Direktīvas par kompleksiem ceļojumiem pārskatīšana (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Komisijas paziņojums par Direktīvas par kompleksiem ceļojumiem pārskatīšanu.
John Dalli
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Esmu pateicīgs par iespēju sniegt jums jaunāko informāciju par Komisijas darbu, kas saistīts ar Direktīvas par kompleksiem ceļojumiem pārskatīšanu. Kad 1990. gadā tika pieņemta šī direktīva, kompleksie ceļojumi bija vispopulārākais brīvdienu pavadīšanas veids. Kopš tā laika tirgū ir notikušas būtiskas pārmaiņas - interneta attīstība ir radījusi iespēju patērētājiem veikt rezervācijas tieši pie ceļojumu rīkotājiem, lidsabiedrībām un viesnīcām. Turklāt zemo cenu lidsabiedrību straujā attīstība ir radikāli mainījusi lidsabiedrību piedāvājumu. Tas ir palielinājis konkurenci un patērētāju izvēli ceļojumu tirgū.
Mūsdienās vairums ES iedzīvotāju paši plāno savus brīvdienu ceļojumus, nevis iegādājas iepriekš noteiktus kompleksos ceļojumus. Šo pārmaiņu dēļ arvien vairāk patērētāju, dodoties brīvdienu ceļojumā, ir neaizsargāti. Mēs arī apzināmies, ka spēkā esošā direktīva brīvdienu ceļojumu nozarē ir radījusi nevienlīdzīgus konkurences apstākļus, kad dažus ceļojumu rīkotājus regulē direktīva, bet uz citiem tā neattiecas, pat ja tie pārdod līdzīgus produktus.
Turklāt direktīvas obligātā saskaņošana ir radījusi tiesiskā regulējuma sadrumstalotību dalībvalstīs. Tas nozīmē, ka spēkā esošie tiesību akti varētu būt novecojuši.
Tādēļ Komisija sāka ietekmes novērtējuma procesu, lai sagatavotos Direktīvas par kompleksiem ceļojumiem pārskatīšanai jau pagājušajā gadā. Saistībā ar ietekmes novērtējuma sagatavošanu Komisija 2009. gada novembrī publicēja pētījumu par kaitējumu patērētājiem tā saucamo dinamisko komplekso ceļojumu jomā.
Vienlaikus Komisija sāka sabiedrisko apspriešanu par direktīvas pārskatīšanu. Minētā apspriešana beidzās 2010. gada 7. februārī. Patlaban Komisija izskata vairāk nekā 170 atbildes, kas arī tiks ietvertas ietekmes novērtējumā. Iespējamās pārskatīšanas apjoms būs atkarīgs no ietekmes novērtējuma rezultātiem.
Tomēr es gribētu īsi izskaidrot šā darba pamatprincipus. Pirmkārt, ja mēs vēlamies panākt, lai patērētāji būtu droši par saviem brīvdienu ceļojumu pirkumiem, galvenais ir garantēt augstu aizsardzības līmeni. Otrkārt, mums jāuzlabo iekšējā tirgus darbība it īpaši attiecībā uz ceļojumiem, jo šajā jomā bieži tiek veikti pārrobežu pirkumi. Tāpēc šis būtu piemērots gadījums, lai vēl vairāk saskaņotu attiecīgos dalībvalstu tiesību aktus. Visbeidzot es domāju, ka ir jārada vienlīdzīgāki konkurences apstākļi uzņēmumiem, kas pārdod kompleksos ceļojumus.
Komisija plāno nākt klajā ar priekšlikumu 2011. gada sākumā. Galvenais pārskatīšanas uzdevums būs noteikt direktīvas darbības jomu. Komisija apsvērs iespējas paplašināt direktīvas darbības jomu, aptverot plašākas ceļojumu iespējas, tai skaitā "dinamiskos kompleksos ceļojumus”. Tas varētu palīdzēt mainīt tendenci, ka samazinās to patērētāju skaits, kuri ir aizsargāti, dodoties brīvdienu ceļojumā.
Mums jāatjaunina dažādās prasības, kas attiecas uz informāciju, un jāprecizē līgumslēdzēju profesionāļu puses pienākumi un saistības. Visbeidzot, lai uzlabotu patērētāju informētību, Komisija veiks pētījumu par izmaksām un ieguvumiem, kas rastos, ieviešot standartizētu komplekso ceļojumu marķējumu, kuram jābūt norādītam, pārdodot kompleksos ceļojumus.
Līdztekus šim darbam Komisija pēc Parlamenta nesenā pieprasījuma pārbauda iespējas lidsabiedrības maksātnespējas gadījumā pastiprināt to pasažieru aizsardzību, kuri iegādājušies atsevišķas aviobiļetes.
Komisija 2009. gada sākumā publicēja neatkarīgu ziņojumu, kurā izpētītas dažādas iespējas lidsabiedrību maksātnespējas seku novēršanai. Mēs arī 2009. gada 15. decembrī sākām sabiedrisko apspriešanu par turpmākajām gaisa transporta pasažieru tiesībām. Šie elementi veidos ietekmes novērtējuma pamatu. Mūsu mērķis ir līdz 2010. gada beigām iepazīstināt Parlamentu ar piemērotākajiem aizsardzības pasākumiem lidsabiedrību maksātnespējas gadījumā.
Andreas Schwab
Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es savas grupas vārdā gribētu pateikties komisāram J. Dalli par paskaidrojumiem un doto solījumu, ka 2011. gadā viņš plāno sākt 1990. gada Direktīvas par kompleksiem ceļojumiem pārskatīšanu. Tas patlaban ir vispiemērotākais laikposms, ko mums vajadzētu izmantot, jo komplekso ceļojumu jomā ir virkne gadījumu, kad patērētāji nav pietiekami informēti par savām tiesībām. Piemēram, daudzās tīmekļa vietnēs ir papildu saites, ar kuru starpniecību patērētāji tiek vilināti rezervēt papildu piedāvājumus, lai gan uz šiem piedāvājumiem neattiecas aizsardzības mehānisms, kāds paredzēts sākotnējiem piedāvājumiem. Runa galvenokārt ir par zemo cenu lidsabiedrībām.
Otrkārt, vairumā Eiropas Savienības dalībvalstu minēto zemo cenu lidsabiedrību dēļ tiesas dokumentu izsniegšana nav iespējama, radot būtisku šķērsli patērētāju aizsardzībai, ja patērētāji vēlas aizstāvēties tiesiskā ceļā. Šī situācija ir pilnībā jāmaina ar jaunā direktīvas priekšlikuma starpniecību.
Treškārt, mums arī jāuzdod jautājums pašiem sev, vai gaisa transporta pasažieru tiesības un tās tiesības, kas ir spēkā saskaņā ar pašreizējo Direktīvu par kompleksiem ceļojumiem, tālākā nākotnē nevajadzētu apvienot kopīgā dokumentā, lai novērstu pretrunas starp abu tiesību aktu elementiem.
Ceturtkārt, es uzskatu - un uz to norādījāt arī jūs, komisāra kungs -, ka ceļojumu aģentūru novērtējums, kas katrā valstī ir atšķirīgs, nozīmē arī to, ka ceļojumu aģentiem ir ļoti sarežģīti nodrošināt preču un pakalpojumu pārrobežu piedāvājumu. Dažās valstīs ceļojumu aģentiem un komplekso ceļojumu rīkotājiem ir vienāda atbildība; citās valstīs, piemēram, manā valstī, ceļojumu aģenti ir tikai starpnieki. Šajā jomā būtu vēlams, ja mēs Eiropas līmenī beidzot vienotos par principiem, kas vienkāršotu ceļojumu aģentu pārrobežu darbu.
