Strategia UE pentru regiunea Mării Baltice (dezbatere)
Preşedintele
Următorul punct pe ordinea de zi îl reprezintă declaraţiile Consiliului şi Comisiei privind strategia UE pentru regiunea Mării Baltice.
Cecilia Malmström
Dle preşedinte, mă bucur că am şansa să prezint una dintre principalele priorităţi ale Preşedinţiei suedeze: dezvoltarea strategiei pentru regiunea Mării Baltice. Această propunere a fost inspirată în mare parte de iniţiativa Parlamentului European din 2005, creată în cadrul unui grup de lucru multipartit condus de Christopher Beazley. Suedia intenţionează să-şi folosească Preşedinţia pentru a elabora o strategie coerentă, cuprinzătoare pentru această regiune, pe baza propunerilor din partea Comisiei.
Unul din principalele evenimente este o întrunire extinsă la nivel înalt care va avea loc la Stockholm mâine şi poimâine. Desigur, Suedia şi celelalte state din regiunea Mării Baltice sunt foarte interesate de strategia pentru această zonă, însă credem că aceasta poate servi drept model şi pentru alte regiuni şi alte strategii regionale care ar putea fi utile întregii Uniuni. Lucrând la nivel transfrontalier şi corelând diferite sectoare dintr-o anumită regiune, putem aborda în mod colectiv şi mai eficace provocări comune, precum poluarea şi distrugerea mediului. Putem crea noi oportunităţi de afaceri şi noi locuri de muncă şi putem îmbunătăţi legăturile de transport.
Prin urmare, este important ca strategiile regionale să facă parte dintr-o politică europeană mai amplă. Strategia propusă pentru regiunea Mării Baltice este rezultatul unei solicitări transmise de Consiliul European Comisiei în decembrie 2007, iar această iniţiativă a fost susţinută de Parlamentul European printr-o rezoluţie din 12 decembrie 2007. Se speră că strategia va fi susţinută şi la reuniunea Consiliului European de la finalul lunii octombrie.
Obiectivul acestei strategii este îmbunătăţirea mediului din zona Mării Baltice şi creşterea integrării şi competitivităţii în regiune. Strategia abordează în special patru provocări: asigurarea unui mediu durabil, creşterea bunăstării, îmbunătăţirea accesibilităţii şi a atractivităţii şi garantarea securităţii şi certitudinii în regiune. Soluţionarea problemelor de mediu este, desigur, una dintre principalele priorităţi. Mediul Mării Baltice este grav ameninţat, ceea ce înseamnă că există pericolul ca dezvoltarea economică să fie afectată. Acest mediu marin este foarte sensibil şi este expus mai multor tipuri de impact de mediu.
Este nevoie de eforturi decisive, cât mai repede. Suprafertilizarea şi înflorirea algelor, provocate de scurgerea excesivă a îngrăşămintelor, sunt principalele elemente care ameninţă echilibrul ecologic al Mării Baltice. În acelaşi timp, Marea Baltică este afectată şi de poluarea cauzată de surse de pe uscat, de substanţe periculoase şi de efectul schimbărilor climatice. Având în vedere aceste grave ameninţări asupra mediului, regiunea Mării Baltice reprezintă o prioritate evidentă în domeniul mediului şi sperăm că în decembrie se vor adopta concluziile.
Cu toate acestea, starea gravă de sănătate a regiunii Mării Baltice nu este singura provocare cu care se confruntă această zonă. Criza economică a adus în discuţie problema locurilor de muncă şi a creşterii. Majoritatea statelor din regiunea Mării Baltice sunt mici şi depind de exporturi. Aceasta înseamnă că trebuie să sporim integrarea, pentru a consolida competitivitatea în întreaga regiune a Mării Baltice. Obiectivele şi scopurile noastre în acest sens sunt clare. Dorim ca piaţa internă să funcţioneze în regiunea noastră mai bine decât oriunde altundeva şi dorim punerea efectivă în aplicare în această parte a Europei a noii strategii de la Lisabona pentru locuri de muncă şi creştere.
Trebuie să abordăm criza mărind cooperarea şi angajamentul din această zonă. Competitivitatea globală necesită o cooperare transfrontalieră între state şi întreprinderi, prin cercetare şi inovaţii.
Obiectivul strategiei pentru regiunea Mării Baltice nu este crearea de noi instituţii. Mai degrabă, dorim să folosim instrumentele şi politicile care deja există, astfel încât, împreună, să acţioneze în beneficiul unei regiuni într-un mod mai inteligent şi mai coordonat la nivel strategic. Strategia nu impune injectarea de noi resurse în această regiune. Ea se bazează pe programele UE şi pe structurile existente şi pe identificarea unor modalităţi mai bune de coordonare.
Desigur, obiectivul nostru nu poate fi atins peste noapte, dar scopurile noastre sunt ambiţioase. Merităm o Mare Baltică mai curată, în centrul unei zone care oferă perspective pentru o dezvoltare economică transfrontalieră durabilă, susţinută de întreaga UE. Dacă putem realiza acest lucru, sunt convinsă că vom servi intereselor regiunii Mării Baltice şi sper că vom crea un model care poate fi adaptat şi aplicat cu eficacitate şi în alte regiuni. Doresc să-i mulţumesc Comisiei pentru cooperarea pozitivă de care a dat dovadă în acest domeniu şi, nu în ultimul rând, Parlamentului European, care a avut această iniţiativă şi care a fost forţa motoare în problema cooperării din regiunea Mării Baltice.
Paweł Samecki
membru al Comisiei. - Dle preşedinte, doresc să încep prin a-i mulţumi Parlamentului pentru că a inclus noua strategie pentru regiunea Mării Baltice pe ordinea de zi a şedinţei sale plenare.
Vizibilitatea ridicată oferită strategiei în acest mod este foarte binevenită. Desigur, nu mă surprinde faptul că Parlamentul este aşa de interesat de această strategie. Activitatea de pionierat a Parlamentului, desfăşurată în special prin intermediul Grupului său interparlamentar pentru regiunea Mării Baltice, a fost unul din factorii catalizatori pentru întreaga abordare macroregională a strategiei.
Strategia pentru Marea Baltică a impus o abordare complet nouă a Comisiei Europene, pentru că este prima dată când am pregătit o strategie integrată pentru un grup de state membre care trebuie să se confrunte cu aceleaşi provocări şi care pot beneficia de pe urma aceloraşi şanse. Nu voi ascunde faptul că lucrările de pregătire au adus şi ele cu sine alte provocări, însă acestea au fost depăşite cu succes.
Cei patru piloni ai strategiei oferă un cadru cuprinzător pentru îmbunătăţirea situaţiei generale din regiunea Mării Baltice. Abordând probleme de mediu, economice, de energie şi transport, de siguranţă şi securitate, strategia oferă o abordare integrată, care acoperă mai multe domenii de politică şi asigură o interacţiune apropiată între sectoarele implicate.
