Нова стратегия за Афганистан (разискване)
Председател
Следващата точка е докладът на г-н Arlacchi, от името на комисията по външни работи, относно нова стратегия за Афганистан.
Pino Arlacchi
докладчик. - (EN) Г-жо председател, докладът, който разгледахме днес, беше одобрен практически единодушно от комисията по външни работи на Парламента. Той е резултат от едногодишна работа на екип, който ръководих, и се основава на обширни консултации в Кабул и Брюксел.
Този доклад е опит да се обясни един парадокс: защо в Афганистан е постигнато толкова малко, въпреки деветте години международна ангажираност? Военните операции в тази държава от 2001 г. насам струват повече от 300 млрд. евро и хиляди човешки животи, и още поне 40 млрд. евро са похарчени за граждански цели: общо повече от 30 пъти размера на настоящия БВП на Афганистан.
Въпреки тези огромни усилия Афганистан все още е производител номер едно на наркотици. Все още е една от най-бедните държави в света, където за мнозинството от населението на страната животът е кратък, жесток и противен, какъвто е бил на нашия континент преди пет века. Жертвите на майчината смъртност само в Афганистан са повече от жертвите от войната: 20 000 за една година в сравнение с 2 300. Отговорът на този парадокс не е прост. Трябва да се вземат предвид проблемът с опиума и силата на бунтовниците, наред с вярата в илюзията за бърза военна победа, която доминираше в началните години на международното присъствие. Освен това легитимността на централното правителство беше надценена, както и ефективността на международната помощ за възстановяването на страната.
Докладът не се опитва да опрости всички тези въпроси. Той приема предизвикателството в цялото му измерение и този документ е опит да бъдат предложени нови посоки в нашата политика. Докладът подхожда към темата от европейска гледна точка. Това означава, че афганистанската криза се разглежда от ъгъл, който не е просто отражение на американската перспектива. Европейските ценности и принципи имат значение. Те влияят на начина, по който виждат афганистанския проблем европейските граждани, които не вярват във военното решение по принцип, защото преди повече от 65 години ние се отказахме от идеята, че войната и окупирането на чужди земи е добро решение.
Днешният ЕС е изграден на принципа на отвращението към войната и докладът отразява това чувство. По конкретния въпрос за Афганистан, гражданите на ЕС силно подкрепят граждански подход като алтернатива на използването на сила. Нашият подход не е наивен; той не е, както беше казано, мекотата на Венера срещу силата на Марс. Той е по-скоро силата на разума, на човешката солидарност, приложена към криза като афганистанската, към която не може да се подходи с опростенческо решение и манталитет.
Този доклад предлага стратегия, която не изключва ограничено използване на средства за принуда. Сигурността на народа на Афганистан срещу терористи и престъпни нападения е предпоставка за развитие и Парламентът счита, че съчетанието от намеси за опазване на мира, многостранната дипломация, вътрешните мирни преговори, ефективните мерки за намаляване на бедността, установяването на демократични институции и защитата на правата на жените са стълбовете на една нова, печеливша стратегия в Афганистан, както и другаде.
Надявам се, че очертаната стратегия ще бъде реализирана внимателно от новата система, и използвам тази възможност да поканя баронеса Аштън да се присъедини към Парламента в това начинание.
Катрин Аштън
заместник-председател на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност. - (EN) Г-жо председател, искам да започна като отдам почит на паметта на Ричард Холбрук, всеотдаен дипломат, привърженик на мира и човек, когото с гордост мога да нарека мой приятел. Искам да отдам дължимото на уважаемия член на Парламента г-н Arlacchi за задълбочения доклад и за работата, която знаем, че е свършил, и която провокира оживено разискване в Парламента през последните няколко месеца. От своя страна, аз очаквам с голямо нетърпение да работя с него и други колеги в Парламента през идните месеци, тъй като навлизаме в решаваща фаза на нашия ангажимент в Афганистан.
Както каза г-н Arlacchi, проблемите, пред които е изправен Афганистан, в известен смисъл засягат всички ни. Яростният екстремизъм се разпростира извън региона. Наркотиците, отгледани и произведени в Афганистан, намират начин да стигнат до улиците на Европа. Нашият ангажимент е стимулиран от необходимостта да се предотврати превръщането на Афганистан в убежище за тероризъм и престъпна дейност. Не по-малко важно е да подкрепим едно по-добро, по-сигурно и проспериращо бъдеще за народа на Афганистан. Без това няма да има решение.
В отговор на тези предизвикателства искам да започна, като кажа, както съм казвала много пъти на други места, че Европейският съюз е в Афганистан за дълго. Имаме програма за подпомагане до 2013 г. - и съм сигурна, че и за след това - а вече увеличихме основния размер на нашата помощ до 200 млн евро годишно, което представлява увеличение в сравнение с предишните 150 млн евро.
С това финансиране можем да продължим да подпомагаме здравеопазването и социалните грижи, както и управлението и принципите на правовата държава, и въпреки факта, че загрижеността за сигурността е на преден план в мислите на всички ни, считам, че имаме известен забележим успех в ключови социални сектори.
Вече споменах в Парламента здравеопазването, в която област например 80% от страната вече има някаква форма на достъп до първична здравна помощ в сравнение с по-малко от 10% през 2001 г. Вярно е също така, че здравните показатели в Афганистан са все още сред най-ниските в света, затова ни предстои дълъг път. Освен това знаем от данните на ООН, че в сравнение с 2001 г. всяка година в Афганистан умират 40 000 бебета по-малко и това се дължи на значително подобрените грижи за бременните.
Продължаваме също така да насочваме колкото е възможно повече от нашата помощ чрез структурите на афганистанското правителство, за да осигурим афганистанско ръководство на процеса на реформиране. Около 50% от нашата помощ преминава или през национални програми, или чрез доверителни фондове, които подкрепят пряко афганистанското правителство. Това е добре за координиране на дейностите на донорите, добре за изграждане на местен капацитет и за укрепване на афганистанското участие. Това дава добър пример и за много други донори.
Винаги обаче има място за подобряване на международната координация. Необходимо е да правим повече и е необходимо да го правим по-добре. Като гледам какво прави Европейския съюз, считам, че сме постигнали реален напредък, подсилен в значителна степен от пристигането на новия специален представител на ЕС/ръководител на делегацията на ЕС Вигаудас Ушацкас, който пристигна в Афганистан през април.
Нашите политически послания са по-съгласувани и ние подобряваме координацията на нашите усилия за развитие в рамките на ЕС чрез плана за действие за Афганистан и Пакистан, който беше одобрен през октомври миналата година от Съвета на министрите.
Планът за действие привежда инструментите, прилагани колективно и от отделните държави-членки, в съответствие с приоритетите на нашата политика - особено онези, които произтичат от конференцията в Кабул, в която участвах през юли.
Съгласуването на нашите усилия и нашия подход е ключов аспект на плана. Той определя области, в които ние като Европейски съюз считаме, че нашите действия биха били най-ефективни. Всъщност министрите на развитието от Европейския съюз под мое председателство обсъждаха точно тези въпроси миналата седмица в Брюксел.
Това ме довежда в известен смисъл до ключовото послание, което искам да предам днес, а именно, че реализирането на нашите съществуващи стратегии трябва да бъде приоритет. Разполагаме със стратегическа рамка и във военната, и в гражданската сфера.
Заедно с двамата председатели участвах в заседанието на Международните сили за поддържане на сигурността (ISAF) в Лисабон миналия месец, където беше договорено прехвърлянето на отговорността за сигурността по преходния план на НАТО. Срещнах се с генерал Дейвид Петреъс три пъти през последните месеци, и макар че остава още много да се направи, уверена съм, че настоящата стратегия започва да оказва реално въздействие.
