Energiatehokkuutta koskevien kansallisten toimintasuunnitelmien ensimmäisen arvioinnin seuranta (lyhyt esittely) 
Puhemies
(FR) Huomautitte, että olemme himmentäneet hieman istuntosalin valaistusta. Uskoisin, että se on paikallaan energian säästämiseksi.
Se sopiikin asiaan, koska esityslistalla on seuraavana András Gyürkin teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puolesta laatima mietintö energiatehokkuutta koskevien kansallisten toimintasuunnitelmien ensimmäisen arvioinnin seurannasta.
András Gyürk
Kiitos puheenvuorosta, arvoisa puhemies. Arvoisa komissio jäsen, tammikuun kaasukriisillä oli varmasti yksi myönteinen seuraus. Se elävöitti vuoropuhelua energiapolitiikasta jokaisessa jäsenvaltiossa.
Myös täällä Euroopan parlamentissa on keskusteltu paljon erilaisista vaihtoehtoisista toimitusreiteistä, varastointikapasiteetin lisäämisestä sekä ydinenergian asemasta tulevaisuudessa. Olemme kuitenkin kiinnittäneet kohtuuttoman vähän huomiota energiatehokkuuteen. Olen erityisen mielissäni siitä, että mietintö energiatehokkuutta koskevista kansallisista toimintasuunnitelmista on tarjonnut tilaisuuden keskustella aiheesta viime viikkoina.
Energiatehokkuuden merkitys on sen kyvyssä saavuttaa havaittavia tuloksia nopeammin kuin millään muulla tavalla. Kuten energia-asioista vastaava komission jäsen Andris Piebalgs äskettäin huomautti, pois päältä -tilaan kytkettäviä laitteita koskevat EU:n toimenpiteet voisivat vähentää valmiustilakäytön aiheuttamaa hävikkiä Unkarin vuosittaista energiankulutusta vastaavalla määrällä.
Emme voi korostaa tarpeeksi, että energiatehokkuus voi ratkaista kaikki energiapolitiikkaa koskevat ongelmat. Ennen kaikkea se voi auttaa vähentämään Euroopan energiariippuvuutta kolmansista maista. Lisäksi energiatehokkuudella voi olla suotuisa vaikutus Euroopan teollisuuden kilpailukykyyn. Se voi myös vähentää ympäristöömme kohdistuvaa taakkaa. Meidän on myös muistettava, että energiatehokkuuden parantaminen voi vähentää kaikkein heikoimmassa asemassa olevien kuluttajien taakkaa.
Jäsenvaltioiden välillä on tietenkin suuria eroja olosuhteiden ja mahdollisuuksien sekä lainsäädäntöaloitteiden osalta. Siksi olemme samaa mieltä vuonna 2006 annetun EU:n direktiivin kanssa, jossa määritellään jäsenvaltioille toimenpiteitä niiden suunnittelemia, energiatehokkuuden parantamiseen tähtääviä toimenpiteitä koskevan yhteenvedon tekemiseksi kansallisissa toimintaohjelmissa.
Tässä mietinnössä pyrimme tekemään yleisiä päätelmiä edellä mainituista toimintaohjelmista. Samalla tavoitteenamme oli määritellä välttämättömiä tulevia toimenpiteitä EU:n lainsäädännön osalta. Haluan kiinnittää huomion eräisiin ratkaisevan tärkeisiin kohtiin mietinnössä.
Ensinnäkin mietinnössä kehotetaan komissiota toteuttamaan tiukempia viivästymisten vastaisia toimenpiteitä valmisteltaessa energiatehokkuutta koskevia kansallisia toimintasuunnitelmia. Tällä kertaa on tarkasteltava perusteellisesti, liittyykö suunnitelmiin jäsenvaltioiden käytännön toimenpiteitä. Merkittävä puute useissa kansallisissa toimintasuunnitelmissa on se, että ne poikkeavat huomattavasti hallitusten politiikasta.
Toiseksi energiatehokkuuden parantamiseen osoitettuja varoja on lisättävä sekä kansallisesti että yhteisön tasolla. Rahoituskriisin seurauksena vain hyvin harvoilla EU:n kansalaisilla on varaa investoida energiatehokkuuteensa. Siksi olemassa olevia energiatehokkuuteen kannustavia hankkeita on laajennettava heti. Tämä vie meidät seuraavaan seitsenvuotiseen yhteisön talousarvioon, jossa energiatehokkuutta on korostettava entisestään. Myös verohelpotukset voivat myötävaikuttaa aitojen parannusten aikaansaamiseen.
Kolmanneksi Euroopan unionissa on jatkuva tarve antaa energiatehokkuutta koskevaa lainsäädäntöä. Uskon, että Euroopan komission suositukset ovat antaneet oikean suunnan tällä alalla. Esimerkiksi rakennusten energiankulutusta koskevan lainsäädännön tiukentaminen voisi johtaa huomattaviin säästöihin.
