Intervenţii de un minut privind chestiuni politice importante
Preşedintele
Următorul punct este discursul de un minut privind problemele de importanţă politică.
Georgios Papastamkos
(EL) Domnule preşedinte, după cum ştiţi, comerţul internaţional înregistrează un declin îngrijorător. Prin urmare, o remediere rapidă a acestei situaţii ar juca un rol fundamental în recuperarea economică pe care o dorim cu toţii. Se estimează că aproximativ 10-15% din încetinirea comerţului se datorează creşterii costului împrumutării şi reducerii fluxului de credite. Pachetul multilateral de finanţare comercială adoptat la Londra de către G20 reprezintă, fără îndoială, o mişcare pozitivă. Din punctul meu de vedere, Uniunea trebuie să joace în continuare un rol fundamental în punerea în practică a pachetului de la Londra, în următoarele trei direcţii:
în primul rând, intervenţia instituţiilor financiare regionale şi multilaterale;
în al doilea rând, intervenţia publică coordonată la nivel naţional; şi
în al treilea rând, modificarea regulamentelor multilaterale aplicabile.
Acest mesaj este adresat Comisiei Europene, pentru a putea lua măsurile necesare.
Pierre Pribetich
(FR) Domnule Preşedinte, discursurile unui lider populist de extremă dreapta din Ţările de Jos sunt adevărate manifestări de islamofobie; în Republica Cehă s-au intensificat atacurile împotriva Romei; iar preşedintele iranian a lansat remarci intolerabile în legătură cu crearea unui guvern rasist în Palestina, făcând aluzii la crearea statului israelian în cadrul unui conferinţe a Naţiunilor Unite privind rasismul, al cărei scop principal era acela de a promova toleranţa şi diversitatea.
Parlamentul se arată indignat, însă cum se face că nu trimite un mesaj puternic şi simbolic pentru a promova diversitatea şi toleranţa într-o lume globalizată, condamnând astfel de remarci? Cum se face că nu a solicitat Consiliului Europei şi Comisiei să trimită un avertisment solemn acelor state care se raliază la această logică agresivă, din moment ce istoria ne-a învăţat de prea multe ori că aceste remarci nu întârzie în a se transforma în fapte reale?
Domnule Preşedinte, cum a putut Parlamentul să păstreze tăcerea în timpul acestei şedinţe în faţa unor asemenea atitudini rasiste, xenofobe, într-un context de criză economică, în care statele se retrag în ele însele, iar protecţionismul se înmulţeşte precum ciupercile după ploaie?
Cristian Silviu Buşoi
Sunt foarte îngrijorat de evenimentele care au avut loc în ultimul timp în Republica Moldova. Cele mai grave sunt încălcările drepturilor omului, arestările, răpirile, tortura, intimidările, expulzarea unor jurnalişti. Voinţa cetăţenilor moldoveni a fost viciată de către autorităţi prin numeroasele neregularităţi care pot susţine cu argumente supoziţia că alegerile au fost fraudate. Listele suplimentare, buletinele de vot tipărite în plus, hărţuirea opoziţiei, interzicerea accesului la posturile publice de televiziune, campania pe care instituţiile statului au făcut-o pentru Partidul Comunist. Deşi în aceste săptămâni au fost numeroase voci care au protestat la nivel european şi internaţional, din păcate situaţia din Republica Moldova nu s-a îmbunătăţit. Sper ca la dezbaterea din această săptămână, precum şi cu ocazia misiunii ad-hoc care se va deplasa în Republica Moldova, dar mai ales prin intermediul rezoluţiei pe care o aşteptăm la ultima sesiune din mai, Parlamentul European să dea un mesaj foarte clar că Uniunea Europeană nu tolerează încălcările drepturilor omului şi să ceară deschis repetarea alegerilor în Republica Moldova.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Domnule Preşedinte, în dimineaţa zilei de Vinerea Mare, 13 aprilie, în zori, s-a produs o tragedie imensă în oraşul polonez Kamień Pomorski de lângă Szczecin. Peste 20 de persoane, inclusiv copii, au fost arse de vii într-o clădire. Polonia a fost şi încă este cutremurată de acest eveniment.