По отношение на гражданския аспект, проведохме успешната конференция в Кабул. Афганистанското правителство следва да бъде поздравено за организацията и поставянето на събитието през юли. Това не беше обичайното изброяване на молби и обещания от донори. Дневният ред по-скоро беше съсредоточен върху това, как най-добре да бъдат определени приоритетите за нашите налични ресурси и ангажименти, да бъдат канализирани нашите усилия в договорените национални програми, разработени от самите афганистанци.
Тези национални приоритетни програми прокараха пътя за преход в редица различни сектори и сега е необходимо да ги подкрепим, и именно това прави нашият план за действие. Всички знаем, че не може да има траен военен изход от Афганистан без гражданска рамка за стабилност, която може да задържи държавата единна. По-ефективни държавни институции, по-добро управление, достъп до основни услуги, правосъдие и принципи на правова държава - те са не по-малко важни от твърдата сигурност.
По този начин ще затвърдим нашите усилия за укрепване на капацитета на Афганистан и ще работим заедно с афганистанското правителство за утвърждаване на ефективни и отговорни държавни институции, особено на поднационално равнище. Всъщност във всички области, в които сме ангажирани - развитието на селските райони, правоприлагането, управлението на пограничните райони или борбата срещу търговията с наркотици - ние ще работим за изграждане на местни афганистански институции, като наблягаме върху насърчаването на принципите на правовата държава и управлението и върху борбата с корупцията.
По въпроса за афганистанските институции, искам да завърша с няколко думи за афганистанските предприятия. Нашите усилия за развитие ще станат устойчиви само когато афганистанското правителство стане по-отговорно и обединяващо. Необходимо е да го насърчим да възприеме такова перспективно виждане. Понастоящем половината от човешкия капацитет на държавата е маргинализиран, и въпреки това сме виждали от други примери по света, че ангажирането на жените в процесите на управление и развитие е от основно значение. Бях поразена от този неизползван потенциал, когато се срещнах с групи жени в Кабул миналия юли. Това ще остане ключов аспект на нашия ангажимент в Афганистан, било то като политическа подкрепа за жени членове на новия афганистански парламент, или чрез нашата подкрепа за участието на жените в местни проекти за развитие като общопризнатата Национална програма за солидарност, която финансираме чрез Световната банка от 2002 г. насам.
В заключение, благодарна съм на уважаемия член на Парламента г-н Arlacchi за наблягането на толкова много важни въпроси в този доклад. Считам, че той идва в един наистина подходящ момент, когато толкова много се залага на нашите и военни, и граждански ангажименти.
Charles Goerens
Г-жо председател, Афганистан вече няма голям избор.
Първо, статуквото вече не е реалистична възможност за избор, доколкото силите на НАТО обявяват една след друга изтеглянето си от Афганистан, а ние все още не знаем дали страната може да гарантира собствената си сигурност.
Второ, връщането към положението от преди 2000 г. би ли представлявало възможност за избор? Освен това, ако създадем изолиран район за терористични мрежи, бихме изложили отново страната на изпитанието на сили с чуждестранните въоръжени сили.
Трето, следва ли да се повери властта на умерените талибани? Не мога да кажа какво мисля за тази възможност, тъй като никой не може да ни каже какво е умерен талибан. Да попитаме афганистанските жени, които излязоха от ада и тъкмо преоткриха някаква свобода.
Четвърто, остава ни да полагаме усилия да консолидираме постигнатото и да продължим да се борим за повече демокрация и по-голямо развитие. Карзай, който се стреми да бъде превъплъщение на тази възможност, се натъкна на сериозна пречка, а именно - собствената му личност. Докато не се появи правдоподобна алтернатива, това е единствената възможност, която ни остава.
Ioannis Kasoulides
от името на групата PPE. - (EN) Г-жо председател, нашата ключова позиция в този доклад е стратегията против бунтовниците в плана за действие на ЕС и аз благодаря на г-н Arlacchi, че разбира това.
На тази стратегия трябва да й бъде дадено време, за да проработи според графика, определен от президента Обама, като 2014 г. е краен срок за завършване на предаването на военните и полицейските дейности изцяло на афганистанците. Заключителният етап определено ще бъде политически, със споразумение, постигнато чрез преговори, между всички афганистански страни в конфликта.
Контактът с талибаните е въпрос на афганистанците, но той следва да започне, когато бунтовниците престанат да се чувстват, че са в позиция на силата. Разпределението на помощите и използването на частни изпълнители е необходимо да бъдат преосмислени, за да бъдат от полза за местното население - и определено, без да се плащат на местните бунтовници пари за защита на пътищата за снабдяване.
Не по-малко значение следва да се придаде на наркотиците, наред със сигурността, заради живота на младите хора в Европа. Ние сме категорично против параграф 71, който осъжда използването на дистанционно управлявани самолети - неразделна част от стратегията срещу бунтовниците. Какво ще си помислят европейските войници там, ако Европейският парламент осъди едно толкова ефективно оръжие в битката им срещу бунтовниците? Призовавам настоятелно колегите да гласуват против третата част на параграф 71.
Norbert Neuser
Г-жо председател, баронесо Аштън, Европейският съюз участва в редица мисии в Афганистан на основание резолюциите на Организацията на обединените нации. Твърде много млади войници от Европа загубиха живота си в Афганистан. Голям брой са сериозно ранени или страдат от психически стрес, причинен от военната служба. Хиляди работници във връзка с гражданската помощ рискуват живота си всеки ден, за да помогнат за постигане на по-добро бъдеще в Афганистан. Всички те и всички ние имаме право да знаем как европейският ангажимент в Афганистан може да бъде доведен до успешно и трайно приключване и колко дълго ще продължава нашето военно присъствие в страната.
Какво е нужно да се промени или подобри и какви са целите на новата стратегия на ЕС за Афганистан? Необходимо е да положим повече усилия в областта на гражданското възстановяване. Трябва най-после да постигнем напредък в обучението на афганистанските полицейски сили и в съдебната система. Знаем, че няма да има военно решение, и затова трябва да увеличим усилията си за постигане на политическо решение на конфликта чрез ЕС и обща външна политика.
Трябва да демонстрираме решителност и да тласнем напред процеса на вътрешно помирение в Афганистан, и да включим умерени членове на талибанското движение. Необходимо е да реализираме конкретни инициативи, по-специално на регионално равнище, за да стабилизираме положението. Това включва, по-конкретно, ефективни средства за борба с производството и трафика на наркотици. Нашата стратегия включва добри предложения. Призоваваме афганистанското правителство да покаже, че има волята да въведе по-добра система на управление, в която да няма корупция.
Новата стратегия на ЕС обаче може да успее само ако той престане да играе пасивна роля, а ангажира активно съседните държави. Баронесо Аштън, възлагаме на Вас нашите надежди, разчитаме на Вас и имате нашата пълна подкрепа.
Ivo Vajgl
от името на групата ALDE. - (SL) Г-жо председател, благодаря Ви, че припомнихте за посланик Ричард Холбрук. Правилно е да си спомним за него днес, когато говорим за Афганистан, с благодарност за направеното от него в подкрепа на мира.
За света, за Европейския съюз и за всички нас Афганистан е проблем, с който бихме могли да се справим относително бързо и ефективно, ако времената и методите бяха други. Очевидно е, че след като днес търсим други пътища, този проблем не може да бъде решен с военни средства. Този доклад, изготвен от професор Pino Arlacchi, един чувствителен и добър познавач на Афганистан и на тъмната страна на световната политика, помага за реализирането на тези други пътища. Въпреки това виждаме нови жертви да умират всеки ден, както цивилни, така и бойци в униформи.
