Заключения на Европейския съвет (24-25 март 2011 г.) (разискване) 
Председател
Следващата точка от дневния ред е изявлението на председателя на Европейския съвет: Заключения от заседанието на Европейския съвет (24-25 март 2011 г.). Има думата председателят на Европейския съвет г-н Ван Ромпьой.
Херман ван Ромпьой
председател на Европейския съвет. - (EN) Г-н председател, г-н председател на Европейската комисия, уважаеми членове на Парламента, в рамките на 49 дни председателствах 3 заседания на Европейския съвет и една среща на високо равнище на държавните и правителствените ръководители от еврозоната. Тези факти показват големите и неотложни предизвикателства, пред които е изправен нашият Съюз както на икономическия, така и на дипломатическия фронт. Те също така ясно показват, че заседанията на Европейския съвет не са само отделни събития: те са част от процес. И наистина на заседанието, за което докладвам днес - състояло се на 24 и 25 март, - ние надлежно одобрихме значителен набор от икономически мерки, които бяха подготвени и обсъждани през изминалата година, ускорихме действията си във връзка с текущите събития в Либия и подехме инициативи в отговор на катастрофалните събития в Япония. Позволете ми да се спра поред на всяка от тези теми.
По икономическите въпроси ние представихме цялостен пакет от мерки. Насърчени от предходни заседания, включително неформалната среща на високо равнище на държавите от еврозоната на 11 март, ние съумяхме да включим в пакета почти всички плодове на нашите енергични усилия. Разбира се, приемането на мерки и процедури за справяне с кризата не означава, че от само себе си веднага излизаме от кризата. Това ще изисква настойчивост и постоянни усилия. Няма да повтарям тук в подробности всички решения, които взехме. Ще ги намерите в заключенията. Нека обаче да представя в резюме шест основни въпроса.
Първо: постигнахме съгласие относно изменението на Договора, необходимо, за да се предостави пълна правна сигурност на постоянния механизъм за стабилност. В своята резолюция от 15 декември Парламентът призова за малка промяна в Договора, която да предостави правно основание за този механизъм, вместо да се прибягва към коренно изменение на Договора. Ние последвахме този съвет и за моя радост Парламентът подкрепи предложеното изменение на Договора с такова убедително мнозинство на 23 март. Особено доволен съм, че съумяхме да уталожим някои безпокойства на Парламента, които възникнаха по този въпрос. Бих искал да благодаря на докладчиците, г-н Brok и г-н Gualtieri, които работиха в тясно сътрудничество с мен за постигането на този резултат.
Второ: постигнахме съгласие в подробности относно мащаба, обхвата и начина на работа на бъдещия механизъм за стабилност и относно усъвършенстването на временния инструмент.
Трето: потвърждаваме позицията на Съвета относно шестте законодателни предложения за бюджетно и макроикономическо наблюдение преди преговорите с Парламента. Знам, че работите усилено по този въпрос; срещнах се с вашите докладчици, а днес следобед ще се срещна и с вашите координатори. Всички те осъзнават необходимостта да приключим към юни.
Четвърто: открихме първия европейски семестър. Това е начинание, с което продължаваме изпълнението на стратегията "Европа 2020", Пакта за стабилност и растеж и макроикономическото наблюдение. Европейският съвет през юни ще направи необходимите заключения. Аз лично ще проследя всичко това да не потъне в пясъците на бюрократичния процес.
Пето: постигнахме съгласие скоро да бъдат въведени надеждни стрес тестове за банките. Задачата е двойна: банките трябва да направят тестовете, а правителствата трябва да бъдат готови да се справят с резултатите от тестовете.
Шесто: предвиждаме качествено нова икономическа координация. Наричаме я Пакт "Евро плюс" по две причини: първо, защото става въпрос за допълнителна работа, която страните от еврозоната искат да свършат - те споделят една парична единица и желаят да положат допълнителни усилия в добавка към съществуващите ангажименти и споразумения в рамките на ЕС; и второ, защото Пактът е отворен и за другите държави-членки. Поради това съм доволен, че шест страни от ЕС извън еврозоната вече обявиха, че ще се присъединят към пакта. Те са Дания, Полша, Латвия, Литва, България и Румъния. Пактът остава отворен за всяка от четирите други държави-членки, които могат да се присъединят към него по-късно.
Нека да повторя още веднъж, че политическият ангажимент, поеман с Пакта "Евро плюс", допълва всички други мерки в пакета за подобряване на икономическите резултати на държавите-членки: укрепения Пакт за стабилност и растеж относно фискалното наблюдение, новото макроикономическо наблюдение и изпълнение на жизненоважната стратегия "Европа 2020" за структурни реформи за постигане на икономически растеж. Ангажиментите по отношение на конкурентоспособността, публичните финанси и пенсиите, заетостта и т.н. трябва да бъдат пренесени и в националните програми за реформи и за стабилност. Те също така ще бъдат оценявани всяка година на най-високо равнище.
Ще направя един последен коментар по икономическите въпроси. Някои хора се опасяват, че става дума за посегателство срещу социалните държави и социалната защита. Ни най-малко. Както казах на социалните партньори на Тристранната среща на върха по социалните въпроси, става дума да бъдат съхранени основните характеристики на европейския модел. Ние искаме да гарантираме, че нашите икономики са достатъчно конкурентни, за да създават работни места и да поддържат благосъстоянието на всички наши граждани, и именно на това е посветена нашата работа. Това са основните елементи на нашия общ икономически пакет, предназначен да ни помогне да излезем от кризата. Както казах, те са плод на един дълъг процес, не на едно заседание.
На 25 март 2010 г. Европейският съвет реши да бъде подобрено европейското икономическо управление и беше съставена работната група, която имах честта да председателствам. Година по-късно ние установяваме нови правила, нови инструменти и по-амбициозна политика. Всички институции, включително Парламентът и всички държави-членки, работиха и продължават да работят за това. Невинаги ни беше лесно, невинаги беше спокойно, но имахме непоколебима политическа воля и ясно съзнание за вярната посока, затова значителните резултати са налице.
Не всички наши проблеми са решени. Те са резултат от минали грешки и от липса на подходящи инструменти както на европейско, така и на национално равнище. Но сега имаме всички шансове да се справим с тях и да не ги повтаряме.
Сега бих искал да премина на въпроса с положението в Либия, което беше, разбира се, обект на обсъждане на 24 и 25 март. Ние показахме обща решимост. Знам, че някои от вас изпитват съмнения, но ние работихме усилено, за да добием конкретни резултати. Две седмици преди това, на извънредното заседание на Европейския съвет на 11 март, ние приехме ясна позиция относно Либия. Без тази ясна европейска позиция последващите действия нямаше да бъдат възможни. Решихме, че за да се осигури защитата на гражданското население, държавите-членки могат да проучат всички необходими варианти при наличието на доказана необходимост, ясно правно основание и подкрепа от страна на региона.
Тези три условия бързо бяха изпълнени. Неотменната необходимост стана очевидна, когато режимът засили насилието срещу собствения си народ. Правното основание беше предоставено, когато Съветът за сигурност на ООН прие своята важна резолюция относно Либия няколко дни след заседанието на Европейския съвет. Подкрепата на региона беше веднага предоставена от Арабската лига.
Действията, предприети от коалиция от европейски, арабски и северноамерикански държави в изпълнение на резолюцията на ООН, подпомогнаха защитата на гражданското население в Либия. Предотвратено беше мащабно кръвопролитие. Спасен беше животът на хиляди хора. Това е най-важният резултат и той заслужава най-голямо внимание, дори повече от процеса на вземане на решения. Гората е по-важна от дърветата.
Всички знаем, че не е лесно да се вземе решение за военни действия. Естествено е да изникват въпроси и колебания. Това е напълно нормално, когато става въпрос за войната и мира. Но трудностите, които изпитахме във връзка с този аспект на либийската криза, не могат нито за миг да омаловажат пътя, извървян от Европейския съюз. От началото на кризата Европейският съюз беше в челните редици. Той първи наложи санкции, първи наложи забрана за пътуване на ръководители на режима, първи замрази либийските авоари и първи призна временния преходен национален съвет за легитимен събеседник по искане на Парламента. Съюзът също така координира действията по спасяването на гражданите на ЕС и предостави и продължава да предоставя значителна хуманитарна помощ.
Политическите цели, които определихме на 11 март, остават без промяна. Кадафи трябва да си отиде. Ние искаме политически преход, ръководен от самите либийци и основан на широк политически диалог. Ние сме все така готови да помагаме на Либия както в икономическата сфера, така и в изграждането на нейните нови институции.
Следим отблизо и събитията в останалата част от региона. Знаейки, че ситуацията е различна във всяка страна, ние изразяваме своето изключително безпокойство за положението в Сирия, Йемен и Бахрейн. Решително осъждаме ескалацията на насилието и подкрепяме политическите и социалните реформи на нашите южни съседи. Ние също трябва да променим политиката си и аз ще обсъдя това по-късно днес с някои членове на Парламента, които отговарят за този регион в парламентарната комисия по външни работи. Положителен знак за нас е гладкото провеждане на референдума за промени в конституцията на Египет преди две седмици.
Позволете ми да кажа няколко думи и за Кот д'Ивоар. Това не влизаше в дневния ред на последния Европейски съвет, но ние приехме заключения през декември и следяхме отблизо събитията, които ставаха в страната оттогава досега. Първо, ние осъждаме насилието, особено насилието срещу гражданското население, по възможно най-категоричния начин. Всички страни в конфликта трябва да прекратят насилието. Второ, сегашното положение е очевиден резултат от неспазване на правилата на демокрацията. Демокрацията се отнася не само за изборите, но и за признаване на резултатите от изборите. Международната общност зае ясно становище по въпроса с резултатите от президентските избори в Кот д'Ивоар миналата година. Ние трябва да бъдем последователни в позицията си.
И накрая, относно Япония, като се има предвид поредицата от трагични бедствия в тази страна, ние като Европейски съвет изразяваме своята съпричастност и солидарност с японския народ и съболезнованията си за хилядите жертви. Не трябва да забравяме за тях дори когато други аспекти на драматичните събития в Япония притеглят нашето внимание. Ние като Съюз сме готови да помагаме с всичко, което можем. В тези трагични дни като истински приятели на Япония ние потвърждаваме отново стратегическото значение на отношенията ЕС-Япония. Както знаем, отражението на събитията не се ограничи само в Япония и затова Европейският съюз си взе всички поуки от тях. Ние сме съсредоточили вниманието си върху последиците за световната икономика и върху въпроса с ядрената енергия. Това е върхов приоритет.
Поради това решихме всички наши ядрени електроцентрали спешно да бъдат подложени на "стрес тестове" за безопасност. Комисията ще докладва на Европейския съвет за резултатите от стрес тестовете до края на годината. Тя ще направи преглед на съществуващите нормативни правила в ЕС относно безопасността на ядрените съоръжения и при необходимост ще предложи подобрения. Ние искаме най-високите стандарти за ядрена безопасност в Европа, защото гарантирането на безопасността на ядрените електроцентрали не спира на нашите граници. Насърчаваме и подкрепяме съседните ни страни да направят подобни тестове. А най-добре е да се направи преглед на ядрените централи в световен мащаб.
Г-н председател, уважаеми колеги, с това приключвам резюмето на заключенията, които приехме на това трето за годината заседание на Европейския съвет. Преобладаващата част от тях проправят пътя за по-нататъшна работа на Парламента, дали чрез законодателни процедури или чрез общото право на контрол на Парламента относно общата външна политика и политиката на сигурност. Очаквам с нетърпение да чуя вашите мнения.
Жозе Мануел Барозу
Г-н председател, г-н председател на Европейския съвет, уважаеми членове на Парламента, председателят на Европейския съвет представи пред нас всички решения, взети на заседанието от миналата седмица. Бих искал да споделя с вас своето разбиране за тези решения и по-специално да поговоря за следващите етапи.
Справедливо е да се каже, мисля, че бяха взети някои много важни структурни решения за по-голяма финансова стабилност в еврозоната и по-тясна икономическа координация. Това е истинска повратна точка за европейското икономическо управление, особено ако си дадем сметка за пътя, който извървяхме, за да стигнем дотук.
Най-накрая положихме истински, здрави устои за икономическия компонент на нашия икономически и паричен съюз. Мисля, че сега той ще има по-стабилна основа.
Сега имаме рамка, която ще ни позволи да устояваме заедно на всяка криза, която може да се появи. И не на последно място, оценявайки резултатите от този Съвет, ние следва да не пропускаме факта, че рамката е в съответствие с разпоредбите на Договора и се основава на общностния подход.
Както всички знаем, въпросът не беше предрешен. Комисията беше начело при съвместните действия срещу икономическата криза и при създаването на стратегията "Европа 2020". Тя получи решаваща подкрепа от Парламента и аз още веднъж искам да ви благодаря за това. Позицията, която Парламентът и Комисията заеха заедно, за да защитят общностния подход, получи одобрение и изигра важна роля за постигането на тези резултати.
Затова нашата нова икономическа архитектура е в общи линии налице. Това обаче само по себе си не е гаранция: сега политическите ръководители трябва да вземат някои важни решения в съответствие с нея.
Съгласно тази нова рамка ние трябва решително, без по-нататъшно отлагане, да се заемем с необходимата консолидация на публичните финанси и с изпълнението на приоритетите за структурни реформи за растеж, потвърдени от този Европейски съвет въз основа на годишния обзор на растежа, извършен от Комисията.
Уверен съм, че през следващите седмици и месеци нашата решимост няма да отпада, а дори ще бъде по-силна от решимостта, която показахме досега при създаването на различните компоненти на нашия съвместен план за излизане от кризата по един сплотен и координиран начин: европейския семестър, Пакта "Евро плюс", новата рамка за засилено икономическо управление и стъпките, които предприехме в дух на солидарност и отговорност за поддържането на финансовата стабилност в еврозоната.
Няма да скрия от вас, че Комисията би искала да осъществи по-голям напредък в някои области на икономическото управление, по-конкретно във връзка с новия механизъм за финансова стабилност на еврозоната. Бихме искали например да имаме по-голяма гъвкавост. Независимо от това мисля, че можем да кажем, че съумяхме да осигурим механизъм, здраво обвързан с Договора, при решаващата роля на Комисията и наблюдението от страна на Парламента. Резултатът, който постигнахме, е значителен и приемането на изменението на Договора, което така широко беше подкрепено от Парламента, допринесе за това.
Уважаеми членове на Парламента, новите управленски структури сега трябва да бъдат приведени в действие, за да се решават въпросите на икономиката. Истината е, че положението все още е трудно. Сега топката е най-вече в ръцете на държавите-членки, които трябва да довършат своите национални програми за реформи и своите програми за стабилност или за конвергенция.
Комисията очаква да получи конкретни и амбициозни предложения от всяка държава-членка, за да осъществим заедно напредък по отношение на големите цели на стратегията "Европа 2020": повече работни места, повече инвестиции в образованието, обучението, научните изследвания и иновациите, и по-дръзновен подход за борба с бедността и социалното изключване.
Очакваме от тях да представят също така и мерките, които ще предприемат за коригиране на продължаващите макроикономически неравновесия и за повишаване на конкурентоспособността и на растежа за създаване на работни места.
Веднага щом получим тези документи, ние ще бъдем в състояние да подготвим своите проектостановища и препоръки за всяка страна, така че те да могат да бъдат приети преди юнското заседание на Европейския съвет, което ще отбележи края на целия първи европейски семестър.
Бих искал да подчертая, че всички ние носим съвместна отговорност и е важно всеки да прояви пълна ангажираност спрямо стратегията "Европа 2020". Стратегията "Европа 2020" остава фундаменталната рамка за европейските реформи за растеж и заетост. Във връзка с това може да бъде цитиран параграф 6 от заключенията на Европейския съвет. Той подчертава съвсем ясно: "При осъществяването на тези политики, с цел по-голямо ангажиране и поемане на отговорност по отношение на тях, ще се поддържа тясно сътрудничество с Европейския парламент и други институции и консултативни органи на ЕС (Икономическия и социален комитет, Комитета на регионите), при пълноценното участие на националните парламенти, социалните партньори, регионите и други заинтересовани страни." Искам да подчертая този въпрос, защото както знаете, една от най-често срещаните критични бележки относно Лисабонската стратегия е точно недостатъчната ангажираност с европейската програма за икономически реформи. Надявам се този път да се възползваме от уроците, които можем да научим от този процес, и наистина да работим усилено за растеж, насочен към заетост, както на европейско, така и на национално равнище.
Що се отнася до реформата на икономическото управление, сега Парламентът има задачата да придвижи за окончателно одобрение шестте предложения в законодателния пакет и аз се надявам да постигнем категоричен резултат колкото е възможно по-скоро. Това е жизненоважно, за да може да заработи цялата система на управление.
Ето защо мисля, че имаме много причини да сме доволни от резултатите от последния Европейски съвет, но също така и много причини да работим все така усилено, защото икономическата ситуация е още трудна и непредвидима, по-конкретно по отношение на социалните аспекти, за които всички ние сме много загрижени.
През следващите няколко седмици Комисията също ще представи своите предложения относно Акта за единния пазар. Радвам се, че Съветът посвети толкова време на обсъждането на бъдещето на единния пазар и че подчерта жизненоважната роля на единния пазар за стимулиране на растежа и заетостта и за насърчаване на конкурентоспособността, подчертавайки по-специално, наред с другото, значението на облекчаването на регулаторното бреме за малките и средните предприятия.
Ние искаме да освободим потенциала за растеж на единния пазар. Бих искал да обърна тук внимание на факта, че консолидирането на публичните финанси не е цел сама за себе си, а средство за постигане на целта за стимулиране на справедлив и устойчив растеж и за създаване на работни места.
По въпроса за справедливия растеж е важно още да се подчертае, че Европейският съвет също изказа своето мнение относно възможността за данъчно облагане на международните финансови сделки. Аз потвърдих намерението на Комисията да представи някои предложения относно данъчното облагане на финансовия сектор. Ние наистина смятаме, че всички трябва да дадат своя принос за справяне с кризата.
Уважаеми членове на Парламента, както знаете, Съветът обсъди също така и положението в Южното Средиземноморие, и по-специално в Либия. Председателят на Съвета докладва много подробно по този въпрос. Бих искал само да спомена, че вчера има среща с министър-председателя на Тунис. Аз потвърдих нашата подкрепа за демократичната революция и готовността ни да помагаме на тунизийския народ в неговия стремеж към свобода, справедливост и социален напредък. В този контекст отбелязах и въпроса с миграцията, с която Тунис и ЕС трябва да се борят съвместно в конструктивен дух и в дух на истинско партньорство, тъй като и Европейският съвет прие радушно нашето предложение за партньорство за демокрация и споделен просперитет.
Европейският съвет се занима и с въпроса за кризата в Япония, и по-специално с положението в атомната електроцентрала.
Вчера също така проведох много важен телефонен разговор с японския министър-председател, който благодари на Европейския съюз за неговите действия. Отново изразих нашата солидарност и казах на министър-председателя, че ще продължаваме да стоим редом до Япония. Обсъдихме също и въпроса с атомната централа. Министър-председателят, г-н Кан, ме информира за ситуацията в Япония и за развоя на действията, свързани с безопасността, и изрази своята готовност да сътрудничи с нас във връзка с дейностите, които трябва да бъдат извършени за ядрената безопасност на Европа и на останалия свят.
Тревогата на обществеността по въпроса с ядрената безопасност разбираемо расте. Ние трябва да откликнем на тази тревога и да гарантираме максимална ядрена безопасност. Също така трябва да работим при пълна прозрачност. Ще бъдат проведени "стрес тестове" в европейските атомни електроцентрали и резултатите ще бъдат публично оповестени. Европейският съвет прикани Комисията и Европейската група на високо равнище за ядрена безопасност и управление на отпадъците да определят обхвата и практическите подробности за тези тестове, които ще бъдат проведени от независими национални органи. Комисията също така ще проучи регулаторната рамка за безопасност в атомните електроцентрали и до края на годината ще предложи всички подобрения, които бъдат сметнати за необходими.
Г-н председател, уважаеми членове на Парламента, ние не трябва да разочароваме възлаганите ни надежди, че сме способни да действаме заедно за общото благо на Европа. Именно това е ръководното правило на Комисията в нейната всекидневна работа, при съзнанието, че можем да разчитаме на подкрепата на Парламента, и ще продължаваме да работим така, като изпълняваме изцяло и новите си задължения.
Joseph Daul
Г-н председател, г-н председател на Европейския съвет, г-н председател на Комисията, госпожи и господа, последният Европейски съвет поведе нашите страни във вярната посока. С увеличаване на капацитета на фонда за солидарност и с решението той да стане постоянен 27-те държави-членки още веднъж доказаха своята ангажираност с еврото и значението, което отдават на солидарността между финансово по-стабилните държави и тези, които изпитват временни затруднения.
Същевременно решението за сключване на пакт за еврото между държавите от еврозоната и извън нея е показателно за политическата воля на европейските ръководители да извлекат поуки от финансовата криза.
