Euroopan etenemissuunnitelma uusiutuvia energiamuotoja varten (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana Britta Thomsenin teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puolesta laatima mietintö Euroopan etenemissuunnitelmasta uusiutuvia energiamuotoja varten.
Britta Thomsen
esittelijä. - (DA) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, haluaisin aloittaa kiittämällä valiokunnan jäseniä heidän erinomaisesta ja rakentavasta yhteistyöstään mietinnön yhteydessä. Olen tyytyväinen siihen, että uusiutuvat energialähteet saavat nyt merkittävän aseman energiaohjelmassa, sillä niistä tulee elintärkeä kulmakivi EU:lle sen osoittaessa muulle maailmalle, että voimme tosiaankin hillitä ilmastonmuutosta ja turvata energiatoimitukset kansalaisillemme. Pidän mietintöäni mahdollisuutena parlamentille vaikuttaa uusiutuvia energialähteitä koskevan tulevan lainsäädännön muotoiluun ja samalla varmistaa, että hallituksen tai valtion päämiehet ja komissio tietävät, että antamissamme kunnianhimoisissa tavoitteissa vaaditaan merkittäviä ja aitoja ponnisteluja, jotta ne eivät jää vain tyhjiksi lupauksiksi.
Ensinnäkin haluaisin korostaa, että mietintöni keskeinen viesti on se, että olemme luoneet oikean kehyksen uusiutuvien energialähteiden kehittämiselle. Tämä tarkoittaa, että yhdenmukaistamme koko energia-alan politiikan. Uusiutuvia energialähteitä ei voida tarkastella erillään muista energia-alan tavoitteista, varsinkaan sähkön sisämarkkinoiden toteuttamisesta, energiatehokkuutta koskevan 20 prosentin potentiaalin toteuttamisesta ja hiilidioksidin päästökauppajärjestelmän tarkistuksesta. Kaikki nämä tavoitteet ovat yhteydessä toisiinsa, ja siksi ensisijaisena tavoitteena on saada aikaan asianmukainen lainsäädäntökehys.
Pakotamme jäsenvaltiot panemaan täytäntöön jo annetun lainsäädännön ja päätökset ja takaamaan pitkän aikavälin näkymät, jotka kannustavat sijoittajia osallistumaan tähän valtavaan yritykseen. Nämä ovat edellytykset, jotka on luotava, jotta voimme saavuttaa poliittiset tavoitteemme suuremmasta toimitusvarmuudesta, hiilidioksidipäästöjen vähentämisestä ja uusien työpaikkojen luomisesta EU:ssa. Samalla meidän on kuitenkin kehitettävä energiapolitiikka, joka perustuu solidaarisuuteen kehitysmaiden kanssa, joissa yli miljoona ihmistä ei saa energiaa. Energia-alaa ei saa enää pitää vain jokapäiväisen elämämme teknisenä osatekijänä vaan ennemminkin yhteisenä osatekijänä ympäristöön, ilmastoon ja toimitusvarmuuteen liittyvien ongelmien ratkaisussa.
Olen korostanut, että yksi selvä esimerkki tarpeesta luoda yhdennetty politiikka ovat EU:n rakenne- ja koheesiorahastot. Kyseiset rahastot tarjoavat mahdollisuuden investoida uusiutuviin energialähteisiin, energiansäästöön ja muihin ilmastoa edistäviin toimiin. Jäsenvaltioiden menosuunnitelmat kuitenkin viittaavat siihen, että uudet jäsenvaltiot pitäisivät parempana, että rahoja käytettäisiin moottoriteiden rakentamiseen pikemminkin kuin uusiutuviin energialähteisiin investoimiseen. Vain yksi prosentti rahastoista on osoitettu uusiutuviin energialähteisiin ja energiansäästöön. Kehotan siksi komissiota tarkistamaan suuntaviivat järjestelmällisen tuen antamiseksi vihreille energiahankkeille EU:ssa niin, että hyväksymämme päätökset ja määrärahojen jakaminen ovat yhdenmukaisia.
Mietinnössä olen korostanut myös sen merkitystä, että energiatehokkuus sisällytetään kansallisiin toimintasuunnitelmiin. Useat ihmiset ovat huomauttaneet minulle, että energiatehokkuutta koskevat erilliset toimintasuunnitelmat eivät kuulu tähän mietintöön. Katson kuitenkin, että juuri tämän yhteyden luominen on erittäin tärkeää, koska on varsinainen Sisyfoksen tehtävä jatkaa energian kulutuksen lisäämistä ja samalla yrittää saavuttaa uusiutuvia energialähteitä koskeva suhteellinen 20 prosentin tavoite. Nämä kaksi on yhdistettävä, ja niin tulee tapahtumaan.
Meidän on jatkuvasti pidettävä mielessämme, että investoinnit uusiutuviin energialähteisiin ovat EU:n etujen mukaisia. Uusiutuvan energian markkinoiden edistäminen edistää Lissabonin tavoitteiden saavuttamista lisäämällä työllisyyttä jäsenvaltioissa ja lisäämällä jäsenvaltioiden ja EU:n aloitteita tutkimuksen ja innovoinnin alalla.
Viimeinen aihe, jota haluan korostaa tänään, on tietysti biopolttoaineet ja uusiutuva energia liikennealalla. Haluaisin kannustaa meitä etenemään parlamentissa ja soveltamaan liikennealaan kokonaisvaltaista lähestymistapaa, jolla turvataan myös poliittiset tavoitteet, jotka koskevat julkisen liikenteen lisäämistä ja siirtymistä maanteiltä rautateille ja vesireiteille. Vaikka tuen periaatteessa ajatusta siitä, että liikennealankin on hoidettava oma osuutensa uusiutuvasta energiasta, uskon, että on muutama ansa, joita meidän on vältettävä. Ensinnäkin biopolttoaineiden käyttöönoton ei pitäisi johtaa energiatehokkaita autoja koskevien vaatimusten höllentämiseen. Emme saa antaa autoteollisuudelle viestiä keskittyä biopolttoaineisiin energiatehokkaiden autojen sijasta.
Toiseksi meidän on annettava kestävyyskriteereitä koskevia vaatimuksia, joilla varmistetaan selvä vähennys kasvihuonekaasupäästöissä, ja otettava huomioon näkemys, että biomassan kysynnän kasvu voi olla yhdenmukainen biologisen monimuotoisuuden säilyttämisen kanssa. Biopolttoaineisiin keskittyminen ei saa myöskään johtaa elintarvikkeiden hintojen huomattavaan nousuun. Lopuksi totean, että meidän on korostettava sitä, että biopolttoaineet eivät ole ainoa tapa, jolla uusiutuvaa energiaa voidaan käyttää liikennealalla. Sähköautoille odotetaan merkittävää asemaa tulevaisuudessa.
Toivon, että meillä on tänään hyvä keskustelu ja että parlamentti voi lähettää yhteisen viestin komissiolle ja jäsenvaltioille uusiutuvia energialähteitä koskevien EU:n tavoitteiden merkityksestä.
Andris Piebalgs
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin onnitella Britta Thomsenia hänen erinomaisesta mietinnöstään. Uusiutuvat energialähteet ovat aina olleet korkealla Euroopan parlamentin asialistalla, ja nyt jäsenvaltiotkin ymmärtävät entistä paremmin, että niiden on vahvistettava toimintaansa tällä alalla.
Uusiutuvien energialähteiden käytön lisääminen jatkuvasti on yksi EU:n politiikan keskeisistä tekijöistä kestävän, kilpailukykyisen ja turvallisen energiahuollon saavuttamiseksi. Siksi Thomsenin mietintö on keskeisessä asemassa, kun komissio muotoilee uusiutuvien energialähteiden käytön edistämistä koskevaa ehdotusta, jonka aion esitellä kollegiolle tämän vuoden lopulla. Haluaisin muistuttaa teitä siitä, että Vidal-Quadrasin mietintö oli erittäin tärkeässä osassa, kun pakettia energian sisämarkkinoista muotoiltiin.
Olen tyytyväinen, että voin todeta, että lähestymistapani ehdotuksen valmistelussa on jo hyvin pitkälti samansuuntainen kuin useimmat parlamentin ehdotukset. Haluaisin mainita, että ehdotus hyväksytään yhdessä kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä ja päästökauppajärjestelmää koskevien ehdotusten kanssa. Jatkamme yhdennettyä lähestymistapaa tammikuun paketista, jotta varmistetaan se, että uusiutuvia energialähteitä ja ilmastonmuutospolitiikkaa koskeva politiikka on yhdenmukaista, ja luodaan synergiaa näiden politiikanalojen välille.
Nyt haluaisin käsitellä joitakin tämän mietinnön konkreettisia kohtia yksityiskohtaisesti.
Olen parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että energian sisämarkkinoiden toteuttaminen on erittäin tärkeä osa energiapolitiikkaa ja että on välttämätöntä integroida uusiutuvat energialähteet nopeasti energian sisämarkkinoihin. Se on yksi syy siihen, miksi komissio hyväksyi keskiviikkona kolmannen sisämarkkinapaketin. Verkkoihin pääsy on tärkeä edellytys uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian onnistuneelle integroinnille ja levittämiselle samoin kuin riippumaton, avoin ja syrjimätön hyväksymismenettely.
Mietinnössä muistutetaan oikeutetusti siitä, kuinka tärkeää on sopia pian kunkin jäsenvaltiolle osuus, jotta päästään koko EU:ta koskevaan 20 prosentin tavoitteeseen vuoteen 2020 mennessä. Odotetusti sovellettavat menetelmät ovat poliittisesti varsin arka aihe. Ehdotusta käsitellään parhaillaan ja komissio keskustelee aiheesta jäsenvaltioiden kanssa. On erittäin tärkeää, että kansalliset tavoitteet asetetaan oikeudenmukaisella ja avoimella tavalla. Yhtä tärkeää on perustaa päästökauppajärjestelmä, joka voi tarjota tarvittavaa joustoa, ja varmistaa, että se toimii EU:n laajuisilla markkinoilla. Se edistää myös tavoitetta tuottaa uusiutuvaa energiaa kustannustehokkaasti.
Olen samaa mieltä siitä, että on tärkeää luoda ja panna täytäntöön kansallisia toimintaohjelmia. Kaikkien jäsenvaltioiden toimittamien ja komission hyväksymien kansallisten toimintaohjelmien olisi sisällettävä kansalliset alakohtaiset tavoitteet, kunkin alan kehityskulku ja toimet, jotka on toteutettava kyseisiin tavoitteisiin pääsemiseksi. Komissio arvioi kansalliset toimintasuunnitelmat uuden direktiivin sisältämien erityisten vaatimusten ja kriteerien perusteella.
Minäkin katson, että lämmitys- ja jäähdytysalalla uusiutuvien energialähteiden osuuden on kasvettava huomattavasti ja se on varmistettava lainsäädäntökehyksellä. Aikeena on soveltaa direktiiviä myös tähän alaan. Monet lämmitys- ja jäähdytysalan uusiutuvat teknologiat ovat erittäin taloudellisia, ja siksi tällä alalla on paljon mahdollisuuksia.
Olen tyytyväinen mietinnössä annettuun tukeen sitovalle biopolttoaineita koskevalle 10 prosentin tavoitteelle. Olen samaa mieltä siitä, että on varmistettava se, että biopolttoaineet tuotetaan kestävällä tavalla. Komissio sisällyttää ehdotukseensa biopolttoaineiden kestävyyttä koskevia toimia. Kyseisillä toimilla ei pyritä rajoittamaan biopolttoaineiden tuontia, vaan normeja sovelletaan yhtälailla kotimaassa tuotettuun ja tuotuun biopolttoaineeseen.
Kaiken kaikkiaan uusiutuvia energialähteitä koskevalla lainsäädäntökehyksellä olisi varmistettava, että EU:n laajuinen tavoite 20 prosenttia tavoitetaan vuoteen 2020 mennessä. Se vaatii huomattavia investointeja, sääntelykehystä ja ennen kaikkea vahvaa poliittista tahtoa. Uskon, että tämä mietintö antaa meille luottamusta asiaan.
Lopuksi viimeinen kohta: on esitetty epäilyjä siitä, että komissio aikoo lukea ydinenergian uusiutuvaksi energialähteeksi. Voin sanoa, että näin asia ei ole, eikä ole koskaan ollut. Uusiutuvan energian 20 prosentin osuus EU:n lopullisesta EU:n energiankulutuksesta saavutetaan vain uusiutuvalla energialla. Mikään viime viikolla annetussa sisämarkkinapaketissa tai tulevassa uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä ei muuta sitä.
Arvoisat parlamentin jäsenet, olette tukeneet komissiota voimakkaasti luotaessa EU:n vastausta maailmanlaajuisiin energiahaasteisiin. Luotan myös siihen, että Euroopan parlamentti tukee komission lainsäädäntöehdotusta. Myös jäsenvaltioista tulee yhä enemmän tukea. Tänään Gordon Brown totesi Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueen kokouksessa: ”Haluan Yhdistyneen kuningaskunnan toimivan edelläkävijänä hiilidioksidittomien ajoneuvojen, hiilidioksidittomien kotien ja hiilidioksidittoman teollisuuden alalla investoimalla energiatehokkuuteen, uusiutuviin energialähteisiin, hiilidioksidin erotukseen, puhtaisiin polttoaineisiin ja uusiin ympäristötekniikoihin. Haluan myös, että tulevaisuuden uusilla vihreillä tekniikoilla Yhdistyneeseen kuningaskuntaan luodaan työpaikkoja brittiläisiin yrityksiin.” Ainoa ero on siinä, että minä haluan kaiken tapahtuvan koko Euroopassa.
Vittorio Prodi  
ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon valmistelija. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin kiittää Britta Thomsenia hänen mietinnöstään ja komission jäsentä Andris Piebalgsia, koska uskon, että parlamentin ja komission välinen sopimus voidaan todellakin saavuttaa. Siinä suhteessa katson, että parlamentti on jo antanut suuren panoksen uusiutuvien energialähteiden edistämiseksi näkemyksellään tulevaisuudesta ja uusiutuvien energialähteiden käytöstä edessämme olevien suurten ongelmien ratkaisemiseksi.
On saavutettava yleinen yksimielisyys tällaisesta tärkeästä ponnistuksesta, ja lähtökohtanamme on oltava asteittainen lähestymistapa, koska uskon, että tarvitsemme järjestelmällistä politiikkaa, jos aiomme soveltaa eri uusiutuvia energialähteitä koko järjestelmään.
Ensiksi haluaisin korostaa, että ympäristövaliokunnassa keskusteltiin perusteellisesti biomassasta ja asteittaisen lähestymistavan merkityksestä, erityisesti maatalouden metsäjätteen ja kaupunkien kiinteän jätteen osalta, koska niiden hyödyntäminen tarjoaa huomattavia etuja järkyttämättä energian, elintarvikkeiden ja raaka-aineiden käytön välistä tasapainoa.
Siitä syystä edessämme on erittäin tärkeä tehtävä eikä mahdoton haaste. Järjestelmässäkin on tapahduttava yleistä edistystä, ja viittaan tässä erityisesti lämmitykseen, sähkön ja lämmön yhteistuotantoon sekä sähkön, lämmön ja jäähdytyksen yhteistuotantoon, niin että energiasisältö voidaan hyödyntää täysimääräisesti. Tarvitsemme myös yleistä politiikkaa, jolla tuetaan ja edistetään sähköntuotantoa uusiutuvista energialähteistä, niin että voidaan tarjota kannustimia myös biomassan muuttamiseksi kaasuksi, mikä viitoittaa tietä entistä suuremmalle rationalisoinnille ja tehokkuudelle.