Докладът предоставя задълбочен поглед върху информацията за пропуснати възможности за инвестиции, нередности и злоупотреби с хуманитарна помощ, печалби, реализирани от международните мрежи за трафик на наркотици, и илюзиите, повлияли на военните лидери. Днес е ясно, че присъствието на Ал Кайда в Афганистан вече не е централен проблем. То обаче е проблем, който ще изнася борбата срещу международния тероризъм в съседните държави и региони, докато продължават сраженията в Афганистан.
Докладът предупреждава, че реални и трайни решения в Афганистан, такива, които ще приближат положението с правата на човека, положението на жените и перспективите за децата по-близо до познатите ни стандарти, ще бъдат възможни само ако афганистанските органи, религиозни водачи и гражданското общество бъдат активно и силно ангажирани. Необходимо е да сме по-уверени от преди, че те са способни да изградят общество и държава върху основи, които са близо до тяхното определение за свобода и техните традиции и ценности.
Този доклад е сериозен опит да бъдат дефинирани ключовите проблеми и възможните решения за Афганистан. Докладът е стимул за отговорна и съзидателна политика на Европейския съюз в Афганистан.
Nicole Kiil-Nielsen
Г-жо председател, г-жо Аштън, позволете да използвам тази възможност да благодаря на г-н Arlacchi за конструктивната атмосфера, в която работихме.
Докладът предлага много честен, много справедлив анализ на недостатъците на международната намеса в Афганистан от 2001 г. насам. Ние одобряваме ключовото му послание: няма да има военно решение. Войната има огромна цена. Войната струва човешки животи и сред войниците, и сред населението и служи само за увеличаване на силата на талибаните.
Единственото решение е политическо. Афганистанците очакват реални инвестиции за развитието на тяхната страна в подкрепа на доброто управление, за създаването на съдебна система. Проблемът за основните права, най-вече правата на жените, остава незасегнат.
Най-новият доклад на мисията на Организацията на обединените нации в Афганистан показва неспособността на афганистанското правителство да защитава изцяло правата на жените и момичетата. Цитирам: "Докато жените и момичетата са обект на практики, които ги нараняват, унижават и ги лишават от правата им, в Афганистан не може да се постигне някакъв съществен или траен напредък".
За да бъдат защитени правата на афганистанските жени, са ни необходими не само писмени правни и конституционни гаранции, но още по-важно е те да бъдат бързо и правилно прилагани.
Националното събрание има малко влияние в страната, след като по-голямата част от властта е съсредоточена в ръцете на президента Карзай. Ако не е твърде късно, за укрепването на демокрацията и правовата държава е необходима безусловна подкрепа от страна на Европейския съюз за различните институции, и по-конкретно за току-що избрания парламент.
Struan Stevenson
от името на групата ECR. - (EN) Г-жо председател, през изминалата година служих като личен представител на действащия председател на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ) в Казахстан, като изготвих подробен доклад за ключовите екологични въпроси, които засягат Централна Азия. Изпратих Ви копие от моя доклад, баронесо Аштън.
Един от ключовите въпроси, които засягат цяла Централна Азия, разбира се, е въпросът за трансграничното използване на водата. Както знаете, има голямо и постоянно напрежение между народите, които живеят по горното и долното течение на реките в Централна Азия, което включва използването на водата.
Един аспект на този проблем обаче се появи в хода на моето проучване, който струва ми се, е бил пропуснат от мнозина, които вземат решения на запад. Основата на афганистанската икономика е земеделието и всяко възстановяване на икономиката в Афганистан след конфликта ще означава масирано инвестиране в селското стопанство, като се насърчават земеделските стопани например да отглеждат нар вместо мак за хероин. Това на свой ред ще означава огромно допълнително използване на вече оскъдните водни ресурси. С други думи, като помагаме да бъде решен настоящият конфликт в Афганистан, ние бихме могли непреднамерено да създадем поредица от мини афганистански конфликти надолу по течението с изострянето на силния недостиг на вода.
Трябва да се погрижим всички нови схеми за напояване да бъдат правилно проектирани, с канали и резервоари облицовани с бетон, и със системи за капково напояване, подобни на тези, използвани от земеделските стопани в Испания. Освен това всички големи енергийни проекти, включващи водноелектрически централи, трябва да бъдат внимателно проектирани и изградени, за да не създадат неудобства за потребителите на вода надолу по течението в съседните държави.
Joe Higgins
от името на групата GUE/NGL. - (EN) Г-жо председател, водената от Съединените щати и НАТО война в Афганистан е абсолютна катастрофа за афганистанския народ, от който са били убити приблизително 30 000 само миналата година. Това е катастрофа и за младите мъже и жени, принудени да се присъединят и да се бият там в армиите на НАТО и Съединените щати, от които може би вече 500 са убити тази година.
Както става съвсем ясно от доклада Arlacchi, след девет години икономическото и социалното положение в Афганистан е изключително бедствено. Броят на хората, живеещи в бедност, рязко се е увеличил. Това е скандално, като се има предвид, че 300 млрд. щатски долара бяха неприлично пропилени за оръжия за масово унищожение и за война, и бяха изгубени заради корупцията за същото това време. Нахлуването на САЩ в Афганистан беше предприето не за да подпомогне интересите на афганистанския народ, а геостратегическите интереси на Съединените щати в Централна Азия, която разбира се, е богата на енергийни източници, нефт и газ.
Чуждестранните армии трябва да бъдат изтеглени и съществуващото богатство в Афганистан следва да бъде иззето от ръцете на правителството на Карзай, корумпираните земевладелци и военачалници и да бъде предадено по демократичен начин в ръцете на организациите на селяните, работниците и бедните, за да се използват наистина тези ресурси и да бъдат разработени в полза на хората.
Bastiaan Belder
от името на групата EFD. - (NL) Г-жо председател, като докладчик отговарящ за изготвянето на позицията на Европейския съюз по отношение на Иран, в резолюцията за Афганистан аз се съсредоточих върху ролята на Ислямската република в афганистанския театър на военните действия.
Резолюцията обаче засяга интересното влияние на Иран само много бегло, а също така според мен не се обръща сериозно внимание на реалността. Междувременно остава въпросът от решаващо значение: как оценява Европейският съюз действителното влияние на Иран в Афганистан и какви политически последствия очаква от това? Поради тази причина ще задам три въпроса на върховния представител и бих искал да считам, г-жо Аштън, че ще им отговорите писмено. Бих предпочел също така да получа конкретни отговори.
1. До каква степен масовото депортиране на афганистански бежанци от Иран има дестабилизиращо въздействие върху западната част на Афганистан? Тук имам предвид Нимруз и Херат.
2. Споделяте ли официалното афганистанско становище, че Иран се опитва да инфилтрира чужди терористи в страната под прикритието на тези депортирания?
3. Какво съдействие оказва Европейският съюз на афганистанските органи по отношение на приемането на голям брой бежанци от Иран, за да се попречи на Техеран да злоупотребява политически с този чувствителен хуманитарен въпрос и да го използва като инструмент по отношение на независимостта на Кабул и да го постави под политически натиск.
Nick Griffin
(EN) Г-жо председател, този доклад унищожава лъжите на британската политическа класа за афганистанската война. Не зная името на никоя от невинните афганистански жертви в тази проклета война, но зная, че тя няма нищо общо с британските интереси. И зная имената на 18 смели млади мъже от моя избирателен район, които платиха с живота си за тази лудост само през последната година.
