Az elnök nyilatkozatai
Elnök
Hölgyeim és uraim! Két nyilatkozatot szeretnék tenni. A másodikat az elnökök értekezlete nevében és kérésére teszem.
A 2008. június 12-i írországi népszavazás eredménye az Európai Unió történetének egyik legnehezebb kihívásának nevezhető. Az alkotmányszerződés nyomán, a nemzeti parlamentek képviselőiből, valamint az Európai Parlament képviselőiből álló gyűlés által, nyilvános ülés keretében megalkotott Lisszaboni Szerződés célja, hogy demokratikusabbá, hatékonyabbá, és átláthatóbbá tegye az Európai Uniót. Megerősíti az Európai Parlamentet, több felelősséget ad a nemzeti parlamenteknek az uniós politikák kialakítása terén; lehetővé teszi az Európai Unió polgárai számára, hogy kezdeményezéseket nyújtsanak be az európai intézményekhez, és garantálja a helyi önkormányzatok szerepkörét is.
A Lisszaboni Szerződés a válasz az Európai Unió hibáit megfogalmazó nyilvános kritikákra. Ez a Szerződés közelebb hozza az Európai Uniót polgáraihoz. Kétség nem férhet hozzá, hogy a reformszerződés alkalmazására feltétlenül szükség van abban az esetben, ha az Európai Unió valóban meg kívánja védeni az általa képviselt értékeket és érdekeket a XXI. században. A Lisszaboni Szerződés által lehetővé tett reformok nélkül szinte elképzelhetetlen, hogy más országok is csatlakozzanak az Európai Unióhoz.
Meg kell kérni az e hét csütörtökön és pénteken Brüsszelben megrendezésre kerülő uniós csúcstalálkozó résztvevőit arra, hogy tegyenek meg minden szükséges lépést a reformszerződés végrehajtása érdekében. Korlátozások nélkül kell folytatni a ratifikációs folyamatot. Arra buzdítjuk az ír kormányt, hogy tegyen javaslatokat arra vonatkozóan, hogy közös munkával hogyan emelkedhetnénk felül az európai politikai élet e nehéz időszakán.
Az Európai Parlament teljes erejével és szenvedélyes elkötelezettségével azon lesz, hogy megfeleljen ezeknek a kihívásoknak. Elvárjuk, hogy az Európai Bizottság és az Európai Unió tagállamainak kormányai is hasonlóképpen járjanak el. Továbbá elvárjuk tőlük, hogy teljes mértékben vonják be az Európai Parlamentet ezen irányú törekvéseikbe. Célunk továbbra is az, hogy a Lisszaboni Szerződés a 2009 júniusában tartandó európai parlamenti választásokra már hatályba lépjen. Az Önök egyetértésével, határozottan ki fogok állni ezek mellett az elvek mellett a június 19-i és 20-i brüsszeli Európai Tanács előtt.
(Taps)
A Tanáccsal, valamint a Bizottsággal folytatandó vitára szerda délelőtt kerül majd sor. A cél nem az, hogy most beszéljük meg ezt a kérdést. Az európai tanácsi ülés előkészítéséről szóló vitára szerda délelőtt kerül sor, és ez a legjobb időpont a kérdés megtárgyalására, hiszen ott akkor jelen lesznek a Tanács és a Bizottság vezetői is.
Kifejezetten strukturált vitát kell majd folytatunk, és én már megosztottam Önökkel a kérdésről alkotott szilárd elképzeléseimet. Azért is mondtam most el ezeket, mert az Európai Parlament egy korábbi elnöke, Simone Veil, aki kiváló munkájáért kitüntetésben fog részesülni Spanyolországban szerdán, személy szerint engem kért meg a laudatio elmondására. Nem tehettem mást, minthogy elfogadjam a felkérést, és ezért szerettem volna elmondani Önöknek az írországi eseményekkel, és az előttünk álló kihívásokkal kapcsolatos személyes véleményemet.
