2. Tibet - plány na zavedení čínštiny jako hlavního vyučovacího jazyka
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o šesti návrzích usnesení o Tibetu - plánech na zavedení čínštiny jako hlavního vyučovacího jazyka.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Paní předsedající, v říjnu jsme byli svědky pokojných protestů tisícovek Tibeťanů proti plánům čínských orgánů změnit vzdělávací politiku. Stávající dvojjazyčný model umožňující etnickým menšinám studovat vedle čínštiny i ve svých vlastních národních jazycích má nahradit jiný, v němž bude čínština hlavním vyučovacím jazykem.
Čchiang Wej, tajemník čínské komunistické strany v provincii Čching-chaj, řekl v tiskovém článku, že standardní čínština bude hlavním vyučovacím jazykem na základních školách do roku 2015. Vzhledem k potřebě Tibeťanů a zástupců ostatních etnických skupin efektivně fungovat na čínském trhu práce by měli mít možnost čínštinu studovat, ovšem ne za cenu toho, že jim nebude dovoleno získat náležité vzdělání ve svém vlastním jazyce.
Mělo by se připomenout, že práva, za něž Tibeťané bojují, jsou odvozena od článku 4 čínské ústavy a článku 10 zákona o regionální národní autonomii. Tibeťané tedy požadují dodržování práv, která jim již byla přiznána, a Parlament by měl jejich snahy o uchování vlastní kultury, jejímž základním prvkem je jazyk, důrazně podpořit. Myslím si, že všichni vnímáme pravdivost slov Dokru Choedaka, bojovníka za tibetský jazyk, když říká, že školy a jazyk tvoří strukturu národní identity.
Marietje Schaake
autorka. - Paní předsedající, kultura a její vyjádření jsou základy lidských hodnot a identity. Slovy Aristotela, nejde o vnější vzhled, ale o vnitřní význam.
Použije-li se kultura jako nástroj k vnucování hodnot a ničení různorodosti a svobody projevu, je jako zbraň. Proto je velmi znepokojující, že standardní čínština byla zavedena jako hlavní jazyk vzdělávání a úředních dokumentů pro Tibeťany. Pokud má Čína v úmyslu tímto způsobem zahladit tibetskou kulturu, jedná proti svým vlastním deklarovaným záměrům harmonických vztahů mezi nespočetnými kulturami, etniky a identitami, jež se v této zemi vyskytují. Čínské orgány by také měly bez nutnosti zvláštních povolení umožnit přístup do Tibetu zahraničním médiím a umožnit necenzurovanou komunikaci a přístup k informacím - rovněž na internetu - v celé zemi.
Nejen hospodářský vývoj, ale také kulturní rozmanitost a dodržování lidských práv přispívají k bohatství. EU by měla v rámci svých vztahů s Čínou důsledně stavět do popředí lidská práva, zejména pokud jde o etnické a kulturní menšiny.
Ryszard Czarnecki
Paní předsedající, velké evropské země dnes skutečně věnují značnou míru pozornosti zlepšování hospodářských, investičních a obchodních vztahů s Čínou. To znamená, že role Parlamentu v otevřeném hovoření o lidských právech a o skutečnosti, že jsou porušována, by měla být o to výraznější. Myslím si, že dnes musí Parlament klást velmi silný důraz na práva lidí žijících v Tibetu na jejich vlastní jazyk, na neomezený kontakt s vnějším světem prostřednictvím internetu - žijeme přeci v 21. století - a na možnost hovořit se zahraničními novináři, neboť zákaz toho, aby zahraniční korespondenti tuto oblast navštěvovali, je politováníhodný. Na závěr bych chtěl říci, že násilné zavedení státního jazyka v Tibetu považuji za silně znepokojující.