Фактът, че имаме обща парична единица, ни кара да проявяваме по-голяма съгласуваност, когато вземаме своите икономически и социални решения. Времето, когато страните можеха да установяват нетипична данъчна ставка или специфични социални правила, без преди това да се консултират със своите партньори, отдавна мина. Причината за това е проста: всички страни следва да се ползват от солидарността на своите партньори от еврозоната.
Но нашите граждани ще приемат тази солидарност само ако смятат, че всички полагат еднакви усилия в управлението на публичните финанси. В това отношение пактът за еврото представлява голяма крачка напред към конвергенцията на нашите икономики. Моята група категорично подкрепя пакта, но изисква - а и аз ще продължа да изисквам - той да бъде прилаган в контекста на общностния метод, под егидата на Комисията, г-н председател. Вие предприехте правилните стъпки, свършихте добра работа, но предстои още работа по отношение на общностния метод под егидата на Комисията. По този начин ще построим Европа. Госпожи и господа, вие знаете колко упорит мога да бъда и ще повтарям това тук докогато е необходимо, за да не го забравя никой.
Европа се отличава от останалия свят по своя модел на социална пазарна икономика, модел, с който нашите съграждани съвсем правилно се гордеят и който се основава на принципа на солидарността, но който е трудно съхраним в условията на глобализацията. Въпросът е да разберем как да гарантираме неговата устойчивост в бъдеще, като намерим златната среда между държавата-кърмилница, пропагандирана от социалистите, която едва не ни докара до фалит, и държавата на прекомерния либерализъм, опасността от която видяхме във финансовата криза.
Три неща са необходими, за да постигнем това. Първо, всички държави-членки трябва да намалят дефицита си; второ, те трябва да приемат съпоставими бюджетни, фискални и социални правила; и трето, те трябва да инвестират заедно в иновации, за да импулсират растежа, а тези инвестиции засега са съвсем недостатъчни. Ние действително можем да съхраним и да укрепим нашия модел само ако инвестираме в сектори, подпомагащи растежа: зелена енергия, нанотехнологии, биотехнологии и т.н. Поради това, че имаме тясно поле за действие, най-добрият начин да посрещнем предизвикателството на растежа и да постигнем икономии от мащаба е да обединим нашите знания, както и нашите капитали. Без мащабни инвестиции в иновации, без истински европейски план, ние сами ще си отнемем способността да се мерим с нашите конкуренти.
Госпожи и господа, когато нашите държавни и правителствени ръководители заседаваха преди 10 дена, атомната централа във Фукушима продължаваше да вдъхва безпокойство в целия свят, а бунтовниците в Либия очакваха решителни действия от страна на Европа. По тези два въпроса нашите страни и Европейският съюз показаха високо чувство за отговорност.
Ние действително предложихме на Япония своя опит в областта на ядрената енергетика поради изключително тежката и тревожна ситуация, която засяга не само Япония, но и цялата международна общественост. Фукушима несъмнено бележи повратен момент. Моята група, макар за съжаление да не е тук, иска периодът "след Фукушима" да бъде период на размисъл и на действия, целящи най-напред да гарантират, че правилата за управление на ядрената безопасност са достатъчно затегнати, и второ, че ще продължим да работим в областта на зелената енергия. Съгласен съм с вашия подход относно Кот д'Ивоар, г-н председател.
И накрая, по въпроса със средиземноморските страни, приветствам повторния призив на Европейския съвет към полковник Кадафи да предаде властта и да позволи на страната да отвори нова страница в своята история. Моето желание е всички държави-членки да се обединят около една политика на съседство с Юга, която да бъде така амбициозна и успешна, каквато съумяхме да изградим през 90-те години на ХХ век за Изтока.
(Ръкопляскания)
Martin Schulz
от името на групата S&D. - (DE) Г-н председател, ако човек слуша внимателно изказванията на г-н Ван Ромпьой и на г-н Барозу, може да си припомни една известна немска песничка, която гласи горе-долу: "Всички на палубата!, ама корабът потъна." Няма никакви проблеми - всичко е наред. Преодолели сме всички трудности за всеобщо дълбоко задоволство.
Аз например не съм в състояние да проумея вашите доклади във връзка с Европейския съвет. Напълно разбирам, че не сте искали да се явите тук с негативен доклад. Ако бях председател на Европейския съвет, аз също вероятно бих бил притеснен да обрисувам този постоянен Виенски конгрес в най-ослепителните му краски.
Вие споменахте Либия. Това, което пропуснахте да споменете, са дълбоките различия между двете най-големи страни в Европа по този въпрос. Няма консенсус между Франция и Германия по въпроса с Либия. Различията в Европейския съюз по отношение на един от основните международни въпроси е знак, че не всичко е под контрол. Г-н Ван Ромпьой, вие щяхте да свършите по-добра работа за нас, ако резултатите от това заседание на Съвета бяха налице през 2010 г. Ако бяхме искали да предотвратим низходящата спирала от последната година, особено в еврозоната, ние още през пролетта на 2010 г. трябваше да осъществим стъпките, направени сега.
Трябва да се попитаме защо тези стъпки не бяха направени през 2010 г. Отговорът е, че това, което се обсъжда и се приема в Европейския съвет - институцията, оглавявана от Вас, не се определя от общностния подход, от общностния дух и споделените цели, а по-скоро националните тактически интереси в крайна сметка играят по-голяма роля от общите европейски интереси. Това е изключителен проблем за Европа.
Бих искал да бях чул от Вас, г-н Барозу, да обясните например как така партията, към която принадлежите, на която бяхте ръководител и която ви направи министър-председател на Португалия, сега принуди португалското правителство да подаде оставка, а то прилагаше тъкмо мерките, искани от Вас и от члена на Комисията, който седи до вас.
(Ръкопляскания)
Ние не можем да Ви държим отговорен за това, в крайна сметка вече не сте ръководител на партията. И все пак аз бих очаквал ясно изявление от ръководителя на Комисията относно маневрирането на национално политическо равнище и неговото отрицателно отражение върху Европейския съюз - в крайна сметка провалът на португалското правителство съвпада точно с момента, когато правителството реши да направи тъкмо това, което рамката за стабилност изисква от него. Така Европа няма как да върви напред.
Нещо, което много ме тревожи и което никой от вас не спомена, е, че винаги ни се поднася точно един и същи сценарий преди заседание на Европейския съвет. Държавните и правителствените ръководители едва-що са приели някоя мярка за стабилизиране на еврото или на отделна държава от еврозоната в своите проектозаключения, когато някоя рейтингова агенция в Лондонското сити или в Ню Йорк понижава рейтинга на тази страна, винаги с един и същи резултат, а именно повличайки вълна от спекулации срещу еврото. Кога най-накрая ще съберем смелост да кажем: "Европа повече няма да понася диктата на тези спекуланти"?
(Ръкопляскания)
Какво да кажем на банките? Г-н Барозу, много се радвам да чуя, че имате предложение за данък върху финансовите сделки. Понастоящем Европейската централна банка дава заеми с лихва 1 % на банките, които после дават тези пари в заем на държавите от еврозоната срещу лихва от 10 %. Нищо не се е променило: причинителите на кризата продължават да се възползват най-много от нея. Ето защо ни трябва данък върху финансовите сделки, така че да принудим банките да платят част от цената на финансовата криза.
Г-н Барозу, Вие споменахте стратегията "Европа 2020" - повече заетост, повече инвестиции, повече изследвания и обучение, повече защита на околната среда, - всичко звучи чудесно: с изключение на това, че изисква повече или по-малко публични инвестиции. Единият резултат е, че макар стратегията "Европа 2020" и Лисабонският процес да представляват изключително положителни явления, те са обречени на провал, ако ние само орежем бюджетите едностранно в контекста на европейското икономическо управление. Това, от което се нуждаем, е смелостта да правим публични инвестиции. Погледнете равнището на инвестициите в държавите с нововъзникващи икономики. Вижте равнището на публичните инвестиции в Индия. Вижте Бразилия. Вижте публичните средства, инвестирани и в страни на други континенти.
Парите на Европа са крайно орязани и затова следва да определим метод за постигане на своите цели, а именно целите на стратегията "Европа 2020", като правно обвързваща основа на шестте предложения в пакета за икономическото управление. Тогава правителствата най-накрая ще предприемат това, което гръмко обещаваха само за да избягнат по-нататъшно орязване на своите бюджети - постигнато и чрез орязване на самия бюджет на ЕС. По тази причина, г-н Барозу, очаквам от Вас и по-специално от члена на Комисията, отговарящ за бюджета, г-н Левандовски, да съставите целенасочен и амбициозен проектобюджет за ЕС, който наистина да подпомага процесите, от които ЕС се нуждае.
Guy Verhofstadt
от името на групата ALDE. - (EN) Г-н председател, бих искал преди всичко да благодаря на г-н Ван Ромпьой за неговия доклад за заключенията на Съвета, но честно казано, не мисля, че сме излезли от кризата, а също така и не смятам, че с мерките, които вземаме сега, можем да излезем от нея. Над нас се вие страшна гръмотевична буря.
Досега ние в Европейския съюз прилагахме палиативни мерки: мерки, които може да са необходими, но всъщност не водят до преодоляване на кризата. Ние дадохме 110 милиарда евро на Гърция и 67 милиарда евро на Ирландия, без да включвам 24-те милиарда евро, които сега решихме да предоставим на ирландските банки. Към момента имаме 76 милиарда евро в държавни облигации, които ЕЦБ изкупи. Мога да ви кажа, че ЕЦБ ще продължи да изкупува облигации, понеже на фонда за извънредни положения не е разрешено да излезе на вторичните пазари. А това означава, че ЕЦБ ще продължи да купува облигации. Отгоре на това тя прие 100 милиарда евро като обезпечение, за да предостави ликвидност на банките в Европа. Общо през последните месеци ние сме инвестирали 400 милиарда евро в кризата. Това е трикратният бюджет на Европейския съюз! А най-лошото все още предстои. В четвъртък ЕЦБ може да повиши основния си лихвен процент - от 1 % на 1,25 % - и ситуацията може да се влоши. Необходимо е да се борим срещу инфлацията, но от друга страна, така ситуацията може да стане по-лоша.
Така че това е положението: ние сме инвестирали 400 милиарда евро. А справихме ли се с кризата? Не, не се справихме с нея. Необходим е наистина решителен и задълбочен подход, а ние засега го нямаме. Във връзка с това бих искал да цитирам г-н Ноут Велинк, председателя на централната банка на Нидерландия, която публикува своя годишен доклад преди няколко дни. Там той казва три неща относно резултатите от нашите решения и от тези на Съвета през последните седмици. Той твърди, че бюджетните правила не са достатъчно затегнати, пакетът за икономическото управление е прекалено малък и пактът за еврото е всъщност прекалено неустойчив, защото няма механизъм за неговото налагане. Не аз казвам това, цитирам г-н Ноут Велинк, председателя на централната банка на Нидерландия, който повтаря тъкмо това, което каза и г-н Трише миналата седмица. Третото нещо, което отбелязва той, е, че финансовият надзор е основан в прекомерна степен на национален принцип.
Мисля, че г-н Ноут Велинк е прав. Можем дори да добавим редица други елементи. Първият е Европейският инструмент за финансова стабилност и Европейският механизъм за стабилност. Постоянните и временните спасителни фондове не могат да работят, защото имат разпоредба за единодушие. Ако оставим тази разпоредба, това означава цялата еврозона отсега нататък да бъде изнудвана от евроскептични правителства и от евроскептични политически партии.
И накрая - и това е моето днешно послание - ние все още сме длъжни да приведем в ред европейските банки. Проблемът не е решен и икономическото възстановяване на Европа няма да започне, ако ние най-напред не се справим с този проблем. Банките не само още държат стари продукти от финансовата криза в своите портфейли, но и сега имат ред облигации в портфейлите си от проблематични страни, чиито рейтинги вървят надолу всеки ден или поне всяка седмица.
Искам г-н Барозу и г-н Трише да излязат колкото може по-скоро с цялостно решение по този въпрос, а именно с по-силен Пакт за стабилност - и Парламентът работи по този въпрос - и икономическо управление. Имаме ли действително икономическо управление? Това, което имаме сега, е един междуправителствен подход без механизъм за санкции и той няма да работи в бъдеще. Той не проработи в миналото, няма да работи и в бъдеще. Ние трябва да излезем с предложение за премахване на правилото за единодушие в спасителните фондове, защото то не може да работи. Всъщност ние сме дали цялата власт на държавите и на партиите, които са против системата.
И накрая, ние сме длъжни да представим план за европейския банков сектор. Няма да имаме икономическо възстановяване, докато не представим европейски механизъм, с който банките да бъдат приведени в ред. Всички знаем, че това ще струва пари. Рекапитализация на европейските банки, финансови инвестиции в Европа - както иска г-н Schulz - и същевременно справяне с лошите публични финанси в редица от нашите държави-членки. Как ще направим това? С какви пари? Единственият начин да намерим пари е да създадем реален европейски облигационен пазар и ние знаем това. Създаването на европейски облигационен пазар е единственият начин да излезем от кризата.
Искам да кажа на г-н Барозу, че сега е негов ред да действа. Времето тече и ние няма да решим проблемите само с един пакт за еврото.
Daniel Cohn-Bendit
Г-н председател, г-н председател на Европейския съвет, г-н председател на Комисията, госпожи и господа, трябва да споделя, г-н Ван Ромпьой, че г-н Schulz цитира за вас една немска песничка. Прекият й аналог на френски гласи: "Всичко е наред, господарке, нищо не е станало... само замъкът ви изгоря".
Длъжен съм да кажа, че съм изненадан от начина, по който се представят нещата тук. Не бива да бъдем смятани за глупаци. Макар че ви слушаме, ние понякога четем и вестници, така че знаем какво се е случило на този Съвет. Не ни разправяйте приказки. Ние знаем какви са проблемите. Не сме дошли тук да си губим времето.
Искам да кажа нещо на Вас и на г-н Барозу. Вие тръбите за "стабилност, растеж, заетост, конкурентоспособност". Всичко това е правилно. Но знаете ли как тези думи достигат до нашите граждани? Това, което те виждат, е "неравнопоставеност, усещане за несправедливост, несигурност". Така си ги превеждат те. И ако Европейският съюз не промени подходите си, ако не се постарае да откликне на усещането за несправедливост, на усещането за неравнопоставеност или истинска неравнопоставеност, на истинската несигурност, хората все така ще чуват "конкурентоспособност”, а ще я тълкуват като "това пак ще бъде за наша сметка".
Точно в това се състои истинският ни проблем, защото гражданите ще видят механизмите за спасяване на банките, които при това според мен са необходими, и ще си помислят "банките пак се наредиха". Вижте приходите на банките. Вижте огромните им възнаграждения. Хората ще кажат: "Те са напълно полудели. Харчат пари, а после оставят гражданите и националните бюджети да се оправят и така неравнопоставеността само расте". През последните години всички статистически данни сочат факта, че неравнопоставеността се увеличава. Ако не успеем да решим този проблем, гражданите ще ни обърнат гръб и ние виждаме как из Европа вече се надига крайнодясна антиевропейска вълна. И те биха имало право: защото ние не сме способни да откликнем на това усещане за неравнопоставеност, несправедливост и несигурност. И така, ако не откликнем, ние няма да имаме успех.
Що се отнася до еврооблигациите, споменати от г-н Verhofstadt, ние наистина трябва да кажем на гражданите, че ще мобилизираме един защитен фонд, но ако нямаме инвестиционен фонд, ако не можем да дадем реални доказателства, че искаме да задвижим отново машината - а именно за това са ни необходими еврооблигациите, не само за защита, но и за инвестиции, - е, добре, ако не вървим по този път, гражданите няма да съумеят нищо да разберат, няма да разберат и тази политика в частност.
Ето затова трябва да бъдат казани някои неща: по отношение на неравнопоставеността защо да не е възможно днес в Европа да бъдат приети някои социални мерки, които гражданите наистина ще разберат? Например да има минимална работна заплата в цяла Европа, не задължително на едно равнище, но просто да се въведе минимална работна заплата. Не е за вярване, че в държава като Германия, при всичките й приказки за възстановяване на икономическото равновесие, не се споменава нито дума по този въпрос. Не е за вярване, че Германия, една от малкото страни в Европа с високи приходи днес, е неспособна да въведе минимална работна заплата за своите граждани. В контекста на икономическото и социалното управление на Европа тя следва да бъде въведена.
По въпроса за Либия ще кажа, че г-н Martin Schulz има право, положението все пак е драматично. Имаме една страна като Германия, която се крие, и други държави, които се опитват да намерят решение. Дотук съм съгласен, обаче ми се иска, като обсъждаме сега политиката за съседство, да бяхме си направили равносметка за многото глупости, които извършихме преди по отношение на тази политика за съседство. Докъде бяха стигнали нашите отношения с г-н Кадафи преди бомбардировките? Какви бяха отношенията на европейските страни с г-н Кадафи, с г-н Бен Али, с г-н Мубарак? Нека най-накрая да си дадем сметка какво всъщност означават за нас клаузите за правата на човека в споразуменията за асоцииране. Кръгла нула! Нищо! Ако не си дадем сметка, тогава поне да престанем да се самозалъгваме. Нима Европейският съвет посвети поне пет минути на размисъл по въпроса, какво не е успял да осъществи преди в нашата политика към страните от Средиземноморието. Мислили ли сте по този въпрос? Аз нищо такова не прочетох във вестниците. Не чух и да кажете нещо по този въпрос. Иска ми се Европейският съвет да можеше да проявява малко самокритичност и да признава грешките, които е правил.
И накрая, по въпроса с Япония. Проблемът е там, че най-добра ядрена безопасност ще имаме само ако поетапно ликвидираме ядрената енергетика. Няма нулев риск, когато става дума ядрена енергия. Това не може да стане за един ден, но ако не прекратим производството на ядрена енергия, никога няма да сме в безопасност. Проблемът не се решава със стрес тестове за един инцидент. Проблемът, както заяви г-н Лакост, оглавяващ Органа за ядрена безопасност на Франция, е в струпването на различни възможни инциденти и не е за вярване, че никога досега не сме проучвали този въпрос. А тъкмо това стана в Япония. Това не беше само един инцидент. Струпването на четири-пет инцидента, плюс човешките грешки, доведе до тази ситуация.
Математически погледнато, не е възможно да се гарантира такава безопасност. Ако ние, европейците, не го кажем ясно... това няма да стане за един ден, но ако не преустановим поетапно производството на ядрена енергия, следва да престанем да говорим за ядрена безопасност. Такова нещо като ядрена безопасност не съществува.
Jan Zahradil
Г-н председател, най-важната тема на последния Европейски съвет беше икономиката и стабилността на еврозоната. Вие знаете много добре, че повечето членове на групата на Европейските консерватори и реформисти са от държави извън еврозоната и повечето от тях са от държави, които досега не са се присъединили към пакта за еврото. Това обаче не означава, че ние искаме провала на еврозоната. Напротив, ние искаме стабилен и проспериращ Европейски съюз, включително и еврозоната. Ние искаме отговорни национални правителства, които ще решат проблемите с дълга, ще реформират структурата на публичните си разходи и ще се заемат с фискални реформи, така че да способстват за възстановяване на финансовата дисциплина, каквато смятаме за подходяща.
Това, което ние смятаме за неправилно и което ни безпокои, е скритият дневен ред, прокарван тук от някои държави-членки, отчасти от Комисията, а също и от някои групи в Парламента. Става въпрос за опит да се спечелят дивиденти от кризата с допълнително прехвърляне на суверенитет. Става въпрос за опит да се върви към по-нататъшна фискална и данъчна хармонизация. Става въпрос за опит да се предприемат по-нататъшни стъпки към създаването на фискален съюз, а оттам и на пълен политически съюз. Ние казваме "не" на такъв съюз. Ние не подкрепяме такъв съюз.
Аз съм тук от 2004 г. и когато и да има проблем, чувам все същата изтъркана фраза: "Ние имаме нужда от повече Европа, ние имаме нужда от един по-общностен подход". Твърдя, че не се нуждаем от това. Тъкмо стремежът да се решава всичко на европейско равнище ни докара до тази безизходица - и как ще се борим с нея? Пак на европейско равнище. Моля да разберете най-накрая, че сегашният модел на европейска интеграция е изчерпан. Трябва да престанете да вярвате в онази стара, вече 50-годишна мечта за следвоенна европейска интеграция от миналия век. Европейската парадигма се промени и колкото по-скоро някои от вас проумеят това, толкова по-добре.
Lothar Bisky
от името на групата GUE/NGL. - (DE) Г-н председател, г-н действащ председател на Съвета, г-н председател на Комисията, моята група счита резултатите от заседанието на Съвета за незадоволителни.