Ефрейтор Саймън Хорнби, Ливърпул; административен офицер Дейвид Маркланд, Ланкашир; редник Шон Досън, Стейлибридж; ефрейтор Харви Холмс, Хайд; ефрейтор Тери Уебстър, Честър; старши ефрейтор Андрю Брийз, Манчестър; морски пехотинец Стивън Бърдсол, Уорингтън; морски пехотинец Пол Уорън, Престън; сержант Стивън Дарбишир, Уиган; редник Алекс Айзак, Уирол; редник Дъглас Халидей, Уоласи; старши сержант Мартин Хортън, Рънкорн; редник Томас Сефтън, Уорингтън; сержант Дейвид Мънкхаус, Къмбрия; сапьор Дарън Фостър, Карлайл; старши ефрейтор Джордан Банкрофт, Бърнли; редник Дарън Дийди, Болтън; гвардеец Кристофър Дейвис, Сейнт Хелънс.
Каква престъпна загуба на смели млади животи!
Разбира се, не е работа на Европейския съюз какви войни следва или не следва да води Британия. Това следва да реши британският народ и нашите избрани представители в нашия Парламент в Уестминстър, така както следва ние в един щастлив ден да дадем господата Блеър, Браун и Камерън под съд за военни престъпления, защото войната в Афганистан, както и в Ирак, е престъпна война.
Mario Mauro
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, споделям с докладчика идеята, че към огромните проблеми, които все още съществуват днес в Афганистан, следва да се подходи по нов начин, с други думи, с различна дефиниция на приоритети в сравнение с направеното досега.
Споделям удовлетворението му от факта, че афганистанският президент, г-н Карзай, е определил като цел 2014 г. за начало на период, когато само афганистанските национални сили за сигурност ще провеждат военни операции във всички провинции, и за ангажимента на афганистанското правителство постепенно да започне да упражнява пълна власт върху собствената си сигурност.
Всичко това обаче не следва да означава, че международната общност изоставя афганистанската кауза. По-скоро партньорството ни с Афганистан следва да бъде разширено по всякакъв начин. Първо, необходимо е да насърчим инвестициите в икономиката, защото това всъщност означава инвестиране в стабилността на държавата. Това трябва да бъде направено по правилен начин, с други думи, чрез установяване на модел за сътрудничество на основата на включващ диалог между социалните организации и местните институции.
Ключовият въпрос обаче, както правилно посочва докладът, е фактът, че в Афганистан не може да има стабилност или мир, без преди всичко държавата да гарантира сигурността на своите граждани на своя отговорност.
По тази тема призовавам докладчика г-н Arlacchi да преразгледа, ако е възможно, може би чрез устно предложение за изменение, пасажа за използването на дистанционно управлявани самолети срещу наземни цели и да го направи по-оперативен. С други думи, едно е да се каже "забранено е използването на дистанционно управлявани самолети", а друго е да се каже "ще ограничим използването на това технологично средство, доколкото е възможно", и след това може би да се добави "за да не се засяга цивилното население". Сигурен съм, че можем да постигнем компромис, уверен съм, че г-н Arlacchi има проницателността и ресурсите да направи това. С готовност ще го подкрепим в неговата работа.
Кристиан Вигенин
Уважаема г-жо председател, днес обсъждаме може би един от най-важните доклади в сферата на външната политика и сигурността за 2010 г. Използвам случая, за да поздравя докладчика г-н Arlacchi за положения труд и резултатите, които постигна. За резултатите от досегашната политика към Афганистан можем да съдим по шокиращите данни за нарастваща детска смъртност, намаляване на очакваната продължителност на живота, увеличаване на неграмотността и бедността. В същото време, разходите за пет дни война се равняват на цената на премахване на бедността, една седмица струва колкото 6000 училища. Съзнавам, че подобни сравнения не са съвсем коректни, но те дават представа за безизходицата, в която се намираме в момента. В същото време редица доклади показват сериозни слабости, изтичане на средства и корупция при усвояването на международната помощ. Като от 2002 г. насам, само Европейският съюз и страните членки са предоставили над 8 милиарда евро без да има постигнат значим резултат.
Не по-малко тревожен е фактът, че подборът и обучението на кадрите в афганистанската национална полиция не покрива и най-минималните стандарти: 90% от състава се състои от неграмотни граждани, една пета от тях употребяват наркотици. Подчертавам това, защото не можем да говорим за нова стратегия за Афганистан, ако не отворим очите си за реалните факти. Няма лесни решения и готови рецепти, но ние настояваме да се осъзнае, че единственото решение е политическото - да се постави акцент върху силното ангажиране на афганистанските институции и граждани в развитието на страната и да се търси дългосрочно решение чрез създаване на стабилни предпоставки за прекратяване на производството на опиум и премахването на бедността.
Carl Haglund
(SV) Г-жо председател, бих искал да започна като благодаря на г-н Arlacchi, който е свършил отлична работа по тази стратегия. Считам, че това е великолепна демонстрация на предизвикателствата, пред които сме изправени, но също така и на грешките, които сме направили до сега. Надявам се, че можем да се поучим от този документ, за да подобрим нашите действия в Афганистан.
Има няколко елемента, които си заслужава да бъдат разгледани по-подробно. Първо, донякъде радикалната, но важна идея наистина да бъдат проведени сериозни разговори с така наречените "умерени талибани". Това със сигурност е единственото решение. Същевременно считам, че за мнозина от нас ще бъде трудно да дефинират какво точно е умерен член на талибанското движение. Затова считам, че имаме основание да проведем разискване по въпроса, и смятам, че неотдавнашните събития показаха, че това всъщност не е ясно на никого от нас.
Друг въпрос, на който бих искал да се спра, е този за парите, предоставени като помощи, и начина на тяхното разпределяне. Считам за положително, че ще имаме смелостта да ги насочваме в бъдеще чрез бюджета на афганистанското правителство. В края на краищата, това може би е единственият начин, макар че според мен това трябва да се прави със съответните съображения. Имаме също така причина да покажем на избирателите в нашите собствени държави-членки, че наблюдаваме това и че злоупотребите с помощи няма да бъдат твърде съществени.
И не на последно място, считам, че е добре, че се споменава ролята на Пакистан, защото тя също е жизненоважна. Мисля, че всички сме съгласни с това, и тук международната общност следва да изиграе важна роля, за да окаже натиск върху Пакистан да прави онова, което следва да прави.
Накрая, бих искал да кажа, че идвам от държава, където, както стоят нещата в момента, дебатът за Афганистан засяга единствено това, дали финландските войски следва да останат там или не, и това не е в особено конструктивна насока. Няма дискусия по същността на въпроса, само дали войските следва да са там или не. Същото важи за съседната на нас държава Швеция например и затова инициативи като тази сериозна стратегия дават разумен принос за бъдещо разискване.
Ryszard Czarnecki
(PL) Г-жо председател, преди четири години бях наблюдател на изборите за Палестинската власт и наистина имам предвид Палестинската власт. Спомням си илюзорното становище на един от по-важните хора в Европейския парламент. Това лице ми каза: "Защо, хората от Хамас в основни линии са приятни, културни, приятелски настроени хора. Може би следва да преговаряме с тях". Днес чувам същото. Днес чувам, че може би следва да преговаряме с умерените талибани. Възниква само един въпрос - кои са умерените талибани и дали тази концепция не е прекалено гъвкава? Бих предупредил да не се поема такава линия.
Ясно е, че в Афганистан биват убити много войници - включително войници от моята страна, от Полша - твърде много от тези войници биват убивани, нашата стратегия ни струва твърде много пари, а стратегията на НАТО също е под въпрос. Не бих изхвърлил обаче бебето заедно с водата от коритото и предупреждавам относно диалога с хора, чиито действителни цели са напълно различни от нашите.
