Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, haluan puuttua eilisen pöytäkirjan 4 kohtaan ja työjärjestyksen 24 artiklaan, jossa puhutaan puhemieskonferenssin tehtävistä. Kyseisen artiklan 5 kappaleessa sanotaan: puhemieskonferenssi laatii istuntojakson esityslistaluonnoksen, se merkitsee sitä, että puhemieskonferenssi päättää, mitä mietintöjä kullakin viikolla otetaan esityslistalle. Mutta siinä ei sanota, että ryhmien puheenjohtajat päättävät, että miellyttääkö mietintö heitä vai ei. Se tarkoittaa siis sitä, että puhemieskonferenssi ei saa arvioida esityslistalle otettavia mietintöjä sisällöllisesti. Olen saanut sen vaikutelman, että näin kuitenkin tapahtuu. Tämä koskee mietintöäni täysistunnosta, jota on käsitelty tällä viikolla, mutta se koskee etenkin teidän omaa mietintöänne vaalijärjestelmästä. Kysynkin siis, eikö puhemieskonferenssi toimi todella tällä tavalla selvästi ja vakavasti työjärjestyksen vastaisesti?

Puhemies
Rouva Wijsenbeek, tekin kuulutte puheenjohtajistoon, olette olleet varsin pitkään työjärjestystä käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja ja kuulutte niihin kollegoihin, kuten monet muutkin tässä salissa, joilla on hyvin pitkä parlamentaarinen kokemus. Tiedätte, kuten me kaikki - enkä minä tavoittele mitään etuoikeutta tähän tietoon - että myös puhemieskonferenssi on viime kädessä parlamentin täysistunnon valvonnan alainen, ja parlamentti myös päättää asiasta. Älkää siis olko huolissanne, ei ole olemassa parlamentin valitsemaa elintä, jota parlamentti ei valvoisi.

Herman
Arvoisa puhemies, kyse on tekstistä, joka liittyy erääseen Randzio-Plathin mietintöön.
Eilen äänestettiin sen puolesta, että sanat "demokraattinen valvonta" korvataan sanoilla "demokraattinen vastuu" . Näin tehtiin yhdessä otsikossa, mutta ei tekstin kaikissa kohdissa. Huomautan erityisesti, että 8 kappaleessa puhutaan edelleen demokraattisesta valvonnasta. Vastedes kaikissa kohdissa sanat "demokraattinen valvonta" on korvattava sanoilla "demokraattinen vastuu" . Näin äänestettiin eilen.

Puhemies
Merkitsen asian muistiin, herra Herman, ja kaikki tekstit käydään läpi varmistaaksemme sen, että asia on näin.

Martens
Lukiessani läsnäololistaa en havaitse nimeäni siinä. Unohdin ehkä kirjoittaa nimeni siihen, mutta osallistuin eilen kaikkiin äänestyksiin.

Puhemies
Herra puheenjohtaja Martens, voi olla, että unohditte allekirjoittaa, mutta meitä on täällä monta, jotka voivat todeta teidän jatkuvan läsnäolonne tässä salissa, joka on mielestäni teille kunniaksi.

Corbett
Arvoisa puhemies, vastasitte juuri herra Wijsenbeekille ja ilmoititte, että hän on työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja loukkaamattomuutta käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja. Saanen ilmoittaa teille, että kollegani Fayot on työjärjestystä käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja.

Puhemies
Herra Corbett, teidän tulee ottaa huomioon, että herra Wijsenbeek oli pitkään työjärjestystä käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja ja hän on yksi niistä kollegoista, jotka ovat todella perehtyneet työjärjestykseen.

Hory
Arvoisa puhemies, haluan vain tarkentaa asiaa. Nimeäni ei ole maanantain istunnon pöytäkirjassa, vaikka olinkin paikalla ja osallistuin äänestyksiin, jotka suoritetaan koneen avulla. Asian täytyy siis olla helposti tarkistettavissa. Kiitoksia siitä, että tarkastutatte asian.

Puhemies
Kiitoksia vain. Merkitsen asian muistiin.

Ford
Arvoisa puhemies, pöytäkirja on puutteellinen. Sivulla 19 lukee, että herra Lataillade puhui. Siihen ei ole kirjattu hänen syvää huoltaan ja myötämielisyyttään rouva Randzio-Plathin ahdinkoa kohtaan! Suhtaudumme vastaisuudessa herra Latailladeen yhtä myötämielisesti...

Falconer
Arvoisa puhemies, en pidä tavanomaista työjärjestyspuheenvuoroani, vaan puheenvuoroni koskee sitä, mitä herra Herman sanoi. Haluaisin muistuttaa teitä siitä, että se, mitä herra Herman korosti eilisessä istunnossa, oli aivan sama asia, mitä rouva Randzio-Plath ehdotti suullisella tarkistuksella. 12 jäsentä vastusti tätä tarkistusta. Äänestimme sitten asiasta ja sanat olivat: "huolehtimaan EKP: n vastuunalaisuudesta" . Tämä päätös tehtiin eilen, se kirjattiin pöytäkirjaan ja siksi toivon sen säilyvän.

Puhemies
Herra Falconer, olitte täällä eilen. Monet meistä olivat täällä eilen.

