Criza din sectoarele agricole altele decât sectorul produselor lactate (dezbatere)
Preşedinte
Următorul punct îl constituie declaraţia Comisiei privind criza din sectoarele agricole altele decât sectorul produselor lactate.
Mariann Fischer Boel
membră a Comisiei. - Dle Preşedinte, aş dori în primul rând să vă mulţumesc pentru că mi-aţi acordat posibilitatea de a fi astăzi aici pentru a explica actuala situaţie economică din sectorul agricol.
Criza financiară şi economică a avut un impact şi asupra sectorului agricol. Am asistat la o scădere a cererii, evoluţia ratelor de schimb, accesul dificil la credite - toate acestea au avut un impact asupra preţurilor pentru produse agricole şi, de asemenea, asupra venitului exploataţiilor agricole.
Estimări oficiale ale venitului agricol vor fi disponibile doar la sfârşitul acestei săptămâni, dar ne putem aştepta deja ca venitul să prezinte o scădere semnificativă în 2009 în comparaţie cu anul precedent, având în vedere dezvoltarea relativă a costului de producţie şi preţurile pieţei agricole.
După căderea iniţială pe care am văzut-o în toamna anului 2008, ne putem aştepta ca această nouă scădere a venitului agricol să facă mai mult decât să anuleze creşterile excepţionale ale venitului generate de creşterile pe care le-am văzut în cazul produselor agricole începând cu vara anului 2007, şi apoi un an mai târziu.
Dle Preşedinte, dacă îmi permiteţi, aş dori doar să parcurg câteva dintre aceste diferite sectoare. În primul rând, cerealele. În 2008 am asistat la o scădere a preţurilor, în special din cauza recoltei bune. Totuşi, am văzut că preţurile din ultimele luni au crescut în special la făină şi la porumb. În lumina acestor evoluţii, nu ar fi adecvat în acest moment să se ia măsuri excepţionale precum deschiderea unei licitaţii de intervenţie pentru porumb, şi nici să se intervină cu restituiri la export.
Situaţia este uşor diferită în ceea ce priveşte orzul pentru animale, cu exporturi reduse şi preţuri mici pe piaţa internă, însă intervenţia - după cum ştiţi - abia a fost deschisă, iar acest lucru ar trebui să ajute pieţele grânelor pentru hrana animalelor.
În sectorul cărnii de porc situaţia este încă fragilă. Criza economică l-a lovit într-un moment când acesta nu şi-a revenit complet în urma dificultăţilor cu care s-a confruntat în 2007. Preţurile de anul acesta sunt mai scăzute decât cele de anul trecut, dar în acelaşi timp - şi uneori trebuie să privim partea pozitivă - observăm că preţurile pentru hrana animalelor sunt mult mai stabile decât în 2007 şi 2008. Deşi exporturile sunt sub nivelul celor din 2008, ne aşteptăm totuşi ca acestea să fie cu mult mai mari decât în 2007.
În sfârşit, nu văd o justificare suficientă pentru introducerea unui instrument instrumental de piaţă suplimentar la momentul de faţă, însă vă pot asigura că monitorizăm această situaţie cu foarte mare atenţie.
În ceea ce priveşte fructele şi legumele, criza economică a dus la scăderea consumului intern, şi am observat, de asemenea, o anumită scădere pe unele pieţe de export. Acest lucru a afectat preţurile obţinute de producători la fructe şi legume. Cu toate acestea, având în vedere caracteristicile sectorului, am decis cu ocazia ultimei reforme în sectorul fructelor şi legumelor că modul de abordare a provocărilor cu care se confruntă sectorul este de a face mai atractive organizaţiile de producători şi, de asemenea, de a le face responsabile pentru gestionarea crizelor.
Organizaţiile de producători reprezintă astăzi 40 % din producţia totală de fructe şi legume. Acestea se pot asocia în unităţi mai puternice din punct de vedere economic, pe o bază tranzitorie, de asemenea, ceea ce este important, având în vedere că crizele de astăzi nu ţin cont de frontierele naţionale.
În timpul reformei din 2007 am oferit stimulente pentru ca organizaţiile de producători să facă acest lucru. De asemenea, le-am echipat cu noi instrumente de gestionare a crizei, cum ar fi recoltarea înainte de coacere sau nerecoltarea, care completează retragerile tradiţionale.
De asemenea, am creat un cadru juridic care să permită producătorilor de fructe şi legume să influenţeze şi să stabilizeze piaţa, însă este nevoie de mai multe măsuri de jos în sus, pentru care Comisia nu îşi poate asuma responsabilitatea. Prin urmare, încurajez crearea de organizaţii de producători, şi cred că statele membre şi agricultorii ar trebui să arunce o privire la numărul de organizaţii de producători care există în diferitele state membre. Nu este foarte înţelept ca organizaţiile de producători să concureze unele împotriva celorlalte în loc să concureze împotriva sectorului cu amănuntul.
Preţurile la uleiul de măsline au atins un nivel record acum patru ani, ca urmare a condiţiilor climatice nefavorabile. De atunci, trei recolte consecutive satisfăcătoare şi criza economică au condus treptat la preţuri foarte mici. Din acest motiv, Comisia a reactivat ajutorul pentru depozitarea privată la începutul acestui an. Am văzut că piaţa a reacţionat imediat, iar preţurile s-au redresat constant.
În ciuda previziunilor de recolte bune - a patra la rând acum - stocurile la începutul recoltei s-au aflat la un nivel scăzut. După cum putem observa, consumul îşi va reveni.
Pentru a rezuma, văd unele semne timide de redresare. Sunt de acord că este necesară o monitorizare atentă a situaţiei, şi că acest lucru va permite luarea de măsuri dacă este cazul.
Aceasta este o trecere în revistă rapidă a măsurilor pe termen scurt, însă permiteţi-mi să vă asigur că ne ocupăm, de asemenea, de problemele pe termen mediu şi lung, în special de chestiuni precum distribuţia valorii adăugate în lanţul alimentar şi, de asemenea, de modul de abordare a volatilităţii preţurilor. Vom reveni, cu siguranţă, asupra acestor chestiuni importante.
Albert Deß
Dnă preşedintă, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, anul trecut, dar şi în acest an, fermierii producători de lapte şi produse lactate şi-au făcut cunoscută îngrijorarea prin manifestări foarte zgomotoase, inclusiv la Bruxelles. Impresia creată de mijloacele de informare în masă este că fermierii producători de lapte şi produse lactate sunt singurii care se află într-o situaţie dificilă. Adevărul este că şi alte sectoare agricole sunt afectate de această situaţie. Spre deosebire de fermierii producători de lapte şi produse lactate, crescătorii de porcine sau cei care se ocupă de îngrăşarea porcinelor, avicultorii, producătorii de fructe şi legume, producătorii de vin şi chiar şi producătorii de cereale sunt obişnuiţi cu faptul că există ani buni şi ani răi şi, prin urmare, nu îşi fac auzite vocile atât de tare. Cu toate acestea, consider că e bine ca astăzi să scoatem în evidenţă şi situaţia acestor agricultori.
Dnă comisar, aţi afirmat că criza economică şi financiară a afectat întregul sector agricol şi că noi ar trebui să ne gândim cum să reacţionăm la această situaţie. În discuţiile pe această temă purtate cu agricultorii afectaţi, aud mereu aceleaşi lucruri: în mare parte, ei spun că s-au adaptat la cerinţele pieţelor, cu excepţia cazurilor în care situaţia este foarte dificilă, aşa cum s-a întâmplat anul trecut şi cum se întâmplă în acest an cu producătorii de lapte şi de produse lactate şi cu alţii. Totuşi, ceea ce nu înţeleg agricultorii este faptul că noi, în Europa, îi împovărăm cu tot mai multe formalităţi birocratice. Ei spun că vor să îşi lucreze pământul şi să îşi îngrijească animalele, nu să îşi petreacă toată ziua ţinând registre şi completând procese verbale despre ceea ce fac.