Willem Schuth  
maatalousvaliokunnan lausunnon esittelijä. - (DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, ensiksi haluaisin onnitella Britta Thomsenia tasapainoisesta mietinnöstä. Seuraavaksi haluaisin esitellä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausunnon pääkohdat.
Maatalousvaliokunta on tyytyväinen komission esittämään uusiutuvia energialähteitä koskevaan suunnitelmaan, joka on tärkeä osa Euroopan kestävää kehitystä. Uusiutuvien energialähteiden lisääminen on välttämätöntä. Euroopan unionin on toisaalta varmistettava energiahuolto ja vähennettävä riippuvuuttaan tuonnista. Toisaalta on pidettävä kiinni ilmastonsuojelua koskevista sitoumuksista.
Myös Euroopan maaseutualueiden työllisyyden ja talouden kannalta bioenergia on keskeinen osa tulevaisuuden energialähteiden valikoimaa. Bioenergian edistäminen ei saa kuitenkaan johtaa kilpailun vääristymiin. Kesannointisääntely ei sovi enää järjestelmään, ja siitä olisi luovuttava - myös elintarviketuotannon ja kasvavien raaka-aineiden välisen kilpailun aiheuttaman alan niukkuuden takia.
Lausunnossaan Carl Langin mietinnöstä biomassaa ja biopolttoaineita koskevasta EU:n strategiasta valiokuntamme piti EU:n sertifiointijärjestelmää erityisen merkittävänä. Täkäläisiä tuottajia on suojeltava uusilta hallinnollisilta taakoilta soveltamalla nykyisiä säännöksiä - esimerkiksi täydentäviä ehtoja. Samalla myös kolmansista maista tuodut biopolttoaineet olisi sertifioitava ekologisten perusteiden mukaisesti positiivisen ympäristötaseen varmistamiseksi.
Tuettaessa biopolttoaineita ei nykyisiä välineitä saa sijoittaa ensisijaisesti toisen sukupolven biopolttoaineiden tutkimukseen. Myös ensimmäisen sukupolven biopolttoaineita on edelleen tutkittava. Biopolttoaineiden valmistuksen hajauttamiseen on kiinnitettävä riittävästi huomiota tutkimus- ja kehitysohjelmissa sen monien etujen takia.
Pilar Ayuso
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (ES) Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2007 pidetyssä kokouksessa tehtiin sopimus, jonka mukaan Euroopan unionin olisi tuotettava osa energialähteiden kokonaisuudesta uusiutuvista energialähteistä.
Huomenna Euroopan parlamentti äänestää vastaavasta mietinnöstä, jossa tuemme neuvoston ja komission ehdotuksia asiaa koskevasta tulevaisuuden lainsäädännöstä. Haluan onnitella esittelijä Britta Thomsenia hienosta mietinnöstä, joka perustuu laajoihin keskusteluihin kaikkien osapuolten kanssa.
Mietinnössä kehotetaan komissiota antamaan ehdotus uusiutuvia energialähteitä koskevasta puitelainsäädännöstä ja korostetaan, että on tärkeää luoda ja panna täytäntöön uusiutuvia energialähteitä koskevia toimintasuunnitelmia yhteisön ja kansallisella tasolla. Kyseisillä suunnitelmilla on edistettävä investointeja, innovointia ja tutkimusta kaikilla aloilla, jotka liittyvät puhtaisiin, vähän päästöjä aiheuttaviin energialähteisiin. Sitä varten tarvitaan enemmän investointeja tutkimukseen, kehitykseen ja innovointiin sen varmistamiseksi, että uusiutuvilla energialähteillä saavutetaan kilpailukyvyn taso, joka vastaa tavanomaisen energian kilpailukykyä.
Me PPE-DE-ryhmässä emme kannata sitovia tavoitteita; me uskomme, että pakottamiseen ja myös uusiutuvien energialähteiden alakohtaisten tavoitteiden asettamiseen olisi sovellettava toissijaisuusperiaatetta.
Kannatamme sitä, että jäsenvaltioilta vaaditaan yhä suurempia ponnisteluja tutkimuksen, tuen, byrokratian vähentämisen ja lupamenettelyjen yksinkertaistamisen alalla uusiutuvien energialähteiden kehityksen helpottamiseksi. Sisämarkkinoiden puolustamiseksi uskomme, että EU:n pitkän aikavälin tavoitteena pitäisi olla tehokas yhdenmukaistettu tukijärjestelmä uusiutuvien energialähteiden mahdollisimman tehokkaan käytön varmistamiseksi.
Kehotamme komissiota varmistamaan, että uusiutuvia energialähteitä koskevat puitedirektiivit sisältävät toimia, joilla edistetään lämmitystä ja jäähdytystä uusituvalla energialähteillä, jotka ovat tähän mennessä olleet vähiten kehittyneitä tekniikoita.
Olemme tyytyväisiä myös komission ehdotukseen edistää biopolttoaineita ja muita uusiutuvia energialähteitä liikennealalla ja kehotamme komissiota ja jäsenvaltioita lisäämään toimia toisen sukupolven biopolttoaineiden kehittämiseksi, jotta vältetään raaka-ainepulasta aiheutuvat monet jännitteet. Pulasta ei voida syyttää biopolttoaineiden kehitystä: on monia tekijöitä, mukaan luettuna yhteinen maatalouspolitiikka.
Reino Paasilinna
PSE-ryhmän puolesta. - (FI) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää toveri Britta Thomsenia tästä mietinnöstä. Tällähän nostetaan taas osaltaan energiakeskustelua eurooppalaiselle tasolle.
Energiateollisuuteemme vaikuttavat ulkopuolisten ohella omat syyt. Niitäkään ei tule unohtaa. Olemme esimerkiksi sallineet varakapasiteetin määrän laskevan vuosittain prosentin verran, ja se luo turvattomuutta.
Haluan kiinnittää huomionne ensinnäkin uusiutuvilla energiamuodoilla tuotetun sähkön asemaan. Olemme Thomsenin kanssa yhdessä laatineet tarkistuksen hänen mietintöönsä koskien juuri tätä. On tärkeää, että uusiutuvista energianlähteistä tuotettua sähköä tuetaan reilusti. Uusiutuvalla energialla tulee voida myös lievittää energiaköyhyyttä. Teollisuusmaiden tulee kehittää tekniikkaa ja menetelmiä, joiden avulla köyhät kansakunnat voivat turvata energiansaannin. Nyt taloudellinen köyhyys, informaatioköyhyys ja energiaköyhyys iskevät samoihin ihmisiin.
Euroopassa puolestaan ei voi olla toimivia energian sisämarkkinoita niin kauan kuin suurin osa jäsenvaltioista ei noudata yhteisiä sopimuksia. On käynyt niin, että eurosolidaarisuutta on olla siis epäsolidaarinen.
Tavoitteiden asettelu energian tuotannolle ja käytölle on aina hankalaa, ja sen tulee nojata luotettavaan tieteeseen. Sektorikohtaisia tavoitteita uusiutuvalle energialle kansallisella tasolla tulee siksi luoda harkiten. Energiaolot vaihtelevat suuresti. Meidän tulee pohtia jäsenvaltioiden kanssa esimerkiksi seurantajärjestelmiä, liikenteen biopolttoaineiden luokituksia ja ydinenergian asemaa uusiutuvan energian tavoitelaskelmissa. Ydinvoiman päästeettömänä energiana ei tulisi nostaa uusiutuvan energian tavoitemäärää.
Komissio on luokitellut turpeen fossiiliseksi polttoaineeksi, vaikka YK:n kansainvälinen ilmastotutkijoiden paneeli on siirtänyt sen omaan luokkaansa fossiilisten ja biopolttoaineiden väliin. Nyt on saatu uusia myönteisiä tutkimustuloksia turpeen ilmastovaikutuksesta elinkaarimallin perusteella. Kun suo hyödynnetään ensin turvetuotantoon ja sitten joko metsitykseen tai ruokohelven viljelyyn, se aiheuttaa pienemmän ilmastovaikutuksen. Tällä hetkellä päästökauppajärjestelmässä turpeen päästökerroin on 106 ja kivihiilen vain 94,6, koska turpeenkäytön koko elinkaarta ei ole otettu huomioon laskelmissa. Tämä olisi syytä korjata nopeasti, arvoisa komissaari.
Fiona Hall
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää mietintöä varten tehdystä erinomaisesta työstä. Uusiutuvat energialähteet ovat olleet osa EU:n energialähteiden kokonaisuutta ja osa EU:n energiapolitiikkaa usean vuoden ajan, ja tässä mietinnössä korostetaan hyvin, miksi niillä ei ole vielä saavutettu täyttä potentiaalia.
Yhtenä ongelmana on ollut verkkoihin pääsy. EU:ssa on sähkön jakeluverkko, joka on suunniteltu yksisuuntaiseksi, ja nyt siihen on tehtävä teknisiä mukautuksia, jotta siitä tulee kaksisuuntainen ja sillä voidaan käsitellä hajautettua sähköntuotantoa. Jäsenvaltioiden olisi myös ponnisteltava enemmän niiden teknisten ja hallinnollisten esteiden poistamiseksi, jotka nykyisin haittaavat uusiutuvan sähkön levittämistä.
Uusiutuvien energialähteiden suurimmat mahdollisuudet ovat asteikon kahdessa päässä. Toisaalta tarvitaan uutta sitoumusta ja investointeja suuriin uusiutuvan energian hankkeisiin, kuten Pohjois-Euroopan offshore-tuulipuistoihin, Välimeren alueen aurinkokerääjiin ja vuorovesipatoihin. Samaan aikaan asteikon toisessa päässä on maksimoitava kotimainen uusiutuvien energialähteiden käyttö - eli tekniikat, kuten aurinkolämpö, aurinkosähkö, lämpöpumput ja biomassalämmitys. Olen erityisen tyytyväinen 38 kohtaan, jossa korostetaan, että uusiutuvista energialähteistä on tehtävä pakollisia kaikkiin uusiin ja remontoituihin rakennuksiin.
Nyt on tarkistettava perusteellisesti rakennusten energiatehokkuutta koskeva direktiivi, erityisesti koska uusiutuvia energialähteitä koskevaa suunnitelmaa on tarkasteltava yhdessä EU:n energiatehokkuuden toimintaohjelman kanssa. Uusiutuvien energialähteiden 20 prosentin sitova tavoite vuoteen 2020 mennessä saavutetaan todennäköisemmin, jos onnistumme leikkaamaan EU:n koko energiankulutusta. Hiilidioksidipäästöjä voidaan vähentää lisäämällä uusiutuvien energialähteiden osuutta supistuvassa energian kysynnässä.
Biopolttoainekysymyksessä korostaisin sitä, että on välttämätöntä, että kaikkien biopolttoaineiden, tuotujen ja EU:ssa tuotettujen, on täytettävä kestävyyskriteerit hiilidioksidin nettosäästöjen, biologisen monimuotoisuuden suojelun, vesivarojen ja elintarviketuotantoon kohdistuvien vaikutusten osalta. Katson kuitenkin, että on hyväksyttävä komission jäsenen vakuuttelut ja jatkettava biopolttoaineiden 10 prosentin tavoitteen tukemista. Joulukuussa on kuitenkin tarkasteltava huolellisesti komission ehdotuksia sen varmistamiseksi, että ne täyttävät tiukat kestävyyskriteerit, joita Euroopan parlamentti vaatii.
Lopuksi totean, että uusiutuvia energialähteitä koskevan suunnitelman ei pitäisi olla vain EU:n suunnitelma. Tukemalla investointeja uusiutuvan energian tuotantotekniikkaan kehitysmaissa voidaan saavuttaa kaksi tärkeää tavoitetta. Ensinnäkin voidaan saavuttaa paljon kaivattua kasvua ilman maapallolle aiheutuvia hiilidioksidipäästöjä ja toiseksi kehitysmaat voivat saavuttaa uusiutuvien energialähteiden avulla tietyn energiariippumattomuuden ja energian toimitusvarmuuden. Ne voivat suojautua fossiilisten polttoaineiden hintashokeilta, jotka ovat raunioittaneet niin monta kehittyvää taloutta menneisyydessä.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, puhun tässä Euroopan uusiutuvia energialähteitä koskevassa keskustelussa UEN-ryhmän puolesta ja haluaisin kiittää Britta Thomsenia monipuolisen mietinnön valmistelusta.
Ensinnäkin mietinnön esittelijä on oikeassa sanoessaan, että tärkein asia myös Euroopan uusiutuvien energialähteiden tulevaisuuden osalta on kehittää yhteinen eurooppalainen energiapolitiikka. Valitettavasti alalla ei näy minkäänlaista edistystä, vaikka joitain epämääräisiä lupauksia on annettu politiikan sisällyttämisestä EU:n uudistussopimukseen.
Lähes kaksi vuotta sitten Puola, joka on jo kokenut eri jäsenvaltioiden poikkeavien energiapoliittisten etujen seuraukset esimerkiksi Venäjän ja Saksan välisen Itämeren kaasuputken rakentamisen yhteydessä, esitti ohjaavia periaatteita tällaisen yhteisen energiapolitiikan luomiseksi Eurooppa-neuvoston kokouksessa. Valitettavasti ehdotus ei tuolloin saanut osakseen kiinnostusta, koska se oli vastoin tärkeimmän jäsenvaltion Saksan etuja.
Toivon, että tällä kertaa Euroopan komissio lähestyy yhteisen energiapolitiikan luomista vakavammin.
Toiseksi, jotta erityyppisen uusiutuvan energian tuottajat pääsevät paremmin eri maiden jakeluverkkoihin, on erittäin tärkeää erottaa jakeluverkko-operaattorit energian tuottajista. Jos niin ei tehdä, niin sähköntuottajat, jotka käyttävät tavanomaisia lähteitä ja jotka ovat myös siirtoverkkojen omistajia tai haltijoita, eivät halua antaa verkkoja niiden käyttöön, jotka tuottavat energiaa uusiutuvista energialähteistä.
Euroopan komission lopulliset ehdotukset tästä asiasta saivat osakseen kiivasta vastarintaa voimakkailta energia-alan toimijoilta, pääasiassa Ranskasta ja Saksasta. Meidän Euroopan parlamentin jäsenten on mielenkiintoista nähdä, miten Euroopan komissio käsittelee tätä vastarintaa.
Kolmanneksi uusiutuvan energian strategiset tavoitteet, eli 20 prosentin osuus kokonaisenergiasta uusiutuvista energialähteistä ja 20 prosentin energiatehokkuuden parantaminen vuoteen 2020 mennessä, ansaitsevat huomiota ja tukea. Haluaisin esittää toiveen, että näiden kunnianhimoisten tavoitteiden saavuttamiseksi Euroopan komissio ehdottaa asianmukaisia tukivälineitä EU:n tasolla ja jäsenvaltioissa.