De la adoptarea strategiei de către Comisie, în luna iunie, Preşedinţia suedeză a purtat discuţii pozitive şi constructive în Consiliu, care vor conduce la concluzii chiar din octombrie. Acest progres rapid este important dacă dorim să ne menţinem în top şi după ce vom intra în faza de punere în aplicare a strategiei.
Doresc să subliniez acest punct pentru că trebuie să fie clar că toate lucrările noastre de pregătire a cadrului strategic pe care tocmai l-am descris vor fi egale cu zero dacă nu vom demonstra rezultate autentice, vizibile şi concrete. Din acest motiv, este important planul de acţiune al strategiei, care a fost elaborat în faza pregătitoare.
Punerea în aplicare a unui plan de acţiune va necesita o cooperare reală, angajament şi spirit de conducere din partea statelor membre şi a părţilor interesate din regiune, pentru desfăşurarea celor aproximativ 80 de proiecte incluse în această fază. Din punct de vedere financiar, deşi nu există finanţare suplimentară de la bugetul UE, strategia propune o utilizare mai coordonată a fondurilor existente şi o abordare mai creativă a altor surse de finanţare, precum Banca Europeană de Investiţii sau Banca Nordică de Investiţii.
Doresc să spun acum câteva cuvinte despre sistemul de guvernare propus pentru operaţionalizarea acestei strategii. Aceasta este o regiune în privinţa căreia statele membre au purtat multe discuţii, însă abordarea generală este aceea că orientările de politică vor fi adoptate de Consiliu. Monitorizarea şi raportarea coordonării se fac de către Comisie, iar punerea efectivă în aplicare le revine statelor membre sau organizaţiilor din regiunea Mării Baltice.
Totodată, Comisia propune să joace rolul unui facilitator în caz de dificultăţi. Cu toate acestea, doresc să subliniez faptul că Comisia nu are nici capacitatea, nici voinţa de a conduce de una singură desfăşurarea planului de acţiune.
Responsabilitatea le va reveni statelor membre şi altor părţi interesate direct implicate. Acesta este singurul mod în care ne putem asigura că o strategie este deţinută de statele membre şi de alte părţi interesate.
Care sunt, deci, paşii următori? De îndată ce vom avea concluziile de la Consiliu şi de la Consiliul European, vom desfăşura faza de punere în aplicare a strategiei. În această fază preconizăm derularea mai multor întâlniri de coordonare, pentru lansarea diverselor domenii prioritare şi a proiectelor individuale incluse în planul de acţiune.
Prima evaluare oficială a progresului înregistrat va fi prezentată în timpul Preşedinţiei poloneze, în cea de-a doua jumătate a anului 2011. Înainte de aceasta, va avea loc, anul viitor, primul forum anual al Strategiei pentru Marea Baltică. Acesta va oferi părţilor interesate posibilitatea de a evalua primele luni ale strategiei şi de a trage unele concluzii.
Doresc să închei spunând că salut continuarea colaborării apropiate cu Parlamentul în toate aspectele acestei strategii. Comisia doreşte foarte mult ca Parlamentul să se implice în mod activ în evenimente, precum forumul anual. Susţinerea dumneavoastră este crucială pentru ca strategia să rămână în continuare foarte vizibilă, pentru a menţine sprijinul politic la nivel înalt acordat acestei strategii şi pentru a menţine presiunea asupra statelor membre şi a factorilor regionali, în vederea obţinerii de rezultate.
Tunne Kelam
în numele Grupului PPE. - Dle preşedinte, Grupul PPE felicită Preşedinţia suedeză pentru iniţiativa de a începe punerea în aplicare a Strategiei pentru Marea Baltică. Această strategie reflectă o schimbare fundamentală care s-a produs acum cinci ani în această regiune. Din 2004, Marea Baltică a devenit marea interioară a UE. Din acest motiv, Uniunea are nevoie de o abordare cuprinzătoare, pentru a putea reacţiona în mod coordonat la oportunităţile şi provocările antrenate de această nouă situaţie.
De asemenea, această strategie este un exemplu excelent de cooperare între principalele instituţii ale UE. După cum probabil că deja ştiţi şi după cum s-a spus, strategia a fost iniţiată de Parlament acum trei ani, în cadrul Intergrupului statelor baltice, condus excelent de Christopher Beazley. De asemenea, doresc să-mi exprim recunoştinţa deosebită faţă de Preşedintele Comisiei, dl Barroso. Înţelegerea şi sprijinul său, încă din anul 2007, au fost esenţiale pentru elaborarea unei versiuni practice a strategiei, care a condus la comunicarea Comisiei din luna iunie.
Doresc să subliniez trei aspecte. În primul rând, obiectivul celor care au iniţiat această strategie a fost acela de a transforma regiunea Mării Baltice într-una din cele mai competitive regiuni din UE, cu o dezvoltare cât mai rapidă. Dacă această strategie este exploatată la maximum, această regiune poate deveni o poveste de succes a aşa-numitului Program de la Lisabona.
În al doilea rând, acum mai mult ca oricând, regiunea are nevoie de un acces mai bun la sursele de energie şi de securitatea acestora. UE şi statele membre trebuie să convină asupra asigurării de canale alternative pentru alimentarea cu energie. Cel mai important element în acest sens este crearea unui sistem energetic unit în jurul Mării Baltice.
În final, problema proiectului Nord Stream, proiect bilateral şi, în principal, politic, trebuie soluţionată prin respectarea intereselor juste ale tuturor statelor din jurul acestei mări şi, desigur, nu înainte ca guvernul rus să se alăture Convenţiei de la Espoo.
Constanze Angela Krehl
Dle preşedinte, dnă Malmström, doamnelor şi domnilor, mă bucur că Preşedinţia suedeză a considerat cooperarea din regiunea Mării Baltice drept o prioritate pe agenda sa. Nu există loc de discuţii: trebuie să protejăm resursele şi trebuie, de asemenea, să contribuim la protejarea climei şi a naturii. Pe de altă parte, trebuie să ne concentrăm şi asupra cooperării în vederea dezvoltării economice în regiunea Mării Baltice, iar acest lucru este indiscutabil. Vă bucuraţi de întregul nostru sprijin în acest sens.
Cu toate acestea, există, însă, unele întrebări. Tocmai aţi spus că nu există fonduri suplimentare. După cum s-a discutat în comisie, toate fondurile vor fi furnizate în baza politicii actuale de coeziune. Din punctul meu de vedere, se pune problema dacă aceasta înseamnă în cadrul unor proiecte existente, deja finanţate din resurse de coeziune, sau în cadrul unor proiecte noi. În această situaţie, trebuie să întrebăm ce proiecte ale politicii de coeziune, deja aprobate, vor pierde finanţarea.
