Godkendelse af protokollen fra foregående møde
Formanden
Protokollen fra mødet i går er omdelt.
Hvis ingen gør indsigelser, betragter jeg den som godkendt.

Speroni
Hr. formand, da vi var færdige med at stemme om budgettet i går, var der tale om et særligt øjeblik, idet de tre berørte institutioner var repræsenteret af kvinder, og formanden sluttede af med at sige, at det var en god slutning på årtusindet. Jeg ville bare bemærke, at årtusindet slutter den 31. december 2000, hvilket også det ansete Greenwich-observatorium gjorde opmærksom på for nylig.

Formanden
Hr. Speroni, jeg er klar over, at De ud fra et rationelt og kartesiansk synspunkt har fuldstændig ret. Videnskabelig set har De ret. Men set ud fra en folkelig anskuelse slutter milleniet om 14 dage. Deres overvejelse vil derfor komme med i protokollen, men jeg tror, at hver enkelt i det mindste vil fejre det den 31. december i år, og muligvis to gange.

Dette giver mig mulighed for at nævne, at formanden meget gerne ville have været her hos Dem nu, men som De ved, er hun desværre sløj i disse dage, og jeg vil derfor på hendes vegne, på Præsidiets vegne og på egne vegne gerne sende Dem de bedste ønsker for den kommende jul og det næste år, ja, jeg skulle lige til at sige det næste millennium. Jeg troede i hvert tilfælde selv, at jeg ville blive milleniets sidste formand. Men under alle omstændigheder ønsker jeg Dem på vegne af Præsidiet en glædelig jul og et godt nytår, og tillad mig, at jeg for en gangs skyld bruger mit eget sprog: "Bon Nadal i feliç Any Nou".
(Bifald) (Protokollen godkendtes)

Den Internationale Fond for Irland
Formanden.
Hr. De Rossa, som har en bemærkning til forretningsordenen, har bedt mig om ordet.
De Rossa (PSE). (EN) Hr. formand, en bemærkning til forretningsordenen, jeg vil gerne stille spørgsmålstegn ved, om de fremsatte ændringsforslag er antagelige. Det er et forslag, der behandles uden forhandling, og vi har ikke mulighed for at drøfte de fremsatte ændringsforslag. Jeg er imod ændringsforslagene, men det forekommer mig, at vi er sat i en uheldig situation, idet vi bliver anmodet om at stemme om ændringsforslag, som vi ikke har haft mulighed for at drøfte.

McKenna
Hr. formand, en bemærkning til forretningsordenen, jeg vil gerne meddele Parlamentet, at ændringsforslagene er antagelige. De er i overensstemmelse med proceduren. Det er sandt, at det ville have været meget bedre, hvis vi havde haft mulighed for at drøfte det i udvalgene, og som det blev sagt tidligere på ugen, ville det have været en meget bedre mulighed for at drøfte spørgsmålet. Desværre blev der truffet beslutning om, at det skulle fremsættes uden forhandling, og ændringsforslagene er antagelige. De er meget vigtige.

Doyle
Hr. formand, som hr. De Rossa stiller også jeg spørgsmålstegn ved, om ændringsforslagene er antagelige. Den følsomme situation i Nordirland er for vigtig til politiske brandtaler på et alt for spinkelt grundlag i forbindelse med Den Internationale Fond for Irland.
Jeg vil gerne bede Dem overveje omhyggeligt, hvordan vi kommer videre, især da vi ikke kan få en forhandling. Jeg deler mine kollegers, hr. De Rossas og hr. McCartins, bekymring.
Raytheon er blevet budt velkommen til Derry af ikke mindre end to nobelprismodtagere, John Hume - en af vores kolleger - og David Trimble. Raytheon finansieres af Styrelsesrådet for Industriel Udvikling i Nordirland. Raytheon modtager ikke én euro, ikke ét irsk pund fra Den Internationale Fond for Irland. Ændringsforslagene er fuldstændig uhensigtsmæssige.

Formanden
Mine damer og herrer, de herrer Cashman og Simpson har også bedt mig om ordet, men jeg ville være dem taknemmelige, hvis vi kunne koncentrere os om arbejdet. Sandheden er, og det vil måske gøre kollegernes bemærkninger til forretningsordenen overflødige, at det var plenarforsamlingen, der i tirsdags besluttede, at der ikke skulle være nogen forhandling. Derfor kan jeg som formand ikke gøre det, selvom jeg måske gerne ville have ændret dette. Det er plenarforsamlingens beslutning, og ydermere, fru Doyle, var jeg ordfører, da denne fond blev vedtaget for første gang, og der var i sin tid en lang forhandling om oprettelsen af denne fond. Jeg beklager derfor, at vi ikke kan foretage ændringer nu.
Jeg giver ordet til hr. Simpson.

Simpson
Hr. formand, jeg agter ikke at forsinke Parlamentet mere end højst nødvendigt. Jeg ønsker ikke at gå ind i diskussionen om ændringsforslagene, for det kan løses ved en afstemning. Men én ting ønsker jeg at lægge vægt på. Processen er ikke ideel. Fru Doyle og andre medlemmer har ret, men det problem, vi står over for i Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme, som er det ansvarlige udvalg, er, at Rådet i sidste øjeblik anmodede os om at skynde os, fordi en eller anden et eller andet sted indså, at vi havde brug for en beslutning i Parlamentet for at fortsætte den pågældende fond. Det eneste måde, vi kunne gøre det på, var ved denne meget hurtige procedure, gennem udvalget tirsdag, med et brev fra formanden.
Vi troede, vi havde en aftale om, at der ikke ville være nogen ændringsforslag. Det har desværre ikke været tilfældet. Det er kun rimeligt at påpege, at udvalget og Parlamentet, med den tid vi havde til rådighed, har arbejdet så effektivt og hurtigt som overhovedet muligt under det, der viste sig at være vanskelige omstændigheder, så pengene kunne frigives næste år til denne meget vigtige fond.

Formanden
Mange tak, hr. Simpson.
Bemærkningerne om de formelle betingelser for behandling af ændringsforslagene har vi undersøgt før plenarforsamlingen, både tjenestegrenene og formandskabet. En politisk vurdering er en ting, den tekniske mulighed for at behandle ændringsforslagene er en anden. Med hensyn til forretningsordenen er de helt forskriftsmæssige.
Jeg sætter derfor forslaget til forordning til afstemning.
(Kommissionens forslag godkendtes)
STEMMEFORKLARINGER

Cashman
Ændringsforslagene kan ikke antages af følgende årsager: Fondens målsætninger omfatter ikke fremme af omfattende udefra kommende investeringer. Fonden eksisterer for at fremme udviklingen i byzonerne og landdistrikterne, udviklingen i samfundene, for at øge kvalifikationerne og forbedre miljøet. Begrundelserne i De Grønnes ændringsforslag er falske. Fonden hverken har eller kan have en rolle i Raytheon-projektet. Ændringsforslagene søger ganske enkelt at afholde fonden fra at gøre noget, den alligevel ikke ville kunne. Formålet med forslaget til forordning er at tillade, at EU fortsat yder finansiel støtte til fonden. Det søger på ingen måde at ændre indholdet i den eksisterende forordning (EF) nr. 2614/97, hvorfor man oprindeligt enedes om hasteproceduren.
Hvad angår indholdet, er de projekter, der henvises til i De Grønnes begrundelse, ikke militærprojekter.

De Rossa
Afstemningen om fonden, som blev fremsat sent af Rådet, blev fremmet af Europa-Parlamentet uden forhandling, idet alle grupper, herunder De Grønne, var af den opfattelse, at der ikke ville være nogen ændringsforslag. Det ser ud til, at De Grønne, på opfordring af fru Patricia McKenna, ændrede opfattelse.
Som følge heraf blev jeg anmodet om at stemme om ændringsforslag, som jeg ikke havde haft mulighed for at forhøre mig om eller undersøge, og som jeg ville være udelukket fra at drøfte i Parlamentet.
Den virksomhed, der kritiseres i ændringsforslagene (Raytheon) blev hilst velkommen af to nobelpristagere (Hume/Trimble). Desuden, hvis vi skal standse eller afvise investeringer fra enhver virksomhed, som måtte have forbindelser med våbenindustrien, er vi nødt til at lukke stort set alle amerikanske og japanske softwarevirksomheder i Irland, hvilket får katastrofale følger.
Jeg er imod våbenindustrien, men vi må ikke sætte den økonomiske fremgang i Nordirland på spil med dårligt udtænkte og dårligt undersøgte ændringsforslag i Europa-Parlamentet.

Doyle
De 45 millioner euro til Den Internationale Fond for Irland hilses i høj grad velkommen, og det samme gælder den fortsatte anerkendelse af Den Europæiske Unions støtte til grænsesamfundene i Irland. Ethvert forsøg på at besudle omdømmet i Den Internationale Fond for Irland er fuldstændigt uacceptabelt og repræsenterer politiske brandtaler på et alt for spinkelt grundlag i forbindelse med situationen i Nordirland og er ikke Parlamentet værdigt.
Til orientering finansieres Raytheon, en hightech softwarevirksomhed, som ændringsforslagene er rettet mod, af Styrelsesrådet for Industriel Udvikling i Nordirland, ikke Den Internationale Fond for Nordirland.

