Euroopan parlamentin työjärjestyksen yleinen muuttaminen (keskustelu) 
Puhemies
(IT) Esityslistalla on seuraavana Richard Corbettin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö parlamentin työjärjestyksen yleisestä muuttamisesta.
Richard Corbett
esittelijä. - (EN) Arvoisa puhemies, aion käyttää nyt ehkä vähän alle neljä minuuttia mietinnön esittelyyn ja sitten hieman pitempään vastauspuheenvuorooni lopuksi, jos on kysymyksiä, jotka kaipaavat selvennystä.
Tämä mietintö on kovan työn tulosta. Uudistukset, joita toivomme saavamme tehtyä työjärjestykseen, ovat osittain lähtöisin puheenjohtajakokouksen perustamalta uudistustyöryhmältä, jonka puheenjohtajana toimi ansiokkaasti kollegani Dagmar Roth-Behrendt. Työryhmä teki useita ehdotuksia, jotka puheenjohtajakokous hyväksyi ja jotka on toimitettu meille siirrettäväksi parhaamme mukaan työjärjestykseen.
Toisaalta uudistus koostuu joukosta pienempiä muutoksia, jotka ovat olleet monella tapaa aluillaan jo pitemmän aikaa, mutta sen sijaan, että olisimme laatineet liudan mietintöjä vähäpätöisempien kohtien muuttamisesta, olemme nyt koonneet ne yhteen. Osa muutoksista on teknisiä; toisilla selkiytetään sääntöjämme ja parannetaan niiden luettavuutta, kuten yhdessä uudessa artiklassa, jossa on yhdistetty 141, 142 ja 143 artikla yhdeksi kodifioiduksi tekstiksi, jolla säännellään täysistuntokeskustelujen järjestämistä käytännössä. Tähän liittyy uudistusehdotus, jonka mukaan meillä tulisi olla niin kutsuttu sinisen kortin menettely, joka mahdollistaisi toisen puhujan keskeyttämisen. Esimerkiksi jäsen Duff saattaisi juuri nyt haluta esittää minulle kysymyksen siitä, mitä äsken sanoin, ja jos mainittu artikla hyväksytään, antaisin hänelle sitä varten vuoron enintään 30 sekunniksi. Arvoisa puhemies, olen varma, että antaisitte hänelle luvan siihen jo nyt, jos hän haluaisi, mutta onneksi hän ei halua.
Mukana on siis joitakin kokonaan uudenlaisia piirteitä, joiden olisi tarkoitus tehdä keskusteluistamme hieman entistä eläväisempiä. Muistan, kun ensimmäisen kerran ehdotin "catch the eye" -menettelyä tavallisten keskustelujen loppuun, kaikki sanoivat: voi ei, emme me voi sellaista tehdä, se sotkisi ryhmien puheajat, ja niin edelleen. Nyt me kuitenkin teemme niin, ja se on hyväksytty osa menettelyjämme, ja luullakseni useimmat jäsenet pitävät sitä erittäin hyvänä. Veikkaan, että sinisen kortin menettelylle käy samoin: nyt se saattaa aluksi epäilyttää, mutta kokeillaan sitä, niin nähdään, miten se toimii, ja olen varma, että saamme sen toimimaan.
Tästä käydyn keskustelun aikana esiin nousi myös muutamia tarkistusehdotuksia joko valiokuntavaiheessa tai nyt täysistunnossa. Esimerkiksi ehdotettiin, että kaikki lopulliset äänestykset lainsäädäntökokonaisuuksista toimitettaisiin automaattisesti nimenhuutoäänestyksenä. Se taisi olla jäsen Dahlin ehdotus. Pidän muutosta tervetulleena, ja olemme sisällyttäneet sen mietintööni. Monet jäsenet ovat ehdottaneet, että työjärjestykseen olisi lisättävä jotain laajennetuista työryhmistä, vaikkapa vain määriteltävä selkeästi, mitä ne ovat ja mitä ne eivät ole, ja tehtävä näin selväksi, että ne ovat epävirallisia ja että ne eivät voi ottaa hoitaakseen parlamentin elimille kuuluvia velvollisuuksia.