Neljänneksi kansallisten hallitusten on viitoitettava tietä energiatehokkuutta koskevien ratkaisujen kehittämisessä. Näiden ponnistelujen pitäisi heijastua laajoihin opetuskampanjoihin. Kuluttajat ryhtyvät investoimaan energiatehokkuuteensa vain, jos he ovat täysin tietoisia itselleen koituvista eduista.
Lopuksi haluan jakaa vielä yhden ajatuksen. Mielestäni energiatehokkuutta ei voida pitää toissijaisena syynä edes taantuman aikana. Lisäksi energiatehokkuutta koskevat ohjelmat voivat luoda satojatuhansia työpaikkoja Eurooppaan. Mittavien lomautusten vuonna tämä tuskin on sivuseikka.
Janez Potočnik
Arvoisa puhemies, olen hyvilläni tilaisuudesta puhua tämän Euroopan parlamentin istuntojakson aikana, jolloin käsitellään muun muassa kansallisia energiatehokkuutta koskevia toimintasuunnitelmia (NEEAP) koskevaa komission arviointia, joka esiteltiin toisen strategisen energiakatsauksen yhteydessä marraskuussa 2008, ja aikaisemmin, tammikuussa 2008 esiteltyä komission tiedonantoa.
Yksityiskohtaisempi tekninen yhteenveto komission kansallisista energiatehokkuutta koskevista toimintasuunnitelmista tekemästä arvioinnista esitellään komission kyseisestä aiheesta laatimassa asiakirjassa tänä keväänä.
Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää esittelijää András Gyürkiä hänen tekemästään työstä sekä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokuntaa (ITRE) sen arvokkaista keskusteluista ja huomautuksista.
Viime vuosina komissio on todennut erittäin selkeästi, että energiatehokkuus on Euroopan unionin energiapolitiikan tärkein painopiste ja hyvin tärkeä kulmakivi täytettäessä ilmastonmuutostoimia koskevat tavoitteet eli kaksi kertaa 20 vuonna 2020. Tässä suhteessa kansallisilla energiatehokkuutta koskevilla tomintasuunnitelmilla on keskeinen asema. Kuten tiedätte, energian loppukäytön tehokkuudesta ja energiapalveluista annetussa direktiivissä jäsenvaltioille asetetaan velvoite esittää ne ja osoittaa, miten ne aikovat käytännössä saavuttaa energiatehokkuutta koskevat kansalliset tavoitteensa.
Jäsenvaltioiden alkuperäinen määräaika niiden jättämiselle oli 30. kesäkuuta 2007, mutta, kuten tiedätte, useat jäsenvaltiot olivat valitettavasti myöhässä. Viimeiset kansalliset energiatehokkuutta koskevat toimintasuunnitelmat saapuivat komissioon kesäkuussa 2008.
Tässä vaiheessa komissio on saanut valmiiksi kaikki yksittäiset arvioinnit ja lähettänyt kirjeet arviointien tuloksista kaikille jäsenvaltioille. Seurantana järjestettiin kahdenvälisiä kokouksia. Eräät jäsenvaltiot ilmoittivat haluavansa itse kehittää kansallisia energiatehokkuutta koskevia toimintasuunnitelmiaan tulevina kuukausina. Kuten teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäsenet ovat panneet merkille, ensimmäiset kansalliset energiatehokkuutta koskevat toimintasuunnitelmat ovat osoittautuneet todella hyödylliseksi tehtäväksi. Useat jäsenvaltiot ovatkin ensimmäistä kertaa laatineet kattavia energiansäästöä koskevia toimintasuunnitelmia. Useat niistä vahvistivat, että niiden mielestä toimintasuunnitelmien laatimisen edellyttämät eri alojen väliset ponnistelut olivat erittäin hyödyllisiä.
Energiapalveluja koskevan direktiivin nojalla kansallisilla energiatehokkuutta koskevilla toimintasuunnitelmilla on vain rajallinen asema. Komissio on kuitenkin marraskuussa 2008 esittämässään tiedonannossa ja muissa viimeaikaisissa lausumissaan aina kannustanut jäsenvaltioita laajentamaan kyseisten toimintasuunnitelmien asemaa.
Komissio laatii uuden Euroopan unionin energiansäästöä koskevan toimintasuunnitelman, joka vahvistaa ja kohdistaa paremmin Euroopan unionin toimia. Toimintasuunnitelma auttaa EU:n jäsenvaltioita ja EU:ssa toimivia yrityksiä sekä EU:n kansalaisia säästämään energiaa kustannustehokkaalla tavalla.
