Markedsadgang for EU's virksomheder (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Guardans Cambó for Udvalget om International Handel om EU's strategi for øget markedsadgang for EU's virksomheder.
Ignasi Guardans Cambó
Hr. formand! Da man diskuterede Lissabonstrategien og alt, hvad den betød for Europas vækst og konkurrenceevne, blev spørgsmålet om udenrigshandel desværre ikke genstand for den opmærksomhed, det fortjener som en væsentlig del af en strategi om konkurrenceevne, vækst og beskæftigelse i EU som helhed. Vi er nu kommet videre, og Kommissionen har rettet op på denne situation og klart gjort udenrigshandelen, adgangen til markederne i tredjelande, til endnu en af de grundpiller, der skal føre til vækst og velfærd i Europa.
Eksporten af varer og tjenesteydelser er en grundlæggende del af vores økonomiers konkurrenceevne, og derfor af det, der kan skabe beskæftigelse og rigdom i EU. De største vanskeligheder for denne adgang for eksporten skyldes især de ikketoldmæssige hindringer, og ikke så meget mere eller mindre anerkendte toldtariffer. Kommissionen gennemførte i sin tid en omfattende høring, hvormed den understregede sin hensigt, som vi deler, inden for rammerne af en mere vidtfavnende strategi for et globalt Europa. Betænkningen dækker faktisk en god del af de svar, Kommissionen modtog i forbindelse med høringen, eller nogle af dem i hvert tilfælde, som den på daværende tidspunkt besluttede ikke at medtage.
Globaliseringen er ikke en ydre trussel, vi skal beskytte os imod, det er, i det mindste efter min mening, en fantastisk mulighed for at nå derhen, hvor vi ikke nåede hen før, og et større marked er et instrument til at skabe rigdom, dvs. at skabe beskæftigelse og velfærd. Betænkningen er helt sikkert, og det siger jeg særligt til den ene side af Parlamentet, fortaler for markedsadgang, og denne market access skal styrkes, og strategien kan og skal respektere de enkelte landes særlige omstændigheder. Det europæiske lederskab i forbindelse med denne handel skal til enhver tid respektere de nye økonomiers berettigede bekymringer.
Men den europæiske økonomi, som er en af de mest åbne økonomier i verden, kan ikke lade sig påvirke af visse dogmatismer. Der må ikke være uberettigede hindringer for eksporten af varer og tjenesteydelser, og det må der heller ikke være i forbindelse med offentlige licitationer, og på dette område kan og bør Kommissionen gøre mere. Den kan og bør forbedre sine instrumenter i Bruxelles, inden for rammerne af EU, med en bedre koordinering med handelsfremmeorganisationerne i medlemsstaterne og regionerne og med de involverede virksomheder. I denne forbindelse bør vi forstå begrebet subsidiaritet i dets bredeste betydning, hr. kommissær. Her har Kommissionen en rolle at spille, som ingen anden kan spille for den, og som ikke støder nogen ud, men som gør os alle rigere, ved at koordinere det, som andre allerede gør, måske uden den effektivitet som Kommissionen kan bibringe.
Betænkningen rejser i denne forbindelse en række konkrete punkter, i nogle tilfælde meget konkrete, som Kommissionen kan forbedre inden for rammerne om strategien om markedsadgang. Jeg vil ikke læse dem op her, men de er meget klare og præcise, og de kan også vurderes med den samme præcision. Vi anmoder desuden specifikt om, at Kommissionen definerer nogle ad hoc-aktioner for at forsvare og forbedre de små og mellemstore virksomheders tilstedeværelse på markederne i tredjelande, for det er dem, der kan få de største vanskeligheder, når de ikke bliver beskyttet.
Kommissionen kan og bør også koordinere ressourcerne bedre in situ uden at støde eller udelukke nogen. Hver enkelt stat, hver enkelt eksportfremmeorgan, hver enkelt handelsrepræsentant for en medlemsstat og EU's delegationer kan uden at genere hinanden styrke deres rolle i disse tredjelande. Den manglende kommunikation mellem aktørerne inden for udenrigshandelen, som enhver, der har besøgt området, har kendskab til, er ufuldstændig uberettiget. Såfremt det er muligt, må vi naturligvis heller ikke se bort fra en egentlig multilateral tilgang for at forbedre standardiseringen og kræve forbedrede mekanismer inden for rammerne af WTO, for det er alt sammen nyttigt.
Jeg synes derfor, at vi alle skal glæde os over vedtagelsen af denne betænkning, formentligt med et stort flertal. Jeg vil gerne komme med en særlig tak til Udvalget om International Handels sekretariat, der har medvirket ved udarbejdelsen, og de stedfortrædende ordførere for de forskellige parlamentariske grupper, der har bidraget med deres ændringsforslag, og som har beriget teksten.
Dette er starten på en ny politisk fremdrift. Det er ikke et papir, der skal vedtages og hænges op på væggen. Dette er starten, som det fremgår af selve navnet, på en strategi, og en strategi kræver en række foranstaltninger, der skal gennemføres, og som vi til sin tid vil anmode Kommissionen om at komme tilbage til Parlamentet og fortælle os om, hvordan det er gået.