Tā kā patērētāji arvien vairāk izmanto internetu, komplekso ceļojumu pārdošana internetā turpmāk arī būtu attiecīgi jāmarķē, tādējādi nepieļaujot ļaunprātīgas izmantošanas iespēju.
Alan Kelly
S&D grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Šīs debates notiek tūrismam, gaisa satiksmes nozarei un patērētāju aizsardzībai ļoti piemērotā laikā.
Mēs pieredzējām vasaru, kad šķita, ka puse Eiropas iedzīvotāju nespēj atgriezties mājās no sava brīvdienu galamērķa, jo viena pēc otras bankrotēja gan lidsabiedrības, gan ceļojumu aģentūras, bet patērētāji bija spiesti uzturēties svešajās valstīs tālu prom no saviem tuviniekiem. Bija skaidrs, ka mūsu tiesību akti nespēj pienācīgi aizsargāt patērētājus. Mēs saņēmām vairākus ziņojumus no pasažieriem, kuriem nebija sniegta nekāda informācija par to, kad viņi varētu nokļūt mājās; viņiem nebija nekādas skaidrības, kas ir tehniski atbildīgs par šo situāciju; viņiem netika piedāvāts neviens tālruņa numurs informācijas iegūšanai un nebija skaidrs, kā saņemt kompensāciju pēc atgriešanās mājās.
Tāpēc es atzinīgi vērtēju šīs laikus sarīkotās debates un Komisijas centienus atrisināt šo jautājumu, jo mēs visi pārāk ilgi bijām atstājuši šo jomu pašplūsmā. Daudzas problēmas, kas saistītas ar Direktīvu par kompleksiem ceļojumiem, jau pirms desmit gadiem tika uzrādītas Parlamenta ziņojumā, bet kopš tā laika gandrīz nekas nav mainījies. Es zinu, ka ierosinātajā Direktīvā par patērētāju tiesībām daži jautājumi tiks risināti, tomēr attiecībā uz pārrobežu ceļojumiem ar lidmašīnām ir vajadzīgi papildu Eiropas tiesību akti patērētāju aizsardzībai.
Jau pats minētā tiesību akta nosaukums, kas vēl arvien ir "Direktīva par kompleksiem ceļojumiem”, liecina, ka šis tiesību akts ir novecojis. Vairums patērētāju vairs neizmanto kompleksos ceļojumus, ja viņi vēlas atrast lētāku brīvdienu pavadīšanas veidu un apskatīt pasauli. Manā valstī Īrijā 40 % ceļotāju neizmanto kompleksos ceļojumus, un es zinu, ka tā notiek arī daudzās citās dalībvalstīs. Lielākā daļa cilvēku tagad paši organizē savus ceļojumus, rezervējot tos tiešsaistē tādās vietnēs kā Tripadvisor, ar kuru starpniecību viņi ļoti sekmīgi paši kļūst par savu ceļojumu aģentiem. Tagad mūsu uzdevums ir atspoguļot mūsu tiesību aktos šīs pārmaiņas patērētāju ieradumos.
Viens no svarīgākajiem uzdevumiem, sagatavojot jebkuru pārskatu, ir skaidri parādīt patērētājam, kas ir atbildīgs kavētu vai atceltu lidojumu gadījumā. Ceļojumu birojiem ir jābūt pilnvarotiem sniegt ļoti skaidru informāciju. Patērētāji jāinformē par to, kur šādu informāciju var iegūt, un jāiepazīstina ar viņu tiesībām šādos apstākļos.
(Priekšsēdētājs lūdza runātāju runāt lēnāk tulku labad)
Spēkā esošajos tiesību aktos atbildība nav skaidri noteikta. Vai tad, ja noticis starpgadījums, atbildīga ir lidsabiedrība? Vai tā ir ceļojumu aģentūra? Vai tā ir lidosta vai dzelzceļa stacija? Kur patērētājam jāvēršas, lai iegūtu informāciju? Parasti šādās situācijās informācija tiek haotiski iegūta no dažādiem avotiem, un neviens nezina, kā rīkoties tālāk.
Ja mēs vēlamies veidot tādu Eiropas ekonomiku, kuras pamatā ir pārrobežu tirdzniecība, patērētājiem ir jāzina gan savas tiesības, gan tas, kā tās izmantot un darīt zināmas. Piemēram, es zinu, ka ir gandrīz neiespējami atrast lidsabiedrības sūdzību nodaļu. Kā jūs varat saņemt kompensāciju, ja jūs nezināt, kur to prasīt?
Es aicināšu - un ceru, ka Komisija to ņems vērā, - ietvert klientu apkalpošanas pamatprincipus visiem saprotamos un vienkāršos tiesību aktos, par kuriem tiek sniegta skaidra informācija. Ar tiesību aktu atjaunināšanu vien nepietiek. Dalībvalstu pienākums ir informēt pilsoņus par jauno tiesību aktu, tiklīdz par to panākta vienošanās.
Visbeidzot Komisija varētu apsvērt vēl vienu jautājumu: cik izmaksā lidojums? Mēs visi zinām, ka reklamētajā cenā nav iekļauti nodokļi un piemaksas, piemēram, par reģistrāciju, par papildu bagāžu, īstenībā gandrīz par visu. Šīs direktīvas pārskatīšana ir piemērots brīdis likt ceļojumu aģentūrām un lidsabiedrībām nodrošināt labāku pārredzamību, un mums ir jāizmanto šī izdevība.
Gesine Meissner
Priekšsēdētāja kungs! Komisāra kungs, vispirms es gribētu jūs sirsnīgi sveikt ALDE grupas vārdā. Jūs jau teicāt, ka plānojat pārskatīt direktīvu, kuru mēs šobrīd apspriežam.
Mēs varam būt patiesi gandarīti par to, ka dzīvojam Eiropā, jo Eiropas Parlamentā mēs pat varam diskutēt par ceļošanu kopā ar baltajiem seskiem un citiem lolojumdzīvniekiem. Tā bija iepriekšējo debašu tēma, un es priecājos un esmu lepna, ka esmu eiropiete, jo mēs varam reglamentēt šo jomu, lai aizsargātu patērētājus un dzīvniekus.
Tomēr tagad mēs runājam par ceļojošiem cilvēkiem. Eiropā tiesības ceļot ir ļoti nozīmīgas. Mēs vēlamies mobilitāti un personu pārvietošanās brīvību, un mēs esam apsvēruši, kā to nodrošināt. Pirms divdesmit gadiem mums bija direktīva, kas reglamentē kompleksos ceļojumus, lai cilvēks varētu teikt: "Es varu apceļot citas valstis, priecāties par pārējo Eiropas valstu krāšņumiem, būdams pārliecināts, ka manas tiesības ir aizsargātas. Mani laikus informēs par to, kas ir sagaidāms, es netikšu maldināts, informācija būs pareiza, un, ja kaut kas neizdosies, es saņemšu kompensāciju.” Tas bija pirms 20 gadiem.
