Nepatvirtintų GMO netolerancijos režimas ir jo ekonominės pasekmės (svarstymas) 
Pirmininkė
Kitas svarstytinas dalykas - Neil Parish Tarptautinės prekybos komiteto vardu žodžiu pateiktas klausimas dėl nepatvirtintų GMO netolerancijos režimo ir jo ekonominių pasekmių - B6-0151/2008).
Struan Stevenson
atstovaujantis klausimo autorių. - Ponia Pirmininke, visų pirma norėčiau labai padėkoti savo kolegai Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto pirmininkui p. Parish už man suteiktą galimybę atvykti čia šią vėlyvą valandą ir užduoti šį klausimą žodžiu. Deja, jis pats jau seniai buvo susitaręs su komisaru Fischer Boel vykti į Daniją ir šią popietę turėjo išvykti į Kopenhagą. Tad jis prašjo vardu atsiprašyti už tai, kad negali dalyvauti, išreikšti gilią pagarbą p. Vassiliou ir pasveikinti ją pradėjus dirbti Komisijoje.
Tai realybės patikrinimas. ES egzistuoja labai konkurencinga ir sėkminga naminių paukščių ir kiaulių pramonė. Abi šios pramonės šakos yra visiškai neremiamos. Ūkiams neskiriama jokių išmokų; šios pramonės negauna visiškai jokių subsidijų ir rinkoje yra absoliučiai vienintelės.
Didžiausią gamybos sąnaudų dalį naminių paukščių ir kiaulių pramonėje sudaro pašaras. Kiaulės ir vištos nesigano pievose ir todėl viso jų ėdalo pagrindą sudaro kruopos. Jei pramonės šaka nėra remiama, būtina užtikrinti, kad ji turi prieigos prie konkurencingų pašarų rinkų visame pasaulyje.
Europoje licencijuoti absoliučiai saugų GM produktą vidutiniškai užtrunka dvejus metus. Tam, kad vienas iš nedaugelio patvirtintų GM pašarų "Herculex" būtų licencijuotas ES, prireik33 mėnesių. JAV vidutinis patvirtinimo terminas yra du kartus trumpesnis - 15 mėn.
Tai nepateisinama. Naminių paukščių ir kiaulių pramonei susiduriant su vis kylančiomis maisto kainomis ir sąnaudomis, šiuo metu negalime sau leisti delsti licencijuoti pašarus. Turime viską paspartinti.
JAV dauguma GM produktų yra bioetanolio pramonės subproduktai ir yra gerokai pigesni nei pašaras, kurio ES gali įsigyti paukščių ir kiaulių augintojai. Taigi, viskas, ką darome yra neleidžiame sau įsigyti pigaus pašaro pasaulio rinkose ir praktiškai visiškai užkertame kelią mūsų gamintojams konkuruoti ir dėl to patiriame rimtą pavojų, kad prarasime darbuotojų, o mūsų pramonės produkcija bus eksportuojama už ES ribų.
Puristai, teigiantys, kad negalime leisti gaminti paukštienos ir kiaulienos naudojant GM pašarus nieko nelaimės, jeigu patys neleisime naudoti tokių pašarų. Dėl to mūsų pramonei teks nusileisti konkurentams iš užsienio, o mes ir toliau importuosime paukštieną ir kiaulieną, pagamintą iš gyvulių, kurie buvo šeriami būtent tokiais GM pašarais, kuriuos naudoti savo gamintojams draudžiame. Tai beprotnamio politika.
Be to, turime tinkamai ženklinti produktus, kad vartotojai būtų informuoti ir galėtų rinktis. Jie privalo žinoti, ar jų valgoma mėsa gauta iš gyvulių, kurie buvo šeriami GMO. Maisto kainoms augant, iš GM produktais šeriamų gyvulių gaunama mėsa yra pigesnir suteikia vartotojams galimybę rinktis bei pirkti pigesnės mėsos, jei jie tik po pageidauja.
Kitas svarbus klausimas yra tas, kad, kalbant apie pašarus, šiuo metu į ES importuojamas pašaras be GMO yra visai netoleruojamas. Vėlgi, galima muštis į krutinę ir teigti, kad siekiame, jog į ES importuojamos genetiškai nemodifikuotuose pašaruose nebūtų jokių GMO pėdsakų. Tačiau koks bus netoleravimo poveikis, jei Brazilijoje genetiškai nemodifikuotų sojų prikrautas laivas atkeliaus į ES? Yra tikimybė, kad krovos Brazilijos uoste metų į krovinį gali patekti mikroskopinių GM sojų likučių. Laivui prisišvartavus ES ir radus net mažiausių GM sojos pėdsakų, viso krovinio gali būti atsisakyta, net jei tokia soja buvo licencijuota ES.
Todėl netolerancijos režimo rezultatas - dramatiškai sumažėję į ES rinkas patenkančių genetiškai nemodifikuotų pašarų kiekiai. Taigi net genetiškai nemodifikuotus pašarus ketinantys naudoti naminių paukščių ir kiaulių augintojai susiduria su rimtais sunkumais reikiamu metu norėdami įsigyti reikalingų pašarų kiekių. Ir vėl dėl to jiems yra žymiai sunkiau sąžiningai konkuruoti atvirose pasaulinėse rinkose.
Jei tikrai norime eksportuoti savo paukštienos ir kiaulienos pramonės produkciją už ES ribų ir maitinti mūsų piliečius vištiena ir kiauliena iš Brazilijos ar net Tailandietiška vištiena, kuri gauta iš GM pašaru šeriamų gyvulių, tuomet galiojančios genetiškai nemodifikuotų pašarų netolerancijos politikos ir siaubingai lėtas GM pašarų licencijavimo ES procesas yra būtent tai, ko reikia.
Komisare, džiaugiamės, kad Jūs buvote taip sėkmingai patvirtintame Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinio direktorato komisare. Linkime Jums sėkmės, bet tikimės, kad Jūs tapsite pirmąja atsispyrusia bulvarinės spaudos propaguojama "Frankenšteino" maisto mitologija ir sukursite politikos, suteiksiančios mūsų ūkininkams lygiomis sąlygomis konkuruoti tarptautinėse rinkose.