Mielenkiintoisia kysymyksiä on siis paljon. Yksi tarkistus koskee meillä käytössä olevaa kummallista järjestelyä, jonka mukaisesti täysistunnon avajaisissa puhetta johtaa parlamentin vanhin jäsen eikä esimerkiksi väistyvä puhemies, niin kuin joissakin parlamenteissa - tai jopa väistyvä varapuhemies, jos puhemies ei ole tullut uudelleenvalituksi. Se on varsin järkevä parannus työjärjestykseemme.
Lopetan tähän. En ole käyttänyt kaikkea puheaikaani, mutta palaan tarvittaessa mielelläni keskustelun lopuksi vastaamaan kysymyksiin.
József Szájer
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan ilmaista tukeni ehdotukselle sekä kiittää Richard Corbettia kovasta eikä aina niin palkitsevasta työstä.
Usein käy niin, että kun muutamme työjärjestystämme, kollegamme huolestuvat muutoksista. Useimmat huomaavat, mitä on tapahtunut ja mitä muutoksia olemme tehneet vasta, kun uusi työjärjestys on jo tullut voimaan, jolloin sitä ei voi enää muuttaa. Tuen vahvasti useimpia tehdyistä ehdotuksista etenkin siksi, että ne ovat paitsi teidän kovan työnne tulosta, myös Dagmar Roth-Behrendtin johtaman parlamentin uudistusryhmän, joka valmisteli tämän ehdotuksen erittäin hyvin.
Parlamentin uudistamisprosessin kuluessa tein kuitenkin myös oman ryhmämme keskusteluissa selväksi sen, että tämän parlamentin uudistamista käsittelevän mietinnön hyväksyminen edellyttää muutosten tekemistä työjärjestykseen. Kyseessä on demokraattinen menettely, joka päättyy äänestykseen. Mitään ei voida muuttaa pelkkien ryhmän sisällä käytävien keskustelujen perusteella, ja sen mukaisesti olemme pitkälti toimineet.
Haluaisin myös mainita, että suhtauduin jokseenkin kriittisesti äsken mainittuun ehdotukseen, eli joidenkin meillä täällä parlamentissa käytössä olevien epävirallisten menettelyjen virallistamiseen. Minua hieman arveluttaa, nimittäin jos meillä on olemassa vakiintunut käytäntö, on parempi pitää kiinni siitä eikä välttämättä muuttaa sääntöjä.
Ryhmämme kannalta tärkein kohta on kuitenkin poliittisten ryhmien välinen suhteellinen osuus. Valiokunnilla on parlamentissamme vahva rooli. Parlamentin äänestysten valmistelussa valiokunnat keventävät huomattavasti täysistunnon työmäärää toimittamalla oman äänestyksensä valiokunnassa. Se ei ole pelkkä menettelykysymys, vaan kysymys on demokratiasta, nimittäin valiokuntien kokoonpano noudattelee täysistunnossa vallitsevia valtasuhteita tärkeistä kysymyksistä päätettäessä. Se on mielestäni yksi demokratian peruskysymyksistä, ja sen vuoksi ilmaisen PPE-DE-ryhmän puolesta tukemme mietinnölle.
Costas Botopoulos
PSE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, olen yksi niistä omituisista perustuslaillisista eläimistä, joiden mielestä työjärjestys kuvastaa omaa työtämme täällä omassa parlamentissamme. Olen siis sitä mieltä, että tämä on merkittävä aikaansaannos Richard Corbettilta, joka on etevä asiantuntija tällä alalla. Minun täytyy sanoa, että tämä on jo toinen kerta, kun työjärjestystä muutetaan pitkälti hänen ansiostaan. Muutamia asioita olemme muuttaneet vasta aivan äskettäin ja muutamme nyt uudestaan, koska olemme havainneet, että parlamenttimme käytäntö vaatii muutosten tekemistä.
Minulla on tänä iltana teille esitettäväksi yksi yleinen huomio ja kolme yksityiskohtaisempaa kommenttia. Yleinen huomio on se, että mielestäni on hyvin tärkeää puhua myös toisesta Corbettin mietintöön sisältyvästä näkökohdasta: Lissabonin sopimuksen vaikutuksesta työjärjestykseemme. Siitäkin on hyvin tärkeää puhua, koska työjärjestyksen muutos olisi epätäydellinen ilman sen toista osaa.