Kā jūs teicāt, komisāra kungs, kopš tā laika daudz kas ir mainījies. Mūsdienās cilvēki bieži paši veic rezervācijas internetā, un tādējādi rodas nepilnības sistēmā. Pirms sešiem mēnešiem mēs Transporta komitejā izvirzījām jautājumu transporta komisāram, jo saistībā ar SkyEurope Slovākijā mums bija gadījums, kad pasažieri, kas izmantoja zemo cenu lidsabiedrības pakalpojumus, bija spiesti uzturēties lidostās un netika nogādāti galamērķī. Patiesībā tas bija jautājums par nelielu sistēmas nepilnību, kas skāra tos cilvēkus, kuri bija veikuši rezervācijas internetā, neizmantojot kredītkarti, tomēr mēs vēlamies, lai cilvēki Eiropā varētu brīvi pārvietoties un patiesi izbaudīt savas brīvdienas, vienlaikus būdami aizsargāti.
Tas nozīmē, ka, ja mums ir nepilnības sistēmā patērētāju aizsardzības ziņā un ja mēs vēlamies augstus standartus patērētāju aizsardzībai Eiropā, mums ir jāpārskata Direktīva par kompleksiem ceļojumiem un arī jāapsver, vai mums ir vajadzīgs īpašs regulējums gaisa transporta pasažieriem, kā jau to pieminēja mans kolēģis. Mums tas būs vēl jāapspriež, un es jau ar lielām cerībām to gaidu, jo mums ir jābūt iespējai ceļot laimīgi un droši ne vien kopā ar dzīvniekiem, bet, protams, arī kopā ar mūsu ģimenēm.
Frieda Brepoels
Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi! Kā jau minēja mūsu jaunais komisārs, tiesiskais regulējums vairs neatbilst reālajai situācijai ceļojumu tirgū, kurā notikušas ievērojamas pārmaiņas, un tas ir radījis ļoti daudz problēmu un lielu neapmierinātību ne vien patērētāju vidū, bet arī starp ceļojumu aģentūrām un ceļojumu rīkotājiem. Lai gan ceļojumos dodas arvien vairāk cilvēku, ir skaidri redzams, ka krasi samazinājies to cilvēku skaits, kuri vēl aizvien ir efektīvi aizsargāti saskaņā ar spēkā esošo direktīvu.
Eiropas Parlaments jau gadiem ilgi ir aicinājis pārskatīt šo direktīvu. Kā jūs teicāt, neatrisinātie jautājumi un iespējamie risinājumi ir labi zināmi. Tikko ir pabeigta vēl viena sabiedriskā apspriešana. Manuprāt, tagad ir pēdējais laiks to izdarīt. Es atzinīgi vērtēju Komisijas paziņojumu, bet es gribētu tikai norādīt uz dažiem konkrētiem jautājumiem, kas mums ir ļoti svarīgi.
Pirmkārt, noteikti ir jāprecizē un pat jāpaplašina direktīvas darbības joma. Kā jau mēs dzirdējām, aizvien vairāk patērētāju apvieno dinamiskos kompleksos ceļojumus vai rezervē atsevišķus ceļojumu pakalpojumus. Pavisam nesen saistībā ar Eurostar problēmām mēs redzējām, ka tūkstošiem tūristu nonāca sarežģītā situācijā, jo viņiem netika izmaksātas kompensācijas ne par viesnīcām, ne par iegādātajām teātra biļetēm. Tas ir nepieņemami.
Es uzskatu, ka šajā direktīvā nozīmīga vieta jāatvēl arī pasažieru tiesībām. Mums jāpievērš pienācīga uzmanība lielajām atšķirībām ceļojumu tirgū un atšķirīgajiem patērētāju ceļošanas paradumiem dažādās dalībvalstīs, un, protams, arī dalībvalstu tiesu praksei, bet saskaņošana ir vajadzīga, jo daži jēdzieni ievērojami atšķiras, piemēram, "ceļojuma rīkotājs”, "aģents” un "nepārvarama vara”. Es esmu iepazinusies ar dokumentu par Komisijas veikto sabiedrisko apspriešanu 2007. gadā, kurā ietverta patiesi ļoti precīza nozares un ieinteresēto personu sniegtā informācija, tāpēc man jājautā, kur ir problēma. Kāpēc mēs jau tagad nepieņemam lēmumu? Ir arī izskanējuši aicinājumi ieviest tā saucamo ceļojumu aizsardzības marķējumu. Es gribētu dzirdēt komisāra viedokli šajā jautājumā.
Mans otrais jautājums attiecas uz ceļojumu aģentūru nozīmi un atbildību. Tai jābūt skaidrāk definētai, jo internets sniedz informācijas pārbagātību patērētājiem, bet šī informācija nebūt nav uzticama un pat var nodarīt nopietnu kaitējumu, piemēram, ir ārkārtas gadījumi, kad cilvēki ir samaksājuši par brīvdienu mājām, kas patiesībā nemaz neeksistē. Tāpēc attiecībā uz ceļojumu aģentūru nozīmi ir jāparedz precīzāki noteikumi.
Mēs jau runājām par maksātnespēju. Parlaments savā rezolūcijā nepārprotami aicina ieviest labāku aizsardzību cietušajiem pasažieriem. Tā kā es dzīvoju pierobežas reģionā starp Flandriju un Nīderlandi, es arī gribētu aicināt pievērst īpašu uzmanību pārrobežu tirdzniecībai, jo aizsardzība bieži vien ir tikai ceļojuma līgums, kas noslēgts konkrētā dalībvalstī.
Mans pēdējais jautājums attiecas uz patērētājiem sniegto informāciju par cenām. Lielākajā daļā citu nozaru pārdodamo pakalpojumu cenām ir jābūt noteiktām un jāietver visas izmaksas; tādām ir jābūt arī ceļojumu pakalpojumu cenām. Vai jūs man piekrītat? Es vēlētos dzirdēt jūsu viedokli šajā jautājumā. Patērētāju tiesībām jābūt precizētām un noteiktākām, un jāpiemēro īpašas prasības attiecībā uz informāciju arī nepārvaramas varas gadījumā un ja mainās vairāki piedāvātie ceļojuma pakalpojumi. Iespējams, jaunajā direktīvā mums arī jāapsver sankciju ieviešana. Es ceru, ka Komisija jau tuvākajā laikā nopietni pievērsīsies šim jautājumam un iesniegs apspriešanai Parlamentā jaunu priekšlikumu.
Adam Bielan
Priekšsēdētāja kungs! ES Direktīva par kompleksiem ceļojumiem, kuru šodien apspriežam, tika pieņemta 1990. gadā, tas ir, pirms 20 gadiem, tātad tajā laikā, kad vispopulārākais brīvdienu pavadīšanas veids bija divu nedēļu komplekss ceļojums, kas parasti tika rezervēts ceļojumu aģentūrā un izraudzīts ceļojumu katalogā.
Minētā direktīva paredzēta, lai nodrošinātu būtiskus patērētāju aizsardzības līdzekļus šādu komplekso ceļojumu gadījumā, ietverot galvenokārt skaidru informāciju par piedāvāto pakalpojumu kompleksu, tiesībām atteikties no ceļojuma, kompensāciju par zemāka standarta pakalpojumiem nekā pasūtītie un jautājumiem par ceļojumu aģentūru maksātnespēju. Problēma ir tā, ka pēdējo 20 gadu laikā ir pilnībā mainījies uzņēmējdarbības modelis un patērētāju paradumi. Es pats vairumā gadījumu rezervēju savus brīvdienu ceļojumus internetā, un tāpat rīkojas daudzi gan Polijā, gan visā Eiropas Savienībā. To cilvēku īpatsvars, kuri rezervē ceļojumus šādā veidā, patlaban sasniedzis 23 %. Dažās valstīs, piemēram, Īrijā un Zviedrijā, šis īpatsvars ir ļoti augsts, proti, 40 %, bet tajā pašā laikā gandrīz divas trešdaļas iedzīvotāju, kuri šādi iegādājas brīvdienu ceļojumus, neapzinās, ka viņu intereses tiek aizsargātas ievērojami zemākā līmenī salīdzinājumā ar tiem, kuri joprojām iegādājas brīvdienu ceļojumus tradicionālā veidā. Mums ir jācīnās pret to. Esmu gandarīts, ka Eiropas Komisija beidzot ir izvirzījusi šo jautājumu. Manuprāt, 20 gadi noteikti ir pārāk ilgs laiks.
