Závěry Evropské rady (18.-19. června 2009) - Půlroční činnost českého předsednictví (rozprava)
Předseda
Dalším bodem je společná rozprava o následujících bodech:
zpráva Evropské rady a prohlášení Komise o závěrech zasedání Evropské rady ve dnech 18.-19. června 2009
prohlášení končícího předsednictví Rady o půlroční činnosti českého předsednictví.
Rád bych využil této příležitosti a přivítal předsedu vlády České republiky pana Jana Fischera. Rovněž bych chtěl srdečně přivítat předsedu Evropské komise pana José Manuela Barrosa.
Máme před sebou prohlášení končícího předsednictví Rady o půlroční činnosti českého předsednictví. Rád bych na začátek řekl pár slov. Včera jsme zahájili sedmé funkční období Evropského parlamentu. Svěřili jste mi úkol, odpovědnost, poctili jste mě velkou výsadou a prokázali mi čest, že mohu v následujících dvou a půl letech předsedat Evropskému parlamentu. Chtěl bych vám dnes, druhý den, ještě jednou velice poděkovat, poděkovat za důvěru, kterou jste mi projevili. Budu se ze všech sil snažit přesvědčit vás, že jste se rozhodli správně.
V první polovině roku 2009 vykonávala funkci předsednictví druhá země ze skupiny, která přistoupila k Evropské unii před pouhými pěti lety. Máme proto příležitost více se sjednocovat a vzájemně se přibližovat. Jsme si vědomi toho, že to bylo obtížné předsednictví vzhledem ke krizi a také vzhledem k problémům s energií. Zároveň došlo ke krizi v Gaze. Konaly se také volby do Evropského parlamentu. Jak ovšem víte, během voleb do Evropského parlamentu je kontakt mezi předsednictvím, Parlamentem a Evropskou komisí omezen. Dnes se chceme dozvědět, jak končící české předsednictví pohlíží na uplynulých šest měsíců, jaké z toho vyvozuje závěry a jaké má zásadní postoje k tomu, jak bychom měli postupovat v nejbližší budoucnosti.
Chtěl bych proto požádat pana předsedu vlády České republiky, aby vystoupil a seznámil nás se stanoviskem předsednictví k uplynulým šesti měsícům a s tím, co by se mělo dít v nejbližší budoucnosti.
Jan Fischer
úřadující předseda Rady - (CS) Pane předsedo, vážené europoslankyně, vážení europoslanci, je mi velkou ctí, že vás mohu pozdravit na úvod vašeho pětiletého mandátu. České předsednictví skončilo, nový Evropský parlament právě začíná. Rád bych využil této příležitosti, abych vám poblahopřál k zvolení, k tomu, že voliči ve vašich zemích vám dali důvěru, abyste je zastupovali v tomto důležitém evropském orgánu. Blahopřeji Jerzymu Buzkovi ke zvolení předsedou Evropského parlamentu a stejně tak všem včera zvoleným místopředsedům a všem vám přeji ve vaší odpovědné práci hodně úspěchů a naplnění všech vašich představ, se kterými jste do práce v Evropském parlamentu vstupovali.
Česká republika skládá účty ze svého šestiměsíčního vedení Evropské rady jinému Parlamentu, než před kterým tento úkol přebírala. To samozřejmě na vlastním hodnocení našeho předsednictví nic nemění. Naopak, vidím v tom potvrzení kontinuity evropské politiky. Stejně jako v tom, že nové švédské předsednictví bude pokračovat v plnění dvou hlavních úkolů, které zaměstnávaly nás řešení dopadů světové ekonomické krize a pokračování v otázkách energetiky a energetické bezpečnosti. První pololetí letošního roku se zapíše do historie Evropské unie jako období náročných zkoušek vyplývajících ze složité ekonomické a politické situace. Některé z těchto zkoušek jsme očekávali. Zejména šlo o pokračující a již se plně projevující ekonomickou krizi či potřebu dořešit institucionální reformu Unie. Jiné přišly nečekaně, některé velmi nečekaně. Konflikt v Gaze, krize kolem dodávek ruského plynu hned v prvních hodinách českého předsednictví. Naše schopnosti ve výkonu předsednictví pak prošly samozřejmě testem díky událostem na domácí politické scéně, když ve dvou třetinách výkonu předsednictví jsme v České republice měnili vládu. Na rozdíl od mnohých si nemyslím, že by vládní krize v České republice vážně poškodila Evropskou unii jako celek, byť souhlasím s tím, že pád vlády nebyl šťastný. Nicméně jsem přesvědčen, že jsme administraci našeho předsednictví zvládli bez otřesů a že jsme dokázali po celých šest měsíců kontinuálně a s plným nasazením plnit naše priority, naplánované úkoly vyplývající z agendy Evropské unie i řešit neočekávané aktuální problémy. Bylo to i tím, že všechny expertní týmy v České republice pracovaly dál s plným nasazením, loajálně a stoprocentně profesionálně. A také tím, že se po změně vlády českému předsednictví dostalo plné podpory ze strany Evropské komise. Osobně jsem tuto podporu cítil ze strany jejího předsedy José Manuela Barrosa a silnou podporu jsem tehdy cítil - a tady mi dovolte osobní sdělení - i ze strany reprezentantů nebo představitelů členských zemí. Bylo to tehdy pro českou vládu a pro mne osobně velikou posilou.
Dopředu vám říkám, že se tu nebudu pouštět do filozofických či politologických rozborů. Nechci tu porovnávat politický rozměr a váhu vedení Evropské unie ze strany velkých či menších zemí, starých či nových zemí, ani výhody či nevýhody politické či úřednické vlády v předsednické zemi. To přenechávám jiným a ostatně soudím, že dobré a nezaujaté analýze svědčí odstup, kdy již opadnou emoce či krátkodobé zájmy. V dalším si nebudu pomáhat velkými slovy či patosem. Soustředím se raději na strohá fakta, případně s podporou statistik, koneckonců statistika je moje celoživotní profese, možná že i vášeň. Neboli na to, čemu první prezident Československé republiky Tomáš Garrigue Masaryk říkal drobná každodenní práce. Jak víte, Česká republika vyjádřila své hlavní předsednické priority jako tři "E": ekonomika, energetika a Evropská unie ve světě. Okolnosti, myslím, plasticky ukázaly, že šlo o témata navýsost aktuální, platná a zdaleka nejen pro první polovinu roku 2009. Jde o oblasti, které i v budoucnu budou vyžadovat maximální společné úsilí, aby Unie i v dobách nestability obstála a dokázala být pro své občany - a především proto tady je - přínosem. Jde o priority, které testují nosnost integrační myšlenky, které v praxi ukazují, nakolik jsme věrni hodnotám, které stály u zrodu Společenství a jež definují Evropu jako společný prostor svobody, bezpečí a prosperity. My jsme pro toto úsilí symbolicky zvolili motto "Evropa bez bariér". Právě ekonomická krize prověřila naši věrnost myšlence integrace a českému předsednickému mottu dodala ještě naléhavější význam. Výsledky mnoha jednání v uplynulém půlroce i závěry Evropských rad dokazují, že celá sedmadvacítka v této zkoušce určitě obstála. Pod českým předsednictvím jsme dokázali odmítnout protekcionizmus a dohodnout se na společném a koordinovaném postupu při řešení dopadů krize jak v rámci celé Unie, tak na mezinárodní scéně.
Stejně tak jsme obstáli při plnění úkolu, v němž nám mnozí nevěřili, ve věci institucionální reformy. Česká republika sama zdárně dokončila ratifikaci Lisabonské smlouvy v obou komorách parlamentu. To bylo jasné a ničím nezpochybnitelné vyjádření politické vůle. Tím jsme si otevřeli možnost hodnověrně řešit otázku irských záruk. A jsem přesvědčen, že záruky, na kterých jsme se shodli na červnové Evropské radě, dávají dobrou šanci, aby také Irsko úspěšně dokončilo proces ratifikace Smlouvy, aby mohla vstoupit v platnost do konce roku 2009. České předsednictví rovněž přistoupilo s plnou vážností k úkolu, který souvisí se zvolením tohoto nového Evropského parlamentu, totiž k zahájení procesu jmenování Komise pro následující funkční období 2009-2014. Na červnové Evropské radě se podařilo dosáhnout jednomyslné politické shody na José Manuelu Barrosovi coby kandidátovi na předsedu příští Komise. Zmocnění českého a navazujícího švédského předsednictví k vedení jednání s Evropským parlamentem dává předpoklad k zachování institucionální kontinuity. Celkově se českému předsednictví podařilo ve všech třech prioritních oblastech dosáhnout řady konkrétních výsledků či viditelných posunů. V legislativní oblasti - a bylo to především díky úzké spolupráci s členskými zeměmi a unijními institucemi, především s Evropským parlamentem - se podařilo úspěšně dokončit projednávání více než 80 konkrétních opatření. V oblasti nelegislativní se rovněž podařilo dosáhnout řady významných úspěchů, ať už se jedná o zvládnutí krizových situací na poli zahraniční politiky a energetiky z počátku roku, odmítnutí ochranářských tendencí, rozhodná opatření na podporu evropského hospodářství a kroky směřující k diverzifikaci dodávek energií a ochraně klimatu či výsledky jednání s klíčovými partnery Evropské unie.