Първо, нека се спра на икономическата политика. Ние формулирахме вижданията си относно съгласуваните насоки в областта на икономическата политика по време на изслушването през миналата седмица. Това, от което се нуждаем, е да превъзмогнем неолибералната практика на фиксиране на печалбите и конкуренцията, известна като "гъвкава сигурност", коригиране на възрастта за пенсиониране и т.н.
Ние считаме, че е необходимо демократично легитимно, контролирано управление на икономическата политика, което ще предотврати дъмпинговите практики в областта на данъците, работната заплата и околната среда чрез подходящи общи минимални стандарти, които ще осигурят ефективно регулиране на финансовите пазари и ще забранят приватизирането на печалбата, прехвърляйки в същото време рисковете на обществото като цяло.
Вторият въпрос в моето изказване се отнася до южните ни съседи, и по-специално Либия. Държавите-членки на Европейския съюз се оказаха въвлечени в драматичните събития в Северна Африка, и по-конкретно в Либия. Ние вече чухме някои критики. Аз бих искал само да подчертая следния факт: диктаторът Кадафи използва срещу демонстрантите и бунтовниците купено от нас оръжие. Той се намира под обстрела на натовските войски, които очевидно се опитват да защитят борещите се за свобода и демокрация, и те също използват оръжия, закупени от Европа и САЩ.
Бих искал да знам точката от съществуващия кодекс на честта във връзка със сделките с оръжие, ако има такава ситуация? Къде е подкрепата за свободата, правата на човека и борбата срещу социалната несправедливост в такива случаи като Лампедуза, където стотици бежанци пристигат всеки ден от Северна Африка? Страхувам се, че новата, съставена на бърза ръка концепция за съседите защитава в по-голяма степен интересите на европейците, отколкото да дава подходящ отговор на потребностите на партньорските държави.
Третата ми бележка се отнася до Япония. Ще имаме време да обсъждаме Япония днес следобед и утре. И в този случай не успяхме да намерим последователен европейски подход, поне що се отнася до контрола на сигурността, т.нар. стрес тестове. Не съм изненадан, че нашите граждани питат с оправдан скептицизъм каква точно е позицията на Европейския съюз по този въпрос.
Godfrey Bloom
от името на групата EFD. - (EN) Г-н председател, искам да се върна, ако е възможно, на въпроса за Либия.
Кога политическата класа и влиятелните фактори разбраха, че полковник Кадафи е злодей? В кой момент, след тази чудесна снимка, на която Вие го прегръщате, г-н председател, изведнъж осъзнахте, че той е лош?
Мога да ви кажа, че жертвите на Локърби в Шотландия и жертвите на зверствата на ИРА в моята страна знаеха прекрасно що за мошеник е този човек. Но той притежава нефт и пари, така че вие всички си затваряхте очите, не е ли така?
Всъщност каквото посееш, това ще пожънеш. Най-абсурдната фигура тук е британският министър-председател, който стои там, дрънкайки празна ножница, след като ликвидира Кралския флот, след като ликвидира и Кралските военновъздушни сили, отправяйки заплахи отстрани, след като вече няма самолетоносачи, няма нищо, а нарича себе си консерватор, докато всъщност е един заблуден човек, който вярва в химери.
Ние говорим много за насилието над хората, говорим много за демокрация. А в същото време в Зимбабве от години има човекоядство и ние не правим нищо, нали? Не ни е грижа, защото там няма пари и няма нефт. Това е толкова типично за това място: прелива от лицемерие и шарлатанство.
Barry Madlener
(NL) Г-н Барозу, Вие ще получите това, което искате. Ще има постоянен фонд за подкрепа на еврото - фонд, който ще подпомага държавите-членки, които са изпразнили хазните си и се канят да прехвърлят рисковете на онези държави-членки, които поддържат в ред финансите си.
Повечето икономисти са съгласни с нас, че този фонд няма да подпомогне еврото в по-голяма степен, отколкото мерките по Пакта за стабилност и растеж. Това е гъвкаво споразумение, което предоставя на слабите и склонни към измами държави-членки лесен кредит. Откъде ще дойдат тези пари? Как ще се образува фондът? На книга всяка държава-членка ще прави вноски във фонда, включително Ирландия, Гърция и Португалия. Но всъщност тези държави нямат пари.
Това, което следва, е, че онези държави-членки, които държат в ред финансите си, накрая ще плащат. Гражданите в Нидерландия ще плащат сметката на слабите държави-членки, като Гърция и Португалия - Вашата държава, г-н Барозу, а това, г-н председател, е неприемливо. Това не е солидарност, това е награда за лошо поведение на няколко слаби държави-членки за сметка на усърдно трудещите се граждани на Нидерландия, Германия и Белгия.
Еврото не може да бъде спасено по този начин. Напротив, тези държави трябва да бъдат отстранени от еврозоната. Гърция трябва да си върне драхмата, а Португалия - да въведе отново ескудото. Някои държави трябва да приемат, че ще им се наложи да напуснат еврозоната, като те следва да винят самите себе си за това.
Werner Langen
(DE) Г-н председател, резултатите от срещата на високо равнище бяха важна междинна стъпка, въпреки че истинският тест все още предстои. Ако се подходи към тези резултати като към други документи, включително Пакта за стабилност и растеж, и ако държавите-членки не се придържат към тях, тогава те не струват и колкото хартията, на която са напечатани. Поради това аз не мога да споделя оптимизма на двамата председатели, които казват, че кризата е преодоляна. Считам, че тепърва ни предстои истинският тест.
Минаха повече от две години и половина от фалита на "Леман Брадърс" и къде сме сега? Отне ни две години и половина, за да стигнем дотук. Последния път, когато бяха направени, предложенията за данък върху сделките на финансовия пазар бяха отхвърлени от ресорния член на Комисията. Аз искам да видя резултати. Когато се върна към последния парламентарен мандат, си спомням, че Парламентът прие 12 решения относно мерки, свързани с финансовите пазари, и че членът на Комисията, който отговаря за вътрешния пазар и който за щастие не изпълнява вече тази длъжност, отхвърли всички тези предложения. Такава е реалността. Комисията не изигра ролята на лидер при решаването на този проблем.
Ние обаче разбрахме, че националният егоцентризъм следва да бъде преодолян и на равнище Съвет, а Парламентът трябва да подкрепя Комисията в случаите на промяна на Конституцията. Няма абсолютно никаква причина да лежим на лаврите си. Трябва да се съглася с г-н Verhofstadt. Бюджетната консолидация е твърде слаба, управлението е твърде неясно формулирано, пактът за еврото е твърде слаб и националните интереси са все още твърде силни. Ако нямаме куража да изискваме по-голяма ангажираност към Европа от страна на националните правителства, никога няма да постигнем смислено, дългосрочно решение.
Г-н Барозу, аз бях критичен, когато гръцките колеги от моята група гласуваха против програмата за Гърция. Разбира се, не съм съгласен с г-н Schulz. Ако един правителствен ръководител социалист е отзован от длъжност, това е на пръв поглед добро нещо. В случая с Португалия обаче вашата партия също гласува против програмата. Подобни неща не трябва да се допускат в Европа. Бих помолил всички вас да дадете своя принос, за да се гарантира, че това партизанско национално поведение няма бъдеще, тъй като ние работим, за да решим този проблем.
Edite Estrela
(PT) Г-жо председател, г-н Ван Ромпьой, г-н Барозу, госпожи и господа, има един въпрос, който ни задава европейското общество: ще направи ли Европейският съвет правилния избор и ще бъде ли той ефективен, за да ни изведе от кризата? Много европейци може би си мислят, че изборът е правилен, но е бавен и не много амбициозен. Онези, които са гледали документалния филм "Вътрешна афера" (Inside Job), ще бъдат разгневени от показаната алчност и отсъствие на скрупули и ще се запитат: ако агенциите за кредитен рейтинг работят по този начин, какво прави Европа за създаването на независими и надеждни агенции за кредитен рейтинг?
Председателят Барозу каза неотдавна, че ако дадена държава-членка може да не прибягва до външна помощ, тя трябва да постъпи така, тъй като тази помощ е скъпа. Това е мнението и на португалското правителство. Португалия не се нуждае от външна помощ: тя се нуждае само от финансиране за икономиката и за домакинствата под формата на нисколихвени кредити. Тъй като обаче агенциите за кредитен рейтинг служат на интересите на борсовите играчи, резултатът от огромните жертви на португалците отива директно в техния джоб. Това ли е европейска справедливост? Не осъзнават ли политиците, че ние преживяваме криза на еврозоната, повтарям, на еврозоната, че атаките, насочени към държавния дълг на някои държави, могат да подкопаят еврото и да застрашат единната валута и самия европейски проект? Това е европейски проблем, който изисква европейско решение.
Ако искаме да преодолеем кризата, ние имаме нужда от повече, а не от по-малко Европа; нуждаем се от съизмерване с миналото и с предизвикателствата на бъдещето; необходимо е да спечелим доверието и да дадем надежда на европейското общество, без което няма да има европейски проект.
Sylvie Goulard
(FR) Г-н председател, г-н председател на Европейския съвет, г-н председател на Комисията, вие нарисувахте една розова картина по време на разговорите. Има някои положителни аспекти, но няма нужда отново да ги изтъквам. Аз обаче имам едно опасение, което излиза извън рамките на техническите детайли и за което говорихте. Имам предвид разделението Север - Юг, което пуска корени в Европейския съюз. Както чухме току-що, ораторите твърдяха, че някои са прави, други грешат, някои са добри, а други са лоши, като те изглежда забравят за взаимозависимостта. Това е сериозен проблем.
Нещо повече, отказвайки да се занимават с проблема на банките, както спомена г-н Verhofstadt, считам, че редица държави от Севера, които поучават непрекъснато държави от Юга, са разглеждани от мнозина като отказващи да признаят собствените си отговорности. Ето защо аз считам, че задачата, която се пада на Вас, г-н председател на Европейския съвет, и на Вас, г-н Барозу, е да не позволите това разделение да се задълбочи и да се настани трайно на всяка цена. Необходими са ни решения, които са приемливи за всички. Необходимо е да гарантираме, че всеки един от нас поема отговорностите си.
Един последен въпрос: смятам, че Европейският съвет е ориентиран предимно навътре. Разискването изцяло протече така, сякаш еврото няма никакво значение в световен мащаб. Нищо не се каза за външното представителство на еврозоната в МВФ. Франция, която понастоящем председателства Г-20, иска да популяризира идеята за глобална парична реформа, но няма предложение - подобно на това за еврооблигациите, което се опитваме да придвижим - което би могло да направи еврото истинска световна валута.
Philippe Lamberts
(FR) Г-н Ван Ромпьой, с цялото ми уважение към Вас и към Вашата работа трябва да кажа, че Вие всъщност не успяхте да ме убедите.
Казахте, че работниците не трябва да се безпокоят, тъй като ние работим за тях. Когато прочетох посветения на конкурентоспособността раздел от пакта "Евро плюс", както го наричате Вие, аз останах с убеждението, че става въпрос за намаляване на заплати, по-голяма гъвкавост и по-малка сигурност. Нищо не се казва за производителността и ресурсите ни. Нищо не се казва и за енергийната продуктивност.
Това, което искам да кажа, е, че ние никога няма да спечелим в конкуренцията с Китай, когато става дума за евтина работна ръка. Точно обратното, Китай е на път да ни бие и по енергийна ефективност и ефективност при разпределянето на ресурсите. В такъв случай какво ще остане за Европа от гледна точка на конкурентоспособността, ако не можем да се конкурираме в тези области?
Вие ни казвате, че хората, които са на помощи, не трябва да се притесняват. Все пак, когато се осигурява баланс в публичните финанси, което е една разумна цел, Вие казахте, че трябва да се ограничат разходите. Четиридесет процента от публичните разходи отиват за социални плащания, а Вие ни казвате да не се притесняваме. Вие ни казвате също така, че се грижите за приходите. Общата консолидирана основа за облагане с корпоративен данък е истинска смешка. Вие говорите за нея в условно наклонение; казвате, че тя във всички случаи трябва да е неутрална от гледна точка на приходите. Поради това тя няма да ни донесе нито едно евро допълнително; нещо повече, дружествата ще могат да избират във всички случаи. Никога не съм виждал някой да избира най-скъпата фискална възможност.
От друга страна, ако някой може да си позволи да не се притеснява, това са акционерите в банките и кредиторите. Вие ни говорите за стрес тестове. Миналата година за тях се говореше на шега. Не знам дали ще чуем същата безвкусна шега и тази година. Това, за което можем да бъдем сигурни обаче, даже и в случай че тези стрес тестове са сериозни, е откъде в крайна сметка ще дойдат парите за банките. Дали от акционерите или от нас, данъкоплатците? Да говорим сериозно. Във всички случаи те очевидно няма от какво да се притесняват.
В заключение, нищо не се каза по повод на очевидния факт, на който никой не обръща внимание, а именно - неустойчивостта на гръцкия и на ирландския дълг. Знаете, че колкото и да ви се иска да заобиколите проблема, не е възможно те да го изплатят. И колкото по-късно се заемем с преструктурирането му, толкова по-болезнено ще е това упражнение. То никога няма да е полезно упражнение, но ако чакате, то ще ни струва скъпо.
(Ръкопляскания)
Martin Callanan
(EN) Г-жо председател, всеки път, когато Европейският съюз се сблъска с конкретен проблем, той попада в капана на изработването на сложно, бюрократично, тромаво решение, което често е напълно несъизмеримо със сложността на проблема. Това е грешката, която допускаме и сега по отношение на настоящата финансова криза: тя е сериозна, тя действително иска действия, но много от предложените решения ще имат трайни и по мое мнение изключително вредни последици за Европа в дългосрочен план.
Много от нас използват възможността за стартиране на планове за постоянно икономическо управление с намеса и контрол като водещи принципи. Казват ни, че решението е първо да нарушим съществуващите правила, като член 122 от Договора, който никога не е бил ориентиран към спасителните планове, а е бил използван, за да се осигуряват средствата по тях - моята мечта е, че някоя държава ще има куража да оспори това пред Европейския съд - и да наложи повече ограничения върху нашите държави-членки, което на практика означава ограничаване на демократичния избор на голяма част от електората.
Ако разгледаме случая с Ирландия, ще видим, че страната направи всичко възможно за стабилизиране на банковата си система - стабилизиране, от което между другото отчаяно се нуждаят банките и институциите в други държави-членки и които, ако не го направят, ще бъдат изложени на сериозна опасност, като наградата на Ирландия за това е да се изправи срещу исканията на други държави-членки за увеличаване на процента на корпоративния данък, за да се конкурира с раздутите числа в други държави. Това е несправедливо и недемократично.
Bairbre de Brún
(GA) Г-жо председател, каква е логиката, която кара Съвета и Комисията да считат, че наложените на Ирландия политики няма да увеличат дълга или че това няма да е резултатът от прилагането на тези или подобни политики в Европейския съюз?
Съгласуваните мерки по време на срещата на високо равнище ще заставят всички държави-членки да се придържат към икономическата логика, която е в ущърб на хората - логика, при която ограничаването на разходите е необходимост и която лишава държавите-членки от възможността да стимулират растежа.
Политиките, които Европейският съюз и МВФ наложиха на Ирландия, означават жестоки ограничения, загуба на работни места и значително намаляване на публичните услуги. Дълговото бреме на Ирландия не е устойчиво. Ако притежателите на облигации не бъдат накарани да поемат част от бремето на дефицита, Ирландия няма да може да обслужва задълженията си в бъдеще.
Niki Tzavela
(EN) Г-жо председател, пактът "Евро плюс" има за цел да заздрави и увеличи европейската конкурентоспособност, но как можем да постигнем ефективна европейска икономика, когато трудовият ни пазар е залят от нелегална имиграция и нашите европейски продукти се заменят от контрабандни стоки, внесени от държави с трудоемки производства на Изток?
Колкото по-скоро идентифицираме и защитим географските и икономическите продукти от Европейския съюз - нашите продукти - толкова по-добре. Следователно моето предложение е да включим идентификацията и защитата на икономическите и географските граници на Европа в пакта за еврото; в противен случай няма да можем да направим Европа конкурентна на изключително агресивната, конкурентоспособна световна икономика.
Frank Vanhecke
(NL) Г-жо председател, ако кризата в Либия илюстрира нещо добре, то това по мое мнение е тоталното отсъствие на сериозна европейска геополитическа стратегия, която да гарантира европейските интереси. Тъжната истина е, че в крайна сметка ние сме в това положение най-вече в резултат на вътрешния политически дневен ред на президента Саркози, който си позволи нещо, подобно на Фолкландската война.
Във всеки случай обаче е твърде странно, че всички онези, включително и в залата, които толкова настървено и неистово заклеймяваха абсолютното зло в лицето на полковник Кадафи, изглеждаха много щастливи, когато съвсем наскоро се снимаха с усмивка редом до либийския диктатор, когото посрещаха с военни почести. Това, което искам да кажа, е, че днес е по-лесно да стреляш по Кадафи, отколкото да намериш отговор на огромното количество въпроси, които изникват.
За да спомена само един от тях - ще въоръжаваме ли и в бъдеще бунтовниците - колективния термин за разнородната група от хора, някои от които по европейските стандарти все още не са излезли от епохата на Средновековието, и ако това е така, каква гаранция имаме, че тези оръжия няма да бъдат използвани, за да хвърлят страната в още по-голям хаос, както се случи в Иран, след като шахът беше изгонен?
Аз лично бих желал европейските усилия и мощ да бъдат малко по-осезаеми при военната охрана на собствените ни външни граници. В момента се води тиха война - плашещ предвестник на имиграционно нашествие, за което никой не говори. Необходима ни е силата на Европа, за да се справим и с това.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Г-жо председател, на последното заседание на Европейския съвет бяха взети решения, немислими преди една година, поради което аз бих желала да изразя искрените си благодарности на г-н Ван Ромпьой и г-н Барозу.
Това е важна стъпка, но това е и стъпка по изключително трудния път, който трябва да извървим, за да възстановим доверието в еврото и в нашата икономика, за да преодолеем кризата чрез стимулиране на икономическия растеж и работните места. Парламентът, както споменахте, има съзаконодателна роля по отношение на законодателния пакет за засилване на икономическото управление. Ние искаме да видим в пакета повече амбициозност и вие следва да започнете съответните обсъждания в Парламента във връзка с това през предстоящия период. Считаме, че е необходима по-голяма и по-амбициозна финансова подкрепа, която се основава на предложенията на Комисията. Вече чухте редица членове на Парламента да казват, че ние искаме по-силен Пакт за стабилност и растеж с "механизъм за обратно гласуване".
На второ място, необходима е по-силна социално-икономическа координация. Тя е свързана с повече "ангажименти" в сравнение с тези, заложени в пакта "Евро плюс", тъй като принципите на социалната ни пазарна икономика са заложени в стратегията "Европа 2020". Тя е свързана с по-голяма ангажираност за изработването на принципи, насочени към стимулиране на растеж и работни места за нашите граждани. Ние искаме да заложим тези цели в националните програми за реформи - и аз чух г-н Барозу да говори за това - а ние трябва да придвижим съответните предложения за постигането на тази цел.
Вие казахте това и всъщност го подчертахте с оглед на това тези въпроси да бъдат вече приключени при постигането на споразумение през юни. Що се отнася до нас, можете вече да се върнете към работата по решенията на Съвета, поне по отношение на обсъжданите въпроси, което ще направи възможно постигането на споразумение през юни.
Proinsias De Rossa
(EN) Г-жо председател, трябва да задам някои директни въпроси на Европейския квартет - Тройката плюс Съвета. Сериозно ли се отнасяте към спасяването на еврозоната и европейския проект?
Стрес тестовете на банките току-що приключиха на базата на най-песимистичните сценарии в Ирландия. Новото ирландско правителство спря процеса на пълен разпад в банковата система. То реши, за изненада на всички ирландци, че няма да има допустими отклонения при оценяването за притежателите на облигации с право на преференциално откупуване в банките "Allied Irish Bank" и "Bank of Ireland".
Но каква е европейската ответна реакция? Защо Европейската централна банка мълчи относно средносрочното финансиране за ирландските банки? Защо президентът Саркози и канцлерът Меркел настояват да се разруши ирландската индустриална база в замяна на по-нисък лихвен процент по кредитите, отпускани като финансова помощ? Защо някои държави-членки блокират напредъка по европейския данък върху финансовите сделки и еврооблигациите? Защо се орязва европейският бюджет?
Краткият отговор е: недалновидни избирателни сметки и тесногръда икономика. Ирландската икономическа криза е неразделна част от европейската криза. Крахът на ирландската икономика би бил не само крах за Европа, но и крах на Европа.
Устойчивостта на дълга за Ирландия е от критична важност за Ирландия и Европа, и Квартетът трябва да погледне реално на нещата. Това, което очакваме от Квартета сега, е въображение и далновидност по време на текущите преговори с Ирландия.
Иска ми се да обърнете внимание на думите ми. Ирландия е демокрация, точно като Франция, като Германия, като Финландия: ние управляваме съгласно волята на хората. Ирландските избиратели приеха жестоките мерки за бюджетни икономии със силен дух и нескрит гняв. На тях им трябва честна игра в Европа, в противен случай твърде скоро вратата на толерантността, отворена понастоящем за ирландското правителство, ще се затвори с гръм и трясък.