De secole, agricultorii noştri produc hrană fără să completeze mormane de documente. Productivitatea pământului a crescut, animalele sunt de o calitate tot mai bună, iar astăzi îi copleşim pe agricultori cu formalităţi birocratice. De curând am citit că miniştrii agriculturii discută reducerea formalităţilor birocratice. Agricultorii noştri nu mai îndrăznesc să creadă că acest lucru este adevărat. Sper că vom putea înregistra, în sfârşit, un oarecare progres şi că le vom permite agricultorilor noştri să facă ceea ce ei ştiu cel mai bine, cu alte cuvinte, să producă hrană - alimente sănătoase pentru o jumătate de miliard de oameni. Ar trebui să îi susţinem în eforturile lor şi să ne asigurăm că aceştia vor reuşi, pe viitor, să atingă acest obiectiv.
Paolo De Castro
Dnă preşedintă, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, iată că discutăm din nou despre criza din sectorul agricol.
În ultimele luni, Parlamentul s-a referit de mai multe ori la dificultăţile care au afectat serios sectorul producţiei de lapte şi a solicitat Comisiei şi Consiliului să ia urgent măsuri. Am obţinut rezultate, chiar dacă sunt doar rezultate parţiale, însă, pe baza acestor iniţiative, s-a creat un fond special de 300 milioane de euro pentru cazuri de urgenţă.
Cu toate acestea, acum trebuie să luăm act de faptul că această criză care a afectat sectorul producţiei de lapte se extinde rapid către alte sectoare ale agriculturii europene, iar pieţele de grâu, măsline şi ulei de măsline şi legume dau semnale alarmante, aşa cum tocmai a afirmat dna Fischer Boel.
În ce priveşte laptele, ne confruntăm cu un fenomen ciclic care merge mână în mână cu situaţia economică dificilă ce a avut ca efect inevitabil scăderea cererii şi, ca urmare a acesteia, stagnarea pieţelor. Este limpede că această criză începe să ia proporţii îngrijorătoare, dovadă fiind numeroasele proteste ale fermierilor din multe regiuni ale Europei. Acestea sunt simptomele unei situaţii presante şi alarmante şi ele trezesc o îngrijorare crescândă cu privire la acest sector, în ansamblu.
Acesta este motivul pentru care, la ultima şedinţă a Comisiei pentru agricultură şi dezvoltare rurală din 1 decembrie am decis, în unanimitate, să-i invităm pe membrii Comisiei la Parlament pentru a ne prezenta situaţia actuală a crizei cu care se confruntă agricultura noastră şi evoluţiile specifice pentru diferitele sectoare productive. În acest sens, aşteptăm din partea Comisiei, în primul rând, să pună în practică toate măsurile pe care le are la dispoziţie pentru stabilizarea pieţei şi stimularea redresării consumului dar, în acelaşi timp, considerăm că această oportunitate ar trebui folosită pentru a privi spre viitor şi pentru a putea, astfel, oferi garanţii că politica agricolă comună va continua să reprezinte o politică europeană importantă, care va apăra interesele tuturor cetăţenilor şi ale tuturor regiunilor europene, din nordul Suediei până în sudul Ciprului.
Agricultorii aşteaptă răspunsuri imediate şi azi ne aflăm aici pentru a accepta responsabilitatea de a accelera lucrurile, de a lupta cu criza în mod decisiv şi de a învăţa din lecţia experienţelor recente, evitând astfel pierderea de timp şi remediind rapid o situaţie care se află în pericol să se agraveze şi mai mult. Am dori să primim un răspuns şi informaţii noi de la Comisie în această privinţă.
Marian Harkin
în numele Grupului ALDE. - Dnă preşedintă, aş dori să mulţumesc comisarului pentru prezentarea situaţiei. Totuşi, vreau să mă axez doar asupra unui domeniu în care putem acţiona, şi anume prezenţa discretă a unor organisme modificate genetic neautorizate în alimentele de import şi impactul acesteia asupra industriei alimentare din UE, deoarece aceasta este o problemă de cea mai mare gravitate.
I-am trimis o scrisoare Preşedintelui Barroso - semnată de un număr de deputaţi în Parlamentul European - şi dumnealui mi-a răspuns că membrii Comisiei au acţionat rapid pentru a aproba trei produse modificate genetic, iar un al patrulea este în curs de aprobare. Din nefericire, suntem în continuare cu un pas în urma lor.
Anul viitor problema se va numi Brazilia: ei şi-au îmbunătăţit eficienţa sistemului de aprobare, care a scăzut la 22 de luni şi problema nu va dispărea. Suntem cu toţii conştienţi că sectorul agricol funcţionează la limită si cred că agricultorii din UE se aşteaptă de la noi măcar la stoparea creşterii costurilor de producţie, din cauza incapacităţii UE de a acţiona suficient de rapid pentru a aproba autorizaţiile. Una este ca preţurile de pe piaţă să fie scăzute, dar este de două ori mai grav atunci când baza pentru producţie nu este disponibilă la preţurile de pe piaţa mondială. În Irlanda, începând cu luna mai a acestui an, costurile suplimentare datorate întârzierii emiterii autorizaţiilor s-au ridicat la 23 de milioane de euro.
În sfârşit, problema prezenţei discrete a organismelor modificate genetic continuă să ne preocupe şi, deşi funcţionarea rapidă a sistemului de emitere a autorizaţiilor va îmbunătăţi situaţia, avem totuşi nevoie de o soluţie tehnică.
Martin Häusling
Dnă preşedintă, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, dnă Fischer Boel, aţi dat un răspuns foarte scurt cu privire la subiectul crizelor şi eu nu am auzit să fi menţionat vreo posibilă soluţie la aceste crize. E adevărat, criza nu are loc doar în sectorul producţiei de lapte şi produse lactate; criza se manifestă şi în sectorul producţiei de cereale, nu mai există interes pentru viitorul sectorului legumelor şi, în ultimii zece ani, am pierdut 10 % dintre producătorii noştri de porcine. Această situaţie nu se datorează doar faptului că trecem printr-o criză economică, dnă comisar, ci şi faptului că direcţia spre care s-a îndreptat politica noastră agricolă a fost greşită. Ar trebui într-adevăr să spunem acum că liberalizarea a eşuat şi că abordarea din perspectiva pieţei globale nu este răspunsul dorit pentru agricultură.
Următorii câţiva ani vor avea o importanţă crucială în ceea ce priveşte direcţia în care se îndreaptă agricultura noastră. Prin urmare, suntem recunoscători pentru că, la Paris, cei 22 de miniştri ai agriculturii au arătat clar direcţia în care aceasta ar trebui să se îndrepte. Suntem de acord cu multe din cele ce s-au discutat acolo. Este nevoie de o planificare agricolă fiabilă, iar politica agricolă trebuie să fie durabilă. Susţinem de multă vreme şi această idee.
Preţurile scad pentru agricultori, dar nu şi pentru consumatori. Acest lucru arată că politica noastră agricolă nu serveşte cu adevărat decât intereselor marilor corporaţii. Aţi avut dreptate, dnă comisar, când aţi spus că trebuie să întărim poziţia agricultorilor în această privinţă, dar mereu refuzaţi să ne oferiţi un răspuns la întrebarea referitoare la modul în care ar trebui de fapt să facem acest lucru. Vom încerca să oferim răspunsuri la această problemă. De fapt, aceste răspunsuri vor fi esenţiale în următorii câţiva ani. Agricultorii nu trebuie să fie simpli producători de materii prime. Ei trebuie să acţioneze pentru a beneficia de forţa pieţei şi, în acest demers, producătorii au nevoie de susţinerea noastră.