Lataillade
Arvoisa puhemies, halusin vain sanoa, ettei nimeäni tarvitse merkitä muistiin. Koko parlamenttihan suhtautui huolehtivaisesti rouva Randzio-Plathia kohtaan.
Kiitän herra Fordia siitä, että hän merkitsi läsnäoloni muistiin, mutta se ei ollut tarpeen. Kiitän teitä, herra puhemies.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Hallam
Arvoisa puhemies, otin seuraavan asian esiin viime istuntojakson perjantaina. Viittaan syrjintään, jota esiintyy perjantain aamupäivän televisioinnissa. Olemme täällä tehdäksemme työtä, ja se pitäisi tallentaa sekä arkistoja varten että televisioon aivan kuin mikä tahansa muu istunto. Miten puhemies on edistynyt tämän pyynnön osalta?

Puhemies
Herra Hallam, olen täysin samaa mieltä. Sanoisin, että on olemassa vielä yksi perjantaiaamua koskeva lisäperuste. Jos sallitte, haluaisin kuitenkin huomauttaa, että puhemiehistöllä ei tavallisesti ole päätösvaltaa televisiointien osalta. Kunpa puhemiehistö ja parlamentti voisivatkin määrätä televisioinneista. Televisiointia koskevat omat lakinsa ja sääntönsä, ja meillä on siihen hyvin vähän vaikutusvaltaa, ja pelkäänpä, että toisinaan televisiointi taas puolestaan vaikuttaa meihin, eikä aina parhaalla tavalla. Joka tapauksessa selvitämme asian.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, huomaan tyrmistyneenä, ettei nimeäni ole läsnäololistalla. Minusta tuntuu kuitenkin, etten ainoastaan ollut paikalla tavalliseen tapaan, vaan uskon jopa allekirjoittaneeni. Mutta on mahdollista, että olen erehtynyt. Uskon joka tapauksessa olleeni paikalla, mistä todistavat muutamat julkiset puheenvuorot ja nimenhuutoäänestykset.

Puhemies
Lisään, että minusta tuntuu, että käytitte puheenvuoron täysistunnossa. Näin ollen tämä on hiukan liian paksua.

Äänestys
Schulz
Arvoisa puhemies, tämän äänestyksen päätteeksi haluaisin neuvoston edustajan läsnäollessa ilmoittaa eräästä asiasta, mikä on hyvin tärkeää ennen lopullista äänestystä. Saimme neuvostolta tekstin, jonka herra Buffetaut on työstänyt, josta annoimme lausuntoja ja josta me tänään äänestimme lopullisessa äänestyksessä valiokuntakokoonpanossa. Tämän prosessin aikana ja vielä ennen kuin pystyimme tänään äänestämään, neuvosto on jälleen itse muuttanut tekstiä, jonka se meille toimitti ja jonka me olemme työstäneet. Se siis teki näin ennen kuin se oli kuullut parlamentin tuloksen. Pidän tätä törkeänä välinpitämättömyyden osoituksena parlamenttia kohtaan ja pyydän teitä välittämään tämän neuvostolle.

Puhemies
Herra Schulz, kirjaan huomautuksenne, ja puhemiehistö tulee ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin.
(Parlamentti hyväksyi perättäisissä äänestyksissä kaksi luonnosta lainsäädäntöpäätöslauselmaksi.)

Reding
Arvoisa puhemies, haluan tehdä kaksi huomautusta. Ensiksikin valiokunta on poistanut tarkistuksen 4, joka koskee neuvoston ehdotuksen 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa. Tällä välin me olemme kuitenkin tulleet vakuuttuneiksi siitä, että tässä artiklassa todetaan ainoastaan, että ketään ei voida tuomita kahta kertaa samasta teosta. Kyse on siis oikeusvaltiollisesta ne bis in idem -periaatteesta, joten pyydämme teitä äänestämään tätä poistoa vastaan, jotta alkuperäinen teksti olisi taas ennallaan.
Se on ensimmäinen asia. Toinen asia, johon haluaisin kiinnittää huomionne, liittyy siihen, että esittelijän kieli, peruskieli, on ranska, ja tarkistus 7, sellaisena kuin se on muotoiltu, on se, jota käytetään todisteena. Sen mukaan, kun ei ole pystynyt puolustautumaan toisen maan oikeusistuimessa muun muassa kieliongelmien vuoksi, sanat "muun muassa" , jotka tarkoittavat, että se ei ole ainoa ongelma, vaan niitä on muitakin, ovat ranskankielisessä tekstissä. Tiedän, ettei niitä ole muissa kieliversioissa, mutta ranskankielinen versio menee pidemmälle kansalaisten edun vuoksi. Ranskankielinen teksti on siis se, jota käytetään todisteena, ja pyydän teitä oikaisemaan asian.

Puhemies
Pyydän parlamenttia ottamaan huomioon esittelijä rouva Redingin huomautukset.

Schulz
Arvoisa puhemies, pyydän kiireellisesti noudattamaan rouva Redingin suullista tarkistusta. Haluamme ilmoittaa, että meillä on valiokunnassa tapahtunut virhe, joka voisi johtaa siihen, että me huonontaisimme neuvoston poikkeuksellisen hyvää ehdotusta. Siksi rouva Redingin suullista tarkistusta on ehdottomasti kannatettava.

Puhemies
Herra Schulz, rouva Reding ei esittänyt suullista tarkistusta, hän esitti suullisia huomautuksia, ja oletan, että parlamentti ottaa huomioon ne, mutta ei tarkistusta. Älkää aiheuttako sekaannusta, sillä siitä koituu ongelmia.