Fællesskabets landbrugsstatistik
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0089/1999) af Redondo Jiménez for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om ændring af beslutning 96/411/EF om forbedring af Fællesskabets landbrugsstatistik (KOM(1999) 332 - C5­0042/1999 - 1999/0137(COD))

Redondo Jiménez
Hr. formand, Kommissionen foreslår at forlænge beslutning 96/411 til 2002, at fjerne visse artikler for at forenkle anvendelsen heraf, og at 30% af Fællesskabets bidrag til medlemsstaterne udbetales på forskud, og alt dette skal ske i henhold til proceduren med fælles beslutningstagning.
I 1997 blev der fremlagt en ændring af den samme beslutning, som forlængede medlemsstaternes frist for indsendelse af deres rapporter, samt den frist, som Kommissionen har til at udarbejde fremskridtsrapporten til Parlamentet og Rådet.
På grund af den fælles landbrugspolitiks betydning kan man ikke stille spørgsmålstegn ved behovet for at råde over troværdige oplysninger, når der skal træffes beslutninger.
Institutionerne bør derfor have det som hovedmål at stille ressourcer til rådighed, så disse oplysninger kan blive mere og mere fyldestgørende, troværdige og hurtigt tilgængelige, hvorfor landbrugsstatistikkerne bør gøres mere fleksible, harmoniske og hænge bedre sammen med statistikkerne inden for andre områder med mulighed for at inddrage nye kilder. Det skal derfor for det første besluttes inden for hvilke områder, det er muligt at træffe foranstaltninger med henblik på rationalisering, og for det andet hvilke områder, hvor der er nye behov eller behov, der vokser, og for det tredje de generelle kriterier, som de aktioner, der gennemføres, skal tilpasse sig.
På nuværende tidspunkt skulle det ikke være nødvendigt at påpege, at alle medlemsstaterne burde tilslutte sig disse intentioner. Men sådan forholder det sig ikke: Det er et frivilligt program for medlemsstaterne. Jeg vil gerne understrege, at det ikke er spor let for Europa-Parlamentet at forstå, at en medlemsstat kan sige "det interesserer mig ikke, jeg deltager ikke". Den fælles landbrugspolitik er for alle medlemsstaterne, den berører os alle. Jeg vil derfor ønske, at såvel Kommissionen som Rådet genovervejer spørgsmålet, og at det næste forslag, der sendes til Parlamentet, gør det obligatorisk at anvende det i alle medlemsstaterne, med et fælles retsgrundlag på det statistiske område.
Der er endnu en ting, som jeg gerne vil påpege over for Kommissionen og Rådet med hensyn til ændringsforslag 5, og som jeg håber, de vil tage hensyn til. De oplysninger, der anmodes om heri, er i overensstemmelse med forordning (EF) 1390/99, som trådte i kraft den 23. november 1999, og hvor det i artikel 2 fastsættes, at medlemsstaterne skal stille alle de fortrolige oplysninger, fordelt på budgetposter, til rådighed for Kommissionen, som fremsendes på Kommissionens anmodning inden en frist på højst 30 dage. Jeg beder derfor Kommissionen om udtrykkeligt at love, at den hvert år i forbindelse med de tekniske handlingsplaner, som Den Stående Landbrugsstatistiske Komité fremlægger for den, vil definere det, som vi anmoder om i vores ændringsforslag 4 og 5. I modsat fald kan vi se os nødsaget til at forlænge processen med fælles beslutningstagning, og det ville vanskeliggøre medlemsstaternes udarbejdelse af deres statistiske rapporter.
Jeg forventer og glæder mig derfor til at høre Kommissionens mening om dette punkt i forhandlingen.

McCartin
Hr. formand, jeg vil gerne takke fru Redondo for hendes betænkning og for hendes fremragende forklaring på, hvad dette handler om, og hvorfor det er vigtigt. En af de ting, jeg savner i oplysningerne, er omkostningerne ved denne operation, eller hvad omkostningerne ville være, hvis hver medlemsstat engagerede sig i den. Jeg går ud fra, at de ikke er særligt store. Ikke desto mindre er oplysningerne vigtige for Parlamentet ved drøftelsen af spørgsmålet.
Efterhånden som den fælles landbrugspolitik udvikler sig fra, at vi udbetaler støtte på eksport- eller importtidspunktet til intervention, hvor vi udbetaler støtte til de enkelte dyr på en hektar eller pr. hektar såede afgrøder, er det tydeligvis uhyre vigtigt, at vi er fuldstændig klar over, hvor mange dyr der er i Unionen, hvor mange hektarer, og hvor mange oliventræer osv. Alle de oplysninger er uhyre vigtige. Det er yderst beklageligt, hvis vi, på europæisk plan, de institutioner, som organiserer den fælles landbrugspolitik, som landmændene i Unionen er afhængige af, ikke kan få fat i de korrekte oplysninger, som en effektiv politik skal baseres på. Det er meget vanskeligt at forstå, hvorfor vi ikke har et bedre samarbejde med alle medlemsstaterne.
Når vi udvider Den Europæiske Union, eller endog uden udvidelse, bibeholder vi ikke samtlige bestemmelser i den nuværende politik. Ikke desto mindre har vi brug for disse oplysninger, så vi kan yde en vis form for assistance på et rimeligt grundlag til de nye lande i Unionen, hvor fødevareproduktionen og landbrugsproduktionen stiger med 50% i forhold til i dag.
Man bør også huske på, at vi i Revisionsrettens årsberetning, som netop er offentliggjort, og som vi har drøftet denne uge, ikke i nogen landbrugssektor fandt indikationer på omfattende fidusmageri eller svindel, men vi bemærker, at der synes at være en frygtelig masse små problemer med antallet af levende dyr og antallet af hektarer med henblik på arealstøtte osv. Der er små fejl spredt over et meget stort område, og det er et alvorligt problem, som vi er nødt til at tage fat på.
Afslutningsvis vil jeg sige, at det i det nye Europa bliver vigtigt for landmændene at basere deres produktionsniveau på de planlagte mængder, som produceres i Unionen. Det kan ikke ske, hvis vi ikke kender statistikken for landbrugssektoren. Snarere end at råbe ad institutionerne i Unionen for at få løst problemerne, er landmændene i stigende grad nødt til at stå sammen og forsøge at udregne markedets behov og producere efter det behov. Det betyder ikke, at vi ønsker at gøre ende på støtte. Der er f.eks. svinekødssektoren, hvor vi producerer 18 millioner ton svinekød årligt, og vi ender med en situation, hvor der en million ton i overskud. Priserne falder voldsomt, der er stor modgang, og mellemmændene udnytter situationen til at tjene store penge. Hvis der var god statistik, kunne vi tage os af sådanne problemer, før de opstår.

Pesälä
Hr. formand, jeg vil først takke ordfører Redondo Jiménez for denne betænkning og særligt for det gode samarbejde i hendes egenskab af næstformand for Udvalget om Landbrug og Udviklingen af Landdistrikterne.
Et fungerende statistisk system er et vigtigt grundlag for at træffe gode beslutninger. Statistikkerne skal være dækkende, pålidelige og udarbejdet på et ensartet grundlag. I betænkningen redegøres ganske rigtigt for lovgrundlaget for statistikkerne, specielt i ændringsforslag 2 og 3, som definerer Fællesskabets bidrag til forudbetalingerne. Der er et politisk vigtigt signal indeholdt i ændringsforslag 4 og 5, hvor man opfordrer til at krydstabulere de modtagne støttebeløb bl.a. med bedrifternes areal. Denne viden er yderst vigtig, når man tænker på den sociale side af landbrugsstøtten. Det ville da også være vanskeligt at støtte et bidragssystem, som kanaliserede størstedelen af støtten til storbedrifterne i de bedste landbrugsområder. Vi har ingen bekræftede informationer om dette emne, men må stille os tilfreds med rygter, ifølge hvilke 80% af støtten er gået til 20% af landmændene.
I ændringsforslag 1 understreges statistikkernes betydning i forbindelse med udvidelsen mod øst. Dette er et yderst vigtigt synspunkt, som stadig kræver meget arbejde såvel af EU som af kandidatlandene. Kandidatlandenes statistiske problemer løses ikke med denne betænkning. Der er fortsat rigeligt med problemer, lige fra effektiviteten af landeregisteret. At indlede en udvidelse mod øst uden viden om dens indvirkning på budgettet ville være politisk selvmord. Og det hjælper ikke meget, hvis vores nuværende viden om udgifterne er baseret på forkert eller upålidelig viden.
Den mest betydningsfulde statistiske information er for landmændenes vedkommende referenceudbyttet. Da Finland blev optaget som medlem, måtte vi på grund af de foregående års dårlige udbytte stille os tilfreds med et niveau, der ikke svarer til virkeligheden i et normalt år. Disse referenceudbytter burde man hurtigst muligt få løftet op på et niveau, der svarer til virkeligheden eller man burde på ny begynde at overveje grundlaget for hele brugen af referenceudbyttet og begrebet hektarstøtte som kompensation for fald i kornpriserne. Vi kan ikke i årtier forpligte os til at støtte producenterne i de egne, der har det bedste udbytte, på grund af et prisfald, der er sket engang i fortiden. Det mest utvetydige ville være at harmonisere hektarstøtten til en så ensartet størrelse som muligt i hele EU-området. Hr. formand, ELDR-gruppen støtter denne betænkning.