Peter Mandelson
Hr. formand! Jeg takker ordføreren, hr. Guardans Cambó, og Udvalget om International Handel mange gange for denne meget konstruktive betænkning. Den bekræfter, at vi deler en fælles vision både om betydningen af en proaktiv markedsadgangsstrategi for europæiske virksomheder og arbejdstagere og om de grundlæggende principper, der bør ligge til grund for denne strategi.
De prioriteringer, der er fastsat her - SMV'er, hindringer for tjenesteydelser og investeringer, offentlige indkøb og intellektuelle ejendomsrettigheder - er i høj grad også mine prioriteringer. Det er det samme budskab, som Det Europæiske Råd sendte i juni sidste år og igen som reaktion på vores situationsrapport i sidste måned. Vi har opbygget en stærk ny enighed om betydningen af dette arbejde.
Kernen i den strategi for det globale Europa, som vi forelagde i 2006, var forpligtelsen til både at holde vores egne markeder i Europa åbne og til på ny at anvende vores ressourcer til at skabe nye muligheder for europæiske arbejdstagere og virksomheder på vores vigtigste handelspartneres markeder. Det kan vi frem for alt gøre gennem en vellykket WTO-handelsaftale, men vi kan også gøre det gennem en ny generation af frihandelsaftaler. Det kræver også en mere nøgtern tilgang til moderne handelshindringer og navnlig ikketoldmæssige barrierer, som ikke opererer ved grænsen, men bag grænsen. Europas arbejdstagere og virksomheder kan konkurrere næsten hvor som helst, hvis de får rimelige muligheder for at konkurrere og lige konkurrencevilkår. Det er vores opgave at støtte dem og give dem en platform til at gøre det, altså at sætte fokus på de barrierer, betingelser og diskriminerende lovgivningsmæssige praksis, der modarbejder dem og nægter dem rimelige muligheder for at konkurrere og handle.
Udfordringen i 2007 har været at føre denne politik ud i livet. Vi har navnlig fokuseret på at styrke vores ressourcer på stedet på vores vigtigste markeder ved at skabe markedsadgangsteam bestående af en virksomhed, en medlemsstat og medarbejdere og eksperter fra Kommissionen. Det er disse mennesker, der virkelig kender markederne og har føling med lokalpolitikken og en klar fornemmelse for, hvad der er nødvendigt, og hvad der er muligt. Det har ført til positive resultater. I løbet af de sidste seks måneder har vi haft stor succes i Sydamerika, Centralasien, Sydasien, Japan og Rusland. Vi har også intensiveret vores samarbejde med USA om markedsadgangsspørgsmål, og det har medvirket til nogle af disse succeser.
Vi har også indført et onlineklageregister for EU-virksomheder og indledt realtidsrapportering og månedlig rapportering om markedsadgangsarbejdet. Derfor er jeg lidt uenig i udsagnet i betænkningen om, at Kommissionen ikke har gjort nok for at udnytte dette partnerskabs fulde potentiale i indledningsfasen. Det betyder dog ikke, at jeg mener, at samarbejdet er perfekt, eller at jeg på nogen måde ignorerer, at vi kunne have gjort noget anderledes, og endog bedre, end vi gør for øjeblikket.
Jeg er enig i, at denne nye strategi er en dynamisk proces, der kræver konstant årvågenhed og konstant engagement. Den kræver faktisk også flere fremtrædende fortalere for det, vi gør, og hvordan vi bærer os ad med at forfølge vores mål, både i Parlamentet og blandt medlemsstaterne - mennesker, som tror på økonomisk åbenhed, men som heller ikke er bange for at argumentere for gensidig markedsåbning, navnlig blandt de nye økonomier, hvis egen vækst er drevet af deres adgang til vores markeder. Det er rimeligt, det er retfærdigt, og det er det princip for international handel, som vi tror på - at når vores markeder er åbne for andre, bør de også gradvist åbne deres markeder for os, hvis princippet for international handel skal overholdes korrekt.
Jeg er enig med ordføreren, når han opfordrer alle aktører til at deltage aktivt i dette partnerskab. Vi forbedrer løbende vores koordineringsarbejde på stedet sammen med medlemsstaterne og erhvervslivet, men disse eksperter må også intensivere arbejdet, hvis vi skal udfolde vores potentiale.
Hvad angår ressourcer, er jeg meget taknemmelig for det yderligere personale, som budgetmyndighederne har tildelt til GD Handel. Vi vil vedblive med at presse på for at få flere ressourcer til de vigtigste markeder i Asien og i f.eks. Brasilien. I mellemtiden har vi øget antallet af medarbejdere, der beskæftiger sig med markedsadgangsaktiviteter i Bruxelles.
Endelig har jeg også bemærket Deres anmodning om at modtage en årsberetning fra Kommissionen. I forbindelse med den regelmæssige orientering vil jeg med glæde drøfte den årlige aktivitetsrapport med Parlamentet.
Jeg takker endnu en gang ordføreren og Parlamentet for engagementet i dette overordentligt vigtige arbejde. Det er afgørende, at vi fastholder vores energi og engagement i 2008 og fremover. Denne prioritering betyder meget for mig og mine tjenestegrene. Den betyder meget for Europas virksomheder og for den beskæftigelse, de kan skabe for arbejdstagerne, som følge af øget markedsadgang og den styrkelse af verdenshandelen, der er kernen i vores handelspolitiske strategi for et globalt Europa.
