Stāvoklis Irānā (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Eiropas Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Komisijas priekšsēdētāja vietnieces paziņojums par stāvokli Irānā.
Catherine Ashton
Eiropas Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos un Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Priekšsēdētāja kungs, godājamie deputāti! Šī ir svarīga iespēja ierosināt jautājumu par stāvokli Irānā.
Eiropas Savienība vēlas normālas attiecības ar Irānu, un mūsu pūles kodolieroču jautājumā ir daļa no tām. Tāpēc starptautiskajās sarunās ar Irānu es Augstās pārstāves amatā turpināšu sava priekšgājēja Javier Solana iesākto darbu.
Irāna ir svarīga valsts ar senu vēsturi, bagātu kultūru un ļoti talantīgiem iedzīvotājiem. Irānas filmas un grāmatas ir iespaidīgas, sieviešu izglītības līmenis ir augsts, ir iespējamas publiskas diskusijas, un jaunā paaudze ir dinamiska un aktīva. Daudzējādā ziņā Irānas sabiedrībai ir brīvas sabiedrības īpašības un iespējas. Draudi sabiedrībai atspoguļojās nemieros, kas notika pēc pagājušā gada vēlēšanām, kuras daudzi Irānas iedzīvotāji uzskata par krāpnieciskām. Tas, protams, ir jautājums, kas risināms pašiem irāņiem. Mūsu intereses ir saistītas ar pilsoņu un politisko tiesību starptautisko normu un standartu ievērošanu.
Attiecībā uz to man bažas izraisa ziņojumi par demonstrāciju vardarbīgu apspiešanu un iedzīvotāju patvaļīgu aizturēšanu Teherānā un citās Irānas pilsētās nesenajos Ašuras atceres pasākumos decembra beigās. Vardarbība pret demonstrantiem, kas tiecas izmantot vārda brīvību un pulcēšanās tiesības, nav pieņemama. Tās ir vispārējas cilvēktiesības, kas jāievēro, un cilvēki, kas aizturēti par miermīlīgu šo tiesību īstenošanu, ir jāatbrīvo.
Ar dziļām bažām es konstatēju, ka apcietinājumi ir vērsti pret cilvēktiesību aizstāvjiem un žurnālistiem un ka daudziem aizturētajiem ir liegta juridiskā palīdzība un kontakti ar ģimeni. Irānai ir jāpilda starptautiskās saistības un jāizturas pret aizturētajām personām saskaņā ar starptautiskajiem cilvēktiesību standartiem.
Vēl viens nesens incidents ir 12 bahajiešu reliģiskās kopienas locekļu apcietināšana. Šiem cilvēkiem saskaņā ar starptautiskajiem standartiem ir jāgarantē taisnīgs, atklāts un godīgs tiesas process.
ES ir izmantojusi visas izdevības pieprasīt, lai Irānas valdība pildītu starptautiskās saistības, ko tā brīvprātīgi piekrita ievērot. Mēs izdodam oficiālus paziņojumus un izmantojam citus diplomātiskus līdzekļus. Mēs darbojamies ar Apvienoto Nāciju Organizācijas starpniecību: Ģenerālā asambleja pagājušajā mēnesī pieņēma rezolūciju, kas nosodīja šo situāciju. Mēs pilnīgi izmantosim gaidāmo pārskatu par Irānu, kas notiks ANO Cilvēktiesību padomē Ženēvā februāra sākumā.
Attiecībā uz kodolenerģijas jautājumu mēs paužam nožēlu par to, ka Teherāna nav īstenojusi Javier Solana un Jalili, galvenā sarunu vadītāja, pēdējās tikšanās laikā 1. oktobrī Ženēvā panākto vienošanos. Mēs visi novērtējām sanāksmi kā veiksmīgu. Tomēr Irāna tagad ir noraidījusi nolīguma projektu, ko ierosināja Starptautiskā Atomenerģijas aģentūra (SAEA), un atsakās turpināt sarunas par kodolenerģijas jautājumu.
ES un tās sarunu partneri ir apņēmušies rast Irānas kodoljautājumam diplomātisku risinājumu, un šajā nolūkā mums jāturpina īstenot divvirzienu pieeju. Mums ir nopietni jāiesaistās auglīgās sarunās ar Teherānu.
Mūsu mērķis vēl joprojām ir iegūt pārliecību, ka kodolenerģijas programma ir paredzēta miermīlīgiem nolūkiem. Uzticības trūkumu palielināja atklājums, ka Irāna ceļ vēl vienu urāna bagātināšanas iekārtu, laikus neinformējot par to SAEA. Turklāt Irāna turpina pilnā mērā sadarboties ar SAEA, vienlaicīgi neievērojot savas starptautiskās saistības.
Ir svarīgi, lai ES un starptautiskā sabiedrība, risinot sarunas, būtu vienota un atbalstītu sarunu centienus ar pienācīgiem pasākumiem. Lai sasniegtu mērķi, mums ir vajadzīga pēc iespējas plašāka vienotība.
Ja Irāna pieņemtu konstruktīvāku pieeju kodolenerģijas jautājumam un vispār reģionālai stabilitātei, tam varētu būt liela nozīme Tuvo Austrumu un Persijas līča reģionā, kas tad ieņemtu pienācīgu vietu un varētu lepoties ar savu vēsturi.
Nobeigumā vēlos teikt, ka attiecībā uz izaicinājumiem, kas saistīti ar Irānu, mans amats uzliek man lielu atbildību. Tā ir valsts ar milzīgu potenciālu - un mūsu gatavība iesaistīties ar Irānu konstruktīvās attiecībās ir vairākas reizes mainījusies. Es turpināšu risināt šo jautājumu. Es ļoti ceru, ka savu pilnvaru laikā es varēšu ziņot Parlamentam par veiksmīgākām attiecībām ar Irānu.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
Baronese Ashton, jūsu bažas ir pamatotas, jo stāvoklis ir ļoti nopietns, jo īpaši no cilvēktiesību viedokļa. Es to īpaši attiecinu uz pilsoņu tiesībām un politiskajām brīvībām, kur mēs redzam patiešām neticamus pārkāpumus - patvaļīgu vardarbību, opozīcijas pārstāvju masveida apcietinājumus, slepkavības, nāvessodus, nevalstisko organizāciju darba traucējumus un preses brīvības neiespējamību. Eiropas Parlamenta delegācijai pat aizliedza iebraukt valstī.
Priekšsēdētāja kungs, ņemot vērā pašreizējos apstākļus, es vēlos zināt, vai ir vērts pašreiz apmeklēt šo valsti.
Jūsu piezīmes par kodolenerģiju, baronese Ashton, bija skaidras un arī ļoti atklātas - Irāna turpina bagātināt urānu par spīti starptautiskās sabiedrības brīdinājumiem. Tā atgrūda prezidenta Obama draudzīgi pastiepto roku un noraidīja pēdējo plānu, ko ierosināja sešas galvenās kodolvalstis, tostarp Krievija un Francija.
Mans jautājums, baronese Ashton, ir ļoti vienkāršs. Vai jūs nedomājat, ka mūsu pacietības mērs attiecībā uz šo valsti ir izsmelts? Vai jūs nedomājat, ka mums vajadzētu pieņemt stingrākus pasākumus, vai arī jūs uzskatāt, ka pielaidīga pieeja ir labākais veids, kā risināt sarunas ar Irānas režīmu?
Es vēlos jums teikt, ka es ļoti atzinīgi vērtēju jūsu paziņojumu, kurā jūs atbalstāt cilvēktiesības šajā valstī. Pārkāpumi ir ārkārtīgi lieli, un es uzskatu, priekšsēdētāja kungs, ka Parlamentam ir jānosoda cilvēktiesību stāvoklis šajā valstī, nepūloties to pateikt saudzīgāk. Es ceru, ka tas to spēs izdarīt, pieņemot rezolūciju par šo jautājumu. Parlamentam jāturpina būt stingram, ļoti stingram, nenogurstoši aizstāvot brīvību.
Roberto Gualtieri
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Ņemot vērā notikumus Irānā, ir jāizsaka nopietnas bažas. Šīs bažas ir saistītas ar pieaugošajiem politisko un pilsoņu tiesību pārkāpumiem, ko mēs stingri nosodām, kā arī ar to, ka Irāna nepilda savus pienākumus kā Līguma par kodolieroču neizplatīšanu dalībvalsts, lai gan šī valsts pati saka, ka nevēlas mest uz šo līgumu ne mazāko šaubu ēnu.