Souchet
Hr. formand, fru ordfører, kære kolleger, alle her er enige om at fremhæve behovet for at råde over så stabile, troværdige og sammenhængende statistikker som muligt på fællesskabsniveau, således at vi på effektiv vis kan måle konsekvenserne af de beslutninger, der træffes inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik, bl.a. med hensyn til landzonerne.
Det europæiske landbrug er ikke et enhedslandbrug, men tværtimod et meget forskelligt landbrug. Det er derfor væsentligt, at statistikkerne er tilstrækkeligt nøjagtige med hensyn til lokalområderne og udregnet på et harmoniseret grundlag med henblik på at opnå relevante analyser med hensyn til produktionstyper og økosystemer. I 1996 vedtog Europa-Parlamentet en betænkning af vores kollega Jové Perez, hvis forslag skulle gøre de europæiske statistikker meget mere nøjagtige og effektive.
Desværre tages denne betænkning ikke i betragtning i Kommissionens meget lidt ambitiøse forslag, som er fremlagt for os. Derfor støtter vi alle de ændringsforsalg, der er fremsat af Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter samt af vores kollega Jové Perez. Det forekommer os således væsentligt, at den informationskilde, der findes i kraft af indførelsen af landbrugsstøtten, udnyttes som statistisk kilde. Dette vil stort set ikke medføre udgifter på fællesskabsbudgettet, og den statistiske anonymitet vil være sikret takket være informationsindsamlingen.
Samme ønske lå til grund, da vores gruppe i går indgav et ændringsforslag om sporbarheden i forbindelse med oksekød, for takket være landbrugsstøtten er hele den europæiske bestand af dyr registreret. Det samme gælder af sikkerheds- og sundhedsgrunde for slagtestederne. Jeg forstår stadig ikke, hvorfor Kommissionen ikke kan acceptere, at disse to oplysninger, der allerede er obligatoriske inden for Fællesskabet, fra 1. januar bruges til at iværksætte en aktion i forbindelse med sporbarhed. Det er fuldstændigt selvmodsigende at udskyde iværksættelsen af den obligatoriske mærkning af oksekød et år og samtidig fordømme Frankrigs anvendelse af forsigtighedsprincippet, der netop er en følge af en manglende obligatorisk mærkning.
Hvis varernes frie bevægelighed ikke følges af en omhyggelig mærkning, bliver forbrugerne bondefanget. Det er beklageligt, at kommissær Byrne ikke udviser større interesse i de europæiske borgeres sundhed og interesser.

Baltas
Hr. formand, jeg havde også fået indtryk af, at jeg skulle tale om forordningen for humle, men jeg står nu over for problemet statistik og skal gøre min pligt.
Jeg vil også gerne tilføje, at statistikker som bekendt som regel kan fortolkes på forskellige måder, så de kommer til at vise det, som fortolkeren gerne vil have dem til. Når det altså er en regel, og når vi på den anden side ikke har ensartede statistikker, så bliver problemet endnu værre. Derfor er jeg også enig i, at vi så vidt muligt bør gøre statikkerne ensartede i forbindelse med transport, politik og handel med vores landbrugsprodukter, og det ville være en god ting, hvis ikke hver enkelt stat, i hvert fald i sine statistikker, havde en forskellig afbildning af de begivenheder, der vedrører vores landbrugsøkonomi. Hvis det skete, at vi kom til forskellige fortolkninger, ville vi i det mindste have en ensartet afbildning, som kunne gavne dem, som faktisk ønsker at læse bag om det, som statistikkerne viser.
Jeg er altså enig i, at vi i det foreliggende tilfælde stemmer for beslutningen, ligesom jeg også er enig i bemærkningerne i de ændringsforslag, der er blevet fremsat, så Kommissionen selv drager omsorg for, at spørgsmålet om statistikkernes afbildning bliver så ensartet og troværdigt som muligt.

Busk
Hr. formand, der er blevet fastlagt tekniske handlingsplaner for statistik i 1996, 1997, 1998 og 1999. Det er et tegn på fremsynethed, men det viser også, at udviklingen i disse år går så hurtigt, at stilstand reelt er tilbagegang. Dette område kan med rette beskrives med ordene "aldrig færdig, altid på vej". Unionen bør hurtigst muligt være i besiddelse af et fælles statistisk materiale, som på alle områder er dækkende. Kommissionen taler om, at tilpasningen af Fællesskabets landbrugsstatistiske materiale skal videreføres i årene 2000-2002. Det vil sige, at der er tale om en forlængelse. Hvis vi et øjeblik vender blikket tilbage mod Rom-traktatens tilblivelse i 1957, var det jo landbrugsområdet, der var det første store aftaleområde. I dag - snart 43 år efter - er der ikke etableret en fuldstændig fyldestgørende statistik på området. Debatten i denne uge om registrering af kreaturer viste med al tydelighed, at 12 ud af 15 lande end ikke havde indledt forberedelsen af dette arbejde. Tingene hænger naturligvis sammen. Uden registreringer kan der ikke føres en nøjagtig statistik, og derfor er der selvfølgelig også muligheder for en række fejl med hensyn til udbetalingerne.
Fællesskabet yder bidrag til medlemsstaternes udgifter i forbindelse med iværksættelse af foranstaltningerne. Derfor er det nødvendigt, at der nu bliver strammet op fra Kommissionens side. Det kan ikke være de mest langsomme lande, som skal bestemme farten. Kommissionen bør i langt større grad sætte dagsordenen og lede medlemslandene i overensstemmelse med de fælles beslutninger. Hvordan forestiller man sig egentligt, at vi kan få genetableret forbrugernes tillid til fødevarer efter de mange skandaler, når EU end ikke kan gennemføre sine egne beslutninger? Fødevarers sikkerhed, risikovurdering, selve sikkerhedsbegrebet er så vigtige områder, at man i disse år ikke kan komme uden om disse spørgsmål. Tillad mig derfor at spørge, i al stilfærdighed: Hvornår skal vi have orden i eget hus?
Til sidst, kære kolleger: Der er ingen grund til at tøve. Fremtiden tilhører dem, som forbereder sig på den.

Graefe zu Baringdorf
Hr. formand, en kollega har tidligere sagt endnu en gang, at det obligatoriske system til mærkning af oksekød først skal indføres pr. 1. januar 2001. Jeg kan meddele Dem, at Rådet åbenbart har overtaget vores krav om at indføre det pr. 1. september. Det betyder en lille sejr for Europa-Parlamentet, hvad tiden angår. Rådet traf dog ikke denne beslutning som led i proceduren med fælles beslutningstagning. Hvis man havde gjort det, havde man også skullet overtage alle andre forslag, som vi stemte om her i går, i den forenklede procedure. Så ville alt vores være blevet overtaget i proceduren med fælles beslutningstagning. I stedet besluttede Rådet som led i den gamle forordning 820/97 i henhold til artikel 19 i gennemførelsesbestemmelserne, at staterne nu har mulighed for at videreføre det frivillige system frem til 1. september 2000. Det er efter min mening heller ikke formelt i orden. Men det er faktisk en tilnærmelse til Europa-Parlamentet.
Ellers befinder vi os nu med de andre ændringsforslag, som vi stemte om i går, stadig i proceduren med fælles beslutningstagning, for den løber nu videre end til den 1. januar 2000. Det skal Rådet reagere på. Vi kommer, hvis det ikke overtager vores ændringsforslag, til at befinde os i en samrådsprocedure. Alle de andre anliggender, som vi også ønsker at inddrage i denne forordning, skal altså så stadig diskuteres. Jeg håber, at vi også dér kan gennemføre vores idéer over for Rådet, og at Rådet også udviser fornuft her.

Wallström
Hr. formand, efter Amsterdam-traktatens ikrafttrædelse er forslagene vedrørende statistik, herunder landbrugsstatistik, baseret på artikel 285. Den imødegår vedtagelse i henhold til proceduren med fælles beslutningstagning. Det forslag, der i dag er fremsat til godkendelse, er det første eksempel så vidt, hvad angår landbrugsstatistik.
Jeg vil gerne takke ordføreren, fru Redondo Jiménez, for hendes fremragende arbejde og især for hendes samarbejde med Rådet og Kommissionen om denne sag.
Kommissionen glæder sig meget over den omfattende støtte, der gives udtryk for i betænkningen, til Rådets og Parlamentets udkast til beslutning. Baggrunden er Rådets beslutning 96/411/EF om forbedring af Fællesskabets landbrugsstatistik Den har givet Kommissionen et fleksibelt redskab, som gør det muligt at tilpasse de statistiske applikationer til udviklingen i informationsbehovet. Dette har hjulpet med at tilpasse Fællesskabets landbrugsstatistik til udviklingen i den fælles landbrugspolitik.
I Kommissionens rapport til Europa-Parlamentet og Rådet er der en oversigt over de aktioner, der er gennemført i perioden 1996-1999 inden for forskellige områder. Kommissionens generelle vurdering af disse aktioner er positiv. Processen med at tilpasse de nationale statistiske systemer til de behov, som følger af reformen af den fælles landbrugspolitik, er dog endnu ikke afsluttet. Kommissionen har derfor foreslået at forlænge beslutning 96/411/EF med yderligere tre år med ganske få mindre ændringer. Ændringerne er hovedsagelig rettet mod enten at forenkle gennemførelsen af dette handlingsprogram eller mod at mindske forsinkelsen i forbindelse med betalingen af Fællesskabets bidrag.
Det er vigtigt at sikre, at denne nye beslutning træder i kraft så hurtigt som muligt for at undgå et tomrum i den nuværende lovgivning. Man bør stræbe efter at vedtage dette forslag efter førstebehandlingen.
Hvad angår fru Redondo Jiménez' betænkning, kan Kommissionen acceptere ændringsforslag 1, 2 og 3. Kommissionen kan dog ikke acceptere ændringsforslag 4, selv i dets nye, ændrede udgave. Dette ændringsforslag ville stadig indebære nye forpligtelser for medlemsstaterne, som endnu ikke er drøftet i Rådet. Dette ville afgjort hindre vedtagelsen af forslaget i Rådet ved førstebehandlingen. Ikke desto mindre er Kommissionen enig med ordføreren i, at de yderligere oplysninger, der anmodes om ved dette ændringsforslag ville være nyttige for at få et bedre overblik over tildelingen af støtte udbetalt i forbindelse med den fælles landbrugspolitik.
Kommissionen forpligter sig derfor til at medtage sådanne aktioner i de næste tekniske programmer, med start i 2001, i lyset af det opmuntrende fremskridt på dette område. Vi håber, at dette beroliger Europa-Parlamentet om vores intentioner og kan få fru Redondo Jiménez til at trække dette ændringsforslag tilbage, så forslaget kan vedtages ved førstebehandlingen.

