Lasten päivähoitojärjestelyt - Barcelonan tavoitteet (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma "Lasten päivähoitojärjestelyt - Barcelonan tavoitteet".
Vladimír Špidla
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on tyytyväinen saadessaan muutama päivä 8. maaliskuuta vietetyn kansainvälisen naisten päivän jälkeen tilaisuuden antaa Euroopan parlamentille julkilausuman esikouluikäisten lasten päivähoitojärjestelyistä. Nämä järjestelyt ovat keskeisen tärkeitä sukupuolten välisen tasa-arvon edistämiseksi ja työ- ja perhe-elämän tasapainon saavuttamiseksi mutta myös lasten elämänlaadun takaamiseksi. Barcelonassa vuonna 2002 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa jäsenvaltiot hyväksyivät kunnianhimoisia tavoitteita, jotka on määrä saavuttaa vuoteen 2010 mennessä. Komission Euroopan parlamentille vuonna 2007 antaman sitoumuksen mukaisesti lokakuussa 2008 annettiin kertomus Barcelonan tavoitteiden täytäntöönpanosta. Kertomuksessa komissio esitti, miksi on tärkeää investoida enemmän lasten päivähoitojärjestelyihin.
Komissio huomautti etenkin, että Barcelonan tavoitteilla on tarkoitus poistaa varsinkin naisten työmarkkinoille pääsyn esteet. Yli kuusi miljoonaa naista EU:ssa (iältään 25-49-vuotiaita) katsoo, etteivät he voi tehdä työtä tai että he voivat tehdä vain osa-aikatyötä perheeseen liittyvien velvollisuuksien vuoksi. Näin Euroopan talous jää vaille merkittävää tuotantopotentiaalia juuri, kun sen on kohdattava vakavia taloudellisia ja väestöllisiä haasteita, jotka heikentävät perheiden sosiaalista tilannetta. Kehittämällä esikouluikäisten lasten päivähoitojärjestelyjä perheille annetaan mahdollisuus päättää vapaasti ajankäytöstään ja siitä, miten he parantavat työ- ja perhe-elämän tasapainoa. Tavoitteena ei ole "pakottaa" vanhempia panemaan lapsensa näihin päivähoitolaitoksiin. Tavoitteena on tarjota tämä vaihtoehto sitä haluaville vanhemmille. Lasten päivähoitopalvelujen kehittäminen ehkäisee osaltaan myös köyhyyttä etenkin yksinhuoltajaperheissä, joista yli kolmasosaa uhkaa köyhyys.
Euroopan väestönkehityksen hidastumisen yhteydessä lasten päivähoitopalvelujen saatavuus edistää myös perhesuunnittelun toteuttamista. On osoittautunut, että ne jäsenvaltiot, joissa syntyvyys on suurin, ovat juuri niitä, joissa on otettu käyttöön edistyneimmät työ- ja perhe-elämän tasapainoa edistävät toimet ja joissa naisten työllisyysaste on korkein. Lasten päivähoitojärjestelyt edistävät luonnollisesti myös lasten kehitystä. Lukuisat etenkin OECD:n ja UNICEFin tekemät tutkimukset ovat osoittaneet, että näillä palveluilla on suuri merkitys lapsen henkisen kehityksen kannalta, jos ne ovat laadukkaita ja lapset ovat päivähoidossa sopivan mittaisen ajan. Lasten päivähoitopalveluilla saattaa myös olla myönteinen vaikutus oppimistuloksiin ja myöhempään ammatilliseen uraan.
Komissio toteaa kertomuksessaan, että edellä mainituista hyvistä syistä huolimatta useimmat jäsenvaltiot ovat kaukana vuonna 2002 asetettujen tavoitteiden saavuttamisesta. Tehtävää on vielä paljon, varsinkin alle kolmevuotiaiden lasten osalta. Jotkin palvelut ovat lisäksi toiminnassa vain osan työpäivästä, mikä rajoittaa vanhempien pääsyä työmarkkinoille. Komissio tunnustaa kuitenkin, että monissa jäsenvaltioissa on saavutettu huomattavaa edistystä. Jäsenvaltioiden unionin tasolla hyväksymillä sitoumuksilla sekä Euroopan parlamentin useissa päätöslauselmissa esittämillä vetoomuksilla on ollut tässä suhteessa suuri merkitys. Tästä syystä kaikkien osallistujien, etenkin kansallisten ja alueellisten elimien, on tarpeen kokoontua yhteen ja luoda edistyksellisiä, kohtuuhintaisia ja laadukkaita esikouluikäisten lasten päivähoitojärjestelyjä.
Suunnitelmassa sukupuolten tasa-arvon saavuttamiseksi Euroopan komissio sitoutui tukemaan jäsenvaltioiden ponnisteluja tällä alalla. Se kannustaa jäsenvaltioita hyödyntämään täysimittaisesti rakennerahastojen tarjoamia mahdollisuuksia. Avustaakseen paikallisia organisaatioita tämän alan toimenpiteiden toteuttamisessa komissio on julkaissut uuden tiedotuslehtisen perheiden tukitoimien rahoitusmahdollisuuksista viime vuonna julkaistun lehtisen lisäksi. Komissio jatkaa hyviksi osoittautuneiden toimintatapojen vaihdon tukemista ja seuraa säännöllisesti Barcelonan tavoitteiden toteutumista kasvu- ja työllisyysstrategian puitteissa. Se arvioi myös perhepolitiikkaa ja etenkin työ- ja perhe-elämän tasapainoa koskevia toimia ja hyödyntää tässä lähinnä OECD:n kanssa tehtävää yhteistyötä. Komissio aikoo myös tukea unionin lastenhoitotavoitteiden noudattamista kasvu- ja työllisyysstrategian puitteissa vuoden 2010 jälkeen.
Jotkut voivat ihmetellä, onko kriisiaikoina järkevää investoida lastenhoitojärjestelyihin. Lukuisat tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että tällaisten palvelujen puute käy kalliiksi kaikille. Siksi on tärkeää toimia nyt, jotta taataan lastenhoitopalvelujen saatavuus, tuetaan työllisyyttä ja edistetään tasa-arvoa, sosiaalista osallisuutta ja lasten etuja.
Philip Bushill-Matthews
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa komission jäsen, kiitos julkilausumastanne. Puheenvuoronne oli hyvin innoittava, mutta masentavaa oli huomata, että vain kaksitoista kollegaani oli täällä kuuntelemassa sitä. Nyt läsnä olevien määrä on noussut huimaavaan kahdeksaantoista parlamentin jäseneen, jotka kuuntelevat tärkeää julkilausumaa tärkeästä aiheesta.
Oli kuitenkin mielenkiintoista, että puheenvuorossa ei viitattu - ellei se sitten jäänyt minulta kuulematta - neuvoston puheenjohtajavaltion noin kuukausi sitten esittämiin kommentteihin, sillä mielestäni ne olivat keskustelun kannalta hyvin hyödyllisiä ja tekivät hyvin selväksi, että vaikka Barcelonan tavoitteita ei vielä ole saavutettu - ja joissain tapauksissa tämä on hyvin kaukana -, eräillä valtioilla ei ole mitään välittömiä suunnitelmia niiden saavuttamiseksi eivätkä ne pidä tätä erityisenä ongelmana. Syy tähän on seuraava (lainaan neuvoston puheenjohtajavaltiota Tšekkiä): "Kenenkään ei pidä arvostella niiden valtioiden päätöstä, jotka eivät saavuta Barcelonan tavoitteita eivätkä aio lisätä ponnistelujaan niiden saavuttamiseksi. Näiden maiden kansalaiset eivät historiallisen taustansa vuoksi ole kiinnostuneita laittamaan lapsiaan päivähoitoon".
