

Formanden.
   - Gruppen for Selvstændighed og Demokrati har orienteret mig om, at gruppen fra og med i går den 15. marts 2006 består af følgende 22 medlemmer.
Gerard Batten, Bastiaan Belder, Johannes Blokland, Godfrey Bloom, Jens-Peter Bonde, Graham Booth, Derek Roland Clark, Paul Marie Coûteaux, Nigel Farage, Hélène Goudin, Georgios Karatzaferis, Roger Knapman, Patrick Louis, Nils Lundgren, Michael Henry Nattrass, Kathy Sinnott, Jeffrey Titford, Philippe de Villiers, John Whittaker, Thomas Wise, Lars Wohlin og Vladimír Železný.
Følgende medlemmer har derfor fået status som løsgængere fra og med førnævnte dato.
Umberto Bossi, Matteo Salvini, Mario Borghezio, Francesco Enrico Speroni, Dariusz Maciej Grabowski, Urszula Krupa, Bogdan Pęk, Mirosław Mariusz Piotrowski, Bogusław Rogalski, Witold Tomczak og Andrzej Tomasz Zapałowski. 
Mario Borghezio (IND/DEM ).
   - Hr. formand, kære kolleger, jeg beder blot om, at det bliver ført til protokols, at parlamentsmedlemmerne Bossi, Borghezio, Speroni og Salvini gør indsigelse mod den fuldstændigt ukorrekte procedure, der er blevet fulgt med hensyn til emnet for den meddelelse, som formanden lige har givet os. Vi er ikke blevet informeret om noget møde. Denne beslutning fra IND/DEM-Gruppen er helt uretmæssig og ikke i overensstemmelse med reglerne, og derfor må formandens meddelelse til os her til morgen betragtes som værende baseret på en uretmæssig beslutning, der ikke er i overensstemmelse med reglerne. 
Formanden.
   - Mange tak. Deres kommentarer er taget til efterretning. 
Roselyne Bachelot-Narquin (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg har taget ordet for at anmode om en ændring til protokollen. Jeg fik ikke underskrevet listen over tilstedeværende i går. Jeg var selvfølgelig til stede, som det fremgår af protokollen for afstemningen, og jeg deltog også i forhandlingen om Cottigny-betænkningen. Tak, fordi De har noteret det, hr. formand. 
Formanden.
   - Mange tak. Deres kommentarer er taget til efterretning. 
Manuel Medina Ortega (PSE ).
   - Hr. formand, mit indlæg drejer sig om artikel 172 vedrørende protokollen for sidste møde.
I tirsdags stillede jeg et spørgsmål til Rådet om et meget presserende spørgsmål for min region, De Kanariske Øer, vedrørende den humanitære krise med de skibsbrudne indvandrere, der ankommer til min region i hundredvis. Jeg fik ikke noget svar på mit spørgsmål - Rådet svarede kun på meget få spørgsmål - men jeg håbede, at jeg i det mindste ville modtage et skriftligt svar.
I dag, torsdag, har jeg modtaget det fuldstændige forhandlingsreferat. Det indeholder heller ikke noget svar, og det er umuligt for mig at få kendskab til det, for Parlamentets tjenestegrene giver mig det ikke.
Jeg vil gerne protestere over denne forsinkelse i tjenestegrenenes funktion, eftersom jeg mener, at, når det drejer sig om uopsættelige emner, som er formålet med disse spørgsmål, er den tid, der går fra den dag, hvor spørgsmålet ikke bliver besvaret, og indtil datoen for modtagelsen af svaret, for lang, når vi tager højde for, at der allerede findes en mulighed for skriftlige svar.
Jeg vil gerne give udtryk for min protest, og jeg håber at modtage et skriftligt svar hurtigst muligt. 
Formanden.
   - Mange tak. Deres kommentarer er taget til efterretning. 
Francesco Enrico Speroni (IND/DEM ).
   - Hr. formand, kære kolleger, i forbindelse med meddelelsen om min og andre parlamentsmedlemmers udelukkelse fra IND/DEM-Gruppen svarede De, at De noterede Dem dette, og at det ville blive ført til protokols. Jeg mener dog, at dette svar er utilfredsstillende. Via vores delegationsleder, hr. Borghezio, har vi gjort opmærksom på visse uregelmæssigheder i proceduren for medlemmernes udelukkelse fra gruppen, og derfor vil jeg opfordre formandskabet til at efterprøve procedurens korrekthed. Hvis formandskabet konstaterer, at alt er foregået efter reglerne, vil jeg betragte mig selv som løsgænger, men jeg vil gerne have formandskabet til at undersøge, om procedurerne var korrekte. 
Formanden.
   - Mange tak. Vi vil efterprøve proceduren.
Forhandlingen er afsluttet. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen betænkning af Antonios Trakatellis for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om oprettelse af et EF-handlingsprogram for sundhed og forbrugerbeskyttelse (2007-2013) - Sundhedsaspekter (KOM(2005)0115 - C6-0097/2005 - 2005/0042A(COD)) (A6-0030/2006). 
Markos Kyprianou,
   Hr. formand, først og fremmest vil jeg takke ordføreren, hr. Trakatellis, for den fremragende indsats, han har gjort med udarbejdelsen af denne betænkning. Jeg vil imidlertid også takke medlemmerne af de to udvalg for det fremragende arbejde, de har gjort under gennemgangen og undersøgelsen af dette program. Og jeg glæder mig oprigtigt over det store antal talere og redegørelser, der har været i forbindelse med dette program. Jeg vil også gerne sige med det samme, at jeg under andre omstændigheder ikke ville være uenig i substansen af de forslag, der er kommet.
Med hensyn til opdelingen af de to programmer har vi muligvis forskellige indfaldsvinkler, men anbefalingerne forbedrer programmets aktiviteter, udvider dets anvendesesområde og gør det mere effektivt, så det dækker flere områder. Hvad der er lige så vigtigt, er, at der ikke blot sørges for de midler, som Kommissionen har anmodet om til understøttelse af programmet, men også sker en yderligere forhøjelse af budgettet.
Desværre er vi under de givne omstændigheder - og jeg tænker især på de økonomiske omstændigheder - nødt til at være forsigtige, og jeg vil bruge et ord, som jeg ikke bryder mig særlig meget om, nemlig "realistiske". Det alvorligste spørgsmål, der mangler at blive afklaret lige nu, er afslutningen af forhandlingerne om de finansielle overslag. Og her har Parlamentet en vigtig rolle at spille. Jeg vil gerne fremhæve betydningen af Parlamentets og Kommissionens støtte og positive indstilling i forbindelse med den økonomiske støtte til programmet.
Hvis det kompromis, der blev opnået i Det Europæiske Råd i december, står ved magt, er det en kendsgerning, at det vil betyde en væsentlig nedskæring af programmet. Kommissionens formand Barroso har sendt en skrivelse herom til parlamentsformand Borrell, hvori han påpeger, at hvis ordningen fra december står ved magt, vil der ikke kun være utilstrækkelige midler til folkesundhed og forbrugerbeskyttelse, men området vil have færre midler til rådighed i 2007 end i 2006. Der vil med andre ord være færre penge til de 25 og 27 lande, end der var til de 15 lande. Som hr. Barroso også gør opmærksom på i sin skrivelse, kan denne løsning efter min opfattelse ikke retfærdiggøres, og navnlig ikke i en tid, hvor vi gerne vil bringe Europa tættere på borgerne. Derfor vil jeg opfordre hr. Borrell til at foranledige, at Parlamentet gør endnu et forsøg på at samarbejde på dette område.
Kommissionens forslag til programmet afspejles også i programmets budget. Men hvis det ender med, at vi får den betydelige nedskæring, som jeg nævnte før, vil det betyde, at mange af programmets aktiviteter og områder må opgives, fordi det ikke vil give nogen mening af afsætte småbeløb til mange sektorer, såldes at ingen af sektorerne i virkeligheden får en effektiv støtte.
Derfor bør vi gennemgå hele programmet igen og opstille prioriteter, således at vi skærer drastisk ned på aktiviteter, initiativer og områder, der kan få støtte, så vi i hvert fald kan få en effektiv dækning af de få områder, som bliver udvalgt.
Jeg håber naturligvis, at de kommende forhandlinger vil bringe en løsning på denne situation, og at man indser, at der er tale om en fejl, og tilfører programmet i det mindste nogle yderligere mindre beløb på grund af den store politiske betydning, som både folkesundhed og forbrugerbeskyttelse har.
Hvad opdelingen af programmet angår, forstår jeg de synspunkter, der er givet udtryk for. Jeg ved, at begge udvalg foretrækker særskilte programmer, jeg forstår argumenterne, og jeg forstår bekymringerne. Vi mener dog fortsat, at der er fordele ved at bevare et fælles program. Det kan give en bedre udnyttelse af midlerne. Indtil spørgsmålet om de finansielle overslag er løst, er Kommissionen dog under alle omstændigheder ikke i stand til at træffe en endelig beslutning om, hvorvidt den kan acceptere denne opdeling eller ikke. Derfor vil Kommissionen på nuværende tidspunkt afvise de ændringsforslag, der går ind for opdeling af de to programmer, og når forhandlingen om de finansielle overslag er tilendebragt, vil vi tage sagen op igen. Parlamentet har givet klart udtryk for sit standpunkt, og vi tager det til efterretning.
Der er ikke tid til, at jeg går yderligere i detaljer. Jeg havde den fornøjelse at drøfte spørgsmålet med det ansvarlige udvalg. Jeg vil blot gøre opmærksom på, at Kommissionens holdning til hvert enkelt ændringsforslag vil blive omdelt skriftligt på grund af tidmangel og de mange ændringsforslag, og jeg vil anmode om, at det medtages i forhandlingsreferatet(1). Jeg vil dog endnu en gang understrege, at de ændringsforslag, der forkastes, ikke forkastes, fordi vi er uenige i forslagenes indhold - jeg gør også opmærksom på, at mange af forslagene kan accepteres - men de forkastes hovedsagelig, fordi der nødvendigvis må prioriteres inden for rammerne af de økonomiske vilkår og af subsidiaritetsgrunde, således at vi ikke griber ind i medlemsstaternes beføjelser og ikke overlapper eller gentager aktiviteter, som allerede dækkes af andre EF-politikker og aktiviteter.
Til sidst vil jeg takke Dem endnu en gang, hr. formand, og jeg vil følge medlemernes debat med største interesse. 
Antonios Trakatellis (PPE-DE ),
   Hr. formand, De vil sikkert give mig ret i, at fugleinfluenzaproblemet gav EU og medlemsstaterne lejlighed til at gøre en koordineret og effektiv indsats og styrke borgernes tillid og følelse af sikkerhed. Det har dog også endnu en gang påvist værdien af EF-indsatsen på folkesundhedsområdet.
Derfor finder jeg tidspunktet for denne debat egnet til at støtte nærværende betænkning, herunder den øgede finansiering, der er et nødvendigt grundlag for, at målene kan nås. De mål, der sammen med de centrale indsatsområder sikrer kontinuiteten i og udviklingen af det foregående program. Dette opnås med en kombination af mål og aktiviteter som f.eks. beskyttelse af borgerne mod sundhedstrusler fra fysiske, kemiske, biologiske og andre smittekilder. Vi er nødt til at have et fælles forsvarssystem og en koordineret respons på europæisk plan ved en eventuel pandemi, som vi ser nu i forbindelse med fugleinfluenza.
Fremme af politikker, der fører til sundere levevis - afgørende sundhedsfaktorer. Vi skylder vores børn, de kommende generationer, at arbejde for at indføre levestandarder, der tager stærkt højde for de afgørende sundhedsfaktorer: fornuftige kostvaner, rygestop, sociale og økonomiske omstændigheder, der ikke medfører for meget stress.
Man kan kun forebygge sygdomme ved at tage fat i de afgørende sundhedsfaktorer, som bevisligt påvirker helbredet, både det fysiske og det psykiske.
Bidrag til at nedsætte sygdoms- og dødelighedsfrekvensen i forbindelse med alvorlige sygdomme og skader er endnu et indsatsområde, der kræver koordinerede og fælles aktiviteter.
Sundhedssystemerne skal være mere effektive og give bedre resultater. Vi er nødt til at gå sammen og se på medlemsstaternes sundhedssystemer for at sikre, at de overholder standarderne og kan give det bedst mulige udbytte for de europæiske borgere.
Bedre information og viden med henblik på forbedring af sundheden og integrering af målene for sundhedspolitikken i andre politikker bør være tilgængelig for alle, både sundhedsarbejdere og almindelige borgere.
Der skal være bedre lægebehandling, som ikke kun er det mest effektive middel til at bekæmpe sygdomme, men også begrænser yderligere helbredsforringelser. Det er klart, at økonomiske omkostninger ikke kan være kriterium for vurderingen af behandlingsindsatsen, men derimod effektiviteten, som på længere sigt også vil være mere økonomisk.
Desuden lægges der vægt på aktiviteter i forbindelse med miljøpåvirkninger af sundheden samt indsamling af data om dalende fødselstal, subfertilitet og sterilitet, som er ved at udvikle sig til en svøbe for de aldrende europæiske samfund, der allerede nu trues af det demografiske problem. Dataindsamling og udvikling af strategier for patienters mobilitet, videreudvikling af det elektroniske sygesikringskort, mekanismer til fremme af organtransplantationer, samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne og internationale organisationer såsom Verdenssundhedsorganisationen og Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme er nødvendigt for, at der kan ske en udveksling af synspunkter og fremme af sundhedsaktiviteter. Medlemsstaterne bør også spille en vigtig rolle, da den stor del af dataene kommer herfra.
Jeg mener, at koordineringen af programmet er vigtig og nødvendig for, at det kan lykkes, og den åbne koordineringsmetode kan være en hjælp i subsidiaritetsspørgsmål ved at styrke strategier inden for sundhed og sygepleje, f.eks. patienters mobilitet.
Jeg kunne fortsætte i det uendelige med listen over spørgsmål, der vedrører forebyggelse og behandling. Jeg er dog sikker på, at vi er fælles om behovet for en koordineret intervention, som kombinerer en fælles indsats på europæisk plan med medlemsstaternes muligheder og kapacitet til selv at forbedre effektiviteten. Dette ambitiøse mål er det andet program, der foreslås, faktisk med til at opnå. Det er mere helstøbt, og på baggrund af den erfaring, vi har høstet, tror jeg, det vil give forholdsvis bedre resultater.
Ud fra denne synsvinkel mener jeg, at ændringsforslag 64, som anbefaler et højere beløb, da programmet er mere komplet og anderledes end det, Kommissionen har foreslået, er nødvendigt, da selv de bedste programmer ikke giver resultater uden finansiering. Som ordfører anbefaler jeg Dem derfor at stemme for ændringsforslag 64, og jeg tror, at De hermed vil sende et signal til Rådet om, at De mener det, og et budskab om håb til de europæiske borgere, så de kan se, at vi rent faktisk tager os af spørgsmålet og interesserer os for de europæiske borgeres sundhed. 
Anders Samuelsen (ALDE ),
   - Hr. formand Jeg vil starte med at takke hr. Trakatellis for hans store arbejde med den sag, som vi behandler i dag. Det er helt sikkert et af de områder, som man virkelig kan sikre folkelig opbakning bag. Der tales meget om en lidt defensiv tilgang til det europæiske samarbejde i øjeblikket, ikke mindst efter afstemningerne om forfatningstraktaten i Holland og Frankrig. Alle undersøgelser viser imidlertid, at det er meget svært at finde folkelig modstand mod grænseoverskridende samarbejde på netop de områder, som vi behandler i dag. Derfor er det selvfølgelig også vigtigt for mig at understrege, at vi bakker om det arbejde, som er gjort hidtil. Vi bakker op om forsøget på at få splittet de to programmer op, og vi bakker op om at sikre en så god økonomi bag programmerne som overhovedet muligt.
Jeg vil specielt fremhæve, at betænkningen omfatter et forslag fra Budgetudvalget, som skal sikre, at Kommissionen kan bevilge en grundlæggende finansiering for to år ad gangen gennem rammeaftaler for partnerskab. Det skulle gerne sikre, at de færreste midler går til bureaukrati, og de fleste midler går til en forstærket indsats på de områder, som vi er enige om. Med disse ord vil jeg gerne endnu en gang sige tak til hr. Trakatellis for hans store indsats og håbe, at det virkelig lykkes at sende et klart signal til Europas borgere om, at EU kan gøre en forskel til gavn for os alle sammen på dette område. 
John Bowis,
   Hr. formand, jeg bifalder stærkt min kollegas betænkning, og jeg bifalder især ordførerens og kommissærens udtalelser i deres indledende bemærkninger om budgettet. Der var meget, som Parlamentet efter min opfattelse bør tage til efterretning. Vi har i øjeblikket et absurd budget på 0,15 cent pr. EU-borger - det er det beløb, som vi maksimalt bruger på sundhed i EU om året - til trods for alle de mange trusler, udfordringer og muligheder på sundhedsområdet.
I denne uge mødtes jeg med iatrogene patienter. Kommissæren og min ærede ven, ordføreren, vil vide, hvad det betyder, da det er et græsk ord, men af hensyn til de øvrige kolleger kan jeg fortælle, at det betyder patienter, der er ramt af et svært handicap eller har svære sundhedsmæssige problemer som følge af ulykker på hospitaler. Det er et af de spørgsmål om patientsikkerhed, som er på dagsordenen, og som helt korrekt blev taget op af det britiske formandskab.
Vi står over for den udfordring, som en aldrende befolkning skaber. En befolkning, der lever længere - og hovedsageligt sundere - liv, men som så bliver skrøbelige i alderdommen og risikerer at få alle de neurodegenerative sygdomme, som denne tilstand medfører. Vi har nu højere udgifter til lægemidler til behandling af Parkinsons sygdom end til behandling af kræft.
Vi skal hæve standarderne, og det gør vi i EU ved at formulere - og ikke foreskrive - hensigtsmæssige standarder. Det er vejen frem. Det er ikke særlig kostbart. Vi har gjort det i forbindelse med screening af kræft under det irske formandskab og fortsat bestræbelserne under det østrigske formandskab. Vi ønsker endvidere at formulere hensigtsmæssige standarder for diabetes, især type 2-diabetes, og Kommissionen har selv anmodet om tilsvarende standarder for mentale lidelser, en af de største udfordringer i vores tidsalder. En ud af tre vil formentlig på et eller andet tidspunkt i livet have grund til bekymring, og vi skal være taknemmelige, hvis det lykkes os at opnå fremskridt på dette område.
Men budgettet giver også anledning til bekymring. En af de største trusler i øjeblikket er influenzapandemien. Det er meget vigtigt, at Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme fungerer effektivt. Et af problemerne, og det har vi hørt direkte fra bestyrelsen, er, at centret er underbemidlet og underbemandet og ikke kan fungere tilstrækkeligt effektivt, hvis vi rammes af en pandemi inden for de kommende måneder eller endda år. Det er noget, vi skal prioritere, men det skal ikke være en prioritet på bekostning af den resterende del af vores sundhedsarbejde. Vi skal afsætte tid, energi og ressourcer til at udnytte de muligheder, der opstår via de europæiske afgørelser om patientmobilitet. Vi skal koncentrere os om alle sygdomme, hvorom der er offentlig bekymring, uanset om det drejer sig om hjerte- eller luftvejssygdomme, gigt- eller hjernelidelser.
Vi skal endvidere overveje hele spektret af lægevidenskaben, herunder de nyeste områder som f.eks. supplerende behandling, som kan spille en rolle. Jeg havde for nylig stor glæde af akupunkturbehandlinger i forbindelse med iskiassmerter og kan garantere og stå inde for effektiviteten af mindst én form for supplerende behandling. Jeg ønsker også at henlede Parlamentets opmærksomhed på dette aspekt af betænkningen. 
Linda McAvan,
   Hr. formand, som så mange af mine kolleger ønsker jeg først og fremmest at takke professor Trakatellis for hans store arbejde, og jeg bifalder den åbenhed og samarbejdsvilje, der har kendetegnet ordførerens udarbejdelse af betænkningen.
Vi ved alle, at EU har begrænsede beføjelser og midler, måske endda endnu færre midler, end vi kunne håbe på, til at træffe foranstaltninger på sundhedsområdet. Det er derfor vigtigt, at vi fokuserer vores arbejde på områder, hvor EU kan opnå resultater og gøre en reel forskel. Og derfor har PSE-Gruppen forsøgt at sikre, at der er stort fokus på sundhedsprogrammet.
Vi har brug for et sundhedsprogram, der er en del af en sundhedsstrategi for EU. Vi har i øjeblikket mange ad hoc-initiativer om diverse sygdomme og tilstande, som ofte er udtænkt af de forskellige formandskaber. Det er ikke godt nok. Vi har brug for en strategi, og vi skal definere, hvad strategien skal dække. Efter min opfattelse skal strategien omfatte grænseoverskridende sundhedstrusler. Vi har hørt om disse trusler, vi er bekendt med influenzapandemien. Strategien skal dernæst omfatte spørgsmål om patientmobilitet. Flere og flere mennesker rejser, og derfor skal vi have fundet en løsning på problemerne med sygesikringsbeviset. Jeg modtager mange sager om personer, der stadig har problemer med deres sygesikringsbevis. Der er endvidere mange, der ønsker sygesikring i udlandet med E112. Det er ikke domstolene, der skal fastsætte regler om sygesikring, det er lovgiverne, som skal fastsætte regler om sygesikring. Endelig er der spørgsmålet om samarbejde, udveksling af bedste praksis vedrørende håndtering af sundhedsdeterminanter. Som hr. Trakatellis nævnte, er denne udveksling af erfaringer uhyre vigtig. Vi oplever et stort omfang af lobbyisme om dette fra organisationer, der opfordrer os til at inkludere tiltag om forskellige sygdomme eller tilstande i programmet. PSE-Gruppen støtter ikke inddragelsen af en liste af tilstande i rapporten, da vi efter vores opfattelse bør fokusere på sundhedsdeterminanter. Vi ønsker ikke at skabe et hierarki over sygdomme og tilstande, da mange af disse sygdomme og tilstande er frygtelige for dem, der rammes.
Det vil ikke være let at fastholde så stort et fokus på sundhed i sundhedsprogrammet. Man kan bare se antallet af ændringsforslag stillet på plenarmødet - næsten 200 - og de mange konkurrerende krav, der stilles. Men medmindre vi fokuserer på programmet, medmindre vi kan vise, at EU gør en forskel og ikke blot fremlægger en række erklæringer på topmøder eller konferencer, vil det være meget vanskeligt at overbevise Rådet og offentligheden om nødvendigheden af et større budget.
Det er herefter op til Kommissionen. Jeg håber, at den vil præsentere en sundhedsstrategi, og jeg håber, at vi kan bevare vores fokus på et nyt sundhedsprogram. Vi stemmer for ændringsforslag 64. Vi mener, at det er meget vigtigt at sende et signal om, at sundhedspleje er vigtig. Vi ved, at borgerne er skeptiske over for Europa, men hvis de kan se os behandle spørgsmål, som de lægger vægt på, vil de måske have større sympati for Europa.
jeg håber meget, at vi kan få fastlagt et godt budget, men samtidig fastholde fokus på programmet. 
Holger Krahmer,
   Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, kompetencen inden for sundhedspolitikken henhører hovedsagelig under medlemsstaterne, og det er der en god grund til. Sundhedssystemerne bliver betalt via bidrag og skatter, og de forskellige systemer er indrettet efter specifikke behov. Derudover gælder subsidiaritetsprincippet for sundhedstjenester og medicinsk behandling.
I henhold til EU-traktatens artikel 152 er medlemsstaterne forpligtet til at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau. EU kan også træffe foranstaltninger, som støtter medlemsstaternes politikker. Undertiden har jeg indtryk af, at Kommissionen og også nogle af kollegerne i Parlamentet foretrækker at konkurrere med de nationale sundhedspolitikker. Hvad sundhedspolitikken angår, har vi samme problem, som også konstant dukker op på andre områder, nemlig at Europa lider under ikke at kunne gøre de vigtige ting, som man burde koncentrere sig om. Resultatet er, at EU omklamrer mange politikområder, som medlemsstaterne i tvivlstilfælde hellere skulle tage sig af, og blander sig flittigt i deres anliggender.
Det er naturligvis ikke ensbetydende med, at Europa skal holde fingrene fra sundhedspolitikken. EU skal tværtimod koncentrere sig om ting, som har en ægte europæisk merværdi, og her kan jeg knytte direkte an til det, som den foregående taler sagde: Europa bør frem for alt gribe ind i grænseoverskridende spørgsmål, som en medlemsstat ikke kan håndtere alene. Det skal prioriteres meget højt at få forbedret udvekslingen af informationer og få et tættere samarbejde omkring samordningen af bekæmpelsen af epidemier og smitsomme sygdomme. Sundhedsrisiciene forbundet med fugleinfluenza viser, hvor bydende nødvendig en grænseoverskridende samordning af foranstaltningerne er.
Det samme gælder for hiv og aids, et stort problem navnlig i de nye medlemsstater, som i stigende omfang bliver glemt og forsømt til trods for stigende smittetilfælde.
EU bør prioritere bekæmpelsen af sygdomme højere. Det har min gruppe stillet ændringsforslag om, som jeg gerne vil bede Dem om at støtte. Fokus bør rettes mod de vigtigste folkesygdomme som diabetes, kræft og hjerte-kar-sygdomme, som EU's foranstaltninger og begrænsede ressourcer bør koncentrere sig om.
Vi bør ikke sætte os som opgave at lave en shoppingliste. I udvalget diskuterede vi udførligt, hvilke sygdomme og hvilken sygdomsbekæmpelse der skal prioriteres i handlingsprogrammet. Lad os være konsistente i vores krav her. I Parlamentets beslutning fra december 2005 bliver der helt eksplicit krævet foranstaltninger til bekæmpelse af diabetes, kræft og hjerte-kar-sygdomme. Kommissionens forslag til handlingsprogrammet var for generelt, for bredt anlagt. Tiden er inde for os til at fastlægge politiske prioriteringer og koncentrere os om de mest udbredte sygdomme.
Jeg vil også gerne sige et par ord om budgettet og finansieringen af ngo'er. Min gruppe støtter ordførerens forslag om at forhøje budgettet for handlingsprogrammet til 1,2 milliarder euro. Hvis vi mener det alvorligt med prioriteringerne i dette program, så har vi naturligvis brug for midlerne hertil. Patientforeninger og ngo'er spiller en stadig vigtigere rolle, som berettiger dem til at modtage EU-støtte. Når vi finansierer ngo'er, må vi sikre, at der er strenge kriterier og gennemskuelighed. Det må ikke være sådan, at nogle organisationer - som det er tilfældet på miljøområdet - bliver betænkt så rundhåndet, at de kan betale for kontorer i Bruxelles, som var de underleverandører til Kommissionen. 
Hiltrud Breyer,
   Hr. formand, Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance støtter helt klart et uafhængigt sundhedsprogram udstyret med de nødvendige ressourcer.
Sundhed står øverst på de europæiske borgeres ønskeseddel, og vi må sende et helt klart signal i dag om, at sundhedspolitikken også bliver prioriteret af os i Europa-Parlamentet, i EU. Tjenesterne og systemerne er naturligvis organiseret på nationalt plan, men vi må diskutere målene med sundhedspolitikken internationalt og i fællesskab i Europa. Hvis der bliver brugt en milliard euro årligt på subsidier til tobak, så må sundhedspolitikken være samme beløb værd.
Hvad finansieringen af ngo'er angår, så ønsker De Grønne helt klart, at det kun er de ngo'er, som er uafhængige af industrien, der skal finansieres. Vi har desværre et stort antal ngo'er, som er i lommerne på medicinalindustrien og er dens talerør, og som ene og alene har til opgave at gøre reklame for alt for dyre lægemidler. Det vil vi ikke være med til. Vi vil støtte uafhængige ngo'er. Og, hr. Krahmer, det er selvmodsigende at sige, at de ikke også må modtage statslige midler. Hvad skal de ellers modtage? Skal de virkelig finansieres af medicinalindustrien og holdes i kort snor? Det ønsker vi ikke! Disse ngo'er skal naturligvis også finansieres, så de kan betale for deres PR-arbejde.
Støtte til komplementærmedicin og den alternative medicin er helt central for os. Det glæder mig, at der allerede er gjort positive erfaringer her. Der findes millioner af mennesker i EU, som har haft meget positive erfaringer med komplementærmedicin og alternativ medicin, og med miljømedicin ikke at forglemme. Derfor er det diskriminerende, at EU ikke tager hensyn til dette medicinske område, som end ikke fører en skyggetilværelse.
Hvis Kommissionen mener det alvorligt, når den med Lissabon-strategien erklærer, at vi er et innovationssamfund, så må vi udnytte den viden og den innovation, der findes inden for alternativ medicin og komplementærmedicin, udvikle dem og gøre dem tilgængelige for EU's borgere. Det er virkelig helt centralt, og jeg synes, at Kommissionen har satset alt for meget på de store medicinalfirmaers interesser med deres krav om -lægemidler. Det må ikke få lov at fortsætte. Vi må ikke gå ind for skjult industri- og medicinalforskning her, vores mål må være virkelig at få sat skub i innovationen, og her skal komplementærmedicin og alternativ medicin naturligvis have deres plads.
Afslutningsvis vil jeg gerne sige, at vi alle beder indtrængende om, at der virkelig ikke må finde forskelsbehandling eller genetisk udvælgelse sted. Derfor vil vi gerne opfordre hr. Trakatellis til at acceptere vores ændringsforslag som et tillæg, hvori vi helt klart siger, at der kun skal arbejdes videre på dette område, hvis det sker postnatalt, og kun der, hvor der også findes terapier. 
Adamos Adamou,
   Hr. formand, mine damer og herrer, hr. Trakatellis, jeg må rose Dem for det udsøgte stykke arbejde, De har gjort inden for et så kompliceret spørgsmål, og sige, at jeg er enig med Dem i mange ting, men først og fremmest, hvad angår forøgelsen af finansieringsrammen for programmet.
Imidlertid kan jeg ikke tilslutte mig Deres ønske om, at man underlader at nævne konkrete sygdomme, som er de store dræbere og bestemt ikke er nogen indkøbsliste, som hr. Krahmer sagde.
Cancer. Hvert fjerde dødsfald skyldes cancer. Hver tredje europæer rammes af en form for cancer i løbet af livet.
Hjerte-kar-sygdomme er den hyppigste dødsårsag.
Gigtsygdomme: Der findes over 150 sygdomme og lidelser. Hver femte europæer er i varig behandling for en gigt- eller ledsygdom. Gigtsygdomme er den næsthyppigste årsag til lægebesøg. I de fleste lande vedrører 20 % af al primærbehandling gigtlidelser. Herefter kommer andre sygdomme som diabetes og psykiske lidelser.
Da de sygdomme, jeg har nævnt, rammer en så stor del af den europæiske befolkning og hænger direkte sammen med europæernes livskvalitet, mener jeg, de bør nævnes konkret i det pågældende program. Derfor har jeg på min gruppes vegne stillet et ændringsforslag herom, ændringsforslag 156, som jeg vil opfordre Dem til at stemme for.
Det er en kendsgerning, at de velstående medlemmer af samfundet har direkte, nem adgang ikke kun til information om sundhedsspørgsmål, men også adgang til sundhedstjenesterne. De er velinformerede om risici og trusler, hvad angår sundhedsspørgsmål, og har mulighed for at konsultere lægerne regelmæssigt og rettidigt.
De dårligt stillede har imidlertid ikke direkte og nem adgang til information, og det er næsten givet, at de må vente i lang tid, inden de modtager lægebehandling. Derfor er vi nødt til at gøre en omfattende indsats for at inddrage disse samfundsgruppers behov og de organisationer, som repræsenterer dem, i vores sundhedssystemer. Vi bør tage hensyn til deres erfaringer, så vi kan skabe sundhedssystemer, der er særligt tilpassede og tager højde for de europæeres behov, som udsættes for forskelsbehandling og dårlig behandling. Det er baggrunden for ændringsforslag 157, som jeg også opfordrer Dem til at stemme for, og til sidst vil jeg takke Dem endnu en gang, hr. Trakatellis, for den fremragende indsats, De har gjort. 
Johannes Blokland,
   Hr. formand, allerførst vil jeg takke hr. Trakatellis for hans arbejde med denne sag. Det er godt, at han gør så stor en indsats for en forbedring af folkesundheden i Europa. Størstedelen af denne betænkning kan jeg støtte. Til tre punkter har jeg imidlertid nogle bemærkninger.
For det første forhøjer ændringsforslag 64 budgettet betydeligt, selv om det er en vejledende finansramme. Jeg synes ikke, at dette ændringsforslag er på sin plads i denne betænkning, fordi budgettets størrelse ikke fastsættes her i dag, men afhænger af resultatet af forhandlingerne om de finansielle overslag.
For det andet er jeg tilhænger af PPE-DE-Gruppens ændringsforslag 148. Genetisk screening kan være en værdifuld tilføjelse til de nuværende diagnoseteknikker, men kun hvis den anvendes etisk forsvarligt. Vi må undgå, at f.eks. forsikringsselskaber på grund af en persons genetiske profil på forhånd udelukker denne fra en forsikring.
For det tredje vil jeg henlede kommissærens opmærksomhed på den meget bureaukratiske måde, hvorpå fordelingen af forskningsbudgettet finder sted nu. Jeg har opdaget, at en enkelt ansøgning kan koste i tusindvis af euro. Desuden er det usikkert for ansøgere, ud fra hvilke kriterier der i sidste instans bedømmes, og på hvilket grundlag ansøgninger imødekommes eller afslås. Kommissionen er også meget streng over for ansøgere, når det gælder overskridelse af frister, men hvis den selv udsætter beslutningen, har det ingen konsekvenser. Det afstedkommer naturligvis mange frustrationer.
Jeg foreslår, at vi arbejder med en indledende procedure, hvori ansøgninger bedømmes på et begrænset antal punkter. Fuldstændige ansøgninger anmodes der kun om for de projekter, der virkelig har en chance. Dette mindsker arbejdspresset i Kommissionen, og det kan også lette ansøgernes byrde betydeligt. Jeg vil gerne høre kommissærens reaktion herpå. 
Liam Aylward,
   Hr. formand, folkesundhed er uhyre vigtig for borgerne i alle lande og helt klart et spørgsmål, der skal behandles i de enkelte medlemsstater. En af de store fordele ved at være medlemsstat i EU er imidlertid, at man har adgang til de øvrige medlemsstaters samarbejde og videnbase. Det er vigtigt på alle områder, og hvis det i denne sammenhæng er lettere at sikre folkesundheden gennem samarbejde i medlemsstaterne, skal dette samarbejde naturligvis fremmes.
Den irske regering fortsætter bestræbelserne på at opnå den bedste sundhedspleje for borgerne i Irland, herunder tilstrækkelig, hurtig og sikker sundhedspleje under optimale forhold og efter retfærdige retningslinjer i forhold til patienter, skatteydere og ansatte i sundhedssektoren. Formålet er at stille professionelle behandlere, uddannelse, udstyr og støtte til rådighed for at fremme en sundere livsstil i et sundere miljø.
Nu om dage er der i Irland og andre europæiske lande store sundhedsmæssige udfordringer at håndtere. Udfordringer som hjerte-kar-sygdomme, neuropsykiatriske lidelser, kræft, fordøjelsessygdomme, luftvejssygdomme, sygdomme i sanseorganerne, fedme og diabetes, blot for at nævne nogle få. Der er ingen lande, som kan løse problemet alene. På grundlag af medlemsstaternes og eksperternes erfaring og i medfør af dette forslag, som er klart forbedret af Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, tager EU udfordringen op med henblik på at støtte medlemsstaterne i deres bestræbelser på at etablere gode sundhedssystemer. Jeg ønsker at takke hr. Trakatellis for hans fremragende betænkning.
Kommunikation, uddannelse, adgang til moderne metoder, anvendelse af sund lægelig rådgivning og udjævning af kløfterne i spørgsmålet om folkesund på medlemsstatsplan er af afgørende betydning.
Jeg bifalder derudover og mere specifikt ændringsforslagene om inddragelsen af alternativ behandling i programmet. Bedre viden om supplerende og alternativ behandling vil være et vigtigt bidrag til borgernes muligheder for at træffe begrundede og ansvarlige beslutninger om deres egen sundhed. 
Andreas Mölzer (NI ).
   - Hr. formand, mange af de sygdomme, som borgerne i Europa lider af i dag, er mere eller mindre direkte relateret til vores livsstil. Man behøver f.eks. blot at tænke på stigningen i ernæringsrelaterede sygdomme eller sådanne, som skyldes fysisk inaktivitet. Det er derfor bestemt en vigtig tilgang at fremme strategier for en sundere livsstil. Det er dog tvivlsomt, hvor succesfulde de vil være, når der bliver brugt omkring 1,4 milliarder euro på et informationssystem om sundhedsspørgsmål, som blot tjener til udveksling af sundhedsrapporter. Størstedelen af de sygdomme, som folk lider af, også her i Europa, skyldes ikke manglende information.
Sandheden er, at sundhed starter med ens livsindstilling. Ethvert barn ved, at folk, som er fysisk aktive og spiser med måde, men naturligt, lever sundere. Borgerne har længe vidst, hvad der er sundhedsskadeligt, uden at det skulle angives på cigaretpakker, øl og vin, slik eller færdigprodukter. Det er at umyndiggøre borgerne og træffe beslutninger for dem, når de ønsker at træffe deres eget valg.
Effekten af sådanne angiveligt afskrækkende foranstaltninger er tvivlsom, og jeg tror ikke, at borgerne ønsker dem. En undersøgelse har som bekendt vist, at 66 % gik ind for at fremme en sundhedsbevidst adfærd, f.eks. i form af rabatter på forsikringsbidrag ved regelmæssig deltagelse i forebyggende undersøgelser. Vi bør bevæge os mere i denne lovende retning, og desuden er én ting helt klar, nemlig at sygdomsforebyggelse også vil reducere den økonomiske belastning af sundhedssystemet. 
Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
   - Hr. formand, et godt helbred står altid øverst på europæiske borgeres ønskeseddel. Hvis Europa kan bidrage til det, er dette meget legitimt, eller rettere, vi skal bidrage til det, for vi skal ifølge traktaten garantere et højt folkesundhedsniveau.
Jeg giver ordføreren en kompliment for programmet. Ordføreren har været lydhør over for medlemmernes ønsker, som var berettigede, og Kommissionen har forelagt et godt program, som Parlamentet imidlertid har forbedret på et par punkter. Lad mig begynde med en af disse forbedringer. Det er nu udtrykkeligt fastsat, at indkøb og levering af sundhedspleje skal gøres lettere gennem samarbejde mellem medlemsstaterne.
Jeg kommer fra en grænseregion, hvor vi har et universitetshospital i Maastricht, et i Liège og et i Aachen. Når man står oppe på Vaalserberg - i Limburg kalder vi det et bjerg, selv om det kun er godt 300 m højt - kan man næsten se alle tre førsteklasses universitetshospitaler. Det er nødvendigt, idet udgifterne vejer tungere end nyttevirkningen, at der samarbejdes i disse regioner, således at alle disse topfaciliteter ikke ligger stille og koster os alle en masse penge.
Jeg er derfor for det første glad for, at programmet udvides til også at omfatte disse grænseoverskridende muligheder. For det andet lægges der overalt pres på sundhedssystemerne, dels på grund af demografien, dels fordi vi har flere og altså også ofte dyrere faciliteter. Hver medlemsstat er i færd med at tilpasse behandlingssystemerne. Hvorfor skal vi opfinde hjulet igen overalt? Hvorfor kan vi ikke lære af hinanden? Også det skal der lægges vægt på.
Hvad angår finansieringen, skal udgifterne veje tungere end nyttevirkningen. Det er ikke et spørgsmål om, hvorvidt vi får fugleinfluenza, men om hvornår. Når jeg så ser, hvilket hr. Bowis også omtalte, at managementteamet i Stockholm for smitsomme sygdomme siger, at det ikke kan fungere, hvis en sådan katastrofe indtræder, synes jeg, vi skal indgå nye aftaler med hinanden, og det håber jeg også, at Kommissionen gør.
Programmets udvidelse til også at omfatte den supplerende alternative behandling er efter min mening ligeledes vigtig. Der skal også gøres mere, hvad angår sygdomme som kræft, diabetes og Parkinsons sygdom. 
Evangelia Tzampazi (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne takke hr. Trakatellis for hans samarbejdsvilje.
EF-handlingsprogrammet for sundhedssektoren er en vigtig tekst, da den tager sigte på at sikre effektiv forebyggelse, bedre sundhedstjenester og bedre livskvalitet for alle, hvilket er vores vigtigste politiske mål.
Programmets højeste prioritet er bekæmpelse af sundhedsmæssige skævheder ved at styrke de eksisterende netværk på folkesundhedsområdet.
Hvad handicappede angår, bør vi tage i betragtning, at handicap ikke betyder, at man er syg eller uarbejdsdygtig. Det er en anden helbredstilstand, som der må tages højde for under udarbejdelsen og gennemførelsen af alle EF-politikker og programmer. Det er meget vigtigt at udvikle strategier og udveksle bedste praksis med det formål at fremme handicappedes sundhed samt forsyne handicappede, som er en af programmets målgrupper, med pålidelige oplysninger på en let tilgængelig måde. Vi er også nødt til at sikre lige adgang til de relevante medicinske programmer.
En anden ting, der er prioriteret højt, er at sikre fællesskabsaktiviteternes merværdi i forhold til de nationale aktiviteter på sundhedsområdet, så man styrker det mellemstatslige samarbejde på innovative områder som f.eks. sundhedstelematik. For handicappedes vedkommende kan disse aktiviteter bane nye veje, som giver dem mulighed for at fordre større livskvalitet, rettidig og passende adgang til sundhedstjenesterne, samtidig med at de vil bidrage til rationalisering af udgifterne inden for sundhedssektoren. 
Georgs Andrejevs (ALDE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, jeg ønsker først og fremmest at lykønske min kollega, hr. Trakatellis, med hans fremragende betænkning. Kommissionen har i sit nye EF-handlingsprogram for sundhed og forbrugerbeskyttelse i perioden 2007-2013 understreget EU's vigtige rolle i forbindelse med mindskelse af forekomsten af en række sygdomme, dvs. - og det ønsker jeg at fremhæve - alvorlige sygdomme. Som alle ved, er hjerte-kar-sygdomme utvivlsomt en af de hyppigste dødsårsager i Europa. Hvert år dør to millioner europæiske borgere som direkte følge af disse sygdomme. De beslutninger, som blev truffet af Rådet under det irske formandskab, var - og er fortsat - et godt udgangspunkt for vores bestræbelser på at forebygge hjerte-kar-sygdomme. Jeg mener derfor som så mange af mine andre kolleger her, at hjerte-kar-sygdomme helt klart også skal indgå i dette lovforslag. Vi skal kalde en spade for en spade. Jeg ønsker derfor at opfordre mine kolleger til at støtte ændringsforslag 142 og 143, der indeholder en liste over de vigtigste sygdomme i Europa, som vi skal samarbejde om at forebygge, screene og behandle. Mange tak, hr. formand. 
Caroline Lucas (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, jeg hilser hr. Trakatellis' betænkning meget velkommen. Jeg ønsker at takke ham for det fremragende arbejde. Jeg ønsker endvidere at tilslutte mig synspunktet om, at det er uacceptabelt at mindske støtten til det pågældende område. Min gruppe støtter ændringsforslag 64. Faktisk havde min gruppe oprindeligt foreslået en endnu større forhøjelse af budgettet, som De måske husker.
Jeg ønsker endnu en gang at fremhæve et at de vigtige spørgsmål, der allerede er rejst, og hvortil min gruppe har stillet et ændringsforslag, nemlig betydningen af supplerende og alternativ behandling. Over 100 millioner borgere i EU benytter sig allerede af supplerende behandling, og tallet er stigende. Mere viden om supplerende og alternativ behandling kan være et vigtigt led i borgernes muligheder for at træffe begrundede beslutninger om deres sundhed. Jeg mener derfor, at det er uhyre vigtigt, at vi afmystificerer dette behandlingsområde og anerkender de reelle fordele, som denne behandling kan skabe.
Større offentlig bevidsthed om farerne ved kemikalier i fødekæden, større resistens over for antibiotika på grund af for udbredt anvendelse og bekymring om bivirkninger af nogle af de konventionelle lægemidler understreger alt sammen behovet for en grundig revurdering af den måde, vi lever på, og hvordan vi skal få en sundere livsstil. Flere og flere benytter sig af supplerende behandling med en holistisk og personlig indgangsvinkel. Det er vigtigt at anerkende denne behandlingsform som et fænomen. Der er dog stadig en afgrundsdyb forskel mellem den offentlige efterspørgsel efter denne form for behandling og den forsvindende lille støtte til forskning på dette område. Det er helt afgørende, at vi får udjævnet denne kløft.
Jeg går stærkt ind for de ændringsforslag, der henviser til den alvorlige risiko, som miljøforurening udgør for sundheden, og som er en kilde til stor bekymring hos de europæiske borgere. Spørgsmålet om miljøforurening skal behandles hurtigst muligt som led i en forebyggende sundhedsstrategi.
Som fru Breyer allerede har fastsat, mener vores gruppe, at deltagelse fra det civile samfund er meget vigtig for formuleringen og gennemførelsen af den europæiske sundhedspolitik. Jeg bifalder forslaget om yderligere støtte for at gøre det muligt at inddrage det civile samfund, ligesom jeg bifalder kriterierne i ændringsforslag 53, hvori behovet for uafhængighed fra erhvervsmæssige, kommercielle og forretningsmæssige interesser klarlægges.
I ændringsforslag 141 fra Den Liberale Gruppe skabes der dog uklarhed om den retlige sikkerhed, som er klarlagt i ændringsforslag 53. Derfor opfordrer jeg mine kolleger til at forkaste ændringsforslaget. 
Bairbre de Brún (GUE/NGL ).
Hr. formand, frygten for en eventuel spredning af fugleinfluenzaen betyder, at offentligheden er klar over behovet for en fælles strategi for overførbare sygdomme. Samtidig skal vi erkende, at ikke-overførbare sygdomme er langt den største årsag til sygdomme, og det er vigtigt at anvende midlerne der, hvor de vil gøre mest gavn.
Jeg vil endvidere opfordre Parlamentet til at støtte ændringsforslaget om involvering af de svageste grupper i formuleringen af fremtidige sundhedspolitikker. Vi kan ikke gøre os forhåbninger om at håndtere ulighederne inden for sundhedsområdet uden aktivt input fra de personer, hvis livserfaring gør dem eksperter på dette område.
Jeg støtter endvidere inddragelsen af supplerende og alternativ behandling i de foranstaltninger, der indgår i programmet, og jeg støtter stærkt forslaget om sundhed som et separat program i forhold til forbrugerbeskyttelse.
EU's handlingsprogram for sundhed har til formål at støtte en integration af sundhed i alle fællesskabspolitikker. EU er i en helt unik position til at supplere det arbejde, der udføres i medlemsstaterne, undersøge virkningerne af andre sundhedspolitikker, fremme adgangen til oplysninger, forbedre tidlig evaluering af detektering af og oplysning om risici samt udarbejde henstillinger om bedste praksis.
Urszula Krupa (IND/DEM ).
   - Hr. formand, som læge ønsker jeg at henlede opmærksomheden på det faktum, at man i den moderne videnskab søger det psykologiske grundlag for langt de fleste sygdomme, der er defineret som psykosomatiske, lige fra fedme til kredsløbsproblemer og højt blodtryk samt autoimmune sygdomme og tumorer, og at et videnbaseret samfund og især lovgiverne i EU skal have kendskab hertil.
EU-politik kan endvidere spille en væsentlig rolle i forebyggelse af sygdomme og beskyttelse af folkesundheden, ikke blot med hensyn til de sygdomme, der er defineret som livsstilssygdomme, men også psykiatriske sygdomme. Der skal dog ske en ændring i livsstilen fra en liberal model, der ikke er baseret på etiske værdier, til en livsstilsmodel baseret på etiske og moralske værdier, idet mental sundhed og integration bidrager til forebyggelse af manglende personlig udvikling som følge af psykiatriske sygdomme og alle former for afhængighed, herunder nikotin-, alkohol- og narkotikaafhængighed og andre selvdestruktive former for afhængighed.
Der bruges enorme økonomiske ressourcer på at afhjælpe virkningerne af disse former for afhængighed, men midlerne er ganske enkelt spildt på grund af manglende retlige begrænsninger. Et lignende problem gør sig gældende for forbrugerbeskyttelse, som alt for ofte ikke er andet end tomme løfter på grund af dominansen af rige monopoler på markedet, der plejer egne interesser og bruger mange midler på reklame. Strømmen af manipulerede oplysninger skal bekæmpes, i det mindste ved at sikre at EU's løfter om beskyttelse af grundlæggende rettigheder indfris. 
Irena Belohorská (NI ).
   - Mine damer og herrer, jeg ønsker også at takke hr. Trakatellis for en fremragende betænkning. Jeg støtter hans tanke om at opdele handlingsprogrammet i to politikområder, et område for fremme af sundhed og et andet for fremme af forbrugerbeskyttelse i perioden 2007-2013. Jeg har endvidere bidraget med flere ændringsforslag til betænkningen, og det glæder mig, at nogle af disse er vedtaget, især ændringsforslaget om de nye medlemsstater, som efter min opfattelse er det vigtigste.
Der er store forskelle mellem medlemsstaternes sundhedssystemer. De nye medlemsstater synes at stå lidt tilbage for de andre medlemsstater, fordi de står over for store sundhedsmæssige udfordringer i denne sammenhæng og har for få midler til at forbedre situationen. Utilstrækkelige midler til gennemførelse af sundhedssystemerne er en stor hindring for udviklingen af disse stater og for væksten i EU generelt. Det er nødvendigt at henlede opmærksomheden på muligheden for at få støtte til sundhedsprogrammer gennem EU's strukturfonde. Denne støtte vil være af stor betydning for de nye medlemsstater, da det giver mulighed for at højne kvalitetsniveauet for tjenesteydelser.
Det er uheldigt, at sundhedssektoren i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet ikke hører under EU's kompetenceoområde og derfor er underlagt national lovgivning. Jeg bifalder, at der gøres en indsats for at indlemme beskyttelse af patientsikkerhed i betænkningen. De vanskeligheder, som EU-borgere møder i forbindelse med vurdering af sundhedstjenester under udlandsophold er en hindring for fri bevægelighed. Det er nødvendigt at klarlægge definitionerne af de tvetydige regler om kompensation for lægehjælp, da europæiske borgere finder de nuværende bestemmelser og afgørelser fra Domstolen utydelige og vanskelige at forstå. Det kan være en fordel for patienter, hvis der oprettes en database med oplysninger om udbydere i sundhedssektoren i andre medlemsstater. Det vil helt klart forbedre situationen for patienter og muligvis også eliminere de lange ventelister for nogle behandlingsformer.
Massemedierne kan også medvirke til at forbedre befolkningens sundhed. Det vil være en god idé at erstatte forskellige reality-shows med programmer med et attraktivt format, der fremhæver ernæringsrelaterede spørgsmål, som, hvis de ignoreres, kan føre til fedme, hjerte-kar-sygdomme og kræft. Det er endvidere vigtigt at opfordre massemedierne til at fokusere på sundhedsspørgsmål i forbindelse med statssikkerheden i disse tider på grund af truslen for mulige angreb i form af bioterrorisme. Befolkningen vil i tilfælde af en epidemi være bedre informeret om de grundlæggende strategier for at forhindre spredning af sygdom. Det er nødvendigt at fokusere langt mere på dette aspekt og øge budgetterne til sundhedspleje, da vi ved, at det vil være umuligt at opfylde målsætningerne i Lissabon-strategien uden en sund og rask befolkning. 
Thomas Ulmer (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, jeg vil starte med at rette en stor tak til hr. Trakatellis for det glimrende samarbejde og hans fortræffelige betænkning.
De tre fælles hovedmålsætninger for EU's politik inden for sundhed og forbrugerbeskyttelse er formuleret klart og tydeligt. At beskytte borgerne mod risici og trusler, der ligger uden for den enkeltes kontrol, og som de enkelte medlemsstater ikke kan håndtere effektivt eller ikke fuldstændigt. Fokus er helt klar. At forbedre borgernes evne til at træffe beslutninger, der vedrører deres sundhed - i den forbindelse er det også værd at nævne et initiativ fra Kommissionen, der tager sigte på at reducere restriktionerne med hensyn til medicinalindustriens informationspolitik. Det tredje punkt går ud på at indarbejde sundhedspolitikken i Fællesskabets andre politikområder.
På sundhedsområdet bliver der med denne betænkning indført tre nye prioriteringer, som relaterer til vor tids nye udfordringer. Reaktionen på trusler - som eksempel kan nævnes de epidemier, som vi før øjeblikket har tæt inde på livet som fugleinfluenza. For det andet forebyggelse af sygdomme og adfærdsmønstre - som eksempler skal her kun nævnes rygning, fedme, afhængighed og fysisk inaktivitet. For det tredje det nødvendige samarbejde mellem nationale sundhedsmyndigheder, hvor der bestemt er plads til forbedring på mange planer. Her ser jeg ingen udhulning af subsidiariteten, men tværtimod et bedre samarbejde, synergivirkninger og en styrkelse af subsidiariteten.
Jeg mener, at adskillelsen af forbrugerbeskyttelse og sundhedsbeskyttelse er vigtig og rigtig, da der er tale om to politikområder, som er baseret på forskellige retsgrundlag og dermed også medfører forskellige beføjelser til EU inden for Fællesskabet. Personligt finder jeg det forbløffende, hvad vi samlet set ønsker at udrette med 1,5 milliarder euro på syv år. Jeg håber, at vi vil opnå en stor del af det. Lad os blot huske på, at alene Forbundsrepublikken Tyskland omsætter for 180 milliarder euro årligt inden for de lovpligtige sociale sikringsordninger.
Jeg er enig i ændringsforslag 64 om at udvide finansieringsrammen. Jeg tror, at det er et minimum for overhovedet at kunne lave et meningsfuldt arbejde. Sammenlignet med det, som Fællesskabet bruger på syv år til subsidier til tobaksdyrkning, er dette beløb stadigvæk forsvindende lille. Det udgør kun omkring en femtedel af tobakssubsidierne.
I et rammeprogram kan vi med sikkerhed ikke opfylde alle Europas borgeres og institutioners ønsker. Vi har forsøgt at være så retfærdige og afvejende som muligt. Jeg ser dette som en stor chance for at bringe Europa et lille stykke tættere på borgerne gennem et fælles PR-arbejde. 