Redondo Jiménez
Hr. formand, jeg vil gerne præcisere over for Kommissionen, at det ikke er et ændringsforslag fra ordføreren, men derimod et ændringsforslag fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, og der er således blevet stemt om det i udvalget, og i henhold til forretningsordenen kan det ikke trækkes tilbage.
Og ændringsforslag 5, som ville gøre nr. 4 overflødigt - og det er det, jeg håber, at Kommissionen vil vedtage - berører kun Kommissionen, det berører ikke Rådet. Dets indhold er allerede reguleret af den nye forordning 2390/99, som skal træde i kraft. Ændringsforslaget indeholder desuden heller ikke nogen yderligere forpligtelse for Kommissionen. Jeg håber derfor, at Kommissionen vil vedtage det, for vi har gjort alt, hvad vi kan, for at dette forslag bliver vedtaget under førstebehandlingen.

Wallström
Hr. formand, blot en kort bemærkning om ændringsforslag 5. Vi kan desværre ikke acceptere ændringsforslag 5, da vi ved, at Rådet ikke ville acceptere det.

Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Vi går nu over til afstemning.
(Forslaget til lovgivningsmæssig beslutning vedtoges) STEMMEFORKLARING

Fatuzzo
Hr. formand, som lykønskningerne til ordføreren Redondo Jiménez bekræftede, er dette en af de vigtigste foranstaltninger, vi har stemt om. Efter min mening er statistikker nemlig væsentlige, og i Italien hersker der et fuldstændigt kaos, når det gælder statistikkerne for den mælk, vores køer producerer. Jeg har derfor stemt ja til betænkningen, og det er mit ønske, at man ligeledes fører statistik over antallet af pensionister i de 15 medlemsstater. Mange mener, at der er for mange pensionister, jeg mener til gengæld, at der er få. Det vil statistikkerne give os mulighed for at opklare. Jeg ønsker for mit vedkommende, at der bliver stadig flere pensionister, for det er dejligt at være pensionist.

Den fælles markedsordning for humle
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0083/1999) af Xaver Mayer for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landbrugsdistrikter om forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 1696/71 om den fælles markedsordning for humle (KOM(1999) 302 ­ C5­0081/1999 ­ 1999/0128(CNS))

Mayer, Xaver
Hr. formand, fru kommissær, fem minutter til fredagen er tilstrækkeligt. Egentlig har jeg indstillet mig på kortere tid, men nu kan jeg komme med et par ekstra bemærkninger og alligevel undlade at overskride tiden.
Humle er en særlig plante.

Humle giver jo smag og krydderi til det vigtige næringsmiddel for folket, øl.
(Bifald)
Det er ikke kun i vin, man skal finde sandheden, men også i øl. Det er særlig vigtigt for netop Bayern, den delstat, som jeg kommer fra, og hvor produktet øl, næringsmidlet øl, både historisk set, men også hvad angår indstillingen hos befolkningen, har spillet en stor rolle. Lyst øl er selvfølgelig en særlig form for øl. Det er kendt i München, og mange kan lide det. Humle vokser godt nok næsten overalt, men det er også op til særlige mennesker at pleje humlen passende, så humledyrkningen giver gode resultater. I den forbindelse findes der nogle talemåder: Der Hopf ist ein Tropf, som måske er svær at oversætte, men som betyder: Humle er en lunefuld frugt, der virkelig belønner god pasning og pleje, men som også straffer sjuskearbejde. En anden talemåde lyder: Der Hopfen will täglich seinen Herrn sehen. Den betyder, at humle er en frugt, der kræver intensivt arbejde, og som derfor breder sig mere hos flittige mennesker. På den måde er der opstået et større dyrkningsområde hos os.
I midten af Bayern, i Hallertau, har der gennem mere end 150 år udviklet sig et stort humledyrkningsområde, det største i hele verden, for ca. en fjerdedel af produktionen stammer fra Hallertau. Derfor er dette emne selvfølgelig også vigtigt for Bayern og for mig som bayrer.
(Bifald)
Jeg vil gerne understrege endnu en gang, at humle og øl af humle jo på en eller anden måde står for hygge, sågar for beroligelse. Humle anvendes i øvrigt også medicinsk.
Bayern er især kendt som øllets delstat, men også som traditionernes og udviklingens delstat. De har helt sikkert ofte hørt, at traditioner og udvikling bliver betragtet som noget meget vigtigt i Bayern. Mottoet om Lederhose og Laptop anvendes jo også ofte af ministerpræsident Stoiber. Bayern er ikke kun kendt for oktoberfesten i München, men også for hightech.
Ikke uden grund ligger det verdenskendte bryggeriuniversitet München-Weihenstephan også netop i Bayern. Dette sted har beriget verden med stor viden, som i høj grad har påvirket humledyrkningen og fremstillingen af øl så langt væk som i Kina, Rusland og USA. Derfor har man også her talemåden om de guddommelige ingredienser humle og malt: Hopfen und Malz, Gott erhalt's. Det er vigtigt, også for den forordning, som Kommissionen har foreslået.
Jeg havde endnu et par bemærkninger, men jeg skal overholde tiden. Nu vil jeg gerne tale om forordningen og betænkningen. Det handler hovedsageligt om, at der er flere bestemmelser, der ikke længere er anvendelige på grund af, at deres gyldighed er udløbet eller på grund af indholdet i den fælles markedsordning for humle. Det betyder, at der ikke længere skal udarbejdes en stor rapport hvert år, men at der kun skal fremlægges en rapport hvert femte år som følge af, at støtten er fastlagt til fem år. Dette projekt er, fru kommissær, efter min mening det rigtige projekt, men med en lille begrænsning. På grund af vores omfattende erfaringer i Bayern skal vi også passe lidt bedre på her. Jeg foreslår derfor, at det sikres, at der som hidtil foretages en årlig indsamling af data vedrørende udviklingen i det dyrkede areal, efterspørgselen, diverse sorters udbredelse, priserne og udviklingen i dyrkningen i de enkelte medlemsstater, og at disse oplysninger stilles til rådighed for parterne. Jeg har fået tilsagn fra Kommissionen om, at dette skal ske via Internettet.
Derfor har jeg fremsat to ændringsforslag. Jeg vil gerne anmode Parlamentet om at tilslutte sig dem. Jeg ved dog også, at Kommissionen ikke så gerne ser disse ændringsforslag. Jeg mener imidlertid, at Parlamentet er noget lidt andet end Kommissionen. Derfor vil jeg gerne bede om Deres tilslutning.
(Munterhed, bifald)

Formanden
Hr. Mayer, jeg regner med, at De giver os en smagsprøve efter mødet.

Mayer, Xaver
Hr. formand, jeg blev inviteret til ølsmagning for ca. tre uger siden, og alle de, der fik denne meddelelse og deltog, kunne virkelig godt lide det.

Formanden
Det er jeg ikke i tvivl om, hr. Mayer.

Redondo Jiménez
Hr. formand, jeg vil blot takke og lykønske hr. Mayer for den betænkning, han har udarbejdet, og som berører alle de humleproducerende lande i Fællesskabet, og hvad angår Spanien, min region, Castilla-León, i León-området.
Jeg er helt enig i alt det, hr. Mayer har sagt. Betænkningen blev vedtaget enstemmigt i Udvalget for Landbrug og Udvikling af Landbrugsdistrikter. Jeg lykønsker hr. Mayer og håber, at han får Parlamentets opbakning.

Baltas
Hr. formand, hr. Mayers tale var så humoristisk, at jeg vil gå videre end Deres forslag og foreslå, at vi drikker den øl i selve Bayern og ikke her.
Og nu, hr. formand, kommer jeg til selve emnet. Humle er ganske vist ikke et karakteristisk eksempel, når vi vil vurdere, hvor vigtig den fælles landbrugspolitik er for EU's landbrugere, men det viser dens dybde og vidde i støtten til vores landbrugere. Som hr. Mayer sagde, er humle et traditionelt produkt, der er meget vigtigt for kvaliteten af det producerede øl, men som kun har en meget begrænset produktion: ca. 4.000 hektar i hele Unionen. Men der findes en hel del landbrugsfamilier, som lever af dette produkt, i dets produktionsland, særligt i Bayern, og de må ikke overlades til deres egen skæbne i en tid med stadigt prisfald, ligesom visse landbrugsområder ikke må lægges øde på grund af konjunkturvanskeligheder, som skyldes uro på markedet. Der har gennem tiderne været indgreb i den oprindelige forordning, som har fulgt markedets udsving og bøndernes behov inden for dette specifikke produkt, sidst med Rådets beslutning, som fastsatte et fælles støtteloft til producenterne for en periode på fem år.
Denne sidste beslutning ændrer Kommissionens forpligtelser, som var en følge af det foregående års system, det vil sige årlig støtte, så medlemsstaterne ikke længere behøver at give støtte til etableringen af producentgrupper. Denne udvikling fører til afskaffelsen af visse artikler i den gamle forordning, og det gør den nye forordning faktisk, som vi stemmer for sammen med hr. Mayers ændringsforslag, idet vi konstaterer, at dette forordningsforslag ikke har nogen indflydelse på budgettet.