Tämä pitää mielestäni paikkansa. Se ei luonnollisesti tarkoita, etteikö meidän pitäisi yrittää kaikin voimin kannustaa päivähoitopalvelujen tarjoamista ja saattaa laadukkaat päivähoitopalvelut niitä haluavien saataville.
Toivon arvoisan komission jäsenen olevan samaa mieltä siitä, että autettaessa naisia lisäämään osallistumistaan työmarkkinoille ja kansalaisia lastenhoidon tärkeässä tehtävässä päämäärään johtaa useita teitä - ei ole vain yhtä tietä, johon meidän olisi keskityttävä. Tutkikaamme kaikkia reittejä pitäen kuitenkin päämäärän mielessämme, jotta yhteiset tavoitteemme voidaan todella saavuttaa.
Zita Gurmai
PSE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, rahoituskriisistä on tullut talouskriisi, ja meillä on nyt Euroopassa käsissämme lama, joka haittaa myös tavallisia kansalaisia: hinnat ovat nousseet, työttömyys kasvaa, investoinnit hidastuvat, luotonsaanti on vaikeutunut ja talous hidastuu.
Tämä on näköharha, jonka mukaan työttömyys itse asiassa koettelee ensin - ja pahiten - miehiä, koska teollisuuden, esimerkiksi autoteollisuuden, palveluksessa on enimmäkseen miehiä. Irtisanomisten toinen aalto kohdistuu kuitenkin naisiin, ja me kärsimme niistä pitkällä aikavälillä. Naiset, joiden työsopimukset ovat väliaikaisia tai ulkoistamissopimuksia, työskentelevät usein aloilla, joilla työvoiman tarve on suuri taloudellisesti hyvinä aikoina mutta joilla työpaikat ovat epävarmoja laskusuhdanteen aikana. Tämä joustavuus hyödyttää työmarkkinoita, mutta ei naisia, jotka haluavat ja tarvitsevat sosiaaliturvaa, työllisyystakuita sekä yksityis- ja työelämän yhteensovittamista. Vielä huolestuttavampaa on, että konservatiiviset hallitukset, kuten nykyinen puheenjohtajavaltio Tšekki, puhuvat Barcelonan tavoitteiden tarkistamisesta ja lasten kotihoitoon palaamisesta. Barcelonan tavoitteet ovat hyödyllisiä koko yhteiskunnan ja kaikkien lasten kannalta, kuten PSE-ryhmän naiset osoittivat vuoden 2007 kampanjallaan. Ne auttavat antamaan lapsille yhtäläiset lähtökohdat elämään sekä poistamaan köyhyyttä.
Jacques Delors sanoi: "Jokaisessa lapsessa piilee aarre, ja meidän on annettava heille mahdollisuus löytää tämä aarre ja kehittää sitä." Haluaisin lisätä tähän: kaikki lapset tarvitsevat yhtäläiset mahdollisuudet kehittää aarrettaan. Näin takaamme myös sen, että meillä on hyvin koulutettua ja pätevää työvoimaa. Barcelonan tavoitteet edistävät myös Lissabonin tavoitteiden saavuttamista. Niiden mukaan 60 prosenttia naisista olisi saatava työmarkkinoille mahdollistamalla naispuolisille työntekijöille työ- ja yksityiselämän yhteensovittaminen.
On selvää, että hallitukset eivät saa leikata julkisia palveluja edes nykyisen kriisin aikana.
(Puhemies pyysi puhujaa puhumaan hitaammin.)
Lasten hoitaminen kotona on tärkeää. Kaikkien naisten olisi voitava valita kotihoidon ja julkisen päivähoidon välillä, mutta on jokaisen hallituksen vastuulla taata tämä valinnanvapaus tarjoamalla kaikille laadukkaita, saatavilla olevia ja kohtuuhintaisia lastenhoitopalveluja. Olen iloinen, että meillä on niin omistautunut liittolainen pyrkiessämme Barcelonan tavoitteisiin.
Karin Resetarits
ALDE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, lapset ja politiikka - kansalaisten ja poliitikkojen intressit ovat harvoin näin kaukana toisistaan. Kansalaisille koko Euroopassa lapset ovat tärkeysjärjestyksessä ensimmäisinä. Poliitikot pitävät lapsiin liittyviä kysymyksiä toissijaisina seikkoina, niin kuin tässäkin taas nähdään.
En tiedä yhtäkään valtiota, jossa olisi lapsiasioille omistettu ministeriö, eikä komissiossakaan ole nuorimpien kansalaistemme eduista nimenomaisesti vastaavaa edustajaa. Parlamentissa lapsiin liittyvien aiheiden käsittely on hajautettu kaikkiin valiokuntiin. Tästä syystä haluan mainita tänään erityisesti komission, sillä se puhuu täällä lastenhoitojärjestelyistä ja Barcelonan tavoitteista. Kiitoksia.
Lapsuuden laatua käsittelevässä parlamentaarisessa työryhmässä totesimme, että lapsemme elävät hyvin monimutkaisessa maailmassa. Tämän päivän lasten tulevaisuus on täysin epävarma. Nykypäivän lapset voivat kiivetä aivan yhteiskunnallisen hierarkian huipulle tai pudota täysin pohjalle. Nämä lapset voivat pysyä omassa kulttuuripiirissään tai hakeutua johonkin muuhun. He voivat seurata vanhempiensa elämänpolkua tai tehdä täysin päinvastoin. He voivat mennä naimisiin vastakkaisen sukupuolen tai oman sukupuolensa edustajan kanssa. Kun Euroopan yhdentymishanke yli 50 vuotta sitten käynnistettiin, kaikki tämä oli aivan toisin.
Meille eurooppalaisille tunnusomaisesta monimuotoisuudesta on tullut ratkaiseva tekijä lasten elämässä. Monimuotoisuuden käsite on näin ollen sisällytettävä kasvattajien ja opettajien pedagogiikkaan. Tähän kiinnitetään tällä hetkellä aivan liian vähän huomiota. Euroopan lastenhoitopalvelut ja koulut natisevat liitoksissaan integrointihaasteen taakan alla. Meidän on painettava integrointiasioissa takaisin-nappia ja aloitettava uudelleen alusta.
Lähestykäämme tätä aihetta vielä kerran täysin ennakkoluulottomasti, motolla "seis monimuotoisuuden avulla". Lisäksi pyytäisin minun jälkeen puheenvuoron käyttäviä jäseniä vaatimaan - varsinkin nyt maailmanlaajuisen rahoituskriisin vallitessa - sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamisen lisäksi myös lapsiasioiden valtavirtaistamista, sillä muutoin sälytämme lastemme niskaan valtavat velat.
Roberta Angelilli
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, meidän olisi muistettava, ettemme voi puolustaa naisten oikeuksia missään työllisyyttä tai yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevässä asiakirjassa, ellei meillä ole tyydyttäviä lastenhoitojärjestelyjä, joita ilman sovittelu on mahdotonta eivätkä oikeudet ole minkään arvoisia.