Mēs neapšaubām Irānas tiesības izstrādāt kodolenerģiju miera laika vajadzībām, kā arī necenšamies novērtēt par zemu lielo nozīmi, kāda Irānai var būt reģionālā mērogā, tās likumīgās drošības prasības vai arī vajadzību izveidot saprātīgu reģionālās drošības sistēmu, kas ietvertu visas kodolvalstis šajā teritorijā. Tieši tāpēc mēs nesaprotam iemeslus, kāpēc Irāna nepiekrīt Starptautiskās Kodolenerģijas aģentūras prasībai bagātināt urānu ārvalstīs, un mēs paužam nožēlu par šo lēmumu.
Šajā situācijā Drošības padomes uzdevums ir formulēt starptautiskās sabiedrības reakciju un noteikt jaunu sankciju iespēju, kam vajadzētu veicināt kodolieroču neizplatīšanu un būt par instrumentu grūta, bet nenovēršama dialoga veidošanā, nevis režīma apkarošanā.
Eiropas Savienībai arī vajadzētu atbalstīt šādu rīcību, piemērotā laikā un atbilstošā formā veicot iespējamus tehniskus pasākumus, tādējādi papildinot ANO sankcijas un vienlaicīgi apstiprinot gatavību iesaistīties debatēs un dialogā, no kā nekad nevajadzētu atteikties, pat grūtos laikos.
Mēs pilnā mērā atbalstām Eiropas Savienības un Augstās pārstāves pasākumus, pamatojoties uz pieeju, kas bija skaidri izklāstīta Augstās pārstāves runā.
Marietje Schaake
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, pagājušajā vasarā mani ievēlēja Eiropas Parlamentā tāpēc, ka kritizēju savu valdību. Ja jauna sieviete Irānā būtu to darījusi, viņu droši vien nogalinātu, ieslodzītu cietumā, spīdzinātu un izvarotu.
Pateicoties jaunajiem plašsaziņas līdzekļiem, mēs visi esam redzējuši klipus, kas parāda brutalitāti, ar kādu Irānas režīms vēršas pret pilsoņiem, kas miermīlīgā veidā izsaka savu viedokli par demokrātiju un brīvību. Nesenie cilvēktiesību reportieru aresti, ko veica Revolucionārās gvardes Izlūkošanas birojs, parāda, ka Irānas režīms ir arvien vairāk ieinteresēts izolēt valsti. Uz šo reportieru ziņojumiem lielā mērā paļāvās starptautiskie žurnālisti.
Vakardiena bija Mārtina Lutera Kinga diena. Mēs pieminam cilvēku, kas arī soļoja ielās miermīlīgās demonstrācijās un teica: "Pienāk laiks, kad klusēšana ir nodevība.” Augstā pārstāve! Šis laiks ir sen pienācis.
Prezidents Barack Obama pārtrauca Ziemassvētku brīvdienas, lai nosodītu vēl brutālākus uzbrukumus pilsoņiem pēc Ašuras. Piedāvātajā divvirzienu pieejā Irānai, kurā uz svaru kausiem ir likts kodolenerģijas jautājums pret cilvēktiesībām, Amerikas Savienotās Valstis arvien vairāk uzsver cilvēktiesības. Eiropai ir jācenšas vairāk ieņemt līderpozīcijas šajā jautājumā ne tikai tad, kad no politiskā viedokļa var droši to darīt.
Katastrofa Haiti ir šausmīga traģēdija, un es priecājos, ka jūs rīkojaties. Tomēr līdz šim Eiropa nav reaģējusi uz cilvēku izraisīto katastrofu, kas piemeklējusi Irānu, un nav uzņēmusies vadību un koordināciju. Pagājušajā mēnesī Parlamenta delegācijai bija jāapmeklē Irāna, bet Irānas režīms negribēja, lai mēs savām acīm redzētu tā vājumu un sašķeltību. Eiropai ir pēdējais laiks ieņemt noteiktu nostāju pret Irānu, visa pasaule to gaida.
Vai Irānas pašreizējais režīms, kas zaudējis likumību un ir iekšēji sašķelts, ir uzticības cienīgs sarunu dalībnieks? Kādus pasākumus jūs ierosināt kodolenerģijas jautājumā, kas būtu vērsti pret valdību, bet nekaitētu iedzīvotājiem? Vai jūs esat gatava sasaukt Eiropā ārkārtas sarunas par Irānu?
Lai nodrošinātu, ka cilvēktiesības ir vienmēr Eiropas prioritāte, kā jūs piemērosiet ES cilvēktiesību instrumentu? Es uzskatu, ka mums ir jāatbalsta pilsoņi, pilsoniskā sabiedrība un žurnālisti. "Patvēruma pilsētas” programma, ko ierosināja Čehijas prezidentūra, varētu būt derīgs līdzeklis tiem irāņiem, kas ir apdraudēti Eiropā.
Komisāres Kroes uzklausīšanā es viņai vaicāju, vai viņa piekristu sadarboties ar jums, lai padarītu vārda brīvību internetā par Eiropas ārpolitikas neatņemamu sastāvdaļu. Es vaicāju jums to pašu.
Barbara Lochbihler
Priekšsēdētāja kungs, baronese Ashton! Eiropas Parlaments ir uzmanīgi vērojis Irānas iekšpolitikas un ārpolitikas notikumus. Irānas delegācija ir iesaistījusies dialogā ar valdības pārstāvjiem un pilsonisko sabiedrību un bija veikusi sagatavošanās darbus, lai mēneša sākumā dotos uz Irānu, bet diemžēl apmeklējums pēdējā brīdī tika atcelts.
Lielā neapmierinātība ar krāpnieciskajām vēlēšanām un pastāvīgi pieaugošās valsts represijas un vardarbība bija likušas Irānas pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem vērsties pie Eiropas Parlamenta. Ar šo drosmīgo soli viņi cer iegūt mūsu atbalstu demokrātisko brīvību aizstāvēšanā un aicina mūs uztvert mūsu pašu pamatvērtības nopietni. Protestu ir daudz, un tie vēl arvien turpinās. Irānas valdībai tiek prasīts sniegt politiskas atbildes uz šiem neatrisinātajiem jautājumiem, bet atbildes vietā mēs redzam vislielākos cilvēktiesību pārkāpumus, piemēram, spīdzināšanu un uzbrukumus aizturētajām personām, un mēs dzirdam par demonstrantu nāvi un negodīgiem tiesas procesiem.
Daudzi irāņi cer, ka mēs ne tikai uzmanīsim ārpolitiku un kodolenerģijas programmu, bet arī vērosim politisko situāciju Irānā un veiksim konkrētus pasākumus. Ir apsveicami, ka tādas valstis kā Spānija un Īrija ir gatavas izsniegt vīzas bez birokrātiskām procedūrām vajātajiem cilvēktiesību aizstāvjiem, tā palīdzot viņiem izvairīties no lielām briesmām. Citām dalībvalstīm vajadzētu sekot šim piemēram, un mēs arī prasām, lai Komisija sniegtu steidzamu palīdzību politiski represētajām personām.
Ārpus šīs valsts mūsu rīcības iespējas ir ierobežotas. Būtiskām pārmaiņām jānotiek valsts iekšienē. Mums tomēr jāuztur sakaru kanāli ar ārpasauli atvērti. Tāpēc mums ir jābūt ļoti kritiskiem pret ārzemju uzņēmumiem, piemēram Siemens un Nokia, kuru tehnoloģijas dara cenzūru iespējamu un pat vēl efektīvāku.
Tā kā sarunās par kodolenerģijas jautājumu nav panākta nekāda vienošanās, tiek arvien vairāk runāts par sankciju piemērošanu. Tomēr nav skaidrs, kādām sankcijām varētu būt vēlamā ietekme uz politiskajiem līderiem. Ja sankcijas pazemina daudzu cilvēku dzīves līmeni, kā tas bija gadījumā ar benzīnu, tās nesasniegs savu mērķi un dos režīmam iespēju vainot "naidīgo ārpasauli” par ekonomiskā stāvokļa pasliktināšanos.
Tāpēc ir ļoti svarīgi izstrādāt mērķtiecīgas un saprātīgas sankcijas, tostarp pret atsevišķām personām. Tā, piemēram, Padome var iekļaut melnajā sarakstā personas, kas atbildīgas par pēdējo mēnešu represīvajiem pasākumiem. ES politikā attiecībā uz Irānu būtiski ir izveidot divvirzienu politiku un to ievērot. Par spīti atraidījumiem mums jātiecas panākt politisko dialogu. Irānas izolācija nepalīdzēs ne tās tautai, ne Irānas kaimiņiem šajā reģionā.
Charles Tannock
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, prezidenta Ahmadinejad nežēlīgās ambīcijas izstrādāt kodolieročus ir šodien, manuprāt, vislielākais drauds mieram pasaulē.
