Asistența financiară comunitară pentru dezafectarea unităților 1-4 ale centralei nucleare de la Kozlodui (Bulgaria) "Programul Kozlodui” (dezbatere) 
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul elaborat de dna Harms, în numele Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie, referitor la propunerea de regulament al Consiliului privind asistenţa financiară comunitară pentru dezafectarea unităţilor 1-4 ale centralei nucleare de la Kozlodui (Bulgaria) - "Programul Kozlodui” - C7-0289/2009 - 2009/0172(NLE)).
Rebecca Harms
Dle preşedinte, înainte de toate, aş dori să mulţumesc Comisiei şi colegilor mei din Comisia pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară şi din Comisia pentru industrie, cercetare şi energie pentru dezbaterile captivante şi interesante privind gestionarea deşeurilor nucleare. Nu am căzut mereu de acord, dar un aspect asupra căruia am convenit este faptul că ar trebui să acordăm sprijin european comun Bulgariei, pentru ca aceasta să poată acoperi costurile aferente dezafectării celor patru reactoare de la Kozlodui.
În acest moment, aş dori să subliniez din nou foarte clar faptul că, în 2006, Bulgaria a primit 340 de milioane de euro, în perioada 2007-2008 a primit 253 de milioane de euro şi în 2009, 89,5 milioane de euro. În cadrul votului de mâine, vom decide cu privire la alte contribuţii de solidaritate în valoare de aproximativ 300 de milioane de euro.
Contribuţia se acordă pentru că, atunci când a negociat aderarea la Uniunea Europeană, guvernul bulgar a fost de acord să dezafecteze aceste reactoare, ca urmare a deficienţelor de securitate ale centralelor de la Kozlodui. În raportul meu, am încercat să aduc o modificare tranşei finale a acestei plăţi cu privire la care decidem acum (presupun că este ultima tranşă). Propun ca banii care nu mai sunt cheltuiţi în mod direct pentru dezafectare şi gestionarea deşeurilor, adică strategii privind depozitarea temporară a deşeurilor la Kozlodui, şi vorbim de aproximativ 120 de milioane de euro, să fie cel puţin parţial investiţi în planificarea şi pregătirea soluţiei de eliminare definitivă a deşeurilor puternic radioactive din Bulgaria. Cu alte cuvinte, propun să creăm un fond pentru această sarcină de care Bulgaria nu s-a ocupat deloc până acum.
Deşi nu am avut succes în încercarea de a întruni majoritatea în comisiile din spatele acestei idei, cred că aceasta este, într-adevăr, o chestiune importantă. Am înaintat din nou amendamente cu privire la două aspecte care trebuie reţinute în soluţia de compromis pe care comisiile o negociază pentru votul de mâine.
În primul rând, în ceea ce priveşte dezafectarea, gestionarea deşeurilor şi eliminarea definitivă, care include şi depozitarea temporară, aş dori să solicit Comisiei să monitorizeze foarte îndeaproape costurile exacte aferente situaţiei de la Kozlodui şi sumele de bani de care vom avea într-adevăr nevoie pentru a ne asigura că dezafectarea, gestionarea deşeurilor şi eliminarea definitivă sunt executate în întregime şi în conformitate cu standarde înalte de siguranţă.
Al doilea aspect de care aş dori să ne asigurăm este acela că banii care sunt trimişi acum în Bulgaria nu sunt folosiţi pentru investiţii în cărbune sau lignit. Acest aspect nu a fost exclus în actualul proiect de raport adoptat de către comisie.
În ceea ce priveşte restul, sunt mulţumită că acest raport va genera o dezbatere politică activă, ca să spunem aşa, cu dl comisar Oettinger, cu privire la eliminarea definitivă a deşeurilor nucleare în general, o dezbatere care sperăm că va pune lucrurile în mişcare. Directiva a fost anunţată şi o aştept cu nerăbdare.
Günther Oettinger
Dle preşedinte, stimaţi deputaţi, în cea de-a treia seară a acestei sesiuni plenare, în programul de lucru mai există încă un subiect legat de energie. În această seară, acesta se referă la extinderea sprijinului financiar acordat de către UE pentru dezafectarea reactoarelor centralei nucleare de la Kozlodui, din Bulgaria.
Acesta este un subiect sensibil şi important. Prin urmare, salut cu căldură atmosfera constructivă de lucru şi aş dori să vă mulţumesc pentru aceasta. Subiectul a fost discutat într-o manieră foarte profesională cu dna Harms, raportoarea, cu raportorul alternativ şi cu comisiile relevante.
De asemenea, sunt încântat că raportul urmează, în linii mari, părerile Comisiei şi susţine propunerea noastră. În primul rând, aş dori să menţionez susţinerea dvs. pentru acordarea finanţării iniţiale de 300 de milioane de euro din bugetul european, în conformitate cu interesele UE şi, prin urmare, pentru menţinerea nivelurilor de securitate din industria nucleară.
În al doilea rând, aş dori să adaug că ajutorul suplimentar ar trebui direcţionat către dezafectare şi că suma solicitată, care în prezent este de 180 de milioane de euro, este rezonabilă. Al treilea aspect pe care doresc să îl punctez este acela că, din cauza faptului că rezervele financiare sunt insuficiente în Bulgaria, din motive istorice, finanţarea europeană înseamnă un ajutor dat pentru asigurarea unor niveluri înalte de securitate în timpul lucrărilor de dezafectare, în vederea protejării oamenilor şi mediului.
În ceea ce priveşte amendamentele actuale, aş dori să subliniez faptul că cele mai multe dintre amendamentele propuse vor fi acceptate de către Comisie. Din păcate, nu le pot aborda pe toate din cauza lipsei de timp. Aş dori să explic punctul de vedere al Comisiei cu privire la două subiecte care sunt foarte importante pentru noi şi la care se face referire directă în raport, atât în amendamente, cât şi în expunerea de motive a dnei Harms.