Thors
Olen erittäin iloinen siitä, että Reding ottaa huomioon tämän kysymyksen, joka on tärkeä esimerkiksi niille maille, joiden hallintoviranomaiset tekevät jo nyt tiivistä yhteistyötä. Ryhmämme oli sen vuoksi päättänyt äänestää ehdotuksenne mukaisesti.

Puhemies
Rouva Thors, emme keskustele siitä nyt. Esittelijällä on aina oikeus esittää huomautus jos toinenkin, mutta emme toista täällä valiokunnassa käytyä keskustelua.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa, että kyse on siitä, että rouva Thors on esittänyt hyvän tarkistuksen, mihin lasten oikeuksien täytäntöönpanossa tapahtuvaa edistymistä tulisi verrata. Me emme kuitenkaan halua painottaa tätä sen enempää kuin muitakaan oikeuksia kuten ihmisoikeuksia ja vähemmistöjen oikeuksia, ja pyydämme siksi poistamaan tekstin lukuun ottamatta muotoilua "lasten oikeuksia koskevan yleissopimuksen" . Haluamme lisätä sen sanojen ihmisoikeudet ja vähemmistöjen oikeudet väliin ilman muita lisämuotoiluja.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Posselt
Arvoisa puhemies, en halunnut aikaisemmin hidastaa tämän vapaapäivään sijoittuvan äänestyksen kulkua. Alankomaalainen kollega huomautti minulle, että hollanninkielisessä versiossa päätöslauselmaesitykseni 16 kohtaan on päässyt virhe. Siitä nimittäin puuttuvat sanat "kolmansia maita koskeva" . Pyydän teitä tarkistamaan kohdan saksankielisen alkuperäistekstin perusteella kaikista kieliversioista.

Puhemies
Herra Posselt, kirjaan tietenkin huomautuksenne, ja puhemiehistö tulee huolehtimaan mietinnön erikielisten versioiden tarkistuksesta.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön parantamisen puolesta. Se on välttämätön tekijä taistelussa järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan.
Kannatamme parannettua ja tehostettua jäsenvaltioiden välistä käytännön yhteistyötä. Parannetun panostuksen avulla on huolehdittava nopeammasta asioiden käsittelystä ja käytännön ongelmien tehokkaammasta ratkaisemisesta. Se voi tapahtua esimerkiksi siten, että keskinäistä oikeusapua toteutetaan asianosaisten viranomaisten välisten suorien yhteyksien avulla. On kuitenkin tärkeää pitää kiinni siitä, että kansallisia perinteitä ja käytännön muotoja kunnioitetaan mahdollisimman laajalti ja että oikeusturvan on aina oltava ensisijaisessa asemassa.
Redingin mietintö (A4-0121/98)
Lindqvist
On hyvä, että ajokiellon säännöstely tapahtuu yleissopimuksen eikä lainsäädännön yhdenmukaistamisen avulla. On kuitenkin hyvin epävarmaa, onko asuinvaltio, ilman oman maan lainsäädännön mukaista oikeudellista tutkintaa, velvollinen panemaan täytäntöön päätöstä ajokiellosta, joka on annettu toisessa maassa sikäläisen lainsäädännön mukaan.
Posseltin mietintö (A4-0107/98)
Berthu
Euroopan unioni joutuu tulevalla vuosikymmenellä vastaamaan yhteen historiansa suurimmista haasteista: sen on vastaanotettava kymmenen uutta maata lähes yhtä aikaa, ja tämä samalla kun ehdokkaat ovat vaikeassa siirtymävaiheessa. Niiden on tosiaankin hallittava kommunismin romahtamisen jälkeiset häiriöt - yhteiskunnallinen epävakaus, valvonnan järjestyksettömyys, korruptio, järjestäytynyt rikollisuus, väestön muutot - ja laadittava todellisten oikeusvaltioiden oikeudelliset kehykset.
Tämän muutoksen ja Euroopan unioniin liittymisen yhteensopeuttaminen vaikuttaa erityisen pulmalliselta hallita molemmilta puolilta. Tehtävän helpottamiseksi Kansakuntien Eurooppa -ryhmä ehdotti jo kauan sitten perustettavaksi "geometrialtaan vaihtelevan" Euroopan, joka olisi järjestetty useaan yhteistyöpiiriin ja jossa ehdokasmaat olisivat voineet päästä unioniin siirtymällä asteittain piiristä toiseen mahdollisuuksiensa mukaan. Korostimme silloin sitä, että ensimmäinen, kaikkein kiireellisin, perustettava yhteistyöpiiri oli sisäisen turvallisuuden piiri.
On siis ilo havaita, että unionin oikeus- ja sisäasiainministerit, jotka kokoontuivat 30. tammikuuta, kutsuivat ehdokasmaiden kollegansa tekemään "liittymistä edeltäviä sopimuksia" voidakseen paremmin järjestää rikollisuuden vastaista taistelua. Tämä vastaa kantojamme tai ne kuvastavat ainakin jonkinlaista samankaltaista henkeä.
Jos Amsterdamin sopimus tulee voimaan, se ei kuitenkaan helpota tehtävää, koska siinä ei suosita juurikaan joustavuutta. Olisi esimerkiksi toivottavaa, että Itä-Euroopan ehdokasmaat voisivat jo nyt liittyä Europoliin, jotta voitaisiin paremmin taistella kansainvälistä rikollisuutta vastaan. Mutta eikö ongelmaa pikemminkin vaikeuteta liittämällä Europol unionin menettelyihin?
Samalla lailla on vaikeaa erottaa Euroopan parlamentin sen ehdotuksen ulottuvuutta, jonka tavoitteena on luoda ulkorajojen valvontaa varten Euroopan unionin rajavalvontaviranomainen, joka välittää koko unioniin kansallisten rajavalvontaelinten kokemukset. Jos tällä ehdotuksella tarkoitetaan sitä, että olisi luotava Euroopan tasolla keskinäisen rahoitusavun järjestelmä, jonka tarkoituksena on auttaa jäsenvaltioita, joilla on suuria vaikeuksia ulkorajojensa valvonnassa, olemme samaa mieltä. Mehän olemme jo ehdottaneet sitä. Mutta meistä on välttämätöntä, että jokainen maa on suoraan vastuussa rajoistaan, koska jos näin ei ole, integroitu järjestelmä ei enää kiinnostaisi ketään ja sen lopputulos saattaisi olla päinvastainen kuin tavoiteltu tulos.