Haluaisin kiinnittää erityistä huomiota biopolttoaineiden tuotantoon, sillä ne lisäävät uusiutuvien energialähteiden käyttöä ja tarkoittavat myös sitä, että maatalousresursseja käytetään muuhunkin kuin elintarvikkeiden tuotantoon ja siten vähennetään ylituotantoa. Samasta syystä olen eri mieltä esittelijän väitteestä, että biopolttoaineiden tuotanto voisi aiheuttaa elintarvikkeiden hintojen nousua ja että siksi EU:n markkinat on avattava kolmansista maista tuleville elintarvikkeille.
David Hammerstein
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, tulevaisuus on jo täällä. On tullut uusiutuvien energialähteiden aika, ja vain uusiutuvien energialähteiden nousukausi sekä paljon parempi energiatehokkuus voi auttaa meitä selviytymään ilmastonmuutoksen ja energiatuotannon kriisistä. Olen kiitollinen tästä erinomaisesta mietinnöstä. Voimme laatia keskipitkän ja pitkän aikavälin suunnitelman uusiutuvien energialähteiden edistämiseksi ja viileästi suhtautuvien ihmisten motivoimiseksi, sillä heitä on vielä nähdäkseni huomattava määrä.
Mietinnössä komissiota vaaditaan painokkaasti antamaan puitelainsäädäntöä uusiutuvista energialähteistä tuotetun lämmityksen ja ilmastoinnin edistämiseksi. Siinä vaaditaan tasapuolisia toimintaedellytyksiä uusiutuville energialähteille energiamarkkinoilla ja vahvistettua päästökauppajärjestelmää, johon on sisällytetty saastuttavien energialähteiden kustannukset ja josta on poistettu suuret, vääristyneet tuet fossiilisille polttoaineille. Siinä pyritään edistämään merituulivoimaa, otetaan voimakkaasti kantaa korkean lämpötilan aurinkoenergiaan ja kehotetaan antamaan lisärahoitusta uusiutuvan energian varastoinnille ja kansallisten verkkojen mukauttamiselle. Lopuksi siinä pyydetään komissiota laatimaan toimintasuunnitelma biorakentamisen hyväksi ottaen huomioon, että 40 prosenttia kaikesta EU:n energiasta käytetään rakennuksissa.
Nyt tulemme kiistan kohteeseen. Biopolttoaineita koskeva keskustelu aiheuttaa moraalisen kysymyksen ja periaatekysymyksen: syödä vai ajaa? Jos hyväksymme tässä mietinnössä sitovan 10 prosentin tavoitteen biopolttoaineille, meidän on ymmärrettävä, että ruokimme konfliktia 800 miljoonan autoilijan ja 2 000 miljoonan maailman köyhimmän ihmisen välillä, sillä he kilpailevat samasta viljasta.
Biopolttoaineiden aiheuttama euforia voi vaarantaa Euroopan ja koko maailman elintarviketuotannon. Emmekä edes tiedä, onko energiatasapaino positiivinen. Koska öljyn hinta nousee, tulee halvemmaksi polttaa viljaa kuin valmistaa leipää tai ruokkia lypsylehmät. Siksi meidän on edettävä varovaisesti eikä hyväksyttävä sitovia tavoitteita, jotka tärkeimmät kansainväliset instituutit ja monet tutkijat ovat kaiken lisäksi jo kyseenalaistaneet. Emme voi sallia sitä, että lääke on pahempi kuin sairaus. Tässä tärkeässä asiassa meidän on luotettava terveeseen järkeen ja noudatettava varovaisuusperiaatetta.
Esko Seppänen
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (FI) Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, kansainvälisen energiaviraston IEA:n arvion mukaan öljystä tulee äärettömän niukka luonnonvara viidessä vuodessa. Luonnonkaasusta tulee vielä suurempi niukkuus vuosikymmenen lopussa.
Tänään 80 prosenttia EU:n energiasta tuotetaan fossiilisilla polttoaineilla, ennen muuta öljyllä ja kaasulla. Sen takia komission ehdotus direktiivistä uusiutuvien energiavarojen käytön lisäämisestä on tarpeellinen.
Uusiutuvien energiavarojen osuus on EU:ssa tänään runsaat kuusi prosenttia. Siitä biomassan ja jätteenpolton osuus on 4,2 prosenttia, vesivoiman 1,5 prosenttia, tuulivoiman 0,3 prosenttia, maalämmön 0,3 prosenttia ja auringonvalon ei juuri mitään.
Tavoite uusiutuvien energiavarojen osuuden nostamisesta 20 prosenttiin eli niiden osuuden kolminkertaistaminen vuoteen 2020 mennessä tuntuu yltiökunnianhimoiselta tavoitteelta. Toisaalta Euroopan parlamentti on aikaisemmin päätynyt vaatimaan vielä enemmän: 25 prosenttia vuonna 2020 ja peräti 50 prosenttia vuonna 2040.
Komission ehdotus 20 prosenttia tarkoittaa EU:n keskimäärää. Rajan ylittävät tänään vain Latvia, Ruotsi, Suomi ja Itävalta, mutta nämä maat eivät pääse direktiiviä pakoon, vaan niille ollaan määräämässä korkeammat tavoitteet. EU:n suurimmat maat ovat tilaston hännänhuippuja: Englanti kaksi prosenttia, Saksa neljä prosenttia, Puola viisi prosenttia sekä Ranska, Espanja ja Italia kuusi prosenttia.
Direktiivissä asetettavan 20 prosentin tavoitteen toteutumisen ratkaisee suurten jäsenvaltioiden halu ja kyky lisätä uusiutuvan energian käyttöä. Olisi mielenkiintoista tietää, miten ne sen tekevät. Jos ne eivät sitoudu direktiiviin muuta kuin sanahelinänä, komissiolla ei ole keinoa pakottaa niitä toimiin. Pakko voi kuitenkin tulla EU:n ulkopuolelta öljyn ja kaasun kallistumisen seurauksena, kertakäyttöelämänmuotomme tuloksena.
Bastiaan Belder
Arvoisa puhemies, Britta Thomsenin mietinnössä kannatetaan aivan oikein päättäväistä lähestymistapaa sen varmistamiseksi, että uusiutuvat energialähteet muodostavat suuren osan energian kokonaiskäytöstä. Fossiilisia polttoaineita on loppujen lopuksi rajallinen määrä, ja uusiutuvien energialähteiden käyttö vähentää kasvihuonekaasupäästöjä. Sillä saadaan aikaan myös monipuolistamista, jota tarvitaan, jotta riippuvuutemme vain yhdestä tai kahdesta energialähteestä vähenee. Olen täysin mietinnön takana, kun esittelijä toteaa, että biopolttoaineita on käytettävä vain vastuullisesti. EU:n on toimittava sellaisten kansainvälisten sopimusten hyväksi, joilla varmistetaan, että kestävyyskriteerejä voidaan soveltaa biopolttoaineisiin WTO:n puitteissa. On erittäin tärkeää, millaisia biopolttoaineita me käytämme sekä miten niitä viljellään ja käytetään. Biopolttoaineet ovat kestäviä vain, jos koko ketjulla tuottajasta käyttäjään on mahdollisimman pieni ympäristövaikutus. Se tarkoittaa, että biomassaa on tuotettava kestävällä tavalla ja myös poltettava kestävällä tavalla. Tuotannossa se tarkoittaa, että kasveja on istutettava uudelleen sadonkorjuun jälkeen. Poltossa se tarkoittaa esimerkiksi sitä, että päästönormien on oltava aivan yhtä tiukkoja kuin muilla polttoaineilla.
Vaaditaan myös laajempia strategisia valintoja, joiden avulla voidaan käsitellä ei-toivottuja vaikutuksia, kuten aarnimetsien hävittämistä, ja kilpailevaa tarvetta tuottaa elintarvikkeita. Erityisesti köyhissä maissa biomassan tuotanto asettaa paineita maatalousmaalle ja nostaa elintarvikkeiden hintoja. Mitä erityisiä poliittisia toimia komissio suunnittelee kyseisten haittavaikutusten torjumiseksi?
Esittelijä haluaa, että jäsenvaltioiden erilaiset olosuhteet otetaan asianmukaisesti huomioon. Yhdellä jäsenvaltiolla on enemmän mahdollisuuksia hyödyntää aurinkoenergiaa, kun taas toinen voi todennäköisemmin hyödyntää tuulienergiaa. Niinpä yhdenmukainen järjestelmä, sellainen jota esittelijä suunnittelee pitkällä aikavälillä, ei ole selviö. Tukijärjestelmä on tehokkain, kun se kohdistetaan niihin energialähteisiin, joilla on eniten potentiaalia, ja se, arvoisa puhemies, vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen.
Giles Chichester
(EN) Arvoisa puhemies, saanko ensin onnitella Britta Thomsenia tästä työstä ja sitoumuksesta, jonka hän on osoittanut toimiessaan tämän mietinnön esittelijänä. Saanen muistuttaa, että edustamme puoluetta, joka ajattelee ”vihreästi” mutta äänestää ”sinisesti” ja että se johdattaa minut yleiseen päätelmään, että kannatamme periaatteessa uusiutuvia energialähteitä. Tuemme kuitenkin realistisia, saavutettavissa olevia uusiutuvia energialähteitä emmekä kalliita tukia saavuttamattomille tavoitteille. On myös todettava, että tänä vuonna komissio ja neuvosto ovat asettaneet joitain erittäin kunnianhimoisia tavoitteita.
Haluan käsitellä hieman ongelmaa, jonka suuret vesi- tai vuorovesivoimaa koskevat suunnitelmat tai suurisuuntainen siirtyminen biomassaa tuottaviin energiakasveihin aiheuttavat, koska kullakin on etunsa mutta myös ympäristövaikutuksensa ja kustannuksensa. Esimerkiksi alueella, jota edustan, Severn Tidal Power -ehdotuksella on valtavia mahdollisuuksia sähköntuotannossa, mutta samalla kustannukset ovat valtavat. Viimeisin arvio oli 20 miljardia, mikä on melkoinen rahamäärä kenelle tahansa. Kustannukset ovat perusteltuja, osittain säästettyjen hiilidioksidipäästöjen, osittain torjuttujen tulvien ansiosta, ja tuotettavan sähkön arvo on vain pieni osa kokonaisuutta. On kuitenkin vielä tarkasteltava tällaisen suunnitelman valtavia ympäristövaikutuksia Bristolin kanaaliin ja siihen liittyviin ilmiöihin, kuten Severnin vuorovesiportaaseen, joka on erityinen ilmiö, sekä ympäröiviin kosteikkoihin. Niinpä vaikuttaa siltä, että asiassa esiintyy kahden edun ristiriita, ja sama koskee suurten maa-alueiden muuttamista elefanttiheinän ja muiden energiakasvien tuotantoon.
On oltava realistisia, ettei säädetä sitovia tavoitteita, joita ei voida saavuttaa tai ei saavuteta. Meillä on Euroopan unionissa pitkät perinteet hyväksyä kunnioitettavia tavoitteita ja sitten epäonnistua niiden saavuttamisessa. Jos jatkamme tätä rataa, vaarannamme lainsäädäntöprosessin maineen. Jos annamme säännöksiä, joissa vaaditaan muutoksia ihmisten käyttäytymiseen, niin silloin on annettava välineet joko myöntämällä riittävästi aikaa muutokseen tai antamalla verokannustimia rajoitusten ohella.
Lopuksi muistutan, ettei sovi unohtaa energiatehokkuuden valtavia mahdollisuuksia, mutta säästetään se toiseen keskusteluun.
Puhemies
(EN) Giles Chichester, ette tainnut kuulla, kun komission edustaja siteerasi tänään laajasti Gordon Brownin työväenpuolueen kokouksessa pitämää puhetta tai teillä oli muita kiireitä, mutta se puheenvuoro oli erittäin mielenkiintoinen.
Mechtild Rothe
(DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, aluksi sydämellinen kiitos esittelijä Britta Thomsenille. Mietintö on hyvä! Toivon, että se saa keskiviikkona taakseen samanlaisen selvän enemmistön kuin valiokunnassa, sillä Giles Chichesterin kriittisistä sanoista huolimatta mietintö saavutti valiokunnassa varsin selvän enemmistön lähes yksimielisesti. Tämä mietintö on siis hyvä ja myös tärkeä ja tarpeellinen. Te tiedätte, että kevään huippukokouksen päätösten täytäntöönpanossa - eli 20 prosenttia uusiutuvaa energiaa vuoteen 2020 mennessä - komissio valmistelee parhaillaan puitedirektiiviä. Komission jäsen puhui siitä, ja on hyvä kuulla, että hän sanoi selvästi, että Thomsenin mietinnöllä on siinä keskeinen asema.
Mistä nyt on kyse, ja mikä on tärkeää? Ensinnäkin: meillä on toimivia direktiivejä, erityisesti sähköstä mutta myös biopolttoaineista. On kyse myös siitä, että nämä toimivat direktiivit hyväksytään ja niitä vahvistetaan ja parannetaan, kuten Thomsenin mietinnössä todetaan.
Toiseksi on lunastettava se, mitä komission jäsen sanoi täysistunnossa jo viime vuonna, eli hyödyntää vastaavasti lämpöä ja kylmyyttä eli lämmitystä ja jäähdytystä kyseisen alan vajeiden minimoimiseksi ja paremman markkinaosuuden saavuttamiseksi. Tähän mennessä ala on saatu hyvään vauhtiin. Hyvää alkua ei saa hukata. On myös erittäin tärkeää, että kansallisissa toimintasuunnitelmissa on todella selkeitä alakohtaisia tavoitteita, sitovia tavoitteita, jotta erilaisia teknologioita voidaan laajentaa menestyksekkäästi.
Tärkeä asia on se, miten 20 prosenttia jaetaan jäsenvaltioille. Se tarkoittaa nyt todellakin sitä, että taakat tai mieluummin mahdollisuudet on jaettava oikeudenmukaisesti. Jako on toteutettava mahdollisuuksien ja valtioiden aikaisempien saavutusten mukaisesti. Asiassa on siis meneteltävä todella selkeästi.
Olen tyytyväinen mietinnön selkeään sanomaan siitä, että kyseessä ovat uusiutuvat energialähteet eivätkä vähän hiilidioksidia tuottavat energiamuodot. Kiitän vielä kerran komission jäsen Piebalgsin selvityksestä, että kyseessä ovat todellakin uusiutuvat energialähteet.
Arvoisa komission jäsen, uskon että teillä on nyt todellakin suuri vastuu komissiossa. Olemme nähneet, että on todellakin edistytty sen jälkeen, kun sähködirektiivi annettiin. Toivon, että niin tapahtuu sen jälkeen kun puitedirektiivi on annettu, mikä tapahtuu toivottavasti vielä tänä vuonna.
Lena Ek
(EN) Arvoisa puhemies, Churchill on todennut, että paras tapa saada tehtävä näyttämään vaikealta on lykätä sitä, ja mielestäni se on yksi tapa kuvata EU:ssa tällä hetkellä käytävää energiakeskustelua. Vastauksena Chichesterille, joka sanoi ajattelevansa ”vihreästi” ja äänestävänsä ”sinisesti” - mitä jää vielä jäljelle on myös toimia ”vihreästi”.