Androula Vassiliou
Komisijos narė. - Ponia Pirmininke, Komisija pripažįsta riziką, susijusia su tuo, kad dėl GMO ne laiku įvykusio patvirtinimo eksportuojančiose šalyse ir ES importuoti pašarus gali tapti sudėtingiau ir brangiau. Man yra žinomas Žemės ūkio ir kaimo plėtros GD atliktas pašarų trūkumo tyrimas. Turiu pabrėžti, kad nepatvirtinta GMO netolerancijos politika turi neigiamo poveikio pašarų importui tampa tik tuo atveju, jei GMO yra tvirtinami ne vienu metu. Šiuo požiūriu vienas svarbiausių veiksnių yra skirtingos trukmės GMO patvirtinimo procedūros, taikomos trečiosiose šalyse ir ES bei atitinkamų segregacijos mechanizmų bei grūdų pramonės rinkodaros strategijų trūkumas šalyse eksportuotojose. Nemažai įtakos turi ir tai, kad jūsų pagrindiniai prekybos biržos prekėmis partneriai naudoja daugiau GMO.
Tokiame kontekste sprendimui Komisija sutelkia visas savo šių veiksnių keliamas problemas. Buvo pradėta diskusija su Europos maisto saugumo agentūra siekiant paspartinti patvirtinimo procedūrą, taip pat nedarant neigiamos įtakos EMSA atliekamo mokslinio įvertinimo kokybei. Šiuo požiūriu norėčiau jums priminti tai, kaip svarbu valstybėms narėms bendradarbiauti nuolatiniame komitete ir Komisijoje.
Paskutinis, tačiau ne mažiausiai svarbus dalykas yra tas, kad Komisija visai neseniai yra patvirtinusi kukurūzus GA 21; dėl to palengvės šio GMO turinčių produktų importas iš Argentinos. Be to, nuolatiniam komitetui nepasiekus kvalifikacinės daugumos, Komisija šiuo metu rengiasi siųsti Tarybai pasiūlymą patvirtinti GM sojų pupeles. Jas patvirtinus, bus sudarytos sąlygos importuoti aibę pašarų ir dėl to bus laikinai išspręsta pašarų trūkumo problema, apie kurią kalba gerbiamas narys.
Pagrindinis ES GM maisto ir pašarų įstatymų tikslas - garantuoti į rinką patenkančių produktų saugumą. Štai kodėl prieš GM maistui ir pašarams patenkant į rinką jie turi būti patvirtinti. Nepatvirtintų GMO netolerancijos metodika, kurią neseniai pradėjo taikyti ES, po to, kai ją patvirtino Europos Parlamentas ir Taryba buvo įtvirtinta ES teisės aktuose kaip geriausias būdas apsaugoti žmogaus ir gyvūnų sveikatą bei aplinką. Jis primena metodiką, kuria vadovaujasi absoliuti dauguma trečiųjų šalių, įskaitant pagrindines GMO gamintojas.
Komisija, artimai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis tarptautiniu mastu ir toliau remia šios srities kodekso gairių kūrimą. Tačiau Komisija pripažįsta tai, kad gali kilti incidentų, kuriuos savo klausime nurodėte kaip priežastis bei tai, kad tokius incidentus yra lengviau aptikti, kadangi vertinimo metodai yra nuolat tobulinami. Komisija, atsižvelgdama į esamus teisės aktus, įvertins, ar reikia ir ar įmanoma sukurti šios problemos atskirą sprendimą.
Kalbant apie skundą, kurį PPO 2003 m. pateikEuropos Bendrijai, 2006 m. parengtoje atitinkamos komisijos ataskaitoje, neabejojama ES teisės aktais, bet jų įgyvendinimu praeityje. Ligi šiol Komisijai pavykdavo paversti šį disputą įprastiniu dialogu su skundo pateikėjais biotechnologijų klausimais. Mes aiškiai parodėme skundėjams, kad šiuo metu biotechnologijų produktų patvirtinimo požiūriu ES neegzistuoja jokio moratoriumo ar nepagrįstos gaišaties.
Nuo PPO komisijos sukūrimo buvo patvirtina šešiolika produktų, iš jų 2007 m. patvirtinti vien septyni. Negalime atmesti to, kad skundo pateikėjai, būtent Jungtinės Amerikos Valstijos, priimdamos sprendimą toliau tęsti diskusiją atsižvelgs į kiekybinio pranašumo klausimo pasekmes prekybai. Tačiau Europos Bendrija būtų gerai pasirengusi gintis, o turint omenyje dabartinį dialogą toks variantas neatrodo tikėtinas.
Esther De Lange
PPE-DE grupės vardu. - (NL) Pone Pirmininke, komisare, vakar šiuose rūmuose kalbėjome apie maisto kainų augimą ir jo poveikį Europos Sąjungai ir besivystančiosioms šalims. Dabar susirinkome čia vėl ir kalbame apie genetiškai modifikuotą gyvulių pašarą. Galbūt vertėtų sujungti šias dvi diskusijas į vieną. Juk pagaliau ši kiek techningyvulių pašaro tema juk puikiai tinka prie platesnės diskusijos maisto saugumo ir kylančių maisto kainų tema. Ar protinga naikinti laivais atgabenamus gyvulių pašarus vien dėl to, kad jų sudėtyje atsitiktinai yra genetiškai modifikuotų produktų pėdsakų, t. y. šių produktų labai mažų kiekių? Man tai neatrodo labai protinga tiek mano minėto maisto saugumo, tiek kylančių kainų požiūriu.
Kadangi pastaruoju metu pašarų kainos iš tiesų žymiai išaugo, o jeigu ir toliau vadovausimės tokiu požiūriu, jos išaugs dar daugiau. Daugelis gamintojų mano, kad jų sąnaudos išaugo būtent dėl to ir aš manau, kad nepakenktų pabrėžti, jog kylančios kainos, apie kurias nuolat kalbame, nebūtinai reiškia tai, kad ūkininkai ir uždirba daugiau. Tisą sakant, jau buvo pasakyta, kad, tarkim, kalbant apie kiaulienos sektorių, sąnaudos pašarams įsigyti kyla, o pelnas iš tiesų tik mažėja.