Es ceru, ka šodien mēs dzirdēsim Komisijas atbildi par to, kad direktīva tiks pārskatīta un kāda būs šīs pārskatīšanas ievirze. Tomēr nedrīkst būt tā, ka Eiropas Parlaments vai citas ES iestādes mudina Eiropas Savienības iedzīvotājus izmantot elektroniskās tirdzniecības pakalpojumus un arī iegādāties pakalpojumus pārrobežu tirdzniecībā, tajā pašā laikā nepiedāvājot līdzvērtīgu aizsardzību iedzīvotājiem, kuri tā rīkojas.
Andreas Mölzer
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Kompleksos ceļojumus uz citām dalībvalstīm līdz šim ir sarežģījušas ne vien atšķirības patērētāju aizsardzībā, bet arī atšķirīgās valodas. Jau pagājuši 15 gadi, kopš Eiropas Savienībā ir ieviesta būtiska pamataizsardzība, kā arī vienotas procedūras. Manuprāt, šo procedūru pārskatīšanai jānotiek kontrolēti ar nosacījumu, ka tās ir pakļautas vispārējai standartizācijai, lai nodrošinātu brīvību sniegt pakalpojumus. Ceļotāju vajadzības var atšķirties katrā valstī. Kopumā es arī uzskatu, ka ir bīstami visu mērot ar vienu mērauklu un īstenot kampaņu par atbilstības ieviešanu visās jomās.
Ja mēs vēlamies, lai ceļojumu aģentūras uzņemtos lielāku atbildību nekā ceļojumu starpnieki, mums jāapzinās, ka tas var radīt nopietnas ekonomiskas sekas. Ja mēs nevēlamies, lai aiziet bojā mazās vietējās ceļojumu aģentūras un nekontrolējami pieaug ceļojumu rezervēšana tiešsaistē, vispirms ir jāpadara atbildīgi tieši ceļojumu rīkotāji.
Samērā apmierinošā aizsardzība, ko sniedz kompleksie ceļojumi, iespējams, pārliecinās tos ceļotājus, kurus satrauc pašreizējās negatīvās ziņas par Grieķiju. Turpmāki paziņojumi par streikiem un protestiem varētu pastiprināt tendenci izvairīties no ceļošanas uz citām Vidusjūras reģiona valstīm un cenu samazināšanos attiecībā uz Grieķiju. Valsts parāda krīze liecina, ka Grieķijas tūrismam šis būs ļoti smags gads; to mēs apzināmies. Mēs varam sagaidīt turpmākus streikus un protestus. Cerams, ka mums nenāksies pārbaudīt, kā ceļojumu aizsardzība darbojas valsts bankrota gadījumā.
Ádám Kósa
(HU) Es gribētu pievērst deputātu uzmanību izcilajam mērķim, ko uzklausīšanas laikā minēja jaunais transporta komisārs Siim Kallas. Manuprāt, tas, ko es dzirdēju, ir lielisks princips - personu brīva pārvietošanās ir viena no svarīgākajām brīvībām. Tāpēc mums jāsaskaņo tiesības attiecībā uz dažādiem transporta veidiem un jāiekļauj tās vienā integrētā hartā. Mums ir vajadzīgas pārredzamas sistēmas. Es gribētu piebilst, ka šis jautājums ir viena no Spānijas prezidentūras prioritātēm. Kāpēc tas ir tik svarīgi? Tāpēc, ka 20 gadus vecajā direktīvā nevienā jomā nav ņemtas vērā personu ar invaliditāti tiesības, kas saistītas ar ceļošanu, pat tad, ja šīs personas ceļo grupās. Cilvēkiem ar invaliditāti nav paredzētas nekādas iespējas. Tāpēc es atkārtoju to, ko minēju jau sākumā. Vienota pasažieru tiesību harta ļautu visiem, arī cilvēkiem ar invaliditāti, izmantot transporta pakalpojumus, kas ietver arī grupu ceļojumu pakalpojumus. Ja tas tiks panākts, mēs patiesi varēsim teikt, ka Eiropas Savienībā ikviens var brīvi ceļot.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Direktīva par kompleksiem ceļojumiem aptver transporta un izmitināšanas pakalpojumus, kā arī citus saistītos pakalpojumus, ko sniedz kompleksie ceļojumi. Tajā noteiktas arī izplatītāju un ceļojumu pakalpojumu sniedzēju tiesības un pienākumi.
Minētajā 1990. gada direktīvā nav ņemtas vērā tādas jaunas tendences kā komplekso ceļojumu iegāde un norēķini ar interneta starpniecību. Interneta lietošanas pieauguma un zemo cenu lidsabiedrību parādīšanās dēļ 23 % Eiropas ceļotāju un 20 % Eiropas mājsaimniecību iegādājas individuālus kompleksos ceļojumus specializētās tīmekļa vietnēs.
Tāpēc direktīva ir jāpārskata, lai tās darbības jomā ietvertu "dinamisko” komplekso ceļojumu piedāvātājus. Patērētāji jānodrošina ar pilnīgu informāciju par viņu tiesībām un to, kā šīs tiesības garantētas katrā no iespējamajiem piedāvājumiem attiecībā uz pilnu ceļojuma kompleksu un katru tā sastāvdaļu atsevišķi.
Tāpat es uzskatu, ka ir svarīgi, lai tīmekļa vietnes, kurās tiek piedāvāti ceļojumu pakalpojumi, būtu akreditētas. Tas ļaus nodrošināt, ka tiek atzīta ceļojumu pakalpojumu sniedzēju identitāte, un turklāt tas nepārprotami liks uzņemties atbildību par sniegto informāciju un pakalpojumiem.
Komisijas 2009. gada janvārī publicētajā pētījumā par kompleksiem ceļojumiem, kurus organizē pēc klienta pieprasījuma, tā saucamajiem dinamiskajiem kompleksajiem ceļojumiem, norādīts, ka tiešsaistē iegādāto komplekso ceļojumu īpatsvars 2009. gadā palielinājies par 12 %, lai gan to vērtība attiecībā pret pārdoto ceļojumu pakalpojumu kopējo vērtību ir tikai 25 %. No visiem tiešsaistē veiktajiem darījumiem 66 % darījumu ir tiešie pirkumi lidsabiedrību, ceļojumu aģentūru vai specializētajās tīmekļa vietnēs, kurās piedāvā pēdējā brīža ceļojumus.
Ceļotāji izvēlas dinamiskos kompleksos ceļojumus tāpēc, ka šie ceļojumu piedāvājumi ir elastīgāki, lētāki salīdzinājumā ar tradicionālajiem kompleksajiem ceļojumiem un sniedz kvalitatīvākus pakalpojumus, vai arī tāpēc, ka viņi nespēj atrast savām prasībām atbilstošu tradicionālo komplekso ceļojumu piedāvājumu. Turklāt dinamiskos kompleksos ceļojumus var iegādāties, izmantojot tikai tiešsaistes maksājumu veidus.
