Integreret havpolitik (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Meissner for Udvalget om Transport og Turisme om en integreret havpolitik (IMP) - evaluering af gjorte fremskridt og nye udfordringer -.
Gesine Meissner
Hr. formand, fru Geoghegan-Quinn, mine damer og herrer! Jeg ville ønske, at mødesalen var fyldt til bristepunktet, ikke af hensyn til mig, eller fordi det her er min første betænkning, men på grund af emnet, der er ukendt for mange, men som ikke desto mindre er yderst vigtigt.
Der er nok ikke mange, der har hørt om en integreret havpolitik, men det er et afgørende emne for os alle, for det er faktisk sandt, at vores fremtid ligger i havet. 70 % af jordens overflade består af vand. Befolkningstallet er stigende - ikke i Europa, men i resten af verden - og i 2050 vil det være nået op på 9 mia. Jorden bliver for lille, og mange eksperter har allerede bemærket oceanernes store potentiale. Målet må nu være at bevare havenes ressourcer for de kommende generationer ved hjælp af den integrerede havpolitik.
Hidtil har man kun udforsket 10 % af oceanerne og deres ressourcer, men vi har allerede 50 000 produkter, der stammer fra havet. Der arbejdes nu på at fremstille energi af havet og på at udtrække råvarer til lægemidler, kosmetik og industri. Mens vi udvikler vores overordnede havpolitik, er det vigtigt at sørge for, at havet ikke slår igen, sådan som det gjorde i en opsigtsvækkende roman af bestseller-forfatteren Frank Schätzing. Vi har en chance for at gøre havøkonomien til det største vækstområde i vores økonomi under ét. EU's kystlinje er på 23 000 km, og en tredjedel af befolkningen bor ved havet. Grøn skibsfart og offshoreenergi er områder, hvor Europa besidder en stor ekspertise, der kan udvikles yderligere. Derfor har vi brug for en integreret indfaldsvinkel, så vi kan nå alle disse mål gennem stor omhu.
Hvilke enkeltområder omfattes af den integrerede havpolitik? Det første af disse områder er transport. Skibsfart kan beskrives som kraftværket i den europæiske transport, da 95 % af den globale handel og 40 % af den interne europæiske handel transporteres til søs via havne med forbindelser til baglandet og logistikken. Man forventer en yderligere vækst, og derfor skal vi i særdeleshed sørge for, at vi kan nedbringe emissionerne ved at udvikle grønnere skibe. Det næste område er skibsbygning. Som tidligere nævnt har vi stor ekspertise på dette område. Vi skal sikre os, at vi bruger denne ekspertise konstruktivt med henblik på at bevare eksisterende job og skabe nye.
Selvfølgelig omfatter havpolitik også fiskeri og akvakultur. Fisk er ikke kun en fødevarekilde. Akvakultur er også det område inden for landbruget og fiskeriet, der har de største vækstrater. Det er vigtigt, at vi husker på det.
På energiområdet sker der en del i og omkring havet. Vi har olie- og gasledninger samt olieplatforme og offshorevindmølleparker, og der er allerede planer om at udstyre tankskibe med sejl, så de kan reducere deres energiforbrug med 20 % ved hjælp af vindenergi. Bølgekraft er et område med fremtidspotentiale, og mikroalger, der kan anvendes som biomasse, repræsenterer en næsten ubegrænset energikilde.
På forskningsområdet er der fokus på at anvende blå bioteknologi til udvikling af lægemidler. Der findes allerede smertestillende midler og lægemidler til malariabekæmpelse, og i øjeblikket arbejdes der på at fremstille lægemidler mod kræft.
Kystbeskyttelse er et vigtigt emne, der også er omfattet af den integrerede havpolitik. Vores kyster trues af stormfloder, og vi er nødt til at beskytte dem, ikke kun mod tidevandet, men også mod olie, pirateri og smugleri. Vi skal også løse problemet med asylansøgere i Italien.
Endelig er vores kyster naturligvis også meget populære turistmål, og vi arbejder på at udvikle et bæredygtigt turistkoncept for kystlinjen.
De kan se, at der er mange enkeltområder, der alle sammen har noget med vand at gøre. Formålet med den integrerede havpolitik er en omhyggelig og harmonisk udvikling af disse områder gennem et samarbejde. Mange mennesker er ikke klar over det, men det er utrolig vigtigt.
EU har allerede skabt store resultater på dette område, men der skal gøres endnu mere. Derfor har jeg i denne betænkning ikke så meget fokuseret på de enkelte områder, men primært på udviklingen i de seneste år siden offentliggørelsen af blåbogen fra 2007, på det, der fortsat skal udvikles, og på det, der skal fortsættes. Det er disse områder, jeg kort vil nævne igen i min konklusion.
Máire Geoghegan-Quinn
Hr. formand, mine damer og herrer! Først vil jeg sige, at min kollega, kommissær Damanaki, på vegne af Kommissionens formand, hr. Barroso, deltager i en vigtig konference i Portugal om marine anliggender og havpolitik, og hun beklager, at hun ikke kan være til stede i dag.
Jeg vil imidlertid først sige, at denne forhandling er et bevis på havpolitikkens betydning. Jeg vil gerne lykønske ordføreren, fru Meissner, med denne udmærkede betænkning.
Kommissionen glæder sig over denne fortrinlige betænkning og dens rosende omtale af vores integrerede havpolitik. Denne betænkning er ikke kun en statusoversigt. Den opstiller også en ambitiøs, omfattende og detaljeret vision for havpolitikkens fremtid. Det er ikke første gang under drøftelserne af en integreret havpolitik, at Parlamentet er gået i spidsen med et godt eksempel. Betænkningen er produktet af et beundringsværdigt samarbejde på tværs af flere udvalg, hvilket giver demokratisk legitimitet til vores politik. Den afslører også nye horisonter, ikke mindst med nationale og regionale parlamenters og myndigheders kærkomne medvirken til at gøre vores integrerede havpolitik til en ægte og relevant operativ politik, der vil skabe flere job samt job af en bedre kvalitet.
Kommissionen er overbevist om, at de politiske krav i denne betænkning vil få positive konsekvenser for den fremtidige havpolitik af tre vigtige årsager.
For det første indeholder de en fremsynet tilgang til Europa 2020-strategiens maritime dimension og en bæredygtig vækst i maritime sektorer og kystområder.
For det andet vil de vise vejen mod nye politiske mål, hvor Kommissionen og Parlamentet bør samarbejde. Det drejer sig bl.a. om Europas holdning til modvirkning af klimaændringer i kystområder samt til bæredygtig turisme i kystområder, støtte til en grønnere, mere sikker og mere konkurrencedygtig skibsfart gennem det fælles havområde uden grænser og en yderligere indsats vedrørende søfartssikkerhed og ulykkesforebyggelse.
For det tredje indeholder denne betænkning et sammenhængende og konstruktivt sæt forslag til fremtidige foranstaltninger.
Jeg ser meget frem til at høre parlamentsmedlemmernes synspunkter under denne forhandling.
Werner Kuhn
Hr. formand, fru Geoghegan-Quinn! Først vil jeg gerne takke fru Meissner for det, der i ordets egentligste forstand er et integreret arbejde, ikke kun fordi det vedrører den integrerede havpolitik, men også fordi det omfatter alle specialområderne. Med hensyn til fiskeri vil jeg gerne endnu en gang sige, at fiskeri og akvakultur selvfølgelig udgør en væsentlig del af den integrerede havpolitik. Det er også vigtigt for mig endnu en gang at nævne, at vi i EU producerer omkring 2 mio. t fiskevarer og akvakulturprodukter, men at vi forbruger 8 mio. t.
Vi er en af verdens største eksportregioner for fiskevarer. Derfor står vi over for særlige udfordringer med hensyn til beskyttelse af vores ressourcer. Et afgørende punkt i denne henseende er som tidligere nævnt den maritime fysiske planlægning. Det er vigtigt for os at identificere prioriteterne. Fangstpladser og beskyttede områder har bestemt høj prioritet sammen med skibsfartsruterne og i denne forbindelse naturligvis også søfartssikkerheden. Der skal naturligvis udvises særlig agtpågivenhed i de meget travle sejlruter.
Vi har talt meget om vedvarende energi. Offshorevindmølleparkerne, der opstilles i stort antal for at generere energi, skal også medtages ud fra både et fiskerimæssigt og et søfartssikkerhedsmæssigt perspektiv. Det er en stor udfordring. Der er endnu et emne, som jeg gerne vil bringe på bane i denne forbindelse. Vi skal fremme forskning og udvikling inden for fangstmetoder. De 50 mio. EUR, som Kommissionen stiller til rådighed, er ikke nok, og dette budskab vil jeg gerne bede fru Geoghegan-Quinn om at tage med tilbage til Kommissionen.
Den integrerede havpolitik slutter selvfølgelig ikke ved Europas grænser. Vi er nødt til at samarbejde med vores naboer. Vi behøver blot at tænke på Island og Færøerne og det, der er sket der i de seneste år, samt på Middelhavsområdet, Libyen og Egypten, der udgør en stor udfordring.
Georgios Stavrakakis
ordfører for udtalelsen fra Regionaludviklingsudvalget. - (EL) Hr. formand, fru kommissær! Bæredygtig udnyttelse af havmiljøet har afgørende betydning for hele Europas bæredygtighed og vækst - og i særdeleshed for lande, hvis økonomier er direkte forbundet med havet.
