A szavazáshoz fűzött indokolások (folytatás)
- A szavazáshoz fűzött szóbeli indokolások
Krisztina Morvai
(HU) Az Európai Ombudsman jelentése nem tükrözi azokat a tapasztalatokat, amelyeket emberi jogvédőként szereztem Magyarországon. Nem szól arról, hogy 2006 őszén a kormány által irányított rendőrség több száz békés járókelőt és tüntetőt, emlékezőt sebesített meg, zárt börtönbe és vont koncepciós büntetőeljárás alá. Az EU hallgatott. Hallgat arról is, hogy a változásért tüntetőket a rendőrség azóta is rendszeresen - jogellenesen - igazoltatja, róluk videofelvételeket készít, jogtalanul zaklatja, gyakran önkényesen előállítja őket.
Az EU felháborító passzivitásának is "köszönhető”, hogy ma 16 ellenzéki aktivista van előzetes letartóztatásban hónapok óta "terrorcselekmény” gyanújával. "Főbűnük”, hogy mozgalmat indítottak a kormány korrupciós ügyeinek leleplezésére. A náluk végzett házkutatások és lefoglalások módszere és a fogvatartotti jogok folyamatos és durva megsértése az európai emberi jogi normák teljes félre tételével történt.
Egyebek mellett hatósági tanú vagy egyéb garancia nélkül, nagyszámú álarcos kommandós részvételével végeztek szabálytalan, megfélemlítő házkutatásokat. Számítógépeket foglaltak le az irányadó jogszabály mellőzésével, az adatállomány adott állapotának szakszerű rögzítése nélkül, a bizonyítékok meghamisítását, a politikai ellenfelekkel való újabb leszámolást a hatóság számára lehetővé téve. Az EU-tól határozott fellépést várunk! Nemmel szavaztam.
Vilija Blinkevičiūt
írásban. - (LT) Az integráció nagyszerű módszer a béke megőrzésére, és ezt a módszert a Nyugat-Balkán országaiban is alkalmazni lehet. Fontos, hogy előrelépjünk, és kedvezőbb feltételeket teremtsünk a vízumrendszer egyszerűsítéséhez. Így ezeknek az országoknak lehetőségük nyílik szorosabb kapcsolatokat kiépíteni szomszédaikkal és az Európai Unióval. A vízumrendszer liberalizálása regionális stratégiára és olyan európai perspektívára épül, amely nem kíván megkülönböztetést alkalmazni a Nyugat-Balkán egyetlen országa ellen sem. Minden érintett országra ugyanazokat a kritériumokat kell alkalmazni, amelyeket megfogalmaztunk a vízumrendszer liberalizálásáról szóló cselekvési tervekben. Koszovó és Albánia helyzete azonban ezzel még nincs megoldva. E két ország polgárai vajon mikor élvezhetik majd a vízummentes rendszer előnyeit? Egyetértek azzal, hogy cselekvési tervet kell készíteni, és a lehető leghamarabb tárgyalásokat kell kezdeni. Albániának és Boszniának fel kell zárkóznia Macedónia, Montenegró és Szerbia mellé. Amint Albánia és Bosznia is teljesíti az összes szükséges követelményt, azonnal el kell törölni a vízumkötelezettséget.
Carlos Coelho
írásban. - (PT) Az Európai Uniónak a volt jugoszláv régióval kapcsolatos stratégiáját kb. öt évvel ezelőtt határoztuk meg a Thesszaloniki cselekvési programban. Ez biztosította az európai perspektívát a nyugat-balkáni népek számára, és tartalmazta a vízumkövetelmények liberalizálását. A szlovén elnökség 2008-ban kezdte meg a tárgyalásokat.
Öt nyugat-balkáni országgal tárgyalunk a liberalizálásról, de a Bizottság jelentése szerint - noha mindannyian jelentős előrehaladást értek el - közülük csak hárman (Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Montenegró és Szerbia) teljesítették az ahhoz szükséges feltételeket, hogy hamarosan bevezethessük a liberalizációt, míg Bosznia-Hercegovina és Albánia nem tartanak még itt. Egyetértek azzal, hogy nem teremthetünk precedenst a megállapított kritériumok könnyítésével. Szívesen fogadjuk Bosznia-Hercegovinát és Albániát is majd akkor, amikor már képesek teljesíteni minden előírt feltételt.
Cornelia Ernst
írásban. - (DE) Általában véve úgy gondolom, hogy a vízumkötelezettség alóli felmentés vagy annak könnyítése pozitív lépés a népek egymás mellett élésében és az országok közötti együttműködés javításában. A Nyugat-Balkánon különösen fontos, hogy a régió minden országa megkapja ezt a lehetőséget. Örömmel üdvözlöm tehát azt a tényt, hogy Bosznia-Hercegovina és Albánia is szóba kerül ebben a vonatkozásban. A néhányaknak megadott vízummentesség miatt azonban a Nyugat-Balkán többi állampolgárát nem érheti hátrány. Márpedig ez lenne a helyzet, ha csak a boszniai szerbek és a boszniai horvátok kaphatnának vízummentességet, a boszniai muzulmánok pedig nem. A Koszovóra vonatkozó középtávú megoldásokat is támogatom. Ennek kapcsán azonban rámutatnék, hogy Koszovó szerves részét képezi Szerbiának, és a nemzetközi jog szerint semmilyen státusszal nem rendelkezik. Ez azonban nem ment fel minket azon kötelesség alól, hogy átgondoljuk, hogy ezt az államot és a polgárait hogyan kezeljük a jövőben.
Ilda Figueiredo
írásban. - (PT) Az itt javasolt vízumrendszer, amelyet mi nem szavaztunk meg, komoly visszalépést jelent a volt Jugoszlávia országai számára. A szocializmus alatt ezen országok állampolgárai vízum nélkül utazhattak a most már Európai Unióhoz tartozó országokba, most pedig vízumra van szükségük.
Ráadásul a rendszer tele van ellentmondásokkal. Egyrészt megkönnyíti a vízumok kiadását, másrészt még mindig számos értelmetlen eljárást igényel, továbbá azt is megköveteli, hogy biometrikus adatokat rögzítsenek az útlevelekben, ami súlyosan sérti a személyiségi és adatvédelmi jogokat, és csorbítja ezen országok polgárainak jogait.
Ugyanakkor továbbra is érvényben maradnak az engedély nélkül itt tartózkodók hazatelepülésére vonatkozó elfogadhatatlan megállapodások. Az érintett országok kénytelenek aláírni ezeket a megállapodásokat, mert csak így férhetnek hozzá a vízumkönnyítési rendszerhez. Azon túl, hogy ilyen esetekben sérülnek a bevándorlók jogai, az adott országok is elfogadhatatlan nyomásnak és zsarolásnak vannak kitéve.
A jelentésben szerepel a Koszovóval folytatott párbeszéd is, azzal kapcsolatban, hogy ő is része lehet a folyamatnak. Ez hallgatólagos elismerést jelent, és sérti a nemzetközi jogot, valamint Szerbia területi szuverenitását.
Bruno Gollnisch
írásban. - (FR) Európa arra irányuló politikája, hogy szisztematikusan liberalizálja a vízumokat, ideológiai kísérlet arra, hogy lerombolja az Európai Unió külső határait, miután a belső határokat már megszüntette. Ez túlságosan is jól ismert következményekkel fog járni: a bevándorlási hullám és a határforgalom robbanásszerű növekedésével, és akkor még meg sem említettük a különböző meggyőződésű terroristáknak kínált kiváló lehetőségeket.
Tévútnak tartom, hogy olyan országokat, mint Albánia és Bosznia, úgymond "előre” fel akarunk venni azoknak az országoknak a listájára, amelyeknek az állampolgárait felmentjük a vízumkötelezettség alól. És még ennél is elfogadhatatlanabb azt követelni, hogy Koszovót is vegyük fel erre a listára! Akkor miért nem vesszük fel a világ minden országát azzal a jelszóval, hogy az egész világon biztosítani akarjuk a személyek szabad mozgását, tekintet nélkül a legalapvetőbb biztonsági intézkedésekre, amelyekkel a hatalomban lévők tartoznak a nemzeteiknek!
Ezen kívül, kell-e valakit emlékeztetnünk Koszovó úgynevezett függetlenségének feltételeire,amelyeket egyoldalúan nyilvánítottak ki? Kell-e valakit emlékeztetnünk arra, hogy ezt a függetlenséget nem is ismerte el az Európai Unió minden országa? Végül pedig, kell-e valakit emlékeztetnünk a koszovói szerbek tragikus sorsára, akiket őseik jelenleg gyarmatosított földjén üldöznek?
Sylvie Guillaume
írásban. - (FR) A Nyugat-Balkán országainak vízumliberalizációjáról szóló Fajon-jelentés mellett szavaztam, mert az Európai Parlamentnek határozott üzenetet kell küldenie a Nyugat-Balkán minden országának, jelezve, hogy támogatjuk őket azon erőfeszítéseikben, hogy teljesítsék az Európai Bizottság által megszabott feltételeket a vízumpolitika liberalizálásához. Szerbia és Montenegró esetében ezek a feltételek már teljesültek, de Albániának és Boszniának még nem adhatunk zöld utat.
