Angivelse af oprindelseslandet for visse varer, der importeres fra tredjelande (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Cristiana Muscardini for Udvalget om International Handel om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om angivelse af oprindelseslandet for visse varer, der importeres fra tredjelande - C7-0048/2010 -.
Cristiana Muscardini
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Mange af EU's største økonomiske partnere og handelspartnere har gennem længere tid anvendt nationale regler, hvorefter der stilles krav om oprindelsesmærkning for importerede varer.
I 2005 foreslog Europa-Kommissionen en forordning med det formål at give EU de samme muligheder som disse lande ved at kræve, at et vist antal varer, der importeres til EU, forsynes med oprindelsesmærkning. Denne forordning vil bidrage til at rette op på den ubalance, europæiske forbrugere hidtil har været udsat for, idet de sammenlignet med borgere i lande uden for EU ikke har ret til at vælge, hvad de køber med fuld viden om, hvor det kommer fra. En demokratisk ret, der forudsætter valgfrihed og dermed ret til viden, bliver derfor krænket.
Forordningen retter op på en situation, hvor EU-borgere stilles dårligere, og indeholder også på ny forslag om den legitime ret til gensidighed. Det er en forordning, mange forbrugerorganisationer har krævet, og som mange erhvervsorganisationer støtter. Produktionen i EU vil aldrig kunne genoprettes, hvis vores producenter ikke får de samme garantier som andre lande, hvor der allerede gælder en forordning om oprindelsesmærkning for varer.
Europæiske producenter - der med rette skal opfylde mange forpligtelser, som EU pålægger dem for at sikre produktkvaliteten og beskytte forbrugerne, og som for at eksportere skal identificere deres varer med et oprindelsesmærke - lider under illoyal konkurrence fra producenter i tredjelande, der kan eksportere deres varer til Europa og skjule deres oprindelse.
I sidste valgperiode blev der vedtaget en beslutning den 5. februar 2009 til fordel for de små og mellemstore virksomheder i EU med det formål at løse deres problemer i forbindelse med internationaliseringen. De små og mellemstore virksomheder møder i dag fortsat vanskeligheder, fordi de lider under illoyal konkurrence fra de producenter uden for EU, der kan eksportere til Europa uden et oprindelsesmærke, og europæiske forbrugere nægtes deres ret til et informeret valg.
Hvis det frie marked skal være netop frit, skal det bygge på loyal konkurrence og på klare fælles regler, der anvendes. Derfor vil godkendelsen af denne forordning endelig fjerne det demokratiske underskud og den illoyale konkurrence, der stadig forekommer i Europa og først og fremmest skader forbrugerne.
Forordningen er blevet godkendt af Europa-Parlamentets Udvalg om International Handel med et stort flertal på 19 stemmer for og 3 stemmer imod. Europa-Parlamentet har allerede givet udtryk for sin støtte i sidste valgperiode med en skriftlig erklæring, der blev vedtaget med et solidt flertal, og i den nuværende valgperiode, hvor en beslutning blev vedtaget med 529 stemmer for ud af 593 afgivne stemmer. Det er i sandhed overraskende, at nogle kolleger, der undertegnede den skriftlige erklæring og stemte for beslutningen i november 2009, i dag har fremsat et ændringsforslag med det formål at få forkastet forordningen.
Jeg føler, at jeg helt oprigtigt kan sige, at de, der er imod forslaget, ikke ønsker at give europæiske borgere de samme rettigheder som kinesiske borgere.
Karel De Gucht
Fru formand, mine damer og herrer! I aften drøfter vi et lovforslag, som Kommissionen fremsatte i 2005, om angivelse af oprindelseslandet for visse varer, der importeres fra tredjelande - "made in"forordningen.
Jeg vil gerne takke ordføreren, fru Muscardini, for hendes engagerede støtte til vores forslag og for hendes store arbejde. Jeg ønsker hende held og lykke med det på den videre vej gennem lovgivningsprocessen.
2005 var længe før Lissabontraktatens ikrafttræden, og derfor længe før Parlamentet blev sideordnet lovgivningsmyndighed i forbindelse med handelspolitik, men manglende lovgivningsbeføjelser hindrede ikke Europa-Parlamentet i to gange at udtrykke sin støtte til dette forslag. Til trods for vores vedvarende bestræbelser er der ikke sket fremskridt mod en vedtagelse i Rådet.
Nu hvor vi er under Lissabontraktaten, glæder det mig, at Europa-Parlamentet kan spille sin rolle fuldt ud i forbindelse med dette forslag. Jeg siger det, fordi EU har brug for at vedtage lovgivning om oprindelsesmærkning for visse varer, der importeres fra tredjelande. I dag kræver EU ikke oprindelsesmærkning, og det vil sige, at varer kan bære et oprindelsesmærke, forudsat at det ikke vildleder forbrugerne, i overensstemmelse med EF-direktivet om urimelig handelspraksis fra 2005.
Formålet med vores forslag er at indføre en obligatorisk oprindelsesmærkning på import af visse varer og fastlægge klare regler for, hvordan oprindelsen skal fastslås. Formålene med vores forslag er klare - at gøre det muligt for forbrugerne at kende varernes oprindelse og at sikre gennemsigtighed ifølge en fælles standard for fastlæggelse af oprindelse. Naturligvis dækker information om oprindelse ikke alt det, forbrugerne måtte ønske at vide om en bestemt vare, men har den fordel, at den er nyttig og klar.
Når forbrugerne er bedre informeret, kan de for det andet frit kunne beslutte, hvad de vil købe alt efter deres præferencer. I øvrigt kan vores forslag også bidrage til at nedbringe frekvensen af svigagtig eller vildledende oprindelsesmærkning. Dets anvendelsesområde er begrænset til varer som læder, tekstiler, skotøj og glasvarer og kommer ikke til at gælde for sektorer som elektronik, IKT-udstyr, kemikalier, maskiner, biler osv.