K jednotlivým prioritám: nejdůležitějším úkolem v hospodářské oblasti bylo čelit negativním dopadům světové krize a pokračovat v implementaci evropského plánu hospodářské obnovy jakožto hlavního nástroje při návratu k ekonomické prosperitě. Obstáli jsme, i pokud jde o opatření, která byla přijata pro stabilizaci bankovního sektoru. Přijali jsme účinná opatření. Členské státy cestou záruk a rekapitalizací poskytly bankám potenciální podporu ve výši přesahující 30 % HDP Evropské unie. Pozitivním vzkazem z jarní Evropské rady bylo dosažení kompromisu ohledně balíčku ve výši 5 miliard EUR určeného na projekty v oblasti energetiky, širokopásmového internetu a opatření související s prověřením funkčnosti společné zemědělské politiky. Klíčový význam pro řešení globální ekonomické krize měla dohoda o příspěvku členských států Evropské unie k navýšení zdrojů Mezinárodního měnového fondu formou půjčky až do výše 75 miliard EUR. Evropská unie za českého předsednictví a s výraznou podporou Evropské komise výrazně přispěla ke kvalitní přípravě a zdárnému průběhu londýnského summitu G20, kde bylo dosaženo dohody o zásadním navýšení zdrojů Mezinárodního měnového fondu i prostředků vynakládaných prostřednictvím dalších mezinárodních institucí na boj s důsledky globální ekonomické recese. Evropská unie tak získala na tomto summitu silnou pozici i díky společným závěrům přijatým na jarní Evropské radě. Potvrdila tím svou ambici být silným globálním hráčem. Jak jsem zmínil, všechna opatření v boji s krizí byla během českého předsednictví zarámována společným a jednoznačným odmítnutím protekcionizmu.
V oblasti legislativních opatření se v rámci plánu obnovy podařilo českému předsednictví dosáhnout shody na možnosti uplatňovat snížené sazby daně z přidané hodnoty u místně poskytovaných služeb s vysokým podílem lidské práce. Tato dohoda je významným příspěvkem k udržení zaměstnanosti v nejzranitelnějších odvětvích ekonomiky a měla by pomoci především malým a středním podnikům. Samostatnou kapitolu v boji se současnou finančně hospodářskou krizí představují změny v regulaci finančních trhů a dohledu nad nimi. Během českého předsednictví se nám podařilo dosáhnout velkého pokroku na cestě k obnovení důvěry. Dojednali jsme všechny klíčové legislativní návrhy, které si předsednictví stanovilo jako svůj cíl. Patří mezi ně především směrnice Solventnost II pro oblast pojišťovnictví, nařízení o ratingových agenturách a další. V rámci debaty o regulaci - a nebyla to jednoduchá debata - a dohledu nad finančními trhy došlo k dohodě o základních prvcích reformy, která by měla zajistit stabilitu na úrovni členských států i jednotlivých finančních institucí, a jejích principech. Červnová Evropská rada potvrdila směr, kterým se vydala Komise. Podpora vyjádřená jejím plánům by měla vyústit v konkrétní legislativní návrhy, které budou připravovány a schvalovány na podzim letošního roku.
K energetice, k druhé prioritě českého předsednictví. Ta prošla horkou zkouškou hned v prvních dnech českého předsednictví a současně ukázala, že problémy energetických krizí není dobré řešit způsobem ad hoc vždy, když krize zaklepe jednou za půl roku nebo v jiné periodě na dveře, ale že musíme v Evropské unii přijímat systémová opatření tak, abychom Evropskou unii učinili energeticky odolnou a bezpečnou. Za našeho předsednictví jsme přijímali kroky k posílení energetické bezpečnosti zaměřené na aktivity vedoucí k prohloubení diverzifikace energetických zdrojů a přepravních tras prostřednictvím tzv. jižního koridoru. Ke zvýšení energetické bezpečnosti rovněž významně přispívá podpora energetické účinnosti obsažená v revizi nařízení o Evropském fondu pro regionální rozvoj. Ta umožní financování investic do zvyšování energetické efektivnosti a využití obnovitelných zdrojů v bytových stavbách. Toto je krok směrem k švédskému předsednictví, které má energetickou efektivitu jako jednu ze svých hlavních priorit. Zase se tu projevuje potřebná kontinuita práce v celé Evropské unii. Nakonec, ale nikoliv naposledy, na březnové i červnové Radě se plně potvrdilo, že není dobré rezignovat na své ambiciózní cíle v otázkách redukce emisí skleníkových plynů a na financování mitigačních a adaptačních opatření v rozvojových zemích. Rovněž jsme si stanovili jasné priority a cíle, které musí být splněny před konferencí OSN ke změnám klimatu, která se bude konat v Kodani v prosinci tohoto roku tak, aby Evropská unie obhájila svou pozici lídra v ochraně klimatu.
Třetí prioritou, chcete-li třetím "E" českého předsednictví byla Evropská unie ve světě a plně se ukazuje a potvrzuje, jak důležitá je pro Evropskou unii schopnost vytvářet a prosazovat společnou zahraniční politiku. Plně se to potvrdilo i v průběhu českého předsednictví. Zatímco při řešení plynové krize byla Evropská unie díky své jednotě úspěšná, druhá krize z počátku roku, krize v Gaze, znovu ukázala, že pokud chce být Unie vskutku globálním hráčem, musí se naučit mluvit jedním hlasem. Obě tyto krize proběhly za jednoho předsednictví, což dokládá, že nezáleží tolik na tom, kdo právě Evropskou unii vede, ale především právě na dohodě celé sedmadvacítky. Českému předsednictví se podařilo nastartovat projekt Východního partnerství, který je pokračováním politiky sousedství tentokrát východním směrem. Zásadní zahraniční prioritou českého předsednictví bylo pokračování procesu rozšiřování Unie. Šlo konkrétně zejména o evropskou perspektivu zemí západního Balkánu. S ohledem na situaci v oblasti mělo předsednictví omezený manévrovací prostor. Navzdory pozastaveným přístupovým rozhovorům s Chorvatskem však i zde dosáhlo pokroku v procesu vízové liberalizace. Přednesl jsem věcný a krátký přehled plnění českých předsednických priorit. Podrobnější informace jsou vám samozřejmě k dispozici právě tak, jako jsem vám k dispozici já a rád odpovím na vaše dotazy, případně komentáře.
José Manuel Barroso
Pane předsedo, pane předsedo vlády, dámy a pánové, první plenární zasedání nově zvoleného Evropského parlamentu je jedinečný politický okamžik. Zahajuje se jím legislativní období, které ovlivní každodenní život stovek milionů evropských občanů a osud celého kontinentu.
Chtěl bych upřímně poblahopřát všem poslancům EP, kteří byli právě zvoleni. Vaše přítomnost v této sněmovně je výsledkem největšího cvičení v nadnárodní demokracii, které kdy bylo ve světě uspořádáno. Přeji vám mnoho úspěchů ve vašem funkčním období.
Výzvy, jimž Evropa čelí, a ty, které bude muset řešit v příštích několika letech, jsou obrovské. Za prvé se jedná o hospodářskou a finanční krizi, která vyžaduje, abychom i nadále pokračovali v systematické koordinované činnosti. Sociální výdaje spojené s touto krizí jsou naší hlavní prioritou. Bojujeme proti změně klimatu a přecházíme na zelenou a udržitelnou ekonomiku, která ukazuje politický směr, kterým se musíme dát.