Philippe Juvin
(FR) Г-жо председател, осъзнавам, че г-н Arlacchi познава добре Афганистан. Измежду членовете на този Парламент, той вероятно е един от онези, които познават най-добре държавата и сложния регион.
Нека да бъдем наясно обаче, този текст в сегашния си вид представлява сериозен проблем. Не съм съгласен с всички колеги, които са доволни и се потупват по гърба за този текст. Ще ви кажа защо.
На първо място, считам, че съществен недостатък на текста е стремежът отговорността за всички злини, преживявани от Афганистан, да бъде прехвърлена на нас, западните хора. Ще ви дам три примера. Първо, г-н Arlacchi пише, че условията за здравеопазване са се влошили, почти случайно, откакто ние сме там. Това е учудващо. Г-жа Аштън заяви точно обратното. Никой не забеляза това.
Второ, в съображение Б, прочетете го, госпожи и господа, западните сили са окупационни сили. Онези държави-членки в този Парламент, които са преживели окупация, знаят какво означава тази дума.
Третото ми съображение, относно параграф 71, засяга въпроса за дистанционно управляваните самолети: госпожи и господа, аз бях офицер в Афганистан преди две години като военен лекар. Лекувах германски, британски, полски, италиански, френски, съюзнически афганистански войници. Лекувах дори талибани. Мога да ви кажа, че ако утре кажете на нашите войници "Не можете да използвате дистанционно управлявани самолети", това ще е равнозначно на "Влезте в бой с врага, поемете рискове". Не знам дали ние имаме компетентността като политици да кажем това на нашите хора.
Не подценявам сложността на ситуацията. Зная, че войната е жестока, но считам, че трябва да сложим край на този антимилитаризъм, на този опростенчески антиамериканизъм, това самобичуване на западните сили, което ги превръща в източник на всички злини на Афганистан.
Считам, госпожи и господа, че всичко е много по-просто. Талибаните са врагът, не американците и не западните сили. Всичко това е много сложно, но трябва да внимаваме как представяме нещата.
Thijs Berman
(EN) Г-жо председател, бих искал да се присъединя към лейди Аштън в отдаването на почит към Ричард Холбрук. Възхищавах му се за Дейтън, срещнах го веднъж за прекрасна вечеря в Брюксел и бях силно впечатлен от него.
(NL) Г-жо председател, никоя стратегия, която по начало е от военен характер, няма шанс да успее в Афганистан. Броят на нашите войски там се увеличи от 20 000 през 2001 г. на 150 000 сега и въпреки това несигурността само нараства.
Виждаме повече жертви сред цивилното население, повече мъртви войници и коалиционна армия, която, ако моят колега г-н Juvin ме извини, че поставям така нещата, все повече афганистанци считат за окупационна сила.
Стратегията следва да се съсредоточи върху възстановяването на държавата, местното управление, съдебната система, образованието, здравеопазването, включително и за жени, развитието на селските райони, но без опиум. Коалицията трябва да възприеме сериозно собствените си принципи. Чухме някои хубави думи за борба с корупцията, но нищо не е направено по отношение на корупцията в и около президентския дворец. Това разочарова афганистанците и трябва да се промени.
Антикорупционните усилия на афганистанската полиция следва да бъдат подкрепени от Европейския съюз, който трябва да се заеме за работа, като въведе институцията на прокурорите. Афганистан не може да се справи без надеждна администрация.
Zbigniew Ziobro
(PL) Г-жо председател, няма да бъде възможно да се създаде ефективна програма за съдействие на Афганистан, без да бъде стабилизирано вътрешното положение в държавата. Основният стълб на тези мерки трябва да бъде гарантиране на сигурността и победа в борбата срещу бунтовническите сили. За тази цел е необходимо да бъде засилен ангажиментът на европейските държави като част от мисията на НАТО и да бъдат укрепени силите на Европол, които, както знаем, все още не са достигнали обявения числен състав. Важно е също така да бъдат отрязани силите на талибаните от базите им в Пакистан и Пешавар.
В своите доклади Държавният департамент на САЩ показва, че важен източник на финансиране за операциите на партизаните е търговията с наркотици. Това е друга област за действие от страна на Европейския съюз, който следва да увеличи предоставяните средства за насърчаване на земеделските стопани да спрат отглеждането на опиев мак. Не считам, че идеята, включена в доклада, за подкрепа за програмата на генерал Петреъс е обоснована. Средствата следва да се получават на регионална основа, но правомощията трябва да са централни. По-нататъшното раздробяване на Афганистан може да доведе до "сомализация" на държавата и разделението й между враждуващите племена.
Marietta Giannakou
(EL) Г-жо председател, състоянието на Афганистан е изключително интересен въпрос за международната общност, не само защото там има въоръжени сили, но и защото са разгърнати сили, и ще бъдат разгръщани такива в бъдеще, които ще започнат терористични нападения и ще създават проблеми за международната общност. Истината е, и ние следва да я приемем, че такива сили - фундаменталисти и терористи - съществуват в Афганистан още от ХIV век.
Преди двадесет и четири години, баронесо Аштън, Парламентът гласува за доклад на комисията за разследване на наркотиците, който съдържаше специален раздел за Афганистан и прогнози за настоящата ситуация, които, за съжаление, се оказаха верни. Проблемът с наркотиците не може да бъде потиснат със земеделски култури. Програмата на ООН за земеделски култури на практика се провали. Опиумът от Афганистан, който (според специалистите) се счита за най-добър, финансира всички дейности в Афганистан, Пакистан и другаде.
Затова е необходимо да бъде премахнат, но още по-важно е, както Вие казахте, че са необходими усилия за развитие, усилия за здравеопазване, за намаляване на детската смъртност; с други думи, необходимо е да покажем на тези хора модел, който ще им хареса, който ще заобичат и ще поискат за бъдещото качество на своя живот, който могат да интегрират в представата си за живота. Разбира се, един такъв модел ще помогне на жените, защото състоянието, до което талибаните доведоха жените, е изумителен въпрос. Жените вече са в ужасно положение и под ужасен натиск в мюсюлманските държави. Тук нещата са още по-зле. Европейският съюз трябва да остане, баронесо Аштън, и Вашите намеси трябва да бъдат постоянни и да запазят своето европейско лице, точно както казахте Вие самата.
Ana Gomes
(PT) Г-жо председател, Ричард Холбрук, към когото също искам да изразя дълбока почит, каза преди да почине: "Трябва да спрем войната в Афганистан". Факт е, че тази държава е жизненоважна за европейската и световната сигурност и поради тази причина, както е изложено много добре в доклада на Pino Arlacchi, е необходимо да поправим допуснатите огромни грешки с цел инвестиране в "афганистанизиране" и да поставяне на безопасността на афганистанците на първо място, което включва отговорност за защита от страна на присъстващите чуждестранни сили.
Нека не се заблуждаваме: правовата държава и демократичните институции не могат да бъдат изградени от корумпирани военачалници, дискредитирани в очите на хората. Прекратяването на войната в Афганистан зависи и от контрола, който демократично избраното правителство има върху военната сила на съседен Пакистан, ядрена сила на границата на Договора за неразпространение на ядрено оръжие (ДНЯО). При условие че прекратят политиката да заравят главите си в пясъка по отношение на тези основни политически въпроси, европейците в Европейския съюз и НАТО биха могли да помогнат за прекратяване на войната в Афганистан, а също и на пропадането в ада в Пакистан.
Carlo Fidanza
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, присъединявам се към вас в отдаването на почит на Ричард Холбрук.
Ако моята политическа група беше отговорна за изготвянето на този доклад, нашият подход несъмнено би бил много различен от този, следван от г-н Arlacchi, макар че съм благодарен за страстта, с която следи досието на Афганистан от толкова отдавна.