Astăzi, aş dori să rog guvernele tuturor statelor membre şi autorităţile locale şi regionale să ia măsuri urgente pentru verificarea instalaţiilor anti-incendiu în toate clădirile rezidenţiale, în special în cele folosite de serviciile de asistenţă socială. Mă refer atât la utilizarea materialelor corespunzătoare pentru construcţia acestor clădiri, cât şi la o inspecţie riguroasă a respectării regulamentelor privind protecţia împotriva incendiilor. Drama din Polonia este unul dintre numeroasele incidente de acest gen care s-au produs, din nefericire, în Europa. Fie ca acest incendiu şi victimele sale să reprezinte un semnal de alarmă pentru viitor.
László Tőkés
(HU) În discursul meu din 23 martie, am rugat Parlamentul European şi Comisia Europeană să intervină în vederea protejării oraşului românesc Roşia Montană. Populaţia acestuia, patrimoniul arhitectural şi mediul natural sunt ameninţate de planurile unei fuziuni canadiano-române în vederea creării unei mine.
Temerile noastre s-au materializat, deoarece, după o amânare de doi ani, noul guvern român doreşte să dea undă verde acestei investiţii, care va utiliza metode de producţie pe bază de cianuri, încălcând normele europene şi ameninţând nu doar mediul înconjurător, ci şi întreaga zonă de frontieră româno-ungară, cu producerea unui dezastru ecologic.
Doresc să profit de această şansă şi să mă alătur celorlalţi colegi pentru a îi transmite comisarului Dimas o solicitare de interzicere a tehnologiei cu cianuri. Solicit Comisiei Europene să trimită un corp de inspecţie în România, în spiritul politicii europene de protecţie a mediului, pentru a asigura aplicarea pe termen lung a reglementărilor europene privind activităţile miniere.
Vittorio Agnoletto
(IT) Domnule Preşedinte, doamnelor şi domnilor, doresc să vorbesc despre ceea ce s-a întâmplat la Fiat în Bruxelles. Având drept unic scop subminarea sindicatelor, Fiat şi-a acuzat pe nedrept muncitorii că şi-au luat directorii ostatici - ceea ce nu este adevărat. Nu a existat nicio răpire, nici pe 9 aprilie, nici altădată. Zvonul a fost răspândit în mod deliberat de către Fiat, într-o încercare de a-şi discredita angajaţii. Aceştia încearcă să-şi protejeze viitorul având în vedere cele 24 de concedieri. Fiat refuză să organizeze întâlniri, discuţii sau negocieri cu reprezentanţii sindicatelor. Singurul său scop este acela de a concedia 24 de angajaţi, dintre care 12 sunt reprezentanţi ai sindicatelor. Cred că ar fi o idee bună ca Parlamentul să discute nu doar acest aspect, ci şi întregul comportament anti-sindicalist al Fiat şi al unui număr foarte mare de companii multinaţionale din Europa, care dovedesc că nu respectă drepturile angajaţilor. Deşi beneficiază de pe urma legislaţiei europene şi naţionale şi, în unele cazuri, primesc şi subvenţii, aceste companii multinaţionale nu respectă drepturile angajaţilor.
Georgios Georgiou
(EL) Domnule Preşedinte, acum câteva zile, un grup mare de deputaţi în Parlamentul European a vizitat graniţele de sud-est ale Europei.
Ceea ce am văzut şi am trăit în zona vizitată nu reprezintă însă un motiv de mândrie. Trebuie să vă spun că pe acele insule mici, cu o populaţie cuprinsă între 120 şi 130 de persoane, pe care sosesc în fiecare zi 150, 200 sau 250 de imigranţi ilegali, locuiesc cetăţeni europeni în condiţii mizerabile din cauza lipsei infrastructurii.