Presiunea constantă asupra preţurilor din sectorul agricol va duce la apariţia unor produse de proastă calitate. Industrializarea din ce în ce mai amplă din sectorul agricol va determina o reducere continuă a biodiversităţii, iar agricultura tot mai industrializată va avea ca efect, de asemenea, creşterea nivelului emisiilor de CO2 şi de metan. Faptul că noi vorbim despre protejarea mediului şi totuşi mergem mai departe pe calea industrializării nu poate fi un răspuns!
Aşadar noi, în calitate de deputaţi ai Parlamentului, trebuie să ne luăm foarte în serios obligaţiile pentru următorii ani. Sperăm că modul în care vom coopera cu noua Comisie va fi unul constructiv.
James Nicholson
în numele Grupului ECR. - Dnă preşedintă, cu toţii înţelegem îngrijorarea multor reprezentanţi ai celorlalte sectoare din agricultură şi sunt aproape sigur că ei s-au gândit că punem prea mult accent pe încercarea de a soluţiona problemele cu care se confruntă sectorul producţiei de lapte şi produse lactate. Dar aceia dintre noi care s-au implicat în această problemă ştiau că nu există alternativă, că problemele producţiei de lapte şi produse lactate trebuie rezolvate şi sperăm că suntem acum pe punctul de a soluţiona unele dintre problemele cu care s-a confruntat o parte a acestui sector. Trebuie să ne îndreptăm acum atenţia asupra altor zone de interes.
Am vorbit despre problemele cu care se confruntă, de exemplu, producătorii de cereale, care au suferit pentru că preţul obţinut a fost cel mai scăzut de multă vreme încoace - iar în circumscripţia mea, la fel s-a întâmplat cu producătorii de cartofi şi de mere. Pot, într-adevăr, să vă ofer o listă cu alte zone care se confruntă cu probleme grave. Dar una dintre cele mai grave probleme - iar aici doresc să revin la susţinerea despre care vorbea dna Harkin - este întârzierea aprobării noilor tipuri de seminţe modificate genetic, pentru ca acestea să fie importate în Uniunea Europeană.
Noi facem ca preţul hranei pentru animale să crească, fapt care îi loveşte pe crescătorii de porcine, de păsări şi bovine, şi este puţin probabil ca accelerarea procedurii de emitere a aprobărilor respective să fie de ajutor în această situaţie. Riscăm să-i sufocăm pe agricultorii noştri cu o birocraţie excesivă, reglementări şi legislaţie; veţi vedea aceasta la 1 ianuarie când intră în vigoare CPID care, după părerea mea, este o totală pierdere de vreme.
Analiza intermediară a adus multe schimbări şi suntem pe punctul de a ne asuma chiar mai multe. Dar cred că trebuie să reexaminăm efectul pe care l-au avut aceste schimbări asupra sectorului în cauză. Ştiu din experienţa acumulată în circumscripţia mea că mulţi crescători de ovine şi de mânzat renunţă pur şi simplu la această activitate.
Această tendinţă este extrem de îngrijorătoare. Trebuie să studiem cu atenţie ambele sectoare, precum şi modul în care îi susţinem, de fapt, pe producători. Putem face mai mult pentru ei? Putem să-i convingem să continue această activitate? Căci ar trebui să ne amintim că multe dintre aceste sectoare, cum sunt producţia de ovine şi de mânzat, se desfăşoară în zone sensibile din punctul de vedere al protecţiei mediului, în regiuni muntoase şi în zone în care nu există nicio altă alternativă şi cred că trebuie să ne gândim mai serios la modul în care susţinem acele sectoare agricole.
Patrick Le Hyaric
Dnă preşedintă, dnă comisar, aţi afirmat că agricultura trece printr-o criză profundă, lucru pe care îl ştiam deja. Într-adevăr, exploataţiile agricole mici şi mijlocii nu mai pot să facă faţă situaţiei. Totuşi, dnă comisar, acesta nu este rezultatul unei probleme tehnice, ci al politicii de dereglementare pe care aţi urmat-o, al subminării principiilor fundamentale ale politicii agricole comune, al refuzului dumneavoastră de a plăti din nou preţul minim pentru muncă şi al abordării globale a abordării comerţului liber care contravine însuşi principiului preferinţei comunitare.
A sosit timpul, în pragul unei noi perioade de reflecţie asupra politicii agricole comune, să considerăm munca din agricultură drept o misiune de interes general, care contribuie la binele public comun. Aşadar, o nouă politică agricolă trebuie să fie o politică alimentară, ecologică şi teritorială.
Trebuie ca, mai întâi, să identificăm obiectivele şi direcţia acestei politici înainte de a lua o decizie privind aspectele bugetare. În orice caz, aceasta ar însemna plata unor preţuri minime de bază garantate pentru munca efectuată şi orientarea spre un sector agricol productiv care să aducă valoare adăugată şi să ofere noi locuri de muncă, încurajând dezvoltarea agriculturii care respectă rolul fundamental al hranei şi combate foametea.
Astăzi, toate dovezile arată că eficienţa socială, ecologică şi de sănătate depinde de agricultură la nivel uman, al agricultorului individual, iar nu la scară industrială. Acestea ar trebui să fie subiectele dezbaterilor noastre dacă vrem să punem capăt, în sfârşit, crizei din agricultură.
Lorenzo Fontana
în numele Grupului EFD. - (IT) Dnă preşedintă, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, actuala criză prin care trece agricultura la nivel mondial este rezultatul evident al expansiunii teritoriale rapide pe care Uniunea Europeană a pus-o în mişcare în ultimii ani şi, mai presus decât orice, a globalizării excesiv de rapide a pieţelor.
Sectorul agricol trebuie să fie apărat şi protejat, prin aplicarea principiilor Tratatului privind funcţionarea Uniunii Europene, în special articolele 32 - 38, cu referire specială la obiectivele care, pentru a fi atinse, trebuie să respecte norme juridice specifice. În acest sector, reglementările care stabilesc mijloacele de intervenţie în cazul unei crize pe piaţă nu ne permit să răspundem eficient cerinţelor sectorului agricol prin protecţia specifică a agricultorilor, într-un moment extrem de dificil care afectează agricultura în ansamblu şi, în special, producţia de fructe şi de legume, de exemplu merele şi piersicile, precum şi cerealele, de exemplu grâul şi porumbul.
Nu trebuie doar să îi protejăm pe agricultori, ci şi să le garantăm protecţia pe piaţă, aşa cum se precizează în normele fundamentale ale tratatului. Din nefericire, în momentul de faţă acest lucru se întâmplă doar în anumite limite. La fel s-a întâmplat, de exemplu, cu criza laptelui şi cu actuala criză a fructelor şi a legumelor.
Acum a venit vremea ca Europa să ia decizii mai dure pentru a oferi cu adevărat susţinere totală agricultorilor noştri, exploataţilor agricole şi suprafeţelor agricole care, din nefericire, au fost prea des neglijate. Aşadar, ar fi mai bine să ne gândim serios la ceea ce se face pe piaţa europeană pentru promovarea produselor noastre agricole, în comparaţie cu cele din afara Uniunii şi, repet, în special în ceea ce priveşte fructele şi legumele.
Prin stabilirea de norme specifice care, totuşi, trebuie respectate în întreaga Uniune Europeană şi în privinţa cărora trebuie să ne asigurăm că sunt respectate şi de acele terţe ţări cu care desfăşurăm schimburi comerciale importante de produse agricole, poate că vom reuşi să beneficiem, pentru început, de o piaţă mai puţin deformată şi ne vom putea proteja mai bine agricultorii şi produsele agricole din UE.
Georgios Papastamkos
(EL) Dnă preşedintă, unele sectoare ale economiei rurale suferă cu adevărat: producţia de grâu, ulei de măsline, fructe şi legume şi de bumbac. Trebuie să ştiţi că producătorii din Grecia sunt la un pas de a exploda. E suficient să vă spun că, în acest moment, aproximativ 200 000 de tone de mixtură de piersici a rămas nevândută.