Sitten ne kolme yksityiskohtaisempaa kommenttia: ensimmäinen koskee muutosta, jonka aikaansaamisessa itsellänikin oli pieni osuus. Kyse on siitä, että olemme yrittäneet tuoda työjärjestykseen mukaan ajatusta agorasta; siitä, että kansalaisillekin tarjottaisiin mahdollisuus tuoda asioitaan Euroopan parlamentin käsiteltäväksi ja ottaa osaa Euroopan parlamentissa käytäviin keskusteluihin. Mielestäni tämä on symbolisesti tärkeä aloite, jonka teimme yhdessä ystäväni ja kollegani Gérard Onestan kanssa, ja minusta olisi hyvä, jos se vahvistettaisiin osaksi työjärjestystä.
Toinen mielestäni tärkeä asia on muutos, joka meidän olisi tehtävä valiokunta-aloitteisiin mietintöihin: kun olemme nähneet, millaisia valiokunta-aloitteiset mietinnöt ovat olleet käytännössä, ehdotamme nyt mahdollisuutta tarkistusten tekemiseen, jos vähintään kymmenesosa parlamentin jäsenistä sitä esittää. Kolmas asia on sinisen kortin menettely. Kannatan kaikkea, mikä elävöittäisi täällä parlamentissa käytäviä keskusteluja, joten on hyvä idea, että parlamentin jäsenet voisivat keskeyttää toisensa sivistyneesti ja saada tällä tavoin puheenvuoron.
Andrew Duff
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää jäsen Corbettia hänen työstään. ALDE-ryhmä kannattaa pakettia. Tämä uudistus nykyaikaistaa parlamenttia, mitä pidämme hyvänä asiana; se tekee toiminnastamme tehokkaampaa ja moniarvoisempaa, ja toivon, että se loppujen lopuksi lisäisi myös kansalaisten ja varsinkin lehdistön myönteistä suhtautumista meihin.
Olen kuitenkin eri mieltä parista kolmesta asiasta. Ensimmäinen on asia, josta jäsen Szájer puhui: pyrkimys pakottaa valiokuntien kokoonpano noudattamaan tiukasti puolueiden voimasuhteita parlamentissa. Minusta on aivan asianmukaista, että poliittinen ryhmä ilmaisee halukkuutensa asettaa enemmän jäseniä sellaiseen valiokuntaan, jota se pitää erityisen tärkeänä. Luulen, että jos hyväksymme tarkistuksen 42, ryhmät ja jäsenet pitävät sitä turhauttavana, ja se vaatii loppujen lopuksi enemmän joustavuutta.
Haluaisin myös puolustaa voimakkaasti perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa 45 artiklan 2 kohtaan hyväksyttyjä muutoksia, joista Costas Botopoulos äsken puhui. Mielestäni meillä täytyy olla tarvittaessa mahdollisuus parannella valiokunta-aloitteisia mietintöjä vielä jälkikäteen, ja heinäkuussa tehtyjen edellisten muutosten jälkeen kertynyt kokemus on osoittanut, että ne varsin usein kaipaavat täysistunnossa tehtäviä parannuksia.
Haluaisin myös suositella uudelleenlaatimismenettelyä koskevaa tarkistusta 68. Mielestäni parlamentti on asettanut itselleen liian tiukat rajat. Meidän olisi otettava vuonna 2001 tehty toimielinten välinen sopimus tarkemmin huomioon menettelyissämme ja annettava valiokunnille mahdollisuus keskustella asiasisältöä koskevista muutoksista sellaisiin direktiivien tai asetusten osiin, joita komissiolla on tarkoitus laatia uudelleen, mutta vain hyvin rajoitetusti.
Lopuksi haluaisin poistaa kohta kohdalta -äänestystä tai erillistä äänestystä koskevia pyyntöjä koskevan lisäyksen työjärjestyksen kohdasta, jossa annetaan puhemiehelle mahdollisuus palauttaa mietintö takaisin valiokuntaan, jos siihen on tehty enemmän kuin 50 asiasisältöä koskevaa tarkistusta.
Monica Frassoni
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmällä ei koskaan ole ollut paljon aikaa suurille parlamentaarisille uudistuksille, joita jäsen Corbett toteuttaa - hän on ystäväni ja olemme tehneet työtä yhdessä monta vuotta, ja hän tietää tämän eikä kanna minulle kaunaa siitä. Näillä uudistuksilla nimittäin on taipumus tehdä parlamentistamme byrokraattinen koneisto, jossa yksittäisten parlamentin jäsenten ja vähemmistöryhmien ja jopa valiokuntien rooli on alistettava puheenjohtajakokouksen ja hallinnon kasvavalle, osin mielivaltaiselle päätösvallalle. Lisäksi ne tekevät asiasta vastaavan valiokunnan ja lausuntoa antavan valiokunnan välisestä suhteesta lainsäädäntöprosessissa sekavan ja lähtökohdiltaan ristiriitaisen.