Mă refer în primul rând la continuarea acordării de sprijin financiar pentru măsuri în sectorul energetic. În afară de dorinţele specifice ale guvernului bulgar, alte câteva argumente pot fi folosite pentru a justifica nevoia de a primi în continuare sprijin financiar pentru măsuri în sectorul energetic. Printre acestea se numără, pe de-o parte, tratamentul egal cu cel al Lituaniei şi Slovaciei, unde măsurile corespondente finanţate de către UE se vor desfăşura până în 2013 şi, de cealaltă parte, alte măsuri menite să creeze capacitatea de înlocuire, inclusiv continuarea investiţiilor în eficienţa energetică. Centralele alimentate cu cărbune din Bulgaria au un potenţial uriaş de a face economii energetice.
Ca urmare a dezafectării reactoarelor nucleare, capacitatea Bulgariei de generare a energiei s-a modificat. Prin urmare, reţeaua electrică bulgară se confruntă cu provocări uriaşe pentru stabilizarea şi protejarea reţelei electrice, provocări ce pot fi depăşite cu ajutorul unui sprijin suplimentar.
Prin urmare, Comisia este de părere că este potrivit să continue să acorde ajutor pentru măsuri în sectorul energetic, inclusiv măsuri legate de infrastructura reţelei.
Aş dori să discut acum subiectul sprijinului pentru dezvoltarea unei soluţii geologice pentru eliminarea definitivă a combustibilului uzat iradiat. Comisia susţine punctul de vedere al raportoarei în ceea ce priveşte nevoia de a dezvolta o soluţie pentru eliminarea definitivă şi sigură a combustibilului uzat iradiat. Totuşi, dezvoltarea unei astfel de soluţii nu poate fi inclusă în ajutorul financiar acordat în Programul Kozlodui, din următoarele motive:
Ar denatura competiţia, pentru că tuturor statelor membre care au un program privind energia nucleară li se solicită să dezvolte o soluţie de acest fel. Cu toate că eliminarea definitivă a combustibilului uzat iradiat face parte din gestionarea deşeurilor nucleare, această acţiune depăşeşte domeniul procesului de dezafectare şi nu este relevantă pentru acesta. Este nevoie de o soluţie sigură de depozitare temporară a combustibilului uzat iradiat, soluţie care va fi acoperită de actualul sprijin financiar. Dezvoltarea unei soluţii de depozitare definitivă, despre care noi credem că este următorul pas logic, nu este totuşi o consecinţă a închiderii şi dezafectării celor patru reactoare de la Kozlodui.
Cu toate acestea, trebuie să subliniez că, aşa cum s-a menţionat deja, Comisia va aborda subiectul depozitării definitive şi anul acesta va elabora o propunere pentru gestionarea deşeurilor radioactive, propunere care va include şi dezvoltarea de soluţii sigure pentru depozitarea definitivă a combustibilului uzat iradiat. Mă bazez pe dvs. să elaboraţi propuneri constructive şi aştept cu nerăbdare o dezbatere incitantă.
În fine, aş dori să rezum situaţia după cum urmează. Comisia salută faptul că a obţinut acordul Parlamentului de a ajuta Bulgaria în următorii patru ani cu suma de 300 de milioane de euro. De asemenea, salutăm faptul că putem continua să ne concentrăm pe acordarea de sprijin pentru măsuri sigure de dezafectare. În plus, suntem mulţumiţi că Parlamentul crede că proiectele din sectorul energetic merită susţinerea noastră. Consider acordul privind continuarea finanţării şi punerea acestuia în aplicare ca pe un semn al solidarităţii Uniunii Europene cu Bulgaria şi ca pe o contribuţie importantă la securitatea nucleară din Europa şi de mai departe. Vă mulţumesc pentru atenţia acordată.
Antonyia Parvanova
Dle preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, în calitate de raportoare a Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară, aş dori să îmi exprim susţinerea pentru abordarea Comisiei Europene faţă de această propunere şi acest raport, aşa cum s-a votat în comisie.
Sunt extrem de mulţumită să văd că ideea pe care am apărat-o în proiectul de raport a fost prezentată în textul final şi că Parlamentul European poate să dea acum undă verde extinderii sprijinului financiar comunitar pentru dezafectarea unităţilor 1-4 ale centralei nucleare de la Kozlodui.
Bulgaria a dovedit conştiinciozitate prin felul în care a utilizat fondurile pentru dezafectarea centralei până în 2009. Este nevoie ca sprijinul UE să fie extins, pentru a garanta finalizarea în siguranţă şi la timp a operaţiunilor de dezafectare, care au fost executate cu cea mai mare transparenţă şi ţinându-se cont de protecţia mediului.
Extinderea sprijinului financiar pentru finanţarea măsurilor menite să atenueze consecinţele dezafectării timpurii a celor patru reactoare este cu atât mai importantă, dacă luăm în considerare impactul şi consecinţele asupra mediului, preţurile energiei pentru consumatori şi securitatea furnizării de energie în regiune.
S-au făcut unele tentative de a exercita presiune cu privire la acest dosar, din motive politice şi ideologice. Cu toate acestea, trebuie să avem în vedere obiectivele finale ale acestui program, şi anume garantarea dezafectării sigure şi a unor despăgubiri echitabile pentru Bulgaria, susţinerea eforturilor depuse pentru elaborarea unei politici energetice mai durabile şi demonstrarea de transparenţă în gestionarea proiectelor şi a resurselor.
Aş dori să îi spun dnei Harms că problema eliminării definitive a deşeurilor radioactive este una foarte serioasă. Trebuie să acordăm o atenţie specială acestei chestiuni, însă este vorba de o situaţie cu care nu se va confrunta numai Bulgaria. Este o provocare generală, din cauza căreia trebuie să avem o strategie şi un program special concepute pentru întreaga Europă. De asemenea, aş dori să vă asigur, dnă Harms, că Bulgaria nu intenţionează să utilizeze aceste fonduri pentru dezvoltarea centralelor termice alimentate cu lignit.
Puteţi sta liniştită, pentru că intenţionăm să îndeplinim toate cerinţele care ne-au fost impuse şi să ne aliniem complet la legislaţia europeană şi la tehnologiile performante din Europa. Bulgaria este o ţară foarte responsabilă şi se va strădui întotdeauna să fie un partener bun şi de încredere.
