Egyperces felszólalások fontos politikai kérdésekben
Elnök
A következő napirendi pont az egyperces felszólalások fontos politikai kérdésekben.
Petya Stavreva
- (BG) Elnök úr, képviselőtársaim, Bulgária számára az egyik legnagyobb kihívást az európai alapokból származó források átlátható felhasználása jelenti. Országunk súlyos hibákat vétett az előcsatlakozási programok kezelésében, aminek eredményeként a PHARE, ISPA és SAPARD programok keretében több százmillió eurót zároltak. Ezek a zárolt összegek az Európai Bizottság részéről komoly jelzésnek tekintendők, amelyet a bolgár kormánynak helyesen kell értelmeznie, és hatályba kell léptetnie a beígért sürgős intézkedéseket.
Európai partnereinkhez hasonlóan minden bolgár polgárnak nagyobb elszántságot és állhatatosságot kell tanúsítania a korrupció és szervezett bűnözés elleni harcban és az európai alapok felhasználása feletti megbízható, hatékony ellenőrzés biztosításában. Nem engedhetünk meg maguknak egy elhibázott kezdetet, amikor a közösségi alapokból származó pénzügyi forrásokkal dolgozunk, mivel ez végzetes lenne Bulgária gazdaságára, mezőgazdaságára, a közép- és kisvállalkozói szektorra, és végül a bolgárok életszínvonalának létfontosságú emelésére nézve. Sajnálatos módon az európai alapok hazánkban zajló felhasználásában elkövetett hibák és hiányosságok fő áldozatai az átlagpolgárok, nem azok, akik az országot irányítják.
Az Európai Közösséghez való csatlakozással lehetőséget kaptunk arra, hogy európai pénzzel gazdálkodjunk, de ezt az európai szabályok szerint kell megtennünk. Ez egyben nemzeti érdek is. Ezért nem ringathatjuk magunkat abba az ábrándba, hogy a rendszer megreformálása nélkül is ki tudjuk javítani a hibáinkat.
Iliana Malinova Iotova   -
(BG) Hölgyeim és uraim, a világ pénzügyi válsággal néz szembe, amelynek méretét és következményeit egyelőre senki nem tudja pontosan megjósolni. Egyesek már az 1920-as évek Amerikájában lejátszódott nagy gazdasági világválságához hasonlítják. Jelen pillanatban létfontosságú, hogy együtt tegyünk a válság leküzdése érdekében. Egy évvel a választások előtt, válsághelyzetben komoly próbatétel áll előttünk. Vagy sikerül az embereket meggyőzni az európai projekt céljáról és szerepéről, vagy az ellenkező hatást érjük el, és megerősítjük bennük a kételkedést. Ezen a ponton minden másnál nagyobb szükségünk van egy aláírt Lisszaboni Szerződésre.
Eddigi közös erőfeszítéseinknek máris megvannak az első pozitív eredményei. Folytatnunk kell ezeket az erőfeszítéseket, legalább három irányban, mert a bankszektor stabilizálása az elsődleges szükséglet ugyan, ez önmagában még nem elég. Ebben a pillanatban csak a tüneteket kezeljük, anélkül hogy foglalkoznánk az okokkal. A jövőbeni európai jogalkotásnak meg kell erősítenie a pénzügyi piacokat ellenőrző és szabályozó mechanizmusokat. Konkrét intézkedésekből álló, nagyszabású csomagra van szükségünk, amely enyhíteni fogja a válság gazdaságra, gyáriparra, és különösen szociális szférára gyakorolt hatását.
Végül, de nem utolsósorban, különálló, speciális intézkedési programra van szükségünk az új tagállamok számára, amelyek még nem érték el az európai pénzügyi piacok fejlettségi szintjét, ugyanakkor őket is fenyegetik a válság közvetett következményei: a befektetések zuhanása, a hitelköltségek emelkedése és a kivitelek visszaesése.
Alexander Alvaro
(DE) Elnök úr, az európai választások előtt és után egyaránt meghallgathatjuk majd a szokásos sajnálatos értékelést, miszerint Európa túlzottan eltávolodott a polgáraitól. Azt kérdezem magamtól, mit tesz az Európai Parlament ebben az ügyben.
Nem olyan rég egy kollégámmal benyújtottunk egy online petíciót, amellyel egy bizottság keretében foglalkoznak, ugyanúgy, mint a többi petícióval. Ezt az online petíciót hozzávetőlegesen másfél millió ember írta alá, ami nagyjából megfelel Észtország lakosságának. A Petíciós Bizottság elnöke, Libicki úr nyomására az ügyet az Elnökök Értekezlete elé vitték, azzal a kéréssel, hogy adjanak engedélyt egy parlamenti vitára arról, hogy elvben hogyan kell kezelni az online petíciókat. Maga az a tény, hogy a szóban forgó petíció a Parlament székhelyéről szól, ilyenformán semmilyen szerepet nem játszik, mivel gyakran vitatunk meg ellentmondásos kérdéseket - és azt is jól tudom, hogy nem mindenki osztja a véleményemet. Az viszont, hogy egy ilyen vitát nem engedélyeznek, a másik oldalon pedig arról panaszkodunk, hogy Európa mennyire eltávolodott a polgároktól, egymással összeegyeztethetetlen.