Se tot vorbeşte în Parlament de situaţia din Darfur, din Sudanul de Sud, din Myanmar, şi pe bună dreptate, însă trebuie să ne gândim şi la cetăţenii europeni din acele zone, care sunt la fel de europeni ca şi cei care locuiesc în Paris, Madrid sau Berlin. Domnule Preşedinte, consider că este obligaţia mea să vă aduc în atenţie acest subiect şi sunt sigur că veţi lua măsurile care se impun.
Slavi Binev
(BG) Domnule Preşedinte, doamnelor şi domnilor, societatea bulgară este ameninţată în prezent de un mare pericol. Poliţia nu mai reprezintă organizaţia al cărei scop este acela de a proteja publicul, ci s-a transformat într-o agenţie implicată în scandaluri politice şi care îndeplineşte ordinele gangsterilor. În sâmbăta Paştilor, Petko Petkov, în vârstă de 64 de ani, membru al consiliului municipal din Burgas, a fost doborât la pământ şi bătut de doi poliţişti în uniformă, în faţa unui număr considerabil de martori, în faţa unei biserici. Acest incident nu a fost menţionat în raportul oficial al poliţiei din ziua următoare. Acesta este un alt exemplu de violenţă a poliţiei împotriva membrilor partidului Atac, pe lângă bătăile suferite de Dimitar Stoyanov, membru al Parlamentului European, şi de un consilier municipal din Sofia. Niciunul dintre aceste atacuri nu a fost investigat.
Un alt exemplu de inacţiune deliberată a poliţiei, aceasta îndeplinind anumite ordine "de sus”, este faptul că în Bulgaria nu s-a raportat niciun caz de răpire, deşi au avut loc deja 15 situaţii de acest gen, dintre care ultimele două în această lună. Societatea noastră este cuprinsă de frică şi de o senzaţie de neajutorare. Prin urmare, poliţiştii din Bulgaria nu sunt altceva decât oameni de afaceri ahtiaţi după bani. Când până şi oamenii legii sunt infractori, de cine ne putem apăra şi cine va apăra poporul? Această întrebare rămâne fără răspuns.
Richard James Ashworth
Domnule Preşedinte, aduc în atenţia Parlamentului impactul blocadei ilegale exercitate săptămâna trecută asupra punctelor de trecere a Canalului Mânecii de la Calais, Boulogne şi Dunkerque de către reprezentanţii industriei piscicole din Franţa. Această acţiune industrială a afectat în mod grav fluxurile de mărfuri ce circulă pe această importantă rută transeuropeană. S-au înregistrat costuri suplimentare şi întârzieri enorme, iar persoanele ce locuiesc în sud-estul Angliei au fost afectate de o serie de inconveniente.
Această problemă este una frecventă şi solicit Comisiei să intervină pentru a se asigura că această întrerupere a liberei circulaţii a bunurilor şi persoanelor în cadrul Uniunii Europene este ţinută sub control. Totodată, întreb Comisia: din punctul său de vedere, suma de 4 milioane de euro acordată pescarilor de către guvernul francez este un ajutor de stat şi, deci, ar fi anticoncurenţială şi ilegală conform regulilor politicii comune privind pescuitul?
Ioan Mircea Paşcu
Domnule Preşedinte, recentele evenimente negative din Moldova ilustrează o serie de aspecte ce merită menţionate. Primul este reacţia noastră faţă de încălcarea valorilor de bază ale UE de către autorităţile moldovene în timpul represaliilor împotriva tinerilor şi jurnaliştilor, după protestele împotriva rezultatelor alegerilor. Orice indulgenţă din partea noastră ar pune sub semnul întrebării credibilitatea UE în această privinţă.
Cel de-al doilea aspect este reacţia UE la felul în care autorităţile moldovene au încălcat procedura de punere în aplicare a acordurilor cu organismele europene, realizând discriminări împotriva cetăţenilor europeni, pe motive de naţionalitate. Din nou, credibilitatea şi autoritatea UE sunt puse în joc.
Cea de-a treia problemă se referă la solidaritatea UE în faţa acuzaţiilor false aduse unuia din membrii săi, posibil pretext pentru îngheţarea situaţiei militare din zona în care s-au încălcat importante angajamente în domeniu.
