2. Filipíny
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o šesti návrzích usnesení o situaci na Filipínách.
Bernd Posselt
Paní předsedající, paní komisařko, situaci na Filipínách sleduji již od doby, kdy této zemi vládl nešťastný manželský pár Marcosových. Od té doby zažila tato báječná ostrovní republika spoustu zdarů i nezdarů, úspěchů a neúspěchů diktatury a pokusů vydat se cestou ke svobodě, spoustu hospodářských krizí a vývojových trendů směřujících k tržnímu hospodářství, které byly pokaždé udušeny v bažině korupce, špatného řízení a bohužel neustálého autoritářského nátlaku.
Podíváme-li se na mapu, zjistíme, že tato ostrovní republika je ze strategického hlediska velice významná. Stejně jako Indonésie dohlíží nad některými námořními cestami, které jsou ústřední a zásadní pro naše hospodářství, ale také pro hospodářství Asie. Stabilita v tomto regionu je tedy velmi důležitá, a proto musíme těm, kteří jsou u moci, vysvětlit, že tato země nalezne konečnou dlouhodobou stabilitu pouze prostřednictvím dialogu, pouze prostřednictvím právního státu a pouze tím, že posílí demokracii, infrastrukturu a malé a střední podniky. V opačném případě jí bude neustále hrozit kolaps a separatistická hnutí, hnutí na jednotlivých ostrovních skupinách, náboženská a kulturní hnutí, která proti sobě vystupují, budou ohrožovat jednotu země. Proto je to záležitost, která je pro Evropskou unii velice důležitá.
Erik Meijer
Paní předsedající, mnoho států v jiných částech světa vzniklo jako výsledek evropských zásahů. Jsou to nástupnické státy kolonií evropských zemí, jsou to oblasti, které byly v minulých staletích podrobeny za účelem levného získávání surovin. Nejdůležitějším cílem byla těžba kovů a získávání tropických rostlin, v některých případech však docházelo také k obchodování s lidmi používanými jako otrocká síla. Lidé mluvící naprosto jiným jazykem a s jinou kulturou tedy najednou žili v jedné z těchto kolonií a byli odděleni od těch, se kterými mají mnoho společného, jak po stránce jazykové, tak i kulturní.
V roce 1898 převzaly Filipíny z rukou Španělů Spojené státy, které poté začaly ostrovy spravovat jako vlastní kolonii, a to trvalo až do roku 1946. Od doby, kdy se Filipíny staly nezávislým státem, budovaly si pověst země se špatnou vládou. Otázkou je, zda je to náhoda. Takové státy nejsou výsledkem vůle lidí. Nebyly vytvořeny přístupem zdola nahoru. Byly vybudovány přístupem shora dolů a na základě vnějších vlivů.
Takové státy nebývají nejlepší úrodnou půdou pro demokratický, právní stát a pro pokojné řešení společenských konfliktů. Často jsou udržovány pohromadě za použití síly a moc armády je v těchto zemích velká. Nabízí se zde spousta možností pro účast zahraničních společností, které se pak často špatně chovají k životnímu prostředí i zaměstnancům a využívají je; to vede k ničivým následkům. Možnost chovat se špatně si získávají tím, že vládcům těchto zemí zajišťují privilegia a bohatství.
Špatné zacházení této povahy dává vznik opozičním hnutím. Pokud taková hnutí stát nepovažuje za legální opozici, která se může pokojným způsobem stát účastníkem vlády, možnosti jsou takové, že se tato hnutí uchýlí k použití síly, a to z důvodu sebezáchovy. Vláda pak odpoví ještě větším násilím, které bude podporované státem, a nemusí ani připustit, že je toto násilí pácháno státem.
Od roku 2001 byly zabity nebo uneseny stovky aktivistů, odborářů, novinářů a náboženských vůdců. Členové opozice, kteří jsou osvobozeni soudním příkazem, jsou následně státem znovu uvězněni bez ohledu na takové rozhodnutí. Pachatelé vražd a únosů nejsou ani hledáni, ani potrestáni. Zahraniční pokusy o smír jsou odmítány a případně ukončeny.
Usnesení správně vyzývá k tomu, aby bylo vyvinuto větší úsilí, co se týče smíru, kompromisů a mírových řešení. Pokud nebude umožněna existence opozičních hnutí v demokratickém státě postaveném na základě právního státu, Filipíny zůstanou chaotickou zemí, kde se žije špatně.