Carl Haglund
(SV) Г-жо председател, позволете ми в началото да изтъкна един положителен факт. Бих могъл да насоча вниманието ви към проблемите, които ще възникнат като последица от решенията, които приехте в Съвета, като те действително ще породят проблеми, но положителният аспект все пак е, че вие постигнахте напредък, когато става въпрос за икономическо управление и макроикономическия аспект. Моят колега от Ирландия току-що говори за опасенията на хората в страната. Проблемите им са свързани с факта, че до този момент ние не сме проявили каквото и да е разбиране по отношение на макроикономическия аспект. Това е постижение, което ще имаме в бъдеще благодарение на пакета за икономическо управление. В това отношение считам, че Съветът върви в правилната посока.
Намирам обаче за донякъде обезпокоителен факта, че Съветът изглежда няма воля да промени собствената си практика за вземане на решения. Той все още иска да може да използва различни видове политически споразумения, което вероятно можем да определим като хитра политическа игра. Боя се, че в бъдеще няма да можете да вземате необходимите решения, когато се сблъскате с проблемни обсъждания на базата на препоръки, които въпреки всичко смятам, че Комисията ще може да подготви. Това е предизвикателство, което Съветът трябва да приеме сериозно и да го доведе до успешен край. За него красноречиво говори и тенденцията, наблюдавана по време на заседанието на Съвета, когато моята собствена държава-членка, Финландия, също прояви несъобразителност във връзка с един друг въпрос - механизмите за стабилност. Като финландец аз съжалявам за това. Не всички финландци мислят по този начин, но това е добра илюстрация на факта, че практиката на вземане на решения в Съвета следва да претърпи промени.
Konrad Szymański
(PL) Г-жо председател, новата структура на публичните финанси в Европейския съюз се основаваше на стремежа да се стабилизират разумните финансови правила и публичните разходи, както и на изцяло нездравото желание да се ограничи данъчният суверенитет на държавите-членки. Съмнявам се искрено, че включените в "Евро плюс" държави ще могат съвместно да наложат стриктни правила в държавите в областта на публичните разходи, тъй като те не успяха да направят това поотделно.
От друга страна, нямам съмнения, че стандартизирането на данъчната основа е ефективна стъпка в посока данъчен съюз, който ще има само една цел - елиминирането на данъчната конкуренция в Европейския съюз. Френските политици г-н Саркози и г-жа Лагард разкриха истинските си намерения, настоявайки за вдигане в рамките на седмици на данъчните ставки в Ирландия под претекст за борба с кризата. От друга страна обаче, вдигането до стандартни равнища на данъчните ставки в Европейския съюз без оглед на държавата-членка е начин кризата да бъде удължена, вместо да бъдат ограничени последствията й.
Председател
Много благодаря. На онези колеги, които искат да се възползват от процедурата с вдигане на ръка ("catch the eye"), ще кажа, че вече чухме приблизително 20 изказвания и се страхувам, че няма да имаме достатъчно време преди гласуването. Все още обаче имате възможност да се изкажете.
Paul Murphy
(EN) Г-жо председател, на 19 януари, в отговор на Joe Higgins, г-н Барозу декларира тук, в залата, че Европа се опитва да окаже подкрепа на Ирландия. С жалката капитулация на новото правителство на партия "Фине Гейл" и Работническата партия пред интересите на притежателите на облигации става ясно, че помощта се оказва не от Съвета или Комисията, а от работническата класа в Ирландия и Европа, които са принудени да подпомагат европейските банки и борсовите играчи, като плащат загубите им.
Предложенията за икономическо управление представляват опит за оправдаване на наложителните съкращения и намаляването на заплатите. Таблицата с мерките за строги ограничения и предложенията за глоби на стойност стотици милиони евро са изработени, за да гарантират, че независимо от масовата опозиция работниците ще плащат за кризата. Европейската шокова доктрина ще бъде улеснена от изменение в Договорите, което цели избягването на референдум. Социалистическата партия и левите в Ирландия ще настояват за референдум по предложението за дългосрочни мерки за строги ограничения.
Oreste Rossi
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, заседанието на Съвета разглежда три важни въпроса: екологичното и ядрено бедствие, сполетяло Япония, финансовата криза, през която преминава Европа, и положението в Магреб.
По първия въпрос ще кажа, че въпреки заявената подкрепа на населението, което беше сериозно засегнато, ние не можем да се съгласим на преразглеждане на търговските споразумения в ущърб на собствените ни предприятия. Вместо това ние подкрепяме хуманитарната намеса за предоставяне на екипировка, кадри и финансови средства.
Да се мисли, че финансовата криза е преодоляна, е чиста фантазия. От съществено значение е да се създаде пакет за подпомагане на държавите-членки за излизане от настоящата ситуация, като по този начин се гарантира стабилност в цялата еврозона. Ние подкрепяме също така намаляването на регулаторното и бюрократичното бреме, както и стимулирането на търговията с трети държави, доколкото тя носи взаимна изгода.
Ние смятаме, че Европейският съюз си направи сериозни изводи от проблема с Магреб, тъй като всяка държава-членка действа самостоятелно и баронеса Аштън, върховен представител по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, не знаеше как да управлява кризата. По-конкретно Европейският съюз остави Италия да се справя сама с неконтролираното нашествие на нелегалните мигранти.
Hans-Peter Martin
(DE) Г-жо председател, гражданите на Европа имат все по-големи опасения. Има два проблема, които са конкретна причина за тях. Първата е, че продължаваме да бъдем непоследователни в преодоляването на икономическата криза и трудностите, свързани с еврото. Факт е също така, че Съветът и Комисията изостават от събитията.
Трябва да бъдем реалисти: трябва да намалим дълговете, поне в Гърция, а вероятно и в Португалия. Това е неизбежно. Колкото по-дълго обсъждаме този проблем, толкова повече ще ни струва той не само от финансова гледна точка, но също така от гледна точка на цялостната надеждност на европейския проект. Събитията в Гърция ще разбунят духовете. Ние бяхме част от специална делегация в страната: основната нагласа там е, че Европейският съюз е отговорен за проблемите в Гърция поради липсата на ясна комуникация и поради това, че необходимите стъпки, които вече са очевидни, не се предприемат.
Вторият въпрос е свързан с ядрената енергия. Така наречените стрес тестове, които се подготвят, ще имат смисъл и надеждност в една сплотена Европа и ще бъдат възстановени само ако се приложат съгласно строги критерии, а не според занижените критерии на МОТ, ако се направят консултации с истински независими експерти и ако събитията и целият процес са представени на обществеността по подходящ и разбираем начин.
Mario Mauro
(IT) Г-жо председател, г-н председател на Съвета, г-н председател на Комисията, госпожи и господа, според моя политически мироглед идеалите трябва да са в хармония с интересите. Според нашата малко наивна представа за европейските институции те представляват нашите идеали, а поради редица причини правителства представляват нашите интереси.
Следователно налице е игра, която трябва да се играе. Поразителното е, струва ми се, че в някои ситуации отборът, който олицетворява идеалите, отказва да играе играта. Преди няколко седмици, когато Европейският парламент предложи да признае, или по-скоро предложи Комисията да препоръча на Съвета да признае временния преходен национален съвет на Либия, баронеса Аштън заяви, че това не е в рамките на нейните правомощия.
Вчера, след прекрасна презентация, когато дойде моментът да се предложи стратегия на Съвета, която да превърне в европейски проблем кризата, свързана с миграционните потоци, г-жа Малмстрьом каза, че отхвърля идеята, защото според нея тя няма да спечели подкрепата на мнозинството в Съвета.
Как отборът, който представлява идеалите ни, ще спечели играта, ако играчите ни отказват да стрелят към вратата, защото смятат, че вратарят е прекалено добър? Считам, че това е основен момент за историческото разбиране на задачата, която сме призвани да решим.
Затова бих искал да отбележа следното: кои са нашите атакуващи играчи? Това са европейските институции: Парламентът, Комисията и дори Вие, г-н Ван Ромпьой, защото смятам, че Вие не представлявате Съвета в смисъл, че защитавате интересите му, а сте този, който може да накара Съвета да разбере към кои идеали да насочи вниманието си.
Ето защо аз просто моля: ако вие сте нашите атакуващи играчи, подавайте топката, атакувайте, вкарвайте голове и както казваме за този вид игра - накарайте ни да мечтаем.
Roberto Gualtieri
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, няма съмнение, че създаването на постоянен механизъм за стабилност е важно постижение, което е в основата на политическата ангажираност за защита на еврото на всяка цена. Ето защо въпреки немаловажните резерви по отношение на методите и междуправителствения характер на фонда Парламентът даде поддръжката си за този повратен момент и насочи вниманието си към осигуряването на стабилна връзка между Европейския механизъм за стабилност (ЕМС) и институциите на ЕС.
В този дух позоваването в заключенията на Европейския съвет на регламент за установяване на процедури, определящи изискванията по отношение на условията, е важно и ние очакваме Комисията да излезе с подходящо предложение.
Въпреки че това е положителен резултат, трудно е да го определим като адекватен. Проблемът е в основното направление на европейското икономическо управление. Ние продължаваме да лекуваме симптомите на заболяването, а не неговите причини. Дефицитите са последица, а не причина за кризата. Да мислим, че можем да излекуваме болестта, намалявайки дефицитите, от една страна, и рефинансирайки банките, от друга, е истински абсурд, повярвайте ми: по такъв начин рискуваме да задълбочим кризата и да направим непосилна самата задача за създаването на постоянен механизъм за стабилност.
Ако искаме да лекуваме заболяването, а не просто симптомите, трябва да се справим с редица важни проблеми. Ние говорим за укрепване на европейската конкурентоспособност. Дотук добре, но кой модел на конкурентоспособност да следваме? Не можем да предложим модел за възстановяване, движен единствено от износа за трети държави, защото това ще задълбочи дисбалансите. За да бъдем по-конкурентоспособни на външния пазар, ние трябва да стимулираме и високото качество на вътрешното търсене.
Ето защо трябва да се справим с банковия проблем и системата за предоставяне на кредити за икономиката, за да насочим европейските спестявания към дългосрочни инвестиции. Трябва да си осигурим инструменти, като например еврооблигациите, данъка върху финансовите сделки и достоен бюджет, за да реализираме големи публични инвестиции на европейско равнище, което може да даде начален старт за частните инвестиции. И накрая, трябва да започнем да възприемаме европейския социален модел като ресурс, а не като бреме.
Sharon Bowles
(EN) Г-жо председател, пактът "Евро плюс" може да бъде полезен, но той не трябва да се използва като извинение за слабостите в законодателния пакет. Силната ангажираност към единния пазар е ключ към конкурентоспособността в Европейския съюз и следователно в еврозоната. Ние приветстваме това, но инициативите относно единния пазар остават в рамките на Договора и 27-те държави-членки.
Страхувам се, че липсва гъвкавост в Европейския механизъм за стабилност и той е неустойчив от гледна точка на възстановяването с неговите два и половина до три процента рискова премия. Разбирам необходимостта от дисциплина и превантивни мерки за рисковете, но спасителните механизми не са за печелене на пари, особено когато има личен интерес извън стабилността в еврозоната, като например няколкото банки на държави-членки, които се подпомагат от ирландските данъкоплатци, както беше споменато.
Ние не сме преодолели банковата криза, нито ще го направим, ако сме малодушни. Германия дори не е рекапитализирала собствените си банки, нито е признала обезценените активи, а разчита и на отсрочката, дадена от останалите държави в Европейския съюз и в света, за да позволи непреки дялови участия като капитал от първи ред, в противен случай стрес тестовете ще се провалят.
Така че, г-н председател на Комисията, г-н председател на Съвета, нека имаме визия, да проявим скромност, да си дадем честна самооценка; най-малкото, което вие можете да направите, е да приемате рисковите премии като обезпечения и да възстановите статута им, когато рискът отмине. Малодушието няма да спаси еврото и пазарите знаят това.
Gerald Häfner
(DE) Г-жо председател, госпожи и господа, в действителност не е в прерогативите на политиците да използват парите на данъкоплатците за спасяването на банките или пък да осигуряват на държавите изкуствено акумулирана ликвидност. Истинската функция на политиката е да създаде правна рамка, която да гарантира, че това няма да се случи. Вие сега трябва да направите грешната стъпка, защото десетилетия наред не успяхте да направите правилната. Сега възнамерявате да стигнете до корена на проблема, което ние приветстваме. Въпреки това, доколкото може да се предвиди, вие вероятно отново вървите в грешна посока, използвайки неадекватно и в грешната рамка ресурсите, защото се опитвате да решите проблема извън рамките на Договорите.
За щастие ние успяхме да вградим част от методите на работа в обхвата на общностния метод, но въпреки това все още липсва класически тип политика "отгоре надолу". В тази област повече, отколкото във всички други, е необходимо всеки тип политика да бъде демократично обсъждана, легитимирана и проверена. Вие използвате грешни инструменти, защото вземате парите от данъкоплатците, за да подпомагате банките и онези, които спекулират с банките и с други финансови продукти. Вие все още не успявате да предприемете адекватни стъпки за справяне с онези, които се облагодетелстват от тази ситуация от дълго време насам. Това означава, че продължавате да насърчавате дисбаланса в европейското общество, което намалява одобрението за тази политика, а не го укрепва. С тези действия вие увеличавате тежестта за държавната хазна и бюджетите, от една страна, и защитавате частните активи, от друга. Това с нищо не подпомага решаването на действителните проблеми, а просто лекува някои от симптомите.
Peter van Dalen
(NL) Г-жо председател, в продължение на години много държави-членки следваха бюджетна политика, която изглеждаше твърде добра, за да е истина. Растящите дългове не бяха разглеждани като проблем, тъй като се считаше, че икономическият растеж ще ги стопи, както слънцето топи леда.
Много частни лица се чувстваха по същия начин. Те купуваха скъпи къщи, далеч над възможностите си. Предполагаше се, че растящата стойност на тези имоти ще ги спаси, но този картонен замък се срути. Дълговата криза се преодолява посредством нови дългове. Европейската централна банка е изхарчила милиарди евро за закупуване на държавни облигации, емитирани от Португалия, Ирландия и Гърция. Икономиките на тези страни сега трябва да понесат удара и системно, години наред, да поддържат висок растеж, за да се измъкнат от положението. Г-жо председател, така няма да успеем. Растежът на тези икономики се свива тревожно. Това води директно към колапс.
Ето защо е време за стратегия за кризата 2.0. Ние трябва да позволим на банкрутиралите страни да се върнат към предишните си валути и да предприемат енергична девалвация и частично отписване на дълговете си. След което това положение би могло да се преразгледа след една или десет години.
Ilda Figueiredo
(PT) Г-жо председател, невероятно е, но и показателно за пътя, следван от Европейския съюз, че основните оратори за Съвета и Комисията игнорират тежката социална криза, която изпитват редица държави от Европейския съюз, по-конкретно в еврозоната. Къде са отговорите за близо 100-те милиона души, живеещи в бедност в Европейския съюз, включително повече от 20 милиона работници с ниски заплати и несигурни работни места, което е източникът на скандално високите печалби на едрия бизнес и финансите? Къде са отговорите за близо 25-те милиона безработни, повечето от които са жени и млади хора и които са лишени от достойно настояще и възможността за изграждане на бъдеще, което би могло да гарантира развитието на нашите страни?
За пореден път единствената загриженост, проявена в решенията на Съвета, е защитата на интересите на едрия бизнес и финансите с по-голяма централизация на политическата власт, с цел да се улесни по-голямата концентрация и натрупването на икономическа мощ. Всичко това се прави с цел в името на кризата да се поставят под съмнение социалните и трудовите права, да се увеличи експлоатацията на онези, които се трудят, и да се засили зависимостта на страните с по-крехки икономики, като например Португалия.
John Bufton
(EN) Г-жо председател, Съветът счита, че централизираното регулиране на националните бюджетни стратегии е от съществено значение за подпомагане на икономическото възстановяване - по-специално предложението за многогодишните планове за консолидация, чиято цел са дефицитите, приходите и разходите и които следва да бъдат достигнати в рамките на предвидените срокове със съответните санкции, ако задълженията не бъдат изпълнени.
Дефицитът на Обединеното кралство е до голяма степен структурен и трябва да бъде разглеждан от вътрешна гледна точка. Аз съм категорично против всякаква намеса от страна на Брюксел във вътрешните работи на моята държава, имайки предвид кашата, забъркана в Гърция и Ирландия, които вероятно ще имат нужда от допълнителни спасителни планове. Португалия ще се превърне по-скоро в Бразилия, имайки предвид нежеланието на Лисабон да стане икономически протекторат с мерките за строги икономии, които задушават растежа.
Съветът заявява, че консолидацията трябва първоначално да бъде приложена в държавите-членки с големи дефицити. Какво ще спре миграцията на гражданите към по-силните икономики в Съюза съгласно законите за самото създаване на Европейския съюз?
Съветът предлага намаляване на регулаторното бреме. Дали това включва законодателството, на което Европа е архитект в продължение на десетилетия, като например Директивата за работното време, както и по-дългия платен отпуск по майчинство?
За икономическото благосъстояние жизненоважни са децентрализираните и не толкова задушени пазари, а не санкциониращите регулаторни мерки.
Andreas Mölzer
(DE) Г-жо председател, както знаем, на заседанието на Европейския съвет бяха обсъдени три взривоопасни въпроса и решенията на Европейския съюз по тях могат да се определят по мое мнение като непоправими и откъснати от реалността.
От една страна, 700-те милиарда евро от спасителния пакет скоро ще бъдат похарчени и могат да доведат до пълен крах държавите от ЕС с най-голям нетен принос в пакета. Вместо да признае провала на механизма за стабилност в интерес на ефективното управление на кризата, Европейският съюз просто мултиплицира риска за всички.
От друга страна, спорен е въпросът, дали опозицията, формирана от бивши министри на Кадафи, наистина се интересува от демокрация. Аз съм много разстроен от факта, че военен командир на либийските бунтовници е бил идентифициран като дългогодишен агент на ЦРУ.
В заключение, стрес тестовете на ядрените централи, които следва да бъдат извършени на доброволни начала без последствия, са още едно доказателство за това, колко далеч е Брюксел от реалността. От друга страна, Комисията наистина изпусна момента, като възобнови действието на двадесетгодишен регламент, без да коригира ограниченията за радиоактивно замърсяване на хранителните продукти.
Alain Lamassoure
(FR) Г-жо председател, г-н председател на Европейския съвет, г-н председател на Комисията, резултатите от Европейския съвет са впечатляващи. Добре! Трябва обаче да разберем, че това ще предизвика нов сериозен проблем, а именно политическо приемане на така взетите решения на две нива.
Първото ниво е между самите държави-членки. От самото начало на пакта "Евро плюс" той се основаваше на чисто междуправителствен консенсус по инициативата на най-големите държави-членки. Ако става дума за единичен случай, добре. В продължение на няколко последователни години обаче ние продължаваме по същата политическа линия и поемаме риска от засилване на напрежението между отделните държави. Вече освиркаха германския канцлер по улиците на Атина и Дъблин. Ето защо междуправителственият подход постепенно трябва да се трансформира в един наистина европейски подход, не само заради ЕС, а за Европа като цяло. Това е смисълът на измененията, приети от Парламента, и следва да благодарим на г-н Юнкер и да го поздравим, както и Вас, г-н Ван Ромпьой, че ги приехте.
Второто ниво е приемането им по преценка на обществото във всяка държава-членка. Как ще се почувстват опозиционните партии в страните ни, ако бъдат обвързани с политически директиви, за които никой не се е съветвал с тях? Вижте какво се случи на изборите в Ирландия. Вижте какво става сега на предизборния дебат в Португалия. Единственият начин, по който тези препоръки могат да придобият политическа легитимност, е да гарантираме, че националните парламенти са причастни още от самото начало и през целия европейски семестър, а все още в заключенията Съветът само ги споменава между другото, така както споменава регионите, социалните партньори и неправителствените организации. Много неща са застрашени. Взетите решения означават, че сега трябва да търсим нови измерения на европейската демокрация.
(Ръкопляскания)
Udo Bullmann
(DE) Г-жо председател, Съветът и Комисията са напълно прави, като ни предлагат да консолидираме публичните бюджети. Но ако погледнем по какъв начин става това и как ще продължи в бъдеще, става ясно, че потърпевши са не тези, които трябва. Затварят се училища, учители остават без работа, учени се оказват на улицата, а публичните инвестиции са съкратени или спрени.