Preşedinte
Aş dori să profit de această ocazie şi să vă rog să încercaţi să vorbiţi mai rar, pentru că stimaţii noştri interpreţi îmi tot trimit mesaje SOS, spunându-mi că nu reuşesc să ne urmărească atunci când vorbim foarte repede. Prin urmare, problema este că singurii deputaţi care vă ascultă sunt cei care înţeleg ce spuneţi în limba originală. Prin urmare, v-aş ruga să faceţi un efort şi să vorbiţi mai rar. Altfel, va fi imposibil să se facă interpretarea.
Vladimir Urutchev
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, în timpul negocierilor de aderare la Uniunea Europeană, Bulgaria a convenit, supusă fiind presiunilor venite din partea unor forţe politice, să închidă patru unităţi ale centralei nucleare de la Kozlodui, şi şi-a îndeplinit întocmai angajamentul, în termenele stabilite. La rândul său, Uniunea Europeană a acordat sprijin financiar ca parte a Tratatului de aderare, restricţionat numai pentru perioada 2007-2009, având obiectivul de a susţine dezafectarea şi de a se ocupa de consecinţele generate de închiderea timpurie a unităţilor.
De asemenea, Uniunea Europeană a dat asigurări politice că va continua să acorde asistenţă financiară pentru perioada 2010-2013. Acest lucru ar însemna să acorde ţării noastre acelaşi tratament, cel puţin în perioada de acordare a sprijinului financiar, ca cel acordat Lituaniei şi Slovaciei, care sunt şi ele angajate să îşi dezafecteze timpuriu capacităţile nucleare.
De aceea, la insistenţele specifice ale ţării mele şi în conformitate cu principiile de solidaritate şi egalitate ale statelor membre, Comisia Europeană a elaborat propunerea curentă. Valoarea finanţării suplimentare nu poate compensa în niciun fel pierderile de ordinul miliardelor de euro pe care le-a suferit ţara din cauza dezafectării premature a unităţilor. În acelaşi timp, acest sprijin este absolut necesar pentru continuarea procesului de dezafectare, pentru care se estimează că se va utiliza cea mai mare parte a fondurilor.
Nu mai puţin importantă pentru ţară este şi finanţarea alocată pentru măsurile destinate modernizării sectorului energetic, reducerii emisiilor dăunătoare şi îmbunătăţirii eficienţei energetice şi costurilor.
Acest raport, care a fost aprobat cu o vastă majoritate în Comisia pentru industrie, cercetare şi energie, reflectă în totalitate aceste nevoi. Din acest motiv considerăm că este inacceptabil ca, prin prezentarea de noi amendamente în timpul sesiunii plenare, să se facă noi tentative de a promova texte împotriva centralelor pe cărbune sau de a prezenta eliminarea directă a combustibilului nuclear folosit ca pe o hotărâre inevitabilă.
Această chestiune va fi un subiect de discuţie în Uniunea Europeană de acum înainte. În acest context, sugerez să susţinem propunerea Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie şi să respingem cele cinci amendamente noi făcute de Grupul Verzilor/Alianţa Liberă Europeană.
Ivaylo Kalfin
Dle preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, permiteţi-mi să încep prin a mulţumi personal Comisiei şi dlui comisar Oettinger pentru munca abilă efectuată la elaborarea documentului pe care îl prezintă. Doresc, de asemenea, să îi mulţumesc raportoarei, dnei Harms, pentru efortul pe care l-a depus în timpul discuţiilor pe tema acestui document pentru a se asigura că acesta conţine subiecte care sunt foarte importante pentru cetăţenii Europei.
Obiectivul fundamental al documentului este acela de a susţine eforturile pe care Bulgaria le face pentru dezafectarea a patru dintre cele şase unităţi ale centralei sale nucleare. Nu voi comenta cât de justificată a fost această decizie, însă, din moment ce face parte din Tratatul de aderare, această obligaţie trebuie să fie îndeplinită de autorităţile bulgare. De fapt, acestea iau toate măsurile necesare în acest sens. În acelaşi timp, închiderea timpurie a unei centrale de asemenea proporţii, situaţie luată în considerare în calculele economice, generează costuri directe şi indirecte uriaşe. O parte dintre aceste costuri este compensată de către Uniunea Europeană.
Decizia prezentată astăzi va permite Uniunii Europene să pună poziţia faţă de Bulgaria pe picior de egalitate cu poziţia adoptată în cazul altor două ţări, noi state membre ale Uniunii Europene, care şi-au asumat şi îndeplinesc aceleaşi angajamente. Este foarte important să menţinem aceeaşi poziţie, pentru că este de datoria noastră să menţinem coerenţa politicii Uniunii Europene.
Un procent de şaizeci la sută din resursele alocate va fi folosit direct pentru dezafectarea instalaţiilor de la centrala nucleară de la Kozlodui, în timp ce restul de 40 % va fi folosit pentru îmbunătăţirea eficienţei energetice şi reducerea emisiilor de dioxid de carbon în Bulgaria.
Aş dori să vă atrag atenţia în special asupra unor aspecte foarte la obiect pe care raportoarea, dna Harms, le-a menţionat în timpul discuţiei din cadrul comisiilor şi care au fost dezbătute foarte în amănunt. Prima chestiune se referă la soarta deşeurilor provenite din combustibil nuclear utilizat şi din elemente iradiate. Acest aspect a fost menţionat astăzi şi de dl comisar Oettinger. Este o problemă extrem de importantă, în privinţa căreia ne aşteptăm ca la toamnă Comisia Europeană să prezinte o directivă individuală. Parlamentul European va avea atunci ocazia de a discuta în detaliu acest subiect, care, sunt sigur, este important pentru mulţi cetăţeni europeni.
Prin urmare, nu cred că decizia Parlamentului cu privire la subiectul pe care îl discutăm, despăgubirile pentru Kozlodui, trebuie să influenţeze în vreun fel dezbaterea noastră din toamnă. În plus, sunt complet de acord cu argumentul adus de dl comisar, acela că dacă se creează un precedent pentru finanţarea unui astfel de program, această situaţie va reprezenta o ameninţare pentru întregul buget al Uniunii Europene. Bineînţeles, aceste lucruri nu elimină sau reduc în vreun fel responsabilitatea guvernelor din ţările care dispun de asemenea centrale să găsească o soluţie definitivă pentru problema combustibilului nuclear folosit.