Taigi, kaip galime išeiti iš šios aklavietės? Tik ne staiga neapgalvotai keisdami patvirtinimo tvarką. Ne, tai tikrai netinkamas būdas, tačiau, mano nuomone, problema slypi dviejose srityse ir mes turime rasti jos sprendimą. Visų pirma, kaip p. Stevenson minėjo pirmiau, ES GMO tvirtinimo procesas užtrunka gerokai ilgiau: dvejus su puse metų, tuo tarpu kai JAV jis tetrunka vienerius metus. Atkreipiau dėmesį į Komisijos pasisakymą apie tai, kad EMSA turėtų dirbti veiksmingiau, tačiau savaime suprantama, problema slypi ne vien tame. Problema slypi ir Tarybos komitetų narių kaitoje, dėl kurios komitetai nesugeba pasiekti kvalifikacinės daugumos vienam ar kitam sprendimui patvirtinti arba atmesti vieną ar kitą pasiūlymą ir dėl to, po užsitęsusių "imtynių", sprendimas galų gale perduodamas Komisijai. Taigi tai taip pat yra problemos dalis ir šią procedūrą būtina spartinti. Tai tikrai ne priežastis įdiegti automatinę produktų tvirtinimo tvarką, bet mano manymu žmonės turi teisę greičiau sužinoti apie tai, ar produktas gali būti patvirtintas Europos rinkose.
Antras dalykas, mums reikia rasti būdą išspręsti klausimą, susijusį su tuo, kad į gyvuliams skirtą pašarą atsitiktinai patenka genetiškai modifikuotų produktų pėdsakų, pavyzdžiui, nustatant ribinį dydį, kuris tikrai turėtų būti taikomas EMSA jau patvirtintu GMO požiūriu, juolab kad mūsų parduotuvėse jau dabar galima nusipirkti žlėgtainių, pagamintų iš kiaulių, kurios ėdpašarus už Europos Sąjungos ribų. O dar kalbame apie nesąžiningą konkurenciją! Manau tikrai gaila, kad neteko išgirsti Komisijos nuomonės ribinių dydžių požiūriu. Ji remiasi galiojančiais teisės aktais. Tačiau pripažinkime, juk produktų ženklinimo požiūriu taikome ribinius dydžius, tad manau tai yra įmanoma.
Trumpai tariant, gamintojai ir vartotojai negali nukentėti nuo Tarybos komitetų nesugebėjimo priimti sprendimų. Atėjo laikas viską daryti aiškiau ir greičiau.
Bernadette Bourzai
PSE grupės vardu. - (FR) Ponia Pirmininke, komisare, ponios ir ponai, kaip galima suprasti iš šio klausimo pavadinimo, kalbame apie GMO tvirtinimo procedūros ekonomines pasekmes.
Todėl norėčiau paklausti komisarės, ar Komisija yra užsakiusi kokių nors gyvulių pašarų kainų augimo priežasčių tyrimų ir taip pat norėčiau sužinoti, kokioje pastaraisiais metais importuotų pašarų dalyje buvo rasta Europoje nepatvirtintų GMO pėdsakų ir iš kur atkeliavo tokie produktai. Tai būtų naudinga žinoti vertinant šių incidentų rimtumą.
Priešingai nei ką tik kalbėjusi p. De Lange, aš atmetu įprastinę sąsają tarp GMO netolerancijos principo ir ženklaus pašarų kainų augimo. Negalima sumalti šių dviejų dalykų į vieną visumą, kadangi visi puikiai žinome, kad toks kainų augimas yra sukeltas keleto veiksnių, apie kuriuos dabar nekalbėsiu, tačiau visų pirma - akcijų biržos spekuliacijų apie žemės ūkio rinkų ateitį. Be to, šis kainų augimas turi įtakos visoms šalims, įskaitant tas, kurios yra priėmusios labai lanksčių teisės aktų dėl GMO.
Kaip ten bebūtų, tiesa, kad Europos gyvulininkai susiduria su rimtais sunkumais, o pagrindinšio reiškinio priežastis yra ta, kad ES labai priklauso nuo importuojamų pašarų. Todėl mano pagrindinis klausimas yra toks: kodėl esame tokie priklausomi ir kaip turėtume reaguoti? Noriu paklausti Komisijos, ar ji yra atlikusi Bleiro rūmų sutarties, dėl kurios Europos Sąjunga atsisakgyvuliams skirtų pašarų gamybos savo teritorijoje, ekonominių pasekmių analizę?
Mano nuomone, yra du būdai minėtai priklausomybei sumažinti. Pirmasis būdas: dėti visas pastangas, kad išsaugoti - norėčiau pabrėžti žodį "išsaugoti" - paskutinį Europoje pašarinius ir baltyminius pasėlius bei paskatinti restruktūrizavimą, pavyzdžiui, vengiant absoliutaus paramos atskyrimo CAP sveikatos patikrinimo metu, ypač, jei tokių pasėlių yra neabejotinai pakankama tam, kad užtikrinti derliaus rotaciją bei, atitinkamai, dirvos kokybę.
Iš kitos pusės, Komisija privalo išnagrinėti galimybes diversifikuoti mūsų atsargų šaltinius. 2007 m. gruodį dalyvavau Genetiškai nemodifikuotų produktų tinklo organizuotoje konferencijoje, kurios metu buvo parodyta, kad tikrai yra genetiškai nemodifikuotų pašarų atsargų ir kad būtina užmegzti ryšius tarp gamintojų ir importuotojų.
Tikiuosi, kad visi žinome, jog vartotojai turi teisę...
(Pirmininkpertraukpranešėją)
Jan Mulder
ALDE grupės vardu. - (NL) Pone Pirmininke, visų pirma turėčiau padėkoti Žemės ūkio ir kaimo plėtros komitetui ir šiam plenariniam posėdžiui už tai, kad parėmmano iniciatyvą čia šį vakarą svarstyti šį klausimą.