Отчасти поради многобройните и решаващи изменения, внесени от нашата политическа група, този доклад сега е по-малко идеологически и определено по-способен да разпознае критичните моменти, установени през деветгодишния период, както и да разпознае положителните аспекти и най-ефективните линии на развитие, които трябва да бъдат следвани, за да се помогне за постигане на пълно връщане на суверенитета на афганистанските органи.
Макар да е вярно, че само военна реакция няма да е достатъчна, трябва още веднъж категорично да повторим, от една страна, че през последните месеци имаше значителни военни успехи - трябва само да си припомним операциите в районите на Алмондо и Кандахар, а от друга страна, по-острите действия срещу бунтовниците също са важна предпоставка за успокояване на талибанските сили, които искаме да доведем на масата за преговори.
Можем само да се гордеем с този военен ангажимент, при който станахме свидетели на жертвата на хиляди млади войници от контингента на Международните сили за поддържане на сигурността (ISAF), сред тях много европейци и много млади хора от моята страна, защото това не е само военен ангажимент, но и ангажимент за възстановяване. Изграждаме училища, мостове и сгради в тези нещастни земи, които ще помогнат за развитието на опустошените райони.
Въпреки постигнатите компромиси считам, че в доклада все още има някои критични въпроси, особено вече споменатите относно използването на дистанционно управлявани самолети. Считам, че е сериозна грешка да се лишаваме безрезервно от възможността да използваме това средство, което се оказва много полезно в някои области в североизточната част на страната, където е по-трудно да бъдат открити и победени талибанските сили.
Надявам се, че докладчикът да счете за уместно да преосмисли тази точка, в противен случай ще се присъединя към моята група, за да гласуваме против доклада.
Zoran Thaler
(SL) Г-жо председател, бих искал да поздравя г-н Arlacchi за този смел доклад.
Днес, когато правилно почитаме паметта на дипломата г-н Холбрук и направеното от него за мира, особено на Балканите, позволете ми да цитирам неговото изказване относно средствата, похарчени за борбата срещу трафика на наркотици в Афганистан (1,61 млрд. щатски долара). Цитирам:
(EN) "Най-разточителната и неефективна програма, която съм виждал във и извън рамките на правителството."
(SL) Край на цитата.
Това е подобно на всичко, което се случи през тези нещастни десет години война в Афганистан. Нямам време да се впускам в това защо паднахме в капана на администрацията на Буш, но е факт, че нашите граждани очакват от нас най-после да сложим край на тази лудост, която ни струва повече от 300 млрд. евро и неизброими човешки животи. Докато през 2001 г. някои с твърде голямо желание искаха да отидат на война, сега е време да поемем трудния риск на мира. Нашите граждани очакват това от нас. Те очакват и политическо решение и искат да възлагаме по-малко на военното решение.
Elena Băsescu
(RO) Г-жо председател, радвам се, че беше постигнат консенсус по този доклад между политическите групи в комисията по външни работи. Полученият текст е много по-убедителен от първоначалното предложение.
Положението в Афганистан все още изисква значителни подобрения след девет години на международна намеса. Социално-икономическите показатели и показателите за сигурността не са се подобрили видимо и често се вземат решения без достатъчно участие от афганистанска страна. Ето защо считам, че не липсва нито рамка, нито средства. В действителност ни е необходим стратегически план в съответствие с поетите ангажименти към Афганистан. ЕС трябва да поеме, наред с НАТО, ролята си на лидер в международните усилия, което ще са насочени към постигане на отношение към Афганистан като към суверенна държава. Трябва да подчертая, че единственото политическо и дипломатическо решение е да се увеличи участието на афганистанското правителство. В това отношение считам, че един от ключовите елементи на доклада е изразената подкрепа за новата стратегия срещу бунтовниците.
Срещата на високо равнище в Лисабон очерта движението към преходната фаза, включващо постепенно предаване на отговорността за сигурността на афганистанските сили до 2014 г. В изпълнение на поетия ангажимент още от началото на мисията, моята страна няма да оттегли войските си, докато афганистанската територия не стане напълно сигурна. Трябва да спомена и важния принос на Русия, която се съгласи нашите войски и оборудване да преминат транзитно през нейна територия.
Искам да завърша, като подчертая необходимостта, след като започне преходът, войските на ISAF, които ще завършат операцията, да бъдат преместени в области, където положението със сигурността продължава да е нестабилно. Тази мярка е от решаващо значение за румънските войски, разположени в южен Афганистан. Нестабилността в региона ще остане, въпреки постигнатия успех в операциите на ISAF.
Cristian Dan Preda
(RO) Г-жо председател, преди всичко бих искал да кажа, че подкрепям гледната точка, представена по-рано от моя колега, г-н Juvin, и бих искал да започна своето изказване, като спомена, че съжалявам, че докладът не съдържа в заглавието си "Европейски съюз". Не считам, че ние трябва да говорим от името на световната общност, а само от името на Европейския съюз. Затова се опитах да подчертая това и в измененията, които внесох. Това очевидно не означава, че трябва да пренебрегваме сътрудничеството с нашите съюзници, особено, както спомена моя колега, г-н Juvin, със Съединените щати.
Не смятам, че в момента съществува голяма необходимост да се съсредоточаваме върху изцяло нова стратегия. Считам, че е по-добре да бъде реализирана стратегическата визия, установена по време на срещата на високо равнище на НАТО в Букурещ преди две години. В това отношение не мисля, че става въпрос за изготвяне на нова стратегия, а за това, да бъдем последователни във връзка със стратегическата визия.
От друга страна, определено трябва да признаем и да се поучим от грешките, които бяха направени в Афганистан от военната коалиция. Трябва обаче да избегнем капана да гледаме на положението преди намесата с розови очила. Както беше вече подчертано, за нас е важно да наблегнем на това, че една от главните цели на нашата стратегия в Афганистан е да се отървем от талибанските групировки в тази страна.
Трябва обаче да подчертаем и положителните аспекти на намесата, особено на плана Петреъс. Днес Афганистан е държава, в която жените се ползват с повече права, повече деца ходят на училище, открити са повече фабрики и се строят повече пътища. Това може да се отдаде на начина ни на поведение в тази страна. Интегрирането на граждански мерки като образователни програми и програми за изкореняване на бедността и възстановяване и развитие е жизненоважна стъпка в опазването на мира в Афганистан.
Накрая бих искал да подчертая необходимостта от прагматична визия, както беше предложено от моята политическа група. Нека не забравяме, че към доклада Arlacchi бяха направени повече от 400 изменения.
Marielle De Sarnez
(FR) Г-жо председател, искам да кажа накратко три неща.
Първо, противно на казаното считам, че Европейският съюз е длъжен да има своя собствена стратегия. В Афганистан имаме хора, войници, войски, които са ангажирани, имаме ресурси, значителни ресурси, които сме осигурили, и е необходимо да имаме собствено виждане за нещата.
Второ, считам, че е абсолютно необходимо парите на международната общност да са от полза за афганистанците. Това, за съжаление, не беше така през последните 10 години и е нещо, на което сме свидетели всеки ден на място. Считам, че може би това отчасти е отговорност на НПО и хуманитарните организации. Възможно е обаче и това не се казва достатъчно в доклада, това се дължи до голяма степен, опасявам се, на правителствената корупция и на едно правителство, което трябва да се каже, е нито много справедливо, нито много ефективно.
Трето, съществува въпросът за политическия диалог. Наистина имаше опити в него да бъдат включени талибаните в продължение на няколко години. Това не е ново. Лично аз считам, че диалог е необходим. Считам обаче, че ще бъде много трудно, защото да се води диалог по време, когато сме в слаба позиция на място и изтеглянето на войските е на напреднал етап, разбира се, ще бъде много сложно.
