Yhtenäisen euromaksualueen (SEPA) käyttöönotto (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana Pervenche Berèsin talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta komissiolle esittämä suullinen kysymys yhtenäisen euromaksualueen (SEPA) käyttöönotosta.
Pervenche Berès
Arvoisa puhemies, puhun talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta. Arvoisa komission jäsen, Euroopan parlamentti on toiminut esittelijämme Gauzèsin alaisuudessa hyvin aktiivisesti varmistaakseen, että yhtenäisen euromaksualueen täytäntöönpanon edellyttämät lainsäädännölliset toimenpiteet toteutuvat.
Asiaa koskevaa lainsäädäntöä eli maksupalveludirektiiviä suunnitellessamme esitimme itsellemme muutamia kysymyksiä. Nyt voimme todeta, että kysymykset olivat epäilemättä oikeutettuja.
Hankkeen käynnistyessä olemme hieman huolissamme, sillä liikekannallepano, joka ei mielestäni liity mitenkään kriisin haasteisiin, ei näytä olevan vaaditulla tasolla.
Tosiasiassa tämä hanke, joka on saanut monet toimijat ja lainsäätäjät liikkeelle mutta jonka on ennen kaikkea voitava tarjota nykyaikainen ja yhtenäisvaluuttamme euron olosuhteisiin sopiva maksuväline, ei kuitenkaan saavuttane sitä kriittistä massaa, jota sen täysipainoinen toteutuminen edellyttää.
Olemme erityisen huolissamme siitä, että SEPA-suoraveloitusjärjestelmän käynnistäminen tuottaa vaikeuksia, vaikka se on epäilemättä yksi tämän hankkeen omintakeisimmista puolista.
Komission vastuuasiassa esiin nousee kaksi kysymystä, jotka ovat mielestämme seuraavat: Ensinnäkin voidaan kysyä, kuinka komissio aikoo edistää ja tukea siirtymistä SEPA-maksuvälineisiin? Aikataulusta on jo sovittu, mutta on selvää, ettei siinä ole otettu huomioon kaikkia käytännön seikkoja. Toiseksi voidaan kysyä, onko komissio sitä mieltä, että kriittinen massa SEPA-maksuliikenteessä on voitava saavuttaa vuoden 2010 loppuun mennessä, ja jos tämä ei ole mahdollista, mitä sen hyväksi olisi tehtävä?
Antaessamme tämän lainsäädännön emme asettaneet selkeää ja sitovaa määräpäivää SEPA-maksuvälineisiin siirtymiselle. Nyt tuo määräpäivä olisi mielestämme asetettava. Kansallisten järjestelmien ja SEPA-järjestelmän välisessä yhteensopivuudessa on toki vielä joitakin ratkaisemattomia kysymyksiä, samoin kuten siinä, mitä lopullisella siirtymisellä tarkoitetaan. Meidän mielestämme on kuitenkin komission tehtävä auttaa alaa löytämään ratkaisuja näihin avoimiin kysymyksiin.
Sitten on vielä monenvälisen toimitusmaksun ongelma, joka on selvästi unohdettu tai sivuutettu, vaikka kysymys on monille toimijoille äärimmäisen tärkeä SEPA-hankkeen onnistumisen kannalta. Tätä taustaa vasten näyttää toisinaan siltä, että toimivaltaiset tahot, kuten ammattimainen pankkisektori, sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosasto tai kilpailun pääosasto, siirtävät vastuuta toinen toiselle.
Lainsäätäjän tehtävänä lienee esittää kysymyksiä näille toimijoille ja vaatia heiltä jonkinasteista vastuuntuntoa. Tässä vaiheessa emme voi mielestämme kyseenalaistaa johdonmukaista lakia, ellemme tue markkinatoimijoita näiden yrityksissä kehittää vaihtoehtoinen järjestelmä. Tämä on juuri monenvälisen toimitusmaksun ongelma.