Minun täytyy sanoa, että olen hyvin hämmästynyt siitä, että tänä iltana, tässä keskustelussa, emme puhu lainkaan niistä asioista, joita me pidämme keskeisinä ongelmina tässä työjärjestysuudistuksessa. Ensimmäinen ongelma ovat sekaannukset, joita väistämättä syntyy asiasta vastaavan valiokunnan ja lausuntoa antavan valiokunnan välille; kun asiasta vastaava valiokunta hylkää lausuntoa antavan valiokunnan esittämät tarkistukset, nämä tarkistukset saattavat päätyä suoraan täysistuntoon, jossa ne ovat äärimmäisen riskialtista ainesta oikeudellisille sekaannuksille - niin kuin REACHin tapauksessa sattumoisin nähtiin.
Mikään valiokunta, jolta on pyydetty lausuntoa, ei sitä paitsi ole täysin vapaa tekemään työtään, mikä johtuu siitä sekavasta ja täysin kestämättömästä järjestelmästä, joka mahdollistaa äänestysten toimittamisen useista muutosehdotuksista samanaikaisesti sekä yhteisesittelijöiden käytön lainsäädäntövaltamme kannalta erityisen tärkeissä asioissa.
Arvoisa puhemies, sitten on vielä yksi asia, joka huolestuttaa minua kovasti. Yksi sisäistä uudistusta käsittelevän työryhmän työn tuloksista, jota olin itsekin valmistelemassa ja jota alun perin pidimme myönteisenä, oli ehdotus vetoomusvaliokunnan toimivallan ja roolin vahvistamisesta todella merkittävällä tavalla. Tässä uudistuksessa vetoomusvaliokunnan rooli on kuitenkin vesitetty siinä mielessä, että vetoomusvaliokunnalla ei enää ole mahdollisuutta saada asioitaan suoraan täysistunnon käsittelyyn paitsi todella monien mutkien kautta, jolloin se on myös vaarassa joutua ristiriitoihin toimivaltaisen valiokunnan kanssa.
Kaikista näistä syistä ryhmämme katsoo, että uudistus ei ole valmis, ja meidän mielestämme parlamentin enemmistö tekisi virheen hyväksyessään sen.
Puhemies
(IT) Kiitos, jäsen Frassoni. Jäsen Corbettilla on luonnollisestikin oikeus vastata, mutta en voinut olla huomaamatta, että jäsen Frassoni käytti punaista korttia odottaessaan tilaisuutta kokeilla sinistä korttia.
Hanne Dahl
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (DA) Arvoisa puhemies, työjärjestys muodostaa perustan kaikelle demokraattisesti valitun parlamentin työlle. Selkeillä säännöillä varmistetaan, että kaikkia poliittiseen prosessiin osallistuvia kohdellaan tasa-arvoisesti. Vaatimuksia ei voida muuttaa siksi, että estettäisiin tiettyjä ryhmiä, henkilöitä tai näkökantoja saamasta vaikutusvaltaa. Sääntöjä ei voi taivuttaa sellaisiksi kuin itselle sattuu sopimaan.
Esimerkiksi viime viikolla puheenjohtajakokous keskusteli Staesin mietinnöstä toimitetun äänestyksen mitätöimistä koskevasta pyynnöstä. Onneksi oikeudellinen yksikkö hylkäsi pyynnön. Äänestyksen tulos jää voimaan. Tämän seurauksena muun muassa oma ryhmäni on esittänyt tarkistuksia, jotka tekisivät kaikista äänestyksistä sähköisiä. Näin voisimme välttää virheet ja varmistaa samalla, että parlamentti on päätösvaltainen. Kehotan parlamentin jäseniä äänestämään näiden tarkistusten puolesta.