Busk
Hr. formand, jeg vil lykønske ordføreren med betænkningen, og jeg kan meddele, at Den Liberale Gruppe vil støtte betænkningen, når den sættes under afstemning.

Wallström
Hr. formand, ærede medlemmer, jeg vil først takke ordføreren, Xaver Mayer, for en værdifuld betænkning - måske specielt for den entusiastiske redegørelse om ølparadiset Bayern - samt Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter for deres konstruktive holdning.
Det glæder mig, at vores forslag om en ændring af den fælles markedsordning for humle er blevet positivt modtaget. Kommissionens forslag er jo medvirkende til, at de bestemmelser, som ikke længere er gyldige, enten på grund af overskridelse af tidsfristerne eller på grund af tidligere ændringer i den fælles markedsordning for humle, slettes. Disse ændringer gennemføres, inden basisforordningen vedtages.
Eftersom Rådet har besluttet, at støtten hele tiden skal ligge på fem år, mener Kommissionen ikke, at det er nødvendigt hvert år at fremlægge en rapport om situationen for produktion og salg af humle. Kommissionen mener derfor, at artikel 11 kan slettes. I henhold til forslaget i artikel 18 kommer vi alligevel til at fremlægge en grundig vurdering af situationen for produktion og salg af humle senest den 1. september 2000. Jeg er derfor bange for, at Europa-Parlamentets to ændringsforslag komplicerer teksten unødigt, og at kravet om årlig information allerede er indeholdt i det nye forslag. Denne information kommer også på Internettet. Det er grunden til, at Kommissionen i denne situation ikke kan acceptere disse ændringsforslag.

Posselt
Hr. formand, for det første skulle det glæde mig at invitere kommissæren til klosteret Andechs i Bayern, hvor der brygges syv forskellige ølsorter ...
For det andet vil jeg gerne meddele, at næste ...
(Formanden afbrød taleren)

Formanden
Hr. Posselt, dette er ikke en bemærkning til forretningsordenen.
Forhandlingen er afsluttet.
Vi går nu over til afstemning.
(Forslaget til lovgivningsmæssig beslutning vedtoges)
STEMMEFORKLARING

Fatuzzo
Hr. formand, før jeg rejste til Strasbourg, spurgte de pensionister, der fulgte mig til lufthavnen, om vi skulle tale om øl fredag morgen. Jeg svarede, at det skulle vi uden tvivl. "Så må du afgive en stemmeforklaring og sige, at vi pensionister er tilhængere af fremstillingen og udviklingen af øl", sagde de.
Vi er ikke alene tilhængere, fordi pensionistpartiet for 10 år siden lod supermodellen Solveig Tubing, der er født i Berlin, og som er en stor ølelsker og ølekspert, opstille som kandidat ved borgmestervalget i Rom, men også fordi de statistikker, jeg har ført, har vist, at man bliver yngre af at drikke øl. Jeg ved, at sikringsorganerne og regeringerne er imod udviklingen af øl, fordi de herved bliver nødt til at betale pension i længere tid, men som repræsentant for pensionistpartiet går jeg ind for denne udvikling.

Ekstraordinær finansiel bistand til Tadsjikistan
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0093/1999) af Savary for Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi om forslag til Rådets afgørelse om ændring af Rådets afgørelse 97/787/EF om ekstraordinær finansiel bistand til Armenien og Georgien med henblik på at udvide den til at omfatte Tadsjikistan (KOM(1999) 391 - C5-0171/1999 - 1999/0172(CNS))

Savary
Hr. formand, eftersom jeg er fra Bordeaux, troede jeg, at De ville give mig ordet for at svare min kollega fra Bayern på spørgsmålet om vin fra Bordeaux. Men nej, De opfordrer mig til at tage ordet om Tadsjikistan, og eftersom jeg har fem minutter til rådighed, vil jeg forsøge at være så klar som muligt om en sag, der måske er en smule ukendt og vanskelig. Det drejer sig om ekstraordinær finansiel bistand til Tadsjikistan, der, som De ved, er et lille land mellem Usbekistan, Kasakhstan, Kina og Afghanistan.
Der ligger en historie bag denne sag, og det, jeg foreslår Dem, er at afslutte en sag, der blev indledt i 1991, om et lån på næsten 1,2 milliarder euro til de nye uafhængige stater i forbindelse med Sovjetunionens opløsning. Det forholder sig således, at alle stater har tilbagebetalt dette lån undtagen tre. I 1997 var tre stater i vanskeligheder og havde stadig en stor restgæld: Georgien, Armenien og Tadsjikistan. Desuden modtog Europa-Parlamentet i 1997 et forslag fra Kommissionen om at foretage en gældsomlægning af disse tre landes gæld. Det blev derfor besluttet at iværksætte to typer finansiel bistand: På den ene side lånene - på det tidspunkt var der henlagt 245 millioner euro som lån til disse tre lande - og på den anden side en gavebistand på 130 millioner euro, der især skulle nedbringe gælden og forbedre landenes tilbagebetalingsmuligheder.
Men - og kære kolleger, vi kommer nu til sagens kerne - i 1997 udbrød der borgerkrig i Tadsjikistan, en forfærdelig borgerkrig mellem den siddende magt og den islamiske opposition. Så Parlamentet foreslog på grundlag af en betænkning af hr. Kittelmann at differentiere bistanden til Tadsjikistan, og det er derfor, at vi nu to år efter, hvor situationen er normaliseret, anmoder om, at denne sag genoptages. Efter to år begyndte situationen i Tadsjikistan således gradvist at stabilisere sig, men er dog fortsat meget kritisk og bekymrende både på politisk og på økonomisk plan. Der er indgået en aftale mellem de forskellige parter, som er gennemført, og som stort set overholdes, selvom sikkerheden i landet fortsat er usikker på grund af tilstedeværelsen af hærchefer og den omfattende wahhabit-fundamentalisme i Afghanistan. På det økonomiske plan er det et land, der har gjort en stor indsats under IMF's beskyttelse, og som har nydt godt af strukturelle reguleringer fra sidstnævnte.
Vi, Den Europæiske Union, bliver således bedt om at genoptage kontakten til dette land og iværksætte en omlægning af gælden - af det samlede udestående beløb - der i dag er næsten 73 millioner euro. Det, Kommissionen foreslår os, er langt om længe at gøre det, vi gjorde for Georgien og Armenien, det vil sige at fastsætte et nyt lån, der vil gøre det muligt at tilbagebetale det gamle, men på meget mere favorable vilkår, således at man giver dette land et lille pusterum, og fastsætte en gavebistand på 35 millioner euro for perioden 2000-2004 med henblik på at nedsætte gælden.
Jeg er blot ked af at sige, at Kommissionens forslag i høj grad er selvmodsigende. Man anmoder os således om at yde et lån på 75 millioner euro og en gavebistand på 35 millioner euro for dernæst at blive klar over, at der ikke midler til rådighed på budgettet til gavebistand, og at man i 1999 kun har budgetteret med gavebistand til Armenien og Georgien, der skulle stoppe i 2001.
Derfor har Budgetudvalget meget logisk gjort os i Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi, der er ansvarlige for indholdet, opmærksomme på, at vi ikke under nogen omstændigheder kan godkende en gavebistand, som i dag ikke er budgetteret, og som ikke er omfattet af de finansielle overslag, bl.a. kategori 4, der, som De allerede ved, er under pres på grund af ønsket om at finansiere Kosovo. Derfor, kære kolleger, består det kompromis, vi er nået til med Budgetudvalget, i, at man kun vedtager lånet på 75 millioner euro, idet man er enige om - jeg mener, at Budgetudvalget tilslutter sig Udvalget om Industripolitiks holdning - at Tadsjikistan ligeledes burde drage fordel af en ekstraordinær bistand med henblik på at lette den månedlige ydelse, 200.000 euro, som er ødelæggende for dette land.
Tadsjikistan er således den fattigste af de nye uafhængige stater og en stat, man absolut bør stabilisere, for - som det er tilfældet med Tjetjenien, men også af andre grunde - er det et land, der kan bringe hele regionen i fare, bl.a. i kraft af dets strategiske beliggenhed i forhold til Kasakhstan og Usbekistan, der er meget rige lande.
Derfor har vi fremsat en række ændringsforslag. Først og fremmest ændringsforslag, der gør gavebistanden mulig og dernæst ændringsforslag, der gør Rådet og Kommissionen opmærksomme på deres selvmodsigelser, idet vi giver udtryk for, at det ville være ønskeligt med en direkte hjælp, men som skal finansieres over en anden post, jeg tænker på Tacis. Endelig er der nogle betingelsesændringsforslag: kontrol med anvendelsen af bevillinger, de demokratiske og politiske betingelser og Europa-Parlamentets kontrol.