Dorette Corbey (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, ærede kolleger, allerførst vil jeg give hr. Trakatellis en velment kompliment. Hans viden om sundhed er et bidrag til vores forhandling. Sundhed er et vigtigt politisk tema, men i første række er sundhed en national beføjelse. Det er berettiget, at Europa lægger vægt på sundhed, men Europa må kun skride til handling, hvis der er tale om en klar merværdi. Hr. kommissær, jeg forventer ikke desto mindre meget af Deres politik.
For det første håber jeg, at De aktivt tilskynder alle Deres kolleger til en sund politik. Se på landbrugssubsidierne ud fra en sundhedssynsvinkel. Skal vi virkelig fortsætte med at subsidiere fedt, sukker og tobak? Jeg synes hellere, vi skal vælge frugt og grøntsager. Eller også opfordrer jeg Dem, hr. kommissær, til at blande Dem i striden mellem GD Industri og GD Miljø om luftkvalitet og kemikalier og gå i brechen for sundhed. Det koster ingen penge, og det er en af de vigtigste tjenester, De kan gøre de europæiske borgere.
For det andet opfordrer jeg Dem til at kæmpe mod ulighed, og her tilslutter jeg mig det, som fru Belohorská sagde. Borgere i Europa har meget ulig adgang til passende behandling. Kræftpatienter har i nogle lande betydelig større chance for at overleve end i andre lande. Behandlingsmetoder er forskellige, og der er ikke lige adgang til sundhedsvæsenet. Patienters viden om deres sygdom er forskellig i de enkelte lande. Forebyggelse får ikke i alle lande den opmærksomhed, som den fortjener.
Hr. kommissær, jeg opfordrer Dem om at samle vores viden. Medlemslande, hospitaler, patientforeninger og behandlere kan lære af hinanden. Jeg opfordrer Dem til at kombinere forebyggelse og behandling. Jeg opfordrer Dem især til ikke at indsamle generelle statistikker om befolkningens sundhedstilstand, men netop om at indsamle meget praktisk information om de vigtigste sygdomme såsom kræft, reumatisme, diabetes, lungesygdomme og naturligvis hjerte-kar-sygdomme og derefter se på, hvor der er mulighed for forbedringer. Måske kan De oprette videncentre og net, som kan være en værdifuld kilde til information for behandlere og patienter. På den måde yder EU et værdifuldt bidrag.
Jeg vil til sidst opfordre Dem alle til at støtte erklæring 1, som vedrører diabetes, og som er forelagt af adskillige medlemmer. Vi har allerede 260 underskrifter og mangler endnu 80, og derfor beder vi Dem om at skrive under. 
Frédérique Ries (ALDE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, sundhed og forbrugerbeskyttelse er to områder - som Eurobarometer efter Eurobarometer viser - hvor befolkningerne kræver mere af EU, og derfor vil jeg takke de to ordførere, hr. Trakatellis, og for i eftermiddag, fru Thyssen, som var så fornuftige at foreslå at skille de to programmer ad.
Efter denne indledende bemærkning vil jeg tilslutte mig alle de, der er enige med hr. Trakatellis, med Dem, hr. kommissær, og med en række andre, som har givet udtryk for deres støtte til et ambitiøst sundhedsprogram, selv om vi, som vi godt ved, ikke får de halvanden milliard euro, vi har anmodet om, og ikke når den symbolske tærskel på en procentdel af EU-budgettet. Så vi er i sidste ende nødt til at skære ned og yde smertelige ofre. Derfor mener jeg, at det er vigtigt at koncentrere indsatsen om de 5-7 sygdomme, som er hovedårsagen til dødelighed i Europa. Vi skal derfor tage hensyn til det, som WHO siger til os og støtte ændringsforslag 142 stillet af Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa og ikke være bange for at angive visse sygdomme nærmere og arbejde dobbelt så hårdt på forebyggelse af f.eks. kardiovaskuløse sygdomme og forskellige kræftformer, fordi at være ambitiøs ikke er det samme som at forsøge at gøre for mange ting på én gang.
EU-borgerne ønsker, at EU skal være effektivt og gennemsigtigt. Vi må ikke skuffe dem ved at sprede ressourcerne for tyndt. De beder os også om at være lydhøre og at berolige dem, særlig i dag. Det ville derfor ikke være rigtigt at lade Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme i Stockholm tilbage uden et anstændigt budget. Vi må trods alt ikke glemme, at det blev oprettet i 2005 efter den lynhurtige spredning af sars for to år siden. Det er derfor i vores interesse, at vi kan se, at ECDC opfylder sit formål, nu hvor fugleinfluenzaen er kommet til Europa.
Hr. kommissær, til sidst har jeg et spørgsmål til Dem og ligeledes til Rådet. Hvordan agter De at finansiere sundheds- og miljøhandlingsplanen og afstemme den med dette nye folkesundhedsprogram? EU skal, som vi ved, skaffe sig midler til bekæmpelse af miljøforurening, der berører de mest sårbare af os, gravide kvinder og børn. At beskytte de yngste er også at give fremtidens Europa enhver mulig chance. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne takke både hr. Trakatellis og hr. Kyprianou, som har gjort et godt arbejde. Men vi befinder os i en absurd situation, når vi bruger fem gange så mange penge på tobaksstøtte som på at fremme folkesundhed, dvs. fem gange så mange penge på at ødelægge menneskers sundhed end på at forbedre den.
Det, som jeg synes er godt, er, at denne betænkning fokuserer på forebyggende arbejde. Ressourcerne er så små, at de blot rækker til at samarbejde, dele gode eksempler og udbrede information. Men det er på nationalt niveau, at de store penge findes, og dér kommer størstedelen af arbejdet til at foregå. Det, som er godt ved Europa-Parlamentets ændringer, og som jeg vil betegne som vigtigt, er ændringsforslag 53. Eftersom der er så lidt penge, må de ikke gå til organisationer, som åbent eller på anden vis lobbyer for lægemiddelsindustrien. Det er godt, at der er grundig kontrol med, at det ikke sker.
Ændringsforslag 92 og 144, som handler om ligestilling, har vi ikke nævnt endnu. Jeg synes, at det er et vigtigt aspekt, som vi skal overveje. For en stor del af pengene går til mænd og mænds sundhedspleje, og for lidt går til kvinders sundhedspleje. Men det er i forholdet mellem sundhed og handel, at Europa kan komme med de største bidrag på dette område. Paragrafferne om folkesundhed i traktaten finder næsten ikke anvendelse på handelspolitikken. Hvor er sundhedsdimensionen i alkoholpolitikken? Det samme gælder for kemikalier og bekæmpelsesmidler. Det er dér, de store bestræbelser skal gøres.
Hr. kommissær, De kan komme med det første bidrag til at skabe et større helhedssyn ved ikke at godkende de otte nye bekæmpelsesmidler, som er på vej. De er biopersistente, endokrinødelæggende og klasse 2 cancerogene. Ja, det er en lang liste over de perfekte årsager til at forbyde kemikalier. Den chance kan De tage nu.
Kathy Sinnott (IND/DEM ).
   - Hr. formand, jeg ønsker at takke professor Trakatellis for betænkningen. Det er vigtigt endnu en gang at bekræfte, at sundhed hører under de nationale kompetenceområder. Det er dog vigtigt for EU at opfordre til en sundhedsfremmende livsstil og kræve, at der fastsættes minimumsstandarder for sundhedspleje i de forskellige lande. Det er især vigtigt i et land som Irland, som har den stærkeste økonomi i Europa, men et utilstrækkeligt sundhedsvæsen, som bevirker at personer bliver udsat for risici, fordi de ikke kan få ydet de grundlæggende tjenester inden for sundhedsvæsenet, som de har behov for.
Diabetes er et godt eksempel på en sygdom, der er underfinansieret i min egen velstående valgkreds. Vi har en halvdagansat diabetessygeplejerske, som skal tage sig af 250 personer, men som højst burde have ansvaret for 50 personer for at kunne være effektiv. Andre erfaringer i det irske sundhedssystem har været mit grundlag for at bedømme betænkningen. Hvad angår menneskelige organer og menneskeligt væv og blod vil jeg stille et mundtligt ændringsforslag om at inddrage konceptet om sporbarhed. Skandalen i Irland om hepatitis C illustrerede de medicinske farer ved ikke at kunne spore kontaminationskilder. I skandalen i Irland om tilbageholdelse af organer blev døde børns organer tilbageholdt uden forældrenes viden, og det illustrerer den etiske nødvendighed af sporbarhed for at sikre, at menneskelige produkter tilbageholdes lovligt.
Jeg vil konkludere med at understrege, at Europa skal spille en rolle i forbindelse med fremme af sundhed. Jeg mener dog ikke, at man skal anvende EU-midler til at fremme profitsøgende sundhedsindustrier, de har rigeligt med midler til at fremme sig selv. 
Zuzana Roithová (PPE-DE ).
   - Jeg bifalder varmt det arbejde, som hr. Trakatellis, ordfører og medlem af Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater, har lagt i udarbejdelsen af denne betænkning, hvor Parlamentet har gjort sin indflydelse gældende. Borgerne og de ansatte i sundhedssektoren bifalder også den nye handlingsplan, der er emnet for denne forhandling. Vigtigst af alt vil politikerne og lederne inden for sundhedssektoren ifølge betænkningen samarbejde om udarbejdelsen af en model til løsning af de grænseoverskridende problemer i medlemsstaterne. Betænkningen baner vejen for en moderne strategi, især hvad angår koordinering af aktiviteter, men dette samarbejde ledsages desværre ikke af tilstrækkelig støtte fra EU efter Rådets radikale ændring af budgettet. Der skal gøres en stor indsats i EU, især i forbindelse med de opgaver, som de enkelte medlemsstater ikke er i stand til at løse selv. Det er ikke blot et spørgsmål om at bekæmpe alvorlige infektioner, der krydser grænserne, som f.eks. aids og influenza, men også at bekæmpe spredningen af narkotikamisbrug og livstilssygdomme. Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme blev sammen med de nationale referencelaboratorier oprettet med dette formål for øje. Budgetnedskæringer er aldrig positive og er tegn på, at EU's politiske elite og nogle af medlemmerne af Parlamentet har prioriteret forkert.
Jeg ønsker her at henlede opmærksomheden på endnu et problem. Den moderne lægevidenskab har resulteret i højere levealder med bedre livskvalitet, men omkostningerne udgør ca. 60-90 % af de offentlige udgifter. Jo højere andel af EU-støtten til sundhedstjenester, jo mindre ansvar vil den enkelte tage for sit helbred. Det forholder sig også sådan, at jo mere staten regulerer, jo mere reduceres det personlige ansvar i henhold til lovgivningen. Det ses tydeligt i lande med centralt styret og fuldt ud reguleret sundhedspleje, hvor beslutningerne om patienternes sundhed og om forebyggelse og behandling - og dermed omkostningerne til behandling - træffes uden at involvere patienterne. Selv om der er gennemført specifikke reformer, har disse reformer medført et mindre effektivt system og mere kostbare tjenesteydelser. Forældede idéer og vaner er vanskelige at komme til livs blandt patienter, læger og politikere. Jeg ønsker derfor at understrege, at programmer, som har til formål at øge informationsniveauet for patienter og fremme ensartethed blandt systemerne, under ingen omstændigheder bør udelades. Disse midler hentes så rigeligt ind igen.
Jeg har yderligere betænkeligheder ved effektiviteten af nogle af de bestemmelser - der angiveligt er afgørende for beskyttelsen af sundheden og miljøet - som vi har været så tåbelige at vedtage. Jeg frygter, at formålet sommetider er at behage industriens interesseorganisationer, og der bruges især ikke nok penge på borgernes helbred og sundhed. Jeg vil derfor opfordre Kommissionen til at tildele en større del af budgettet til analyser baseret på empiriske beviser. Vores beslutningsproces vil på denne måde være mere ansvarlig, og vi vil få klarhed over den reelle virkning på folkesundheden, de økonomiske omkostninger og dermed virkningen på den europæiske økonomi. Jeg støtter derfor også ændringsforslag 64. 
Anne Ferreira (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, først vil jeg ligesom andre medlemmer give udtryk for min tilslutning til beslutningen om ikke at slå sundhed og forbrugerbeskyttelse sammen i fællesskabshandlingsplanen for sundheds- og forbrugerbeskyttelsesområdet.
Helt bortset fra EU-kompetencernes forskelligartethed på disse to områder kan sundhedspolitik ikke betragtes som en forbrugervare.
Selv om jeg støtter indførelsen af et e-sundhedsområde, må dette ikke være en skjult måde at afprøve en informationspolitik på.
Jeg takker hr. Trakatellis, fordi han har foreslået en betydelig forhøjelse af budgetbevillingen til dette program, hvilket er nødvendigt, hvis vi skal gennemføre vores mål og aktioner på en vellykket måde. Mere finansiering ville have været at foretrække i betragtning af de udfordringer, der skal tages op, men vi har allerede grund til at være ret tilfredse, hvis Rådet accepterer at øge bevillingerne til sundhed som led i de finansielle overslag for 2007-2013.
Jeg vil fremhæve to prioriteter. For det første skal vi styrke samarbejdet og koordinationen på sundhedsområdet for at kunne reagere hurtigere på grænseoverskridende sundhedstrusler. Hvis dette havde været tilfældet, havde vi nu kunnet undgå den store spredning af chikungunya-epidemien. Dette burde tilskynde EU, medlemsstaterne og de farmaceutiske laboratorier til at indføre et system til overvågning af og forskning i sådanne sygdomsformer, som nok er sjældne i forhold til verdensbefolkningen, men som er katastrofale på lokalt plan.
Min anden prioritet er følgende: For at nå målet om en bedre sundhedsstandard for alle europæere, skal vi tage hensyn til virkningen af miljømæssige og sociale levevilkår på sundhed. For at kunne behandle visse sygdomme bedre skal vi tage fat på årsagerne. Enhver ved, at mennesker, som er sårbare og socialt udstødte, er mere udsatte for visse sygdomme. Vi skal hjælpe de svageste.
Hvis medlemsstaterne gjorde hurtigt fremskridt på disse to områder, ville befolkningen føle sig lidt bedre beskyttet af EU. 
Marios Matsakis (ALDE ).
   - Hr. formand, jeg ønsker at takke hr. Trakatellis for hans betænkning, der var fremragende som ventet. Et vigtigt aspekt af EU's sundhedsproblemer er beskyttelsen imod sygdomme gennem forebyggelse. De tre største onder, der påvirker folkesundheden, og som kan forebygges - tobak, overdrevent alkoholforbrug og dårlig ernæring - er ansvarlige for alt for tidlig død bland millioner af europæiske borgere om året. Tobak især menes at være en del af årsagen til dødsfald hos hver tredje ryger. Rygning dræber langt flere mennesker end narkotikamisbrug, trafikulykker og hiv-smitte til sammen. Når tobak er sådan en dræber, gør vi så virkelig nok for at hjælpe vores borgere med at komme af med denne selvdestruktive vane? Jeg tror ikke, at vi gør tilstrækkeligt.
For det første støtter EU fortsat tobaksdyrkning. Det er helt klart uhensigtsmæssigt, som flere kolleger allerede har påpeget. For det andet giver vi de mere og mere magtfulde multinationale tobaksproducenter mulighed for at udøve lobbyisme og påvirke vigtige beslutningstagere. De udøver helt klart lobbyisme over for medlemmer af Parlamentet. For det tredje mangler vi at gennemføre en effektiv oplysningsstrategi. Vi forsyner f.eks. cigaretpakker med skræmmende advarsler, som ingen tager notits af mere, hvorimod tobaksvirksomhederne betaler for at få filmstjerner til at ryge på film.
Vi har ingen strukturerede undervisningsprogrammer om ikke-rygning i vores skoler. Vi bygger dyre hospitalsafdelinger til behandling af patienter, som lider af alvorlige sygdomme forårsaget af rygning, og alligevel tolererer vi, at de læger, som arbejder i disse afdelinger, viser sig som de dårligste eksempler ved selv at ryge offentligt. Mange medlemsstater betaler for dyre afdelinger til behandling af rygerrelaterede sygdomme, men de betaler ikke for, at rygerne kan deltage i undervisningsprogrammer om ikke-rygning, inden de bliver syge. Endelig tages der i mange medlemsstater ikke hensyn til passiv rygning, hverken på arbejdspladser eller forlystelsessteder.
Nu, hvor vi har en sundhedskommissær, der er stærk fortaler for ikke-rygning, er det måske på tide at indlede en alvorlig krig imod tobaksgiganterne og endda have en rimelig realistisk mulighed for at vinde slaget. 
Avril Doyle (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil starte med at sige, at jeg er enig i alt, hvad den sidste taler sagde. Jeg vil ikke gentage alt, men godt klaret! jeg vil gerne takke hr. Trakatellis for en fremragende betænkning, og jeg vil endvidere takke kommissæren for hans oprigtighed her til morgen, da han understregede, at det er nødvendigt allerede på nuværende tidspunkt at revidere EU's handlingsprogram for sundhed og prioritere de vigtigste områder, hvis det skal være effektivt, på grund af - og jeg bruger hans ord - regnskabsrodet. Det eneste, der er at sige til det, er, at det er pinligt!
I EU-traktaten er følgende fastsat: "Der skal sikres et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved fastlæggelsen og gennemførelsen af alle Fællesskabets politikker og aktiviteter". Betænkningen er første skridt i retning af at realisere borgernes ret til sundhedsbeskyttelse som fastsat i EU's charter om grundlæggende rettigheder.
Selv om sundhed hører under medlemsstaternes kompetenceområde, kan EU yde en indsats og supplere medlemsstaternes aktiviteter gennem meget nødvendig koordination og kollation af modeller for bedste praksis, så vi kan lære af hinanden og skabe ekspertisecentre. Ved at integrere sundhed i alle EU-politikker, ved at foretage udvidede konsekvensanalyser og vurderinger af sundhed i relation til al EU-lovgivning og ved at fremme en sund livsstil kan EU etablere den nødvendige platform for en fælles indsats fra alle medlemsstaterne.
Ifølge Verdenssundhedsorganisationen i 2000 svarede antallet af overvægtige i verden til antallet af undervægtige for første gang i historien - over en milliard overvægtige, hvoraf 300 millioner er svært overvægtige - med de store konsekvenser, det har for dødeligheden. Det er i denne sammenhæng af afgørende betydning, at vi støtter en forebyggende indsats, og jeg bifalder en række af Kommissionens nye initiativer på dette område.
De bredere adfærdsmæssige, sociale og miljømæssige faktorer, der er afgørende for sundhed, kan bedst behandles på EU-plan gennem en holistisk frem for fragmenteret indsats. Supplerende og alternativ behandling, hvor det er videnskabeligt underbygget, skal indgå i alle EU's handlingsplaner på sundhedsområdet.
EU har de bedste forudsætninger for at bekæmpe transnationale sundhedsproblemer, f.eks. den trussel, som epidemier af infektionssygdomme og fødevarerelaterede sygdomme, udgør. BSE, SARS og det nye tilfælde af fugleinfluenza har understreget betydningen af at have en proaktiv forebyggende og koordineret indsats på sundhedsområdet.
Oprettelsen af EU-organer på sundhedsområdet - Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme, Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og andre - er en meget velkommen og nødvendig udvikling i håndteringen af disse sundhedstrusler. Disse organer kan dog ikke fungere uden en klar politik på EU-plan og de nødvendige tildelte økonomiske ressourcer til iværksættelse heraf. Hvis der ikke afsættes tilstrækkelige midler i budgettet, og en forebyggende indsats ikke kan gennemføres, vil konsekvenserne - økonomiske osv. - være langt mere omfattende. Færre midler fra et EU med 25 medlemsstater er ikke acceptabelt og decideret uansvarligt.
Kan kommissæren forklare, hvor vores direktiv om tjenester inden for sundhedsvæsenet bliver af, og hvornår der vil blive forelagt et direktivforslag? 
Karin Jöns (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, også jeg vil gerne takke hr. Trakatellis for hans glimrende betænkning. Det er virkelig meget vanskeligt at dele sol og vind lige i forhold til alle berettigede interesser her og samtidig være stringent. Jeg beklager derfor f.eks., at kræft ikke længere er nævnt eksplicit som et prioriteret punkt i det nye handlingsprogram for sundhed.
Men, hr. Trakatellis, De gør i Deres betænkning med rette opmærksom på, at der naturligvis også skal være ressourcer nok til alle de målsætninger, som vi har opstillet. Men det er vi langt fra for øjeblikket, for slet ikke at nævne, at vi i dag vil forkaste Kommissionens forslag til et fælles handlingsprogram for sundhed og forbrugerbeskyttelse som værende fuldkommen uacceptabelt.
Også inden for sundhedspolitik ønsker borgerne mere og ikke mindre beskyttelse fra Europa. Blandt de prioriteringer i europæisk politik, som de har nævnt, rangerer sundhedspolitikken på en fjerdeplads. Alene af den grund er det bydende nødvendigt, at sundhed får sit eget handlingsprogram igen.
Jeg kan ikke forstå, hvordan selv Kommissionen kunne foreslå så lille et budget, eller hvordan Rådet kunne beskære det yderligere. Vi forsøger derfor at afhjælpe to alvorlige fejl i dag. Vi ønsker to separate programmer, og vi ønsker flere penge. Det siger jeg primært med adresse til Rådet. Hvis den yderligere beskæring, som De ønsker, bliver en realitet, vil vi kun have en tredjedel af de hidtidige ressourcer til da 27 lande. Det ville betyde, at vi på ingen måde kunne tilgodese hverken primær og sekundær forebyggelse af bestemte sygdomme eller den bydende nødvendige beskyttelse mod truslerne fra globaliseringsrelaterede sygdomme. 
Frederika Brepoels (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, ærede kolleger, selvfølgelig vil også jeg allerførst lykønske ordføreren, hr. Trakatellis, med hans fremragende betænkning, men især også, fordi han hele tiden har været lydhør over for alle de medlemmer, som var ivrige efter at få deres bekymringer afspejlet i betænkningen i sidste instans. Det er en meget vigtig betænkning, fordi den for de kommende seks år formulerer de EU-handlingsprogrammer på folkesundhedsområdet, som de enkelte medlemsstater ikke kan udforme konkret. Jeg synes, jeg kan sige, at det er lykkedes ordføreren perfekt at tage alle relevante og specifikke aspekter op på et så omfangsrigt og også følsomt område, som folkesundhed jo er.
Jeg er især meget glad for, at der for første gang også skabes mulighed for at inddrage den supplerende og alternative behandling i aktionerne, således at borgerne kan foretage mere gennemtænkte og forsvarlige valg, hvad angår deres egen sundhed. Jeg er udmærket klar over, at alternative behandlingsmetoder endnu alt for ofte mødes med en hånlatter, men de mange mennesker, som har gavn af dem, vidner naturligvis om det modsatte. Ikke desto mindre nævner Kommissionen selv et tal, som viser, at ikke mindre end 30 % af befolkningen og nogle hundrede tusinder af læger og terapeuter anmoder om disse alternative behandlinger.
Et bedre kendskab til supplerende behandling vil betyde et vigtigt fremskridt for vores folkesundhed. Jeg støtter også i allerhøjeste grad, at der gøres noget ved problemet med organmangel overalt i Unionen. Det kan hjælpe, at der oprettes EU-platforme både for donorer og modtagere og udvikles aktiviteter til forbedring af sikkerheden og organernes kvalitet.
Som medlem af Miljøudvalget vil jeg især fremhæve miljøfaktorers virkninger på sundheden. Alt for ofte er folk i uvished om f.eks. virkningen af eksponering for visse giftige stoffer. Hvis der blev givet tydelig information, baseret på videnskabelig forskning, kunne mange menneskers pinsler forhindres, og også misforståelser kunne undgås.
Handlingsprogrammet indeholder specifikke foranstaltninger både, hvad angår forebyggelse, sporing, sensibilisering og information ved alvorlige sygdomme. Som medlem af det netop oprettede MAC, medlemmer af Europa-Parlamentet mod kræft, kan jeg kun glæde mig over disse konkrete skridt. Men et punkt har jeg og mange andre medlemmer stadig svært ved at acceptere.
Så længe der ikke er opnået enighed om de finansielle overslag for den kommende periode, er dette handlingsprogram naturligvis stadig kun tomme ord. Der er trods alt store problemer, ambitionerne er endda endnu større, og Parlamentet er derfor nødt til i de kommende måneder nøje at overvåge, at de nødvendige midler også virkelig bliver stillet til rådighed.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (PSE ).
   - Hr. formand, selv om sundhedstjenester hører under medlemsstaternes kompetenceområde, bør EU så vidt muligt udnytte mulighederne for at supplere de foranstaltninger, der træffes på nationalt plan, i EU's fælles interesse. Derfor er det helt uacceptabelt, at EU i de kommende år vil foretage nedskæringer i budgettet på områder, som påvirker livskvaliteten hos EU's borgere, herunder især på sundhedsområdet.
EU kan og skal bidrage til beskyttelsen af borgernes sundhed og sikkerhed, især da den nylige udvidelse har øget ubalancen mellem medlemsstaterne på sundhedsområdet. De markante forskelle i borgernes gennemsnitlige levealder, sundhed og adgang til sundhedspleje er tæt forbundet med udviklingsniveauet i de enkelte medlemsstater.
Nye sundhedsprogrammer med det overordnede formål at forbedre borgernes sundhed og sikre forebyggelse generelt bør kunne udjævne disse ubalancer. Høje sundhedsstandarder skal være målet for alle EU's politikere. Der skal især træffes foranstaltninger til mindskelse af ulighederne i adgangen til og kvaliteten af sundhedspleje i medlemsstaterne gennem indførelse af sammenlignelige standarder og sikring af større gennemsigtighed i nationale sundhedssystemer. Det nye program vil være særlig nyttigt i forbindelse med grænseoverskridende folkesundhedstrusler, da det vil gøre det muligt at gennemføre fælles strategier og aktioner til beskyttelse af sundhed, eliminering af trusler og fremme af sundhedsrelaterede økonomiske interesser for borgerne samt reducere udgifterne forbundet med sundhedspleje for borgerne. Bedre udveksling af oplysninger om tilgængelige lægetjenester og mulighed for at få dækket udgifterne inden for EU vil også medføre større mobilitet for patienter i forbindelse med specialistbehandling, som ordføreren for denne meget vigtige betænkning, hr. Trakatellis, helt korrekt understregede. 
Christofer Fjellner (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg har udtrykt flere synspunkter til Kommissionens sundhedsplan, og jeg har lavet en del postyr, men jeg synes, at den er blevet rigtig anbefalelsesværdig, og derfor vil jeg takke dels hr. Kyprianou, men også hr. Trakatellis.
At sundhed først og fremmest er et anliggende for medlemsstaterne, har for mig været indlysende, og jeg glæder mig over, at flertallet i Parlamentet er af samme opfattelse. Det, vi gør på EU-niveau, skal medføre en betydelig merværdi for patienterne. Her er der tre områder, som jeg har kæmpet for, og som jeg især vil fremhæve i dag. Først og fremmest gælder det udgangspunktet for denne betænkning, som er og altid skal være, at individets egen forpligtelse over for egen sundhed er vigtigst. Derfor skal vi politikere, i sundhedsplejen og i folkesundhedsarbejdet, altid betragte borgerne, også selv om de er syge, som voksne mennesker med rettigheder og forpligtelser og med retten til at styre deres eget liv og deres egen sundhedspleje. Vi må aldrig glemme, at aktiv engagement i vores egen sundhed altid er den bedste medicin. Netop derfor er det trist, at Socialdemokraterne vil fjerne de formuleringer, som netop er beregnet til at fremme dette aktive engagement i vores egen sundhed.
Som medlem af Europa-Parlamentet skal vi også gøre bevægelighed inden for og mellem landene lettere, så alle kan søge den behandling og den pleje, de selv tror mest på. I dag er den frie bevægelighed i EU mindst for dem, som behøver den mest, dvs. patienterne. For dem bliver grænserne i Europa til små Berlin-mure, som står i vejen for deres mulighed for at få behandling. For dem kan den frie bevægelighed være et spørgsmål om liv og død. Vi skal ikke tro, at de vigtigste dele af det gode samfund kan reguleres og organiseres med planøkonomi, som så tydeligt har vist sig være den økonomiske model, som er mest ødelæggende for kreativitet og sund husholdning. Vi skal have mere valgfrihed og fri bevægelighed.
Vi skal også arbejde for at få bedre tilgang til information fra sundhedsplejen, til os som beslutningstagere, til udførerne og ikke mindst til brugerne. Vi skal kunne sammenligne resultater og ikke blot som i dag udgifterne. Det er brug for, at man skal kunne lære af hinanden, men også for, at brugerne skal kunne benytte sig af den bevægelighed og valgfrihed, som EF-domstolen har givet dem. Denne udvikling vil være til gavn for Europas patienter.
Op til Anden Verdenskrig var man et offer, hvis man kom i kontakt med sundhedsplejen. Man var oftest friskere, inden lægen blev tilkaldt end efter. Ved at behandlingsmetoder er blevet udviklet, og lægemidler er kommet til, er vi blevet patienter i sundhedsplejesystemet. Men jeg er overbevist om, at vi inden for nær fremtid bliver sundhedsplejeforbrugere, og vi skal hjælpe med at tilvejebringe dette perspektivskifte. Ofre i går, patienter i dag, sundhedsplejeforbrugere i morgen. Det vil være en fantastisk udvikling, som jeg tror gør os friskere, men også friere.
David Casa (PPE-DE ).
   - Jeg ønsker ligesom mine kolleger at takke hr. Trakatellis for den fremragende betænkning, som vi drøfter i dag. Enhver regering har pligt til at prioritere oprettelsen af et sundhedssystem, da sundhedssektoren er relevant for enhver uden undtagelse. Det er en sektor uden grænser og en sektor, der er af største betydning i ethvert land. I EU's charter om grundlæggende rettigheder er alt dette fastsat. Endvidere er det understreget, at EU skal give sundhedssektoren den nødvendige opmærksomhed og prioritet. EU er forpligtet til at gribe ind med fastlæggelse af målsætninger til forbedring af sundhedssystemerne og forebyggelse af smitsomme sygdomme og eliminering af enhver eventuel risiko, der kan true folkesundheden i EU. Det er derfor meget vigtigt, at vi gennemgår EU's handlingsprogram for sundhed objektivt og målrettet udelukkende med fokus på denne særlige sektor. Vi kan ikke acceptere, at der kun fastsættes et enkelt program for to forskellige sektorer, selv om de er forbundet indbyrdes. Med et enkelt program frygter jeg, at vigtige aspekter går tabt, og at der gøres mere skade end gavn. Dette gælder også programmet for forbrugerbeskyttelse, som i sig selv er et kompliceret anliggende, hvor der skal gøres en målrettet indsats. Vi ønsker et program, der på den ene side skaber et bedre samarbejde mellem de eksisterende sundhedssystemer i EU-medlemsstaterne, og som på den anden side støtter de enkelte lande i opfyldelsen af deres individuelle målsætninger. Jeg ønsker endvidere at henlede opmærksomheden på de behov, som personer med kroniske sygdomme eller handicap har. Vi skal sikre, at disse personer ikke marginaliseres, og at de helt overordnet har en høj levestandard. Personer med vanskeligheder skal have mulighed for at opnå støtte, som kan gøre deres liv lettere, samt drage fordel af forskningsprogrammer til forbedring af deres levevilkår. Vi skal også huske den vigtige rolle, som plejepersonalet, der tager sig af personer med vanskeligheder, spiller, og vi skal oprette programmer, hvorigennem plejepersonalet kan få den nødvendige uddannelse til mere effektiv udførelse af deres opgaver. Vi har et program, der vil gøre det muligt for patienter at drage fordel af den bedste behandling og medicin. Vi har et program, der vil sætte de europæiske borgere i stand til bedre at træffe beslutninger om deres egen sundhed. Programmet vil mindske ubalancen i medlemsstaternes sundhedssystemer, således at hvert land kan yde et højere serviceniveau. Vi står foran en stor udfordring, og imødekommelsen af denne skal føre til opnåelse af effektiv forebyggelse, bedre sundhedssystemer og bedre livskvalitet. 
Péter Olajos (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg ønsker først og fremmest at takke hr. Trakatellis for hans fremragende og udførlige betænkning.
Sundhed er en af vores vigtigste aktiver, og det er derfor godt, at EU tager fat på dette anliggende. Jeg tilslutter mig hr. Fjellners kommentarer, og som et af Parlamentets medlemmer fra en ny medlemsstat glæder det mig, at områderne for sundheds- og forbrugerbeskyttelse er blevet opdelt, da disse to områder i Ungarn er forbundet med helt forskellige problemer.
Det er ikke tilstrækkeligt med et langt liv. Det er lige så vigtigt, at vi har det godt så længe som muligt. Jeg betragter det derfor som meget positivt, at programmet fokuserer på forlængelse af den forventede levealder for borgerne, idet et godt liv så længe som muligt er afgørende for EU-borgernes velfærd.
I lyset i de demografiske udfordringer, som vi står over for, har sundhed også stor betydning for socialsikringsordningernes bæredygtighed. Det er en særlig vigtig opgave i Ungarn, hvor den forventede levealder er 10 år lavere end i de gamle EU-medlemsstater. Det nye program bør derfor omfatte særlige bestræbelser på at mindske forskellene mellem EU-borgernes sundhedsniveauer.
Vores vigtigste opgave er at sikre forebyggelse, som også er en prioritet i dette program. Derfor foreslog jeg i mit ændringsforslag, at programmet skal fokusere på sundhed for børn og unge, da en sund livsstil tidligt i livet er udslagsgivende for forebyggelsen af de problemer, der måtte opstå senere.
Endelig ønsker jeg at henlede opmærksomheden på den omstændighed, at enhver cent, som vi bruger på forbedring af borgernes sundhed, vil være en særdeles god investering. Vi kan faktisk ikke finde en mere gunstig investering for de europæiske skatteydere end investering i sundhed. Jeg håber derfor, at man vil tildele de økonomiske ressourcer, der er nødvendige for den vellykkede gennemførelse af det foreslåede program.
Jeg ønsker endnu en gang på vegne af alle at takke hr. Trakatellis for hans udførlige betænkning, og jeg håber, at alle elementer i programmet gennemføres. 
Richard Seeber (PPE-DE ).
   - Hr. formand, også jeg vil gerne takke hr. Trakatellis, han har virkelig gjort et godt stykke arbejde. Men jeg vil også gerne takke kommissæren, for også Kommissionen arbejder godt, navnlig i forbindelse med fugleinfluenzaen, som er et nærtbeslægtet område.
Sundhed er nok det område, som interesserer os alle og naturligvis borgerne mest. Man kan konstatere, at den forventede levetid er steget ekstremt i de seneste år. Der er tal, der viser, at den forventede levetid er steget støt med 2,5 år pr. årti siden 1840. Det er naturligvis også forbundet med nye udfordringer for vores sundheds- og socialsystemer. Dvs., at vi ganske vist lever længere, men vi må sørge for - navnlig fra politisk og medicinsk side - at den forventede levetid, mens vi er sunde og raske, bliver forøget, og at folk ikke blot bliver ældre, men også sundere.
Vi står over for nye udfordringer. Nogle af dem har allerede været nævnt, som fugleinfluenza, der kan mutere til en pandemi og stille Europa over for problemer, som aldrig er set før. Det må vi være godt rustet til for at kunne træffe de rigtige foranstaltninger i tide. Jeg vil også gerne minde om, at problemerne med hensyn til aids, kræft, diabetes og hjerte-kar-sygdomme fortsat skal være på dagsordenen, fordi de stadigvæk udgør store trusler for vores borgere.
Vi må også være klar over, at det principielt er medlemsstaterne, som er ansvarlig for sundheden. Vi fra europæisk side må overveje, hvor vi helt konkret kan bidrage med denne ofte omtalte europæiske merværdi, hvor vi fra europæisk side kan gøre noget, så vores borgere får et længere og sundere liv. Denne grænseoverskridende faktor er bestemt et område, for sygdomme gør ikke holdt ved grænserne.
Viden er bestemt en anden faktor, og her vil jeg gerne nævne et andet tal. Navnlig den medicinske viden er vokset kolossalt, og den er naturligvis også forbundet med omkostninger. Hvis man gik ud fra den viden, man havde på Bismarcks tid, og overførte den til vores tid, så ville vores sundhedsbudgetter kun være belastet med 1 %. De resterende 99 % beror på viden, der er opnået senere. Det vil naturligvis også sige, at sundhed koster penge. Derfor støtter jeg ordførerens krav om 1,5 milliarder euro fra EU. Vi kan ikke vedtage stort anlagte sundhedsprogrammer og så ikke bevilge de nødvendige midler.
Et andet punkt er hele området inden for forebyggelse. Som jeg sagde før, bliver folk ældre. Det betyder også, at den sunde livsstil og forebyggelse vil blive mere udpræget, og så skal der gøres et stort forskningsarbejde for at sanere vores sundhedsbudgetter på lang sigt, hvilket er endnu vigtigere.
Samlet set er vi på rette vej, men vi må ikke lukke øjnene for de udfordringer, som venter os. 
Markos Kyprianou,
   Hr. formand, jeg ønsker at takke alle medlemmerne for en meget interessant debat. Jeg har et par korte kommentarer.
Først og fremmest er jeg i forbindelse med spørgsmålet om agenturer helt enig i, at oprettelsen af både ECDC og den europæiske influenzaovervågningsordning er meget vigtige rent politisk, men ikke hvis det er på bekostning af vores andre sundhedspolitikker. Medmindre vi har et større budget, vil vi stå over for det umulige valg enten at støtte begge organer fuldt ud og ikke gøre andet, eller fordele midlerne, noget som formentligt heller ikke vil være gunstigt. Det er vigtigt spørgsmål.
Hvad angår støtten ønsker jeg at takke medlemmerne for deres støtte. På grund af den måde, hvorpå vi arbejder i EU på sundhedsområdet, som fortrinsvis involverer ikke-lovgivningsmæssige initiativer, er der brug for yderligere støtte. Når man lovgiver, er det meget lettere at videresende de forslag, der er vedtaget, og forvente, at medlemsstaterne gennemfører dem. Men når man ønsker at tage andre initiativer i forbindelse med koordination, udarbejdelse af henstillinger eller udveksling af bedste praksis, er det nødvendigt med et større budget. Jeg er enig i, vi ikke vil blande os i medlemsstaternes kompetenceområder. Vi skal understrege og målrette områder, hvor vi kan gøre en ekstra indsats på EU-plan. Og det er faktisk det, programmet handler om.
Sundhedstjenester hører under medlemsstaternes kompetenceområder. Det hersker der ingen tvivl om. Men i en union, der bygger på solidaritet, kan vi efter min opfattelse ikke acceptere de uligheder inden for sundhedsvæsenet, der eksisterer i dag i EU, hvor vi har en variation i forventet levealder på over 10 år blandt medlemsstaterne.
Patientmobilitet er et vigtigt spørgsmål. Det er en realitet, som vi skal kunne håndtere. Vi ønsker at stille forslag om dette spørgsmål. Men målsætningen skal være, at patienter tilbydes et højt behandlingsniveau dér, hvor de bor, hvor deres familie er, hvor de taler sproget. Dette kan lade sig gøre ved oprettelse af programmer med referencecentre, udveksling af bedste praksis, koordination af medlemsstaternes sundhedssystemer og samarbejde og opnåelse af det højeste serviceniveau. Jeg gentager: det vil ikke gribe ind i spørgsmål om kompetenceområder og subsidiaritet.
Der er ikke tale om blot at spekulere i medicin, tværtimod ønsker jeg at minde om, at der er en bestemmelse i programmet om sjældne sygdomme, som også omfatter lægemidler uden indtægtsgrundlag. Vi ønsker også at fremme dette område.
Med hensyn til tobak kunne jeg ikke være mere enig, og det vil glæde mig, hvis vi nogensinde får lejlighed til at have en specifik forhandling om tobaksområdet. Spørgsmålet om støtte er korrekt, men jeg ønsker at tilføje, at støtten efterhånden vil blive udfaset, og at der allerede er truffet en beslutning herom, men tobaksfonden, som vi finansierede i kampagner på EU-plan, modtager midler gennem denne støtte. Når støtten ophører, er der ikke flere midler tilbage til kampagner imod tobak på EU-plan, og det er også en uholdbar situation, og jeg håber, at vi kan finde en løsning i den nærmeste fremtid.
Hvad angår alkohol ønsker jeg at minde om, at vi i slutningen af året eller en gang efter sommeren vil forelægge EU's strategiforslag til en europæisk strategi om alkohol. Jeg har noteret mig kommentarerne om pesticider.
Med hensyn til spørgsmålet om finansiering vil jeg henvende mig til fru Doyle. Jeg ønsker at rejse et spørgsmål om en regnskabsfejl - jeg håber i det mindste, at det er en regnskabsfejl - da jeg ikke kan tro, at det var en overlagt beslutning at mindske støtten til sundhed og forbrugerbeskyttelse. Jeg håber, at der er nogen af de ansvarlige, som helt overordnet har bemærket den virkning, som et kompromis vil have på de pågældende to områder, og som så vil betyde, at fejlen kan rettes. Hvis det er en overlagt beslutning, beklager jeg det dybt, og jeg kan ikke sige meget mere end det.
Jeg har noteret mig kommentarerne til spørgsmålet om supplerende behandling. Vi mener, at det mere er et spørgsmål om subsidiaritet. Kommissionens forslag omfatter ikke specifik behandling som sådan.
Angående miljø og sundhed - og her henvender jeg mig til fru Ries - har vi allerede truffet foranstaltninger under de nuværende programmer, og de vil fortsætte under et nyt program, især vedrørende miljømæssige determinanter om sundhed.
Med hensyn til de forskellige sygdomme kan jeg forsikre om, at kræft er vores største prioritet blandt de øvrige sygdomme, men vi har inkluderet et nyt aspekt til mindskelse af sygdomsbyrden, dog mente vi, at vi havde behov for mere fleksibilitet i et program, der løber over syv år, og derfor angiver vi ikke specifikke sygdomme. Det kan dog gøres gennem forskellige beslutninger, som kan træffes under programmets forløb. Ved at angive nogle sygdomme udelukker man andre, og derfor ønskede vi en mere fleksibel fremgangsmåde i denne sammenhæng.
jeg ønsker endvidere at minde medlemmerne om, at jeg vil stille et forslag til sundhedsstrategien, der vil være mere detaljeret og bredere og baseret på den støtte, som vi vil modtage. Der vil således blive udarbejdet en udførlig og bredere strategi i samarbejde med interessenter og borgere.
Jeg vil slutte af med endnu en gang at takke hr. Trakatellis for det fremragende arbejde, som han har udført, samt medlemmerne af udvalget. Endnu en gang mange tak for støtten på dette meget vigtige politiske område.
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Vi takker atter hr. Trakatellis for hans fortræffelige arbejde.
Afstemningen finder sted i dag under afstemningtiden.

