International handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om
mundtlig forespørgsel af Miroslav Ouzký for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed til Rådet om de vigtigste mål for konferencen mellem parterne i konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) i Haag den 3.-15. juni 2007 - B6-0020/2007) og
mundtlig forespørgsel af Miroslav Ouzký for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed til Kommissionen om de vigtigste mål for konferencen mellem parterne i konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) i Haag den 3.-15. juni 2007 - B6-0121/2007).
Marie Anne Isler Béguin 
Fru formand, hr. minister, fru kommissær! Den ene rapport følger efter den anden, men de er ikke ens, da vi nu skal behandle biodiversitet.
Hr. minister! Denne uge har været præget af Parlamentets ønske om at bekæmpe tabet af biodiversitet. I mandags behandlede vi hr. Amadous betænkning og betænkningen om Life+, og i dag behandler vi to mundtlige forespørgsler, som er stillet før den kommende konference mellem parterne i konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES). Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, hvis formand desværre ikke kan være til stede her i dag, sætter spørgsmålstegn ved medlemsstaternes forhandlingsmetode og spørger Det Europæiske Råd, hvad de vigtigste strategiske mål for EU ved den 14. konference mellem parterne i CITES-konventionen. Den afholdes, som De sagde, fru formand, i Haag den 3.-15. juni 2007.
CITES-konventionen er et af de ældste multilaterale miljøbeskyttelsesinstrumenter. Den blev vedtaget i Washington i 1973 af lande, som allerede dengang ønskede at gå ud over de nationale lovrammer. Formålet med den var at beskytte vilde planter og dyr mod kommerciel rovdrift. Denne konventions betydning sammenlignet med de andre multilateriale aftaler om miljøet er de store tilpasningsmuligheder i den. Den indvirker direkte på handel gennem udbuddet, som den begrænser. Konkret har den indflydelse på omkring 500.000 handelstransaktioner - det er ikke så lidt, 500.000 handelstransaktioner - og den begrænser dermed rovdriften på biodiversiteten. Med tilslutningen fra de forskellige institutionelle parter, næsten 170 lande, herunder de 27 EU-medlemsstater, fra videnskabsmænd og ngo'er, har vi med CITES-konventionen gjort det muligt at forhindre udryddelse af særligt truede arter og at redde visse arter, f.eks. den sibiriske tiger, blåhvalen og den afrikanske elefant.
Selvfølgelig er der mange udfordringer i forbindelse med konventionen, som på den ene side er strukturmæssige. Man kæmper faktisk for at finde finansiering, der passer til ambitionerne med konventionen. Den skal være et svar på overforbrug af naturlige arter, hvoraf nogle ikke altid er opført. På den anden side skal der med konventionen tages hensyn til nye oplysninger, herunder selvfølgelig klimaændringer. Den skal indeholde visse instrumenters ineffektivitet, f.eks. handlingsplanen for retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet eller FLEGT, som alle her i Parlamentet kender. Den skal også anvendes til at vurdere de beslutninger, der har haft en negativ virkning på visse arter, f.eks. skønner man, at på den 12. konference mellem parterne resulterede tilladelserne til salg af elfenben fra Botswana, Namibia og Sydafrika i, at næsten 20.000 elefanter blev udryddet.
Som led i bekæmpelsen af udryddelse af arter skal EU for enhver pris tale med én stemme på konferencerne mellem parterne i konventionen. I den forbindelse vil jeg understrege, hr. minister, at EU ofte undlader at stemme, når der træffes beslutninger, fordi EU-medlemsstaterne ikke kan nå til enighed, med det resultat, at 27 stemmer går tabt, og 27 stemmer er et anseeligt antal. Det er endog ofte et stort antal.
Vi anmoder derfor om, hr. minister, at Rådet tager hensyn til Parlamentets beslutning, som er udtryk for europæernes interesser, og som formidler det, EU-borgerne ønsker, at vi skal beskytte inden for rammerne af CITES-konventionen, først og fremmest fordi beslutningen understreger visse krav til forhandlerne. Derfor skal forsigtighedsprincippet anvendes med den samme ihærdighed, som EU udviser under andre internationale forhandlinger om miljøet.
EU skal ligeledes kræve gennemsigtighed i afstemningsprocessen og afvise hemmelige afstemninger, som er en fremgangsmåde, der allerede eksisterer, særlig i forbindelse med opførelse af arter i bilag. Det drejer sig faktisk om at modernisere denne lidt forældede procedure, som slet ikke længere opfylder kravene fra borgerne, som skal kunne udøve deres ret til at kontrollere de beslutninger, der træffes på deres vegne. Vi ved, at ngo'er ved enhver lejlighed kritiserer EU-medlemsstaterne for ikke at offentliggøre afstemninger og for at afholde hemmelige afstemninger om visse arter. Dette er efter vores mening helt uacceptabelt, og vi anmoder om gennemsigtighed, fordi dette er en særlig konvention, og fordi medlemsstaterne som bekendt har særlige interesser i forbindelse med visse emner.