(Bifald)
Silvia-Adriana Ţicău
Hr. formand, hr. kommissær! EU's markedsadgangsstrategi blev iværksat i 1996. Kommissionen udviklede en gratis service, der giver de europæiske eksportører adgang til et elektronisk, offentligt, ajourført register om betingelserne for markedsadgang i ca. 100 lande.
I 2007 gav handelen i euroområdet et overskud på 28,3 milliarder euro sammenlignet med et underskud på 9,3 milliarder euro i 2006. I 2007 havde EU-27 et underskud på 185,7 milliarder euro sammenlignet med et underskud på 192,1 milliarder euro i 2006. Derfor bør der træffes foranstaltninger på fællesskabsplan, så medlemsstaterne uden for euroområdet bliver mere konkurrencedygtige.
Vi mener, at markedsadgangen vil blive lettet ved at fremme EU's værdier og principper i tredjelande, ved at fremme åbne markeder, ved at tilnærme sociale standarder og miljøstandarder og ved at sikre beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder.
Investeringer i forskning, kampagner for at offentliggøre de tilgængelige tjenesteydelser og informationer, forbedring af Fællesskabets edb-system vedrørende markedsadgang, sammenkædning af de specifikke databaser og uddannelse af specialister, som kan støtte de europæiske virksomheder, bør indgå i Kommissionens partnerskab med medlemsstaterne og de europæiske virksomheder.
Corien Wortmann-Kool
Hr. formand! Kommissionens nye strategi for markedsadgang skal helt konkret hjælpe med at fjerne hindringer i tredjelande. Det er derfor, som kommissæren siger, en berettiget tilføjelse til WTO og en vigtig tilføjelse til frihandelsaftalerne. Jeg er meget glad for Europa-Parlamentets positive betænkning, og jeg vil gerne takke ordføreren, Ignasi Guardans Cambó, som det også lykkedes at opstille så tydelige prioriteter, nemlig et bedre samarbejde med det europæiske erhvervsliv og mere støtte til SMV'er og et støttepunkt i Kommissionen, men også lokalt i tredjelande. Jeg synes, at det europæiske institut i Kina for europæiske SMV'er er et glimrende initiativ fra Kommissionen.
Det drejer sig om gensidighed. Vi åbner vores marked for tredjelande, og så skal disse tredjelandes markeder også åbnes for vores europæiske virksomhed, i særdeleshed i de store vækstøkonomier Kina, Indien, Brasilien og Rusland. Det skal vi derfor prioritere i denne strategi for markedsadgang, med markedsadgangsteam, som kan støtte europæiske virksomheder i disse lande. Det betyder, at vi er nødt til at stille tilstrækkeligt med personale til rådighed til dette, også på de europæiske ambassader, som De også sagde. Det europæiske erhvervsliv er verdens største eksportør, og vi må konstant konkurrere med protektionistiske foranstaltninger, også i disse tredjelande. Opstil Deres prioriteter for de områder, som er vigtige, nemlig tjenesteydelser, offentlige kontrakter, investeringer, intellektuel ejendom og toldprocedurer.
Jeg er glad for, at De har bebudet, at De årligt vil rapportere til os, og det er derfor også godt at drøfte prioriteterne hvert år. De viser, at De er ambitiøs her, og det er værdifuldt for os. Jeg håber virkelig, at De også viser, at De har ambitioner, når det gælder tilpasningen af handelsbeskyttelsesinstrumenterne, lige så store ambitioner som dem, De har, når det gælder denne strategi.
Carlos Carnero González
Hr. formand! Jeg vil gerne begynde mit indlæg med at lykønske ordføreren med hans meget vigtige indsats med hensyn til forslag og analyse.
Her i Parlamentet stemmer vi ikke om begrundelser, men hvis vi skulle gøre det i forbindelse med denne betænkning, ville jeg stemme for, idet den på bedste vis retfærdiggør de vigtigste forslag til bestemmelser. Derfor synes jeg, at jeg kan bekendtgøre Den Socialdemokratiske Gruppes støtte sammen med en opfordring til, at ordføreren tager hensyn til de vigtigste af vores ændringsforslag, dem, der især kendetegner vores idealer som en venstrefløjsgruppe.
Europa er rent faktisk den største eksportør af varer og den største leverandør af serviceydelser i verden. Og med globaliseringen har vi en legitim ret til at kræve, at vores produkter og tjenesteydelser bliver mere tilstedeværende på markederne, i dette tilfælde på markederne i de nye vækstlande. Hvorfor ikke? Det er logisk og normalt, og det er det, vores borgere ønsker. Derfor er forslagene i betænkningen og i Kommissionens meddelelse korrekte, idet de starter med at bekæmpe de ikketoldmæssige barrierer, som ordføreren så udmærket kalder en "hydra". En hydra, som ligger bagved, men som ikke kun forhindrer de europæiske produkter og tjenesteydelsers adgang til markederne, men også en afbalanceret udvikling i disse lande og på disse markeder.
Jeg synes derfor, at betænkningen går i den rigtige retning, for det drejer sig om at opfylde vores Lissabonstrategi og styrke vores sociale model og om at sikre, at denne model bliver indført i de vækstlande, vi ønsker at handle med. Efter min mening er dette helt sikkert til gavn for de europæiske arbejdstagere og arbejdstagerne i disse lande.