Acesta este un aspect foarte important, deoarece ştiu deja că oraşele, autorităţile locale şi regiunile vor veni să mă întrebe ce anume trebuie să facă pentru a se implica în Strategia pentru Marea Baltică? Cum se vor obţine fondurile pentru derularea unui astfel de proiect? Dacă nu le dăm un răspuns bun şi nu le putem arăta cum se va organiza această cooperare, entuziasmul cetăţenilor pentru cooperarea în regiunea Mării Baltice se poate transforma rapid în frustrare. Nu acesta este obiectivul pe care ne străduim să îl atingem, drept pentru care trebuie purtate discuţii foarte intense privind modul de organizare a acestei cooperări.
Prin urmare, solicit ca la Strategia pentru Marea Baltică să nu participe doar Consiliul şi Comisia şi îl rog pe dl comisar să transmită mai departe această solicitare. Şi Parlamentul trebuie să se implice în această cooperare şi în implementarea acestei strategii, pentru că am dori ca şi alte regiuni să profite, aşa cum s-a întâmplat în cazul politicii pentru Marea Neagră sau al cooperării dintre statele de pe Dunăre. Acest lucru este foarte important pentru noi.
Anneli Jäätteenmäki
Dle preşedinte, grupul meu se bucură că primul document al strategiei UE pentru regiunea Mării Baltice a fost elaborat de către Comisie. Acesta este şi primul document strategic de acest tip pentru această regiune şi sperăm că va ajuta la accelerarea procesului de curăţare a eutroficei Mări Baltice. Problemele regiunii se rezolvă cel mai bine prin cooperare între popoare, ţări, organizaţii şi întreprinderi. Grupul meu se bucură de faptul că Suedia a subliniat importanţa combaterii traficului de persoane şi a infracţiunilor. Doresc să-i mulţumesc, în special, dnei Malmström pentru acest lucru, pentru că sunt de părere că acesta este şi rezultatul muncii sale. Acesta este un aspect important şi este destul de ciudat că în anul 2009 vorbim despre existenţa traficului de persoane în regiunea Mării Baltice. Avem nevoie de un plan de acţiune pentru regiunea Mării Baltice pentru a pune capăt acestei situaţii.
Satu Hassi
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, este excelent faptul că Comisia a elaborat o propunere de strategie pentru regiunea Mării Baltice, iar Suedia a adăugat-o pe agenda sa de lucru. Sper că Suedia va atinge obiective mai tangibile, în eforturile sale de protejare a mediului marin, în special în agricultură şi în transportul naval. La urma urmelor, Marea Baltică este una dintre cele mai poluate mări din lume, iar cea mai mare problemă de mediu cu care se confruntă este eutrofizarea. Agricultura este principalul responsabil pentru această situaţie: există scurgeri de azot şi fosfor de pe terenurile comunitare. Azotul şi fosforul absorb oxigenul de pe fundul mării şi hrănesc algele otrăvitoare de la suprafaţă. Uniunea Europeană este cea care trebuie să răspundă în mare parte la întrebarea dacă Marea Baltică trebuie curăţată. Comisia recunoaşte acest lucru în strategia sa, dar propunerile de luare a măsurilor sunt vagi. Practic, singura măsură exactă ar fi interzicerea utilizării de fosfaţi în detergenţi. Aceasta este o mişcare necesară, însă avem mare nevoie şi de noi reglementări pentru agricultură, astfel încât să putem produce alimente fără a afecta Marea Baltică.
Marek Gróbarczyk
Dle preşedinte, doresc să atrag atenţia asupra faptului că, aşa cum se susţinea în orientările sale, Strategia europeană pentru Marea Baltică trebuia să promoveze un program cuprinzător pentru dezvoltarea acestei părţi a Europei, stabilind, inter alia, cele mai naturale şi cele mai scurte rute de transport, pentru a echilibra dezvoltarea statelor din "vechea” şi "noua” Europă. Din acest motiv mă uimeşte propunerea Comisiei şi a Consiliului de a schimba configuraţia rutei centrale europene.
Legătura cea mai economică între Marea Adriatică şi Marea Baltică este ruta centrală europeană de-a lungul fluviului Oder, al cărui traseu pe uscat se încheie în portul Szczecin-Świnoujście. Propun un memorandum clar de reactivare a strategiei în forma sa originală, care să menţioneze o rută centrală europeană, una care să nu şteargă din planurile de dezvoltare a Europei porturi majore, precum Szczecin-Świnoujście, care suferă deja de pe urma deciziei Comisiei Europene de a lichida industria construcţiilor navale.
Rolandas Paksas
În exact 2 564 de ore, reactorul de la centrala nucleară de la Ignalina din Lituania, ultima sursă independentă de energie din Lituania, va fi oprit. Europa a investit deja 200 de milioane de euro în siguranţa acestei centrale. Pentru a o scoate din funcţiune astăzi, statele europene vor trebui să contribuie cu alte 800 de milioane de euro. Din punct de vedere juridic, poate că Europa are dreptate: fiecare ţară trebuie să respecte angajamentele pe care şi le-a asumat. Însă este corect? Este corect faţă de cetăţenii Lituaniei şi ai altor state? Nu cred. Banii pentru scoaterea din funcţiune a reactorului vor trebui luaţi de la persoane lovite de criza economică. Este logic sau corect, atunci când este criză în Europa, când produsul intern brut al Lituaniei a scăzut cu 22%, când rata şomajului a atins 15%, când vine iarna, să închidem o centrală nucleară aflată în funcţiune, care este sigură? Repet, este sigură. Nu, acest lucru este greşit. Pentru că a promis, Lituania va pune în aplicare condiţiile tratatului de aderare, însă acesta va fi un sacrificiu uriaş. Ca urmare a acestui sacrificiu, Lituania va avea dificultăţi şi mai mari în a depăşi criza economică. Şomajul din această ţară va creşte şi mai mult şi se va accentua sărăcia.
Doamnelor şi domnilor, spuneţi-mi, Europa are nevoie astăzi de un astfel de sacrificiu? Nu putem folosi aceşti 800 de milioane de euro pentru ceva mai bun? Apelez la conştiinţa, logica economică şi bunul simţ al fiecăruia dintre dumneavoastră şi vă solicit să adăugaţi la strategia pe care o dezbatem astăzi o prevedere conform căreia centrala nucleară de la Ignalina să rămână deschisă până în 2012, adică până la finalul duratei sale de funcţionare în siguranţă. Sper că, prin aprobarea programului politic al Preşedintelui J. Buzek în domeniul energiei, şi anume diversificarea aprovizionării cu energie şi dezvoltarea energiei nucleare în statele membre, Parlamentul European va lua măsurile concrete necesare. Doamnelor şi domnilor, mai sunt doar 2 563 de ore şi 58 de minute până la închiderea reactorului.