De punkter, der er opført på dagsordenen for konferencen, skal forelægges for Parlamentet. Det forventer vi. Hver gang der gives meddelelse om en konference mellem parterne i CITES-konventionenen, stiller vi Rådet de samme spørgsmål: Vi forstår ikke, hvorfor vi ikke er blevet hørt noget før, således at vi ved, hvilken holdning Rådet agter at indtage under konferencen.
Jeg anmoder også Kommissionen og Rådet om at inddrage Parlamentets delegation i konferencernes arbejde, således at vi ikke som sædvanlig er tvunget til at luske omkring på gangene i håb om at opsnappe oplysninger, dvs. når det passer Rådet og Kommissionen at invitere os. Jeg takker Dem derfor for at inddrage Parlamentets delegation i det arbejde, der udføres vedrørende konventionen.
Günter Gloser
Fru formand, fru kommissær, kære medlemmer, som også talte på Miroslav Ouzkýs vegne! Jeg vil gerne erklære følgende på formandskabets vegne:
Ligesom på tidligere møder under konferencen mellem parterne i Washington-konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter vil EU-medlemsstaterne repræsentere Fællesskabets aftalte standpunkt. Rådet vil på basis af det seneste forslag fra Kommissionen om kort tid fastlægge denne holdning og naturligvis informere Parlamentet om den holdning, der bliver vedtaget.
Fællesskabets holdning kommer til at omfatte tre overordnede målsætninger.
For den nævnte konvention skal der opnås størst mulig effektivitet. Det kræver i første omgang, at unødvendigt bureaukrati fjernes. Det gælder om at finde praktiske og fungerende løsninger på problemer ved gennemførelsen og at sørge for, at parternes ressourcer målrettet bliver anvendt de steder, hvor der virkelig er behov for bevarelse.
Der skal skabes flere synergier mellem CITES-konventionen og andre multilaterale instrumenter og procedurer omkring biodiversitet - især skal beslutningerne fra den 14. konference bidrage til at sænke tempoet i tilbagegangen i biodiversiteten i hele verden markant inden 2010 og at nå millenniumudviklingsmålene.
Desuden vil EU på konferencen sikre, at de planlagte ændringer af bilagene til Washington-konventionen faktisk vil forbedre bevarelsesstatus for den pågældende art. I denne forbindelse vil det være særligt vigtigt med en effektiv gennemførelse af kontrollerne. Kun på den måde kan man reducere krybskytteri og illegal handel og sikre, at den internationale handel med arter er bæredygtig.
Hvad de enkelte arter angår, står elefanter og hvaler igen i centrum på denne konference. Sammenfattende kan jeg sige, at Fællesskabet ikke er indstillet på at stemme for en genoptagelse af den kommercielle handel med elfenben, før der findes egnede mekanismer til at forhindre en stigning i den illegale nedlæggelse af elefanter. Vi opfordrer derfor alle elefantstater til en konstruktiv dialog og til samarbejde om at bevare og pleje elefantbestanden på en bæredygtig måde.
Når det gælder hvaler, har Den Internationale Hvalfangstkommission det endelige ansvar. Der skal derfor ikke træffes nye beslutninger i forbindelse med vores forhandlinger, som ville ændre den nuværende bevarelsesstatus for hvalerne inden for konventionens rammer. Derfor bør der først overvejes en undersøgelse af hvalbestandene med henblik på en eventuel nedsættelse af bevarelsesstatus under CITES, når der efter Den Internationale Hvalfangstkommissions opfattelse er indført egnede mekanismer for denne kontrol af fangsten.
Til sidst vil jeg gerne takke spørgeren og Miljøudvalget for deres interesse for dette vigtige spørgsmål.
Benita Ferrero-Waldner
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Det 14. møde mellem parterne i konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) i Haag er faktisk den første CITES-konference, der holdes i EU, siden CITES blev udformet i 1973. Jeg synes derfor, det er en udmærket anledning til at sætte fokus på vores stærke forpligtelse til at implementere denne konvention og øge den politiske og offentlige bevidsthed.