En afbalanceret vækst i basissektorer såsom fiskeri og akvakultur, energi, transport og turisme kan sikre borgernes faglige fremtid og indtægt. Fra et regionaludviklingsmæssigt synspunkt er det helt afgørende at bruge territorial samhørighed som et nyt grundlag for en videre integration af det indre marked. For den maritime sektor betyder det, at man yderligere skal fremme de korte skibsruter og sikre bedre forbindelser mellem de perifere maritime regioner og øer samt mellem dem og fastlandet og de økonomiske kraftcentre. Det er helt afgørende for at sikre social, økonomisk og territorial samhørighed.
Den innovative tilgang, der blev vedtaget under den integrerede havpolitik er også vigtig, og den har erstattet den enkeltvise tilgang til havpolitikker. Udnyttelsen af synergier er til dobbelt gavn for EU-borgerne: Den forbedrer resultaterne og sparer penge.
Georgios Koumoutsakos
for PPE-Gruppen. - (EL) Hr. formand! Den integrerede havpolitik er livsvigtig for EU. Vi har brug for den for fuldt ud at udnytte en af Europas grundlæggende fordele: den stærke maritime tradition. Strategimålet med en integreret havpolitik er en styrkelse af Europas ledende stilling inden for maritim forskning og teknologisk udvikling i sektorer som f.eks. skibsbyggeri, udnyttelse af maritime ressourcer og udviklingen af offshoreenergikilder gennem en bedre koordinering af politikker vedrørende havet.
Den integrerede havpolitik skal støtte den europæiske skibsfart, der er uovertruffen i verden, så den kan spille en ledende rolle på internationalt plan. Derfor skal vi sikre skibsfartens konkurrenceevne som et værdifuldt aktiv. Det er yderst vigtigt for Europa. Derfor skal vi søge global anvendelse af de internationale løsninger, der blev vedtaget af Den Internationale Søfartsorganisation - der skal have en suveræn rolle.
Fru Meissners betænkning analyserer og understreger med rette betydningen af havforvaltning, havovervågning og maritim fysisk planlægning. Der er imidlertid en ufravigelig betingelse for alt dette: overholdelse af De Forenede Nationers havretskonvention. Derfor er betænkningens punkt 25, hvori Europa-Parlamentet opfordrer kyststaterne i alle havområder - og især i Middelhavsområdet - til at løse spørgsmålene om grænsedragning på grundlag af De Forenede Nationers havretskonvention, utrolig vigtig. Betænkningen fremhæver de eksklusive økonomiske zoners enorme betydning for Europa. Jeg vil gerne lykønske fru Meissner med hendes flotte arbejde og med samarbejdet med os og takke alle skyggeordførerne for deres indsats. Samtidig har jeg imidlertid som varm forkæmper for den europæiske skibsfarts konkurrenceevne alvorlige personlige forbehold og bekymringer vedrørende det ændringsforslag, som fru Meissner stillede for nogle få dage siden.
Knut Fleckenstein
Hr. formand, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne lykønske fru Meissner med hendes betænkning og takke hende for hendes store indsats. Vi deler tilgangen i denne betænkning, der ikke sætter fokus på sektorstrukturen af havpolitikken i de enkelte medlemsstater, men som i stedet fremhæver betydningen af at koordinere havpolitikken i og på tværs af medlemsstaterne.
Hvis vi ser på fremtiden, vil vi se, at den tilgængelige plads i vores have og oceaner bliver mere begrænset. Oceanerne er transportruter, kilder til råmaterialer og energi samt leverandører af levnedsmidler og vandreservoirer. Den økonomiske udnyttelse af oceanerne er stigende, hvilket medfører en stigende indvirkning på miljøet. Der vil opstå interessekonflikter, og vi bliver nødt til at løse dem gennem en effektiv koordinering i og imellem landene.
Det er ikke muligt at kommentere alle emner, men jeg vil gerne kort nævne svovlemissionskontrolområderne. Jeg havde ikke til hensigt at gøre grænserne mindre restriktive. Når Kommissionen fremlægger sin undersøgelse, bliver vi i stand til at sige, i hvilket omfang grænserne vil resultere i et skift fra søtransport til vejtransport - specielt i Nordsøen og Østersøen. Så kan vi drøfte emnet yderligere. De grundlæggende betingelser for konkurrencen i EU mellem nord og syd skal imidlertid forblive på samme niveau. Det skal også være et af Kommissionens mål.
Der er ét punkt, som vi ikke er helt tilfredse med. Vi har længe talt om skibsbygningsindustriens strategiske betydning i Europa. Vi har også sagt, at innovation er yderst vigtig for denne industri og dens overlevelse. Vi har brug for en koordineret strategi for vores politik for skibsbygningsindustrien. Efter min mening var medlemsstaternes opfordring til at sætte finansiering til side til skibsbygning også meget vigtig, men den har ikke fået opbakning fra de Liberale og de Konservative. Hvordan skal vi støtte den europæiske skibsbygningsindustri? Floskler og de bedste ønsker for arbejdstagerne på de europæiske skibsværfter, der frygter for deres job, er ganske enkelt ikke nok. Vi Socialdemokrater forventer bedre foranstaltninger og bedre forslag på dette område.
Izaskun Bilbao Barandica
for ALDE-Gruppen. - (ES) Hr. formand! En tredjedel af EU-borgerne bor i kystområder. EU er verdens største søfartsmagt. En integreret politik i tråd med målsætningerne i Europa 2020-strategien vil medvirke til at styrke vores lederskab.
Dette kræver imidlertid en global og tværsektoriel politik, der tager hensyn til alle civilsamfundsaktører samt strategier og ansvar hos lokale og regionale myndigheder i kystområderne. Vi skal fortsat betragte vores kyster og have som en mulighed.
Derfor skal vi yderligere styrke vores bæredygtige fiskeripolitik og lytte til problemerne hos de folk, der lever af havet, og som for øvrigt er en yderst ansvarlig sektor. Vi skal styrke sikkerhedspolitikken, så man kan beskytte fiskerfartøjer, der opererer under europæiske aftaler. Det er ensbetydende med bekæmpelse af piratvirksomhed og følgelig en styrkelse af Atalanta-operationen.
Vi skal vise vores fulde engagement i den strategisk vigtige skibsbygningsindustri, der befinder sig i en vanskelig tid på grund af konkurrence fra Sydøstasien, og som har brug for og forventer en solid EU-støtte, som der i øjeblikket er noget galt med.
Vi skal udvikle motorveje til søs for at reducere CO2-udledningen og fremme udviklingen af vedvarende energikilder.
Innovation, interinstitutionelt samarbejde, passende finansielle instrumenter og en klar definition af Europas strategi for alle involverede sektorer vil sætte os i stand til at opnå en økonomisk, teknisk og bæredygtig udvikling og forske i en grad, der muliggør oprettelse af job på højt niveau samt beskyttelse af noget, vi alle interesserer os for og ønsker at holde i live: havet.
Keith Taylor
Hr. formand! Jeg vil gerne på Verts/ALE-Gruppens vegne takke ordføreren, fru Meissner, for at have udarbejdet og udviklet denne betænkning side om side med de andre politiske grupper.
Da 71 % af jordens overflade er dækket af vand, giver det god mening at forsøge at udvikle en integreret havpolitik. Europa har selvfølgelig 305 000 km kystlinje.
Det var Kommissionens hensigt tilbage i 2009, da den annoncerede en mere bredspektret politik inden for områder som f.eks. søtransport, havmiljø, regionalpolitik og fiskeripolitik.
I dag ser vi svaret fra Udvalget om Transport og Turisme på denne friske retning i form af fru Meissners betænkning. Vi støtter denne betænkning. Det er et nyttigt skridt i den rigtige retning hen imod en bæredygtig udvikling af vores maritime ressourcer.
Vi mener imidlertid, at der fortsat er lang vej igen. Vi glæder os over betænkningens forslag om havforvaltning, havområdeinititativer og -strategier, maritim fysisk planlægning og overvågning, maritime forskningsrammer samt observations- og datanet og en fond til skibsfartsinfrastruktur.
Jeg er særlig glad for, at betænkningen nu omfatter integration af reduktionsmål for CO2-udledning samt støtte til vedvarende sol- og vindenergi om bord på fartøjer.
Med hensyn til afstemningen senere i dag vil jeg i særdeleshed bede medlemmerne om at støtte ordførerens ændringsforslag om at medtage muligheden for at inkludere emissionshandelsordninger i EU's og IMO's regler.
Det var et spørgsmål, hvor Transportudvalget stod splittet med 20 stemmer på hver side, så det er helt rimeligt, at fru Meissner har sendt det til afstemning i plenarforsamlingen i dag.
Jeg vil bede medlemmerne om at udvise klarsyn og stemme for ordførerens ændringsforslag, der anerkender, at disse foranstaltninger har deres plads blandt vores bredere strategiske målsætninger om reducerede CO2-udledninger og Europa 2020-projektet.
Struan Stevenson
Hr. formand! Jeg glæder mig over udviklingen af en integreret havpolitik, der knæsætter og styrker principperne om subsidiaritet, konkurrenceevne og bæredygtig anvendelse af havressourcer. Jeg støtter imidlertid ikke genoplivelsen af et europæisk kystvagtkorps. Det er tidligere blevet forkastet. Jeg finder det unødvendigt og alt for dyrt i en tid med en stram finanspolitik.
Jeg mener også, at et direktiv om maritim fysisk planlægning er en unødvendig luksus, der efter min mening ikke vil føje merværdi til den aktuelle samarbejdsproces mellem medlemsstaterne.