Heidi Hautala
Paní předsedající, článek 4 ústavy Čínské lidové republiky zaručuje všem občanům a národnostem právo používat a rozvíjet svůj vlastní mluvený a psaný jazyk. Vzhledem k tomu jsme velmi oprávněně znepokojeni zprávami, které jsme nedávno obdrželi, že status tibetského jazyka jakožto jazyka vyučovacího by nyní mohl být oslabován. Vím, že v této obrovské zemi probíhají také protesty proti tomu, že formy čínštiny, jimiž se mluví v Šanghaji a Kantonu, nyní mizí stejným způsobem; to je dalším důvodem ke znepokojení.
Je důležité, aby Čínská lidová republika uznala, že uchování tibetské kultury je rozhodujícím způsobem závislé na jejím jazyku a že tibetský jazyk by měl zůstat prvním vyučovacím jazykem a také jazykem používaným na univerzitách. Samozřejmě že skutečná dvojjazyčnost je důležitým cílem. Je třeba uznat, že je určitě rozumné, aby Tibeťané studovali čínštinu, ale nařídit ji jako první vyučovací jazyk bude nutně problematické, neboť to znamená, že tím tibetská kultura bude trpět.
Je rovněž důležité, aby Čína konečně ratifikovala Mezinárodní pakt o občanských a politických právech, který před lety podepsala - to by posílilo záruku ochrany etnických a náboženských menšin a zachování jejich jazyků a kultur.
Thomas Mann
Paní předsedající, když zde v Evropském parlamentu povstaneme, abychom promluvili, můžeme použít svůj vlastní rodný jazyk. Čínská vláda má v plánu toto základní právo Tibeťanům odebrat a ohrožuje je ztrátou identity. Tisíce Tibeťanů se zapojily do kampaně proti možnému ukončení dvojjazyčné politiky v pokojných protestech na školách a univerzitách. Dne 27. října jsem před budovou Evropského parlamentu v Bruselu obdržel petici od tibetských školáků žádajících o naši solidaritu. Čínský velvyslanec, pan Song, včera zdůraznil, že bilingvní vzdělávání v Tibetu je významným opatřením na podporu tibetské kultury. Ačkoli jsem jeho slova zaznamenal, nejsem si jist, že mu věřím. Konec konců nepopřel ony četné zprávy médií uvádějící, že standardní čínština má být hlavním jazykem používaným ve vzdělávacích institucích v oblasti Čching-chaj. Standardní čínština má nahradit také kantonštinu a šanghajštinu, a to v celém vzdělávacím systému a dokonce i v rádiu, navzdory faktu, že podle vlády mluví standardní čínštinou pouze polovina čínské populace. Článek 4 ústavy a článek 10 zákona o regionální autonomii zdůrazňují svobodu všech etnických skupin rozvíjet svůj vlastní psaný a mluvený jazyk. Pane komisaři Lewandowski, rád bych vás naléhavě vyzval k zajištění toho, aby se na tento znepokojující vývoj upozorňovalo během dialogu mezi EU a Čínou. Prosím, vyšlete do oblasti skupinu odborníků na vyšetřovací misi, aby se určila místa ohrožení dvoujazyčného systému. Tibetský jazyk může být čínštinou doplňován, ale zcela jistě ne nahrazen.
Róża Gräfin von Thun und Hohenstein
Paní předsedající, nikdo si v dnešní době nemůže stěžovat na nedostatek znalostí či informací o tom, co se v Tibetu děje, a přesto se stále téměř vůbec nepokoušíme zastavit Číňany v ničení Tibeťanů jako jednotlivých lidí i jako celého národa, a současně jejich obdivuhodné kultury a krásné, ryzí religiozity.