Nämä kysymykset ovat entistä ajankohtaisempia nyt, kun meidän on selvittävä talouskriisin tuomista ongelmista. Yli kuusi miljoonaa Euroopan unionissa asuvaa 25-49-vuotiasta naista on ilmoittanut, että heidän on oltava työttöminä tai tehtävä osa-aikatyötä perhevelvollisuuksiensa vuoksi. Yli neljännes näistä naisista on tässä tilanteessa siksi, että lastenhoitopalveluja ei ole tai ne ovat liian kalliita. Nyt kuusi vuotta Barcelonan tavoitteiden hyväksymisen jälkeen, kun vuoden 2010 määräaika lähestyy, huomaamme, että useimmat jäsenvaltiot eivät saavuta tavoitteita, jotka eivät edes olleet erityisen kunnianhimoisia: päivähoitopalvelujen takaaminen 30 prosentille alle kolmivuotiaista lapsista. Näin ollen meidän on työskenneltävä kovasti, jotta lasten päivähoitopalvelujen saatavuus saadaan tyydyttävälle tasolle, alkaen alle kolmivuotiaille tarkoitetuista palveluista.
Tästä syystä olen hyvin tyytyväinen siihen, että tänään kokoontunut Ecofin-neuvosto hyväksyi kaikille jäsenvaltioille annettavan mahdollisuuden laskea lapsille tarkoitettujen palvelujen arvonlisäveroa. Pidän tätä merkittävänä kannustimena ja järkevänä eleenä, jonka avulla voidaan käynnistää lastenhoitosuunnitelma ja lapsille ja perheille tarkoitettujen palvelujen suunnitelma koko Euroopan unionissa.
Hiltrud Breyer
Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio Tšekin aloite, jolla pyritään vesittämään EU:n lastenhoitotavoitteet, on todella häpeällinen, ja siksi me luonnollisesti vastustamme sitä jyrkästi. On myös suuri menestys, että unionin perheministerit eivät parlamentin harjoittaman painostuksen tuloksena hyväksyneet tätä lastenhoitotavoitteiden vesittämistä.
Minusta on myös hyvin valitettavaa, että puheenjohtajavaltio Tšekki loistaa tänään poissaolollaan eikä siten voi keskustella kanssamme Barcelonan tavoitteiden vesittämispyrkimyksestään täällä parlamentissa, sillä tämä Tšekin yritys on selvä askel taaksepäin EU:n tasa-arvopolitiikassa, ja me hylkäämme päättäväisesti puheenjohtajavaltio Tšekin ehdotuksesta huokuvan vanhentuneen käsityksen naisista ja perheestä.
Te, komission jäsen Špidla, olette kuitenkin sanonut, että rahoitusmahdollisuuksia on. Totesitte, että useimmat EU:n jäsenvaltiot eivät täytä etenkään alle kolmevuotiaiden päivähoitoa koskevia tavoitteita. Mutta mitä aloitteita komissio aikoo tehdä jäsenvaltioiden aktivoimiseksi? Valitettavasti en ole kuullut teidän tänään vastaavan siihen kysymykseen.
Mitä muuta komissio aikoo tehdä jäsenvaltioiden kannustamiseksi? Olette myös vihjannut yhteisrahoituksen mahdollisuuksista. Käyttävätkö jäsenvaltiot näitä mahdollisuuksia? Pyydän teitä vastaamaan tähän kysymykseen. Jos ne eivät käytä näitä mahdollisuuksia, miksi eivät, ja aikooko komissio kasvattaa lastenhoitopalvelujen lisäämiseen tarkoitettua rahoitusta?
Eva-Britt Svensson
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (SV) Arvoisa puhemies, olin hyvin tyytyväinen, kun jäsenvaltiot asettivat Barcelonan tavoitteilla lastenhoitopalvelujen saatavuutta koskevia tavoitteita. Pidin - ja pidän edelleen - asetettujen tavoitteiden tasoa matalana, mutta se oli joka tapauksessa alku. Hyvien lastenhoitopalvelujen saatavuus on perusedellytys, jotta naiset voivat käydä työssä, ja se on myös tasa-arvon perusedellytys.
Nyt olen kuitenkin huolissani, ettei näitä tavoitteita saavuteta, ja olen luonnollisesti huolissani puheenjohtajavaltio Tšekin vihjailuista siitä, että lastenhoitotavoitteen korvaaminen lasten kotihoidolla on täysin käyttökelpoinen vaihtoehto ja että se näin ollen haluaa poistaa tämän tavoitteen. Haluan kuitenkin myös kiittää komission jäsen Špidlaa, joka teki selväksi, että komissio pitää edelleen lastenhoitopalveluita koskevien Barcelonan saavuttamista tärkeänä. Kiitän myös Karin Resetaritsia hänen lapsiasioiden valtavirtaistamista koskevasta ehdotuksestaan. Katson, että meidän kaikkien on syytä pitää se mielessä.
Kathy Sinnott
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa komission jäsen, monet vaalipiirini asukkaista ovat vauvoja tai imeväisikäisiä, ja haluan tänään puhua heidän puolestaan, varsinkin kun täällä on monia erittäin taitavia puhujia, jotka voivat puolustaa naisten oikeuksia työpaikalla.
Lapsen ensimmäisinä elinvuosinaan saama hoito vaikuttaa häneen koko elämän ajan. Monet lapsen kehityksen tutkijat, kuten Maria Montessori, ovat todenneet, että pienet lapset tarvitsevat äitinsä, tai äidin sijaisen, läheisyyttä. Monet tutkijoista ovat myös todenneet, että lapsen kehityksessä tapahtuu kahden vuoden ja yhdeksän kuukauden iässä muutos, jonka jälkeen lapsen on turvallista olla jonkin aikaa kerrallaan poissa ensisijaisen hoitajansa luota.
Viime vuosikymmenen aikana aivokuvaustekniikka on antanut tukea näille huomioille osoittamalla, että lapsen aivoissa tapahtuu selvä muutos, jonka avulla hän voi sisäistää ensisijaisen hoitajansa, yleensä äidin, niin että tämä on lapsen aktiivisessa muistissa myös poissa ollessaan. Silloin lapsi voi ymmärtää, että äiti tai hänet korvaava ensisijainen hoitaja tulee takaisin eikä ole poissa ikuisesti.
Tosielämä ei tietenkään ole tällaista, ja äidit käyvät usein töissä kodin ulkopuolella. He ehkä haluavat tai päättävät käydä töissä, ja vaikka eivät haluaisikaan, heidän on ehkä pakko, koska lainat on maksettava ja ruokaa on saatava pöytään. Naiset ovat muodostaneet suurenmoisen lisän työvoimaan. Heidän osallistamisensa ja yhtäläinen kohtelu on perusoikeuksiin kuuluva asia. Vauvat eivät kuitenkaan tiedä eivätkä pysty ottamaan huomioon, mitä heidän äitiensä täytyy tai mitä nämä haluavat tehdä. Vauvat on geneettisesti ohjelmoitu tarvitsemaan mitä ne tarvitsevat. Luonto on hyvin vahva voima.
Kun toimimme luonnonvastaisesti, sillä on aina seurauksia. Rakastava äiti on parasta mitä lapsella voi olla, ja meidän tulisi tehdä kaikkemme, jotta äidit voivat olla lastensa kanssa nuo ensimmäiset vuodet. Sillä jos pieni lapsi tarvitsee äitinsä jatkuvaa turvallista läsnäoloa, sen puuttuminen aiheuttaa seurauksia, olivat äidin poissaolon syyt kuinka ylevät tahansa. Mutta kuten sanoin, naiset käyvät työssä, ja meidän on tehtävä parhaamme taataksemme ainakin sen, että jos alle kahden vuoden ja yhdeksän kuukauden ikäisestä lapsesta huolehtii joku muu kuin ensisijainen hoitaja, tämä joku pystyy hoitamaan lasta mahdollisimman hyvin.