Ezekben az országokban sok fiatal úgy érzi magát, mint annak idején a keletnémet fiatalok a fal túlsó oldalán. Ma azonban nehéz elhinni, hogy a Szlovéniától alig egy kőhajításnyira élő fiatalok nem ismerhetik meg Európát, vagy nem képzelhetik el a jövőjüket az EU-n belül. A Bizottság által megszabott kritériumok majdnem 90%-át Bosznia is teljesítette. Tovább kell haladnunk, mert a politikai helyzet romolhat, ha nem küldünk határozott üzenetet. Végül pedig valóban megoldást kell találnunk a koszovói helyzetre, mert ez a Balkán egyetlen része, amely ki van zárva ebből a folyamatból.
Ian Hudghton
írásban. - A balkáni államok állampolgáraira vonatkozó vízumkötelezettségek liberalizálását célzó intézkedéseket üdvözölnünk kell. Ahogyan előrehalad a stabilizációs és társulási folyamat ezekkel az országokkal, és potenciális tagjelölt státuszból valódi tagjelölt státuszba lépnek, helyénvalónak látszik, hogy az állampolgáraik nagyobb mozgási szabadságot élvezzenek. A csoportom nevében teljes mértékben támogatom a benyújtott módosítást. Ez a Ház korábban felszólított minden uniós tagállamot, hogy ismerje el Koszovó függetlenségét, Szerbiának pedig ugyanazokat az intézkedéseket és ellenőrzéseket kell megvalósítania a Koszovóval közös határán, mint a többi, nemzetközileg elismert határán.
Isabella Lövin
írásban. - (SV) Természetesen támogatom, hogy könnyítsük meg a harmadik országok EU-ba utazó állampolgárainak az utazását, beleértve a balkáni államok állampolgárait is, ezért szerettem volna a jelentést is támogatni. Sajnos azonban számos olyan módosítás történt, amelyek értelmében biometrikus adatokat kell felvenni az útlevelekbe. Ez a jogbiztonság hiányát és a magánélethez való jog megsértését eredményezheti, ezért a végső szavazásnál tartózkodtam.
Jean-Luc Mélenchon
írásban. - (FR) Nem hagyjuk jóvá a Szerbiának, Macedóniának, Montenegrónak, Albániának és Bosznia-Hercegovinának kért vízummentességet.
Azért utasítjuk el a jelentést, mert nem fogadjuk el Koszovó de facto elismerését, amit ezzel ránk akarnak kényszeríteni.
Spanyolország, Ciprus, Görögország, Románia, Szlovákia és Bulgária hevesen ellenzik Koszovó elismerését. Ezáltal még mindig nincs közös uniós álláspont ebben a témában. A vízumliberalizációról szóló tárgyalások Koszovóval történő megkezdése - amelyet a jelentés javasol - azonban előre feltételezi a koszovói állam megalakulásának elismerését. Ez teljes mértékben a nemzetközi jog figyelmen kívül hagyását jelenti.
Nuno Melo
írásban. - (PT) Annak ellenére, hogy a jelentés mellett szavaztam, úgy gondolom, hogy a folyamatot szorosan figyelemmel kell kísérnünk. A szóban forgó országok állampolgárai számára csak akkor vezethetjük be a vízummentességet, ha tisztában vagyunk a körülményekkel. Különösen azt kell szem előtt tartanunk, hogy harcolnunk kell az illegális bevándorlás, az embercsempészet és a szervezett bűnözés ellen.
Mindezen okok miatt úgy gondolom, hogy az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoportja által tanúsított óvatosság teljes mértékben indokolt Albánia és Bosznia- Hercegovina esetében, és hangsúlyozni szeretném, hogy a vízummentesség lehetőségét elnyerő országokat továbbra is szorosan figyelemmel kell tartanunk. Az európai politikának oda kell figyelnie Európa határainak biztonságára, máskülönben ha megkönnyítjük a belépést, könnyen kiderülhet, hogy nem tudjuk betartani és érvényesíteni a szabályokat az EU-n belül.
Willy Meyer
írásban. - (ES) Nem ellenzem a nyugat-balkáni országok számára tervezett vízumliberalizációt. A szavazás során azonban a Fajon-jelentés ellen szavaztam, mert Koszovó esetében elfogadhatatlan vízumliberalizációról beszélni, miközben nem ismerjük el a függetlenségét. A nemzetközi jog szerint Koszovó függetlensége törvénytelen, ezért az EU nem tárgyalhat a vízumok liberalizálásáról vagy más vonatkozásokról egy olyan területtel, amely törvénytelenül független. A Fajon-jelentés megszavazása azt jelentené, hogy közvetett módon elismerjük Koszovó függetlenségét, ez pedig elfogadhatatlan. Végül pedig semmilyen körülmények között nem fogadhatjuk el biometrikus adatok rögzítését a vízumok kiadásához.
Andreas Mölzer
írásban. - (DE) A vízumkötelezettség Szerbia, Montenegró és Macedónia számára történő eltörlése mindenképpen üdvözlendő, mivel a Bizottság javaslatát gondos értékelés és a megszabott követelmények teljesítése előzte meg. Bosznia-Hercegovina és Albánia esetében azonban el kell utasítanunk a javaslatot. Fennáll a veszélye ugyanis annak, hogy ezen országok beengedése megnyitná a kapukat a szervezett bűnözés, az embercsempészet és a bevándorlás előtt. Koszovó jelenleg csak óriási uniós támogatással tudja fenntartani a kormányát, ezért a vízum eltörléséről szóló tárgyalások egyelőre értelmetlenek. A döntések alapjait jobban kell kommunikálnunk, és egyúttal világossá kell tennünk Albánia, Koszovó és Bosznia-Hercegovina számára, hogy még sokat kell tenniük azért, hogy beléphessenek az európai klubba.
Franz Obermayr
írásban. - (DE) A vízumkötelezettség enyhítésének feltételeit és lehetőségeit öt nyugat-balkáni állam esetében tárgyaltuk: Albánia, Bosznia-Hercegovina, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Montenegró és Szerbia. A Bizottság véleménye szerint Macedónia, Montenegró és Szerbia teljesítették a kitűzött célok többségét, ezért most kérik, hogy töröljük el a vízumkötelezettségüket. Az általunk tárgyalt jelentés hivatkozik az Albániában és Bosznia-Hercegovinában elért előrehaladásra is, és hogy ezek az országok is szeretnének felkerülni a vízummentességre jogosult országok listájára a közeli jövőben. Tekintettel az ezekből az országokból kiinduló illegális bevándorlás lehetőségére, valamint a nyugtalanító radikális iszlamista tendenciákra, különösen Boszniában és Albániában, a jelentés elfogadása ellen szavazok. Ráadásul az én hazámat, Ausztriát, különösen kedvezőtlenül érintené a vízumok eltörlése a Balkánhoz való földrajzi közelsége miatt. A kérdéses országok vízumkötelezettsége bizonyos fokú ellenőrzést biztosít a nemkívánatos bevándorlás felett, ezért egyelőre fenn kell tartanunk.
Carl Schlyter
írásban. - (SV) Természetesen támogatom, hogy megkönnyítsük a harmadik országok állampolgárainak az EU-ba történő utazását. Ez a balkáni államok állampolgáraira is vonatkozik, ezért szerettem volna a jelentést is támogatni. Sajnos azonban számos olyan módosításra is sor került, amely szerint biometrikus adatokat is fel kell venni az útlevelekbe. Ezt mindig is elleneztem, mert ez a magánélethez való jog megsértését jelenti, és a jogbiztonság hiányát eredményezheti. Ezért a végső szavazásnál tartózkodtam.
Marie-Christine Vergiat
írásban. - (FR) Mivel támogatom a rövid tartózkodásra jogosító vízumok eltörlését, megszavaztam Fajon asszony jelentését, hiszen helyes irányba tett lépésnek tartom. Ennek az intézkedésnek köszönhetően az érintett országok polgárainak többségére többé nem vonatkoznak azok az adminisztratív formaságok, amelyeket a követségeknek el kell végezniük a vízumok kiadásakor.
Ugyanakkor sajnálom, hogy ez a felmentés csak biometrikus útlevelek birtokosaira vonatkozik, mert úgy gondolom, hogy ez nem egyeztethető össze a személyes adatok és a magánélet védelmével.
Azon is erősen megütköztem, hogy Bosznia-Hercegovina nemzetiségeiből csak kettő, a szerbek és a horvátok élvezhetik majd az intézkedés előnyeit, Koszovó lakosai pedig kimaradnak belőle.
Az európai polgárok státuszát nem szabad a tagállamok státuszával kapcsolatos problémák megoldására használni, és még kevésbé arra, hogy újra felélesszük közöttük a már egyébként is igen erős feszültségeket.
A Balkánon az Európai Unió minden nemzetiségét és polgárát egyenlően kell kezelni. A személyek szabad mozgásának mindenképpen alapvető jognak kell lennie Európában.