Nuostabu tai, kad visame pasaulyje kultivuojama vis daugiau genetiškai modifikuotų pasėlių, tačiau tai gąsdina tik mus, europiečius. Kodėl? Komisargana kategoriškai teigia, kad tokie jau įstatymai ir turime jų laikytis. Tačiau, jei dėl pasikeitusių aplinkybių būtina keisti teisės aktus, Komisija turės tai padaryti. Manau, atėjo laikas tai padaryti. Dar visai neseniai vis dar uždavinėjau klausimų šia tema, tačiau dviejų identiškų genetiškai modifikuotų pasėlių nėra. Tarp transgenezės ir cisgenezės egzistuoja didžiulis skirtumas. Viena jų susijusi su konkrečia rūšimi, kita - ne. Abiems joms taikomi tie patys teisės aktai ir Komisija privalo keisti teisės aktus į tai atsižvelgdama.
Mano nuomone, šio dalyko esmyra netoleravimas. Pasaulyje yra labai nedaug situacijų, kuomet prireikia absoliučios netolerancijos. Visuomet turi būti tam tikro nuomonių skirtingumo galimybė. Jei važiuojate per greitai 50 km atstumu, daugumoje šalių egzistuoja apie trijų kilometrų paklaida, nuo kurios priklauso, ar būsite nubaustas, ar ne. Kodėl negalima to taikyti importuotoms prekėms? Kodėl negalima nustatyti, pavyzdžiui, 0,8 %. Ar 0,9 % paklaidą? Ar gali Komisija aiškiai atsakyti į šį klausimą?
Džiaugiuosi dar ir dėl to, kad su EMSA tariamasi dėl procedūrų trumpinimo, nedarant neigiamos įtakos kokybei, tačiau ar EMSA jau yra pasakiusi, ar tai įmanoma? Vien kalbų nepakanka, kadangi laiko nėra daug.
Yra ir dar vienas dalykas. Galbūt Komisija gali man paaiškinti, kaip aš, būdamas politikas, galiu aiškinti visuomenei, kad galime vartoti gausybę produktų, kuriuos gaminti mums draudžiama. Iš viso pasaulio galime importuoti bet kokių produktų, gautų iš gyvulių, kurie buvo šeriami čia uždraustais produktais. Kokia to prasmė? Kaip galima tai paaiškinti? Galbūt komisaras gali pasiūlyti man vieną ar kitą mintį, kurią galėčiau panaudoti artėjančios rinkimų kampanijos metu.
Pabaigai, norėčiau paklausti, kokios yra Komisijos požiūrio i PPO pasekmės? Ar tiesiog galime taip elgtis?
Janusz Wojciechowski
UEN grupės vardu. - (PL) Ponia Pirmininke, egzistuoja trys sritys, kuriose GMO gali būti pavojingi.
Visų pirma, tai visuomenės sveikata. Atsiranda vis daugiau įrodymų, kad GMO gali būti pavojingi žmogaus sveikatai, tačiau į juos nekreipiama dėmesio. Bet kuriuo metu gali pasirodyti GMO kenksmingo poveikio konkrečių įrodymų. Kadaise asbesto daroma žala nebuvo įrodyta, o atsiradus įrodymams, buvo patirta milžiniškų sąnaudų. Teko išleisti milijardus asbestui pažalinti. GMO problema yra ta, kad pradėjus juos plačiai naudoti, taps neįmanoma jais atsikratyti.
Antroji sritis yra aplinka. Dagume mokslininkų mano, kad GMO gali turėti siaubingų pasekmių aplinkai. Tai viena iš priežasčių, dėl kurių giliai Norvegijos Špitzbergeno salo ledynuose buvo sukurta tradicinių grudų sėklų saugykla tam atvejui, jei dėl išaugusio GMO naudojimo tokios sėklos bus pažeistos.
Trečiasis pavojus susijęs su ekonomika. Didinti GMO naudojimą reiškia daryti ūkininkus priklausomus nuo didelių biotechnologijų koncernų. Ūkininkai augins GMO pasėlius sėklų patentus turinčių galingų koncernų primestomis sąlygomis.
Europa šiuo metu nebadauja. Maistas brangsta, tačiau Sąjungos žemės ūkio politika ir toliau remiasi administracinių žemės ūkio produkcijos apribojimų nustatymu. Europai nereikia ieškoti itin intensyvių technologijų maistui gaminti. Vietoje to, Europa turėtų rinktis gaminti sveiką maistą taikant tradicinius būdus.
Suprantama, egzistuoja ir konkurencijos problema. Šiuo požiūriu visapusiškai sutinku su p. Stevenson ir kitais pirmiau kalbėjusiais pranešėjais. Mūsų ūkininkai neturėtų būti vieninteliai, kuriems turi įtakos draudimas auginti GMO pasėlius ir naudoti GM pašarus. Kartu su tokiu draudimu turėtų būti uždrausta importuoti tiek augalus, tiek gyvulių pašarus, kurių sudėtyje yra GMO. Būtina taikyti aiškų principą, t. y. kad savo produkciją į Europos rinkas eksportuojantiems ūkininkams bus taikomi tiek patys reikalavimai, kokie galioja mūsų gamintojams.
Caroline Lucas
Verts/ALE grupės vardu. - Ponia Pirmininke, norėčiau pradėti prieštaraudama prielaidai, slypinčiai už šio žodžiu pateikto klausimo. Bandyti susieti gyvulių kainų augimą Europoje bei su juo susijusią ES gyvulininkystės krizę su ES GMO įstatymais apskritai, o būtent - su Europos Sąjungos netolerancijos politika yra absoliučiai klaidinga ir nesąžininga.
Aišku, tiesa, kad gyvulininkams šis laikotarpis yra sunkus, tačiau noriu pabrėžti, kad tai niekaip nesusiję su Europos GMO politika ir visapusiškai susiję su keletu veiksnių, tokių, kaip prastos oro sąlygos ir dėl to sumažėjęs derlius, rinkų reguliacijos nebuvimas, išaugę tokių šalių, kaip Kinija poreikiai, spartus ir netikslintas biokuro gamybos augimas bei kylančios finansinės spekuliacijos.
GMO pramontaip pat gerai supranta tai, kas išdėstyta Žemės ūkio generalinio direktorato ataskaitoje dėl ES GMO režimo galimo poveikio gyvulių pašarų kiekiams ir kainoms. Anot šios ataskaitos, blogiausiu atveju Brazilija ims sparčiai prekiauti GM sojos pupelių atmaina, kuri nebus patvirtinta ES. Tačiau nėra jokių įrodymų to, kad Brazilija svarsto pradėti gaminti naujas GM sojų pupeles.