Komission ehdotus ja päätökset, jotka on tehty, jotta 20 prosenttia EU:n koko energiankulutuksesta saadaan uusiutuvista energialähteistä vuoteen 2020 mennessä, ovat todella hyviä. On hyvä kaikkien kannalta - äänestäjien, teollisuuden ja unionin kansalaisten - nähdä Thomsenin mietinnön ansiosta, että Euroopan parlamentti on vahvasti sitä mieltä, että tämä on hyvä tapa toimia ja että näin on toimittava.
Onko se mahdollista? Luonnollisesti on vielä epäselviä kohtia, kun ihmiset esittävät kysymyksiä. Mielestäni se on täysin mahdollista. Jos tarkastellaan sitä, mitä teollisuus voi tehdä kolmoistuotannolla ja käyttämällä uusiutuvia energialähteitä, se on täysin mahdollista. Kotitalouksissa sekä lämmityksessä ja jäähdytyksessä se on myös täysin mahdollista, kuten liikennealallakin. Olen erittäin tyytyväinen siihen, että sen ohella mitä uusiutuvia energialähteitä on käytettävissä, muita EU:n säännöksiä on muutettu. On korkea aika lisätä etanolia bensiiniin, ja tällä uudella päätöksellä saavutetaan vähintään puolet siitä tasosta, joka Brasilialla on. On aika keskustella myös biokaasun ja maakaasun lisäämisestä, mikä on paras tapa saada tarvittavat määrät. Kun toimitaan näin, saadaan luotua myös markkinat, ja kehitys etenee asteittain itsestään.
Tietysti on myös velvollisuuksia. Uusiutuvia energialähteitä koskevan toimintaohjelman on oltava hyvä - EU:n tasolla ja kansallisella tasolla - ja sen on tultava voimaan pian.
Toinen ala, josta haluan muistuttaa, ovat verot. En ymmärrä, miksi ihmisiä verotetaan toivotusta käyttäytymisestä erilaisten polttoaineiden suhteen.
Kolmas asia on sääntely, jossa voidaan vielä tehdä paljon ja jossa on tehtävä puhdistuksia myös EU:n järjestelmässä.
Katson, että nyt ollaan keskellä teknistä vallankumousta, jolla on samoja seurauksia kuin siirtymisellä höyrystä sähköön. Nyt siirrytään sähköstä älykkääseen energiaan, ja tämä on erittäin hyvä askel tällä tiellä.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Arvoisa puhemies, uusiutuvia energialähteitä koskeva suunnitelma on tärkeä asiakirja, jonka ansiosta on mahdollista saada uusiutuvaa energiaa.
Öljyn ja kaasun hintojen jatkuva nousu voisi auttaa saavuttamaan mainitut tavoitteet. Euroopan unionilla on vain kaksi prosenttia maailman kaasu- ja öljyvaroista. Sen talous on nyt ja tulevaisuudessakin riippuvainen raaka-aineiden hinnasta sekä öljyä tuottavien maiden poliittisesta vakaudesta.
Siitä syystä uusiutuvia energialähteitä koskeva 20 prosentin tavoite ei vaikuta tyydyttävältä. Euroopan unionin olisi noudatettava sähköntuotannossa monipuolistamispolitiikkaa, jossa olisi otettava huomioon uusiutuvan energian tuottamisen erilaiset mahdollisuudet eri maissa ja alueilla. Tarvitaan paikallisia ja alueellisia toimintasuunnitelmia uusiutuvan energian tuottamista ja energian säästöä varten, ja paikallishallinnon, kansallisten hallitusten ja Euroopan unionin olisi tuettava niitä.
Energiantuotantoa koskevat tutkimusohjelmat olisi asetettava etusijalle. Tarvittaessa olisi otettava huomioon myös mahdollisuus kehittää ydinvoimaa, joka vähentää hiilidioksidipäästöjä. Haluaisin kiittää esittelijä Thomsenia erittäin kauaskantoisesta mietinnöstä.
Claude Turmes
(DE) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan onnitella sydämellisesti Britta Thomsenia hyvästä ja laajasta mietinnöstä. Parlamentin kannustaa neuvostoa ja komissiota perinteisesti uusiutuvien energialähteiden edistämiseen, ja tämä perinne jatkuu tässä mietinnössä, joka toivottavasti saa taakseen suuren enemmistön.
Haluaisin käsitellä lyhyesti keskeistä aihetta, joka on edessä lähiviikkoina, jos komissio antaa direktiiviehdotuksensa. Keskeinen kysymys on investointivarmuus. 20 prosentin tavoitteen saavuttaminen edellyttää investointeja. On tarkasteltava, milloin ja missä kuuden tai kahdeksan viime vuoden investoinnit ovat menestyneet. Euroopassa on kaksi järjestelmää: taattujen syöttöhintojen järjestelmä ja vihreiden sertifikaattien järjestelmä. 90 prosenttia uusiutuvista energialähteistä suurvesivoimaa lukuun ottamatta on tuotettu taattujen syöttöhintojen järjestelmässä. Siinä tuotanto on halvempaa kuin vihreiden sertifikaattien järjestelmässä ja - mikä on tärkeää - se on mahdollistanut uusien toimijoiden tulemisen sähkömarkkinoille.
Kaikki luvut ovat komission viimeisimmästä kertomuksesta joulukuulta 2006. Se mitä nyt kuulen, tyrmistyttää minut. Eräiden tietojen mukaan komissiossa lienee enemmistö, joka aikoo poistaa tämän hyvän järjestelmän ja rakentaa vihreiden sertifikaattien kauppajärjestelmän.
Arvoisa komission jäsen, voin vain kehottaa teitä luopumaan tästä strategiasta, joka sopii vain suurten hallitsevien energiakonsernien E.ON:n, RWE:n, EDF:n ja muiden suunnitelmiin, koska se johtaa investointiepävarmuuteen ja estää uusien toimijoiden investoinnit tulevaisuudessa. Niitä arvioidaan sen mukaan, onko investointeja tehty itse paikalla ja luotettavalla takuulla eikä sattumanvaraisella järjestelmällä, jota vihreät sertifikaatit edustavat.
Vladimír Remek
(CS) Hyvät naiset ja herrat, ei ole epäilystäkään siitä, että EU:n on työskenneltävä kovemmin uusiutuvien energialähteiden kehittämiseksi, joko siksi että muut resurssit ovat hupenemassa nopeasti tai siksi että energialähteiden kokonaisuudessa uusiutuvat energialähteet edustavat tärkeää välinettä päästöjen vähentämiseksi. Mainitsin tarkoituksella energialähteiden kokonaisuuden, koska katson, että se on perustavanlaatuinen tekijä tässä asiassa.
Mielestäni meidän on pohdittava huolellisesti, miten edetä, kun kehitetään uusiutuvia energialähteitä ja erityisesti kun annetaan kehitystä koskevia sääntöjä. Tavoitteenamme ei ole saavuttaa tavoitteena olevaa uusiutuvien energialähteiden prosenttiosuutta vaan vähentää päästöjä ja riippuvuutta muista resursseista. Siksi emme saa unohtaa energialähteiden kokonaisuutta. Kuten muiden arvokkaiden ja kunnianhimoisten tavoitteiden ja julistusten käytännön soveltaminen on osoittanut myös täällä Euroopan parlamentissa, emme saavuta mitään vain asettamalla prosenttiosuuksia ottamatta huomioon maantieteellisiä, taloudellisia ja muita ehtoja, jotka ovat tyypillisiä yksittäisille maille tai alueille. Meidän on edettävä varovaisesti niin, että säilytämme kilpailukykymme muihin maihin verrattuna. Meidän on myös muistettava, että jotkut uusiutuvat energialähteet, esimerkiksi aurinko- tai tuulienergia, vaativat huomattavia taloudellisia resursseja.
Siksi sanon ”kyllä” uusiutuville energialähteille, mutta ”ei” militantille hyökkäykselle ilman tosiasioita koskevia perusteita ja keskustelua. Uusiutuvista energialähteistä saatava energia ei todellakaan ole halpaa; monilla mailla tai kuluttajilla ei yksinkertaisesti ole varaa siihen.
Anja Weisgerber   -
(DE) Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvosto on päättänyt maaliskuussa liittokansleri Angela Merkelin johdolla, että 20 prosenttia energian kokonaiskulutuksesta saadaan uusiutuvista energialähteistä vuoteen 2020 mennessä. Edut ovat selvästi nähtävissä: pienemmät hiilidioksidipäästöt, pienempi riippuvuus energiantuonnista epävakaista valtioista, kasvumahdollisuudet ja työllistämismahdollisuudet ennen kaikkea maaseudulla.
Huippukokouksessa tehdyn päätöksen jälkeen kyseiset tavoitteet on nyt pantava täytäntöön. Seuraavat kohdat ovat erityisen tärkeitä: Komissiolla on oltava tarvittavat valtuudet ja välineet katsoa, että yksittäiset jäsenvaltiot myös noudattavat huippukokouksessa asetettuja tavoitteita. Jos halutaan saavuttaa uusiutuvien energialähteiden 20 prosentin osuus energian kokonaiskulutuksesta, jokaisen jäsenvaltion on annettava panoksensa. Tässä yhteydessä - kuten mietinnön 9 kohdassa todetaan - jokainen jäsenvaltio voi valita omiin olosuhteisiinsa parhaiten soveltuvat uusiutuvat energialähteet yksittäisillä sektoreilla. Ratkaisevaa on myös energiatehokkuuden parantaminen. Uusiutuvien energialähteiden 20 prosentin tavoite voidaan saavuttaa vain parantamalla yleisesti energiatehokkuutta. Ennen kaikkea rakennusten eristyksen ja energiaa säästävien sähkölaitteiden alalla on valtavasti mahdollisuuksia ja monia innovatiivisia teknologioita, jotka ovat valmiita markkinoille.
Myös uusiutuvien energialähteiden käyttöä lämmityksen ja jäähdytyksen alalla on tuettava entistä enemmän. 40 prosenttia kaikesta energiasta käytetään EU:ssa rakennuksissa. Ne tarjoavat valtavia mahdollisuuksia uusiutuvien energialähteiden käytölle. Uudenaikainen kaavoitus ja energiatehokkaat uudet asuinalueet voivat johtaa siihen, että uusiutuvilla energialähteillä voidaan kattaa rakennusten koko energiantarve.
Myös biomassa on uusiutuva energialähde, jonka käyttöä on lisättävä, koska se on niin monipuolinen ja soveltuu myös peruskuormaan. On kuitenkin taattava se, että biomassatuotanto on kestävää eikä kilpaile elintarviketuotannon kanssa. On kehitettävä - kuten mietinnön 57 kohdassa vaaditaan - kansainvälisesti tunnustettuja kestävyysnormeja biomassan viljelyä varten. Myös biomassan tuotannon ilmasto- ja energiataseen on oltava kaiken kaikkiaan myönteinen.
Tärkeää on ottaa huomioon myös ydinenergian osuus ilmastonsuojelussa. Ydinenergiasta ei voida tällä hetkellä luopua, koska se tuottaa vähän päästöjä. Myös uusiutuvien energialähteiden tutkimus on asetettava EU:ssa etusijalle. Tämän alan tekninen kehitys on ratkaiseva askel kestävään energiahuoltoon. Erityisesti uusiutuvilla energialähteillä, esimerkiksi vetyteknologialla, tuotetun energian varastoinnin kehittämistä on edistettävä.
Odotan kiinnostuneena komission ehdotuksia tämän vuoden lopulla. Toivon, että komissio omaksuu monia parlamentin vaatimuksia.
Teresa Riera Madurell
(ES) Ensinnäkin halua kiittää esittelijää vakavasta ja perusteellisesta työstä. Jälleen kerran Britta Thomsen on osoittanut tuntevansa tämän aiheen erittäin hyvin.
Mietinnössä esitetään tilanteesta analyysi, joka on oikea ja tasapainoinen. Fossiiliset polttoaineet ovat loppumassa; ne tulevat poliittisesti epävakaista maailman osista ja ovat edelleen hiilidioksidipäästöjen suurin aiheuttaja. Sen lisäksi energiantarpeemme kasvaa kaiken aikaa. Tarpeen tyydyttämiseksi ja toimitusvarmuuden saavuttamiseksi meidän on löydettävä uusia suuria energialähteitä, jotka eivät saastuta ja jotka vähentävät riippuvuuttamme muusta maailmasta.
Tässä yhteydessä edistyminen uusiutuvien energialähteiden alalla on erityisen tärkeää. Koska tutkimukseen on investoitu, Euroopan unionin yritykset ovat tällä alalla johtoasemassa maailmanmarkkinoilla ja antavat suuren panoksen työpaikkojen luomiseen ja kilpailukyvyn kasvattamiseen - kahteen Lissabonin strategian tärkeimpään tavoitteeseen.
Uusiutuvien energialähteiden tilanne vaihtelee huomattavasti jäsenvaltiosta toiseen, ja niin vaihtelevat kunkin valtion poliittiset ja oikeudelliset puitteetkin - jotka ovat yleensä riittämättömät. Vähäinen olemassa oleva lainsäädäntö on kuitenkin osoittautunut tehokkaaksi monissa jäsenvaltioissa huolimatta siitä, että tärkeillä aloilla kuten lämmitys ja jäähdytys lainsäädäntöä ei vielä ole lainkaan.
Jos haluamme edetä, komission ehdottaman puitelainsäädännön on ehdottomasti oltava kunnianhimoista. Sillä on parannettava ja vahvistettava nykyistä sääntelyä, ja siinä on asetettava sitovia tavoitteita sähköntuotannolle, liikenteelle, lämmitykselle ja jäähdytykselle. Jäsenvaltioiden on myös viipymättä toteutettava kyseiset sopimukset käytännössä.
Sitovan 20 prosentin tavoitteen saavuttamiseksi on myös tärkeää, kuten mietinnössä aivan oikein korostetaan, että uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön pääsyä verkkoon helpotetaan. Uusiutuvan energian on päästävä avoimesti, syrjimättömästi ja tehokkaasti verkkoihin, jotka ovat niin kehittyneitä, että voivat vastaanottaa suuria määriä uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä.
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että siirtoverkko-operaattorin omistuksen erottaminen kaupallisesta toiminnasta on paras tae siitä, ettei uusiutuvan energian tuottajia syrjitä verkkoon pääsyn osalta.
Euroopan edun kannalta merkittävien Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien hankkeiden täytäntöönpanoa on nopeutettava. Äskettäin tapahtunut koordinaattorien nimittäminen hankkeisiin, joissa on ollut teknisiä, poliittisia tai taloudellisia ongelmia, on askel oikeaan suuntaan.
Lopuksi muistutan, että komission ja jäsenvaltioiden on jatkettava kyseisten alojen investointien, innovoinnin ja tutkimuksen edistämistä. Niiden on myös tehtävä kaikkensa sen varmistamiseksi, että uusiutuvista energialähteistä saatava energia tuotetaan kohtuullisilla hinnoilla. Lainsäädännössä asetettujen tavoitteiden saavuttamisen ei pidä muodostaa taakkaa kuluttajille ja yrityksille, siksi että energiakustannukset nousevat kohtuuttomasti.
Marios Matsakis
(EN) Arvoisa puhemies, haluan onnitella Britta Thomsenia erinomaisesta mietinnöstä. Haluan onnitella myös neljää lausunnon valmistelijaa, jotka antoivat hyödyllisiä lisätietoja ja neuvoja.