Dnes mluvíme o ničení tibetského jazyka a jeho nahrazení standardní čínštinou. Ostatně, mnoho z nás v této sněmovně a mnoho našich předků velmi často zaplatilo vysokou cenu v boji za své národní jazyky proti vůli útočníka či diktátora; věděli jsme totiž, že ztráta našeho jazyka znamená ztrátu poslední naděje, že jednoho dne budeme moci být sami sebou ve své vlastní zemi. I vzhledem k těmto zkušenostem, které byly osudem mnoha Evropanů, musíme požadovat, aby se ti, kdo naším jménem vyjednávají s Čínou, přičemž hovoří o vývoji technologií, investicích, obchodu a tak dále, nevyhýbali tématu tak častého porušování lidských práv v Číně. Žádám, aby při jednáních s čínskou vládou o lidských právech - a zde se připojuji ke všem, kteří na to již apelovali přede mnou - nebyla otázka lidských práv odsunuta do pozadí, bez ohledu na to, zda se momentálně nacházíme v hospodářské krizi, či nikoli.
Kristiina Ojuland
jménem skupiny ALDE. - Paní předsedající, během celé historie Estonska jsme bojovali za zachování jazyka původních obyvatel. Po obnovení naší nezávislosti v roce 1991 jsme se konečně těšili svobodě mluvit svým jazykem a cenit si své kultury a identity. Působí mi bolest, když vidím, jak jsou obyvatelé Tibetu utlačováni a jejich jazyk, identita, kultura a náboženství jsou odsouzeny k zániku.
Čínská lidová republika (ČLR) používá tutéž metodu k dosažení marginalizace Tibeťanů, jakou používal Sovětský svaz v případě Estonců. Počínšťování Tibetu se stejně jako rusifikace Estonska během sovětské okupace provádí přesídlováním nepůvodních obyvatel na tradiční území obyvatel původních.
Dokud počet chanských čínských obyvatel Tibetu roste, mají Tibeťané plné právo cítit se zastrašováni. Záměr čínských orgánů zavést standardní čínštinu jako hlavní vyučovací jazyk ve školách porušuje práva původních obyvatel Tibetu. Byla bych ráda, aby se o tomto porušování jednalo a aby se vyřešilo jako prioritní bod v rámci politiky EU vůči ČLR.
Reinhard Bütikofer
Paní předsedající, jsem proti tomuto usnesení. Má skupina mi dovolila, abych proti němu vystoupil, navzdory skutečnosti, že většina mých kolegů můj názor nesdílí.
Jak již bylo zmíněno, čínský velvyslanec na vyjádřenou kritiku reagoval.Je možné, že jeho dopis neodpovídá na všechny otázky, ale proč my se nejprve snažíme přijmout usnesení namísto hledání dialogu? Můžeme skutečně sami sebe brát vážně, když napřed přijmeme usnesení a pak řekneme, jak uvedl předchozí řečník - nyní někoho vyšleme na vyšetřovací misi, abychom zjistili, jak je dvojjazyčnost ohrožena.
Nejsem přesvědčen, že je rozumné mluvit o smrti tibetského jazyka. Rozhodování o tom, jak moc se maďarština vyučuje ve školách na Slovensku či v Rumunsku, nespadá do kompetencí tohoto Parlamentu, avšak přesto se tento orgán cítí oprávněný rozhodovat, zda by se matematika měla vyučovat v tibetštině, či jiném jazyce. Nevím, zda je to moudré.
Konečně si myslím, že je chybou spojovat otázku jazykové politiky s dalajlámou, třebaže jsou tyto dvě otázky zcela samostatné. Nejsem přesvědčen o tom, že přijetím takového opatření nějak napomůžeme zajištění toho, že lidem nebude bráněno v používání jejich vlastního jazyka.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Paní předsedající, jazyk je nejdůležitějším znakem identity a hlavním nástrojem sociální komunikace. Dnešní rozprava o pokusech vlády Čínské lidové republiky o zavedení čínštiny jako jediného povinného jazyka ve vzdělávacím systému v Tibetu je útokem na kulturu tohoto národa. Doposud byla tibetština úředním jazykem v Tibetu a v těch čínských regionech, kde jsou Tibeťané hlavní etnickou skupinou. Pro Tibeťany je její používání a rozvíjení jedním z nejdůležitějších způsobů, jimiž vykonávají svou skutečnou autonomii. Potřeba rozumět také čínštině je pochopitelná v případě těch, kdo se chystají hledat práci mimo Tibet, avšak vhodným a přiměřeným řešením se zdá být zavedení čínštiny jako vyučovaného předmětu, a nikoli nahrazení tibetštiny čínštinou jako vyučovacím jazykem.