Szeretném, ha az Elnökök Értekezlete tenne valamit ebben az ügyben, és talán akkor is észben tartaná ezt, amikor megint az Európa és a polgárok közötti távolságról szóló panaszkodásra kerül a sor.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Elnök úr, az európai és a globális gazdaságot sújtó gazdasági válság talán észre téríthet bizonyos, túlontúl lelkes személyeket. A válság még egy ok arra, hogy ne épüljön meg az északi gázvezeték. Bízom benne, hogy a gazdasági adatok végül majd meggyőzik azokat, akik nem hallgatnak a geopolitikai érvekre, azaz hogy nem bölcs dolog függőségbe kerülni az energiahordozók egyetlen beszállítójától, hogy az Unió tagállamai között belső szolidaritásra van szükség, illetve hogy a balti-tengeri ökoszisztémát valós veszély fenyegeti.
Közismert, hogy egy tengerfenéken húzódó csővezeték megépítése és használata lényegesen drágább, mint a javasolt szárazföldi alternatíva. A Gazprom egyáltalán nem vette fontolóra egy alternatív útvonal lehetőségét, amely politikailag és gazdaságilag stabil, kivétel nélkül a NATO-hoz vagy az Unióhoz tartozó országokon keresztül vezetne. Ez arra utal, hogy a beruházók szándékai finoman szólva kétesek. A moszkvai tőzsdét különösen rosszul érintette a világ tőzsdéinek összeomlása. A nehézségei minden előterjesztett észérvnél többet nyomhatnak a latban, beleértve az Európai Parlament véleményét is, amelyben e vállalkozás szárazföldi útvonalának komoly mérlegelését kérte. Van egy lengyel mondás, miszerint minden rosszban van valami jó - de a rossz ezúttal nagyon rosszat jelent.
Tunne Kelam
Elnök úr, a múlt héten az Amnesty International beszámolt egy esetleges merényletkísérletről Karina Moszkalenko, orosz ügyvéd és az emberi jogok védelmezője ellen. Az autójában kis higanygömböket találtak. Moszkalenko asszony orosz állampolgárok képviseletében körülbelül 30 ügyet nyert meg a strasbourgi Emberi Jogi Bíróságon az orosz állam ellen, és a mérgezési kísérlet is itt, Strasbourgban történt. Másnap a meggyilkolt Anna Politkovszkaja családját képviselte volna egy moszkvai bírósági meghallgatáson. Úgy tűnik, hogy a független oroszországi újságírók elleni gyilkosságsorozat után most a független ügyvédeken a sor. Ezért szolidaritásunkat sürgősen ki kell mutatnunk a lehető leghatározottabb módon, hogy megvédjük azokat az embereket, akik segítenek azokon, akik magukon nem tudnak segíteni.
Ioan Mircea Paşcu
Elnök úr, az intézményi struktúrák valódi próbája - az EU-t is beleértve - válságos időkben van, márpedig most válságos időszakot élünk. Az úgynevezett új tagok integrációja nem fejeződött be, a Lisszaboni Szerződést még nem ratifikálta az összes tagállam, az importált energiától való függőségünk pedig egyre nagyobb méreteket ölt.
Sajnos, miközben a közös fellépés elengedhetetlen, erre gyakran csak lassan és nehézkesen kerül sor, mivel a tagok jobban szeretik az egyéni megközelítést. Ha hagyjuk, hogy az utóbbi eluralkodjon az előbbivel szemben, Uniónk nagy veszélyben van - függetlenül a morális vonatkozástól, miszerint azoknak, akik a legjobban jártak vele, kötelessége gondoskodni arról, hogy erősödjön, ne gyengüljön. És ugyanez vonatkozik a NATO-ra is. Most minden eddiginél nagyobb szükségünk van közös elemzésekre, közös megfigyelésekre, közös álláspontokra és közös fellépésre, tekintettel az előttünk álló, egyre növekvő kihívásokra.
Tegyünk így, hogy ne vádolhassanak bennünket azzal, hogy elpazaroltuk a sikeres együttműködés legemlékezetesebb példáját ezen az oly hosszú ideig háborúk dúlta kontinensen.
Fiona Hall
Elnök úr, mivel az energiahatékonyság javítása a leghatásosabb módszer a CO2-kibocsátások csökkentésére, és tekintve, hogy a közszférának a 2006-os irányelvvel összhangban ebben a kérdésben példamutató szerepet kellene játszania, csalódott vagyok, hogy a strasbourgi parlamenti épületben elvégzett nagyszabású javítási munkálatokkal összefüggésben nem történtek energiahatékonysági fejlesztések. Szeretném tudni, hol lehet megtekinteni az épület energiateljesítményéről szóló tanúsítványt.
Ezen túlmenően, a hatóságok részéről teljességgel következetlen dolog, hogy az európai parlamenti képviselőknek megengedték, hogy a Parlament folyosóin egy bika életnagyságú modelljén gyűjtsenek aláírásokat a bikaviadalok elleni írásbeli nyilatkozat támogatására, ugyanakkor azt nem engedték meg, hogy aláírjanak egy lobogót az Európai Parlament egyetlen székhelyére felszólító írásbeli nyilatkozat támogatására. Az egységes székhellyel tudnánk leginkább lefaragni az energiafogyasztásunkat, és évi 200 millió eurót takaríthatnánk meg.
Seán Ó Neachtain
(GA) Elnök úr, az Európai Bizottságnak most kellene felülvizsgálnia az élőhelyekről szóló irányelv működését az Európai Unióban. Véleményem szerint ezt az irányelvet túl szigorúan alkalmazzák, és most nagyobb rugalmasságra lenne szükség.
Az irányelv végrehajtása nagyszabású infrastrukturális fejlesztéseket akadályoz Írország nyugati részén, és a Galway City külső elkerülő viseli ennek következményeit. Ez egy olyan út, amelyre sürgősen szükség lenne, Galway lakossága pedig meg fogja szenvedni, ha ez a fejlesztés nem haladhat előre.