Situaţia din sectorul producţiei de grâu este în continuare gravă şi trebuie activat de îndată sistemul de intervenţie publică în statele membre. Trebuie să susţinem produsele cu denumiri de origine şi indicaţii geografice protejate.
Crescătorii de animale se confruntă şi ei cu o criză gravă. Sectorul producţiei de lapte şi de produse lactate a fost amintit şi, aşa cum era normal, am luat iniţiativa de a-l proteja. Crescătorii de animale din nordul Greciei au instituit blocade la punctul de frontieră Evzona şi una dintre solicitările lor rezonabile este ca denumirea locului de origine să fie inclusă pe etichetele produselor lactate. După părerea mea, includerea locului de origine îi protejează atât pe producători cât şi pe consumatori.
Sunt necesare mai multe măsuri pentru promovarea produselor agricole, atât în cadrul Uniunii Europene cât şi în afara Europei, precum şi în ţările terţe. Este necesară continuarea raţionalizării pieţelor şi monitorizarea eficientă a transparenţei lanţului de aprovizionare şi trebuie redusă orice neconcordanţă între preţul la producător şi cel plătit de consumator.
Aşa cum am susţinut în cadrul dezbaterii bugetului pe 2010, este deosebit de important să se păstreze o rezervă suficientă, în cadrul bugetului, pentru cheltuieli necesare în agricultură, astfel încât să fie îndeplinite cerinţele neprevăzute din alte sectoare agricole.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU)Aproape tot sectorul agricol din Europa este în criză. Această situaţie nu se datorează numai crizei economiei globale şi recesiunii, alături de reducerea pieţelor interne şi externe, ci şi politicii agricole comune, o politică neo-liberală pe care Comisia Europeană a continuat să o aplice de câţiva ani. Aceasta a avut o contribuţie majoră la agravarea crizei cu care ne confruntăm. Dacă sectorul agricol a trezit deja atât de multă îngrijorare în privinţa profitabilităţii, ce se va întâmpla dacă bugetul pentru agricultură va fi redus în 2013? Mulţi doresc să afle acest lucru. Se pune un mare semn de întrebare privind securitatea aprovizionării cu alimente a Europei.
Situaţia actuală este deosebit de alarmantă în special pentru crescătorii de bovine pentru şeptel, crescătorii de porcine şi producătorii de fructe şi de legume. Mă bucur că dna comisar vrea să finanţeze organizaţiile producătorilor cu sume mai mari, dar acest lucru tot nu este suficient pentru a răspunde îngrijorărilor din acest sector. Un alt factor alarmant este că, de şase ani încoace, Uniunea Europeană a devenit un importator net de carne de vită. Acum suntem la mila pieţelor externe.
Julie Girling
Dnă preşedintă, dacă doriţi să ştiţi cât de greu le este agricultorilor, trebuie doar să vă uitaţi la guvernul Regatului Unit, care a modificat plafonul venitului minim. Acesta este plafonul sub care o familie este condamnată să trăiască în sărăcie. Cele mai recente statistici din Regatul Unit arată că un sfert dintre familiile britanice de agricultori intră în această categorie.
Dar ajutorarea agricultorilor nu e legată doar de politica agricolă. Ar trebui să acţionăm privind lucrurile în toată complexitatea lor. Consumatorii doresc să cumpere produse de înaltă calitate fabricate cât mai aproape de casă posibil. Parlamentul European trebuie să asculte solicitările consumatorilor în privinţa etichetării clare a ţării de origine, astfel încât aceştia să ştie precis de unde provin alimentele. Etichetarea ţării de origine se aplică deja pentru multe alimente şi nu exisă niciun motiv pentru care etichetarea obligatorie a ţării de origine să nu fie extinsă la celelalte sectoare, inclusiv la principalele ingrediente ale alimentelor preparate.
Parlamentul va avea această ocazie la începutul anului viitor. Haideţi să ne asigurăm că profităm de ea.
Ilda Figueiredo
(PT)De-a lungul anilor şi prin modificări succesive aduse politicii agricole comune am avertizat asupra consecinţelor şi alternativelor posibile. Din nefericire, nimeni nu a vrut să ne asculte şi astăzi am ajuns într-o situaţie dezastruoasă, ca în cazul agriculturii portugheze. Am tras un semnal de alarmă cu privire la consecinţele liberalizării comerţului internaţional cu materii prime şi produse agricole. Noi am afirmat că agricultura nu poate fi tratată ca un gen de marfă industrială şi că ar trebui să fie exclusă din dezbaterile Organizaţiei Mondiale a Sănătăţii, pentru a nu fi expusă speculaţiilor bursiere şi financiare.
Am afirmat întotdeauna că suveranitatea şi siguranţa alimentară ar trebui să devină prioritare, iar o astfel de recunoaştere ar trebui acordată celor care lucrează pământul. Din acest motiv ne-am opus anulării subvenţiilor pentru producţie şi renunţării la cotele de lapte. Am subliniat întotdeauna faptul că agricultura din ţările din sudul Uniunii Europene prezintă caracteristici speciale care trebuie respectate dacă intenţionăm să protejăm producţia acestora de alimente de înaltă calitate, inclusiv producţia de vin, ulei de măsline, fructe şi legume şi orez, dar şi carne şi lapte produse în condiţii foarte diferite de cele obişnuite din alte zone.
Prin urmare, insistăm ca aceste politici să fie revizuite astfel încât să ţină cont de preţul ridicat al factorilor de producţie, de exemplu motorina, electricitatea, fertilizatorii, hrana pentru animale, creditele şi asigurările. Trebuie să-i ajutăm pe agricultori prin adoptarea unor politici care să-i susţină pe producători şi să creeze locuri de muncă în zonele rurale.
A sosit timpul să punem pe primul plan exploataţiile agricole familie şi zonele rurale - din ce în ce mai pustii - dar şi produsele regionale şi speciile locale. Agricultorii noştri merită acest lucru, deoarece ei sunt cei care produc cele necesare pentru a ne hrăni.
John Stuart Agnew
Dnă preşedintă, se pare că mă alătur şi eu, temporar, clubului de susţinători ai dnei Harkin, atrăgându-vă atenţia asupra crizei fundamentale de pe piaţa hranei pentru animale, cu referire la prezenţa unor cantităţi infime de material modificat genetic ce s-ar putea găsi într-un transport de 60 000 de tone de soia.
Dacă aceste substanţe nu sunt dintr-o varietate autorizată în UE, este interzisă descărcarea transportului. Costurile suportate de transportatorul maritim se ridică, în acest caz, la 2,3 milioane de lire sterline, dar se produce şi o ruptură în lanţul de producţie atunci când camioanele se întorc cu remorcile goale să alimenteze morile care, la rândul lor, se văd nevoite să găsească surse alternative de proteine într-un timp foarte scurt.
În urma exercitării unor presiuni fantastice pe această temă, Comisia UE a aprobat încă patru varietăţi de porumb modificat genetic, pe care le consideră un contaminant nepericulos. S-ar putea să treacă vreo câţiva ani până când se va obţine această aprobare, în timp ce, între timp, în America, noi varietăţi de porumb modificat genetic se aprobă în permanenţă. Această problemă va apărea din nou peste un an.
În prezent există şi un număr de produse din in şi bumbac modificate genetic care, din neatenţie, ar putea fi amestecate în cantităţi nedeterminabile cantitativ într-un transport masiv de soia, şi ar putea determina astfel, la rândul lor, respingerea unui navlu.
E un lucru vicios faptul că, în timp ce se acceptă mici toleranţe pentru piatră, pământ, insecte moarte, urme metalice şi resturi de lemn, nu există niciun fel de toleranţă pentru un singur grăunte de porumb.