Holm
Olen äänestänyt tätä mietintöä vastaan, koska en tue EU: n ylimielestä suhtautumista Keski- ja ItäEuroopan jäsenehdokasvaltioihin.
EU ei voi vaatia jäsenehdokasvaltioita muuttamaan muun muassa kolmansia maita koskevaa viisumipolitiikkaansa EU: n viisumipolitiikan mukaiseksi jo ennen EU-jäsenyyttä ja ennen kuin EU: n tätä asiaa koskevat Amsterdamin sopimuksessa olevat määräykset on hyväksytty. Kaikki EU: n nykyiset jäsenet eivät ole vielä ratifioineet Amsterdamin sopimusta eikä siihen mielestäni sen vuoksi voi viitata.
Mitä tulee poliisiyhteistyöhön, olen ehdottomasti sitä mieltä, ettei Europolia pidä kehittää eikä sitä pidä sysätä jäsenehdokasvaltioiden harteille. Interpol on jo olemassa ja se työskentelee nykyään niillä alueilla, jotka EU haluaa luovuttaa Europolille. Mielestäni Interpolia on kehitettävä edelleen Europolin sijaan taisteltaessa kansainvälistä rikollisuutta vastaan.
Kun otetaan huomioon useilla jäsenehdokasvaltioiden alueilla vallitseva tilanne, EU: n on mielestäni hyväksyttävä useita siirtymäkauden sääntöjä, mikäli valtioista tulee EU: n jäseniä. Näkisin mieluiten, että EU luopuisi useista valtaoikeuksistaan kansallisten parlamenttien hyväksi, mikä helpottaisi laajenemista. Tällä hetkellä näyttää siltä, että EU haluaa ottaa haltuunsa Itäja Keski-Euroopan valtiot, koska niiden on hyväksyttävä kaikki EU: n lait, ilman että niillä on mahdollisuus vaikuttaa niiden sisältöön. Tätä en voi hyväksyä.

Kirsten Jensen, Blak, Iversen ja Sindal
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Posseltin mietinnön puolesta. Sen lähtökohtana on, että meidän on varmistettava, että Itä- ja Keski-Euroopan hakijamaat saavat kehitettyä hyvät demokraattiset oikeusyhteisöt. Mietinnön perustana on, että nykyisten jäsenvaltioiden on tehtävä tiiviimpää yhteistyötä oikeus- ja sisäasioissa. Meillä tanskalaisilla on tähän asiaan liittyvä ehto, mutta emme halua estää muita maita ryhtymästä tiiviimpään yhteistyöhön. Pidätämme kuitenkin itsellämme oikeuden jäädä ulkopuolelle.
Meille on tärkeintä varmistua siitä, että Itä- ja Keski-Euroopan hakijamaat saavat sekä taloudellista että poliittista tukea pyrkimyksissään kehittää demokraattisia instansseja. Tämä koskee myös hallintoviranomaisten ja poliisialalla toimivien ihmisten koulutusprojekteihin annettavaa tukea. Jotta varmistetaan se, että demokraattisista aloitteista pidetään kiinni, on välttämätöntä, että ne henkilöt, jotka hoitavat hallinnollisesti uusia lakeja, ovat saaneet siihen koulutuksen.
Tanskan sosiaalidemokraatit vastustavat lausunnon ehdotusta siitä, että institutionaalisten muutosten on oltava kohdallaan ennen laajentumista. Se perustuu ajatteluun, jonka mukaan parlamentin ei tule estää laajentumista. Hakijamaat on hyväksyttävä Euroopan unioniin, sen jälkeen kun ne ovat saavuttaneet omassa kumppanuussopimuksessaan asetetut tavoitteet. Laajentumisprosessia ei saa viivästyttää siten, että Euroopan parlamentti vaatii, että mandaattijaon ja äänestysjärjestelmän on oltava kohdallaan ennen kuin ensimmäiset maat hyväksytään unioniin.