Искам да попитам г-н Ван Ромпьой и г-н Барозу: това ли имате предвид? Разбира се, вие ще кажете, че нямата това предвид и че съкращенията трябва да се правят другаде. Въпросът ми е: Къде да бъдат направени съкращенията? Основният ми въпрос е следният: Ако смятате, че съкращенията трябва да се правят другаде, тогава защо представеният пакет с шест предложения не прави разлика дали една държава купува танкове или оръжие, за да води война, дали инвестира в болната национална икономика или в бъдещето? Дали инвестира в съвременна система за енергоснабдяване и в образованието и обучението на децата? Веднъж Романо Проди много добре каза, че тези предложения са глупави. Думите му все още са верни, защото не може да се направи разликата между добри и лоши инвестиции. Единственият ни избор е да подобрим предложенията, защото ако са налице подобни неща, Европа не може да бъде управлявана разумно.
Последният ми въпрос е: Откъде ще дойдат приходите, за да можем да излезем от кризата? В края на краищата не можем да търсим изход от ситуацията само за нас. Г-н Барозу, чакаме предложението Ви за данък върху финансовите сделки в Европа, нещо, което Парламентът подкрепи с голямо мнозинство. Дайте шанс на Европа, не ни губете повече времето с празни приказки.
Wolf Klinz
(DE) Г-жо председател, г-н Барозу, г-н Ван Ромпьой, като ви слуша внимателно, човек остава с впечатлението, че всичко е наред: еврото е защитено, имаме нов Пакт за стабилност и растеж, имаме Европейски механизъм за стабилност, имаме пакт "Евро плюс".
Казвам съвсем ясно: "Макар че чух посланието, не съм сигурен, че то е вярно". Не бива да забравяме откъде тръгнахме към всички тези обсъждания и мерки, а именно от увеличаващите се задължения на някои държави от еврозоната, от загубата на конкурентоспособност, от икономическите деформации, от нарастващия вследствие на това дефицит по текущата сметка, който трябва да бъде покрит.
Вече е ясно, че много държави-членки дори при най-голямо желание няма да могат да отговорят на условията на новия Пакт за стабилност и растеж. Европейският механизъм за стабилност няма да помогне за преодоляването на икономическите изкривявания, защото никой не смяташе сериозно, че една държава от еврозоната може да изпадне в неплатежоспособност и защото перспективата за финансова помощ от Европейския механизъм за стабилност ще доведе до допълнителна разпуснатост.
На практика така наречените по-строги регламенти ще се окажат доста несериозни. Принудата да се приемат резолюции с единодушие води до политически сделки, добре познати ни от миналото. Накрая, пактът за еврото е прекалено уклончив, за да накара бедните държави да провеждат широки реални икономически реформи.
Ето защо като цяло се опасявам, че няма да успеем да отстраним основната причина за проблема. Ще имаме постоянен овърдрафт, чиито кредитни параметри ще трябва да се увеличават на редовни интервали. Това ще се окаже бъчва без дъно и гражданите, които ще трябва да плащат сметките, отново ще се окажат измамени. В резултат общественото доверие в Европа ще намалее още повече.
Derk Jan Eppink
(NL) Г-жо председател, имам един личен въпрос към г-н Ван Ромпьой. Войната в Либия продължава. Видяхме, че са установени топли отношения между либийския и европейските лидери, които се държаха като най-добри приятели на детска площадка.
Миналия път показах на всички няколко снимки, в това число и на Вас, г-н Ромпьой. Считам, че сте почтен, честен човек дори в политиката. Верен сте на принципите си. Ето защо се отказах от снимките. Стотици хора бяха убити в Локърби, много от тях европейци, след което европейски лидери се срещат с този убиец. Ето защо, когато Ви видях, останах разочарован. Може би точно защото и Вие бяхте там, между министър-председатели, президенти и други подбрани лица. Искам обаче да Ви посъветвам да стоите здраво стъпил на земята.
Европа трябва да бъде на страната на свободата. Същността на този проект е свободата - нещо, което Вие и г-н Барозу, който също беше много приятелски настроен към г-н Кадафи, пренебрегнахте и това остави у мен чувство на разочарование.
Gunnar Hökmark
(EN) Г-жо председател, досега се занимавахме с кризата, но сега трябва да се заемем с основните проблеми, които причиниха кризата, а именно големите дефицити и слабите публични финанси.
Ето защо реформата на Пакта за стабилност и растеж е от изключителна важност, не само за да се постигнат целите и задачите, но и за степента на доверие в икономиките на Европа. Трябва да се борим и с проблеми като недостатъчната конкурентоспособност и липса на икономически растеж. Това е основната задача, с която трябва да се справим, за да победим бедността и да създадем работни места, както и за да осигурим просперитет.
Разбира се, основна отговорност в този случай имат държавите-членки - да преструктурират бюджета, като дадат приоритет на социалното осигуряване и инвестициите в икономически растеж, и в същото време да намалят дефицита. Те трябва да реформират пазарите, включително и пазарите на труда, и да предоставят възможности за малките и средните предприятия.
Ето това трябва да направят държавите-членки, както и много други неща, но нека също така посочим какво трябва да направи и Европейският съюз. Трябва да сме готови да преструктурираме бюджета на Европейския съюз така, както изискваме това от държавите-членки и да гарантираме, че даваме приоритет на растежа и инвестициите, на изследванията и науката и на отворените пазари.
Трябва също така да гарантираме, че реформираме европейския пазар. Седемдесет процента от европейската икономика е в сектора на услугите, но в това отношение Директивата на услугите е доста ограничена. Бъдещето на европейската икономика е в сектора на услугите и в икономиката, основана на знанието. Настоятелно изискваме Комисията да представи предложения, които да направят вътрешния пазар приложим към цялата икономика на знанието. Това е основен въпрос за превръщането на Европа във водеща световна икономика, основана на знанието.
Pervenche Berès
(FR) Г-жо председател, г-н Ван Ромпьой, г-н Барозу, кое е най-силното оръжие на Европейския съюз след кризата, когато става въпрос за глобалната конкуренция? Вие сами го определихте: стратегията "Европа 2020".
Но когато видя какво правите по отношение на икономическото управление, оставам с впечатлението, че е налице пълно противоречие. Наистина, ако човек се вгледа в Пакта за стабилност и икономическо управление, се вижда, че от стратегия за координиране се преминава към стратегия за надзор, в резултат на което Вашингтонският консенсус става Брюкселски консенсус. Когато говорите за структурни реформи, имате предвид намаляване на заплатите и увеличаване на пенсионната възраст.
Ще ви кажа кои са истинските структурни реформи, от които се нуждаем. Нуждаем се от публични инвестиции, преди всичко в сферата на образованието. Знаете ли, че през целия период на Лисабонската стратегия половината от държавите-членки са намалили бюджета си за образование? Наказахте ли ги за това? Разбирате ли, че Европейският съюз никога няма да изпълни стратегията "Европа 2020", ако не инвестираме в бъдещето, ако при анализа на публичните разходи в държавите-членки единствените разходи, които разглеждате по различен начин, като отчитате качествените аспекти, са свързани с пенсионните реформи в държавите-членки, докато, от друга страна, не обръщате внимание на тези, които са склонни да полагат усилия в сферата на образованието?
Като гледам какво става днес в Ирландия, едно нещо ме шокира. Всеки ден решавате да спасявате банки; в същото време ирландците затъват. Това не е Европейският съюз, който искаме. Предпочитам да спасяваме ирландците, а не техните банки. Нещо повече, с цел да спасите банките измислихте "стрес тестовете". Оставам с впечатлението, че всеки път, когато се сблъскваме с проблем, започваме стрес тестове. Това са новите консултативни органи. Има стрес тест за ядрената енергетика, стрес тест за банките; един ден може би ще има и стрес тест за Комисията. Може би ще предложим такъв. Лично аз обаче предпочитам Комисията да поеме инициативата и да бъде на мястото си.
Като гледам днес становището на Европейската централна банка, имам чувството, че тя е по-загрижена за това, което не е включено в задълженията й, а именно нивото на заплатите, отколкото за жизнеспособността на банковата ни система и ефективността й в осъществяването на необходимите публични инвестиции. Парламентът внесе предложения за данъчното облагане на финансовите сделки и за еврооблигациите, но вие отказвате да ги разгледате.
Г-н Ван Ромпьой, г-н Барозу, време е да се вслушате в предложенията на Парламента, за да се гарантира, че приетата от самите вас стратегия ще бъде успешна.
Lena Ek
(SV) Г-жо председател, на последното си заседание Съветът обсъди и въпроса за безопасността на атомните електроцентрали и на европейските реактори. Тази тема в момента е предмет на преговори в Парламента. В четвъртък ще гласуваме резолюция по този въпрос.
Според мен повечето европейски граждани смятат, че що се отнася до ядрената енергетика, стрес тестовете, които се правят от десетилетия, са нещо нормално като част от мерките за безопасност. Но това не е така. Предложението, прието от Съвета в неговите заключения, е много слабо. Трябва да тестваме не само технологията и географското положение, но също културата на безопасност и много други рискове. Трябва да гарантираме, че е налице откритост и прозрачност. В тази област е напълно недопустимо правителствата и националните органи сами да се проверяват. Необходими са независими проверки, фактите трябва да бъдат обществено достояние и напълно прозрачни под контрола на Комисията. Това е единственият начин към тази технология да има доверие и в бъдеще. Също така трябва да преразгледаме институционалната структура, която е от създаването на Европейския съюз. Трябва да я осъвременим. Необходими са ни европейски стандарти за безопасност в рамките на системата. И накрая, трябва да се погрижим Съветът също да излезе с предложения за енергийна ефективност, алтернативни източници на енергия, както и с график за тях.
Vicky Ford
(EN) Г-жо председател, най-важното заключение от заседанието на Съвета не се открояваше в заглавията на вестниците. Беше казано, че единният пазар ще има основна роля за растежа.
Това само приказки ли са? Относно икономическото управление, вече виждам как някои колеги искат да смекчат Пакта за стабилност, а когато става въпрос за подкрепа на предприятията, нещата не са по-различни.
Членовете на ЕП се тълпят да подписват акции за велосипедисти и за хуманното отношение към конете, но когато дойде ред да се подкрепи намаляването на бюрокрацията за малките предприятия, само една трета от нас направи това и имаше само един подпис от лейбъристите на Обединеното кралство. Комисията обещава да създаде повече възможности за използване на рисков капитал, което е похвално, но почти смехотворно, като се има предвид, че миналата година тя пропиля всичко, опитвайки се да влияе на пазара.
Време е да предприемем действия. Девет държавни ръководители подписаха писмо относно конкретни действия за предприятията, търговията, иновациите и инвестициите. Призовават ни да изберем растежа. Напълно ги подкрепям.
Jaime Mayor Oreja
(ES) Г-жо председател, Европейският съвет прие редица мерки, свързани с управлението, бюджетната ефективност, конкурентоспособността и така нататък, и трябва да кажа, че всички са правилни.
Шестнадесет от точките в заключенията на Европейския съвет до голяма степен се дължат на работата на председателя Ван Ромпьой, както и на председателя Барозу, за което ги поздравявам, защото наистина оценявам това - мнозина от нас го оценяват - което са направили като ръководители на институциите.
Проблемът обаче е, че преминаваме не само през финансова криза, преживяваме и криза на доверието, както и политическа криза в Европа и в европейските страни. Проблемът не е просто в оценяването на действителното икономическо и техническо съдържание на Европейския съвет. По време на срещите на Европейския съвет се провеждат европейски, национални и регионални избори и всички те потвърждават опасенията ни. Заемат се крайни позиции. Някои от тези позиции в момента са националистически. Следователно трябва много добре да разберете, че въпросът не е да се изправим срещу кризата, а да се изправим срещу политическите и социалните последици от нея.
Не става дума просто за време, в което е налице криза север-юг в Европейския съюз, както съвсем правилно се изрази една колега. Новото време е различно и характерна негова особеност е, че кризите се натрупват, разпространяват се и не се решават. Появяват се неочаквано - както вътре, така и извън ЕС. Освен това за новото време по принцип са необходими нови начини на мислене както от страна на отделните лица, така и на институционално ниво, и това е главното политическо предизвикателство, пред което сме изправени.
Всяка промяна в начина на мислене започва от отделния човек. Преди всичко, ако говорим за член на този Парламент, той трябва да каже по какъв начин Парламентът трябва да се промени, за да се справи с новото време. Същото важи и за членовете на Комисията и на Съвета; всеки един от нас трябва да може да се изправи пред този проблем.
Във всеки случай най-важното е да не се отклонявате от пътя, защото сте тръгнали в правилната посока.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Г-жо председател, г-н действащ председател на Съвета, г-н член на Комисията, госпожи и господа, това е първата криза, която засяга еврозоната, и когато тя възникна, стана ясно, че Европейският съюз не е подготвен да се справи с нея.
Имаше грешки в самия проект, като например липсата на планиране по отношение на финансовата помощ за страните от еврозоната, неефикасност при изпълнението на ангажиментите в областта на публичните финанси и конкурентоспособността, повишени макроикономически дисбаланси и различия в рамките на еврозоната.
Видяхме, че предприетите до този момент стъпки за европейски глас в областта на външната политика и сигурността не бяха подкрепени в областта на икономиката, въпреки изискванията на глобализацията. Икономическият ни потенциал не може да доведе до икономическо лидерство на световно ниво и дисбалансът между опората на единната валута и междуправителствените икономически опори стана още по-очевиден.
Ако искаме да дадем адекватен отговор, трябва да постигнем напредък в интеграцията. Няма национален път за излизане от кризата, освен ако някои хора не живеят в друг век. Ето защо на 24 и 25 март Европейският съвет предприе важни, даже изключително важни стъпки в правилната посока. Изпълнението на европейския семестър, приемането на постоянен механизъм за стабилност паралелно с ангажиментите, поети пред Парламента, в това число законодателния пакет, който ще трябва да бъде обмислен от Парламента - всичко това са стъпки в правилната посока. Без съмнение пактът "Евро Плюс" е стъпка напред, но предстои да бъде направено още много. Кризата не е отминала, има 23 милиона безработни; на хоризонта все още има тъмни облаци, предстоят ни големи предизвикателства.
Нуждаем се от триизмерен пакт с гражданите на Европа, защото политиките на икономии имат някакви граници. Трябва да насърчаваме политика на растеж и заетост чрез инвестиции с цел да преразгледаме икономическия модел и да изпълним целите на стратегията "Европа 2020".
Една политика на фискална и финансова устойчивост изисква европейска рамка колкото в областта на държавния дълг, толкова и в рекапитализацията на финансовите органи. Имаме нужда от истински европейски социален пакт, който да доведе до по-добра производителност, със социални стандарти, до напредък в данъчното облагане и до жизнен стандарт на нивото на съвременните изисквания.
Ivo Strejček
- (CS) Г-жо председател, това, което се случи на заседанието на Европейския съвет на 24 и 25 март 2011 г., и съдържанието на приетия текст е равносилно на едно задкулисно поощряване на фискалното единство. Историята на създаването на единната валута - еврото, и периодът на съществуването й разкриват непознаване на икономическите закони, нарушени правила, лъжи за размера на дефицита на публичните финанси и измами в националната статистика. Пактът за стабилност и растеж беше приет като последен шанс в борбата с общоизвестните правонарушители, но самият той беше нарушаван от всички в продължение на години. Чудя се как при пакта "Евро плюс" може да бъде по друг начин, като се имат предвид различията между националните икономики, различните нива на инфлация и различните нива на безработица? Смятам, че предложението за хармонизиране на основата на корпоративния данък е особено неподходящо.
Paulo Rangel
(PT) Г-жо председател, г-н председател на Съвета, г-н председател на Комисията, естествено първо искам да ви поздравя за резултатите от заседанието на Съвета на 24 и 25 март, по-специално за европейския семестър и най-вече за институциализацията на Европейския механизъм за стабилност и за пакта "Евро плюс", който беше договорен на 11 март на срещата на високо равнище на лидерите от еврозоната.
Считам, че това са много положителни резултати за Европа и е просто жалко, че процесът не приключи окончателно на 24 и 25 март. Считам, че ако бяхме дали този сигнал, ако държавите-членки бяха дали този сигнал на Съвета, завършвайки изцяло пакета за икономически реформи, днес щяхме да бъдем в по-добра позиция за следващите 3-4 месеца и щяхме частично да смекчим последиците от кризата, които сега преживяваме в моята страна, Португалия, и за които искам да кажа нещо. Португалската социалдемократическа партия (PSD), която е напълно интегрирана в групата на Европейската народна партия (Християндемократи), безусловно и изцяло е готова да изпълни всички изисквания и задължения, за да бъде част от Европа. Ето с това се занимаваме дори и в този момент, когато има трудности по отношение на краткосрочното финансиране. Обратно на това, което направи правителството на Португалската социалистическа партия, PSD демонстрира пълната си готовност да даде на Европа необходимите гаранции в контекста на кризата. Затова, без да занимавам Европейския парламент с нашите вътрешнополитически проблеми, искам да кажа за ангажимента на PSD и да дам пълни гаранции за строгия график, към който страната ще трябва да се придържа след изборите на 5 юни.
Edit Herczog
(HU) Г-жо председател, г-н председател на Комисията, г-н председател на Европейския съвет, споразумението, постигнато на европейската среща на високо равнище, беше първият голям политически успех на сегашното унгарско председателство. Преди всичко това е консервативен успех. Изпълнението му зависи от единството. Поради тази причина е жалко и липсва обяснение защо четири държави с консервативни правителства не приеха пакта "Евро плюс". За съжаление, подобно поведение е непочтено - препоръчваме на други нещо, което ние като председателство не смятаме за приемливо за себе си. Който стои настрана, няма да получи нищо. Страна, целта на която е не да върви напред с помощта на знанието и конкурентоспособността, а ниските заплати и спечелването на данъчната конкуренция, ще бъде в задния двор на Европейския съюз дори в средносрочен план. Като споменах данъчната конкуренция, господа председатели на Комисията и на Съвета, как си обяснявате факта, че Съветът не обсъди въпроса за данъчните убежища? Или смятате, че това не е проблем за европейските граждани? Грешите! Очакваме много повече от Съвета и от Комисията.
Позволете ми да кажа нещо и за природното бедствие в Япония и последвалата катастрофа в промишлеността. Дванадесет хиляди души загинаха, седемнадесет хиляди изчезнаха, стотици хиляди останаха без дом, милиони са без работа. Европейският съюз, който смята солидарността за свой актив, трябва да помогне. Бедствието разтърси световната енергетика и пазарите на суровини. То ще определя политическата и икономическата обстановка за дълго време. Наложително е да подобрим ядрената безопасност в света. Наложително е да увеличим инвестициите в научноизследователската дейност и да утвърдим многообразието в европейската енергийна политика. Господа председатели на Комисията и на Съвета, тези цели вече са формулирани в целите на стратегията "Европа 2020". Работата на Съвета и на Комисията е да проправят пътя към тях и да осигурят необходимите ресурси. Желаем ви успех.
Anni Podimata
(EL) Г-жо председател, не искам да подценявам значението на последните решения, приети от Европейския съвет, но като цяло европейските решения през последната година бяха твърде малко и твърде закъснели. Не че не бяха направени важни стъпки напред; но ние не можем да използваме миналото и това, което сме направили по-рано, за да стабилизираме и укрепим еврозоната, и днес то да ни служи като отправна точка; отправната ни точка трябва да бъде колко ефективно се справяме с кризата. За съжаление, когато става въпрос за пазарите, ние не сме ефективни - просто погледнете колко се е повишила стойността на кредитите през последните няколко дни за страните в региона, особено в Португалия. За съжаление, не сме ефективни и убедителни и когато става дума за европейското общество, което все повече разбира, че Европа е част от проблема, а не част от решението.
Европейският парламент в две неотдавнашни резолюции, както и известни личности в целия политически спектър посочиха, че ако искаме ефективен и глобален отговор на кризата с дълга, трябва сериозно да обмислим възможността за система за издаване на еврооблигации. В същото време мнозинството в Европейския съвет ни казва, че това не може да стане, защото в условията на криза то ще създаде морален риск за страните със стабилни финансови системи. Докато говорят за моралния риск с цел да попречат на еврооблигациите, те създават морален риск за сметка на страните с финансови затруднения, като официално и без колебание внасят механизма за контролиран фалит и участието на частни лица в разпределението на разходите. По такъв начин те увековечават кризата, като запазват стойността на кредитите ненужно висока.
Ако наистина искаме да включим частни лица и справедливо разпределение на разходите, следва сериозно да разгледаме въпроса за данък върху финансовите транзакции като приоритетен, така че част от приходите да могат да бъдат използвани за финансирането на постоянния механизъм.
Андрей Ковачев
Г-жо председател, уважаеми г-н Барозу, уважаеми г-н Ромпьой, кризата в която се намираме в момента, потвърждава нуждата от визионери в Европа не само сред хората, които взимат решения, но и сред гражданите.
Тъжно е, но е истина. Загубихме много време и пропуснахме много възможности през годините на растеж. Създаването на единната валута е безспорен успех. Той, обаче, изглежда като една красива къща със счупен покрив. Нанесохме се през сухия период, а сега е дъждовно, вали в Еврозоната, вали висок дефицит и задлъжнялост, ниско кредитно доверие.