Kilpailun pääosasto on todennut joissakin yhteyksissä, että kyseinen laki on kilpailusääntöjen vastainen ja että alan tehtävänä on löytää vaihtoehtoinen ratkaisu. Kilpailun pääosasto ei kuitenkaan ole testannut jäsenvaltioiden tarjoamia vaihtoehtoja. Siten mikään ei viittaa siihen, että kilpailun pääosasto voisi tukea alan toimijoita tai että ratkaisut olisivat oikeita ratkaisemaan ongelmamme.
Kuvitellaanpa, että toimitusmaksujärjestelmän rahoitus olisi sidoksissa lakisääteisiin rangaistuksiin eli tehtyihin virheisiin. Käytännössä tämä tarkoittaisi usein sitä, että vähäosaisimmat joutuisivat maksumiehiksi, mikä ei tunnu minusta tarkoituksenmukaiselta eikä sosiaalisesti oikeudenmukaiselta ratkaisulta.
Kehotankin komissiota ryhtymään toimiin kahdessa keskeisessä asiassa: asettamaan määräpäivän SEPA-maksuvälineisiin siirtymiselle ja auttamaan vaihtoehtoisen järjestelmän tai sellaisen järjestelmän kehittämisessä, joka on toimitusmaksuista tehdyn sopimuksen sääntöjen mukainen.
Androulla Vassiliou
Arvoisa puhemies, välitän aluksi komission jäsen McCreevyn pahoittelut siitä, ettei hän ole paikalla.
Kysymys on todella laaja, mutta uskon, että sekä tämä kysymys että SEPAn täytäntöönpanosta annettu päätöslauselmaluonnos heijastavat oikealla tavalla niitä avainkysymyksiä, joihin meidän on löydettävä vastaus SEPAn onnistumiseksi.
Ensimmäisessä kysymyksessä tiedustellaan, kuinka komissio aikoo edistää siirtymistä SEPA-välineisiin.
SEPA on etupäässä markkinavetoinen hanke, mutta koska sillä on suotuisia vaikutuksia koko talouteen, komissio on halunnut edistää siirtymistä SEPA-maksuvälineisiin muun muassa toimimalla katalysaattorina nostaakseen siten SEPAn poliittista profiilia SEPAa koskevan komission edistyskertomuksen avulla sekä kannustamalla viranomaisia näiden välineiden pikaiseen käyttöönottoon. Komissio on myös yrittänyt olla itse ensimmäisten käyttöönottajien joukossa. Lisäksi tähän on pyritty ehdotuksin (kuten komissio ilmoitti viimeviikkoisessa ehdotuksessaan nimeltä Elvytys Euroopassa), joilla varmistetaan SEPAn hyötyjen täysipainoinen toteutuminen.
Toisessa kysymyksessä tiedustellaan, voidaanko kriittinen massa saavuttaa SEPA-maksuliikenteessä vuoden 2010 loppuun mennessä. Kannatamme luonnollisesti maksuvälineiden nopeaa käyttöönottoa siirtymävaiheen kustannusten minimoimiseksi. Vaikka SEPAn luotonsiirtojärjestelmä on pantu käyntiin onnistuneesti, vain alle kaksi prosenttia maksuista on siirtynyt. Suoraveloitusjärjestelmä käynnistetään vasta myöhemmin tänä vuonna. Siirtymistoimenpiteet ovat siis vielä liian hitaita, jotta kriittinen massa voisi toteutua vuoteen 2010 mennessä.
Kolmas kysymys koski tarvetta asettaa sitova määräpäivä SEPA-maksuvälineisiin siirtymiselle. Määräpäivän asettamisesta olisi mielestämme suuri etu, eikä vuosi 2012 tunnu mitenkään kohtuuttomalta. Tämä on kuitenkin monelle jäsenvaltiolle hankala kysymys. Sen vuoksi kannatamme, että asia tutkitaan tarkoin keräämällä tietoja määräpäivän vaikutuksista eri toimijoihin sekä käynnistämällä mielekäs keskustelu toimijoiden kanssa.