Regina Bastos
írásban. - (PT) A Bizottság javaslatának az a célja, hogy létrehozzunk egy új európai foglalkoztatási célú mikrofinanszírozási eszközt, amely biztosítja a munkanélküliek számára az újrakezdés lehetőségét, és megnyitja az utat Európa leghátrányosabb helyzetű csoportjai, többek között a fiatalok előtt is ahhoz, hogy saját vállalkozásba kezdjenek. Ez az eszköz bővíteni fogja azoknak a pénzügyi támogatásoknak a skáláját, amelyeket kifejezetten új vállalkozóknak kínálnak a jelenlegi szűkösebb hitelfelvételi lehetőségek közepette. Nem tudok azonban egyetérteni a Bizottság azon javaslatával, hogy a költségvetés egy részét (100 millió eurót) a Progress közösségi foglalkoztatási és társadalmi szolidaritási programból csoportosítsuk át az európai mikrofinanszírozási eszközbe. Az összegek átcsoportosítása a Progress-ből helytelen üzenetet közvetítene, mivel a Progress a leginkább kiszolgáltatott társadalmi csoportokat célozza meg. Az európai mikrofinanszírozási eszköznek külön tételnek kell lennie a költségvetésben.
David Casa
írásban. - Tekintettel arra, hogy a Parlament még nem fejezte be a mikrofinanszírozási eszköz vizsgálatát, még nem tudjuk biztosan, hogy az eszköz rendelkezésére bocsátandó összegeket a Progress programtól fogják-e elvonni. Ezért a Bizottságnak mindenképpen tartózkodnia kell attól, hogy a támogatást a Progressben jelenleg rendelkezésre álló összegekből ossza ki. Ezért az állásfoglalás mellett szavaztam.
Proinsias De Rossa
írásban. - Azért szavaztam a Bizottságnak a Progress 2010-es munkatervére vonatkozó javaslatát ellenző állásfoglalás mellett, mert a Bizottság egyértelműen túllépte a hatáskörét. Megkísérelte ugyanis átcsoportosítani a költségvetési erőforrásokat a Progress programból a mikrofinanszírozási eszközbe, még mielőtt az Európai Parlament erről döntést hozott volna. A Bizottságnak tiszteletben kell tartania a Parlament előjogait, és meg kell várnia, hogy mind a három intézmény, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság megállapodásra jusson a mikrofinanszírozási eszközről, és csak ezt követően adhatja be a Progress program éves munkatervére vonatkozó javaslatát.
Ilda Figueiredo
írásban. - (PT) Mi az állásfoglalás mellett szavaztunk, mivel egyetértünk a Foglalkoztatási és Szociális Bizottsággal abban, hogy ellenzi az Európai Bizottság álláspontját, amely szerint el kellene vonni bizonyos összeget a Progresstől a mikrohitel program finanszírozására. Ha a Bizottság létre akar hozni egy mikrohitel rendszert, akkor azt új erőforrásokkal tegye, és ne a Progress kárára.
Mindenesetre az Európai Parlament még nem fejezte be a mikrofinanszírozási eszközzel kapcsolatos bizottsági javaslatok vizsgálatát, ezért a Bizottságnak tartózkodnia kell attól, hogy konkrét intézkedéseket tegyen a Progress program finanszírozásával kapcsolatban, amíg a mikrofinanszírozási eszközzel kapcsolatos jogalkotási eljárás le nem zárul.
Ez az oka annak, hogy sokan egyértelműen ellenzik a Progress 2010-es éves munkatervére és a tevékenységeinek szakpolitikai területek szerinti listájára vonatkozó bizottsági határozattervezetet.
Úgy gondoljuk továbbá, hogy a Bizottság akkor járna el helyesen, ha visszavonná a Progress 2010-es éves munkatervére és a tevékenységeinek szakpolitikai területek szerinti listájára vonatkozó határozattervezetét, és új javaslatot terjesztene elő.
Lívia Járóka
írásban. - (HU) Tisztelt képviselőtársak! A globális gazdaság megtorpanása idején különösen fontossá válnak az olyan pénzügyi eszközök, amelyek képesek biztosítani a vállalkozások finanszírozását, főként a hátrányos helyzetű térségekben, illetve az ilyen társadalmi csoportok számára. A mikrohitelezés rendszere számos országban és több kontinensen is bizonyította, hogy megfelelő képzéssel és nyomon követéssel párosítva képes segítséget nyújtani a legsebezhetőbb csoportok számára, akik súlyos nehézségekkel kénytelenek szembenézni a munkaerőpiacon. Az Európai Bizottság által javasolt Progress mikrofinanszírozási eszköz rendkívül fontos kezdeményezés, amely képes lehet betölteni ezt a szerepet a társadalmi kirekesztés által sújtott csoportok reintegrációjában. Amíg azonban a Bizottság és az Európai Parlament közötti együttdöntési eljárás folyamatban van és a mikrofinanszírozási eszköz költségvetése nincs teljes mértékben tisztázva, addig ésszerű lenne, ha az Európai Bizottság visszavonná javaslatát a Progress 2010. évi munkatervével kapcsolatban, és nem állítaná kész helyzet elé a társjogalkotót. Az Európai Parlament így az együttdöntés lezárultát követően szabad és felelősségteljes döntést hozhatna ebben a lényeges kérdésben.
Andreas Mölzer
írásban. - (DE) A Progress mikrofinanszírozási eszközre vonatkozó bizottsági határozattervezetről szóló állásfoglalási indítvány mellett szavaztam, mert feltétlenül szükségesnek tartom, hogy lezáruljon a jogalkotási eljárás a további lépések megtétele előtt. A tartalom tekintetében nem kell mondanom, hogy támogatom a mikrofinanszírozási hitelek létrehozását.
Derek Vaughan
írásban. - Úgy határoztam, hogy támogatom ezt az állásfoglalási indítványt, mert ellenzem a Bizottság azon javaslatát, hogy csökkentsük a Progress közösségi foglalkoztatási és társadalmi szolidaritási program finanszírozását 100 millió euróval, és ezt a pénzt csoportosítsuk át az európai foglalkoztatási és társadalmi szolidaritási mikrofinanszírozási eszközbe. A Progress program már három éve működik, és összességében kedvező a hatása. Üdvözlöm a mikrofinanszírozási lehetőség létrehozására vonatkozó javaslatot, mivel úgy gondolom, hogy ennek segítségével Európa leghátrányosabb helyzetű csoportjai is megkapják az újrakezdés lehetőségét, hiszen bővül a mikrohitelek kínálata és elérhetősége, ezáltal az emberek saját vállalkozásba foghatnak. Nem gondolom azonban, hogy a Progress programot veszélybe kellene sodornunk a pénzeknek a mikrohitelekre történő átcsoportosításával. Mindkét programot teljes egészében meg kell valósítanunk, ezért szavaztam az indítvány mellett.
Silvia-Adriana Ţicău
írásban. - (RO) Az Európai Parlamentnek a Progress 2010-es éves munkatervére és a tevékenységek szakpolitikai területek szerinti listájára vonatkozó állásfoglalása mellett szavaztam. Véleményem szerint nagyon fontos, hogy először is a Parlament, a Tanács és a Bizottság állapodjanak meg a Progress európai foglalkoztatási és társadalmi szolidaritási mikrofinanszírozási eszköz létrehozásáról, valamint a Progress közösségi program módosítására vonatkozó javaslatról. Ezek szerint 100 millió eurót kellene a Progress új európai foglalkoztatási és társadalmi szolidaritási mikrofinanszírozási eszköz finanszírozására átcsoportosítani, hogy megvalósuljon a Bizottság COM(2009)257 közleményében említett "közös elkötelezettség a foglakoztatásért”. Úgy gondolom, hogy a 100 millió eurós összeg nem elegendő a javasolt célok eléréséhez. Ez az oka annak, hogy arra szavaztam, hogy a Bizottság vonja vissza a Progress program 2010-es munkatervére és a tevékenységek szakpolitikai területek szerinti listájára vonatkozó határozattervezetet, és az új Bizottság terjesszen elő új javaslatot, miután a Lisszaboni Szerződés életbe lépett, és az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság megállapodásra jutottak a Bizottság által az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz benyújtott javaslatról és a módosított javaslatról.
Maria da Graça Carvalho
írásban. - (PT) Üdvözlöm az Európai Unió arra irányuló erőfeszítéseit, hogy erősítse a kapcsolatait Oroszországgal, mert ezzel hozzájárul Európa nagyobb stabilitásához, biztonságához és jólétéhez. Az EU és Oroszország kapcsolatában az egyik legfontosabb együttműködési terület az energia és az energiabiztonság. Mindenképpen meg kell teremtenünk azt a stabilitást, amely garantálja az uniós tagállamok és fogyasztóik biztonságos ellátását.
Remélem, hogy az energiáról folytatott párbeszéd, valamint a közelgő EU-Oroszország csúcstalálkozón vállalt kötelezettségek hosszú távon az energiaágazat nagyobb átláthatóságához és életképességéhez vezetnek majd, így ez az ágazat elősegítheti majd az újfajta strukturális kapcsolatok kialakítását a két oldal között kereskedelmi és gazdasági együttműködés formájában. Ugyanilyen fontos az EU és Oroszország közötti együttműködés a klímaváltozás témájában, hogy a koppenhágai konferencián biztosítani tudjuk a globális megállapodást. Hangsúlyozni szeretném az EU-Oroszország kapcsolatok stratégiai jellegét, és azt, hogy nagyban hozzájárulnak a kölcsönös megértés és bizalom folyamatához, ami elengedhetetlen ahhoz, hogy békét és stabilitást teremtsünk az egész európai kontinensen.