Všechny tyto výzvy se také dotkly českého předsednictví, které právě skončilo. Chci poblahopřát panu předsedovi vlády Fischerovi a jeho předchůdci Mirku Topolánkovi k výsledkům dosaženým ve zvlášť obtížném období. Děkuji jim a celému týmu za jejich skvělou spolupráci navzdory některým vnitřním politickým problémům.
Chtěl bych vyzdvihnout politický význam tohoto českého předsednictví. Za prvé země, která před pouhými několika lety byla členem Varšavské smlouvy, řídí náš evropský projekt svobody a solidarity. To je velice důležitý moment, který naznačuje, kam až jsme v rámci naší Evropy pokročili.
V průběhu českého předsednictví jsme dosáhli některých konkrétních obdivuhodných výsledků: bylo přijato 54 textů postupem spolurozhodování. Chtěl bych uvést zejména dohodu o řadě nejrůznějších opatření pro regulaci finančních trhů a o 5 miliardách EUR v souvislosti s evropským plánem obnovy. Jistě velmi dobře víte, jak těžký boj jsme my, Komise a Parlament, museli vést, abychom toho dosáhli. Rád bych se zmínil také o revizi Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci. Vítám vytvoření vnitřního trhu s energiemi a vnitřního trhu dopravy.
Ve všech těchto oblastech Komise za podpory Parlamentu předložila ambiciózní návrhy. Vítám jednotnou podporu, kterou na svém posledním zasedání vyjádřila Evropská rada plánu navrženému Komisí ohledně dohledu nad finančním trhem. Máme nyní ambiciózní konsensus, v který před několika měsíci, když jsem svolával skupinu odborníků na vysoké úrovni pod předsednictvím pana de Larosièra, nikdo nedoufal. To nám umožní cestu k reformě mezinárodního finančního systému. Navíc ve stejném duchu jsme se zúčastnili jednání zemí G20 v Londýně a byli u velice důležitých rozhodnutí.
Kromě své legislativní činnosti české předsednictví čelilo rovněž problémům politického charakteru, z nichž některé byly velice citlivé, opravdu nesmírně závažné. Museli jsme se vyrovnat s plynovou krizí mezi Ukrajinou a Ruskem, která znovu podtrhla nutnost, aby Evropa posílila svou energetickou bezpečnost. Za posledních šest měsíců jsme dosáhli velkého pokroku, například vypracováním plánu propojení Pobaltí.
Předevčírem jsem se zúčastnil slavnostního podepsání projektu Nabucco mezi Tureckem a čtyřmi našimi členskými státy - Rakouskem, Maďarskem, Bulharskem a Rumunskem - za přítomnosti mnoha zemí, ze kterých, jak doufáme, budeme v budoucnu dovážet ropu. Jde o skutečně evropský projekt a jsem hrdý, že Komise v něm působila jako jednatel, jehož úlohu považovali všichni zúčastnění za zásadní.
předseda Komise. - Pane předsedo, v průběhu českého předsednictví došlo k velice důležitému vývoji týkajícímu se Lisabonské smlouvy. Evropská rada na svém posledním zasedání dohodla nezbytné záruky, které umožňují irské vládě vyhlásit druhé referendum, a plně ji ujistila, že obavy občanů Irska byly uspokojivě vyřešeny. Nezapomínejme, že také právě za českého předsednictví český senát dokončil parlamentní ratifikaci, a zvýšil tím celkový počet členských států, které uzavřely proces schvalování parlamentem, na 26.
České předsednictví nyní předalo štafetu švédskému předsednictví, ale výzvy, kterým Evropa čelí, stále trvají a značně přesahují horizont jediného předsednictví.
Evropský projekt byl odjakživa dlouhodobý. Dosahujeme pokroku, když pracujeme jako tým. V týmu je pro dosažení úspěchu důležitý každý člen: všichni, Rada, Komise a Parlament, hrají důležitou úlohu při naplňování našich společných evropských cílů ve službě evropským občanům.
Evropa, kterou musíme i nadále společně budovat, je silná Evropa, otevřená Evropa a soudržná Evropa. Je to Evropa, která nabízí svým občanům maximum příležitostí; Evropa, která vychází ze svého kontinentálního rozměru a plně využívá možností svého vnitřního trhu, tak klíčového pro spotřebitele a pro malé a střední podniky; Evropa znalostí a inovace; Evropa, která chrání životní prostředí a zajišťuje svou energetickou bezpečnost; Evropa, která oslovuje jiné světové hráče v duchu partnerství s cílem řešit společné výzvy.
V době celosvětové krize potřebujeme silnou Evropu více než kdy dříve - a silná Evropa znamená sjednocenou Evropu připravenou uchopit a vytvářet svůj osud. Pracujme společně - Parlament, Rada, Komise - abychom ukázali, že očekávání evropských občanů jsou v našich rukou zajištěna, že jejich touha po svobodě, spravedlnosti a solidaritě nebude přehlížena.
(Potlesk)
Ádám Kósa
jménem skupiny PPE. - (HU) Pane předsedo, dámy a pánové, jsem velmi dojat, když stojím zde v Evropském parlamentu jako první hluchoněmý, který vás může oslovit ve svém rodném jazyce, maďarské znakové řeči. Dělám to nejen pro sebe a pro komunitu hluchoněmých, ale také pro všechny lidi s postižením. Nyní začínám cítit, že patřím k evropskému společenství, kde i menšiny mohou dosáhnout úspěchu. Vezměte si například Roberta Schumana, který pocházel z Alsaska-Lotrinska a stal se před 50 lety zakladatelem EU. Ke konci českého předsednictví EU došlo bohužel k řadě událostí, na které bych chtěl upozornit nastupující švédské předsednictví. Před dvěma týdny slovenský parlament přijal nařízení, které závažným způsobem omezuje práva menšin žijících v této zemi na používání svého mateřského jazyka. Jako uživatel znakové řeči považuji za svou povinnost postavit se za práva občanů Evropy používat svůj vlastní jazyk a zdůraznit, jak je to důležité. To je důvodem, proč budu pracovat zde v Evropském parlamentu. Chci však vzkázat všem evropským občanům. Chci Evropu, kde každý má zaručeno právo na plnohodnotný život a využití svých schopností. Evropu, kde hluchoněmí lidé, které zastupuji, či lidé s jakýmkoli postižením skutečně mají rovné příležitosti. Chci obzvlášť poděkovat předsedovi skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) Josephu Daulovi za to, že mi dal možnost v tento výjimečný den k vám promluvit. To rovněž dokazuje, že Evropa skutečně představuje rozmanitost, toleranci a rovné příležitosti.
Libor Rouček
jménem skupiny S&D. - (CS) Vážený pane premiére Fischere, vážený pane předsedo Komise Barroso, dámy a pánové, v lednu tohoto roku jsem upozorňoval toto ctihodné shromáždění, že české předsednictví nebude lehké, že bude pravděpodobně poznamenáno velkou nestabilitou. Důvodem mých obav byla právě nestabilita uvnitř české vládní koalice, neshody mezi vládou a opozicí i rozpory mezi vládou a prezidentem. Abych jen něco krátce připomněl, vzpomeňme si jenom na proslov českého prezidenta Václava Klause k tomuto ctihodnému shromáždění. Mé obavy o nestabilitě se bohužel naplnily, to předsednictví bylo touto nestabilitou, a to nejenom pádem vlády, poznamenáno. Přesto se za ten půlrok některé věci podařily, jiné již méně. Na těch plusových stránkách bych já zmínil již zmíněnou energetickou politiku. Myslím, že Česká republika si vedla velmi dobře při řešení plynové krize v lednu tohoto roku a koneckonců i podepsání dohody o Nabuccu, které tady zmínil pan předseda Barroso, je také výsledkem práce českého předsednictví. Kde bohužel očekávání Evropy i Evropského parlamentu nebyla naplněna, bylo řešení hospodářské krize. Vzpomeňme si na projev někdejšího předsedy vlády Topolánka, kdy poslal samého amerického prezidenta Obamu a hospodářskou politiku do pekel.
Přesto bych na závěr chtěl poděkovat hlavně panu premiérovi Fischerovi, který české předsednictví zachránil. Červnový summit je toho důkazem, protože se podařilo uskutečnit celou agendu tohoto summitu. A chtěl bych také poděkovat stovkám českých úředníků nejenom v Bruselu, ale na všech českých ministerstvech. Tito úředníci odvedli podle mého názoru velmi dobrou a profesionální práci a nemohou za to, jak se zachovala česká politická scéna.