Cel de-al doilea aspect se referă la utilizarea resurselor. Nu există nicio îndoială că resursele primite de la Uniunea Europeană nu trebuie utilizate pentru a finanţa proiecte care cresc emisiile de dioxid de carbon. În paranteză fie spus, ţinând cont de experienţa de până acum din Bulgaria şi din celelalte două ţări care primesc asemenea resurse, nu există indicii că ar exista astfel de abuzuri. Totuşi, cred că în acest text trebuie să vedem o politică europeană coerentă şi adoptarea aceleiaşi poziţii faţă de toţi.
Este extrem de important pentru cetăţenii europeni ca aceste resurse să fie utilizate în mod transparent şi eficace în scopul pentru care au fost destinate. Resursele alocate de către Uniunea Europeană Bulgariei intră într-un fond special, care include şi sume primite de la alţi donatori. În funcţie de programele aprobate anterior şi sub controlul Băncii Europene pentru Reconstrucţie şi Dezvoltare, resursele din acest fond, împreună cu finanţarea naţională corespunzătoare, sunt alocate proiectelor relevante.
Curtea de Conturi Europeană va efectua foarte curând un audit al acestor fonduri, inclusiv al celor din Bulgaria. Consider că, pe viitor, Parlamentul European va monitoriza şi el îndeaproape felul în care sunt utilizate aceste resurse.
Adina-Ioana Vălean
în numele grupului ALDE Group. - Dle preşedinte, în calitate de raportoare pe probleme de investiţii în infrastructura energetică şi raportoare alternativă pe problema securităţii furnizării de gaze, sunt foarte sensibilă la probleme legate de securitatea energetică. Consider că Europa are de jucat un rol important în acest domeniu.
Ca deputat european român, sunt cu atât mai interesată de acest subiect al centralei nucleare de la Kozlodui. Întrucât este situată la graniţa cu ţara mea, centrala este de multă vreme un motiv de îngrijorare în România, din motive evidente ce ţin de mediul înconjurător. Centrala de la Kozlodui este situată la patru kilometri distanţă de fluviul Dunărea şi la 150 de kilometri de Bucureşti. Potrivit experţilor internaţionali, centrala nu este dotată cu niciun înveliş de protecţie şi există riscuri majore de scurgeri radioactive, care să se infiltreze în sol şi în pânza freatică.
Consider că Europa are responsabilitatea de a ajuta şi de a facilita dezafectarea centralei şi trebuie să ne asigurăm că pentru acest proiect sunt disponibile suficiente fonduri, întrucât este esenţial să menţinem securitatea la standarde înalte, să asigurăm expertiza necesară şi să punem în aplicare cele mai bune practici internaţionale. Dezafectarea şi demontarea ar trebui executate în conformitate cu reguli şi standarde foarte stricte, altfel ar putea reprezenta o ameninţare pentru întreaga regiune.
Acesta este motivul pentru care susţin în totalitate această propunere şi angajamentul nostru de a aloca o sumă suplimentară de 300 de milioane de euro pentru acest proiect. Permiteţi-mi să vă reamintesc şi faptul că Parlamentul European a adoptat o poziţie fermă în urmă cu câteva luni în acest dosar, alocând primele 75 de milioane de euro din bugetul pe 2010.
Cu toate acestea, consider că ar trebui să fim intransigenţi în ceea ce priveşte transparenţa în utilizarea fondurilor europene. Până acum, Comisia a fost destul de nemulţumită de informaţiile privind dezafectarea pe care le-a primit din Bulgaria. Monitorizarea fondurilor trebuie să fie una strictă. Acesta este motivul pentru care consider că, întâi de toate, Comisia Europeană ar trebui să efectueze o evaluare specifică, pentru a aprecia punctele forte şi punctele slabe ale proiectelor anterioare, pentru ca, împreună cu BERD, să poată îmbunătăţi programarea fondurilor pentru următoarea perioadă de finanţare 2010-2013.
Am prezentat mai multe amendamente prin care solicităm autorităţilor bulgare să elaboreze o strategie naţională corespunzătoare, care să sublinieze obiectivele pe termen lung din sectorul eficienţei energetice şi din cel al energiei regenerabile, ca o condiţie obligatorie pentru tranşa de 120 de milioane de euro.
(Vorbitorul a fost de acord să accepte o întrebare în cadrul procedurii "cartonaşului albastru” în conformitate cu articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură)
Dimitar Stoyanov
(BG) Dle preşedinte, doresc să adresez o întrebare scurtă şi la obiect. Întrucât doamna a pus probleme referitoare la securitate, aş dori să îmi ofere un răspuns la următoarea întrebare: cunoaşte faptul că, înainte de dezafectarea celor patru unităţi mici ale centralei nucleare de la Kozlodui, Comunitatea Europeană a Energiei Atomice le-a declarat drept cele mai sigure reactoare din Uniunea Europeană?
Adina-Ioana Vălean
în numele grupului ALDE. - Dle preşedinte, ce pot spune? Am înnebunit cu toţii? Sau poate găsi cineva o explicaţie rezonabilă pentru aşa ceva? Consider că multe persoane au decis să acţioneze într-un anumit fel iar noi ar trebui să le urmăm exemplu şi susţinem cu toţii ideea că lucrurile trebuie făcute în acest fel. Nu mai am alte comentarii.
Michail Tremopoulos
Dle preşedinte, în dezbaterea de astăzi trebuie să ţinem cont de faptul că, în ultimii zece ani, Uniunea Europeană a acordat Bulgariei 550 de milioane de euro ca să închidă cele patru unităţi din complexul de la Kozlodui. Acum îi acordă alte 300 de milioane de euro, ajungând astfel la o sumă totală de 850 de milioane, fără a pune la socoteală sumele uriaşe acordate pentru modificări şi îmbunătăţiri în domeniul securităţii. Cu alte cuvinte, am plătit în aur, mai mult sau mai puţin, pentru acest complex nuclear şi, pentru unii, această situaţie a fost ca o găină care face ouă de aur. Totuşi, Comisia continuă să finanţeze în mod indirect lobby-ul nuclear.