Пактът Европлюс и решенията на Съвета са стъпка в правилната посока. Икономическият семестър е мярка, която ще направи икономиките и бюджетите ни по-координирани и по-устойчиви във финансови кризи.
Радвам се и е правилно решението на 60 страни извън Еврозоната, включително и моята страна България, да се присъединят към пакта, за да могат активно да участват в процеса на взимане на решения по икономическите политики и да не позволи Европа да се разделя от различни стандарти и принципи.
Сигурен съм, че рано или късно европейските икономически политики трябва да се основават на общностния метод, а не на междуправителствения, както е сега, и не е може би далече денят, когато ще има нова междуправителствена конференция или защо не конвент по въпросите на икономическото и политическото управление на Европа.
Приветствам заключението на Съвета по въпросите, свързани с Либия. Европейският съюз трябва да се ангажира активно при изграждането на демокрацията след края на конфликта и да помогне на либийския народ да изгради правова държава и гражданско общество. Това ще бъде разбира се сигнал и за останалите държави в региона, че Европа стои зад легитимните искания на гражданите.
Европа също трябва да извлече своите поуки от кризата в Либия и в целия арабски свят. Какво можем ние още да направим за нашите съседи, за нашите близки съседи на юг? Дали можем да използваме нашия опит от Източното партньорство в Средиземноморието?
И накрая, г-н Ромпьой и г-н Барозу, Европа има нужда от оперативни сили за бързо реагиране, които да могат да изпълняват мисии под флага на Европейския съюз. За целта е необходимо повече способности и повече интеграция в областта на сигурността и отбраната, разбира се без да дублираме или да заменяме НАТО.
Frédéric Daerden
(FR) Г-жо председател, г-н Ван Ромпьой, в заключенията ви има едно нещо, с което всички сме съгласни: строго управление. Никой не може да бъде против това. Строгост обаче не означава нулев дефицит или твърде строги икономически мерки, а по-скоро интелигентно разходване.
От само себе си се разбира, че необходимата конкурентоспособност на Съюза следва да се подобри, но намаляването на заплатите и социалните разходи не следва да бъде единствената променлива величина. Конкурентоспособност се придобива посредством инвестиране в квалификация, научни изследвания, високи постижения и основна инфраструктура.
Всички сме съгласни, че Съюзът и еврото са на кръстопът. Трябва да избираме между два модела - модел, при който всяка страна се върти около себе си и сравнява конкурентоспособността си със съседната държава-членка, мисли за рейтинга си на финансовите пазари и за възможно най-ниската вноска, която може да направи в европейския бюджет, и модел, основан на солидарността - единственият приемлив модел, при който социалните стандарти са високи, в частност чрез придържане към социален диалог и съгласие, чрез социален минимум навсякъде в ЕС и механизми за индексиране на заплатите, които са защитени, модел, при който солидарността между поколенията е гарантирана с пенсионна система, осигуряваща достатъчно средства за достоен живот, както наскоро заяви Парламентът.
Държавите-членки следва да са свободни от натиска на финансовите пазари, благодарение на засилената роля на Европейската централна банка. Следва да имаме по-добре регулирани агенции за кредитен рейтинг, модел, основан на солидарността, който гарантира истинско социално и териториално сближаване в Европа, изключително чрез увеличаване на европейския бюджет с основна реформа на собствените му ресурси и най-сетне с въвеждането на данък върху финансовите транзакции.
Заключенията ви се основават на ясна теория, според която рецесията се дължи на дълга и дефицита, но истинската причина е безотговорността на участниците на финансовия пазар. Без промяна в разбиранията на Съвета ние няма да излезем от рецесията, нито пък ще възвърнем доверието на гражданите. Сега има недостиг на демократичност и ако Съветът и Комисията продължават да правят предложения, без да отчитат мнението на Парламента, гражданите още повече ще отхвърлят проекта ни.
Marianne Thyssen
(NL) Г-жо председател, миналата година станахме свидетели на много упорита работа, бяха направени редица реформи, за да се гарантира, че в бъдеще Европейският съюз може да остане едно добро за живеене и работа място. Ето защо се радвам да подкрепя хубавите думи на моите колеги по отношение на председателството на Европейския съвет.
След всичко казано от други членове на ЕП, искам да обърна внимание на три неща. Първото се отнася до разходите за труд като един от факторите в политиката на конкуренцията. По време на финансовата криза често чувах председателят на Комисията и председателят на Европейския съвет да говорят с възторг за автоматичните стабилизатори. Вместо резки подеми и спадове те ще ни гарантират една по-стабилна икономика с по-малко загуба на работни места, което се вписва идеално в социалната пазарна икономика, към която се стремим. Някои обаче се страхуват, че едно твърде голямо внимание към фактора "разходи за труд" в пакта "Евро плюс" може твърде много да ограничи свободата на действие на въпросните автоматични стабилизатори. Въпросът ми, г-н Ван Ромпьой, е какво мислите по този въпрос.
Имам още едно резерва по отношение на фактора "разходи за труд". За пореден път чувам от синдикатите, че при решаването на въпроса за размера на работната заплата автономността на държавите-членки и социалните им партньори е нарушена и че може би се стремим към явно нарушаване на изискванията относно компетентностите според Договора. Въпросът ми е дали наистина рискуваме или този страх е неоснователен. Искам да чуя и Вашето мнение, г-н Ван Ромпьой, тъй като, ако този двоен страх е неоснователен, наистина трябва да го прогоним.
Накрая, имам един въпрос във връзка с общата рамка за изчисляване на данъчната основа на дружествата. В заключенията на пролетната среща на високо равнище прочетох само едно изречение - наистина само едно - по този въпрос, и то без абсолютно никакъв ангажимент от страна на Европейския съвет. Мога ли да си направя извода, че все още няма изглед да бъде постигнат консенсус за въвеждането на общата рамка за изчисляване на данъчната основа на дружествата и че можем само да си мечтаем за засилено сътрудничество в това отношение? Благодаря Ви предварително за отговора.
Kriton Arsenis
(EL) Г-жо председател, г-жа Podimata говори за финансовите аспекти. Аз ще коментирам един друг много важен въпрос: въпросът за ядрената енергетика. На какво ни научи Япония? На две неща: първо, че никой никога не може да бъде достатъчно подготвен за природните бедствия или за няколко природни бедствия; и второ, че ядрената енергетика никога не е напълно безопасна.
Какво правим ние? Обвиняваме Япония в небрежност. Казваме, че не ядрената енергетика е опасна, а Япония. Казваме, че ще направим собствени проверки на ядрени електроцентрали, така че да видим кои не са безопасни и кои са и тогава да ги развиваме. Това означава, че не сме научили нищо от Япония. Не сме подготвени като Япония за бедствия; едва ли дори имаме политика за гражданска защита при трансгранични проблеми, като например ядрена авария.
Сега трябва да спрем призивите за изграждане на нови ядрени електроцентрали. Не трябва да инвестираме в развитието на ядрената енергетика, а в развитието на ефективността на фотоволтаични и други възобновяеми енергийни източници. Въздействието на ядрената енергия е трансгранично и Европейският съюз е отговорен за това, поради което, г-н Барозу и г-н Ван Ромпьой, ще поемете много сериозна отговорност, ако не вземете предпазни мерки срещу друг инцидент.
Jacek Saryusz-Wolski
(EN) Г-жо председател, искам да се спра на три въпроса. Първо, мисля, че на срещата на високо равнище на Съвета бяха постигнати много важни и положителни резултати, като се има предвид трудността на ситуацията и обстановката. Приветствам идеята за всеобхватен пакт "Евро плюс", отворен и за тези, които още не са членове на еврозоната, както каза председателят Ван Ромпьой.
В същото време европейският механизъм за стабилност се превръща в мрежа за безопасност. Можем ли да не отчитаме това и при двата механизма на "Евро плюс"; задължително е да се спазват определени правила на поведение в макроикономическата и макрофинансовата политика, както и в ЕМС. Мрежата за безопасност следва да бъде открита, така че както конвергенцията, така и солидарността, което е ЕМС, да служат за приобщаване, а не за изключване.
Второто нещо, което искам да кажа, се отнася за политиката на съседство. Изглежда ние преразглеждаме тази политика. Стимулът идва от държавите на Юг, но това е важно за цялостната ни политика на съседство. Надявам се, ако се съди по документите от баронеса Аштън и г-н Фюле, че тя в много по-голяма степен ще бъде ориентирана към обществото, че ще бъде по-щедра към него и взискателна към властта и правителствата. Следва да забравим за недалновидните икономически интереси и да ориентираме тази политика към правата на човека и демократичния подход, движейки се от политика на статуквото към политика на прехода. Новият модел обаче, който създаваме, трябва да може да бъде приложим и към източните държави. Следва да се ориентираме в по-голяма степен към правата на човека, демокрацията и обществото, отколкото към органите на властта.
Третият въпрос се отнася за ЕС и НАТО. В Либия имаме нов опит на сътрудничество между ЕС и НАТО, една връзка, която все още не разбираме напълно. Имаме и предишен опит в Афганистан, който не винаги е добър. В същото време тази връзка е важна. Нека се опитаме този път тя да бъде успешна.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Г-жо председател, госпожи и господа, считам, че трябва да поставим ясна разграничителна линия между миналото и бъдещето. Що се отнася до миналото, следва да кажа, че трябва да бъде намерено отделно решение специално за Гърция и Ирландия. Считам, че трябва да позволим загубите да бъдат анулирани с помощта на структурен план, така че тези общества отново да стъпят на краката си. Не е редно да продължаваме да наказваме данъкоплатците във въпросните страни за грешки, които на практика са направени в частния сектор, по-специално от страна на банките. Що се отнася до бъдещето, в крайна сметка трябва да видим каква е нашата цел за Европа. Тази цел е да се осигури стабилен растеж. За да се осигури стабилен растеж обаче, нещо, което беше обсъждано в Съвета, е необходимо да се осигури ниско ниво на държавния дълг.
Какво ще гарантира един нисък или малък държавен дълг? Ще гарантира доверието на финансовите пазари в тези страни, което от своя страна ще гарантира ниски лихвени проценти, така че предприятията в тези страни да могат да се възстановят и да се развиват. Когато предприятията се развиват, ще последват инвестиции. С инвестициите ще дойдат работните места, които са от голямо значение за нас в Европа. Освен това процесът на намаляване на правителствените разходи, така че нивото на дълга да е ниско, не изключва инвестиции.
Няколко членове на ЕП отбелязаха, че инвестициите са от съществено значение, че не можем, както се изразиха, "да се спасим" от тази криза, че трябва да инвестираме. Мога да дам един конкретен пример от моята страна, Латвия, която през последните две години не само предприе значителни мерки за икономии, но през настоящата 2011 г. отдели една трета от националния бюджет за инвестиции в държавния сектор. Следователно това е възможно. В бъдеще трябва да вървим по този път, за да не стигаме дотам, докъдето стигнахме. Благодаря ви за вниманието.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Г-жо председател, Европейският съвет предприе значителни стъпки към създаването на Европейски механизъм за стабилност, като прие решение да промени Договора за функционирането на Европейския съюз.
Бъдещият механизъм ще гарантира стабилен, последователен отговор на всички ситуации, в които еврозоната е дестабилизирана. Чудесно е, че имаме подобен механизъм. За предпочитане е обаче да не се стига до такива ситуации, което означава, че дисциплинарните мерки, установени от разпоредбите за икономическо управление, също следва да се прилагат последователно. Всички държави-членки трябва да помогнат за поддържането на стабилността, независимо от това, дали са част от еврозоната или не. Ето защо създаването на пакта "Евро плюс", към който ще се присъединят и страни извън еврозоната, в това число и Румъния, е нещо много положително.
Изпълнението на европейския семестър ще помогне за координирането на европейската икономическа политика чрез подобряване на конкурентоспособността, намаляване на бюрокрацията, насърчаване на образованието и увеличаване на работната сила. Тези приоритети обаче трябва много бързо да се превърнат в конкретни вътрешни мерки.
Успехът на новите европейски структурни реформи е тясно свързан с укрепването на единния пазар. Съюзът се нуждае от стратегия, която да спомогне за създаването на нови работни места и облекчаване на кризата на пазара на труда в ЕС.
Приветствам намерението на Комисията да представи Акта за единния пазар, който следва да бъде приет до края на 2012 г. За съжаление, в приоритетните мерки, които ще дадат нов импулс на единния пазар и конкурентоспособността, не се споменава нищо за необходимостта от гарантиране на свободното движение на всички работници в Европа, а се акцентира единствено върху свободното движение на услуги.
Simon Busuttil
(MT) Г-жо председател, хората, които бягат от войната в Либия, сега идват в Европа, особено в Лампедуза и Малта. В моята страна хората са загрижени за две неща.
Първо, те не знаят колко души ще дойдат. Това е страх, за който не можем да направим нищо, защото не знаем колко души ще преминат границата. Второ, хората са много загрижени, защото не е ясно дали този път Европа има готовност да им помогне. Това е страх, за който ние можем и трябва да вземем мерки, защото в законодателството ни вече има механизъм за солидарност, в Директива № 55 от 2001 г. Всичко, което трябва да направим, е да го използваме.
Очевидно Комисията не го е използвала по две причини. На първо място, в Съвета на министрите липсва мнозинство. Умолявам г-н председателя Барозу да не посочва това като причина. Комисията следва да покаже политически ръководни качества и да поеме политическата инициатива да внесе предложение този механизъм да бъде задействан.
Също така Комисията заявява, че все още цифрите не са достатъчно големи. Следва обаче да бъдем внимателни. Цифрите може да са малки по отношение на Европа като цяло, но много големи за една страна, от която се очаква да бъде гостоприемна към всички.
Ето защо се обръщам с молба към председателя Барозу да задейства механизма за солидарност и към председателя Ван Ромпьой да каже на Съвета на министрите да проявят солидарност в конкретния случай.
Tunne Kelam
(EN) Г-жо председател, резултатите от срещата на Европейския съвет са задоволителни от политическа и институционална гледна точка, но посланието от днешното разискване е, че кризата не е свършила. Председателят Барозу каза, че икономическата ситуация остава трудна и несигурна, г-н Verhofstadt потвърди, че попълваме дупките, но че кризата не е разрешена, а председателят Ван Ромпьой заяви, че проблемите остават.
Това е резултатът от грешките в миналото и липсата на подходящи инструменти. Трябва да направим изводи за това, как сме допуснали тези грешки в миналото и как е създаден потресаващият дълг и дефицит. Какво не е било наред в политиките на държавите-членки и институциите на ЕС? Без задълбочен анализ и изводи, което следва да стане задължение за всички заинтересовани страни, не можем да избегнем повторението на същите грешки. Основният въпрос остава повишението на конкурентоспособността. Надявам се, че новият акт на Комисията за единния пазар ще бъде наистина амбициозен. Най-малкото темата за единния цифров пазар направи пробив в приоритетите на ЕС.
Не на последно място, тази седмица ще бъде утвърдено новото естонско правителство. На последните избори избирателите в Естония демонстрираха антиевропейски тенденции, връщайки действащото правителство с повишено мнозинство независимо от тежките съкращения в бюджета...
(Председателят отнема думата на оратора)
Mairead McGuinness
(EN) Г-жо председател, много неща могат да се кажат за заключенията на Съвета от гледна точка на бъдещето и вероятно по-малко от гледна точка на настоящето и миналото.
Бях заинтригувана от думите на Катрин Дей, висш служител на Комисията, в Ирландия миналата седмица. Тя каза, че слънцето вече не грее над Ирландия. Надявам се, че това не важи за всеки един от нас, надявам се, като имам предвид резултатите от стрес тестовете и изключително енергичните действия на новото правителство, че слънцето ще се върне над Ирландия. Надявам се също, че то отново ще грее над нашите граждани, които са много депресирани и разочаровани от усещането, че носят много тежък товар и за останалата част от Европейския съюз.
Ще помоля тези, които в яда си сочат с пръст некоректното поведение на отделни страни и граждани, да не забравят, че има и други, които се присъединиха към нашата партия - имам предвид европейските банки, които се опитаха да се възползват от съществуващия подем не само в Ирландия, но и другаде.
Все пак тази сутрин в ирландските медии се появи лъч надежда. Виждам, че световните финансови гиганти в навечерието на стрес тестовете подкрепят нашата икономика, и се надявам те да осъзнават, че ирландците решиха един проблем за останалата част от Европа и че ще изразят солидарност към нас по отношение на лихвените проценти.
Jörg Leichtfried
(DE) Г-жо председател, г-н Барозу, г-н Ван Ромпьой, искам да ви задам няколко въпроса. Хубаво е, че беше постигнато споразумение. Хубаво е, че европейската икономика и европейската валута сега ще бъдат по-добре защитени. Но само защита достатъчно ли е? Не е ли необходимо да отидем по-нататък? Не е ли необходимо да насърчаваме подема, за да запазим това, което защитаваме? Считам, че се прави твърде малко и се следва грешната стратегия.
Защо Европейският съюз инвестира в износа на краставици, банани и живи животни, а не в университети, наука и училища? Това е нещо, над което трябва да се замислим. Когато казвате, че нямаме пари, може би това, което ни е необходимо, е някаква преустройство. Следва да решим дали имаме нужда от нови източници на доходи, като в този случай не трябва да гледаме по-напред от тези, които винаги са се облагодетелствали от тази неописуема ситуация.
Г-н Барозу, каква е истинската причина за съпротивата на Комисията срещу един данък върху финансовите транзакции? Моля, отговорете ми на този въпрос. Трябва веднъж завинаги да решите дали сте на страната на финансовата промишленост или на страната на гражданите.
Jean-Pierre Audy
(FR) Г-жо председател, г-н Ван Ромпьой, г-н Барозу, искам да благодаря на председателите на политическите групи за това, че отмениха заседанието на Председателския съвет, така че това разискване да може да се проведе в пленарната зала съгласно член 15.
Що се отнася до механизма за стабилност, искам да тръгна от това, което каза г-н Lamassoure, като поставя въпроса за политическия контрол, по-специално въпроса за регулирането на този механизъм и да разбера кой ще освобождава от отговорност по силата на този финансов инструмент.
Ще завърша изказването си, като попитам дали не е дошъл моментът Комисията да ни предостави подробен доклад във връзка с държавната подкрепа за кредитни институции и по-специално във връзка с всички финансови потоци и суверенния дълг.
Накрая, предлагам да разгледаме възможността за създаване на Европейска агенция за кредитен рейтинг с цел да се справим с основните проблеми, които имаме с частните агенции, защото рейтинг на държава е нещо много по-различно от рейтинг на частно дружество.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Г-жо председател, в началото на речта си г-н Ван Ромпьой изтъкна, че в рамките на 49 дни е имало три срещи на Европейския съвет за вземане на решения и една среща на високо равнище. С други думи, това, което преди е ставало на три или шест месеца, сега е обичаен начин за управление на Съюза с цел да се дава незабавен отговор на неотложните предизвикателства.
Зад тези неотложни предизвикателства обаче се крият бъдещите хоризонти на Съюза, а хоризонтите на Съюза зависят от способността ни да участваме в конкуренцията. Какви ресурси имаме в настоящия момент, за да генерираме знания? Имаме няколко първокласни университета, отделяме по-малък процент от дохода си за научноизследователска и развойна дейност, отколкото бързоразвиващите се и развитите страни, а в същото време предприятията ни имат твърде малка роля за научните изследвания.
Трябва да достигнем европейско измерение чрез координиране между европейските университети и чрез учебни програми, които да водят до високи научни постижения и сътрудничество.
Graham Watson
(EN) Г-жо председател, председателите на Съвета и на Комисията говориха за пакта "Евро плюс" и за единния пазар. Имам питания по всеки от тези въпроси.
Съгласни ли са те с председателя на Европейската централна банка, че е необходим доста по-обхватен Европейски механизъм за стабилност? Ако не са съгласни, дали това е просто защото истинските професионалисти рядко споделят пред публика онова, което в частен порядък знаят, че е вярно?
Единственият участник на единния пазар, който спазва правилата стопроцентово, е Норвегия. Тъй като реалният стрес тест на кризата, пред който ще сме изправени, не е като този на някоя банка или атомна централа, а на солидарността между държавите-членки на Европейския съюз, считат ли председателите на Комисията и на Съвета, че имаме добри шансове за по-голяма солидарност, отколкото в миналото?
Jaroslav Paška
- (SK) Г-жо председател, една от темите на преговорите в Съвета на Европейския съюз беше дефиницията на новия механизъм за действие при кризи в еврозоната. Макар присъствалите правителствени ръководители да се споразумяха за създаването на европейски облигации с фиксиран лихвен процент, изглежда, че те ще трябва да проведат допълнителни обсъждания с експерти в своите собствени страни относно окончателната им форма. Когато словашкият министър-председател, г-жа Радичова, се завърна от Брюксел, тя установи, че липсва достатъчна подкрепа в националния парламент за позицията, която беше заела при преговорите в Съвета.