David Casa
írásban. - 2009. november 18-án EU-Oroszország csúcstalálkozóra kerül sor. Az elmúlt években az Európai Unió és Oroszország között erős kapcsolat alakult ki. Néhány terület azonban még megerősítésre szorul. Véleményem szerint a kérdéses állásfoglalás jól közelíti meg ezeket a területeket, ezért mellette szavaztam.
Edite Estrela
írásban. - (PT) Az állásfoglalás mellett szavaztam, mert úgy gondolom, hogy rendkívül fontos ez a csúcstalálkozó, amelyet pontosan az éghajlatváltozásról szóló koppenhágai konferencia előtt tartanak, és amely kiváló alkalmat nyújt arra, hogy erősítsük az EU és Oroszország között fennálló kapcsolatokat. Ez a partnerség döntő szerepet játszhat a világ színpadán, tekintettel a gazdasági és pénzügyi válság hatásaira, a koppenhágai konferenciával kapcsolatos előkészületekre, valamint egy korai előrejelző rendszer létrehozására vonatkozó jövőbeni egyezmény aláírására, amelynek az a célja, hogy nagyobb energiabiztonságot teremtsen az EU és Oroszország között, ezáltal is elősegítve a további együttműködést ezen a területen.
Diogo Feio
írásban. - (PT) Most, hogy az újraegyesített Európa a berlini fal leomlásának 20. évfordulóját ünnepli, az EU-Oroszország kapcsolatok kiemelt fontossággal bírnak és nagy figyelmet érdemelnek.
Ma már világosan látjuk, hogy a vasfüggöny lebontása után a szabadság és a demokrácia eljövetelével kapcsolatban kitörő optimizmus jó néhányszor zátonyra futott, és Oroszország még messze nem az a jogállamiság követelményei szerint irányított demokrácia, amelyet akkor elképzeltük, és amelyet továbbra is mindenki látni szeretne. Ennélfogva teljesen természetes, hogy az emberek elégedetlenek a változások lassú ütemével.
Ennek alapján határozottan el kell ítélnem az európai baloldal revizionista törekvéseit, amelyekkel el akarják kendőzni a kommunizmus égbekiáltó bűneit, és a múltat tökéletes világként akarják beállítani, megsértve ezzel mindazok emlékezetet, akik harcoltak azért, hogy felszabadítsák az embereket a szovjet totalitárius rendszer uralma alól.
Ez a csúcstalálkozó jó alkalmat teremt az EU számára, hogy megerősítse kapcsolatait Oroszországgal, mégpedig olyan következetes módon, ami mindkét fél számára gyümölcsöző. Ugyanakkor szem előtt kell tartanunk, hogy határozottan és óvatosan kell az olyan kérdésekben mint az energia, a védelem, a demokrácia és az emberi jogok.
A Szaharov-díjnak a Memorial oroszországi jogvédő szervezet számára történő odaítélése is azt mutatja, hogy még rengeteg a tennivaló, és hogy ez a Ház nagy figyelmet szentel Oroszországnak. Remélem, hogy más európai intézmények is követik majd ezt a példát.
Ian Hudghton
írásban. - Az Oroszországgal kapcsolatos állásfoglalás mellett szavaztam. Oroszország az EU egyik legfontosabb partnere, ezért elengedhetetlen, hogy az EU és Oroszország között erős munkakapcsolatot tartsunk fenn. A közelgő stockholmi csúcstalálkozón számos olyan kérdés napirendre fog kerülni, ami fontos az EU és Oroszország, valamint a tágabb globális közösség számára, és a Parlament ma küldött egy egységes üzenetet, amelyben rámutat a legfontosabb területekre.
Jean-Marie Le Pen
írásban. - (FR) Elnök úr! Hölgyeim és uraim! Kétségtelen, hogy Oroszország az egyetlen olyan ország a világon, amelyik soha nem élvezi az Önök kegyeit, és amelynek a követeléseit, igényeit és érzékenységét Önök szisztematikusan elengedik a fülük mellett. Igaz, hogy majdnem 50 évig fél Európa a szovjetek igáját nyögte, és a tankjaik véresen elfojtották a szabadság utáni vágyat először 1956-ban Budapesten, majd 1968-ban Prágában, és később Lengyelországban...
Akkoriban azonban az Önök rosszallása sokkal diszkrétebb volt - ha egyáltalán volt! Még a berlini fal 1989-es leomlásakor is hány európai vezető reménykedett és imádkozott azért, hogy megreformálják a kommunizmust, és fennmaradjon a status quo? Mintha meg lehetne reformálni a XX. század legvéresebb diktatúráját és 150 millió ember halálát!
Oroszország azonban nem azonos a Szovjetunióval. Nagyszerű ország, amellyel különleges kapcsolatokat kell kialakítanunk, mert vannak közös érdekeink, és kölcsönös előnyök származhatnának ebből a kapcsolatból, és mindenekelőtt azért, mert Oroszország - Törökországgal ellentétben - megkérdőjelezhetetlenül részét képezi Európa földrajzának, kultúrájának, lelkének és civilizációjának.
Nuno Melo
írásban. - (PT) A közelgő EU-Oroszország csúcstalálkozóra a berlini fal leomlása után 20 évvel kerül sor. Az alkalom szimbolikája két alapvető eszmére emlékeztet minket, amelyeket nem szabad szem elől tévesztenünk.
Az első az, hogy a szabadság értékei, az alapvető jogok, a demokrácia, a béke és az államok szuverenitásának tiszteletben tartása továbbra is teljes mértékben érvényesek, és meghatározzák az Európai Unió bel- és külpolitikáját, és olyan országban is ezeket az értékeket kellene követni, mint Oroszország, amely a nemzetközi közösségben alapvető szerepet tölt be, és azt is kell betöltenie. Rá kell azonban mutatnom, hogy eddig Oroszország nem arról tett tanúbizonyságot, hogy ezeket az értékeket követné.
Az elmúlt 20 év arra is emlékeztet minket, hogy Európa Oroszországgal fennálló kapcsolatai megváltoztak, mivel ma már a párbeszéden alapulnak. Oroszország nem közös értékeken alapuló szövetségese Európának, hanem inkább olyan szomszédunk, akivel osztozunk egy földrajzi területen. Vannak közöttünk eltérések és vannak közös érdekeink is, mint például az afganisztáni helyzet megoldása. Ez a realizmus legyen a kiinduló pontunk az új együttműködési megállapodás kidolgozásában. A kommunizmus bukása nem jelenti azt, hogy megszűntek a nézeteltérések, de a mai kapcsolatokban azt már mindenképpen jelenti, hogy véget ért a szembenállás.
Willy Meyer
írásban. - (ES) Az EU és Oroszország komoly felelősséget viselnek egész Európa stabilitásáért, biztonságáért és jólétéért.
A Kvartetten belül az EU és Oroszország közötti együttműködés egyik célja az, hogy nyomást gyakoroljunk Izraelre annak érdekében, hogy tartsa be a megállapodásokat, állítsa le a települések létesítését, és kezdje újra a tárgyalásokat, hogy gyors megoldást lehessen találni a független palesztin állam megteremtésére. Véleményünk szerint a külkapcsolatoknak minden állam szuverenitásának és területi integritásának tiszteletben tartásán kell alapulniuk, nem pedig befolyási övezetek létrehozásán.
Üdvözöljük azt is, hogy folytatódik az eszmecsere az oroszországi emberi jogi helyzetről. Tudomásul vesszük azonban az Oroszország által kifejezett aggodalmakat is az emberi jogok EU-n belül történő megsértésével kapcsolatban, különösen a balti államokban élő orosz nemzetiségek vonatkozásában.
Ezen állásfoglalás szavazásakor tartózkodtam, mert az Egységes Európai Baloldal / Északi Zöld Baloldal Képviselőcsoportja ellenez minden olyan kezdeményezést, amely újabb fegyverkezési versenyhez vezethet. Azt is ellenezzük, hogy az USA rakétapajzsot létesítsen uniós tagállamok területén. Elutasítunk továbbá mindenfajta USA-Oroszország-EU-NATO együttműködést rakétavédelmi rendszerek létesítésében.
Andreas Mölzer
írásban. - (DE) Bár az EU-Oroszország csúcstalálkozóról szóló közös állásfoglalási indítvány hivatkozik a fontos közös kapcsolatainkra és közös érdekeinkre, bizonyos pontokban elfogadhatatlan módon beleavatkozik a nemzetközi ügyekbe. Az indítvány meg akarja tiltani Oroszországnak, hogy az energetikai projektekről külön is tárgyaljon az egyes tagállamokkal. Az EU egyoldalú álláspontja a grúziai konfliktusról, ahol az Unió egyértelműen Grúzia mellett áll, ellentétes az EU által betöltött pártatlan és független megfigyelői szereppel. Az indítvány általános hangneme nem segítené elő, hogy Európa javítsa a kapcsolatait ezzel a fontos országgal. Ezért az állásfoglalási indítvány ellen szavaztam.
Franz Obermayr
írásban. - (DE) Egészen biztos, hogy Oroszországban még nem teljes a demokrácia, és a jogállamiság követelményei sem mindig teljesülnek. Mindazonáltal nem hiszem, hogy önelégült módon bele kellene avatkoznunk más államok belpolitikai ügyeibe, annál is inkább, mert az EU is messze van még attól, hogy róla mintázzák a demokrácia szobrát. Véleményem szerint a grúziai konfliktusról alkotott egyoldalú véleményünk is hiba. E szempontok alapján az EU-Oroszország csúcstalálkozóval kapcsolatos állásfoglalási indítvány ellen szavaztam.