Ataskaitoje daroma išvada, kad ES politika neturės poveikio JAV ir kad Brazilija ir Argentina, tiesą sakant, atsargiau tvirtins naujus GM pasėlius, dėl kurių gali nukentėti jų eksportas į ES šalis. Pavyzdžiui, Argentina yra sukūrusi į ES eksportuojamų kukurūzų atestavimo sistemą, skirtą išvengti nepatvirtintų rūšių.
Be to, nėra jokių įrodymų to, kad konkurencija smarkiai kenčia dėl importuojamos mėsos, gautos iš gyvulių, kurie buvo šeriami ES nepatvirtintu GM pašaru.
Taigi, tiesą sakant, visi šie klausimai nėra pagrįsti aktualia informacija ir yra tendencingi. Tačiau ir pati turiu keletą klausimų dėl ES nepatvirtintiems GMO siūlomų ribinių dydžių. Man tai atrodo absoliučiai neprotinga. ES apžioja daugiau, nei gali atkąsti ir kas gi dėl to nukenčia? Ogi mūsų gamintojai, kuriems tenka mokėti milžiniškas kainas už genetiškai nemodifikuotus pašarus. Atrodo, kad jei tik galime būti politiškai korektiški Europos Sąjungoje, turėtume būti laimingi, nepaisant mūsų sukuriamos beprotystės.Visų pirma, kaip gali Komisija būti tikra, kad ES nepatvirtinti GMO bus saugūs?

Antra, žalos atveju, kuri institucija ar bendrovturės ją kompensuoti? Tokią taršą leidžianti ES? GMO sukūrusi, tačiau leidimo juo prekiauti neturinti bendrovė? Ar už importą atsakinga bendrovė?

Pagaliau ar toks ribinis dydis būtų taikomas genų inžinerijos būdu sukurtiems augalams, iš kurių gaunamos cheminės medžiagos? Ar buvo įvertinta kasdienio maisto užteršimas aktyviosiomis vaistinėmis medžiagomis?

Laukiu pilno atsakymo į šiuos esminius klausimus šios diskusijos pabaigoje.
Kartika Tamara Liotard
GUE/NGL grupės vardu. - (NL) Ponia Pirmininke, komisare, tiek jūs, tiek aš labai mažai žinome apie genetiškai modifikuotų organizmų sveikatai keliamą pavojų. Ar dėl to norime leisti naudoti tokius GMO - kuriuos aš vadinu subjaurotu maistu - vien todėl, kad to reikia ekonominiu požiūriu? Mano nuomone, tikrai ne. Mano nuomone, tikrosios prioritetinės sritys yra visuomenės sveikata, aplinka ir bioįvairovė. Briuselis jau dabar reikalauja, kad šalys patvirtintų tam tikrus GMO, net jei jos ir nenori to daryti. Tai prieštarauja Kartaginos protokolui, pagal kurį šalys galiu atsisakyti naudoti naujus GMO, abejodamos jų saugumu. Leiskite valstybėms narėms pačioms spręsti, kokius rizikingus produktus jos leis naudoti.

Protestuoju ne aš viena. Daugelis gyventojų yra sunerimę dėl GMO. Tai galime pasakyti apie Lenkiją, Rumuniją, Austriją ir Kiprą. Tokiuose vietovėse, kaip Raalte ir Gemert-Bakel Olandijoje kyla pasipriešinimas "Monsanto" eksperimentiniams laukams. Egzistuoja reali rizika, kad modifikuotos sėklos iš "Monsanto" laukų bus nupūstos į šalia esančius tradicinius arba ekologinius ūkius, kuriuose dirbantys ūkininkai nepageidauja tokių piktžolių. Be to, mane neramina ir planai, pagal kuriuos "Monsanto" perimti Olandijos sėklų gamintoją "De Ruiter", kuri įeina į pasaulio firmų dešimtuką. Akivaizdu, kad "Monsanto" stengiasi prasiskverbti giliau į Europą, tikėdamasi lankstesnių taisyklių arba paprasčiausiai norėdama turėti įtakos politikams, kad šie greitai padarytų taisykles ne tokias griežtas. Tam turime aktyviai priešintis. Visuomenės sveikata, aplinka ir bioįvairovyra kur kas svarbiau nei komercinis pelnas.
Jim Allister
Ponia Pirmininke, ES savo konkurentams turbūt yra absoliutus pajuokos objektas! Mes su didžiu entuziazmu draudžiame naudoti GMO gyvulių pašarams gaminti, netgi nustatome absoliučios netolerancijos taisykles bet kokių nepatvirtintų GMO požiūriu, tačiau tuo pat metu už ES ribų užaugintų ir tais pačiais GMO, kuriuos atsisakome patvirtinti šertų gyvulių mėsa gali būti nevaržomai įvežama į visas 27 valstybes nares.

Man tai atrodo visiškai neprotinga. ES apžioja daugiau, nei gali atkąsti ir kas gi dėl to nukenčia? Ogi mūsų gamintojai, kuriems tenka mokėti milžiniškas kainas už genetiškai nemodifikuotus pašarus. Atrodo, kad jei tik galime būti politiškai korektiški Europos Sąjungoje, turėtume būti laimingi, nepaisant mūsų sukuriamos beprotystės.
Rosa Miguélez Ramos
(ES) Ponia Pirmininke, nors naminiai gyvuliai Europoje sudaro daugiau nei 40 % mūsų žemės ūkio produkcijos pridėtinės vertės, tiesa ir tai, kad mums nepakanka kokybiškų žaliavų mūsų gyvuliams maitinti. Mano šalyje Ispanijoje padėtis su jautiena, kurios gamintojai yra labiau priklausomi nuo pašarų nei bet kurioje kitoje valstybėje narėje, yra tragiška. Kalbant apie kiaulieną ir paukštieną, padėtis yra beveik tokia pat bloga, kaip ir likusioje Europos dalyje.