Ennek az irányelvnek soha nem az volt a célja, hogy akadályozza a nagyobb közüzemi munkálatokat. Dimas biztosnak most cselekednie kell, és felül kell vizsgálnia ezt az irányelvet, hogy ne akadályozzon olyan fontos fejlesztéseket, amelyek erősíthetnék a régió gazdaságát.
Brigitte Fouré
(FR) Elnök úr, a világban immár hetek óta súlyos pénzügyi válság zajlik. Sokszor elhangzott már, hogy ennek gyökerei az ellenőrizetlen kapitalizmus túlzásaiban, a konkrét alapokat nélkülöző profithajhászásban és a pénzügyi rendszer szabályozásának hiányában keresendők. Ez az elemzés természetesen meglehetősen helytálló! Kevesebb hangsúly jutott viszont arra, hogy valutánk mekkora viharban találta volna magát az Európai Unió gazdasági és monetáris politikája nélkül. Az euro - mint kimutatták - sokkal jobban ellenállt a válságnak, mint ahogy a márka, a frank vagy a líra ellen tudott volna állni. Az is elég világosan látszik, hogy az Eurogroup által az Európai Unió Tanácsának soros elnökségétől származó kezdeményezés nyomán nyolc nappal ezelőtt meghozott határozatok azonnali hatással voltak a pénzügyi piacokra. Nyilvánvaló, hogy intézkedésekre lesz szükség, hogy a jövőben megelőzzük egy további pénzügyi válság előfordulását. Ahhoz azonban, hogy ezek hatékonyak legyenek, európai szinten kell meghozni őket. Ez a válság megmutatja nekünk, hogy az Európai Unió erős, ha egyhangúlag lép fel. Azt is bizonyítja, ha ezt még bizonyítani kellene, hogy a Lisszaboni Szerződésben előírt intézményi fejlesztésekre nagyobb szükség van, mint bármikor. Ezért több Európára és egy jobb Európára van szükségünk.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Az Európai Labdarúgó-szövetség durván bánik az Atlético Madriddal, a szurkolóival, sőt, még a spanyol rendőrséggel is. A probléma azonban általánosabb ennél, mivel ezek a szövetségi szervek hajlamosak fokozni a szankciókat, ha az emberek a rendes bíróságokhoz fordulnak.
Ez a középkori elképzelés, hogy rám egy bizonyos jog vonatkozik, rád meg egy másik, ellentétes a jogrendünkkel és az európai intézményekkel. Ezért tehát reagálnunk kell. Valójában a végén oda fogunk jutni, hogy kénytelenek leszünk reagálni, mivel ezeknek az önkényes középkori zsarnokoknak is tiszteletben kell tartaniuk a jogot és Európánk szokásos eljárási garanciáit.
Magor Imre Csibi
(RO) Az Európai Bizottság által múlt héten előterjesztett, az illegális fakitermelésről szóló jogalkotási javaslatnak nagy győzelmet kellett volna jelentenie mindazok számára, akik az évek során aktívan kampányoltak a törvénytelen erdőirtás ellen. A Bizottság azonban egy minimalista, sőt, idealisztikus megoldás elfogadását választotta egy nagyon is valós probléma kezelésére.
Nincs előírás a fa legális eredetének igazolására vonatkozóan. A beszállítóknak nem kell bizonyítaniuk termékeik törvényes eredetét. Még az ilyen fajta fa birtoklását és értékesítését sem ismerik el közvetlenül bűncselekménynek. Ha bárki akarata szerint alakíthatja ki a normákat, és nem létezik független állami mechanizmus e tevékenység ellenőrzésére, az Európai Unió mindössze annyit tesz, hogy a jelenlegi törvénytelen gyakorlatokat bátorítja. Szégyen, hogy vállon veregetjük magunkat, mondván, hogy jó munkát végeztünk, miközben az Európai Unió piacáról származó fa törvényes eredetére vonatkozó ellenőrzések valójában továbbra is rendkívül lazák maradnak.
Az Európai Parlamentnek határozottabb álláspontot kellene képviselnie az ellenőrizetlen erdőirtás megállítására irányuló harcában. Ennek jegyében arra hívom fel képviselőtársaimat, valamennyi képviselőcsoportból, hogy dolgozzunk együtt e bizottsági javaslat érdemi javításán. Csak egy világos, hatékony törvény elfogadásával tudunk majd határozott üzenetet küldeni a beszállítók felé, jelezve, hogy nem tűrjük meg az illegális fakereskedelmet az EU-ban.
Ioannis Varvitsiotis
(EL) Elnök úr, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság miniszterelnöke, Gruevski úr múlt héten nagy vihart próbált kavarni, amit még Brüsszelbe is magával hozott. A tények egyszerűek: négy, a FYROM-ból származó újságírót, akik egy kis csoport által a térségben tartott katonai gyakorlatokra adott reakciókat próbálták rögzíteni, a rendőrkapitányságra kísértek személyazonosságuk megerősítése érdekében, mivel a személyazonosító kártyájuk nem volt náluk. Mindössze 20 percig tartották őket a rendőrkapitányságon. Úgy vélem, Gruevski úr intézkedése teljességgel elfogadhatatlan.
Azért is szeretném elítélni Gruevski úr fellépését, mert pár nappal ezelőtt megakadályozta a Koszovóba tartó, a NATO katonai erejéhez tartozó görög katonai egységek skopjei áthaladását. Mindeközben csatlakozni szeretne a NATO-hoz.