Franz Obermayr
(DE) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, în teorie, proiectele privind promovarea regională a cooperării transfrontaliere, aşa cum este acesta, trebuie salutate şi sunt extrem de utile. Cu toate acestea, strategiile au dezavantajul frecvent că, deşi obiectivele sunt stabilite şi chiar atinse, durabilitatea este ignorată, chiar şi în timpul fazei de punere în aplicare. Prin urmare, durabilitatea trebuie inclusă chiar din faza de planificare.
Este important, deci, ca regiunile şi organizaţiile să coopereze într-o reţea, în punerea în aplicare a acestei strategii integrate pentru regiunea Mării Baltice, un proiect foarte important şi exemplar al UE, pentru că aceste organizaţii ştiu cel mai bine ce este important pentru ele în diferite sectoare, precum natura, structura socială şi infrastructura; ele ştiu ce trebuie să facă. Această zonă are 100 de milioane de locuitori şi un buget de investiţii de 50 de miliarde de euro. Trebuie să procedăm cu foarte mare atenţie dacă dorim ca acest proiect pilot să fie un succes. Acest proiect pilot este, după cum s-a menţionat deja, foarte important şi pentru alte proiecte legate de Dunăre, pentru statele de pe Dunăre din Europa centrală şi de est.
Andrzej Grzyb
(PL) O macroregiune are nevoie de o politică coordonată de dezvoltare durabilă. Aceasta era, în 2007, opinia Parlamentului European şi a Consiliului, atunci când s-a recomandat Comisiei Europene să elaboreze o strategie pentru Marea Baltică şi un plan de acţiune. Aş dori să subliniez rolul pe care l-a jucat în elaborarea acestei strategii dna Danuta Hübner, pe atunci comisar european. Această politică este continuată acum de dl comisar Samecki, căruia îi transmit cele mai sincere felicitări.
Printre altele, strategia răspunde provocărilor fundamentale menţionate aici, precum crearea de prosperitate într-o regiune cu un spirit inovator sau întreprinzător slab dezvoltat, nerecunoaşterea Mării Baltice ca element al patrimoniului comun fără a construi un mediu durabil ori securitatea din regiune, inclusiv securitatea energetică, fără a construi noi facilităţi de generare şi interconexiuni. Acelaşi lucru se întâmplă cu securitatea şi accesibilitatea regiunii pentru cetăţeni, graţie construirii de legături de comunicaţie transeuropene.
Doresc să subliniez rolul deosebit şi cu adevărat contribuţia vastă a formatorilor de opinie consultaţi în legătură cu acest proiect de strategie: organizaţiile cetăţenilor, administraţiile locale şi regionale, guvernele naţionale şi organizaţiile din regiunea baltică, printre altele. Participarea activă a acestor organizaţii ar trebui să fie foarte utilă în realizarea acestor strategii.
Strategia pentru Marea Baltică este un bun exemplu al modului în care putem folosi instrumentele politicii comunitare pentru a materializa voinţa politică la nivelul unei mari zone macroregionale a Uniunii Europene.
Dle comisar, doresc să subliniez patru aspecte. În primul rând, consider că trebuie să ne concentrăm pe gestionarea Strategiei pentru Marea Baltică astfel încât să evităm erodarea intereselor la nivel local, guvernamental şi comunitar. De asemenea, ar trebui să ne concentrăm asupra finanţării corecte a implementării şi a funcţionării strategiei. În acest sens, s-a convenit asupra unui amendament la buget. În al doilea rând, în această macroregiune trebuie implementate pe deplin principiile pieţei unice, luând în considerare experienţa şi angajamentul la nivel local şi regional. Cele două probleme finale sunt: sprijinul instituţional pentru finanţarea angajamentelor care fac obiectul strategiei şi menţinerea unor relaţii bune cu partenerii noştri din regiune, inclusiv cu Rusia, Norvegia şi Belarus.
Diana Wallis
Dle preşedinte, cred că este un lucru minunat faptul că şi Comisia, şi, mai ales acum, Preşedinţia suedeză, au dat viaţă ideilor şi ambiţiilor Parlamentului în acest domeniu fragil.
Cu toţi cunoaştem problemele legate de mediul Mării Baltice şi dificultăţile economice specifice acestei regiuni. Însă acest Parlament este unul ambiţios şi cred că doreşte să se implice. Unul dintre mecanismele pe care nu le-aţi menţionat a fost posibilitatea de a transmite Parlamentului un raport periodic, astfel încât să putem purta o dezbatere asemănătoare celei de astăzi, pentru a vedea cum evoluează lucrurile.
Personal, în calitate de vicepreşedinte al acestui Parlament, voi avea plăcerea de a participa la conferinţa pe care o organizaţi vineri. Cred că încă există preocupări în legătură cu finanţarea, pentru a ne asigura că Parlamentul va vedea rezultatele binemeritate ale acestei strategii.
O strategie economică macroregională ar putea fi soluţia şi pentru alte probleme, în alte locuri din Europa. Să sperăm că aceasta va funcţiona bine.
Isabella Lövin
(SV) Dle preşedinte, mă bucur să văd că problemele de mediu sunt o prioritate principală în noua strategie pentru regiunea Mării Baltice. Marea Baltică suferă de pe urma a două probleme de mediu importante şi grave. Prima, suprafertilizarea, a fost deja menţionată de dna Hassi. Cea de-a doua problemă este pescuitul excesiv. Cercetătorii sunt complet de acord în această privinţă. Informaţii relativ recente sugerează că lipsa principalilor peşti răpitori, precum codul, a agravat şi mai mult înflorirea algelor. Problema este că Marea Baltică are nevoie de un ecosistem sănătos. Prin urmare, ar fi foarte bine să se creeze un proiect pilot, un proiect cu parcurs rapid, în cadrul noii strategii pentru regiunea Mării Baltice, care să implice gestionarea pescăriilor din această zonă. Ar trebui interzisă aruncarea în mare a codului, iar această măsură ar trebui să intre în vigoare imediat. În prezent, sunt aruncate în mare cantităţi semnificative de cod tânăr, tocmai adus în Marea Baltică. Solicit Preşedinţiei suedeze să accepte provocarea mea şi să se ocupe de această problemă.
Oldřich Vlasák
(CS) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, parlamentul anterior a stabilit deja că regiunea Mării Baltice este potrivită pentru un proiect pilot, care intenţionează să pună în aplicare o strategie internă a UE pentru această macroregiune. Consider că este corect ca această strategie, bazată pe obiectivul unei aplicări mai coerente a legislaţiei comunitare şi pe utilizarea mai eficace a fondurilor UE, să nu introducă noi legi sau instituţii şi să nu depindă de finanţare specială.