Jotkut onnekkaat lapset saavat tämän hoidon toissijaisilta hoitajilta kuten isiltä, isovanhemmilta, muilta sukulaisilta tai läheisiltä naapureilta - ihmisiltä, jotka ovat kiintyneitä lapsiin ja kiinteä osa heidän elämäänsä. Näin ei asia kuitenkaan ole useimpien vauvojen ja pikkulasten kohdalla, vaan heitä hoidetaan päivähoitopalveluissa. Meidän velvollisuutenamme on taata, että nämä palvelut ovat siistejä, turvallisia, virikkeellisiä ja ennen kaikkea hoivaavia eivätkä vain lasten säilytyskeskuksia.
Lapset ovat tulevaisuutemme. Heidän elämälleen saamansa perusta on äärimmäisen tärkeä, mutta se aika, tila ja huolenpito, joita lapset tarvitsevat täysimittaiseen kasvuun ja kehittymiseen, on muuttumassa ylellisyydeksi, johon yhä harvemmilla on varaa. Oikein tai väärin, me vaikutamme Euroopan tulevaisuuteen sillä, miten me kasvatamme lapsemme. Pyytäisin komissiota tarkastelemaan tätä kysymystä hetken lapsen näkökulmasta. Jos vauvalta kysyisi, haluaako se olla äitinsä kanssa vai lastentarhassa, se valitsisi aina äidin. Meidän on kuunneltava tätä lasta, niin kuin äidit tekevät, ja autettava heitä sovittamaan yhteen kodin ja työelämän, niin että nämä molemmat elämänpiirit hyötyvät.
Irena Belohorská
(SK) Uskon, että me kaikki tiedämme, kuinka tärkeää on toteuttaa kaikki Barcelonan tavoitteet jokapäiväisessä elämässä. Tasapainon löytäminen perhe- ja työelämän välille on ehdottoman tärkeää tasa-arvoperiaatteen soveltamiseksi työelämässä. Se hyödyttää myös lapsia ja heidän tervettä kehitystään.
Tukemalla esikoulupalvelujen ja koulun ulkopuolisten palvelujen lisäämistä, vanhempainkeskuksia sekä laaja-alaisten, päivittäin avoinna olevien monitoimikeskusten toimintaa lisätään perheille tarkoitettujen julkisten sosiaalipalvelujen saavutettavuutta, joustavuutta ja tasa-arvoisuutta ja tehdään niistä kilpailukykyisiä ja entistä laadukkaampia.
Lasten päivähoidon tilanne Slovakiassa on varsin monimutkainen. Nuorimpien, alle 2-3-vuotiaiden lasten julkiset päivähoitopalvelut ovat lähes kadonneet ja toimivat vain poikkeuksellisesti, ja yksityisiin päivähoitopalveluihin useimmilla perheillä ei ole varaa. Tämän alan toimivalta on siirretty paikallisviranomaisille, jotka voivat päättää, osallistuvatko ne tällaisten palvelujen tarjoamiseen vai eivät.
Näkymättömän väestönosan eli hieman vanhempien, 3-6-vuotiaiden lasten niin kutsuttujen pikkukoulujen tilanne ei ole juuri parempi. EU:n tilastollisten arvioiden mukaan vain Kreikassa, Liettuassa, Puolassa ja Sloveniassa yli kolmevuotiaiden lasten läsnäoloaste on alhaisempi kuin Slovakiassa.
Suomen, Ruotsin ja Ranskan kaltaisissa valtioissa, joiden sosiaali- ja perhepolitiikka perustuu sukupuolten tasa-arvon henkeen ja kirjaimeen, syntyvyys on viime vuosina ollut suurta, kun taas vanhempien perinteistä roolijakoa tukevissa maissa, kuten Saksassa, Espanjassa ja Italiassa, syntyvyys on matala ja lapsettomuus kasvussa.
Monissa niistä maista, joissa suuri osa naisista on työmarkkinoiden palveluksessa, on samalla korkea syntyvyys. Tällaisia ovat esimerkiksi pohjoismaat. Valtion on tarjottava tukea, jotta naiset voivat käydä töissä ja samalla olla äitejä. Väestötilanne on yksinkertaisesti tulosta valtion osoittamasta kiinnostuksesta seuraavaan sukupolveen, tai tuon kiinnostuksen puutteesta. Tukemalla perhepolitiikkaa valtio luo perheille keskeiset edellytykset. Tähän mennessä todistamamme sokeus näille arvoille sekä kulutukseen perustuvan elämäntavan tukeminen ovat luultavasti nykyisen synkän väestötilanteen syy.
Esikouluikäisten päivähoitopalvelut ovat myös erittäin tärkeitä ongelmaryhmille, kuten sosiaalisesti heikossa asemassa olevien ryhmien lapsille ja romanilapsille. Juuri nämä lapset oppivat esikouluissa hygienian perustaidot ja vähitellen myös käyttäytymissäännöt. Meidän olisi sovittava siitä, että Barcelonan tavoitteiden olisi oltava kansalaisten hyvinvointia koskevaa kansallista politiikkaa.
Edite Estrela
(PT) Lähes seitsemän vuotta Barcelonan Eurooppa-neuvoston jälkeen suurin osa jäsenvaltioista ei ole läheskään saavuttanut asetettuja tavoitteita. Lastenhoitopalvelut ovat kuitenkin sekä miehille että naisille työ-, perhe- ja yksityiselämän yhteensovittamisen keskeinen edellytys. Ne ovat myös tasa-arvon edistämisen edellytys.
Muistutan, että perhevelvollisuudet estävät yli kuutta miljoonaa eurooppalaista naista osallistumasta työmarkkinoille. Silti yli 15 jäsenvaltiossa niiden lasten osuus, joille voidaan tarjota päivähoitopaikka, on alle Euroopan keskiarvon, mikä jää kauas Barcelonan tavoitteista. Esimerkiksi Eurooppa-neuvoston nykyisessä puheenjohtajavaltiossa Tšekissä vain alle 10 prosentilla alle kolmivuotiaista on hoitopaikka. Siten ei ole kovin yllättävää, että puheenjohtajavaltio Tšekin ohjelmaan sisältyy keskustelu Barcelonan tavoitteiden tarkistamisesta. Vakavammin puhuen puheenjohtajavaltio Tšekki aikoo omien sanojensa mukaan "keskittyä kysymykseen lasten kotihoidosta ja sen suhteesta työllisyyspolitiikkaan sekä korostaa lasten kotihoitoa täysipainoisena vaihtoehtona ammattiuralle".
Tätä lukiessa on vaikea uskoa silmiään. Totta se kuitenkin on: puheenjohtajavaltio Tšekki haluaa lähettää naiset takaisin kotiin. Se haluaa Euroopan taantuvan monia vuosia taaksepäin ja eurooppalaisten naisten luopuvan vuosikausien tasa-arvotaistelulla saavuttamistaan tuloksista. Näin asia on, sillä ehdotuksen tekijät eivät aio lähettää miehiä kotiin lapsia hoitamaan. Naisilla on kuitenkin sama oikeus ammattiuraan kuin miehillä.