Evgeni Kirilov
Elnök úr, múlt héten az EP küldöttségével együtt Azerbajdzsánba látogattam az elnökválasztás megfigyelése érdekében, amelyet túlnyomórészt a demokratikus normákkal összhangban rendeztek meg. Több parlamenti képviselővel és magas szintű tisztviselővel is találkoztunk, köztük a külügyminiszterrel. Ennek eredményeként azt kell mondanom, hogy csak tovább mélyült az a kezdeti félelmem, miszerint a Nabucco projekt ügyében gyakorlatilag semmi nem történt. Azerbajdzsán még csak nem is tud e projekt kereteiről.
Az Európai Bizottság eddig semmit nem tett azon kívül, hogy aláírt egy általános együttműködési megállapodást az energia területén. Szerintem ez nevetséges, hogy egyrészről hallhatjuk, ahogy a biztosok folyamatosan hangzatos szavakkal ecsetelik, milyen fontos ez a projekt az egész Európa számára, ugyanakkor az egyes uniós országokra hagyják a feltételekről szóló tárgyalásokat. Hazámban, Bulgáriában, azt szoktuk mondani, hogy nem zörög a haraszt, ha nem fújja a szél. Ebben a konkrét esetben túl sok a zörgés, miközben sehol nincs a szél, azt pedig mindnyájan tudjuk, hogy nagyon erős versennyel nézünk szembe. Ha a Bizottság nem aktivizálja magát elég gyorsan, a végén az egész projekt füstbe megy.
Eoin Ryan
Elnök úr, szerintem mindnyájan örömmel fogadjuk azt a tényt, hogy a pénzügyi piacokon megkezdődött egyfajta visszatérés a normális állapotokhoz. Ez a válság azonban sajnos nem egy fronton zajlik, és más területekkel is foglalkozni kell. Ezek közé tartozik a hitelkártyák piaci szegmensének egésze.
A hitelek terén a jelenlegi gyakorlat fenntarthatatlannak bizonyult, az egyének szintjén és tágabb értelemben egyaránt. Az elmúlt években tévéműsorok, újság- és folyóiratcikkek hívták fel a figyelmet annak veszélyeire, amikor olyan emberek rendelkeznek több hitelkártyával, akiknek már egy ilyen kártya kifizetése is problémát jelent. Nyilvánvalóan az egyén dolga, hogy e tekintetben felelősségteljesen járjon el, de a pénzügyi intézményeké is, és egyre nagyobb mértékben a kiskereskedőké, hogy felelősen járjanak el, amikor ezeket a kártyákat reklámozzák és odaadják.
A nyilvánosság képviselőiként a mi dolgunk, hogy gondoskodjunk polgáraink megfelelő tájékozottságáról. Stabilizálhatjuk a piacokat, próbálkozhatunk a tőkeinjekciókkal, de ha nem foglalkozunk a felelős hitelezői tevékenység kérdésével - nemcsak nemzeti és nemzetközi szinten, hanem a gazdasági rendszer valamennyi szintjén -, akkor a fellendülés végül valószínűleg csak korlátozott és fenntarthatatlan lesz. Hogy ezt elhelyezzem a megfelelő kontextusban: a hitelkártyák értékpapírosított piaca körülbelül olyan nagy, mint a másodlagos jelzáloghitel-piac.
Lívia Járóka
Elnök úr, évről évre nagymamák, anyák és lányok ezrei esnek áldozatul a mellráknak. Az európaiakat különösen nagymértékben érinti ez a betegség: az európai nők körében a mellrák a leggyakoribb daganatos betegség, amelyből becslések szerint minden évben 430 000 új esetet diagnosztizálnak.
E szörnyű betegség leküzdése érdekében az első lépés a tudatosság. Ebben a hónapban az európaiaknak a korai felismerést kell előtérbe helyezniük a megelőzés elsődleges módjaként. A felismerés ebben nagyon fontos, meghatározó jelentőségű kérdés, mivel Amerikában például az esetek 41%-át nagyon korai szakaszban diagnosztizálják, míg ez az arány Európában csak 29-30%.
Az EU-ban azonban 10 nő közül egynél kialakul a mellrák, mielőtt betöltené a 80 éves kort; és minden két és fél percben újabb nőnél diagnosztizálják a mellrákot. A mellrákkal kapcsolatban a nyers valósághoz az is hozzátartozik, hogy minden hét és fél percben egy nő belehal ebbe a betegségbe. Európában 2006-ban 132 000 nő halt meg mellrák miatt. Az idén októberben a döntéshozatal minden szintjén szükség van a mellrákkal kapcsolatos tudatosságot, a korai felismerést és a megelőzést erősítő intézkedésekre.
Richard Corbett
Elnök úr, a közvélemény sok tagállamban nem érti, hogy - különösen a gazdasági válság idején - miért költünk évi közel 200 millió eurót arra, hogy idejöjjünk Strasbourgba, különösen azután, hogy ezt egy negyedévig szüneteltettük, és nagyon sikeresen meg tudtuk tartani az üléseket Brüsszelben.
Ráadásul ezért nagyon gyakran a Parlamentet érik a vádak, holott természetesen a tagállamok, a nemzeti kormányok rendelkeznek a helyzet megoldásához szükséges hatáskörrel.