În cel de-al patrulea rând, reacţia UE va sublinia încă o dată diferenţa dintre statele care în 1940 aveau un destin asemănător şi va indica direcţia viitoare a relaţiilor dintre UE şi Rusia.
Chris Davies
Domnule Preşedinte, dacă unul dintre alegătorii noştri solicită în mod fraudulos ajutoare sociale este urmărit penal şi poate face închisoare.
Câteodată, însă, lucrurile par să stea altfel. Ziarele au scris în luna noiembrie a anului trecut că unul dintre deputaţii în Parlamentul European, Den Dover, a alocat o sumă de 750 000 de lire sterline pentru angajarea de personal unei companii deţinute de soţia şi fiica sa şi că a folosit o parte din aceşti bani pentru a achiziţiona maşini scumpe şi alte obiecte de uz personal.
Mulţi consideră că Dover nu este altceva decât un hoţ, un escroc care trebuie să se afle în închisoare şi vă invit, domnule Preşedinte, să ne spuneţi câţi din aceşti bani au fost returnaţi.
Parlamentul trebuie să fie un exemplu de deschidere, onestitate şi transparenţă, însă se pare că, uneori, există un cod de confidenţialitate, pentru a păstra în secret abuzurile comise de unii dintre membrii săi. Este ruşinos refuzul nostru de a aplica aceleaşi principii de transparenţă financiară pe care le-am cere oricărei alte instituţii europene.
Preşedintele
Domnule Davies, puteţi fi sigur că şi în acest caz subiectul va fi tratat conform legii.
Ewa Tomaszewska
(PL) Domnule Preşedinte, luna aprilie ne oferă o altă şansă de a reflecta asupra efectelor ambelor sisteme totalitare. Situaţia aminteşte de masacrul de la Katyń, unde au fost ucişi mii de ofiţeri polonezi - ţinuţi prizonieri de război în lagărele de la Ostaszków, Starobielsko şi Kozielsko - condamnaţi la moarte în martie 1940 din ordinul lui Lavrenti Beria. Ne amintim, cu această ocazie, şi de începutul revoltei din ghetoul Varşovia, din 1943, ca protest împotriva transportării în masă a evreilor către lagărele de exterminare de către forţele germane ocupante.
Tragedia din ghetou este rememorată astăzi în cadrul programului Marşul celor vii, care asigură comemorarea acestor evenimente, pentru a împiedica repetarea lor. Din păcate, masacrul de la Katyń şi persoanele care l-au comis nu au fost încă judecate şi condamnate. Adoptarea de către Parlament a declaraţiei scrise privind proclamarea zilei de 23 august drept Ziua europeană a comemorării victimelor stalinismului şi nazismului ne arată, însă, că mai există speranţe.
Den Dover
Domnule Preşedinte, înţeleg că domnul Davies a luat cuvântul în legătură cu persoana mea şi, prin urmare, doresc să răspund. Am auzit doar ultimele 10 cuvinte. Cel puţin mi-a trimis un e-mail în ultimele 20 minute, spunându-mi că intenţionează să abordeze acest aspect.
Doresc să spun doar că tevatura făcută în jurul cheltuielilor mele de asistenţă parlamentară, prezentată în mass-media în ultimele nouă sau douăsprezece luni, a fost o experienţă devastatoare. Am depus documentele la Tribunalul de Primă Instanţă, deci doresc să lupt până la capăt. Ştiu că am un caz foarte bun şi că sunt supus unor măsuri interimare, ceea ce înseamnă că nu se va plăti niciun ban până ce Tribunalul nu a examinat toate dovezile şi nu a luat decizia corectă. Vă rog să lăsaţi Parlamentul să decidă şi vă mulţumesc pentru această şansă.