Kommissionen kan acceptere ændringsforslag 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 17, 20, 21, 22, 24, 25, 30, 34, 35, 36, 44, 51, 55, 59, 60, 61, 65, 66, 69, 70, 72, 78, 80, 84, 85, 86, 88, 99, 100, 101, 102, 103, 106, 108, 111, 113, 119, 120, 122, 123, 124, 126, 132, 135, 139, .
Ændringsforslag 16, 31, 32, 56, 57 og 90 kan delvis accepteres.
Ændringsforslag 10, 14, 23, 26, 27, 28, 29, 39, 46, 50, 63, 67, 71, 73, 79, 81, 91, 110, 115, 116, 118 og kan accepteres, hvis de ændres.
Kommissionen ikke kan acceptere ændringsforslag 5, 33, 47, 54, 58, 64, 68, 82, 83, 89, 95, 96, 98, 104, 105, 112, 128, 130, .
Kommissionen forkaster ændringsforslag 1, 2, 3, 15, 18, 19, 37, 38, 40, 41, 42, 43, 45, 48, 49, 52, 53, 62, 74, 75, 76, 77, 87, 92, 93, 94, 97, 107, 109, 114, 117, 121, 125, 127, 129, 131, 133, 134, 136, 138, 140 og , hovedsagelig som følge af opdeling eller ressourcer.
(De understregne ændringsforslag er nye ændringsforslag stillet af de politiske grupper d. 8. marts 2005.) 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Marianne Thyssen for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om oprettelse af et EF-handlingsprogram for sundhed og forbrugerbeskyttelse (2007-2013) - forbrugeraspekter (KOM(2005) 0115 - C6-0225/2005 - 2005/0042B(COD)) (A6-0032/2006).
Kære kolleger, inden jeg giver ordet til kommisæren, vil jeg gøre Dem opmærksom på, at vi kun har ca. 20 minutter til forhandlingen inden afstemning. De må således forstå, at vi ikke kan nå at afslutte forhandlingen. Jeg foretrækker at fortælle Dem allerede nu, at jeg vil være nødsaget til at afbryde forhandlingen. 
Markos Kyprianou,
   Hr. formand, jeg vil først og fremmest takke ordføreren, fru Thyssen, og medlemmerne af Parlamentet og Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse for deres fremragende samarbejde og støtte til handlingsprogrammet for forbrugerbeskyttelse.
Jeg beklager på forhånd, at jeg gentager nogle af de punkter, jeg allerede har nævnt, vedrørende sundhedsaspektet af programmet. Men da vi fører separate forhandlinger, er det vigtigt at gentage nogle punkter i relation til handlingsprogrammet for forbrugerbeskyttelse.
Problemet med budgettet er det samme for dette program. Et mindre budget betyder mindre vidtrækkende politikker, og det betyder færre midler for et EU med 27 medlemsstater - 25 plus 2 - end vi havde i et EU med 15 medlemsstater.
I disse år, hvor der har været mere fokus på forbrugerbeskyttelse, og hvor vi skal tage stærke initiativer, især i de nye medlemsstater og tiltrædelseslandene, vil et mindre budget skabe alvorlige problemer og naturligvis påvirke den støtte, vi tilbyder forbrugerorganisationer, især hvad angår finansiering af projekter og uddannelse af personale.
Vedrørende samme spørgsmål ønsker jeg endnu en gang at minde om den skrivelse, som formanden, hr. Barroso, sendte til formanden, hr. Borrell, hvor denne problemstilling beskrives, og hvor det klarlægges, at det pågældende kompromis vil betyde færre penge, end vi havde til rådighed i 2006, og hvor der opfordres til yderligere indsats på dette område. Ligesom på sundhedsområdet gælder det, at vi ikke kan sprede støtten ligeligt ud over mange aktioner, hvis budgettet reduceres. Begrænsede midler vil betyde, at vi skal revurdere og prioritere og beslutte, hvad vi rent faktisk ønsker at koncentrere os om, og hvor vi kan opnå den største fordel. Jeg håber, at denne fejl kan korrigeres, og at der vil blive ydet tilstrækkelig støtte, så vi kan finansiere programmet i overensstemmelse med forslaget.
Om opdeling af programmerne ønsker jeg at gentage, at jeg fuldt ud forstår holdningen i Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse i denne sammenhæng. Jeg forstår, hvorfor udvalget foretrækker to separate programmer. Som jeg nævnte tidligere, mener vi, at der vil være en merværdi i at samle programmerne med en klar skelnen mellem aktioner på sundhedsområdet og aktioner på området for forbrugerbeskyttelse, men vi kan drage fordel af fælles områder og opnå stordriftsfordele.
Da forhandlingen om de finansielle overslag stadig er i gang, vil dette påvirke Kommissionens holdning til en opdeling af programmet. Vi kan således på nuværende tidspunkt ikke træffe en endelig beslutning om en opdeling og må derfor forkaste de ændringsforslag, der omhandler opdeling af programmet. Efter afslutningen af forhandlingen om de finansielle overslag vil Kommissionen tage spørgsmålet op til fornyet overvejelse. Jeg gentager, at Parlamentet har givet klart udtryk for sine ønsker, og jeg har noteret mig Parlamentets meget stærke - næsten enstemmige - holdning.
Jeg ønsker ikke at kommentere ændringsforslagene hver for sig. En beskrivelse af Kommissionens holdning til hvert enkelt ændringsforslag vil blive forelagt Parlamentet, og det vil glæde mig, hvis denne beskrivelse kan indgå i det fuldstændige forhandlingsreferat for dette møde(1).
De ændringsforslag, som vi forkaster, omhandler mest opdelingen af programmet, og vi forkaster disse af den grund, jeg nævnte tidligere, eller fordi de er mere vidtrækkende end anvendelsesområdet for EU's forbrugerpolitik. Det er ikke, fordi vi ikke kan acceptere indholdet i forslagene, men vi mener, at de er lidt for vidtrækkende i forhold til EU's forbrugerpolitik, og vi vil i den nuværende situation ikke være i stand til at finansiere alle forslag.
Vi er enige i alle andre spørgsmål, især hvad angår behovet for at integrere forbrugerinteresser i andre politikker. Jeg regner med Parlamentets støtte til sikring af, at forbrugerinteresser får behørig opmærksomhed i mange andre vigtige forbrugerpolitiske initiativer.
Dette er et kortfattet overblik over Kommissionens holdning til dette emne. Jeg ser frem til en meget interessant forhandling. 
Marianne Thyssen (PPE-DE ),
   Hr. formand, hr. kommissær, ærede kolleger, som ordfører for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse vil jeg udtrykkeligt bekræfte, hvad der faktisk allerede blev klart under den sidste forhandling. Også Udvalget om det Indre Marked er imod et integreret program for sundhed og forbrugerbeskyttelse, og med støtte fra Formandskonferencen beder vi om et særskilt flerårigt program for forbrugerbeskyttelse. Da kommissæren jo tilsyneladende endnu ikke er helt overbevist, nævner jeg lige grundene hertil.
EU's beføjelser på hvert af disse to områder er indbyrdes for forskellige. Det samme gælder for de involverede interesseorganisationers samfundsmæssige målsætninger. Den interne kompetencefordeling, også i medlemsstaterne, er for det meste i modstrid med en integreret fremgangsmåde. En patient er noget andet end en forbruger. Vi vil ikke mindst have sikkerhed vedrørende omfanget af det budget, der er til rådighed for forbrugeranliggender. Desuden vil vi forhindre, at forbrugerpolitikken, hvis der er en krise på folkesundhedsområdet, budgetmæssigt bliver offer for et presserende folkesundhedsbehov, som normalt må kunne løses ved hjælp af et fleksibilitetsinstrument.
Faktisk føler jeg mig lidt ubehagelig tilpas i forbindelse med behandlingen af denne betænkning i dag på grund af de manglende finansielle overslag. Vi kan ikke overskue budgettet, selv om jeg udmærket fornemmer, at budgettets omfang og udformningen af programmets indhold er to sider af samme sag. Det er dog vanskeligt at dæmpe vores ambitioner på det forbrugerpolitiske område. Alle europæiske institutioner har i årevis brugt EU's forbrugerpolitik til at illustrere, at Europa virkelig bekymrer sig om almindelige mennesker. Vi kan ikke ustraffet dæmpe ambitionerne på forbrugerbeskyttelsesområdet under en udvidelse, når behovet for at give det indre marked en forbrugerdimension er større end nogensinde, og når også EU skal kunne bevare sit menneskelige ansigt.
Alene på grund af de tre institutioners tilstedeværelse - jeg går ud fra, at det østrigske rådsformandskab er ordentligt repræsenteret her - mener jeg, at det alligevel er nyttigt i dag at opfordre til, at det i kommissionsforslaget nævnte budget opretholdes. Jeg synes virkelig, at vi skal holde fast ved det.
Vi har i samråd med professor Trakatellis fra Miljøudvalget opdelt budgettet omhyggeligt ifølge den fordelingsnøgle, som Kommissionen anvender. Til forbrugerbeskyttelse når vi på den måde frem til et beløb på 233 millioner euro fordelt over syv år. Efter aftale med hr. Böge, som forhandler om de finansielle overslag, tilføjede vi ikke noget i Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, men lad os ikke misforstå hinanden. Dette betyder absolut ikke, at vi senere vil være tilfredse med mindre. De tre budgetmyndigheder anmodes om at opfatte dette budskab bogstaveligt. Vi er ikke tilfredse med mindre i betragtning af sagens betydning, det større arbejdsområde på grund af udvidelsen og forbrugernes nødvendige tillid til det indre marked.
Jeg takker medlemmerne af Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, fordi de har støttet denne kurs, og også fordi vi kunne nøjes med blot to store supplerende prioriteter i Kommissionens forslag, som kommissæren for øvrigt fortræffeligt gjorde rede for.
For det første ønsker vi, at der ved fastlæggelsen af programmerne lægges større vægt på at inddrage medlemsstater med en kortere tradition inden for forbrugerbeskyttelse, forbrugerbevægelser, forbrugersammenslutningers kapacitetsopbygning og deres deltagelse i forberedelsen af politikken.
For det andet skal der lægges særlig vægt på den voksende ældrebefolkning og også på andre sårbare forbrugergrupper. Folk med erfaring i forbrugerret ved, at vi ikke kan tage tilstrækkeligt hensyn til disse sårbare grupper i lovgivningen, som pr. definition har en almen rækkevidde, men i et forbrugerprogram kan vi fokusere på målgrupper og inddrage disse sårbare forbrugere. Det skal vi gøre, hvis vi vil gå i retning af et varmt, menneskeligt samfund.
Dette er den første betænkning fra Udvalget om Forbrugerbeskyttelse i mere end 10 år, hvor dets afdøde formand, Phillip Whitehead, ikke fører ordet. Vi vil altid savne ham, og mit årelange venskabelige, kollegiale samarbejde med Phillip får mig til at tilegne ham denne betænkning. Jeg beder medlemmerne om at støtte alt dette, og jeg beder også om Kommissionens og Rådets støtte til vores forslag. Jeg takker for samarbejdet, for Deres respekt for Phillip Whitehead, for det skylder vi ham, og jeg takker også medarbejderne i IMCO-sekretariatet, som har ydet meget professionel bistand i denne sag.
Afsluttende vil jeg sige, at sandsynligvis ikke alle medlemmer kan tale inden frokost. Derfor må vi indgå en aftale om afstemningen, for dette er en betænkning, der skal vedtages efter den fælles beslutningsprocedure. Hvis ikke alle kan tale inden frokost, vil jeg opfordre til, at afstemningen udsættes til mødet i næste uge i Bruxelles. Jeg synes nemlig ikke, at vi kan lade det afhænge af tilfældigheder og stemme med meget få tilstedeværende om et tema, som vedrører så mange mennesker. Det foreslår jeg som ordfører. 
Formanden. -
   Fru Thyssen, Deres anmodning om at udskyde afstemningen bliver forelagt for Parlamentet ved afstemningens begyndelse af næstformanden, som afløser mig.
Reinhard Rack (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne nævne netop den situation, som fru Thyssen med rette var inde på. Vi kritiserede i går - helt berettiget - at kolleger og kommissærer blev tildelt ordet, mens parlamentsmedlemmer stadigvæk var på vej ind i salen, og ingen rigtig kunne høre dem. Nu har vi nøjagtig den samme situation igen.
Hvis Parlamentet ikke er i stand til enten at tilrettelægge debatterne, så tiderne bliver overholdt, eller der rent faktisk er lidt tid mellem afstemningen og afslutningen på debatten, så burde vi virkelig overveje andre måder at gøre tingene på. På et punkt støtter jeg fuldt og helt fru Thyssens forslag, nemlig at afstemningen bør udsættes til et tidspunkt, hvor parlamentsmedlemmerne rent faktisk kan være til stede. 
Formanden.
   - Jeg forstår det godt, hr. Rack, men jeg må understrege, at det er på anmodning af ordføreren selv, der, så vidt jeg forstår, ikke kan være til stede i eftermiddag, at vi har besluttet at indlede forhandlingen om denne betænkning her til morgen.
Vi skal nu høre ordførerne. 
Brigitte Douay (PSE ),
   Hr. formand, ligesom med hensyn til deres sundhed, som vi lige har drøftet, ønsker de 460 millioner europæere, at vi beskytter dem bedre og bedre som forbrugere. I forbindelse med tidligere og nuværende sundhedskriser eller med globalisering, som ikke længere sikrer alle produkters sporbarhed, giver europæisk forbrugerbeskyttelsespolitik derfor fuldt ud mening. Det indre marked kan ikke fungere hensigtsmæssigt uden forbrugernes tillid. Ved at vise europæerne, at det er reelt bekymret for deres sundhed og sikkerhed, og at det skaffer sig midler til at handle, kan EU øge den politiske klarhed for dem.
Jeg vil takke fru Thyssen for hendes betænknings høje kvalitet. Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse har foreslået et budget på 233 millioner euro fordelt over syv år specielt til foranstaltninger i forbindelse med forbrugerbeskyttelse. Dette budget, som er en forhøjelse i forhold til det nuværende program, er vigtigt, hvis målene skal nås, da de er ambitiøse i betragtning af de nye forpligtelser i forbindelse med udvidelsen. Lad os håbe, at disse foranstaltninger ikke bliver berørt af drastiske nedskæringer, hvis der vedtages minimale finansielle overslag, for europæiske forbrugere har brug for et budget, som er i overensstemmelse med de politikker, de forventer som reaktion på deres bekymringer. Det ville ikke være muligt, hvis EU er på sultekur.
Jeg beklager imidlertid, at de ændringsforslag om information og bekæmpelse af forfalskning, der blev vedtaget i Budgetudvalget, ikke blev taget op af Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse. Set ud fra et økonomisk synspunkt er forfalskning imidlertid en svøbe både for sundheden og forbrugerne. Det berører de store mærkenavne, SMV'er og alle områder af økonomisk og menneskelig aktivitet, f.eks. forfalsket medicin, defekte husholdningsapparater, reservedele, der ikke passer, farligt legetøj og giftig kosmetik.
Det er efter min mening vigtigt som led i en forbrugerbeskyttelsespolitik at give forfalskeres potentielle kunder bedre information om den risiko, de løber. Derfor må jeg endnu en gang, selv om bekæmpelsen af forfalskning er medtaget i andre foranstaltninger i dette program, understrege dette forbrugerbeskyttelsesaspekt. 
Aloyzas Sakalas (PSE ),
   Jeg ønsker at lykønske fru Thyssen med udarbejdelsen af en fremragende analyse af Kommissionens dokument. Vi skal også glæde os over, at lederne af Europa-Parlamentet har besluttet at opdele programmerne for sundhed og forbrugerbeskyttelse i to separate programmer. Uden denne opdeling vil forbrugerbeskyttelse fortsat være overskygget af sundhedsbeskyttelse. Opdelingen af programmerne betyder dog stadig ikke en reel opdeling af problemerne. Hvis der ikke sker en opdeling af kontrollen med disse to systemer, vil begge områder blive styret af samme agentur. Retsudvalget mener, at det er helt afgørende at integrere forbrugerbeskyttelsen i privatretten for at opnå bedre beskyttelse af forbrugernes rettigheder. I mellemtiden skal Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse arbejde tæt sammen med Generaldirektoratet for Retlige Anliggender, Frihed og Sikkerhed og Generaldirektoratet for Det Indre Marked og Tjenesteydelser, da forbrugerbeskyttelse også delvist er disse generaldirektoraters ansvar. Det fremgår tydeligt, at det med udvidelsen af det indre marked vil være nærmest umuligt for en enkelt stat at sikre forbrugernes rettigheder uden et forstærket samarbejde med de øvrige EU-medlemsstater. Det europæiske forbrugerbeskyttelsesagentur skal også arbejde tæt sammen med de nationale agenturer, især offentlige organer, da de sidder inde med alle oplysninger om krænkelser af forbrugernes rettigheder. Vi skal anerkende, at de mest sårbare forbrugere er børn og ældre, da disse ikke er i stand til at forsvare deres rettigheder effektivt. Agenturerne skal lægge særlig vægt på disse persongrupper. Retsudvalget har stillet ændringsforslag, som konsoliderer førnævnte forslag. Jeg opfordrer alle til at stemme for fru Thyssens betænkning sammen med de ændringsforslag, der er stillet af Retsudvalget. 
Formanden.
   - Mine damer og herrer, jeg har et lille problem, som jeg meget kort vil forklare. Vi har netop hørt ordførerne for udtalelserne fra de ansvarlige udvalg. Jeg forventes at afslutte forhandlingen på dette tidspunkt før rækken af talere, der udtaler sig på de politiske gruppers vegne. Taleren for Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater, hr. Stubb, kan imidlertid ikke være til stede i eftermiddag, og han har anmodet om at få ordet nu. Hans taletid er tre minutter. For retfærdighedens skyld skal jeg spørge de andre talere for grupperne, dvs. fru Patrie for Den Socialdemokratiske Gruppe, fru Malmström for Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa, fru Svensson for Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre, hr. Batten for Gruppen for Selvstændighed og Demokrati, hr. Kristovskis for Gruppen Union for Nationernes Europa og hr. Mölzer som løsgænger, om de indvilger i at lade hr. Stubb tale her til morgen. Hvis et enkelt af de medlemmer, jeg lige har nævnt, gør indvendinger, kan jeg ikke lade hr. Stubb tale. Men hvis der ikke er indvendinger, kan hr. Stubb få ordet i tre minutter.
Har nogen af de seks medlemmer, jeg lige har nævnt, indvendinger mod, at hr. Stubb får ordet nu?
Det er ikke tilfældet, og det takker jeg dem alle for. Hr. Stubb bliver derfor den sidste taler under denne morgens forhandling, som genoptages kl. 15.00. 
Alexander Stubb,
Hr. formand, der er et gammelt ordsprog på swahili om, at man aldrig skal stå imellem en flod og en flodhest, og sådan føler jeg det lidt lige nu!
Jeg ønsker at takke fru Thyssen for en fremragende betænkning. Jeg støtter på egne vegne og på vegne af min gruppe betænkningen i sin helhed. Jeg ønsker at nævne tre punkter.
For det første mener jeg ikke, at vi har brug for et separat program for forbrugerbeskyttelse for de nye medlemsstater. Vi er én stor familie. Lad os holde fast i det.
For det andet skal vi forstærke samarbejdet, men vi har ikke brug for et nyt agentur for at opnå et bedre samarbejde. Jeg vil derfor opfordre Kommissionen til ikke at oprette endnu et agentur.
For det tredje skal vi forsøge at aktivere forbrugerne og huske, at vi faktisk ikke har afsat så mange midler til forbrugerpolitikken, 40 millioner euro om året, som er 0,03 % af det samlede budget.
Jeg ønsker endnu en gang at takke fru Thyssen for den fremragende betænkning.
Formanden.
   - Tak, fordi De lod flodhesten komme tilbage til floden!
Forhandlingen om Thyssen-betænkningen er afbrudt. Den genoptages kl. 15.00 i eftermiddag.
Kommissionen kan acceptere ændringsforslag 13, 26, 28, 34, 35, 42, 43, 44, 47, 48 og 54.
Ændringsforslag 10, 41 og 50 kan delvist accepteres.
Kommissionen forkaster ændringsforslag 14, 17, 36, 37, 38, 39, 49, .
Kommissionen forkaster ændringsforslag 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 11, 15, 18, 19, 20, 27, 29, 30, 31, 32, 40, 45, 46, 51, 52, 53 og som følge af opdeling.
Kommissionen forkaster/kan acceptere forbrugerindholdet i ændringsforslag 8, 12 og 16.
Kommissionen kan ikke acceptere ændringsforslag 21, 22, 23, 24, 25 og 33, da de skal omformuleres.
(De understregne ændringsforslag er nye ændringsforslag stillet af de politiske grupper d. 8. marts 2005.)