I denne forbindelse vil jeg også nævne effekten på kyst- og småfiskeri af offshore vind-, bølge- og tidevandsenergiprojekter kombineret med udpegelsen af havbeskyttelsesområder. Vi kan ikke bare slå streger på kort og udpege enorme områder med kystfarvand som havbeskyttelsesområder eller som områder, der skal bruges til vedvarende energi. De fiskere, der beskæftiger sig med småfiskeri, kan ikke arbitrært fordrives uden fuld høring. Udpegelsen af sådanne områder skal foregå ved en bottom-up-metode og ikke ved en topstyret proces, og interessenterne skal høres.
Jaromír Kohlíček
for GUE/NGL-Gruppen. - (CS) Hr. formand! Det er ikke første gang, vi diskuterer den integrerede havpolitik i EU, men det er fortsat meget vanskeligt at forlige beskyttelsen af miljø, fiskeri, transport, energi, industri, videnskab og forskning og at indlejre de forskellige aspekter af udvikling i en enkelt plan. Kommissionens beretning besvarer spørgsmålet om gennemførelsen af handlingsplanen i blåbogen fra 2007. Det fremgår af betænkningen, at 56 ud af 65 foreslåede foranstaltninger er igangsat eller færdiggjort - generelt som retsakter af Kommissionen eller Rådet.
For indlandsområder prioriterer man imidlertid at forbinde havpolitik med en politik om en bedre og mere rationel anvendelse af de europæiske vandveje; se punkt 40 i betænkningen. Her fokuseres der traditionelt på Rhinen, Maas og det tilhørende system af vandveje i Frankrig, Belgien, Nederlandene og Tyskland inklusive forbindelsen mellem Rhinen, Main og Donau. Desværre har denne indsats efterladt den centrale del af Donau efter Wien samt Elbens bifloder oven for Magdeburg i skyggen. Brugen af disse vandveje til trafik diskuteres langt sjældnere, og investeringer i forbedring af farbarheden er af perifer interesse for Kommissionen og Rådet. Det er bestemt en skam, da disse vandvejes store energipotentiale forbliver uudnyttet, mens der lægges unødvendigt pres på udvidelsen af terminaler i havnebyer, der overfører gods fra skibe til jernbaner og veje, mens flodhavnene har ledig kapacitet.
Ud over at forbinde skibs-, jernbane- og vejtrafik er det selvfølgelig også nødvendigt i bund og grund at se på spørgsmål om naturbeskyttelse og energiudnyttelse i kystområder. Her er det fornuftigt at stille flere spørgsmål ud over dem, som fru Meissner stiller i betænkningen, om to andre emner: forholdet mellem sø- og flodtransport og forbindelsen mellem dem.
Jeg glæder mig over betænkningens snesevis af foranstaltninger. Jeg vil understrege behovet for en konsekvent anvendelse af den tredje maritime pakke. I punkt 21 mener jeg, at arbejdet med miljømæssigt forsvarlige løsninger på rengøringen af olietankskibe og bortskaffelsen af gamle skibe er et centralt initiativ for at undgå forurening. Emnets aktuelle status er ynkværdig. Jeg er enig i betænkningen fra Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre.
Anna Rosbach
Hr. formand! Jeg vil gerne takke fru Meissner for en velfunderet og omfattende betænkning, som der næppe kan føjes noget til. Jeg er ligesom hun en stor tilhænger af sammenhæng mellem politikområder, tværfaglige forskningsprogrammer og nye udfordringer, men mest af alt beskæftiger problematikken omkring forurening af vore have mig.
Vi vedtager så mange betænkninger i dette hus, at de er glemt kort efter vedtagelsen, desværre. Og derfor vil jeg gerne minde Kommissionen om en tillægsprotokol, som Parlamentet vedtog den 26. januar i år, altså for næsten ni måneder siden. Den omhandler dannelsen af et samarbejde EU-landene imellem til bekæmpelse af katastrofer i det nordøstlige Atlanterhav. Et emne, som også min kollega fru Meissner omtaler i punkt 4 i sin betænkning. Indtil dags dato har jeg intet feedback fået fra Kommissionen om emnet, hverken om der er taget skridt hen imod at danne et sådant samarbejde eller beredskab medlemslandene imellem, eller om Kommissionen måske agter selv at oprette et EU-beredskab. Og alt sammen på trods af den netop overståede oliekatastrofe i Den Mexicanske Golf og truslen fra de alt for gamle og rustne olieboringer i Nordsøen. Så nu spørger jeg - igen - Kommissionen: Hvor bliver katastrofeberedskabet af for vore have? Eller skal der først ske noget alvorligt, før Europa vågner op?
Franz Obermayr
(DE) Hr. formand! Tiden er ved at løbe ud med hensyn til vores oceaner. Hvis vi fortsætter med at ødelægge dem med den nuværende frekvens, ender vi med at ødelægge os selv, da 70 % af verdens ilt produceres af havflora. Det er ikke nok at fremme miljøbeskyttelsen i EU, sådan som vi altid forsøger, da vind og bølger som bekendt ikke respekterer grænser.
Derfor forstår jeg ikke, hvorfor vi ikke indfører klare bestemmelser, når rige industrilande kan sende deres miljøproblemer til udviklingslandene. Efter min mening har vi brug for særlige bestemmelser for ophugning af skibe. Skibe med tonsvis af asbestforurenet affald sendes fra Europa til ophugning i Indien, Bangladesh og Pakistan, hvor de forurener hele kyststrækninger. Det kommer imidlertid alt sammen tilbage til os i form af forurenede fisk og skaldyr, der ender på vores tallerkener via fødekæden. Vi har ikke engang nævnt arbejdstagerne i disse lande, der risikerer deres liv som følge af utilstrækkelige sikkerhedsforanstaltninger. En dag, et skib, et dødsfald. Sådan beskriver ophugningsarbejderne i den indiske by Alang deres farlige job.
Vi har heller ingen klare bestemmelser vedrørende dybhavsboring. I denne forbindelse vil jeg gerne fremhæve det meget positive træk fra hr. Öttinger, der forsøger at indføre sikkerhedsbestemmelser for boreplatforme.
Der er ingen bestemmelser for travle sejlruter som f.eks. Bosporusstrædet, hvor der ikke engang er indført lodstvang endnu. Store tankskibe passerer dagligt gennem dette stræde.
Et andet positivt træk, som jeg gerne vil nævne, er det faktum, at nogle rederier spiller en aktiv rolle i beskyttelsen af miljøet og havdyrene. Et italiensk rederi har f.eks. installeret et system, der forhindrer dets skibe i at kollidere med hvaler. Det vil være en meget god idé, hvis EU støtter sådanne positive foranstaltninger truffet af private selskaber.
Ville Itälä
(FI) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren for hendes udmærkede arbejde og specielt hendes korrekte syn på Den Internationale Søfartsorganisations beslutning om svovlemissioner. Forhåbentlig vil Kommissionen rent faktisk tage hensyn til denne beslutning, der i dag simpelthen skal vedtages enstemmigt af Europa-Parlamentet.
IMO's beslutning var forhastet og uden forudgående vurdering af omkostninger eller indvirkninger på miljøet. EU bør ikke gentage IMO's fejl. Hvis der opstilles forskellige emissionsgrænser for nord og syd, vil det føre til konkurrencefordrejning og fordrejning af reglerne i EU. Emissionsgrænserne skal være ens. Jeg er helt sikker på, at det vil være i strid med EU's konkurrencelovgivning, hvis det fortsætter.
Hvad vil det f.eks. betyde for mit land? Det vil betyde, at industrien kommer til at stå med en årlig ekstraregning på ca. 1 mia. EUR. Finske job er i fare, skønt vi gør vores yderste for at øge antallet af job i EU. Vi taler om Europa 2020-strategien, men vi træffer andre beslutninger, der fjerner disse job.
Fragt til Finland overføres til russiske skibe, der derefter kører godset til Finland i lastbiler, fordi Rusland ikke vil ratificere IMO's beslutning. Det kan næppe være det, som EU ønsker. Svenskerne har sagt, at de vil begynde at overføre gods fra skibe til lastvogne. Det vil derfor være en dårlig beslutning for miljøet og en dårlig beslutning for fremtidige europæiske job. Forhåbentlig forstår Kommissionen Europa-Parlamentets enstemmige beslutning i dag.
Guido Milana
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke ordføreren. Når det handler om integreret havpolitik, skal vi gå ud over de gode intentioner og sætte ny fart i en strategi, der repræsenterer en vej til vækst og udvikling i EU og opvejer det enorme tidsspilde i forebyggelsen af miljøkatastrofer og i kampen mod klimaændringer og forurening.
Tidligere på dagen mindede hr. Pirillo Europa-Parlamentet om endnu en katastrofal begivenhed, der fandt sted forleden i byen Paola i Calabrien. Kommissionen skal bevise, at den gør en reel indsats, og at den ikke bare bruger sine forvaltningsinstrumenter, men faktisk gennemfører målrettede lovgivningsforanstaltninger og på behørig vis lærer af fortidens fejl, der skyldtes en tilgang, der ofte var for sektororienteret.
Vi er helt klar over, at det er en meget kompliceret proces, men vi befinder os på et vanskeligt og krævende tidspunkt, hvor der ikke er plads til uopmærksomhed, og hvor der er brug for passende investeringer og delte forvaltningsmekanismer både på interinstitutionelt plan og i det internationale samarbejde om regionale havområder, hvor Middelhavet skiller sig ud på grund af dets indviklede jurisdiktion.
Derfor vil det fortsat være vigtigt at se forvaltningen af Middelhavsområdet som et aktiv, der deles af alle kyststater på basis af princippet om fælles arv. Ellers vil den stadig omsiggribende praksis med ensidige erklæringer af eksklusive økonomiske zoner eller lignende i Middelhavet både være i strid med De Forenede Nationers havretskonvention og underminere tanken om effektiv delt forvaltning.