Gerard Batten
Domnule Preşedinte, după 36 de ani de apartenenţă, ce înseamnă Uniunea Europeană pentru Marea Britanie? Înseamnă că nu ne mai guvernăm singuri. Între 75 şi 85% din legile noastre vin de la UE şi nu de la propriul nostru parlament. UE costă Marea Britanie cel puţin 56 de miliarde de lire sterline pe an sau 900 de lire sterline pe an pentru fiecare bărbat, femeie şi copil. Nu ne mai controlăm graniţele şi suferim de pe urma unei imigraţii nelimitate şi necontrolate.
Legislaţia UE privind drepturile omului acţionează în aşa fel încât nu ne mai putem proteja în mod eficient împotriva criminalilor străini, a imigranţilor ilegali şi a falşilor solicitanţi de azil. Mandatele de arestare şi procesele europene in absentia înseamnă că ne-am pierdut principalele mijloace de protecţie împotriva arestărilor şi încarcerărilor nedrepte.
Apartenenţa la UE este un dezastru pentru Marea Britanie. Este o rană dureroasă şi inutilă, pe care Marea Britanie şi-o face cu bună ştiinţă. Singura soluţie la această problemă este retragerea necondiţionată a Marii Britanii din Uniunea Europeană.
Milan Horáček
(DE) Domnule Preşedinte, acum câteva săptămâni, o alianţă imorală de social-democraţi cehi proeuropeni, preşedintele Klaus, care este împotriva UE, şi comuniştii au provocat căderea guvernului Topolánek. În prezent se desfăşoară operaţiunile de stabilire a guvernului interimar, care va prelua sarcinile guvernamentale din mai până la alegerile din octombrie. Sper că acest nou cabinet va fi alături de Preşedinţia cehă, care până acum şi-a îndeplinit bine rolul, până la sfârşitul mandatului acesteia şi va contribui la ratificarea Tratatului de la Lisabona în Republica Cehă. Acesta ar fi un semnal important, pozitiv, pentru Europa.
Zsolt László Becsey
(HU) În ultimele luni, în regiunea Voievodina, din nordul Serbiei, s-a instaurat un climat de groază printre diversele naţionalităţi ce locuiesc acolo, în principal maghiari. Deşi Parlamentul a adoptat şi în 2004 şi în 2005 o rezoluţie ca răspuns la atacurile fizice şi psihologice îndreptate împotriva locuitorilor din această zonă de altă naţionalitate decât cea sârbă şi a luat, de asemenea, măsura exemplară de a trimite o delegaţie în regiune în 2005, cazurile de violenţă, intimidare şi umilire împotriva minorităţilor ce locuiesc acolo, în principal maghiari, nu doar continuă, ci şi par a se înrăutăţi.
De la începutul anului, au avut loc în total cincisprezece atacuri psihologice şi cinci atacuri fizice, dintre care două grave. Din păcate, lumea nu are mare încredere în poliţie. În ceea ce priveşte atacurile etnice, niciuna dintre sentinţele adoptate până acum nu a intrat efectiv în vigoare, ceea ce indică funcţionarea neadecvată şi, din păcate, pe baza unei experienţe de mulţi ani, atitudinea delăsătoare a sistemului juridic. Majoritatea sârbă nu recunoaşte nici acum faptul că trebuie să ne gândim la zecile de mii de persoane care au fost executate fără verdict şi fără a avea vreo vină personală.
Cât mai poate Uniunea Europeană să accepte ca locuitorii săi, ce vorbesc o limbă europeană, să fie terorizaţi fizic şi psihologic de un viitor stat membru, la începutul secolului al XXI-lea? Nu ne preocupăm deloc pentru reputaţia noastră?
Jo Leinen
(DE) Domnule Preşedinte, ieri a început la Geneva Conferinţa anti-rasism a Naţiunilor Unite. Participă douăzeci şi două de ţări UE, iar cinci ţări au hotărât să nu participe. Aceasta pune într-o lumină proastă unitatea Uniunii Europene în legătură cu un astfel de eveniment important.
Am citit, însă, că anumite ţări se gândesc să meargă la Geneva în cursul săptămânii şi, prin urmare, aş dori să vă cer să vă folosiţi de influenţa pe care o aveţi asupra Preşedinţiei cehe, pentru ca UE să poată adopta o poziţie unitară asupra acestei conferinţe anti-rasism.