Blandt de omfattede varekategorier findes der varer, hvor information om oprindelsen er specielt vigtig. Det gælder varer, der er beregnet til den endelige forbruger. I et af de ændringsforslag, Udvalget om International Handel vedtog, henvises der klart til denne betingelse, hvilket jeg finder positivt. Vi vil naturligvis skulle sikre overensstemmelse mellem dette princip - dvs. "varer til de endelige forbrugere" - og de varer, der i sidste instans faktisk bliver dækket af forordningen som anført i bilaget hertil.
Jeg skal ikke nægte, at oprindelsesmærkning medfører omkostninger for forhandlere og eksportører til EU. Omkostningerne vil navnlig afhænge af produktionsprocesser og tekniske mærkningsregler. Derfor er det vigtigt at holde disse omkostninger nede på et minimum. Kommissionen får ansvaret for at udarbejde de nærmere regler for mærkningen og vil være yderst opmærksom på at minimere omkostningerne ved at gå ud fra international praksis, høre medlemsstaterne og alle involverede industrier og forhandlere.
Hvis vi skal sætte forslaget ind i en bredere sammenhæng, så har andre store handelspartnere - som USA, Canada, Japan og Kina - længe haft sådanne ordninger. Vi kan derfor med fordel trække på andres erfaringer.
Afslutningsvis vil jeg understrege, at Kommissionen er fast besluttet på at arbejde tæt sammen med Parlamentet for at få dette forslag vedtaget og for at få en effektiv, nøjagtig og omkostningseffektiv oprindelsesmærkningsordning.
Christofer Fjellner
Fru formand! Obligatorisk oprindelsesmærkning eller anvendelsen af ordene "Made in" betyder, at det på varer, som importeres til Europa fra tredjelande, skal være angivet, hvor de kommer fra. Efter min mening er det et forslag, der hører det forrige århundrede til, dengang noget, som blev fremstillet i f.eks. Sverige, også bestod af dele, der kun kom fra Sverige. Men i forslaget er det, som om man har set bort fra verdenshandelen, globaliseringen og globale forsyningskæder.
Et af mine yndlingseksempler er den skjorte, jeg har på. Den er fremstillet af bomuld fra Egypten, der blev vævet til stof i Italien. Den blev designet i Hong Kong og blev til sidst syet i Kina. Jeg synes, at en meget bedre beskrivelse end "Made in China", som der formentlig skulle stå i henhold til denne forordning, ville være "Made in the world" for at citere tidligere kommissær og nuværende generaldirektør for WTO Pascal Lamy. Sådan ser verden nemlig ud i dag.
Det her er ikke et forslag, der sikrer bedre information. Jeg mener tværtimod, at det er et forslag, som skaber nye handelshindringer og gør handel vanskeligere, og måske er det endda protektionistisk. Det er netop derfor, denne type regler er forbudt i EU. På det indre marked er det ikke tilladt i f.eks. Sverige at forlange, at varer, der importeres fra Tyskland, er mærket med, hvor de kommer fra. Det er rigtigt, at mange af vores handelspartnere, f.eks. USA, har denne typer regler. USA indførte sådan en bestemmelse i 1930, men det er naturligvis ikke noget, vi bør efterligne. Vi ved alle, at 1930'erne var et af de mørkeste tiår i verdenshandelens historie. I stedet for at indføre handelsregler fra det forrige århundrede, skabe nye handelshindringer og vanskeliggøre verdenshandelen synes jeg, at vi burde gøre det modsatte. For at få os selv ud af recessionen burde vi lette handelen. Mit budskab til Kommissionen er derfor: Gør forslaget om og gør det rigtigt! Jeg vil stemme imod dette forslag i morgen, og jeg er sikker på, at flere af mine kolleger vil følge mit eksempel.
Kader Arif
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg er altid meget glad for at tale efter hr. Fjellner, da jeg altid er sikker på, at jeg ikke vil være enig med ham.
Først vil jeg gerne takke vores ordfører og alle skyggeordførerne og især min ven hr. Susta for deres fortræffelige arbejde og deres gode samarbejde om denne tekst, som endelig vil gøre det muligt at indføre en obligatorisk oprindelsesmærkningsordning for visse varer, der importeres til Europa. Jeg vil også gerne takke kommissæren for hans engagement.
Vores afstemning i morgen vil nemlig blive første fase i indførelsen af denne forordning, der stammer fra 2005, og som Europa-Parlamentet altid har støttet og efterlyst. Oprindelsesmærkning er et vigtigt skridt hen imod gennemsigtighed og information, som vi til stadighed må forbedre til fordel for de europæiske borgere.
Europæiske forbrugere ønsker nemlig med rette at vide, hvad de køber, hvor varen kommer fra, og under hvilke betingelser den er blevet fremstillet. De kræver derfor at kunne forbruge på et mere oplyst grundlag og dermed mere ansvarligt.
Med den nye forordning opfylder vi dette krav, fordi vores borgere bliver bedre oplyst, især om de sociale og miljømæssige betingelser, som de varer, de køber, er fremstillet under. I modsætning til hvad nogle mennesker ønsker at tro, er forbrugerne også borgere, der godt vil betale mere for europæisk kvalitetsproduktion, for denne lovgivning er også væsentlig for europæiske virksomheder, hvis produktion har et ry for kvalitet og høje produktionsstandarder.
For de virksomheder, som har valgt at opretholde produktionen og dermed bevare knowhow og beskæftigelse i Europa, vil forordningen genoprette lige vilkår med vores handelspartnere i tredjelande. Den tekst, der er et resultat af afstemningen i Udvalget om International Handel, er afbalanceret, og derfor opfordrer jeg medlemmerne af Parlamentet til ikke at sætte spørgsmålstegn ved denne balance, men støtte teksten ved at stemme for den med et stort flertal på plenarmødet i morgen.
Niccolò Rinaldi
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Hvis formanden skulle besøge Ponte Rialto i Venedig - måske sammen med kommissær De Gucht - og ønskede at købe et par angiveligt italienske sko, et slips, en traditionel maske eller et glas fra Murano, er der risiko for, at hun ville blive snydt, fordi den købte vare slet ikke var fremstillet i Italien, men i et eller andet land i Asien.