Tikai ar vienotu un koordinētu pieeju ES diplomātija var galu galā gūt sekmes. Atjaunotajām sankcijām jābūt mērķtiecīgām un graujošām attiecībā uz Teherānas režīmu. Tomēr mums ir jāatzīst, ka Irānas tauta un Irānas režīms nav viens un tas pats.
Kopš Ahmadinejad pagājušajā gadā negodīgi uzvarēja vēlēšanās, mēs esam redzējuši daudz disidentu un drosmīgu jaunu protestētāju izejam ielās. Šiem cilvēkiem ir vajadzīgs mūsu atbalsts, jo viņi ir pieņēmuši mūsu brīvības, demokrātijas un tiesiskuma vērtības. Patiešām, tik liels ir izmisums Irānā, ka opozīcijas līderis Mir Hossain Musavi, kuru diez vai iepriekš varēja saukt par demokrātu, ir teicis, ka viņš ir gatavs ziedot dzīvību savas valsts gaišākas nākotnes labā. Bet necilvēcīgi cilvēktiesību pārkāpumi nemazinās, un homoseksuālas personas un nepilngadīgie tiek regulāri sodīti ar nāvi.
Mēs, Parlamenta deputāti, vēlamies redzēt demokrātisku un brīvu Irānu, kas vairs "neeksportē” terorismu ar Hamas un Hezbollah palīdzību un kas ieņem pienācīgu vietu starptautiskajā sabiedrībā. ES ir jādubulto pūles veicināt šo procesu visos iespējamos veidos.
Bastiaan Belder
Priekšsēdētāja kungs, pagājušajā nedēļā plašsaziņas līdzekļi izteica man "kutelīgu” priekšlikumu. Viņi teica, ka agrāk vai vēlāk Izraēla uzbruks savai niknākajai ienaidniecei Irānai. Kamēr Eiropā notika šīs diskusijas, Irānas plašsaziņas līdzekļi arī apsprieda militāra uzbrukuma iespēju pret Teherānas pretrunīgo kodolenerģijas projektu. Konservatīvais laikraksts Kayhan atkārtoja visus cionistu melus un pārspīlējumus par šķietamajiem kodolkara draudiem. Tomēr nav šaubu, ka Islāma Republikas kodolenerģijas programma nopietni apdraud drošību - visvairāk Izraēlas drošību, bet arī plašākā reģiona drošību. Es tomēr ceru, ka starptautiskā sabiedrība vairs ne tikai to atzīs, bet arī rīkosies. Manuprāt, šajā sakarībā ir jāizskata visas iespējas. Efektīvs sankciju režīms, ko vakar pieprasīja Vācijas kanclere Merkel kundze, katrā ziņā nozīmēs, ka Izraēlas valstij nebūs jāveic vienpusēji pasākumi.
Tas man liek Padomei un jums, Augstā pārstāve, uzdot būtisku jautājumu. Vai Eiropai faktiski ir pamats ieviest tik bargas sankcijas pret Irānas režīmu? Cieši tirdzniecības sakari starp vairākām redzamām ES dalībvalstīm - man nav tās jānosauc, jo jūs arī droši vien zināt, kuras tās ir, - un Islāma Republiku varētu būt par lielu šķērsli kodolenerģijas jautājuma nopietnai risināšanai. Pēdējās nedēļās laikrakstā The Wall Street Journal ir parādījušies vairāki asi viedokļi par šo jautājumu, kas faktiski izskan kā apsūdzības raksti pret Eiropu. Īsi sakot, baronese Ashton, vai ir kāds pamats ieviest tik efektīvas sankcijas pret Irānas Islāma Republiku? Es gaidu jūsu atbildi.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētāja kungs, visjaunāko notikumu dēļ ir īpaši kļuvis skaidrs, ka no Eiropas viedokļa attieksmei pret pilsoņu brīvībām Irānā ir lieli trūkumi. Piespriestie nāvessodi nesen tiesātajiem protestētājiem liecina, cik atšķirīgi pamattiesības un to ievērošana tiek traktēta šajā valstī. Ir tomēr arī jāuzsver, ka ES ārpolitika nedrīkst būt vienpusēja, jo mēs bieži vien pieveram acis uz tādām lietām ekonomiski un ģeostratēģiski svarīgu partneru gadījumā - piemēram, Ķīnas vai varbūt Saūda Arābijas gadījumā -, lai gan arī šajās valstīs ir novirzes no Eiropas demokrātijas un tiesiskuma izpratnes.
Kā Irānas delegācijas loceklim man īpaši rūp, lai atliktais Irānas apmeklējums tomēr notiktu pēc iespējas drīzāk, jo tas uzlabotu divpusējās attiecības ar ES un tādējādi, iespējams, ar dialoga palīdzību dotu ieguldījumu dramatiskā stāvokļa kliedēšanā Irānā.
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Priekšsēdētāja kungs, baronese Ashton! Ar katru dienu un nedēļu stāvoklis Irānā dramatiski pasliktinās. Visu acu priekšā cilvēktiesības tiek brutāli pārkāptas, un mēs redzam teroru, ar kādu mums nav nācies sastapties gadu desmitiem. Vēl nepieredzētu valsts represiju vilnis tiecas apklusināt tos, kas cīnās par demokrātiskām reformām Irānā. Cīņā pret saviem pilsoņiem valdība izmanto arī īpaši mācītus bruņotus jauniešus, kas pieder pie basidžu milicijas.
Eiropas Parlamentam ir jānosoda Irānas valdības pārmērīgā spēka lietošana un arvien lielākie cilvēktiesību pārkāpumi. Ir nepieņemami arī piespriest nāvessodus opozīcijai, tostarp apvainojot to tādos noziegumos kā "moharebeh” - karā pret Dievu. Tāpēc Eiropas Savienībai ir vajadzīga jauna pieeja stāvoklim Irānā. Eiropas Savienības Augstajai pārstāvei Catherine Ashton ir jādod skaidrs signāls Irānas pilsoņiem, apstiprinot mūsu gribu aizstāvēt pilsoņtiesības.
Kodolieroču jautājums ir ārkārtīgi svarīgs. Tomēr mēs nedrīkstam pārstāt aizstāvēt pamattiesības tikai tādēļ, lai iegūtu taktiskas priekšrocības sarunās. Sarunās ar Irānu mēs nedrīkstam neņemt vērā tiesiskumu, vārda brīvību vai tiesības uz informāciju. Pret šīm vērtībām nedrīkst attiekties kā pret mazsvarīgām.
Es esmu no Polijas, kur pirms 20 gadiem, 1989. gadā, tirāniju nomainīja demokrātija. Tas notika, pateicoties opozīcijas, Solidaritātes kustības, nevardarbīgām akcijām un miermīlīgam dialogam starp valdību un iedzīvotājiem. Es neredzu labāku turpmākās attīstības ceļu Irānas iedzīvotājiem.
Ana Gomes
(PT) Irānas jautājums ir viens no svarīgākajiem jautājumiem mūsdienu starptautiskajā politikā. Ir jādara viss, lai neļautu Irānas režīmam, kas ir kaitējis Tuvo Austrumu mieram un drošībai, piekļūt kodolieročiem.
Tomēr Eiropas Savienības attiecībās ar Irānu galvenā uzmanība nav jāpievērš kodolenerģijas jautājumam. Kopš krāpnieciskajām vēlēšanām jūnijā mēs esam bijuši liecinieki tautas kustībai pret represīvo, tumsonīgo un nedemokrātisko Irānas režīmu.
Eiropai jābūt konsekventai, aizstāvot cilvēktiesību vispārējo nozīmi, par ko tik daudz cilvēku riskē ar dzīvību Teherānas ielās. Neapšaubot cilvēku suverēnās tiesības lemt par savu likteni, Eiropas Savienībai katrā ziņā jārīkojas, lai atbalstītu tos, kas cīnās par brīvību un demokrātiju Irānā. Nav nekā efektīvāka par brīviem un alternatīviem informācijas kanāliem cīņā pret cenzūru, kas ir visu despotisko režīmu pamats.
Ņemot to vērā, mēs gaidām, lai farsi valodā raidošais televīzijas kanāls, ko Eiropas Komisija ir piešķīrusi Euronews, sāktu drīz darboties.
Mēs gaidām arī, ka baronese Ashton kā jaunā Augstā pārstāve mudinās īstenot radošas iniciatīvas, kas ļaus nodrošināt lielāku politisko pārredzamību Irānā, un pieņems visu to cilvēku ieteikumus, kas cīnās par brīvu Irānu, tostarp trimdas irāņu ieteikumus.