I denne forbindelse vil jeg påpege, at Libyens anvendelse af denne fortolkning for blot en måned siden resulterede i et væbnet angreb på et europæisk fiskefartøj, og det ville være forkert at påstå, at det kun er en sag mellem Italien og Libyen.
Corinne Lepage
(FR) Hr. formand! Først vil jeg rette en stor tak til ordføreren, fru Meissner, for hendes udmærkede betænkning og i særdeleshed for hendes udmærkede samarbejde med den tværpolitiske gruppe om have og kystanliggender, som jeg er formand for, og som gennem fru Meissners embedsførelse kunne sikre vedtagelsen af ændringsforslag vedrørende spørgsmål af stor betydning for dets medlemmer.
Denne betænkning giver os mulighed for at projicere os selv ind i fremtiden, hvilket er meget vigtigt, sådan som situationen er i dag.
Vi er fast besluttet på at se to ting i en integreret havpolitik. For det første prioriteres bevarelsen af hav- og kystmiljøet. Der findes allerede et rammedirektiv, men andre instrumenter skal forstærkes, specielt med hensyn til integreret kystzoneforvaltning og maritim fysisk planlægning.
Vi skal udnytte de næste tre år til at etablere en ægte fællesskabspolitik på dette område, som vil sætte os i stand til at slå bro over dette kunstige skel mellem instrumenter for landet og instrumenter for havet, da vores medborgere ellers ikke vil forstå det. Vi forventer derfor en del af fru Damanaki på dette område.
Det andet punkt er blå vækst. Vi er alle meget tiltrukket af den, og vi forventer, at undersøgelsen fra Generaldirektoratet for Maritime Anliggender og Fiskeri vil afklare, hvilke aktivitets- og beskæftigelseskilder vi kan forvente.
Jeg vil gøre Dem opmærksom på det projekt, der er døbt "Vasco de Gama", og som er iværksat af de maritime regioner, og jeg takker fru Meissner for at have taget hensyn hertil.
Isabella Lövin
(SV) Hr. formand! Den integrerede havpolitik er en velkommen strategi, da vores have er indbyrdes forbundet, og da alle sektorer, der udnytter havene, har en kombineret effekt på havmiljøet. Det betyder, at det ville være katastrofalt og uansvarligt fortsat at træffe beslutninger vedrørende havmiljøet uden at tage hensyn til den kumulative effekt på havmiljøet af fiskeri, opmudring, skibsfart, vind- og bølgekraft, turisme og andre aktiviteter.
Havstrategi-rammedirektivet udgør miljøsøjlen af den integrerede havpolitik, og det fastslår, at alle medlemsstater skal have opnået en god miljøstatus for vores have i 2020. Hvis det skal være muligt, skal medlemsstaterne hurtigst muligt gennemføre en form for havforvaltning, der integreres i praksis, og der skal være et fælles beslutningscenter.
Jeg vil give Dem et eksempel på, hvor galt tingene kan gå, når de forskellige brugere af havet styres af forskellige myndigheder og forskellige love. I det sydlige Kattegat i Sverige er Sverige og Danmark blevet enige om at beskytte torskens gydepladser i et desperat forsøg på at beskytte de sidste tilbageværende torskebestande. For nylig besluttede en anden myndighed i Sverige, at Falkenberg kommune skulle have lov til at dumpe enorme mængder af klapmateriale fra havnene i havet, netop på torskens gydepladser.
Medlemsstaterne har nu pligt til at skabe en god miljøstatus for havene inden 2020. Det er kun muligt, hvis man samordner de beslutninger, der påvirker havene, og gennemfører maritim fysisk planlægning.
Maritim fysisk planlægning vil også sætte os i stand til mere præcist at se, hvem der har en interesse i havene og ønsker at udnytte dem, samt til at præcisere, at de samme regler skal gælde for alle. Fiskerivirksomhederne skal også gennemføre miljøvirkningsvurderinger, og de skal følge princippet om bedste praksis. De skal også overholde forsigtighedsprincippet på præcis samme måde, som når der er tale om gasledninger på havbunden eller vindmølleparker.
Det ville være et meget stort skridt i den rigtige retning.
Marek Józef Gróbarczyk
(PL) Hr. formand! Betænkningen om integreret havpolitik får os til at tænke os bedre om, og den kræver, at vi bliver mere opmærksomme på emnet. Den korte præsentation af betænkningen i medfør af forretningsordenens artikel 48, de reducerede muligheder for at stille ændringsforslag, hvilket strider mod reglerne, samt forkastelsen af de fleste ændringsforslag fra Kommissionen, fylder os ikke med optimisme eller håb om, at Udvalget om Transport og Turisme vil gribe den integrerede havpolitik an på en helt ansvarlig måde.
Lad os huske på, at søfartsindustrien i EU befinder sig i en enorm krise. Industrien ødelægges af dumping og konkurrence fra Det Fjerne Østen og af billige operatørers overtagelse af rederier. Det sker på grund af en manglende europæisk integreret havpolitik. Vi står over for en krise inden for skibsbygningsindustrien. Jeg vil tilføje, at de to største skibsværfter i mit hjemland lukkede for nylig, og at det skete under pres fra Kommissionen og efter en ineffektiv indsats fra den polske regerings side. Det har skabt en enorm økonomisk migration samt øget arbejdsløshed. Jeg vil derfor appellere til, at den integrerede havpolitik får en hensigtsmæssig opmærksomhed, og at emnet håndteres på en fuldt ansvarlig måde.
João Ferreira
(PT) Hr. formand! Det store antal aktiviteter og sektorspecifikke politikker vedrørende havmiljøet - fra fiskeri til søtransport og inklusive bl.a. turisme, energi, videnskab og teknologi - kræver en integreret politik, der fremmer en gavnlig sammenkædning af alle disse områder inden for rammerne af havmiljøets bæredygtighed og de tilhørende økosystemers bevarelse. Det er tilfældet, fordi specifikke lokale og regionale elementer har afgørende betydning inden for dette forhold, og effekterne af denne integrerede politik bliver også følt på dette niveau. Ud over at blive gennemført skal det også defineres på dette niveau og involvere de kystsamfund, der arbejder med havmiljøet, som bringer det til live, og som afhænger af det. Vi må heller ikke glemme den nødvendige fælles vision eller det afgørende samarbejde i betragtning af, at oceanerne og havene er indbyrdes forbundne og indbyrdes afhængige af hinanden.
Ethvert EU-initiativ på dette område skal beskytte de enkelte medlemsstaters suverænitet og beføjelser med hensyn til forvaltningen af deres territorialfarvande og eksklusive økonomiske zoner, samtidig med at det bidrager til at fremme de ressourcer, der findes der som en del af deres endogene potentiale og deres komparative fordele.
Blandt andre ting, såsom fremme af havforskning og udvikling af forskellige aspekter af maritim teknologi og ingeniørarbejde i form af f.eks. skibsbygning, skal en omfattende vision for en integreret havpolitik omfatte følgende: fremme af en mere miljømæssig bæredygtig søtransport samt havneinfrastruktur som en del af deres offentlige forvaltning; fremme af fiskeri, der sikrer en modernisering af sektoren og dens miljømæssige bæredygtighed og socioøkonomiske levedygtighed; tilstrækkelig og uafhængig finansiering, der ikke fjerner ressourcer fra Den Europæiske Fiskerifond; og endelig de yderste regioners rolle og særlige karakteristika.
Nick Griffin
(EN) Hr. formand! Inden man tager imod råd fra en ekspert, er det klogt at undersøge hans fortid og tjekke, om han er kompetent. Betænkningen om integreret havpolitik er delvist Fiskeriudvalgets arbejde, så inden man køber dets storslåede ordninger, er det umagen værd at kaste et kritisk blik på EU's generalieblad vedrørende forvaltning af havene. Det vil nødvendigvis betyde, at man skal vurdere situationen i de tidligere suveræne britiske farvande, der hemmeligt blev underlagt bureaukratisk europæisk kontrol i 1973, da næsten 70 % af de såkaldte EU-fiskebestande faktisk er britiske fiskebestande.
Hvordan har vores fisk og fiskere klaret sig under den fælles fiskeripolitik? Tallene fortæller os langt mere end de fine ord i denne betænkning. 88 % af EU-bestandene er overfiskede sammenlignet med et globalt gennemsnit på ca. 27 %. 30 % af vores fiskearter er nu officielt under de sikre biologiske grænser, fordi der er for få tilbageværende voksne fisk til at sikre en normal reproduktion. Under den fælles fiskeripolitiks forfærdelige kvotesystem kastes næsten en mio. t døde fisk hvert år ud i Nordsøen alene. I mellemtiden har den industrielle støvsugning af arter som f.eks. tobis ført til store fald i bestandene af fuglearter som f.eks. lunder.
Det står lige så slemt til syd for Europa. Vestafrikanske fiskere, hvis livsstil har været opretholdt i generationer, tvinges til at gå over til menneskesmugling, fordi EU-registrerede fartøjer har medvirket til en voldsom overfiskning af deres farvande.
Det er på tide, at EU erkender, at dets generalieblad inden for havforvaltning er det dårligste i hele verden og et typisk eksempel på fællesskabets tragedie - det fænomen, hvor delte ressourcer altid udnyttes hensynsløst, fordi alle de mådeholdende stilles ufordelagtigt af de skrupelløse.
Det er på tide at føre kontrollen med havene og fangstpladserne tilbage til de selvstændige nationer, hvis resultater har vist dem i stand til at håndtere et sådant ansvar. Når det drejer sig om de to tredjedele af EU's farvande, som EU har fisket til udslettelse, er det ensbetydende med den britiske nation og britiske fiskere.