Без правилна и прецизна финализация на механизма за регулиране на несъстоятелността на неплатежоспособни държави, активиран в рамките на еврозоната, предложеният постоянен механизъм ще се превърне в постоянен инструмент на европейска задлъжнялост. По тази причина нито един отговорен национален парламент не може да го приеме в тази форма. Ето защо бих искал да Ви помоля, г-н председател на Съвета на Европейския съюз, да обръщате по-голямо внимание на квалифицираните експертни становища в политическите предложения.
Andrew Henry William Brons
(EN) Г-жо председател, в параграф 5 от доклада от заседанието се казва, че ще бъдат представени мерки на политиката за коригиране на вредните и трайни макроикономически неравновесия и за подобряване на конкурентоспособността, но във въведението се говори за насърчаване на търговията с трети държави.
Вносът от трети държави, особено от т. нар. нововъзникващи икономики, е най-значимата причина за неравновесията в търговията и за неспособността ни да се конкурираме. За развитите страни ще бъде невъзможно да конкурират вноса на преработени промишлени стоки от тези държави, без да понижат заплатите до техните равнища.
Точно това е загатнато на стр. 16, в раздела за насърчаване на конкурентоспособността. Там се казва, че ще се оценяват "тенденциите в областта на възнагражденията и производителността и на нуждите от корекции в областта на конкурентоспособността". Какво би могло да означава това?
Това означава само едно. Възнагражденията трябва да бъдат коригирани надолу, за да направят стоките конкурентни на тези от нововъзникващите икономики. Докато принципи като този на свободната търговия са свещени, икономическите интереси на европейските работници изглежда са нещо, което може да бъде пожертвано.
Seán Kelly
(EN) Г-жо председател, аз не обичам опекунството или да съм задължен на някого. Ирландците, които са независима порода хора, също не обичат. По тази причина неотдавнашната спасителна операция на ЕС-МВФ беше много оскърбителна за ирландския народ. Все пак не споделям мнението, че за това трябва да бъде обвинявана Европа. В голяма степен това беше резултат от действията на акционерните банки в Ирландия, регулатора и правителството, а не на ирландския народ. Сега обаче ирландският народ е принуден да плати цената, а бремето е твърде тежко.
Ето защо настоявам за две неща. Първо, лихвеният процент трябва да бъде намален и бих искал да благодаря на члена на Комисията Рен и на председателя Барозу за техния отклик в това отношение. Второ, считам, че държателите на облигации трябва да заплатят своята част от цената - ако не изцяло, поне в някаква степен. Частните лица не получават гарантирани безлихвени инвестиции, не трябва да получават такива и държателите на облигации. Ако бъдат направени тези две неща, може би ще бъдем в състояние да вървим напред.
Marc Tarabella
(FR) Г-жо председател, г-н Ван Ромпьой, г-н Барозу, госпожи и господа, заключенията на Съвета относно икономическата политика и пакта "Евро плюс" отварят една истинска европейска "кутия на Пандора", от която ще възникнат само проблеми, а европейските граждани ще бъдат принудени да се сблъскат с тях. Да се подлага на съмнение социалната защита и индексирането на заплатите, обвързването на производителността със заплатите, намалената покупателна способност и увеличаването на възрастта за пенсиониране - това са само част от примерите за криза на строгите икономии, която ни очаква. Потресен съм, че очевидно Съветът не си е извлякъл никакви поуки от кризата.
Разбира се, че се нуждаем от политика, основана на бюджетна отговорност и строгост, и това никой не го оспорва, но не трябва да настояваме гражданите да поемат цялата тежест, тъй като на всичко отгоре те са единственият ни шанс за излизане от кризата. Всички вие забравихте твърде бързо финансовия и банковия сектор, които също трябва да се включат в тези решителни усилия и преди всичко трябва да действат по-отговорно.
Кога най-накрая ще видим данък върху финансовите операции? В момент, когато 16 милиона европейци са без работа, когато цените се покачват и спекулативни шокове тресат континента, Съветът, вместо върху капитала, стоварва бремето на жертвите върху труда и работниците и това е неприемливо.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Г-жо председател, председателят Ван Ромпьой определя пакта "Евро плюс" като нова фаза в бъдещата икономическа координация и това действително е изцяло нов период в областта на макроикономическата координация. Министър-председателят и действащ председател на Съвета на Европейския съюз, Виктор Орбан, го вижда по сходен начин, описвайки го като стълб на бъдещата европейска икономическа система. В същото време е жалко, че името на Унгария не беше сред посочените от председателя Ван Ромпьой, защото, за съжаление, Унгария не участва в пакта "Евро плюс". Твърде много унгарски граждани и икономисти не са също така наясно защо унгарското правителство е взело подобно решение, защото Унгария е малка страна с отворена икономика и доводът, че това би затруднило данъчната конкуренция, е необоснован, защото става въпрос само за хармонизация на корпоративната данъчна основа. Срамота е, че Унгария не участва в този процес.
Franz Obermayr
(DE) Г-жо председател, Европейският съюз е майстор на отлаганията. Десетилетия наред Кадафи беше третиран като сериозен партньор, десетилетия наред рисковете на ядрената енергия бяха премълчавани и сега наливаме пари в предпазна мрежа, която очевидно не работи. Защо хората не разбират, че кризата на еврото не може да бъде преодоляна с предпазна мрежа? Рейтингът на Гърция най-напред, а сега и на Португалия беше понижен от агенциите за кредитен рейтинг на САЩ и сега спасителният пакет облагодетелства само банките и спекулантите, които спекулират за сметка на банкрутирали държави от еврозоната.
Поради това заявявам, че е време да се сложи край на предпазната мрежа и на плановете за еврооблигации. Ако банкрутиралите държави останат в еврозоната, това ще бъде началото на края на еврото. По тази причина по-благоразумно ще бъде да използваме милиардите, заделени за спасителни пакети от мерки, за да спрем притока на бежанци от Северна Африка с устойчиви местни проекти или да осигурим реалната си независимост от ядрената енергия. Това със сигурност ще бъде по-добра инвестиция, отколкото просто да пилеем пари в "казиното" на международните рейтингови агенции.
Ana Gomes
(PT) Г-жо председател, онези, които тласкат Португалия към тази мнима помощ, в действителност не желаят да помогнат, а по-скоро да направят пари, като ни тласнат към дъното и потопят еврото. Това е така, защото в тази Европа, където солидарност, сближаване и общностен подход са се превърнали в празни думи, тази мнима помощ е само за да се плати на банките, които ни вкараха във водовъртежа на дълга, който понастоящем ни дърпа към дъното, изцяло за сметка на публичните разходи, с неолиберални мерки като пакта "Евро плюс", без инвестиции за възстановяване на растежа и заетостта, еврооблигации, данък върху финансовите трансакции и мерки за справяне с макроикономическите диспропорции, които съсипват еврото.
В тази Европа, където има банки, които са твърде големи, за да бъдат оставени да фалират, но се допуска да се разоряват държави и народи, само пълна слепота или лична заинтересованост обясняват факта, че Комисията и Съветът се отказаха да предприемат действия срещу данъчните убежища. Възможно ли е да се въведе ред, да се регулира и осъществява надзор върху финансовата система, докато се допуска правен вакуум, който способства за недосегаемост на корупцията, данъчните измами и укриването на данъци, организираната престъпност?
Monika Flašíková Beňová
- (SK) Г-жо председател, първо, бих искала да насоча вниманието към неправилната теза в заключенията от заседанието на Съвета - че имаме икономически растеж и в същото време трябва да правим икономии. Манията за фискална консолидация в период на криза може да се окаже фатална за нас. Наш безспорен приоритет трябва да бъдат възстановяването на заетостта и устойчивият икономически растеж.
Госпожи и господа, гражданите са тези, които поемат основната тежест на кризата. От една страна, те губят работните си места и са силно засегнати от орязването на бюджетните разходи и на всичко отгоре идва заплахата, че парите, които са необходими за въвеждане на еврооблигациите, ще дойдат изключително от техните данъци. Основната роля за въвеждането на еврооблигациите трябва да поемат участниците от финансовия сектор.
Г-жо председател, г-н председател на Комисията, това, от което в момента се нуждае Съюзът, е координация на икономическите и социалните политики с оглед насърчаване на заетостта и излизане от кризата. Имаме нужда и от ясен консенсус относно защитата на еврото, роля в която трябва да играе и частният сектор.
Angelika Werthmann
(DE) Г-жо председател, преразглеждането на Договора доведе до създаването на Европейския механизъм за стабилност (ЕМС). Още веднъж призовавам всички да се придържат към съответните критерии. В края на краищата поставянето на друга държава-членка и нейните граждани на огневата линия е безотговорно в контекста на широко разпространената, продължаваща структурна криза. ЕМС е оправдан само ако всички държави спазват бюджетните си задължения и са съгласни да прилагат разходна ефективност.
Кризата в Япония ни показа колко "сигурна" може да бъде ядрената енергетика. Природата е сила, по-мощна от това, което човек е в състояние да обуздае. Предвид историята с Чернобил можем само да се надяваме, че към стрес тестовете ще се подходи с по-голямо внимание, отколкото към ограниченията, наложени миналата седмица. Време е да се сложи край на ядрената енергетика. Така че нека накрая се съсредоточим върху енергията от възобновяеми източници. Например проектът на NorGer за електрически кабел между Германия и Норвегия по морското дъно би могъл да замени 60 ядрени електроцентрали.
Zigmantas Balčytis
(LT) Г-жо председател, приветствам факта, че Европейският съвет успя да постигне споразумение по определени особено важни за Европа въпроси. Бих искал да изтъкна въпроса за европейския семестър и неговото значение като едни от приоритетите. Считам, че трябва да се направи приоритет възвръщането на доверието в бюджетите на държавите-членки, на социалната справедливост и на фискалната устойчивост, което ще създаде условия на стабилност и за по-бързо възстановяване на икономиките на държавите-членки. Много е важно усилията за консолидация да допълнят структурните реформи, особено при прилагане на приоритетите на Европейския съюз, залегнали в стратегията "Европа 2020". На Комисията се пада особено важната роля да наблюдава много отговорно действията на държавите-членки и да следи за прилагането на конкретни мерки в съответствие с националните програми за стабилност и конвергенция. Освен това остават значителни опасения във връзка с отношението на Европейската централна банка, Съвета и Европейската комисия към положението, в което се намират търговските банки, както и към чуждите рейтингови агенции.
Жозе Мануел Барозу
Г-жо председател, уважаеми членове на ЕП, относно оценката на последния Европейски съвет считам, че анализът, който ви представих, беше достатъчно добре балансиран и обоснован.
Смятам, че е правилно да се признае, че направихме важен напредък относно структурата. Ако сравним това, с което разполагаме сега, с онова, което не сме имали преди, то несъмнено е важна стъпка напред. Например беше създаден постоянен механизъм за стабилност, който дори не беше предвиден в Договора. Освен това този Парламент подкрепи с внушително мнозинство частична реформа на Договора с оглед създаването на един нов инструмент - инструмент, който дори не съществуваше преди.
Ето защо трябва да разсъждаваме трезво при оценката си. Мисля, че е налице съществен напредък от гледна точка на реакцията ни спрямо кризата, от гледна точка на поуките по отношение на недостатъците, които сме открили в миналото, било то на равнище инструменти или на политическо равнище. Но в същото време, както съвсем ясно казах, това би могло да се окаже недостатъчно. Едно е да разполагаме със структурата, архитектурата, а съвсем друго - с политиките, които трябва да се провеждат. В действителност реалният тест все още ни предстои, след като видим какво са в състояние да свършат по същество правителствата, както и нашите институции. Същността е по-важна от инструментите.
Същевременно обаче, както съвсем открито, надявам се, ви казах, считам, че когато говорим за амбициозни цели, Комисията би предпочела да е доста по-напред в някои области. Ние например подчертахме факта, че относно постоянния механизъм за стабилност бяхме за по-голяма гъвкавост. За съжаление, не беше възможно да се постигне консенсус на по-високо равнище относно тази по-амбициозна цел. Казвайки това, смятам, че би било грешка да отричаме постигнатия напредък.
Говорейки за амбициозни цели, бих искал да подчертая този важен аспект, защото някои препоръчаха Комисията да внесе други предложения. Практически всичко, което споменахте, Комисията вече го е предложила. На 9 май 2010 г. Комисията - аз самият и членът на Комисията Рен - внесохме законодателно предложение, свързано с цялостен общностен подход към механизма за стабилност.
Например направихме предложение за обединяване на управлението на дълга, което наричаме солидарна и индивидуална гаранция. То беше отхвърлено от държавите-членки. Не от Вас, г-н Verhofstadt, но получаването на одобрение от държавите-членки е съществено. Представихме текста по време на срещата на високо равнище на еврозоната. Той беше отхвърлен от голямото мнозинство държави-членки. Това са фактите.
Относно конкретния въпрос - правилото за единодушие или мнозинство във връзка с постоянния механизъм за стабилност, последното го предложих аз самият. В присъствието на председателя на Европейския съвет и на някои държавни и правителствени ръководители настоявах да бъде прието правилото за квалифицирано мнозинство. Но то беше отхвърлено.
Следователно винаги може да се настоява, но разпоредбите трябва да са ясни и да знаете точно към кого да отправите исканията си. Комисията направи амбициозни предложения, например във връзка със стрес тестовете и именно Европейската комисия и Европейската централна банка предложиха надеждни и прозрачни тестове за Европейската банка.
Що се отнася до еврооблигациите, струва ми се, че Комисията говори за еврооблигации поне от 30 години. Това беше отхвърлено от някои държави-членки. Самият аз ги препоръчах тук - и мога да ви кажа, че ще направя същото и във връзка с финансовата перспектива - така че можехме сега да разполагаме поне с проект на облигации за финансиране на инвестиции на равнище европейски проектобюджет. Ще видим към този момент кой ще бъде тук, за да подкрепи този подход, който е в интерес на европейските инвестиции. И може би тогава някои от вас ще могат да убедят нас и вашите европейски партии да подкрепим този доста по-амбициозен подход към финансовата перспектива. Това може да бъде възможност за нас да работим още по-сплотено. Това е всичко по въпроса за амбициозните цели на европейско равнище.
(Ръкопляскания)
Дори относно социалния въпрос, по който искам да говоря пред вас, Комисията положи големи усилия, за да гарантира, че в стратегията "Европа 2020" се отделя по-голямо внимание на социалните аспекти, а също и на образованието. Но това не беше лесно. Някои правителства заявяваха, че съгласно принципа на субсидиарността не е работа на Европа или Европейския съюз да предприема преки действия по социалните аспекти и образованието.
Нека опитаме сега в рамките на стратегията "Европа 2020" - където въпреки всичко беше възможно постигане на определен консенсус относно включването например на борбата с бедността и социалната изолация- да развием тази политика, а така също да стимулираме инвестициите, особено в образованието и иновациите.
Нека обаче ви кажа в това отношение нещо, което не знаете. Преди известно време - две години, струва ми се - Комисията предложи да се предвиди програма за спешна хранителна помощ за някои европейски граждани, защото сега в Европа също има хора, които не си дояждат. Неотдавна аз и Joseph Daul, председател на групата на Европейската народна партия (Християндемократи), посетихме хранителна банка тук, в Долен Рейн. В Европа съществуват проблеми, свързани с бедността. А знаете ли, че две правителства изправиха Комисията пред Съда на Европейския съюз, защото е задействала механизъм за подпомагане на най-бедните в Европа? Това е положението.
Нека бъдем пределно ясни. Комисията подкрепя Европа, която си поставя по-амбициозни цели по отношение на управлението; тя подкрепя справедливия растеж и повече социална справедливост на европейско равнище. В същото време обаче имаме нужда от участие на Парламента и държавите-членки. И ние трябва да се борим за това. Затова, по мое мнение, да се критикува Комисията всъщност е избор на погрешна цел, тъй като поведохме борба за по-социална, по-справедлива Европа и за по-надеждно управление.
Същевременно нека да сме напълно наясно и по следното. Не считам, че е в полза на Европа да се говори, че сегашният проблем е проблем на Европа, като че ли отговорността изобщо не пада върху определени правителства, които допуснаха дългът им да достигне непосилни равнища или растежът на техните банки да е няколко пъти по-голям от този на брутния им вътрешен продукт. Правителствата също са отчасти отговорни. Тази отговорност е съществена. Ето защо сега трябва да намерим решения, основаващи се не само върху солидарността, но и върху отговорността. В това отношение се гордея например, че Комисията и аз подкрепихме предложение, насочено към понижаване на лихвените проценти, плащани от Гърция, а сега правим същото и за Ирландия. Считаме, че това е правилното нещо, което трябва да се прави, не само за да се избегне налагането на извънредно високи разходи на нашите съграждани от Гърция и Ирландия, но също така да се гарантира, че дългът е поносим. Следователно именно в духа на солидарността и отговорността можем да намерим общи решения, които да ни позволят, надявам се, да избегнем проблема, за който някои от нас намекнаха и който ме тревожи, а именно проблемът за известно разделение в Европа, в частност разделение на Север и Юг, на център и периферия. Считам, че Европа, която искаме да изградим, е Европа на солидарността, не Европа на първа и втора класа, а Европа, с която всички европейци могат да се отъждествят.
(EN) Що се отнася до данъка върху финансовите операции, аз вече от името на Европейския съюз защитих на думи и на дело въвеждането на данък върху финансовите сделки в страните от Г-20. Това беше отхвърлено от огромен брой наши партньори от Г-20.
Въпросът, който обсъждаме сега, е дали на европейско равнище можем - и дали трябва - да въведем данък върху финансовите сделки. Нека бъдем отново честни. Редица държави-членки се противопоставят по принцип. Те няма да са съгласни. Това, което заявих на последния Европейски съвет, беше, че понастоящем Комисията изготвя оценка на въздействието на различни варианти за финансовия сектор и скоро ще представи предложения. Много важно беше, че Комисията отправи това изявление към Европейския съвет, защото най-малкото в заключенията на Европейския съвет се съдържа ангажимент да следи за предложенията, които Комисията ще направи, относно данъчно облагане на финансовите операции. Считам, че от гледна точка на справедливостта е важно финансовият сектор - а в голяма степен поне някои от нагласите във финансовия сектор бяха в основата на тази криза - също да допринесе за преодоляването й. Мисля, че това е основополагащо от гледна точка на справедливостта. Това е моята осъзната позиция, а не се съмнявам - и позицията на Комисията. Ще направя и предложения по този въпрос.
Същото важи и за общата консолидирана основа за облагане с корпоративен данък (ОКООКД). Има известна опозиция в средите на Съвета, но Комисията излезе с предложение и ние ще се борим за него, защото според мен ОКООКД е важна за приключване на изграждането на единния пазар. Точно този подход ние защитаваме.
От доста дълго време разискваме процеса и инструментите. Вече е време да поставим процеса и инструментите в служба на същността. Процесът и инструментите са важни, но трябва да служат на същността и не могат да я заменят. Предизвикателството, на което трябва да намерим решение, е нашето икономическо възстановяване. Истината е, че за да можем да инвестираме, имаме нужда от доверие. Доверието зависи от нашата способност за модернизация, за нововъведения и да бъдем по-устойчиви и по-конкурентоспособни. Нека не бъркаме причина и следствие. Инвестиции ще бъдат привлечени, ако бързо и решително осъществим "Европа 2020" и ако преследваме целите си за Европа, която в духа на солидарност е устойчива и конкурентоспособна, а също и солидарна с всички държави-членки, включително Португалия.
(FR) Г-н Schulz, знаете много добре, че като председател на Комисията аз не мога да се намесвам във вътрешната политика на Португалия. Ако един ден престанете да бъдете председател на групата на Прогресивния алианс на социалистите и демократите в Европейския парламент и помете други задължения, сигурен съм, че Вие ще изпълнявате тези свои нови задължения напълно независимо и че няма да се намесвате във вътрешните работи на своята група.
Но същевременно трябва да Ви кажа, че една политическа криза в Португалия не облекчава нещата, тъй като Португалия вече беше изпаднала в доста трудно положение. Въпреки това ние, европейските институции, също трябва да уважаваме националната демокрация и решенията на националните парламенти и се надяваме, че Португалия ще намери най-добрия път за излизане от положението.
Във всеки случай Комисията е на страната на Португалия, за да й помогне да намери най-доброто решение в съответствие, разбира се, с поетите от нея задължения и определени отговорности, които тя има към своите европейски партньори. Според мен именно в духа на активната солидарност и отговорност ще можем да се справим с кризата.
Наистина днес тук бяха изразени и доста песимистични възгледи. Нещо повече, като избрани представители на европейците вие отразявате доминиращото чувство в Европа. Макар нашата загриженост да е съвсем естествена, считам, че трябва да намерим политически кураж и чувствителност да покажем доверието си в нашия европейски проект, защото не вярвам, че ще бъдем в състояние да възстановим доверието в Европа, бидейки песимисти. Комисията е готова да продължи ентусиазирано да работи с вас, с Европейския съвет, със Съвета, с всички институции за по-силна, по-устойчива, по-справедлива и по-конкурентоспособна Европа.