Alexander Graf Lambsdorff
Pane předsedo, dovolte, abych vám nejprve poblahopřál k vašemu zvolení. V příštích dvou a půl letech vám přeji hodně úspěchů. Pochopil jsem i vaši poslední žádost, abychom dodržovali svou řečnickou dobu bez použití sluchátek.
Pane předsedo vlády, váš předchůdce neměl snadný ani příznivý start. Důraz byl zcela správně položen na energii, hospodářství a vnější vztahy, ale jak to tak často v životě bývá, to, co se ve skutečnosti děje, se někdy velice liší o toho, co bylo plánováno. Do konfliktu v Gaze se předsednictví Rady pustilo rovnou, aniž by se nejprve dohodlo na společném evropském přístupu. Ve sporu o plyn mezi Ruskem a Ukrajinou trpěly miliony lidí zimou, až vaše vláda zakročila v roli prostředníka, což přineslo úspěch.
Navzdory kritice jste si vedli úspěšně i v jiných oblastech. Je trvalým úspěchem českého předsednictví, že se Evropská unie nedopustila chyby a nesklouzla k protekcionismu, jako tomu bylo ve 30. letech minulého století. To bylo a stále je reálným nebezpečím. K této otázce předsednictví vytyčilo jasnou linii, podporovanou zejména komisařem pro hospodářskou soutěž. Mnoho lidí chce využít krize k propagaci nového hospodářského nacionalismu. To by byla katastrofa. Pro liberály a demokraty je cestou růstu a prosperity svobodná a spravedlivá hospodářská soutěž, tak jak je stanoveno ve smlouvách.
Mají-li však naši občané přijmout svobodnou hospodářskou soutěž, chtějí a musí si být jisti, že pro každého platí stejná pravidla. Deformace soutěže, vyvlastňování, upřednostňování státem vlastněných národních společností - to všechno povede nikoli k ukončení krize, ale přímo do slepé uličky. Během svého předsednictví musela Česká republika, jako nový členský stát, mnoho starých členských států napomínat k pořádku, což bylo bohužel nutné vzhledem k tomu, že vnitřní trh nesmí být narušován a pravidla je nutno dodržovat.
Česká vláda byla nakonec bezmocná vůči neustálému nepokojům na Pražském hradě a hlasování o nedůvěře. Její pád během předsednictví byl bezprecedentní. Celá Evropa pohlížela na Prahu s údivem. Tímto krokem česká politická třída uškodila své vlastní zemi i Evropě.
Pane předsedo vlády, vy jste však prokázal, že v politice, stejně jako ve fotbale, je možné hru ještě zvrátit, i když náhradníci nastupují až v nastaveném čase. Na červnovém zasedání Evropské rady byl stanoven postup pro přezkoumání dohledu nad finančním trhem. Úkolem Komise nyní je, aby tuto iniciativu s odhodláním předložila. Vyjednali jste záruky pro Irsko, takže referendum 2. října bude, doufejme, úspěšné. Členské státy se formálně dohodly na kandidátovi na funkci předsedy Komise, a splnily tak důležitý požadavek naší skupiny.
Pane předsedo vlády, vy osobně jste odvedl dobrou práci a získal velký respekt. Nicméně první české předsednictví se nezapíše do historie tak, jak jsme doufali. Měli bychom si však zapamatovat vaše heslo: "Evropa bez hranic".
Rebecca Harms
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Pane předsedo, pane předsedo vlády, pane předsedo Komise, není snadné hodnotit pokrok, kterého mělo být v době českého předsednictví dosaženo. Velice usilovně jsem se o to jménem své skupiny snažila, ale to, co bychom rádi viděli - a sice jak české předsednictví úspěšně zvládá výzvy - k tomu ve skutečnosti nedošlo.
Pokud jde o finanční krizi, až se zde v září po letní přestávce znovu sejdeme, budeme hovořit o požadované nové regulaci finančních trhů v průběhu celého roku, ale v tomto ohledu téměř žádného pokroku nedosáhneme. Bylo vydáno mnoho prohlášení, která mají upokojit občany, ale ve skutečnosti se toho příliš mnoho nedělá.
Pokud jde o hospodářskou krizi, Evropský plán obnovy - připadá mi až trapné, že se to uvádí tak často - je však pouze symbolický program, který nám umožňuje hovořit o plánování evropské hospodářské obnovy, ale postrádá jakýkoli skutečný základ. Představuje pouhých 5 miliard EUR, a vede se malicherný spor o to, jak by se těchto 5 miliard EUR mělo využít. Není to podle mě nic, čím bychom se měli chlubit. Program, na němž jsme usilovně pracovali, totiž soudržný program energetické účinnosti v Evropě, který by zachránil miliony pracovních míst, nebyl vůbec reálně zvážen.
Nyní se zaměřím na klimatickou krizi a ani nemusím žádat zelené politiky, aby zhodnotili politiku v této oblasti. Ivo de Boer, přední odborník Spojeného království na změnu klimatu, a Ban Ki-moon v nás po poslední konferenci v Bonnu zanechali dojem, že všechny země světa, které prohlašovaly, že v celosvětovém boji proti změně klimatu budou hrát vedoucí úlohu, ani zdaleka neudělaly to, co bylo skutečně potřeba. Vezmeme-li evropskou energetickou politiku jako měřítko toho, co jsme my Evropané ochotni udělat, nedomnívám se, že trvale konkurenční strategii, která se tak jednoznačně uplatnila v souvislosti se projekty North Stream a Nabucco, můžeme opravdu považovat za výchozí bod společné evropské energetické politiky orientované na budoucnost.
Proč tomu tak je? Jaké jsou pro to důvody? Jsem přesvědčena, že kritika by opravdu neměla být namířena na vás, pane Fischere. Země, kterou navštívil předseda mojí skupiny pan Cohn-Bendit s evropskou vlajkou v batohu, aby ji mohl předat prezidentovi, byla ve skutečnosti slabá. A bohužel, pane Barroso, i když se často hovoří o vaší síle, kde byla tato síla v době tohoto slabého předsednictví Rady? Neviděli jsme nic, co by ji dokazovalo.
(Potlesk)
Jan Zahradil
jménem skupiny ECR. - (CS) Vážený pane předsedo Komise, vážený pane premiére, je mi dnes velkou ctí, že mohu vystoupit jako historicky první řečník z řad nové frakce Evropských konzervativců a reformistů a také jako český europoslanec právě k českému předsednictví. Budu ale samozřejmě hovořit jako poslanec Evropského parlamentu, tedy nikoliv z úzce národního hlediska a budu hovořit také jako zástupce své frakce, tedy se zohledněním jejích politických priorit. Měl jsem možnost vystupovat na plénu už v lednu, kdy tady český premiér Topolánek prezentoval priority českého předsednictví, a vystupuji i dnes, kdy premiér Fischer podal zprávu o tom, co se České republice podařilo. A neříkám to náhodou. Chci tím vyzdvihnout fakt, že se české vládě podařilo zachovat jak politickou, tak organizační kontinuitu předsednictví, a to navzdory pádu vlády, který byl způsoben čistě vnitropolitickými důvody. A chtěl bych na tomto místě ocenit také tón vystoupení pana premiéra, protože byl přesně takový jako české předsednictví, věcný a orientovaný na výsledek. Já mám pocit, že některá ta kritická hodnocení založená na subjektivních pocitech některých evropských představitelů nebo médií nepřispívala k tolik proklamované evropské soudržnosti a byla spíše součástí soukromých politických kampaní vedených pro domácí publikum.