Marios Matsakis
autor. - Paní předsedající, situace na Mindanau je vážná, stovky tisíc osob vysídlené v rámci tohoto ostrova žijí v zoufalých podmínkách. Dlouhotrvající nepokoje představují jednu z příčin této politováníhodné situace, ale příčinou je také nepříliš demokratický statut jednotlivých filipínských vlád, z nichž ta poslední je mezinárodními agenturami, například Radou OSN pro lidská práva, ve velké míře považována za odpovědnou za to, že popravy bez řádného procesu a násilná zmizení stovek filipínských občanů, jejichž činnost byla považována za činnost, která je v rozporu s oficiální vládní politikou, zůstávají zjevně bez trestu.
Takováto beztrestnost musí být ukončena. Filipínská vláda musí navíc neprodleně pokračovat v mírových jednáních s Islámskou frontou osvobození lidu Moro (Moro Islamic Liberation Front, MILF) a obě strany se musí vzdát násilí a řešit své rozpory u jednacího stolu.
Leopold Józef Rutowicz
Paní předsedající, Filipíny jsou zemí s bohatou, ačkoli nešťastnou historií. Země byla v roce 1521 podrobena Španěly poté, co za použití síly překonali silný odpor místního obyvatelstva. Po vzpouře proti španělské nadvládě v roce 1916 převzali kontrolu nad Filipínami Spojené státy. V roce 1946 země získala úplnou nezávislost po období, kdy ji dočasně okupovali Japonci, a po mnoho let v ní vládla diktatura prezidenta Marcose. V roce 1983 byl zabit Benigno Aquino, vůdce demokratické opozice. Na Filipínách působí jak Islámská fronta osvobození lidu Moro, tak přívrženci komunismu. Teroristická skupina Abu Sayyaf usiluje o oddělení jižní části ostrovů od zbytku Filipín. Země je sužována korupcí. Lidé umírají ve velkých počtech, v mnoha případech se uplatňuje trest smrti a ti, jejichž existence je některými skupinami považována za nepohodlnou, jsou tajně zavražděni. Pokusy o zavedení a prosazování lidských práv a demokratických zásad čelí v této zemi vážným překážkám. Hospodářský rozvoj Filipín a jejich členství ve Sdružení národů jihovýchodní Asie představují příznivé znamení.
Usnesení, které podporuji, je podílem Evropské unie na přijetí zvláštních opatření, která mají ukončit vnitřní konflikt na Filipínách a znovu zde zavést zásady právního státu.
Raül Romeva i Rueda
Paní předsedající, případ Filipín ve skutečnosti ukazuje, že mírový proces někdy vyžaduje, abychom nehleděli pouze jedním směrem.
Na Filipínách v současné době pracujeme v mnoha oblastech a ke všem z nich je třeba přistupovat zvláštním způsobem s ohledem na jejich kontext. Je proto důležité pochopit velké množství reakcí. V případě Filipín je zde humanitární rozměr, ale také je také jasný politický rozměr, a oba jsou zásadní, chceme-li v nezdařených mírových jednáních dosáhnout pokroku. Říkám, že jsou nezdařené, protože to, co se zdálo být letos v létě správnou cestou vpřed, bylo zablokováno několika incidenty, a zejména protože Nejvyšší soud posoudil memorandum o porozumění jako jasně protiústavní.
To zásadním způsobem přispělo k zastavení celého vyjednávacího procesu a vyžaduje to reakci ze strany mezinárodního společenství - a na tom trvám - na dvou úrovních.
První úroveň je humanitární. Domnívám se, že je jasné, že situace nejen 300 000 vysídlených lidí, ale také v podstatě nespočetných nezvěstných a obětí mučení a dokonce sériových vražd musí být nejprve vyšetřena a poté musí z podnětu mezinárodního společenství reagovat v politické rovině vláda.
Zadruhé je však potřebná také politická reakce. Norsko po určitou dobu vyjednávalo a zavádělo různé rámce, aby mohlo dosáhnout dohod s cílem vyřešit tuto situaci. Je to jistý druh paralelní neboli tiché diplomacie; není to druh diplomacie, na který jsme zvyklí, co se týče vysoce postavených činitelů, ale je to nezbytné.
Někdy je naprosto zásadní, aby existovali aktéři, kteří by vykonávali úlohu, jakou hraje Norsko, a věřím, že Evropská unie by neměla rozvíjet pouze tento druh činnosti, ale měla by také v podstatě podporovat jakoukoli iniciativu, jež by mohla povzbuzovat k dialogu a napomáhat vyřešit rozpory mezi různými skupinami, které jsou v současnosti zapojeny do sporů na Filipínách.