Jeg mener, at den foreslåede forordning, som er til behandling, begynder at bringe en vis orden i et stadig mere forvirret globalt marked. Den søger at beskytte forbrugerne - også formanden og kommissær De Gucht, hvis de skulle gå på indkøb på Venedigs Ponte Rialto eller andre steder - og også de europæiske virksomheder, der ikke er flyttet ud (mens de, der er, vil blive straffet med denne forordning). Frem for alt vil den rette op på den asymmetri på handelsmarkederne, hvor Europa opfattes som det eneste store område, der mangler regler om obligatorisk oprindelsesmærkning.
Det er ikke et protektionistisk forslag, faktisk synes jeg, det er meget afbalanceret. Det gælder kun for et begrænset antal varer, for slutprodukter, der er beregnet til forbrugere, og det er - efter min gruppes mening - et femårigt pilotprojekt, for vi vil støtte ændringsforslaget med udløbsklausulen. Endvidere indførte vi også i udvalget - gennem et ændringsforslag fra mig - en bestemmelse, der sigter mod at undgå enhver overdreven bureaukratisk byrde, der kunne skade virksomhederne.
Hvis afstemningen i morgen falder tilfredsstilende ud, vil det betyde, at første runde er vundet, men det bliver ikke en endelig sejr. Vi vil herefter få brug for Kommissionens fulde støtte i vores forhandlinger med Det Europæiske Råd. Kommissionen har allerede mange forslag og har været meget samarbejdsvillig, og det er vi taknemmelige for, og derfor skal vi fortsætte med at samarbejde. Jeg er sikker på, at vi om fem år vil være tilfredse med det resultat, vi har opnået.
Malika Benarab-Attou
Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke ordføreren for det gode arbejde, hun har gjort. Vi har brug for bedre information om oprindelsesmærkningen af de varer, vi køber. EU-lovgivningen indeholder også bestemmelser om straffeforanstaltninger i tilfælde af overtrædelse.
Jeg beklager, jeg har et problem. Jeg taler senere.
(Taleren standser og genoptager derefter sit indlæg på opfordring af formanden)
Vi har brug for bedre information om oprindelsesmærkningen af de varer, vi køber. EU-lovgivningen indeholder også bestemmelser om straffeforanstaltninger i tilfælde af overtrædelse, og hvis forbrugerne bliver vildledt om oprindelsen. Europa-Domstolen ...
Nej, det går ikke. Undskyld mig.
(Taleren stopper igen)
Jan Zahradil
Fru formand! Jeg forstår, hvorfor forslaget blev fremsat, men jeg er ikke enig i årsagerne til, at det blev fremsat. Jeg synes næppe, at den nuværende globaliserede verden giver mulighed for at fastslå oprindelseslandet. I sidste ende er en garanti for kvaliteten af det ene eller det andet produkt langt vigtigere end dets varemærke eller oprindelsesland. Vi skal også bemærke, at dette forslag ikke omhandler beskyttelse af varemærker eller beskyttelsesmærker og heller ikke kan være til nogen hjælp med hensyn til at beskytte varemærker eller beskyttelsesmærker. Den kendsgerning, at det vil medføre en stigning i de særlige omkostninger for en vare og derfor sandsynligvis også en stigning i varens pris, har Kommissæren allerede nævnt her. I sidste instans kan det forhold, at forslaget kun vedrører bestemte varer - hvilket er blevet nævnt her adskillige gange - endda beskrives som noget i retning af produktbaseret eller geografisk forskelsbehandling.
Jeg vil derfor hævde, at vi bør holde os til den frivillige mærkning, for dér hvor forbrugerne i sidste ende tillægger en sådan mærkning tilstrækkelig merværdi, bruger flertallet af EU-producenterne den allerede på frivillig basis. EU bliver meget ofte kritiseret for overdreven regulering, for at vedtage for mange love, der tynger erhvervslivet. Derfor anmoder jeg om, at vi i det mindste i dette tilfælde ikke bidrager til yderligere at bebyrde det retlige og økonomiske miljø i EU.
Helmut Scholz
Fru formand, hr. kommissær! Jeg vil også gerne takke fru Muscardini for det arbejde, hun har gjort med denne betænkning, og skyggeordførerne for deres konstruktive samarbejde.
Min gruppe ser positivt på idéen med at skabe mere gennemsigtighed for forbrugerne om varers oprindelse og støtter køreplanen, som hr. Rinaldi kaldte den, for en etapesejr. Faktisk ville vi ønske, at der blev vist yderligere information, f.eks. information om varernes økologiske "fodspor", om hvorvidt arbejdstagernes rettigheder overholdes i fremstillingsprocessen eller om ligelig overskudsdeling mellem producenter og arbejdstagere. Samtidig tror vi ikke, at denne udvidede ønskeseddel hører hjemme i en forordning om angivelse af oprindelsesland, eftersom landenavnet i sig selv ikke giver nogen pålidelig information i den forbindelse. Lad os tage eksemplet med Indien, hvor børnearbejde er forbudt. Selv om der er sorte får blandt virksomhederne dér, overholder det store flertal faktisk loven. I en EU-forordning må vi derfor tage hensyn til, at hverken konkurrenter eller nationalister må svine et helt lands navn og dets varer til.
Vi går ind for, at der udvikles certificeringsordninger. Fairtrademærker er en model, man bør følge, og disse bør nu videreudvikles med EU-støtte. Hvis vi yderligere inddrager kulstoffattige produktionsmetoder og humane arbejdsvilkår, vil vi kunne løfte moderne udfordringer. Jeg opfordrer Kommissionen til at træffe foranstaltninger til at iværksætte endnu en forordning i den retning.
Jeg vil gerne tilføje endnu en tanke. En konsekvent indførelse af "Made in"bestemmelsen kan også spille en rolle for løsningen af komplicerede politiske konflikter. F.eks. ville uhindret adgang for varer "Made in Palestine" til EU-markedet kunne skabe en mulighed for selvstændig økonomisk udvikling i Palæstina.
Claudio Morganti
for EFD-Gruppen. - (IT) Fru formand, mine damer og herrer! Europa-Parlamentet skal i morgen stemme om oprindelsesmærkning, som - med de fremsatte ændringsforslag - betyder, at oprindelsesmærkningen kommer til at gælde for varer til endeligt forbrug og varer til endelige forbrugere.