Luis de Grandes Pascual
(ES) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne lykønske ordføreren, fru Meissner. Vi har haft forskellige og tilmed modstridende holdninger, men hun har fundet kompromisløsninger, der gør det muligt for os at stå sammen om dette vigtige emne i dag.
Udvalget om Transport og Turisme har besluttet, at alle havene skal beskyttes ensartet, da enhver anden løsning vil resultere i illoyal konkurrence.
Vi accepterer flertallets ønske om en retsstilling med ensartede regler for hele EU, skønt jeg ikke vil forskåne medlemmerne for det faktum, at en sådan løsning også helt klart resulterer i en vis uretfærdighed.
Det er tydeligt, at Østersøen, Nordsøen og den Engelske Kanal er mere forurenet, og efter min mening skal svovlovervågningen intensiveres.
Foranstaltningerne til reduktion af transporttiden og godshåndteringen i havnene er bestemt positive initiativer. Jeg vil ikke desto mindre gentage, at vi skal arbejde videre med denne sag. Hvis ikke vi resolut liberaliserer vores havne, vil de ikke være i stand til at udvikle den centrale rolle, de skal spille i samspillet mellem transportformer.
Ønsket om at fremme en CO2-reduktionsstrategi, der skal ændre specifikke konsekvenser af klimaforandringen, bør også hilses velkommen.
Efter min mening er det en god betænkning, der skal vedtages. Men vi må ikke glemme, at baggrunden for denne betænkning er den alvorlige katastrofe, der ramte Den mexicanske Golf.
I denne henseende opfordres Kommissionen til at vurdere, om det er nødvendigt i forbindelse med revisionen af reguleringen af det europæiske søfartssikkerhedsagentur at styrke agenturets rolle ved gennemførelsen af forebyggende kontroller samt oprydningsopgaver efter kulbrinteudslip. Efter min mening er det en nødvendig reform, og der bør anvendes den nødvendige bemyndigelse til at støtte disse opgaver.
Saïd El Khadraoui
(NL) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne starte med at takke fru Meissner for hendes udmærkede arbejde og for den måde, hvorpå hun har formået at skabe bred enighed om sin betænkning. Som koordinator for min gruppe vil jeg også gerne benytte lejligheden til at hylde vores tidligere kollega, hr. Piecyk, der desværre døde for to år siden, og som udførte et banebrydende arbejde her i Europa-Parlamentet med at konkretisere en integreret europæisk havpolitik, hvilket vi i dag kan bygge videre på.
Det er helt klart en kompleks sektor med mange aspekter, og vi skal derfor gøre meget for at nå vores mål. Vi skal først og fremmest bringe fornyet dynamik ind i sektoren ved at indføre effektive strukturer og passende foranstaltninger. Denne sektor giver trods alt mange job i hele Europa, både direkte og indirekte, og den er helt afgørende for udviklingen af vores kyst- og havneområder.
Strukturen har allerede været nævnt, og det gælder også europæiske strukturer. Det europæiske søfartssikkerhedsagentur skal virkelig styrkes og tildeles en større rolle og udstyres med passende kompetencer og ressourcer. Spørgsmålet om oliekatastrofen og olieboring har også været oppe at vende. Hvad det angår, bør det efter min mening være klart, at enhver efterfølgende ændring af kompetencerne bør styrke det europæiske søfartssikkerhedsagenturs position. Det europæiske søfartssikkerhedsagentur bør også spille en vigtig rolle for at fremme samarbejdet mellem nationale inspektionstjenester, kystovervågningstjenester osv. i medlemsstaterne.
Der er selvfølgelig også nogle store miljømæssige udfordringer. Skibsfarten skaber mere forurening end nødvendigt. Der er derfor fortsat plads til forbedring. Vi taler om svovlstandarder, der bør være ens alle steder, og om et emissionshandelssystem - og jeg opfordrer Kommissionen til virkelig at fastholde presset i Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) i denne henseende. Vi har selvfølgelig også brug for en effektiv fysisk planlægning.
Afslutningsvis vil jeg sige, at jeg også finder det vigtigt at tage skridt på socialt plan for at forbedre professionens image blandt unge mennesker.
Britta Reimers
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Integreret havpolitik er et fremsynet område. Oceanerne udnyttes i stadig højere grad til transport, maritime økonomiske aktiviteter, offshoreenergi og fiskeri, og udviklingen af disse områder skal koordineres. Den tilgængelige plads er begrænset, og derfor skal de forskellige maritime sektorer indtage en ansvarlig og betænksom holdning til samarbejde. Udnyttelsen og beskyttelsen af havene må ikke stride mod hinanden. Disse to områder er indbyrdes afhængige af hinanden, fordi oceanerne kun kan støtte os, hvis de er sunde. Jeg vil gerne fremhæve det positive samarbejde mellem de lande, der grænser op til Østersøen, og som samarbejder om at fremme en dynamisk udvikling af fiskeriet, miljøet, infrastrukturen og turismen i kystområderne. Vi skal fortsat fokusere på fiskerisektoren, der befinder sig i en svag position, og som ofte nedprioriteres, men som er et vigtigt element af kystøkonomien, fordi den forsyner os med fødevarer.
Jeg vil gerne lykønske fru Meissner med denne positive betænkning.
Elie Hoarau
(FR) Hr. formand! Efter min mening viser betænkningen tydeligt havmiljøets udfordringer med hensyn til fiskeri, akvakultur, transport, turisme, energi, minedrift og biologiske ressourcer samt forskning i klimaforandringer. Der er plads til store forbedringer, og havmiljøet bør sikres, beskyttes og forbedres på en holdbar måde, da den menneskelige races fremtid afhænger af det. I betænkningen bemærkes også med rette, at EU er verdens førende søfartsmagt, og at regionerne i dets yderste periferi sørger for, at det er verdens største eksklusive økonomiske zone.
I lyset heraf er det EU's ansvar at gennemføre en ambitiøs politik, en vigtig havpolitik. Hvis ikke verdens førende søfartsmagt gør det, hvem skal så gøre det? Det skal imidlertid siges, at beslutningen ikke er særlig vidtgående i denne henseende. Man kan ikke påstå, at man er verdens førende politiske beslutningstager med bare 50 mio. EUR.
Afslutningsvis vil jeg sige, at skønt regionerne i den yderste periferi har en anerkendt strategisk position på grund af deres tilstedeværelse i alle oceaner, havde det været fornuftigt at lade dem spille en ledende rolle i en større strategi for oceanerne. Det tog ordføreren desværre ikke op, hvilket jeg beklager.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Hr. formand, fru kommissær! Oceanerne og havene udgør 70 % af planetens overflade, det var her livet opstod, og i hele menneskets historie har de været en kilde til føde via fiskeri samt et kommunikationsmiddel mellem folk og kulturer via maritim handel. Det er her vi finder oprindelsen til traditionelle maritime aktiviteter, nemlig fiskeri og transport.
Havet får nu en ny rolle i den globaliserede verden som en geostratisk og geopolitisk scene, der giver Europa en central rolle. Desuden lever vi nu i den såkaldte periode med nye anvendelsesmuligheder for oceanerne såsom udnyttelse af deres energi, mineralressourcer og genetiske ressourcer, som sammen med fiskeri og maritim transport kræver et holistisk perspektiv og en samordnet indsats. Faktisk har fru Meissner forsøgt at give et indtryk heraf, og det vil jeg gerne lykønske hende varmt med.
Det er vigtigt, at EU planlægger det europæiske maritime rum og anvendelsen heraf, navnlig af kystregionerne og i endnu højere grad af de fjernest beliggende regioner. Hvis den integrerede maritime politik skal blive større end summen af dens enkelte dele - og for her at fokusere på fiskeri - er det vigtigt, at denne aktivitet repræsenteres i klyngerne af maritime aktiviteter, så ønsker kan indarbejdes i et samarbejde, og problemerne som følge af overlappende interesser i forbindelse med udnyttelsen af det maritime rum kan overvindes.
På dette område er det for at leve op til de beslutninger, der blev truffet på Johannesburg-topmødet i 2002, vigtigt at beskytte de marine biogeografiske regioner, der er mest følsomme ud fra et biologisk synspunkt, og at fremme bæredygtigt fiskeri ved hjælp af stadig mere selektive metoder. Det er derfor vigtigt at sikre, at der oprettes tværpolitiske instrumenter, som bringer de forskellige maritime sektorer sammen under hensyntagen til deres respektive krav og specifikke karakteristika med hensyn til udnyttelse af det maritime rum.
Beskyttelse af oceanerne er en moralsk forpligtelse, som vi har over for os selv og over for fremtidige generationer.
Spyros Danellis
(EL) Hr. formand, fru kommissær! Næsten alle civilisationer i Europas historie har været baseret på havet. I dag kræver Lissabontraktaten nye politikker og redskaber for at nedbringe konflikter, fremme dynamiske synergier og fjerne unfair konkurrence for at beskytte miljøet og skabe arbejdspladser. Den integrerede maritime politik kræver en tværsektoriel, global strategi for bæredygtig udvikling af kyst- og øområder samt havene.