Näin tasoitettaisiin tietä poliittiselle kannatukselle ja tarvittaessa lainsäädännöllisen ehdotuksen tekemiselle vuoden lopulla.
Neljännessä kysymyksessänne tiedustelette, miten SEPA-suoraveloitusjärjestelmän oikeusvarmuutta voitaisiin lisätä suhteessa monenväliseen toimitusmaksuun ja nykyisiin toimeksiantoihin.
Liiketoimintamalliin on löydyttävä väliaikainen ratkaisu oikeudellisen selkeyden varmistamiseksi ja SEPA-suoraveloitusjärjestelmän käynnistymisen onnistumiseksi. Komissio tukeekin täysin parlamentin ja neuvoston pyrkimyksiä löytää väliaikainen ratkaisu rajatylittäviä maksuja käsittelevän direktiivin tarkistuksen puitteissa.
Komissio kannattaa myös nykyisten kansallisten suoraveloitustoimeksiantojen laillista pätevyyttä SEPA-maksuvälineisiin siirryttäessä. Tämän oikeudellisen kysymyksen ratkaiseminen kuuluu kuitenkin jäsenvaltioiden viranomaisille, jotka voivat esimerkiksi hyödyntää maksupalveludirektiivin täytäntöönpanoa.
Viidennessä kysymyksessä tiedustellaan sitä, miten komissio aikoo puuttua monenvälistä toimitusmaksua koskeviin kysymyksiin korttimaksujen yhteydessä.
Työ etenee lähinnä niin, että komissio arvioi kahta keskeistä kansainvälistä korttiohjelmaa eli MasterCard- ja Visa-ohjelmaa kilpailusääntöjen kannalta.
Komissio totesi 19. joulukuuta 2007, että MasterCard- ja Maestro-kulutusluotto- ja maksukorteilla tapahtuvista rajatylittävistä maksuista veloitettavat toimitusmaksut ovat kilpailusääntöjen vastaisia. MasterCard on valittanut komission päätöksestä.
Komissio käynnisti maaliskuussa 2008 menettelyn näyttääkseen toteen, ovatko Visa Europen toimitusmaksut EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan vastaisia. Visa-yhtiön kanssa käydään parhaillaan neuvotteluja.
Komission tarkoituksena on säilyttää tasavertaiset toimintaolot MasterCardin ja Visa Europen sekä myös mahdollisten uusien maksukorttisuunnitelmien kohdalla.
Viimeistä edellisessä kysymyksessänne tiedustelette, pitäisikö komission ehdottaa konkreettista ratkaisua toimitusmaksuongelmaan. Markkinataloudessa rahoitusala on se, jonka kuuluu ehdottaa sopivaa liiketoimintamallia. Kuten totesin, neuvottelut Mastercardin ja Visan kanssa ovat käynnissä. SEPA-suoraveloitusjärjestelmässä komissio on valmis tukemaan alaa tarjoamalla välitöntä ohjeistusta jatkuvassa vuoropuhelussa pankkialan edustajien kanssa sekä markkinatoimijoiden panosten avulla. Ohjeistus on tarkoitus antaa viimeistään marraskuussa 2009.
Viimeisessä kysymyksessänne tiedustelette, mitä konkreettisia toimia komissio aikoo ehdottaa sen varmistamiseksi, että SEPA-maksuvälineiden käyttöönotolla ei luoda entistä kalliimpaa maksujärjestelmää.
Näin ei komission käsityksen mukaan tule tapahtumaan. SEPAn on ensinnäkin tarkoitus edistää kilpailua ja parantaa toiminnan tehokkuutta mittakaavaetujen muodossa, mikä lisää painetta alentaa hintoja.
SEPAn odotetaan myös lisäävän avoimuutta, mikä puolestaan rajoittaa ristiintukemista ja piilohinnoittelua, tosin vain näennäisesti, ja osa kuluttajista saattaakin mieltää siirtymisen piilohinnoittelusta näkyvään hinnoitteluun hintojen nousuna. Pankeilta tuleva selkeä tiedottaminen on tältä osin tärkeää.