Tekintettel a francia elnökség jelenlétére, szeretném felkérni a kormányokat e kérdés újbóli mérlegelésére, és mivel mindnyájan tudjuk, hogy Franciaország és Strasbourg számára egyaránt elfogadható megoldásra kell jutnunk, azt javasolnám, hogy a Brüsszelbe költöző parlamenti ülések helyett Strasbourgban esetleg ülésezhetne az Európai Tanács. Ebben lenne bizonyos intézményi logika. A Bizottságnak, a Parlamentnek és a szokásos Miniszterek Tanácsának, amelyek napi szintű párbeszédet folytatnak, ugyanabban a városban, Brüsszelben kellene lenniük. Az Európai Tanácsnak, amely egy stratégiai szerv, bizonyos távolságot kellene tartania a mindennapos tevékenységektől. Ezért ülésezhetne Strasbourgban, amivel Strasbourg ugyanolyan presztízsre tenne szert, mint az Európai Parlament üléseivel.
Philip Bradbourn
Elnök úr, az évek folyamán egyre inkább nyilvánvalóvá vált, hogy az EU adófizetőinek elege van abból, hogy évi 200 millió eurót fizetnek csak azért, hogy mi havi négy napot Strasbourgban dolgozhassunk. Konkrétan ezeknek az utazásoknak a környezetvédelmi hatása - tudtommal - átszámítva megfelel a jumbo jetek 13 000 transzatlanti útjának - és minderre egy olyan időszakban kerül sor, amikor maga a Parlament drákói szigorral próbál fellépni az európai vállalkozásokra vonatkozó környezetvédelmi rendeletben. Ez bizonyosan a bort iszik és vizet prédikál tipikus esete.
Az augusztusi és szeptemberi események bebizonyították, hogy nem szükséges ideutaznunk, hogy a Parlament brüsszeli épülete alkalmasabb a hivatalos üléseink lebonyolítására, és hogy az uniós polgárok lényegesen jobban örülnének annak, ha abbahagynánk ezt a havi szintű ingázást. Szerintem nonszensz, hogy a Parlament már oly régóta nem képes foglalkozni ezzel a kérdéssel, és nyomást gyakorolni a Tanácsra, hogy vessen véget ennek a repülő cirkusznak.
Elnök
Köszönöm - mindig vannak új érvek.
Glyn Ford
Elnök úr, bizonyára örömmel hallja majd, hogy én nem Strasbourgról fogok beszélni, sőt, még azt sem teszem szóvá, hogy a látása bizonyára romlott, hiszen az Ön által felszólított képviselők körülbelül fele láthatólag nem tartózkodik itt a teremben.
Amiről beszélni szeretnék, az a Penhallow-tűzeset - amelyet korábban már említettem itt a Házban - egy tűzszerencsétlenség, amely tavaly augusztus 17-18-án történt a választókerületemben. Egy nemrég elkészült hírlevél szerint a tűzgátló ajtók nem voltak megfelelőek, sprinkler berendezéssel valójában meg lehetett volna menteni a hotelt a teljes leégéstől, és a tűz voltaképpen gyújtogatás volt. Ez mind spekuláció, egy bevallottan tapasztalatlan tűzoltótól, de az a probléma, hogy a hivatalos jelentést sem a tűzoltóság, sem a rendőrség nem adta ki.
Mivel Kuneva biztos éppen most vizsgálja az európai szállodák tűzbiztonságának javítására irányuló javaslatokat, megkérhetném arra, hogy szorgalmazza az Egyesült Királyság hatóságainál egy jelentés tényleges kiadását, hogy végre a végére járhassunk ennek az ügynek?
Anna Záborská
- (SK) Gyakran elhangzik manapság, hogy a fák nem nőnek az égig. A bankoknak sikerült meggyőzni a gyengéket és rászorulókat arról, hogy az 1%-ra felvett kölcsönökből jó életet élhetnek, ugyanakkor arra már nem hívták fel a figyelmüket, hogy ez az 1% csak korlátozott időre szól, és ez hamarosan véget ér. A mindenáron való profithajhászás a pénzügyi rendszer összeomlását vonta maga után. A kérdés részletesebb vizsgálatát a pénzügyi szakértőkre hagyom, én mindössze annyit szeretnék tenni, hogy óva intek a korlátlan szabadságtól egy olyan területen, amely engem is érint, és amellyel itt a Házon belül megbíztak.
Ma azokban a társadalmakban, ahol a férfiak és nők száma milliárdokban mérhető, milliók ölik meg a lányokat. A nők választási szabadsága a szülés előtti diagnosztikával szövetkezve a női nem kiirtásának eszközévé vált. Most már jól tudjuk, hogy a profit nem emelkedhet a végtelenségig, és ugyanez az erkölcs területéről is bizonyosan elmondható. A korlátlan szabadság ellenünk fordul. Meg kell tanulnunk felismerni azt a pillanatot, amikor egy fa eléri a természetes magasságát, és tisztelni azért, ami.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Elnök úr! Magyarország két szomszédjánál, Ausztriában és Szlovéniában választásokat tartottak, és mind a két országban szociáldemokrata győzelem született. Említette, hogy Borut Pahor úr európai parlamenti képviselőtársunk lemondott mandátumáról, és valószínűleg Szlovénia miniszterelnöke lesz. Ugyanakkor, ami miatt szót kértem, hogy rendkívül aggasztó az, ami Ausztriában történt, hogy a szélső-jobboldal majd 30%-ot szerzett a legutóbbi választásokon. Ez az eredmény minden európai állampolgárt aggodalommal tölt el. A pénzügyi válság leküzdése mellett ma a legfontosabb európai feladat szerte Európában a szélsőséges jelenségek visszaszorítása. Nagyon jó, hogy a szociáldemokraták elnöke, a leendő kancellár Fayman úr határozottan kiállt, hogy semmiféle együttműködés nem lehet a szélső-jobboldallal Ausztriában. A barna-veszéllyel szemben valamennyi demokratikus, jobboldali-baloldali erőnek össze kell fogni Európában. Köszönöm a figyelmet.