Formanden.
   - Mine damer og herrer, før afstemningen har jeg en vigtig erklæring fra Formandskonferencen, som vedrører anholdelsen af oppositionspolitikere forud for præsidentvalget i Belarus. Formandskonferencen tog den 16. marts 2006 til efterretning, at et voksende antal oppositionspolitikere, journalister og ngo-aktivister er blevet anholdt i Belarus. Formandskonferencen beklager disse foranstaltninger, som sætter et stort spørgsmålstegn ved valgets demokratiske karakter og er i strid med alle demokratiske principper.
Der følger nu 17 navne. Jeg beder Dem have forståelse for, at jeg læser de 17 navne op, for vi kan kun forvente og håbe, at det vil have nogen form for effekt, hvis de bliver nævnt ved navn her i Europa-Parlamentet.
Det drejer sig om følgende personer:
Siarhiej Malčyk
Viktar Sazonaǔ
Vadzim Sarančukoǔ
Andrej Pisalnik
Mikoła Lemianoǔski
Alaksiej Trubkin
Siaržuk Hudzilin
Jaǔhien Vaǔkaǔviec
Aleś Čyrejka
Vital Broǔka
Vasil Leǔčanka
Tatsiana Klimovič
Dzimitry Šymanski
Ryhor Bakijevič
Anatol Labiedźka
Siarhiej Niaroǔny
Vincuk Viačorka
Yderligere fire er blevet anholdt i Pinsk, herunder hr. Pavieł Lachnovič, og yderligere seks i Svietłahorsk.
Formandskonferencen kræver, at disse personer bliver løsladt omgående.
Zita Pleštinská (PPE-DE ).
   - Mine damer og herrer, befolkningen i Belarus har indledt en tavs protest imod det diktatoriske regime i Belarus ved at tænde stearinlys i deres hjem den 16. i hver måned. I forbindelse med præsidentvalget næste søndag vil jeg på vegne af mine kolleger, Petr Šťastný og Milan Gaľa, opfordre Dem til at tænde stearinlys hjemme eller på Deres arbejdsplads kl. 16.00 som tegn på solidaritet med den belarussiske befolkning og dermed vise Deres støtte til demokratiseringen af det belarussiske samfund. Tændte stearinlys symboliserer håb om et nyt liv og en ny begyndelse, håb om frihed og demokrati. Denne gestus vil være et flot bevis på europæisk solidaritet med Belarus. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er afstemningen.
Marianne Thyssen (PPE-DE ),
   Hr. formand, undskyld jeg beder om tid til dette, men på listen over betænkninger, som der skal stemmes om, står også en betænkning, som jeg er ansvarlig for på IMCO-Udvalgets vegne om det flerårige program for forbrugerpolitik. Det lykkedes os for lidt siden ikke helt at afslutte forhandlingen om denne betænkning. Skyggeordførerne fra de fleste grupper har ikke engang talt, og af respekt for medlemmerne vil jeg bede Dem, hr. formand, om, at vi ikke skal stemme om den nu. Der er ingen mening i at lade afstemningen finde sted, førend forhandlingen er afsluttet. Jeg beder Dem om at lade forhandlingen fortsætte i eftermiddag, men at afholde afstemningen under mødeperioden i næste uge i Bruxelles. Denne betænkning skal vedtages efter den fælles beslutningsprocedure, og vi kan ikke risikere, at vi skal stemme om den med meget få tilstedeværende. Vi må sørge for, at så mange medlemmer som muligt kan deltage i afstemningen. 
Evelyne Gebhardt (PSE ).
   - Hr. formand, vi har netop hørt kommissær Kyprianou sige, at han ikke er villig til at godkende udvalgets forslag vedrørende adskillelsen af sundheds- og forbrugerbeskyttelse, og at han heller ikke er enig i det, vi vil foreslå vedrørende anvendelsesområdet. Det ville derfor være meget godt, hvis vi kunne give udtryk for Europa-Parlamentets holdning til disse spørgsmål med et klart, stort og kvalificeret flertal.
Jeg vil derfor gerne foreslå, at vi udsætter denne afstemning til marts II og ikke har den i eftermiddag.

Mirosław Mariusz Piotrowski (IND/DEM ).
   - Hr. formand, i henhold til artikel 29 og 30 i Europa-Parlamentets forretningsorden ønsker jeg at kommentere den meddelelse, som formanden for Europa-Parlamentet gav kl. 10.00 om sammensætningen af Gruppen for Selvstændighed og Demokrati. Som formand for sekretariatet for IND/DEM-Gruppen ønsker jeg at gøre opmærksom på følgende. Gruppen for Selvstændighed og Demokrati i Europa-Parlamentet består af 33 medlemmer fra 10 EU-medlemsstater. Sammensætningen af Gruppen for Selvstændighed og Demokrati blev bekræftet på IND/DEM-Gruppens møde den 14. marts i år. IND/DEM-Gruppen har ikke afholdt møde siden den pågældende dato. Derfor er der ikke indledt nogen retlig procedure til sammensætning af gruppen. Alle oplysninger om gruppens sammensætning skal betragtes som grundløse og uden retlig konsekvens. Den nye liste over IND/DEM-Gruppens medlemmer, som blev forelagt formanden, indeholder navnene på syv polske medlemmer, men vi fik desværre ikke mulighed for at undertegne listen - helt overlagt efter min opfattelse. Der er mange andre, som ikke ville have undertegnet listen, hvis de havde vidst, at der ikke var polske repræsentanter på listen. Der kan kun være én årsag til de fordækte foranstaltninger, der stik imod demokratiske principper er truffet, og det er midler fra uopfordrede medlemmer. Derfor kræver jeg som formand for IND/DEM-Gruppens sekretariat, at gruppens midler fastfryses, indtil situationen er klarlagt og nedfældet skriftligt.
Formanden.
   - Det er taget til efterretning, men intern uenighed i de politiske grupper er ikke genstand for debat i plenarforsamlingen.

Kathy Sinnott (IND/DEM ).
   - Hr. formand, jeg har et mundtligt ændringsforslag, som er godkendt af ordføreren og de øvrige skyggeordførere, om at tilføje ordet "sporbarhed" i ændringsforslag 120 og 138.
Det vil betyde, at ændringsforslag 120 vil lyde som følger: "Fremme af udbud, sporbarhed og tilgængelighed i hele Fællesskabet af organer og stoffer af menneskelig oprindelse, som er sikre og af høj kvalitet, til medicinsk behandling".
Ændringsforslag 138 vil lyde som følger: "Aktiviteter til forbedring af sikkerheden ved og kvaliteten af samt sporbarhed for organer og stoffer af menneskelig oprindelse, herunder fuldblod, blodkomponenter og stamceller".
Disse ændringer er foretaget af lægelige hensyn og af hensyn til legitimitet. 

Gerard Batten (IND/DEM ).
   - Hr. formand, jeg har en bemærkning til forretningsordenen i medfør af artikel 151, stk. 3. Da De spurgte, om der var nogen indsigelser, rejste jeg mig, men De så mig åbenbart ikke. I artikel 151, stk. 3, er følgende fastsat: 
"Formanden afgør, om ændringsforslag kan behandles".
"Formandens afgørelse om, hvorvidt ændringsforslag kan behandles, jf. stk. 3, træffes ikke udelukkende på grundlag af bestemmelserne i stk. 1 og 2 i denne artikel, men på grundlag af forretningsordenens bestemmelser i almindelighed". 
Hvad angår forretningsordenen generelt er der endvidere en anden artikel, hvori det er fastsat, at vores arbejde altid skal være gennemsigtigt. Vi behandler i denne sammenhæng 140 forskellige ændringsforslag, som fru Sinnott ønsker at ændre - selv under drøftelsen af dem - med et mundtligt ændringsforslag. Hvordan er det muligt at stemme for eller imod 140 forskellige ændringsforslag? Det er jo vanvid. Jeg vil anmode Dem om at fortolke forretningsordenen, således at vi stemmer om ændringsforslagene enkeltvist. 
Formanden.
   - Det tager vi til efterretning, men sådan har vi gjort i Europa-Parlamentet i årevis. 

Francis Wurtz (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, er det muligt, selv om jeg indrømmer, at det ikke er helt i overensstemmelse med forretningsordenen, at stemme særskilt om ændringsforslag 3 til den første betænkning af Graefe zu Baringdorf? Er det endvidere, jeg nævner det med det samme, vedrørende den anden betænkning af Graefe zu Baringdorf muligt at stemme særskilt om ændringsforslag 18? Disse ændringsforslag indgår i Kommissionens pakke med ændringsforslag. 


Zbigniew Zaleski (PPE-DE ).
   - Hr. formand, dette korte ændringsforslag kræver en kort forklaring. 
 Hr. formand, i ændringsforslag 21 er følgende fastsat: "mener, at et demokratisk og verdsligt Tyrkiet kunne spille en konstruktiv rolle ...". Jeg foreslår, at ordet "verdsligt" slettes, da det er tvetydigt. Hvis vi tænker på staten, regeringen, parlamentet, er det korrekt, men et "verdsligt Tyrkiet" omfatter hele nationen. Vi har ingen ret til at kræve, at den tyrkiske befolkning nægtes respekt for deres egen religion.
Tænk hvis regeringen i Aserbajdsjan meddelte, at den ville forsyne os med benzin under forudsætning af, at vi alle var troende - eller ikke-troende. Det er efter min opfattelse at lege med ilden at kræve, at ...

Jan Marinus Wiersma (PSE ).
   - Hr. formand, i ændringsforslaget, hvor der står "konsultationerne under det luxembourgske formandskab", ønsker jeg at indsætte "under hensyntagen til", så formuleringen i ændringsforslaget er som følger: "under hensyntagen til konsultationerne under det luxembourgske formandskab". 

Elmar Brok (PPE-DE ),
   Hr. formand, da punkt 43 er blevet vedtaget, er ændringsforslag 15 overflødigt. Punkt 43 vedrører navnet Makedonien eller Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, og der er ikke behov for et punkt 43a om samme emne. Det er blevet afklaret. 


Ana Maria Gomes (PSE ).
   - Vi foreslår, at der i slutningen af den første sætning i afsnit 5 indføjes følgende sætning: 
 "og håber, at denne deltagelse forbedres og styrkes i fremtiden".

Ana Maria Gomes (PSE ).
   - I afsnit 18 foreslår vi, at FN's Sikkerhedsråd nævnes midt i sætningen. 