Discursul abominabil al preşedintelui iranian nu are voie să dividă UE şi să slăbească forţele ONU. Nu acesta trebuie să fie rezultatul acestui discurs şi, deci, cred că trebuie să luptăm în continuare - după cum a cerut şi Secretarul General Ban Ki-Moon - pentru a ne asigura că toate cele 27 de state membre şi UE, la nivel unitar, susţin documentul final adoptat în cadrul acestei conferinţe, pentru a ajuta milioanele de persoane din lume care sunt afectate de rasism şi discriminare. Vă mulţumesc foarte mult.
Marco Cappato
(IT) Domnule Preşedinte, doamnelor şi domnilor, în ultima perioadă de sesiune v-am rugat să respectaţi obligaţiile Parlamentului şi să publicaţi date privind prezenţa deputaţilor la activităţile parlamentare. Domnule Preşedinte, mi-aţi dat cuvântul dvs. că acest subiect se va discuta la următoarea întâlnire a Biroului, care va avea loc în exact 40 de minute. Am aflat acum că acest subiect nu se află pe ordinea de zi a întrunirii Biroului ce va avea loc la ora 18.30. Deoarece mai avem doar puţin mai mult de o lună până la alegeri, iar Parlamentul s-a angajat să publice date şi informaţii privind prezenţa deputaţilor săi la activităţile parlamentare, iar acum vor fi puţine ocazii pentru aceasta, nu ştiu dacă poate avea loc o întrunire a Biroului pentru a discuta în mod oficial acest subiect. Secretarul General s-a angajat să furnizeze un raport pe baza căruia Preşedinţia să poată lua o decizie; Prin urmare vă întreb, domnule Preşedinte: cetăţenii, electoratul european, vor avea acces la aceste informaţii, după cum s-a cerut, stipulat şi decis de către Parlament, înainte de alegerile europene din iunie, sau va trebui să ne încălcăm propriile promisiuni şi să nu ne respectăm propriile decizii?
Etelka Barsi-Pataky
(HU) În Ungaria s-a constituit ieri noul guvern socialist. Nu doresc să discut aspectele politice ale acestui eveniment, ci faptul că noul guvern nu are niciun membru de gen feminin. Cu siguranţă, în Europa anului 2009, este ciudat faptul că se poate constitui un nou guvern care să nu numere nici măcar o femeie printre cei 14 miniştri ai săi. În statele scandinave, peste jumătate din membrii guvernelor sunt femei. Şi Franţa se apropie de această proporţie. Peste o treime din membrii guvernului german sunt femei. Aceasta este practica acceptată în Europa.
În ultimii cinci ani, Parlamentul a adoptat 11 rapoarte privind egalitatea de gen. Acesta este un obiectiv important, în spiritul valorilor europene, însă nu are nicio utilitate dacă nu este pus în practică. Solicit prin urmare colegilor, în acest caz membrilor Grupului socialist, să îşi exercite influenţa pentru a pune în practică aceste importante şi nobile aspiraţii în statele în care acest lucru nu s-a întâmplat încă.
Neena Gill
Domnule Preşedinte, mă aflam zilele trecute în Birmingham. Am bătut la uşi - aşa se face campania în Marea Britanie - şi, deloc surprinzător, niciuna dintre persoanele cu care am vorbit nu avea nici cea mai mică idee că în mai puţin de şase săptămâni vor avea loc alegerile europene.
Sunt sigură că ştiţi că statisticile din Marea Britanie arată că doar 16% din populaţie ştie despre alegeri, însă ar trebui să fiţi îngrijoraţi de faptul că aceste statistici nu sunt mai bune în celelalte state membre. De fapt, 30% din cetăţeni nu intenţionează să participe la aceste alegeri. Parlamentul este la fel de responsabil ca oricine altcineva pentru această lipsă de interes şi conştientizare. Milioanele cheltuite pentru comunicarea cu cetăţenii s-au dovedit a fi în van.