Csaba Sógor
(HU) Soknyelvűség és kultúrák közti dialógus nem zárja ki annak a lehetőségét, hogy az egy kultúrához tartozók és egy nyelvet beszélők találkozhassanak, nemzetközi szervezeteket, tanácskozó testületeket hozzanak létre. A franciaajkúak nemzetközi szervezete 5 kontinensen, 55 tagállamban, közel 200 millió franciául beszélő politikai, kulturális és gazdasági együttműködését segíti. A Zsidó Világszövetség '36 óta 100 országban hangolja össze tagjainak érdekvédelmét. Létezik egy Zsidó Parlamenti Képviselők Világegyesülete is. Románia külügyminisztériumának keretén belül működtet egy határon-túli románok ügyosztályát is. Hasonló célból alakult meg a Kárpát-medencei Képviselők Fóruma is. A 8 országba szakadt magyarság politikai képviselői évente egyszer összeülnek megbeszélni közösségeik, országaik gondjait, jövőjét. Az európai normákkal össze nem egyeztethető, hogy bármely közösséget - legyen a francia, zsidó, román vagy magyar - békés érdekvédelmi törekvései miatt támadják, mint ahogy az a napokban Szlovákiában történik. Köszönöm.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) A TEN-T hálózat (transzeurópai közlekedési hálózat) jelenleg számos komoly kihívással néz szembe. Egyrészről késések voltak tapasztalhatók mintegy 30 kiemelt projekt végrehajtásában az érintett tagállamoktól származó finanszírozás hiányából kifolyólag, másrészről pedig immár 2005 óta jelen van az a vágy, hogy a TEN-T hálózat úgy bővüljön ki, hogy Európa közlekedési hálózatát integrálja az Unió szomszédos államainak hálózatával.
A Bizottság által a közelmúltban szervezett szeminárium gyakorlati vita- és konzultációsorozatot indított a kiemelt TEN-T projektek listájának 2010-es felülvizsgálatáról. Véleményem szerint nagysebességű vonatokra lenne szükség, amelyek Bukarestet, Constanţát és Szófiát összekötnék a többi európai fővárossal. Emellett a romániai kikötők és repülőterek fejlesztésének és a Románia, Moldova és Ukrajna közötti határszakaszon tervezett, határokon átnyúló projektek végrehajtásának is ismét be kellene kerülnie a kiemelt TEN-T projektek közé.
Ezen túlmenően a TRAN Bizottság küldöttsége, amely október elején Romániába látogatott, támogatja, hogy a Duna fontosabb szerepet kapjon az európai közlekedéspolitika fejlesztésében.
Kathy Sinnott
Elnök úr, a globális pénzügyi válság, amely Amerika bankrendszerét összeomlással fenyegette, három héttel ezelőtt az Atlanti-óceánon innen is elkezdte szedni áldozatait. Választóim közül sokak számára a gazdasági katasztrófa korábban csak elméleti fogalom volt, de azóta ez már sokkal inkább a nyers valóság, semmint távoli veszély, hiszen sokan elveszítik az állásukat, az ingatlanárak mélyponton vannak, és szociális szolgáltatások szűnnek meg.
Üdvözlöm a Bizottság és a tagállamok gyors intézkedését a betétek biztosítása és a bankok tőkéjének alátámasztása terén, mivel egy globális válságnak nem kell sok idő ahhoz, hogy belföldre is begyűrűzzön.
Zita Pleštinská
- (SK) A közép-európai kommunista rendszerek az egyházat belső ellenségnek tekintették, és különösen akkor kezdtek félni tőle, amikor 1978. október 16-án a lengyelországi Karol Wojtylát pápává választották.
Szeretném megragadni ezt a lehetőséget, hogy köszönetet mondjak lengyel kollégáimnak, amiért felkértek, hogy csatlakozzak az Európai Parlamentben tartott, II. János Pál pápasága kezdetének 30. évfordulójáról és az Európai Parlament színe előtt, Strasbourgban elmondott beszédének 20. évfordulójáról megemlékező eseményt szervező csoporthoz. Szavainak - "Ne féljetek!” - meghatározó szerepe volt a bátorság ösztönzésében, különösen a keresztények körében, és ez a bátorság vezetett el azokhoz az eszmei forradalmakhoz, amelyek Közép-Európában végül a totalitárius kommunizmus összeomlását vonták maguk után.
Az emberiség ma ismét keresztúthoz érkezett. Világunkat vagy virágzó kertté alakítjuk, vagy romlásba döntjük. Határozottan hiszem, hogy ma minden eddiginél jobban kell figyelnünk II. János Pál üzenetére.
Harlem Désir
(FR) Elnök úr, Corbett úr és mások beszédeire szeretnék reagálni a strasbourgi visszatérésünkkel és az ezzel járó működési költségekkel kapcsolatban.
Tény, hogy Európa nemcsak arról szól, hogy mi az ésszerű. Bár törekszik az ésszerűségre, egyúttal azonban jelképek alapján is működik. Nem képez egységes államot, és nem csak egy fővárossal működünk, ahol az összes intézményünk székhelye megtalálható. Egy részük itt van Strasbourgban; a Központi Bank Frankfurtban; a Gyógyszerügynökség pedig, úgy tudom, az Egyesült Királyságban.