Den sidste definition kan forårsage en alvorlig kædereaktion, fordi den ikke omfatter halvfabrikata og mellemprodukter, der - selv om de er blevet fremstillet i lande uden for EU - med en endelig og måske ubetydelig endelig forarbejdning efter ankomsten til Europa kan gå for at være varer fremstillet i en medlemsstat. På den måde vil forbrugerne ikke blive fuldt informeret om varens virkelige oprindelse, mens storindustrien vil få et incitament til at flytte ud til lande uden for EU og derved mangedoble deres indtjening alene af hensyn til sig selv, men dermed gøre vores industriområder fattigere.
Af disse årsager fremsatte vi nogle ændringsforslag med det formål at udvide definitionen til halvfabrikata og mellemprodukter for at garantere gennemsigtighed og sporbarhed for varer importeret fra tredjelande i lighed med Italiens Reguzzoni-lov, der fuldt ud respekterer forbrugernes rettigheder. Dette er i sandhed den sidste chance, vi har til at beskytte fremstillingssektoren i Italien og i hele Europa, som er en af økonomiens største drivkræfter i modsætning til de få industrigiganter, der tjener deres egne interesser og ikke er til gavn for hele samfundet.
At begrænse rabiat udflytning, varemærkeforfalskning og udnyttelse af arbejdskraft skal fortsat være et af Europa-Parlamentets mål. Hvis vi stemmer for forordningen i morgen, som den ser ud nu, vil vi forspilde en stor mulighed sammen med vores bestræbelser og frem for alt de bestræbelser, der er gjort af millioner af arbejdstagere i små og mellemstore virksomheder, som vil føle sig forrådt, sammen med alle forbrugerne, der havde tillid til, at vi ville foretage et ansvarligt valg. Den kamp, vi kæmper, er ikke imod nogen, men for arbejde, erhvervsliv, vores arbejdstagere og alle EU-borgere.
Diane Dodds
(EN) Fru formand! Vi lever i en udfordrende økonomisk tid, og mange små virksomheder føler sig tynget af EU-bureaukrati og de dermed forbundne omkostninger. Jeg mener, at Parlamentet og Kommissionen først og fremmest bør se på, hvordan vi kan mindske den finansielle byrde ved det bureaukrati, vi insisterer på her.
Med hensyn til dette forslag må vi skabe balance mellem at åbne markeder for europæiske varer og sikre importerede varers kvalitet og sikkerhed. Jeg må dog sige, at jeg ikke ser nogen værdi i tredjelandemærkning, når det gælder fødevarer. Jeg ved, at tredjelande ikke er omfattet af denne forordning, men mange af Nordirlands landbrugere føler sig svigtet, når de arbejder hårdt for at opfylde kravene fra EU og derefter skal konkurrere med dem, der ikke skal opfylde de samme standarder.
Jeg håber, kommissæren vil notere sig, at de af os, der repræsenterer landdistrikter og landbrugsområder, ikke har glemt genoptagelsen af forhandlingerne med Mercosurlandene, og vi håber, at han ikke er klar til at ofre vores landbrugsindustri til fordel for flere markeder. Dette sted har for vane at drive lovgivningen for langt ud, og jeg frygter, at det er det, der er ved at ske i dette særlige tilfælde.
Elisabeth Köstinger
(DE) Fru formand! Først vil jeg gerne takke fru Muscardini for hendes store arbejde, især i betragtning af de kontroversielle spørgsmål, hvoraf nogle allerede er blevet drøftet. Jeg er overbevist om, at europæiske forbrugere har behov for at få denne sag forklaret. Jeg er også af den opfattelse, at det skal være vores mål at beskytte EU's borgere mod farlige og sundhedsskadelige varer. Slutbrugerne bør vide, hvilke råvarer der er brugt, hvordan disse er opnået, hvor og hvordan de er forarbejdet, og hvilke sociale og produktionsmæssige standarder der gælder i de relevante lande. Målet er klart, men vi behøver klarhed over, hvordan vi skal nå det. Desværre fortæller den nuværende version af forslaget til "Made in"bestemmelse os ikke noget om en bestemt vares faktiske oprindelse.
Det vil jeg gerne illustrere med et eksempel. Usbekistan er verdens tredjestørste eksportør af bomuld. 90 % af høsten plukkes ved håndkraft, det meste gennem børnearbejde. Den indsamlede bomuld sendes herefter til Vietnam, hvor den forarbejdes. Ifølge Kommissionens nuværende forslag skal de tekstiler, der nu importeres til EU fra Vietnam, mærkes "Made in Vietnam", men hvad med gennemsigtigheden for den europæiske forbruger? Ingen ved, hvor råvarerne kommer fra, og hvordan de er blevet udvundet. Informationsniveauet er helt utilstrækkeligt.
Det Europæiske Forbrugercenter i Østrig har offentliggjort en ajourført analyse, der viser, at verdens førende og mest fremtrædende tekstilvirksomheder ikke kan garantere, at råvarer fra statsstøttede virksomheder, som benytter børnearbejde, ikke bliver brugt i deres produktion. En "Made in"bestemmelse af den slags, som udelukker råvarer fra produktionsprocessen, tager klart fejl af europæiske slutbrugeres krav. Jeg går ind for mere sandhed i varemærkningen og går derfor imod Kommissionens forslag.
Gianluca Susta
(IT) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke ordføreren, fru Muscardini, og alle skyggeordførerne, som jeg har arbejdet sammen med om denne sag, der er særdeles vigtig for os. Jeg håber, at Europa-Parlamentet i morgen giver den lovgivningsmæssige beslutning samme stærke opbakning, som det gav i juli 2006, med den skriftlige erklæring af 2008 og den positive afstemning om beslutningen af 2009.