Tomēr no visām sūdzībām, ko pagājušajā gadā saņēma Eiropas Patērētāju tiesību aizsardzības centrs, aptuveni 70 % sūdzību attiecās uz ceļojumu pakalpojumiem, un šo sūdzību pamatā bija nepareiza vai nepilnīga informācija, kas sniegta pirms ceļojuma un ceļojuma laikā, zemāka standarta pakalpojumi, nekā sākotnēji piedāvāts, atcelti vai kavēti lidojumi un pat nespēja nodrošināt iegādātos pakalpojumus.
Tāpēc es uzskatu, ka šīs direktīvas pārskatīšana ir būtiska un vajadzīga.
Paldies!
Malcolm Harbour
Priekšsēdētāja kungs! Gan mūsu grupas vārdā, gan kā Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas priekšsēdētājs es vēlos pateikt komisāra kungam lielu paldies par piedalīšanos šāvakara debatēs īstajā brīdī, kā arī par ātri sniegto atbildi uz jautājumu, uz kuru jāatbild mutiski un kuru mana komiteja iesniedza 3. decembrī; tajā bija ietvertas vairākas jomas, par kurām viņš sniedza vispusīgas atbildes.
Es domāju, ka tagad, kamēr Komisija apkopo savas idejas, mūsu rīcībā ir mazliet vairāk laika, kurā mana komiteja un noteikti arī Transporta komiteja, kuras pārstāvji arī ir šeit, vēlēsies kopīgi apsvērt daudzus jūsu izvirzītos jautājumus un turpmāko rīcību.
Es domāju, ka, ņemot vērā pārmaiņas ceļojumu nozarē un šīs nozares būtību, kā arī daudzos kolēģu izvirzītos jautājumus šajās debatēs, jaunajai direktīvai ir noteikti jābūt izmantojamai nākotnē, bet tas nozīmē, ka tai nav jābūt pārlieku stingrai, cenšoties paredzēt patērētāju vajadzības.
Tomēr, manuprāt, Komisijai jāpatur prātā, ka ir vēl citi aspekti, kas jāapsver patērētājiem, iegādājoties ceļojumus tiešsaistē; tie ir jautājumi par viesnīcas drošību - piemēram, ceļojot kopā ar bērniem, svarīgs ir drošs baseins - vai par viesnīcas ugunsdrošību, saistībā ar šiem aspektiem mana komiteja jau iepriekš ir intensīvi strādājusi. Mums ir vajadzīgi pienācīgi indikatori vai marķējums, ko var panākt, brīvprātīgi vienojoties, bet es uzskatu, ka tam ir jābūt plašam un vērienīgam priekšlikumam. Man šķiet, ka tieši to jūs vēlaties darīt, un es domāju, ka mana komiteja jūs pilnībā atbalstīs šāda priekšlikuma sagatavošanā.
Philip Claeys
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Šis ir viens no dokumentiem, kurā Eiropas Savienībai vajadzētu patiesi nodrošināt taustāmu pievienoto vērtību, sniedzot zināmu aizsardzību miljoniem ES iedzīvotāju, kuri dodas brīvdienu ceļojumos pa Eiropu un iegādājas ceļojumu pakalpojumus Eiropā. Pārrobežu problēmu dēļ ir vajadzīga pārrobežu stratēģija un pieeja.
Mēs visi piekrītam, ka 1990. gada direktīva ir bezcerīgi novecojusi. Pirms divdesmit gadiem vairums cilvēku izvēlējās ceļojumus no ceļojumu kataloga un tad devās tos rezervēt uz vietējo ceļojumu aģentūru. Mūsdienās arvien vairāk cilvēku paši organizē savus ceļojumus un rezervē tos internetā. Turklāt samērā jauna parādība ir zemo cenu lidsabiedrības un kruīzu nozares paplašināšanās.
Tātad, ko es uzskatu par jaunās direktīvas pamatsastāvdaļām? Pirmkārt, direktīvas darbības jomas noteikšanu; īsumā, kādus komplekso ceļojumu veidus tā aptver. Otrkārt, precīzu juridiskās atbildības definīciju, visbeidzot, bet ne mazāk svarīgi, patērētāju tālredzīgu aizsardzību operatora bankrota gadījumā. Tikai izstrādājot pamatotus noteikumus, pārskatīšana būs sekmīga un miljoniem ES iedzīvotāju būs nodrošināta labāka aizsardzība.
David Casa
(MT) Es gribētu izmantot iespēju, lai sveiktu komisāru J. Dalli viņa pirmajā sēdē Parlamentā. Kā jau tika teikts, pēdējo gadu laikā ir būtiski samazinājusies ceļojumu rezervēšana ar ceļojumu aģentūru starpniecību un palielinājies tiešsaistē iegādāto komplekso ceļojumu skaits. Patērētāji neapzinās to, ka tiešsaistē iegādātie kompleksie ceļojumi piedāvā ierobežotu aizsardzību, kas ir ievērojami mazāka nekā tā, ko piedāvā ceļojumu aģentūras. No otras puses, aģentūru piedāvātie kompleksie ceļojumi ietver papildu izmaksas, lai nodrošinātu atbilstību minētajai direktīvai, bet, iegādājoties ceļojumu tiešsaistē, šādu izmaksu nav. Tādēļ es uzskatu, ka šī direktīva nespēj aizsargāt patērētājus un arī izjauc līdzsvaru operatoru starpā ceļojumu nozarē. Lai to mainītu, es aicinu Komisiju nodrošināt vienādu aizsardzību attiecībā uz visiem kompleksajiem ceļojumiem, neņemot vērā to iegādes veidu, jo tā tiks aizsargātas patērētāju tiesības, kas, cik man zināms, komisāram ir ļoti svarīgi. Tādējādi saistībā ar direktīvas pārskatīšanu ir jānodrošina precīzas un atjauninātas definīcijas un terminoloģija, proti, definīcija attiecībā uz patērētāju, pārdevēju, operatoru un būtiskiem līguma noteikumiem, kā arī iepriekš minēto direktīvas darbības jomu. Manuprāt, direktīva ir jāievēro tikai operatoriem, neņemot vērā komplekso ceļojumu iegādes veidu - tiešsaistē vai ar ceļojumu aģentūras starpniecību. Operatoram jābūt uzņēmumam, kas savā vārdā pārdod vai piedāvā pārdošanai vismaz vienu no kompleksajā ceļojumā ietvertajiem pakalpojumiem un kas nodrošina pieeju citiem kompleksajā ceļojumā ietvertajiem pakalpojumiem. Es uzskatu, ka tas ir uzskatāms piemērs, kā komisārs John Dalli darbosies turpmākajos gados; mums ir uzskatāms paskaidrojums, kā patērētājam tiks nodrošinātas visas tiesības, kas viņam pienākas.