Kaip jau minėta, Bendrijos teisės aktai leidžia prekiauti pašarais, kurių sudėtyje yra GMO, jei tokie produktai yra patvirtinti ES, tačiau nenumato jokių nepatvirtintų GMO mažiausių kiekių. Tai kelia problemų prekiaujant su trečiosiomis šalimis eksportuotojomis bei pačiu Europos gyvulininkystės sektoriumi kuris, kaip jau minėjau, susiduria su nepritekliumi.
Jau nebe pirmą kartą pritariu p. Mulder; šį kartą jo klausiau ir manau abu esame tos pačios nuomonės dėl to, kad geriausias sprendimas būtų leisti atsitiktines GMO priemaišas iki tam tikros ribos, jei tokius organizmus yra teigiamai įvertinusi EMSA ir pagal kodekso principus patvirtinusi trečioji šalis, turinti aiškią produktų ženklinimo politiką.
Kitas sprendimas būtų gaminti daugiau produkcijos Europoje, tačiau rodosi Komisija yra užkirtusį šį kelią siūlydama kontrolinių priemonių. Tipinis atvejis - sausi pašarai, kurie yra esmingyvulių ėdalo dalis. Net ir pripažindama gamybos nutraukimo keliamą pavojų, Komisija vis tiek reikalauja taikyti atskirų išmokų sistemą.
Todėl noriu pabrėžti, kad susiduriame su rimta gyvulių pašarų trūkumo problema ir kad Europos Komisija atsako už šios situacijos sprendimą.
Kyösti Virrankoski
(FI) Ponia Pirmininke, genetiškai modifikuoti pasėliai kultivuojami tiksliosiomis mokslinėmis technologijomis pakeičiant jų genotipą. Tokia technologija remiasi pusšimtį metų siekiančiais atradimais genetikos srityje. Ji padėjo paprasčiau ir naudojant mažiau pesticidų kultivuoti tam tikras rūšis ir sudargalimybę užauginti didesnį derlių. Dėl tos priežasties tokių pasėlių kultivacija sparčiai augo.
Europos Sąjunga nesugebėjo dalyvauti šioje veikloje, kadangi ji laikosi griežtos biurokratinės kontrolės sistemos. Net jei Europos maisto saugumo agentūros atlikti tyrimai parodo, kad vienokia ar kitokia rūšis yra saugi ir naudinga vartotojui, jos vis tiek laukia ilgas procesas prieš tai, kai ji gali būti patvirtinta. Komisija visų pirma siunčia savo pasiūlymą nuolatiniam komitetui, kuris kvalifikacine dauguma tvirtina arba atmeta pasiūlymą. Jei komitetas negali priimti sprendimo, klausimas perduodamas Tarybai, o jeigu ir ji negali apsispręsti, pasiūlymas grąžinamas Komisijai, kuri galų gale pati priima sprendimą. Tačiau visa tai užima laiko.
Į Europos Sąjungą eksportuojama gausybGM gyvulių pašarų. GM rūšių kultivacija bandančios apriboti šalys mielai juos naudoja. Kadangi ES nespėjo patvirtinti visas šiuo metu naudojamas rūšis, tokiuose pašaruose gali pasitaikyti šių rūšių mikroskopinių pėdsakų. Tokiais atvejais visas krovinys grąžinamas siuntėjui. Dėl to pramonpatiria sąnaudų ir nukenčia Europos maisto gamintojai. Štai kodėl privalome protingai spręsti šioje srityje kylančias problemas. Labai mažos kitose šalyse patvirtintų rūšių priemaišos neturėtų sukelti tokių nepagrįstų pasekmių, ypač kuomet Europos žemės ūkio sektorius ir taip susiduria su konkurencija pasaulio rinkose.
Dimitar Stoyanov
(BG) Lotynų patarlsako, kad viskas, kas iš gamtos, yra gerai. Suprantama, nenoriu pasakyti, kad dirbtiniu būdu sukurti GMO yra blogai, tačiau kol kas neturime įtikinamų mokslinių duomenų, galinčių panaikinti visas abejones, kad žmonėms jie yra naudingi. Priešingai, turime tokį pavyzdį, kaip JAV, kuriose itin didelGMO tolerancija žengia koja kojon su milžinišku nutukimo atvejų skaičiumi. Genetika ir biotechnologijos vis dar nėra tikslieji mokslai. Jos yra perspektyvios, tačiau tuo pat metu jomis pasikliaudami rizikuojame daug prarasti - turbūt daugiau nei galime sau leisti.
Šiuo metu ES galiojančios atsargos genetiškai modifikuotų organizmų požiūriu politikos kol kas pakanka, turint omenyje mokslinius pasiekimus. Tačiau mano manymu, mums nederėtų pamiršti ir Europos gamintojų. Dabartinpadėtis tam tikra prasme yra gana dirbtinė, o Komisija turėtų siekti, kad Europos gamintojai nebūtų diskriminuojami, o vartotojai Europoje galėtų rinktis tarp pasėlių, kurių sudėtyje yra GMO ir genetiškai nemodifikuotų pasėlių. Džiaugiuosi, kad esu jaunas Europos Sąjungos pilietis ir norėčiau turėti galimybę rinktis, remdamasis man suteikta informacija.
Avril Doyle
Ponia Pirmininke, atsižvelgiant į tai, kad ES smarkiai priklauso nuo tokių baltymingų pašarų kaip sojų pupelės ir grūdų glutenas importo, kaip gali Komisija pateisinti esamą padėtį, kuomet net pašarai su mažiausiomis nepatvirtintų GMO priemaišomis yra uždrausti ir naikinami uostuose, tuo tarpu mėsa, gaunama iš gyvulių, kurių šeriami tais pačiais nepatvirtintais GMO gali būti nevaržomai įvežama į ES teritoriją ir patekti vartotojams, sukeldama konkurencijos iškraipymų Europos ūkininkų nenaudai?
Ribinis dydis - kuris jau taikomas randant patvirtintų GMO atsitiktinių pėdsakų tam, kad ženklinti produktus kaip genetiškai nemodifikuotus - turėtų būti taikomas esant atsitiktiniams pėdsakams nepatvirtintų GMO, kuriuos yra teigiamai įvertinusi EMSA arba kurių požiūriu yra atliktas pašarų ir maisto saugumo rizikos įvertinimas pagal GM augalų kodekso gaires. Ar Komisija planuoja pateikti konkrečių pasiūlymų tam tikslui ir jei taip, tai kada?