Schwaiger
Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, Tadsjikistan er ikke kun det fattigste af de lande, der er opstået efter Sovjetunionens fald, det er også det land, der har lidt mest under stammefejderne de sidste fem år, indtil disse endelig har udviklet sig til en borgerkrig. Landet har ikke forstået at anvende den finansielle hjælp, det hidtil har modtaget, målrettet. Først i de seneste måneder er situationen til en vis grad blevet roligere, efter at parterne i borgerkrigen har indstillet fjendtlighederne og besluttet sig til snart at danne en koalitionsregering.
Der er udsigt til almindelige frie valg til marts 2000. Det internationale hjælpesamfund, herunder især schweiziske organisationer, er nu igen parat til at yde finansiel bistand på visse betingelser. Efter en beroligelse af situationen og med de alt i alt gunstigere udviklingschancer for fremtiden forsøger betænkningen af Savary nu at støtte den makroøkonomiske bistand til dette land igen i form af lån. Vi håber, at Tadsjikistan dermed får et tilstrækkeligt tydeligt signal, så det kan forbedre sin statslige organisation i form af en demokratisk udvikling og indlede de nødvendige reformer.
Finansiel bistand i form af lån bør dog også kun gives, hvis det rent faktisk bliver muligt for Den Europæiske Union at foretage en ordentlig kontrol af den finansielle bistand, hvis processen med national forsoning fortsætter, og valgene og især parlamentsvalget til marts 2000 bliver frie og demokratiske. Det er også formålet, og det har hr. Savary sagt med rette, med vores ændringsforslag 8 og 9, som vi udtrykkeligt hilser velkomne. Hvis Tadsjikistans kreditværdighed skal genoprettes, skal forslaget i 2000-budgettet også hilses velkomment. Ordføreren, hr. Bourlanges, har netop bekræftet over for mig, at det skal stå i en kommentar dér, at der så igen kan ydes en vis form for finansiel bistand som led i Tacis-programmet.
Lad mig slutte af med at sige, at PPE/DE-gruppen støtter denne betænkning trods alle de risici, der er forbundet dermed. Det er et nyt, forhåbentlig vellykket forsøg på at genoptage og fremme det økonomiske og tekniske samarbejde med Tadsjikistan.

Meijer
Hr. formand, det lån, som Tadsjikistan skal modtage, er lige så stort som dette lille fattige lands andel i det tidligere Sovjetunionens endnu ikke indfriede gæld. Det løser ingen problemer i Tadsjikistan. Lånet bevirker kun, at de ikkeindfriede lån bliver ved med at bestå.
Centralasien, hvor den overvejende del af befolkningen taler tyrkisk og et mindretal iransk, blev i det forrige århundrede erobret af zarriget. Dette rige søgte ikke sine kolonier langt hjemme fra og i de oversøiske områder, sådan som de fleste vesteuropæiske lande gjorde, men i de nærmeste omgivelser. I 1922 blev de ganske vist afkolonialiseret, men de vedblev som sovjetiske delstater at være forbundet med Rusland.
De grænser, som Stalin trak i 20'erne og 30'erne mellem de forskellige sprog- og kulturområder, er nu statsgrænser. Denne langvarige europæiske indflydelse kan være medvirkende til, at Den Europæiske Union føler sig mere ansvarlig for de fem stater, der opstod efter Sovjetunionens sammenbrud.
I alle 15 stater går det dårligt med økonomien og miljøet. Der er kommet autoritære ledere til magten, som ikke eller kun i meget ringe grad giver politiske modstandere spillerum. Nogle præsidenter får gennem folkeafstemninger og trusler deres mandater forlænget med 10 år uden modkandidat. I den henseende er Tadsjikistan ingen undtagelse.
Skal EU give penge til sådan et land? Min gruppe er generelt ikke tilhænger af, at man stiller økonomiske midler til disposition for udemokratiske regeringer. Vi ser alt for ofte, at de får penge, fordi det forventes, at de vil se disse penge som en belønning for og en inspiration til små fremskridt mod mere demokrati og menneskerettigheder. I praksis virker denne metode ikke, hvilket vi har kunnet konstatere i Tyrkiet og i Rusland. Man modtager pengene, men situationen forbedres ikke.
Med Sovjetunionens sammenbrud er situationen fra det 19. århundrede og begyndelsen af dette århundrede vendt tilbage i Tadsjikistan. Regionalt mægtige familier og grupper bekæmper hinanden, og krigsherrerne bruger politiske og religiøse forskelle som undskyldning for at bruge våben. Tadsjikistans ve og vel er nært knyttet til de nærmeste omgivelsers, som f.eks. den udsigtsløse og voldelige kamp i Afghanistan. En stor del af det tadsjikiske folk bor i den nordøstlige del af Afghanistan i det område, der ikke er i hænderne på Taliban.
Den nordlige del af Tadsjikistan strækker sig til den tætbefolkede Ferganadal, der delvis ligger i Usbekistan, og som er helt sammenvævet med dette nabolands økonomi og trafikforbindelser. Som frontområde mellem den russiske indflydelsessfære og den muslimske fundamentalisme i Afghanistan har den nuværende tadsjikiske stat ikke store chancer for at overleve.
Den eneste grund til alligevel at yde EU-støtte er, at det øger det tadsjikiske folks overlevelseschancer og giver større muligheder for fred end uden et sådant bidrag. Det er grunden til, at min gruppe alligevel kan gå ind for forslagene i betænkningen af hr. Savary.

Coûteaux
Hr. formand, vi stemmer ikke for hr. Savarys betænkning. Og det skyldes både valget af dette land og mere generelle overvejelser i forbindelse med den finansielle bistand.
Selvom vi selvfølgelig ikke har nogen indvendinger mod Tadsjikistan som selvstændig stat, mener vi dog ikke, at de europæiske stater bør opgive de prioriteter eller mere nøjagtigt den prioritet, man længe har holdt fast ved, om langsigtet samarbejde. Denne prioritet blev iværksat for mere end et kvart århundrede siden med Lomé-aftalerne.
Af indlysende grunde, der både vedrører historie og geografi, blev det i løbet af 70'erne nødvendigt for europæerne at indgå omfattende samarbejdsaktioner med landene i Afrika, Caribien og Stillehavsområdet. Aftalerne var i øvrigt originalt udformet og blev kendt under navnet Lomé-aftalerne. De gør det muligt for vores partnere sydpå at nyde godt af stabile priser for de levnedsmidler, som er deres vigtigste ressourcer, og dette i ly af en altomfattende frihandel. I dag ser man kun alt for godt, hvordan denne ødelægger de mest skrøbelige økonomier.
Men på grund af heftige ytringer - ikke i forbindelse med internationaliseringen, men i forbindelse med ideologien bag internationaliseringen - som de europæiske stater uden videre har accepteret, har vi nu gennem flere år oplevet en langsom nedbrydning af AVS-aftalerne og en forkastelse af aftalernes grundprincipper, og ikke mindst har vi oplevet en reducering af flere europæiske landes bidrag til EUF.
Samtidig mangedobles den såkaldte ekstraordinære finansielle bistand til vidt forskellige lande på jorden, uden at man ser en overordnet plan, hvilket betyder, at vores samarbejdspolitik reduceres til en svag og spredt politik. Kort sagt er der ikke længere tale om en egentlig politik.
Hertil kommer endnu en overvejelse. Når Tadsjikistan i dag har økonomiske vanskeligheder, som det omtales i betænkningen, i øvrigt som mange andre lande på jorden, er det ganske givet fordi, landet er offer for en uovervejet åbning af grænserne og imperiernes umådeholdende spil.
Vi kan ikke se nogen bedre løsning end indførelsen af en ny international handelsorden, der respekterer staternes suverænitet, deres udviklingsrytme og muligheder, men også deres traditioner. Traditioner som vi ikke kan fjerne med et trylleslag, fordi vi indfører valg, menneskerettigheder og det, vi meget forhastet kalder demokrati.

Blokland
Hr. formand, den politiske strøm i Tadsjikistan ser ud til at vende. Så sent som i sidste uge udskrev præsident Ragmanov valg til parlamentet til foråret. Efter mange måneders tovtrækkeri mellem regeringen og oppositionen er der nu langt om længe opnået enighed om den nye valglov. Jeg vil dog gerne understrege, at dette kun angiver begyndelsen af demokratiseringsprocessen. Tadsjikistan har stadigvæk træk, der ikke hører hjemme i en demokratisk retsstat. Bagsiden ved den nuværende positive udvikling er nemlig, at en række partier vil komme til at stå uden for ved de kommende valg. De er udelukket fra deltagelse, hvilket ikke er så mærkeligt, fordi adgangen til valget stadigvæk styres af de tidligere kommunister. På trods af denne bemærkning til demokratiet i Tadsjikistan er der alligevel sket forandringer. Internationale organisationer og bilaterale donorer ser derfor ikke mere nogen grund til at udsætte hjælpen til Tadsjikistan. Kommissionen har med sit forslag også ment, at der skal ydes et bidrag. Kommissionen glemmer imidlertid noget vigtigt. I foråret indgik de tre europæiske institutioner den interinstitutionelle aftale for en periode på syv år. Heri fastsættes de finansielle lofter for de forskellige politiske områder. Det vil jeg i dag gerne minde Kommissionen om.
I forslaget om at yde støtte til Tadsjikistan tages der ikke særligt meget hensyn til denne aftale. Såvel den indtrængende opfordring fra IMF og Verdensbanken til Den Europæiske Union om at forhøje støtten til Tadsjikistan, som argumentet om den moralske pligt på grund af Tadsjikistans gæld til Unionen, er i sig selv ikke en grund til at give støtte. Vi skal i første række tage hensyn til Den Europæiske Unions begrænsede finansielle midler. I ovennævnte aftale er der ikke plads til gaver til Tadsjikistan.
Endvidere har vi for nylig fået erfaringer med at påtage os finansielle forpligtelser, som vi ikke kan overholde, vedrørende genopbygningen af Kosovo. Kommissionen har lovet 500 millioner euro, men medlemsstaterne vil foreløbigt ikke gennemføre den nødvendige forhøjelse af det europæiske budget. I mellemtiden foreligger der en vag hensigtserklæring fra Rådet for at undgå lignende problemer i fremtiden. Men jeg er spændt på, hvad det bliver til. Det hjælper ikke Kosovo her og nu. Støtten er nedsat til 360 millioner euro og er spredt over flere år.
Dette gør, at jeg har store betænkeligheder med hensyn til medlemsstaternes villighed til inden for rammerne af hjælpen til Tadsjikistan på ny at gøre indrømmelser, også selvom det her drejer sig om relativt små beløb. Medlemsstaterne får svært ved at sælge det hjemme, hvis deres forhandlingsresultater fra topmødet i Berlin udhules af virkeligheden. Ud over et begrænset budget har EU politisk set ikke noget at gøre i Tadsjikistan. Den store afstand umuliggør reel indflydelse på demokratiseringsprocessen.
Den Europæiske Union har ganske vist interesse i store stabile grænseområder, men de instrumenter, den råder over for at nå dette mål, er stadigvæk begrænsede. Det betyder ikke, at vi ikke kan gøre noget for Tadsjikistan. Af humanitære grunde går jeg derfor ind for den særlige støtte med hensyn til lånet, men gavekomponenten skal af ovenstående grunde slettes.
Endvidere vil jeg opfordre Kommissionen til, at Tadsjikistans bilaterale donorer og medlemsstaterne anmodes om at yde dette land særlig individuel bistand. De nationale medlemsstaters budgetmuligheder er politisk mindre følsomme.
Til sidst vil jeg indtrængende opfordre Kommissionen til af moralske grunde så hurtigt som muligt at genoptage projekterne under Tacis-programmet vedrørende Tadsjikistan. Men vi skal nøje overvåge, at pengene kommer i de rigtige lommer, nemlig det tadsjikiske folks, for det lider under stærk fattigdom.