Mainitsen esimerkkinä Portugalin, joka on käynnistänyt kunnianhimoisen lastenhoitopalvelujen rakennusohjelman. Niiden avulla annetaan sysäys taloudelle ja luodaan työllisyyttä sekä saavutetaan Barcelonan tavoitteet.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Arvoisa puhemies, joskus tuntuu siltä, että mitä vauraampi maa, sitä vähemmän rahaa se käyttää lasten hoitoon, kasvatukseen ja koulutukseen. Meidän on kuitenkin muistettava, että Eurooppaa uhkaa demografinen kriisi. Meidän on kannustettava kaikin tavoin naisia ja miehiä perustamaan perheitä ja hankkimaan mahdollisimman paljon lapsia.
Monissa EU:n valtioissa lastentarhapaikan varmistaminen edellyttää sen varaamista jo ennen lapsen syntymää. Miten me siis voimme puhua naisten työhönpaluun helpottamisesta? Lisäksi monet naiset etsivät ensimmäistä työpaikkaansa vasta, kun he ovat lapsensa hankkineet.
Euroopan kansalaisten asenne perheeseen ja lapsiin määrittää kulttuurimme ja sivistyksemme tason.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Arvoisa puhemies, Euroopan komission pyrkimys auttaa äitejä osallistumaan aktiivisesti työmarkkinoille edistämällä Barcelonassa vuonna 2002 tehtyjen päätösten toimeenpanoa on kunnioitettava.
Haluaisin kuitenkin muistuttaa komission jäsentä siitä, että valinnanvapaus erityisesti taloudellisissa paineissa ei ole historialliseen perinteeseen vaan demokratiaan liittyvä asia. Äitien pakottaminen tähän suuntaan ei tuota hyviä tuloksia; päinvastoin, tuloksia syntyy, kun vanhemmat saadaan vakuutettua siitä, että tämä on heidän lapsensa kannalta paras ratkaisu, ja kuten edellinen puhuja sanoi, tähän päästään tarjoamalla tukea ja neuvontapalveluja aivan alusta, elämän syntymisestä asti.
Myös vanhemmat löytävät parhaan ratkaisun ja mukauttavat hoitojärjestelyjä ajan mittaan, heti lapsen syntymän jälkeen ja kolme vuotta myöhemmin. Meidän on kuitenkin tarkasteltava tarjottavia palveluja, koska laatu maksaa. Tänä päivänä useimmissa maissa laatu on kallista ja edellyttää yksityisiä palveluja. Sitä vastoin halvempien tai - joskus harvoin - ilmaisten julkisten palvelujen kustannukset ovat alemmat, mutta niiden laatu on heikompi. Tästä syystä meidän on tarkasteltava näissä palveluissa työskentelevän henkilöstön koulutusta ja lisättävä vanhempien luottamusta, jotta he voivat käyttää näitä palveluja. Kun sain ensimmäisen yhdeksästä lapsestani Pariisissa, luotin näiden palvelujen tasoon, jollaista en äitinä pystynyt antamaan.
Näin ollen meidän on kunnioitettava äitien kokemusta ja pidettävä sitä ensisijaisena palveluna, jos sitä tarjotaan ainoastaan lapsille. Kun äidit tarjoavat palveluitaan, heitä voidaan tukea elinikäisen oppimisen ja koulutuksen toimenpiteillä, jotta he jälkeenpäin voivat harjoittaa ammattiaan.
Työstä puhuessamme meidän on myös syytä muistaa parlamentin mietintö opiskelijoiden lastenhoitojärjestelyistä, sillä työ alkaa ammattitutkinnoista. Jos me emme voi tarjota lastenhoitojärjestelyjä ammattitutkintoon tähtäävän opiskelun aikana, miten naiset voisivat sen jälkeen osallistua työmarkkinoille?
Gabriela Creţu
(RO) Puheenjohtajavaltio Tšekki oli oikeassa: Barcelonan tavoitteet asetettiin ennen EU:n viime laajentumista. Se oli kuitenkin täysin väärässä väittäessään, että uusien jäsenvaltioiden tilanne ja niiden aiemmat kokemukset ovat näiden tavoitteiden vastaisia perusteluita.
Tavoitteiden hyödyt ovat varsin huomattavat niin vanhemmille ja sukupuolten tasa-arvolle, taloudelle ja työllisyysasteelle kuin lapsille ja tulevaisuudelle. Maidemme suhteellisen matala palkkataso merkitsee sitä, että molempien vanhempien on käytävä töissä; se ei ole valinta vaan välttämättömyys. Lisäksi yksinhuoltajaperheiden määrä on nousussa. Eräissä maissa lähes kolmannes lapsista syntyy perinteisen perheasetelman ulkopuolella.
Tehokkuustekijäksi katsottua työvoiman liikkuvuutta edistävässä politiikassa ei voida jatkaa sen tosiasian huomiotta jättämistä, että ihmisillä on lapsia. Monet heistä elävät köyhissä perheissä vailla riittävää ravintoa, terveydenhuoltoa ja koulutusta. Joskus perheympäristö on väkivaltainen. Kun vanhemmat muuttavat ulkomaille työn perässä, nämä lapset jäävät usein yksin. Näillä palveluilla voidaan katkaista köyhyysketju ja tarjota myönteinen vaihtoehtoinen sosialisaatiotapa erikoistuneen henkilöstön ohjauksessa. Kyetäkseen hoitamaan tämän tehtävän lastentarha- ja päiväkotipalvelujen on kuitenkin oltava
1. saatavilla ja ennen kaikkea saavutettavissa, joko ilmaisia tai kohtuuhintaisia
2. laadukkaita. Tästä syystä on ehdottoman tärkeää, että henkilöstöllä on asianmukainen ammattikoulutus.
Nykyisen kriisin voittamiseksi vaihdamme lähes uusia autoja upouusiin ja haaskaamme tässä yhteydessä huomattavia aineellisia resursseja. Sen sijaan meidän pitäisi investoida lastentarhojen ja päiväkotien rakentamiseen ja pysyvien työpaikkojen luomiseen tällä alalla työskenteleville. Käytettävien henkilöresurssien laatu on jo kauan ollut yksi eri maita erottava tekijä.
Ehdotamme, että komissio todella ottaa huomioon lapsesta aiheutuvat julkiset kustannukset arvioidessaan kunkin maan työllisyysohjelmia. Jacques Delors on sanonut, että jokaisessa lapsessa piilee aarre ja yhteiskunnan tehtävänä on löytää se. Minä haluan lisätä siihen, että muutoin yhteiskunta kaivaa maata koko tulevaisuutensa alta.
Anna Záborská
(SK) Paremman tasapainon saavuttamisella yhtäältä äitien ja isien perhevelvollisuuksien ja toisaalta heidän ammatillisten tavoitteidensa välillä voi olla hyvin myönteinen ja välitön vaikutus koko yhteiskuntaan. Ehdotan, että työn määritelmää tarkistetaan niin, että korostetaan perhevelvollisuuksien ja ammatillisten tavoitteiden tasapainottamisen etuja.
Perhevelvollisuuksia ei tule pitää automaattisesti äitien tulevaisuudennäkymien kannalta vahingollisina vain siksi, että niihin liittyy väliaikainen poissaolo työmarkkinoilta. Tähän asti unionin toimintalinjoissa ja politiikassa kansalaisia on tarkasteltu vain työmarkkinoiden vaatimusten pohjalta. Demografiseen kriisiin vastaaminen edellyttää kuitenkin, että kansalaisia tarkastellaan myös heidän vanhempainroolinsa pohjalta, toisin sanoen äiteinä ja isinä, joilla on vastuu perheistään.