Czesław Adam Siekierski
írásban. - (PL) Elfogadtam az EU-Oroszország csúcstalálkozóval kapcsolatos állásfoglalást, mert az Európai Unió és Oroszország között Stockholmban tartandó közelgő csúcstalálkozó jó alkalom arra, hogy átgondoljuk e stratégiai együttműködés legfontosabb kérdéseit. Az Orosz Föderációval akkor tudunk hatékony párbeszédet folytatni, ha az Európai Unió tagállamai egységes és összehangolt politikát követnek. Azt is tudnunk kell, hogy ezt az elméletet akkor lehet a gyakorlatban is megvalósítani, ha felülemelkedünk az egyes tagállamok érdekein. Az egységes és összehangolt politika folytatására vonatkozó elgondolás különleges jelentőséggel bír a biztonságos európai energiapolitika kontextusában. Ebben a kérdésben az Európai Unió közös érdekeinek felül kell kerekedniük az egyéni érdekek érvényesítésére irányuló törekvéseken az Oroszországgal fenntartott kapcsolatokban.
Az Európai Unió és Oroszország kapcsolatában a másik fontos téma a keleti partnerség kérdése. Oroszországnak meg kell értenie, hogy ez a projekt nem ellene szól. Egy olyan stratégia kidolgozása, amely biztosítja a régió stabilizálását és fejlődését, csakis előnyös lehet mind az EU országainak, mind Oroszországnak. A kétoldalú kapcsolatokban fontos kihívást jelentenek az emberi jogok és a jogállamiság szabályainak oroszországi betartásával kapcsolatos problémák értékelési kritériumai. Az EU tagállamai tegyék fel maguknak azt a kérdést, hogy szigorúan európai értelemben véve elmondhatjuk-e Oroszország egyes lépéseiről, hogy azok teljes mértékben demokratikusak.
Peter Skinner
írásban. - Az EU és Oroszország közötti kapcsolatok egyértelműen többről szólnak, mint a kereskedelemről. Az emberi jogok oroszországi helyzetét az EU sok állampolgára rendkívül aggasztónak látja. A szegénység és a bűnözés még mindig folyamatosan arra emlékeztetnek minket, hogy Oroszországban sok ember, és különösen az idősebbek nagyon nehéz pénzügyi helyzetben vannak.
Azok számára, akik a demokratikus reformokat sürgetik, az is egyértelmű, hogy az ilyesfajta bátorságnak, illetve az eltérő véleménynek gyakran zaklatás, időnként pedig szélsőséges erőszak a jutalma. Az újságíróknak és a nemzetközileg elismert emberi jogi aktivistáknak a legerősebb jogokat és védelmet kell kapniuk minden demokratikus rendszertől. Maksarip Ausev meggyilkolása mégis azt mutatja, hogy a tiltakozásra sajnos gyakran brutalitás a válasz.
Bogusław Sonik
írásban. - (PL) Az Oroszországgal tavaly megkezdett tárgyalások még folyamatban vannak. A tárgyalások témája egy új EU-Oroszország szerződés, és számba veszik a jelenlegi partnerségi és együttműködési megállapodást is, amely egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről az Orosz Föderáció között jött létre. Ez a Parlament mindig is hangsúlyozta az olyan kérdések fontosságát, mint az emberi jogok, az energiabiztonság és a kisebbségek jogai, és ezeket a kérdéseket most is fel kell vetnünk a csúcstalálkozón. Az Európai Unió számára nagyon fontos, hogy jó kapcsolatai legyenek Oroszországgal, amely fontos és értékes partner az európai kapcsolatokban, de semmilyen körülmények között nem szabad megengedni, hogy az EU ne vesse fel azokat a kérdéseket, amelyek kényelmetlenek az Orosz Föderáció számára. Különösen érdemes odafigyelni a stockholmi EU-Oroszország csúcstalálkozóról szóló, az Európai Parlament által elfogadott állásfoglalás harmadik módosítására, amely az állásfoglalást egy új, 9a. bekezdéssel bővíti: "hangsúlyozza, hogy az EU és Orosz Föderáció között kialakuló infrastruktúra-összeköttetések kölcsönösen előnyösek, és ezért támogatandók, és a gazdasági és környezetvédelmi költségek minimalizálására kell alapozni őket; határozottan arra bátorítja Oroszországot, hogy az EU-val folyó, energiával kapcsolatos együttműködési projektekben tartsa magát az Energia Charta Szerződésben megfogalmazott alapelvekhez”.
Az EU és Oroszország közötti együttműködésről szóló új keretmegállapodást csakis az összes tagállam, valamint a Tanács, a Parlament és a Bizottság egységes álláspontjának birtokában lehet végleges formába önteni.
David Casa
írásban. - Az Alzheimer-kór és más neurodegeneratív betegségek megdöbbentően sok embert érintenek az Európai Unió polgárai közül. Jelenleg még keveset tudunk arról, hogy hogyan lehet ezeket a betegségeket megelőzni és kezelni. A betegségek súlyossága miatt elengedhetetlen, hogy többet tegyünk EU szinten a probléma megoldása érdekében. Ez az oka annak, hogy a jelentés mellett szavaztam.
Nessa Childers
írásban. - Az állásfoglalás mellett szavaztam, mert fontos, hogy szembeszálljunk az Alzheimer-kórral Európában. Mint a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság tagja, hozzászoktam ahhoz, hogy olyan feladatokra fordítom az időmet és az energiámat, amelyeknek az előnyeit a jövő nemzedékei fogják élvezni. Mivel Európa népessége öregszik, az Alzheimer-kór egyre gyakoribb lesz az EU-ban. Így létfontosságú, hogy az Európai Parlament is felvegye a harcot ezzel a problémával már most, és igyekezzen ellensúlyozni annak a kárnak egy részét, amelyet az esetek számának a növekedése okoz majd.
Edite Estrela
írásban. - (PT) A neurodegeneratív betegségek elleni küzdelemre irányuló kutatás közös programozásáról szóló állásfoglalási indítvány mellett szavaztam, mert úgy gondolom, hogy európai szinten meg kell erősíteni a kutatás előmozdítását célzó intézkedéseket ezekkel a betegségekkel, és különösen az Alzheimer-kórral kapcsolatban. Mivel jelenleg 7,3 millió ember szenved Alzheimer-kórban vagy ezzel rokon betegségben (a becslések szerint ez a szám 2020-ig meg fog duplázódni), különösen fontos az ilyen betegségek megelőzésének és korai diagnózisának az elősegítése.
Véleményem szerint a Lisszaboni Szerződés 182. cikkének (5) bekezdése, amely meghatározza az európai kutatási térség megvalósítására vonatkozó együttdöntési eljárást, megfelelőbb jogalapot teremthet a jövőbeni közös programozási kezdeményezéseknek a kutatás területén, az Európai Parlament fokozottabb bevonásával.
Ilda Figueiredo
írásban. - (PT) Az állásfoglalási indítvány mellett szavaztunk, mert jól tudjuk, hogy az olyan neurodegeneratív betegségek, mint az Alzheimer- és a Parkinson-kór, több mint 7 millió embert érintenek az Európai Unió országaiban.
Üdvözöljük a Bizottság által a témával kapcsolatos kutatás közös programozásához javasolt kísérleti projektet, noha nem gondoljuk, hogy ez elegendő lenne. Elismerjük azonban azt az előnyét, hogy csökkenti a kutatási erőfeszítések fregmentáltságát, mivel összefogja a szükséges szakismereteket, tudást és pénzügyi erőforrásokat.
Mindenképpen előre kell lépnünk, mégpedig főleg olyan multidiszciplináris megközelítéssel, amely magában foglalja a betegek és családtagjaik jólétét vizsgáló szociális kutatást is, és elő kell mozdítanunk a szellemi frissességet biztosító életmódot, és általában véve a lakosság életfeltételeinek és egészségi állapotának jelentős javítását.
Tudjuk, hogy az olyan neurodegeneratív betegségek, mint az Alzheimer- és a Parkinson-kór, a legnagyobb kihívást jelentik a mentális egészség védelemében, ezért az ilyen betegségek elleni harcban három kihívásnak kell megfelelni: egyre nagyobb számú beteget kell napi szinten gondozni; javítani kell azokat a feltételeket, amelyek keretében a gondozás nagy része történik, ami azt jelenti, hogy nagyobb támogatást kell adni a családoknak és a gondozóknak; végül pedig sokkal több pénzt kell biztosítani kutatási célokra, hogy csökkenjen a betegek száma.
Sylvie Guillaume
írásban. - (FR) Az Alzheimer- és Parkinson-kórhoz hasonlatos neurodegeneratív betegségek a hosszú távú fogyatékosság egyik fő okaként említhetők. Több mint hétmillió európait érintenek, és az öregedő népesség miatt ez a szám valószínűleg meg fog duplázódni a következő évtizedekben.