Vi insisterer på spørgsmålet om arbejdsforhold, vi insisterer på sikkerhedsspørgsmålet, vi insisterer på miljøbeskyttelsen og i almindelighed på menneskerettighederne. Det er vores centrale ændringsforslag.
Jeg beder endnu en gang ordføreren om at være opmærksom på dem, og naturligvis også på, hvordan vi fører det ud i livet. Ved hjælp af et endnu stærkere samarbejde - jeg ved ikke, om det kan kaldes "forstærket", da det skaber lidt forvirring med hensyn til de institutionelle bestemmelser i den nye traktat - mellem EU, medlemsstaterne og virksomhederne, hvor vi begynder med støtten til de små og mellemstore virksomheder, så tillykke og godnat.
Cristiana Muscardini
Hr. formand, mine damer og herrer! Der er som bekendt tale om et delikat spørgsmål, der bliver fulgt med stor opmærksomhed i vores respektive lande.
UEN-Gruppen er meget tilfreds med det forslag, som hr. Guardans Cambó har stillet, og det supplerende arbejde, som Udvalget om International Handel har udført. Jeg vil gerne lykønske ordføreren med hans analyse og europæiske fokus og således med den vægt, han har lagt på de vanskeligheder, der ofte opstår som følge af de uberettigede hindringer, som den europæiske industri står over for på de internationale markeder.
At forbedre konkurrenceevnen er ensbetydende med at arbejde kraftigt for, at Lissabonstrategien bliver en succes. Hvis vi giver den europæiske industri bedre adgang til de internationale markeder, giver vi virksomhederne mulighed for at vokse, investere i knowhow og teknologi og skabe større beskæftigelse. Det er, hvad mange økonomiske sektorer i vores lande beder os om.
Der er forskellige hindringer for den europæiske industris adgang til de udenlandske markeder. Disse barrierer består af en række forskellige foranstaltninger, der strækker sig lige fra uklare bestemmelser og hindringer for investeringer eller markedsadgang til illoyal handelspraksis, ringe opmærksomhed på de intellektuelle ejendomsrettigheder, udbredt kopiering af europæiske produkter og mere generelt alvorlige og systematiske overtrædelser af WTO-reglerne og andre regler, der gælder for den internationale handel.
Kommissionens meddelelse går i den rigtige retning, og Parlamentet vil gerne støtte de angivne initiativer, der tager sigte på at forbedre adgangen til de udenlandske markeder. Et af disse initiativer er indførelsen af et stærkere strategisk partnerskab mellem Kommissionen, der bevarer sin koordinatorrolle, medlemsstaterne og EU's virksomheder med det formål at støtte de økonomiske aktører og navnlig de små og mellemstore virksomheder, der gerne vil have forbindelser til tredjelandene eller eksportere til dem.
Kommissionens delegationer i visse nøglelande har brug for en stærkere repræsentation. Dette bør være en del af en bredere strategi, der gennemføres sammen med vores vigtigste handelspartnere, såsom USA, Japan og Canada, der på internationalt plan har de samme bekymringer som os, og som sammen med EU kan arbejde for en multilateral aftale på dette område, idet vi støtter de WTO-mekanismer, der sørger for en hurtig reaktion i tilfælde af nye ikketoldmæssige barrierer.
Derfor er det nødvendigt, at en multilateral indsats - som er den mest effektive indsats på grund af de mange lande, der er involveret, men som også er den vanskeligste indsats - bliver ledsaget af aftaler, hvor vi identificerer og finder en løsning på den inkonsekvens, der er forbundet med eksistensen af uberettigede hindringer i tredjelandene.
Carl Schlyter
for Verts/ALE-Gruppen. - (SV) Hr. formand! Når man læser Kommissionens meddelelse og navnlig Parlamentets betænkning, skulle man tro, at stakkels lille EU bliver forskelsbehandlet af onde udenlandske magter. Det fremgår især af punkt 4 i betænkningen, hvor der står, at vi indtrængende opfordrer Kommissionen til at sikre, at EU's handelsinteresser forsvares mod skadelig eller illoyal handelspraksis i tredjelande. Videre står der, "at EU, når tredjelande uberettiget begrænser adgangen til deres markeder for EU-virksomheder, bør reagere hurtigt og bestemt".
Vi bør være forsigtige, når vi bruger et sådant sprog om tidligere kolonier. De husker, da Europa sidst reagerede bestemt for at forsvare sine interesser. Det sprog kan skade os mere en nogen handelsrestriktioner.
Kommissionen har naturligvis ret i, at der findes tekniske handelshindringer og uretfærdige regler. Dem skal vi selvfølgelig stille og roligt drøfte med vores partnere og løse eventuelle problemer. Indbyd ikke bare virksomheder, men også frivillige organisationer, også organisationer fra tredjelande. Så kan vi måske forstå årsagen til reglerne og vurdere, om de er rimelige eller ej.
Jeg er bekymret over 10-punktslisten. Restriktive eksportvilkår for råvarer, et loft for udenlandsk ejerskab i tjenesteydelsessektoren, hindringer for udenlandske direkte investeringer, procedurer for offentlige indkøb og anvendelse af statsstøtte må opfattes som barrierer for handelen, der har deres berettigelse, for de hidrører fra legitim lovgivning og er administrative foranstaltninger fra offentlige myndigheder. De kan ikke fjernes uden offentlige høringer og drøftelser, hvis stabiliteten i de pågældende lande ikke skal bringes i fare.