Komissio seuraa tutkimusten avulla tarkoin myös SEPAn vaikutuksia kuluttajiin.
Tunnustamme, että on vaarana, että tehokkaat kansalliset maksukorttiohjelmat korvataan kalliimmilla järjestelmillä. Meillä on kuitenkin aloitteita, joista saattaa kehittyä koko Eurooppaa koskevia uusia maksukorttijärjestelmiä. EU:n päättäjät ja jäsenvaltioiden kilpailuviranomaiset ovat lisäksi huolehtineet backstop-järjestelmän käyttöönotosta.
SEPAn odotetaan siis kaiken kaikkiaan tehostavan maksujärjestelmiä sekä tarjoavan riittävät turvatakeet EU:ssa ja jäsenvaltioiden kilpailupolitiikassa.
Olen siis hyvin tyytyväinen päätöslauselmaan sekä siihen, että parlamentti tukee voimakkaasti euromaksualueen käyttöönottoa.
Jean-Paul Gauzès
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, täällä on puhuttu paljon maksupalveludirektiivistä, jota koskevan, ensimmäisessä käsittelyssä vuonna 2007 hyväksytyn päätöslauselman esittelijänä tuolloin toimin.
Direktiivin tavoitteena on muun muassa tarjota Euroopan maksuneuvostoon (EPC) kuuluville pankkilaitoksille SEPAn toteuttamiseen tarvittavat lailliset välineet. Pankkikorteista, pankkisiirroista ja suoraveloituksista on siis annettu EU:n säädös.
SEPA tarkoittaa yhtenäisiä maksupalvelumarkkinoita, joilla maksetaan eurolla ja joilla ei tehdä eroa rajatylittävien ja kansallisten maksujen välillä. Järjestelmästä hyötyvät sekä pankkiala että kuluttajat.
Kuten totesitte, komissio on halunnut varmistaa, ettei siirtyminen SEPA-maksuvälineisiin johda Euroopan unionin kansalaisille entistä kalliimpaan maksujärjestelmään.
Siirtyminen SEPAan on edennyt aivan liian hitaasti edellä mainitun mietinnön hyväksymisen jälkeen. 1. lokakuuta 2008 vain 1,7 prosenttia liiketoimista toteutettiin SEPAn luotonsiirtojärjestelmän kautta.
Siksi hyväksymme tänään Euroopan parlamentin päätöslauselman, jossa komissiota kehotetaan asettamaan määräaika SEPA-maksuvälineisiin siirtymiselle. Määräpäivä ei saa ylittää 31. joulukuuta 2012, minkä jälkeen kaikki euroissa tapahtuvat maksut on suoritettava SEPAn normien mukaisesti.
SEPA-maksuvälineisiin siirtyminen edellyttää, että monenvälisen toimitusmaksun ongelma on sitä ennen ratkaistu. Toimitusmaksuja ei pidä poistaa. Maksupalvelut ovat osa kaupallista toimintaa. Siten kustannusten kattaminen ja toimijoiden voittomarginaalit ovat oikeutettuja.
Toisaalta on vältettävä läpinäkymättömyyttä ja mielivaltaisuutta. Siksi komission on aiheellista laatia suuntaviivat toimitusmaksujen soveltamiselle.
Oikeusvarmuuden lisääminen edellyttää, että suuntaviivat on julkistettava ennen SEPA-järjestelmän käyttöönottoa suoraveloituksissa. Ilman oikeusvarmuutta monien maiden pankit eivät kenties siirry suoraveloitusjärjestelmään, mikä puolestaan estäisi SEPAn toteutumisen.
Euroopan parlamentin PPE-DE-ryhmä on jättänyt näiden linjausten mukaisia tarkistuksia huomista äänestystä varten. Toivomme luonnollisesti, että ne otetaan huomioon.