Solicităm să se pună capăt acestui troc făcut cu guvernul bulgar. Solicităm Parlamentului să protejeze, cu ajutorul Comisiei, gestionarea sigură şi eficace a deşeurilor nucleare şi să nu considere această gestionare ca făcând parte din programul de dezafectare. În calitate de membri ai grupului Verzilor/Alianţa Liberă Europeană, solicităm ca guvernul bulgar să canalizeze restul de 40 % din suma de 300 de milioane de euro acordată pentru programul de dezafectare a reactorului nuclear către gestionarea deşeurilor radioactive, şi nu către dezvoltarea centralelor alimentate cu uraniu şi cărbune, care sunt distructive pentru mediul înconjurător.
Bineînţeles, sper că toţi cei care se gândesc să consolideze lobby-ului nuclear prin construcţii noi au învăţat o lecţie de pe urma acordului recent semnat între Turcia şi Rusia pentru construirea unei centrale nucleare la Αkkuyu, o zonă seismică unde mişcarea antinucleară a împiedicat construirea acesteia...
(Preşedintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Preşedinte
Dle Tremopoulos, timpul dvs. a expirat. Totuşi, dna Parvanova a ridicat cartonaşul albastru pentru a vă adresa o întrebare. Acceptaţi o întrebare adresată de colega dvs. deputat?
Dnă Parvanova, puteţi vă rog să adresaţi întrebarea dvs. cât mai pe scurt posibil?
Antonyia Parvanova
(BG) Dle preşedinte, s-a folosit aici cuvântul "şantaj” şi, cu puţin timp în urmă, colega mea, dna Vălean, a menţionat faptul că Bulgaria nu a folosit corect şi prudent fondurile din tranşa anterioară, care a fost utilizată în mod corect ca despăgubire. Doresc să adresez o întrebare şi aş dori ca reprezentantul Comisiei prezent aici şi Comisia să confirme: au existat sau nu avertismente în această privinţă?
Preşedinte
Nu, îmi pare rău, dnă Parvanova. Această întrebare nu respectă Regulamentul de procedură. Procedura prevede să adresaţi o întrebare persoanei care vorbeşte în momentul când ridicaţi cartonaşul. Prin urmare, întrebarea este respinsă, la fel ca şi posibilitatea de a primi un răspuns.
Geoffrey Van Orden
în numele grupului ECR Group. - Dle preşedinte, am luptat din răsputeri să împiedic închiderea prematură a unităţilor 3 şi 4 ale centralei de la Kozlodui. Închiderea acestora cu câţiva ani mai devreme nu era necesară; nu s-a desfăşurat în condiţii de siguranţă. Aşa cum era prevăzut, efectul a fost sporirea gradului de utilizare a centralelor alimentate cu lignit, care sunt dăunătoare pentru mediu, creşterea preţurilor la electricitate şi o scădere a exporturilor de electricitate ale Bulgariei: cu alte cuvinte, s-au generat atât pagube economice, cât şi pagube aduse mediului înconjurător.
Acum plătim pentru raţionamentele greşite ale instituţiilor Uniunii Europene. Prin urmare, ar fi corect ca Uniunea Europeană să trateze Bulgaria cel puţin la fel de bine ca pe alte ţări care au fost obligate să îşi închidă prematur centralele nucleare vechi şi sunt bucuros că acest fapt este recunoscut de către Comisie.
Bineînţeles, este nevoie de foarte mulţi bani pentru acest proces de dezafectare. Este extrem de important ca aceste fonduri să fie utilizate corespunzător şi eficace şi să fie justificate. Sper că putem primi asigurări în acest sens din partea Comisiei.
De asemenea, este important să abordăm problema compensării şi înlocuirii capacităţii energetice pierdute. Bulgaria va avea nevoie de ajutor pentru a crea o capacitate nouă şi durabilă care să garanteze securitatea furnizării şi diversificarea, astfel încât Bulgaria să nu depindă de bunăvoinţa unei puteri străine.
Miloslav Ransdorf
Aş dori să spun că "Programul Kozlodui” nu trebuie să se concentreze numai asupra finanţării transferului materialelor iradiate, creşterea eficienţei energetice în Bulgaria şi finanţarea surselor alternative de energie.
După părerea mea, acest program trebuie să fie totodată considerat drept o contribuţie adusă la stabilitatea economică şi socială din Balcani. Motivaţia ar fi că zona care include statele balcanice - inclusiv Bulgaria - este o parte vulnerabilă a Uniunii Europene, aşa cum ne-a arătat actuala criză economică. Consider că articolul 30 al Tratatului de aderare este un cadru care nu trebuie încălcat, aşa cum au demonstrat consultările juridice cu oamenii din Comisia Europeană. Chiar dacă acest Tratat de aderare sau acord a fost folosit în 2009, un nou acord trebuie să ducă mai departe spiritul continuităţii care este stipulat în articolul 30.
Dimitar Stoyanov
(BG) Dle preşedinte, discutăm aici în această seară despre despăgubirile pe care ar trebui să le primească Bulgaria pentru închiderea centralei nucleare de la Kozlodui. Aceste despăgubiri sunt corecte, echitabile şi oportune pentru că experţii au considerat că pierderile pe care Bulgaria le-a suferit ca urmare a închiderii unităţilor 1-4 au fost mult mai mari decât toate despăgubirile plătite până acum acestei ţări.
Totuşi, încă trebuie să dăm un răspuns la următoarea întrebare: de ce a trebuit să ajungem în acest punct şi de ce, aşa cum am menţionat în urmă cu puţin timp, a fost nevoie să fie închise cele mai sigure unităţi din Europa, declarate astfel nu de un oarecare, ci de cea mai prestigioasă agenţie, Agenţia Internaţională pentru Energie Atomică? De asemenea, sunt uimit şi de felul în care acest raport privind despăgubirile a ajuns pe mâinile Grupului Verzilor/Alianţa Liberă Europeană, ai cărui membri şi-au început şi încheiat discursurile spunând că centrala de la Kozlodui trebuie distrusă, acelaşi lucru pe care Cato cel Bătrân îl spunea despre Cartagina.