Ezért minden olyan rendszer Európa-szintű megvalósítását támogatom, ami lehetővé teszi, hogy többet tegyünk a neurodegeneratív betegségek hatásainak kezelése érdekében, különösen az Alzheimer- és a Parkinson-kór vonatkozásában, mind társadalmi, mind közegészségügyi szinten. A neurodegeneratív betegségeknek jelenleg nincs gyógymódjuk, mégis az egyik legnagyobb kihívást jelentik Európának a mentális egészség védelme területén, ezért a célnak leginkább megfelelő erőforrásokkal kell szembeszállnunk velük.
Ian Hudghton
írásban. - Teljes szívvel támogatom a neurodegeneratív betegségekkel kapcsolatos állásfoglalást, és üdvözlöm az EU által javasolt koordinációt ezen a területen. A demencia egész Európában nagy gondot jelent, és több millió személyt és családot érint. A becslések szerint az EU-ban kb. 7 millió ember szenved ilyen betegségben, Skóciában pedig kb. 70 000 - és ezek az adatok várhatóan növekedni fognak a jövőben. A Bizottság előtt már ismeretes, hogy Skócia egyike azon kevés országoknak, amelyek már hozzáláttak a saját nemzeti demencia stratégiájuk megvalósításához. A Skóciában elvégzett munka szépen illeszkedik az EU javaslataihoz, és együtt jobban megérthetjük és megelőzhetjük az Alzheimer-kórt és az egyéb degeneratív állapotokat.
Elisabeth Morin-Chartier
írásban. - (FR) A neurodegeneratív betegségek, és különösen az Alzheimer-kór elleni küzdelemre irányuló kutatás közös programozásáról szóló állásfoglalás mellett szavaztam, mert úgy gondolom, hogy fel kellene gyorsítanunk a tagállamok által a neurodegeneratív betegségekkel kapcsolatban végzett közös kutatómunka sebességét. Nem szabad elfelejtenünk ugyanis, hogy Európában kb. 7,3 millió ember szenved Alzheimer-kórban vagy hasonló betegségben, és ez a szám 2020-ig várhatóan meg fog duplázódni. Sajnos jelenleg a betegség még nem gyógyítható, és keveset tudunk a megelőzéséről és a kezeléséről is. Ezért is javaslom, hogy a tagállamok egyesítsék az erőforrásaikat és az erőfeszítéseiket, és együtt folytassák a kutatást, mert ha európai szinten együttműködünk, akkor több esélyünk lesz a betegségek leküzdésére. Felkérem a kutatásért felelős európai minisztereket, hogy december 3-án képviseljék ezt az álláspontot. Arra is szeretnék rámutatni, hogy az európai parlamenti képviselők most minden eddiginél jobban részt kívánnak vállalni a kutatás közös programozásával kapcsolatos jövőbeni kezdeményezésekben a Lisszaboni Szerződés által a kutatásra vonatkozóan megállapított jogalkotási eljáráson keresztül, vagyis együttdöntéssel.
Franz Obermayr
írásban. - (DE) Európában körülbelül 7 millió ember szenved neurodegeneratív betegségekben. Tekintettel Európa egyre öregedő népességére, ez a szám valószínűleg meg fog duplázódni a következő néhány évtizedben. Ráadásul szomorú igazság, hogy a neurodegeneratív állapotok terén a rendelkezésre álló kezelési módok jelenleg csak arra jók, hogy lassítsák a betegség kialakulását, és nem képesek megelőzni vagy éppen gyógyítani azt. A demencia és a hozzá kapcsolódó állapotok, különösen az Alzheimer-kór, óriási egészségügyi kiadásokat generálnak: a demenciában szenvedő betegek éves költsége a becslések szerint kb. 21 000 euró. Ezen felül felmerülnek további költségek is a kapcsolódó problémák miatt, mivel ezek a betegek gyakran nem kezeltetik az egyéb fizikai panaszaikat, és gyakran elutasítóan reagálnak az orvosi kezelésre. Európa tehát jelentős egészségpolitikai kihívással áll szemben, ezért mindenképpen érdemes lenne egymás között kicserélnünk a tudást és az eljárások és módszerek legjobb gyakorlatait a közös páneurópai kutatási keretrendszerben. Ezért tehát támogatom az állásfoglalási indítványt.
Frédérique Ries
írásban. - (FR) A neurodegeneratív betegségek, és különösen az Alzheimer-kór igazi közegészségügyi problémát jelentenek, hiszen a betegségben szenvedő 65 éven felüli emberek jelentős klinikai ellátást igényelnek. Az Alzheimer-kór egyre gyakoribbá válik az európai lakosság elöregedésével: már ma is hétmillió európait érint, és ez a szám várhatóan duplájára fog növekedni a következő évtizedekben.
Ezért fontos az EU-szintű összehangolt cselekvés. Ezért igaz, hogy az Európai Parlament a polgárok szócsöveként működik, amikor a ma elfogadott állásfoglalással összehangolt kutatást kér ezen a területen. Egyértelmű, hogy a multidiszciplináris módszert kell előnyben részesítenünk, mert ez magában foglalja a diagnózist, a megelőzést, a kezelést, valamint a betegek és családtagjaik támogatását.
Ugyanakkor teljesítenünk kell a kutatók azon kéréseit is, hogy biztosítsunk több önkéntest a klinikai kísérletekhez, mert ezzel elő tudjuk segíteni, hogy hatásos gyógyszerek kerüljenek a piacra a kognitív rendellenességek ellen. Ebben a vonatkozásban a családokat megcélzó, nagyszabású tájékoztató kampányt kell folytatnunk.
Szintén fontos feladat, hogy a betegeknek nyújtott jobb támogatás, és mindenekelőtt a tünetek jelentkezésének késleltetése érdekében változatos szellemi tevékenységeket végeztessünk a betegekkel, és minden nap megdolgoztassuk az agyukat.
Elena Oana Antonescu
írásban. - (RO) Úgy gondolom, hogy a polgárokat, a vállalatokat, a nem kormányzati szervezeteket és minden más ügynökséget a lehető legpontosabban tájékoztatnunk kell az Európai Ombudsman szerepéről, mivel ezzel is csökkenthető lenne azoknak a beadott panaszoknak a száma, amelyek nem is az ő hatáskörébe tartoznak. Az emberek általában korlátozott ismeretekkel rendelkeznek arról, hogy mivel is foglalkozik az Ombudsman.
Az új weboldal elindítása üdvözlendő intézkedés volt 2009 elején. Úgy gondolom azonban, hogy még többet kell tennünk annak érdekében, hogy a lehető legjobb tájékoztatást nyújtsuk a polgároknak. Üdvözlöm tehát az előadónak az interaktív útmutató kidolgozására vonatkozó javaslatát, mert ebből a polgárok a lehető legpontosabb információkhoz jutnának a panaszok beadásának módjáról, és könnyen megtalálhatnák, hogy az előttük álló problémát hogyan lehetne megfelelő módon megoldani.
Elena Băsescu
írásban. - (RO) Paliadeli asszony jelentése mellett szavaztam, mert úgy látom, hogy mindenre kiterjedő és részletes áttekintést ad arról, hogy mit tesz az Európai Ombudsman a polgárok panaszainak kezelése és megoldása érdekében.
Egyben szeretnék gratulálni Diamandouros úrnak a 2008-ban végzett munkájához és a rekordszámú megoldott kérdéshez és ügyhöz. Az Európai Ombudsman rendkívül fontos intézmény, mivel közelebb hozza az Európai Uniót a polgárokhoz. Ez a közvetítő gondoskodik arról, hogy az Európai Unió intézményei és testületei a polgárok érdekében működjenek, átlátható, tisztességes, korrekt és nem diszkriminatív módon, az eljárások teljes mértékű betartásával.
A 2008-ban benyújtott, nem az Ombudsman hatáskörébe tartozó panaszok száma rendkívül magas, és a korábbi évek alapján látható, hogy ez a szám folyamatosan emelkedik. Ezért gondolom, hogy megfelelő, folyamatos és dinamikus tájékoztató kampányokat kell minden tagállamban folytatni. Mivel az európai állampolgárok nem tudják, hogy kihez forduljanak, amikor a jogaik sérülnek, gyakran ok nélkül is az Európai Ombudsmanhoz fordulnak. Az Európai Ombudsman azonban csak az Európai Unió intézményeinek működésében előforduló hivatali visszásságokat tudja orvosolni. Az Európai Ombudsman és az EU intézményei közötti együttműködést mindenképpen javítani kell.
Carlos Coelho
írásban. - (PT) Ez a jelentés világos és átfogó képet ad az Európai Ombudsman 2008. évi tevékenységéről. Az új szerkezet és a statisztikai adatok bemutatásának új módja nagyban hozzájárultak ahhoz, hogy a jelentés világosabb és érthetőbb legyen az előző jelentéseknél.
Az Ombudsman növekedést regisztrált a hozzá benyújtott panaszokban, noha a 2008-ban benyújtott 3406 panaszból csak 802 tartozott az ő hatáskörébe. Nagyon örvendetesnek tartom, hogy a lezárt esetek 36%-ában békés megoldás született. Az elfogadhatatlannak nyilvánított panaszok száma azonban még mindig túl magas, ezért tájékoztató kampányt kellene folytatnunk az európai polgárok körében, hogy jobban megismerjék az Ombudsman feladatait és hatáskörét.