Jo Leinen
(DE) Arvoisa puhemies, Euroopan unionin uudistaminen on vaikeaa, mutta Euroopan parlamentin uudistaminen vielä vaikeampaa, niin kuin olemme työjärjestyksen uudistamista ja kollegamme Richard Corbettin työtä koskevassa keskustelussa nähneet. Haluan kiittää jäsen Corbettia hänen osoittamastaan todella suuresta sitoutumisesta ja halusta sovittaa yhteen hyvin erilaisia intressejä ja viedä tämä työjärjestyksen tarkistus läpi täysistunnossa. Euroopan parlamentin sosialistiryhmä tukee tätä mietintöä.
Odotamme Lissabonin sopimusta; sitten parlamentilla on enemmän lainsäädäntövaltaa, ja meidän on valmistauduttava ottamaan lainsäädäntötyö toimintamme ytimeen. Valiokunta-aloitteisten mietintöjen on jäätävä taka-alalle; lainsäädäntötyön on tultava ensin.
Meidän on myös otettava entistä vahvempi ote työstämme eri puolilla maailmaa. Parlamentin valtuuskuntien matkat eri maihin, eri puolille maailmaa, on yhdistettävä parlamentin teknisten komiteoiden työhön. Jos valtuuskunta käsittelee esimerkiksi ilmastonmuutosta tai sosiaalista suojelua, asianomaisen teknisen komitean asiantuntijoiden olisi oltava myös mukana.
Minusta on hyvä, että pyrimme tekemään keskusteluistamme kiinnostavampia: tulevaisuudessa vauhtia keskusteluun tuo sininen kortti eikä punainen kortti, niin kuin nykyään. Se on hienoa. Valiokuntien välinen yhteistyö, eli nämä valiokuntien yhteiskokoukset, ne ovat todellinen koetinkivi, sillä edellinen käytäntö ei ollut tyydyttävä. Jos rehellisiä ollaan, neuvoa-antavilla komiteoilla ei ollut juuri mitään mahdollisuuksia. Tässä mielessä nyt kokeiltava kahden valiokunnan yhteisistunto on yritys keksiä jotain parempaa.
Tämä uudistus on välttämätön. On myös hyvä, että teemme sen ennen vaaleja emmekä lykkää sitä seuraavalle vaalikaudelle. Haluan vielä kerran kiittää esittelijä Corbettia ja kaikkia mukana olleita.
Andrzej Wielowieyski
(FR) Arvoisa puhemies, vaikka Corbettin mietintö on erinomainen, se sisältää valitettavasti yhden vakavan virheen. Meidän tavoitteenamme on tarjota korkealaatuisia parlamentaarisia palveluja. Siksi meidän on vältettävä virheitä ja pystyttävä parantamaan tekstejä.
Ainoastaan työjärjestyksen 45 artiklaa koskeva tarkistus 8 antaa mahdollisuuden 75 jäsenen tuella - jota ei ole helppo saada - esittää täysistunnossa käsiteltäviä tarkistuksia. Esittelijä sekä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta ovat päättäneet hylätä tämän menettelyn tarkistustulvan pelossa.
Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän sekä Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta ehdotetuilla muutoksilla pyrittiin antamaan tämä oikeus kahdelle tai kolmelle poliittiselle ryhmälle. Meillä on koordinaattoreita ja varjoesittelijöitä, jotka ovat päteviä ja seuraavat lainsäädäntöprosessia.
Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan ehdottaman muutoksen hylkääminen merkitsee sitä, että samalla parlamentilta viedään mahdollisuudet parantaa tekstiä normaalin menettelyn puitteissa, mikä on vakava virhe.
Nils Lundgren
(SV) Kiitos, arvoisa puhemies. Vahingonilo on ainoa oikea ilo, sanovat kyynikot. Nekin meistä, jotka eivät ole luonnostaan kyynisiä, myöntävät, että vahingonilo on yksi ilon muoto, ja juuri sellaista iloa tunnen tällä hetkellä. Miksi? No, viime vuonna me Junilistanin ja Itsenäisyys/demokratia-ryhmän edustajat aloimme vaatia nimenhuutoäänestyksiä kaikissa lopullisissa äänestyksissä. Muistan, miten puhemies Pöttering haukkui ja pilkkasi meitä ja väitti sen maksavan maltaita. Nyt valiokunta ehdottaa, että kaikissa lainsäädäntöehdotuksia koskevissa lopullisissa äänestyksissä tulisi käyttää nimenhuutoäänestystä. Ja se on vieläpä aivan perusteltua! Voidakseen vaatia poliittista vastuuta parlamentin jäseniltä äänestäjien on pystyttävä tarkistamaan, miten kukin on äänestänyt. Miten jäsenet Hannan, Wallis tai Svensson äänestivät, mainitakseni vain muutaman suosikkijäsenistäni? Tämä ehdotus merkitsee tärkeää askelta kohti demokraattista menettelyä, ja se vahvistaa äänestäjien mahdollisuuksia valvoa tämän parlamentin jees-jees-miehiä. Haluan kiittää jäsen Corbettia tästä. Kiitos myös puhemiehelle siitä, että sain puheenvuoron.