Nesiguranţa creată de această politică de toleranţă zero a avut drept efect creşterea bruscă a primelor de asigurare pentru transportatorii ale căror produse ajung la crescătorii de animale - ca să nu mai vorbim de furia pe care o resimte producătorul când este informat că nu i se poate livra comanda de hrană pentru animale.
Această situaţie este total nesatisfăcătoare şi creează o criză inutilă în sectorul producţiei de carne şi ouă. Solicit Comisiei să ia examineze urgent întreaga problemă într-un mod mai practic şi mai rezonabil, prin stabilirea unui nivel de toleranţă pentru contaminarea cu organisme modificate genetic, similar cu acela existent pentru alţi contaminanţi.
Giovanni La Via
(IT) Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, aş dori, la rândul meu, să mulţumesc dnei comisar pentru analiza făcută, dar aş dori să subliniez modul în care, în unele sectoare productive, se manifestă o criză care acum pune în pericol agricultura din unele zone ale marii noastre Europe.
Mai exact, criza care a afectat producţia de grâu în ultimele luni a făcut ca acum preţurile să coboare atât de mult încât sunt prea mici pentru a mai acoperi costurile şi, în multe regiuni din Europa, se constată o reducere a suprafeţelor semănate pentru anul în curs, care ar trebui să reprezinte 30 %, în special în zonele îndepărtate care au posibilităţi limitate în ceea ce priveşte o utilizare alternativă. Pe de altă parte, în ceea ce priveşte fructele şi legumele, dna comisar a subliniat un aspect caracteristic pentru noua organizare comună a pieţei, care lasă pe seama organizaţiilor de producători găsirea unei soluţii pentru ieşirea din criză.
Desigur, resursele alocate acestei probleme în cadrul programelor aflate în desfăşurare sunt limitate şi câtuşi de puţin adecvate pentru o intervenţie în cazul unor crize structurale atât de larg răspândite cum este cea prin care trecem acum. Este posibil ca acestea să se conformeze cerinţelor, aşa cum aţi spus, fie prin recolte biologice, fie prin distrugerea unei părţi mici a recoltei, în cazul unor mici dezechilibre între cerere şi ofertă în anii obişnuiţi, dar cu siguranţă nu şi în cazul unei crize larg răspândite, asemănătoare celei prin care trecem acum.
Acelaşi lucru se poate spune şi despre uleiul de măsline şi despre alte sectoare, dar eu cred că, în acest moment, este important să solicităm Comisiei să prezinte un pachet de propuneri, respectiv o propunere exhaustivă care să cuprindă toate sectoarele, exceptând producţia de lapte, în care nu este evidentă luarea de măsuri corespunzătoare în vederea rezolvării crizei prin care trecem.
Iratxe García Pérez
(ES) Dnă preşedintă, sectorul agricol nu a fost imun la dificultăţile prin care a trecut economia în general. Cu luni în urmă, am avut ocazia de a dezbate situaţia producătorilor de lapte şi produse lactate dar, chiar şi atunci, mulţi dintre noi au afirmat că şi alte sectoare agricole sunt afectate de criză.
Întreaga ramură se găseşte într-o situaţie dificilă: preţuri scăzute la sursă pentru majoritatea produselor şi multe exploataţii agricole a căror cifră de afaceri începe să scadă sub pragul de profitabilitate. Această situaţie a demonstrat că există un dezechilibru între sectorul agricol şi cel alimentar în lanţul de valori. Nevoia de a crea un sistem transparent de stabilire a preţurilor şi de a reface echilibrul referitor la capacitatea de negociere a părţilor implicate, în cadrul legislaţiei existente, sunt probleme pentru care încă nu s-a găsit o rezolvare.
Un alt subiect care ne preocupă în acest context dificil este scăderea competitivităţii agricultorilor noştri care, spre deosebire de concurenţii lor, se confruntă cu preţuri de producţie ridicate. Solicit stabilirea unor măsuri comune de sprijin, astfel încât soluţiile să nu depindă de capacitatea de reacţie a fiecărui stat membru.
Peter Jahr
(DE) Dnă preşedintă, în primul rând aş dori să spun că sunt foarte recunoscător pentru că dezbatem astăzi acest subiect, deoarece din ceea ce se relatează în mass-media s-ar putea crede că această criză există doar în sectorul producţiei de lapte. Nu a fost şi nu este adevărat, astfel încât este extrem de important pentru agricultorii afectaţi ca astăzi să discutăm în Parlamentul European despre situaţia lor.
Criza economică i-a lovit foarte puternic pe agricultori. Anul financiar trecut a fost unul din cei mai grei din ultimul deceniu. Pentru multe exploataţii agricole, profiturile au scăzut dramatic şi, prin urmare, situaţia este foarte dificilă pentru mulţi agricultori. Crizele economice scot la iveală deficienţele - deficienţe cauzate de oameni. Crizele devin dezastre numai dacă nu se ia nicio măsură pentru rezolvarea lor. Tocmai datorită faptului că în timpul crizelor economice ies la iveală erorile umane, avem posibilitatea de a repara acele erori.
În orice criză există şi o şansă, iar noi trebuie să profităm cât mai mult tocmai de aceste şanse. Pentru aceasta, în primul rând, Comisia trebuie să reacţioneze mai rapid şi mai consecvent în cazul oricărei perturbări a echilibrului economic. În al doilea rând, trebuie să creăm cadrul politic necesar pentru a le permite agricultorilor să reglementeze ei înşişi piaţa. În al treilea rând, autoritatea legală a organizaţiilor de producători trebuie să crească semnificativ. În al patrulea rând, trebuie să îmbunătăţim substanţial şi să simplificăm modul în care materiile prime agricole se utilizează în vederea producerii de energie regenerabilă, prin reglementarea pieţei. În al cincilea rând, în loc să vorbim despre reducerea formalităţilor birocratice, am face mai bine dacă, în sfârşit, am aborda direct această problemă.
Aşadar, fac apel, din nou, la dumneavoastră: haideţi să învăţăm din criză şi să folosim ocazia pe care aceasta ne-o oferă - avem datoria de a acţiona faţă de noi înşine şi, mai presus de orice, faţă de toţi agricultorii noştri. În acest sens, aştept din partea Comisiei, la începutul lui 2010, un catalog de măsuri pe care să le dezbatem în detaliu în comisia de specialitate.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Dnă comisar, aş dori să vă mulţumesc pentru că vă aflaţi din nou aici în acest Parlament - aşa cum aţi procedat în mod constant de-a lungul întregului mandat - chiar dacă Comisia se află în acest stadiu de tranziţie. Totuşi, problemele cu care se confruntă agricultura nu se lasă impresionate de capriciile calendarului politic, şi agricultorii se aşteaptă ca noi să găsim soluţii la problemele, dificultăţile şi grijile lor.
După cum suntem cu toţii conştienţi, criza economică a afectat şi agricultura - nu doar sectorul producţiei de lapte şi produse lactate, după cum mijloacele de informare în masă vor să ne facă să credem, ci şi alte sectoare. Laptele, fructele şi legumele, cerealele şi uleiul de măsline au fost puternic lovite în ultimele luni, exact aşa cum s-a întâmplat anterior cu producţia de carne, din cauza unor creşteri galopante ale costurilor de producţie ce au apărut atunci.
Situaţia în ceea ce priveşte fructele şi legumele are toate şansele să devină şi mai gravă din moment ce piaţa s-a deschis şi mai mult decât până acum pentru produsele provenite din Maroc, în temeiul noului contract care se află în prezent în curs de aprobare. Este un fapt cunoscut, aşa cum a subliniat dna comisar, că pieţele au dat semne pozitive în ultimele săptămâni, dar nu ar trebui să ne entuziasmăm prea mult din această cauză, deoarece, dacă începe să se manifeste tendinţa de creştere, după cum sperăm cu toţii, aceasta va genera creştere a preţului petrolului şi, prin aceasta, o creştere inevitabilă a costurilor de producţie din agricultură.