Mindennek megvan az ára. Azt is tudjuk azonban, milyen árat kell fizetni Európa hiányáért; történelmünk során elégszer megfizettük ezt az árat. Ilyenformán a 200 millió euro - ha ez is azon elemek egyike, amelyek segítségével az intézmények helyesen tudnak működni, és például így válik lehetővé, hogy Európa jobban megértse a pénzügyi piacok problémáit, és a jövőben esetleg 1000 milliárd eurót takaríthasson meg a pénzügyi intézmények megmentésére szolgáló terveivel - szerintem nem túlzott ár a helyesen működő demokráciáért.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Azért kértem szót, hogy felhívhassam a Parlament figyelmét egy súlyos problémára a vidékfejlesztésre irányuló európai támogatások romániai igénybevételének folyamatával kapcsolatban. Sajnálom, hogy ezt kell mondanom, de a román hatóságok módszeresen megsértik a támogatások lehetséges kedvezményezettjeinek nyújtandó helyes, átlátható tájékoztatás elvét.
A román nemzeti vidékfejlesztési program két fontos intézkedéséhez a közelmúltban jelent meg a pályázati útmutató, mindenfajta promóciós vagy tájékoztató kampány nélkül, mindössze egy nappal a támogatás iránti pályázatok benyújtására kijelölt időszak kezdete előtt. A vidékfejlesztési támogatások odaítélésével járó bürokratikus teher bármely polgár számára rettenetes. A kért dokumentumok némelyikének beszerzéséhez legalább egy hónap szükséges, miközben a projektek benyújtására vonatkozó határidő az adott hónap végén lejár.
Úgy vélem, a közösségi jogszabályoknak világosabb, szigorúbb szabályozást kellene előírniuk, hogy el lehessen kerülni az ilyen helyzeteket. Ellenkező esetben az európai támogatások nem fogják elérni a megfelelő célkitűzéseket.
Britta Thomsen
(DA) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, szeretném felhívni a Parlament figyelmét arra a tényre, hogy a dán kormány nem hajtotta végre az egyenlő bánásmódról szóló 2002/73/EK irányelvet. A Bizottság 2007. március 21-én felszólító levelet küldött a dán kormánynak, amelyben többek között arra mutatott rá, hogy Dánia nem tesz eleget az irányelv rendelkezéseinek egy olyan testület kinevezését illetően, amely elősegíti, elemzi, ellenőrzi és támogatja a nőkkel és a férfiakkal szembeni egyenlő bánásmódot. Dániának a korábbi kormány idején volt ilyen testülete, de ezt a jelenlegi kormány eltörölte, ugyanabban az évben, amikor az irányelvet bevezették. A Bizottságnak most cselekednie kell, és el kell rendelnie a dán kormánynak egy olyan testület létrehozását, amely gondoskodik arról, hogy a dán nők ne kerüljenek még nagyobb hátrányba az egyenlő bánásmód és az egyenlő díjazás tekintetében.
Colm Burke
Elnök úr, a határokon átnyúló egészségügyi ellátásra vonatkozó betegjogokról szóló bizottsági javaslat a betegek jogainak kibővítésére törekszik, hogy külföldön is kezeléshez juthassanak, amennyiben hazájukban a kezeléshez való hozzáférésben indokolatlan késedelmet tapasztalnak.
A közelmúltban a választókerületemben éppen ennek az indokolatlan késedelemnek egy krónikus példájára hívták fel a figyelmemet. A HSE déli régiójába tartozó gyermekek 48 hónapot kénytelenek várni a fogszabályozási kezelésre. A várakozási idő ráadásul az elmúlt három évben még hosszabb lett. Őszintén remélem, hogy a határokon átnyúló ellátásról szóló javaslattal tudunk tenni az ilyen indokolatlan késedelmek lerövidítése érdekében azáltal, hogy a megkönnyítjük betegeknek, hogy másik országba utazva időben hozzájussanak a minőségi kezeléshez.. Végső soron minden betegnek joga kell, hogy legyen ahhoz, hogy színvonalas kezelésben részesüljön az otthonához közel, de a szolgáltatásban mutatkozó nyilvánvaló hézagok esetében rendelkeznünk kell a szabad utazás jogával, hogy külföldön részesüljünk a szükséges kezelésben.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Elnök úr, a közelmúltbeli válság arra tanított minket, hogy a szolidaritásra kell támaszkodnunk, nem az individualizmusra, változtatnunk kell az életmódunkon, Európai Unióként pedig nagy jelentőséget kell tulajdonítanunk annak, hogy az egyes tagállamok hogyan tudják hatékonyan kezelni a saját problémáikat.
Ennek azonban az élet minden megnyilvánulási formájára kell vonatkoznia, nemcsak a gazdasági problémákra. Vonatkoznia kell a nemzeti életmód tiszteletben tartására is, és itt most a vasárnapi pihenőnapra gondolok A vasárnapot mint pihenőnapot az időszámításunk szerinti negyedik században fogadták el, és nem szabadna egy olyan európai modell felé haladnunk, amely leszámol ezzel.
Bízom benne, hogy ilyesmi Európában soha nem fog megtörténni.