Turklāt, nosakot jebkādas jaunas sankcijas, par kurām lems saistībā ar kodolenerģijas jautājumu, ir jādomā arī par Irānas politisko nākotni. Kā šeit, Parlamentā, skaidroja Irānas inteliģences pārstāvis Akbar Ganji, ir svarīgi, lai mēs izvairītos no ekonomiskām sankcijām, kas pasliktina iedzīvotāju stāvokli, jo īpaši Irānas vidusšķiras stāvokli, kura veido opozīcijas pamatsastāvu.
Nekas nevar labāk veicināt drošību Tuvajos Austrumos, Eiropā un pasaulē kā Irānas demokrātija, ko veidojuši paši irāņi. Eiropas Savienībai tā jāizvirza par mērķi.
Frédérique Ries
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Irāna, bez šaubām, piedzīvo visnopietnāko krīzi savā vēsturē kopš 1979. gada šā režīma dēļ, kas ir pret jebkādām pārmaiņām un kas kopš vēlēšanu farsa 2009. gada 12. jūnijā ir mērķtiecīgi palielinājis oponentu slepkavības, kratīšanu un miermīlīgu demonstrantu un žurnālistu ieslodzīšanu cietumos.
Debašu sākumā Ashton kundze pieminēja NVO ziņojumus - šajā ziņā nelaimi vēstošus ziņojumus, nemaz nerunājot par tiesiskuma parodiju attiecībā uz francūzieti Clotilde Reiss un bahajiešu minoritāti, un tiem septiņiem bahajiešiem, pret kuriem kopš pirmdienas ir sākts tiesas process Teherānā. Viņiem draud mūža ieslodzījums vai kas ļaunāks tikai tāpēc, ka viņu reliģija atšķiras no valdošās varas reliģijas.
Ziņojums ir skarbs, Prezidenta vēlēšanas nav neko mainījušas vai, pareizāk sakot, ir mainījušas - tās ir padarījušas Irānas režīmu vēl radikālāku, ja vien tas ir iespējams; Irānas attiecības ar ārpasauli arī ir kļuvušas radikālākas, kā liecina krasais politikas pagrieziens attiecībā uz kodolenerģijas nolīguma projektu, par ko sarunas notika 2009. gada oktobrī Vīnē.
Kad mēs nosauksim - es saku nosauksim - saprātīgas un mērķtiecīgas sankcijas, tādas kā tās, ko pieminēja Lochbihler kundze, sankcijas pret šo režīmu, kas ir neslēpti pretrietumniecisks un antisemītisks? Es zinu, ka iespēju ir maz, Ashton kundze, bet vai jūs nedomājat, ka mums jādara kas vairāk un jārīkojas veiksmīgāk, ka mums ir jāpalīdz Irānas jauniešiem, kas savu sašutumu apliecina internetā, ka mums jānosoda atkārtotie aicinājumi iznīcināt Izraēlas valsti un ka mums galvenokārt jāatbalsta pilsoniskā sabiedrība un opozīcija, demokrātiskā kustība, kas nepakļaujas vēlēšanu rezultātus viltojušajam prezidentam un viņa policijai?
Mums ir jāizvairās no notikumu eskalācijas. Es to labi apzinos, bet mums ir jāizvairās arī no neizlēmības, un mēs nedrīkstam atkārtot kļūdas, ko pieļāvām Afganistānā, kur Eiropa nespēja aizsargāt komandieri Massoud. Mūsu pienākums ir atbalstīt Irānas opozīcijas līderus, lai viņus nepiemeklētu līdzīgs liktenis.
Fiorello Provera
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Stāvoklis Irānā turpina pasliktināties.
Nesen ir nogalināti vismaz astoņi cilvēki, režīms ir palielinājis sieviešu apcietināšanu - sievietes žurnālistes, arodbiedrību un inteliģences pārstāves -, 30 mātes, kas pieprasīja ziņas par saviem pazudušajiem bērniem, ir apcietinātas, un cīņās par brīvību nomocītās Neda Agha-Soltan kaps ir vairākkārt zaimotāju ložu skarts. Ir skaidrs, ka režīms ir nolēmis palielināt represijas un iedibināt terora gaisotni.
Papildus šim iekšzemes stāvoklim Irāna atsakās arī no starptautiskās sadarbības, liedzot Starptautiskajai Atomenerģijas aģentūrai piekļuvi Irānas urāna bagātināšanas iekārtām. Tas neapšaubāmi parāda Irānas kodolprogrammas īstos mērķus; ja tie būtu tikai miermīlīgi, nebūtu vajadzības šīs iekārtas slēpt.
Eiropai tāpēc stingri jāpauž savas bažas, jo militāra kodolvalsts var apdraudēt kontinenta drošību, un tam var būt bēdīgas politiskas sekas visām šā reģiona valstīm.
Martin Ehrenhauser
(DE) Priekšsēdētāja kungs, pat ja konflikts Irānā bieži šķiet kā cīņa par varu starp vecajām un jaunajām valdošajām aprindām, tomēr ir labi redzams, ka šajā noslēgtajā sociālajā sistēmā ir plaisas. Stāvoklis Irānā, protams, liecina par demokrātijas lielo nozīmi, proti, ikviena pilsoņa spēju paust savu politisko gribu.
Tie, kam pieder politiskā vara Irānā, pašlaik atbild uz sabiedrības likumīgās gribas izpausmēm ar valsts vadītām represijām, līdz pat nāvessodam. Šie uzbrukumi pilsoņiem ir nekavējoties jāpārtrauc, jo represijas, protams, neapklusinās sabiedrības gribas izpausmes. Gluži otrādi, kā liecina Irānas garā vēsture.
Attiecībā uz plānoto Eiropas Parlamenta delegācijas Teherānas apmeklējumu, ko Irānas valdība pēdējā brīdī atcēla, es šobrīd gribu teikt, ka šis apmeklējums bija patiešām svarīgs, galvenokārt lai sāktu sarunas un dialogu ar visiem, tostarp jo īpaši ar vietējiem iedzīvotājiem un pilsonisko sabiedrību.
Philippe Juvin
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Irāna apgalvoja, ka ir gatava pakāpeniskai mazbagātināta urāna apmaiņai pret degvielu. Sešas galvenās kodolvalstis šo plānu noraidīja, lai gan tas faktiski tik ļoti neatšķīrās no priekšlikuma, ko šī pati valstu grupa bija izstrādājusi pirms neilga laika.
Es nemaz par zemu nenovērtēju Irānas sarunu vadīšanas prasmi, jo īpaši attiecībā uz apmaiņas pakāpeniskuma noteikšanu, ko viņi ierosināja, bet, ņemot vērā augsto likmi, vai jūs, Ashton kundze, nedomājat, ka šis sešu kodolvalstu noraidījums varētu atspoguļot tieši Eiropas Savienības kopējo nostāju? Kāpēc mēs neizmantojām šo iespēju?
Es vēlos, lai jūs izteiktu savu viedokli par šo jautājumu. Es atzīstos, ka mani mulsina Eiropas piesardzība šajās debatēs. Mums ir likumīgas tiesības. Eiropai ir likumīgas tiesības. Izmantosim tās, lai panāktu vienošanos.
María Muñiz De Urquiza
(ES) Mana pirmā runa Parlamentā pagājušā gada jūnijā tūlīt pēc pēdējiem nāvessodu uzplūdiem bija par Irānas jautājumu. Toreiz es aicināju Eiropas Savienību izmantot visus tās rīcībā esošos instrumentus, lai aizsargātu cilvēktiesības.
Tagad mēs redzam, ka represijas vēl arvien turpinās pret bahajiešu reliģisko minoritāti, pret homoseksuālistiem - un es īpaši aicinu atbrīvot apcietinātos homoseksuālistus, kuriem dažos gadījumos ir piespriests nāvessods -, pret opozīciju - 2 500 opozicionāru ir ieslodzīti cietumā -, pret preses brīvību - vēl šajā pirmdienā slēdza laikrakstu Farhang-e-Ashti, tāpēc ka tas bija publicējis opozīcijas līdera Mousavi kunga paziņojumu, - un pret kurdu minoritāti.
Irāna Eiropas darba kārtībā ir vēl arvien liels izaicinājums ne tikai kodoldraudu dēļ - starptautiskā sabiedrība jau veic pasākumus pret to. Izaicinājums ir tas, ka Irānai praktiski ir lielas iespējas ietekmēt visas jomas Tuvajos Austrumos, kā arī Irākā un Afganistānā, kur lielas pūles tiek veltītas miermīlīga un diplomātiska risinājuma rašanai.