Jeg tror, det bliver første gang, en ministerkonference behandler nøglespørgsmål vedrørende konventionens fremtid. Derfor er der defineret følgende væsentlige, strategiske mål for mødet mellem parterne, kaldet COP 14: COP bør på ny bekræfte, at der med CITES er ydet eller vil blive ydet et væsentligt bidrag til at nå målet for 2010 med hensyn til en betydelig opbremsning i tabet af biodiversitet. EU støtter fuldt ud op om bidraget til dette globale mål, hvor den internationale handel med vilde dyr og planter og produkter herfra reguleres i kraft af CITES for at sikre, at handelen er bæredygtig. I den nye strategiske vision for CITES for 2008 - 2013 vil det blive fastlagt, hvordan man med CITES kan sikre, at naturbeskyttelse, bæredygtig brug og mindskelse af fattigdom også kan indgå i et positivt samspil, og det er derfor afgørende for CITES' fortsatte betydning og relevans.
I udkastet til den strategiske vision slås der også til lyd for, at man i CITES er mere opmærksom på den internationale handel med kommercielt udnyttet træ og fiskearter. På baggrund af presset på naturressourcerne og den fortsatte overudnyttelse mener EU, at der i CITES bør kunne fokuseres mere på at sikre en bæredygtig handel med sådanne arter. Vi er fra EU's side fremkommet med forslag til en optagelse af adskillige marine arter og træarter i CITES, så jeg tror, det bliver en meget vigtig diskussion.
Endelig vil et nøglespørgsmål i CITES COP 14 naturligvis være elfenben fra elefanter. Der er forskellige forslag på bordet fra afrikanske lande med elefantpopulationer. Vi holder fast i det synspunkt, at handelen med regeringsejede elfenbenslagre ikke bør genoptages, før vi er overbeviste om, at alle mekanismer er på plads til sikring af, at handelen ikke vil medføre en forøgelse i antallet af illegalt dræbte elefanter. Disse mekanismer er ved at blive bragt på plads og er forhåbentlig sat i værk, før vi tager en endelig beslutning i sagen.
John Bowis
for PPE-DE-Gruppen. - (EN) Fru formand! I går var der godt nyt i aviserne. Det drejede sig om udklækning af æg fra nogle sjældne, egyptiske skildpadder. Problemet var, at de blev klækket i Rom. De burde ikke have været i Rom. De burde ikke have været smuglet fra Libyen til Rom sammen med 275 andre, sjældne skildpadder, for de hører til i den højst kategoriserede gruppe under CITES-konventionen. Hvad værre er: dette sker hos os i EU.
Vi ved, at EU er en af verdens største og mest alsidige importører af vilde dyr og planter med et marked, hvor der efterspørges kæledyr, modeprodukter, prydgenstande og medicin. Derfor har Europa et særligt ansvar for at gøre noget ved det. I mit land konfiskeres der hver dag omkring 570 illegale forsendelser af vilde dyr, planter eller produkter herfra i tolden. Man kan ikke lade være med at tænke på, hvor mange der ikke opdages.
Vi ved, at illegal handel med vilde dyr og planter udgør den største, direkte trussel mod arterne næst efter ødelæggelse af habitater. Vi ved, at en fjerdedel af handelen er illegal. Vi ved, at der årligt tjenes milliarder af euro på denne handel, som kun overgås af den illegale handel med narkotika og våben.
Vi ved selvfølgelig, at vi er nødt til at tage hensyn til de lokale befolkninger og deres traditioner og behov, og det er der gjort i denne beslutning. Vi ved, at der er forskellige meninger blandt ngo'ere og blandt videnskabsfolk, men jeg finder, at der er en god balance i det foreliggende beslutningsforslag.
Endelig bifalder jeg meget, hvad ministeren og kommissæren sagde om elefanten, så jeg beder Dem støtte op om beslutningen fra Kenya og Mali vedrørende et 20-årigt moratorium for handel med elfenben.
Dorette Corbey
Fru formand, fru kommissær, hr. formand for Rådet! Som det allerede har været påpeget, er det første gang, CITES-konferencen afholdes i Europa. Det giver os lejlighed til at skærpe den brede offentligheds opmærksomhed, hvad angår beskyttelse af vilde dyr og planter.
CITES er et af de mest effektive og konkrete instrumenter til international beskyttelse af naturen. Ikke desto mindre er tilbagegangen foruroligende, når det gælder biodiversiteten. Eksempelvis ser det ikke godt ud for et stort antal fiskearter. En af årsagerne hertil er rovdrift. Der er stor efterspørgsel efter fisk, og den stiger stadigvæk. Det nedslående resultat heraf er, at endog dybhavsfisk nu er alvorligt truet, og i mange udviklingslande er havet også tømt for fisk af Europa, eller i det mindste af europæiske fartøjer.