Jopa kaikkein vaikeimmin vakuutettaville ihmisille, joihin todennäköisesti lukeutuu myös Giles Chichester, joka on jo lähtenyt, on nyt selvää, että maapallo lämpenee vaarallisesti ja että ilmastonmuutos on todellinen uhka maapallon elämälle sellaisena kuin me sen tunnemme. Kuinka suuri osa tästä muutoksesta johtuu luonnollisesta ilmastonvaihtelusta ja kuinka suuri osa johtuu ilmastonmuutoskaasuista ilmakehässä, on vielä hivenen kiistanalaista tutkijoiden ja poliitikkojen keskuudessa. Varmaa on se, että hiilidioksidin kaltaisten kaasujen lisääntyminen pahentaa ilmastonmuutosta paljon, ja vielä tässä myöhäisessä vaiheessakin, kun ilmastonmuutoksen katastrofaaliset vaikutukset ovat alkaneet, maailma herää hitaasti, ehkä liian hitaasti, siihen että on toimittava nopeasti.
EU on yksi edelläkävijöistä ongelman ratkaisemisessa. EU:n etenemissuunnitelma uusiutuvia energialähteitä varten on varmasti tärkeä askel oikeaan suuntaan, ja olen varma siitä, että useimmat parlamentin jäsenet tukevat sitä. Kun asianmukainen lainsäädäntökehys on saatu aikaan, jäsenvaltioita on vaadittava panemaan se täytäntöön ja on perustettava tehokkaat valvontajärjestelmät.
Kaasujen aiheuttaman ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi on saavutettava kaksi muutakin tavoitetta. Ensinnäkin uusiutuvia energialähteitä koskeva etenemissuunnitelma on ulotettava laajemmalle kuin EU, jotta se kattaa niin suuren osan maailmaa kuin mahdollista. Se on todellakin aikamoinen tehtävä. Toiseksi on ymmärrettävä, että kansalaiset on saatava ymmärtämään itse, että toimien ja uusiutuvien energialähteiden lisäksi on vähennettävä koko energiankulutusta. Jos energiantarvetta lisätään valikoimatta ja rajoituksetta, niin huolimatta siitä kuinka monta uusiutuvia energialähteitä koskevaa suunnitelmaa laaditaan, kaikki ovat loppujen lopuksi tehottomia.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Arvoisa puhemies, jos haluamme hillitä ilmaston lämpenemistä ja toteuttaa tämän kunnianhimoisen suunnitelman käytännössä, on ehdottoman tärkeää, että havaitsemme yhteyden energian ja ympäristön välillä. Me olemme tietysti varoittaneet toistuvasti siitä, että jäsenvaltiot eivät saavuta uusiutuvan energian 12 prosentin tavoitetta vuoteen 2010 mennessä. Miten siis voimme odottaa niiden saavuttavan 20 prosenttia tavoitteen vuoteen 2020 mennessä?
Menetelmässä, jolla komissio laskee kehityskustannuksia, ei oteta huomioon energiantuotannon ympäristökustannuksia, ja laadimme edelleen energiapolitiikkaa vähän kerrallaan, vaikka tarvitsemme yhdennettyä, kokonaisvaltaista lähestymistapaa.
Energia on politiikan ala, jolla voimme onnistua paremmin ja saavuttaa nopeita tuloksia. Esimerkiksi energiatehokkuutta on edistettävä, niin että me kaikki voimme välttää turhaa energiantuhlausta. Myös hallinnollisia menettelyjä on yksinkertaistettava. Esimerkiksi Ranskassa on läpäistävä byrokraattinen esterata, jotta voi asentaa aurinkopaneelin: tarvitaan jopa seitsemän erillistä menettelyä energian kuluttajan muuttamiseksi energian tuottajaksi.
Meidän on kuitenkin oltava johdonmukaisia kehitystä koskevassa yhteistyössä. Millaisia ovat unionin ehdotukset uusiutuvien energialähteiden kehittämiseksi AKT-maiden kanssa tehtyjen kumppanuussopimusten puitteissa? Kun puhumme esimerkiksi aurinkoenergiasta, köyhimmät maat sanovat meille, ettei niillä yksinkertaisesti ole varaa siihen. Entä ne jäsenvaltiot, joka rahoittavat biopolttoaineiden viljelyä etelän valtioissa? Afrikassa ja Aasiassa jatropha-viljelmiä perustetaan jopa alueille, joilla kuivuus on ongelmana ja joilla elintarviketurvan vaatimukset painavat päälle.
Sen lisäksi unionilla on vastuunsa kolmansille maille, jotka toimittavat meidän raaka-aineemme energiatuotantoa varten. Nigerin uraanikaivoksiin tai Tšadin ja Kamerunin öljyputkeen kohdistuviin EU:n investointeihin on yhdistettävä teknologian siirto, jonka avulla voidaan tuottaa puhdasta energiaa mikrohankkeissa.
Arvoisa puhemies, energiakriisi on ympäristökriisi. Se edellyttää hätäsuunnitelmia ja sitovia poliittisia toimia. Meidän on raivattava kaikki esteet uusiutuvan energian tieltä.
Paul Rübig
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Piebalgs, hyvät naiset ja herrat, Washingtonissa keskustellaan parhaillaan Kioton tavoitteista, ja uskon, että YK:lla on oikeus pureutua näihin maailmanlaajuisiin tavoitteisiin ja antaa tavoitteita ylhäältä alaspäin -menetelmällä sekä myös kehittää tarvittavia välineitä.
EU:ssa on tärkeää keskittyä alhaalta ylöspäin -menetelmään eli Lissabonin strategiaan ja on katsottava, että työllisyys ja kasvu saavutetaan ennen kaikkea energiatehokkuutta koskevilla tavoitteilla. Siinä on uusia tavoitteita. Eristyksellä ja monilla muilla energiaa koskevilla kehitystoimilla voidaan saavuttaa todellinen taloudellinen kannustin ja tilanne, jossa kaikki voittavat. Uskon, että myös toimitusvarmuuden kannalta on tärkeää asettaa uusiutuvat energialähteet huomion keskipisteeseen. Uusiutuva energia, jota kasvaa näillä leveysasteilla, on varmasti aina käytettävissä. On varmistettava, että uusiutuvien energialähteiden 20 prosentin osuus todellakin saavutetaan vuoteen 2020 mennessä.
Tarvitaan EU:n laajuiset perusteet tukitoimille, kannustimille, tuille, verotukselle, koko rahoituskehykselle, joka on muotoiltava tässä yhteydessä. Tämä on haaste, jonka myös komission jäsen Kovács kohtaa.
Tarvitaan myös avoin ja oikeudenmukainen pääsy verkkoihin. Tarvitaan siirtovelvollisuutta ja olisi harkittava sitä, voidaanko ajatella sakkoja, kun siirtoa ei tehdä. Tarvitaan yhdenmukaistettua suunnittelumenetelmää keskitetyllä mekanismilla, jossa tietyn ajan sisällä - enintään kolmessa vuodessa - voidaan toteuttaa luvanmyöntämismenettely, jotta energiantuotanto on käytettävissä oikeaan aikaan. Kuluttaja tarvitsee oikeuden tilata toimittajaltaan sataprosenttisesti uusiutuvaa energiaa ja siten nauttia turvallisesta energiahuollosta tulevina vuosikymmeninä.
Ydinenergia ei ole uusiutuvaa energiaa, ja siksi pyydän käsittelemään sitä erillisessä mietinnössä.
Dorette Corbey
(NL) Arvoisa puhemies, Britta Thomsen on laatinut erinomaisen mietinnön uusiutuvista energialähteistä, ja hyväksyn täysin hänen sitoumuksensa ja mainitun 25 prosentin tavoitteen.
Ilmastonmuutoksen hillitseminen on valtava haaste, mutta se tarjoaa myös merkittäviä mahdollisuuksia uusille tekniikoille sekä puhtaalle ja uusiutuvalle energialle. Tuuliturbiinien ja aurinkopaneelien kaltaisten vakiintuneiden lähteiden lisäksi meillä tulee todennäköisesti olemaan energialähteitä kuten suurten korkeuksien tuulienergia yli kilometrin korkeudesta, aurinkopeilit, vuorovesienergia, aaltoenergia, geoterminen energia ja leväpolttoaineteknologia. Suuntaus on jännittävä, ja suhtaudun siihen myönteisesti. Uusiutuviin energialähteisiin investoiminen tuo muitakin etuja kuin pelkän hiilidioksidipäästöjen vähentämisen. Se vähentää riippuvuuttamme EU:n ulkopuolisista maista, se rikkoo energiajättien valtamonopolin ja johtaa merkittäviin innovaatioihin ja myös noin miljoonaan uuteen työpaikkaan.
Se, hyvät kuulijat, on tietysti kaikki oikein hyvää, mutta siinä vaaditaan myös hyvää politiikkaa. Asiassa on kolme tärkeää kohtaa. Ensinnäkin tarve irrottaa tuet tuotannosta. Täydellinen irrottaminen on ehdottaman tärkeää, jos uusiutuvia energialähteitä aiotaan kehittää nopeasti. Tällä hetkellä voi kestää kauan, ennen kuin tuulipuisto liitetään sähköverkkoon, ja sitä ei voida hyväksyä. Toivon, että ehdotuksista, joita Euroopan komissio on antanut tällä viikolla, voidaan tehdä hieman vankempia ja että voimme vastustaa energiamonopolien painostusta ja varmistaa, että ehdotuksia ei vesitetä.
Toinen kohta ovat biopolttoaineet. Niitä on hyviä ja huonoja. Tällä hetkellä jokainen näyttää keskittyvän huonoihin. Hyvästä syystä, sillä on olemassa syitä kyseenalaistaa joidenkin biopolttoaineiden käyttökelpoisuus, sillä niistä ei ole ympäristölle juurikaan hyötyä. Jotkut biopolttoaineet haittaavat pahoin biologista monimuotoisuutta ja elintarvikkeiden hintoja. Tiukasti valvottuna biopolttoaineet voivat kuitenkin edistää entistä kestävämpää energiahuoltoa, jos taataan se, että trooppisia sademetsiä ei hävitetä autojemme tankkien täyttämiseksi. Olen samaa mieltä Britta Thomsenin mietinnön kohdasta, jossa todetaan, että on sovellettava selkeitä perusteita biopolttoaineiden 10 prosentin osuuteen energianvalikoimasta. Polttoaineiden laadusta annettua direktiiviä koskevassa mietinnössäni annan aiheesta ehdotuksia ja odotan kiinnostuneena teidän reaktioitanne.
Lopuksi kysymys tuista. Valitettavasti fossiilisiin polttoaineisiin perustuvalle energiantuotannolle annetaan edelleen tukea. Kymmenen viime vuoden aikana Euroopan hiiliala on saanut yli 50 000 miljoonaa euroa tuotantotukea. Lentopolttoaineesta ei makseta veroa, mikä on piilotukea. Suuntauksena on nyt antaa anteliaasti tukea uusiutuvalle energialle. Se ei ole oikein. Meidän on lopetettava fossiilisten polttoaineiden tukeminen mahdollisimman pian. Tuen antamisen sijasta meidän on pakotettava energiantuottajat toteuttamaan merkittävä osa tuotannostaan uusiutuvista energialähteistä. Sitten ei tarvita enää tukia. Meidän on oltava varovaisia, jotta emme korvaa riippuvuuttamme öljystä uudella riippuvuudella tuista.
Herbert Reul
(DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, aluksi kiitän esittelijää siitä, että hän on esitellyt tämän mietinnön. Mielestäni tässä yhteydessä on tärkeää muistuttaa siitä, että energiapolitiikkaa on tarkasteltava eri tavoitteiden kannalta: toimitusvarmuus, ympäristönsuojelu ja kohtuulliset hinnat.
Jos näitä kolmea tekijää tarkastellaan kaikissa puheenvuoroissa, todetaan varsin pian, että uusiutuvat energialähteet kuuluvat luonnollisesti energian tulevaisuudenkuvaan ja ovat todennäköisesti merkittävässä asemassa, mutta että tämä ala ei voi ratkaista yksin energiahuollon ongelmaa, ei hinnanmuodostuksen eikä ympäristönsuojelun eikä myöskään toimitusvarmuuden kannalta.
Siksi on tärkeää esittää myös kysymykset, jotka ovat tulleet selviksi jo tänään monissa puheenvuoroissa, ja käsitellä esimerkiksi kysymystä siitä, miten uusiutuvia energialähteitä voidaan käyttää missäkin taloudellisesti mahdollisimman järkevästi. On pohdittava sitä, miten euroja voidaan käyttää tehokkaimmin, eikä esimerkiksi aurinkoenergiaa kannata edistää paikassa, jossa ei vallitse suotuisia olosuhteita.
On pohdittava sitä, päästäänkö todellakin eteenpäin päätöksillä ja prosenttiosuuksilla, sitovilla tavoitteilla, vai olisiko viisaampaa edistää toissijaisuutta ja tukea aloitteita, jotka eri aloilla toteutetaan jäsenvaltiosta riippuen eri tavalla mutta jotka johtavat samankaltaiseen tulokseen.
On mainittava myös uusiutuvien energialähteiden haitat. Jo tänään on keskusteltu biopolttoaineista. Puoli vuotta sitten niitä ei käsitelty lainkaan. Keskustellaan tuulivoimasta ja sen haitoista. Kotimaassani on se ongelma, ettei tuulivoiman rakentamiselle löydy riittävästi tilaa. Se ei tarkoita kielteistä vastausta tälle uusiutuvalle energiamuodolle, vaan erilaista keskustelua ja erilaista vastausta, sillä on lopulta järkevää, ettei politiikka herätä vääriä odotuksia, joita ei voida toteuttaa, vaan että politiikka herättää odotuksia, jotka voidaan lunastaa vähän kerrallaan. Kiitän komissiota siitä, että se etenee avoimella ja eriytetyllä tavalla.
Riitta Myller
(FI) Arvoisa puhemies, me emme pysty vähentämään hiilidioksidipäästöjä tavoitteidemme mukaisesti elleivät meillä ole käytössä molemmat strategiat - sekä energiatehokkuustavoite että uusiutuvat energialähteet. Uusiutuvien energialähteiden käytössä on tällä hetkellä suuria eroja eri jäsenvaltioiden välillä. Tarvitsemmekin sitovat maakohtaiset energiatehokkuustavoitteet ja tavoitteet uusiutuville energioille.
Esittelijä on aivan oikeassa, kun hän kiinnittää huomiota kahteen hyvin käytännölliseen asiaan eli siihen, miten saavutamme nämä tavoitteet Euroopan unionin sisällä. On vaadittava, että väkiluvultaan suuret jäsenvaltiot, jotka tuottavat tällä hetkellä energiasta hyvin pienen osan uusiutuvilla energialähteillä, kurovat tätä kuilua umpeen. Ainoastaan pienten maiden ponnisteluilla tästä ei selvitä. Toinen tärkeä huomio, joka täällä on otettu esille, on se, että luontaisia asioita täytyy käyttää hyväksi. Toisaalla on aurinkoa, toisaalla on biopolttoainemahdollisuuksia ja jossakin on tuulta. Nämä asiat on otettava kansallisissa ohjelmissa huomioon.