Observ economiile realizate prin interconectarea organismelor locale şi regionale. Pentru punerea în aplicare a Strategiei pentru Marea Baltică este esenţială reordonarea responsabilităţilor diverselor organisme administrative din sistemul multistratificat de guvernare, pentru ca activităţile diferitelor organisme şi organizaţii să nu se suprapună. În viitoarele discuţii privind iminenta politică de coeziune, ar fi util, în acelaşi timp, şi să clarificăm modul în care vor coexista diferitele strategii macroregionale şi principalele politici regionale ale UE. De asemenea, ar fi util să lămurim felul în care Strategia pentru Marea Baltică va afecta planurile de aplicare a unei politici de coeziune teritorială.
Anna Rosbach
(DA) Dle preşedinte, discutăm despre existenţa unui gazoduct de 1 200 km, aflat sub Marea Baltică, de la Vyborg, din Rusia, până la Greifswald, în Germania, printr-o mare interioară sensibilă din punct de vedere ecologic, cu mari diferenţe ale nivelului fundului mării, printr-o zonă în care se găsesc constant materiale explozive nedetonate din două războaie mondiale, precum şi substanţe chimice toxice provenite din industria hârtiei. S-au cheltuit aproximativ 100 de milioane de euro pe o analiză de mediu efectuată de compania care va construi gazoductul, respectiv Nord Stream - un acord de aprovizionare cu gaze naturale încheiat între Gerhard Schröder şi Vladimir Putin. Nu voi mai aminti de problemele de securitate aferente creşterii semnificative a influenţei Rusiei în zona Mării Baltice, ci voi rămâne la problemele de mediu pe care le va antrena această situaţie. Din păcate, Finlanda a aprobat deja acest proiect, însă, în numele lui Timo Soini şi în numele meu, doresc să furnizez mai multe informaţii privind proiectul, informaţii de care au nevoie toţi cetăţenii statelor baltice, înainte de începerea lucrărilor de construcţie.
Inese Vaidere
(LV) Dnă Malmström, dle comisar, doamnelor şi domnilor, formularea unei strategii pentru regiunea Mării Baltice este o realizare foarte importantă pentru Parlament, în care membrii intergrupului baltic au jucat un rol esenţial. Această strategie este comparabilă cu strategia mediteraneană care, la vremea sa, a stimulat o creştere economică rapidă în sud. Va servi drept instrument util pentru dezvoltarea regiunii baltice şi, prin urmare, pentru întreaga Uniune Europeană. Vorbind de priorităţi, aş dori să menţionez în primul rând dezvoltarea unei politici energetice comune la nivelul Uniunii Europene, inclusiv o piaţă de energie competitivă pentru zona baltică. Aceasta nu se referă doar la securitatea aprovizionării cu energie şi la eficienţa energetică, ci, desigur, şi la dezvoltarea energiilor regenerabile.
Letonia, Lituania şi Estonia trebuie integrate în reţeaua comună regională de energie care cuprinde NORDEL. Cea de-a doua prioritate a noastră este dezvoltarea ulterioară a infrastructurii. Drumurile din unele state din regiunea Mării Baltice se află într-o stare destul de precară, ca urmare a condiţiilor climatice şi a politicilor uneori ineficiente. Dezvoltarea coridoarelor de tranzit şi a reţelelor de comunicaţii va stimula afacerile şi va crea noi locuri de muncă. Pentru a putea vorbi despre o dezvoltare economică reală şi despre protecţia mediului, cea de-a treia prioritate este o economie inovatoare, adică o creştere echilibrată şi bazată pe cunoaştere. Pentru a pune în aplicare această strategie este nevoie de resurse financiare suplimentare, care trebuie prevăzute clar în următorul cadru financiar al Uniunii Europene.
Trebuie să folosim acum programul energetic de 5 miliarde de euro, precum şi fondul de globalizare şi alte instrumente financiare. Este, de asemenea, important un mecanism eficient de implementare şi monitorizare a strategiei. Acesta trebuie să fie simplu, transparent şi fără birocraţie inutilă. Sunt esenţiale revizuirile periodice ale prezentării strategiei şi ale rapoartelor intermediare. Prima trebuie să apară deja în 2010. Salut rolul activ al Preşedinţiei suedeze în punerea în aplicare a strategiei. Sper că vom opera cu eficacitate şi flexibilitate în desfăşurarea acestui plan de acţiune.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Dle preşedinte, acum cinci ani Marea Baltică a devenit în mod real o mare interioară a Uniunii Europene. Astăzi dezbatem un proiect de strategie care ne va permite să descătuşăm enormul potenţial adormit al regiunii, un proiect ce a reprezentat iniţiativa Parlamentului European. Cu toate acestea, nu toate recomandările acestui Parlament au fost acceptate de către Comisie. Cel mai semnificativ exemplu a fost nestabilirea unei linii bugetare separate pentru regiunea Mării Baltice. Comisia ne asigură că finanţarea va proveni din instrumentele existente, în special din fondurile structurale. Cu toate acestea, mi-e teamă că fără fonduri speciale cu această destinaţie nu ne vom putea atinge toate obiectivele.
Autorii strategiei menţionează necesitatea unei strânse cooperări cu Rusia. În acest context, însă, nu trebuie să uităm care este cea mai mare ameninţare ce planează în prezent asupra Mării Baltice, şi anume construcţia gazoductului Nord Stream. Anul trecut, Parlamentul European a adoptat o atitudine negativă în această privinţă. Sper că noua Comisie, instituind planul de acţiune asociat strategiei, se va gândi şi la această rezoluţie.
Danuta Maria Hübner
Dle preşedinte, aceasta este într-adevăr o iniţiativă unică de politică regională europeană şi un proiect de pionierat. Prosperitatea ce rezultă în urma inovaţiilor, mediul înconjurător, accesibilitatea din punctul de vedere al transporturilor şi al conexiunilor energetice, securitatea şi siguranţa sunt cele patru domenii majore în care colaborează toţi partenerii implicaţi în pregătirea strategiei: toate cele trei instituţii europene, Parlamentul, Comisia, Consiliul, dar şi guvernele naţionale, autorităţile regionale şi locale, comunităţile academice şi de afaceri şi organizaţiile neguvernamentale. Procesul de pregătire a strategiei a condus la un parteneriat adevărat între acestea.
Provocările dezvoltării respectă tot mai puţin graniţele administrative sau politice. Strategia va face posibilă înlocuirea răspunsurilor deseori foarte fragmentate şi dispersate ale politicii cu un răspuns comun autentic la probleme şi oportunităţi de dezvoltare comune.