Aş dori acum să mă adresez dlui Tremopoulos care, dacă îmi permiteţi să spun, nu se află în poziţia de a vorbi astfel, pentru că tocmai ţara dumnealui a primit de curând o sumă mult mai mare de bani decât cea pe care Bulgaria o solicită acum, şi asta prin şantajul exercitat. Prin urmare, nu ar trebui să insiste atât de mult să spună ce ar trebui şi ce nu ar trebui să primească Bulgaria.
Vedem acum câteva amendamente propuse de către Verzi, care au un singur obiectiv. Din acest motiv, Verzii au o problemă în acest moment. Într-adevăr, problema lor este faptul că, prin închiderea centralei nucleare de la Kozlodui, au contribuit la creşterea emisiilor de dioxid de carbon. Prin aceste schimbări, pe care vor să le folosească şi mai ostentativ pentru a lua bani de la Bulgaria şi a-i aloca altui domeniu, nu vor altceva decât să îşi acopere propria vină. Acesta este motivul pentru care nu le pot explica alegătorilor lor de ce aceştia, în calitate de cetăţeni ai Uniunii Europene, trebuie să plătească pentru a avea mai multe emisii de dioxid de carbon în UE. În acest caz, Verzii adoptă poziţii care sunt diametral opuse faţă de principiile lor.
Există şi un amendament care afirmă că situaţia de la Kozlodui ar trebui să fie un exemplu. Totuşi, centrala de la Kozlodui nu poate fi un exemplu decât pentru faptul că unele reactoare vechi pot fi sigure şi pot funcţiona foarte bine. Singurul fel în care poate servi drept exemplu de acum înainte este ca avertisment: un avertisment că un sector industrial minunat, eficace şi de succes al unei ţări poate fi distrus din cauza nebuniei politice.
Preşedinte
Adevărul este, dle Stoyanov, că sunteţi foarte aproape de a folosi un limbaj considerat deplasat şi nepotrivit pentru dezbaterile parlamentare. Nu v-am întrerupt pentru că doresc să arăt generozitatea noastră, în special generozitatea colegilor noştri din Grupul Verzilor/Alianţa Liberă Europeană, pe care înţeleg că i-aţi atacat în discursul dvs. Am dorit să demonstrez faptul că suntem capabili să ascultăm. Totuşi, trebuie să spun că mie mi s-a părut că discursul dvs. a fost complet deplasat. Dacă acest lucru se va mai întâmpla, vă voi întrerupe, întrucât aceasta este o cale pe care nu vrem să o urmăm.
Theodor Dumitru Stolojan
Doresc să mulţumesc Comisiei pentru că, deşi toţi suntem acum preocupaţi de criză, Comisia îşi vede în continuare şi de celelalte probleme şi cred că Bulgaria este total îndreptăţită să primească banii care i-au fost promişi pentru dezmembrarea acestei centrale nucleare.
Sunt un susţinător al energiei electrice produse de centralele nucleare şi nu cred că Europa va putea să-şi atingă ţintele prevăzute în domeniul energiei curate fără construcţia de centrale nucleare. Cred însă cu tărie că fiecare ţară are dreptul să construiască centrale nucleare, dar noi, în Uniunea Europeană, consider că avem o responsabilitate colectivă, o solidaritate vizavi de tehnologiile care sunt alese în construcţia acestor centrale nucleare. Consider că Comisia Europeană va trebui, în acest caz, să manifeste toată severitatea în evaluarea acestor proiecte de noi centrale nucleare.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Aş dori să o felicit din inimă pe raportoare, dna Rebecca Harms, pentru munca sa excelentă. Sunt de acord cu documentul supus dezbaterii şi cu propunerea de acordare a unui ajutor de 300 de milioane Bulgariei pentru dezafectarea unităţilor 1-4 ale centralei nucleare de la Kozlodui pentru o perioadă de trei ani, îmbunătăţind totodată procesul de monitorizare a felului în care fondurile primite sunt cheltuite. Se poate spune că este o dovadă de solidaritate egală, întrucât alte state membre noi - Lituania şi Slovacia - se află într-o situaţie similară şi au primit un astfel de ajutor financiar.
Unităţile 1-4 ale centralei nucleare nu mai funcţionează de ceva timp şi este logic faptul că acestea ar trebui să fie dezafectate. Această măsură va reduce riscurile pentru mediu şi ne va ajuta să profităm mai bine de experienţa profesională şi cunoştinţele lucrătorilor. Atunci când o parte a centralei este închisă, personalul de aici se va confrunta cu provocări noi. Din experienţa noastră din Lituania, pot spune că vor apărea probleme neprevăzute, care sunt greu de inclus în programele de execuţie.
Este adevărat, cea mai mare parte a fondurilor ar trebui să fie alocată dezafectării unităţilor şi apare aici problema inevitabilă a echipamentului de depozitare. Totuşi, este la fel de important să ne gândim şi la oameni. Sper că atunci când va utiliza ajutorul acordat de Uniunea Europeană, guvernul bulgar va ajuta muncitorii şi comunitatea care depinde de centrală să se adapteze la noile condiţii, fiind foarte important să îi ajute să se recalifice pentru a-şi folosi experienţa în alte domenii, să promoveze crearea unor locuri de muncă noi şi durabile şi să facă trecerea la un mediu nou de economisire a energiei.
Konrad Szymański
(PL) Închiderea a patru unităţi ale centralei nucleare de la Kozlodui a generat, fără îndoială, un deficit foarte mare în sistemul energetic al Bulgariei. Măsura are un efect semnificativ asupra securităţii furnizării în regiune şi va provoca o creştere a emisiilor de CO2, aspect care ar trebuie să fie important, cel puţin pentru unii dintre deputaţii din acest plen. În ciuda acestor lucruri, ni se propune, în special în amendamente, să întoarcem spatele problemelor energetice ale unuia dintre statele membre. Acest fapt este în contradicţie cu principiul solidarităţii, care trebuie să guverneze politica energetică. De asemenea, creează impresia că Parlamentul face discriminări împotriva energiei nucleare, lucru care este împotriva principiului de a acorda statelor membre libertate deplină în a-şi alege sursele de energie.