Pokud jde o tři priority českého předsednictví: v ekonomice mi dovolte znovu zdůraznit fakt, že se České republice podařilo zabránit hrozící vlně národních protekcionistických opatření, která by ve svém důsledku těžce poškodila základní hodnoty evropské integrace a to především principy jednotného vnitřního trhu. Pokud jde o energetiku, ukázalo se, že otázka bezpečnosti a udržitelnosti dodávek energetických surovin byla prozíravě zvoleným tématem. V prvních dnech českého předsednictví byla úspěšně zažehnána bezprostřední krize v dodávkách plynu, ovšem s vědomím toho, že aby došlo ke skutečnému posunu v této problematice, musí bezprostředně následovat dlouhodobá strategická opatření včetně diverzifikace zdrojů a liberalizace v oblasti vnitřního trhu s energetikou. No a ze symbolického hlediska dalšího směřování vnějších vztahů Evropské unie mi dovolte zdůraznit summity s těmi důležitými světovými globálními hráči, tedy summit EU-USA, který znovu potvrdil zásadní význam transatlantických vztahů, ale také summit EU-Rusko a EU-Čína a také mi dovolte podtrhnout význam iniciativy a realizace iniciativy Východního partnerství. Celkem na závěr si myslím, že lze shrnout české předsednictví jako důkaz toho, že i středně velká země a tzv. nová členská země se dokáže takového úkolu zhostit se ctí a kvalitně.
Miloslav Ransdorf
jménem skupiny GUE/NGL. - (CS) Já bych chtěl říci, že české předsednictví bylo skutečně zachráněno vládou pana Fischera a osobně panem Fischerem. Já bych zdůraznil to, že přišlo v době, kdy prožíváme dvacet let od politických změn, které jsou charakterizovány v médiích jako zisk svobody, ale je to také dvacet let nesplněných slibů, protože míra kompetence správy věcí veřejných u nás výrazně poklesla, a já bych chtěl říci, že po této stránce byla vláda pana Fischera příjemným překvapením. Je to premiér a je to člověk, který odmítá lhát, a já jsem poprvé zaregistroval jeho jméno, když se pan Fischer postavil proti falšování statistických dat v naší zemi. Je to člověk, který neplýtvá vznešenými frázemi, které jsme tady slýchávali v době různých předsednictví, a který jedná s rozmyslem. Já si myslím, že je velice dobře, že takový člověk nakonec stanul v čele českého předsednictví. A protože teď máme 500 let od narození Kalvína, který se narodil ve Francii 10. července 1509, chtěl bych říci, že nás opravdu zachrání v této těžké situaci té dvojí krizi jen ... (vystoupení řečníka bylo přerušeno)
Nigel Farage
jménem skupiny EFD. - Paní předsedající, české předsednictví se drželo notoricky známého vzorce: kontinuita, více téhož, trvalá posedlost změnou klimatu a neustálá snaha o nové právní úpravy. Řekla jste, že za tohoto předsednictví byly vypracovány právní předpisy v 18 nových oblastech a zdá se, že jste na to pyšná. Myslím, že je načase, abychom o několik kroků couvli, a že v Evropské unii máme přeregulovaný model, který nám v době hluboké krize slouží velmi špatně.
A ještě více zakonzervovaný stav. Podpořili jste myšlenku, aby bez jakékoli řádné soutěže snadno zvítězil pan Barroso, ale mě nejvíce zajímala Lisabonská smlouva. Ratifikovali jste smlouvu prostřednictvím svých parlamentních komor a samozřejmě vás ani nenapadlo, abyste lidem ve své zemi dali možnost vyjádřit svůj názor v referendu. Ale právě to, pokud jde o Irsko, mě začalo zajímat. Říkali jste, že chcete, aby pro Irsko byla vytvořena důvěryhodná politika v souvislosti s jeho druhým referendem, a tak jste vymysleli tyto záruky, a tady jsou - záruky práva na život, pro daně, pro bezpečnost a obranu.
Tento dokument nemá naprosto žádnou právní sílu. Nemá ani cenu papíru, na kterém je napsán. Vytvořili jste hanebný pokusu podvodně nalákat Iry, aby ve svém nadcházejícím referendu pro tuto Lisabonskou smlouvu hlasovali. A pan Barroso vás v tom pochopitelně podpořil. Ten nikdy nerespektuje výsledek demokratického referenda, ať je to ve Francii, Nizozemsku či Irsku. Prohlašuje, že se na ně nesmíme ohlížet, že musíme jít dál. Je to všechno otázka moci. Je to všechno otázka jeho osoby a stále větší moci, kterou získávají orgány EU na úkor členských států. Doufám, že v druhém referendu 2. října vám Irové řeknou, kam máte jít - a to by mohli!
(Smíšené reakce)
Nechci si však pouze stěžovat, protože za českého předsednictví nastala nádherná, světlá a povznášející chvíle, chvíle, kdy my všichni, kteří věříme v národní státy, kteří věříme v demokracii, kteří upřímně věříme v právní stát, jsme přišli do této sněmovny a poprvé, co má zkušenost sahá, jsme zažili pocit hrdosti, že jsme součástí Evropského parlamentu. Mám samozřejmě na mysli návštěvu Václava Klause. Byl to nádherný projev. Vstoupil do této sněmovny, zmínil se o několika hořkých skutečnostech a poukázal na to, že evropští poslanci a vedoucí představitelé nenaslouchají národům Evropy - načež se 200 z vás zvedlo a opustilo sál. Přinejmenším za Václava Klause vám za uplynulých šest měsíců velice děkujeme.
(Potlesk)
José Manuel Barroso
předseda Komise. - Paní předsedající, chtěl bych se zeptat. Nekritizuji, ale je dovoleno mít ve sněmovně vlajky?
(Námitky. Pan Farage si vystavil britskou vlajku.)
Poněvadž pokud je to dovoleno, chtěl bych sem dnes dát evropskou vlajku, mohu-li to udělat.
(Pan Barroso si dal na stůl evropskou vlajku. Potlesk.)
Andreas Mölzer
(DE) Paní předsedající, pokud jde o evropskou integraci, je bezpochyby dobře, že jedna z nových zemí EU, v tomto případě Česká republika, vykonávala funkci předsednictví Rady. Méně vítaný však byl chaos, do kterého jsme se dostali, za což je předsednictví částečně odpovědné.
Jistěže jsme od nové země s malou evropskou zkušeností mohli jen stěží očekávat, že vše bude dokonalé, ale očekávali jsme alespoň minimální míru citlivosti. Skandál s uměleckou instalací na začátku předsednictví nemůžeme dávat za vinu pražské vládě, ale předsednictví Rady můžeme činit plně odpovědným za jeho vlažnou reakci a za to, že umělecké dílo zůstalo vystaveno.
České předsednictví však předvedlo politické vedení zejména při zvládání problémů a v krizovém řízení. Obzvláště v tomto směru byly značné nedostatky: 20 dní trvající energetická krize v Evropě v důsledku sporu o plyn mezi Ruskem a Ukrajinou by byla překonána tak či tak; řízení krize na Blízkém východě bylo podle mého názoru více než poněkud neobratné. A pokud americký protiraketový štít v České republice nestačil, závislost na Spojených státech se odrazila také v předsednictví, například v tom, jak byl bagatelizován izraelský útok v Gaze, označovaný za obrannou akci.
Pražské vedení jen vlažně kritizovalo a zdržovalo i Lisabonskou smlouvu. V důsledku toho jsme propásli důležitou příležitost vrátit do Evropské unie více demokracie.
To, že nakonec nebylo dosaženo žádné dohody mezi Slovinskem a Chorvatskem v otázce námořních hranic, je také nesmírně politováníhodné. Vždyť Chorvatsko není na přistoupení k EU připraveno o nic hůře, než bylo v době svého přistoupení deset nových členských států. Naopak, možná je připraveno dokonce lépe. Ještě politováníhodnější je podle mého názoru skutečnost, že Švédsko nechce pokračovat v pokusech o smíření. Chorvatsko si to nezaslouží.
Celkově je naše hodnocení úspěchu českého předsednictví poněkud smíšené.
Jan Fischer
úřadující předseda vlády. - (CS) Paní poslankyně, páni poslanci, velice krátkou reakci ze strany Rady a bývalého českého předsednictví. Nejprve poznámka osobní - být konfrontován s atmosférou Parlamentu ať již tuzemského, nebo evropského je pro člověka bytostně odborného a z části silně akademického vždy obrovskou školou. Školou toho, jak různorodé mohou být představy tentokrát o tempu evropské integrace, o její intenzitě, o povaze Evropské unie. To vše odráží prostě velice široké spektrum vašich názorů a já si myslím, že to je pravá demokracie, že to k ní patří, a proto vám děkuji za vámi vyslovená stanoviska a koneckonců i za kritické podněty, které jste tu přednesli.