Comisia pentru dezvoltare regională a Parlamentului European, care este comisia ce conduce acest proiect în Parlament, îi va acorda mare importanţă în activitatea sa. La 6 octombrie vom susţine această dezbatere împreună cu Comisia şi cu Consiliul; raportul din proprie iniţiativă va fi elaborat în următoarele luni. De asemenea, vom analiza implementarea strategiei supusă examinării şi am încredere că această strategie orientată către acţiuni va mări şansele Uniunii de a construi economii ecologice, moderne şi competitive.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Dle preşedinte, Uniunea Europeană a devenit destul de târziu conştientă de problema Mării Baltice. Pe malurile acesteia locuiesc în total 100 de milioane de persoane şi, desigur, un lucru important, tot aici se află şi Rusia. Această strategie va avea o puternică dimensiune de mediu, ceea ce este şi corect, pentru că problemele de mediu ale Mării Baltice sunt colosale: eutrofizarea, biodiversitatea în scădere, apele reziduale din Sankt Petersburg, problemele de la Kaliningrad şi aşa mai departe. S-a spus aici că această strategie va schimba şi politica de coeziune a Uniunii Europene. Cred că acest lucru este destul de important şi sper că se vor spune mai multe în această privinţă. Dna ministru Malmström spune cum se va schimba pentru că schimbarea politicii de coeziune va conduce, spre exemplu, la pericolul că, atunci când vorbim de strategia pentru Dunăre şi de strategia pentru Marea Neagră, o anumită parte a Europei, inclusiv regiunile nordice, vor fi ignorate, iar acum, de fapt, regiunile arctice trec prin cele mai rapide schimbări din lume şi este important să observăm acest lucru.
Riikka Manner
(FI) Dle preşedinte, dnă ministru, dle comisar, regiunea Mării Baltice este specială din multe puncte de vedere şi mă bucur foarte mult că Suedia a transformat această strategie într-una din priorităţile Preşedinţiei sale. Este important să ducem mai departe această strategie şi, astfel, să o şi punem în aplicare. Marea Baltică nu are numai o dimensiune de mediu foarte puternică. Sunt de părere că are şi un impact major asupra politicii regionale. În timpul Preşedinţiei sale, Suedia a integrat aceste probleme de politică regională în această strategie pentru regiunea Mării Baltice. Strategia este considerată în principal un document referitor la statele de pe malurile şi coastele sale, însă ea are în mod cert o dimensiune regională solidă. Modul în care vom integra în această strategie expertiza tehnologică de mediu, problemele privind apele interioare şi impactul puternic asupra politicii de transport va avea repercusiuni majore pentru zonele interioare. Strategia pentru Marea Baltică trebuie deci să facă parte din agenda europeană comună. Sper că se va bucura de sprijinul puternic al Parlamentului, astfel încât strategia să nu însemne doar cuvinte goale şi să putem obţine ceva tangibil.
Tatjana Ždanoka
Dle preşedinte, în calitate de deputat european ales în Letonia, salut faptul că primul exemplu de strategie pentru o macroregiune se referă la zona Mării Baltice. Cu toate acestea, în opinia mea, aici au fost uitate o serie de obiective comunitare, precum nivelul ridicat de protecţie socială. Câteva state membre din această regiune, printre care şi Letonia, au fost grav afectate de criza financiară. Sectorul nostru financiar este interconectat cu cel scandinav. Aceasta înseamnă că problemele noastre vor crea probleme şi acolo, deci nu este un aspect naţional.
Letonia a primit recent asistenţă financiară pe termen mediu de la Comisie, pentru balanţa de plăţi. Din păcate, nu există condiţii sociale pentru o astfel de asistenţă. Prin urmare, guvernul reduce pensiile şi indemnizaţiile, iar Comisia tolerează acest lucru.
Cea de-a doua preocupare a mea se referă la drepturile fundamentale. Apatridia în masă şi protecţia minorităţilor încă reprezintă o problemă actuală în două din statele membre din regiune: Letonia şi Estonia. Cred că strategia trebuie să fie mai ambiţioasă şi să încerce să atingă toate obiectivele Uniunii Europene.
Ville Itälä
(FI) Dle preşedinte, doresc să mulţumesc Comisiei şi guvernului suedez pentru rolul foarte activ pe care l-au jucat şi consider că Strategia pentru Marea Baltică este pozitivă şi importantă. Fără o finanţare corespunzătoare, însă, proiectul nu va reuşi. În acest caz, totul se va încheia după ce se va adopta strategia. Parlamentul s-a gândit mulţi ani cum trebuie organizată finanţarea, iar anul trecut a ajuns la un acord unanim asupra bugetului în care Strategia pentru Marea Baltică reprezenta o rubrică separată. Aceasta este metoda, acesta este instrumentul care poate corobora nenumăratele proiecte de care are nevoie acum această strategie pentru Marea Baltică, dacă se doreşte continuarea ei. Ştiu că în prezent Comisia pentru bugete a propus să se pună deoparte o mică sumă de bani pentru această rubrică şi sper că şi Consiliul, şi Comisia vor susţine această iniţiativă, pentru că, altfel, proiectul nu va reuşi. Un alt lucru pe care trebuie să-l facem dacă dorim să salvăm mediul Mării Baltice este să obţinem angajamentul Rusiei faţă de acest proiect. Nu înţeleg cum unele persoane au fost pregătite să aprobe trecerea unui gazoduct prin Marea Baltică, fără ca Rusia să aibă obligaţia de a respecta concluziile măcar concluziile Convenţiei de la Espoo. Putem să facem cel puţin acest lucru.
Victor Boştinaru
Dle preşedinte, salut ideea unei strategii pentru regiunea Mării Negre ca proiect pilot pentru strategiile macroregionale.
Iniţiative de acest gen permit coordonarea instrumentelor de politică ale UE pentru a asigura o dezvoltare coerentă, stabilă şi durabilă a regiunilor implicate.
Cu ocazia ultimului Consiliu, s-a spus că până la finalul anului 2009 va fi dezvoltată o strategie pentru regiunea Mării Negre. Această iniţiativă este extrem de importantă, pentru că poate aduce dezvoltare armonizată şi prosperitate pentru o regiune care, în comparaţie cu zona Mării Negre, este mult mai complexă în ceea ce priveşte actorii implicaţi şi mult mai relevantă pentru securitate, stabilitate, energie şi mediu.
Aş dori, deci, să întreb Preşedinţia suedeză când va fi gata o astfel de strategie pentru regiunea Mării Negre şi când va fi informat şi implicat Parlamentul în această chestiune.
Werner Kuhn
(DE) Dle preşedinte, dnă Malmström, dle comisar Samecki, în calitate de membru nou ales din regiunea Mecklenburg-Pomerania de Vest, susţin cu tărie dezvoltarea unei strategii pentru regiunea Mării Baltice şi a planului de acţiune aferent. Comisarul a făcut referire anterior la proiectele de anvergură, 80 în total.