Giovanni Collino
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, след като вече няколко изменения бяха одобрени, ние сме съгласни с доклада на г-н Arlacchi и с очертаните в него приоритети за бъдещото развитие на Афганистан. По-специално, прозрачната система за финансова помощ, обучението на националната полиция, борбата срещу трафика на наркотици и съгласуването на международната помощ са основните точки на политическата и военната стратегия, които бяха допълнително подсилени.
Важно е да подчертаем отново необходимостта да се осигури контрол и стабилизация на областта, за да бъдат отслабени действията на силите на талибаните и да бъде съживен мирният процес. В заключение искам да подчертая приноса на групата на Европейската народна партия (Християндемократи) за постигането на общ текст и бих искал да отдам дължимото и на усилията и жертвите на войниците от Международните сили за поддържане на сигурността за присъствието им на място в защита на свободата и местното население.
Katarína Neveďalová
- (SK) Г-жо председател, по мое мнение армиите не могат да донесат мир и просперитет, а това важи и за Афганистан.
Следва да помислим за факта, че докато някои колеги, главно от PPE, се тревожат дали ще подкрепим използването на определен тип самолети - не съм военен експерт и нямам представа за какво става въпрос в това разискване - считам, че следва да обърнем далеч повече внимание на това, за което г-н Arlacchi говори в доклада си, тъй като то е много важно. Той говори за положението на жените и децата в тази страна. Определено следва да се съсредоточим повече върху подкрепата за премахването на дискриминацията спрямо жените и на борбата срещу дискриминацията. Следва също така да се съсредоточим върху факта, че много деца в Афганистан нямат възможност да ходят на училище например и много живеят под границата на бедността.
Според мен, ако не успеем да подкрепим проекти за образование и здравеопазване и ако продължим да инвестираме във военни решения на конфликта, няма да стигнем до никъде.
Andrew Henry William Brons
(EN) Г-жо председател, докладът на г-н Arlacchi е добре изготвен от изследователска гледна точка и е информативен. Моята лека критика е, че той като че ли изразява съжаление от факта, че Афганистан не е либерална демокрация, управлявана от коалиция на зелените и либералдемократите в Брайтън.
Ужасяващата история на Афганистан включва смъртта на 346 британски войници, още много убити съюзнически войници и хиляди невинни афганистанци. През този период детската смъртност и майчината смъртност нараснаха рязко, а продължителността на живота намаля. Той ни казва, че през 2001 г. в Афганистан не е отглеждан опиев мак, докато сега, след девет години конфликт и влияние от страна на съюзниците, Афганистан доставя повече от 90% от хероина в Европа.
Да се изтъква, че има някаква дискриминация спрямо жените е да се представят нещата донякъде несъразмерно. Отговорът е да подкрепим нашите войски, като спрем войната и ги върнем вкъщи, за да пазят собствените ни народи от вътрешни, но внесени отвън терористи.
Norica Nicolai
(RO) Г-жо председател, макар че жените и децата са несъмнено важна тема, важното в доклада на г-н Arlacchi е неговата яснота. С това имам предвид, че той представя легитимността на международната намеса в Афганистан и не я поставя под въпрос. Естествена и политически отговорна стъпка е да се обсъжда ефективността на тази намеса. Причината е, че като оставим настрана сантименталността, една намеса, която продължава 10 години, може изцяло да засенчи ефективността на политическото решение по въпроса. Считам, че всеки от нас е задължен пред онези, които са ни избрали, да даде отговор на този въпрос.
Приветствам яснотата на този доклад и защото той споменава неща, които обикновено избягваме да обсъждаме по различни причини. Считам, че това е доклад, който просто дава отправна точка. Трябва да имаме смелостта да направим редовен анализ и оценка на нашите действия, да признаем направените грешки и, когато сме направили такива, да намерим други решения. Това означава да се действа и отговорно, и демократично.
Jaroslav Paška
- (SK) Г-жо председател, от опит знаем, че помощта чрез външна намеса действа само ако мнозинството от населението подкрепя такава външна помощ. След години на намеса в Афганистан виждаме, че афганистанците не ни разбират, не искат нашата помощ и не разбират нашата цивилизация или нашите културни ценности.
В Словакия имаме поговорка, според която "не може да се помогне на човек, който не приема съвет". Не искам да кажа, че на афганистанците не може да се помогне, но не мога да гласувам за методи, които са отявлено принудителни и насилствени. Следва преди всичко да се съсредоточим върху това, как да променим помощта си и как да я структурираме така, че да отговаря на потребностите на афганистанския народ.
Считам, че наистина е необходимо постепенно да изтеглим въоръжените си сили и да предадем властта на местната администрация и местните политици и след това да помогнем на народа на Афганистан чрез местните политици по такъв начин, че те да могат да се идентифицират с ценностите на нашата цивилизация и да ни разберат, и тогава може би те ще пожелаят и ще могат да приемат нашата помощ.
Ioan Mircea Paşcu
(EN) Г-жо председател, нашият ангажимент за стабилен самоуправляващ се Афганистан, способен да предотврати възстановяването там на терористичното убежище, е силен и дългосрочен, потвърден отново и от ЕС, и от НАТО. Именно защото нашият ангажимент е дългосрочен обаче, бих предвидил най-малко три големи предизвикателства.
Първото е, че държавният модел, който ние предоставяме на Афганистан, не отговаря на афганистанската традиция. Както афганистанците трябва да се приспособят, така и ние трябва да се приспособим, за да им помогнем да постигнат държавен модел, който съчетава съвременността с афганистанската традиция.
Второто предизвикателство е, че положението със сигурността може да продължи да изисква нашето международно военно участие и след 2014 г., когато афганистанците ще поемат властта. Следва да сме готови да обмислим сериозно или удължаване на крайния срок, или да се изправим пред последиците.
Накрая, третото предизвикателство ще бъде изчерпването на търпението на нашата общественост, което може да ни принуди да ускорим настоящия си график, за да избегнем алтернативата просто да обявим победа и да си ходим вкъщи. Това би разрушило доверието в нас.
Катрин Аштън
заместник-председател на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност. - (EN) Г-жо председател, ще направя само няколко заключителни бележки.
Преди всичко, бих искала да благодаря на Европейския парламент. Това беше едно интересно и разнообразно разискване и ви поздравявам за трайния интерес и енергията, които влагате в нашия ангажимент в Афганистан. Това беше демонстрирано много добре от днешното обсъждане.
Както казах в началото, считам, че Афганистан е важен за всички нас и за нашите граждани и че Европейският съюз трябва с право да остане основен участник. Надявам се, че в началото изложих приоритетите и плановете за предстоящия период, заедно с признаване на баланса, който трябва да бъде установен между канализирането на ресурсите чрез афганистанското правителство и признаването на значението на адекватната борба срещу корупцията, за да запазим ресурсите, с които разполагаме.
Ние оставаме ангажирани в ключови сектори: в здравеопазването (както описах), полицията, правосъдието, развитието на селските райони и органите за управление на поднационално равнище - и разбира се, принципите на правовата държава са от съществено значение. Освен това, както описах, целта на всички тези програми е да осигурим изграждане на капацитет в местните афганистански структури и да насочим изцяло вниманието си към приоритетите на правителството за борба срещу отрасъла за производство на наркотици и за намаляване на корупцията.
В изказването си изтъкнах също така колко е важно да ангажираме и да включим жените на всички равнища на афганистанското общество и всъщност и в политическите структури. Отбелязах си доклада на г-н Stevenson и съм съгласна, че водата и напояването, както в толкова много части на света, представляват все по-важен въпрос.