Z tohoto důvodu bychom měli vyjádřit náš nesouhlas s pokusem sebrat Tibeťanům jejich základní nástroj komunikace. Tím, že Tibeťanům seberou schopnost učit se svůj vlastní jazyk, Číňané pomalu, ale jistě drtí autonomii Tibetu a zapříčiňují ztrátu jeho kulturního dědictví.
Cristian Dan Preda
Paní předsedající, rád bych našemu kolegovi poslanci položil otázku, pokud s tím souhlasí. Proč je v tomto kontextu postoj čínského velvyslance k této záležitosti důležitější než naše přání hovořit o tom, co se děje v Tibetu? Pokud jsem správně rozuměl, důvodem je jeho pocit, že musíme dbát na to, co říká čínské velvyslanectví, spíše než na to, co nám říká naše vlastní přesvědčení.
Reinhard Bütikofer
(DE) (Řečník odpovídá na otázku položenou na základě zvednutí modré karty od Cristiana Dana Predy v souladu s čl. 149 odst. 8).
Paní předsedající, jsem svému kolegovi velmi vděčný za to, že tuto otázku položil, neboť mám díky tomu příležitost zopakovat, co jsem již řekl. Netvrdil jsem, že byste měli věřit čínskému velvyslanci. Řekl jsem, že bychom měli tuto práci brát vážně a snažit se dospět k dialogu, a teprve pak až jednat o usnesení.
Nedává žádný smysl navrhovat, že bychom měli usnesení přijmout nyní a teprve potom vyslat odborníky do Číny, aby zjistili, zda a kde přesně je dvojjazyčnost v ohrožení. Jsem přesvědčen o tom, že pokud chceme něco udělat s účinností lidských práv, tak potřebujeme více než pouze vyjadřovat bohulibé úmysly, musíme se také touto otázkou skutečně zabývat s cílem zabránit zhoršení již tak obtížné situace.
Csaba Sógor
(HU) Paní předsedající, tento společný návrh usnesení s radostí podporuji, neboť jasně vyjadřuje zásady, které jakožto zástupce původní národnostní menšiny plně sdílím. Podporuji proto zásadu, že a) útisk jazyků menšin zásadně porušuje právo na svobodu občanů patřících k této menšině; že b) výuka v mateřském jazyce je pro učení nejvhodnější; a že c) místní orgány a komunity by měly dostat zákonnou pravomoc k rozhodování o jazyce používaném při výuce.
Rád bych obrátil pozornost všech poslanců podporujících tento návrh ke skutečnosti, že se tyto zásady bohužel plně nedodržují ani v některých členských státech EU. Důkazem toho je slovenský jazykový zákon a v současnosti platný rumunský školský zákon, které umožňují výuku některých předmětů pouze v úředním jazyce. Mohl bych jmenovat ještě několik zemí EU. To nyní neudělám. Jsem oddaným stoupencem monitorování případů porušování práv mimo Evropskou unii, avšak současně je dle mého názoru důležité, aby se praktiky znevýhodňující národnostní menšiny v rámci území EU nepomíjely mlčením.