Vi gør klar til at vedtage en foranstaltning, som skal beskytte forbrugerne, informere dem om oprindelsen af varer til mere generelle formål, hvilket genskaber lige muligheder i international handel og gensidighed mellem EU og dets største konkurrenter. Den øger ikke omkostningerne for virksomheder i tredjelande, som allerede er forpligtede til at mærke deres varer i alle vores konkurrentlande i verden og i mange andre. Den skaber heller ikke nogen byrder for det europæiske distributionssystem, der indirekte, og uden at det koster det offentlige noget, fremmer en tilbagevenden af en betydelig produktion til Europa, bremser udflytningen af virksomheder og også bidrager til bekæmpelsen af varemærkeforfalskning.
Det er en kombination af helt indlysende fordele, som ikke kan stoppes ved måske at opfordre til yderligere foranstaltninger, for her gælder det virkelig, at det bedste er det godes fjende. Vi må have afsluttet en proces, der begyndte for syv år siden, og vise, at vi tager hensyn til vores virksomheders interesser - frem for alt i denne krise- og arbejdsløshedstid - men også af hensyn til mulighederne i en handelsordning, der reguleres, så der skabes gensidighed, forbrugerbeskyttelse og korrekt information, som kan videreudvikles, vedrørende sporbarhed.
Hvis denne foranstaltning ikke bliver vedtaget af Parlamentet, bliver der problemer. Jeg vil gerne endnu en gang takke Kommissionen og alle dem, der ønsker at støtte denne foranstaltning, fordi den er nyttig for EU-borgerne og for verdenshandelen.
Malika Benarab-Attou
(FR) Fru formand, mine damer og herrer! Undskyld. Jeg vil gerne takke ordføreren for det gode arbejde, hun har gjort. Vi har brug for bedre information om oprindelsesmærkningen af de varer, vi køber. EU-lovgivningen indeholder også bestemmelser om straffeforanstaltninger i tilfælde af overtrædelse, og hvis forbrugerne bliver vildledt om oprindelsen.
Europa-Domstolen bestemmer, at Kommissionen ...
Nej, jeg beklager, der er et problem, jeg vil registrere det i protokollen.
(Taleren stopper)
Jacky Hénin
(FR) Fru formand! Frihandelsmiraklet med fri konkurrence uden forvridning betyder, at en forbruger, der køber en kniv mærket Laguiole i Aveyron, dens oprindelsesregion, har 90 % risiko for at få et blad af dårlig kvalitet fremstillet i Kina eller Pakistan. Det er et af mange eksempler. Det er virkelig mærkningssvindel.
Hvis vi virkelig ønsker at bevare og udvikle industribeskæftigelsen i EU, hvis vi ønsker at undgå at vildlede europæiske forbrugere og at beskytte deres sundhed, hvis vi ønsker at bevare vores samfunds regelværk på social- og miljøområderne, er der et pressende behov for at gøre oprindelsesmærkning for færdigvarer obligatorisk, selv om det betyder, at der skal gøres indhug i EU's ultraliberale grundlæggende dogmer. Denne mærkning skal være seriøs og ikke en form for bedrag, der medfører, at en vare præsenteres, som om den var "made in Europe", når den faktisk ikke er andet end en samling af dele fra hele verden, og hvor kun mærket er "made in Europe".
Toldvæsener og justitsministerier i medlemsstaterne vil skulle have alle midler til at sikre kontrol og retshåndhævelse for at gennemføre en stærk lovgivning om oprindelsesmærkning og oprindelsesland.
Jaroslav Paška
(SK) Fru formand! Takket være en åben handelspolitik kan borgerne købe varer, der er lavet over hele verden. Som oftest har de imidlertid ingen mulighed for at vide, hvor varen blev fremstillet, hvor materialerne til den kom fra, og hvilke teknologiske processer fabrikanten benyttede til forarbejdningen af den.
Samtidig er det en grundlæggende forudsætning for god beslutningstagning, når forbrugeren vælger varer, at han/hun har den maksimale mængde information om den pågældende vare. Indtil nu har EU-borgerne ikke haft ret til grundlæggende information om varerne, noget, som har været rutinemæssigt tilgængeligt, ikke bare for borgerne i USA siden 1930, men også i dag for befolkningen i Kina, Japan, Canada, Indien, Mexico og andre lande.
Derfor mener jeg, det er på tide, at EU indfører en standard, der vil beskytte europæiske forbrugere uanset store distributionskæders eller visse interessegruppers særinteresser, og forlanger, at leverandører mærker varer, der importeres fra tredjelande med de nødvendige oplysninger om deres oprindelse. På den måde vil forbrugerne få en vigtig kilde til information, når de beslutter sig for, hvilken vare de skal vælge, mens producenter i tredjelande ikke vil blive væsentligt berørt på nogen måde, fordi de længe har anført oprindelsen på deres varer til andre lande.
Det vil dog være vigtigt at gennemtænke mekanismerne for en ensartet anvendelse af sanktioner og straffe for en medlemsstats overtrædelse af denne lovgivning med henblik på at forhindre producenter i at søge et indførselssted til EU's fælles marked, som ikke er tilstrækkelig beskyttet af sanktioner, og derved undgå at overholde reglerne. Det er min faste overbevisning, at en indførelse af en effektiv oprindelsesmærkningsordning for varer fra tredjelande vil være særdeles gavnlig både for europæiske forbrugere og for producenter, der overholder reglerne.
Zuzana Roithová
(CS) Fru formand! Tjekkiske glasproducenter, tekstilproducenter og skoproducenter har mange gange henvendt sig til mig og efterlyst gennemsigtighed om varers oprindelse. De skal konkurrere med efterligninger af ukendt oprindelse, der snylter på EU's marked. Vi taler for det meste om dårlig kvalitet og ofte skadelige varer. Endvidere er information om, hvor tekstiler, sko, glas, smykker eller lægemidler er produceret, ikke klassificeret information og udgør heller ikke protektionisme eller en hindring for frihandel, som de liberale kalder det. Tværtimod fungerer det frie marked og den loyale konkurrence kun, hvis forbrugerne kan træffe gode og frie beslutninger på grundlag af information og erfaring.