Et grundlæggende redskab til en fornuftig afgrænsning af anvendelserne af havet er grænseoverskridende, maritim fysisk planlægning. Vi må tilskynde til vedtagelse af enkelte, integrerede maritime ledelsesstrukturer på regionalt plan og til udvikling af strategier for EU's maritime makroregioner. Vi må se på tankerne om oprettelse af en europæisk kystvagt med henblik på en effektiv integreret havovervågning
Endelig kan ingen være uenig i, at skibsfartsindustrien skal bidrage til at nedbringe udledningerne af kuldioxid. Vi må udøve et koordineret pres for globale IMO-regler, da jeg frygter, at en ensidig beslutning fra Europas side om at oprette en emissionshandelsordning for skibsfarten ville få katastrofale følger for den europæiske skibsfart ved at hindre en egentlig løsning, nemlig internationale regler, og skibsfart er en international aktivitet frem for nogen ikke at forglemme
Debora Serracchiani
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg er fru Meissner taknemmelig for hendes betænkning om en integreret havpolitik, og jeg er enig med hende i, at der er behov for at styrke den maritime transport og skibsbygningsindustrien, for at beskytte kystregionerne og for at fremme innovations- og forskningsaktiviteter.
I dag spiller maritim transport en fundamental rolle i handel. Som følge heraf må vi fremme samarbejde mellem små og store havne, der ligger i det samme havområde, og som kan fremme en mere flydende handel. For at sikre intermodalitet må vi desuden investere i havne og tørdokinfrastruktur, navnlig i havne, der kan forbindes via europæiske korridorer.
Endelig mener jeg, at det er vigtigt ikke at overse et andet spørgsmål, nemlig havnesikkerhed. Alle foranstaltninger i tilknytning til sikkerhed I alle europæiske havne skal harmoniseres, så vi bedre kan beskytte maritim transport og forhindre unfair konkurrence i at skade de havne, der rent faktisk skal afholde større udgifter for at garantere et højere sikkerhedsniveau.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Hr. formand! Udviklingen af en integreret havpolitik er et absolut krav i lyset af tidligere tiders fragmenterede tilgang, der førte til ineffektivitet og konflikter på dette område. I fru Meissners betænkning gentages Parlamentets synspunkt om indførelse af en integreret, sammenhængende og fælles beslutningsprocedure i forbindelse med oceaner, have, kystområder og maritime sektorer. Den integrerede havpolitik fremmer en tværsektoriel tilgang til forvaltning af havene ved at bidrage til at identificere og anvende synergiområder mellem EU's politikker, som hører under dette område.
Forslaget til forordning indebærer et program, der vil fungere som en stabil ramme for opretholdelse af den støtte, der er ydet til initiativer på dette område og vil resultere i en mere sammenhængende udnyttelse af ressourcer til udvikling af havene og kystområderne. Desværre var den eneste bæredygtige og gennemførlige finansieringsmetode i det aktuelle økonomiske klima det beskedne finansielle bidrag fra EU. Alligevel håber jeg, at denne finansieringsmetode vil gore det muligt at realisere målene for den integrerede havpolitik på kort og mellemlang sigt.
Luís Paulo Alves
(PT) Hr. formand! Den intelligente vækst, der slås til lyd for i Europa 2020-strategien kan kun opnås, hvis vi på en intelligent måde mobiliserer de forskellige potentialer, der ligger i den europæiske mangfoldighed.
EU har den største eksklusive økonomiske zone i verden med 25 mio. km2. Vi har 32 000 kilometer kystlinje, hvor en tredjedel af vores befolkning bor. Kysten frembringer 40 % af vores bruttonationalprodukt og 95 % af vores udenrigshandel. Disse seneste tal burde foranledige Kommissionen og Rådet til at handle, da man ikke kan opnå den intelligente vækst, der er afgørende for Europa 2020-strategiens succes, uden en integreret europæisk havpolitik.
Jeg vil navnlig gerne henlede opmærksomheden på den potentielle biogenetiske og mineralske rigdom, som dybhavet og havbunden indeholder, og som vi ved så lidt om. Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på behovet for at øge forsknings- og udviklingsindsatsen på disse områder.
Michael Theurer
(DE) Hr. formand, fru Geoghegan-Quinn, mine damer og herrer! Vi må bevare verdens oceaner som et økosystem. Oceanerne og begrebet globalisering udelukker ikke gensidigt hinanden. Skibsruter er vigtige for vores velstand, fordi de er verdenshandlens arterier. Der skal gøres meget i denne forbindelse for at sikre, at vi beskytter miljøet, og at vores transportruter er sikre.
I fremtiden vil vi også skulle sikre vores råstofforsyning. Videnskabsfolkene forudsiger, at værdifulde råstoffer kan findes på havbunden og i selve havet. Det vigtige hensyn ligger i at udvinde dem på en miljøvenlig måde.
Det tredje aspekt, jeg gerne vil se på, er forbindelsen mellem oceanerne og de indre vandveje. Jeg mener, at det er vigtigt at etablere en forbindelse med transport ad indre vandveje. Udviklingen af Donau spiller en vigtig rolle i denne henseende. Som den længste flod i EU i kombination med Rhin-Main-Donau-kanalen, kan den forbinde Sortehavet med Nordsøen. Vi bør skabe en forbindelse mellem en integreret havpolitik og indre vandveje.
Gerard Batten
(EN) Hr. formand! Det burde ikke overraske nogen, at EU ønsker at integrere havpolitikken, ligesom det ønsker at integrere alt andet i Europa på alle områder af livet og den offentlige politik.
Jeg spurgte i 2007 det britiske Marine and Fisheries Agency, hvor mange fisk der fanges i britiske farvande. Jeg fik at vide, at vi ikke kan identificere britiske farvande. De identificeres nu som en del af EU farvande. Så Det Forenede Kongerige har altså ikke længere sine egne territorialfarvande.
Måske er det passende at drøfte dette i dag, fordi det, som bekendt er 205-års-dagen for slaget ved Trafalgar den 21. oktober 1805, hvor admiral Lord Nelson og mange andre modige mænd gav deres liv og døde, for at Storbritannien kunne forblive et frit og uafhængigt land. Nelsons sidste ord inden han døde var "Gudskelov, at jeg har gjort min pligt". Medlemmer af Europa-Parlamentet fra UKIP vil gøre deres pligt her i eftermiddag og stemme imod dette.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand! Vi ved stadig alt for lidt om marine økosystemer, og mange områder af især dybhavet er blot hvide områder på vores kort. Havene og oceanerne udgør imidlertid en af dette århundredes største udfordringer, og ikke blot fordi de forsyner os med føde og protein. Deres rolle i vores klimasystem og dermed deres bidrag til menneskeracens velfærd bør ikke undervurderes.
Great Barrier Reef viser, at marine økosystemer kan regenerere, hvis der gennemføres de nødvendige miljøbeskyttelsesforanstaltninger. I revets beskyttede områder er fiskebestanden vokset med mellem 30 % og 75 % på blot to år. Da over 40 % af verdens befolkning lever under 100 km fra havet og derfor kan rammes af en tsunami, glæder jeg mig meget over planen om at gennemføre en fælles europæisk katastrofeforebyggelsesstrategi for vores kystområder. Fastsættelsen af forskellige emissionsgrænser i EU farvande strider imidlertid imod den integrerede havpolitik, der sigter mod at tage alle faktorer i betragtning. Vi må være konsekvente på dette område.
Petru Constantin Luhan
(RO) Hr. formand! Den integrerede maritime politiks betydning er uomtvistelig i en situation, hvor EU er verdens største maritime magt, og 40 % af EU's BNP produceres omkring havene og i kystområderne. Ved gennemførelsen af målene med disse politikker skal der lægges særlig vægt på de specifikke regionale karakteristika ved havene omkring Europa. Alle maritime områder er unikke og kræver individuel opmærksomhed for at opnå en bæredygtig balance med dets brugere.
Samtidig må vi sikre, at denne politik vil modtage passende finansiering i planlægningen af den kommende programmeringsperiode, hvorved der indføres en ny strategi, der sigter mod at fremme en optimal udvikling af alle maritime aktiviteter på en bæredygtig måde, som vil omfatte alle havområder. Dette vil gøre det muligt for os at opnå langt større fordele, samtidig med at miljøbelastningen mindskes.
Kriton Arsenis
(EL) Hr. formand, fru kommissær! Ordførerne og medlemmerne har talt indgående om indholdet af den integrerede maritime politik. Jeg vil gerne fokusere på spørgsmålet om skibsfartens emissioner. Det vil helt sikkert ikke blive nogen let opgave, men vi må indarbejde skibsfartens emissioner i planerne om at nedbringe de samlede emissioner. Hvis dette skal være effektivt, skal det gøres til en prioritet i en international IMO-aftale. Hvis en sådan aftale ikke kan nås, så må vi naturligvis seriøst overveje at vedtage regionale foranstaltninger på EU-plan. Som hr. Danellis sagde, vil dette ikke være nogen nem opgave, og hvis vi skal have en chance for succes, må vi følge luftfartsindustriens eksempel.
Disse foranstaltninger skal anvendes på grundlag af handelsskibenes anløbshavn, og vi må afgøre, hvordan emissionerne skal beskattes. Emissionshandelsordningen har vist sig at være ret kompliceret og ineffektiv. Vi må finde en enkel og effektiv løsning. Måske en kulstofafgift eller andre hybride metoder, som er enkle og effektive.
Werner Kuhn
(DE) Hr. formand! Jeg vil gerne endnu en gang fremhæve EU's transportstrategi. Vores mål er at flytte varer fra vejene til havet og at skaffe effektive og miljøvenlige transportmidler. På visse områder af skibsfarten må vi dog ikke fastsætte vores miljømål så høje som områderne med svovlemissionskontrol i Østersøen og Nordsøen, ellers vil transportomkostningerne stige dramatisk. Hr. Itälä og hr. Fleckenstein har allerede nævnt dette. Jeg vil gerne opfordre fru Geoghegan-Quinn til at evaluere den undersøgelse, der er ved at blive udarbejdet, omhyggeligt. Vi ønsker ikke at flytte transport fra havet tilbage til vejene, og vi ønsker fair konkurrence i Nordeuropa, i EU og i Middelhavsområdet. Det er et af de grundlæggende krav.