Zuzana Brzobohatá
(CS) Ráda bych ve svém vystoupení poukázala na přání vyjádřené Čínskou lidovou republikou, aby vztahy mezi všemi 56 etnickými menšinami nacházejícími se na jejím území byly harmonické. S ohledem právě na tuto skutečnost jsem přesvědčena, že zachování tibetštiny, která je jedním ze čtyř nejstarších a nejpůvodnějších asijských jazyků a patří k základním kamenům tibetské identity, kultury a náboženství a spolu s celou tibetskou kulturou představuje také nenahraditelnou součást světového kulturního dědictví a svědectví historicky bohaté civilizace, je třeba podporovat. Věřím, že Čína bude důsledně uplatňovat článek 4 ústavy Čínské lidové republiky a článek 10 zákona o národní autonomii regionů, které zaručují svobodu všech národů používat a rozvíjet své vlastní mluvené a psané jazyky.
Jsem přesvědčena, že každá etnická menšina má právo zachovat svůj vlastní jazyk a písemnictví. Spravedlivý dvojjazyčný vzdělávací systém napomůže k lepší spolupráci a porozumění, zejména když se Tibeťané budou učit čínsky a Chanové žijící v tibetských oblastech budou současně vybízeni k tomu, aby se učili tibetsky. Protože předložený společný návrh usnesení obsahuje všechny mnou zmíněné body, rozhodla jsem se ho podpořit.
Jaroslav Paška
(SK) Paní předsedající, Čína je hospodářská i vojenská velmoc a čínská administrativa svým chováním ke svým občanům dlouhodobě dává najevo, že kulturní, společenské a demokratické principy tak, jak je uznává okolní svět, bude na svém území aplikovat selektivně, jen tak, jak se jí to hodí k ovládání země.
Nemyslím si, že by naše rozhořčení něco změnilo na úmyslu čínské vlády uskutečňovat v zemi svou vlastní vzdělávací politiku. Navzdory tomu si myslím, že je třeba vážně upozornit naše čínské partnery, že tibetský lid má právo na zachování své identity a svého jazyka a že při vzdělávání dětí má jejich mateřský jazyk nezastupitelnou úlohu.
Tak jako se Slovensko chová k maďarské menšině, kdy děti z maďarské menšiny od mateřské školy přes základní školu až po vysokou školu mohou studovat v maďarském jazyce, tak by možná měli posupovat i Číňané v Tibetu. Na druhou stranu, chtěl bych pana Sógora upozornit, že slovenské děti v Maďarsku se musí učit od školky, přes základní školu až po vysokou školu v maďarském jazyce a slovenštinu mají pouze jako cizí jazyk.
Csanád Szegedi
(HU) Paní předsedající, jako zástupce Jobbiku, Hnutí za lepší Maďarsko, vítám a podporuji návrh usnesení Evropského parlamentu proti plánům Čínské lidové republiky na zavedení čínštiny jako oficiálního jazyka v tibetských školách. Ačkoli čínští okupanti garantovali autonomii Tibetu, postupně tibetský jazyk vytlačují ze vzdělávání i oficiálních fór. Žalostný stav dodržování lidských práv v Číně také zvyšuje riziko vzniku konfliktů v Tibetu kvůli násilnému zavedení čínského jazyka. Tibeťanům musí být zaručeno právo vzdělávat se ve svém vlastním jazyce a řešit úřední záležitosti v tibetském jazyce. Musí být zaručena jejich základní lidská práva, včetně práva na shromažďování a občanského práva demonstrovat.
Pro obdobné případy bohužel nemusíme chodit daleko, neboť hrubé pokusy o asimilaci jsou reálným a aktuálním problémem také v Evropě. Stačí si připomenout způsob, jakým Rumunsko zachází s transylvánskými Maďary nebo s Maďary Čángó, nebo na vylučující, diskriminační slovenský jazykový zákon.
Angelika Werthmann
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, jsem přesvědčena o tom, že Tibeťané musí mít právo mluvit svým rodným jazykem, tibetštinou. My všichni toto právo máme. Jinak přijdou o svou kulturní identitu. Vzhledem k situaci v Tibetu jsem přesvědčena o tom, že dvojjazyčnost, jinými slovy učení se tibetštiny i čínštiny, je vhodným řešením.