Jeg bakker fuldstændig op om ordføreren, fru Muscardini, og jeg værdsætter hendes bidrag til at nå et kompromis, som forhåbentlig vil gøre det muligt for os at vedtage forslaget i morgen. Jeg forstår, at sådanne regler, især i de nordlige lande, hvor traditionelle produkter er blevet erstattet af import fra andre lande, kan opfattes som unødvendigt bureaukrati. Lad os imidlertid sammenligne vedtagelsen af forordningen med vores konkurrenter i USA, Canada, Japan og Kina, hvor "made in" er obligatorisk. Ligesom den foregående taler ønsker jeg at sige, at det er nødvendigt for Kommissionen at foreslå i det mindste minimumsstandarder for straffe og sikre, at reglerne bliver fulgt ensartet i hele EU, og at tredjelandes eksportører ikke giver visse lande en fortrinsstilling på grund af lavere eller ingen sanktioner. Det skylder vi vores borgere.
Jörg Leichtfried
(DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! På en delegationstur for nylig for Udvalget om International Handel havde jeg fornøjelsen af at besøge en række produktionssteder i Europa, små virksomheder, der er tvunget til at operere under meget vanskelige betingelser. Jeg oplevede den fineste kvalitet, rimelige lønninger, gode arbejdsvilkår og et fornuftigt arbejdsmiljø. Det er et direkte resultat af vores traditioner og europæiske retsorden. Der er imidlertid masser af lande, hvor sådanne principper ikke findes, hvor arbejdsvilkårene er dårlige, og hvor der ikke er garantier for arbejdstagerne. Jeg mener, at europæiske forbrugere i fremtiden i det mindste skal kunne se, om de varer, de køber, kommer fra et bestemt land, hvor de grundlæggende principper ikke gælder. Det er noget, der vil blive krævet i fremtiden takket være de retningslinjer, som fru Muscardini så effektivt har forberedt. Derfor bør vi sige ja til forslaget.
Til de virksomheder, der har flyttet deres produktion til udlandet af bekvemmelighedshensyn og for at undgå bureaukrati, og som nu klager sig, vil jeg sige: I har kun jer selv at takke for det!
Antonio Cancian
(IT) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! EU kan ikke flygte fra denne forpligtelse. Det er den måde, vi kan og skal reagere på. Jeg vil gerne takke fru Muscardini for hendes stædige arbejde og alle de øvrige kolleger, der har arbejdet på denne sag.
Med hensyn til sporbarhed for varer fra lande uden for EU mener jeg, det er rigtigt, at forbrugerne kender varers herkomst og oprindelse med henblik på at beskytte deres sundhed og deres frihed, idet det udvides til halvfabrikata, hvor forsyningskæden er anført. Ser vi på konkurrenceevne, underminerer den manglende regulering EU-borgernes og -forbrugernes rettigheder og forhindrer en tilfredsstillende funktion af markedet, der skal have fælles regler for at være frit.
Med hensyn til beskyttelse af små og mellemstore virksomheder og deres nationale produkter - det er ikke de store virksomheder, som har brug for en sådan beskyttelse. Jeg mener faktisk, at de absolut ikke har brug for den, når man ser, hvordan de rejser verden rundt med deres brands. Endvidere skal vi fremme vores landes specialiteter og traditionelle produkter af topkvalitet, sætte skub i den europæiske økonomi igen og sikre respekten for arbejdstageres rettigheder socialt, miljømæssigt og produktionsmæssigt.
Jeg gad vide, hvad vi skal være bange for, når vi fortæller sandheden og sigter mod at fastlægge regler, som er ens for alle. Vi må prøve ikke at blive kuet, at udnytte den almindelige lovgivningsproces i EU og at forhindre Rådet i altid at gennemtvinge sin vilje. Lad os derfor prøve at gøre dette skridt til virkelighed ved at støtte den pågældende forordning. Hvad resten angår, må vi vente og se.
Sergio Gutiérrez Prieto
(ES) Hr. formand! Den forordning, vi drøfter i dag, er af afgørende betydning for fremtiden for sektoren for knivvarer og lignende produkter, som i min region - Don Quixote-land, nærmere bestemt Albacete - repræsenterer ikke kun over 8 000 job, men også en del af regionens identitet og fremtidige engagement i håndværk som kilde til beskæftigelse.
Sociale grupper som Aprecu har i nogen tid bedt om "made in"stemplet på knive, og Castilla-La Manchas regering har kæmpet for det med enstemmig opbakning fra sit regionale parlament.
Oprindelsesmærkning er ikke indgreb, det er en forpligtelse til gennemsigtighed i de kommercielle spilleregler og i bekæmpelsen af illoyal konkurrence. Det betyder, at man øger forbrugernes mulighed for at træffe beslutninger og vælge en vare, fordi de ikke blot ser på dens endelige pris, men også på kvalitetsmærket for oprindelsesstedet eller de sociale vilkår, varen er fremstillet under. Frem for alt vil det give anledning til ny optimisme hos mange mennesker, der har det svært, men som i dag føler, at vi ikke har været ligeglade med at støtte mere retfærdig handel, mens vi samtidig har skabt merværdi for dem, der i deres produktion respekterer europæiske arbejdstageres sociale rettigheder og bedre vilkår.
Jeg vil derfor takke ordføreren og hr. Menéndez del Valle for deres sociale samvittighed i denne sag, der er så vigtig for min region.
Peter Šťastný
(SK) Hr. formand! Jeg vil gerne rose fru Muscardini for hendes tilgang til betænkningen og for det store arbejde, hun har lagt i den. EU er hverken den første, anden eller tredje til at forlange, at dens borgere bliver informeret om oprindelsen af en vare, de køber til opfyldelse af deres behov eller til konsum.
USA, Canada, Japan, Indien og mange andre lande har længe sørget for, at deres borgere har denne ret. Det er i overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens regler. Så spørgsmålet er, hvorfor vi endnu ikke har fundet et kompromis? Vi er alle enige om behovet for at informere forbrugerne/borgerne. Det er dog også rigtigt, at anførelsen af oprindelsesland, dvs. "made in"bestemmelsen, kan være potentielt vildledende, fordi globaliseringen i industrien betyder, at slutproduktet består af dele fremstillet i forskellige lande. Så hvis vi måske tilføjede et andet mærke ud over "made in", f.eks. "forarbejdet i" eller "samlet i", kunne vi lettere nå frem til en bred aftale. Den største hindring, som er frygten for at give ukorrekt, ufuldstændig eller vildledende information, ville således være ryddet af vejen.