K vystoupení pana poslance Kóse - já si myslím, že jeho vystoupení, které nechci důkladně komentovat, odráží to, jak významné bylo, že jsme přišli s mottem "Evropa bez bariér" a doufám, že i nadále ho Evropská unie bude umět dobře naplňovat. Já jsem hluboce přesvědčen, že opatření, která směřovala k utlumení dopadů velmi ostré hospodářské a finanční krize byla v tom čase, kdy byla přijímána, adekvátní a rozumná. Mluvilo se tady o kritice tempa regulace finančních trhů. Přijali jsme k tomu zásadní opatření, shodli jsme se na nich po velmi těžké, nelehké a velmi kontroverzní debatě, kdy jsme ladění prováděli až na Evropské radě v červnu s výsledkem, se kterým byli ne všichni možná spokojeni, protože považují svět za přeregulovaný. Nicméně jsme připraveni na to, aby Komise přišla s návrhy na legislativní řešení regulace finančních trhů a bankovního dohledu v evropském formátu na již podzim. To, že nedošlo k protekcionistickým projevům je, znova opakuji, zásadní a velmi důležité, rovněž tak jako to, že jsme se dovedli shodnout na uplatnění principů solidarity, zvlášť vůči některým zemím, kde ekonomika se dostává do největších problémů.
Ocenění pana prezidenta Klause ze strany pana europoslance mu sdělím dnes večer, kdy se s ním budu mít příležitost setkat. Jinak samozřejmě ratifikace Lisabonské smlouvy v České republice probíhá plně v souladu s ústavním pořádkem České republiky. Smlouva byla ratifikována v obou komorách parlamentu, čekáme na podpis prezidenta republiky. Já doufám, že se konečně rozhodne správně. To, že v České republice nebylo přijato referendum jako způsob ratifikace Smlouvy, je plně vnitřní věcí České republiky a je to věc plně kompatibilní a konformní s Ústavou České republiky. Tolik odbočka do domácích koutů.
Z řady vašich vystoupení děkuji za ocenění toho, že se podařilo dosáhnout kontinuity v českém předsednictví, osobně jsem to považoval za velikou výzvu svého kabinetu i za výzvu osobní. Bylo to testem pro nový kabinet i pro všechny ministry i pro všechny odborné týmy a všichni v tomto testu - jak již tady bylo řečeno v mém vystoupení i v ocenění některých poslanců - plně obstáli. Já jsem si tu svoji třetinovou část předsednictví vytknul jako úkol osobní a jsem rád, že se podařilo české předsednictví dokončit se ctí.
Zuzana Roithová
(CS) Milí kolegové, vážení předsedové Rady a Komise, jsem hrdá na to, že se české předsednictví zapsalo do historie EU jako vzor vstřícné, profesionální, nadstranické a výborně připravené administrativy. Vzdor nevybíravé kritice evropských medií a české opozice Češi dokázali úspěšně dojednat konsensus o desítkách legislativních norem. Češi to dokázali v poloviční době - než Parlamentu skončilo volební období. Jde např. o roaming či energetický balíček a protikrizová opatření. Byli to Češi, kdo konečně dokázal rozlousknout i takový oříšek, jako je přesun služeb s vysokou cenou lidské práce do nižší sazby DPH, což je prorůstové a protikrizové opatření. Čechům se také zdařilo nejen pomoci s obnovou dodávek plynu a ropy z Ruska do Evropy, ale i dojednat a připravit k podpisu spolu s předsedou Komise dohodu o jižním plynovodu Nabucco.
Do historie Unie se bohužel Česko zapsalo také jako vzor politické nestability, když sociální demokrat Paroubek dal přednost vlastním cílům před zájmy EU a s několika přeběhlíky zinscenoval popravu české vlády v poločase jejího úspěšného předsednictví. Chci poděkovat týmům premiérů Topolánka a Fischera a české misi v Bruselu za jejich nasazení pro zájmy Unie i Česka. Tyto týmy dokázaly, že se tyto zájmy nevylučují ani v době krize. Navíc přesvědčily nejen francouzského prezidenta, že protekcionismus není slušné slovo. A k tomu vám i nám všem také gratuluji. Obracím se teď na švédské předsednictví, aby neprodleně zahájilo jednání o zrušení kanadských víz pro české občany. A věřím, že bude také úspěšné. Vždyť právě v solidaritě je největší síla Evropské unie.
Edite Estrela
(PT) Paní předsedající, pan předseda vlády Fischer prohlásil, že české předsednictví bylo velmi úspěšné. Pane Fischere, s lítostí konstatuji, že nesouhlasím. Předseda vlády za to jistě nese nejmenší odpovědnost, ale české předsednictví nebylo vůbec konsensuální. Nejprve se zmíním o sporu o umělecké dílo, sporu, který byl výhodný pro umělce, nikoli však pro předsednictví. Pak došlo k domácí politické nestabilitě, která zkalila obraz Evropské unie, neboli jinými slovy nás všech. Pane Fischere, je pravda, že českému předsednictví se podařilo ratifikovat Lisabonskou smlouvu, ale stále chybí podpis prezidenta Václava Klause, a všichni se shodneme, že mít euroskeptického prezidenta v době vykonávání funkce předsednictví Evropské unie není vůbec žádná pomoc. Český prezident různými způsoby projevoval svůj euroskepticismus, především tím, že odmítl používat vlajku EU. Závažnější však je, že dosud nepodepsal Lisabonskou smlouvu. Je to akt neúcty k nám všem a k občanům Evropy.
České předsednictví však bylo zvláště nevydařené, pokud jde o směrnici o mateřské dovolené. Vím, o čem mluvím, protož jsem byla pro tuto zprávu zpravodajkou. Předsednictví se do této otázky zapojilo krajně negativním způsobem a značně tomu napomohla paní Lullingová, která bojkotovala hlasování o mé zprávě. České předsednictví nesouhlasilo s prodloužením mateřské dovolené na 20 týdnů a postavilo se proti zahrnutí otcovské dovolené, což je nezbytné pro to, aby se na rodinných povinnostech mohli podílet muži i ženy, a byla tak podpořena rovnost pohlaví.
Pane předsedo vlády, muži jsou v domácnosti zapotřebí stejně tak, jako ženy jsou zapotřebí na trhu práce. Muži mají stejně tak právo na to, aby viděli své děti vyrůstat, jako ženy mají právo, aby dosáhly úspěchu ve svém povolání. Pane předsedo vlády, prosím nesnižujte práva žen ani jejich schopnosti.
Bairbre de Brún
(GA) Paní předsedající, převážná většina lidí hlasovala vloni proti Lisabonské smlouvě, protože se věřilo, že je možné vytvořit lepší Evropu, Evropu, která je demokratická a odpovědná, Evropu, která podporuje práva pracujících, která chrání veřejné služby a která se ve světě snaží plnit kladnou úlohu.
Bylo nám řečeno, že Evropská rada schválila soubor právně závazných záruk, které rozptýlí obavy občanů Irska, ale to, co bylo zveřejněno, je pouze objasnění Lisabonské smlouvy. V žádném případě to nemění to hlavní, čili podstatu.
Až o tom budeme v říjnu hlasovat, budeme hlasovat o přesně té samé smlouvě, která byla vloni odmítnuta - bez jakýchkoli změn, bez jakéhokoli doplnění, bez jakýchkoli škrtů. O úplně stejné Lisabonské smlouvě, kterou odmítlo 53 % voličů.
Pro nové údobí potřebujeme novou smlouvu.
Mario Mauro
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, jsem vděčný českému předsednictví za jeho úsilí, které lze možná zcela správně připodobnit k situaci, v níž se v současné době nacházejí naše vlastní orgány.
Všichni uznáváme, že Evropská unie je pouze možnou základnou pro řešení některých z velkých výzev, kterým čelíme. Nikdo si například nemůže myslet, že Malta sama o sobě nebo Itálie s pobřežím v délce 5 000 km mohou vyřešit problémy s přistěhovalectvím, stejně tak jako mnoho jiných zemí nemůže vyřešit problémy s dodávkou energie.
Nicméně právě záležitosti českého předsednictví - zejména potýkání se s velkými vnitřními problémy, ale také s odlišným výkladem Evropy - nám umožňují lépe pochopit, co se od nás žádá. Nepřinesl jsem si dnes ráno žádné vlajky, ale jedno vím jistě: mám nedůvěru k omezenému nacionalismu a také k obludné byrokracii, které mohou smést naše politické ideály a přimět nás, abychom zapomněli, čeho bychom měli dosáhnout.