Prin urmare, dnă comisar, în pofida calendarului politic, Parlamentul trebuie să solicite Comisiei să ofere răspunsuri la toate aceste întrebări. Agricultorii aşteaptă semnale politice de la Parlament şi Comisie, şi, prin urmare, faptul că dezbaterea aceasta are loc chiar astăzi este foarte logic, în speranţa că este posibil ca Comisia să transmită unele semnale şi să ne spună ce informaţii deţine şi ce măsuri propune pe termen scurt în vederea atenuării efectelor acestor probleme.
Michel Dantin
(FR) Dnă preşedintă, dnă comisar, vă mulţumesc încă o dată pentru atenţia acordată.
Criza preţurilor din 2007-2008 a scos în evidenţă poziţia fragilă a consumatorilor faţă de volatilitatea preţurilor. Criza agricolă din 2009 are efecte mult mai nocive asupra agricultorilor decât o arată indicii statistici. De ce ? Pentru că tendinţa de creştere a preţurilor din agricultură a fost considerată de către mulţi ca fiind sustenabilă şi pentru că agricultorii au investit, fără îndoială, mult prea mult în 2008 şi la începutul lui 2009 - mult prea mult deoarece întârzierile sunt din ce în ce mai mari de la începutul anilor 2000.
În câteva ocazii, dnă comisar, v-aţi exprimat dorinţa de a nu mai interveni în acelaşi mod în reglementarea pieţei. Dar oare am uitat, în ultimii 20 de ani, că bunurile provenind din agricultură sunt în principal produsele alimentare şi că este necesar un anumit grad de stabilitate a preţurilor la ambele capete ale lanţului? Stabilitatea preţurilor este necesară pentru consumatori, pe de o parte, pentru că, din cauza altor angajamente financiare cum sunt ipotecile, activităţile parentale şi de relaxare, consumatorii nu mai dispun de un venit suficient pentru a face faţă fluctuaţiilor preţurilor. La nivelul producătorului, stabilitatea preţurilor este necesară deoarece activităţile comerciale implică o cantitate importantă de capital, pentru care sunt necesare investiţii serioase.
Fără îndoială, organizarea din sectoarele care cuprind toate elementele lanţului de aprovizionare, precum şi noii actori - mă refer la sectorul global de catering şi la companiile care prelucrează produse congelate sau chiar preparate proaspete - are toate şansele să ducă la introducerea unor instrumente private de stabilizare a preţurilor.
Credeţi că este posibil să găsim, dnă comisar, o cale de a face progrese în această privinţă, şi este Comisia pregătită să participe la astfel de discuţii?
Diane Dodds
Dnă preşedintă, aş dori să mulţumesc dnei comisar pentru că a venit din nou să ne asculte şi vreau să subliniez doar câteva chestiuni care au dominat sectorul agricol din Irlanda de Nord în ultimele luni. Poate aţi citit, dnă comisar, că, în comitatul Fermanagh, s-au produs inundaţii foarte grave în ultimele săptămâni. Din cauza acestora agricultorii se confruntă cu probleme grave, nu în ultimul rând accesul dificil al animalelor la păşune, deoarece multe drumuri sunt închise şi impracticabile din cauza ploii. Această situaţie va afecta, de asemenea, activitatea de împrăştiere a îngrăşămintelor naturale şi va amplifica pierderile suferite de aceştia la nivel general. Aş dori să încurajez Comisia să analizeze această problemă şi să ne spună dacă există posibilitatea acordării unui ajutor direct pentru agricultorii din acest sector.
Aş dori, de asemenea, să recomand Comisiei să analizeze şi situaţia industriei cartofului din Irlanda de Nord. Un număr de producători agricoli de cartofi mi-au scris de curând deoarece şi ei au fost afectaţi foarte grav de cantităţile foarte mari de precipitaţii din ultimele săptămâni. Aceştia îşi exprimă profunda îngrijorare cu privire la dificultatea de a scoate cartofii din pământ, iar acum când se apropie cu repeziciune gerul odată cu venirea lunilor de iarnă, se tem că îşi vor pierde recoltele. Aşadar, repet, iată o ramură - şi o parte a domeniului agricol din Irlanda de Nord - care trece prin momente foarte grele.
De curând m-am întâlnit cu un grup de producători de ouă, agricultori care se află în prezent în plin proces de schimbare a cuştilor cu unele mai mari. Ei ar dori să primească din partea Comisiei garanţia că nu vor fi obligaţi să le schimbe din nou multă vreme de acum înainte, şi insist din nou solicitând Comisiei să analizeze această problemă.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT)Dnă preşedintă, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, criza cu care se confruntă sectorul agricol este extrem de serioasă şi există pericolul ca ea să devină ireversibilă.
În regiunea mea, Apulia, producţia de măsline este principala activitate şi una din cele mai importante surse de venit. În acest an, preţul măslinelor a scăzut la 30 euro pentru 100 de kilograme şi preţul en gros al uleiului la 2,50 euro per kilogram, iar la aceste preţuri, producătorii lucrează în pierdere. Uleiul de măsline extra-virgin, verde auriu, care a reprezentat întotdeauna mândria ţării mele, este în pericol de a aduce moartea civilă şi socială. Agricultorii din întreaga regiune organizează blocaje rutiere şi demonstraţii.
Spuneţi că totul este în ordine şi că preţurile cresc din nou, dar vă supun atenţiei o altă situaţie pe care o cunosc bine, pentru că o trăiesc în fiecare zi. Sunt necesare măsuri urgente şi aş solicita ca, la fel ca în cazul laptelui, să se activeze un fond de solidaritate şi pentru producţia de măsline, de fructe şi legume. În ceea ce priveşte producţia de măsline, solicit luarea unor măsuri suplimentare de urgenţă şi, în special, dnă comisar, solicit ca Regulamentul (CEE) nr. 2568/91 al Comisiei privind caracteristicile uleiurilor de măsline să fie modificat pentru a include radiografia prin rezonanţă magnetică nucleară (RMN) ca metodă de analiză. Acest lucru ne-ar permite să demonstrăm frauda întâlnită pe rafturile supermarketurilor prin sticlele care poartă menţiunea "ulei extra-virgin” şi care, de fapt, conţin amestecuri de uleiuri modificate sau rafinate.
Elisabeth Köstinger
(DE) Dnă preşedintă, dnă Fischer Boel, vă mulţumesc foarte mult pentru raportul pe care l-aţi prezentat. Acesta este un semnal important pentru agricultorii noştri, care sunt obligaţi să se confrunte cu situaţia tensionată de pe piaţă.
În raportul dvs. v-aţi mai referit şi la scăderea cererii în sectorul agricol. Tocmai de aceea este important să revigorăm acest sector şi să stimulăm vânzările. Acum, mai mult decât oricând, Comisia trebuie să recunoască crizele într-un stadiu incipient, indiferent de ramura de producţie în cauză şi să acţioneze rapid şi eficient pentru a le contracara.
Sunt convinsă că un sector atât de sensibil cum este producţia de alimente are în mod special nevoie de instrumente de piaţă. Valoarea adăugată adusă de agricultură prin menţinerea deschiderii peisajului nostru cultural, grija faţă de zonele rurale, biodiversitatea şi multe alte lucruri pe lângă acestea sunt de neînlocuit. Trebuie să păstrăm toate acestea şi să ţinem cont de ele în viitoarele noastre dezbateri privind noua politică agricolă.
Marc Tarabella
(FR) Dnă preşedintă, dnă comisar, aş dori să vă mulţumesc pentru explicaţia privind variaţiile preţului pentru diferite tipuri de produse agricole. Aţi ajuns la concluzia că a fost necesară continuarea monitorizării situaţiei pentru a lua măsuri acolo unde este necesar.