Lande må have ret til at beskytte sundheden og miljøet og have indkøbsprocedurer, der sikrer, at deres lokale virksomheder ikke udelukkes fuldstændig fra international konkurrence, hvorved der skabes massearbejdsløshed. Vi kan heller ikke stille urimelige krav til lande, der knap nok har ressourcer til at beskytte menneskerettighederne, om, at de skal beskytte vores immaterielle rettigheder. Vi må hellere frikende end domfælde.
Vi skal slå ned på de regler, der tager sigte på at begunstige virksomheder i deres lande, som har aktiviteter i udlandet, og som forsøger at skade andre udenlandske aktører. Det er der, vi kan fjerne regler. Vi må engang imellem kunne se igennem fingre med regler, som direkte eller indirekte tager sigte på at beskytte befolkningen eller virksomheder, der har aktiviteter lokalt. Vi beskyttede selv vores virksomheder, indtil de var stærke nok til at konkurrere internationalt. Det skal andre også have mulighed for.
Christofer Fjellner
(SV) Hr. formand! At skabe markedsadgang er ensbetydende med at afskaffe told og ikketoldmæssige barrierer for handelen rundt omkring i verden. Det er en enormt vigtig prioritering for EU's handelspolitik. Det skaber ikke bare forretningsmuligheder for europæiske virksomheder, men giver også adgang til bedre og billigere produkter i andre dele af verden. Det skaber velstand i hele verden.
Det er også et spørgsmål, som vi efter min opfattelse er usædvanligt enige om i Europa-Parlamentet. Det er glædeligt på et tidspunkt, hvor protektionismen er i fremmarch verden over. Derfor mener jeg også, at Kommissionens meddelelse og hr. Guardans Cambós betænkning er mere relevante end nogensinde. De er virkelig gode.
I denne debat vil jeg gerne påpege et andet spørgsmål, som vi ikke må glemme - den anden side af åbenheden. Jeg mener, at de ting hører sammen. Europæiske virksomheder har også brug for åbenhed inden for Europa for at kunne blive konkurrencedygtige på globalt plan og udnytte den markedsadgang, som vi kan skabe i andre lande. I vores globaliserede verden, hvor stadig flere virksomheder har globale forsyningskæder, kan vores egen told være lige så skadelig for vores succesfulde virksomheder som den told, vi bekæmper i andre lande.
Jeg har et konkret forslag til kommissæren, som måske kan bidrage til at løse dette problem. Når virksomheder har handelsproblemer inden for EU, meddeler de dem til SOLVIT, som er et glimrende værktøj til at øge mobiliteten på det indre marked. Hvis en virksomhed har problemer med at eksportere til et land uden for EU, meddeles det til markedsadgangsdatabasen. Det er også overordentligt vigtigt. Begge disse systemer ligger til grund for forhandlinger om, hvordan handelen kan lettes. Forhåbentlig kan vi udvikle enten markedsadgangsdatabasen eller SOLVIT for også at kunne løse problemer, som importvirksomheder i EU udsættes for.
Hvis vi gør det, kan både vi og resten af verden fortsætte i en mere frihandelsorienteret retning. Så kan vi vise, at Europa fører an i arbejdet med at åbne markeder både ude og hjemme.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Hr. formand! I hr. Guardans Cambós betænkning berøres alle områder forbundet med EU's strategi for øget adgang til tredjelandemarkeder for EU's virksomheder.
Denne adgang bliver ofte meget begrænset som følge af protektionistisk praksis, unfair konkurrence og bureaukratiske barrierer. Især besværes små og mellemstore virksomheders eksport. Disse virksomheder skaber de fleste arbejdspladser i Europa. De har begrænsede muligheder, eftersom de ikke har de fornødne midler til forskning eller ny teknologi. De har heller ikke råd til at etablere sig på disse markeder eller tilpasse produkterne og tjenesteydelserne til modtagerne.
Betænkningen fremhæver korrekt, at EU-administrationen, den nationale administration og diplomatkorpset skal yde virksomhederne en betragtelig bistand. EU skal styrke de logistiske tiltag og yde virksomhederne en passende støtte, så de nemmere kan klare sig på tredjelandemarkederne.
Georgios Papastamkos
(EL) Hr. formand! Ligesom De, hr. kommissær, er vi særligt bekymrede over manglen på gensidige betingelser for markedsadgang og den ulige behandling af europæiske produkter, som mange partnere udsættes for.
I tekstil- og beklædningsindustrien f.eks. anvender EU en gennemsnitlig told på 9 %, som er en af verdens laveste. Samtidig opkræver mange konkurrenter told på så meget som 30 % og derover, og dertil kommer en mængde ikketoldmæssige hindringer.
Således må de nye økonomier også til en vis grad acceptere gensidighedsprincippet i indrømmelser alt efter deres udviklingstrin og konkurrenceevne i en given sektor. Beskyttelsen af intellektuel ejendomsret og geografiske betegnelser på globalt plan er stadig temmelig utilstrækkelig, og det neutraliserer konkurrencefordelen ved europæiske industri- og landbrugsprodukters høje merværdi.