Formanden.
   - Afstemningen er afsluttet. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   Kommissionen har forelagt et EF-handlingsprogram for sundhed og forbrugerbeskyttelse, der samler to tidligere adskilte programmer på disse områder, i en forventning om, at der udvikles synergier mellem dem, da deres målsætninger, til dels overlapper hinanden.
Den 30. juni 2005 besluttede Europa-Parlamentets at adskille de to programmer igen. Denne betænkning omhandler derfor udelukkende sundhedsprogrammet, der kun havde et begrænset anvendelsesområde og beskedent finansieringsniveau.
Intet er vigtigere end sundhed, og at beskytte den ligger alle på sinde uden undtagelse. Det foreslås på denne baggrund i den betænkning, som Europa-Parlamentet i dag har behandlet, at udvide disse beføjelse og øge både de samlede midler og deltagelsen i de aktioner, der skal gennemføres.
Selv om vi erkender, at det er ganske utilstrækkeligt i forhold til den efterspørgsel og interesse, som dette program vækker, har vi stemt for betænkningen, fordi den er en klar forbedring i forhold til Kommissionens forslag. 
Hélène Goudin, Nils Lundgren og Lars Wohlin (IND/DEM ),
   I betænkningen anbefales det, at EU opretter et separat fællesskabsprogram for sundhed for tidsperioden 2007-2013. Europa-Parlamentet slår til lyd for, at budgettet for dette program skal være på 1.200 millioner euro (Kommissionen slår til lyd for 969 millioner EUR). Junilisten er af den bestemte opfattelse, at sundhedsanliggender i alt væsentligt hører til de respektive medlemsstaters kompetence.
Flere af de mål, som ordføreren nævner, at programmet skal have - f.eks. at bekæmpe sygdom forårsaget af tobak, alkohol og mangelfuld ernæring - kan medlemsstaterne gå videre med hver for sig. Der tages med andre ord ikke tilstrækkeligt hensyn til subsidiaritetsprincippet.
Selvfølgelig er internationalt samarbejde nødvendigt i forbindelse med f.eks. virusepidemier og i komplekse medicinske anliggender. Internationalt samarbejde bør dog hovedsagelig ske via multilaterale aftaler og inden for rammerne af det arbejde, som Verdenssundhedsorganisationen (WHO) allerede gør.
Vi tilbageviser afsættelse af ekstra midler til dette formål og har ud fra ovenstående ræsonnement valgt at stemme nej til denne betænkning. 
Françoise Grossetête (PPE-DE ),
   Jeg har stemt for denne tekst.
Jeg er specielt bekymret for bakteriers stigende resistens over for antibiotika. Det er en reel trussel. Man bør derfor styrke forskningen på dette område og stille oplysninger til rådighed for patienter om risikoen ved uhensigtsmæssig brug af den slags medicin.
En af de store fordele ved EU er udveksling af data og særlig på området for sjældne sygdomme. På dette punkt forventer jeg en yderligere indsats med henblik på at fremme synergier.
Dette handlingsprogram er også en lejlighed til at overveje patienters mobilitet. Der findes en række absurde situationer i Europa. Jeg mødte en patient, der bor i Strasbourg, og som for at få behandling for den bestemte type kræft, hun lider af, må tage til Marseille, selv om hun kan få den samme type terapi fem kilometer fra hendes hjem. Dette sted ligger imidlertid i Kehl i Tyskland.
Endvidere er det vigtigt, at finansieringen er i overensstemmelse med udviklingen.
Endelig er der ét punkt, jeg ikke kan støtte, og det er supplerende eller alternativ medicin. Der er ikke tale om medicin, men rigtignok om et alternativ til medicin. EU skal fokusere på det væsentlige, og det er ikke passende, at det yder støtte til finansieringen heraf. 
David Martin (PSE ),
   Jeg støtter EU's handlingsprogram for sundhed. Jeg mener, at folkesundhed er et uhyre vigtigt område, som bør ligge alle på sinde uden undtagelse.
Formålet med programmet er at beskytte borgerne imod sundhedstrusler, fremme politikker, der skal sætte fokus på sundere livsstil og bidrage til udviklingen af mere effektive sundhedssystemer.
Jeg støtter især udfordringen til alle om at bidrage til at sikre mere effektiv forebyggelse, bedre sundhedssystemer og bedre livskvalitet. Ensretning af de forskellige eksisterende sundhedssystemer i medlemsstaterne skal anerkendes som et vigtigt aspekt af programmet. 
Evangelia Tzampazi (PSE ).
   - Jeg stemmer for betragtning 3 b (ny) om definitionen af begrebet "antallet af sunde leveår", selv om jeg mener, at den engelske udgave af teksten anvender en efter min mening ukorrekt terminologi, nemlig "", der ikke svarer til den græske oversættelse, som ikke har det samme problem.
Jeg vil gerne understrege, at handicap ikke betyder, at man er syg eller uarbejdsdygtig, men en anden sundhedstilstand, som der bør tages højde for under udarbejdelsen og gennemførelsen af alle fællesskabspolitikker og -programmer. 
Duarte Freitas (PPE-DE ),
   Dette forslag fra Kommissionen skal erstatte forordning (EØF) nr. 2082/92 om specificitetsattestering af landbrugsprodukter og fødevarer med en ny tekst, der indeholder en række forenklinger og præciseringer, og som er i overensstemmelse med WTO's bestemmelser.
Jeg er enig i, at fællesskabslovgivningen på dette område bør ændres, og jeg støtter derfor Kommissionens forslag i alt væsentligt og stemmer for Graefe zu Baringdorf-betænkningen.
I betænkningen vil jeg gerne særlig fremhæve ændringsforslag 6 (medlemsstatens mulighed for krav om anden behørigt begrundet information) og 13 (fastsættelse af frist for allerede eksisterende private kontrolorganer til at blive akkrediteret), som jeg støtter. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   Siden 1993 har landbrugsprodukters og fødevarers specifikke kendetegn været beskyttet af fællesskabslovgivning. Det har muliggjort, at traditionelle produkter med specifikke kendetegn ved fremstilling og tilvirkning kan tilskrives deres rette værdi.
Betænkningen indeholder adskillige forenklinger og præciseringer med hensyn til både procedurer og de forskellige myndigheders ansvar ved ansøgningernes behandling.
Forordningens betydning ligger ikke kun i, at produkterne tilskrives deres rette værdi, men også i, at forbrugeren beskyttes mod misbrug, hvorved der sikres god handelsskik.
Ved at bidrage til yderligere merværdi i landdistrikterne medvirker forordningen til at skabe nye områder af turistmæssig interesse, hvilket kan få meget positive socioøkonomiske følger for ikke blot de med turismen forbundne aktiviteter, men også for EU's vækst og regionale samhørighed.
Til slut vil jeg gerne fremhæve, at vores traditionelle produkter bør tilskrives deres rette værdi, bevares og om nødvendigt beskyttes, fordi vi her står med en arv, som vi skal overdrage de kommende generationer. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ),
   Jeg synes, at oprindelsesbetegnelse af landbrugsprodukter og levnedsmidler ofte er godt, eftersom det styrker og udvikler lokal produktion og handel som kontrast til WTO's varemærkegiganters dominans på det globale marked. Men jeg modsætter mig, at EU skal bestemme en obligatorisk betegnelse af disse varer. Dette er noget, som også fortsat bør være frivilligt. 
Jean-Pierre Audy (PPE-DE ),
   Jeg stemte for betænkningen om forslaget til Rådets forordning om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer, fordi det haster med at tilpasse vores ordning, der skal beskytte producenter af regionale specialiteter, til tvangen fra Verdenshandelsorganisationen, som forhandlingerne i Hongkong i Kina i december sidste år viste. Vi skal være rede til at kæmpe på dette område, da en række lande, særlig USA og Australien, der er årsag til problemet, bare ikke giver efter. Vi skal give statsborgere fra tredjelande bedre adgang til den europæiske ordning og give dem samme rettigheder som EU-borgere, hvad angår fremsættelse af anmodninger eller indvendinger. Alt taget i betragtning skal EU forsvare geografiske betegnelser med al magt over for Verdenshandelsorganisationen, fordi de er afgørende for skabelsen af merværdi. Endelig skal Kommissionens tjenestegrene ved anvendelsen af og i betragtning af de godt 300 ansøgninger, der stadig ikke er behandlet, være hurtigere til at anerkende disse beskyttelser.
Mario Borghezio (NI ),
   Vi stemte for betænkningen om forslaget til Rådets forordning, eftersom EU med denne forordning indfører en beskyttelsesordning for producenterne af "regionale specialiteter" inden for landbrugsprodukter og fødevarer. Det er nemlig yderst vigtigt for producenterne på Posletten, at der er en tilstrækkelig lovgivning om denne beskyttelsesordnings anvendelsesområde, både når det gælder beskyttelsen af landbrugsprodukters kontrollerede oprindelsesbetegnelser, og når det gælder deres geografiske betegnelser.
I den forbindelse vil vi dog gerne understrege nødvendigheden af, at der indføres en særlig beskyttelse af en yderst vigtig sektor som den europæiske blomsterdyrkningssektor, der i høj grad trives på Posletten og navnlig i provinsen Imperia.
Her vil jeg gerne gøre opmærksom på et alvorligt forhold, nemlig at toldliberaliseringsforanstaltningerne i den sidste ende har privilegeret blomsterproduktionen i ikke-europæiske lande som Israel, Kenya, Colombia, Ecuador, Zimbabwe og Sydafrika, hvis markedsandel er steget betydeligt til skade for den europæiske produktion.
Derfor er det nødvendigt at genforhandle politikken for de internationale importaftaler, således at
- der ikke gives toldlempelser til produkter fra tredjelande, som ikke respekterer de europæiske standarder for beskæftigelse (herunder børnearbejde), miljø, beskatning ...
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   De geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer bidrager meget væsentligt til at forbedre levevilkårene for befolkningen i EU's landdistrikter, også i Portugal.
Derfor er den pression uacceptabel, som USA og Australien udøver for at udbrede den opfattelse, at forordningerne herom skulle være i modstrid med de internationale handelsaftaler, især den berygtede TRIPs-aftale. WTO's eget tvistbilæggelsesorgan har for de fleste kritikpunkter ikke fundet dem i modstrid med WTO-forpligtelserne.
Alligevel er EU blevet tvunget til at forbedre markedsadgangen for tredjelande. Kommissionen har derfor foreslået justeringer, som Europa-Parlamentet i de fleste tilfælde har forbedret af hensyn til landmændene og landdistrikterne.
Vi støtter i det store og hele disse forbedringer, hvorfor vi har stemt for. Vi mener, at der værnes om oprindelsesbetegnelser, geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter. 
Duarte Freitas (PPE-DE ),
   Dette forslag fra Kommissionen skal erstatte forordning (EØF) nr. 2082/92 om specificitetsattestering af landbrugsprodukter og fødevarer med en ny tekst, der indeholder enklere og mere tydelige bestemmelser, og som også er i overensstemmelse med den afgørelse, der er truffet i WTO's tvistbilæggelsesorgan som svar på USA's og Australiens klage. Fristen for at efterleve denne afgørelse er 3. april 2006.
Jeg er enig i, at fællesskabslovgivningen på dette område bør ændres, og jeg støtter derfor Kommissionens forslag i alt væsentligt og stemmer for Graefe zu Baringdorf-betænkningen. 
Christa Klaß (PPE-DE ),
   I en verden præget af globalisering, standardisering og adgang til fødevarer i hele verden er det at være os vores oprindelse, vores tradition og i sidste ende vores kultur bevidst et fast og godt fundament, som vi kan bygge og videreudvikle på. Europæisk tradition og europæisk oprindelse er udtryk for at være forenet i mangfoldighed. Og denne mangfoldighed kendetegner Europa, dets regioner og særligt befolkningen. Den har tilpasset sig de regionale betingelser, som er meget forskellige. De har affødt traditionelle måder at leve på og traditionelle produkter. Traditionelle og geografiske betegnelser forbinder vi med helt specielle forestillinger og forventninger.
I dag bliver vores produkter solgt i hele verden, men det gør det nødvendigt at have regler for disse produkter, som går ud i verden som en slags ambassadører for en by eller en region. Vi må sikre, at det, der står bag et godt navn, også bliver ved med at være det. Og vi må sikre, at der fortsat er en forbindelse mellem et produkts navn og dets oprindelse i en bestemt region. Det skal der være så enkle regler for som muligt, og de skal være effektive. Det mål tager denne betænkning højde for i enhver henseende. 
Jean-Claude Martinez (NI ),
   Inspireret af de franske kontrollerede oprindelsesbetegnelser er det europæiske retsinstrument til beskyttelse af europæiske landbrugsprodukter med mærker såsom BGB et centralt aspekt i landbrugskonflikten mellem Europa og de angelsaksiske lande. For USA skal landbrug være industrielt med logoer og varemærker, herunder vin. For Europa er landbrug primært en kvalitet, et familieforetagende med jord, hvis produkter er beskyttet i deres geografiske oprindelse. Symbolet herpå er vin, som opstår ved gæring og er et tegn på civilisation, mens det i Australien er en industrivare.
I WTO er konflikten mellem USA og Europa, den sydlige halvkugle og Europa samt den angelsaksiske verden og Europa et civilisationernes sammenstød mellem seglet og McDonalds. I Hongkong tog Kommissionen ikke engang spørgsmålet om det multilaterale register for oprindelsesbetegnelser op for at beskytte de små landmænds vin i konkurrencen med de store vinhandlere.
Hvis man i Genève sidst i april fortsætter med at reducere den landbrugsmæssige toldbeskyttelse og tillader dumping af 1,2 millioner t kød fra den sydlige halvkugle samt de australske væsker, som er fabriksfarvede, træagtige, frugtagtige og sødede og kaldes vine, vil det ødelægge vores landbrugsidentitet, som BGB er et instrument for. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   Beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer muliggør, at producenterne kan bevare produktion, forarbejdning og tilvirkning af et produkt af bestemt oprindelse ved registrering heraf.
Da disse forordninger skal ændres som følge af WTO's tvistafgørelse, forbedrer denne betænkning disse instrumenter, der har haft stor betydning for markedsadgang til højere priser og for flere arbejdspladser i Europas landdistrikter. Der har derudover været meget positive socioøkonomiske følger for de med turismen forbundne aktiviteter.
Europa besidder årtusindgamle traditioner med meget stor turistmæssig appel. Portvin og roquefortost kendes over helse verden som europæiske produkter. Det er derfor af overordentlig vigtighed klart at definere de informationer, som forbrugeren skal tilbydes, ikke blot for at beskytte disse produkter, men også for at muliggøre retten til at gøre indsigelse.
Jeg vil gerne fremhæve, at der er sket præcisering af beføjelserne mellem medlemsstaterne og Kommissionen, hvilket kun bekræfter det betimelige i, at Unionens aktiviteter altid udøves i respekt for subsidiaritetsprincippet, hvis de vedtagne foranstaltninger skal få alle deres tiltænkte virkninger. 
Hélène Goudin, Nils Lundgren og Lars Wohlin (IND/DEM ),
   Geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser er berigende for Europa. At dele madkulturarv med andre er berigende. Men samtidig skal man passe på disse betegnelsers ulemper. Vi ønsker ikke, at oprindelsesbetegnelser bruges med protektionistiske hensigter. Udvandrere fra Europa har i et par århundreder i deres nye hjemlande fremstillet mad- og drikkevarer, hvis traditioner de har taget med sig fra deres oprindelseslande. EU skal inden for Verdenshandelsorganisationen være tolerante over for sådanne traditioner og for, at fællesnavne og oprindelsesbetegnelser sommetider kan kollidere.
Europa-Parlamentets to betænkninger om dette emne er blot tillægsforslag i overensstemmelse med samrådsprocduren. Vi mener ikke, at de har så meget at bidrage med, selv om det er bedre, at nogle forslag stilles end ikke, og at dette emne bør behandles i Ministerrådet. Ligeså tager vi afstand fra tanken om, at en EU-myndighed skulle kunne få til opgave at kontrollere geografiske fællesnavne og oprindelsesbetegnelser. Vi mener, at vi skal stole på medlemsstaternes myndigheder i dette anliggende.
Således har vi valgt at stemme nej til begge disse betænkninger.
Roger Knapman (IND/DEM ),
   Vi stemmer imod betænkningen, da vi ønsker at opretholde vores suverænitet i relation til registrering af landbrugsprodukter. Gennemførelsesprocessen er alt for bureaukratisk. Vi kan ikke acceptere oprettelsen af et europæisk agentur, der skal have ansvaret for registreringsproceduren. Vi mener imidlertid, at medlemsstaterne selv skal have ansvaret for registreringsproceduren. Vi ønsker ikke også et EU-mærke. Vi ønsker at beskytte "", ligesom grækerne ønsker at beskytte deres feta. Hvis mærkningen ellers er tydelig, kan vi ikke forstå, at man ikke kan tillade begge produkter i britiske supermarkeder, f.eks. Yorkshire feta, der helt tydeligt ikke er græsk feta. Vi mener ikke, at harmonisering er positivt. 
Bernd Posselt,
   Hr. formand, jeg vil tale i to minutter på min gruppes vegne, som har bedt mig om at afgive en officiel stemmeforklaring vedrørende Brok-betænkningen.
Artikler i pressen har vakt det indtryk i store dele af Europa, at Europa-Parlamentet har fjernet sig fra sit krav om, at Kroatien snarligt skal være fuldgyldigt medlem af EU, hvilket det har stemt om flere gange. Som De vil vide, har vores gruppe slået kraftigt til lyd for at indlede tiltrædelsesforhandlinger med Kroatien og afslutte dem med et positivt resultat før valget til Europa-Parlamentet i 2009. På min gruppes vegne vil jeg gerne sige, at vi definitivt står ved dette mål, og at det står helt klart i Brok-betænkningen, at Kroatien er et tiltrædelsesland, som opfylder kriterierne på glimrende vis.
Der er et par kritikpunkter, det er rigtigt, men jeg vil gerne imødegå det indtryk, at Kroatien skulle være en kandidat til den nye struktur for et multilateralt samarbejde, som bliver foreslået i Brok-betænkningen. Det er ikke tilfældet. Kroatien er et centraleuropæisk land, som burde have været optaget i EU allerede i 2004, og som i vid udstrækning opfylder kriterierne. Vores kritik går på detaljer, som kun bliver kritiseret i et land, som er relativt tæt på at tiltræde EU, mens det med hensyn til Tyrkiet ikke engang er garanteret, at tortur bliver afskaffet.
Derfor vil jeg på gruppens vegne gerne gøre det helt klart endnu en gang, at Kroatien er et kandidatland. Det skal bedømmes på det, landet har opnået. Det bør virkelig holdes adskilt fra tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet og have helt klare udsigter til at tiltræde EU inden udgangen af dette årti.
Andreas Mölzer (NI ).
   - Hr. formand, det er velkendt, at mange imperier i historiens løb er faldet, fordi de voksede for hurtigt og ikke kunne kontrollere modstridende kulturer og strømninger under denne vækst. Efter min mening er det derfor mere end på tide at tage en debat om EU's evne til at optage nye lande. Vi må ikke glemme, at der i selve navnet Den Europæiske Union ligger en klar begrænsning alene med ordet Europa. Vi må også være på det rene med, at Europa baserer på et kristent værdigrundlag. Det alene er en grund til, at jeg erklærer mig helt enig med hr. Posselt med hensyn til Kroatien.
På den anden side må man også sige, at den seneste tids begivenheder i særdeleshed viser, at den tro på grænseløs tolerance, som er så udbredt i dag, er forkert. Tolerance skal nemlig være gensidig, men i vores stadig mere multikulturelle samfund har denne tolerance til dato antaget en form, hvor muslimske indvandrere forventer, at de kristne værtslande tilpasser sig, og de kræver det i stigende grad ved brug af vold. Under tiltrædelsesforhandlingerne har Tyrkiet f.eks. i Cypern-aftalen gentagne gange kort vist sit sande ansigt med trusler om straf for formodede fornærmelser mod staten og også nu i striden om karikaturtegningerne. Det er på tide, at sandheden endelig går op for selv de sidste verdensfjerne udvidelsestilhængere, nemlig at vi må sætte klare europæiske grænser.
Charles Tannock (PPE-DE ).
   - Hr. formand, som de fleste af mine kolleger hos de britiske konservative stemte jeg for hr. Broks fremragende betænkning, og jeg ønsker at takke ham for betænkningen. Mit parti støtter derimod ikke traktaten om en forfatning for Europa, og vi stemmer derfor imod ændringsforslag 6, da det med al tydelighed har vist sig, at udvidelsen fra 15 til 25 medlemsstater har fungeret meget fint under Nice-traktaten uden oprettelsen af en europæisk forfatning.
De britiske konservative mener, at de tidligere fem dele af udvidelsen har været en succes, ligesom tiltrædelsen af Rumænien og Bulgarien, som formentlig vil tiltræde EU den 1. januar 2007. Der er ikke plads til endnu en udvidelse i forbindelse med nye regeringskonferencer. De britiske konservative tror på et bredere, mindre stringent, EU baseret på samarbejde mellem nationerne, og derfor giver vi vores helhjertede støtte til hr. Broks fremragende betænkning. 
Eija-Riitta Korhola (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg ønsker at anføre separat, at jeg stemte for ændringsforslag 13 i hr. Broks beslutningsforslag, som indeholder et forslag om, at de racistiske og antisemitiske grå ulve erklæres ulovlige. Organisationen er ansvarlig for gentagne terrorangreb på kristne og jødiske institutioner i Tyrkiet. Ordlyden er naturligvis stærk, men det er en uheldig afspejling af realiteterne. Gruppen terroriserer personer ligesom Hitlers tilhængere, inden han kom til magten, ikke i så stort omfang, men med samme arrogance og nogle af de samme metoder. Problemet fortjener efter min opfattelse Parlamentets opmærksomhed. Jødiske samfund og kristne kirker er mål for fysisk og spirituel terror fra de grå ulves side, og spørgsmålet kræver det internationale samfunds fulde opmærksomhed.
Jan Andersson, Anna Hedh, Ewa Hedkvist Petersen, Inger Segelström og Åsa Westlund (PSE ),
   Vi svenske socialdemokrater ønsker at se et åbent og solidarisk EU, som byder nye medlemmer velkommen på basis af Københavnskriterierne. Vi beklager derfor, at der i betænkningen er alt for stort fokus på EU's egen evne til indslusning, eftersom det kan give det indtryk, at Europa-Parlamentet stiller spørgsmål til EU's mulighed for at inkludere flere medlemmer. EU's egen evne til indslusning er til syvende og sidst afhængig af EU's vilje til at inkludere flere medlemmer. Vi ser også med bekymring på den udbredte tendens til at udelukke medlemskab for lande på grund af f.eks. landets økonomiske situation. 
Georgios Dimitrakopoulos (PPE-DE ),
   Nyt Demokratis medlemmer af Europa-Parlamentet vil gerne gøre opmærksom på, at anden del af betænkningens punkt 43 ikke udtrykker vores synspunkter i det konkrete spørgsmål. 
Hélène Goudin, Nils Lundgren og Lars Wohlin (IND/DEM ),
   I denne initiativbetænkning tages det vigtige spørgsmål om en fortsat udvidelse af EU op.
Junilisten er principielt positivt indstillet over for en fortsat udvidelse af EU, forudsat at de tiltænkte medlemsstater deler de grundlæggende værdier, som udgør EU's værdimæssige fundament. Dertil hører frem for alt respekt for menneskerettighederne, demokratiet og retsstatsprincippet. Angående øvrig lovgivning, som ikke gælder de ovennævnte værdier, er landene suveræne.
Ordføreren foreslår også en meget kraftig forøgelse af budgettet, svarende til ca. 25 milliarder SEK, hvilket vi tager afstand fra.
Vi har derfor stemt nej til betænkningen.
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   Mens EU stadig fordøjer de 10 lande, der tiltrådte i 2007, og med Bulgarien og Rumænien undervejs, forbereder man med umættelig appetit det videre forløb med Tyrkiet og Balkan, efter aktivt at have foranlediget ødelæggelsen af Den Føderative Folkerepublik Jugoslavien.
Bag om det "politiske korrekte" dukker de virkelige mål med dette kapløb altid frem, nemlig oprettelse af en frihandelszone og deling af naturressourcer i bytte for konkrete fordele, dvs. de store EU-staters store økonomisk-finansielle gruppers økonomiske beherskelse og udbytning af disse befolkninger og deres landes ressourcer, med Tyskland i spidsen, hvor det ikke er nogen tilfældighed, at det er denne magt, der sammen med USA behersker og militært besætter denne region.
Se bare denne perle af indblanding fra Europa-Parlamentets flertal i et suverænt lands forhold: "henleder …s opmærksomhed på de resterende svagheder såsom for store statsindgreb i økonomien og de komplekse regler og mangler i den offentlige forvaltning, som hæmmer udviklingen i den private sektor og de direkte udenlandske investeringer".
Bemærk også støtten til en opdeling af Serbien helt uden om folkeretten, idet man forestiller sig "et Kosovo, hvis territoriale integritet er sikret af FN og EU ...
Richard Howitt (PSE ),
   Parlamentets Labour-medlemmer støtter en positiv indstilling til en fremtidig udvidelse af EU, især opfyldelse af de forpligtelser, som er indgået over for kandidatlandene og de potentielle kandidatlande. I denne sammenhæng er det ikke relevant at foreslå andre "operationelle muligheder" i punkt 10 i beslutningen, idet forbindelserne med nabolandene helt tydeligt er dækket af tiltrædelsesprocessen og den europæiske naboskabspolitik. 
Cecilia Malmström (ALDE ),
   Den 1. maj 2004 blev EU udvidet med 10 nye medlemslande fra Central- og Østeuropa. Lande, som tidligere lå bag jerntæppet, har med hjælp fra EU's "gulerod og pisk"-metode udviklet sig til demokratier med markedsøkonomi. Det er en historisk hændelse. Vi skal nu opfylde vores løfte om fortsat udvidelse til lande såsom f.eks. Rumænien, Bulgarien og Kroatien. Men vi skal også holde døren åben for nye medlemsansøgninger. De lande, som opfylder kravene, skal have lov til at blive medlemmer.
I dag stemmer vi om et forslag til en strategi for fortsat udvidelse. I den er der et forslag om, at EU skal definere sine geografiske grænser. Det vil jeg stemme imod. Grænserne kan ikke lukkes. At definere Europas grænser ville tolkes af f.eks. det ukrainske folk, som nu balancerer mellem demokrati og diktatur, som om vi igen smækker døren i ansigtet på dem. Det ville være et historisk tilbageslag.
Athanasios Pafilis (GUE/NGL ),
   Betænkningen, Rådets og Kommissionens beslutninger og forhandlingen i Europa-Parlamentet falder sammen med syvårsdagen for USA's, NATO's og EU's beskidte krig mod Jugoslavien og sammen med det arrangerede mord på Milosevic. De afslører på provokerende vis de europæiske og amerikanske imperialistiske bødlers planer på Balkan, nemlig annektering og oprettelse af protektorater, som skulle adlyde EU og imperialismen og tillade EU-kapitalens udplyndring af deres rigdomsskabende kilder. Situationen for Balkans befolkninger er allerede dramatisk, og den bliver værre, når de optages i EU. Konkurrencen og den nye runde med grænseændringer skaber nye spændinger.
ΚΚΕ gentager sin modstand mod EU og EU's udvidelse og vil bidrage til intensiveringen af befolkningernes kamp mod den europæiske og amerikanske imperialisme, som beordrede besættelse af området.
Hvad Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien angår, gentager vi, at problemet hænger sammen med de imperialistiske interventioner og flytningen af grænser, hvor minoritetsspørgsmål vækkes til live, handlinger som Nyt Demokrati, PASOK og SYN tidligere fortiede eller samtykkede i, mens de ledte opmærksomheden hen på nabolandets navn. Alle demagogiske pralerier og politiske justeringer fra de andre partiers side er forsøg på at vildlede befolkningen og hvidvaske det enorme politiske ansvar, de har pådraget sig ved at konspirere med imperialismen. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   Elmar Broks betænkning om udvidelsen giver et fremragende portræt af kandidaterne til de kommende tiltrædelser til EU, men den er også – og ikke mindst – en advarsel om de vanskeligheder, som fremtidige udvidelser indebærer.
Der er her to forhold, som man bør gøre sig klart.
Det første er det "forfatningsmæssige dødvande". Den institutionelle struktur skal præciseres eller måske ligefrem omorganiseres før endnu en udvidelse kan komme på tale, men jeg mener ikke, at borgerne eller politikerne skal opfatte udvidelsen som afhængig af kun én bestemt institutionel/konstitutionel løsning.
Det andet er, at faktoren "absorptionsevne" bliver stadig mere afgørende. Tiltrædelsesperspektiv og EU's naboskabspolitik har fremmet demokratisering og udvikling i kandidatlandene, men er ikke nok. EU skal kunne modtage de nye partnere, og det skal forstås som garanti for samme vilkår for dem, der kommer ind, og ikke i et egoistisk perspektiv set fra dem, der allerede er inde. Det handler om ansvarlighed, så det sikres, at de europæiske borgere støtter udvidelsesprocessen. 
Frédérique Ries (ALDE ),
   I dag har Parlamentet udtalt sig om strategien til forvaltning af fremtidige udvidelser af EU.
Udvidelses"genforeninger" med vores brødre i Europa, f.eks. bulgarer, rumænere, kroater, makedoniere og andre, der tilfældigt blev adskilt fra os efter Jalta. De er lige så bestemt til at blive medlem, som EU er til at integrere dem. Det er ikke indholdet, jeg protesterer imod, men formen og tidsplanen, og derfor stemte jeg for stk. 5 og 6.
Det er på tide, at EU indleder en passende debat om dets egne grænser. EU undgik omhyggeligt dette under konventets arbejde. Det er et sort hul i forfatningstraktaten, der har givet næring til skepsis og bekymring. At undgå ubehageligheder er en holdning, der er os og vores vælgere uværdig, og at anmode om en debat gør os ikke til i forhold til udvidelsen.
Et Europa uden grænser er unyttigt for dem, der ønsker en europæisk magt.
Vores grænser kan være geografiske, historiske og selvfølgelig moralske, men de er nødvendige for at bevare en model, en vision og fælles værdier. 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ),
   Jeg er stærk tilhænger af udvidelsen af EU. Selv om betænkningen indeholder mange punkter, som jeg kan tilslutte mig, kan jeg ikke acceptere den negative indstilling til Tyrkiet, især den unøjagtige udtalelse i punkt 31 om, at Tyrkiet lægger hindringer i vejen for NATO. Ligesom mange andre britiske konservative er jeg stærk modstander af en europæisk forfatning og kan ikke acceptere formuleringen i punkt 6. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   Det blev i går vedtaget at oprette Menneskerettighedsrådet som erstatning for Menneskerettighedskommissionen.
Denne proces har været mærket af USA's aktive indgriben for at få skabet et redskab, som det kan manipulere som dække for sin indblandings- og aggessionspolitik over for suveræne folk og stater. USA har konstant fremsat nye krav og har forsøgt at gennemtvinge flest muligt af dem. USA ville have det værre endnu og har derfor stemt imod.
Blandt de mange ændringer og forhold, der fortjener uddybelse, vil jeg gerne fremhæve, at det nye råd til forskel fra den tidligere kommission kun får medlemmer fra 47 lande mod 53 før (USA ønskede 30). Den medlemmer vælges med absolut flertal af FN's Generalforsamlings medlemmer (USA og EU ønskede et afstemningssystem, hvor de med deres allierede kunne få veto), omend der er søgt indført betingelser.
Der er tale om en proces, der for nogle kun er et første skridt i et mere ambitiøs projekt, som USA og dets allierede har om at beherske FN og gøre organisationene til deres redskab. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   Apropos afstemningen om den fælles beslutning om den 62. samling i FN's Menneskerettighedskommission (UNCHR, Genève) vil jeg gerne fremsætte en bemærkning om en mulig, men måske ikke ideel løsning på et af debattens centrale spørgsmål
En af FN's største problemer på menneskerettighedsområdet har altid været den manglende legitimitet hos visse af Menneskerettighedskommissionens medlemmer. Det er velkendt, hvem det drejer sig om, så de skal ikke nævnes her. Den løsning, der er fundet, især metoden for valg af det kommende Menneskerettighedsråds medlemmer, sikrer ikke, at det ikke sker igen. Det er dog en bestræbelse på, at rådsmedlemmerne får fornøden legitimitet, hvilket bør anerkendes.
Derudover mener jeg, at dette kan være en anledning til at bekræfte tanken om, at EU's medlemsstater og deres allierede bør vise sig som eksempel på menneskerettighedsområdet, både i deres egne lande og i deres internationale forbindelser. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   Vi har stemt for denne beslutning, selv om vi mener, at visse punkter er for uklare og savner konsistens. Vi finder det dog meget vigtigt at beskytte den biologiske mangfoldighed, og at der er størst mulig enighed om biodiversitetens beskyttelse, hvilket konventionen om den biologiske mangfoldighed er udtryk for. Det er derfor af afgørende betydning, at EU og medlemsstaterne indtager den rigtige holdning på den konference for parterne, der skal finde sted i Curitiba, Brasilien, sidst i denne måned.
Vi ved dog, at det er lige så vigtigt eller vigtigere at standse tabet af biologisk mangfoldighed ved at integrere konventionens mål i udviklingspolitikken, navnlig i EU's politik for bl.a. landbruget og skovene, og ikke åbne for gmo'er, men støtte familielandbruget og traditionel skovdrift, der bedre beskytter biodiversiteten.
Også den biologiske mangfoldighed i havet skal beskyttes mod destruktiv praksis ved at støtte kystfiskeriet og det traditionelle fiskeri, der bedre beskytter biodiversiteten.
Endelig skal der tages hensyn til Europa-Parlamentets tidligere beslutninger, navnlig om ulovlig skovhugst og deraf følgende handel. 
Robert Goebbels (PSE ),
   Jeg har stemt imod beslutningen om konferencen i Curitiba om biologisk mangfoldighed. Parlamentet gør en stor fejl ved at blande biologisk mangfoldighed og genteknologi sammen.
Hele mangfoldigheden i alt levende er et resultat af ændringer i den genetiske struktur i alle levende organismer. De mennesker, der i Europa fortsætter deres reaktionære kamp mod transgenetisk landbrug, ønsker ikke at vide, at det ikke skader den menneskelige sundhed i resten af verden. I 2004 dyrkede ni millioner små landbrug næsten 90 millioner ha gmo'er i hele verden, mens 11 millioner små landbrug i EU-25 dyrkede 97 millioner ha, hvoraf omkring titusinde ha udelukkende bestod af transgenetiske afgrøder.
Europa er ved at tabe endnu et slag. 
Athanasios Pafilis (GUE/NGL ),
   Vi er enige i størstedelen af konklusionerne, der bekræfter miljøforringelsen, ødelæggelsen af skovøkosystemerne og det konstante tab af biologisk mangfoldighed. Vi er også enige i mange af forslagene bortset fra dem, der nævnes inden for gældende lovrammer, da dette foregår lovligt i mange stater, også EU-medlemsstaterne. F.eks. er genetisk modificerede afgrøder (gmo'er) ved EF-forordninger blevet frigivet i landbrugsproduktionen og produktionen af fødevarer, som truer miljøet og den biologiske mangfoldighed. Skove kommercialiseres under EF-forordninger, hvilket betyder, at de ødelægges endnu hurtigere, osv.
Vi er helt uenige i beslutningsforslaget, der "opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at vise lederskab og vedkende sig deres meninger ved at gå med til og fremme konkrete foranstaltninger til beskyttelse af den biologiske mangfoldighed, både på nationalt og internationalt plan", da det er at sætte ulven til at vogte får. Man beder de ansvarlige for ødelæggelserne om at stå for ledelsen og følge deres egen politik.
Vi opfordrer græsrodsbevægelsen og dens organisationer (fagforeninger, miljøorganisationer, organer m.m.) til at kæmpe for at få indført foranstaltninger og politikker, som afværger yderligere forringelse af miljøet, ødelæggelse af skovene og tab af biologisk mangfoldighed. 
Marie Anne Isler Béguin (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, beskyttelsen af den biologiske mangfoldighed er et fascinerende emne. Min gruppe, Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance, er fuldt ud tilfreds med den beslutning, som et meget, meget stort flertal af Parlamentet vedtog, og den er også fuldt ud tilfreds med, at Parlamentet tre år efter Kuala Lumpur sender en delegation, der vil forsvare beskyttelsen af den biologiske mangfoldighed, til den ottende konference om biologisk mangfoldighed. I betragtning heraf vil jeg, mine damer og herrer, minde Dem om nogle grundlæggende principper, som alt for ofte bliver glemt her i Parlamentet.
Fødevaresikkerhed afhænger af tre ting, nemlig vand, jord og fytogen mangfoldighed, og kun 12 forskellige planter, herunder hvede, ris, majs og kartofler leverer næsten 80 % af energibehovet hos verdens befolkning. Det er derfor en stor fristelse for industrien at få monopol på frø ved at anvende teknologier, der stammer fra bioteknologi.
Vi opfordrer derfor Rådet, som vil være til stede, om at støtte det moratorium, der for tiden gælder for forsøg og markedsføring af genetisk modificerede arter, for at begrænse anvendelsen af dem. For at sige det mere enkelt, mine damer og herrer, så må Terminator ikke genopstå forklædt som bioteknologisk innovation.
Endvidere skal den biologiske mangfoldighed for at begrænse, at arter af bioteknologisk oprindelse invaderer økosystemerne, beskyttes med protokoller, der tvinger forskere til at udføre deres forsøg på begrænsede områder.
Til sidst skal vi huske på, at bekæmpelsen af nedbrydningen af den biologiske mangfoldighed forudsætter handling i forbindelse med bevarelse. Det er selvfølgelig ikke et spørgsmål om at lægge den biologiske mangfoldighed til side i reagensglas, men snarere at tillade indfødte befolkninger, som vi endvidere støtter, at fortsætte med at udnytte deres traditionelle ekspertise og overherredømme over genetiske ressourcer.
Vi skal erkende, at også her er penge den bærende kraft i krig. Derfor opfordrer jeg Dem alle til at støtte Den Globale Miljøfacilitet. Vi ved udmærket, at i forbindelse med Natura 2000 bliver den biologiske mangfoldighed ikke beskyttet, hvis EU ikke afsætter penge til dette netværk. Hvis vi ikke giver penge til Den Globale Miljøfacilitet, bliver naturbevarelse på samme måde endnu en gang et væv af pæne ord på plenarforsamlingen. 


Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er fortsættelse af forhandlingen om betænkning af Marianne Thyssen om EF-handlingsprogram for forbrugerbeskyttelse (2007-2013).
Béatrice Patrie,
   Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, først vil jeg takke fru Thyssen for hendes betænkning og for hendes samarbejdsånd.
Selv om den er blevet vedtaget enstemmigt i det ansvarlige parlamentsudvalg, har Den Socialdemokratiske Gruppe anmodet om en forhandling om denne betænkning. Selv om grupperne som helhed faktisk i god tro er enige om at give forbrugerbeskyttelse den højeste politiske prioritet, kan jeg se, at der stadig er forskellige meninger om den rigtige fremgangsmåde. Derfor vil jeg, selv om dette programs gennemførlighed er indstillet, mens man venter på resultatet af de finansielle overslag, gennemgå et par grundlæggende punkter fra Den Socialdemokratiske Gruppe.
Først vil jeg minde Dem om vores støtte til at adskille de to handlingsplaner om folkesundhed og forbrugerbeskyttelse. Dernæst mener Den Socialdemokratiske Gruppe i forbindelse med de horisontale mål i planen, at forbrugernes klageadgang både for enkeltpersoner og grupper i nogle medlemsstater er et ægte fremskridt for forbrugerne. Det er grunden til, at vi har stillet ændringsforslag 55.
Dernæst vil jeg vedrørende de specifikke aktioner i programmet fremhæve betydningen af følgende: udvikling af redskaber til videnskabelig vurdering af virkningen på forbrugere af eksponering for kemiske stoffer fra produkter, oprettelse af en statusopgørelse, et såkaldt vademecum, over de eksisterende lovgivninger, regler og sædvaner i medlemsstaterne for forbrugerbeskyttelse og evaluering af, i hvor høj grad Fællesskabets lovgivning er gennemført i medlemsstaterne, og udveksling mellem nationale og lokale forbrugersammenslutninger for at hjælpe offentlige myndigheder med at lovgive på EU-plan vedrørende forbrugerbeskyttelse på området for tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, og det er grunden til, at vi har stillet ændringsforslag 58.
For det tredje vil jeg vedrørende de lovgivningsmæssige foranstaltninger til dette program specielt henvende mig til hr. Kyprianou om de politiske og lovgivningsmæssige foranstaltninger, han har lovet at forelægge for os til efteråret, og som skal udarbejdes specielt til dette program. Begreberne i debatten er velkendte. Hvordan kan man bedst intervenere på EU-plan? Er det bedst at fremme EU-lovgivning eller de økonomiske aktørers selvregulering? Hvordan skal vi forbinde ny EU-lovgivning vedrørende forbrugerbeskyttelse med ældre nationale love, som ofte giver større beskyttelse til borgerne i nogle medlemsstater?
Selv om EU-borgernes mobilitet er stigende, mener jeg, at europæiske offentlige myndigheders rolle er at sikre den bedst mulige beskyttelse af forbrugerne. Jeg har ikke noget imod initiativer vedrørende selvregulering, men de skal ikke være de økonomiske aktørers eget ansvar, og målet med dem skal være at forbedre de minimumsstandarder, som lovgiveren har fastsat.
Endelig skal vi være meget forsigtige, hvad angår to punkter, der vedrører forhandlingen i dag. Det første vedrører drøftelser af den fælles referenceramme for europæisk kontraktret, og det andet vedrører udvidelsen af standardiseringsprocedurer i tjenesteydelsessektoren, herunder tjenesteydelser der gives kollektive præferencer såsom socialt boligbyggeri.
Dette er mine bemærkninger på vegne af Den Socialdemokratiske Gruppe i Parlamentet. 
Cecilia Malmström,
   Hr. formand, eftersom vi havde så meget at lave i morges, er denne debat blevet lidt forsinket, og det er uheldigt, at ordføreren og mange andre, som har arbejdet med dette emne, ikke kan være her, men sådan er det. Jeg fik pludselig meget mere taletid af min gruppe og afviste at bruge de sidste fem minutter, selv om jeg blev tilbudt at synge en gang. Men det gør jeg ikke.
Det indre marked har skabt millioner af job og øget velstand. Det har revet grænser ned og åbnet døre. Vi kan gøre, hvad vi vil - rejse, studere, arbejde og bo. Forbrugerne har fået adgang til en mængde nye produkter. Derfor skal vi gå videre og også skabe et indre marked for forbrugerne. Det indebærer et fælles regelsæt og en høj forbrugerbeskyttelse i hele EU. I takt med, at grænsehandelen vokser, vokser handelen på individuelt niveau også, så man har brug for at vide, hvad det er for en vare, man køber, hvad man skal gøre, hvis der er noget galt med varen, hvordan man kan klage, hvilke regelsæt der er. Hvordan ved man, at en bestemt vare virkelig gør, hvad den udgiver sig for at gøre? Hvilke muligheder er der for service, garanti og løsning af tvister?
Der skal være garantier for dette, hvis vi skal genvinde borgernes tillid, for det er et dagligdagsanliggende, som handler om forhold, som forbrugerne dagligt støder på. Det er emner, vi skal arbejde med på EU-niveau. Derfor er det meget udmærket, at Kommissionen har stillet dette forslag om et langsigtet flerårigt program for forbrugerbeskyttelse.
Den Liberale Gruppe er dog ikke enig med Kommissionen om behovet for at kombinere forbrugerbeskyttelse og folkesundhed. Vi deler ordførerens mening om, at de bør holdes adskilt. Det er to særskilte politikområder med forskellige indfaldsvinkler, selv om der naturligvis er berøringspunkter, og man bør holde de to adskilt. Vi vil heller ikke have en særlig myndighed eller kontor i denne forbindelse.
Andre vigtige spørgsmål, som vi er meget glade over, at de er med i forslaget, er det synspunkt, at forbrugerpolitikken har brug for at blive integreret i al politik, at det er vigtigt at samarbejde med forskellige forbrugerorganisationer i vores medlemslande, og at de stater, som endnu ikke er kommet så langt på forbrugerbeskyttelsesområdet, kan få ekstra støtte og opmærksomhed. Jeg er meget glad for, at vi er blevet enige om disse emner, og at der er bred enighed om dette blandt grupperne. Jeg vil takke fru Thyssen - forhåbentlig læser hun referatet - for det vidsyn og den samarbejdsvilje, hun har vist. Vi er ambitiøse angående forbrugeranliggender, både når det gælder samarbejde, vurdering og information. Derfor skal der naturligvis være et ordentligt budget.
Jeg håber, at der også fremover er et godt samarbejde om det forbrugerprogram, som Kommissionen skal præsentere senere i efteråret. Egentlig burde man måske have gjort det omvendt, dvs. først taget sig af de store politiske retningslinjer og bagefter dette program, men nu er det, som det er. Vi står bag dette og vil med stort flertal - eller enstemmighed tror jeg faktisk - støtte betænkningen, når der stemmes om den ved næste session.
Gerard Batten,
   Hr. formand, EU ønsker at støtte forbrugerorganisationer, både statslige og ikke-statslige organisationer, med et beløb på 1,2 milliarder euro for at bringe dem på linje med eksisterende og fremtidig lovgivning. Som så meget andet, der kommer fra Europa-Parlamentet, er det ikke muligt at gøre indsigelse imod selve idéen. Hvem ville gøre indsigelse imod bedre og mere effektive forbrugerforanstaltninger, når de er nødvendige?
I Storbritannien har vi allerede høje standarder for forbrugerbeskyttelseslovgivningen, og det har vi haft i mange år. Der er ingen tvivl om, at europæiske lande bør lære af hinanden og af ikke-europæiske lande ved at vedtage en international bedste praksis og vælge den løsning, der er bedst egnet til deres særlige behov.
Men som man kunne forvente, tales der i denne betænkning om ensartethed, integration og harmonisering. Formålet med betænkningen er ikke vedtagelsen af lovgivning - det er i sig selv positivt - men som alt andet, der kommer fra Parlamentet, tjener det som formål at udvide EU's beføjelser. Det vil indgå i EU's , og når lovgivningen først indgår i fællesskabsretten, vender den aldrig tilbage til nationerne.
Der er også nogle forstyrrende elementer i forslagene om, at der skal vedtages mekanismer til etablering af forbrugsmønstre forbundet med bestemte befolkningssektorer. Indberetning om forbrug og forbrugerbeskyttelse kan ske på bekostning af borgernes ret til privatlivets fred. Det er allerede gennemført i Storbritannien af private detailvirksomheder med f.eks. loyalitetskort. Forbrugerne har dog nogen indflydelse på, om de ønsker at deltage, afhængigt af hvor og hvordan de vælger at handle.
Den form for indberetning af oplysninger om borgerne bør ikke foretages af staten og slet ikke i den form, som fremlægges i EU. 
Zdzisław Zbigniew Podkański,
   Hr. formand, i EU's handlingsprogram for sundhed og forbrugerbeskyttelse i perioden 2007-2013 defineres de områder, hvorpå EU har i sinde at forbedre folkesundheden og fremme forbrugernes tillid, gennem iværksættelse af traktatens bestemmelser.
Den fælles strategi for forbrugerbeskyttelse i EU er en samling aktioner, f.eks. bedre forståelse af forbrugere og markeder, bedre bestemmelser for forbrugerbeskyttelse, bedre metoder til gennemførelse af loven, overvågning og afgørelse af tvister samt bedre formidling af oplysninger til og uddannelse af forbrugere.
Problemet er imidlertid et andet. Fødevaresikkerheden er forringet i Europa. Der er flere og flere genetisk modificerede fødevarer på det europæiske marked. Disse fødevarer er uønskede og potentielt skadelige for folkesundheden og miljøet. Samfundet føler sig truet af genetisk modificerede fødevarer, og det er kommet til udtryk i mange protester fra en voksende bevægelse af modstandere af genetisk modificerede fødevarer og i forskrifter fra de lokale myndigheder. En anden trussel for sundheden og forbrugerne ud over den stigende forekomst af genetisk modificerede fødevarer er den stigende koncentration af landbrugsproduktion, som presser de familiebedrifter, der producerer sunde fødevarer, ud. Kemikalier i landbruget og forurening af jorden, vandet, luften og mange af fødevarerne har negative konsekvenser for borgerne. Tiden er kommet til at prioritere folkesundheden og velværet højest til fordel for menneskeheden. 
Andreas Mölzer (NI ).
   - Hr. formand, i modsætning til den opfattelse, der hersker i mange erhvervskredse, har forbrugerbeskyttelse intet at gøre med protektionisme, erhvervslivet kan tværtimod ikke blomstre uden forbrugernes tillid, og kunderne er i langt højere grad i stand til at foretage modne skøn, end de multinationale koncerner og EU tror.
Kommissionens holdning på dette område er underlig modsætningsfyldt. På den ene side tager den med grønbogen om fremme af sund ernæring og fysisk aktivitet initiativ til en samordnet politik, mens den på den anden side undergraver forbrugerbeskyttelse med direktivet om tjenesteydelser. Med det bliver bl.a. de irriterende telefonreklamer, som hidtil har været forbudt, pludselig gjort lovlige, når bare det ikke sker fra indenlandske callcentre. Og så gør den sig bekymringer over borgernes gæld og vil med et stort og dyrt bureaukrati hindre selv mindre overtræk. Men disse overtræk er en følge af vores forbrugssamfund og et liv på klods, hvor budgetpolitikken i mange af EU's medlemsstater for øvrigt statuerer et eksempel.
Som den seneste skandale om fordærvet kød i Tyskland beviser igen, er der ikke kontrollører nok til de sorte får i fødevarebranchen. Også inden for elektriske produkter og legetøj er antallet af farlige produkter næsten blevet fordoblet. Det ville være langt mere effektivt at offentliggøre de pågældende firmaer end at udstede bøder. Så ville vi måske have virkelig forbrugerbeskyttelse. 
Zita Pleštinská (PPE-DE ).
   - Mine damer og herrer. Jeg ønsker først og fremmest at takke fru Thyssen for det store arbejde med betænkningen, som ikke har været særlig let. Jeg støtter fuldt ud ordførerens begrundelse for, at et handlingsprogram for forbrugerbeskyttelse ikke kan integreres i et handlingsprogram for sundhedsbeskyttelse. Ved at opdele programmerne vil de to politikområder, som begge er meget vigtige for EU's borgere, få større betydning. Trods den omstændighed, at det oprindelige EU og de nye medlemsstater nu tager mere hensyn til forbrugerspørgsmål, bør vi ikke acceptere den nuværende situation.
Støtte til forbrugerbeskyttelse involverer hovedsageligt finansiering af forbrugerorganisationer, især i de nye medlemsstater, og det nuværende støtteniveau er utilstrækkeligt, for ikke at sige bekymrende lavt. I Slovakiet, f.eks., udgør støtten under 10 % af den sammenlignelige støtte i nabolandene. Planlagte betalinger udskydes, og støtten, der allerede er lav, mindskes med det resultat, at det er svært for disse organisationer at overleve og være kreative. Jeg er overbevist om, at et fælles handlingsprogram kun vil forværre situationen.
Forbrugerne er grundlaget for markedsøkonomien. Det bliver stadig sværere at være forbruger, især efter udvidelsen af EU. De 450 millioner borgere i Europa påvirkes direkte af spørgsmål om mange forhold, lige fra sikkerheden i relation til de varer, som vi køber, og vores tillid til forhandlere, til internethandel og -reklame. Da mange af disse spørgsmål er grænseoverskridende, er der brug for intensive og forebyggende oplysningskampagner, som vil give os den fornødne tillid til at forhindre, at vi bliver brikker i de store selskabers spil. Kommissionen må da finde årsagerne tilstrækkeligt interessante til at godkende et opdelt program med tilstrækkelig støtte til forbrugerbeskyttelse.
EU's handlingsprogram for forbrugerbeskyttelse i perioden 2007-2013 er et vigtigt grundlag for at opnå ligevægt i det indre marked, opfylde forbrugernes behov og krav og skabe et afbalanceret og fornuftigt forhold mellem forbrugere og virksomheder. De uafhængige europæiske organisationer, som skal oplyse de kommende europæiske forbrugere, ønsker væsentlige ændringer og økonomisk sikkerhed. De forventer, at EU præsenterer en klar vision og et regelsæt og fjerner bureaukrati og administrative hindringer.
Der bør dog lægges særlig vægt på at støtte de nye medlemsstater og tiltrædelseslandene. Datoen for forhandlingen om denne betænkning er symbolsk, idet den 15. marts er datoen for den internationale forbrugerdag. Hvis vi godkender betænkningen, sender vi et budskab om, at Europa-Parlamentet prioriterer udviklingen af et Europa med et anstændigt og retfærdigt samfund for forbrugerne. 
Evelyne Gebhardt (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, som mange eller næsten alle de foregående talere vil jeg også gerne understrege, at det ikke er hensigtsmæssigt at placere forbrugerbeskyttelse og folkesundhed i et fælles handlingsprogram. Vi har behov for to forskellige handlingsprogrammer, for der bliver drøftet og behandlet rigtig mange forskellige spørgsmål her.
Med hensyn til forbrugerbeskyttelse vil jeg gerne sige, at det er meget vigtigt, og derfor vil jeg gerne opfordre Dem til at lægge meget mærke til, at vi i Parlamentets forslag, som forhåbentlig bliver vedtaget i sin nuværende form, støtter forbrugerbeskyttelsesorganisationer i særdeleshed. Vi har konstateret, at særligt de nye medlemsstater har noget at indhente her, og vi vil gerne sikre, at forbrugerne der får de højest mulige standarder for forbrugerbeskyttelse, ligesom vi gør. Der er også plads til forbedringer her, det er ikke sådan, at vi altid er de bedste. Det ligger os meget på sinde.
Derfor må vi sørge for, at forbrugerbeskyttelsesorganisationerne har gode muligheder for at være effektive i borgernes interesse. Borgerne har flere gange givet udtryk for, at forbrugerbeskyttelse er det, de ønsker. Vi ønsker et Europa, hvor borgerne, menneskene, er i centrum, et Europa, hvor deres ret til beskyttelse bliver respekteret. Af den grund ligger det også min gruppe særligt på sinde at få harmoniseret lovgivningen om forbrugerbeskyttelse inden for forsyningspligtydelser.
Hvor, hvis ikke inden for vand, posttjenester, gas eller elektricitet og andre områder, er det vigtigt at have et minimum af harmonisering, så der er sikret en høj grad af rettigheder med hensyn til adgangen, sikkerheden, pålideligheden, prisen, kvaliteten og valgmulighederne, og at disse beskyttelsesmuligheder er så omfattende som overhovedet muligt. For det er det, som angår borgerne, som de har brug for, og som de ønsker. 
Adam Jerzy Bielan (UEN ).
   - Hr. formand, målsætningen i forbindelse med det internationale samarbejde inden for forbrugerbeskyttelse er at beskytte forbrugerne imod risici og øge mulighederne for, at borgerne kan træffe egne beslutninger. Opfyldelsen af denne målsætning vil skabe større sikkerhed og tillid til produkterne på det indre marked og dermed større livskvalitet for EU's borgere. Derfor bør EU's netværk, der formidler vigtige oplysninger og støtte til forbrugerne i forbindelse med retshjælp, mægling og andre former for afgørelse af disput, støttes og udvikles. Solvit-systemet er af stor betydning i denne sammenhæng, da det er en allerede eksisterende mekanisme til betjening af forbrugerne. Det er endvidere vigtigt at opbygge tilliden til produkter ved at øge indsatsen med henblik på at stoppe forfalskning af varer, som bør betragtes som almindeligt tyveri af et mærke eller varemærke. Der bør lægges særlig vægt på at formidle flere og bedre oplysninger til forbrugerne om de farer for sundheden og sikkerheden, som kan opstå som følge af anvendelse af bestemte forfalskede varer som f.eks. lægemidler eller kosmetik.
Politikker til forbrugerbeskyttelse skal endvidere gennemføres via forbrugerorganisationer. Disse organisationer findes i de fleste medlemsstater, men deres budgetter og muligheder for handling er ofte begrænsede, især i de nye medlemsstater. Der er helt klart behov for yderligere støtte til organisationer af denne type. Forbrugerbeskyttelse er omkostningskrævende, men det er en omkostning, som vi er nødt til at accepteres. 
Edit Herczog (PSE ).
   - Hr. formand, jeg er enig i alle ordførerens og Formandskonferencens argumenter for at støtte opdelingen af sundheds- og forbrugerbeskyttelsesprogrammer, og jeg støtter opdelingen af handlingsprogrammerne.
Jeg ønsker at fremlægge endnu et argument. Forbrugerbeskyttelse er forbundet med meget specifikke udfordringer i både de nye og gamle medlemsstater, som er helt uafhængige af sundhedsanliggender. Disse udfordringer skal behandles med den største grad af uafhængighed.
Forbrugerbeskyttelse involverede til at starte med varer, især fødevarer og husholdningsartikler. Situationen har imidlertid ændret sig i løbet af de sidste 10 år. På den ene side skal forbrugerbeskyttelse sammen med markedsintegration ud over varer også omfatte tjenesteydelser. På den anden side skal forbrugerbeskyttelse tilpasses den omstrukturering af markedet, der er forårsaget af hurtig udvikling og udvikling af informationsteknologier.
I dag er det f.eks. muligt for en fransk forbruger, der bor i Belgien, at ansøge om et forbrugslån fra en hollandsk bank ved hjælp af en SMS-besked og derefter med et par klik med musen at købe et svensk elektronisk produkt fra en litauisk internetbutik og få det leveret af en britisk tjenesteyder. Sådanne situationer er helt almindelige i dag, og de afspejler blot den normale funktion af det indre marked.
Og alligevel er det inden for de nuværende retsgrundlag ikke blot vanskeligt at gætte, hvilken forbrugerbeskyttelseslovgivning der finder anvendelse på et givet tidspunkt, men det er endog vanskeligt at afgøre, hvilken kompetence de forskellige myndigheders har, især for forbrugerne. Derfor vil det fremtidige europæiske forbrugerbeskyttelsesagentur med integrationen af markedet for tjenesteydelser og den irreversible voksende internethandel ud over den traditionelle forbrugerbeskyttelse også omfatte andre meget vigtige opgaver inden for områder som forskning, analyse og planlægning.
Vores retssystem og retlige institutioner har ligesom industrien brug for fornyelse. Grundlaget for sikring af forbrugerbeskyttelse for de europæiske forbrugere i det enogtyvende århundrede skal være fleksibelt for at kunne tilpasses de utrolig mange eventuelle situationer. Vi har for at opfylde dette krav brug for uafhængige ressourcer og dygtige og alsidige specialister, som er overbeviste om, at det er i 450 millioner europæiske forbrugeres fælles interesse, at forbrugerbeskyttelsesagenturet er et uafhængigt ekspertpanel. Jeg opfordrer kommissæren til at støtte opnåelsen af dette mål. 
Formanden.
   - Undskyld mig, men jeg vil gerne have lov til at et stille et forslag til parlamentsmedlemmerne fra de nye lande, der som regel læser deres tale op her i Parlamentet. Hvis talen læses for hurtigt op, går det ud over oversættelsen, og det bliver umuligt at forstå talens indhold. Derfor vil jeg foreslå, at man måske undlader et par sætninger og så lader oplæsningen foregå i et tempo, hvor tolkene kan følge med, eller at tolkene får udleveret Deres tale på forhånd, så de kan følge Deres oplæsningstempo. På denne måde bliver det lettere for os at forstå Parlamentets arbejde. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg ønsker at protestere imod beskyldningen om, at "kolleger fra de nye medlemsstater" læser for hurtigt. Hvis en kollega læser for hurtigt, læser han for hurtigt, uanset om han kommer fra en ny eller gammel medlemsstat. 
Markos Kyprianou,
   Hr. formand, jeg har et par korte kommentarer til de spørgsmål, som medlemmerne har rejst. Jeg ønsker at takke dem for den meget interessante forhandling, og nu har vi fordelen af at kunne opdele programmerne i to dele, men jeg mener stadig, at de spørgsmål, der er rejst i dag, er meget interessante.
Jeg er klar over, at jeg har en tendens til at gentage mig selv, men mange af de rejste spørgsmål er samtidig økonomiske udfordringer. Så spørgsmål om støtte til forbrugerorganisationer eller øget støtte til forbrugerorganisationer eller endnu mere aktive/styrkede initiativer i de nye medlemsstater vil blive påvirket af resultatet af budgetforhandlingerne. Især hvad angår spørgsmålet om de nye medlemsstater, er jeg ikke desto mindre enig i, at der er behov for prioritering, måske ikke en separat strategi - og det er allerede beskrevet i morgenens forhandling - men snarere en prioritering af og vægt på de nyeste medlemsstater, i det mindste de lande, hvor traditionen for forbrugerbeskyttelse er mindre tydelig end i de øvrige medlemsstater. Det vil fremgå i den forbrugerstrategi, som i den nærmeste fremtid vil blive udarbejdet i yderligere detaljer, og man vil kunne se, at der lægges særlig vægt på de nye medlemsstater, især på området for uddannelse, uddannelse af forbrugerorganisationer og på områder, hvor vi kan styrke forbrugerbeskyttelse mentalt.
Hvad angår spørgsmålet om sårbare grupper er jeg enig i, at visse forbrugergrupper har brug for øget beskyttelse. Heller ikke i denne sammenhæng er jeg sikker på, om det er mest hensigtsmæssigt at integrere disse grupper i programmet eller lægge særlig vægt derpå for at sikre dette forbrugerbeskyttelsesniveau. Vi bør under alle omstændigheder i specifikke initiativer og lovgivning tage højde for de sårbare gruppers særlige behov, især i relation til børn f.eks. Jeg vil henlede opmærksomheden på den relativt nye fælles lovgivning, som vi har vedtaget, om illoyal handelspraksis, hvor vi tager højde for sårbare forbrugergrupper.
Der hersker en misforståelse om agenturet. Jeg kan se, at hr. Stubb ikke er til stede i eftermiddag, men med forslaget om et agentur menes ikke et agentur, der skal formulere politik eller tage initiativer på området for forbrugerbeskyttelse. Det skal være et udøvende organ, et forvaltningsorgan, der skal stå for regnskaber og alle de praktiske aspekter, som ikke involverer politik. Agenturet vil faktisk fungere ud fra den praktiske regnskabsstyring, således at det kan frigive de ressourcer, som vi har i Kommissionen, til at fremme og foreslå politikker. Vi har allerede et forvaltningsorgan i forbindelse med sundhedsprogrammet, og det har fungeret meget tilfredsstillende, idet ressourcerne udnyttes bedre, og vi foreslår nu noget lignende i forbindelse med forbrugerbeskyttelse. Det er således ikke et separat agentur eller en separat institution i den forstand, som det blev beskrevet i dag af taleren for den pågældende gruppe.
Jeg har nævnt opdelingen af programmerne et par gange i dag. Jeg forstår Parlamentets holdning. Inden vi træffer den endelige beslutning, skal vi vente og se resultatet af forhandlingen om de finansielle overslag, så vi behøver ikke på nuværende tidspunkt at være enige. Vi mener stadig, at der er fordele ved et fælles program, hvor man samtidig sikrer de specifikke behov og finansieringsbestemmelser for de to områder. Vi vil ikke desto mindre vende tilbage til spørgsmålet, når vi har et specifikt billede af budgettet.
Endelig ønsker jeg at tale om tjenester. Vi finansierer allerede programmer for forbrugere i relation til tjenester. I forbindelse med forbrugerbeskyttelse generelt skal vi altid være opmærksomme på fordelene ved denne beskyttelse - ikke blot for forbrugerne og ikke blot i relation til beskyttelsen af borgerne - men også som følge af den tillid, som forbrugerne vil have til det indre marked, den økonomiske vækst, som forbrugerbeskyttelsen vil fremme, og naturligvis den europæiske økonomis konkurrenceevne.
Jeg ønsker endnu en gang at takke ordføreren og medlemmerne af udvalget for deres stærke støtte til programmet, og jeg ser frem til at arbejde sammen om forbrugerbeskyttelse i den følgende mødeperiode. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted d. 23. marts 2006. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er forhandling om seks beslutningsforslag om menneskerettigheder i Moldova og især i Transdnestrien(1).
Marios Matsakis (ALDE ),
   Hr. formand, trods internationalt oprør eksisterer Transdnestrien, der ulovligt erklærede sin uafhængighed fra Moldova for 12 år siden efter en væbnet konflikt, der involverede russisk militærstøtte, stadig sammen med den dybt forankrede korruption i det udemokratiske regime. Situationen er en kilde til stor bekymring, ikke blot på grund af krænkelserne af borgernes menneskerettigheder i det pågældende område, men også fordi Transdnestrien fortsat er en kilde til konflikt og ustabilitet mellem Moldova og Ukraine. En grænsekonflikt kan let løbe løbsk med uforudsete konsekvenser.
Det er helt afgørende, at alle parter direkte involveret i konflikten i Transdnestrien - nemlig Moldova, Transnistriens region i Moldova, Ukraine og Rusland - ved at udvise velvilje, sund fornuft og ønsket om fred og reform afholder sig fra ethvert tiltag, der kan forværre den allerede anspændte situation og straks indleder troværdige og oprigtige forhandlinger for hurtigt at nå frem til en fredelig løsning på problemerne. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ),
   Hr. formand, den politiske situation i Moldova er et eksempel på politiske erklæringers manglende overensstemmelse med enten mulighederne for at gennemføre dem eller viljen hertil.
I 1999 besluttede Rusland at trække sine tropper på Moldovas territorium i Transdnestrien tilbage inden udgangen af 2002. Rusland har imidlertid endnu ikke anerkendt landets suverænitet og forfatningsmæssige integritet ved at trække tropperne tilbage. Transdnestrien er et af de mest industrialiserede områder i Moldova. Den fortsatte eksistens af et selvudnævnt politisk enhed står i vejen for enhver chance for, at landets økonomiske situation kan normaliseres, eller at landet kan indlede forberedelser til en eller anden form for forhandlinger med EU, uanset om det drejer sig om medlemskab eller blot associering.
Russisk politik betyder anvendelse af alle midler til opretholdelse af Ruslands supermagtsindflydelse på Central- og Østeuropa, som landet betragter som sin naturlige indflydelsessfære. Regimet i Transdnestrien, som støttes af den tidligere røde hær, er et tydeligt eksempel på tilsidesættelse af mennesker, borgere og deres rettigheder. Korrupte styrker fortsætter den storstilede ulovlige våbenhandel i området sammen med mange andre kriminelle aktiviteter. Den russiske regerings løfter om at trække hæren tilbage har endnu en gang vist sig at være et politisk spil uden respekt for de politiske partnere, herunder EU's medlemsstater. Det er et spil, som har til formål at formilde den offentlige opinion.
Mit spørgsmål er følgende. Hvordan kan vi formulere en europæisk forsvarspolitik, hvis vi ikke kan tvinge vores partnere til at opfylde de klare forpligtelser i forbindelse med områder, som ligger tæt på os? Hvor kan vi ellers demonstrere, at overtalelsesevnen fra 25 EU-medlemsstater har betydning, hvis ikke vi kan demonstrere det i vigtige spørgsmål som dette, som er helt afgørende for vores egen sikkerhed?
Hvis vi ønsker, at vores erklæringer om forsvarspolitik skal have nogen betydning overhovedet, skal vi kunne overbevise os selv om, at vi kan leve op til udfordringen i specifikke tilfælde som dette og vise vores vilje til at sikre, at alle partnere, uanset hvor magtfulde de måtte være, tager hensyn til disse erklæringer. 
Erik Meijer (GUE/NGL ),
   Hr. formand, de forskellige politiske kræfter i Moldova vil gerne tiltræde EU. Alligevel er landet ikke kandidatland, og det ser ikke ud til, at det snart vil ændres. I dag har vi stemt om den udvidelsesstrategi, som blev foreslået i Brok-betænkningen. Hvis vi på grundlag deraf begrænser adgangen for nye lande, kan Moldova snart kun komme med ad en omvej. Det er modellen for den tyske genforening i 1990.