On ehdottoman tärkeää, että EU:n politiikka ja jäsenvaltioiden politiikka ovat pitkäjänteisiä ja johdonmukaisia. Ainoastaan tällä tavalla me saamme investoijat ja rahoittajat mukaan sekä myös teollisuuden mukaan. Ilman että tukijärjestelmät ovat oikeansuuntaiset, että sääntely on oikeansuuntaista, niin että pääsemme kestävään energiapolitiikkaan, emme saa aikaiseksi todellista vallankumousta, jota täälläkin on perätty energiapolitiikkaan.
Biopolttoaineista täytyy puhua niin, että tuemme toisen polven biopolttoaineita, ei niin, että kilpailemme ruoan ja polttoaineen välillä.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Arvoisa puhemies, hallituksen ja valtion päämiesten päätöksellä hyväksyä uusiutuvan energian 20 prosentin tavoite energialähteiden kokonaisuudesta vuoteen 2020 mennessä on ollut huomattava vaikutus koko maailmassa, ja se muodostaa virstanpylvään ilmastonmuutosta ja energiankäyttöä koskevassa yhteisön politiikassa.
Huomenna Euroopan parlamentti äänestää vastaavasta mietinnöstä, jossa tuemme neuvoston ja komission ehdotuksia asiaa koskevasta tulevaisuuden lainsäädännöstä.
Lainsäätäjinä velvollisuutemme on kehittää kannattavaa talouspolitiikkaa, jolla vastataan yhteiskunnan todellisiin tarpeisiin pitäen aina mielessä käytettävissä oleva teknologinen kehys. Tavoite saada 20 prosenttia energialähteiden kokonaisuudesta uusiutuvista energialähteistä on taloudellisesti kannattava vain, jos kaksi ehtoa täyttyy: öljybarrelin hinta säilyy korkeana ja hiilidioksiditonnin hinta on sopivan varoittava.
Komission vaikutustenarvioinnit perustuvat hintaan, joka on noin 20 euroa/hiilidioksiditonni. Nykyinen hinta on 12-15 senttiä. Näillä luvuilla kustannus-hyöty-laskelmat eivät ole niin houkuttelevia kuin toivoisimme, ja se on otettava huomioon päästökauppajärjestelmän seuraavassa tarkistuksessa, jos haluamme lähettää teollisuudelle ja kuluttajille oikean signaalin.
Ei ole epäilystäkään siitä, että puhtaan energian lähteiden erilaistamista on pidettävä edelleen energiapolitiikan tärkeimpänä tavoitteena. Neuvoston maaliskuussa toteuttamien rohkeiden toimien ansiosta jäsenvaltioille on tullut aika neuvotella taakkojen ja velvoitteiden jakamisesta. Arvoisa puhemies, vetoan lopuksi neuvostoon, jotta se varmistaa, että jakelu toteutetaan nopeasti vakaana kompromissina, jossa yksikään osapuoli ei tunne itseään voittajaksi tai häviäjäksi.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Onnittelen Britta Thomsenia erinomaisesta mietinnöstä. Olen samaa mieltä kollegoideni kanssa sekä erityisesti kollegani Reino Paasilinnan kanssa siitä, ettemme voi olla ahtaan teoreettisia energia-asioissa ja että emme saa pitää uusiutuvia energialähteitä yleislääkkeenä sinänsä. Ne eivät ratkaise EU:n ongelmia itsekseen, mutta ovat erittäin tärkeä askel oikeaan suuntaan. Tästä asiasta olemme kaikki samaa mieltä, ja tätä kohtaa korostetaan mestarillisesti Thomsenin mietinnössä.
Samaan aikaan useat jäsenvaltiot ovat todenneet, että teknologista prosessia tarvitaan, koska erityisesti uudet jäsenvaltiot ja köyhät jäsenvaltiot pitävät aurinkoenergiaa, tuulienergiaa tai - kotimaassani, jossa kuumia lähteitä on runsaasti - geotermistä energiaa erittäin kalliina.
Pyytäisin komission jäsen Andris Piebalgsia kehottamaan komissiota harkitsemaan huolellisesti, miten kyseisiä tekniikoita voitaisiin edistää Euroopassa, ehkä myös tarjousten avulla. En tarkoita yksinkertaisia tekniikoita, jollaisia näin toisten parlamentin jäsenten kanssa äskettäin Tiibetissä, missä meille kerrottiin, että kotitaloudet hyödynsivät aurinkoenergiaa. Emme tahtoneet uskoa heitä, mutta myöhemmin kävi ilmi, että he tarkoittivat hyvin yksinkertaista pientä levyä, jonka avulla pystyi lämmittämään vesikannun puolessa tunnissa. Ajattelen paljon vakavampia tekniikoita.
Maatalousalalla biopolttoaineet ovat erittäin tärkeitä, ja olen samaa mieltä Riitta Myllerin kanssa siitä, että emme saa luoda tilannetta, jossa biopolttoaineet pannaan vastakkain elintarviketeollisuuden ja elintarviketuotannon kanssa. Toimitaan järkevästi myös bioetanolin tuotannossa, koska joskus bioetanolin tuotanto kuluttaa enemmän fossiilisia polttoaineita kuin sen aikaansaama säästö. Siksi uskon, että tässä asiassa tarvitaan eriytettyä lähestymistapaa.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, uusiutuviin energialähteisiin liittyy kaksi suurta haastetta: ensinnäkin luotettava energiahuolto, niin että ne ovat monipuolisia ja vähentävät riippuvuutta tuonnista, ja toiseksi ilmastonmuutoksen haaste, niin että uusiutuvat energialähteet eivät aiheuta kasvihuonekaasupäästöjä.
Uusiutuvat energialähteet ovat olleet suosittuja Euroopassa jonkin aikaa. Uusiutuvat energialähteet ovat aihe, jolla saa poliittisia pisteitä. Poliitikot, taloustieteilijät, tutkijat ja insinöörit ja myös kotien omistajat, jotka eivät yleensä osallistu ammatillisesti energiantuotantoon tai ympäristönsuojeluun, puolustavat uusiutuvien energialähteiden merkitystä yhteiskunnan kehitykselle.
Uusiutuvien energialähteiden osuus energialähteiden kokonaisvalikoimasta lisääntyy kuitenkin hitaasti. Miksi? Ehkä me poliitikot emme toimi tarpeeksi? En usko, että asia on näin, koska uusiutuvat energialähteet ovat pääosassa uudessa energiaa koskevassa EU:n lainsäädännössä. Uskon kuitenkin, että luodessamme asianmukaisen kehyksen olemme korostaneet teknisiä ja valvontaa koskevia näkökohtia ja laiminlyöneet taloudelliset näkökohdat ja yleisen arvioinnin.
Mielestäni meidän ei pitäisi käsitellä uusiutuvia energialähteitä erillisenä kysymyksenä. Meidän on arvioitava niiden etuja ja heikkouksia muiden energialähteiden rinnalla. Meidän on harkittava niiden panosta energialähteiden valikoiman monipuolisuuteen, luotettavaan energiahuoltoon, kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen ja tietoyhteiskunnan luomiseen. Meidän on arvioitava tarvittavaa ylimääräistä tutkimusta ja kehitystä.
Meidän on tehtävä makrotaloudellisia arviointeja, jotta voimme hyödyntää aikaisempaa teknistä lähestymistapaa. Tärkeä tekijä investointipäätöksessä on laskea esimerkiksi, kuinka paljon maksaa vähentää ilmakehän hiilidioksidipäästöjä yhdellä tonnilla.
Emme saavuta toivottuja tuloksia energia- ja ympäristöpolitiikassa, ennen kuin teemme asianmukaisen vertailevan kustannusanalyysin, joka perustuu tavanomaiseen poliittiseen lähestymistapaan. Jos kuitenkin teemme niin, jos teemme yleisen analyysin, eri energialähteiden väliset esteet poistuvat, sillä vain monipuolinen, kestävä energialähteiden valikoima on tärkeä.
Joan Calabuig Rull
(ES) Arvoisa puhemies, lähes kaikki ovat samaa mieltä siitä, että me Euroopan unionissa kohtaamme kolme perushaastetta: ensimmäinen on tavanomaisten energialähteiden ehtyminen ja hintojen nousu, toinen on tarve vähentää kasvavaa riippuvuutta energiantuonnista ja kolmas on auttaa hillitsemään ilmastonmuutosta. Uusiutuvilla energialähteillä voidaan selvästi antaa suuri panos kyseisiin haasteisiin vastaamiseen.
Meillä on nyt sitoumus saavuttaa 20 prosenttia energian kokonaiskulutuksesta uusiutuvista energialähteistä vuoteen 2020 mennessä. On selvää, että jäsenvaltiot voivat vapaasti valita uusiutuvat energialähteet, jotka sopivat parhaiten niiden tilanteeseen. Niiden on kuitenkin sitouduttava - annettava yksiselitteinen poliittinen sitoumus - tavoitteisiin, jotka olemme yhdessä itsellemme asettaneet.
Haluaisin korostaa neljää kohtaa. Ensinnäkin uusiutuvat energialähteet sopivat yhteen muiden energialähteiden kanssa, jotka voivat auttaa vakauttamaan tuotantoa, mutta uusiutuvien energialähteiden on oltava ensisijainen vaihtoehto. Muita energialähteitä kuten ydinvoimaa ei pidä hylätä, mutta jätehuollon ja korkeiden rakennuskustannusten ratkaisemattomat ongelmat on vielä ratkaistava.
Biopolttoaineiden käyttö vaatii kuitenkin huomattavaa varovaisuutta, ja sen olisi perustuttava kestävän kehityksen periaatteeseen. Muuten se voi aiheuttaa vakavia ympäristötuhoja ja haitallisia yhteiskunnallisia vaikutuksia.
Toisaalta uusiutuvien energialähteiden käytöllä on suuria mahdollisuuksia uusien rakennusten ja infrastruktuurin rakentamisessa.
Lopuksi muistutan energiapolitiikan sosiaalisesta ulottuvuudesta: uusiutuvien energialähteiden käyttöönotto ei saa aiheuttaa sellaista hintojen nousua, joka vie lämmityksen tai sähkön kustannukset kuluttajien ulottumattomiin, varsinkaan yhteiskunnan heikompiosaisessa osassa, johon energian hinnan nousu osuu erityisen kovaa.
Alexander Stubb
(EN) Arvoisa puhemies, mielestäni on oikeastaan aika hauskaa, kun on eloisa yleisö. Aina emme saa aplodeja ja kannustusta ja huutoa. Tiedän, että se on kiellettyä, mutta se on oikeastaan aika hauskaa, joten se pitäisi sallia.
Haluaisin käsitellä kolmea näkökohtaa. Ensimmäinen on oikeastaan kaikua siitä, mitä komission jäsen sanoi. Mielestäni tarvitsemme yhteistä energiapolitiikkaa. On tietysti tärkeää tarkastella kansallisia tavoitteita, mutta yleisenä lähestymistapana meidän on tarkasteltava niitä yhteisestä näkökulmasta. Se tarkoittaa, että meidän on tarkistettava monia valmisteltavana olevia säädöksiä ja keskityttävä, kuten Reino Paasilinna aikaisemmin totesi, asianmukaiseen energiamuotojen kokonaisuuteen, kun tarkastelemme koko ohjelmaa.
Toinen kommenttini koskee oikeudenmukaista vastuunjakoa, ja olen tyytyväinen vuoden 2020 tavoitteisiin: ne ovat hyviä ja kunnianhimoisia. En ole sataprosenttisen varma, saavutetaanko niitä koskaan, varsinkaan uusiutuvien energialähteiden alalla, mutta se on joka tapauksessa hyvä tavoite. Tässä yhteydessä on kuitenkin erittäin tärkeää, että tarkastelemme huolellisesti vastuunjakoa. En halua joutua tilanteeseen, jossa pienten valtioiden kuten Suomen, jossa uusiutuvien energialähteiden osuus on jo 25 prosenttia, on kiristettävä tavoitettaan vaikka 45 prosenttiin, kun taas viisi suurinta jäsenvaltiota, jotka itse asiassa kuluttavat 60 prosenttia energiasta, asettavat itselleen paljon alhaisemmat tavoitteet. Toimitaan siis oikeudenmukaisesti tässä asiassa. Sen lisäksi Suomen kaltainen maa ei tietenkään voi valitettavasti käyttää kovinkaan paljon aurinkoenergiaa.
Kolmas kommenttini koskee laskentamenetelmää. Vaikuttaa siltä, että tuuli- ja aurinkoenergiaa rangaistaan biomassaan verrattuna. Yritetään elää sen kanssa, mutta tarkastellaan asiaa lähemmin. Toivon, että energian ja liikenteen pääosastolla on riittävästi henkilökuntaa tai se voi palkata riittävästi henkilökuntaa käsittelemään, valvomaan ja panemaan täytäntöön kansallisia toimintasuunnitelmia.
Lopuksi tiivistän kolme pääkohtaani: ensinnäkin tarvitaan yhteistä energiapolitiikkaa, toiseksi tarvitaan oikeudenmukaista vastuunjakoa, ja kolmanneksi on oltava erittäin varovaisia laskentamenetelmän kanssa.
Gábor Harangozó
(HU) Kiitos, arvoisa puhemies. Ensiksi haluaisin onnitella Britta Thomsenia erinomaisesta mietinnöstä. Ottaen huomioon ilmastonmuutoksen aiheuttamat haasteet, suuren riippuvuutemme fossiilisista polttoaineista ja maaseudun työpaikkojen luomisen kasvavan haasteen Euroopan unioni tarvitsee selkeän, helposti noudatettavan sääntelyjärjestelmän, jonka avulla se voi toimia tehokkaasti uusiutuvan energian tuotannossa sekä erityisesti biomassan tuotannossa.
Meidän on luotava tuottajille oikeudellinen ympäristö, jossa annetaan selvästi uusiutuvia energialähteitä koskevat toimet ja toimintapuitteet. Kannattaa tuskin antaa direktiivejä uusiutuvien energialähteiden osuuden lisäämiseksi, jos asianmukaiset olosuhteet puuttuvat; asianosaiset eivät silloin halua ottaa uudenlaisen tuotannon käynnistämisen riskiä.
Emme voi hyväksyä tilannetta, jossa johdamme maanviljelijöitä harhaan kannustamalla heitä unionin tasolla tuottamaan raaka-aineita bioenergian tuotantoon, vaikka joidenkin maiden kansallinen sääntelykehys ei tarjoa hyviä olosuhteita siihen. Pitkällä aikavälillä tarvitaan huolellisesti suunniteltu ohjelma, koska muuten tuottajat pitävät uudenlaista tuotantoa uhkapelinä.
Meidän on taattava tuotannon turvallisuus, mutta emme voi odottaa kuluttajien maksavan korkeampaa jälleenmyyntihintaa. Tuottajat tarvitsevat kannustimia, ja joissakin tapauksissa tarvitaan verovähennyksiä varmistamaan, että siirtyminen ei aiheuta heille toiminnallisia vaikeuksia. Meidän on tarjottava asianmukaisia kannustimia sen varmistamiseksi, että biopolttoaineiden tuotanto ei nosta elintarvikkeiden hintoja, koska se heikentäisi koko ohjelmaa. Kiitos huomiostanne.
Ivo Belet
(NL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, haluan keskittyä Thomsenin erinomaisessa mietinnössä kahteen aiheeseen, nimittäin rakennusalaan ja autoihin.