Olga Sehnalová
(CS) Komisāra kungs, dāmas un kungi! Pārskatot Direktīvu par kompleksiem ceļojumiem, ir jāreaģē uz vairākām jaunām problēmām tūrisma nozarē, it īpaši saistībā ar tādu jauno tehnoloģiju attīstību, kas ietekmē saziņas un pakalpojumu pārdošanas veidus. Tas galvenokārt attiecas uz pārdošanu internetā, kas turklāt ir veicinājusi zemo cenu lidsabiedrību krasu pieaugumu. Katrs izaicinājums ir saistīts ar zināmām iespējām un risku. Šādas iespējas ir lielāka elastība un pakalpojumu pieejamība patērētājiem, bet tajā pašā laikā ir risks, ka patērētāju aizsardzības līmenis būs nepietiekams.
Pirms vairākiem mēnešiem Transporta un tūrisma komiteja, reaģējot uz vairāku zemo cenu lidsabiedrību bankrotu, uzdeva jautājumus Komisijai. Šajos apstākļos mēs esam pieredzējuši situācijas, kad pasažieri ir spiesti uzturēties lidostās bez naudas un cenšas atrast kādas alternatīvas, lai atgrieztos mājās. Tas ir tikai viens piemērs, kas pierāda, ka patērētāju / lidsabiedrību pasažieru tiesības ir nepietiekami aizsargātas. Komisijai tuvākajā laikā ir jārod efektīvs risinājums šai situācijai, lai palīdzētu patērētājiem un vairotu nozares uzticamību. Pēc dažiem mēnešiem sāksies atvaļinājumu sezona, un mēs noteikti nevēlamies atkal saskarties ar problēmām, kas līdzinātos lidsabiedrības SkyEurope bankrotam pagājušajā gadā.
Tomēr apspriedēs ar Komisiju par minēto direktīvu ir atklājušies arī citi neatrisināti jautājumi. To kopsaucējs ir nepieciešamība pastiprināt patērētāju aizsardzību, uzlabojot patērētāju informētības līmeni saistībā ar reālajiem nosacījumiem un pakalpojumu cenām.
Nobeigumā es gribētu izteikt vēl vienu piezīmi, kas galvenokārt attiecas uz Eiropas Komisijas un sabiedrības apspriedēm par dažādiem jautājumiem. Ja mēs patiešām vēlamies uzzināt pēc iespējas dažādākus viedokļus par minēto tematu, manuprāt, ir svarīgi, lai šīs apspriedes notiktu visu ES dalībvalstu valodās. Šajā ziņā ES iedzīvotāji ir klienti, kuriem ir tiesības uz informāciju un kuru dēļ mēs vēlamies pārskatīt Direktīvu par kompleksiem ceļojumiem.
Jacqueline Foster
Priekšsēdētāja kungs! Es tikai gribētu izteikt piebildi par jautājuma, uz kuru šovakar jāatbild mutiski, trešo punktu attiecībā uz lidsabiedrības bankrotu.
Jaunākajā rezolūcijā Parlaments aicināja izveidot garantiju fondu, ko izmantotu kompensāciju izmaksām pasažieriem lidsabiedrības bankrota gadījumā. Tomēr šāda fonda izveidošana neizbēgami būtu jāfinansē patērētājiem, tādējādi pasažieriem par biļetēm būtu jāmaksā vēl vairāk. Pašreizējā situācijā tas ir lieks pasākums un tikai papildinātu garo sarakstu ar pašreizējiem lidostu un drošības nodokļiem un citām nodevām, ko pasažieri jau ir spiesti maksāt.
Turklāt Komisijai ir jānodrošina, lai dalībvalstu aviācijas iestādes un regulatori ievērotu pašreizējās saistības, piemēram, regulāri pārbaudot lidsabiedrību finanšu stāvokli un izmantojot tiesības anulēt lidsabiedrības darbības licenci pirms likvidācijas. Mēs aicinām Komisiju aktīvi rīkoties jau tagad.
Visbeidzot es gribētu aicināt Komisiju meklēt citas iespējas, kas šajā saistībā spētu aizsargāt pasažierus, proti, sniegt obligāto informāciju par risku, apdrošināšanas iespējām un citiem aizsardzības mehānismiem.
Jim Higgins
Priekšsēdētāja kungs! Es domāju, ka mēs visi atzinīgi vērtējam bijušā patērētāju aizsardzības komisāra 2009. gada 29. augusta paziņojumu, ka pašreizējā direktīva ir pilnībā novecojusi un nespēj risināt problēmas vai apmierināt mūsdienu ceļotāju prasības.
Kāpēc tā ir novecojusi? Šie iemesli šovakar jau tika uzskaitīti, bet ir vērts tos aplūkot vēlreiz. Savā laikā direktīva bija nevainojama, bet tagad tā noteikti nav atbilstīga mūsdienu ceļotāju problēmu risināšanai.
Tajā nav paredzēts, ka patērētāji paši plāno savus brīvdienu ceļojumus, kas jau ir kļuvis par tendenci. Direktīva neattiecas uz patērētājiem, kas dzīvo vienā valstī, bet iegādājas ceļojumus no piegādātājiem, kuri atrodas ārpus Eiropas Savienības jurisdikcijas. Tā neattiecas uz regulāro reisu lidsabiedrībām, un arvien vairāk cilvēku paši plāno individuālus kompleksos ceļojumus, jo viņiem ir viegli pieejams internets.
Pēdējo gadu laikā aizsargāto ceļojumu īpatsvars ir samazinājies no 90 % līdz apmēram 60 %. Citiem vārdiem, pašreizējie pasākumi neskar tiešsaistes ceļojumu aģentūras, kas tirgo ārvalstu ceļojumus, pārdodot lidojumus un viesnīcas kā atsevišķas ceļojuma daļas, ko nozarē dēvē par dinamiskajiem kompleksajiem ceļojumiem.
Mēs lepojamies ar daudzajiem gūtajiem panākumiem Eiropas Savienībā, un mēs pamatoti slavējam sevi par šiem panākumiem, tomēr, raugoties uz pašreizējo situāciju ceļojumu aizsardzības jomā, Eiropas Savienībai salīdzinājumā ar citiem mūsdienu tirdzniecības blokiem ir visvājāk integrētais ceļojumu pakalpojumu tirgus.
Lielā mērā nav skaidrs, kas ir atbildīgs un kad patērētājs ir aizsargāts. Piemēram, var iegūt papildu drošību, izmantojot kredītkarti, bet ne tad, ja tiek izrakstīts rēķins, kā tas ir, piemēram, manā valstī Īrijas Republikā.
Mūsdienās tirgū pieejamo produktu daudzveidības dēļ vairs nevar noteikt atšķirību starp lidsabiedrībām, ceļojumu rīkotājiem, kruīzu rīkotājiem, aģentūrām un tamlīdzīgiem uzņēmumiem, tāpēc steidzami vajadzīgi jauni tiesību akti.
Mums vajadzīga ievērojami uzlabota, moderna tehnoloģija, īstenojot jauno direktīvu, kas aptvertu visus gadījumus. Mums vajadzīga skaidrība, noteiktība un patērētāju aizsardzība.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Es atbalstu Direktīvas par kompleksiem ceļojumiem pārskatīšanu. Direktīva ir ieviesta pirms 20 gadiem, un tajā nav atspoguļota pašreizējā situācija.
Mūsdienās vairāk nekā puse patērētāju paši plāno savus ceļojumus, parasti izmantojot internetu un zemo cenu lidsabiedrību piedāvājumus. Deputāti, kas uzstājās iepriekš, par to jau runāja. Tomēr ne visi ir ņēmuši vērā, ka ir skaidri jānosaka direktīvas darbības joma. Mēs nevaram pieļaut situāciju, ka nezinām, kas ir ietverts direktīvā. Šāda situācija nav labvēlīga ne patērētājiem, ne uzņēmumiem.