Г-н Belder, обещавам, че ще Ви отговоря, както специално поискахте, в писмена форма.
Ще приключа, като благодаря отново на г-н Arlacchi за доклада. Очаквам с нетърпение да продължим обсъждането по ключовите точки от доклада и по-нататък. Накрая, искам да повторя онова, което беше казано за посланик Ричард Холбрук, и факта, че последните му думи преди последната му операция бяха за Афганистан. Съвсем типично за него. Ще ми липсва много.
Pino Arlacchi
докладчик. - (EN) Г-жо председател, това беше изключително интересно и оживено разискване. Искам да направя само две забележки.
Първата е, че много се радвам, че никой не критикува четирите основни точки на доклада. Докладът изисква реформа на международната помощ, премахване на отглеждането на опиев мак, по-добро съгласуване на обучението на полицията и подкрепа за мирния процес. Всички забележки бяха по други въпроси и аз съм доволен, че след една година на обсъждане в комисията по външни работи колегите потвърдиха подкрепата си за структурата на доклада, който не е "докладът Arlacchi". След одобрението му от комисията по външни работи това е доклад на комисията, който е одобрен почти единодушно - с 60 гласа "за" и един "против". Той включва и няколко компромиса, по които има съгласие на всички политически групи, затова е много важно да се позоваваме на истинския текст на доклада, който е окончателният.
На г-н Juvin бих казал, че не се споменават окупационни сили в Афганистан. Това беше първоначалният текст. Окончателният текст гласи "присъствието на коалиция от международни сили" в Афганистан. Тази част от доклада беше променена с измененията.
Най-важният въпрос е за дистанционно управляваните самолети. Това не е доклад за дистанционно управлявани самолети. Това са само два реда на компромис между политическите групи по въпроса за използването на дистанционно управлявани самолети. Считам, че по това можеше да бъде постигнато съгласие по-скоро, но аз вярвам на събеседниците си и на всички различни позиции, и вярвам на постигнатия от нас компромис. В доклада няма призив за забрана на използването на дистанционно управлявани самолети. Има умерена критика в това отношение, но считам, че може да бъде постигнато съгласие между групите за това.
Благодаря ви, и благодаря на баронеса Аштън. Надявам се, че ще вземе изцяло предвид съдържанието на доклада, който е много конкретен и призовава за стратегия за излизане от Афганистан.
Csanád Szegedi
(HU) Г-жо председател, извинявам се, че се изказвам сега, технически, и не задавам въпрос на г-н Arlacchi, но бих желал учтиво да отправя едно малко напомняне или въпрос към председателя. Аз съм независим член, а ние имаме много малко възможности да се изкажем. Днес дори нямах възможност да се изкажа. Дойдох един час по-рано за това разискване, отидох много любезно долу и показах на персонала, че искам да се изкажа. Приемам това, разбираемо е, че няма време за това днес или в това разискване и, разбира се, ще предам изказването си за днешното заседание в писмена форма. Бих се радвал обаче и бих поискал от председателя да оказва повече внимание и съчувствие на независимите членове, които, за съжаление, имат само тази възможност за изказване. Благодаря ви много, желая ви плодотворна работа.
Arnaud Danjean
(FR) Г-жо председател, за да поправя това, което беше казано, г-н Arlacchi е съвсем прав, окончателният текст, който ни беше предложен, вече не съдържа в съображение Б думите "окупационна сила". Много просто, преводите, и по-специално френският превод, не са правилни в последния си вариант и френският превод до тази сутрин продължаваше да съдържа израза "окупационна сила", оттук и изказването на моя колега г-н Juvin.
Председател
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе утре.
Писмени изявления (член 149)
Corina Creţu
Стратегията, представена и одобрена в Лисабон, включва постепенно прехвърляне на отговорността за контрола върху областта, регион по регион, от ISAF към афганистанските въоръжени сили. Успехът й зависи от това, какви действия ще предприеме Пакистан, който е част от проблема и неизбежно ще бъде и част от решението. Освен това не считам, че можем да игнорираме все по-очевидното намесване на Иран в Афганистан. Последните събития, свързани с това намесване, са причина за безпокойство.
Считам, че тази стратегия трябва да върви ръка за ръка с по-големи, по-забележими граждански проекти, които ще подкрепят развитието на регионите, в които бедността е повсеместна и присъствието на сили на ISAF и САЩ не доведе до никакви основни промени. След нашето оттегляне не можем да оставим същите проблеми, които доведоха до идването на власт на талибаните през последното десетилетие. Надявам се, че тази нова стратегия ще действа и ще позволи на Афганистан да си върне мира и стабилността.
Krzysztof Lisek
Следваната до сега стратегия в Афганистан не доведе до очакваните резултати. С удоволствие научих за създаването на календар за ангажираността на НАТО в Афганистан и за подписването на декларация за дълготрайно партньорство със страната по време на срещата на високо равнище на НАТО в Лисабон. ЕС също представя по-последователен и по-добре съгласуван подход към региона, който взема предвид гражданските аспекти и значението на регионалното сътрудничество.
Следва да продължим да подкрепяме реформите, насочени към борбата срещу бедността, дискриминацията по отношение на жените и производството на опиум. Нашите усилия трябва да се съсредоточат върху по-голямото зачитане на правата на човека, закона и реда, изграждането на правова държава и пълното интегриране на Афганистан в международната общност. Те следва да включват също така изграждане и реформиране на администрацията и на корпуса на обществените услуги чрез програми за обучение, помощ при изграждането и използването на съществуващата инфраструктура и консултации от страна на ЕС.
Афганистан следва да участва в определянето и реализирането на приоритети, които ще помогнат за изграждане на гражданско общество и ще осигурят възможност на афганистанците да поемат отговорност за страната. Същевременно не бива да забравяме да гарантираме сигурността на онези, които изпращаме в Афганистан - преподавателите и участниците във въоръжените сили, чиято работа е да се погрижат плановете да бъдат приложени на практика. Не можем да се съгласим да прекратим използването на дистанционно управлявани самолети, тъй като това ще доведе до значително отслабване на сигурността на тези хора. Нашата стратегия следва да вземе предвид сигурността на гражданите на Афганистан, както и на нашите представители, които работят за развитието на държавата.
Helmut Scholz
в писмена форма. - (DE) Докладът относно нова стратегия за Афганистан представя абсолютно необходимата критична картина на положението в тази държава. От доклада става ясно, че стратегията на НАТО за решаване на сложни политически и военни проблеми с военни средства, се е провалила. Затова той призовава изрично за нова стратегия на международната общност, със съсредоточаване върху гражданското възстановяване. Приветствам факта, че Европейският парламент, за разлика от много парламенти в държавите-членки, изпраща ясен сигнал с този доклад, че конфликтът трябва да бъде прекратен и че е необходима промяна на политиката, за да бъде постигнато устойчиво политическо, икономическо и демократично развитие в Афганистан. Трябва да подкрепим основното послание на този доклад. Не съм съгласен обаче с преценката, че стратегията за Афганистан, изготвена на последната среща на високо равнище на НАТО, може да доведе до успешен резултат. Призовавам за изтегляне на чуждестранните войски от Афганистан. Полицейската мисия на Европейския съюз (EUPOL) се провали и не следва да бъде удължавана или разширявана. Поименното гласуване на параграфите, свързани с някои от тези въпроси, ми позволи да изразя своето несъгласие с доклада. Съжалявам също така, че в доклада не се възприема по-критичен подход към тенденцията да се дава по-голям приоритет на военни стратегии, отколкото на гражданското възстановяване и не се обръща достатъчно внимание на положението с правата на човека, по-специално по отношение на жените.