Ar represīvajiem pasākumiem Irāna iznīcina jebkuru iespēju normalizēt attiecības ar ārvalstīm, lai to varētu pieņemt nāciju sadraudzībā un tā varētu konstruktīvi iesaistīties starptautiskajās attiecībās.
Tas ir stāvoklis, pēc kā mēs, sociālisti, tiecamies, bet to var sasniegt tikai tad, ja Irāna pildīs savas starptautiskās saistības, sākot ar Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām. Saskaņā ar šā pakta noteikumiem Irānai jāatzīst politiskās partijas, arodbiedrības, nevalstiskās organizācijas, biedrošanās tiesības, vārda brīvība utt.
Eiropas Savienības atbalstu un solidaritāti, uz ko es tagad aicinu visu to vārdā, kuri pieprasa lielākas tiesības un kurus režīms apspiež, nedrīkst sajaukt ar jebkādu Rietumu iejaukšanos. Tie drīzāk atspoguļo vēlēšanos, ka Irāna izpildītu obligātās prasības, kas ir vajadzīgas, lai dotu tai iespēju risināt sarunas ar pārējo pasauli.
Marco Scurria
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Eiropas Savienības publikācijās un ES tīmekļa vietnēs mēs bieži sakām, ka cilvēktiesības ir Eiropas integrācijas procesa pamatā un ka tās ir galvenā ārējo attiecību sastāvdaļa.
Valstīm, kas noslēgušas politiskus vai tirdznieciskus nolīgumus ar Eiropas Savienību, ir jāievēro šīs tiesības. Baronese Ashton, mums ir jājautā sev, vai šīs prasības attiecībās ar Irānu vēl ir spēkā un vai patiešām ir kāda jēga sūtīt delegāciju uz Teherānu bez vienošanās ar Irānas valdību par programmu, ko atbalsta abas puses, programmu, kas ļautu mums uzklausīt arī opozīcijas argumentus un balsis.
Attiecībā uz to, ko varam darīt, mums tomēr jābūt piesardzīgiem, pat runājot par sankcijām, jo vēsture liecina, ka ekonomiskās un tirdzniecības sankcijas bieži ir nevis vājinājušas, bet stiprinājušas režīmus un ka tās faktiski ir kaitējušas iedzīvotājiem un galvenokārt nabadzīgākajiem no tiem. Kad mēs kā delegācija uzklausījām cilvēkus un dzirdējām liecības par sieviešu un minoritāšu tiesībām Irānā, viņi teica, ka varbūt būtu labāk, ja ieviestu simboliskas sankcijas, piemēram, sankcijas kultūras jomā.
Pēdējās dienās daudz cilvēku un inteliģences pārstāvju visā Eiropā mums raksta, aicinot UNESCO nerīkot Pasaules filozofijas dienu Teherānā Manuprāt, šīs saistības varētu uzņemties arī Parlaments, atceroties, ka Neda Agha-Soltan bija studente, kurai bija grāds filozofijā, un ka šis simbols varētu apvienot Eiropas Parlamentu, kad tas aicinās UNESCO rīkoties.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Pēdējās nedēļās mēs esam bijuši liecinieki tam, ka Irānas valdība jeb Irānas režīms izdara nopietnus cilvēktiesību un demokrātisko pamatbrīvību pārkāpumus.
Tādējādi Parlamentam un Eiropai tas vairs nav vienkārši attiecību jautājums ar valsti, kas nostādījusi savu kodolpolitiku ārpus pieņemtajiem noteikumiem un īpašas kontroles, kuru šajā jomā parasti nosaka starptautiskā sabiedrība. Ir parādījies kaut kas jauns, vai arī kaut kas vecs ir kļuvis aktuāls, un tas ir saistīts ar cilvēktiesību jautājumu, kas izraisa vēl lielākas bažas.
Esmu pārliecināts, ka Irānai varētu būt potenciāli daudz lielāka nozīme reģionā, kurā tā atrodas. Tomēr šim jaunajam tiesību pārkāpumu uzliesmojumam, manuprāt, vajadzētu kļūt mums un Augstajai pārstāvei par prioritāti. Valdības represīvie pasākumi nav apklusinājuši demokrātiskās disidentu balsis. Tagad ir piemērots laiks, lai starptautiskā sabiedrība aktīvi iesaistītos un sniegtu atbalstu tiem, kas pretojas režīmam un uzskata, ka pamattiesības ir jāievēro.
Tāpēc mums ir jābūt tur pastāvīgi klāt. Eiropas Parlamenta delegācijai, nosakot konkrētus mērķus, jādodas uz Irānu, lai apliecinātu solidaritāti ar Irānas demokrātiem, nevis lai kaut vai netīši atbalstītu Irānas valdības represīvos pasākumus. Manuprāt, mums tas vēl turpmāk jāpārrunā un jāsasniedz mērķis.
Monica Luisa Macovei
Es esmu nolēmusi lielāko savai runai atvēlētā laika daļu veltīt to cilvēku vārdu nosaukšanai, kuri, kā ziņo, ir apcietinājumā Irānā, un dažiem no tiem ir piespriests nāvessods par politiskā režīma kritiku un pilsoņtiesību aizstāvēšanu.
Ziņo, ka Ali Mehrnia, Parviz Varmazyari, Majid Rezaii, Alireza Nabavi, Ali Massoumi un Shirin Alavi Holi ir aizturēti un notiesāti uz nāvi par "moharebeh” - karu pret Dievu.
Trīsdesmit trīs sievietes, kas pieder pie "Sērojošajām Irānas mātēm”, kuru bērni ir nogalināti, pazuduši vai apcietināti pēcvēlēšanu vardarbībā, tiek vajātas.
Citas sievietes aktīvistes un viņu ģimenes ir apcietinātas: Atefeh Nabavi, Shabnam Madadzadeh, Mahsa Naderi, Fatemeh Ziaee Azad un Nazila Dashti.
Astoņi Cilvēktiesību korespondentu komitejas aktīvisti ir apcietināti: Saeed Kalanaki, Saeed Jalalifar, Shiva Nazar-Ahari, Kouhyar Goudarzi, Saeed Haeri, Parisa Kakayi un Mehrdad Rahimi. Vēl četri no viņiem slēpjas kopš tā laika, kad saņēma paziņojumu ierasties Irānas Izlūkošanas ministrijā: Hesam Misaghi, Saeed Habibi, Navid Khanjani un Sepeher Atefi.
Citi no Liberālo studentu un absolventu asociācijas ir apcietināti: Mehrdad Bozorg, Ehsan Dolatshah un Sina Shokohi.
Visiem šiem cilvēkiem kopīgs ir tas, ka viņi ir ziņojuši vai izteikuši bažas par stāvokli Irānā.
Ko Komisija vai Padome darīs, lai panāktu to personu atbrīvošanu, kas ieslodzīti politisku iemeslu dēļ? Kādu finansējumu Komisija nodrošina cilvēktiesību NVO, kas darbojas Irānā?
George Sabin Cutaş
(RO) Es personīgi uzskatu, ka ciešiem ekonomiskiem, kultūras un politiskiem sakariem starp Irānu un Eiropas Savienību ir liels potenciāls. Tomēr šis potenciāls paliek neizmantots. Attiecības starp Irānu un Eiropas Savienību sastopas ar lielām grūtībām, kad tiek skarti tādi jutīgi jautājumi kā Irānas kodolenerģijas programma vai cilvēktiesības.
Es uzskatu, ka Irānas pusei ir jāatsaucas uz Eiropas Savienības izteikto aicinājumu uz dialogu. Tās atteikšanās iesaistīties dialogā var tikai ierobežot ideju un zināšanu apmaiņu par abas puses interesējošiem tematiem. Man jums jāatgādina, ka Eiropas Savienība ir Irānas galvenā tirdzniecības partnere, un, tā kā Irānas mērķis ir pievienoties Pasaules Tirdzniecības organizācijai, ciešākas partnerattiecības tirdzniecībā ar Eiropas Savienību palīdzētu Irānai izpildīt šīs organizācijas standartprasības.
Tomēr, kamēr Irānas puse izrādīs nevēlēšanos sadarboties, konstruktīvs dialogs starp Irānu un Eiropas Savienību nebūs iespējams.
Salvatore Tatarella
(IT) Priekšsēdētāja kungs, baronese Ashton, dāmas un kungi! Aprakstot šīs lielās valsts stāvokli, kurai ir diža vēsture, diža kultūra un diža civilizācija, jūs, baronese, esat attēlojusi dramatisku ainavu.