Afslutningsvis vil jeg gerne udtrykke håbet om, at vi her i Europa-Parlamentet, som Lissabontraktaten har givet større beføjelser præcis på dette område, under ledelse af fru Muscardini vil finde fælles løsninger, som vil hjælpe vores borgere til at foretage bedre og, vigtigst af alt, friere valg.
Formanden
Undskyld, jeg forstyrrede Dem. Næste punkt på dagsordenen er de umiddelbare kommentarer. Der er seks, så vi kan give ordet til hver enkelt.
Giovanni Collino
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Alle borgere har forstået den igangværende økonomiske krises globale omfang, og vi mener, at de er klar over betydningen af at vedtage fælles regler for at undgå at skabe forvridninger på markedet og farlig nedgang i handelen.
EU har erkendt behovet for at informere borgerne klart om de varer, som cirkulerer inden for deres grænser, og der er gjort en indsats i den retning under hensyntagen til både medlemsstater og borgere. Mens den første gruppes interesser medfører fremme af deres ressourcer uden at være protektionistisk, ønsker borgerne altid at kende hver vares oprindelse, selv hvis det indebærer, at de skal vente i nogen tid på, at ordningen kommer til at gælde for alle kategorier af varer.
Vi ønsker, at EU taler med én stemme på samme niveau som de øvrige stemmer, der lader sig høre højt og tydeligt på internationale markeder. Så i morgen vil vi støtte betænkningen om angivelse af oprindelseslandet for visse varer, der importeres fra tredjelande, og tilskynde Det Europæiske Råd til at gøre sit for så godt som muligt at afslutte denne lovgivningsrejse, der nu har varet i seks lange år.
Mario Pirillo
(IT) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Fem år efter forslaget til forordning kommer vi i morgen endelig til afstemningen om obligatorisk oprindelsesmærkning for visse varer, der importeres fra tredjelande. I årenes løb har Europa-Parlamentet ved talrige lejligheder hævdet behovet for en regel, der giver forbrugerne ret til at få korrekt information om varers oprindelse for derved at lette et mere bevidst valg.
Vores varer er ofte ofre for varemærkeforfalskning og vildledende mærkninger. Denne forordning kan bidrage til at give europæiske virksomheder større garantier og genoprette konkurrenceevnen på internationalt niveau. Jeg håber, at Parlamentet sender et stærkt signal ved at godkende fru Muscardinis betænkning med et meget stort flertal.
Peter Jahr
(DE) Hr. formand! Også i landbrugssektoren har forbrugerne ret til detaljerede og utvetydige oplysninger om oprindelsen af de varer, der sælges i EU. Derved kan vi give dem mulighed for at træffe velinformerede bevidste købsbeslutninger.
Det langsigtede mål skal dog være, at vores høje produkt- og sikkerhedsstandarder i Europa også skal gælde for importerede varer, der sælges i EU. Det er ikke et spørgsmål om handelsrestriktioner, men har snarere tværtimod til formål at etablere lige konkurrencevilkår som en afgørende forudsætning for retfærdig handel på verdensplan. Desværre vil Kommissionens beslutningsforslag ikke opfylde det mål.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Vi støtter med begejstring denne forordning og vil gerne takke ordføreren, fru Muscardini, og også hr. Susta og hr. Rinaldi. Også jeg er af den opfattelse, at denne foranstaltning er et mellemtrin. Vi skal beslutte, om det er rigtigt eller ej, at en forbruger ved, hvor et produkt er købt, når han/hun køber det. Vi føler, at det er rigtigt. Det er en forordning, der fremmer gennemsigtighed og beskyttelse af forbrugerrettigheder. Det betyder ikke ret meget for os lige nu, om det for at beskytte forbrugernes ret til gennemsigtighed og klarhed betyder, at en udflyttet virksomhed bliver straffet på en eller anden måde.
Jeg lyttede nøje til min svenske kollega, hr. Fjellner, der kommer fra Stockholm, og jeg føler behov for at svare, at jeg gerne vil have tillid til at kunne tage op til hans land og købe et typisk svensk jakkesæt med vished for, at det virkelig er fremstillet i Sverige. Det er, fordi det kunne have en svensk virksomheds mærke, selv om det var blevet produceret af en lille fremstillingsvirksomhed, måske 10 km fra mit hus. Jeg ville føle mig som noget af en nar, hvis jeg tog hele vejen til Sverige for at købe noget, der var fremstillet i mit lokalområde.
Derfor ser jeg positivt på oprindelsesmærket, hvis det giver forbrugerne gennemsigtighed og mulighed for klarhed og viden og endelig et minimalt svar til de mange virksomheder, der har haft mod til ikke at flytte ud og er blevet smadret af illoyal konkurrence.
João Ferreira
(PT) Hr. formand! Vi har støttet og påskønnet muligheden for at få oprindelsesmærkning, fordi vi på alle måder ser det som et middel til at forsvare arbejdspladser i europæisk industri, ikke mindst i små og mellemstore virksomheder (smv'er), som et middel imod social og miljømæssig dumping. Et vigtigt middel, men kun det - et middel. Det er ikke - og her skal vi ikke lyve for os selv - et universalmiddel. Det er ikke den magiske universalløsning til at afhjælpe de tragiske konsekvenser af liberaliseringen og dereguleringen af verdenshandelen, til at afhjælpe de forfærdelige skader, der følger af dereguleringen.
Nogle af dem, der har nydt godt af denne liberalisering, er de samme mennesker, som altid har været imod oprindelsesmærkning. Europas store importører og distributører. Vi vil for vores vedkommende fortsat bekæmpe den protektionisme, som disse interessegrupper har nydt godt af imod almenvellet og til skade for i tusindvis af smv'er i Europa og for arbejdstagerne, deres rettigheder og deres lønninger.
Vi skal tage alvorligt fat på problemerne i forbindelse med produktion og forarbejdning, der dækker forskellige geografiske områder, men disse problemer kan løses, og de skal løses på en så gennemsigtig og informativ måde som muligt.