Harmoniseringen af internationale reguleringsmodeller og -regler letter adgangen til udenlandske markeder og må ikke gøre de europæiske lovgivningsmæssige rammer for miljøbeskyttelse, social beskyttelse, beskyttelse af folkesundheden og forbrugerbeskyttelse mere fleksible.
Tværtimod: Målet er konvergens, men i en opadgående retning. Særlig betydning har klassificeringen af importvarer i henhold til de relevante specifikationer og krav og udviklingen af vellykkede metoder til håndtering af miljødumping og social dumping.
Til sidst vil jeg understrege, at små og mellemstore virksomheder skal være kernen i den nye markedsadgangsstrategi.
Jeg lykønsker ordføreren, skyggeordføreren og kommissæren. Vi bifalder Kommissionens initiativ om den nye markedsadgangsstrategi.
Zuzana Roithová
(CS) Hr. formand! Jeg er også overbevist om, at Kommissionens delegationer og de nye markedsadgangsteam, der opererer i tredjelande, kræver et betydeligt stærkere mandat. Kommissionen bør efter min opfattelse genoverveje sine prioriteringer for allokering af personaleressourcer i EU's delegationer og øge antallet af delegationsmedarbejdere, navnlig i Kina, Indien, Rusland og Brasilien. Medlemsstaterne bør bidrage mere til disse delegationers menneskelige og finansielle ressourcer svarende til deres handelsinteresser. Desuden bør Kommissionen og medlemsstaterne forbedre samarbejdet med de europæiske handelskamre, handelssammenslutninger og medlemsstaternes organer i tredjelande. Det er afgørende for informationsudvekslingen mellem delegationer, diplomatiske repræsentationer og europæiske erhvervssammenslutninger. Det ville især være til gavn for SMV'er. Hovedmålet med vores strategi bør imidlertid være gensidighed i handelsforbindelser, navnlig i f.eks. Kina, og strengere håndhævelse af international handelslovgivning, uden at denne håndhævelse stemples som protektionisme.
Mairead McGuinness
(EN) Hr. formand! Det interesserede mig, at kommissæren var den eneste, der nævnte WTO-forhandlingerne. Måske er dette en lejlighed til at få oplysninger om de nye muligheder på vores vigtigste handelspartneres markeder, som en vellykket WTO-aftale kan give os. Men De sagde også, hr. kommissær, at en ny generation af frihandelsaftaler kunne være en mulighed. Indrømmer De et nederlag i WTO? Måske kunne De give os nye oplysninger om det, for det er efter min mening en meget vigtig del af denne debat.
Jeg vil også bede Dem om at afklare nogle spørgsmål om den aktuelle situation for WTO's landbrugsdel. Der er bekymringer over yderligere indrømmelser fra EU's side vedrørende importtold på følsomme varer og store forhøjelser af toldsatserne som led i planerne, for der er også spørgsmålet om, hvilke fremskridt De gør i WTO, hvad angår adgang for ikkelandbrugsvarer og tjenesteydelser. Jeg mener, at vi i forbindelse med denne debat må have de seneste oplysninger, hvis De kan give os dem.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Hr. formand! Jeg vil gerne gøre opmærksom på tre forhold i mit indlæg i denne forhandling. EU skal for det første altid have en entydig og bestemt holdning, når en hvilken som helst medlemsstats eksportinteresser krænkes som følge af uretfærdig praksis i tredjelande. EU's standpunkt om blokaden af polsk kød og planteprodukter på det russiske marked skal således roses. Dette standpunkt blev dog desværre først udtrykt over for Rusland, da landet over et år havde haft restriktioner på polsk eksport, og det skete først efter, at Polen nedlagde veto og blokerede for forberedelsen af en aftale mellem EU og Rusland.
Åbningen af EU-markedet for varer og tjenesteydelser fra tredjelande skal for det andet foretages på grundlag af princippet om gensidighed, og EU skal sørge for, at eksportører fra tredjelande inkluderer beløb til overholdelse af økologiske standarder og arbejdstagernes sociale sikkerhed i produktionsomkostningerne. Hvis omkostningerne ikke inkluderes, bliver de europæiske varer taberen i konkurrencen på verdensmarkederne.
Man skal for det tredje åbne EU-markedet meget forsigtigt for landbrugsprodukter fra tredjelande. En fuldstændig åbning vil nemlig medføre, at mange områder inden for europæisk landbrug forsvinder, hvilket vil true fødevaresikkerheden i Europa.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand! Åbenhed i økonomien, åbenhed på markedet er kendetegnende for den moderne markedsøkonomi, det 21. århundredes økonomi, det er en ny kvalitet i verdensøkonomien. Ikke alle virksomheder kan klare sig i konkurrencen, især ikke i en konkurrence, der ikke altid er ren, en konkurrence, der er domineret af de store og stærke.
Hvor både store og små firmaer er i stand til at importere, er chancerne for udvikling af eksport størst for de store firmaer. Det er nemlig nødvendigt med store bidrag til markedsføring og opbygning af et helt logistisk system med henblik på at blive etableret på et marked. Det forekommer derfor begrundet, at små og mellemstore firmaer organiserer fælles tiltag med henblik på at udvikle eksporten, specielt hvad angår markedsføring.