De fapt aţi subliniat volatilitatea - inamicul numărul unu al agricultorului modern - şi aş dori doar să susţin nevoia de restabilire şi de menţinere a politicii publice privind preţurile şi reglementarea acestora, precum şi necesitatea, esenţială pentru viitor, ca această politică publică privind reglementarea să fie decisă, de exemplu, printr-un sistem de monitorizare a preţurilor şi a marjelor de ajustare care să stabilească preţurile în mod echitabil pentru toţi cei implicaţi în producţie, fie că sunt producători, întreprinderi de prelucrare sau distribuitori.
Dacă astăzi lăsăm să se ajungă în situaţia în care preţurile să fie reglementate printr-un sistem privat, va exista mereu un adaos comercial pentru distribuitori, un adaos comercial pentru întreprinderile de prelucrare şi o pierdere pentru producători şi, prin urmare, probleme grave pentru agricultura locală. În sfârşit, dnă preşedintă, nu putem ignora nici faptul că trebuie să fim capabili să negociem cu Statele Unite - în special în privinţa preţului grâului, care se stabileşte la Chicago - deoarece de confruntăm cu o problemă globală şi nu doar cu una europeană.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Dnă preşedintă, dnă comisar, mă preocupă faptul că, adeseori, lipsa de coordonare înseamnă că, în agricultură, criteriile de sustenabilitate nu se aplică.
Aş dori să adresez două întrebări: în primul rând, din moment ce în sudul Europei se constată un proces de deşertificare, profund influenţată de schimbările climatice şi dat fiind faptul că modul în care folosim pământul este lucrul cel mai important, de ce se plătesc bani pentru doborârea măslinilor şi distrugerea podgoriilor? Acest lucru înseamnă că Europa plăteşte pentru a avea mai mult deşert! Aveţi de gând să puneţi capăt acestui lucru?
În al doilea rând, acordul cu Marocul: dacă Europa desfăşoară o politică externă comună, ea trebuie să apere interesele cetăţenilor ei şi pe cele ale producţiei europene. Europa negociază acordul cu Marocul pe genunchi, fără să ţină seama de principiul reciprocităţii, fără să garanteze respectarea sănătăţii şi că programele referitoare la insecticide şi calitatea alimentelor vor fi menţinute.
Cum este posibil ca, pe lângă faptul că deschide calea pentru produse ce depăşesc cotele, acest proces să constituie un risc pentru calitate?
Béla Glattfelder
(HU) Faptul că noi discutăm acum despre criza care afectează sectoarele agricole este extrem de important, deoarece se vorbeşte despre mai multe planuri referitoare la modul în care subvenţiile din agricultură vor fi eliminate progresiv după 2013. Să nu uităm cât de grave au fost consecinţele măsurilor liberale puse în aplicare recent. Să învăţăm din aceste exemple astfel încât să nu facem din nou aceleaşi greşeli. Importanţa agriculturii va fi din ce în ce mai mare în anii viitori, deoarece numărul persoanelor care suferă de foame pe planeta noastră continuă să crească.
În ceea ce priveşte simplificarea, din păcate, agricultorii simt că, ori de câte ori se vorbeşte despre simplificare, nu se întâmplă de fapt nimic. Aceştia sunt nevoiţi să facă faţă unor sisteme din ce în ce mai complicate. În momentul de faţă se introduc, succesiv, noi măsuri în domeniul bunăstării animalelor. Toate acestea duc la creşterea costurilor, lucru cu care competitorii lor nu trebuie să se confrunte. În plus, absolut fiecare dintre aceste măsuri în domeniul bunăstării animale necesită un consum mai mare de energie, ceea ce înseamnă emisii de CO2din ce în ce mai mari.
Karin Kadenbach
(DE) Dle preşedinte, pe parcursul dezbaterii privind liniile sale directoare, dl Barroso a menţionat că dezvoltarea durabilă şi conservarea biodiversităţii ar reprezenta obiective prioritare ale Uniunii Europene în cadrul mandatului legislativ actual. Aceste obiective trebuie să fie, prin urmare, urmărite în toate domeniile de politică şi în special în domeniul agriculturii. Aş dori să vă îndemn cu tărie astăzi să promovaţi şi să sprijiniţi acele măsuri - şi numai acele măsuri - care contribuie la conservarea biodiversităţii şi la dezvoltarea durabilă.
Seán Kelly
Dle preşedinte, salut această dezbatere. Nu putem face mare lucru în legătură cu multe dintre problemele care au fost menţionate dar, în legătură cu altele, putem face foarte multe. Colegii au menţionat în primul rând problema reglementării excesive; acesta este un aspect pe care mulţi agricultori îl menţionează în întreaga Uniune Europeană. Oamenii au amintit, de asemenea, alimentele modificate genetic, iar eu sunt total de acord cu ei în această privinţă: este nevoie de acţiune în acest domeniu.
Cu toate acestea, un domeniu care cred că este, de asemenea, important pentru noi este sectorul exporturilor de animale vii. Există pericolul să punem în aplicare atât de multe reglementări încât va deveni nerentabil, în special pentru agricultori şi pentru oamenii care exportă vite de la o naţiune insulară precum Irlanda.
Uneori cred că ar fi interesant să se compare, de exemplu, programul de călătorie al deputaţilor europeni care se prezintă astăzi în Parlament cu programul de călătorie al animalelor exportate în străinătate şi cred că, uneori, nivelul de stres al deputaţilor europeni ar fi mai mare.
În această privinţă, ar trebui să fim foarte atenţi să nu suprareglementăm şi să nu percepem preţuri exagerate care să ne plaseze în afara pieţei.
Preşedinte
Mulţumim, dle Kelly. Deşi fiecare ar trebui încurajat să se adreseze în alte limbi în faţa acestei Camere, permiteţi-mi să remarc faptul că dvs. v-aţi început discursul spunând "Merci, Monsieur President”. Presupun că nu îmi cereaţi mila, ci încercaţi să spuneţi "mulţumesc” - nu în greacă, aş putea adăuga, care sună aşa "Ευχαριστώ, κύριε Πρόεδρε”!
Gabriel Mato Adrover
(ES) Dle preşedinte, situaţia din sectorul agricol nu este numai preocupantă. Aş numi-o lipsită de sustenabilitate: veniturile agricultorilor sunt în scădere, iar diferenţa dintre ceea ce primesc agricultorii şi preţul de piaţă pentru consumatori creşte în fiecare zi. Succesiunea este deja o utopie, iar acordurile de asociere sunt încălcate în mod repetat, la fel ca în cazul ruşinos al tomatelor din Maroc, o situaţie care a fost recunoscută de Oficiul European de Luptă Antifraudă, dar fără nicio acţiune decisivă din partea Comisiei. Normele de sănătate şi controalele aplicabile plantelor sunt aplicate în grade diferite, creând situaţii total neloiale.
Dacă, la aceste situaţii, adăugăm cazuri izolate, cum ar fi scăderea taxelor pentru sectorul bananelor, care va avea în întregime consecinţe negative, sau la faptul că este imposibil pentru crescătorii de animale să îşi permită costurile de producţie, veţi fi de acord cu mine că viitorul acestui sector este cel puţin incert.
În plus, pentru agricultura din regiunile cele mai îndepărtate, viitorul nu este doar incert, ci extrem de îngrijorător. Agricultorii vor să continue activităţile agricole, dar acest lucru devine tot mai dificil pentru ei în fiecare zi. Comisia trebuie să accepte importanţa agriculturii. Confruntaţi-o cu curaj!
Herbert Dorfmann
(DE) Dle preşedinte, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, în prezent ne confruntăm într-adevăr cu o criză în multe sectoare agricole. Există, fără îndoială, multe motive pentru acest lucru. Unul dintre ele este, probabil, liberalizarea politicii agricole din ultimii ani. Dacă am elimina din ce în ce mai multe măsuri de siguranţă din cadrul politicii agricole comune, atunci fluctuaţiile preţurilor vor creşte. Acest lucru provoacă tot mai multe probleme pentru agricultorii noştri.