Parigi
Koska kommunistinen hallinto tuhosi valta-aikanaan kaikki siviilielämää koskevat säännöt, entisten kommunistimaiden liittyminen Euroopan unioniin edellyttää hakijamailta eräänlaista "uudelleensyntymistä" , jotta ne saavat sisäisen järjestyksensä vastaamaan Euroopan unionin sääntöjä ja henkeä.
Se koskee myös poliisi- ja oikeusalaa, tavaroiden, palvelujen ja kansalaisten liikkuvuutta sekä kansalaisoikeuksia ja alaikäisten suojelua.
Kun tämä työläs mukauttamisprosessi saadaan todistettavasti kypsälle tasolle, niin silloin on varmasti saavutettu vaihe, jolloin kyseiset valtiot voivat liittyä Euroopan unioniin.
Yhteinen päätöslauselma (B4-0424/98, B4-0426/98, B4-0427/98, B4-0428/98 ja B4-0429/98)
Corbett
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen tähän päätöslauselmaan, joka edellyttää tutkimusta, vaikka vain siksi että tutkimus voisi itse asiassa osoittaa, että villeimmät väitteet työpaikkojen menetyksistä saattavat olla varsin liioiteltuja. Ei ole kuitenkaan missään tapauksessa haitaksi tutkia asiaa.
Ihailen komissaari Montia ja sitä, miten hän on vastustanut alkoholi- ja tupakkateollisuuden voimakkaita yrityksiä saada tämä päätös kumottua. Toivon, että valtiovarainministerit ovat yhtä päättäväisiä. Valtiovarainministerin näkökannalta ei ole varmastikaan järkevää antaa taas verohelpotuksia alkoholi- ja tupakkateollisuudelle, verohelpotuksia, joita voivat omituista kyllä saada vain ulkomailla matkustavat ihmiset, jotka muutenkin muodostavat tavallisia kansalaisia keskimääräistä paremmin toimeentulevan ihmisryhmän.
Toivon siksi, että tämä päätöslauselma, vaikka se edellyttääkin tutkimusta, joka saattaa tuottaa enemmän puolueetonta tietoa kuin jotkin asianosaisten puolueellisten järjestöjen tekemät tutkimukset, edesauttaa yhtä kaikki Euroopan unionin kauan sitten tekemän päätöksen vahvistamista.

Puhemies
Herra Corbett, minäkin olen vakuuttunut, että kantanne eivät ole vain teidän kantojanne, vaan muutkin kollegat tukevat niitä. On tietenkin monia muita, joilla on päinvastainen näkemys.

Querbes
Verovapaa myynti on liikevaihtonsa ja työllistävän vaikutuksensa vuoksi Euroopan talouden dynaaminen ala. Sen merkitys on suuri kehitettäessä tehokkaita kuljetusverkostoja Euroopan unionissa.
Verovapaan myynnin lakkauttamisella 1. heinäkuuta 1999 alkaen olisi vakavia seurauksia taloudellisella ja sosiaalisella tasolla. Verovapaa myynti on nimittäin lentokenttien ja lauttayhtiöiden merkittävä tulonlähde, jonka avulla ne voivat etenkin pitää hintansa alemmalla tasolla.
Verovapaalla myynnillä on myös olennainen merkitys infrastruktuurin ja kuljetuspalveluiden rahoituksessa. Kuitenkin kuljetusten edellyttämä infrastruktuuri ja sen vaatimat sijoitukset vain kasvavat kasvamistaan: lentokuljetuksien kaksinkertaistuminen Euroopassa vuoteen 2010 mennessä, laivojen rakentaminen, turva- ja ympäristönormien noudattaminen...
Lisäksi verovapaan myynnin lakkauttaminen vähentäisi kuljetusliikkeiden tuloja ja näkyisi hintojen korotuksena, mikä haittaisi matkailun ja matkojen kehitystä.
Lopuksi, kymmenet tuhannet työpaikat olisivat uhattuina erityisesti alueilla, joilla työttömyysluvut ovat jo ennestään korkeita. Asia koskisi aivan erityisesti syrjäisiä alueita. Arvioiden mukaan 80 000 työpaikkaa menetettäisiin jalostusteollisuudessa, kuljetusalalla, vähittäiskaupassa ja rinnakkaisilla aloilla. Ammattijärjestöt ovat heränneet huomaamaan nämä vaarat ja ne ovat lähteneet liikekannalle komission ehdotusta vastaan, jonka tavoitteena on lakkauttaa verovapaa myynti 30. kesäkuuta 1999.
Jäsenvaltiot ja kansalaiset eivät loppujen lopuksi saisi minkäänlaista hyötyä verovapaan myynnin lakkauttamisesta. Aivan päinvastoin. Siksi ryhmämme kannattaa verovapaan myynnin säilyttämistä.
Oli miten oli, mitään päätöstä ei pitäisi tehdä ennen kuin tiedetään verovapaan myynnin lakkauttamisen taloudellisista ja sosiaalisista vaikutuksista tehtävän tutkimuksen tulokset ja ennen kuin Euroopan parlamentissa on käyty keskustelu, kuten parlamentin hyväksymässä kompromissipäätöslauselmassa määrätään.

Maailmanlaajuinen satelliittiavusteinen navigointijärjestelmä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Langenhagenin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A460109/98) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön, Euroopan avaruusjärjestön ja Euroopan lentoturvallisuusjärjestön välisestä Euroopan osuutta maailmanlaajuisen satelliittinavigointijärjestelmän kehittämisessä koskevasta sopimuksesta (KOM(97)0442 - C4-0043/98-97/0231(CNS)).