Bruno Gollnisch
(FR) Arvoisa puhemies, kuvitelkaa mitä tapahtuisi, jos parlamentissa käytyihin keskusteluihin sovellettaisiin päätösvaltaisuusmenettelyä. Tänään meitä on paikalla vain 11 osallistumassa keskusteluihin äärimmäisen tärkeistä kysymyksistä, jotka koskevat seuraavaa parlamenttia. Siksi minusta näiden muutosten taustalla oleva periaate itsessään on kovasti kyseenalainen.
Vielä kyseenalaisempi - esittelijä Corbettin tekemästä työstä huolimatta - on perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan hylkäämä tarkistus, jonka parlamentin kaksi suurinta ryhmää palautti käsiteltäväksemme. Tarkoituksena on muuttaa kaikista maailman parlamenteista tuttua säännöstä, jonka mukaan avajaisistunnossa puhetta johtaa vanhin jäsen - vaikka oikein hyvin tiedämme, että kyse on vain yhdestä tietystä henkilöstä.
Tämä säännös on erittäin perusteltu, ja on erityisen vilpillistä haluta muuttaa sitä vain siksi, etteivät suurimmat ryhmät satu pitämään kyseisestä henkilöstä. Tähän sitä paitsi kiteytyy yksi parlamentin ongelma. Olen ollut jäsenenä pian 20 vuotta. Olen huomannut, että joka kerta, kun vähemmistö ryhtyy käyttämään jotakin oikeuttaan, työjärjestystä muutetaan. Olisi parasta kumota työjärjestys kokonaan ja sitten vain noudattaa suurimpien ryhmien tahtoa.
Richard Corbett
esittelijä. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä varjoesittelijöitäni, jotka ovat pureutuneet tämän asian yksityiskohtiin: József Szájeria, Andrew Duffia, Monica Frassonia ja Hanne Dahlia. Ilman heidän apuaan ja työpanostaan emme olisi pystyneet saamaan tätä työtä päätökseen.
Toiseksi haluan vahvistaa asian, joka jo mainittiinkin. Tämä mietintö jaettiin itse asiassa kahtia. On olemassa toinen mietintö, jota emme ole tuoneet vielä täysistuntoon. Siihen meidän täytyy palata seuraavalla vaalikaudella. Se käsittelee sitä, miten meidän on mukautettava työjärjestystämme Lissabonin sopimukseen, jos se tulee voimaan. Suhtauduimme tähän työhön esivalmisteluna, joka edellyttää tietysti sopimuksen ratifiointia, joka toivottavasti tapahtuu huomenna Tšekin senaatissa ja myöhemmin tänä vuonna Irlannissa, mutta palaamme asiaan myöhemmin, jos sopimus ratifioidaan, ja silloin valmistelutyö on jo tehtynä.
Toiseksi haluan vahvistaa, että tähän uudistukseen sisältyy tosiaan joitakin kohtia, joissa, kuten jäsen Szájer totesi, palataan jo aiemmin tehtyihin uudistuksiin, jotka perustuivat Dagmar Roth-Behrendtin uudistustyöryhmän ensimmäiseen mietintöön. Kysymys on valiokunta-aloitteisista mietinnöistä, joita koskeva menettely on monien jäsenten mielestä nykyään hieman liian joustamaton. Olemme tehneet siitä hieman joustavamman. Ensinnäkään keskustelu ei jatkossa ole pelkkä esittelijän esittelypuheenvuoro, jota seuraa komission vastaus, eikä sitten muuta. Lisäksi on mahdollisuus enintään 10 minuutin "catch the eye" -menettelyyn.