Jos haluamme saavuttaa hiilidioksidia koskevat tavoitteet autoalalla, meidän on investoitava lisää tutkimukseen ja kehitykseen. Se on selvää. Monivuotisen talousarvion tarkistuksemme antaa meille siihen mahdollisuuden, arvoisa komission jäsen. Liikenteeseen soveltuvien uusien tekniikoiden ja uusiutuvien energialähteiden tutkimusta on lisättävä huomattavasti. Sen olisi oltava myös yksi uuden Euroopan teknologiainstituutin painopistealoista. Euroopan autoteollisuus voi näyttää tässä esimerkkiä, hyvät kuulijat. Jotkut japanilaiset autonvalmistajat mainostavat nyt, että heidän tavoitteenaan on valmistaa päästötön auto. Uskon, että me pystymme Euroopan unionissa tekemään tavoitteesta totta ensimmäisinä maailmassa.
Sitten on se toinen ala, joka vaatii uutta ympäristötekniikkaa: rakentaminen. Tätä tarvetta on korostettu yhä uudestaan. Se on ala, jolla Euroopan komission mukaan on suurimmat mahdollisuudet vähentää hiilidioksidipäästöjä. Uusien vähän energiaa kuluttavien, ”passiivisten” talojen rakentaminen on vielä lapsen kengissä ja suhteellisen kallista. Tälläkin alalla meidän on toimittava tehokkaammin tutkimuksen ja kehityksen lisäksi verovähennyksillä. Voisimme aivan hyvin alentaa vieläkin energiaa säästävien materiaalien ja uusiutuvien energialähteiden arvonlisäveroa rakentamisessa, ehkä jopa nollaan. Euroopan komissiolla on joka tapauksessa suunnitelmia - tiedätte sen minua paremmin, hyvä komission jäsen - antaa uusia ehdotuksia arvonlisäveron alentamisesta vuoteen 2009 mennessä, ja parhaassa tapauksessa ne voisivat sisältää kyseiset ajatukset rakennusalan energiaa säästävistä toimista. Meitä odottavat siis suuret haasteet tulevina kuukausina ja vuosina. Ne myös vaativat rohkeita ja päättäväisiä toimia.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Kollegani Britta Thomsenin perusteellinen mietintö auttaa meitä elämään puhtaammassa ympäristössä ja hillitsemään ilmastonmuutosta. Uusiutuvia energialähteitä koskevat kunnianhimoiset toimintasuunnitelmat EU:n ja valtioiden tasolla, ja niiden täytäntöönpanon valvonta sisällytetään yhteiseen eurooppalaiseen energiapolitiikkaan, ja ne vähentävät riippuvuutta kolmansien maiden energiatoimituksista.
Joillakin mailla on kuitenkin merkittävää vesi-, aurinko- tai tuulivoimapotentiaalia, kun taas toisilla mailla mahdollisuuksia on vähemmän. Siksi on laadittava yksittäisiä toimintasuunnitelmia eri maille, ja kaikki on laskettava todellisin perustein.
Olisi hyödyllistä, jos Euroopan komissio osoittaisi rakennerahastoista tukea uusiutuvien energialähteiden tuotannolle sekä asuintalojen eristykselle ja lämmitykselle. Uusiutuvien energialähteiden käyttöä olisi edistettävä myös veropolitiikalla. Euroopassa elintarvikkeiden hinnat nousevat biopolttoaineiden kysynnän kasvun takia. Näin ei saa käydä.
Mitä tavallinen EU:n palkansaaja voi sanoa, jos uusiutuvien energialähteiden käytön lisääminen nostaa sähkön ja asumisen hintoja? Markkinat eivät voi säännellä kaikkea. On annettava avustusta niille, jotka ovat taloudellisissa vaikeuksissa, erityisesti niille, jotka kärsivät eniten energian hinnan noususta.
Yleisesti ottaen olen varma, että meidän on muutettava elämäntapaamme ja rajoitettava hillitöntä kulutustamme tulevaisuudessa. Ihmiset ovat vahingoittaneet planeettaa, ja siksi velvollisuutemme on auttaa sitä toipumaan.
Agnes Schierhuber
(DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, energiahuolto asettaa yhä suurempia haasteita - ei vain Euroopan unionissa vaan koko maailmassa. Uusiutuvien energialähteiden käyttö on keskeistä, sekä toimitusvarmuuden takaamiseksi tulevaisuudessa että kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi ratkaisevalla tavalla. Innovaatioita on tuettava ja edistettävä. Myös uusien tekniikoiden tutkimukseen ja kehitykseen on investoitava entistä enemmän, esimerkiksi liikennealalla - uusien polttoaineiden tutkimiseen tai uusien moottorien rakentamiseen - tai resurssien lämmitys- tai energiakäytön alalla. Jälkimmäiseen kuuluvat lämmitys, sähköntuotanto, eristysmateriaalit ja moni muu.
Hyvä esimerkki on yhdistetty lämmön ja sähkön tuotanto biomassasta, jota Itävallassa käytetään yhä enemmän. Energiansäästö on myös keskeinen osatekijä. Ennen kaikkea alueelliset, hajautetut ohjelmat ovat ratkaisevan tärkeitä.
Mahdollisuus energian ja biopolttoaineiden hajautettuun tuotantoon uusiutuvista materiaaleista on käytettävä, sillä sen avulla energiaa voidaan tuottaa kestävällä tavalla ja voidaan käyttää raaka-aineita, joita alueella on käytettävissä. Maataloustuotteiden käyttö energiantuotantoon ei varmastikaan haittaa elintarviketuotantoa, sillä tuotantoalaa on riittävästi käytettävissä ja sitä myös voidaan käyttää riittävästi. Kesannoinnin lopettaminen tulevana varainhoitovuonna 2008 on siksi todella myönteistä.
Uusiutuvien raaka-aineiden käyttö voi edistää olennaisesti myös maaseudun taloudellista kehitystä, koska sillä on myönteisiä vaikutuksia maankäyttöön normaalissa vuoroviljelyssä sekä ennen kaikkea työllisyysvaikutuksia ja se luo uusia työpaikkoja maaseudulle.
Antonio De Blasio
(HU) Kiitos, arvoisa puhemies. Haluaisin ensin onnitella esittelijää erinomaisesta työstä. Meidän on pidettävä mielessä, että kunnianhimoiset tavoitteet, joihin Euroopan unioni on sitoutunut ja joilla pyritään vähentämään kasvihuoneilmiötä aiheuttavia kaasupäästöjä sekä lisäämään uusiutuvien energialähteiden käyttöä ja energiatehokkuutta, voidaan saavuttaa vain, jos panemme ne täytäntöön toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ja aloitamme alue- ja paikallistason sosiaalisista ja taloudellisista toimijoista.
Hajautettu energiapolitiikka voisi yhdessä kuluttajien tottumusten muuttamista koskevien tutkimusohjelmien ja -kampanjoiden kanssa saada aikaan tuntuvia tuloksia uusiutuvien energialähteiden käytössä sekä myös työllisyydessä ja aluekehityksessä.
Uusiutuvien energialähteiden paikallinen tuotanto ja mahdollinen muuntaminen ja kulutus luovat uusia työpaikkoja, samalla kun alueellinen taloudellinen vakaus kasvaa energiahuoltoa monipuolistamalla ja tehostamalla. Haluaisin korostaa taloudellisten kannustimien merkitystä uusiutuvien energialähteiden yhdistämisessä olemassa oleviin verkkoihin ja uusiutuvien energialähteiden saamisessa markkinoille.
Paikallisviranomaisten ja alueellisten organisaatioiden etujen mukaista on (Puhemies keskeytti puhujan ja pyysi häntä puhumaan hieman hitaammin.) tukea yritysten toimintaa innovoinnin sekä tutkimuksen ja kehityksen alalla.
Tukemalla julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia Euroopan unioni voisi auttaa yhteiskunnan julkisen ja yksityisen sektorin toimijoita liittymään yhteen taloudellisen piristysruiskeen antamiseksi alueille, joiden kehitystä ne haluavat edistää. Jotta tässä voidaan onnistua, on tärkeää tiedottaa paikallisille yrityksille kehitysmahdollisuuksista ja arvioida kyseisen alueen ominaispiirteitä ja erityistarpeita.
Kehotan Euroopan unionia valvomaan tarkasti sitä, että jäsenvaltiot noudattavat velvollisuuksiaan, koska alueelliset ja paikalliset aloitteet eivät menesty, elleivät jäsenvaltiot luo omia EU:n lainsäädännön mukaisia puitteitaan. Jäsenvaltioilla on velvollisuus luoda oikeudellinen ympäristö, joka mahdollistaa lisääntyvän energiatehokkuuden ja uusiutuvien energialähteiden käytön ja tarjoaa myös kaikki mahdolliset taloudelliset tuet ja kannustimet alueellisten ja paikallisten aluekehitysaloitteiden tukemiseksi.
Valdis Dombrovskis
(LV) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, yksi Euroopan energiastrategiassa annetuista tavoitteista on lisätä uusiutuvien energialähteiden osuus energian kokonaiskulutuksesta 20 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä. Latvia on johtaja tällä alalla, sillä uusiutuvan energian osuus Latviassa on jo 37 prosenttia. Kun jäsenvaltioille jaetaan uusiutuvien energialähteiden osuutta koskevia tavoitteita, on vaikeaa tehdä niin oikeudenmukaisesti ja varmistaa, että jokainen jäsenvaltio osallistuu aktiivisesti uusiutuvien energialähteiden käyttöön. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että meidän on pidettävä huolta siitä, että suuret jäsenvaltiot eivät saa vähennyksiä ja uusiutuvien energialähteiden osuutta, joka jää alle 20 prosentin. Kun otetaan huomioon, että viiden suurimman jäsenvaltion osuus EU:n energiankulutuksesta on vähintään 60 prosenttia, suurille jäsenvaltioille annettavat vähennykset sisältäisivät kohtuuttoman suuren taakan muille jäsenvaltioille. On muistettava, että EU:lla on jo huonoja kokemuksia vastaavista asioista. Euroopan komission lähestymistapa hiilidioksidipäästökiintiöiden jakoon oli vähintään erikoinen.
Komission omien tietojen mukaan päästökauppajärjestelmän tavoitteena on auttaa jäsenvaltioita saavuttamaan Kioton sitoumukset. Uudet jäsenvaltiot noudattavat Kioton sitoumuksia, mutta niiden päästökiintiöitä alennetaan merkittävästi. Esimerkiksi Latvia, jolla on Euroopan unionin pienin hiilidioksidipäästökiintiö asukasta kohden, saa vain 55 prosenttia pyytämästään päästökiintiöstä. Viro saa 52 prosenttia ja Liettua 53 prosenttia. Myös muiden uusien jäsenvaltioiden kiintiöitä on vähennetty huomattavasti. Sen sijaan lähes kaikille vanhoille jäsenvaltioille, jotka eivät noudata yhteisiä Kioton sitoumuksiaan, on jaettu yli 90 prosenttia niiden pyytämistä päästökiintiöistä. Ei ole yllättävää, että viiden uuden jäsenvaltion oli pakko haastaa päätös tuomioistuimessa. Olen tyytyväinen esittelijän kantaan lisävarojen osoittamisesta EU:n talousarviosta Euroopan energiastrategian tavoitteiden saavuttamiseksi, millä ala priorisoidaan ja vuosien 2007-2013 rahoituskehystä tarkistetaan. Euroopan energiastrategiassa esitetyt tavoitteet ovat myönteisiä taloudellisesta ja ekologisesta näkökulmasta. Jäljelle jää vain vetoaminen Euroopan komissioon, jotta menneisyyden virheitä ei toisteta ja tavoitteet jaetaan oikeudenmukaisesti, millä varmistetaan, että jokainen jäsenvaltio osallistuu aktiivisesti tavoitteiden saavuttamiseen. Kiitos huomiostanne.
Péter Olajos
(HU) Arvoisa puhemies, ensin minun on huomautettava miten valitettavaa on, että EU:n aikaisempaa tavoitetta lisätä uusiutuvien energialähteiden osuus EU:n energialähteiden valikoimassa 12 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä ei todennäköisesti saavuteta. Tästä epäonnistumisesta huolimatta puheenjohtajavaltio Saksa antoi kevään 2007 huippukokouksessa jäsenvaltioille vielä kunnianhimoisemman tavoitteen lisätä uusiutuvien energialähteiden osuus 20 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä.
Uskon, että nyt on puhuttava suoraan: pelkään, että nykyinen tavoite on edeltäjänsä tavoin vaarassa. On olemassa vaara, että jäsenvaltiot sabotoivat sen. Siitä syystä kehotan ponnekkaasti komissiota ja jäsenvaltioita sopimaan mahdollisimman pian uusiutuvien energialähteiden 20 prosentin tavoitteen käytännön täytäntöönpanosta.
Jäsenvaltioiden on jo pitänyt valmistella ja toimittaa uusiutuvia energialähteitä koskeva strategia, jossa otetaan huomioon kustannustehokkuus ja alakohtainen analyysi kunkin maan mahdollisuuksista. Sen takia uusiutuvia energialähteitä koskevassa suunnitelmassa annetuista tavoitteista on annettava yksityiskohtaiset täytäntöönpanosuunnitelmat, joissa on määritelty kansalliset tavoitteet ja sitovat tavoitteet jokaiselle energiasektorille sekä seuraamukset, jos tavoitteita ei saavuteta.
Tarvitsemme seuraamuksia, koska meidän on muistettava, että maat, jotka eivät pane täytäntöön yhteisiä tavoitteita, vaarantavat kansainvälisen luottamuksen Euroopan sitoumukseen ja luotettavuuteen ilmastonmuutoksen hillitsemisessä. Kun mahdollisuus saavuttaa maailmanlaajuinen sopimus on vaakalaudalla, tämä voi panna sille lopun.
Euroopalla on historiallinen velvollisuus, ja sen on osoitettava omalla esimerkillään, että elämää on fossiilisten polttoaineiden jälkeenkin, että olemassa on kilpailukykyistä teknologiaa ja että turvallinen omavaraisuus on mahdollista.
Petr Duchoň
(CS) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluan kommentoida kahta kohtaa Britta Thomsenin mietinnössä. Heti mietinnön alussa todetaan, että a) perinteiset energiavarat ovat ehtymässä, b) riippuvuutemme energiaraaka-aineiden tuonnista kasvaa ja c) ilmastonmuutoksella on kauheita seurauksia asukkaille.
Ensimmäiseksi haluan todeta, että EU:n jäsenvaltioiden lisääntyvä riippuvuus energiaraaka-aineiden tuonnista on ainoa yksiselitteinen fakta, josta ei ole epäilystä. Se on todellakin vakava poliittinen ongelma. Sitä ei kuitenkaan voida ratkaista suosimalla yksipuolisesti niin kutsuttuja uusiutuvia energialähteitä. Ratkaisun on oltava paljon monipuolisempi. Siksi haluan korostaa joitakin näkökohtia, jotka minun mielestäni puuttuvat kyseisestä mietinnöstä.
Ensinnäkin yksittäiset jäsenvaltiot vastaavat omasta energiapolitiikastaan ja vastaavasta oikeudesta valita oma energialähteiden kokonaisuutensa. Toiseksi mietinnössä ei korosteta, että rajoitettujen käytössä olevien varojen taloudellinen käyttö on välttämätöntä, ja korostan sanaa ”taloudellinen”, kun puhutaan varojen käytöstä. Pidän tarpeellisena myös sitä, että Euroopan unioni tekee yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa, mukaan luettuna politiikan koordinointi sellaisia maita kohtaan, jotka vievät energiaraaka-aineita. Lopuksi huomautan, että mietinnössä ei mainita ydinenergian merkitystä.