Dvojjazyčnost koneckonců podporuje vývoj dětí mnoha různými způsoby a jistě by měla být podporována.
Bogusław Sonik
(PL) Paní předsedající, tibetský jazyk je součástí dlouhé historie národa, který již mnoho let bojuje za zachování své vlastní kultury; je prvkem, který tuto komunitu uvnitř velmi úzce spojuje. Z tohoto důvodu je jediným a nejlepším řešením udržení a ochrana dvojjazyčnosti na všech úrovních výuky ve školách v Tibetu. Čínská vláda je signatářem deklarace OSN o právech původních obyvatel, čímž se zavazuje dodržovat základní práva národnostních menšin na svém území. Mezinárodní společenství by mělo odsoudit všechna opatření Číny, jejichž cílem je zakázat používání tibetštiny ve školách. Dle mého názoru by se měla přijmout opatření, jež umožní účinněji sledovat dodržování základních práv Tibeťanů v Číně.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, zrušení dvojjazyčného systému v Tibetu je necivilizovaným aktem, který jde proti respektování kulturní identity menšiny a dodržování lidských práv.
Obchodní dohody nebo obchodní smlouvy s Čínou nemohou fungovat jako zboží, které odvrátí pozornost Evropy od závažné diskriminace, kterou tibetský lid stále trpí.
Tibeťané mají přinejmenším právo nadále být a cítit se národem, a za tímto účelem musí mít možnost pěstovat své vlastní tradice, historii a jazyk: stručně řečeno, ponechat si svou vlastní identitu, jejíž podstatnou část tvoří identita jazyková.
Plán vykořenit tibetskou kulturu, který ještě pod symbolem srpu a kladiva a za desetiletí perzekuce tibetských občanů a mnichů nebyl doveden k úspěšnému konci, nemůže být nyní elegantně dokončen likvidací tibetského jazyka a nařízením čínštiny.
Janusz Lewandowski
člen Komise. - Paní předsedající, diskutujeme o problému, který existuje téměř ve všech zemích, kde žijí menšiny - a sice o uchování jazyka, kultury a rovném přístupu ke vzdělání. Jde o opětovné potvrzení našich hodnot, pane Bütikofere.
Než se budu věnovat otázce Tibetu, dovolte mi rychlou poznámku o našich dvoustranných vztazích s Čínou. Naše strategické partnerství je silné, což nám dovoluje řešit všechny otázky, včetně těch nejcitlivějších. Vybudovali jsme úctyhodný rámec interakcí na vysoké úrovni, v němž se pravidelně zabýváme celosvětovými výzvami, jimž čelí naši občané, aniž bychom však přehlíželi otázky, v kterých se naše pohledy mohou lišit. Celková situace v Tibetu je jedna z těch, v nichž se neshodneme.
Kroky k zavedení čínštiny jako hlavního vyučovacího jazyka v tibetských oblastech vyvolávají složité a citlivé otázky. Čína potřebuje nalézt tu správnou rovnováhu, aby byla možná efektivní výuka a uchování tibetského jazyka jakožto živého jazyka pro udržení vzdělávání v tibetštině a jakožto mateřského jazyka v tibetských oblastech, a na druhé straně zároveň paralelní výuka čínštiny s cílem dát tibetským studentům patřičné šance na budoucí zaměstnání. Odlehlost tibetských oblastí tento úkol nijak neusnadňuje.