Obiectivele noastre comune constau, desigur, în îmbunătăţirea competitivităţii economiei noastre în regiunea Mării Baltice, având în vedere promovarea întreprinderilor mici şi mijlocii şi a unei politici energetice comune care să ia în calcul şi energia regenerabilă. Aceasta ridică întrebări privind modul în care abordăm instalaţiile off-shore din Marea Baltică. Păstrarea curăţeniei apei, pentru că aceasta este temelia şi resursa noastră, joacă aici un rol extrem de important, atunci când ne gândim la pescuit şi la turism. Din acest motiv trebuie promovate investiţiile în instalaţii de tratament.
Cred că trebuie stabilit un program comun de planificare pentru toate statele membre din regiunea Mării Baltice, pentru că trebuie să răspundem la următoarele întrebări: unde se vor poziţiona rutele de trafic în viitor? Unde vor fi construite instalaţiile off-shore? Cum se va rezolva problema siguranţei maritime? Din acest motiv trebuie să stabilim în mod clar unde se vor afla rutele energetice pentru Nord Stream, pentru alimentarea cu energie electrică şi pentru multe alte scopuri.
(Preşedintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Cecilia Malmström
Dle preşedinte, doresc să le mulţumesc tuturor deputaţilor pentru sprijinul pe care ni l-au acordat în activitatea continuă desfăşurată cu privire la Strategia pentru Marea Baltică. Este absolut normal să fim susţinuţi de Parlamentul European, pentru că dumneavoastră aţi întemeiat această idee a unei strategii pentru regiunea Mării Baltice şi mă bucur că tot dumneavoastră veţi asigura transformarea în realitate a acestei strategii. Această strategie poate fi un succes, poate deveni reală, nu numai cuvinte frumoase şi retorică, doar dacă toate statele membre şi-o vor asuma în mod autentic şi se vor simţi responsabile pentru asigurarea realizării proiectului.
Succesul va fi garantat dacă vom lucra la aceste proiecte, dacă vom stabili termene clare pentru realizarea lor şi pentru efectuarea de verificări periodice. Sunt sigură că, la fel ca şi Comisia, Parlamentul va continua să ne preseze, ca să ne asigurăm că aceste obiective vor fi cu adevărat atinse.
În această regiune locuiesc o sută de milioane de persoane. În orice moment există 2 000 de nave în Marea Baltică. Este clar că ne confruntăm cu provocări enorme. Procesul de întemeiere a fost foarte complex şi doresc să mulţumesc Comisiei - mai întâi dnei Hübner şi acum dlui comisar Samecki - pentru eforturile depuse. Societatea civilă şi municipalităţile din regiunea Mării Baltice ne susţin foarte mult în atingerea acestor obiective.
Unii deputaţi, dna Krehl şi dl Itälä, au adus în discuţie problema resurselor. Nu se intenţionează alocarea de noi fonduri pentru strategie. Există, însă, în regiune multe resurse pe care le putem folosi. În cadrul bugetului existent s-au alocat pentru această regiune 55 de milioane de euro. Ştim, de asemenea, că putem spera la contribuţii din partea instituţiilor internaţionale, precum BEI, care s-a arătat foarte interesată de regiunea Mării Baltice. Scopul este acela de a păstra toate cheltuielile administrative la un nivel minim şi de a colabora cu persoanele responsabile la nivel local şi naţional pentru mai multe proiecte de anvergură.
Unul dintre acestea se referă la trafic, un sector menţionat de dna Jäätteenmäki. Există un proiect care prevede consolidarea instruirii funcţionarilor vamali şi a poliţiştilor din regiune, pentru o identificare şi o activitate mai bună în problema traficului. Dna Hassi şi dna Lövin au menţionat problema mediului marin, a agriculturii şi pescuitului. Există o serie de astfel de proiecte şi mi-ar plăcea foarte mult să văd şi mai multe. De asemenea, cred că strategia poate oferi şansa de a observa mai bine eforturile noastre de mediu şi politica noastră privind agricultura şi pescuitul şi de a ne asigura că toate urmăresc aceleaşi obiective.
Există şi alte parteneriate în regiunea baltică. Avem un parteneriat extins şi în creştere privind politica energetică, prin care intenţionăm să interconectăm infrastructura energetică din regiune, să reducem dependenţa şi să îmbunătăţim eficienţa. Desigur, Uniunea va lucra în continuare asupra acestor aspecte. Centrala de la Ignalina nu are nimic de-a face cu Strategia pentru Marea Baltică. Aceasta a fost o decizie veche, ce exista deja încă din perioada negocierilor pentru aderarea Lituaniei. Nici proiectul Nord Stream nu are nimic de-a face cu această strategie. Desigur, are legătură cu Marea Baltică, dar nu face parte din strategie. Este un proiect comercial care a fost examinat conform convenţiilor internaţionale actuale din domeniul mediului şi conform legislaţiei naţionale aplicabile.
Strategia pentru Marea Baltică este o strategie internă a Uniunii Europene. Ea va fi ceea ce o vom face noi să fie. Cu toate acestea, după cum au arătat şi o parte dintre deputaţi, este important că sunt implicate şi ţări terţe. Ne-am asigurat că ţări, precum Rusia şi Norvegia vor fi implicate şi informate în legătură cu lucrările noastre asupra strategiei. De asemenea, le vom semnala că am dori să lucrăm în parteneriat la anumite proiecte în care avem interese comune.
Aşteptăm conferinţa de mâine şi de vineri şi ne bucurăm că vicepreşedintele Wallis soseşte la Stockholm. La conferinţă vom discuta despre strategia pentru regiunea Mării Baltice şi sperăm să obţinem un angajament ferm al ţărilor implicate, pentru ca această strategie să devină o realitate. Totodată, vom discuta şi problema macroregiunilor, în general. În acest sens, au fost menţionate regiunea Dunării şi regiunea Mării Negre. Cred că sunt foarte multe de făcut şi sunt foarte multe lucruri care ne inspiră. Sperăm că vom putea avansa în această discuţie, deşi în prezent este cam devreme pentru a stabili termene. Încă o dată, doresc să mulţumesc Parlamentului pentru sprijinul manifestat faţă de Strategia pentru Marea Baltică şi aştept viitoarele discuţii pe care le voi purta cu deputaţii europeni în această privinţă.
Paweł Samecki
membru al Comisiei. - Dle preşedinte, în primul rând doresc să le mulţumesc membrilor Parlamentului pentru comentariile şi observaţiile privind diferite aspecte ale strategiei. Nivelul dumneavoastră de angajament demonstrează că strategia va fi un subiect de interes în următorii ani, ceea ce este bine.
Nu voi putea răspunde tuturor comentariilor şi problemelor ridicate în cadrul dezbaterii sau în declaraţiile dumneavoastră. Doresc să mă refer doar la trei aspecte principale. În primul rând, forma. Doresc să spun că strategia a fost proiectată conform obiectivelor şi intenţiilor statelor membre. Comisia nu s-a implicat în selecţia priorităţilor. Comisia nu a conturat priorităţile, deci se pot include anumite proiecte sau se pot modifica anumite priorităţi. Totuşi, aceste lucruri se vor stabili în cadrul viitoarelor lucrări privind punerea în aplicare a strategiei.