Pravda je, že platíme cenu za nerozhodnost. Platíme tragickou cenu za to, že nemáme odvahu přijmout určitá rozhodnutí, rozhodnutí, která jsou v současné době důležitá, a to se možná odráží také v tom, že právě teď nám chybí síla k řešení těch nejaktuálnějších situací, tedy těch, které souvisejí se začátkem velice problematického nového parlamentního období.
Domnívám se však, že máme velkou příležitost. Někteří si v těchto volbách vedli lépe než jiní, ale všichni jistě víme, že se nedokážeme vyrovnat s žádnými výzvami, pokud nebudeme pracovat společně. Jsem proto přesvědčen, že musíme přijmout své úkoly a posílit tyto orgány, aby se dokázaly znovu přiblížit našim občanům, protože jedno je jisté: nejvíce platíme v první řadě za to, že dochází k odcizení od našich občanů, kteří se odklánějí od našich ideálů.
Jiří Havel
(CS) Vážená paní předsedající, pane premiére, pane předsedo Komise, milé paní poslankyně, vážení páni poslanci, scházíme se zde, abychom zhodnotili uplynulé předsednictví. To předsednictví mělo dvě tváře. Nezapomeneme ani na jednu, i když na něco bychom možná zapomenout chtěli. Mnozí si tu stěžují, že české předsednictví bylo málo aktivní v boji proti finanční krizi. Jiní vzpomínají na kontroverzní parlamentní projev prezidenta Klause. Další si tu stěžují na netaktní označení krizového programu Baracka Obamy jako cesty do pekel. Avšak české předsednictví bylo spojeno také s výraznými posuny. Vzpomeňme třeba na ekologický balíček a vzpomeňme si na pokrok v přijetí Lisabonské smlouvy. České předsednictví mělo dvě tváře a symbolicky mělo dva premiéry. Dnes před vámi stojí ten úspěšnější z nich. Pane předsedo vlády, děkuji vám, děkuji vaší vládě za vynaložené úsilí, děkuji pracovníkům evropských a českých institucí za odvedenou práci. Dámy a pánové, prosím potlesk pro premiéra České republiky.
Joe Higgins
Paní předsedající, tento parlament je ovládán cynickou velkou koalicí mezi hlavní stranou evropského kapitalismu Evropskou lidovou stranou a sociálními demokraty, kteří se maskují jako levice, ale ve skutečnosti uplatňují stejný neoliberální program, na jehož základě jsou pracující nuceni platit za současnou krizi mezinárodního kapitalismu.
Teď chce tato velká koalice vnutit občanům Irska a občanům Evropy Lisabonskou smlouvu, protože Lisabon představuje neoliberální program - včetně útoků na práva pracujících - a zvýšenou militarizaci a vzestup zbrojního průmyslu. Tzv. záruky poskytnuté občanům Irska nic nemění, nic neznamenají a jsou nepodstatné.
Jako irský socialista vyzývám tuto koalici. Vyzývám pana předsedu Buzka, pana Barrosa, pana Schulze a pana Verhofstadta: přijeďte v září do Irska, diskutujte s námi na shromážděních pracujících, proč by měli podpořit váš lisabonský projekt, který je zcela proti jejich zájmům.
(GA) Připravte se v Irsku na mohutnou kampaň proti Lisabonské smlouvě. Budeme hovořit jménem milionů Evropanů, kteří neměli možnost hlasovat proti Lisabonské smlouvě, smlouvě, která není ku prospěchu většiny evropských občanů, ale přináší výhody byrokratům, velkým korporacím a vojenskému průmyslu.
Manfred Weber
(DE) Pane předsedo, pane předsedo vlády, pane předsedo Komise, dámy a pánové, v této rozpravě řada lidí vyjádřila vděčnost českému předsednictví za to, že se mu přece jen podařilo dokončit některé projekty do konce svého funkčního období.
Ptám se se vší vážností sám sebe: opravdu jsme se stali tak skromnými ve svých očekáváních? Pohybujeme se v oblasti politiky. V době největší hospodářské krize za desítky let, která je spojena s environmentálními výzvami, přece očekáváme, že předsednictví prokáže vůdčí schopnosti a přijde s určitou vizí. To je to, co ve skutečnosti čekáme. Zjistili jsme, že na konci funkčního období byly dokončeny administrativní práce pro to, co dosud leží na stole. Opravdu jsem čekal více.
Pane předsedo vlády, pokud se dnes večer sejdete s prezidentem Klausem, vyřiďte mu prosím, že během těchto šesti měsíců měl možnost, aby prokázal pevné vedení, a dal tak Evropě najevo českou národní identitu a suverenitu. Samozřejmě, že zde v Parlamentu důležitost národní suverenity podpořil. Bohužel svou příležitost nevyužil.
Mairead McGuinness
Pane předsedo, máme pouze minutu, vynechám tedy zdvořilostní fráze. Chtěla bych se vás zastat proti jednomu svému irskému kolegovi, panu Joe Higginsovi. Připomněla bych panu Higginsovi, že svým působením v hnutí Solidarita jste bránil pracující a jejich práva a domnívám se, že tato sněmovna by měla historická fakta brát v úvahu. Trocha polemiky není nic špatného, ale je zcela mimořádné, že dnes dopoledne máme na jedné straně Nigela Farage a na druhé straně Sinn Féin a Joe Higginse - tedy extrémní pravici a levici - kteří vystupují proti Lisabonské smlouvě.
Myslím, že to by mělo být dostatečně dobrým důvodem pro ostatní z nás, abychom Lisabonské smlouvě řekli "ano", a pro irské voliče, kteří se budou rozhodovat 2. října, aby naslouchali hlasům, které je nabádají k odmítavému hlasování, aby naslouchali velice pečlivě a zvážili, za co se staví, a poté poslechli hlas rozumu a uvědomili si, že Evropská unie je velice dobrá pro Irsko a Irsko je dobré pro ni, a že pokud tuto smlouvu podpoříme, zůstaneme i nadále v srdci Evropy.
Jean-Pierre Audy
(FR) Pane předsedo, pane Fischere, pane Barroso, vaše předsednictví, pane Fischere, opět dokazuje, jak naléhavě potřebuje Evropská unie stálé předsednictví. To Lisabonská smlouva umožňuje.
Zjišťuji, že se příliš neprojevujete, pane Fischere, a já bych chtěl znát váš názor na program trojky, který v červnu 2008 podepsala vaše vláda s Francií a Švédskem. Také si rádi poslechneme informace o švédském pracovním programu na toto téma a ke třem otázkám, konkrétně programu z Dohá, rozvojovým cílům tisíciletí a Unii pro Středomoří.
Jak vnímáte, pane Fischere, tento nástroj a jak hodnotíte trojku, což je již prvním krokem ke stálému předsednictví Evropské unie?
Zoltán Balczó
(HU) Pane předsedo, dámy a pánové, krátká ostrá výměna názorů mezi předsedou skupiny panem Faragem a panem předsedou Barrosem byla z hlediska budoucnosti Evropy nesmírně poučná. Naprosto jasně ukázala, že konečným cílem cesty naplánované Lisabonskou smlouvou je zrušení národních států, což zároveň vysvětluje, proč pan předseda Barroso byl nerad viděl v této sněmovně nějakou národní vlajku. Jistěže sdílíme stejný společný evropský cíl, ale zároveň chceme dát jasně najevo, že místo zde uvedeného proklamovaného hesla "Jednotná v rozmanitosti" chceme usilovat o spolupráci v rozmanitosti, což znamená, že jsme pro zachování národních států. To je rámec, v němž si přejeme pracovat pro jednotnou Evropu.
Elmar Brok
(DE) Pane předsedo, rád bych ještě jednou uvedl, že v podmínkách, za něž ani předseda vlády Topolánek, ani předseda vlády Fischer nenesli odpovědnost, bylo předsednictví Rady úspěšnější, než jak se to jeví, a také chci poděkovat panu Sašovi Vondrovi za přípravu tohoto předsednictví.