Dette ville betyde, at Moldova med tiden skulle opgive sin egen selvstændighed og vende tilbage til Rumænien, som det blev adskilt fra i 1940. En sådan løsning blev også nævnt øjeblikkeligt efter Sovjetunionens opløsning, men Rumænien viste sig dengang ikke at være attraktiv nok til at gennemføre det på kort sigt.
Det kan ændres, hvis det rumænske medlemskab af EU bliver en stor succes, og hvis Moldova når frem til den konklusion, at det som naboland befinder sig i en meget dårligere situation. Men en sådan genforening er aldrig blevet støttet af det slavisksprogede mindretal. Dette mindretal er især koncentreret i den østlige del af landet, og det er meget mere orienteret mod de gamle forbindelser med Ukraine og Rusland. En løsning for den faktiske adskillelse af den østlige rand, det langstrakte område Transdnestrien langs grænsen med Ukraine, kan måske først findes, når Ukraine tiltræder EU. I den mellemliggende tid - og den tid kan vare længe - skal der stræbes efter fredelige løsninger, samarbejde og demokratiske forandringer i Transdnestrien, som nu stadig styres autoritært.
Min gruppe har lagt vægt på dette i sit eget beslutningsforslag. Vi beklager, at det fælles beslutningsforslag taler om at svække Transnistriens styre i stedet for om reformer. Hvad det øvrige angår, kan vi tilslutte os kompromisteksten. Dels fordi denne ikke opfordrer til vold mod Transdnestrien, dels fordi dette beslutningsforslag heller ikke forsøger at isolere Moldova som straf for den stærke position, som det kommunistiske parti har fået af vælgerne i landet. 
Elisabeth Schroedter (Verts/ALE ),
   Hr. formand, jeg kan forstå på talerne, at mange, som beskæftiger sig med Østeuropa, er bevidste om situationen i Belarus, der forværres for hver dag, der går.
Da fru Ferrero-Waldner er til stede, vil jeg gerne på ny gøre opmærksom på, at den måde, hun optrådte på over for Parlamentet i denne sag, var yderst uheldig og en alvorlig krænkelse af parlamentsmedlemmernes rettigheder. Vi kender til brevvekslingen med hr. Klich, men den går ikke! Jeg har lavet politik i 12 år vedrørende Belarus, og jeg kan kun sige, at i den tid har Kommissionen aldrig optrådt, som hun har gjort. Det være sagt indledningsvis, fordi hun er til stede.
Republikken Moldova bliver til forskel herfra ganske vist regeret af et kommunistisk parti, men er interesseret i en tilnærmelse til EU og er, i det mindste sådan som jeg ser det, en aktiv partner i naboskabspolitikken. Problemet er et helt andet, og det ligger øst for floden Dnestr. 15 år efter Sovjetunionens opløsning er der stadigvæk russiske tropper til stede her, uden for russisk territorium.
Stationeringen af russiske tropper og krænkelsen af Republikken Moldovas integritet er netop den konflikt og det problem, vi taler om. Det er ikke nogen etnisk konflikt. Problemerne kan derfor efter min mening kun løses gennem en alvorlig samtale mellem EU og Rusland med en fuldstændig tilbagetrækning af tropperne som ultimatum. Det er også i Europas interesse, for kun på den måde kan grænsen kontrolleres fuldstændigt. Styret, som lever af disse tropper i Transdnestrien, kan så blive en demokratisk del af Moldova i stedet for.
Fattigdommen i landet har befordret handelen med kvinder betydeligt, og det er endnu en grund til, at det også skal være en del af naboskabspolitikken over for Moldova. 
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (PSE )
   , Hr. formand, diktaturet i de selvudnævnte myndigheder i Transdnestrien, som er karakteriseret af alvorlig undertrykkelse og ideologisk tilbageståenhed, har skabt stor bekymring i Europa.
Selv om Moldova allerede har taget vigtige skridt i retning af opnåelse af demokrati og respekt for borgerlige frihedsrettigheder, krænker Transdnestrien fortsat de grundlæggende menneskerettigheder. Brutale arrestationer, umenneskelige fængselsforhold og manglende ytringsfrihed og foreningsfrihed er hverdagsforholdene i dette område, og disse forhold kan ikke accepteres i vores tids Europa. Transdnestrien er velkendt for at ignorere afgørelserne fra det internationale samfund. Den Internationale Menneskerettighedsdomstols udstedte for 18 måneder siden afgørelser om Ilascu og andre oppositionspolitikere, men endnu er disse personer ikke frigivet.
Et vigtigt skridt i retning af løsning af konflikten med Moldova er Ruslands tilbagetrækning af tropperne fra den selvudnævnte republik for Transdnestrien i tråd med de beslutninger, der blev truffet på OSCE's topmøde i Istanbul i 1999. Moskva har indtil nu ignoreret disse beslutninger ved fortsat at støtte det lokale diktatur og undertrykkende regime økonomisk og politisk.
Samtidig med at vi bifalder Moldovas bestræbelser på at gennemføre forfatningsreformer og opretholde rettighederne for den rumænsktalende befolkning som et skridt i retning af en demokratisk dialog med EU, er vi samtidig opmærksom på oplysningerne om omfattende korruption og ulovlig handel med kvinder og børn. Moldovas myndigheder skal fortsætte bestræbelserne på at etablere en stabil og uafhængig dømmende magt samt politisk pluralisme i landet. EU skal så træffe målrettede foranstaltninger til løsning af problemet med Transdnestrien, og dialogen skal styrkes mellem EU og Moldova for at løse denne langvarige konflikt og stabilisere situationen i dette område i Europa. 
Laima Liucija Andrikienė,
   Hr. formand, jeg ønsker at starte med at takke de af vores kolleger, der har taget initiativ til denne meget vigtige forhandling samt beslutningsforslaget vedrørende om situationen i Moldova og Transdnestrien især.
Konflikten i Transdnestrien, som har været fastlåst siden 1992, blev for nylig beskrevet som en frontlinje i forholdet mellem EU og Rusland. Efter lange forhandlinger og et stort forberedende arbejde oprettede EU omsider en ny mission - EU's grænsebistandsmission for Moldova og Ukraine - og bidrog dermed til begge landes fælles indsats i bekæmpelsen af smugleri og sortbørshandel i regionen.
Nu kommer det desværre ikke som nogen overraskelse, at dette meget fornuftige tiltag fik Rusland til at sætte sine 1.100 tropper - de såkaldte fredsbevarende styrker - i Transdnestrien i yderste alarmberedskab i sidste uge. Det ulovlige regime i Transdnestrien, som ikke anerkendes af noget demokrati i verden, afbrød 5 + 2 forhandlingerne.
Vi bør give udtryk for vores bekymring om menneskerettighedssituationen i Transdnestrien, hvor befolkningen ikke har ret til at afholde demokratiske valg, og hvor overgreb, undertrykkelse og intimidering af de uafhængige medier, menneskerettighedsforkæmpere, ngo'er og modstandere af det selvudnævnte styre er helt almindelig praksis. Derudover bør vi give udtryk for vores støtte til myndighederne i Moldova og Ukraine, som forsøger at stabilisere situationen i regionen og bekæmpe korruption, smugleri osv.
Jeg ønsker at opfordre Kommissionen og Rådet til at støtte myndighederne i Moldova i deres demokratiske reformproces og benytte alle diplomatiske midler til rådighed for at løse konflikten i Transdnestrien. 
Józef Pinior,
   Hr. kommissær, Transdnestrien-området i Republikken Moldova, som dækker en femtedel af territoriet for den uafhængige stat Moldova og størstedelen af industrien, anerkendes som en stat trods international opposition. Jeg vil opfordre til, at der fokuseres på krænkelserne af menneskerettighederne, begrænsningerne af medierne og det populistiske og autoritære system i Transdnestrien, der hører under Moldova, den tidligere sovjetiske republik.
Ngo'er har store problemer med at fungere i Transdnestrien. Det nye politiske initiativ, som er udviklet af Præsident Igor Smirnov og den internationale ungdomsorganisation Proryv, er udformet efter Nashi, den Putin-inspirerede ungdomsbevægelse i Rusland. Proryv er en ekstrem populistisk organisation, som har til formål at forhindre demokratiske ændringer i Transdnestrien. Organisationens ideologi er baseret på en sovjetisk/slavofil ideologi til fordel for russisk nationalisme. Proryv er forbundet med Transnistriens del af Vladimir Zhirinovskys russiske parti og arbejder tæt sammen med den eurasiske/russiske bevægelse.
EU skal fokusere mere på situationen i Transdnestrien ud fra et menneskerettighedssynspunkt og i relation til den demokratiske udvikling i denne del af Europa. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
   - Hr. formand, vi har i dag talt meget om Belarus, og jeg ønsker at tale til landets forsvar.
Det er ikke sandt, at Belarus er det mindst demokratiske land i Europa. Øverst på denne sorte liste er den såkaldte republik Transdnestrien i Moldova, som udelukkende anerkendes af Rusland, et land, der ikke anerkender menneskerettighederne og de borgerlige rettigheder. Det fremgår tydeligt efter tilbageholdelsen af politiske fanger og angrebene på ikke-statslige organisationer, som i pressen er beskrevet som parasitter. Disse rettigheder anerkendes heller ikke i Republikken Moldova, men vi bifalder landets bestræbelser på at opnå demokrati og med tiden medlemskab af EU.
Konflikten mellem Transdnestrien og Moldova fortsætter i ly af russiske interesser. Rusland prøver tilsyneladende at holde liv i konflikten, og dette aspekt kan ikke ignoreres. Moldovas præsident, den kommunistiske hr. Voronin, taler om demilitarisering, demokratisering og afkriminalisering af Transdnestrien. I den officielle avis for Transnistriens styre opfordrer præsident Smirnov til af Moldova og anmoder om hjælp til at demokratisere landet eller med andre ord fjerne kommunisterne og deres leder fra Moldova. Det er jo latterligt, men morskaben stopper, når menneskerettighederne krænkes, og personer fængsles. Så er det ikke morsomt længere. 
Bernd Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, den eneste grund til, at det nuværende Moldova ikke vil blive medlem af EU næste år eller året efter, er, at landet blev adskilt fra Rumænien med magt under Hitler-Stalin-pagten. Denne del af historien må vi ikke glemme. Det er i bund og grund et europæisk land, og vi må gøre os intensive bestræbelser på at udrette tre ting. For det første skal den kriminelle og militaristiske struktur i Transdnestrien opløses med fredelige midler. Hitler blev gudskelov besejret og måtte aflevere sit bytte. Stalins bytte blev først frigivet i 1991, og den dag i dag er der stadigvæk kræfter i Moskva, som holder denne farlige struktur i live.
Den anden store opgave er at demokratisere Moldova med retsstatsprincipper og mindretalsrettigheder, og vores tredje store opgave gælder kampen mod den grænseoverskridende kriminalitet. Her er jeg hr. Deß som repræsentant for en grænseregion i Oberpfalz meget taknemmelig for at tilskynde os kraftigt til at bekæmpe handelen med narkotika, mennesker og våben i fællesskab i EU, der stammer fra denne kriminelle struktur i Transdnestrien. Det er i dette smukke lands interesse i Centraleuropas østlige udkant, som skal integreres, fordi det ellers vil bulne som et sår mellem Rumænien, som snart bliver medlemsstat, og Ukraine, som vi har indgået et mere intensivt partnerskab med siden den orange revolution i landet. Demokratiseringsprocessen i denne region, som er så vigtig for vores egen skæbne, vil kun lykkes, hvis denne militaristiske, tyranniske struktur endelig viger for et demokrati baseret på retsstatsprincipper.
Det er vores opgave som Europa-Parlament, og derfor takker jeg hr. Sonik m.fl. for at have gennemtvunget denne debat. Europa-Parlamentet må sende klare signaler her. 
Benita Ferrero-Waldner,
   Hr. formand, lad mig først svare på et par af de politiske spørgsmål og derefter sige et par ord om Belarus. Jeg vil også med glæde besvare fru Schroedters spørgsmål, inden vi går videre til det vigtige spørgsmål i dagens forhandling om menneskerettigheder.
For at starte med det politiske spørgsmål er Moldova et land i den europæiske naboskabspolitik, og vi forsøger gennem denne politik at bringe Moldova tættere på EU og - jeg ønsker at understrege dette over for hr. Posselt - langsomt demokratisere landet, selv om der stadig er lang vej. Men det er det, der skal til. Det er derfor også meget vigtigt at afskære den ulovlige handel med varer, mennesker, våben, eventuelt også narkotika, og stoppe de kriminelle aktiviteter.
Jeg ønsker at takke de medlemmer, der har rejst spørgsmål om en grænsemission. EU har oprettet en grænsemission for ganske nylig i Transdnestrien mellem Moldova og Ukraine. Vi skal takke Ukraines præsident Jusjtjenko, der iværksatte dette initiativ, da han kom til magten, og tog initiativet op til behandling med præsident Voronin. Med mine kolleger, udenrigsministrene i Ukraine og Moldova, er det lykkedes os at få denne mission på plads. Jeg mener, at den fungerer fint, i øvrigt under en ungarsk leder i den pågældende region. Det reelle formål er efter min opfattelse at sætte en stopper for illegal handel. Det er ikke let, men det vil lykkes i det lange løb.
Alle har nævnt konflikten i Transdnestrien, og hvordan vi kan løse den. OSCE har forsøgt at gøre alt for at hjælpe, og EU bliver også i stigende grad involveret. Vi har i øvrigt opnået fremskridt, for russerne accepterede rent faktisk de 5 + 2 forhandlinger, som EU og USA er inviteret til som observatører, med henblik på at finde en løsning.
Det er sandt, at de russiske tropper endnu ikke er trukket tilbage, som var planen efter OSCE's møde i Istanbul, og det bør ske hurtigst muligt. Spørgsmålet er naturligvis, hvem der skal erstatte dem. Først skal alle de politiske spørgsmål dog behandles, selv om Transdnestrien desværre, som nogen nævnte, faktisk forlod de førnævnte forhandlinger. Der er derfor stadig meget at gøre.
Nu kommer jeg til spørgsmålet om Belarus, og jeg vil med Deres tilladelse fortsætte på tysk. 
 Fru Schroedter, jeg tror, at man har misforstået mig fuldstændig. Journalisten, som sad i salen under pressekonferencen i Bruxelles, spurgte mig som kommissær, om Kommissionen sender en fra EU til Belarus. Jeg svarede nej, for det er OSCE/ODIHR, der er valgobservatører. De ved, at det er tilfældet. Så tilføjede jeg, at parlamentsmedlemmerne ikke var en del af en officiel EU-mission, fordi vi ikke har nogen. Det er blevet fuldstændig misforstået. Jeg beder Dem acceptere det som min forklaring. Jeg er glad for, at De tog sagen op, så jeg kunne forklare dens rette sammenhæng.
Jeg ikke blot skrev et brev til hr. Klich i går, jeg talte også med ham. Han forstod det fuldt og helt. Jeg har også allerede udsendt en erklæring om Belarus i dag, hvor jeg naturligvis følger begivenhederne forud for valget, hvori jeg også gav udtryk for min store beklagelse over, at parlamentsmedlemmerne blev forment adgang, da de blev nægtet visum. De er naturligvis altid velkomne, det er da klart, og det burde De vide, da jeg går så meget ind for EU's valgobservatørmissioner og gør noget for virkelig at styrke dem. 
 Jeg kommer nu til mit tredje punkt, som handler om dagens forhandling vedrørende beslutningerne om menneskerettighederne i Moldova.
Beslutningen henleder opmærksomheden på manglerne i retsvæsenet med henblik på at sikre retfærdig rettergang. Jeg ønsker at bemærke, at Moldova i 2005 vedtog tre love, som styrkede retsvæsenets uafhængighed i væsentlig grad. Hvad angår sagen om Pasat - sagen om den tidligere forsvarsminister - har Kommissionen rejst spørgsmål om sagen flere gange. Jeg er i direkte kontakt med hr. Stratan, udenrigsministeren i Moldova. Jeg har netop sendt en skrivelse til præsident Voronin om dette anliggende for at opnå gennemsigtighed og undgå forsinkelser i forbindelse med hr. Pasats appel.
Demokrati, retsstatsprincippet og menneskerettigheder vil stå øverst på dagsordenen på det kommende samarbejdsmøde med Moldova.
Ved forhandlingen i dag lægges der særlig vægt på menneskerettighedssituationen i Transdnestrien. Men som alle ved, har vi på grund af Transnistriens selvudnævnte status som uafhængig republik kun begrænset indsigt i udviklingen i Transdnestrien. Det fremgår dog tydeligt, at der er meget store problemer. I sommeren 2004 tvangslukkede myndighederne i Transdnestrien f.eks. seks skoler, der underviste på Moldovas modersmål ved hjælp af det latinske alfabet. Det glæder os, at forhandlingerne mellem myndighederne i Moldova og Transdnestrien blev genoptaget i februar efter en periode på syv måneder. Kommissionen vil følge udviklingen af forhandlingerne meget nøje.
Jeg vil sige et par ord om Ilascu-sagen, som stadig er et meget alvorligt eksempel på krænkelse af menneskerettighederne. Da Moldova ikke har mulighed for at gribe ind over for Transdnestrien, vil vi rejse spørgsmålet over for Rusland ved enhver lejlighed. Den seneste lejlighed var for ca. to uger siden i Wien under udenrigsministertrojkaen, hvor jeg mødtes med udenrigsminister Lavrov. Ifølge de seneste rapporter har Andrei Ivantoc, en af de to fængslede, indledt en sultestrejke, og denne omstændighed understreger nødvendigheden af straks at få frigivet de to fanger. Vi må lægge pres på myndighederne for at opnå resultater.
Kommissionen arbejder sammen med alle partnerlandene, herunder Rusland, Ukraine og Moldova, for at opnå tilbagetrækning af de russiske tropper, afmilitarisering af Transdnestrien, demokratisering af Moldova - herunder fastsættelse af Moldovas effektive og retlige kontrol over Transdnestrien. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted kl. 17.00. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er forhandling om seks beslutningsforslag om Kasakhstan(1).
Ona Juknevičienė (ALDE ),
   Den 13. februar blev den velkendte kasakhiske politiker og oppositionsleder, A. Sarsenbayev, brutalt myrdet i Almaty sammen med sin chauffør og bodyguard. For ikke så længe siden blev endnu en oppositionsleder, Z. Nurkadilov, fundet dræbt med tre skudsår, efter at han havde anklaget regeringen for korruption og for at være ansvarlig for drabet på freelance-journalisten Sharipzhanov. Den officielle version og resultatet af efterforskningen var selvmord. Som en af de mest udviklede stater i regionen forsøger Kasakhstan at være på linje med de demokratiske stater i verden. Kasakhstan har endvidere som mål at opnå formandsposten for OSCE fra 2009 - i en organisation, der skal sikre demokrati og stabilitet inden for EU og ud over EU's grænser, og som i december anerkendte, at præsidentvalget i Kasakhstan ikke opfyldte de internationale krav. Vi anerkender, at det går bedre og bedre for Kasakhstans økonomi. Kasakhstan er en meget vigtig handelspartner for EU, men kære kolleger, vi er ikke blot en økonomisk union, men også en union, der er baseret på værdier. I vores udenrigspolitik kan vi ikke blot forfølge begrænsede økonomiske interesser, og vi kan under ingen omstændigheder tillade krænkelsen af menneskerettigheder. Præsident Nazarbayev har åbent indrømmet, at der tidligere ikke var demokrati i landet, og han har udtalt, at man ikke kan forvente demokrati på én gang. Det er et forsøg på at forsikre os om, at det er muligt at have et kontrolleret demokrati i Kasakhstan, men det er grundlæggende et ønske om at retfærdiggøre et autoritært regime fra sovjettiden. Hr. formand, vi ved alle, at der enten demokrati, eller også er der ikke demokrati. Demokrati kan ikke være kontrolleret eller delvist. 
Albert Jan Maat (PPE-DE ),
   Hr. formand, havde vi ikke ført denne debat i eftermiddag. Ikke fordi vi ikke er bekymrede over Kasakhstan, eller fordi vi ikke synes, der er noget galt. Naturligvis er vi bekymrede, men under den sidste valgperiode vedtog Parlamentet et skarpt beslutningsforslag om Kasakhstan. Dette beslutningsforslag tog både Parlamentet og Kasakhstans regering alvorligt dengang. Det førte til tilladelse af flere politiske partier og resulterede i hvert fald i et fremskridt for pressefriheden.
Igen er vi bekymrede, men hvad der nu er påfaldende i forhold til det forrige beslutningsforslag om situationen i Kasakhstan, er, at myndighederne, præsidenten, i det mindste forsøger at skabe gennemsigtighed, på den måde at der, hvad angår mord og ting, der kan sættes spørgsmålstegn ved, i hvert fald er al mulig lejlighed for udenlandske observatører til at se, hvad der sker.
En ting er sikker, der er noget i gære i Kasakhstan, men jeg tror ikke, det betyder, at vi ikke skal bedømme situationen rigtigt. Hvad det angår, synes vi, at dette beslutningsforslag kommer for tidligt nu. Endvidere synes vi ikke, at det hele er fortræffeligt, men vi konstaterer for første gang, at der nu er følsomme områder, at der måske begås mord, og at der også virkelig er begået mord, at det overhovedet ikke er klart, under hvilke omstændigheder og hvem der har begået dem, men at der er vilje til at vise, hvad der sker, og hvordan processen nærmer sig sin afslutning. Netop disse punkter vil vi gerne benytte til at forstærke EU's forbindelse med Kasakhstan.
PPE-DE-Gruppen foreslår derfor, at vi benytter samarbejdet mellem de parlamentariske delegationer. Den parlamentariske delegation fra Kasakhstan besøger Bruxelles i maj. Vi vil drøfte alle disse ting som kolleger. PPE-DE-Gruppen ønsker, at vi kommer et skridt videre med landene i Centralasien. Hvad Kasakhstan angår, må vi i hvert fald udtrykkeligt tale om et partnerskab for at se, hvordan vi kan blive enige om de punkter, hvor vi har et godt samarbejde.
Kort sammenfattet er vi bekymrede over Kasakhstan. Vi er ikke altid imponerede over demokratiet der, men vi konstaterer netop nu, at der kommer større gennemsigtighed, at der er noget i gære, og at der hersker stor usikkerhed. Jeg vil i hvert fald give kommissæren en kompliment for den gode information, vi har fået herom af hendes repræsentant i Almaty. Det har vi sat stor pris på.
Hvad afstemningen angår, forholder det sig således, at vi ganske vist har medvirket til dette beslutningsforslag, fordi vi ville have sat os selv ud af spillet, hvis vi ikke havde medvirket, men vi har anmodet om fem delte afstemninger, og resultatet af disse er afgørende for, om vi vil støtte beslutningsforslaget. Kort sagt, vi er bekymrede, men vi vil gerne kunne drøfte disse bekymringer venskabeligt med vores kasakhiske kolleger for at se, om vi atter kan gøre nogle fremskridt, hvad angår demokratiet. 
Bernd Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg skal nok gøre det kort. Fru Pleštinská sagde i middags, at folk sætter stearinlys i vinduerne i dag i Slovakiet og i mange andre lande som tegn på solidaritet med oppositionen og frihedsbevægelsen i Belarus. For ikke at udløse brandalarmerne har vi kun taget et lille symbolsk stearinlys med ind i salen, som brænder ved fru Pleštinskás plads, men det skal vise, hvor stærke bånd vi har til frihedsbevægelsen i Belarus.
Formanden.
   - Jeg vil gerne slå fast, at vi støtter initiativet, men jeg er nødt til at minde om, at det i henhold til forretningsordenen er strengt forbudt at tage nogen form for glødende eller brændende genstande med ind i salen. Jeg må derfor bede Dem om at slukke. Tak. 
Józef Pinior (PSE ),
   Hr. formand, den politiske opposition i Kasakhstan protesterer imod mordet på Altynbek Sarsenbayev, den tidligere minister og ambassadør, som sluttede sig til oppositionen i 2003 og begyndte at kritisere det politiske system under præsident Nursultan Nazarbayev. Den 26. februar i år deltog ca. 1.500 mennesker i en demonstration, og liget af den 43-årige Sarsenbayev blev fundet med skudsår i skuldrene og hovedet sammen med ligene af hans bodyguard og chauffør. De medlemmer af statens sikkerhedstjeneste, der mistænkes for at stå bag mordene, er anholdt, og lederen af statens sikkerhedstjeneste, Nartay Dutbayev, er trådt tilbage.
Jeg ønsker endvidere at påpege, at organisationen Journalister uden Grænser har anklaget de kasakhiske myndigheder for at foretage internetcensur og begrænse ytringsfriheden i de almindelige medier. Den 15. december sidste år ransagede sikkerhedstjenesten kontorerne hos ugeavisen , efter at avisen havde offentliggjort en skrivelse underskrevet af valgkommissionen om, at der havde været valgsvindel under præsidentvalget den 4. december. Endvidere blev ugeavisen efter at være anklaget for bagvaskelse af præsident Nazarbayev lukket den 20. december som følge af en afgørelse fra retten i Almaty. 
Erik Meijer (GUE/NGL ),
   Hr. formand, Sovjetunionens sammenbrud har vist sig ikke at være nogen garanti for demokrati. Tværtimod. Nogle politikere, som kommer fra den kommunistiske periode, har nok opgivet deres ideologi, men netop derfor hindres de nu endnu mindre end tidligere i deres teknikker for selv at blive ved magten resten af livet eller overdrage statsmagten til deres børn. En af disse teknikker er forlængelsen af embedsperioden for nuværende præsidenter med 10 år eller endda på livstid ved hjælp af en folkeafstemning uden mulighed for at opstille en eller flere modkandidater.
Et andet middel er udelukkelse af seriøse modstandere ved at få dem fængslet på grundlag af falske beskyldninger, ved at lade dem omkomme ved en ulykke eller ved simpelthen at lade dem forsvinde. I Ukraine, Georgien og Kirgisistan er en bred folkeopstand mod et sådant regime lykkedes, men det er stadig et spørgsmål, om det vil gå bedre i disse lande på længere sigt. I Belarus, Usbekistan, Turkmenistan og det store Kasakhstan lykkes det stadig magthaverne at bryde enhver modstand. Nogle har magtfulde udenlandske venner, f.eks. på grund af deres rolle i energiforsyningerne.
Kasakhstan var i lang tid hovedsageligt et tørt og tyndtbefolket område, hvor der midt i en lille tyrkisktalende befolkning fandt russisk kolonisation sted på steder, hvor industri eller minedrift viste sig at være mulig, eller hvor der kunne oprettes en eksperimentel raketbase. I mellemtiden er der oprettet en ny hovedstad, langt fra den store by Almaty, og den russiske befolknings indflydelse bliver stærkt reduceret.
Fremtiden for det store, tyndtbefolkede Kasakhstan med de to store befolkningsgrupper og resterne af mindretal, som tidligere blev forvist dertil fra det russiske rige, er yderst usikker. Med rette opfordrer beslutningsforslaget til i forbindelserne med Kasakhstan ikke blot at være opmærksom på økonomiske forbindelser, men især på politiske fanger, spillerum for oppositionen, demokratisk beslutningsproces og menneskerettigheder. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ),
   Hr. formand, alt er ikke kulsort i Kasakhstan. Sammenlignet med en del andre lande i regionen sker der også positive ting, f.eks. moratorium for dødsstraf og retsforfølgningen af politimænd anklaget for tortur. Men den seneste - og paradoksale - udvikling er vel, at når oppositionen vokser og bliver stærkere, styrkes modstanden imod den også. Disse to mord har forværret situationen.
OSCE sagde, at valget ikke gik korrekt til. Egentlig er det helt unødvendigt med fusk, eftersom hr. Nazarbayev havde vundet valget alligevel ifølge alle opinionsundersøgelser. Med den nuværende mediesituation i Kasakhstan er det måske ikke så underligt. Det hersker også et klima af rædsel. Guvernører turde ikke indrapportere de seneste cifre og tøvede ikke med at krydre med nogle ekstra stemmer af frygt for at få undermineret deres position, økonomisk eller på anden vis. Et sådant klima kan man ikke have i et demokrati, og vi skal være på vagt.
Europa-Parlamentet kræver egentlig ikke meget, blot at Kasakhstan følger sin egen grundlov, og at domstolsbeslutninger er nødvendige for en arrestering. I punkt 3 siger vi, at vi ønsker internationale observatører i opklaringen af mordene. FBI er blevet tilbudt at deltage i efterforskningen af mordene, og vi burde sørge for, at andre internationale organer også får lov til at studere informationen om mordene, så vi får indblik og afklaring i efterforskningen.
Janusz Wojciechowski (UEN ),
   Hr. formand, Kasakhstan er et vigtigt land med en fantastisk historie og et af de største lande i Europa - ja, i Europa - idet ca. 150.000 km2 af landets territorium ligger inden for de geografiske grænser af vores kontinent. Mange tusinde af mine polske landsmænd bor i Kasakhstan efter at være sendt i eksil under Stalins regime. Historisk og politisk er det dog tydeligt, at Kasakhstan hører til Centralasien. Det er endvidere et post-kommunistisk og post-sovjetisk land. Vi skal tage landets historie med i betragtning og huske, at ordet "demokrati" ikke altid forstås på samme måde i Kasakhstan som i de europæiske lande, der har en demokratisk tradition, som går århundreder tilbage i tiden.
Jeg var en af Europa-Parlamentets observatører i Kasakhstan under præsidentvalget. Landet er bestemt ikke et eksemplarisk demokrati, men det skal retfærdigvis nævnes, at myndighederne gør en stor indsats for at demokratisere og modernisere landet og integrere de vestlige værdier. Det er noget, vi bør lægge vægt på, og vi bør tilbyde vores støtte til denne proces.
Beslutningsforslaget, som vi drøfter i dag, fortjener støtte, for så vidt at det indeholder en opfordring til at efterforske mordet på oppositionspolitikeren, hr. Sarsenbayev, men i forslaget indgår der også elementer, som er udtryk for uberettiget mistænkeliggørelse. Politikere myrdes i mange lande under mordforsøg eller ulykker, uden at det altid er på grund af en politisk intrige. Derfor appellerer jeg til moderation i formuleringen af beslutningsforslaget, og jeg opfordrer endvidere til vedtagelsen af flere ændringsforslag. 
Charles Tannock,
   Hr. formand, jeg er som alle mine kolleger oprørt over det brutale mord på oppositionslederen, Altynbek Sarsenbayev, den 13. februar. Jeg bifalder, at præsident Nazarbayev har indkaldt FBI for at finde forbryderne, og jeg hilser hans erklæring af 21. februar om at straffe de skyldige velkommen. Fængslingen for nylig af fem mistænkte er også meget positiv. Der er naturligvis stadig bekymring om demokratiseringsprocessen og menneskerettighedssituationen i Kasakhstan. EU er naturligvis bekymret over ethvert tegn på ustabilitet i den vigtige strategiske asiatiske republik, som ikke ønsker at være for tæt på Rusland eller Kina, men mere tæt på os i EU.