Corina Creţu
Modul în care se va rezolva problema închiderii şi apoi dezafectării centralei nuclearo-electrice de la Kozlodui nu are relevanţă doar în ceea ce priveşte modul în care partea bulgară rezolvă această problemă, dar aşa cum s-a spus aici, procesul de dezafectare priveşte şi statele vecine, putând constitui un precedent pentru alte ţări care au unităţi asemănătoare ce se apropie de perioada maximă de funcţionare.
Nu ascund nici eu faptul, aşa cum s-a spus, că centrala de la Kozlodui a reprezentat în permanenţă un motiv de îngrijorare pentru cetăţenii din România, mai ales după accidentul de la Cernobîl. De aceea, ar fi important ca procesul de dezafectare să fie însoţit de o campanie de informare publică destinată tuturor celor interesaţi care au dreptul să cunoască etapele procesului de dezafectare, calendarul şi riscurile potenţiale ale fiecărei etape, modul în care sunt asigurate materialul fisionabil şi deşeurile periculoase, precum şi reconstrucţia ecologică a zonei Kozlodui.
Insist asupra importanţei pe care trebuie s-o acordăm tratării deşeurilor radioactive. De aceea, fondurile acordate Bulgariei în acest scop, trebuie să fie asigurate ritmic şi fără sincope. Spun acest lucru pentru că deşi acum par suficiente, aceste costuri sunt doar estimate, neexistând un precedent de amploarea dezafectării centralei nucleare din Bulgaria. Închei exprimându-mi speranţa că printr-o finanţare suficientă şi printr-o planificare atentă, sub supravegherea tuturor organismelor cu atribuţii în domeniu, procesul de dezafectare va fi un exemplu de bună utilizare a fondurilor europene.
Zigmantas Balčytis
(LT) Când au intrat în Uniunea Europeană, unele ţări din Europa centrală şi de est şi-au luat, prin tratatele de aderare, angajamente dificile atât din punct de vedere politic, cât şi economic, de a dezafecta centrale nucleare şi de a asigura gestionarea deşeurilor nucleare în condiţii de siguranţă. Aceste ţări depind de energia nucleară, au moştenit centrale nucleare care nu respectă standardele de securitate ale UE şi cerinţele care sunt în vigoare în prezent şi, bineînţeles, nu ar fi capabile să strângă prin forţe proprii fondurile necesare pentru dezafectarea centralelor. În Uniunea Europeană, sunt în vigoare cerinţe stricte care reglementează dezafectarea şi execuţia lucrărilor de securitate, iar criza financiară şi economică îngreunează munca depusă de statele membre care dezafectează centrale nucleare pentru a executa lucrările de dezafectare şi eliminare a combustibililor în mod corect şi la timp. Îngrijorarea Comunităţii în ceea ce priveşte reprocesarea combustibilului nuclear folosit în state care nu aparţin UE este uşor de înţeles, întrucât o asemenea acţiune ar putea ameninţa generaţiile viitoare. Prin urmare, salut decizia Comisiei de a aloca Bulgariei sprijin suplimentar din bugetul Uniunii Europene, pentru că este clar că fără ajutorul Comunităţii, aşa cum s-a întâmplat şi în cazul Lituaniei, ar fi imposibil să se asigure punerea în aplicare a măsurilor de dezafectare în condiţiile cerute, a politicii de securitate comună a Comunităţii sau a măsurilor de care este nevoie pentru a garanta siguranţa cetăţenilor europeni şi protecţia mediului.
Günther Oettinger
Dle preşedinte, stimaţi deputaţi, aş dori să vă mulţumesc pentru dezbaterea deschisă purtată pe tema acestui subiect sensibil.
În concluzie, aş dori să subliniez faptul că noi, Comisia, salutăm abordarea în general pozitivă a raportului, dar şi faptul că Parlamentul şi Comisia sunt de acord că Bulgaria ar trebui să primească asistenţă suplimentară în valoare de 300 de milioane de euro până în 2013. De asemenea, Comisia este mulţumită că putem continua să ne concentrăm pe furnizarea de asistenţă pentru măsurile de dezafectare în condiţii de siguranţă şi că Parlamentul consideră că proiectele din sectorul energetic merită susţinerea noastră.
Aşa cum am făcut şi în trecut, putem confirma faptul că fondurile vor fi utilizate în scopurile propuse şi intenţionăm să punem în aplicare un sistem sigur de control. Luăm notă de propunerile şi amendamentele dvs. Sunt sigur că reprezentanţii Consiliului vor lua în considerare opiniile Parlamentului de fiecare dată când acestea vor putea îmbunătăţi claritatea obiectivelor reglementărilor.
Faptul că aţi fost de acord cu continuarea finanţării pentru lucrările de dezafectare este un semn al solidarităţii Uniunii Europene faţă de Bulgaria. Securitatea este cea mai mare prioritate în timpul procesului de dezafectare a centralelor nucleare, iar acest lucru este subliniat în declaraţie.
Aş dori să vă mulţumesc din nou pentru munca pe care aţi depus-o şi să-i mulţumesc şi dnei Harms pentru acest raport.
Rebecca Harms
Dle preşedinte, la finalul acestei dezbateri, aş dori să spun din nou că dezafectarea centralelor nucleare din Lituania, Slovacia şi Bulgaria s-a bazat pe expertiza internaţională. Agenţia Internaţională pentru Energia Atomică (AIEA) a inspectat aceste reactoare, care au acelaşi proiect ca cele de la Cernobîl, şi a constatat că nu există nicio posibilitate ca ele să fie modificate în aşa fel încât să îndeplinească standardele de securitate aplicabile în vechea Uniune Europeană. A fost o decizie inteligentă, care justifică faptul că am dovedit solidaritate faţă de Lituania, Slovacia şi Bulgaria şi, după decizia de mâine, că le-am tratat în mod egal în ceea ce priveşte costurile aferente dezafectării.