Prin urmare, pe termen scurt, scopul trebuie să fie cu siguranţă găsirea unei soluţii la această criză. Cu toate acestea, mai presus de toate, alături de revizuirea politicii noastre agricole, trebuie să luăm în considerare ceea ce putem face în legătură cu aceste fluctuaţii de preţ. Ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, noi, ca Parlament, avem datoria de a fi activi. Cu siguranţă este un lucru bun faptul că miniştrii agriculturii s-au reunit de curând la Paris în afara Consiliului, pentru a discuta asupra acestui aspect. Cu toate acestea, în Parlament, este de datoria noastră să demonstrăm noul nostru rol agricultorilor noştri. Trebuie să găsim soluţii democratice pentru viitoarea noastră politică agricolă.
Mariann Fischer Boel
membră a Comisiei. - Dle preşedinte, voi încerca acum să răspund la unele întrebări ridicate, dar consider că discuţia de faţă demonstrează în mod clar că există o înţelegere comună a dificultăţilor cu care se confruntă sectorul nostru agricol.
Mai întâi de toate, am fost un pic uimită să aud că ar fi trebuit să eliminăm măsurile de siguranţă pentru sectorul agricol. Cu siguranţă, nu este cazul aici. Într-adevăr, am pus în aplicare măsuri de siguranţă pentru situaţiile în care agricultorii au nevoie de sprijin. Avem o măsură continuă de siguranţă, reprezentată de plăţile directe. Aceasta este, cu siguranţă, pusă în aplicare şi este responsabilă pentru agricultori. Apoi, avem diferitele sisteme de intervenţie, depozitarea privată, sistemele de restituiri la export care vor intra în vigoare atunci când vom considera că este necesar să declanşăm aceste instrumente.
În vederea simplificării procesului greoi, al birocraţiei - sunt total de acord cu dvs. că ar trebui să încercăm să uşurăm cât mai mult situaţia pentru agricultorii noştri şi acesta este motivul pentru care, în cadrul reuniunii Consiliului de miercuri, voi prezenta Consiliului anumite propuneri de dereglementare pentru a fi discutate.
Consiliul a prezentat 39 de propuneri diferite, iar în realitate putem accepta un număr destul de mare. Altele au un caracter mai politic, referitor la perioada de după 2013, dar sunt sigură că veţi considera propunerile extrem de interesante.
Cei care au ridicat problema OMG-urilor, bănuiesc că ştiţi că eu sunt de aceeaşi părere şi cred că este important să se găsească o soluţie la o cifră tehnică privind prezenţa MG neaprobate. Mă aştept ca viitoarea Comisie să prezinte o astfel de propunere.
Este adevărat că Uniunea Europeană este cel mai mare importator de produse agricole, dar în acelaşi timp, Uniunea Europeană este cel mai mare exportator de produse agricole. Acest lucru se întâmplă pentru că avem o marcă extrem de bună: produsele europene sunt considerate de înaltă calitate pe pieţele de peste mări. Prin urmare, ideea potrivit căreia ar trebui acum să ne protejăm propria producţie, ar fi dăunătoare pentru sectorul nostru agricol.
Aşadar, trebuie să continuăm să ne facem simţită prezenţa pe pieţele de export şi consider că pe viitor - şi sper că va exista un sprijin deplin din partea Parlamentului European - avem nevoie de tot mai mulţi bani pentru promovarea produselor de înaltă calitate pe pieţele noi emergente. Consider că putem să ne descurcăm mult mai bine, dar avem nevoie de puţin sprijin.
Apoi, în privinţa problemei cadrului de reglementare - nu am auzit chiar expresia aceasta, dar consider că acest lucru se află în spatele comentariilor privind acest aspect. În prezent, este deja posibil pentru agricultori să încheie un contract cu acest sector, cu cel al lactatelor, pentru un anumit volum la un preţ fix. Agricultorii pot face deja acest lucru. Şi ştiţi că, în cadrului grupului la nivel înalt din sectorul lactatelor, suntem în căutarea unor măsuri voluntare de a îmbunătăţi acest sistem.
Biodiversitatea: sunt complet de acord că acest lucru este important şi că acesta a fost motivul pentru care am inclus biodiversitatea în cadrul noilor provocări atunci când am convenit, în noiembrie 2008, asupra evaluării stării de sănătate a politicii agricole comune. Aşadar, acest lucru are prioritate maximă şi sunt total de acord cu comentariile onorabilului deputat.
Referitor la măsuri: în fapt, putem utiliza toate instrumentele pe care le avem la dispoziţie în prezent. Dar noile iniţiative nu pot fi prezentate de o Comisie provizorie. Sunt sigură că sunteţi la curent cu această problemă şi, prin urmare, sper că vom putea să vedem noua Comisie în activitate cât mai curând posibil.
În următoarea etapă, sunt foarte fericită să constat că Parlamentul European va deţine acum un rol în calitate de actor important în viitor, datorită introducerii procedurii de codecizie în Tratatul de la Lisabona. Nu este vorba numai despre codecizie în privinţa aspectelor legate exclusiv de domeniul agriculturii, ci şi de domeniul bugetar. Deci iată, veţi avea o influenţă enormă asupra posibilităţilor bugetare destinate sectorului agricol pentru perioada de după 2013.
Deşi este posibil să nu resimt acest lucru din acest loc, pot garanta că vă voi supraveghea atunci când vă veţi asuma noile responsabilităţi pentru sectorul agricol.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Luís Paulo Alves  
Criza economică şi financiară ne-a târât, de asemenea, într-o criză în domeniul social şi agricol şi, prin urmare, salut această dezbatere în Parlament, deşi a survenit destul de târziu. Producătorii (de cereale, carne de porc, ulei de măsline, fructe, legume, etc.) se confruntă în acest moment cu condiţii extrem de dificile din cauza scăderii bruşte a cererii şi obţin preţuri foarte scăzute pentru produse, în comparaţie cu costurile lor de producţie. De asemenea, există dificultăţi în obţinerea de credite. Aceste probleme le afectează în mod grav veniturile. Volatilitatea preţului în agricultură este o problemă extrem de complexă care afectează planificarea şi previzibilitatea de care au nevoie agricultorii, cu efecte grave asupra rentabilităţii şi a nivelurilor de investiţii. Prin urmare, este esenţial să se garanteze condiţii pentru durabilitatea exploataţiilor, precum şi un grad de stabilitate a preţurilor, astfel încât producătorii să îşi poată salva mijloacele de trai prin îmbunătăţirea calităţii produsului, care va avea un impact pozitiv asupra întregului lanţ, de la producător la consumator.
Spyros Danellis  
Ocuparea mai multor locuri de muncă în UE este un fenomen comun şi are ca scop asigurarea de venituri suplimentare faţă de venitul din agricultură. Din moment ce este probabil ca o exploataţie agricolă mică să angajeze lucrători care au mai multe locuri de muncă, exploataţiile agricole mici sunt, în prezent, în mod evident, mai afectate decât cele de mari dimensiuni. Acest lucru se întâmplă deoarece:
în afară de reducerea veniturilor agricole, indiferent de sectorul de producţie în care este specializată,
aceasta trebuie să se confrunte, de asemenea, cu:
reducerea sau eliminarea venitului care nu provine din agricultură, în timp ce:
garanţia de venit pe care o colectează sub formă de ajutoare directe este inadecvată pentru un standard de viaţă decent, în termeni absoluţi.
Prin urmare, indiferent de sectorul agricol în care se specializează producţia, ajutorul orizontal orientat este necesar pentru exploataţiile agricole de mici dimensiuni, astfel încât acestea să poată face faţă crizei.