Som ordfører for den europæiske naboskabspolitik har jeg foreslået at inkludere Kasakhstan i naboskabspolitikken. Det vil være i tråd med den omstændighed, at man i Europa-Parlamentet var de første til at rejse spørgsmålet om en sådan status for de tre kaukasiske republikker, som efterfølgende blev godkendt af Rådet. Kasakhstan har en vestvendt del med et godt geografisk grundlag for at opnå status som deltager i naboskabsaftalen. Kasakhstan har endvidere en stærk sekulær tradition nedarvet fra sin russiske fortid med et meget stort europæisk kristent mindretal, der lever i harmoni med den oprindelige muslimske del af Kasakhstan.
Kasakhstans store olie- og gasreserver er af strategisk betydning for EU, og Kasakhstan er meget indstillet på at sælge til EU uden at være helt afhængig af russiske rørledninger til transport af sine naturressourcer. Derudover omfatter Kasakhstans diversificeringspolitik planer om at producere flydende naturgas til eksport via den transkaspiske rute.
I denne sammenhæng - og genstand for mindre interesse - er de enorme potentielle lagre af oparbejdet uran fra miner i Kasakhstan, der vil være af afgørende betydning som forsyning til EU's fremtidige nukleare energibehov. EU skal yde så meget støtte som muligt til dette underbefolkede geopolitiske nøgleland, og i PPE-DE-Gruppen ønsker vi ikke at støtte den ensidige fælles tekst, medmindre vores ændringsforslag vedtages. 
John Attard-Montalto,
   Hr. formand, tillad mig at tale på mit modersmål. 
 Det er bekymrende at høre en tale som hr. Tannocks, fordi både Vesten og USA har en interesse i Kasakhstan - hovedsageligt på grund af de store mineralressourcer og som allieret i bekæmpelsen af terrorisme - og jeg frygter, at Kasakhstans regering eventuelt vil forsøge at udnytte muligheden for straffrihed. Det er noget, vi skal være på vagt over for. Kasakhstan ansøgte for et stykke tid siden om medlemskab af Europarådet, og da følte jeg, at der måtte gøres noget. Det er korrekt, at en del af Kasakhstan rent geografisk ligger i Europa, men alle ved, at landet stadig har meget at lære om demokrati. Det er endvidere helt tydeligt, at det politiske klima er forværret i den senere tid. Vi ved, at to oppositionspolitikere i løbet af en periode på tre måneder er myrdet, og at menneskerettighederne krænkes på forskellige måder. Vi skal derfor ikke lade Kasakhstans rigdom på ressourcer og den omstændighed, at landet er en allieret i forhold til terrorisme, forlede os til at tro, at regeringens handlinger ikke skal kontrolleres. 
Andreas Mölzer (NI ).
   - Hr. formand, fru kommissær, indtil nu har den kasakhiske præsident Nasarbajev handlet efter det gamle ordsprog om at holde sig tæt på sine venner og endnu tættere på sine fjender og forsøgt at integrere dem i sit styre. Selv om han for nylig tilbragte en uge på et kursted i min delstat Kärnten, åbenbart for at komme til kræfter, lader han til at have mindre og mindre succes med det, for kritikken af ham tager som bekendt til.
Så kan det jo ikke være helt tilfældigt, at to oppositionspolitikere, som vi har hørt, mistede livet under mystiske omstændigheder efter at have afsløret ufine metoder fra præsidentklanens side. Det er efter min opfattelse virkelig essentielt, at disse mord bliver undersøgt på en gennemskuelig måde af uvildige parter.
Hvor store fremskridt Kasakhstan end må gøre inden for sin økonomiske udvikling - ikke mindst takket være sine mange råstoffer - desto mere halter det bagefter, det er vi alle enige om, når det drejer sig om demokrati. Der har været klager om valgfusk ved præsidentvalget i december 2005, og datteren til den præsident, der blev valgt under så tvivlsomme omstændigheder, er som bekendt direktør for den største tv-station, hendes mand er chef for skattemyndighederne. Nogle partier er blevet nægtet registrering, og aktivister bliver som bekendt forfulgt. Så det er ikke overraskende, at deltagere i den myrdede mands sørgehøjtidelighed bliver straffet.
Når det er så tvivlsomt, om Kasakhstan er i stand til at optræde som et demokrati, må det ikke få lov til at sætte sig på formandsposten i OSCE i 2009, således som det ønsker. Det må EU efter min mening modsætte sig på det kraftigste. Det er måske også værd at overveje at følge USA's eksempel og gøre økonomisk bistand mere afhængig af fremskridt inden for demokrati og borger- og menneskerettigheder. 
Karin Scheele (PSE ).
   - Hr. formand, det er nu en måned siden, at den prominente politiker Sarsenbajev blev brutalt myrdet, og jeg synes, at det er det rette tidspunkt at have en aktuel og uopsættelig debat om situationen i Kasakhstan på. Inden for tre måneder er to prominente oppositionspolitikere blevet myrdet, og det politiske klima er blevet væsentlig forværret.
Vi opfordrer de kasakhiske myndigheder til at tillade en fuldstændig, uafhængig og gennemskuelig efterforskning af omstændighederne bag deres død og tillade internationale observatørers tilstedeværelse.
Politisk motiverede mord er kun toppen af isbjerget. Internetcensuren har været nævnt, og presset på oppositionspolitikere og journalister er taget til generelt. Vi fordømmer tilbageholdelsen af folk, som deltog i en fredelig forsamling i anledning af Altinbek Sarsenbajevs død og opfordrer den kasakhiske regering til at opfylde sine forpligtelser under partnerskabs- og samarbejdsaftalen og navnlig værne om respekten for demokratiet og menneskerettighederne. 
Benita Ferrero-Waldner,
   Hr. formand, der er meget at sige om Kasakhstan. På den ene side er og bør Kasakhstan være en nøglepartner i forbindelse med fremme af stabilitet og regionalt samarbejde i Centralasien. Det er rent faktisk det vigtigste land i Centralasien, og det har endvidere en stor mængde energiressourcer og er derfor genstand for mange landes interesse nu.
Lad os analysere præsident Nazarbayevs tale til nationen den 1. marts. I talen blev der fokuseret meget på den økonomiske udvikling. Talen indeholdt dog ikke mange detaljer om demokratiske reformer trods løfter om et program med demokratiske ændringer og løfter til det internationale samfund. Konceptet om "styret økonomi" blev bekræftet endnu en gang, endog forstærket.
Jeg vil kort berøre den positive og negative side, da vi skal kende begge sider. Som noget positivt bifalder jeg Kasakhstans ratifikation af den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder i januar i år. Det er et positivt skridt. Vi håber endvidere, at Kasakhstan nu vil træffe foranstaltninger til ratifikation af de frivillige protokoller, der giver mulighed for individuelle klager. Det løbende moratorium om dødsstraf er også et skridt i den rigtige retning.
På den negative side er der mordet på den førende oppositionsleder, hr. Sarsenbayev, en kilde til stor bekymring for EU og et anliggende, der skal anfægtes. Mordet er bevis på den meget farlig tendens til kriminalisering i Kasakhstans politiske liv. I mangel af klare forfatningsmæssige mekanismer, som garanterer en fredelig overførsel af udøvende magt i Kasakhstan, er denne udvikling meget bekymrende. Vi har derfor indtrængende opfordret myndighederne til at sikre fuldstændig gennemsigtighed i undersøgelsesprocessen. Det glæder mig, at FBI deltager i undersøgelsen i Kasakhstan, men der burde også indgå nogle personer fra Europa. Vi følger også nøje med i efterforskningen af mordet på Oksana Nikitina, datteren af et andet prominent oppositionsmedlem. Jeg har derudover været meget bekymret over rapporterne om overgreb på medlemmer af oppositionen efter to fredelige mindemarcher i Almaty efter hr. Sarsenbayevs begravelse. Nogle af medlemmerne har allerede nævnt dette.
Jeg ønsker endvidere at nævne to vigtige spørgsmål om mediefrihed og begrænsninger af det civile samfund. Vi er bekymrede over rapporterne om de mange overgreb på journalister og retsforfølgelsen af fem aviser og en af oppositionens hjemmesider. I henhold til den nye lov om national sikkerhed, som blev vedtaget i juli 2005, er det også tilladt at pålægge det civile samfund og ngo'er, herunder deres aktiviteter, urimelige begrænsninger.
Vi bifalder på den anden side de forbedringer, som OSCE/ODIHR har bemærket i håndteringen af præsidentvalget i december 2005 - flere af Parlamentets medlemmer var til stede som observatører. Vi beklager imidlertid, at valget ikke opfyldte en række forpligtelser i henhold til OSCE, og at der ikke blev truffet foranstaltninger til ændring af retsgrundlaget i tråd med henstillingerne fra OSCE/ODIHR. Vi ønsker fortsat at overvåge efterforskningen af de påståede fejl.
En vedvarende kilde til bekymring er spørgsmålet om politisk frihed. Af hensyn til Kasakhstans interne stabilitet har landet brug for en politisk opposition, og det er af afgørende betydning, at myndighederne tillader oprettelsen af oppositionspartier og indleder en åben dialog med disse partier, f.eks. gennem den nationale kommission om demokratisering, som skal oprettes snart og ledes af præsident Nazarbayev. Især håber og tror jeg, at de kasakhiske myndigheder vil tage deres afvisning af registreringen af de politiske oppositionspartier, Alga og True Ak Zhol, op til fornyet overvejelse.
Jeg vil stærkt bifalde oprettelsen af en delegation fra Parlamentet og et forstærket samarbejde med delegationer fra Kasakhstan. Det er en anden meget vigtig kanal til at sende et klart budskab og endvidere en mulighed for at opnå resultater. Lad os ikke foregribe en beslutning om Kasakhstans opstilling til formandskabet i OSCE i 2009. Det vil måske give Kasakhstan modet til at imødekomme den vigtige udfordring, som det er at opnå højere standarder for demokrati.
Endelig er vi også bekymrede over rapporterne om de mange overgreb på journalister og retsforfølgelsen af fem aviser og en af oppositionens hjemmesider. I henhold til den nye lov om national sikkerhed, som blev vedtaget i juli 2005, er det også tilladt at pålægge det civile samfund og ngo'er, herunder deres aktiviteter, urimelige begrænsninger. Jeg mener derfor, at vi skal engagere os meget i Kasakhstan, men samtidig sende et klart budskab om vores holdning. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted kl. 17.00. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er forhandling om seks beslutningsforslag om Straffrihed i Afrika og specielt Hissène Habré-sagen(1).
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ),
   Hr. formand, der åbner sig for øjeblikket mange muligheder i Afrika for at gøre op med en ofte blodig fortid.
Men for at tage skridt frem mod fred er der imidlertid brug for klart og tydeligt at bekæmpe straffriheden, og det indebærer samtidig, at det er nødvendigt at få sandheden for en dag, hvor smertefuld den end måtte være, samt at lade retfærdigheden ske fyldest. Sagerne mod Pinochet eller Milosevic, selv om de er ufuldkomne og desværre ikke er afsluttet, er et klart eksempel på, hvordan tingene også bør foregå i Afrika. Navne som bl.a. Charles Taylor, Mengistu Haile Mariam eller Hissène Habré bør føjes til listen over tidligere diktatorer, som skal stilles for en national og international domstol.
Der findes allerede nogle mekanismer til at stille personer til regnskab ved hjælp af ad hoc-domstole for folk, der har begået forbrydelser og grusomheder, f.eks. domstolene vedrørende Rwanda eller Sierra Leone. Men beklageligvis betyder manglen på midler, i nogle tilfælde på politisk vilje, og naturligvis kapacitet, at disse domstole ofte bliver ineffektive og utilstrækkelige.
Bekæmpelsen af straffrihed er utvivlsomt en af grundpillerne i EU's politik på menneskerettighedsområdet. Vi skal derfor huske på, at uden en international straffedomstol, som fastsætter enkeltpersoners ansvar som en mekanisme til håndhævelsen af loven, vil folkedrab og åbenlyse overtrædelser af menneskerettighederne ofte forblive ustraffet.
Derfor opfordrer vi også herfra de stater i Den Afrikanske Union, som endnu ikke har ratificeret Rom-statutten, om at gøre det, og hurtigst muligt fastsætte en handlingsplan med henblik på en effektiv gennemførelse heraf.
Det ville være forkert - og det er ikke min hensigt - at belære Afrika fra Europas side, når vi også blandt os har mange åbne eller dårligt løste sager om straffrihed eller utilstrækkelig retfærdighed i forbindelse med tidligere diktatorer. Men jeg er overbevist om, at det er en opgave, der skal løses universelt, i fællesskab mellem Europa og Afrika.
Uden sandhed, uden retfærdighed og uden erstatning til ofrene, er freden ikke andet end en drøm, men hvis vi bekæmper straffriheden, kan det hjælpe os med at virkeliggøre denne drøm en skønne dag. 
Jürgen Schröder (PPE-DE ),
   Hr. formand, hr. kommissær, sagen med Tchads tidligere diktator, Hissène Habré, skal ikke betragtes isoleret, men skal ses i en afrikansk sammenhæng, for straffrihed for tidligere despoter er stadigvæk vidt udbredt i Afrika. Jeg behøver blot at minde Dem om Charles Taylor fra Liberia eller Mengistu Haile Mariam fra Etiopien. Afrikanske diktatorer har hersket med stor brutalitet, undertrykt deres egen befolkning og opretholdt deres magtpositioner gennem tortur, mord og tyranni. Men fælles for dem er, at de ustraffet har kunnet søge tilflugt i andre afrikanske lande og ikke er blevet draget til ansvar nogen steder.
Det er det, vi ikke længere kan tolerere, for ofrene og deres pårørende har længe kæmpet for en retssag, hvor despoterne må vedkende sig deres ansvar. Jeg hilser det derfor meget velkommen, at der er sket væsentlige fremskridt i Hissène Habré-sagen. I september 2005 udstedte en belgisk dommer en international arrestordre, hvorefter Hissène Habré blev sat i husarrest i Senegal i november.
Senegal har dog understreget, at Hissène Habré skal stilles for en afrikansk domstol, og at Den Afrikanske Union skal træffe afgørelse herom. Denne nedsatte på sit seneste møde i januar en komité, som i juli vil meddele, hvordan en sådan domstol skal se ud.
Hr. formand, fru kommissær, jeg tror, at der findes forskellige mulige måder at få stillet Hissène Habré for en domstol på. Den mest realistiske er, at han bliver udleveret til Belgien, da han hurtigt ville kunne blive afhørt for en fair domstol i Europa. Også Den Internationale Straffedomstol kunne tage sig af sagen. En afrikansk ad hoc-domstol vil på den anden side kræve en enorm politisk vilje og er næppe mulig uden en betydelig økonomisk, tidsmæssig og administrativ indsats.
Nu er det op til Den Afrikanske Union at sætte alt ind på at sikre, at Hissène Habré-sagen endelig bliver afsluttet for en domstol. Men hvis en udlevering til Belgien bliver udelukket, så må Den Afrikanske Union fremlægge en præcis plan for, hvordan en afrikansk domstol kan påtage sig sagen så hurtigt som muligt.
Jeg så gerne, at der blev skabt præcedens her, og at Hissène Habré blev stillet for en domstol. Det forlanger de mange ofre. 
Ana Maria Gomes (PSE ),
   Hr. formand, i Europa er vi bestyrtede over, at de overlevende ofre for det af Slobodan Milosevic iscenesatte folkemord ikke ser ham dømt i Haag.
I Afrika har ofrene for regeringer, der krænker menneskerettighederne, og for krigsforbrydere også krav på retfærdighed og kræver retfærdighed. I Afrika gælder det Hissène Habré, Charles Taylor, Mengistu Haile Mariam og Robert Mugabe.
For nogle dage siden hørte vi i Udvalget om Menneskerettigheder et advokat fra Tchad understrege dette i relation til Hissène Habré, der i årevis har levet som flygtning i Senegal. Denne advokat støtter hans udlevering til Belgien, som en domstol har krævet på ofrenes vegne. Hun forklarede, at udleveringen også er nødvendig, fordi Den Afrikanske Union desværre endnu ikke råder over mekanismer – og slet ikke politisk vilje – til at dømme denne forbryder, der har stået bag politiske mord på mere end 40.000 af sine landsmænd og for tortur og fængsling af mange flere. Hun forklarede også, at de senegalesiske myndigheders overdragelse af sagen til Den Afrikanske Union ikke er sket for at fremme retsforfølgelse og bevare afrikansk værdighed, men derimod for at hindre det, hvilket endnu mere krænker de ofres værdighed, der kræver Hissène Habré bragt for en domstol.
Hr. formand, fru kommissær, jeg var for nylig i Senegal, hvor jeg talte med menneskerettighedsaktivister, senegalesiske parlamentarikere og journalister. De bekræftede desværre alle det samme indtryk. EU har et ansvar i Afrika, og derfor har vi i dag vedtaget denne beslutning. Forhåbentlig vil også de portugisiske politikere benytte deres indflydelse og medvirke til, at alle disse forbrydere i Afrika ikke kan blive ved med at undslippe deres straf. 
Erik Meijer (GUE/NGL ),
   Hr. formand, afrikanske stater er ikke et produkt af afrikanerne selv, men af europæisk kolonisation. Deres grænser er trukket af udlændinge, og de deler befolkningsgrupper, som ønskede at blive sammen, mens befolkningsgrupper, som har meget lidt til fælles, hvad angår historie, kultur, sprog og religion, er slået sammen. Disse mennesker kan ikke betragte myndighederne som deres egne.
Det betyder i praksis en alvorlig hindring for demokratiet. Sådanne situationer giver mange muligheder for personer, som med voldelige midler favoriserer den ene befolkningsgruppe og undertrykker den anden. De kan kun holde sammen på deres ustabile stater ved at anvende grusomme midler. Under sådanne omstændigheder kan kun voldelige profitmagere beholde statsmagten i længere tid. Den slags situationer møder man i alle dele af Afrika, men især der, hvor arabisk-islamiske og ikke-islamiske sorte befolkningsgrupper er samlet i én stat. Alle kender i mellemtiden dramaerne i Sudan med permanente borgerkrige og flygtningestrømme.
Om nabolandet Tchad vedtog vi i går et beslutningsforslag. I dette ørkenland var Hissène Habré engang en leder, som omverdenen som en selvfølge godkendte som leder, og han beholdt derefter magten i en del af landet, indtil han i 1990 måtte flygte til Senegal. Efter hans flugt har der heller ikke været mulighed for en politisk opposition. Væbnede bander terroriserer den sultende befolkning, og nabolande forsøger at få kontrol med en del af området. Især for Charles Taylor, som nødtvungent flygtede fra Liberia til Nigeria, men også for Mengistu Haile Mariam fra Etiopien, som nu bor i Zimbabwe, ville en juridisk dom have været på sin plads. Det ville muligvis i fremtiden afholde afrikanske politikere fra at udvikle sig til voldelige diktatorer.
Situationen i Rwanda kan ikke helt sammenlignes med situationen i de andre lande. Nogle betragter tutsi-mindretallets nuværende dominans som en berettiget straf for hutu-flertallets forsøg på at fordrive og myrde deres århundredlange herskere. En langvarig fortsættelse af den nuværende situation - og det må vi regne med - vedbliver at nære det århundredlange gensidige had. Derfor bør vi ikke skære det over én kam, men det er berettiget at komme ind på de rædsler, som har fundet sted der. 
Marios Matsakis (ALDE ),
   Hr. formand, bekæmpelsen af straffrihed bør være et af de vigtigste punkter i EU's politik på menneskerettighedsområdet. Princippet om straffrihed gælder især i Afrika, hvor der i nogle områder er forekommet mange frygtelige og vidtrækkende krænkelser af menneskerettighederne. De personer, der er skyld i disse forbrydelser, retsforfølges desværre alt for sjældent, og ofrene nægtes ofte enhver form for effektiv kompensation.
Det er helt afgørende, at berygtede personer som Charles Taylor, oberst Mengistu og Tchads ondskabsfulde tidligere præsident, Hissène Habré, som nu lever i eksil, stilles for en internationalt anerkendt domstol og anklages for de uhyrligheder og menneskerettighedsforbrydelser, som de angiveligt har begået.
Det er meget pinligt og direkte skammeligt, at regeringerne i lande som Zimbabwe, Nigeria og Senegal fortsat lægger hindringer i vejen for retfærdighed ved at tage imod disse forbrydere. Hvis disse regeringer ignorerer opfordringerne i denne beslutning, skal EU efter min opfattelse i samarbejde med det internationale samfund overveje at træffe mere drastiske - om end fredelige - foranstaltninger til gennemtvingelse af de relevante retsmidler. 
Karin Scheele,
   Hr. formand, vi diskuterer straffrihed i Afrika i dag, og det er allerede blevet nævnt, hvor vigtig Den Internationale Straffedomstol er som institution. Men vi diskuterer også særligt sagen med Tchads tidligere diktator. Habré regerede Tchad i perioden 1982-1990, og hans etpartisystem var kendetegnet ved alvorlige krænkelser af menneskerettighederne og omfattende voldskampagner mod hans eget folk. USA og Frankrig støttede Habré længe, fordi de så hans regime som et bolværk mod Gaddafi. Mens Ronald Reagan var præsident, modtog Habré massiv militærhjælp og paramilitær bistand via CIA.
Det skal også frem. Det handler ikke kun om, at vi ikke bør belære andre kontinenter, vi må også være klar over, at overalt hvor blodige diktatorer var ved magten, fik de støtte fra store vestlige lande. Nu er spørgsmålet, hvordan man bringer Habrés straffrihed til ophør. Jeg hilser det velkommen, at man søger en afrikansk løsning. Lykkes det ikke, bør Habré udleveres til de belgiske myndigheder, så der kan sættes en stopper for en blodig diktators straffrihed. 
Urszula Krupa,
   Hr. formand, dagens forhandling om krænkelser af menneskerettighederne omhandler straffrihed for forskellige afrikanske statsledere, der er anklaget for diktatorisk lederskab og barbariske regeringsmetoder.
Det spørgsmål, som rejses i Parlamentets beslutningsforslag, omhandler specifikt Chads tidligere præsident, Hissène Habré, som er ansvarlig for 40.000 politiske mord og 200.000 tilfælde af tortur. I beslutningsforslaget nævnes endvidere andre diktatorer fra Libyen og Etiopien, og de nævnte eksempler omfatter konflikterne i Sierra Leone, Rwanda og Den Demokratiske Republik Congo, hvor 3 millioner mennesker er døde under den seks år lange konflikt.
Efter en analyse af den politiske situation i Afrika rejses spørgsmålet om årsagerne til konflikten mellem Afrikas regeringselite og deres mange landsmænd, som underkastes en så umenneskelig behandling. Det skal erindres, at sammensætningen af og rollen for den afrikanske elite hovedsageligt blev bestemt af kolonimagterne ligesom enhver ændring af disse eliter. Som for hovedparten af de koloniserede samfund blev eliterne i Afrika også skabt under påvirkning fra europæiske modeller og kommunistisk tankegang, som var udslagsgivende i udformningen af de administrative og intellektuelle aspekter af de eliter, der kom til magten. Kolonimagterne, der fokuserede på udnyttelse af arbejdskraft og eksport af råvarer, begrænsede med overlæg den politiske aktivitet sammen med udviklingen af disse landes økonomier. Samtidig vedtog eliten, som havde adgang til uddannelse på europæiske og amerikanske universiteter, en styreform, hvori der blev tildelt enorme budgetmidler, ikke blot til militæret, større administration, rejser i udlandet og til delegationer, men også til tjenestemandslønninger, pralende livsstil, luksusboliger og -biler eller med andre ord til en livsstil, der ligger milevidt fra de forhold, som hovedparten af den sultende afrikanske befolkning levede under. Den økonomiske afhængighed blev forværret, fordi de vigtigste industrier blev styret af udenlandsk kapital, og fordi disse industrier også var til fare for miljøet. Den løbende økonomiske nedgang i Afrika fortsætter på grund af ulige økonomisk samhandel, og man følger en politik, der i stedet for at fokusere på udviklingsmulighederne medfører en systematisk stigning i de fattige landes gæld.
Vi støtter et beslutningsforslag, hvori der opfordres til, at kriminelle ledere stilles til ansvar, men det er af endnu større betydning at forbedre den generelle situation for den afrikanske befolkning og sikre en bæredygtig udvikling, som førnævnte forhold gør det vanskeligt at gennemføre. 
Benita Ferrero-Waldner,
   Hr. formand, det glæder os, at en forhandling om straffrihed er på dagsordenen. Kommissionen er indstillet på at bekæmpe straffrihed med alle de midler, som den har til rådighed, både politiske og økonomiske.
Som alle ved, har vi på internationalt plan kontinuerligt vist vores stærke støtte til Den Internationale Straffedomstol, både gennem vores fælles holdning og vores handlingsplan. EU er derudover via medlemsstaterne den største bidragyder til Den Internationale Straffedomstol og domstolens budget. Domstolens troværdighed og mulighed for at fungere effektivt afhænger i høj grad af det internationale samfunds generelle accept af Den Internationale Straffedomstol. Derfor bestræber vi os på at gøre Den Internationale Straffedomstol fuldt ud universel ved at opfordre så mange lande som muligt til at ratificere Rom-statutten. Det glæder mig især, at EU og de 77 AVS-lande er nået til enighed om at inkludere en forpligtelse til at træffe foranstaltninger til ratifikation og gennemførelse af statutten i den reviderede Cotonou-aftale. Det er et positivt skridt i den rigtige retning.
I juli 2004 indledte Den Internationale Straffedomstols anklager en undersøgelse af de påståede forbrydelser, som skulle være begået i Den Demokratiske Republik Congo og i Uganda efter 2002. Denne omstændighed efterfulgt af arrestordrerne i Uganda er en klar indikation af den indsats, som Den Internationale Straffedomstol kan og vil gøre for at bekæmpe straffrihed på det afrikanske kontinent. Endvidere vedtog FN's Sikkerhedsråd i marts 2005 - efter megen lobbyvirksomhed fra EU og andre involverede - en resolution om at henvise spørgsmålet om situationen i Darfur til behandling i Den Internationale Straffedomstol.
Det er beklageligt, at det ikke har været muligt at opnå resultater i sagen om Hissène Habré i Senegal, men jeg bifalder Den Afrikanske Unions beslutning af januar 2006 om at oprette en gruppe af juridiske eksperter, der skal efterforske sagen yderligere. Gruppen har tilsyneladende et stærkt mandat. Især skal man notere sig, at gruppen følger principperne om total afvisning af straffrihed.
Jeg håber, at der snart findes en løsning, som opfylder kravene til retfærdighed. Ud over sagen om Hissène Habré skal der findes en pragmatisk løsning - som nogle medlemmer har nævnt - der indebærer retsforfølgelse af Charles Taylor, som i øjeblikket er i eksil i Nigeria.
Hvad angår støtte bidrager vi til de internationale straffedomstole i Sierra Leone og Rwanda. Derudover iværksættes et stort projekt for Den Demokratiske Republik Congo, som skal danne grundlag for vores arbejde i Den Internationale Straffedomstol.
Endelig har staterne en forpligtelse i henhold til international ret til at retsforfølge eller udvise de personer, der er anklaget for internationale forbrydelser imod menneskeheden, krigsforbrydelser og folkedrab. Det er således primært et anliggende for de berørte statsledere at sikre, at Hissène Habré, Charles Taylor og Mengistu Haile Mariam retsforfølges. Betydningen af Den Internationale Straffedomstols rolle viser sig jo først, når staterne nægter at overholde deres forpligtelser i denne sammenhæng. Derfor er det uhyre vigtigt, at EU fortsat støtter den universelle ratifikation og gennemførelse af Rom-statutten. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted om et øjeblik.
Filip Andrzej Kaczmarek (PPE-DE ).
   - Straffrihed er den største hindring for retfærdighed. Ikke-registrerede forbrydelser, forbrydelser, der ikke straffes, kriminelle, som lever med visheden om straffrihed og ofte i luksuriøse omgivelser, medvirker alt sammen til en trivialisering af død og menneskelig lidelse. Den afrikanske befolkning har lidt meget under deres ledere. Det er vores pligt at hjælpe dem og ikke blot med praktisk hjælp, men også med hjælp forbundet med højere værdier, som f.eks. retfærdighedssans. Moderniseringen har betydet, at onde mennesker har mulighed for at gøre endnu mere skade. Moderniseringen burde også betyde hurtigere og mere effektiv retsforfølgelse af de personer, der misbruger deres magt. Straffrihed og privilegier er etableret for at beskytte personer fra myndighedernes misbrug og ikke for at beskytte dem, der misbruger deres egen magt.
Tilgivelse kan komme fra myndigheder med en høj moral, men der er ingen reel tilgivelse uden anger. Disse kriminelle, som ikke har nogen ansvarsfølelse og ikke anerkender andre personers ret til at fordømme deres handlinger, er desværre sjældent stærke nok til at føle f.eks. anger. Vi skal derfor støtte enhver handling, som vil tvinge disse personer til at besvare følgende spørgsmål: hvorfor valgte de at slå ihjel, hvorfor valgte de at voldtage, hvorfor valgte de at anvende tortur? Det er ikke et spørgsmål om hævn, men om at genskabe en balance mellem det onde og det gode. Uden en grundlæggende balance som denne vil fremtiden for menneskeheden konstant være truet - og ikke kun i Afrika. 
Formanden.
   - Vi går nu over til afstemning

Albert Jan Maat (PPE-DE ),
   Hr. formand, jeg har et mundtligt ændringsforslag. Jeg ønsker at ændre ordlyden "der henviser til, at en anden oppositionsleder, Nurkadilov Zamanbek, " til "". Det er mere forståeligt i den hollandske og engelske oversættelse, så det er mit forslag. 

Formanden.
   - Afstemningen er afsluttet. 
Formanden.
   - Jeg erklærer Europa-Parlamentets session for afbrudt.