Disidenti un opozīcija tiek apspiesti, pilsoņtiesības - ierobežotas, brīvības - pārkāptas, ir bažas izraisoša kodolenerģijas programma, un pastāv draudi Izraēlai un mieram.
Diemžēl es nesapratu, kādas iniciatīvas Eiropa gatavojas īstenot, lai izbeigtu šo situāciju un aizstāvētu mieru, brīvību un pilsoņtiesības. Es ceru, ka debašu secinājumos jūs varēsiet uzskaitīt dažus faktus un dažas iniciatīvas, dažas nostājas, kas jāpieņem, un varbūt jūs varēsiet atbildēt uz ierosinājumiem, ko izteica Scurria kungs.
Priekšsēdētāja kungs, no Parlamenta puses es esmu iekļauts delegācijā, kam bija ļoti grūti saņemt atļauju no Irānas valdības apmeklēt Irānu, un kas tad, kad, paužot protestu, bija jāatceļ apmeklējums, nespēja to izdarīt, un kam bija jāpiedzīvo arī negods, kad Irāna aizliedza šo apmeklējumu.
Es atbalstu dialogu ar Irānu, bet Itālijas parlamentam un delegācijai ir stingri jāpaziņo sava nostāja attiecībā uz to brīvību un tiesību aizsardzību, kuras ir apdraudētas.
Sari Essayah
(FI) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Irānas pašreizējā administrācija kliedzoši pārkāpj savu pilsoņu cilvēktiesības un mīda kājām to pamattiesības. Pēdējais pierādījums ir astoņu cilvēku slepkavība saistībā ar Ašuras notikumiem un tas, ka pieci opozīcijas pārstāvji pašlaik gaida nāves spriedumu.
Irānas pašreizējais režīms rada vislielākos draudus mieram pasaulē. Nav saprotams, kāpēc starptautiskā sabiedrība vēro notikumus no attāluma un mierīgi atļauj Irānas valdībai attīstīt militāru kodolprogrammu un neņemt vērā Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras viedokli. Šīs valsts pašreizējai vadībai ir atļauts atklāti draudēt iznīcināt citu Apvienoto Nāciju Organizācijas dalībvalsti, Izraēlu. Tā atbalsta Hezbollah teroristu grupējumu, kas aktīvi darbojas Libānā un Sīrijā.
Zināmā mērā šie notikumi atgādina to, kas notika pirms 60 gadiem. Mums nav jādomā, ko mēs būtu varējuši darīt citādi, lai mazinātu naidu. Tomēr, ja mēs šodien efektīvi rīkosimies, mēs varēsim panākt, lai nenotiktu tas pats.
Mums ir jāsāk ieviest ekonomiskas sankcijas pret Irānas administrāciju, cik drīz vien iespējams. Pašreizējā situācijā būtu labāk nesūtīt ES Irānas delegāciju uz šo valsti, jo šo apmeklējumu tikai izmantos mullas propagandas nolūkos. Atcerēsimies - problēma šajā gadījumā nav tā, ka viss ir slikti, bet tā, ka labais klusē.
Bogusław Sonik
(PL) Priekšsēdētāja kungs, pagājušā gada beigās mēs redzējām lielākos opozīcijas protestus Irānā pēc jūnija pēcvēlēšanu demonstrācijām, kad pie varas esošo prezidentu pasludināja par uzvarētāju. Sadursmēs ar drošības spēkiem astoņi cilvēki gāja boja, simtiem tika ievainoti un simtiem - apcietināti. Studentiem, kas atbalstīja opozīciju, uzbruka universitātes pilsētiņas teritorijā, un uz to reaģēja 88 universitātes profesori, vēršoties pie Ayatollah Ali Khamenei ar aicinājumu pārtraukt spēka lietošanu pret demonstrantiem.
Stāvoklis Irānā izraisa arvien lielākas bažas arī starptautiskā mērogā. Sankcijas pret Teherānas valdību apsver Vācija, kuras kanclere Merkel kundze ir teikusi, ka Irāna nav atsaukusies uz Rietumu priekšlikumu sadarboties jautājumā par kodolenerģijas programmas slēgšanu. Izraēlas premjerministrs ir aicinājis ieviest arī stingras starptautiskas sankcijas pret Irānu. Viņš uzskata, ka režīms, kas tiranizē savu tautu, var drīz apdraudēt visu pasauli.
Lai gan mēs ievērojam Irānas suverenitāti, mums stingri jāuzsver atbildība, kas gulstas uz šīs valsts vadītājiem par cilvēktiesību, politisko un pilsoņtiesību ievērošanu, un mums ir jāuzsver arī tas, ka, izmantojot tiesības izstrādāt savu kodolenerģijas programmu, Irāna nedrīkst apdraudēt starptautisko drošību. Pacietība, ko starptautiskā sabiedrība ir parādījusi, iesaistoties dialogā ar Teherānu, tagad ir izsīkusi. Pasaule nedrīkst kļūt par ķīlnieci Irānas pašreizējās vadības agresīvajai un provokatīvajai politikai. Spānijas prezidentūrai un diplomātiskajai vadītājai Ashton kundzei ir jāierosina sarunas par šo jautājumu ar Krieviju, lai iekļautu Maskavu kopējā politikā un izdarītu spiedienu uz Irānu.
Arnaud Danjean
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Ashton kundze! Ašuras dienas notikumi un asiņainās represijas pret nesenajām demonstrācijām Irānā ir parādījušas, ka bija liela kļūda mākslīgi nošķirt iekšējā režīma nežēlības pieaugumu no tā neelastīgās ārpolitikas, jo īpaši Irānas kodolenerģijas jautājumā.
Tāpēc papildu sankciju iespēja šķiet nenovēršama vai pat vēlama. Es vēlos uzzināt jūsu viedokli par iespējamo sankciju ieviešanas grafiku un veidu, lai mēs varētu skaidri saistīt Irānas iekšējos notikumus ar kodolenerģijas jautājumu.
Potito Salatto
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es nevēlos turpināt to iemeslu uzskaitījumu, kas izraisījuši mūsu nesaskaņas ar Irānas valdību.
Tā kā šeit par to nekas nav minēts, es uzsvēršu tikai vienu no visnopietnākajiem pilsoņtiesību pārkāpumiem attiecībā uz jauniešiem. Lai gan Irānas valdība ir parakstījusi Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju par bērna tiesībām, tā turpina izpildīt nāvessodu nepilngadīgajiem.
Pēc šīm debatēm es vēlos, baronese Ashton, pirmkārt, uzņemties uzdevumu formulēt Eiropas un Eiropas Parlamenta kopīgo pieeju notikumiem Irānā un, otrkārt, kopīgo pieeju parlamentu sadarbības delegācijas attiecībām ar Irānu, norādot, ka Irānai jāmaina sava nostāja.
Kopā ar saviem draugiem Scurria kungu un Tatarella kungu es oficiālā paziņojumā protestēju pret delegāciju, jo tā darīja zināmu, ka tā jebkurā gadījumā vēlas apmeklēt Irānu, lai gan iepriekš tā bija kategoriski pieprasījusi iespēju tikties un runāt ar opozīciju. No šā brīža es vēlos, lai delegācija sāk dziedāt citu dziesmu un izveido palīdzības, atbalsta un dialoga attiecības ar trimdā esošajiem opozīcijas pārstāvjiem, vismaz ar Myriam Rajavi kundzi, kas ir tipiskā situācijā. Tas ir jādara Eiropas Savienībai, nevis jāuzliek sankcijas.
Tunne Kelam
Priekšsēdētāja kungs, man jāsaka Ashton kundzei, ka baidos, ka mūsu cerības pārliecināt Irānas režīmu par mūsu bažām būs veltas.
Faktiski mums ir darīšana ar savu laiku pārdzīvojušu diktatūru, un tagad mums galvenā uzmanība jāvelta pārmaiņu iespējām. Režīms irst pa šuvēm, un Irānas tauta kopš jūnija ir drosmīgi parādījusi, ka tā neuzticas šai melīgajai un agresīvajai diktatūrai un neatbalsta to. Kāpēc mums jāturpina to atbalstīt?
Mums nopietni jāatbalsta pilsoniskā sabiedrība un demokrātiskā opozīcija, tostarp Nacionālā pretestības padome, kas ir vienīgā organizācijas, kura ir ierosinājusi skaidru demokrātisku programmu Irānas nākotnei bez kodolieročiem.