Turklāt es nedomāju, ka vajadzētu paplašināt direktīvas darbības jomu, lai tajā ietvertu atsevišķus produktus vai kompleksus, kurus veido pie dažādiem piegādātājiem pirkti produkti. Direktīvas prasību paplašināšana, aptverot dinamiskos kompleksos ceļojumus vai saistītu tirdzniecību, galu galā nozīmē, ka patērētājam būs jāpērk ievērojami dārgāka biļete. Man grūti iedomāties, ka, piemēram, uzturēšanās viesnīcā, kas rezervēta tīmekļa vietnē WIZZ Hotels pēc tam, kad nopirkta biļete lidojumam ar WIZZ Air, varētu veidot komplekso ceļojumu, kurš atbilst direktīvas prasībām. Patērētājiem jāzina gan tas, vai konkrētajā ceļojumā viņi ir aizsargāti, gan arī tas, cik lielā mērā viņi ir aizsargāti. Pārējie jautājumi attiecas uz brīvo tirgu.
Būtu labi, ja direktīvā ietvertos ceļojumus apzīmētu ar kādu īpašu Eiropas marķējumu.
Hella Ranner
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Es esmu no Austrijas; tā ir valsts, kurā tūrismam un tūrisma ekonomikai ir ļoti liela nozīme. Gandrīz ikviens no mums tā vai citādi ir iesaistīts tūrisma jomā. Līdz ar to šis jautājums mūsu valstij ir diezgan nozīmīgs, un es esmu gandarīta, ka Komisija to risina jau likumdošanas perioda sākumā, - šajā sakarībā es vēlētos pateikties komisāra kungam.
Ceļošanas brīvība un iespējas nozīmē, ka tikai kvantitatīvā ziņā vien šīs nozares nozīmīguma līmenis ievērojami atšķiras no līmeņa, kāds bija vairāk nekā pirms 20 gadiem. Interneta piedāvāto iespēju dēļ ir radies pilnīgi cits ceļotāju rīcības modelis. Tomēr vēl svarīgāk ir tas, lai mūsu iedzīvotāji, kas var atļauties atbilstīgu brīvdienu ceļojumu krīzes apstākļos, atgrieztos mājās apmierināti. Ja viņiem būs radušās problēmas, viņiem ir jābūt iespējai atgūt vismaz kādu daļu no savas sūri grūti nopelnītās naudas.
Protams, rezervāciju veikšana internetā ir vilinoša; mēs to zinām, un tas arī ir lētāk. Tomēr neviens ceļotājs nebūs jāpārliecina, ka tādā gadījumā, ja viņš rezervējis viesnīcu ar ceļojumu aģentūras starpniecību, pret viņu būs pavisam cita attieksme nekā pret to, kas veicis savu rezervāciju internetā, un ka, galvenais, jebkuras kompensācijas prasības tiks izskatītas pavisam citādi.
Visbeidzot ir vēl viena neliela problēma. Acīmredzot neviens nespēj saskatīt, ar ko ceļojumu rīkotāja piedāvātās garantijas atšķiras no lidsabiedrības piedāvātajām. Lidsabiedrība ir atbildīga tikai tad, ja ir pierādīta tās vaina. Visi, kas jau ir saskārušies ar šo problēmu, zina, ka tā ir ļoti nopietna un ka to parasti var atrisināt tikai ar laba jurista palīdzību.
Tāpēc es ļoti ceru, ka Komisija iesniegs priekšlikumu, kurā šīs problēmas ir ņemtas vērā un kurā visbeidzot ir padomāts par mūsu iedzīvotājiem, kam ir tiesības uz bezrūpīgu brīvdienu ceļojumu, it sevišķi šajos laikos.
Georgios Papanikolaou
(EL) Priekšsēdētāja kungs! Ir tiesa, ka interneta plaša izmantošana mūsdienās ļauj patērētājiem mainīt veidu, kādā tie plāno dažādas lietas, pat savus brīvdienu ceļojumus. Citiem vārdiem, viņiem ir iespējas iegādāties nevis jau gatavus kompleksos ceļojumus, kā mēs to darījām kādreiz, bet internetā izvēlēties veidu, kā plānot savu brīvdienu ceļojumu. Protams, tiklīdz ir iesaistīti vairāki dalībnieki, rodas jautājums par to, kas ir atbildīgs, ja ir problēmas ar pakalpojumu, un pie kā patērētājam vērsties, lai pieprasītu kompensāciju. Mani kolēģi pamatoti izvirzīja šo jautājumu, un mums jārod atbildes un jāatjaunina direktīva, ko piemērojām līdz šim.
Tas ir būtiski arī Grieķijai, kura, kā zināms, ir ceļotāju galamērķis, un, jo skaidrāk mēs noteiksim atbildību katrā atsevišķā gadījumā (Grieķijas viesnīcas īpašniekam, ceļojumu aģentūrai vai ikvienam procesā iesaistītajam), jo vairāk mēs spēsim uzticēties visiem piedāvājumiem tūrisma nozarē.
Nobeigumā es gribētu pateikt, ka ļoti būtiska ir Eiropas iedzīvotāju tiesiskā aizsardzība. Tajā pašā laikā, komisāra kungs, mūsu pienākums ir informēt ceļotājus, kas izvēlas pavadīt brīvdienas kādā Eiropas valstī, par viņu pašreizējām tiesībām un, vēl svarīgāk, par nepilnībām, taču jāmin arī uzlabojumi, kurus vēlamies veikt. Tas ir ļoti svarīgi, un iedzīvotājiem tas ir jāzina, lai varētu izmantot šīs tiesības.
Sylvana Rapti
(EL) Priekšsēdētāja kungs! Gandrīz viss jau tika pateikts. Tomēr es gribētu pievērsties četriem jautājumiem. Šai direktīvai jau ir divdesmit gadi. Sievietei divdesmit gadi ir vislabākais vecums. Direktīvai divdesmit gadi nozīmē vajadzību pēc uzlabojumiem.
Tas ir tāpēc, ka mūsu dzīvē savu vietu ir iekarojušas četras lietas, un pirmā no tām ir internets. Mūsdienās, kad mums ir pieejams internets, mēs varam, daudz nedomājot, izvēlēties doties brīvdienu ceļojumā uz visattālāko pasaules nostūri. Tomēr, nonākuši galamērķī, mēs varētu nožēlot, ka šo rīcību neapdomājām divreiz.
Otra lieta ir cenas. Patērētājiem ir pienākums un tiesības zināt, vai izvēlei piedāvātās cenas ir likumīgas vai arī šajā jomā valda negodīga konkurence.
Trešā lieta ir kvalitāte. Izmitināšana, ko vienā dalībvalstī uzskata par izcilu, kādā citā dalībvalstī tiek uzskatīta par viduvēju.
Pēdējais jautājums ir par drošību. Ņemot vērā to, ka cilvēkiem nākas smagi strādāt, lai sakrātu naudu ceļojumam, mums ir jāpalīdz viņiem justies droši. To mēs vēlamies no jaunās direktīvas.
Seán Kelly
Priekšsēdētāja kungs! Daudzi kolēģi norādīja, ka direktīvas pārskatīšana jāveic pēc iespējas ātrāk. Viņi jo sevišķi uzsvēra to, ka šī direktīva ir nozīmīga patērētājiem, un tas ir pilnīgi pareizi, bet priekšrocību sniegšana patērētājam nenozīmē, ka tas negatīvi ietekmēs nozari; ir iespējams sniegt labumu gan nozarei, gan patērētājam.