Tässä kohden nousee esiin perustavanlaatuinen kysymys, joka määrää jatkokeskustelujen suunnan. Se on kysymys siitä, mitä sosiaalimallia me haluamme edistää. Haluammeko perheitä, jotka ovat sopeutuneet markkinoihin ja yritysten tarpeisiin, vai sellaiset markkinat ja sellaisia yrityksiä, jotka ovat sopeutuneet perheiden tarpeisiin? Tämä ei todellakaan ole merkityksetön kysymys. Sekä unionin että jäsenvaltioiden toimia tällä alalla määrää markkinoiden logiikan ja ihmisluonnon logiikan välinen jännite. Yhteiskunnan tehtävänä on näin ollen toimia niin, että naiset ja miehet voivat valita vapaasti kahden loogisen vaihtoehdon välillä, joista kummallakin on oikeutuksensa, kun niitä tarkastellaan pelkkää työtä laajemmasta näkökulmasta.
Elämänkaareen liittyvän EU:n politiikan logiikka on erityisen merkittävä sikäli, että siinä kiinnitetään erityistä huomiota 15-49-vuotiaiden miesten ja naisten aktiivisiin väestöryhmiin, jotta ne voisivat täyttää erityisen tehtävänsä demografisen kriisin ratkaisemisessa. Toisin kuin Euroopan komission ehdotuksissa tehdään, päätöstä lapsen hankkimisesta ei voida pitää vain yksilöllisenä päätöksenä, jonka tarkoituksena on tyydyttää halu saada lapsia.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Hyvät parlamentin jäsenet, lastenhoidon tulisi olla EU:n politiikan painopisteala. Ei siksi, että sanomme välillä puolihuolimattomasti lasten olevan kansakunnan tulevaisuus, vaan siksi, että nykytodellisuus edellyttää, että pohdimme Euroopan tulevaisuuden rakentamista ja teemme työtä sen hyväksi. Meillä on ratkaistavanamme vakava demografinen kriisi, matala syntyvyys, ikääntyvä väestö sekä taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia yhteiskunnassa. Meidän on pyrittävä luomaan kunnolliset olosuhteet lasten synnyttämiselle, kasvattamiselle ja kouluttamiselle sekä heidän aineellisen hyvinvointinsa takaamiselle ja sosiaalisen kehityksensä edistämiselle. Meidän on jaettava lastenhoitoon liittyvät oikeudet, velvollisuudet ja vastuut asianmukaisesti valtion, paikallisviranomaisten ja perheen välille. Meidän on myös tuettava sekä julkisen että yksityisen sektorin lastenhoitolaitoksia, pyrittävä luomaan julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia lastenhoidon alalla ja hankittava varoja niiden kehittämiseksi. Voidaksemme saavuttaa Barcelonan tavoitteet meidän on hyväksyttävä konkreettisia toimenpiteitä ja lisättävä lapsille tarjottavia lastentarhoja ja päiväkoteja, joiden rakentaminen on asetettava ensisijaiseksi tavoitteeksi. Meidän on myös perustettava verkostoja, jotka tarjoavat laaja-alaisia palveluja, neuvontaa ja sosiaalista tukea lapsille ja vanhemmille.
Kotimaani Bulgaria tarjoaa korkeatasoista lastenhoitoa. Sen hyväksymässä kansallisessa lapsiasiain strategiassa ja kansallisessa lastensuojeluohjelmassa määritettiin paitsi tavoitteet myös ne konkreettiset toimenpiteet, jotka toimeenpanevien elinten on toteutettava lastenhoidon alalla. Esimerkiksi lastenkotien julkisuuskuva on muuttunut, ja on etsitty ratkaisuja lasten palauttamiseksi perheympäristöönsä, sijaisperheitä koskevat periaatteet on hyväksytty, turvakoteja on perustettu ja päiväkoteja ja lastentarhoja on rakennettu. Me keskustelemme tästä kaikesta kuitenkin keskellä rahoitus- ja talouskriisiä, ja on mahdollista, että menetämme kaiken tähän asti saavuttamamme emmekä saavuta sitä, mitä olemme suunnitelleet. Investoimmeko me silloin Euroopan lapsiin?
Zuzana Roithová
(CS) Arvoisa komission jäsen, hyvät naiset, ette ehkä pidä siitä, mitä nyt aion sanoa. Barcelonan tavoitteilla on määrä lisätä äitien työllisyyttä, mutta niissä ei sanota mitään näiden äitien lasten elämänlaadun kohentamisesta eikä niiden tarkoituksena ole auttaa näitä lapsia selviytymään elämän tuomista ongelmista tulevaisuudessa. Joku mainitsi, että alle kaksivuotiaat imeväiset ja pikkulapset tarvitsevat äitiään, isäänsä, isoäitiään tai vaikka vain lastenhoitajaansa päivittäin, mutta yksi asia, jota nämä lapset eivät todellakaan tarvitse kehittyäkseen terveesti, ovat lastenhoitopalvelut. Esikouluikäisten lasten tilanne on luonnollisesti täysin erilainen, ja heidän osaltaan Barcelonan tavoitteet ovat aivan asianmukaiset. Myös Tšekki pystyy tarjoamaan lastenhoitopalveluja 90 prosentille esikouluikäisistä lapsista, sillä tämän ikäiset lapset opettelevat leikkimään yhdessä ja tarvitsevat ryhmässä olemista. Barcelonan tavoitteet ovat kuitenkin viime vuosisadan politiikkaa. 2000-luvun modernilla perhepolitiikalla olisi edistettävä myös lasten tervettä kehitystä. Niillä meistä, jotka tulevat entisistä kommunistivaltioista, on paljon kokemusta lastenhoitopalveluista, koska äitien oli palattava töihin neljä tai viisi kuukautta lapsen syntymän jälkeen. Pyytäisin teitä opiskelemaan myös hieman Euroopan historiaa.
Katrin Saks
(ET) Edustamallani poliittisella puolueella on tapana kansainvälisen naistenpäivän tienoilla vierailla lastentarhoissa ja antaa tunnustusta niissä työskenteleville työntekijöille. Tänä vuonna vierailin kymmenessä lastentarhassa, ja jokaisessa niistä sain kuulla pitkistä jonotuslistoista. On selvää, ettei Viro voi saavuttaa Barcelonan tavoitteita ainakaan alle kolmivuotiaiden lasten osalta, mutta komission vetoomus on erittäin tervetullut ja auttaa ongelman ratkaisemisessa.
Haluaisin kuitenkin korostaa vielä yhtä seikkaa: lasten päivähoidosta puhutaan yleensä sukupuolten tasa-arvon ja naisten työllisyyden asiayhteydessä, mutta painotan, että kyseessä ei ole pelkkä hoitopalvelu vaan myös koulutuspalvelu, jonka antama perusta muodostaa pohjan menestymiselle koulussa ja myöhemmin elämässä. Tässä yhteydessä me katsomme, että lastenhoitopalvelut ovat erityisen tärkeitä eivätkä suinkaan mikään viime vuosisadan asenne, kuten juuri saimme kuulla. Ne ovat tämän vuosisadan lähestymistapa.