Mietinnössänne te kehotitte komissiota ehdottamaan sitovaa tavoitetta energiansäästölle. Nykyinen 20 prosentin primäärienergian säästötavoite vuoteen 2020 mennessä ei ole sitova tavoite, kuten tiedätte. Komissio kuitenkin uskoo, että ilmasto- ja energiapaketin sekä toisessa strategisessa energiakatsauksessa esitettyjen ehdotusten avulla voimme saavuttaa tuon 20 prosenttia.
András Gyürkin mietinnössä todettiin myös aivan oikein, että taloudellista tukea on lisättävä. Komissio tunnusti energiansäästöön liittyvät taloudelliset kysymykset 26. marraskuuta 2008 esittämässään Euroopan talouden elvytyssuunnitelmassa sekä muissa koordinoiduissa toimissa, joilla pyritään auttamaan usein pk-yrityksissä olevien työpaikkojen luomisessa, koska energiatehokkuuteen, ja erityisesti rakennuksiin, tehtävät investoinnit liittyvät useimmiten pienimuotoisiin remonttihankkeisiin.
Lopuksi haluan muistuttaa, että nykyisen komission toimikauden aikana EU:n johtajat ovat aidosti sitoutuneet edistämään energiatehokkuutta. Energiatehokkuutta ja siihen liittyvää uutta tekniikkaa koskevien investointien vauhdittaminen myötävaikuttaa olennaisesti kestävään kehitykseen ja toimitusvarmuuteen. Energiatehokkuudella on laajempi vaikutus, joka ulottuu paljon energiapolitiikkaa pidemmälle. Sillä on myönteinen vaikutus Euroopan unionin talouteen yleensä: tehokkuuden lisääminen auttaa luomaan uusia työpaikkoja, elvyttää talouskasvua ja parantaa kilpailukykyä. Kuten oikeutetusti mainitsitte, juuri siihen meidän pitäisi keskittyä näinä vaikeina ja haastavina aikoina.
Puhemies
(FR) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina 19. helmikuuta 2009.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Šarūnas Birutis  
kirjallinen. - (LT) On selvää, että öljyn hinnat laskevat, mutta kun nykyinen talouskriisi on ohitse, hinnat nousevat uudelleen. Siksi haluan muistuttaa teitä siitä, että on tärkeää monipuolistaa EU:n energialähteitä ja toimitusreittejä entisestään ja pyrkiä siten lieventämään kielteisiä vaikutuksia, joita tuleva öljykriisi saattaa aiheuttaa.
EU:n jäsenvaltioiden, erityisesti EU:n "energiasaarekkeiden", riippuvuus energian tuonnista ja niiden olemassa oleva infrastruktuuri vaihtelevat. Voimmeko me puhua energian yhtenäismarkkinoista, jos esimerkiksi Baltian maat, Liettua mukaan lukien, ovat energiasaarekkeita? Euroopan kyvyttömyys puhua tärkeimmille energiantoimittajille yhdellä äänellä on myös vakava ongelma. Paperilla me luomme kunnianhimoista eurooppalaista energiapolitiikkaa, mutta käytännössä kahdenvälinen energiapolitiikka on vallitsee edelleen. Arvoisat kollegat, energia-alan politisoiminen ei edistä vakautta. Me voimme ja meidän pitäisi yrittää muuttaa tilannetta monipuolistamisen ja yhteisvastuullisuuden avulla. Meidän on täydennettävä puuttuvat energiayhteydet ja luotava EU:n koordinointimekanismi, jolla pyritään reagoimaan samankaltaisiin kriiseihin. On ensisijaisen tärkeää, että energiatoimituksista kaikkein riippuvaisimmilla jäsenvaltioilla on riittävät energiavarastot. Meidän ei pidä keskittyä vain energian toimitusvarmuutta koskeviin lyhyen aikavälin toimenpiteisiin. Sen sijaan meidän on otettava huomioon myös pitkän aikavälin näkymät. Euroopan on puolestaan monipuolistettava energialähteitä ja parannettava toimitusvarmuutta.
Cristian Silviu Buşoi  
kirjallinen. - (RO) Energiatehokkuus on entistä tärkeämpää nyt, koska kohtaamme todellisia EU:n energiatoimituksia koskevia haasteita ja koska meidän on ponnisteltava johdonmukaisemmin hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi. Kannatan energiatehokkuutta koskevaan ongelmaan lähestymistapaa, joka on yhdenmukainen EU:n muun politiikan kanssa, erityisesti ilmastonmuutoksen torjumiseen tähtäävän paketin ja energialähteiden monipuolistamisen välttämättömyyden kanssa.