Es it īpaši domāju par to, ka pēc dažiem gadiem Eiropas Savienībā būs divi miljoni cilvēku, kuru vecums pārsniedz 60 gadus. Tā ir lieliska iespēja nozarei iedziļināties tajā, kādi ir šo cilvēki plāni saistībā ar ceļošanu, galvenokārt ceļošanu bez rūpēm. Ja šī direktīva ir visaptveroša un pilnībā nodrošina aizsardzību, tad nozarei tā ir lieliska izdevība izmantot priekšrocības, ko sniedz šī 60 gadu slieksni sasniegušo Eiropas Savienības iedzīvotāju daļa, un tas šiem cilvēkiem būtu liels ieguvums. Tādēļ es uzskatu, ka šajā situācijā ieguvēji ir gan patērētājs, gan nozare, tāpat kā tas ir gadījumā ar Direktīvu par pircēju aizsardzību attiecībā uz dažiem aspektiem līgumos, saskaņā ar kuriem pērk tiesības uz laiku izmantot nekustamo īpašumu.
Karin Kadenbach
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs! Es esmu māte, man ir liela ģimene, un daudzu gadu garumā es esmu izpētījusi daudzus katalogus. Tas ir liels pārbaudījums, kas dažkārt nav pa spēkam pat ceļojumu aģentūru darbiniekiem. Tāpēc es vēlētos, lai jaunā direktīva sniedz man kā patērētājam patiesu izvēles brīvību. Man būs izvēles brīvība tikai tad, ja būs kritēriji, pēc kuriem es varēšu salīdzināt dažādus piedāvājumus.
Man viens no šiem kritērijiem ir bērnu vecums. Visi ceļojumu rīkotāji attiecībā uz bērniem piedāvā tikai nemainīgas cenas. Dažreiz tās attiecas uz sešgadīgajiem, tad uz desmitgadīgajiem, bet nākamajā reizē - uz divpadsmit gadus veciem bērniem. Dažiem ceļojumu rīkotājiem pirmais bērns ir mazāk vērts nekā otrais, savukārt trešais un ceturtais vispār netiek ņemts vērā. No patērētāju aizsardzības viedokļa - kā arī no ceļojumu aģentūru un rīkotāju aizsardzības viedokļa - ir svarīgi, lai es kā patērētāja zinātu, ko es iegādājos, un varētu laikus saņemt informāciju, kā arī lai man būtu salīdzināmi kritēriji.
Catherine Stihler
Priekšsēdētāja kungs! Es piekrītu savu kolēģu teiktajam par tiesībām ceļotājiem ar īpašām vajadzībām, Kadenbach kundzes teiktajam par bērniem, jautājumam par smidzināšanas ugunsdzēsības sistēmām visās ES viesnīcās un tam, ka jaunajam priekšlikumam jābūt izmantojamam arī nākotnē. Kas būtu varējis paredzēt tik straujas pārmaiņas, kādas esam pieredzējuši pēdējo 20 gadu laikā! Tomēr es gribētu izvirzīt divus specifiskus jautājumus.
Tika runāts par norēķiniem ar kredītkartēm, un notika diskusija par slēptajām maksām. Tomēr lidsabiedrības un ceļojumu biroji izmanto situāciju, ka aizvien vairāk cilvēku veic rezervācijas, maksājot ar kredītkarti, kas sniedz viņiem aizsardzību, un prasa divkāršu maksu par norēķiniem ar kredītkarti attiecībā uz katru lidojuma posmu vai uzliek maksu par katra pasažiera rezervāciju tiešsaistē, lai gan klienta maksājums ar kredītkarti ir vienreizējs. Jūs varētu veikt vienu rezervāciju tiešsaistē, bet maksa par norēķinu ar kredītkarti tiks ieturēta četras reizes, jo rezervācija veikta četrām personām. Komisāra kungs, vai jūs varētu izskatīt šo lietu, lai cilvēki būtu aizsargāti?
Pēdējais jautājums ir par maksātnespēju. Skotijā mēs pieredzējām Globespan sabrukumu, un mums jānodrošina, lai cilvēkiem tiktu samaksātas kompensācijas un neviens nebūtu zaudētājs. Galu galā daudzām ģimenēm tie ir vislielākie budžeta izdevumi gadā, un tās no mums gaida lielāku aizsardzību. Mums ir jādara daudz vairāk. Paldies jums, komisāra kungs!
Zigmantas Balčytis
(LT) Pēdējos divdesmit gados ceļojumu tirgus ir attīstījies ļoti dinamiski. Aizvien vairāk cilvēku paši plāno savus ceļojumus, pērkot pakalpojumus no dažādiem operatoriem un pakalpojumu sniedzējiem. Tomēr spēkā esošās direktīvas noteikumi neattiecas uz jaunajiem kompleksajiem ceļojumiem, un tas nozīmē, ka mūsu pilsoņi ceļo, nebūdami pietiekami aizsargāti. Es domāju, ka, pārskatot direktīvu, ir precīzāk jānosaka tās darbības joma un mēs nedrīkstam pieļaut neelastīgu noteikumu ieviešanu, kuri nesniegtu mūsu iedzīvotājiem atbilstošu aizsardzību. Turklāt ir jāatrisina jautājums par atbildību lidsabiedrību vai ceļojumu pakalpojumu sniedzēju bankrota gadījumā. Pēdējo desmit gadu laikā ir bankrotējušas vairāk nekā 70 lidsabiedrības, atstājot pasažierus neziņā. Tāpēc es uzskatu, ka, pārskatot direktīvas noteikumus, šis jautājums ir nepārprotami jāuzsver.
John Dalli
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Es ar lielu interesi noklausījos godāto deputātu viedokļus. Daudzi no jums apstiprināja Komisijas izraudzīto virzienu. Pārējie uzsvēra vairākus aspektus, ko mēs esam pierakstījuši, lai būtu droši, ka tie visi tiks ņemti vērā mūsu turpmākajās apspriedēs un diskusijās par direktīvas pārskatīšanu. Es gribētu jūs pārliecināt, ka Komisija šos jautājumus uztver ļoti nopietni un ir apņēmusies atrast vislabākos risinājumus turpmākai rīcībai.
Pašlaik notiek apspriešanās process. Mēs analizējam informāciju, kas iegūta nesen tiešsaistē veiktajā sabiedriskajā apspriešanā. Tajā ir piedalījušies patērētāji, uzņēmumi, organizācijas un visas dalībvalstis. Turklāt es varu jūs informēt, ka Komisija 2010. gada 22. aprīlī rīkos semināru ieinteresētajām personām. Šajā seminārā galvenā uzmanība tiks pievērsta iespējamajiem rīcības variantiem Direktīvas par kompleksiem ceļojumiem pārskatīšanai, ietverot visus šajās debatēs minētos jautājumus. Man jāuzsver, ka vēl ir pāragri lemt par turpmāko rīcību. Ir svarīgi, lai tiktu ievērota ietekmes novērtējuma procedūra. Tomēr es esmu apņēmies nodrošināt, ka par jebkuras rīcības mērķi tiek izvirzīta augsta aizsardzības līmeņa garantēšana ES iedzīvotājiem.
Nobeigumā es gribētu vēlreiz pateikties visiem, kas piedalījās un sniedza savu ieguldījumu šajās debatēs. Liels paldies!
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