Flaviu Călin Rus
(RO) Euroopan komission lokakuussa 2008 julkaiseman, Barcelonan tavoitteiden täytäntöönpanoa ja esikouluikäisten lasten hoitojärjestelyjä koskevan kertomuksen mukaan jäsenvaltiot eivät ole saavuttaneet Euroopan unionin johtajien asettamia tavoitteita.
Tässä tapauksessa suositan seuraavia toimia:
1. Lisätään kansallisten hallitusten osallistumista tämän ongelman ratkaisemiseen.
2. Perustetaan kansallisten hallitusten tasolla asiantuntijaryhmä, joka käsittelee yksinomaan tätä ongelmaa.
3. Kehitetään jäsenvaltioiden hallituksiin kohdistuvaa EU:n valvontaa erityisten välineiden avulla.
Kaikki nämä toimenpiteet auttavat osaltaan takaamaan naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet, parantamaan elämänlaatua sekä kompensoimaan väestön ikääntymistä lisäämällä syntyvyyttä.
Catherine Stihler
(EN) Arvoisa puhemies, on suuri pettymys, että niin monet valtiot eivät saavuta Barcelonan tavoitteita - ja jos tämä keskustelu olisi käyty kello 9.00 eikä kello 21.00, istuntosalissa olisi ehkä ollut enemmän kollegoja.
Monet ovat puhuneet talouskriisistä. Nyt ei ole oikea aika hylätä lastenhoitoa vaan lisätä kaikille tarjottavia laadukkaita ja kohtuuhintaisia lastenhoitopalveluja. Meidän on investoitava lapsiimme enemmän kuin koskaan. Investoinnit laadukkaaseen lastenhoitoon auttavat sekä perheitä että lapsia, sillä niillä annetaan perheille - lähinnä äideille - mahdollisuus tehdä työtä, kun lapset voivat saada hoitoa laadukkaassa ja hoivaavassa kodin kaltaisessa ympäristössä.
Viime viikonloppuna kuulin erään Skotlannin johtavan psykiatrin sekä Barnardo's-lastensuojelujärjestön edustajan puheenvuorot. He esittivät näkemyksiään haavoittuvassa asemassa olevista lapsista, ja oli järkyttävää kuulla, että ilman väliintuloa ja apua haavoittuvassa asemassa oleva lapsi voi kärsiä korjaamatonta vahinkoa jo ennen kolmen vuoden ikää. Lastenhoitopalvelut auttavat perheitä ja koko yhteiskuntaa, ja ne voivat auttaa myös haavoittuvimmassa asemassa olevia lapsia. Kehotan komission jäsentä jatkamaan painostusta.
Nicodim Bulzesc
(RO) Maa, jota edustan, oli kauan niiden valtioiden listalla, joiden lastenhoitoa koskeva sosiaalipolitiikka ei täyttänyt yhteisön vaatimuksia. Asiat ovat vähitellen muuttuneet parempaan suuntaan, kun hoitohenkilöstön saama erityiskoulutus on johtanut laadullisten menetelmien käyttöönottoon. Barcelonan tavoitteet ovat motivoineet instituutioita, joiden tavoitteena on suojella lapsia, ja hoitoa koskevat normit ovat johtaneet vastuuseen ja ammattitaitoon. Lapsia kohdellaan nykyisin humaanisti.
Koska syntyvyys on laskussa, meidän on tarjottava yhtäläiset mahdollisuudet kansalaisille, jotka elävät erityisissä sosiaalisissa olosuhteissa. Sekä jäsenvaltioiden että Euroopan komission on pyrittävä tukemaan heidän koulutustaan ja sen jälkeistä integroimista yhteiskuntaan. Heillä on alemmuuskomplekseja normaaleissa perheissä kasvaneita lapsia kohtaan. Tästä syystä ohjelmat, joiden avulla sosiaalipalvelujen tukemat lapset voivat viettää aikaa ja sosialisoitua perheympäristössä, voivat antaa näille lapsille toisen mahdollisuuden.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Naisten osallistuminen työelämään ja politiikkaan ja heidän kannustamisensa suurempaan vastuunottoon riippuvat lastenhoitopalvelujen saatavuudesta.
Naisia on kannustettava suunnittelemaan uraansa, mutta tätä ei voida tehdä ilman tehokasta lastenhoitojärjestelmää. Jokainen lastenhoitopalveluihin sijoitettu euro tuottaa yhteiskunnalle kuudesta yhdeksään euroa uusien työpaikkojen ja parempien lastenkasvatusolosuhteiden muodossa.
Se, että monissa EU:n jäsenvaltioissa lastentarhapaikka on varattava jopa ennen lapsen syntymää tai että päiväkoteihin on monen kuukauden jonotuslistat, osoittaa, että Euroopassa ei ole tarpeeksi lastenhoitopalveluja. Paitsi että lastenhoitopalvelut auttavat naisia eteenpäin urallaan, ne kehittävät etenkin lasten taitoja yhteiskunnan jäseninä.
Totean myös, että nykyisessä kriisissä meidän on tärkeää investoida koulutukseen ja terveydenhuoltoon, sillä nämä ovat käytännön investointeja tulevaisuuteemme.
Ewa Tomaszewska
(PL) Arvoisa puhemies, lastentarhat ovat paha asia. Ne saattavat olla välttämätön paha, mutta paha yhtä kaikki. En koskaan unohda sitä, kun minun oli vietävä kolme kuukautta vanha pikkuveljeni lastentarhaan, koska äitini oli mentävä aikaisin töihin. Veljeni tarrautui minuun, koska hän ei halunnut hoitajien nostavan häntä syliinsä. Jos kysymme itseltämme, kumpi on tärkeämpää, lapsen paras vai vanhempien urat, uskon, että lapsen parhaan olisi aina oltava etusijalla.
Päiväkodit ja lastentarhat ovat välttämättömiä, mutta vain, kun niille on todellinen tarve. Ennen kaikkea on kuitenkin kuunneltava, annettava mahdollisuus ja autettava niitä vanhempia, etenkin äitejä, jotka haluavat jäädä kotiin hoitamaan pieniä lapsiaan. He tarvitsevat sekä taloudellista tukea että neuvontaa. Tämä meidän on muistettava. Puhuessamme lastenhoidosta me puhumme lapsista ja heidän tarpeistaan, emme siitä, mitä me itse haluamme oman mukavuutemme vuoksi.
Zbigniew Zaleski
(PL) Arvoisa puhemies, haluan psykologina ja poliitikkona sanoa kaksi asiaa. Elämä muuttuu silmiemme edessä, uranaiset ovat uusi ilmiö, isät ovat yhä kiireisempiä, ja naiset taistelevat oikeuksiensa puolesta. Tämä kaikki kuulostaa kovin loogiselta ja modernilta, suorastaan sosialistiselta.
Keskellä tätä kaikkea on kuitenkin yksi muuttumaton tekijä, ja se on lapsen yksilölliset psykologiset tarpeet. Tällä alalla ei tapahdu edistystä tai mullistavia muutoksia. Lasten kasvaminen kypsiksi aikuisiksi edellyttää tavallisten naisten ja miesten ponnisteluja, ei ideologiaa, perusteettomia väitteitä tai näennäismoderneja metodeja, vaan luonnollista hoivaa, aikaa ja omistautumista, vaikka se välillä merkitseekin vanhempien itsensä ja heidän tavoitteidensa asettamista taka-alalle joksikin aikaa. Tämä edistää lapsen parasta ja siten myös vanhempien onnellisuutta ja viime kädessä myös sellaisen normaalin eurooppalaisen yhteiskunnan kehittymistä, jossa minä haluan elää.