Mūsų ilgai trunkantis tvirtinimo procesas nėra pakankamai moksliškai lankstus ir vientisas bei gali sukelti rimtų diskusijų pasaulio prekybos tema ir, kaip tai bebūtų nesmagu, toks yra dėl tarpinstitucinio išsisukinėjimo šia tema. Joks kitas prekybos blokas taip nesipriešina pokyčiams.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Atėjo laikas mums rimtai ir vertingai aptarti Europos genetikos technologijas, kadangi lig šiol esame girdėję vien tik religinių polemikų, dažnai vien keliančių isteriją. Mokslas negali ir neturi būti sustabdytas. Gyventojų skaičiui ir maisto kainoms kylant milžiniškų greičiu, negalime atsisakyti galimybių, kurias mums siūlo biotechnologijos ir genų inžinerija. Be jų neįvyks žalioji revoliucija.
Kovą patvirtinta mano ataskaitą apie biodujas rodo, kad Europos Parlamentas pritartam, kad būtų suteikiamos licencijos auginti GM augalus bioenergijai gaminti. Nors Vengrijos parlamento partijos sutarė, kad genetiškai nemodifikuotas žemės ūkis turi būti išsaugotas, turime suprasti, kad tai tik iliuzija. Aštuoniasdešimt penki procentai sojų, importuojamų gyvuliams šerti šiuo metu yra genetiškai modifikuotos.
Akivaizdu, kad genetinmodifikacija nėra žaidimas, su ja susijusi didžiulrizika. Sąjungos lygmenyje būtina įsteigti patikimą, mokslinę priežiūros agentūrą, kurioje dirbtų specialistai ir kuri būti nepriklausoma nuo didžiųjų korporacijų; tokia agentūra turės sugebėti tikrinti GM produktus, suteikti apsaugos nuo pavojų ir malšinti nepagrįstą nerimą. Iš vienos pusės, GMO suinteresuotos tarptautinės bendrovės nenori teikti išsamios dokumentacijos apie savo produktus ir nedalyvauja moksliniuose bandymuose, nors tai būtų esminis reikalavimas siekiant apsaugoti vartotojus. Iš kitos, egzistuoja ir gausybpainios informacijos ir moksliškai nepagrįstų baisių pasakojimų, kuriuos skleidžia GMO priešininkai. Štai kodėl svarbu pradėti svarstymą. Dėkoju už dėmesį.
Paulo Casaca
(PT) Ir aš norėčiau išreikšti Azorų, t. y. mano regiono žemės ūkio sektoriaus didelį susirūpinimą esama padėtimi. Mano manymu, ši diskusija parodė, kad neįmanoma niekaip pateisinti to, kad egzistuoja naudoti GMO gyvulių pašaruose draudžianti politika ir tuo pat metu leidžiama vartoti mėsą, gautą naudojant tokius GMO.
Be to, manau, kad paaiškėjo, jog netolerancijos politika yra perdėta. Pabaigai norėčiau pasakyti, kad kiekvienas, išmanantis gyvulių pašaro pramonę negali abejoti tuo, kad abu šie veiksniai turės neišvengiamo poveikio maisto kainoms. Toks poveikis yra akivaizdus, ypač kalbant apie grūdų gluteno pašarus ir alkoholiui gaminti naudojamų kukurūzų atliekas. Jau kreipiausi į Europos Komisiją prašydamas atkreipti dėmesį į visos Europos ūkininkų padėtį.
Paul Rübig
(DE) Ponia Pirmininke, ponios ir ponai, diskutuodami žemės ūkio tema, šiuo metu susiduriame su sveikatos patikrinimo keliamu iššūkiu. Norėčiau išgirsti, ar GMO vaidina kokį nors vaidmenį ir ar jie yra plačiai aptariami tame kontekste.
Visi žinome, kad visame pasaulyje verda karšta diskusija maisto / energijos saugumo klausimu. Turime suprasti šios diskusijos pasekmes mums.
Asmeniškai visuomet pasisakau už netolerancija, kuomet kalbama apie ženklinimą. Vartotojas turi žinoti, ką perka. Šiuo požiūriu turėtume užtikrinti, kad įstatymų leidyboms regioninės institucijos taip pat turi galimybę priimti sprendimą šiuo klausimu.
Marios Matsakis
Ponia Pirmininke, net šią vėlyvą valandą, klausydamasis šios diskusijos, noriu pasakyti tris dalykus.
Visų pirma, tiesa, kad nėra jokių mokslinių įrodymų, jog GMO kelia pavojų žmogaus ar gyvulių sveikatai. Tačiau kaip minėjo pirmiau kalbėjusysis, kurio dabar čia jau nebėra, asbestas buvo laikomas saugiu, tačiau šiandien žinome, kad jis sukelia plaučių vėžį. Ir, žinoma, niekas nemanė, kad rūkymas kenkia ir tik prieš kelerius metus išsiaiškinta, kad jis sukelia plaučių vėžį, plaučių ligas ir širdies arterijų susiaurėjimą. Taigi geriau apsidrausti nei paskui gailėtis.
Antra, p. Allister ir p. Casaca kalbėjo apie skirtumus tarp pašarams gaminti naudojamų GMO ir gyvulių, kurie buvo šeriami GMO. Tarp šių dviejų dalykų egzistuoja didelis skirtumas, kadangi pašaruose esančių GMO būsena visiškai skiriasi nuo GMO, kuriais buvo šeriami gyvuliai, kuriuos tie gyvuliai suvirškino, įsisavino ir kurių galbūt yra - bet greičiausiai nėra - tokių gyvulių mėsoje, tačiau visiškai kitokia forma nei pašaruose.
Jean-Pierre Audy
(FR) Ponia Pirmininke, akivaizdu, kad genetiškai modifikuotų organizmų tema yra aktuali demokratiniu požiūriu, reikalinga ekonominių požiūriu ir būtina teisės požiūriu. Sveikinu mūsų komitetą už tai, kad jis nagrinėja šią temą.
Nenukrypstant nuo mūsų diskusijos temos, akivaizdu, kad Europos Sąjunga yra itin priklausoma nuo baltymingų pašarų importo. Šis klausimas buvo iškeltas mokslinių debatų metu, o Europos taisyklių neatitinkančiu pašarų šertų gyvulių importas verčia abejoti Europos Sąjungos sugebėjimo apsaugoti savo piliečius.