Man skal tillade en vis bistand, statsstøtte til firmaer for så vidt angår promovering af eksport, især vedrørende knowhow. På WTO-plan er det desuden nødvendigt at fremme handelsudviklingen mellem små og mellemstore firmaer. Adgangen til informationer for enheder, der deltager på det globale marked, får en særlig betydning. I forbindelse med indbyrdes handel skal man skabe en ny kvalitet, man skal først og fremmest skabe lige adgangsmuligheder til markedet.
Peter Mandelson
Hr. formand! Jeg takker Dem og medlemmerne for en meget konstruktiv og nyttig debat om denne fremragende betænkning. Jeg er især taknemmelig over for det medlem, der krævede en revurdering af allokeringen af personale i Kommissionens delegationer i centrale økonomier. Det var efter min mening et glimrende forslag, og jeg vil ikke tøve med at viderebringe det til mine kolleger. Jeg kunne tale i timevis om de få delegationsmedarbejdere, der f.eks. arbejder med handelsspørgsmål i Kina, sammenlignet med det betydeligt større antal medarbejdere, der arbejder med en meget begrænset udviklingsbistand og samarbejde i landet, set i lyset af de milliarder af euro, der står på spil for Europa inden for handel. Men det vil jeg ikke gøre. Jeg vil ganske enkelt tage forslaget til efterretning og viderebringe det.
Det passer ikke, at jeg slår til lyd for frihandelsaftaler på bekostning af WTO-forhandlinger. Alle, der har kendskab til den handelsstrategi for det globale Europa, som vi forelagde i november 2006, forstår, at mit arbejde for indgående og omfattende frihandelsaftaler, der virkelig bidrager til at øge den samlede verdenshandel og ikke bare omdirigerer den, har indgået i vores strategi side om side med vores engagement i WTO-forhandlingerne, dvs. Doha-runden. Jeg kan forsikre medlemmet for, at jeg fortsat arbejder for, at de lykkes, og ikke for, at de slår fejl. Rygterne om yderligere uacceptable eller upassende indrømmelser inden for landbrug er løse. De eneste rygter, jeg har hørt, om den slags uberettigede indrømmelser, hidrørte faktisk fra den irske udenrigsminister på Rådet (almindelige anliggender) i dag. Disse rygter synes at være i omløb inden for et forholdsvis lille interessefællesskab.
Sandheden er, at vi inden for landbrug - og andre områder af Doha-forhandlingerne - vil gå så langt, som det er fornuftigt af os at gå for at bidrage til, at WTO-forhandlingerne lykkes, men det skal naturligvis være inden for rammerne af det mandat, som vi har fået på grundlag af reformen af den fælles landbrugspolitik i 2003.
Det er rigtigt, at vi har to nye forhandlingstekster, som formændene for forhandlingsgrupperne har forelagt i de seneste uger. På landbrugsområdet bryder vi os ikke om alt, hvad der står i teksten, men der er ikke noget i den tekst, som vi ikke kan håndtere, eller som får os til at overskride vores mandat.
Hvad angår markedsadgang for ikkelandbrugsvarer - industrivarer - er situationen efter min opfattelse ikke så tilfredsstillende. Der har den nye tekst, som formanden har forelagt, gjort forhandlingerne mere flydende i stedet for at skabe et mere konkret grundlag. Det beklager jeg, men det er også noget, som vi må arbejde med og forhandle os ud af.
Disse debatter ville ikke være så morsomme uden hr. Schlyters bidrag. Hver gang han tager ordet, føler jeg mig altid bestyrket i mit personlige engagement i og min personlige overbevisning om frihandel. Hans indlæg overbeviser mig altid om, at vi er på rette vej. Det er ikke et spørgsmål om stakkels lille EU, der kæmper med de mægtige titaner blandt de nye økonomier, og det drejer sig heller ikke om, at Kommissionen er ramt af et anfald af aggressivitet på handelsområdet, hvor vi uden høring eller drøftelser forsøger at pådutte andre vores interesser.
Sandheden er, at de af os, der tror på international handel, stræber efter en balance, og vi stræber efter gensidighed, men vi stræber også efter gensidig fordel. Når vi søger åbninger i andres økonomier, gør vi det ikke bare for at tilfredsstille os selv eller for at tjene vores egne interesser og vores egne behov. Vi bidrager også til velfærd og vækst i de økonomier, som vi opfordrer til større åbning.
Liberaliseringen af økonomier er naturligvis noget, der skal ske gradvist. Det er en gradvis proces og ikke en eksplosion eller et pludseligt chok. Sandheden er, at nye økonomier har fordel af større åbning. Den medfører nyttig konkurrence, som stimulerer innovation og ansporer til produktivitet i disse økonomier, den medfører lavere omkostninger til rå- og hjælpestoffer for den lokale industri, den medfører billigere varer for forbrugerne i de nye økonomier, og den medfører tilførsel af kapital, teknologi, kreativitet og moderne ledelsesmetoder til de nye økonomier.
Sandheden er, at denne proces med åbning over for og integration i den globale økonomi sikrer disse nye økonomiers vækst og stabilitet, så deres virksomheder kan vokse, så der skabes hårdt tiltrængte job for arbejdstagerne i disse økonomier, og så der skabes varer og tjenesteydelser til eksport, hvorved de kan opnå en stigende andel i den internationale handel. Åbning avler med andre ord åbning. Vores velstand og vores muligheder avler muligheder for dem, der lever og arbejder i de nye økonomier. Der er med andre ord tale om en moralsk forsvarlig proces, og det er netop det, den markedsadgangsstrategi, som ordføreren har forelagt en fremragende betænkning om, drejer sig om.