Deosebit de frustrant mi se pare faptul că publicitatea promisă pentru alegeri a avut, în mod impresionant, un efect contrar. Femeile care muncesc şi grupurile ce încurajează alăptatul au fost deranjate de o reclamă privind echilibrul între viaţa profesională şi viaţa personală. Acesta este un alt obiectiv. Domnule Preşedinte, trebuie să soluţionaţi urgent această situaţie, să retrageţi reclama care a provocat nemulţumiri şi să vă asiguraţi că mesajul ce încurajează populaţia să participe la viitoarele alegeri este unul simplu. El trebuie să fie vizibil şi uşor de înţeles.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Domnule Preşedinte, şi eu doresc să vorbesc în legătură cu acelaşi subiect, adică prezenţa la viitoarele alegeri europene, care nu dă semne că va fi prea ridicată. Printre motive se numără campania electorală organizată de Parlament, care nu este suficient de spectaculoasă, şi, în principal, atacurile aduse realizărilor Uniunii Europene, în speţă economiei sociale de piaţă, modelul pentru dezvoltarea căruia am depus atâtea eforturi şi care este profitabil pentru muncitorii din Uniunea Europeană. Cetăţenii privesc în mod negativ dezvoltările, care nu promit să fie mulţumitoare şi avantajoase. E păcat că ne contrazicem în legătură cu probleme ce ar trebui să ne unească în interesul cetăţenilor Europei.
Catherine Guy-Quint
(FR) Domnule Preşedinte, pe 14 şi 15 martie, în calitate de membru al Comisiei pentru bugete, am călătorit împreună cu domnul Botopoulos în regiunile din Peloponez care au fost cele mai afectate de inundaţiile din vara lui 2007. Spre marea noastră surprindere, am descoperit că suma de 89,7 milioane de euro, care trebuia să sosească de la Fondul de Solidaritate al Uniunii Europene, încă nu a ajuns în regiunile respective.
Am atras în mod oficial atenţia Comisiei asupra acestei probleme şi am dori să ştim cum se realizează punerea în aplicare a deciziilor luate de autoritatea bugetară. De ce acest ajutor, votat acum câteva luni, nu a avut încă un impact semnificativ asupra acestor regiuni, unde necesitatea solidarităţii europene este din ce în ce mai evidentă?
Pe lângă monitorizarea retrospectivă efectuată de Comisie, am dori să primim explicaţii de la guvernul grec în legătură cu utilizarea acestui ajutor european. Aceasta este o problemă într-adevăr urgentă, atât din punct de vedere uman, cât şi economic. Doi ani de aşteptare înseamnă prea mult.
Călin Cătălin Chiriţă   -
(RO) Doresc să atrag atenţia că tot mai desele întâmplări nedorite, care au început de anul trecut cu Armenia şi au continuat anul acesta cu Georgia, respectiv Moldova, ne dau de gândit datorită faptului că sunt două lucruri pe care le au în comun: toate trei ţările sunt membre în parteneriatul estic şi scenariul este identic. Cred că ar trebui să luăm în calcul acest lucru.
Săptămâna trecută preşedintele Moldovei, domnul Voronin, a şi declarat că doreşte să renunţe la acest parteneriat estic pentru a-şi putea duce mai departe lucrurile nedorite pe care le face împotriva drepturilor omului în Moldova şi cred că Uniunea Europeană ar trebui să lucreze îndeaproape cu Consiliul Europei şi cu OSCE-ul.
Jim Allister
Domnule Preşedinte, glorificarea terorismului poate căpăta forme variate, însă atunci când un membru al Parlamentului elogiază criminalii, ale căror peripluri asasine şi-au găsit binemeritatul sfârşit în mâinile oamenilor legii, persoana respectivă s-a dezis de tot ceea ce s-a spus vreodată în Parlament împotriva terorismului şi a celor care justifică astfel de acte. Doamna de Brún, membră a Sinn Fein, a făcut acest lucru în Duminica Paştilor, când a calificat teroriştii IRA drept decenţi, altruişti şi onorabili. Terorismul, trecut sau viitor, nu are nimic decent sau onorabil. Să le fie ruşine membrilor care proclamă astfel de adulaţii obscene ale unor acte sângeroase!