Uskon vakaasti, että tutkimus- ja kehitysalaa on tuettava, koska se voi myötävaikuttaa merkittävästi energiatehokkuuden vauhdittamiseen. Komission ja jäsenvaltioiden hallitusten pitäisi tukea enemmän hankkeita, joilla pyritään vauhdittamaan energiatehokkuutta, olipa kyse sitten investoinneista julkisen liikenteen energiatehokkuuden maksimoimiseksi, rakennusten eristämisestä ja niin edelleen. Mielestäni hallitusten varoja pitäisi kanavoida enemmän tähän suuntaan kuin energian hintatukeen, koska nämä hankkeet tukevat samalla haavoittuvimmassa asemassa olevia kuluttajia, jotka kohtaavat energian hinnannousun.
Kehotan siksi jäsenvaltioita laatimaan tehokkaita ja realistisia toimintaohjelmia, tarjoamaan kansalaisille mahdollisimman paljon tietoa energiatehokkuudesta ja tekemään yhteistyötä vaihtamalla hyviä käytäntöjä. Kannustan myös komissiota tukemaan kansallisia viranomaisia, erityisesti teknisen avun muodossa.
Daniel Petru Funeriu  
Rakennusten energiatehokkuus on erityinen huolenaihe maissa, jotka ovat perineet suuren määrän rakennuksia, jotka on rakennettu kommunistihallinnon aikaisten heikkolaatuisten normien mukaisesti.
Haluan käyttää tilaisuuden hyväkseni ja pyytää komissiota perustamaan rahoitusvälineitä ja tehokkaita menettelyjä kyseisten rakennusten lämmitysjärjestelmien uusimiseksi, jotta tavoite EU:n energiatehokkuuden lisäämiseksi 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä toteutuisi.
Iosif Matula  
Energiatehokkuus on yksi Euroopan unionin tärkeimmistä tavoitteista, jonka saavuttaminen on merkittävä askel eteenpäin kestävän kehityksen toteuttamisessa. Tästä syystä sen lisäksi, että jäsenvaltiot pyrkivät aktiivisesti osallistumaan energiankulutuksen tehostamiseen tähtäävän politiikan edistämiseen, asiaa on koordinoitava myös yhteisön tasolla huomattavasti parempien tulosten saavuttamiseksi.
Yksi tapa parantaa energiatehokkuutta on lämpöeristyksen asentaminen rakennuksiin. Erään tutkimuksen mukaan yhteisön tasolla on mahdollista vähentää energiahukkaa noin 27 prosenttia, minkä seurauksena kansalaisten maksettavaksi lankeavat kustannukset vähenisivät.
Yksi asuinrakennusten lämmitysjärjestelmien uusimista koskevan hankkeen toteuttamista suunnittelevien paikallisten yhteisöjen kohtaama ongelma on monimutkainen menettely, jota niiden on noudatettava. Siksi tulevaisuudessa toteutettavien toimenpiteiden takia on harkittava kyseisten menettelyjen yksinkertaistamista. Tavoite energiatehokkuuden parantamiseksi rakennuksia eristämällä on myös kohdennettava yhteiskunnan vähäosaisiin ryhmiin, jolloin vahvistetaan yhteisvastuullisuuden periaatetta Euroopassa.
Anni Podimata  
Kansallisten toimintasuunnitelmien ensimmäisestä arvioinnista saatu kokemus osoittaa käytännössä, että olosuhteet EU:ssa eivät ole vielä kypsyneet sille asteelle, jolla toimenpiteitä energiatehokkuuden edistämiseksi voidaan tukea. Yksi huomattava ensimmäisten energiatehokkuutta koskevien kansallisten toimintasuunnitelmien heikkous sen lisäksi, että tietyt jäsenvaltiot, Kreikka mukaan lukien, jättivät ne pahasti myöhässä, on se, että kunnianhimoisiin suunnitelmiin ei liity selkeästi määriteltyjä käytännön ehdotuksia, joilla olisi lisäarvoa. Näin siitä huolimatta, että Euroopan komission äskettäin julkaisemien lukujen mukaan, jos energiansäästön 20 prosentin tavoite saavutettaisiin, EU käyttäisi noin 400 miljoonaa öljytonnia vastaavan energiamäärän vähemmän primäärienergiaa ja hiilidioksidipäästöt vähenisivät 860 miljoonaa tonnia.
Niinpä energiatehokkuuden edistämisen meille tarjoaman mahdollisuuden laajuutta, erityisesti nyt kokemamme talouden taantuman aikana, ei ole vielä täysin ymmärretty. EU:n pitäisi siksi viipymättä sisällyttää energiatehokkuus kaikkeen alakohtaiseen politiikkaansa ja lisätä yhteisön tukea tähän suuntaan. Energiatehokkuus on keskeinen seikka ilmastonmuutosta koskevan paketin hyväksymisen jälkeen. Se voi taata energian huoltovarmuuden, kasvihuonekaasupäästöjen vähenemisen ja Euroopan talouden elpymisen.