Rübig
Hr. formand, vi vedtog budgettet i går, og De vedtog her i kategori 4 nogle skridt, der er meget vigtige for Europas fremtid. Fru kommissær, vi taler i dag om en ekstraordinær finansiel bistand, hvis primære formål er at fremme stabiliteten i en del af verden, der, hvis vi ikke engagerer os dér, også kan volde os problemer. Vi skal i Tadsjikistan, Armenien og Georgien sørge for, at demokrati, markedsøkonomi og sikkerhedskomponenter fremover får større betydning. Under borgerkrigen havde vi en voldsom hyperinflation i Tadsjikistan, landets produktion er faldet med to tredjedele. Man må forestille sig, hvad det betyder for den enkelte familie, for det enkelte menneske i et sådant land. I 1997 havde man for første gang igen en økonomisk vækst på 1,7%. Den samlede vækst i produktionen udgjorde 5,3%. Udgangspunktet var naturligvis, som jeg allerede har nævnt, en meget lav basis. I december 1998 kom inflationen så tilbage på under 3%, her var der altså også tale om en vis stabilisering, og i 1998 steg også betalingsbalancens løbende poster trods alt fra 5,5% til 15,2% af bruttonationalproduktet. Gælden på 1.263 millioner dollars eller 98% af bruttonationalproduktet er selvfølgelig et stort problem. Man kan se, at grænsen er nået.
Da Tadsjikistan er det fattigste land af de nye uafhængige stater, gælder det for os om at bekæmpe fattigdommen dér, den fattighed, som rammer børnene og de enkelte familier, og netop her op til jul bør vi, der lever i velstand, også tænke på dem, det ikke går lige så godt for i dag. Derfor mener jeg, at det også er nødvendigt, at vi får nogle klart definerede programmer med visse betingelser, og at disse programmer selvfølgelig skal anvendes på grundlag af eksisterende bestemmelser. Her handler det for os især om, at budgetkontrolbestemmelserne skal overholdes.
Desuden skal det fastslås, at den gavebistand, der ydes, selvfølgelig også skal forbindes med, at der finder valg sted under lovformelige forhold. Der afholdes formentlig valg til marts 2000, og for os handler det jo også om at motivere til, at demokratiet vinder indpas dér. Det er vigtigt for menneskene, at stridigheder ikke klares på gaden, ikke i borgerkrig, men derimod i parlamenterne mellem de forskellige grupper, og det med fælles spilleregler.
Jeg tror, at vores europamodel kunne være af stor gavn for regionen, nemlig at markedsøkonomien fungerer, den økosociale markedsøkonomi, at vi får demokratiske forhold dér, således at borgerne kan være sikre på, at konflikterne klares i parlamenterne, og at der hersker sikkerhed, og jeg mener, at vi bør eksportere vores sikkerhedskoncepter og ikke importere kriminalitet fra disse lande. Selvom vi føler os sikre her i Parlamentet i dag, fandt der dog fire kvindemord sted for nogle få dage siden her i nærheden af Strasbourg. Selvom vi mener at befinde os i sikkerhed, gælder det alligevel hver eneste dag om at garantere den daglige sikkerhed for befolkningen i Europa og i lande som Armenien og Georgien.
Derfor vil jeg gerne slutte af med at rette en hjertelig tak til alle medarbejdere i Parlamentet og også til mine kolleger, fordi man kan se, at vi også er parat til at tage et ansvar uden for Europas grænser, at vi gør os nogle tanker om freden i denne verden. Derfor glæder det mig også meget, at vi i går kunne overrække fredslyset fra Betlehem til vores formand. Jeg håber, at denne fred vil ledsage os i juletiden, og at vi får en chance for også at leve i fred i det nye årtusinde!

Posselt
Hr. formand, hvis den tadsjikiske befolkning ikke fandtes, ville jeg ikke stå her i dag! Min bedstefar deltog som krigsfange i 1916 under Første Verdenskrig i bygningen af jernbanen i det daværende russiske Centralasien. Og han har altid fortalt mig, at han kun overlevede disse vanskelige år takket være det tadsjikiske folks gæstfrihed og hjælpsomhed.
Det er dog ikke grunden til, at jeg beskæftiger mig så meget med Tadsjikistan i dag, jeg mener derimod i modsætning til hr. Blokland, at det er et anliggende, der angår os alle direkte. Tadsjikistan ligger i et område, der er afgrænset af Kina og Rusland, der støder sammen dér, af den islamiske verden og Det Kaspiske Hav, hvor der forefindes enorme mængder råstoffer.
Efter min opfattelse er dette område fremtidens Balkan, et Balkan i verdensformat. Og derfor er det i vores livs interesse, eftersom der også findes en række atommagter dér, at stabilisere dette område og forhindre, at de etniske konflikter spreder sig til hele verden.
Derfor mener jeg, at det er nødvendigt at hjælpe Tadsjikistan på denne svære vej i form af et lån, men også i form af gavebistand. Her skal det stå klart, at vi derfor må henvende os til medlemslandene, fordi vores budget ikke tillader det.
Vi bør selvfølgelig kræve demokrati og retsregler, men vi bør ikke være urimelige i vores målestok. Tadsjikistan er blevet udplyndret af dets kolonimagt i århundreder. Landet er blevet undertrykt brutalt af den sovjetiske kommunisme i 80 år. I dag går dette lille bjergfolk møjsommeligt sin egen vej, og her kan vi ikke bruge en europæisk målestok. Her skal vi bruge en målestok svarende til den, vi bruger i forbindelse med udviklingslande, hvor også de afrikanske lande, hvor der stadig er meget at beklage sig over, trods alt er blevet støttet af os på deres vej mod demokrati igennem årtier.
Tadsjikistan er kun blevet støttet i nogle få år. Derfor skal vi selvfølgelig kræve nogle spilleregler, men vi bør have tålmodighed med det tadsjikiske folk, vi bør give massiv støtte til valget til foråret, og vi bør erkende, at dette ikke kun er en handling, der tjener til Europas ære, men at det helt grundlæggende også er i Europas egen interesse at sørge for fred i denne region.

Karas
Hr. formand, fru kommissær, ærede parlamentsmedlemmer, Den Europæiske Union har sat sig fire store mål. For det første at gennemføre de nødvendige reformer i EU's institutioner og medlemslande. For det andet at udvide Den Europæiske Union bestående af De 15 og at føre den dermed forbundne diskussion om Europas og Den Europæiske Unions grænser, som vi har krævet, og som hr. Prodi har taget op. For det tredje, at Den Europæiske Union skal spille en selvbevidst, dynamisk rolle i verden. For det fjerde at styrke borgernes tillid til realiseringen af disse mål og til vores arbejde.
At yde ekstraordinær finansiel bistand til Tadsjikistan hører til vores stadigt voksende ansvar for en demokratisk og fredelig verdenspolitisk udvikling, der er baseret på respekten for menneskerettigheder. Den særlige finansielle støtte til Armenien og Georgien, der blev vedtaget den 17. november 1997, indeholder også muligheden for en lignende støtte til Tadsjikistan, så snart landet - det vil jeg gerne sige som supplement til hr. Rübigs bemærkninger - er kommet til enighed med IMF. Denne enighed med Den Internationale Valutafond er til stede. Efter to nødhjælpslån, der blev ydet efter konflikten i december 1997 og april 1998, godkendte IMF i juni 1998 et treårigt program til fordel for Tadsjikistan svarende til 128 millioner dollars for at konsolidere stabiliseringsgevinsterne og opnå en holdbar vækst.
Desuden blev der den 11. december 1998 indkaldt til et møde i Den Rådgivende Gruppe på initiativ af IMF og Verdensbanken for at forbedre adgangen til de finansieringsfaciliteter, som disse institutioner tilbyder Tadsjikistan og andre NUS-lande, der er særligt hårdt ramt af de eksterne følger af ruslandskrisen. Derfor er det, set ud fra vores betingelser, men også ud fra vores verdenspolitiske ansvar, der uden tvivl vil blive øget, godt og rigtigt at give betænkningen med ændringerne vores støtte i dag.
Lad mig afslutningsvis, fordi jeg er den sidste taler, og fordi jeg også er ny blandt de sidste talere her i Europa-Parlamentet, fremsætte endnu en tak. For det første vil jeg gerne understrege, og jeg tror, at jeg taler på manges vegne, at det glæder mig, at det glæder os, at vi får lov til at deltage i denne proces her i Europa-Parlamentet.
For det andet vil jeg gerne sige, at selvom vi har kendskab til alt det, der skal forbedres, yder vi et godt og stadigt vigtigere stykke arbejde. Vi kan dog kun yde dette arbejde, fordi vi samarbejder med og støttes af kompetente, engagerede og pålidelige medarbejdere og parlamentsansatte på vores kontorer, i vores grupper, i udvalgene og i den parlamentariske hverdag. Tak til alle, der står bag os og hjælper os i vores arbejde!