Seán Kelly
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne - med Shakespeares ord - sige til min kollega, fru Muscardini, at De har gjort staten en tjeneste, for vi har alt for længe været som den gode fe over for verden og spredt vores gavmildhed vidt og bredt og er blevet behandlet som en fe til gengæld. Det så vi i København, og vi ser det i FN, men gudskelov vil vi i aften begynde at slå igen og fastlægge lige vilkår for vores forbrugere og vores producenter.
Der er faktisk overhovedet ingen mening i, at varer kan komme ind i EU fra tredjelande uden nogen angivelse af, hvor de kommer fra. Jeg ville gerne, om dette kunne gå meget længere. Min kollega, fru Dodds, sagde, at hun gerne ville have det udvidet til landbrug, og det er i det mindste et første skridt. Vi skal hjælpe forbrugerne med at foretage valg, med at vide, at de valg, de foretager, er de rette, at der ikke er nogen varemærkeforfalskning, og at der er fair play for alle.
Så godt gået til min kollega, fru Muscardini. Vi er endelig på vej.
Karel De Gucht
Hr. formand! Jeg bemærker, at der er megen støtte til forslaget i hele Parlamentet, så jeg vil ikke gå ind i så mange af bemærkningerne, fordi de fleste af dem støtter Kommissionens forslag og Muscardini-betænkningen om det.
Lad mig blot med hensyn til oprindelsesreglerne sige, at det er en meget stabil ordning. Disse regler er virkelig meget stabile, og de er velkendte, fordi det er på grundlag af disse oprindelsesregler, der betales told, når varerne kommer ind på det europæiske marked. Faktisk bygger vores forslag helt igennem på dem. Det skal der ikke være nogen misforståelse om.
Den anden bemærkning, jeg gerne vil komme med, vedrører et ændringsforslag fremsat af fru Muscardini om, at denne "made in"forordning skal være en slags pilotprojekt, der skal evalueres efter en fireårig periode og måske ændres. Jeg synes, det er værd at støtte dette ændringsforslag, fordi jeg forestiller mig, at det vil styrke forslagets chancer i Rådet.
Årsagen til, at forslaget, som stammer helt tilbage fra 2005, ikke er EU-lovgivning, er simpelthen, at Rådet ikke køber det. Det har forkastet det indtil nu, men forslaget fra fru Muscardini om at gøre det til et pilotprojekt i en femårig periode med evaluering efter fire år, er et meget godt skridt i den rigtige retning. Derfor kan Kommissionen acceptere ændringsforslaget.
Cristiana Muscardini
ordfører. - (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke kommissæren for de overvejelser, han har gjort over for de forslag, vi har udarbejdet i udvalget. Det har været et langvarigt arbejde med vanskelig mægling, men vi har prøvet at tage hensyn til alles behov. Frem for alt vil jeg gerne takke skyggeordførerne hr. Susta og hr. Rinaldi. Vi har kunnet fremlægge en tekst, der i sin helhed omfatter de fleste af de problemer, vi fik forelagt.
Jeg vil også gerne takke mine kolleger, der her i aften med stort flertal har udtrykt støtte til forordningen, men frem for alt til mere demokrati og mere respekt for forbrugere og EU-borgere. Jeg håber, at afstemningen i morgen endelig kan sætte gang i en ny fase i EU, en fase, der dels vil være en bekræftelse af EU's politiske vilje og dels en bekræftelse af europæiske borgeres ret til at blive informeret og deltage i de valg, EU træffer.
Det har været et langvarigt kompromisfyldt arbejde, og jeg er virkelig forbløffet over, at der stadig er nogle kolleger fra flere lande, der foretrækker at overveje at forkaste forordningen i stedet for at sikre deres landsmænd og -kvinder, de samme rettigheder som alle kinesiske, indiske, amerikanske og andre borgere.
Jeg håber, at natten bringer råd, og at vi hver især husker, at vi en dag vil blive bedt om at forklare, hvad vi gjorde godt, hvad vi gjorde dårligt, og hvad vi slet ikke gjorde. I dag skal vi endelig handle med evnen til at forstå, hvad verden betyder for os. Frihed og demokrati forsvares gennem viden.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted på torsdag den 21. oktober 2010.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Jiří Havel
skriftlig. - (CS) Jeg vil gerne udtrykke min fulde støtte til betænkningen om angivelse af oprindelseslandet for visse varer, der importeres fra tredjelande. Fru Muscardinis forslag løser den hidtidige mangel på EU-lovgivning på dette område. Kravet om at angive varers oprindelse kan bidrage til at udligne vilkårene på verdenshandelsmarkedet, fordi forskellige globale økonomier som USA, Canada eller Japan også insisterer på en lignende beskyttelse for indenlandske varer. En beskyttelse af den slags hjælper på samme måde varer fremstillet i EU til at blive mere konkurrencedygtige med varer fra tredjelande. Angivelse af oprindelseslandet bidrager også til at bevare traditionelle fremstillingsmetoder, typiske produktegenskaber og kvalitet. Denne type beskyttelse af europæiske varer vil også påvirke opretholdelsen af beskæftigelsen i alle medlemsstater positivt. Jeg vil også gerne sige, at angivelsen af oprindelseslandet øger gennemsigtigheden og gør forbrugerne mere bevidste, når de beslutter at købe bestemte varer, og forhindrer mulige svigagtige angivelser af varers oprindelse eller varemærkeforfalskning.
Jarosław Kalinowski
skriftlig. - (PL) Information om oprindelsen af de varer, der er tilgængelige på EU-markedet, er meget vigtig for alle forbrugere. Ved angivelse af oprindelseslandet sikres borgerne mulighed for at foretage informerede valg, når de køber en bestemt vare, og de bliver i stand til at undgå sundheds- og sikkerhedsrisici i forbindelse med tredjelandes varer, der ikke opfylder kvalitetsstandarderne. Reglerne om oprindelsesmærkning giver også effektiv beskyttelse mod varemærkeforfalskning og illoyal konkurrence. Det er vigtigt at definere de detaljerede former og procedurer for oprindelsesmærkning og fastsætte straffe for brud på forordningens bestemmelser.