Langenhagen
Arvoisa puhemies, satelliitteihin perustuvat paikantamis- ja navigointijärjestelmät ovat viime vuosina yleistyneet. Tämän teknologian tarkoituksena on edistää ihmisten ja tavaroiden vapaan liikkuvuuden kestävää, turvallisempaa ja taattua kehittämistä kuljetusten ja liikenteen ohjauksen parantamisen avulla. Tämä ei koske ainoastaan lentoliikennettä ja merenkulkua. Tätä uutta teknologiaa sovelletaan myös muihin aloihin kuten julkiseen henkilölähiliikenteeseen, rautateihin ja tavaraliikenteeseen sekä myös henkilöajoneuvoihin, maatalouteen ja kalastukseen.
Ei tarvitse olla profeetta pystyääkseen ennustamaan, että tämä teknologia tulee kehittymään. Siksi sitä tullaan varmasti käyttämään enemmän myös vapaa-ajan alueella. Purjehduksen tai samoilun harrastaja voi ehkä tulevaisuudessa käyttää tätä huipputeknologiaa. Tällä hetkellä on jo olemassa kaksi maailmanlaajuisesti toimivaa järjestelmää, amerikkalainen GPS (global positioning system) sekä maailmanlaajuinen venäläinen satelliittinavigointijärjestelmä GLONAS. Kumpikaan järjestelmistä ei kuitenkaan täytä kaikkia siviilikäyttäjän vaatimuksia. Järjestelmiä valvotaan kansallisesti, ne on suunniteltu sotilaallisiin tarpeisiin ja ne on osittain keinotekoisesti tehty huonommiksi siviilikäyttöä varten.
Puutteellinen tarkkuus, liian suuri tekninen virhetodennäköisyys, liian pitkät varoitusajat järjestelmien joutuessa epäkuntoon, puuttuva takuu siitä, että järjestelmä on jatkuvasti käytössä ja se seikka, että kukaan ei vastaa järjestelmän toimimisesta pakottavat meidät eurooppalaiset toimimaan itse. Komission ehdotusta on tarkasteltava tältä pohjalta.
Komissio ja neuvosto tekivät tällä alalla aloitteen Euroopan parlamentin tuella jo vuonna 1994. Sopimus, jota me tänään käsittelemme, on tähän asti tapahtunen kehityksen johdonmukainen jatke. Tänään hyväksyttävässä sopimuksessa säädetään yhteistyöstä Euroopan unionin, Euroopan avaruusjärjestön ESAn ja Euroopan lentoturvallisuusjärjestön EUROCONTROLin välillä. Nämä kolme eurooppalaista tahoa vastaavat Euroopan osuudesta maailmanlaajuisen satelliittinavigointijärjestelmän kehittämisessä. Tämä merkitsee erityisesti osapuolten suunnitelmien ja projektien koordinointia ja yhdistämistä. Ensimmäiseksi aikomuksena on täydentää olemassa olevia venäläisiä ja amerikkalaisia järjestelmiä ja siten tasoittaa kuvaamiani teknisiä puutteita ja epätarkkuuksia. Näin voidaan ratkaista tekniset ongelmat, mutta jäljelle jää periaatteellinen, institutionaalinen ongelma, nimittäin puuttuva siviilivalvonta ja järjestelmän takuu.
Tästä syystä on tarpeen ottaa mukaan toinen vaihe, jonka päämääränä on kehittää oma riippumaton siviilijärjestelmä, jolla taataan paras mahdollinen suorituskyky missä ja milloin tahansa. Työskentelemme sitkeästi tämän puolesta. Ottaen huomioon, että Yhdysvallat tulee todennäköisesti hallitsemaan navigointimarkkinoita, tämä sopimus auttaa suojelemaan Euroopan intressejä ja mahdollistaa satelliittinavigointiteknologian kaikkien mahdollisuuksien tehokkaan käytön.
Euroopan talousalueella painotetaan yhtenään huipputeknologian merkitystä. Tällä sopimuksella voimme voittaa takaisin kadotetun alueen ja asettaa tulevaisuudessa satelliittiteknologialle omat eurooppalaiset normit.
Jäljelle jää vielä talouspuoli. Siksi olen mietinnössäni muistuttanut toimintasuunnitelmasta tämän hankkeen rahoittamiseksi. Tulevaisuuden siviilikäyttäjät - täytyy rehellisesti myöntää - suhtautuvat projektiin vielä epäluuloisesti. Tällaista hanketta ei kuitenkaan voida rahoittaa ilman Euroopan teollisuuden ja muiden kumppaneiden osallisuutta, mikä on aivan ilmeistä. Suuren osallistujamäärän varmistaminen maailmanlaajuisen satelliittinavigointijärjestelmän kehittämiseen vaatii pikaisesti määriteltävää selkeää ja yhtenäistä rahoitusnäkymät sisältävää strategiaa. Euroopan unioni haastetaan tänään kansainväliseen yhteistyöhön, jonka suurimpina etuina ovat vähäiset kustannukset ja investoinnit. Mahdollisina kumppaneina tässä yhteydessä ovat ja pysyvät jo mainitut USA ja Venäjä sekä näiden lisäksi Japani.
Tänään käsiteltävällä sopimuksella on myös symbolinen luonne, koska sillä allekirjoitetaan eurooppalaisten halu ja päättäväisyys antaa oma panos tällä alalla, ja sen vuoksi hyväksymään tämän sopimuksen.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, sallinette minun ensimmäiseksi kiittää Langenhagenia hänen laatimastaan erinomaisesta mietinnöstä.
Lentoliikenteen uutta tekniikkaa kehitetään tällä hetkellä nopeasti. Oikein käytettynä se tekee lentoliikenteestä turvallisemman ja sen avulla on myös mahdollista selviytyä niistä useista alinomaa toistuvista myöhästymisongelmista, joita tällä hetkellä esiintyy.
Meidän on nyt otettava kantaa siihen, haluammeko Euroopan osallistuvan tähän tekniikan kehitykseen vai haluammeko jatkossakin jäädä sen ulkopuolelle. Edessämme on nyt nimittäin erittäin strateginen valinta, josta voi olla suuria seurauksia tulevan navigointijärjestelmän kehitykselle. Kysymys kuuluukin: pitääkö meidän kehittää oma navigointijärjestelmä vai pitääkö meidän vain olla mukana vaikuttamassa jo olemassa oleviin järjestelmiin?
Monet asiat viittaavat siihen, että on halvempaa osallistua jo olemassa olevan järjestelmän kehittämiseen, koska oman järjestelmän kehittäminen merkitsee samalla suurta panostamista tutkimukseen ja kehittämiseen. Tiettyä turvallisuutta antaa kuitenkin samalla se, ettei alituisesti olla riippuvaisia jostain toisesta.
Minusta tässä vaiheessa on syytä suhtautua myönteisesti kehityksen jatkumiseen ja solmia siten tämä Euroopan yhteisön, Euroopan avaruusjärjestön ja Euroopan lentoturvallisuusjärjestön välinen sopimus. Se luo mahdollisuudet olla mukana vaikuttamassa tulevaisuuden kehitykseen, mitä pidän myönteisenä.
On kuitenkin syytä varoittaa myös siitä, että vaarana on, että osallistumme erittäin kalliiseen projektiin, jonka tulos ei ehkä vastaa toiveitamme. On siis myös syytä olla valppaana. Sen vuoksi uskon, että Langenhagenin mietinnössään esittämä toimintasuunnitelma on erittäin tärkeä.
Haluan tässä yhteydessä ottaa uudelleen esille Euroopan lentoyhtiöiden liiton (Association of European Airlines) jo aikaisemmin lähettämän kirjeen. Tässä tämän vuoden 6. maaliskuuta päivätyssä kirjeessä sanotaan muun muassa seuraavaa: "Improvements, if any, could be achieved in a much cheaper way" (Mahdolliset parannukset voitaisiin saavuttaa huomattavasti halvemmalla). Olisin kiitollinen, jos kuulisin komissaarin kommentin siitä, onko mahdollista saavuttaa yhtä suuria parannuksia halvemmalla tavalla kuin sillä, johon olemme tänään ottaneet kantaa. Mikäli tähän kysymykseen ei ole mahdollista saada vastausta tänään, olen kiitollinen, mikäli saan kirjallisen kommentin asiasta vastuussa olevalta komissaarilta.