Noget lignende er beklageligvis tilfældet med tropiske skove. Efterspørgslen efter tropisk træ er stor, uagtet alle kampagner. Hertil kommer, at efterspørgslen efter landbrugsjord også stiger på grund af behovet for fødevarer og på grund af den stigende efterspørgsel efter biobrændstoffer. Det sker på bekostning af flere hundrede år gamle skove.
Det fortjener vores uforbeholdne støtte, at der fra europæisk side tages initiativ til at opføre et stort antal fiskearter på listen over beskyttede arter. Det samme gælder initiativet vedrørende optagelse af forskellige træsorter på listen. Vi må imidlertid spørge os selv, hvordan vi kan gøre det bedre. Presset på naturen stiger overalt i verden. Stigende velfærd er en af årsagerne hertil, men i en række udviklingslande er det fattigdommen, der er motivet.
Vi må således lægge kursen om og gøre os klart, at beskyttelse af naturen også skaber velfærd og beskæftigelse. Vi må tage skridt til at sikre, at handelen virkelig er bæredygtig, og at der gøres noget ved den illegale handel, så den forsvinder.
Mojca Drčar Murko
for ALDE-Gruppen. - (EN) Fru formand! Der er god grund til at støtte forslaget om et 20-årigt moratorium for handel med elfenben. I modsætning til, hvad nogle lande i det sydlige Afrika med elefantpopulationer siger - at de har for mange elefanter - anslås det i African Elephant Status Report, at den samlede population ligger på mellem 10 og 20 % af, hvad den udgjorde i 1930'erne og 1940'erne.
Hovedårsagen til nedgangen er handelen med elfenben. Priserne på elfenben steg til mere end det syvdobbelte i Kina og Japan i slutningen af 1990'erne. Med et 20-årigt moratorium vil der blive sendt et klart signal om, at international handel er forbudt, det vil reducere efterspørgslen, sænke priserne og fjerne incitamenterne til at købe og lagre elfenben.
Fru kommissær! Kunne De være mere præcis, med hensyn til i hvilket omfang Kommissionen agter at tilgodese den positive holdning til moratoriespørgsmålet, der blev givet udtryk for af delegationen fra de vest- og centralafrikanske stater, der besøgte os her i Parlamentet?
Marie Anne Isler Béguin
Fru formand! Jeg vil begynde med at takke hr. Gloser og fru Ferrero-Waldner for, hvad jeg næsten fristes til at kalde deres beroligende ord. Jeg fik imidlertid ikke noget svar vedrørende gennemsigtigheden i afstemningerne. Jeg mener, at det er vigtigt for os at vide, hvem der stemmer for hvad i EU på denne CITES-konference.
Jeg vil begynde med også at udtrykke min tilfredshed med forslaget fra Tyskland om at medtage to hajarter, almindelig pighaj og makrelhajen, i bilag II til CITES-konventionen, og som også har fået støtte fra mange foreninger, der arbejder for at beskytte disse arter. Det er efter vores mening et forslag, man bør støtte fuldt ud, da disse to arter, som er inkluderet i UICN's rødbog over truede arter, kræver særlig opmærksomhed.
Men ud over det særlige tilfælde med disse arter bør vi også være mere opmærksomme på status for de andre hajarter i de farvande, der grænser op til EU-landene, f.eks. i Middelhavet, da dette spørgsmål berører EU i lige så høj grad som naboskabspolitikken.
Generelt må det anerkendes, at Middelhavet er et truet hav. Den kritikløse udpining af fiskebestandene i de sidste årtier, særlig på grund af anvendelse af drivgarn, har medført en betydelig udtynding af arter.
Almindelig tun er et eksempel på dette, som Greenpeace for nylig har givet megen offentlig omtale. Men hvad ved vi egentlig, f.eks. om hajerne i Middelhavet? Det, vi overordnet ved om hajer er, at de over hele verden er fuldstændig truet, at der bliver drevet rovfiskeri på dem, og at de lider under den forringede marine balance.
Råder EU bortset fra dette over oplysninger eller undersøgelser, der gør det muligt at vurdere hajernes situation i Middelhavet? Det er spørgsmålet. Hvis det ikke er tilfældet, regner det så med, at der vil blive udført seriøse undersøgelser, således at det på lang sigt bliver i stand til at stille konkrete forslag, særlig vedrørende CITES?
Endvidere er det efter vores mening også vigtigt, at ædelkoral, som også er udsat for overfiskeri i Middelhavet, medtages i bilag II til CITES-konventionen.