Pál Schmitt
(HU) Köszönöm, Elnök Úr! Éppen három éve kezdte meg Horvátország az Európai Unióval. A közös parlamenti bizottság néhány nappal ezelőtt rendezett 8. ülésén megállapítottuk, hogy Horvátország ez idő alatt minden téren jelentős haladást ért el. A 35 tárgyalási fejezetből 21 megnyitásra került, emellett rendkívüli erőfeszítést tesz, hogy végrehajtsa a szükséges reformokat, és megfeleljen a teljes jogú tagság feltételeinek. Bízom benne, hogy az Európai Bizottság november 5-én esedékes horvát országjelentéssel együtt egy menetrendet is készít, amelyben világos útmutatót ad a horvát kormány számára, hogyan zárhatók le a csatlakozási tárgyalások 2009. év végéig, a Barroso-bizottság hivatali idejének lejártáig. Ez a menetrend azonban csak akkor tartható, ha sikerül felgyorsítani a tárgyalásokat és a Tanács hajlandó újabb fejezetek megnyitására az év végéig. Meggyőződésem, hogy Horvátország belépése példaértékű lesz a szomszédos országok számára, és egyben fontos stabilizáció-tényező a térségben. Köszönöm.
James Nicholson
Elnök úr, azon három észak-írországi európai parlamenti képviselő egyikeként, akik 1994-ben közreműködtek az eredeti PEACE-támogatás biztosításában, amely véleményem szerint óriási mértékben hozzájárult Észak-Írország társadalmi és gazdasági jólétéhez, személyesen szeretném megköszönni és elismerni mindazok kemény munkáját, akik az azóta eltelt évek folyamán idejüket feláldozva jelentős erőfeszítésekkel járultak hozzá a helyi stratégiai partnerségek munkájához. Ők vállalták fel a végrehajtás terhét, ez pedig, jól tudom, nagyon fárasztó feladat volt.
Idén decemberben le lesznek állítva, és valami kevés köszönetet fognak kapni az elért eredményekért. Sokan bírálták a PEACE programot, azzal a váddal, hogy az eredményei nem mérhetők. Én azonban azt mondom a bírálóknak, hogy tévednek: a program elősegítette a helyi szintű együttműködést és partnerséget, és ez nem jöhetett volna létre a PEACE-támogatás nélkül. Olyan emberek kerültek össze a partnerségekben, akiknek erre máskülönben soha nem lett volna lehetőségük, ha nincs a PEACE program.
Megkérhetném Önt, elnök úr, hogy az átfogó stratégiai partnerségek tanácsa felé írásban tolmácsolja e Parlament köszönetét - mivel nekünk is központi szerepünk van az elért eredményekben - azoknak az embereknek, akiket minden formaság nélkül leállítottak azok után, hogy hosszú évekig állhatatosan dolgoztak, időt és energiát nem kímélve, abban a reményben, hogy segítenek az embereknek?
Ioannis Gklavakis
(EL) Elnök úr, október 16-án ünnepeltük az Élelmezési Világnapot. Amikor 1980-ban kijelölték ezt a napot, a cél az éhezés csökkentése volt. Mára azonban az a paradox helyzet állt elő, hogy két csapással kell küzdenünk egyidejűleg: az éhezéssel és az elhízással, amelyek közül az éhezés a fejlődő világot, az elhízás a fejlett világot sújtja.
Az éhezés manapság hozzávetőlegesen 850 millió embert fenyeget a Földön, és minden évben körülbelül 40 millióan halnak éhen. Becslések szerint 2 milliárd ember szenved az éhezéstől, a fejlődő világban pedig a gyermekhalálozás 55%-a az elégtelen táplálkozás következménye.
A másik oldalon viszont a nyugati modell olyan betegségek kialakulásához vezet, mint az elhízás, a különféle daganatos betegségek és a cukorbetegség: olyan betegségekhez, amelyek becsléseink szerint 2020-ra a halálesetek 72%-áért lesznek majd felelősek. Azt javaslom, hogy az Európai Parlament indítson kampányt a mediterrán étrend bevezetése érdekében.
Avril Doyle
Elnök úr, amennyiben ezen a héten jóváhagyják, feltétlenül szükséges, hogy a Bizottság által kijelölt Ashton bárónő elérje a helyes egyensúlyt egyrészről az EU élelmiszerbiztonsága és élelmiszerfüggetlensége, másrészről a fejlődő piacoknak a szabad kereskedelem ösztönzése terén történő segítése között, függetlenül az AKCS-nemzetekkel fennálló kapcsolatunktól, amely számukra és számunkra egyaránt rendkívül fontos.
A sokoldalú kereskedelmi rendszer az ilyen piacok megnyitása révén jelentős mértékben hozzájárult a globális jóléthez, és a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) nagyon hatékonynak bizonyult azon a téren, hogy egyenlőbb feltételeket biztosítson a szegényebb nemzetek számára.
A jövőbeni WTO-megállapodásoknak azonban nem szabad szükségtelen kockázatoknak kitenniük uniós gazdaságunk létfontosságú szektorait. A jelenleg rendelkezésre álló javaslatok alapján veszélybe kerülne az EU jövőbeni mezőgazdasági termelése. Az előrejelzések szerint a szarvasmarha-ágazatból származó eredmény értéke csak Írországban évi 120 millió euróval csökkenhetne, és a mezőgazdasági eredmény értékének visszaesése összességében, Írország egészét nézve akár az évi 450 millió eurót is elérhetné.
Nem hagyhatjuk jóvá az EU stratégiai élelmiszerbiztonságát érő fenyegetéseket, ezért a biztos a kihívásokat rejtő új munkakörében bölcsen teszi, ha gondosan odafigyel a Parlament aggályaira, és tiszteletben tartja az EU kormányaitól kapott megbízatását.
Elnök
A napirendi pontot ezzel lezárom. Azt ajánlanám, hogy a képviselők csak akkor kérjenek szót, ha úgy tervezik, hogy jelen is lesznek.