Upřímně doufáme, že Čína zajistí, aby se tibetština používala jako hlavní vyučovací jazyk ve školách v tibetských oblastech a stejným způsobem zajistí ochranu menšinových jazyků v jiných částech Číny. Dobrým receptem na cestu vpřed je vyhledání názoru odborníků a zabránění diskriminaci a vlivu ideologie. EU je připravena sdílet své odborné znalosti, pokud by se tak Čína rozhodla. Doufáme - a zde je má přímá odpověď -, že povedeme upřímnou diskusi s čínskými orgány o této konkrétní otázce v dalším kole dialogu EU-Čína o lidských právech. Je nanejvýš důležité, aby Čína umožnila otevřenou veřejnou konzultaci, aby umožnila lidem postiženým jakýmikoli změnami v jazykové politice svobodně vyjádřit své názory, k nimž by se muselo přihlížet.
S hlubokým znepokojením jsme také sledovali zprávy o zadržení několika tibetských studentů a učitelů, kteří pokojně demonstrovali na protest proti vládnímu plánu vzdělávací reformy. Naléhavě vyzýváme Čínu, aby zadržené propustila a zahájila diskuse s tibetskou občanskou společností o podstatě navrhované reformy.
Na závěr bych rád připomněl dlouhodobý postoj EU vzhledem k Tibetu. Uchování jedinečné kultury Tibetu, jeho jazyka, náboženství a tradic a potřeba dosáhnout systému smysluplné autonomie pro Tibet v rámci čínské ústavy, je pro EU nadále jednou z nejvyšších priorit. Toto jsou otázky, jimiž se pokoušíme soustavně zabývat v rámci našeho politického dialogu s Čínou.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat za chvíli.
Písemná prohlášení (článek 149)
Roberta Angelilli
Navzdory důsledně angažovaným a závazným výzvám, jež mnozí světoví vedoucí představitelé, instituce a nevládní organizace adresovaly čínským orgánům, aby zabránily používání násilí proti tibetskému lidu, se bohužel zdá, že tyto naléhavé prosby vyzní zcela naprázdno, a dojde tak k ohrožení mezinárodních vztahů. Evropský parlament již mnoho let projevuje svou podporu Tibetu a solidaritu s touto zemí, která vždy bojovala proti despotickým a diskriminačním politikám čínských orgánů, jež ohrožují územní a kulturní nezávislost obyvatel Tibetu po dlouhá léta. Nejnovějším aktem útisku ze strany Pekingu bylo rozhodnutí zavést čínštinu jako povinný úřední jazyk v Tibetu, ačkoli tamní lidé mluví tibetsky a standardní čínštinu považují za cizí jazyk. Zatímco zde mluvíme, pokračuje kulturní genocida, protože toto rozhodnutí vyjadřuje jasný záměr tento národ nejen geograficky, ale i kulturně vyhladit tím, že mladším generacím zabrání učit se o své vlastní kultuře a především o svém jazykovém dědictví. Tváří v tvář neoblomnému a ustrnulému postoji Číny vůči Tibetu bych ráda vyzvala Evropský parlament, aby si zachoval nekompromisní postoj, pokud jde o tato vážná porušování lidských práv a práv menšin, jichž se dopouští čínské orgány, a aby ujistil tibetský lid, že stojíme za ním a jsme připraveni pomoci.
Catherine Soullie
Přijetím tohoto usnesení vysílá Evropský parlament, hlas evropských občanů a demokracie, čínským orgánům jasný signál: že vyhlazení a útisk jedné kultury ve prospěch druhé je aktem, který není hoden žádné skutečně velké a moderní země. Obyvatelé Tibetu mají zcela legitimní požadavek: aby jejich historie a jazyk byly respektovány. Tibetská kultura není jedinou kulturou ohroženou tímto nesmyslným rozhodnutím - politice normalizace padnou za oběť i kantonština a další jazyky. Jestliže čínská ústava výslovně přiznává každému občanu právo vyjadřovat se ve svém zvoleném jazyce, jak mohou politické orgány ospravedlnit tento právní obrat čelem vzad? Motto Evropské unie jasně shrnuje poselství, které jsme povinni předat prostřednictvím tohoto usnesení čínským orgánům: jednotná v rozmanitosti.