Az Európai Ombudsman egyik legfontosabb feladata annak biztosítása, hogy a polgároknak az uniós jog által biztosított jogait az Unió minden szintjén betartsák, és hogy az EU intézményei és testületei a legmagasabb színvonalon kezeljék az ügyeket. Biztosítani kell, hogy a polgárok gyors és érdemi választ kapjanak a kérdéseikre, panaszaikra és petícióikra, és hogy növekedjen a bizalmuk az Európai Unió és az intézményei iránt.
Sylvie Guillaume
írásban. - (FR) Az Európai Ombudsman éves tevékenységéről szóló Paliadeli-jelentés mellett szavaztam, Diamandouros úr, mert ez lehetővé teszi, hogy az európai döntéshozási rendszert mindennap a nyíltság elvének lehető legpontosabb betartásával alkalmazzuk, a lehető legközelebb a polgárokhoz.
Ez rendkívül fontos jogorvoslat Európa-szerte azoknak a polgároknak, vállalkozásoknak és más szervezeteknek, amelyek szembesülni kénytelenek az európai intézmények hivatali visszásságaival. Különösen örülök annak, hogy az Ombudsman alapokmányának felülvizsgálata, valamint a vizsgálati hatáskörének megerősítése segít majd annak biztosításában, hogy a polgároknak teljes bizalmuk lesz az iránt, hogy alaposan és korlátozások nélkül ki tudja vizsgálni a panaszaikat.
Ian Hudghton
írásban. - Az Európai Ombudsman tevékenységéről szóló Paliadeli-jelentés mellett szavaztam. Az Ombudsman fontos szolgáltatást nyújt az EU polgárainak, és segít annak biztosításában, hogy az európai intézmények a törvény, illetve a tágabb értelmű általános alapelvek szerint működjenek. Ezek a tágabb értelmű alapelvek magukban foglalják az egyenlőséget, a megkülönböztetésmentességet, valamint az emberi jogok és az alapvető szabadságjogok tiszteletben tartását, ezért támogattam a kollégám, Auken asszony módosítását is, amelynek célja a hivatali visszásságok fogalmának világosabb meghatározása.
Iosif Matula
írásban. - (RO) Az Európai Ombudsman tevékenységéről szóló Paliadeli-jelentés mellett szavaztam, mert úgy gondolom, hogy Diamandouros úr kiváló munkát végzett a polgárok problémáinak megoldásában, és abban, hogy az EU intézményeit közelebb hozza a polgárokhoz. Ugyanakkor szeretnék az előadónak is gratulálni a jelentés elkészítése során végzett munkájához.
Az Európai Ombudsman kulcsszerepet játszott az átláthatóság és felelősség erősítésében az Európai Unió döntéshozási és igazgatási rendszerének keretében. Őszintén remélem, hogy a 2008-ban kritikai észrevétellel lezárt 44 vizsgálat a jövőben hozzájárul a hivatali visszásságok számának csökkentéséhez. Támogatom a "hivatali visszásság” kifejezés tág értelmezését, amelynek magában kell foglalnia a jogellenes államigazgatási intézkedéseket vagy a kötelező erejű jogszabályok vagy elvek megsértését, valamint az olyan eseteket, amelyekben az államigazgatási hatóságok felületesen, hanyagul vagy nem átlátható módon jártak el, vagy megsértették a helyes hivatali gyakorlat egyéb alapelveit.
Nuno Melo
írásban. - (PT) Tekintettel az Európai Ombudsman által betöltött fontos szerepre, amellyel elősegítheti az Európai Unió és a polgárok közötti kapcsolatok átláthatóságát, megismétlem azt az álláspontomat, hogy konstruktív kapcsolatok fejlődtek ki minden közösségi intézmény és szervezet között.
Willy Meyer
írásban. - (ES) Az Európai Ombudsman tevékenységéről szóló éves jelentésre vonatkozó Paliadeli-jelentés mellett szavaztam, mert úgy gondolom, hogy az Ombudsman aktív és kiegyensúlyozott módon végezte a feladatait a panaszok kivizsgálásában és kezelésében, a vizsgálatok lefolytatásában és lezárásában, az Európai Unió intézményeivel és szerveivel fenntartott konstruktív kapcsolatokban, valamint az állampolgárok tájékoztatásában az intézményekkel és szervezetekkel szemben fennálló jogaikkal kapcsolatban. Érdemes kiemelni az Európai Ombudsman és más európai intézmények közötti együttműködés magas szintjét, különösen az Európai Parlament Petíciós Bizottságával fenntartott kapcsolatot. Ezek alapján a jelentés megszavazásával támogatásunkról kívántuk őt biztosítani abbéli minőségében, hogy külső kontroll mechanizmusként működik, valamint értékes forrása az európai igazgatás javítására vonatkozó javaslatoknak.
Elisabeth Morin-Chartier
írásban. - (FR) Az Európai Ombudsman 2008. évi tevékenységéről szóló európai parlamenti állásfoglalás mellett szavaztam. A jelentés jól mutatja, hogy növekszik a panaszok száma az EU-ban tapasztalható átláthatóság hiánya miatt. Aggasztónak tartom ezeket az adatokat. Ezért támogatom ezt az állásfoglalást, amely nagyobb jogkört kér az Ombudsman tevékenységeihez. Valóban sajnálatos, hogy az Ombudsman által 2008-ban végzett 355 vizsgálat 36%-a az Európai Unió intézményeinek átláthatóságával kapcsolatos, és olyan eseteket foglal magában, amelyekben megtagadták a tájékoztatást. Véleményem szerint fontos lenne rámutatni, hogy az Európai Unió által végzett felelős és átlátható igazgatási munka garanciát jelent a polgárok által az Európai Unióba vetett bizalomra.
Joanna Senyszyn
írásban. - (PL) Teljes mértékben elfogadom az Európai Parlamentnek az Európai Ombudsman 2008. évi éves tevékenységével kapcsolatos állásfoglalását, és az elfogadása mellett szavaztam. Különösen értékes az európai intézmények közös weboldalának létrehozására vonatkozó javaslat. Ez lehetővé tenné az érdeklődőknek, hogy minden kérdésben megtalálják a megfelelő intézményt, és a leveleiket, kérdéseiket és panaszaikat a megfelelő címre küldjék. Ez felbecsülhetetlen segítség lenne az uniós tagállamok polgárainak. Jelenleg ugyanis ez a legtöbb embernek problémát jelent. Az emberek számos alkalommal fordultak hozzám azzal a kérdéssel, hogy hol férhetnének hozzá bizonyos dokumentumokhoz, vagy hogyan nyújthatnának be panaszokat, mert nem tudják, hogy kihez kell fordulniuk. Mindenhova küldözgetik a leveleiket, majd elkeserednek, mert nem kapnak választ, és kiábrándulnak az uniós intézmények működéséből, részben az igazgatási eljárások hosszadalmas volta miatt. Ugyanakkor az Ombudsman, ahelyett hogy válaszolna a megfelelő panaszokra, a panaszoknak azzal a 75%-ával küzd, amelyek nem is az ő hatáskörébe tartoznak. Az új weboldal kiváló útmutató lenne az európai intézmények hatásköreihez. Amíg ez megvalósul, kérem az Európai Ombudsmant, hogy minden panaszt adjon át közvetlenül az illetékes nemzeti vagy regionális ombudsmannak. Támogatom azt is, hogy szélesebb körű tájékoztató kampányt folytassunk azzal a céllal, hogy tájékoztassuk a polgárokat az Európai Ombudsmanhálózat tagjainak hatásköreiről.
Elena Oana Antonescu
írásban. - (RO) Az EU költségvetésére vonatkozóan világos szabályokat kell megfogalmaznunk a Nizzai Szerződés és a Lisszaboni Szerződés közötti átmeneti időszakra.
Tekintettel arra, hogy az elkövetkező hónapok döntő fontosságúak lesznek az Európai Unió költségvetési politikájára, és a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése után költségvetési átcsoportosításokra és felülvizsgálatokra fog sor kerülni 2010 elejéig, egyértelmű eljárást kell kidolgoznunk az átmeneti időszakra, hogy meg tudjuk valósítani a költségvetést és el tudjuk fogadni a költségvetés-módosításokat is. A november 19-re ütemezett költségvetési egyeztetőbizottsági eljárás keretében az Európai Bizottságnak, az Európai Unió Tanácsának és az Európai Parlamentnek megállapodásra kell jutnia az átmeneti irányelvek elfogadásáról. Az Európai Parlament küldöttségének erős és szilárd álláspontot kell képviselnie a tárgyalások folyamán. Ezért szavaztam Lamassoure úr jelentése mellett.
Diogo Feio
írásban. - (PT) A Lisszaboni Szerződés hatálybalépése meg fogja változtatni az EU jelenlegi költségvetési keretrendszerét, amelynek a megvalósításához jogszabályokat is el kell majd fogadnunk. Ez magában foglalja majd különösen a többéves pénzügyi keretrendszerre vonatkozó új rendelet elfogadását, valamint a költségvetés elfogadására és végrehajtására vonatkozó új elvekről szóló költségvetési rendelet elfogadását, és az új intézményközi megállapodás jóváhagyását. Mivel az új intézkedések elfogadásának teljes eljárása több hónapot fog igénybe venni, egyetértek az előadóval abban, hogy átmeneti iránymutatásokra van szükség, amelyeknek a szerződés hatálybalépésével együtt életbe kell lépniük.