Til sidst vil jeg sige, at det i forbindelse med lokale indkøb er vigtigt at støtte og fremme nye økonomiers og udviklingslandes kapacitet til at forsyne deres lokale indkøbsmarkeder. Men hvis det fører til højere udgifter til offentlige indkøb i disse økonomier, til ineffektivitet, til manglende gennemsigtighed og i visse tilfælde endog korruption i forbindelse med offentlige indkøb, hvem er det så, der betaler? Det er lokalbefolkningen selv, de lokale arbejdstagere og de lokale skatteydere i nye økonomier og udviklingslande, som har vanskeligt ved at klare de udgifter.
Det er årsagen til, at det er vigtigt, at politikker for offentlige indkøb og adfærd i nye økonomier skal være åbne og gennemsigtige. Det er ikke bare for at glæde og tilfredsstille "stakkels lille" EU.
Ignasi Guardans Cambó
Hr. formand! Der er ikke meget at tilføje. Jeg vil indlede med endnu en gang at takke alle dem, der har beriget denne debat, ikke bare i dag, men lige siden debatten begyndte, med deres bidrag, ændringsforslag og endog de uformelle samtaler, vi har haft, som har ført til en endelig tekst, som ikke er et arbejde, der er udført af ordføreren alene, men af alle, der har deltaget.
Vi var stort set enige om diagnosen, og jeg var meget overrasket over tonen i nogle af bemærkningerne fra De Grønne. Det ville være interessant, hvis den pågældende kollega rejste ud og så resultaterne og følgerne af frihandel på stedet og også tog ud og forklarede en mellemstor virksomhed i f.eks. Barcelona, hvor jeg bor, at dette er en "kolonialistisk tilgang". Jeg kunne nævne et utal af virksomheder, der kæmper for at eksportere, og hvor en stor del af deres aktiviteter afhænger af eksport. Han ville måske fortælle disse fabrikkers ansatte, at de bare optræder som europæiske kolonialister i forsøget på at udvide eksportmarkedsandelen for det produkt, de fremstiller, når det er en kendsgerning, at deres job står på spil, hvis Kina indfører hindringer, der forhindrer dem i at eksportere det, de fremstiller.
Det drejer sig ikke bare om store ord om store europæiske virksomheder, der optræder som kolonialister, det drejer sig om noget langt mere virkeligt. Selv om alle har ret til at fremstille tingene, som de ønsker, må jeg sige, at tanken om, at dette er en "kolonialistisk" betænkning, virkelig overrasker mig, og mange eksportører i Spanien vil måske endog betragte den som komisk.
Det står imidlertid klart, at vi generelt er enige om diagnosen, og som Kommissionen har sagt, er det noget, som Rådet tog initiativ til, som Kommissionen fulgte op på, og som Parlamentet i dag støtter, hvilket naturligvis lægger et stort ansvar på Deres skuldre, hr. kommissær, for vi har en fælles tilgang. Jeg vil endnu en gang understrege, at dette er en dynamisk proces og en ny strategi, og visse elementer er virkelig nye og skal følges op. Jeg vil citere et punkt i betænkningen, som vores kollega understregede, og som De var begejstret for: "opfordrer Kommissionen til at omprioritere anvendelsen af, og evt. øge, de personaleressourcer, der stilles til rådighed for EU's delegationer, således at der er mere personale til rådighed til at etablere markedsadgangsteam og sikre, at disse fungerer godt". Det samme gælder bl.a. det, der står i betænkningen om SMV'er. Der er mange nye ting i denne betænkning, og vi ønsker Dem held og lykke med at gennemføre dem.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted på tirsdag den 19. februar 2008.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Tokia Saïfi  
Den europæiske industris konkurrenceevne skal placeres højt på Fællesskabets dagsorden, for alene den vil gøre os i stand til at skabe kvalificerede arbejdspladser, sikre europæisk økonomisk vækst, garantere det europæiske velfærdssystems overlevelse og sikre, at EU kan forblive det 21. århundredes største handelsmagt.
For at sikre at denne konkurrenceevne fastholdes, er vi nødt til at skabe markedsadgangsvilkår, som er rimelige og gensidige. Det europæiske marked er rent faktisk et af de mest åbne og konkurrenceprægede i verden takket være navnlig konkurrencelovgivningen, som sikrer åben og loyal handel i EU.
EU står imidlertid stadig over for talrige handelshindringer i forhold til den eksterne handel, for på Europas vigtigste handelspartneres markeder er der ikke samme grad af åbenhed og gennemsigtighed som på fællesskabsmarkedet. Vi er derfor nødt til hurtigt at tage skridt til at genskabe gensidige markedsadgangsvilkår i forhold til tredjelande, og nærmere bestemt nye vækstlande, og bekæmpe restriktiv handelspraksis. Vi er nødt til at handle hurtigt og bestemt for at sikre, at vores SMV'er har fuld og uhindret adgang til alle markeder, særligt markedet for offentlige indkøb.