Jeg vil gerne fremsætte to ønsker, fordi julen står for døren: Må det lykkes os bedre i det nye år at "europæisere" medlemslandenes indenrigspolitik. Må det lykkes os bedre i det nye år at forankre vores arbejde i medlemslandenes og borgernes bevidsthed. På min gruppes vegne vil jeg gerne ønske alle medarbejdere og parlamentskolleger en glædelig jul!
(Bifald)

Wallström
Hr. formand, ærede medlemmer, først en varm tak til ordfører Savary. Kommissionen bemærker med glæde, at forslaget om at bevilge ekstraordinær finansiel bistand til Tadsjikistan har fået helhjertet støtte fra Parlamentets udvalg. Kommissionen støtter fuldt ud flere af de foreslåede ændringer, især dem der drejer sig om en strengere budgetkontrol med hensyn til en mulig negativ politisk udvikling i landet og endda om forslaget om, at en slutrapport skal overdrages til Parlamentet i 2004.
Kommissionen kan dog ikke acceptere de ændringsforslag, der handler om bidragsdelen af støtten. Det er umuligt at gennemføre denne bidragsdel på baggrund af eksisterende retslige grunde, specielt Tacis, eftersom de midler, der indgår i støtten, ikke kan henføres til et specielt projekt eller program. Målet er jo at mindske landets gæld til Fællesskabet. Dette forslag sigter også mod at bekræfte det bidrag på 95 millioner euro, som blev stillet til rådighed for Armenien og Georgien i henhold til Rådets beslutning 97/787/EU af 17. november 1997.
Kommissionen finder det svært at acceptere en reduktion af bidraget til 50 millioner euro. Grunden til dette er følgende: Fællesskabets finansielle eksponering skal fortsat være stor i et område, hvor stabiliteten er forværret både på grund af den russiske økonomiske krise og den nuværede situation i det nordlige Kaukasien. En betydelig reduktion af EU's eksponering er allerede opnået fra 212 millioner euro i starten, inklusive renter på udestående gæld, til 123 millioner euro for øjeblikket. En yderligere reduktion kan dog ske i de kommende år, hvis støtten gennemføres som planlagt.
Armenien og Georgien vil have svært ved at forså, at Fælleskabet reducerer støtten, på trods af de store anstregelser som begge disse lande, med støtte fra IMF og andre bidragsydere, har gjort for at mindske den økonomiske gæld til Fællesskabet. Dette ville sætte Fællesskabet i en svær situation både over for disse to lande og over for det internationale samfund.
Kommissionen mener, at det vil være beklageligt, hvis Fælleskabet skulle nægte at bekræfte sin økonomiske støtte til lande, hvis strategiske betydning for Unionen er åbenbar. Derudover bør vi, i lyset at de nuværende vanskeligheder i Kaukasien, sende politiske signaler, som viser, at vi fortsat vil støtte de kraftige anstrengelser, som gøres for at opnå stabilitet og demokrati samt indføre reformer.

Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Vi går nu over til afstemning.
Efter afstemning om ændringsforslagene

Thyssen
Hr. formand, efter afstemningerne har jeg endnu et punkt til forretningsordenen vedrørende de vedtagne tekster fra i går. Jeg vil gerne have ordet for en kort bemærkning lige efter afstemningerne, hvis det kan tilstås.

Formanden
Enig.
(Forslaget til lovgivningsmæssig beslutning vedtoges) STEMMEFORKLARINGER

Fatuzzo
Hr. formand, jeg vil gerne give udtryk for min store tilfredshed med, at jeg afgiver den sidste stemmeforklaring i 1999 om betænkningen af hr. Savary, som jeg stemte ja til. Jeg er en stor tilhænger af dette fællesskabsinitiativ, der tager sigte på at yde en konkret støtte til de områder, som har størst brug for det, såsom Tadsjikistan. Ligesom hr. Blokland gjorde i sit indlæg, vil jeg gerne sige til kommissær Wallström - der forstyrrer de italienske, græske og spanske pensionisters nattesøvn på grund af de gamle biler, som hurtigt skal tages ud af brug - at jeg gerne så, at den støtte, der ydes til Tadsjikistan og til andre stater, også blev kontrolleret med hensyn til dens bestemmelsessted. Det ville glæde mig, om den også var rettet mod de personer, der har behov for den, såsom pensionisterne.

Rübig
Ærede hr. formand, jeg stemte for den finansielle bistand på trods af mine store betænkeligheder, fordi jeg ser en chance for, at vi kan skabe markedsøkonomi, demokrati og fred med et finansielt incitament, sådan som hr. Karas har præsenteret det, og ikke med vold. Jeg vil gerne rette en hjertelig tak til alle de parlamentsmedlemmer, der har støttet mig i denne sag, og ønske glædelig jul og godt nytår!

Thyssen
Hr. formand, meget kort om de vedtagne tekster fra i går. Jeg har under debatten undersøgt, hvad der præcist er noteret om afstemningen om betænkningen af hr. Murphy om forsinket betaling. Jeg anmoder Dem om at lade Deres tjenester undersøge ændringsforslag 20 endnu en gang, fordi jeg er 99,9% sikker på, at det ikke er den tekst, som vi har stemt om eller i det mindste ikke den tekst, der skulle have foreligget, for det er ikke den, der er vedtaget i Industriudvalget. Jeg har officielt anmodet om ordet, fordi jeg er bange for, at vi ikke kan komme i kontakt med tjenesterne i juleferien og for at undgå problemer ved forligsproceduren.

Formanden
Mange tak, fru Thyssen. Vi vil undersøge sagen nærmere, for protokollen er naturligvis godkendt. Det vil derfor blive en teknisk korrektion i påkommende tilfælde.

Lulling
Hr. formand, jeg ved ikke, om der er tale om en teknisk rettelse, men jeg har netop opdaget, at jeg ikke figurerer blandt de luxemburgske parlamentsmedlemmer i protokollen for onsdag i forbindelse med fru Palacio Vallelersundis betænkning om valgs prøvelse. Derimod nævnes Fru Reding. Jeg ved, at min plads her i Europa-Parlamentet skyldes hendes udnævnelse til kommissær, men jeg forstår ikke - jeg har trods alt været medlem siden den 16. september - hvorfor mit navn ikke fremgår af betænkningen om valgs prøvelse. Vil De være så venlig at rette dette?

Formanden
Fru Lulling, jeg kan ikke rette dette, fordi De ikke er omfattet af denne betænkning. De blev valgt den 16. september - som De ganske rigtigt siger - og denne betænkning vedrører de valgte af den 13. juni. De erstatter fru Reding. Derfor vil der komme en anden betænkning, håber jeg, der vil bekræfte Deres mandat.

Posselt
Hr. formand, fordi det jo nu er jul, vil jeg gerne have, at De giver mig lidt tid! Jeg vil gerne takke Dem og afklare en misforståelse. Formanden har ret til at tillade et parlamentsmedlem at stille Kommissionen et spørgsmål. Jeg ville gerne stille kommissæren et spørgsmål og derudover besvare et spørgsmål, som De stillede til hr. Mayer. Jeg ville sige, at der finder en stor bayrisk ølsmagning sted til foråret i Parlamentets gård her i Strasbourg!

Formanden
Hr. Posselt, det glæder mig meget. Men jeg minder Dem under alle omstændigheder om, at man, når man beder om ordet for at komme med en bemærkning til forretningsordenen, skal henvise til den artikel i forretningsordenen, som man påberåber sig.
Hermed er vi, mine damer og herrer, kommet igennem dagsordenen.
Protokollen for dette møde skal godkendes af Parlamentet ved begyndelsen af næste mødeperiode.
Jeg giver ordet til hr. Manders, som har en bemærkning til forretningsordenen.

Manders
Hr. formand, jeg vil benytte lejligheden til at ønske Dem, Præsidiet og alle kollegerne et godt nytår.

Formanden
Mine damer og herrer, før De forlader mig, vil jeg gerne på vegne af Præsidiet endnu en gang takke alle parlamentsmedlemmerne, tjenestegrenene, funktionærerne, assistenterne og de øvrige medarbejdere, og hvis De tillader mig det, så vil jeg - selvom alle medarbejderne arbejder for os - komme med en særlig omtale af sprogtjenesten, som hjælper os med at forstå hinanden her. Jeg vil endog tillade mig at nævne Kommissionen og Rådet, selvom de ikke er til stede. Jeg vil ikke åbne debatten om "millennium eller ej" igen, men blot ønske Dem alle, og i udvidet betydning, alle de europæiske borgere, som vi repræsenterer, et godt nytår i år 2000.

Afbrydelse af sessionen
Formanden
Jeg erklærer Europa-Parlamentets session for afbrudt.
(Mødet hævet kl. 10.50)