În al doilea rând, aş dori să scot, încă o dată, în evidenţă faptul că niciuna dintre aceste ţări şi nici vreo altă ţară din Europa de vest sau din altă parte a lumii nu a găsit încă o soluţie sigură pentru problema depozitării definitive a deşeurilor puternic radioactive. Aceasta este o sarcină cu care încă de confruntăm, deşi multe ţări au investit până acum miliarde în acest domeniu şi caută de 30 de ani o soluţie fiabilă. Aceasta este o dezbatere care trebuie să îi îngrijoreze în special pe cei care sunt în favoarea tehnologiei riscante a energiei nucleare, pentru că, aşa cum stau lucrurile astăzi, după părerea mea şi a majorităţii cetăţenilor Europei, depozitarea deşeurilor nucleare prezintă un risc atât de mare şi fără soluţie încât reprezintă un argument puternic împotriva continuării utilizării energiei nucleare. Vom discuta despre aceste aspecte în viitor cu dl Oettinger. Vă mulţumesc pentru atenţia acordată.
Președinte
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc mâine, joi 20 mai, la ora 12.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Eija-Riitta Korhola  
În 1999, acţionând în numele Uniunii Europene, Comisia Europeană a obligat Bulgaria să îşi închidă patru dintre cele şase centrale nucleare, ca o precondiţie pentru negocierile sale de aderare. Comisia spunea de ceva timp că unităţile respective puteau fi folosite pentru îmbunătăţiri financiare. În conformitate cu acordul, două unităţi au fost închise în 2002, iar celelalte două în 2006. După ce au fost investite sume considerabile şi după ce au fost efectuate mai multe sondaje independente, s-a constatat că unităţile îndeplineau toate criteriile de securitate şi, potrivit Grupului de chestionare pe teme atomice din cadrul Consiliului, nu era nevoie de o monitorizare suplimentară. Bulgaria devenise un exportator sigur de electricitate către toate ţările sale vecine şi uneori compensa 100 % deficitul de electricitate din regiune. Totuşi, restul unităţilor au fost închise în conformitate cu prevederile acordului, regiunea s-a confruntat cu întreruperi de energie, iar activitatea centralelor de rezervă a avut drept rezultat creşterea cantităţii de gaze cu efect de seră. Eu personal adresez o întrebare Comisiei şi Consiliului, bazând această întrebare pe raportul dlui Van Orden privind cererea Republicii Bulgaria de a deveni membră a Uniunii Europene şi pe paragraful 33 al documentului. În acesta, Parlamentul European solicita Consiliului să decidă cu mai multă flexibilitate datele de închidere, până când va putea fi construită o generaţie nouă care să nu crească emisiile poluante, lucru care nu se putea întâmpla mai devreme de 2011. Totuşi, răspunsul a fost "nu” şi, în schimb, UE şi-a dovedit solidaritatea faţă de Bulgaria sub forma unor sume considerabile acordate ca sprijin financiar. Prin urmare, este corect să continuăm să acordăm finanţare pentru o perioadă mai mare de timp decât cea planificată, pentru că pentru Bulgaria, pierderea capacităţii de a genera electricitate şi consecinţele suferite de regiune au reprezentat o problemă gravă din punct de vedere economic şi social. Cu toate acestea, trebuie să întrebăm cu toată sinceritatea dacă această investiţie financiară uriaşă ar fi putut fi evitată în cazul în care Comisia şi Consiliul ar fi regândit condiţiile inflexibile şi discutabile impuse.
Franz Obermayr  
În timpul negocierilor de aderare din 2005, Bulgaria a convenit să închidă reactoarele 1-4 ale centralei nucleare de la Kozlodui şi apoi să le dezafecteze. Iniţial, UE a intenţionat să ofere sprijin financiar pentru procesul de dezafectare până în 2009. În prezent, acordarea ajutorului financiar a fost extinsă până la sfârşitul lui 2013 şi, în total, vor fi furnizate 300 de milioane de euro. Bineînţeles, este necesar să acordăm Bulgariei ajutor în timpul procesului de dezafectare a centralei de la Kozlodui şi să o ajutăm cu problemele financiare şi de mediu aferente, ca de exemplu eliminarea în condiţii de siguranţă a deşeurilor radioactive, promovarea resurselor regenerabile de energie şi recalificarea angajaţilor. Totuşi, ajutorul financiar trebuie să includă a prezentare detaliată a diverselor planuri, controale financiare stricte şi monitorizarea periodică a felului în care sunt utilizate fondurile. Banii nu trebuie utilizaţi pe uşa din dos ca ajutor financiar pentru cea de-a doua centrală nucleară din Bulgaria, cea de la Belene. În prezent, Bulgaria caută investitori europeni pentru centrala de la Belene, iar opţiunea de a utiliza banii pentru dezafectare în acest scop ar fi foarte oportună. Nu trebuie să lăsăm să se întâmple aşa ceva. Prin urmare, raportările atente şi investigaţiile detaliate pe teren efectuate de Comisie, Parlamentul European şi Curtea de Conturi Europeană sunt esenţiale.
Silvia-Adriana Ţicău  
UE este dependentă în proporţie de 53 % de importurile de energie. Pentru reducerea dependenţei energetice, unele state membre au adoptat strategii ambiţioase pentru utilizarea energiei nucleare şi a energiei din surse regenerabile. În UE, energia nucleară reprezintă 28 % din totalul de energie consumată, iar în Belgia, Franţa, Lituania, Slovacia şi Suedia aceasta reprezintă cea mai importantă sursă de energie. Producţia de energie nucleară nu generează emisii de dioxid de carbon, iar în statele membre care utilizeaza energia nucleară, preţul la factura lunară de energie a unei gospodării este mai mic. Cu toate acestea, UE este extrem de exigentă cu siguranţa în exploatare a centralelor nucleare şi cu gestionarea deşeurilor radioactive. Măsuri ferme şi standarde înalte pentru securitatea centralelor nucleare, precum şi buna colaborare dintre autorităţile locale, regionale, naţionale şi europene asigură premisele pentru utilizarea sigură a energiei nucleare în UE. Regulamentul propus de Comisie garantează un tratament echitabil Bulgariei prin acordarea de asistenţă financiară până în 2013 pentru dezafectarea centralelor nucleare, măsuri stabilite prin tratatele de aderare. Dezafectarea nucleară necesită o planificare financiară pe termen lung, ea continuând până când situl a fost complet recuperat şi toate deşeurile radioactive, precum şi combustibilul utilizat au fost gestionate în condiţii de siguranţă.