Malerba
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, maailmanlaajuinen satelliittinavigointijärjestelmä GNSS on kouluesimerkki teknologian kaksoiskäytöstä sekä sotilaallisiin että siviilitarkoituksiin. Satelliitin avulla tapahtuvaa paikantamista, joka kehitettiin itse asiassa sotilaallisessa yhteydessä kylmän sodan aikana ballististen ohjusten valvontaan, voidaan nykyisin hyödyntää siviilialalla, koska laivojen sijainti voidaan määritellä tähtien, majakoiden tai tutkien sijasta satelliittien avulla.
Satelliitin avulla tapahtuva paikantaminen edustaa itse asiassa vain murto-osaa kaikista mahdollisista palveluista, joita satelliittisignaalin avulla voitaisiin hyödyntää merenkulussa, pelastustoiminnassa, turvallisuuden alalla, valittaessa kulkureittejä teillä ja kaduilla tai valvottaessa laivastoja; myös taksit voivat jo ottaa vastaan satelliittisignaaleja.
Tämänpäiväinen asiakirja ei ole strateginen asiakirja, vaan käyttökelpoinen perusta satelliittinavigoinnin eurooppalaiselle strategialle, jota me käsittelemme lähiaikoina. Asiakirjassa vahvistetaan Euroopan komission, Euroopan avaruusjärjestön ja Euroopan lentoturvallisuusjärjestön välisen yhteistyösopimuksen säännöt, ja minusta tuntuu, että se on melko myönteinen ensiaskel.
Äänestyksemme aiheena on se, tunnustetaanko komissiolle eurooppalaisena toimielimenä poliittisen vauhdittajan rooli, Euroopan avaruusjärjestölle teknologisen arkkitehdin rooli ja Euroopan lentoturvallisuusjärjestön asema tärkeimpänä lentoliikenteen tarvitsemien palvelujen tarjoajana.
Mielestäni tässä organisatorisessa arkkitehtuurissa on otettava huomioon vielä kaksi asiaa, jotka esittelijä Langenhagen ottaa myös esille. Ensimmäinen asia: kolmen osapuolen välinen sopimus on jätettävä avoimeksi uusille kumppaneille, jolloin voidaan varmistaa satelliittipaikannuspalvelujen nopea laajeneminen kaikille palvelualoille merellä ja maalla. Toinen asia on se, että on perustettava eurooppalainen viranomainen tai virasto - saatte itse valita nimen - joka vastaa palvelujen sertifioinnista ja laitteiden yhdenmukaistamisesta. Näiden kahden asian ansiosta, jotka esittelijäkin on ottanut huomioon, hyväksyn mietinnön ja jään odottelemaan toista keskusteluamme, joka käydään lähiaikoina satelliittinavigointia koskevasta komission asiakirjasta.