Apsaugos režimas nėra tas pats, kaip protekcionizmas, tai paprasčiausias klausimas ir aš norėčiau paklausti Komisijos, ar, jos manymu, mūsų muito sistemos kokybė, kuri, mano manymu, yra ženkliai suprastėjusi, leistų tinkamai reaguoti į visas mintis, paminėtas šios puikios diskusijos metu.
Jan Mulder
Ponia Pirmininke, kuomet komisarpateiks savo atsakymą, ar ji galėtų užsiminti apie galimybę padidinti paklaidos lygį nuo nulio iki, tarkim, 2,7 % ar 0,9 %? Po šios diskusijos manau, kad tai yra viso, kas buvo pasakyta esmė. Absoliuti netolerancija esamomis aplinkybėmis yra kiek per griežta.
Androula Vassiliou
Komisijos narė. - Ponia Pirmininke, aš atidžiai išklausiau gerbiamų narių komentarų.
Komisija pripažįsta, kad GMO ne laiku įvykęs patvirtinimas gali sukelti problemų, susijusių su importuojamų pašarų kiekiais ir kainomis. Nors kainų kilimą šiame sektoriuje sukėlkitokie, sudėtingi ir kartais žymiai platesni veiksniai, į visus juos atsižvelgta Žemės ūkio generalinio direktorato tyrime.
Komisijos pastangos, skirtos išspręsti kai kuriuos už šio klausimo slypinčius esminius veiksnius, tiek Sąjungos lygmeniu, tvirtinant naujus GMO pagal galiojančias ES teisės nuostatas, tiek tarptautiniu mastu, aptariant šį klausimą su mūsų pagrindiniais prekybos partneriais.
Keletas pranešėjų iškėlklausimą dėl to, ar Komisija būtų pasirengusi pereiti nuo absoliutaus netoleravimo iki kitokių verčių. Turiu jums priminti, kad tam tikslui būtinas bendras tiek Parlamento, tiek Tarybos sprendimas bei valstybių narių pritarimas. Jūs žinote, kokią pozicija valstybės narės užima skirtinguose nuolatiniuose komitetuose, kuriuose retai pavyksta, o kiek man žinoma, niekada nepavyksta pasiekti kvalifikacinės daugumos.
Norėčiau pasakyti, kad suvaržymų taikymas importuojamiems gyvulių produktams, gaunamiems iš gyvulių, kurie buvo šeriami GMO greičiausiai prieštaraus mūsų tarptautiniams įsipareigojimams.
Baigdama norėčiau tarti keletą žodžių apie keleto pranešėjų minėtą ilgai trunkantį tvirtinimo procesą. Komisija ir EMSA diskutuoja apie tai, kaip galima pagerinti tvirtinimo procedūros veiksmingumą nepakenkiant mokslinio įvertinimo kokybei.
Vienas iš akcentuotų dalykų ir tas, kad būtina geriau informuoti paraiškas pateikiančius asmenis apie tvirtinimo reikalavimus tam, kad nuo pat pradžių pagerinti jų bylų kokybę.
Be to, dėl šios diskusijos agentūra įsipareigojo per šešias savaites nuo paraiškos pateikimo atlikti preliminarų tinkamumo patikrinimą, tokiu būdu ženkliai sutrumpindama tvirtinimo procedūros laiką.
Svarbu paminėti ir tai, kad tvirtinimo procesas galėtų būti gerokai trumpesnis, jei GMO tvirtinimo procese Komisija sulauktų didesnės paramos iš valstybių narių pusės.
Baigdama norėčiau atsakyti į vieno pranešėjo komentarą apie tai, kad vertindami riziką atsižvelgiame tik į ekonominius veiksnius. Noriu pasakyti, kad mums vienas pagrindinių veiksnių yra ir žmogaus ir gyvulių sveikatos bei aplinkos apsauga.
Dar norėčiau pasakyti, kad Komisija yra pasirengusi aptarti galimus pasiūlymus šiuo klausimu, tačiau su sąlyga, kad visuose siūlomuose sprendimuose bus paisoma esminio tikslo užtikrinti į ES rinkas patenkančių produktų saugumą.
Pirmininkę
Dėkoju, komisare.
Diskusija baigta.
Rašytiniai pareiškimai (142 taisyklė)
Diamanto Manolakou  
raštu. - (EL) ES politika GMO požiūriu teikia naudos tarptautinėms bendrovėms vartotojų sąskaita. Ūkininkai tampa vis labiau priklausomi nuo monopolizacijos, o tarptautinės bendrovės perima žemės ūkio kontrolę.
GMO kenkia visuomenės sveikatai. Moksliškai įrodyta, kad kai kurie jų sukelia alergijas ir silpnina imuninę sistemą.
Aplinkai daromas negrįžtamasis poveikis daug kartų didina GMO keliamus pavojus. Bioįvairovribojama, o aplinkos taršos apribojimas tikrai neužtikrinamas.
Tokia politika žaloja ekonomiką. GMO yra vienas veiksnių, dėl kurių kyla maisto kainos ir pasaulinis badas - tai dabar atvirai pripažįsta tarptautinės ekonominės organizacijos.
Pasiūlymas taikyti netolerancijos principą yra neteisintas ir neveiksmingas; tai ėjimo į kompromisą paisant tarptautinių bendrovių interesų rezultatas. Jis leidžia kultivuoti tam tikrus GMO ir vartoti produktus, gaunamus iš genetiškai modifikuotų pašarų, kaip kad iš ne valstybių narių gaunami mėsos produktai.
Vienintelis tokios politikos tikslas - apriboti saugaus, genetiškai nemodifikuoto maisto už prieinamą kainą reikalaujančių darbininkų iš ES valstybių narių audringus protestus.
Manome, kad bet kokie genetiškai modifikuoti pasėliai valstybėse narėse turi būti uždrausti, kaip ir importuojami produktai, kuriuose randama GMO pėdsakų. Tačiau tuo pat metu reikia imtis priemonių apsaugoti Bendruomenės gamintojus ir vartotojus.