Alexander Alvaro
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Vācijas laikraksts Süddeutsche Zeitung šodien ziņoja, ka vakar, pirmdien, Teherānas prokuratūra pieprasīja nāvessodu pieciem opozīcijas pārstāvjiem. Pēc Amnesty International ziņām šie pieci opozīcijas pārstāvji ir 17 gadus vecais Ali Mehrnia, 54 gadus vecais Parviz Varmazyari, kā arī Majid Rezaii, Alireza Mabavi un Ali Massoumi. Ja ir tāds režīms kā Teherānas režīms, kas ir ne tikai anahronisks, bet arī vēršas pret saviem iedzīvotājiem ar nāvessodiem, nomētāšanu ar akmeņiem un citām metodēm, un mēs, Eiropas Savienība, neveicam vajadzīgos pasākumus, tad mēs padarām sevi par līdzvainīgiem - galvenokārt pret tiem, kas vēlas Irānā izveidot normālu sabiedrību, pret bērniem, kam jāaug apstākļos, kas stipri atšķiras no tiem, kādus mēs - kopā ar manu kolēģi, kas diemžēl vairs nav klāt, - vēlētos nākotnes sabiedrībai. Es vēlos dzirdēt stingru un skaidru valodu no Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos, un es vēlos dzirdēt ne tikai aicinājumus ieviest sankcijas pret Irānu, bet arī redzēt, kā šīs sankcijas tiek ieviestas.
Ulrike Lunacek
Priekšsēdētāja kungs, manuprāt, visiem šeit klātesošajiem ir skaidrs, ka Irānas režīms ir diktatorisks un krimināls režīms. Jautājums ir, kā pret to izturēties?
Es vēlos skaidri paziņot, ka atbalstu delegāciju, kas būtu devusies uz Irānas parlamentu. Veselu dienu šī delegācija būtu tikusies ar opozīciju un disidentiem. Tā būtu tos stiprinājusi. Viņi to vēlējās. Tāpēc man patiešām ir ļoti žēl, ka delegācijas apmeklējums nevarēja notikt.
Man ir viens konkrēts jautājums jums, baronese Ashton. Vairāki deputāti šeit runāja par sankcijām. Kā pieredzējis savas valsts parlamenta deputāts, kas daudz ir runājis ar cilvēkiem, es patiešām atbalstītu saprātīgas sankcijas, kas, piemēram, būtu vērstas pret atsevišķiem Revolucionārās gvardes locekļiem, ievietojot tos melnajos sarakstos, kuri liedz iebraukšanu Eiropā, vai arī pret citām konkrētām personām.
Es esmu pret sankciju uzlikšanu visai valstij, jo tas droši vien stiprinātu valdību, jo palielinātos nabadzība - piemēram, nebūtu iespējams dabūt benzīnu -, un tas palīdzētu balstīt režīmu, nevis vājināt to.
Struan Stevenson
Priekšsēdētāja kungs, es piekrītu Tunne Kelam un Alvaro kungam. Dialoga un sadarbības laiks ar Irānu ir sen pagājis.
Katru dienu ielās mirst cilvēki, protestējot pret šo fašistisko režīmu. Vēl tikai vakar, kā jūs dzirdējāt, Teherānas tiesa, kas safabricējusi nepatiesas apsūdzības, pieprasīja nāvessodu pieciem protestētājiem, kurus apcietināja Ašuras nemieru laikā 27. decembrī.
Tagad pietiek. Nekādu sarunu, nekāda izlīguma! Mums ir vajadzīgas stingras sankcijas. Tas ir vienīgais veids, kā parādīt parastajiem cilvēkiem Irānā, ka mēs atbalstām viņu protestus.
Niki Tzavela
(EL) Baronese Ashton, priecājos redzēt jūsu nosvērto stāju, kuras pamatā ir cieņa pret valsti ar tādu vēsturi un lepnumu kā Irāna. Irāna ir īpašs gadījums, un es priecājos, ka jūs izmantojāt diplomātisku pieeju, kas pazīstama kā "smalkā vara”, proti, no vienas puses sankcijas un no otras - dialogs. Es mudinu jūs turpināt dialogu.
Parasti valstīm, kas nosoda tādas valstis kā Irāna, Irāka un Afganistāna, ir ļoti attāls priekšstats par šo valstu kultūru un mentalitāti. Es ierosinu, lai jūs paplašinātu grupu, ko esat izveidojusi atklāta dialoga turpināšanai ar Irānu, pievienojot valstis, kam tradicionāli ir labas attiecības ar Irānu, piemēram, manu valsti Grieķiju, jo īpaši tagad, kad tai ir sociālistiska valdība. Reģions neizturēs vēl vienu karu. Un es runāju ne tikai par Izraēlas bažām par Irānas kodolenerģijas programmu, bet arī par Arābu Emirātu bažām. Turpiniet dialogu, un, manuprāt, mums būs panākumi.
Krisztina Morvai
(HU) Trīs īsi jautājumi. Pirmkārt, vadošo Irānas kodolenerģijas zinātnieku nesen noslepkavoja brutālā teroristu uzbrukumā. Kāds ir Eiropas Savienības viedoklis par šo gadījumu? Dīvaini, ka šodien tas netika pieminēts. Man ir ļoti žēl, ka tas ir noticis. Otrkārt, kāpēc Irānas kodolpotenciāls ir lielāka problēma un rada lielākus draudus mieram nekā, teiksim, Izraēlas kodolpotenciāls? Kāpēc ES arī tam nepievērš uzmanību? Treškārt, 2006. gadā Ungārijas tā laika sociālistiski liberālā valdība pavēlēja šaut uz miermīlīgu demonstrantu pūli. 14 cilvēki guva acu ievainojumus. Daudzi no viņiem kļuva akli. Par spīti mūsu atkārtotiem pieprasījumiem ES atsacījās tad un vēl arvien atsakās izskatīt šo lietu. Kāda ir starpība? Tā nepievērš uzmanību arī simtiem politisko ieslodzīto, kas atradušies cietumos Ungārijā. Pat šodien vairāki duči politisko ieslodzīto atrodas cietumā Ungārijā. Pateicos par uzmanību un gaidu jūsu atbildi.
Mariya Nedelcheva
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Ashton kundze! Irānas opozīcijas līdera brāļa dēla Seyed Ali Mousavi nāve un viņa līķa pazušana ir viens no daudzajiem traģiskajiem piemēriem, kas parāda pašreizējo Irānas Islāma Republikas sērgu.
Irānas režīma likumība pēc aizdomīgajām vēlēšanām pagājušā gada jūnijā, maigi izsakoties, ir apšaubāma. Tādējādi mūsu uzdevums ir, cik vien iespējams, atbalstīt Irānas pilsoniskās sabiedrības pretošanās kustību. Ashton kundze, jūs varat būt droša, ka Parlaments jūs pilnā mērā atbalstīs, noraidot šādu rīcību.
Es vēlos uzsvērt, ka, turpinot noliegt opozīcijas nozīmi, Irānas režīms nespēs pārliecināt mūs par gribu strādāt Irānas tautas labā. Opozīcijas tiesības pastāvēt un brīvi konkurēt ar citam partijām, pieļaujot, lai tā pārstāv uzskatu dažādību Irānas sabiedrībā, būtu pozitīvi simptomi, uz kuriem mēs esam ilgi gaidījuši. Tomēr mēs tos Irānā nevaram saskatīt.
Protams, pašlaik daudzi uzskata, ka Irānas režīms spēj ņemt vērā demonstrantu aicinājumus un starptautiskās sabiedrības vēlmes, lai ieviestu demokrātiskas pārmaiņas. Eiropai jābūt par galveno liecinieci tiesiskumam.
Piotr Borys
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Ashton kundze! Irāna ir galvenā valsts, kas ietekmē miera nostiprināšanos visā pasaulē un daļā Tuvo Austrumu. Protams, nav apstrīdams tas, ka mums jāaizstāv cilvēktiesības un apņēmīgi jāpauž mūsu bažas par opozīcijas tiesību pārkāpumiem, kas turpinās jau vairākus mēnešus. Tomēr es gribu teikt, ka Eiropas Savienībai, pirmkārt, ir aktīvi jāīsteno programma, kas vērsta pret kodolieročiem, jo Irāna, kuras rīcībā ir kodolieroči, apdraudētu lielu Tuvo Austrumu teritoriju.
Turklāt mēs zinām, ka kūdīšana uz revolūciju Jemenā un atbalsts Hamas Gazas joslā un al-Qaeda Afganistānā arī ir Irānas politikas inspirēts. Attiecībā uz to visvairāk ir vajadzīgs zināms līdzsvars, un, manuprāt, Saūda Arābijai arī varētu būt svarīga nozīme. Manuprāt, mēs redzēsim ļoti aktīvu dialogu un iesaistīšanos šajā jautājumā no Ashton kundzes puses.