Az elnökök értekezlete felkért, hogy olvassak fel egy nyilatkozatot a Közel-Kelettel kapcsolatban. Veronique De Keyser és Annemie Neyts-Uyttebroeck vezetésével közel-keleti munkacsoportunk 14 fős küldöttséget küldött a Közel-Keletre, Izraelbe és Palesztinába 2008. május 30-tól 2008. június 2-ig. Látogatása során a küldöttség értékelte az annapolisi konferencia résztvevői által hat hónappal ezelőtt a nyilvánosság előtt kihirdetett együttes nyilatkozat célkitűzéseinek gyakorlati végrehajtását, amely nyilatkozat az ez év végére a két államra vonatkozó kimunkálásának része volt. A legfontosabb elemek a következők voltak: a palesztinok biztonsági erőinek saját maguk által történő megerősítése, a különösen Jeruzsálem körüli települések fejlesztése, a gazdasági fejlődés, a korlátozott mozgási szabadság Ciszjordánia területén, és végezetül az elkülönített és nemzetközi szankciók hatálya alá tartozó Gázai-övezetben tapasztalható emberi jogi helyzet.
A delegáció által egyhangúlag elfogadott jelentést - pártközi képviselői delegációról van szó -, amely kifejezetten nyomasztó képet fest, a múlt héten a Bizottság és a Tanács jelenlétében ismertették, majd átadták az elnökök konferenciájának. Bár elmondható, hogy történt némi biztató előrelépés, ezek hatóköre inkább ágazati, hatásfokuk pedig korlátozott. Az események általános lefolyása nem ad okot az optimizmusra. A dolgok jelenlegi állása szerint az ambiciózus annapolisi célkitűzéséket aligha lehet elérni.
A küldöttség azon álláspontja egyhangú volt, és azt az elnökök konferenciája is jóváhagyta, miszerint a Gázai-övezet blokádját meg kell szüntetni, valamint hogy a személyek és áruk ellenőrzött határátkelését helyre kell állítani, és az erőszakot vissza kell fogni.
Ciszjordániában is új utakat kell találni, olyan utakat, amelyek helyreállítják a palesztin hatóságok szavahihetőségét, és módszeresen alakítják ki a fenntartható gazdasági fejlődés feltételeit. Izrael folytonos megosztásra és földrajzi elkülönítésre irányuló politikájával szembe kell szállni. Az Egyesült Államok kormányához hasonlóan, amely a külügyminiszter, Condoleezza Rice révén tegnap fejtette ki véleményét, mi is felszólítunk arra, hogy fejezzék be a telepesek terjeszkedését, különösen Kelet-Jeruzsálem területén.
Meggyőződésünk, hogy senkinek sincs joga kikerülni az Annapolisban elfogadott kötelezettségeket. Az izraeliek és a palesztinok jóhiszeműen és a megegyezés szellemében kötelezték el magukat a tárgyalások mellett. Folytatniuk kell ezen út megkeresését. Bátorságról és erőről kell tanúbizonyságot tenniük a tekintetben, hogy készek a politikai megújulás mezejére lépni. Európaiakként a mi feladatunk követni és támogatni partnereinket ebben a folyamatban. Az Európai Parlament elkötelezettséggel fogja gyakorolni felelősségét e téren.
Az Európai Unió Izraellel és a palesztin hatóságokkal fenntartott kapcsolatait úgy kell alakítani, hogy azok elősegítsék az átfogó békefolyamatot. A barcelonai folyamat - földközi-tengeri térség uniója - a béke elősegítésére irányuló erőfeszítésnek egy újabb tényezője lehet. Az Európai Parlament elvárja, hogy megfelelően tájékoztassák Európa közel-keleti békére irányuló törekvéseivel kapcsolatban.
Ülésünk alatt a Gázai-övezet halászai éppen tengerre szállnak. A blokád következtében a környezetszennyezés riasztó mértékűvé vált. Veszélyezteti a halászok megélhetését, akik emiatt tüntetnek. Halászathoz való jogukért, keresethez való jogukért, és a szabad és békés élethez való jogukért tüntetnek. Küldöttségünk ígéretet tett arra, hogy támogatja a halászokat. Ezennel mindannyiunk nevében hadd biztosítsam ezeket a halászokat az Európai Parlament szolidaritásáról.
Hölgyeim és uraim! Köszönöm, hogy meghallgatták saját nyilatkozatomat, és ezt a második nyilatkozatot, amelynek közlésére az elnökök konferenciája kért fel.