Ewa Tomaszewska
Paní předsedající, konflikt mezi filipínskou vládou a Islámskou frontou osvobození lidu Moro z ostrova Mindanao pokračuje již po desetiletí. Doprovázely ho teroristické útoky prováděné organizací Abu Sayyaf stejně jako únosy a vraždy. V roce 2004 zemřelo při útoku na trajekt v Manilském zálivu 116 lidí. Podle vlády v Manile spolupracuje organizace Abu Sayyaf se sítí Al-Kajdá. Únosy pokračují. Mírová jednání byla v srpnu minulého roku přerušena. Konflikt mezi separatisty mezitím přinesl již více než 120 000 obětí. Lidská práva jsou běžně porušována. Vyzýváme strany tohoto konfliktu, aby zahájily jednání s cílem dosáhnout dohody o hospodářských, sociálních a politických záležitostech. Podporujeme veškerá opatření, jež mají za cíl dosáhnout opravdového a trvalého míru.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komise. - Paní předsedající, jak zde již řeklo mnoho ctihodných poslanců, Filipíny stále čelí velkým problémům: jednak otázce menšin na Mindanau a jednak mnoha případům poprav vykonaných bez řádného soudu. Jsme si toho dobře vědomi.
Filipíny však učinily značný pokrok ve svých mezinárodních závazcích, jejichž účelem je zajištění a ochrana lidských práv, ratifikovaly 12 mezinárodních smluv o lidských právech a zrušily trest smrti, zejména díky angažovanosti Evropského parlamentu, Komise a členských států. Máme zde tedy smíšený obraz, ale musíme vidět jak pozitivní, tak negativní stránky.
Situace lidských práv zůstává ovšem velmi složitá a využíváme příležitosti naší pravidelné schůzky vysoce postavených činitelů, abychom tuto otázku nastolili. Lidská práva jsou důvodem, proč našemu vztahu s Filipínami věnujeme zvláštní pozornost, a to rovněž v době před prezidentskými volbami v roce 2010, tímto směrem se již ubíráme.
Ráda bych se proto zaměřila na dlouhodobý problém poprav vykonaných bez řádného soudu, o kterém jsem se již zmínila. Počet vražd novinářů a aktivistů prosazujících lidská a pozemková práva se samozřejmě za poslední dva roky značně snížil. Čas od času však tyto pokusy vzplanou a k tomu došlo velmi nedávno. Nejotřesnější je to, že většina pachatelů zůstává na svobodě. Stalo se to velmi citlivou politickou otázkou a narušilo důvěru ve vládu.
V rámci nástroje stability bude zahájena "mise EU na podporu spravedlnosti na Filipínách". Jde nám o budování kapacit pro filipínské soudní orgány, včetně policie a vojenského personálu, aby pomohly vyšetřovat případy poprav bez řádného soudu a stíhat osoby vinné z vražd.
Na místní úrovni máme rovněž probíhající projekty, které podporují dodržování lidských práv a jsou financovány nástrojem EU pro demokracii a lidská práva. Tyto projekty zahrnují sledování toho, jak jsou uplatňovány mezinárodní závazky v oblasti lidských práv, opatření na podporu ratifikace Římského statutu Mezinárodního trestního soudu a vzdělávání voličů.
V současnosti přezkoumáváme naši spolupráci se všemi našimi partnerskými zeměmi v rámci střednědobého přezkumu a jsou zde dobré důvody pro to, abychom v případě Filipín urychlili své úsilí v oblasti řádné správy věcí veřejných a v oblasti spravedlnosti a právního státu.
Co se týče mírového procesu na Mindanau, zdá se, že vláda je připravena znovu zahájit jednání, a podporujeme brzké obnovení jednání mezi stranami a samozřejmě podporujeme každou rozvážnou snahu o smír, která připadá v úvahu. Civilní obyvatelstvo mezitím znovu utrpělo úder vinou dlouhodobého konfliktu a Úřad pro humanitární pomoc Evropského společenství (ECHO) jim poskytlo značnou podporu.
Stávající priority našeho vztahu s Filipínami zahrnují jednání o dohodě o partnerství a spolupráci, která byla zahájena minulý měsíc v Manile. Rovněž v tomto rámci se snažíme nalézt společné východisko v oblasti lidských práv.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat po skončení rozprav.