Ezek az iránymutatások teszik majd lehetővé az intézmények számára a költségvetés végrehajtását és a költségvetés-módosítások jóváhagyását, szükség esetén akár a 2011. évi költségvetési eljárás tekintetében is.
José Manuel Fernandes
írásban. - (PT) Üdvözlöm a Lisszaboni Szerződés közelgő hatálybalépését, mert ez számos területen megerősíti a Parlament szerepét, különösen a költségvetésben. Egyetértek a Lamassoure-jelentéssel is az átmeneti eljárások vonatkozásában, ezért megszavaztam, mivel átmeneti intézkedésekre van szükség a Lisszaboni Szerződés hatálybalépéséig.
Szeretnék gratulálni az előadónak a proaktív hozzáállásához és az általa végzett színvonalas munkához. Hangsúlyozni szeretném, hogy az átmenti intézkedéseknek nem szabad eltávolodniuk az új szerződésben lefektetett általános alapelvektől, és nem veszélyeztethetik a jövőbeni jogalkotási folyamatokat. Rámutatnék továbbá annak a szükségességére, hogy csökkentenünk kell a költségvetés-módosítások jelenlegi számát, ami túl nagy volt, és arra kell kérnünk a Bizottságot, hogy nyújtson be javaslatokat egy olyan rendelet elfogadására, amely tartalmazza a többéves pénzügyi keretrendszert, valamint a költségvetési rendelet kiigazítására.
João Ferreira
írásban. - (PT) A jelentés a költségvetési ügyekről szóló átmeneti eljárási irányelvekről szól, a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése kapcsán. Természetesen a költségvetési politikában bevezetett változtatások miatt a szerződés hatálybalépése - amelyet eddig és most is ellenzünk - megköveteli, hogy hatályba lépjenek ezek az átmeneti intézkedések, tekintve, hogy az Európai Unió 2010-re szóló költségvetését még a Nizzai Szerződés által megszabott keretrendszerben hagytuk jóvá. A jelentés témája tehát nem maga a Lisszaboni Szerződés, hanem az, hogy el kell fogadnunk egy eljárást, amely lehetővé teszi a 2010. évi költségvetés megvalósítását.
Mivel tudomásunk van erről az igényről, a jelentés minden olyan módosítása ellen szavaztunk, amely végül meggátolná a költségvetés megvalósítását, ami rendkívül kedvezőtlen eredmény lenne. Mindazonáltal nem szavazhatunk olyan jelentés mellett, amely azt állítja az 1. bekezdésben, hogy az Európai Parlament "üdvözli a Lisszaboni Szerződés küszöbön álló hatálybalépését”. Álláspontunkat a legalapvetőbb következetesség diktálja, mivel a szerződésnek rendkívül negatív következményei lesznek az európai dolgozók és polgárok jövőjére, olyan okokból, amelyeket már sokszor elmagyaráztunk, a ratifikálási folyamat pedig teljesen antidemokratikus volt, ezért mi tartózkodunk a végső szavazásnál.
Bruno Gollnisch
írásban. - (FR) A Lisszaboni Szerződésben lefektetett új költségvetési eljárások kétséget kizáróan olyanok, amelyek valóban szuperállammá alakítják az Európai Uniót, legalábbis intézményi értelemben. Ennek az az oka, hogy miközben a közösségi költségvetésbe befizetett összegek állami hozzájárulások maradnak, amelyeket nemzeti adókból szednek össze, a költségvetés megszavazása úgy fog történni, hogy a tagállamok kormányainak nem lesz végső beleszólásuk.
Ez különösen a mezőgazdaság számára aggasztó, amely többé nem lesz kötelező kiadás, és amit kétségkívül fel fogunk áldozni e Ház klientelista szeszélyei kedvéért. Ezen alapvető probléma mellett elfogadhatatlan, hogy helytelenül kezeljük az új eljárások azonnali alkalmazását. Ilyen válságos időkben nem játszhatunk az európai adófizetők pénzével a politikailag érzékeny kérdések kedvéért. Megfelelő formában megtárgyalt költségvetési rendeletre és intézményközi megállapodásra van szükségünk, még akkor is, ha ez sok időt vesz igénybe.
Közben pedig továbbra is a meglévő módszereket és eljárásokat kell alkalmaznunk, és el kell utasítanunk a költségvetés módosítását vagy olyan átcsoportosításokat, amelyek nem sürgősek.
Cătălin Sorin Ivan
írásban. - (RO) A Lisszaboni Szerződés hatályba lépése jelentős változásokat hoz majd sok területen, kezdve a költségvetési eljárással. A két eljárás - azaz a jelenleg használt és az új szerződésben leírt eljárások - közötti átmenetet biztosító jelentés sokat segíthet. Pontosan ezért tartom helyesnek, hogy teljes mértékben támogassuk ezt. A jelentésben leírt eljárások meg fogják könnyíteni a költségvetési tevékenységeket a három érintett intézménynél, így a költségvetést hatékonyan meg lehet valósítani, különösen a költségvetési átcsoportosítások vonatkozásában. Az előadó kezdeményezésére előadott kérés, hogy a költségvetési rendeletet a lehető legrövidebb időn belül igazítsuk a Lisszaboni Szerződés új szabályaihoz, szintén olyan intézkedés, amelyet azonnal meg kell tennünk. Ezenkívül azt várjuk, hogy az átmeneti iránymutatásokat elfogadják a november 19-re tervezett költségvetési egyeztetőbizottsági ülésen, még a Tanács második olvasata előtt, hogy biztosan kellő fontosságot kapjanak.
Petru Constantin Luhan
írásban. - (RO) A Lisszaboni Szerződés rengeteg változást hoz magával, beleértve költségvetési módosításokat is, amelyek nagyon fontosak; ilyen változás például a kötelező és nem kötelező kiadások közötti megkülönböztetés megszüntetése. A 2010. évi költségvetést a régi szerződés szerint fogadtuk el, de a 2011-re vonatkozó költségvetési eljárás megvalósításáig az intézményeknek még foglalkozniuk kell a költségvetés megvalósításával, el kell fogadniuk a költségvetés-módosításokat és folytatniuk kell a 2011-re vonatkozó költségvetési eljárást, amíg a Lisszaboni Szerződés hatályba nem lép.
A Lamassoure-jelentés meghatározza azokat a korlátokat és feltételeket, amelyeken belül az Európai Parlament engedélyezheti a tárgyalásokat az illetékes bizottságnak a költségvetési egyeztetés során, amelyre november 19-én kerül sor. Üdvözlöm a jelentés által felvetett kezdeményezést, amelyet rekordidő alatt állítottak össze. Gratulálok a Bizottságnak azért a hatékonyságért, amellyel kidolgozta számunkra az átmeneti szabályokat.
Andreas Mölzer
írásban. - (DE) Ha megnézzük a költségvetés-módosítások hatalmas számát, az a benyomás alakulhat ki bennünk, hogy az EU nem képes előre tervezni. Bizony nem is lenne teljesen téves ez a feltételezés. Elég az uniós ügynökségek egyre szorosabb és szorosabb hálózatára gondolni, a hozzájuk tartozó folyamatosan növekvő költségvetéssel és a sokszor átfedésben lévő hatáskörökkel, valamint a munka többszöri elvégzésével. Ez a Lisszaboni Szerződés keretében létrehozandó új Külügyi Szolgálatra is vonatkozik, amelyhez úgy kell alakítani az EU költségvetését, hogy az új rendszer egyrészt ne okozza a tevékenységet átfedését, hanem tegye lehetővé szinergiák kihasználását, másrészt ne lehessen megkerülni a parlamenti ellenőrzést, a tagállamokat ne lehessen korlátozni, és mindeközben a nemzeti hatáskörök se üresedjenek ki. Ez a költségvetés-módosítás még túl korai, mivel a Lisszaboni Szerződés még csak most fog hatályba lépni, hiszen számos kérdés még megoldatlan. Ezek alapján nemmel szavaztam.
Elisabeth Morin-Chartier
írásban. - (FR) Kollégám, a Költségvetési Bizottság elnöke, Lamassoure úr által készített jelentéssel kapcsolatos állásfoglalás mellett szavaztam. Ez a jelentés arra szólít fel bennünket, hogy a Lisszaboni Szerződés hatálybalépésétől kezdve tartsuk tiszteletben az Európai Parlament új hatásköreit, ezért átmeneti szabályokra van szükség a közbülső időszakra, a Szerződés által meghatározott új költségvetési szabályok alkalmazásától függően. Az új szerződés értelmében a Parlament és a Tanács egyformán felelősek a költségvetés elfogadásáért, még a "kötelező” kiadások (mezőgazdaság és nemzetközi megállapodások) tekintetében is, amelyekről eddig kizárólag a tagállamok döntöttek. A Parlament új hatásköreit nem lehet addig megvalósítani, amíg el nem fogadjuk az új szerződés általános rendelkezéseinek alkalmazásához szükséges eljárási szabályokat. Ez a jelentés hangsúlyozza azt a tényt, hogy a helyzet nem megnyugtató, én legalábbis nem szeretném, hogy addig a Tanács és a Bizottság addig is a szokásos módon folytassa a tevékenységét. Ezért kérem átmeneti szabályok késedelem nélkül történő elfogadását, amelyre jó alkalom lehet a Tanács és a Parlament következő ülése, amelyen a 2010. évi költségvetést tárgyalják meg ...