Johannes Blokland
Fru formand! CITES-konferencen, som afholdes i næste måned i Haag, er af stor betydning, hvis vi ønsker, at der træffes foranstaltninger imod international handel med udryddelsestruede dyr og planter. Jeg støtter derfor fuldt ud beslutningsforslaget.
Der er imidlertid et spørgsmål, jeg gerne vil henlede Deres opmærksomhed på. Det har allerede været nævnt flere gange i eftermiddag. Det drejer sig om elefanter i Botswana og Namibia. Tre fjerdele af de 400.000 elefanter i Afrika lever i dette område, og det indebærer uundgåeligt risici for befolkningen og for naturen, og det skader biodiversiteten. De pågældende lande har derfor selv stillet forslag, som tager sigte på at opretholde bestanden og nedbringe risiciene.
Disse forslag afvises desværre i beslutningsforslaget. Det er på den ene side forståeligt, at man ønsker at standse handelen med produkter fra elefanter, det er jeg helt enig i, men på den anden side er det også vigtigt at holde sig situationen i Botswana og Namibia for øje, hvor der er en sådan overvældende vækst i bestanden af elefanter. Vi må overveje dette spørgsmål nærmere. Vi kan nemlig ikke nøjes med at afvise løsninger uden at pege på alternativer.
Karin Scheele
(DE) Fru formand! Fru Isler Béguin har jo allerede fremlagt indholdet i denne forespørgsel til mundtlig besvarelse, især Rådets mål under forhandlingerne, men også forhandlingsmetoderne og den måde, som Europa-Parlamentets delegation bliver inddraget i det lokale arbejde på.
Jeg vil gerne, ligesom mange andre medlemmer, endnu en gang vende tilbage til elfenbenshandelen. Den har ganske vist været forbudt med CITES-konventionen siden 1989, men konventionen har siden 1997 tilladt salg af enkelte lagerbeholdninger. Det er forståeligt, at de berørte lande er interesseret i det. Vanskeligheden består imidlertid i, at det ikke er muligt at skelne legalt elfenben fra illegalt, og der er derfor stor risiko for, at legal handel vil få krybskytteriet til at blusse op.
Det øgede krybskytteri lægger større og større pres på vildtplejerne og naturbeskyttelsesmyndighederne i elefantområder. En effektiv beskyttelse af elefanterne, som i mange lande er vigtige for turistindtægterne, kræver stadig flere midler, og dem har man for det meste ikke. Kun et totalt forbud mod handel med elfenben kan beskytte elefanterne på lang sigt. Det skønnes, at der hvert år bliver dræbt 20.000 elefanter i Afrika for deres stødtænders skyld.
Derfor støtter vi i vores beslutning forslaget fra Kenya og Mali. Dette forslag kræver et 20-årigt moratorium for enhver form for handel med elfenben. Vi håber, at Kommissionen og medlemsstaterne under forhandlingerne vil tilslutte sig dette krav.
Alfonso Andria
(IT) Fru formand, fru kommissær, hr. minister, mine damer og herrer! Jeg vil meget hurtigt sammenfatte indholdet i mit ændringsforslag, som ALDE-Gruppen støtter.
Jeg bad om, at man sletter det syvende led i punkt 10 i forslaget til beslutning om Cites-konventionen. Desuden er der ikke videnskabeligt belæg for at optage koral i bilag II, eftersom et kompetent ekspertpanel nedsat af FAO har fastslået, at betingelserne ikke er til stede for at medtage arten genus corallium i bilag II i Cites-konventionen - og jeg citerer ordret.
Koraller bevares lige så godt ved hjælp af en rotationsordning for de beskyttede områder mellem producentlandene. Hvis man holdt fast ved den nuværende formulering, ville det være et hårdt slag for smykke- og kunsthåndværksektorerne, for den lokale økonomi, for beskæftigelsen i forskellige EU-lande såsom Italien, Spanien, Frankrig, Grækenland og Malta og for beskæftigelsen i tredjelande som Kina og Japan.
Jeg beder Dem derfor om at støtte mit ændringsforslag, som er acceptabelt set ud fra et politisk synspunkt, og som der er videnskabelig dokumentation for.
Benita Ferrero-Waldner
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Hvad angår elefantspørgsmålet, er vi i øjeblikket skeptiske med hensyn til at støtte nogen af de foreliggende forslag, fordi de afrikanske lande med elefantpopulationer vil give møde på konferencen. Vi opmuntrer dem - og jeg tror, at det vil være den bedste løsning - til at gå ind i en reel dialog og på den måde søge at opnå enighed om en fælles holdning.
Formanden
Som afslutning på forhandlingen har jeg modtaget et beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 108, stk. 5.
Afstemningen finder sted torsdag kl. 12.00.