José Ribeiro e Castro
(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, pyysin puheenvuoron ilmaistakseni olevani eri mieltä kuin Edite Estrela. Juuri hänen karrikoiva kuvauksensa puheenjohtajavaltio Tšekin aikeista sai minut pyytämään puheenvuoroa. Kukaan ei halua lähettää naisia takaisin kotiin. Ongelma on, että on naisia, jotka haluavat tai haluaisivat jäädä kotiin. On jopa organisaatioita, jotka yrittävät puolustaa heitä! Nämä naiset unohdetaan ja jätetään huomiotta ja heitä syrjitään, koska he haluavat omistautua perheilleen, emmekä me kuuntele heitä. Lisäksi tässä on kysymys vapaudesta: tässä on kysymys valinnanvapaudesta, johon vasemmisto niin mieluusti usein vetoaa mutta jonka se tässä yhteydessä unohtaa. Kyse on siitä, kunnioitetaanko pariskuntien valintoja siitä, miten he haluavat elämänsä järjestää. Kyse on siitä, että voidaan tarjota parempaa elämänlaatua ja mahdollistaa isien ja äitien antama laadukkaampi lastenhoito niille, jotka haluavat hoitaa lapsiaan tällä tavoin. Näin yhteiskuntammekin on tehtävä. Me emme pääse eteenpäin tai ratkaise syntyvyyden ja ihmisten onnellisuuden ongelmia ennakkoluuloilla. Ne ratkaistaan todellisuuteen ja kansalaisten spontaaneihin toiveisiin mukautetuilla toimilla. Me emme pääse eteenpäin tuijottamalla vain valtiota ja markkinoita. Me tarvitsemme oikeudenmukaisen kuvan perheestä!
Vladimír Špidla
Hyvät parlamentin jäsenet, kiitän teitä mielestäni poikkeuksellisen tärkeästä ja syvällisestä keskustelusta. On luonnollisesti selvää, että sekä perhe että lapsuus kokevat paljon muutoksia nykyisellä historian ajanjaksolla. Esimerkiksi keskiajalla lapsuutta ei käsitetty erilliseksi elämänvaiheeksi, vaan lapsia pidettiin pieninä aikuisina, ja lapsuuden käsitteen voidaan sanoa kehittyneen pääosin valistusfilosofi Jean-Jacques Rousseaun ja hänen Émile-kirjansa aikakaudella. Tästä näkökulmasta katsottuna on aina välttämätöntä ottaa huomioon se tosiseikka, että perheet ovat riippuvaisia yhteiskunnasta ja yhteiskunta on luonnollisesti riippuvainen perheistä. Barcelonan tavoitteet eivät missään nimessä ole viime vuosisadan politiikkaa, ne ovat politiikkaa, joka herättää nyt ja varmasti jatkossakin vilkasta keskustelua. Tästä kaikesta huolimatta sekä tämänhetkisessä keskustelussa että työllisyys- ja sosiaaliasiain ministerien epävirallisissa neuvotteluissa on vallinnut näkemys, jonka mukaan Barcelonan tavoitteet ovat nykyaikana merkityksellisiä ja että on oikein jatkaa niiden tavoittelua. Korostan myös, että Barcelonan tavoitteet eivät merkitse yhden ainoan ratkaisun pakkosyöttöä vaan todellisen valinnanvapauden tarjoamista vanhemmille, sillä tässä keskustelussa ja varsinkin viimeisessä puheenvuorossa tuotiin hyvin selvästi esiin se seikka, että aidosti välittävät ja rakastavat vanhemmat pystyvät luonnostaan päättämään, mikä kulloinkin, perhe-elämän kussakin vaiheessa ja kussakin tilanteessa, on heidän lapsiensa kannalta parasta. Tästä syystä katson, että Barcelonan tavoitteilla on myös hyvä tarjota valinnan mahdollisuus.
Kysymykseen siitä, miten komissio aikoo tukea Barcelonan tavoitteita, vastaan, että se voidaan tehdä rakennerahastojen avulla. Uusissa näkymissä tämä on ensimmäistä kertaa nimenomaisesti mahdollista. Aiemmin se oli teknisesti mahdollista, mutta sen toteuttaminen oli varsin epäselvää ja mutkikasta, sillä tämä on avoin mahdollisuus. Komissio myös luonnollisesti seuraa Barcelonan tavoitteiden kehitystä, ja se voi tukea hyvien käytäntöjen ja toimintatapojen levittämistä ratkaisujen tarjoamiseksi yksittäisille jäsenvaltioille. Hyvät parlamentin jäsenet, uskon vakaasti, että Barcelonan tavoitteet eivät ole millään lailla ristiriidassa lasten etujen kanssa, ja painotan monien puhujien lailla sitä, että Barcelonan tavoitteet ovat määrällinen lähestymistapa tähän asiaan, mutta me emme missään nimessä saa unohtaa laadullisia näkökohtia. Yhtä lailla on selvää, että vanhemmat luonnollisesti tekevät aina tärkeimmät päätökset, ja totean, että oman vaatimattoman perhekokemukseni perusteella minä henkilökohtaisesti luotan vanhempiin.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Siiri Oviir  
Lissabonissa maaliskuussa 2000 pidetyssä Euroopan unionin huippukokouksessa asetettiin seuraavien kymmenen vuoden strategiset tavoitteet: kestävän talouskehityksen saavuttaminen, uusien ja laadukkaampien työpaikkojen luominen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lisääminen.
Jäsenvaltioiden vuonna 2002 hyväksymien niin kutsuttujen Barcelonan tavoitteiden mukaan jäsenvaltioiden olisi taattava lastenhoitopalvelut vuoteen 2010 mennessä vähintään 90 prosentille kolmevuotiaista ja sitä vanhemmista alle kouluikäisistä lapsista ja vähintään 33 prosentille alle kolmevuotiaista lapsista.
Barcelonan tavoitteiden saavuttamiseksi käytettiin avointa koordinointimenetelmää, mutta toteuttavien toimenpiteiden valinta jätettiin kunkin jäsenvaltion harkintavaltaan. Onkin tunnustettava, että monet jäsenvaltiot ovat yhä varsin kaukana tämän tavoitteen saavuttamisesta, ja siksi vuonna 2002 hyväksyttyjä tavoitteita on nyt tarpeen tarkistaa.
Tämänhetkinen lama osoittaa, että rahoitusmarkkinoiden häiriöillä on tuntuvia kielteisiä sivuvaikutuksia reaalitalouteen. Talouskasvuun ja työllisyyteen kohdistuvat kielteiset seuraukset ovat riittävän vakavia vaikuttaakseen nyt Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseen jäsenvaltioissa.
Koska useimmat EU:n jäsenvaltiot ovat nyt suunnanneet huomionsa ja myös taloudelliset resurssinsa talouskriisin torjumiseen, on tärkeää, ettei tässä toiminnassa unohdeta Barcelonan tavoitteita, sillä niiden saavuttaminen tukee myös Lissabonin tavoitteiden saavuttamista.
Nykytilanne todistaa myös sen, että me emme täysin saavuta tätä tavoitetta jäsenvaltioissa vain asettamalla Barcelonan tavoitteille uusia määräaikoja. Toinen jäsenvaltioiden kannalta tärkeä seikka tällä alalla ovat EU:n tukitoimet, joilla edesautetaan lastenhoitopalveluja koskevien tavoitteiden saavuttamista kaikissa jäsenvaltioissa.