Doresc să vă asigur că strategia este un soi de animal viu, expus, într-o mare măsură, modificărilor ulterioare, dacă statele membre şi părţile interesate doresc acest lucru.
Al doilea aspect: gestionarea şi guvernarea. Doresc să subliniez că trebuie să existe o împărţire clară a sarcinilor, a muncii şi a responsabilităţilor. Cred că nu trebuie să ne amăgim. Responsabilităţile statelor membre, ale Comisiei şi ale celorlalte organizaţii implicate în procesul de management.
În acest moment, doresc, de asemenea, să adaug că vrem să implicăm administraţiile locale în procesul de punere în aplicare a strategiei, precum şi unele ţări terţe, după cum a menţionat deja dna ministru.
Desigur, vom raporta către Parlament în legătură cu progresele înregistrate în procesul de punere în aplicare.
În final, ultima problemă este finanţarea. Mai mulţi deputaţi au menţionat necesitatea de fonduri suplimentare pentru noi proiecte etc. Doresc să explic faptul că principiul absenţei finanţării suplimentare a fost adoptat chiar la începutul creării strategiei.
În prezent, avem aproximativ trei opţiuni. Putem reglementa utilizarea fondurilor existente ale UE, de exemplu schimbând criteriile de selecţie a noilor proiecte. Cea de-a doua posibilitate este apelarea la alte surse, precum instituţiile financiare internaţionale şi, în final, deşi acest lucru este greu într-un moment de recesiune economică, putem încerca să folosim resurse naţionale. În acest sens, aştept lucrările conferinţei de la Stockholm, pentru că aceasta poate contura viitoarea abordare a statelor membre şi a Comisiei în funcţie de abordarea macroregională din viitor şi, de asemenea, ar trebui să se refere şi la finanţarea eventualelor strategii viitoare. Din acest motiv, consider că în zilele următoare, la Stockholm, poate fi un moment bun pentru a analiza abordarea macroregională generală.
Preşedintele
Dezbaterea este închisă.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Eija-Riitta Korhola  
Dle preşedinte, doresc să-i mulţumesc Suediei, ţara care deţine Preşedinţia UE, pentru că a avut curajul să-şi transforme propria regiune, zona Mării Baltice, şi problemele aferente, într-o problemă prioritară pe parcursul mandatului său prezidenţial. Este foarte bine că Strategia pentru Marea Baltică, la care lucrăm de atât de mult timp, este abordată acum: nu mai este timp de pierdut. Obiectivul principal al Strategiei pentru Marea Baltică şi al programului de acţiune, acela de a îmbunătăţi mediul şi competitivitatea din regiune, trebuie luat în serios din punctul de vedere al fondurilor alocate şi al măsurilor implementate. Obiectivele trebuie puse în practică: strategia nu trebuie să rămână doar o declaraţie pompoasă. Sperăm, mai ales, că strategia va accelera curăţarea Mării Baltice, care suferă de pe urma eutrofizării, şi că ne va ajuta să găsim soluţii comune la provocări transfrontaliere. Ca urmare a acestor obiective, toţi ochii se îndreaptă acum către Finlanda, unde se va decide în curând dacă se va permite sau nu construcţia gazoductului Nord Stream în apele sale teritoriale. În cadrul Strategiei pentru Marea Baltică, impactul asupra mediului al unor proiecte, cum este acesta, trebuie investigat în baza unei proceduri obligatorii la nivel internaţional, astfel încât problema să nu poată fi desconsiderată. Trebuie să insistăm, prin urmare, pentru ca Rusia să ratifice Convenţia de la Espoo privind evaluarea impactului asupra mediului în context transfrontalier, pe care a semnat-o în 1991, iar guvernul finlandez trebuie să condiţioneze eliberarea autorizaţiei de construcţie pentru gazoduct de îndeplinirea acestei cerinţe. Rusia beneficiază şi ea de pe urma Strategiei pentru Marea Baltică, însă acţionează conform acordului doar atunci când îi convine. Această situaţie nu poate continua: miza este prea mare şi trebuie să ştim despre proiectele nocive pentru Marea Baltică, înainte să fie prea târziu.
György Schöpflin  
în scris. - Strategia pentru Marea Baltică promovată de Preşedinţia suedeză este foarte binevenită. Aceasta poate constitui cu uşurinţă o funcţie model pentru alte macroregiuni europene, precum bazinul Dunării. Există, însă, un aspect al dezvoltării regiunii Mării Baltice care trebuie reanalizat de urgenţă. Este vorba despre gazoductul Nord Stream, dintre Rusia şi Germania, care se va afla pe fundul Mării Baltice. Acest gazoduct nu numai că suscită preocupări majore privind mediul înconjurător, ci, mai mult şi mai stringent, este un proiect depăşit de timp. Viitorul nu aparţine mijloacelor fixe de livrare a gazelor naturale, prin gazoducte, ci gazelor naturale lichefiate. Este foarte probabil ca Nord Stream să fie un elefant alb, complet inutil, iar protagoniştii săi trebuie să reconsidere proiectul înainte de a se investi mai mulţi bani, mai multe resurse, eforturi şi energie.
Bogusław Sonik  
Strategia pentru Marea Baltică, anunţată în iunie 2009, doreşte să consacre această regiune drept una ecologică, prosperă, uşor accesibilă, atractivă şi sigură. Acest lucru este deosebit de important în contextul provocărilor sporite cu care se confruntă zona baltică, de la extinderea UE din 2004.
Este important să luăm măsuri ce au ca scop îmbunătăţirea situaţiei de mediu a regiunii, pentru că aceasta este în prezent una din cele mai poluate zone maritime din lume. Pe fundul mării se află mii de tone de agenţi toxici de război, sub formă de mine, gloanţe, bombe, containere şi butoaie. Cantitatea estimată este între 30 000 şi 60 000 de tone de substanţe chimice, dintre care 13 000 de tone sunt reprezentate doar de iperită. Armele chimice au fost scufundate aici după al Doilea Război Mondial, la finalul anilor 1940. Fuseseră capturate în zonele de ocupaţie germană şi pentru că îngroparea lor era dificilă, s-a luat hotărârea de a le arunca pur şi simplu în mare.
Perturbarea armelor chimice care se află pe fundul Mării Baltice, construind orice fel de infrastructură, ar putea conduce la dezastre de mediu şi, în special, perturbarea armelor chimice din al Doilea Război Mondial în timpul construcţiei gazoductului din Marea Baltică este una din cele mai mari ameninţări pentru ecosistem. Din acest motiv, este necesară o evaluare a efectului construirii gazoductului asupra mediului natural al bazinului Mării Baltice.