Toinen muutos koskee tarkistuksia, jotka ovat nyt kiellettyjä valiokunta-aloitteisissa mietinnöissä. Sen sijaan ryhmät voivat jättää vaihtoehtoisen päätöslauselmaesityksen. Tuo oikeus säilyy jatkossakin, mutta lisäksi sallitaan tarkistukset, jos niitä esittää kymmenesosa parlamentin jäsenistä. Jäsen Wielowieyski, joka juuri poistui, kritisoi kyseistä kohtaa, mutta tällä hetkellä valiokunta-aloitteisten mietintöjen muuttaminen ei ole lainkaan mahdollista. Tämä antaa rajoitetun mahdollisuuden.
Emme halua mitään tarkistusten tulvaa tai sitä, että 700-jäseniset valiokunnat panevat tarkistuksillaan pitkät päätöslauselmat kokonaan uusiksi, mutta toisaalta rajoitettu tarkistusoikeus, jollaista kovasti toivottiin, oli meidän mielestämme kohtuullinen kompromissi ja oikea keskitie.
Toinen kohta, jossa muutamia vuosia sitten tehtyä edellistä uudistusta tarkistettiin, on ALDE-ryhmän esittämä tarkistus, joka koskee uudelleenlaatimista. Mielestäni se on myös tarpeellinen muutos tällä hetkellä käytössä olevaan menettelyyn.
Haluan myös vahvistaa, että muilta jäseniltä on saatu paljon uusia ideoita. Mainitsin joitakin niistä jo aiemmin. Unohdin mainita agoraa koskevan artiklan, jonka isinä voidaan pitää Costas Botopoulosta ja Gérard Onestaa. Esiin tuli myös muita ajatuksia nimenhuutoäänestysten käyttöönotosta lainsäädäntömietintöjen yhteydessä - ei siis kaikissa lopullisissa äänestyksissä, vaan lainsäädäntömietintöjä koskevissa lopullisissa äänestyksissä. Sen taisin jo mainita aiemmin.
Lopuksi mainitsen muutamia kohtia, joista olen eri mieltä joidenkin jäsenten kanssa. Jäsen Duff, sääntö, joka koskee tilannetta, jolloin täysistunnossa on esitetty käsiteltäväksi paljon tarkistuksia ja puhemies voi pyytää valiokuntaa tutkimaan niitä: kyse ei ole mietinnön palauttamisesta valiokuntaan. Valiokunta toimii vain suodattimena täysistunnossa käsiteltäville tarkistuksille, niin ettei meidän tarvitse käyttää tuntikausia äänestyksiin, vaan voimme äänestää vain niistä tarkistuksista, joille on jonkinasteista tukea. Valiokuntakäsittelyyn palauttamisesta ei ole kyse.
Toiseksi, jäsen Frassoni nosti esiin kysymyksen lausuntoa antavien valiokuntien oikeudesta esittää tarkistuksia täysistunnossa. Itselläni on vakavia epäilyksiä sen suhteen, onko tämä hyvä ajatus vai ei, mutta ehdotus tuli uudistustyöryhmältä, jossa olitte mukana. Puheenjohtajakokous kannatti ehdotusta. Ehdotuksen takana oli siis ainakin jonkinasteista yksimielisyyttä, ja siksi tuomme sen parlamentin hyväksyttäväksi, tai sitten hylättäväksi. Huomenna sitten nähdään, miten parlamentti äänestää.
En käsittele nyt vetoomusvaliokuntaan liittyviä asioita, koska niistä on tarkoitus käydä erillinen keskustelu, ja palaan niihin silloin. Lopuksi haluan vain sanoa vastauksena jäsen Gollnischille, että hän oli väärässä kahdessa asiassa. Kyseessä ei ole sama tarkistus, joka hylättiin valiokunnassa. Se on eri tarkistus, jossa aihetta lähestytään eri kannalta. Suhtauduin suurella varauksella valiokunnan käsiteltäväksi jätettyyn tarkistukseen. Täysistuntoon jätettyä tarkistusta sen sijaan kannatan mielelläni.
Toiseksi, parlamentin vanhimman jäsenen käyttäminen puheenjohtajana ei ole kaikille maailman parlamenteille yhteinen käytäntö, niin kuin hän antoi ymmärtää. Monissa sellainen käytäntö on, mutta se ei ole suinkaan ainoa olemassa oleva järjestelmä, ja siksi on aivan oikeutettua, että me tutkimme erilaisia olemassa olevia järjestelmiä ja valitsemme niistä omiin tarpeisiimme sopivimman. Asia jää parlamentin ratkaistavaksi.
Puhemies
(IT) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 6. toukokuuta 2009.