(Ръкопляскания)
Херман ван Ромпьой
Г-жо председател, уважаеми членове на Парламента, радвам се на възможността да говоря пред толкова пълна зала, най-пълната, откакто станах председател на Съвета,
(Ръкопляскания)
но имам впечатление, че не сте дошли тук просто за да ме слушате.
Преди всичко бих искал да благодаря за всички ваши коментари - както положителни, така и отрицателни. Бях силно впечатлен, още повече, защото в Европейския съвет сме длъжни да постигаме единодушие и се опитваме да сме единодушни с всички ваши колеги, от всички ваши партии, министър-председатели и държавни ръководители. Има социалисти, християндемократи, консерватори, либерали, всички принадлежащи към вашите политически семейства, и всеки път ние опитваме и осигуряваме единомислие между тях.
По-рано някой каза, че тук навярно аз съм идеалистът, продавачът на мечти. Не считам, че това е моята роля, но това, което се опитвам да правя, най-малкото, когато е възможно - и председателят на Комисията може да потвърди - е да действам по такъв начин, че в повечето случаи да завършваме със сближаване между предложенията на Комисията и резултатите от Европейския съвет. Ще посоча примера на работната група, където предложенията на Комисията бяха на база работната група по икономическото управление и където резултатът беше много близо до предложението на Комисията. И аз ще опитам, ние ще опитаме с Парламента да подобрим още повече тези предложения. Моята роля следователно е да търся консенсус, но такъв, който също се основава, доколкото е възможно, на Общността и според мен в някои ключови области аз успях да го постигна.
А сега за пакта "Евро плюс" - познавате краткия документ, който послужи за отправна точка на нашите разисквания, и заключителния документ за пакта "Евро плюс" - мнозина от вас, дори онези, които принадлежат към скептично настроените политически групи, заявиха, че тяхната страна следва да се присъдени към пакта "Евро плюс". Вероятно защото в края на краищата не е толкова лош. Успяхме да постигнем компромис между амбициозните цели, така че икономиките да останат конкурентоспособни, публичните финанси - устойчиви, а осъществяването - на национално равнище, защото в повечето случаи решенията, които трябва да се вземат, са национални.
С ваше позволение, второто ми наблюдение се отнася до методологията. Многото критики по отношение на Европа са оправдани по същество, но не се съгласуват с Договора. Например цялостната политика за ядрената енергетика, енергийният микс е под национална юрисдикция и аз не мога да направя нищо, за да променя това. Дори сигурността и безопасността на ядрените инсталации в голямата си част са под национална юрисдикция. Има правомощия на Общността, европейски правомощия и в заключенията на Европейския съвет ние се опитахме да ги популяризираме, доколкото е възможно. Според мен Комисията никога не е имала толкова важна роля в областта на ядрената сигурност, каквато получи след Европейския съвет преди няколко дни. Но все пак трябва да работим в рамките на Договора.
Имаше изказвания за минималните работни заплати в някои страни, но този въпрос е от национална компетентност. Имаше изказвания за неравенството, несигурността на работните места, несправедливостта и все пак в повечето случаи тези мерки са част от една национална рамка. Бих искал да добавя обаче, че редица мерки, които трябва да бъдат взети относно конкурентоспособността и публичните финанси, са мерки, които националните правителства би трябвало да са взели дори без европейски натиск. Европа упражнява допълнителен натиск, защото поне 17 държави използват единната валута на Общността, която се нуждае от защита. В повечето държави обаче необходимите мерки трябва да бъдат предприети заради собствените интереси на държавата, заради нейните граждани, за защита на собственото й бъдеще. И Европа упражнява в това отношение допълнителен натиск.
Ето защо нека не бъдем равнодушни към всякакви неоснователни обвинения срещу Европейския съюз. Дали нашите управленски мерки са твърди слаби? Е, добре, Съветът ще работи с Европейския парламент за подобряване на икономическото управление и, както и в други случаи, аз съм убеден, че ще бъде намерен компромис. Вероятно има някой управител на централна банка на някоя от 17-те държави, който има множество критични бележки във връзка с икономическото управление, но аз мога да цитирам други управители или директори на банки на държави, съседни на Нидерландия, които са на изцяло противоположно мнение. Ако е необходимо, мога да ви дам имената и цитатите - така се работи най-лесно.
Що се отнася до настоящата криза, уважаеми членове на Парламента, има бъдеще и има инструменти, по които се вземат важни решения, но, разбира се, има и минало. Както вече казах, с миналото трябва да се справим. Дори с най-добрите инструменти, които можем да разработим - механизма за предоставяне на помощ, механизма за стабилност, промяна на Договора, икономическото управление, пакта - ние няма да решим проблемите на държавите, които изпитват затруднения, няма да решим проблемите на банките, които все още са под натиск. Така че има бъдеще, има и минало.
Що се отнася до миналото, в някои държави-членки и на европейско равнище липсваше политика. В това отношение трябва да бъдем самокритични. Но трябва да гарантираме и ще гарантираме, а и вече сме предприели необходимите мерки, че в бъдеще тази криза няма да се повтори. Междувременно, както вече казах, трябва да се справим с наследството от миналото както по отношение на определени държави, които са ви известни и са включени в програмата - като Гърция и Ирландия - така и спрямо други държави, за които предприемаме мерки да предотвратим включването им в програмата. Можехме ли да вземем тези мерки преди година? Не! Имаше ли грешки в миналото? Ние блокирахме Пакта за стабилност и растеж преди седем или осем години. Ако не бяхме го направили, щяхме да имаме по-ефективни инструменти и можехме да предотвратим много кризи.
Що се отнася до икономическия растеж, уважаеми членове на Парламента, през 2010 г. той е средно 2 %, колкото е бил средно за десетилетието между 1999 г. и 2008 г. Имахме растеж през 2010 г. и през 2011 г. той достига средно 2 %. Дали трябваше да направим повече? Разбира се, че трябваше. Единствен инструмент ли са публичните инвестиции? Съвсем не! Вътрешният пазар, единният пазар е извънредно важен. Той трябва да се задълбочи. Внесени са предложения на Комисията, които след няколко седмици отново ще бъдат разисквани, през юни - на Европейския съвет, и през есента отново ще се върнем на темата.
Накрая, относно Либия към нас могат да бъдат отправени много критики. Обаче без Европа, без европейското лидерство в Либия можеше да настъпи кървава баня. Без Европа щеше да има масови убийства. Някои от вас бяха твърде критични към Европейския съюз. Все пак ние се намесихме навреме! И без Европа на глобално равнище, на равнище Обединени нации нямаше да бъде направено нищо. След всички отправени критики считам, че имаме право да чуем тази истина. Имахме ли в миналото погрешни разбирания? Възприехме ли правилните политики? Не! Поправихме ли грешките си? Да! И Европейският съюз заслужава уважение, задето ги поправи.
(Ръкопляскания)
Бих искал накрая да кажа нещо на родния си език.
(NL) Току-що чух г-н Eppink да казва, че се чувствал разочарован. Аз също съм разочарован от толкова много интелектуална недобросъвестност. Няма да се задълбочавам повече, но да застане там г-н Eppink и да размахва една снимка, знаейки много добре, че бях там в качеството си на официално лице и че това не е личното ми убеждение! Трябва да кажа, че съм много разочарован от него.
Martin Schulz
(DE) Г-н председател, в края на настоящото разискване бих искал да споделя едно лично наблюдение. Говоря не толкова от свое собствено име, колкото от името на много мои колеги, които бяха тук през цялото време и следиха разискването. За времето, през което съм в Европейския парламент, рядко съм чувствал толкова лошо отношение, както днес във взаимодействието между Вас и г-н Барозу. Искам да съм пределно ясен. Г-н Барозу, Вие ни казахте: "Инициативите, за които съм отворен и са подкрепени от огромното мнозинство в Парламента, пропадат, защото държавите-членки ги отхвърлят". Позволете ми един съвет: поставете своите инициативи на масата под формата на законопроект. По този начин ще получите мнозинство в Парламента и Съветът няма повече да може да се спотайва.
(Ръкопляскания)
Искам да Ви помоля да престанете да се оправдавате със Съвета.
На Вас, г-н Ван Ромпьой, бих искал да кажа следното. Казвате ни, че в Съвета сте успели да постигнете компромис между социалисти, либерали, консерватори и християндемократи. Съветът се състои от министри и министър-председатели на суверенни държави. Тук ставаме свидетели как председател на Съвета се опитва да насочи Договора от Лисабон в обратна посока. Резултатът от Договора от Лисабон е, че Съветът на държавните и правителствените ръководители получава все повече и повече власт за себе си и в същото време заявява: "нашите решения се вземат с единодушие". Не това беше целта на Договора от Лисабон. Лисабон изискваше вземането на решения с мнозинство да стане норма в ЕС. Вие тълкувате погрешно Договора от Лисабон.
(Ръкопляскания)
Ето защо е крайно време Европейският парламент да вземе нещата в свои ръце и да защити общностния подход.
(Ръкопляскания)
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
Ivo Belet
През последните седмици ЕС отбеляза гигантски напредък по отношение на икономическата интеграция. С пакта "Евро плюс" встъпваме по пътя на засилване на сътрудничеството, който освен това държи сметка за традициите на социалните консултации, каквито съществуват в държавите-членки. Естествено, че работата в тази насока не трябва да спира. Сега трябва да подготвим в движение фаза 3 и да проправим пътя за европейските инвестиционни проекти, които освен това ще ни позволят да превърнем стратегията "Европа 2020" в реалност.
Председателят на Комисията Барозу обеща да постави на разискване предложение за въвеждане на данък върху финансовите сделки. Трябва да обуздаем тези фондове, за да направим жизнено необходими трансграничните инвестиции, в частност в енергийната инфраструктура, с подкрепата на европейските облигации за финансиране на проекти и за финансиране на публично-частното партньорство. Това е единственият начин да убедим гражданите, че Европа повече от всякога е тяхната гаранция за бъдещо благоденствие.
Carlos Coelho
Последното заседание на Европейския съвет, състояло се на 24 и 25 март, се съсредоточи върху главните икономически и дипломатически предизвикателства, пред които понастоящем е изправен Европейският съюз - проблемите на Либия и Япония. Въпреки някои признаци за икономическо възстановяване положението остава трудно и краят на икономическата криза все още изглежда далеч в бъдещето. Това може да се види в случая с Португалия, която за съжаление изглежда ще се присъедини към Ирландия и Гърция в искането за икономическа и финансова помощ. Ето защо е важно да се предприемат необходимите икономически и финансови мерки за справяне с кризата, за да се предотврати повтарянето на случаи на задлъжнялост като в Гърция, Ирландия и Португалия, за засилване на икономическото управление и за създаването на работни места. Одобрен е пакет от шест мерки, които според мен са благоприятни и които пораждат амбициозни очаквания, като създаването на Европейския механизъм за стабилност, пакта "Евро плюс" и т.н. Надявам се, че те ще бъдат приведени в действие възможно най-скоро, така че да доведат до резултатите, които са така необходими и на които се надяваме.
George Sabin Cutaş
Пактът "Евро плюс" и Европейският механизъм за стабилност ще осигурят на държавите-членки финансовата помощ, от която се нуждаят, в замяна на по-тясна координация на техните икономически политики. И двете предложения следователно предоставят комплект конструктивни мерки, особено предвид предложението за координиране на данъчните политики, което е една от най-важните реформи в съюз на държави, стремящи се към обща валута. Освен това Европейският механизъм за стабилност, благодарение на своя фонд за интервениране в размер на 500 милиарда евро, функционира като Европейски валутен фонд, който има право да получава заеми и да закупува облигации направо от държавите, като в същото време парира финансовите спекулации.
Но определени предложения в пакта са неприложими. Рестриктивната финансова политика и създаването на извънредно гъвкав пазар на труда ще забавят икономическия растеж, ще запазят безработицата на високо равнище и ще създадат нестабилност на трудовия пазар. Считам, че постепенната финансова консолидация и запазването на европейския социален модел са необходими за създаване на предпоставки за здрав икономически растеж.
Diane Dodds
в писмена форма. - (EN) Много се изговори в тази зала за ефекта от спасителния пакет от мерки за Република Ирландия. Но трябва да се признае, че кризата се отрази негативно върху моите избиратели в Северна Ирландия, които имат обща сухоземна граница с Република Ирландия. Трансграничното движение на финанси, услуги и хора, търсещи работа, е огромно. Банкови институции от Република Ирландия имат значителни вложения в Северна Ирландия. Поради това ликвидните проблеми на тези банки се отразяват пряко върху предприятията в Северна Ирландия, особено върху малките и средните предприятия (МСП) от гледна точка на достъпа им до финансиране. В период, когато МСП се борят да оцелеят в един вече ужасен икономически климат, това само спомага за задълбочаване на трудната ситуация. Понастоящем 30 % от всичко произведено в Северна Ирландия отива направо на пазара в Република Ирландия. Следователно слабият пазар в Републиката има преки и сериозни последици върху бизнеса и заетостта на избирателите в моя район. В светлината на тази сериозна ситуация аз призовавам председателя Барозу да признае това и да използва работната група за намиране на начини за подобряване на положението, в което се намираме сега.
João Ferreira
На последното си заседание Европейският съвет прие множество решения, които, ако бъдат осъществени, ще представляват една необичайна, яростна и опасна атака срещу работниците и народите на Европа, предвид същината на преименувания пакт "Евро плюс". Със сигурност той е бил преименуван, за да прикрие истинските си автори - Германия и Франция - при условие че предишното му название - "пакт за конкурентоспособност", незабавно би ги разкрил. Заедно с т. нар "икономическо управление" това е атака срещу държавите-членки, които са в най-уязвима позиция от икономическа и социална гледна точка и в действителност би представлявало осъждане на тези държави на икономическа зависимост и изостаналост.
Двата инструмента са свързани с обявеното изменение - по опростената процедура и без провеждане на каквито и да е референдуми - на Договора от Лисабон, с цел въвеждането на т.нар. "условност", асоциирана с Европейския механизъм за стабилност. Според заключенията на Съвета процесът е "строго обвързан с условия по отношение на икономическата политика в рамките на програма за макроикономическа адаптация" - процес, който ще се развива и осъществява съвместно от Европейската комисия, Европейската централна банка и Международния валутен фонд.
По същество ние преживяваме процес на концентрация на политическата и икономическата власт, не само в ръцете на ръководните сили в служба на едрия бизнес и финанси, но също и в ръцете на самите институции на международния капитал.
Ildikó Gáll-Pelcz
Важно е, че в един труден, критичен период в живота на цяла Европа ние даваме заедно оценка на целите пред нас и на положителните промени по пътя за постигането им. Настоящото унгарско председателство отбеляза за втори път успех в областите на икономическото управление, механизма за стабилност и европейския семестър. В серия от разговори, състояли се в контекста на последното му заседание в края на март, Европейският съвет постигна съгласие и за частично изменение на Договора за функциониране на Европейския съюз, целта на което е засилване на стабилността на еврозоната и еврото. На заседанието на Съвета унгарското председателство гласува в полза на една разумна, отговорна икономическа политика, която може да се спазва и, като изключим институционализацията на европейския семестър, подсилва също механизма за стабилност. Трябва да се подчертае обаче, че елементите на икономическото управление по никакъв начин не бива да смесват с пакта "Евро плюс", който в сегашното си състояние е междуправителствено споразумение. Възможно е пактът да е добър, но единният вътрешен пазар не може да се регулира с извъндоговорни междуправителствени споразумения. Поради един неясен пункт в пакта относно данъчната хармонизация Унгария понастоящем не желае да прилага споразумението в неговата цялост, защото сме заинтересовани да повишаваме своите конкурентни предимства и оттам в дългосрочен план - създаването на работни места и икономически растеж.
Sandra Kalniete
в писмена форма. - (LV) Изпитвам сериозно задоволство от факта, че 23 държави-членки на ЕС успяха да се споразумеят за пакет от мерки за съхраняване на финансовата стабилност и за насърчаване на растежа - пакта "Евро плюс". Важно е също и постигнатото споразумение за структурна реформа и фискална консолидация, както и окончателната резолюция относно измененията на Договора от Лисабон за създаването на Европейския механизъм за стабилност. Всички държави трябва да осъществят мерки за финансова консолидация и мерки за предотвратяване на макроикономическо неравновесие. Трябва да се проведат също и структурни реформи за насърчаване на заетостта и социалното приобщаване. Те следва да съответстват на специфичните условия във всяка държава. Участието на 23 европейски държави в този пакт ни дава надеждата, че тези мерки ще поощрят икономическия растеж. Това е крачка в правилната посока и разумна реакция на икономическите предизвикателства. Този пакт подхожда великолепно на работата на Парламента и Комисията за подобряване на единния пазар и на трите доклада, които гласуваме в Парламента тази седмица. Трябва да вземем дори още по-дръзки решения. Правителствата на държавите-членки не трябва да се хващат за претекста на изборния цикъл, за да отлагат вземането на важни, но непопулярни решения.
Vilja Savisaar-Toomast
Европейският съвет, състоял се на 24-25 март, взе редица решения, които считам за важни и които не може повече да се отлагат. Най-важното според мен решение във връзка с европейската икономическа политика е пактът "Евро плюс", който осигурява общ дневен ред и общи цели. Четирите главни цели са: насърчаване на конкурентоспособността, насърчаване на заетостта, повишаване на устойчивостта на финансирането на публичния сектор и възстановяване на финансовата стабилност. В резултат на този пакт към еврозоната се присъединиха редица държави-членки, например Латвия, Литва, Полша, Дания, Румъния и България. Считам, че понастоящем е извънредно важно да се постигне споразумение, включващо прилагането на еднакви правила, както и на общи механизми за постигане на желаните цели. Аз специално бих искала да изразя признателност на онези държави-членки, които не членуват в еврозоната, но които все пак се присъединиха към този пакт. Остава да се надяваме, че прилагането на общи правила ще се съпровожда с хармонизация на националните нагласи и това в частност е свързано с устойчивостта на финансирането на публичния сектор с оглед да се предотврати възникването в бъдеще на ситуациите, които потопиха Гърция и Ирландия. Същевременно не можем просто да останем с тези решения, тъй като те ще доведат само до краткосрочни резултати. Необходимо е да се разработят решения за осъществяване на бъдещи инвестиции, независимо дали чрез еврооблигации или с други решения. Благодаря ви.
Czesław Adam Siekierski
Последната среща на високо равнище на Европейския съвет бележи началото на нова фаза - на по-голяма икономическа координация и сближаване в ЕС и еврозоната. Пактът "Евро плюс", приет от държавните и правителствени ръководители, който включва държавите от еврозоната и България, Дания, Литва, Латвия, Полша и Румъния, ни предоставя реален шанс да постигнем целите, заложени в него, или с други думи да подкрепим конкурентоспособността, заетостта, стабилността на публичните финанси и финансовата стабилност изобщо. Струва си да се изтъкне фактът, че пактът не посочва конкретни политически или икономически мерки за постигане на тези цели, което означава, че държавите-членки могат да изберат подходящите за тях мерки. Без съмнение успехът или провалът на пакта ще зависи от искреното участие на държавите-членки и от това колко ефективно ще се следи техният напредък. Що се отнася до икономическата координация, ЕС не може повече да си позволи провал, подобен на този с Пакта за стабилност и растеж. На срещата на високо равнище беше постигнато съгласие за включване в Договора на разпоредба за създаване на постоянен Европейски механизъм за стабилност, финансиран с общото съгласие на държавите-членки, в случай че е необходимо да се гарантира стабилността на еврозоната като цяло. Това е много важно решение, особено в светлината на проблемите, с които се сблъскаха държавите от еврозоната напоследък. Постоянният механизъм, фиксиран в Договора, ще действа като твърда гаранция в случай на подобни проблеми в бъдеще, като по този начин се понижава рискът от спекулативни атаки срещу европейската валута. Приветствам също факта, че механизмът е отворен за държави-членки извън еврозоната.
Rafał Trzaskowski
Ще бъдем в състояние да се справим ефективно с кризата само ако работим заедно, като избягваме всякакво разделение на страни, принадлежащи към еврозоната, и такива, които са извън нея. Трудно е да си представим изграждането на по-конкурентоспособен ЕС без участието на такива страни като Обединеното кралство, Швеция или Полша, така че приветствам новината за одобряване на пакта "Евро плюс". Като начало впечатлението ни е, че еврозоната планира не само да се самореформира, но и да внесе за разглеждане реформи извън структурите на ЕС, което предизвика известна загриженост у някои членове на ЕП. Тези опасения успешно бяха разсеяни и Парламентът зае безкомпромисна позиция. Можем да съжаляваме единствено, че държавите-членки не го одобриха в неговата цялост, особено що се отнася до Европейския механизъм за стабилност, който по наше мнение трябва да бъде отворен за държавите извън еврозоната от самото начало.