Toinen kohta on se, että ennusteet, joihin mietintö perustuu, eli että perinteiset energiavarat ovat ehtymässä ja että ilmastonmuutoksella on kauheat vaikutukset ihmiskunnalle, ovat kiistanalaisia. Meidän ei tulisi pitää niitä kiistattomina tosiasioina.
Andris Piebalgs
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa loppupuheenvuoroni sillä, mitä Alejo Vidal-Quadras sanoi: tällä politiikan alalla ei pitäisi olla voittajia eikä häviäjiä, koska uusiutuvia energialähteitä koskeva politiikka on ehdottomasti tarpeellinen kolmesta syystä.
Ensimmäinen on ilmastonmuutos: ilman uusiutuvia energialähteitä on aika naiivia odottaa, että voidaan hallita ilmastonmuutoksen aiheuttamaa haastetta. Toinen on kilpailu energiavaroista: maailman väkiluku kasvaa, ihmiset elävät entistä paremmin, energiavarat ovat entistä niukempia, ja energiavarojen tavoittelu voi olla myös geopoliittisesti vaarallista. Kolmanneksi ei anneta kustannusten johtaa harhaan. Tilanne on nyt aika hyvä, koska jos öljyn hinta on 80 Yhdysvaltain dollaria barrelilta, euron vaihtokurssi on 1,4. Sen seurauksena Euroopassa on suojauduttu öljyn hinnan nousulta. Mutta nämä eivät liity toisiinsa, se on vain sattumaa. Kun euro otettiin käyttöön, kurssin odotettiin olevan yhden suhde yhteen. Jos kurssi olisi pysynyt samana, energian hinta olisi 50 prosenttia korkeampi ja moni parlamentti keskustelisi hätäavusta. Siis myös taloudellisesti tarvitaan uusiutuvia energialähteitä.
Onko tekninen läpimurto paljon vaadittu? Eikä nyt vaadita tukea vaan investointitukea, koska 20 prosenttia lopullisesta energiakulutuksesta ei ole 100 prosenttia eikä 50 prosenttia: se on vain yksi viidesosa ja tämä teknologia on saatava käyttöön.
Miksi siis tarvitaan EU:ta? Koska EU:lla on kokoa ja myös koska sitä on pyydetty. Jäsenvaltioissa, jotka eivät ole rikkaita ainakaan BKT:llä asukasta kohden mitattuna, on mahdollisuuksia. On jäsenvaltioita, joilla ei ole niinkään paljon mahdollisuuksia, ja on keksittävä, miten hyödyntää koko Euroopan unionin potentiaalia. Rikkaat jäsenvaltiot voisivat investoida maihin, joissa on enemmän mahdollisuuksia, koska lopulta kaikki hyötyvät uudesta teknologiasta, joka tuottaa energiaa puhtaista energialähteistä.
En siteerannut Gordon Brownia poliittisen suuntautumisen takia. Totesin, että jopa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa tällä hetkellä ei käytetä paljoakaan uusiutuvia energialähteitä, vaaditaan kyseistä politiikkaa - tarkoitan asennetta - ja että tarvitaan sitovia tavoitteita, koska pitkäaikaisen poliittisen tavoitteen saavuttamisessa vain sitovilla tavoitteilla on merkitystä. Jos tavoitteet ovat vain viitteellisiä, mittaamme niitä vain seuraaviin vaaleihin asti ja niin edelleen. Jos tavoitteet ovat sitovia, se tarkoittaa sitä, että pitkän aikavälin politiikka on helpottamassa investointeja, mikä tukee soveltamissääntöjä.
Sitten haaste, jonka monet teistä esittivät elintarvikkeista, energiasta ja kestävästä kehityksestä. Haluaisin kiistää sen, että uusiutuvilla energialähteillä on merkittävää vaikutusta elintarvikkeiden hintoihin. Hyvinvointi epäilemättä lisääntyy maailmassa. Ihmiset syövät entistä paremmin: Intiassa, Kiinassa ja myös kolmannessa maailmassa. Kaikkialla maailmassa ihmiset kysyvät lisää resursseja, ja heillä on siihen oikeus. Maailmanmarkkinahinnat vastaavat kysyntään nousemalla. Se lisää tuotantoa, mutta se ei tarkoita periaatteessa sitä, että öljyn hinta ja elintarvikkeiden laskevat taas. Ne pysyvät kohtalaisen korkeina, ja siksi tämä haaste ei tule uusiutuvista energialähteistä.
Samalla edustan sitä kantaa, että tarvitsemme määriteltyjä kestävyyskriteerejä ja teemme niin tässä direktiivissä, koska vasta-argumentti voisi olla, että vesilainsäädäntö, jätelainsäädäntö ja maansuojelulainsäädäntö ovat jo olemassa. ”Miksi tarvitaan lisää byrokratiaa?” jotkut kysyvät. Uskon, että jos ryhdytään käsittelemään politiikan aloja, joista kiistellään yhteiskunnassa ja poliittisten ryhmien välillä, meidän on annettava vastaus. Sertifiointia, joka on toisinaan mutkikasta, tarvitaan ratkaisun saamiseksi siihen, että mitään energiamuotoa ei tuoteta kestämättömällä tavalla. Uskon kuitenkin siihen, että mietintö on hyvin tasapainoinen. Se on hyvin tasapainotettu kyseisten haasteiden osalta, ja toivon totisesti, että se saa täysistunnossa taakseen laajan tuen, koska laaja tuki tarkoittaisi parempaa tukea komission ehdotukselle vuoden lopussa.
Mietintö on hyvin tehty, ja haluaisin vielä kerran kiittää esittelijää ja poliittisten ryhmien ja eri valiokuntien valmistelijoita, koska mielestäni se on hyvin laadittu. Se on juuri sellainen tasapaino, jota tarvitsemme, ja tarvitsemme nyt laajaa tukea.
Puhemies
(PL) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina 25. syyskuuta 2007.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Ján Hudacký  
kirjallinen. - (SK) Energian tuotannon ja ilmastonmuutoksen nykyinen tilanne saa aikaan myönteisiä ratkaisuja mutta myös hätiköityjä päätöksiä, joilla voi lopulta olla monia haittavaikutuksia.
Ajattelen uusiutuvia energialähteitä, jotka tarjoavat uusia ratkaisuja ehtyvien perinteisten energialähteiden täydentämiseen ja haitallisten päästöjen vähentämiseen.
Toisaalta todistamme päätöksiä ja myös osallistumme päätöksentekoon niiden harkitsemattomasta ja hätiköidystä käyttöönotosta asettamalla liikaa sitovia tavoitteita, jotka on saavutettava mihin hintaan hyvänsä. Ei ole sattumaa, että OECD:n tutkimuksessa ja monien asiantuntijoiden varoituksissa huomautetaan, että tiettyjen uusiutuvien energialähteiden (kuten muun muassa biopolttoaineen ja biomassan) harkitsematon edistäminen aiheuttaa korjaamatonta vahinkoa muilla aloilla, kuten maataloudessa ja vesihuollossa, ja häiritsee siten luonnon yleistä tasapainoa. Se muistuttaa minua varpusten ampumisesta Kiinassa ”kulttuurivallankumouksen” aikana. En tarkoita tällä sitä, että vastustan uusiutuvia energialähteitä. On kuitenkin välttämätöntä käyttää niitä, joita esiintyy luonnostaan, hyvin harkituilla aloilla siten, että ne voivat uusiutua luonnollisesti ilman, että tuotantoa yritetään lisätä keinotekoisesti hätäisessä yrityksessä saavuttaa sitovia tavoitteita mahdollisimman pian.
Nykyiset tiedot ja tekniset ratkaisut antavat meille nyt ja pitkään tulevaisuudessa mahdollisuuden käyttää uusiutuvia energialähteitä vain täydennyksenä. Siksi meidän on etsittävä ratkaisuja, jotka ovat järkevämpiä ja tehokkaampia keskipitkällä aikavälillä. Ydinenergia on hyvä esimerkki.
Piia-Noora Kauppi  
kirjallinen. - (EN) Suomi on yksi maailman johtavista maista uusiutuvien energialähteiden, erityisesti bioenergian hyödyntämisessä. Uusiutuvien energialähteiden osuus Suomessa on noin 25 prosenttia.
Uusiutuvia energialähteitä koskevien tavoitteiden on oltava realistisia. Ilmastonmuutoksen hillitsemisessä on varmistettava, että saatavilla on kohtuuhintaista biomassaa, joka on erittäin tärkeää metsäteollisuudellemme.
Suomessa turve on määritelty hitaasti uusiutuvaksi biomassapolttoaineeksi. Kotimaisena polttoaineena turpeella on merkittävä vaikutus aluepolitiikkaan, ja se lisää työllisyyttä ja energian toimitusvarmuutta.
Mitään päästötöntä, vähän päästöjä aiheuttavaa tai muuta energiantuotantoa, joka on päästöneutraalia, kestävää ja kustannustehokasta, ei voida sulkea pois, ei myöskään ydinvoimaa. Kaikkia energiamuotoja on arvioitava yhteiskunnan kokonaisedun perusteella.
Hiilidioksidipäästöttömiä energialähteitä, myös ydinenergiaa, olisi lisättävä ilmastonmuutoksen hillitsemisessä. Ydinenergia lisää riippumattomuutta tuontienergiasta, on ympäristön kannalta puhtaampaa kuin muut vaihtoehdot ja on taloudellinen energialähde.
Siksi mielestäni on erittäin tärkeää, että jäsenvaltiot voivat vapaasti valita parhaan uusiutuvan energialähteen ottaen huomioon geologiset, hydrologiset ja ilmastoa koskevat erot jäsenvaltioissa.
Eija-Riitta Korhola  
kirjallinen. - (FI) Arvoisa puhemies, uusiutuvien energialähteiden edistämisessä tulee olla tarkkana, mihin tarpeeseen niillä pyrimme vastaamaan. On eri asia olla tiennäyttäjä hinnalla millä hyvänsä, prosenttitavoitteisiinsa päästen, kuin tehdä kauaskantoisia, monialaisesti kestäviä energiaratkaisuja. Jo nyt on selvää, että asetetut prosenttitavoitteet ja toisaalta EU:n ympäristö- ja ilmastotavoitteet eivät valitettavasti toteutuksen tasolla tue toisiaan. Siitä huolimatta tavoitteisiin on päätetty päästä, tuloksena keinotekoisesti manipuloituja energiamarkkinoita kuluttajien kustannuksella ja ilmastotaseeltaan kestämättömiä energiaratkaisuja korjattavaksi. Kymmenen prosentin sitovan liikenteen biopolttoaineiden vähimmäistavoitteen noudattaminen olisi tästä valitettava esimerkki.
Mikäli kyse on ilmastomuutoksen torjunnasta, biopolttoaineisiin siirtymisestä ei ole ratkaisuksi. Se tuskin onkaan oikea tie maailmassa, jossa elintarvikepula on kasvihuoneilmiön valossa todennäköinen skenaario. OECD:n julkaiseman tutkimuksen huoli siitä, että biopolttoaineiden valtiontuet voivat johtaa ruuan hinnan nousuun ja metsille aiheutettuun vahinkoon samalla, kun niiden käytön merkitys ilmastonmuutoksen torjunnassa voi olla arvioitua pienempi, on todellinen. Saman huolen nostaa esille tuoreimman Science-lehden artikkeli, jossa vertaillaan biopolttoaineiden ilmastohyötyä metsitykseen 30 vuoden aikana. Vertailun tulokset vaihtelevat raaka-aineesta ja tuotantoteknologista riippuen, mutta kaikissa tapauksissa vastaavan viljelyalueen metsittäminen sitoisi hiiltä 2-9 kertaa enemmän kuin mitä biopolttoaineita käyttäen voitaisiin vähentää päästöjä.
Tavoitteiden toteuttamisessa tarvitsemme nyt malttia, jottemme pian myös huomaisi, että päätös nostaa uusiutuvien energianlähteiden osuus nopeasti viidennekseen energiantuotannosta oli hätiköity ja uhkaa jatkossa ympäristöä metsien ylihakkuiden muodossa.
Richard Seeber  
kirjallinen. - (DE) Uusiutuvia energialähteitä on käytettävä merkittävässä määrin tulevassa energiapolitiikassa. Ydinenergiaa ei voida käyttää tässä suunnitelmassa, koska siihen liittyy yhä edelleen ratkaisemattomia turvallisuuskysymyksiä.
Uusiutuvat energialähteet ovat tulevaisuutemme. Niitä varten tarvitsemme innovointia ja uusien tekniikoiden kehittämistä. Tarvitsemme paljon enemmän investointeja tutkimukseen, jotta markkinoiden kaikille sektoreille saadaan innovatiivisia ratkaisuja.
Eurooppa-neuvosto päätti maaliskuussa tuottaa 20 prosenttia EU:n koko energiatarpeesta uusiutuvilla energialähteillä vuoteen 2020 mennessä. Tällä päätöksellä valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat tehneet merkittävän siirron ja ottaneet selkeästi kantaa uusiutuvien energialähteiden entistä voimakkaamman tukemisen puolesta. Pyydänkin siksi komissiota antamaan tulevaisuutta koskevan ehdotuksen uusiutuvien energialähteiden lainsäädäntökehyksestä. Tarvitsemme EU:ssa asianmukaisia välineitä neuvoston tavoitteiden toteuttamiseksi ripeästi ja tehokkaasti.
Silvia-Adriana Ţicău  
kirjallinen. - (RO) Tällä hetkellä EU on 57-prosenttisesti riippuvainen kaasun tuonnista ja 82-prosenttisesti riippuvainen öljyn tuonnista. Arvioidaan, että vuoteen 2030 mennessä EU on 84-prosenttisesti riippuvainen kaasun tuonnista ja yli 93-prosenttisesti riippuvainen öljyn tuonnista.
EU tarvitsee energiapolitiikkaa, joka mahdollistaa taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen mutta varmistaa myös ympäristönsuojelun tehokkailla ilmastonmuutosta hillitsevillä toimilla. Mielestäni seuraavat viisi vuotta ovat ratkaisevia Euroopan laajuisten energiaverkkojen ”Euroopan etua koskevien hankkeiden” suunnittelulle ja hyväksymiselle energialähteiden monipuolistamiseksi ja energiatehokkuuden lisäämiseksi yhteisön tasolla.
Ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi EU on suunnitellut uusiutuvien energialähteiden tuottavan 20 prosenttia EU:n energiankulutuksesta vuoteen 2020 mennessä. Siksi jäsenvaltioiden ja komission on laadittava luettelo alueensa uusiutuvista energialähteistä ja tehtävä toimintasuunnitelma niiden tehokkaasta käytöstä. Pyydämme komissiota osallistumaan aktiivisesti luettelointiin. Jäsenvaltiot voivat käyttää rakennerahastoja, Euroopan kilpailukyvyn ja innovoinnin rahastoa sekä tutkimuksen seitsemättä puiteohjelmaa energiateknologiaan investoimiseen ja niiden täytyykin niin tehdä.