Margarita Starkevičiūt
(LT) Näinä vaikeina aikoina on hyvin tärkeää löytää mahdolliset talouskasvun lähteet. EU:n rahoitusmarkkinoiden kehittäminen on juuri tällainen Euroopan talouskasvun lähde. Puhumme täällä maksumarkkinoista, ja on harmillista, että tekemiämme päätöksiä pannaan melko hitaasti täytäntöön. Pankkien tekniset mahdollisuudet mainitaan yleensä suurimaksi syyksi päätösten hitauteen, sillä kyse on lähinnä teknisistä ratkaisuista. Haluaisin kuitenkin muistuttaa, että pankkien tekniset uudistukset ovat pankkialan ja pankkien etujen mukaisia, ja siten pankit voivat uudistaa markkinoitaan, maksujärjestelmiään sekä kasvattaa voittojaan. Siksi on hyvin tärkeää, että jäsenvaltiot panevat yhtenäisen euromaksualueen täytäntöönpanosuunnitelman entistä päättäväisemmin täytäntöön.
Paul Rübig
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tiedämme, että yhtenäinen euromaksualue on todellinen haaste pienille ja keskisuurille yrityksille. Nämä yritykset ovat työskennelleet viime aikoina ahkerasti luottokorttijärjestelmän parissa. Näiden järjestelmien hinnat ja kustannukset vaihtelevat suuresti jäsenvaltioittain. Minusta avoimuutta ei kuitenkaan ole ollut tarpeeksi.
Juuri kriisin aikaan meidän on suhteutettava yritysten saama tuki. Yritysten luottokelpoisuutta on voitava parantaa kustannuksia alentamalla, jolloin niillä on luonnollisesti jälleen mahdollisuus saada luottoja. Tässä tarkoituksessa SEPA voisi olla tehokas väline. Se olisi pantava mahdollisimman pikaisesti täytäntöön, jotta pienet ja keskisuuret yritykset voisivat toimia edullisesti ja tehokkaasti niin, että tämä pätisi myös pienten ja suurten yritysten väliseen liiketoimintaan.
Androulla Vassiliou
Arvoisa puhemies, haluan kiittää talous- ja raha-asioiden valiokuntaa ja sen puheenjohtajaa Berèsiä tästä keskustelusta. Komissio on iloinen siitä, että parlamentti kannattaa euromaksualuetta, joka ei ole itsesääntelyaloite vaan myös tärkeä julkisen politiikan aloite, jolla voidaan vahvistaa talous- ja rahaunionia sekä Lissabonin ohjelmaa. Parlamentilla ja komissiolla on selvästi sama näkemys euromaksualueesta ja sen tavoitteista.
Saanen kuitenkin muistuttaa kolmesta tärkeästä asiasta. Kuten mainitsin aiemmin, komissio on pyrkinyt hyvin aktiivisesti edistämään siirtymistä euromaksualueeseen painostamalla viranomaisia panemaan järjestelmä pikaisesti täytäntöön. Jatkamme sinnikkäästi näitä ponnisteluja toimimalla katalysaattorina euromaksualueeseen siirtymiseksi.
Toinen seikka on se, että vaikka myös meidän etujemme mukaista on asettaa määräpäivä SEPAan siirtymiselle, nyt ei ole mielestämme oikea aika asettaa lopullista aikarajaa. Olemme käynnistäneet prosessin ja olemme vakuuttuneita siitä, että tarvitaan paljon käytännön työtä ennen kuin lopullista aikarajaa voidaan harkita.
Kolmanneksi voin vakuuttaa, että komissio antaa ohjeistusta pankkien välisten korvausten ja kilpailusääntöjen yhteensopivuudessa. Tiedämme, että SEPA-suoraveloitusjärjestelmän voimaantuloon ei ole enää paljon aikaa jäljellä ja että ohjeemme on siten oltava valmiita viimeistään marraskuussa 2009. Haluan vielä korostaa yhtä asiaa: voimme toimittaa ohjeet vasta, kun olemme saaneet alan toimijoilta alustavat konkreettiset ehdotukset mahdollisiksi liiketoiminnan malleiksi.
Puhemies
(EN) Olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna 12. maaliskuuta 2009.