Jeg vil også gerne sige, at den maritime sikkerhed bør spille en større rolle i en integreret havpolitik med hensyn til de meget befærdede skibsruter og stræder. I f.eks. Kadetrenden og i Bosporusstrædet bør der, som en af mine kolleger har nævnt, være tvungen lodspligt. På de steder, hvor store tankskibe passerer og yderst komplekse laster transporteres, vil lodspligt øge de maritime sikkerhedsniveauer.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hr. formand! Skibsfarten og skibsbygningsindustrien bidrager væsentligt til EU-landenes økonomiske velstand og leverer værdifulde tjenesteydelser til den europæiske og globale industri og til forbrugerne.
Jeg vil gerne lykønske fru Meissner med hendes betænkning. Jeg vil gerne understrege, hvor vigtigt et maritimt rum uden barrierer er. Samtidig opfordrer vi Kommissionen og medlemsstaterne til at evaluere og bevare små maritime havne, udvide skibsfartsnetværket over korte strækninger for at nedbringe transportafstandene over land, støtte forskning og innovation i godstransportmetoder, godshåndtering og logistiske løsninger med det formål at finde løsninger, der nedbringer transporttiden og omkostningerne til håndtering, og til at støtte udviklingen af havneinfrastruktur og sikre intermodalitet.
Med vægt på Sortehavets geostrategiske betydning bør Det Europæiske Råd anmode Kommissionen om at udarbejde EU's strategi for Sortehavet. Desværre har der ikke været lagt tilstrækkelig vægt på Sortehavet, som er af geostrategisk betydning for EU.
Pat the Cope Gallagher
(EN) Hr. formand! Udviklingen af en integreret havpolitik er af afgørende betydning for den irske, europæiske og faktisk den globale økonomi. Maritim transport er hjørnestenen i den irske industri, som er en øbaseret økonomi.
Over 99 %, og jeg gentager 99 %, af den irske handel transporteres via havet. Det skønnes, at den irske marine industrielle base beskæftiger omkring 8 000 mennesker, der tilfører økonomien over 1,5 mia. EUR årligt.
Sektoren forbinder den irske økonomi med resten af Europa og resten af verden. Sektoren har strategisk betydning for mit land og for genopretningen af den irske økonomi. Den hurtige udvikling af den maritime sektor kræver en fælles indsats på europæisk plan, og væksten i de maritime aktiviteter såsom maritim transport, udvikling, akvakultur og turisme - kombineret med nye anvendelser af havet såsom undervandsteknologier, vedvarende offshoreenergi og blå bioteknologi - øger presset på et allerede begrænset maritimt rum.
Josefa Andrés Barea
(ES) Hr. formand! Den integrerede havpolitik er en tværgående, regional og sektorbaseret politik, og fiskeri- og akvakulturpolitikken skal være en del af den på en måde, der ikke underordner den andre politikker. Vi må alle tage de miljøproblemer og økonomiske problemer, der berører samfundet generelt og fiskerisektoren i særdeleshed, op. Nye teknologier, nyt fiskeudstyr, udvikling af arter, et maritimt økonomisk program for at skabe flere og bedre arbejdspladser, forsyninger af høj kvalitet, internationale forbindelser, der sigter mod at forhindre pirateri og fremme forvaltning af havressourcerne uden barrierer, som ikke har nogen bæredygtighedsproblemer, som det er tilfældet med Island.
Dette må gøres, hvis vi agter at arbejde i retning af en integreret havpolitik, og hvis vi agter at arbejde for miljøet og bæredygtigheden.
Mario Pirillo
(IT) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Den integrerede havpolitik har en horisontal rolle. Den omfatter forskellige aspekter fra miljø til marin og maritim forskning.
Den integrerede havpolitik omfatter ikke overvågning af grænserne til internationalt territorialfarvand, ulovligt fiskeri eller krydsning af disse grænser. Jeg håber, at dette aspekt vil blive overvejet seriøst i forbindelse med de ressourcer, der øremærkes til gennemførelse af denne politik, og at disse ressourcer vil bidrage til at styrke kontrollen takket være moderne overvågningssystemer som f.eks. Global Miljø- og Sikkerhedsovervågningstjenester (GMES).
Det horisontale aspekt, der kendetegner den integrerede havtransport, vil forhåbentlig med den kommende finansieringspakke blive sikret via EU-budgettet og ikke via fiskeriressourcerne, som anvendes til specifikke aktioner. Jeg er ordføreren meget taknemmelig for denne vigtige betænkning, og jeg håber, at Kommissionen og Rådet vil imødekomme vores krav fuldt ud.
Formanden
Mange tak, hr. Pirillo. Jeg har ikke medtaget Deres indledende bemærkninger i taletiden, for det, De sagde, er vigtigt. Jeg kan dog forsikre alle om, at næstformændene udfører et stort stykke arbejde i denne henseende. Jeg vil gerne opfordre alle til at deltage i en konkurrence med mig. Vi vil trække medlemmernes navne op af en hat, og så vil vi se, hvem der er bedre til at udtale dem. Alligevel sker der nogle gange fejltagelser i kampens hede, og jeg vil gerne anmode om medlemmernes overbærenhed.
Inés Ayala Sender
(IT) Hr. formand! Mange tak for Deres generøsitet. Jeg vil gerne lykønske fru Meissner varmt med hendes fremragende arbejde og med hendes evne til at indarbejde kollegernes anmodninger og ændringsforslag.
Jeg er navnlig taknemmelig for to ændringsforslag. Det første er et ændringsforslag, hvori Kommissionen opfordres kraftigt til at forbedre arbejdsvilkårene for maritime arbejdstagere og endelig gennemføre ILO's konvention om søfarendes arbejdsforhold i EU-retten. Ændringsforslaget omfatter også et forslag til et kvalifikations- og uddannelsesprogram for søfolk, som specifikt omfatter ansættelse af unge og inddragelse af tredjelande.
Jeg er også taknemmelig for det ændringsforslag, hvori vi opfordrer Kommissionen til at hjælpe medlemsstaterne med at gennemføre et lokaliserings- og kortlægningsprogram for undersøiske skibsvrag og rester, som udgør en del af Europas historiske og kulturelle arv - jeg kommer fra Spanien, et land med et stort antal rester ud for dets kyster. Dette program vil lette forståelsen for og undersøgelserne af denne undersøiske kulturarv og bidrage til at forhindre plyndring, således at bevarelsen heraf sikres.
Jeg mener, at disse to aspekter ud over fru Meissners fremragende forslag vil spille en vigtig rolle i udviklingen af den nye marine bevidsthed, som Europa har behov for.
Máire Geoghegan-Quinn
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg ved, at fru Meissner ved starten af denne forhandling gav udtryk for sin skuffelse over, at der var så få medlemmer til stede her i salen. Jeg tror, hun vil være meget glad for, at 37 talere bidrog til forhandlingen.
Vi har faktisk haft en meget livlig forhandling, hvor der er blevet fremsat nye idéer for at tilskynde os til at sigte endnu højere i forbindelse med de havpolitikker, vi forfølger. Vi må forvalte EU's finansiering af maritime spørgsmål i forbindelse med Kommissionens forslag til en forordning om finansiering af havpolitikken i 2011, 2012 og 2013. Formålet med den foreslåede finansiering, nemlig 50 mio. EUR, er at fortsætte det arbejde, der blev indledt i 2007 for at fjerne politiske hindringer og frigøre synergier ved at bygge bro mellem alle politikker, der har indflydelse på havet, som f.eks. transport, fiskeri, told og havmiljøbeskyttelse.
Kommissionen ser frem til at samarbejde med Parlamentet om en rettidig ikrafttræden af denne forordning, så vi kan gennemføre vores fremtidige integrerede havpolitiske foranstaltninger. Desuden er maritim overvågning et vigtigt nyt initiativ, som skal medføre en enorm ændring i alle fremtidige foranstaltninger, der træffes af de maritime myndigheder til havs, og som sigter mod at indføre en fælles informationsudvekslingsstrategi for EU's maritime område.
Kommissionens meddelelse vedrørende dette initiativ blev først offentliggjort i går. Den er kulminationen på det intensive arbejde, der har resulteret i en køreplan i seks trin for på kort tid at nå frem til integration inden for maritim overvågning, der forekom yderst vanskelig at opnå for blot nogle få måneder siden.
Jeg vil nu gå over til en række af de specifikke spørgsmål, der er blevet rejst. Med hensyn til svovlemissioner er Kommissionen helt klar over den bekymring, som industrielle koncerner har givet udtryk for i forbindelse med de virkninger, som de nye marine brændstofkvalitetsstandarder, IMO vedtog i 2008, kan medføre. Derfor har Kommissionen opfordret til - og efterfølgende hyldet - IMO-aftalen, som nu skønnes at nedbringe emissionerne af svovldioxid med op til 90 %, og vigtigst af alt emissionerne af sekundære partikler med op til 80 %.
Kommissionen vil fremlægge et forslag om tilpasning af EU-lovgivningen til IMO-beslutningen i de kommende måneder. Forslaget vil blive ledsaget af en detaljeret betænkning, som også vil omfatte resultatet af vores efterfølgende konsekvensvurdering vedrørende IMO-beslutningen og eventuelle foranstaltninger, som Kommissionen vil kunne træffe for at afbøde de uønskede virkninger på sektoren.