Dovolím si ještě jednu poznámku, a to v reakci na pana Higginse. Lisabonská smlouva obsahuje horizontální sociální doložku. Ta nám poskytuje více sociálních práv a Listinu základních práv. Pokud tato smlouva neprojde, budeme mít v Evropě méně sociálních práv. Domnívám se, že to by mělo být jasně řečeno, aby občanům Irska už nikdo nevykládal žádné další lži. Měli bychom říci pravdu. Bez Lisabonské smlouvy nám zůstane Smlouva z Nice, která Evropě zaručuje méně sociálních práv. Měli bychom proto zastavit tuto hroznou kampaň a říci občanům Irska pravdu.
(Potlesk)
Bernd Posselt
(DE) Pane předsedo, chtěl bych upozornit na to, že české předsednictví nejenom dosáhlo více, než se čekalo, ale že bylo také velice pestré. Prvotřídní úředníci a výborní ministři, jako například Karel Schwarzenberg, Saša Vondra, Ondřej Liška a další, a stejně tak předseda vlády Fischer odvedli skvělou práci. Chci jim za to poděkovat. Tato země má pouze jeden problém, a tím je prezident Klaus, který svou zemi vážně poškodil vědomým a úmyslným podkopáváním tohoto úspěšného předsednictví. Rád bych poděkoval panu předsedovi vlády Fischerovi za to, jak mistrovským způsobem toto odmítl, osobně se zúčastnil vrcholné schůzky v Bruselu a české předsednictví úspěšně zakončil.
Jan Fischer
úřadující předseda Rady. - (CS) Pane předsedo, dámy a pánové, tentokrát ta reakce bude opravdu velice stručná. Já vám děkuji za ty diskusní vstupy. Opět ukázaly, jak názorově diverzifikovaný a jak široký je myšlenkový svět Evropy, jak je obtížné a na druhé straně potřebné hledat nějakého společného jmenovatele, společný hlas. Avšak já si myslím, že to je pro tento kontinent, pro tuto integraci osvěžující a že to k ní patří. Nepochybně si svoje postoje, svoje analytické pohledy, svoje vyhodnocení odnesete i z této místnosti a asi nemám prostor proto, abych vás případně přesvědčil o opaku, neb to není akademická rozprava. Moje vláda a koneckonců i vláda předchozí skutečně dělala vše pro to, aby svůj program předsednictví, svoji agendu naplňovala a dělala to s velkou úporností bez ohledu na to, jak v České republice pokračoval ratifikační proces Lisabonské smlouvy. To bych chtěl velmi jednoznačně podotknout. Pokud jde o trojku a práci v trojce mezi Francií, Českou republikou a Švédskem, velice tento mechanizmus oceňuji. Dovedli jsme prostě na těch věcných agendách spolupracovat velmi intenzivně a je to mechanizmus, který velmi prospívá kontinuitě a hladkému předávání předsednictví a já si ho velmi vážím. Pokud jde o ambice českého předsednictví a o to, do jaké míry bylo technokratické, vůdčí, vizionářské a podobně - já jsem přesvědčen, že přišlo do Evropské unie s vizí, přišlo s programem a dovedlo ho i naplnit. Je na vás, abyste soudili, do jaké míry se to podařilo. Avšak též mně dovolte, abych si odsud odnesl své přesvědčení, se kterým jsem přišel, že to bylo předsednictví, které své cíle a které své ambice naplnilo, byť jistě vždy najdeme nějakou kritiku a nějakou oblast, kdy se to z toho či onoho důvodu nepovedlo. Já vám ještě jednou děkuji za rozpravu, kritické postřehy, ale také děkuji všem, u kterých jsem nalezl pochopení a ocenění jak v rovině politické, tak v rovině osobní. Ještě jednou vám přeji ve vaší práci mnoho úspěchů.
José Manuel Barroso
předseda Komise. - Pane předsedo, byly vzneseny některé konkrétní otázky.
V první řadě, pokud jde o znovuzavedení vízové povinnosti pro státní příslušníky České republiky cestující do Kanady, Komise lituje, že Kanada tuto vízovou povinnost zavedla. Jednal jsem o této věci s kanadským předsedou vlády na okraji posledního zasedání zemí G8. Očekávám, že toto opatření bude dočasné, a doufám, že bezvízový styk mezi Českou republikou a Kanadou brzy bude plně obnoven.
Požádal jsem komisaře Barrota, aby se sešel s vysokými českými představiteli a toto s nimi naléhavě projednal, a byl jsem informován, že první schůzka zástupců Komise a úředníků českého ministerstva zahraničních věcí se konala včera v Bruselu. Na základě toho Komise situaci důkladně přezkoumá a bude o tom informovat ve zprávě o vízové reciprocitě, která bude vydána pravděpodobně v září 2009. Ve spolupráci s českou vládou uskutečníme konzultaci s kanadskými orgány, abychom získali více informací o tom, jaké důvody vedly k jejich rozhodnutí, a vynaložíme veškeré úsilí, aby byl bezvízový styk obnoven.
Pokud jde o otázku regulace a dohledu na finančním trhu, která byla v rozpravě také vznesena, stále ještě zbývá dokončit agendu, a sice to, co bylo v rámci konsensu přijato na zasedání Evropské rady na základě Larosièrovy zprávy - zprávy, jejímž vypracováním jsem pověřil již zmíněnou skupinu na vysoké úrovni - ale musíme vzít v úvahu také dosažený pokrok.
Všechny návrhy Komise na kapitálové požadavky, záruky za vklady, ratingové agentury a směrnice o kapitálové přiměřenosti pro odvětví pojišťovnictví byly Evropským parlamentem a Radou přijaty. Komise předložila legislativní návrh pro hedgeové fondy a soukromý kapitál pro rozvoj podnikání, pro sekuritizaci a odměňování v odvětví bankovnictví. Nyní je na Evropském parlamentu a Radě, aby je urychleně přijaly - pokud se dohodnou.
V rozpravě došlo také na otázku odolnosti vůči protekcionismu. Bylo to ostatně velice důležité téma na zasedání Evropské rady 1. března. V průběhu druhé poloviny roku 2008 se objevila nebezpečná tendence přijímat v Evropské unii určitá vnitrostátní ochranářská opatření. Myslím, že je spravedlivé uvést, že české předsednictví a řada členských států daly jasně najevo, že s tímto tříštěním našeho vnitřního trhu není možno souhlasit, a tak diskuse, která se v těchto měsících rozvinula, byla také velice důležitým článkem vývoje.
Na závěr, pokud jde o kritiku parlamentní ratifikace Lisabonské smlouvy, dovolte, abych vám řekl, že nechápu, jak někdo, kdo byl zvolen do parlamentu, může zpochybňovat parlamentní ratifikaci smlouvy. Parlament je základem demokracie a ratifikace prostřednictvím parlamentu je stejně legitimní jako referendum.
(Potlesk)
Předseda
Chci ještě jednou panu předsedovi vlády České republiky říci: velice vám děkujeme za vaše předsednictví, za vaše shrnutí a za vaši účast zde v dnešní rozpravě.
Rozprava je ukončena.
(Zasedání bylo přerušeno v 10.35 a znovu zahájeno v 10.40)
Písemná prohlášení (článek 149)
João Ferreira  
písemně. - (PT) Svět čelí jedné z nejvážnějších krizí kapitalismu s dramatickými důsledky pro pracující a lidi obecně.
V Evropské unii je krize výsledkem neoliberálních politik, které jsou stále uplatňovány. Tyto politiky jsou zakotveny ve smlouvách a v tzv. Lisabonské strategii, kterou se Lisabonská smlouva snaží institucionalizovat do větší hloubky a ve větším rozsahu. Namísto řádného řešení příčin krize Rada znovu opakuje základní linie těchto politik, které krizi způsobily, a tím vytváří znepokojující a nezodpovědný pokus i nadále pokračovat v uplatňování těchto politik přes veškeré důkazy. V důsledku toho Rada podporuje:
záměr přijmout Lisabonskou smlouvu, nyní pomocí podvodu, který spočívá v tom, že úplně stejná věc, kterou občané Irska již odmítli, je vydávána za něco odlišného;
volný a nekontrolovaný pohyb kapitálu a existenci offshore finančních center;
liberalizaci trhů, privatizaci veřejných služeb a rostoucí zfinančňování hospodářství;
deregulaci pracovních vztahů, znehodnocování mezd, rostoucí vykořisťování a flexikuritu;
stav, kdy se vhodným způsobem neřeší nezaměstnanost, neboť jsou neustále vyčleňovány obrovské částky na podporu odvětví financí, aniž by stejná pozornost byla věnována odvětvím výroby.