Jelko Kacin
(SL) Prin retorica sa naţionalistă şi populistă, preşedintele Ahmadinejad dăunează mult imaginii şi reputaţiei Iranului. De asemenea, el ameninţă Islamul moderat din vest şi răspândeşte stereotipuri negative în legătură cu acesta.
Trebuie să luăm măsuri decisive împotriva acestor provocări. Condamnând-o pe Roxana Saberi, regimul iranian s-a dovedit a fi slab şi laş. În confruntările sale verbale cu Statele Unite, preferă să ia ostatici, în acest caz o femeie şi un ziarist, pentru a-şi mobiliza ideologic poporul. Îşi bate joc de toate standardele democratice.
Drepturile umane fundamentale stau la baza Uniunii Europene, la fel ca şi lupta pentru dreptul la informare. Cea de-a patra putere în stat, respectiv mass-media şi presa, reprezintă un instrument important în restabilirea standardelor democratice. Orice putere care se teme de presă va lovi întâi în aceasta. Regimurile nedemocratice se tem permanent; de aceasta persecută jurnaliştii, îi închid, îi torturează şi chiar îi ucid.
Kinga Gál
(HU) Pe 1 mai se împlinesc cinci ani de când Ungaria a devenit membră a Uniunii Europene, împreună cu multe alte state din Europa Centrală şi de Est. Părea atunci că fiecare nou stat membru va respecta principiile de bază ale UE şi va interzice discriminările, că va proteja şi preţui diversitatea lingvistică şi drepturile minorităţilor naţionale.
Chiar şi după cinci ani de apartenenţă la UE, există cazuri în care limba majoritară este protejată în mod deschis, discriminatoriu, afectând utilizarea limbilor naţionale ale minorităţilor. Aceasta se întâmplă în Slovacia, unde s-a revitalizat legea privind limba, adoptată în 1995 şi aspru criticată în sferele internaţionale la momentul respectiv. Acest proiect de lege periclitează utilizarea limbilor minoritare în orice aspect al vieţii cotidiene, afectând, de exemplu, cele 500.000 de persoane de etnie maghiară care locuiesc acolo. În loc să promoveze diversitatea lingvistică şi să protejeze identitatea minorităţilor, legea permite monitorilor şi inspectorilor lingvistici să viziteze comunităţile minoritare şi să aplice amenzi ridicate dacă nu se respectă aceste reglementări, ceea ce este o absurditate, din perspectivă europeană. Din acest motiv, solicit comisarului UE pentru diversitatea lingvistică să intervină şi să pună în practică diversitatea lingvistică şi în Slovacia.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Cele 10 noi state membre aparţin UE de cinci ani. A sosit momentul să facem o trecere în revistă a situaţiei. Şi mandatul nostru se apropie de sfârşit. Pentru început, vechile state membre au afişat o atitudine de neîncredere, însă aceasta a dispărut treptat. De fapt, după o vreme s-a aflat că, în multe privinţe, de exemplu în ceea ce priveşte Directiva privind serviciile sau libertatea angajării, noile state membre au fost pioniere în reformele europene. Din acest motiv, consider că putem spune că aceşti cinci ani au reprezentat o curbă de învăţare foarte clară. În acelaşi timp, trebuie evidenţiat faptul că noile state membre încă se confruntă cu măsuri discriminatorii. Voi menţiona doar faptul că agricultorii din noile state membre primesc în acest an doar 60% din suma alocată agricultorilor din vechile state membre. Voi adăuga că aderarea la UE a reprezentat o situaţie avantajoasă pentru ambele părţi, drept pentru care doresc să mulţumesc Parlamentului European pentru felul în care a primit noile state membre. Simţim că în ultimii cinci ani am fost trataţi în mod egal ca membri cu drepturi depline.
Preşedintele
Declar închis acest punct.