Hr. de Grandes Pascual rejste spørgsmålet om havområder. EU er bekendt med de forskellige situationer i havområder og udvikler passende strategier for hvert havområde, som er skræddersyet til de særlige behov, der gør sig gældende der.
Endelig rejste fru Rosbach og andre spørgsmålet om en katastrofeforebyggelsesordning. Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA) varetager overvågningen af skibsfartssikkerheden. Det har i øjeblikket ikke juridisk kompetence til at vedtage regler vedrørende miljøkatastrofer, men forhandlingerne er i gang - i forbindelse med Kommissionens udvidelse eller fornyelse af Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerheds mandat - om, hvorvidt agenturet skal tildeles flere beføjelser i de kommende år. Parlamentet vil naturligvis blive inddraget tæt i dette spørgsmål.
Endelig var jeg i min egenskab af europæisk kommissær med ansvar for forskning, innovation og videnskab meget glad for at høre adskillige medlemmer her i salen rejse spørgsmålet om forholdet mellem den maritime politik generelt og forskning i marin og maritim politik i særdeleshed. I sidste uge tilrettelagde det belgiske formandskab en meget vigtig konference i Ostende specifikt vedrørende det spørgsmål, som havde deltagelse af videnskabsfolk inden for dette område. Dette er en meget vigtig søjle i vores integrerede havpolitikker.
Jeg vil gerne takke fru Meissner igen for hendes detaljerede og vidtrækkende betænkning. Jeg tror, at vi nu kan fortsætte gennemførelsen af alle fremtidige havinitiativer med fornyet styrke og tillid.
Tak og undskyld til tolkene, hvis jeg talte for hurtigt.
Gesine Meissner
Hr. formand! Jeg synes, det er godt, at De har talt, fru Geoghegan-Quinn. Jeg vidste ikke, hvor mange talere, der havde været, men 37 er virkelig mange. Jeg vil gerne takke alle, som har deltaget i forhandlingen i dag. I starten glemte jeg også at takke alle skyggeordførerne for deres arbejde. Vi har virkelig arbejdet sammen på en meget konstruktiv måde, og jeg nød det meget. Jeg har dækket mange emner i betænkningen, fordi det er meget vigtigt for mig, at opnå et overbevisende flertal på dette afgørende område.
Mange af talerne om forskellige emner har understreget den omstændighed, at vi har behov for en fælles indsats inden for forskning, planlægning, gennemførelse og kontrol med havaktiviteter ved hjælp af fælles forvaltning, fysisk planlægning og overvågning. Det er det, betænkningen handler om. Det er imidlertid et meget forskelligartet emne.
Jeg vil nu gerne kommentere nogle få af talerne. Hr. Fleckenstein rejste problemet med svovlemissioner. Vi har medtaget det i betænkningen, fordi det var vigtigt for os, at der ikke sker en forvridning af konkurrencen, men det er også nødvendigt for os at sikre, at skibsfarten er mere miljøvenlig. Det, De sagde om skibsbygning, hr. Fleckenstein, er dog ikke helt rigtigt. Det passer ikke, at det var de liberale og de konservative, som ikke ønskede at medtage dette emne. Det var ganske enkelt et spørgsmål om, hvordan vi skulle gennemføre det, om hvorvidt vi skulle oprette en ny fond på europæisk plan for reparation af gamle skibe, eller om vi skulle indføre en strategi. Det er den nuværende formulering.
Emnet for mit ændringsforslag blev også nævnt, og jeg fremsatte det for at medtage emissionshandel i betænkningen. Det blev forkastet i udvalget af et meget lille flertal, men efter min mening er vi alle overbeviste om, at vi fortsat må følge denne vej. Derfor håber jeg på støtte på disse områder.
Hr. Kohlíček sagde, at det var vanskeligt at forbinde alle områderne, men jeg ved, at det er muligt. En gruppe aktører og forretningsfolk fra alle de forskellige maritime områder mødes to gange om året for at udveksle idéer. Der er tale om prominente aktører på europæisk plan, og de sætter alle stor pris på muligheden for at mødes.
Mit sidste punkt vedrører henvisningen til den omstændighed, at der er så mange forskellige regioner. Jeg har medtaget øernes stilling i betænkningen, og det er ikke rigtigt, at dette er blevet udeladt. Det eneste område, der ikke er omfattet af strategierne, er Nordsøen. Jeg bor tættest på Nordsøen, og derfor ønskede jeg at nævne, at vi, når vi taler om Sortehavet, Middelhavet og Donau, ikke bør glemme Nordsøen.
Endelig vil jeg gerne navnlig takke for bemærkningen om, at vi bør påtage os det moralske ansvar for havene og for fremtidige generationer. Derfor har jeg valgt titlen "Vi har brug for en ny havbevidsthed". Hvis vi fortsat arbejder på dette, kan vi opnå en hel del.
Paul Rübig
(DE) Hr. formand! Jeg vil gerne fremsætte en bemærkning til forretningsordenen. Jeg vil gerne takke formanden for at afslutte forhandlingen i dag et kvarter før afstemningen, fordi det er en værdig måde at afslutte forhandlingen på, som giver os mulighed for at slutte med at tale roligt og giver medlemmerne tid til at komme ind. I går fungerede tingene ikke særlig godt, og planlægningen var ikke, som vi kunne ønske det. I dag er alt, som det bør være, og jeg håber, at formanden vil tage dette i betragtning i fremtiden og afsætte tilstrækkelig tid mellem afslutningen af forhandlingen og starten på afstemningen.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Maria Da Graça Carvalho
Det er vigtigt for EU at sikre, at kysterne beskyttes. Det er også nødvendigt, at den eksisterende lovgivning gør olieefterforskning og -udvinding sikrere.
Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA) i Lissabon yder støtte og faglig bistand til udarbejdelse af og gennemførelse af EU-lovgivningen om søfartssikkerhed og -beskyttelse samt forurening forårsaget af skibe.
I juni i år fremsendte jeg et skriftligt forslag til kommissærerne Oettinger, Kallas og Georgieva om at udvide EMSA's mandat til at indføre mekanismer til overvågning af sikkerheden på europæiske olieplatforme i Nordsøen, Sortehavet og Middelhavet og om at gøre det ansvarligt for forebyggelse af miljøkatastrofer i tilknytning til olieefterforskning. Dette forslag muliggør stordriftsfordele i forbindelse med finansielle, menneskelige og tekniske ressourcer.
Jeg glæder mig over kommissærernes svar, da de viste åbenhed over for at tage forordningerne om EMSA op til revision, om at udvide dets mandat med hensyn til intervention i havforureningshændelser. Jeg opfordrer endnu en gang Kommissionen til at udvide EMSA's mandat for at sikre, at vores kyster beskyttes.
Vilja Savisaar-Toomast
Hr. formand, mine damer og herrer! Det er velkendt, at Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) under MARPOL bilag VI har indført forskellige krav til svovlindholdet i forskellige regioner. Østersøen, Nordsøen og Den Engelske Kanal er blevet udpeget til et emissionskontrolområde for svovl, og der er fastsat strengere krav for disse regioner for at nedbringe forureningen betydeligt. I disse regioner kan skibsbrændstof fra 2015 anvendes, hvis dets svovlindhold ikke overstiger 0,1 %, mens svovlindholdet for andre regioner ikke må overstige 0,5 % fra 2020. Dette spørgsmål blev også drøftet på den internationale søfartskonference, som blev afholdt den 24. september i Tallinn i mit hjemland. Jeg mener ikke, at det vil være en løsning, hvis EU fremkommer med sine egne krav, men de gælder ikke for tredjelande. Det betyder, at vi udsætter os selv for unfair konkurrence inden for søfartssektoren. Situationen skal løses på internationalt plan, så de krav, der stilles, er reelle og finder anvendelse på alle dem, der besejler Østersøen, og ikke blot på fartøjer fra EU-medlemsstaterne. Derudover indebærer indførelsen af ufornuftige standarder, at transport af varer flyttes fra havet tilbage til vejene, hvilket er meget farligere og mere skadeligt for miljøet. I dette spørgsmål støtter jeg derfor den estiske og den finske regerings og Det Europæiske Fællesskabs Rederisammenslutnings standpunkter - Den Internationale Søfartsorganisations beslutning skal tages op til revision og bør pålægge ens regler for alle EU-regioner og alle fartøjer, der sejler der.
Traian Ungureanu
I min egenskab af ordfører for EU-strategien for Sortehavet bemærkede jeg med beklagelse, at spørgsmål i tilknytning til Sortehavet næsten ignoreres i EU's integrerede havpolitik. Selv om Sortehavet indgik i den integrerede havpolitik i 2007, ser konkrete EU-foranstaltninger på dette område ud til at halte bagefter. Jeg opfordrer på det kraftigste Kommissionen til at styrke indsatsen for at udvikle en strategi for Sortehavet som en del af denne politik. Den integrerede havpolitik er et vigtigt redskab for håndtering af mulighederne og udfordringerne i EU's havområder på en sammenhængende måde, som sigter mod en omfattende udvikling af kystområderne. Jeg er fuldt overbevist om, at Sortehavet, der delvist er beliggende i EU, og landene omkring det har akut behov for, at dette redskab anvendes ordentligt. Den integrerede havpolitiks internationale dimension er et afgørende aspekt for en vellykket gennemførelse i Sortehavsregionen, som også omfatter syv lande, der ikke er medlemmer af EU. Parlamentet er i øjeblikket ved at udarbejde en betænkning om udarbejdelse af en EU-strategi for Sortehavet. Jeg håber, at Kommissionen vil følge dette initiativ og vil betragte den fremtidige strategi som et vigtigt grundlag for en styrket gennemførelse af den integrerede havpolitik i Sortehavsområdet.
