som kommissær for informationssamfundet finder denne mangel på tillid ved internethandler meget vigtig, og at vi må se på den.
For det andet har Kommissionen allerede, som jeg tidligere har nævnt, taget et antal initiativer, der sigter mod at afhjælpe den nuværende situation. Jeg har citeret servicedirektivet og revisionen af forbrugerlovgivningen. Sidstnævnte er i øvrigt en af de ting, min kollega, kommissær Kuneva, prioriterer meget højt.
Jeg vil gerne sige, at vi er meget taknemmelige for Parlamentets støtte, og gerne vil opfordre Parlamentet til at fortsætte med at bidrage til revisionsprocessen, og vi vil gerne sammen med Parlamentet kunne levere resultater så snart som muligt.
Hvad vil vi foreslå rent konkret i de kommende uger og måneder? Først vil en opsummering af reaktionerne på høringerne bliver offentliggjort på Kommissionens hjemmeside i begyndelsen af oktober. Så kommer en vurdering af virkningerne, udført med henblik på et muligt forslag fra Kommissionen i anden halvdel af 2008. Når medlemmerne har set omhyggeligt på dette problem, vil de bestemt være interesserede heri.
For det tredje er Kommissionen enig i behovet for at fremme sikkerhedsaspektet af tjenesteydelserne, for det er meget vigtigt bedre at kunne garantere sundhed og fysisk sikkerhed ved tjenesteydelser udbudt på det indre marked.
Sammen med medlemsstaterne vil vi henlede opmærksomheden på mulige mangler ved de nationale systemer eller en nødvendig håndhævelse af denne vurdering. Vi vil fremme uddannelse af forbrugerne og initiativer, der skal øge deres bevidsthed. Vi vil lette adgang til eksisterende oplysninger om uheld og skader i forbindelse med sikkerheden ved tjenesteydelser, der udbydes til forbrugerne, og et af de meget vigtige elementer, der er blevet understreget af adskillige medlemmer, drejer sig om kollektiv adgang til domstolene. Kommissionen udfører studier og konsulterer de berørte for at vurdere muligheden for et initiativ på dette område, men én ting er sikker, og det vil jeg gerne understrege - det bliver ikke et kollektivs søgsmål som i USA.
Endelig vil jeg gerne takke ordføreren for hans arbejde og Parlamentet for den vægt, det lægger på dette spørgsmål. Vi er sikre på, at Parlamentets betænkning vil hjælpe os i vores fremtidige arbejde i forbrugernes interesse.
Formanden
Rigtig mange tak, fru kommissær, for en interessant forhandling, hvor over 50 % af talerne var kvinder, og sådan bør det også være.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag den 27. september 2007.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Bogdan Golik  
skriftlig. - (PL) Hr. formand!
Jeg vil gerne takke Lasse Lehtinen for udarbejdelsen af den kompetente betænkning.
Den fri udveksling af tjenesteydelser er én af de fire grundlæggende rettigheder på det indre marked. I løbet af årene er servicesektoren blevet meget vigtigere for EU's økonomiske og sociale udvikling, og den har gennemgået en betydelig transformation.
På trods af EF-traktatens bestemmelser og den igangværende gennemførelse af servicedirektivet i de nationale lovgivninger bliver den fri udveksling af tjenesteydelser i praksis bremset af administrative bestemmelser og forskelle i medlemsstaternes retssystemer.
Når man tager udfordringerne og farerne affødt af globaliseringen samt manglerne i servicesektoren påvist i betænkningen i betragtning, er det meget vigtigt at iværksætte tiltag til at fjerne hindringerne for levering af grænseoverskridende tjenesteydelser.
Forbrugernes manglende tillid og firmaernes uvilje mod at drage ud over landets grænser begrænser adgangen til det indre marked. Tiltag fra Fællesskabet skal øjeblikkelig indføre mekanismer, der kan lette firmaernes, især SMV'ernes, samt forbrugernes anvendelse af det indre marked. Det er derfor nødvendigt at ensarte lovgivningen om levering af grænseoverskridende tjenesteydelser samt indføre en minimumsharmonisering af kvalitetskrav til beskyttelse af brugernes interesser.
Et styrket samarbejde mellem medlemsstaterne, begrænsede administrative procedurer samt en passende kontrol af de udbudte grænseoverskridende tjenesteydelser vil bidrage til flere grænseoverskridende aktiviteter. Harmonisering af kvalitetskravene vil styrke forbrugernes og leverandørernes tillid til de grænseoverskridende tjenesteydelser.
Ved at fremme grænseoverskridende tjenesteydelser dannes et velfungerende ensartet marked for tjenesteydelser, og hermed også et grundlag for, at det indre marked kan være samhørigt rent økonomisk.