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētāja kungs, šajā jautājuma es kā vienmēr vēlos norādīt, ka mēs Eiropā faktiski atzīstam tikai individuālu atbildību un principa pēc noraidām vispārējas aizdomas. Esmu pārliecināts, ka, būdama angliete, baronese Ashton labprāt vēlēsies tādās situācijās kā šī vērsties pret vainīgajiem ar blokādi, bet ne pret visu tautu, kas atrodas šādā situācijā, bet nav pie tās vainīga. Mums ir jātiecas pēc sarunām. Mans jautājums ir šāds: vai jūs redzat potenciālas kontaktpersonas dialogam Irānā, ar kurām jūs varētu tikties, lai risinātu nopietnas un objektīvas pārrunas pienācīgā politiskā veidā?
Andrew Henry William Brons
Es neaizstāvu ājatollu režīmu Irānā, nedz arī viņu nedemokrātisko nostāju, bet es teikšu divas lietas: pirmkārt, nevardarbīga vārda brīvība tiek apspiesta pat Eiropā un pat ES dalībvalstīs. Turklāt aktivitātes un notikumus Irānā ciniski izmanto Amerikas Savienotās Valstis un tās sabiedrotie, lai kūdītu uz karu pret Irānu, un, manuprāt, šāda reakcija būtu pilnīgi nesamērīga.
Catherine Ashton
Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos un Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Priekšsēdētāja kungs, manuprāt, šīs bija ārkārtīgi svarīgas un laikus organizētas debates, pirmkārt, tāpēc, ka mēs esam vēlreiz apliecinājuši Eiropas Savienības uzticību būtiskajām cilvēktiesību vērtībām.
Patiešām, mūsu dialogā ar Irānu mēs neprasām neko citu kā vien to, lai viņi pilda starptautiskos nolīgumus, ko viņi labprātīgi un brīvprātīgi ir parakstījuši, un tā ir mūsu pamatnostādne, risinot šos jautājumus, un deputāti, nosaucot atsevišķas personas un aprakstot notikumus Irānā, ir uzsvēruši jautājumus, kas mums rūp visvairāk.
Deputāti ir arī norādījuši, ka beigās, kā jūs, Gualtieri kungs, teicāt, dialogam ir jābūt nenovēršamam. Ir svarīgi, lai mēs turpinātu piedāvāt "jēgpilna dialoga” pieeju. Un es to daru, atzīstot, ka mans priekšgājējs Javier Solana sešus gadus bija iesaistījies dialogā, piedāvājot turpināt debates, tātad dialogu, kas ir nevis attaisnojums bezdarbībai attiecībā uz Irānu, bet drīzāk līdzeklis, ar ko nodrošināt, ka varam izmantot šīs attiecības, lai sasniegtu to, ko uzskatām par svarīgu.
Un kā daļa no šīs stratēģijas sarunas par uzņemšanu Pasaules Tirdzniecības organizācijā, kas ilgu laiku nav devušas nekādus rezultātus, varētu būt veids, kā izraisīt debates un diskusijas un sniegt atbalstu, lai palīdzētu režīmam virzīties uz priekšu.
Daudzi deputāti ir izteikušies par sankciju svarīgumu, jo īpaši, manuprāt, par saprātīgām un gudrām sankcijām - šajā brīdī, kad mēs sākam domāt par to, ko darīt turpmāk un kā mums vajadzētu rīkoties, un kad apsveram sankciju iespējamību, ir ārkārtīgi svarīgi apzināties, ka sankcijām jābūt īpaši vērstām un paredzētām, lai sasniegtu to, ko vēlamies, jo neviens Parlamentā nevēlas redzēt Irānas parastos iedzīvotājus ciešam sankciju dēļ.
Tāpēc šīs debates ir ļoti svarīgas un mums tajās jāiegulda enerģija un laiks. E3+3 augstākā līmeņa vadītāji sestdien tikās Ņujorkā, un mums bija iespēja iesaistīties dialogā par šo jautājumu, protams, arī ar Krieviju.
Kā jau teicu, nav šaubu, ka, izmantojot dialogu, mēs vēlamies attīstīt saprātīgas attiecības ar Irānu, bet, ja Irāna tās galu galā noraida, tad saskaņā ar mūsu divvirzienu politiku rodas jautājums par sankcijām, un patiešām, minētās sanāksmes sekas ir tādas, ka jau tiek apsvērti piemēroti turpmākie pasākumi.
Šo jautājumu pirmdien apspriedīs arī Ārlietu padome, un daļēji tāpēc es ļoti vēlējos dzirdēt godājamo deputātu viedokļus, jo es gatavojos arī šīm diskusijām.
Runājot par delegācijas došanos uz Irānu, jūs, Lochbihler kundze, patiešām esat šīs delegācijas priekšsēdētāja. Ir ļoti svarīgi, ka oficiāli šis apmeklējums vēl nav atcelts. Manuprāt, būtu noderīgi apsvērt, vai mums vajadzētu to īstenot. Es ceru, ka tikšanās notiks drīz, lai turpinātu dialogu.
Šā Parlamenta darbības rezultātā 2010. gada vidū Euronews sāks pārraides farsi valodā. Tas ir svarīgi arī no saziņas viedokļa, jo mums jālieto saziņas līdzekļi un tehnoloģijas efektīvi.
Nevajadzētu domāt par piekļuves bloķēšanu, jo tad mēs vienlaicīgi bloķētu piekļuvi informācijai, ko cilvēki vēlas iegūt, un, manuprāt, mums tas ir jāņem vērā.
Godājamie deputāti ir skaidri izteikušies, ko viņi vēlas, lai mēs apsvērtu attiecībā uz nākotni. Kā jau teicu, E3+3 jau izskata šīs iespējas. Mums ir Ārlietu padome. Es esmu norādījusi, ka mēs vēlamies gudras, saprātīgas sankcijas, apsverot šo divvirzienu pieeju. Es esmu skaidri pateikusi un turpinu skaidri teikt, ka esmu atvērta un gatava dialogam - un savos ievadvārdos es raksturoju šīs lielās valsts potenciālu -, bet mēs to sakām, saprotot, ka nedrīkstam turpināt izmantot dialogu, lai izvairītos no rīcības.
Man jābeidz, sakot, ka mani pārsteidza frāze, ko prezidents Obama lietoja sava runā, saņemot Nobela prēmiju, - viņš teica, ka, apsverot saistību turpināšanu, mēs secinām, ka "saistībām ar represīviem režīmiem trūkst sašutuma gandarījumu sniedzošās skaidrības. Bet [..] neviens represīvs režīms nevar iet jaunu ceļu, ja tam neatstāj vaļā durvis”.
Durvis uz šo jēgpilno dialogu ir vaļā, lai virzītos uz priekšu, bet, to sakot, es pilnīgi apzinos to divvirzienu ceļu, ko sagatavoja mani priekšgājēji, un uzskatu, ka tas ir vienīgais, pa kuru jāiet.
Priekšsēdētājs
Dārgie kolēģi, šīs diskusijas jau ilgst no plkst. 15.00 līdz plkst. 20.00, t. i., piecas stundas. Es ierosinu piecu minūšu pārtraukumu, lai Augstā pārstāve un visi citi, kas atradās šajā sēžu zālē un turpinās atrasties tajā, varētu iegūt atelpu, un mēs turpināsim plkst. 17.35: pēc piecām minūtēm no šā brīža.
Geoffrey Van Orden
Priekšsēdētāja kungs, pirms mēs dodamies pārtraukumā, es vēlos sniegt kādu informāciju. Baronese Ashton, jūs runājāt par Irānas delegāciju. Delegācijai bija jādodas uz Irānu no 8. līdz 10. janvārim, bet šo delegācijas apmeklējumu atcēla. Faktiski to atcēla Irānas iestādes.
Daudzi no mums gribēja panākt, lai delegācijas apmeklējumu atceltu vēl agrāk - lai gan delegācijas priekšsēdētāja nepievērsa mums uzmanību - tāldarbības raķešu izmēģinājumu, demonstrantu apšaušanas un citu traucējumu dēļ, kas notika Ziemassvētku laikā. Tāpēc sniedzu informāciju, ka delegācijas vizīte ir atcelta un ka Parlamentam tā bija jāatceļ daudz agrāk.
Priekšsēdētājs
Van Orden kungs, nemaz nezināju, ka mums ir arī informācijas sniegšanas procedūra. Es ļāvu jums runāt, bet, lai izturētos taisnīgi pret visiem citiem, jāsaka, ka Reglaments to neparedz.
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks februāra sesijas laika Strasbūrā.
(Sēdi pārtrauca plkst. 17.30 un atsāka plkst. 17.35)