Puhemies
Herra Malerba, mielestäni teillä on parempi asiantuntemus puhua näistä asioista, koska olette nähneet asiat sieltä ylhäältä.

Scarbonchi
Arvoisa puhemies, satelliittinavigointijärjestelmäala on strateginen ala, joka on tiedon valtateiden kanssa osa tulevaisuuden teknologisia taisteluja. Euroopan on oltava niissä mukana. Sillä on kaikki mahdollisuudet siihen. Sen on vain vielä ilmaistava poliittinen tahtonsa siihen ja valittava siis vihdoin selkeä strategia. Tässä onkin kollegamme Brigitte Langenhagenin mietinnön koko merkitys, mietinnön, jossa suositellaan voimakkaasti sopimuksen tekemistä Euroopan yhteisön, Euroopan avaruusjärjestön ja Euroopan lentoturvallisuusjärjestelmän välillä maailmanlaajuisen satelliittinavigointijärjestelmän kehittämiseksi.
Nykyisin valinta on selkeästi seuraava: joko eurooppalainen riippumaton ja itsenäinen järjestelmä, jonka hinnan arvioidaan olevan neljänsadan miljoonan ja neljän miljardin ecun välillä, tai sitten yhteistyö jo olemassa olevien järjestelmien kanssa, amerikkalaisen GPS- ja venäläisen GLONAS-järjestelmän kanssa.
Euroopan radikaaliallianssi suhtautuu myönteisesti siihen, mitä kollegamme, esittelijä, suosittelee voimakkaasti, useista syistä, joista pääasiallinen on: miksi uskoa etujemme valvominen arkaluonteisella alalla muille, jos pystymme itsekin siihen, miksi olla taas kerran riippuvaisia amerikkalaisista teknologisella ja tieteellisellä alalla, joilla pystymme Euroopassa hyvin olemaan itsenäisiä?
On varmaa, että tämän eurooppalaisen järjestelmän korkea hinta edellyttää yhteistyötä Euroopan julkisen ja yksityisen teollisuuden kanssa. Mutta jos haluamme pysyä itsenäisinä Euroopalle näin tärkeällä, välttämättömällä ja tietyn ajan kuluttua kannattavalla alalla kaikkine sen avaamine näkymineen, meidän on hyvin nopeasti, aikaa hukkaamatta, tehtävä strateginen valinta, kuten esittelijä voimallisesti suosittelee. Tässä olen samaa mieltä kuin komissaari Kinnock, joka pelkää, että jollemme tee nopeasti päätöstä, jäämme edistyksen tien pientareelle. Toisin sanoen, jäämme tämän teknologisen ja tieteellisen taistelun ulkopuolelle. Siksi meidän ei pidä hukata aikaa.

Van Dam
Arvoisa puhemies, Euroopan yhteisön, Euroopan avaruusjärjestön ja Euroopan lentoturvallisuusjärjestön solmiman sopimuksen tarkoituksena on antaa eurooppalainen panos maailmanlaajuiseen satelliittinavigointijärjestelmään, jonka englanninkielinen lyhennys on GNSS. Nämä osapuolet ovat asettaneet tässä yhteydessä kolme tavoitetta: ensimmäinen on niin sanottu Euroopan geostationaarinen navigointilisäjärjestelmä (European Geostationary Navigation Overlay Service), eli EGNOS. Nykyinen GNSS-järjestelmä saa tällöin, lainaan tekstiä: lisämahdollisuuksia matkojen määrittelyyn satelliittien avulla, yhtenäisyyttä ja wide-area -tietoja käyttäjiä varten.
Toinen tavoite on GNSS1: n täyden toimintakyvyn saavuttamien ja kolmas on uuden eurooppalaisen satelliittinavigointijärjestelmän GNSS2: n valmistelutyö.
Mitä tulee EGNOS-hankkeeseen eurooppalaiset lentoyhtiöt ovat jo sanoneeet, ettei niillä ole mitään tarvetta tällaiseen järjestelmään. Mikäli parannuksia ylipäänsä tarvitaan, ne voidaan lentoyhtiöiden mielestä saada aikaan paljon halvemmalla. Kysyn siksi komissiolta, että millä käyttäjillä on todellisia etuja EGNOS-järjestelmän kehittämisestä ja ovatko ne käyttäjät valmiit osallistumaan tästä aiheutuviin kuluihin?
Mikäli kiinnostus EGNOS-hanketta kohtaan on vähäistä, emmekö voisi paremminkin keskittyä GNSS2: n kehittämiseen? Näyttää siltä, että uuden satelliittinavigointijärjestelmien sukupolven tuomat edut ovat ilmeiset.
Lopuksi huomiota ansaitsee budjettivaliokunnan lausunto. Siinä todetaan, että yhteisön osaksi tulevia kuluja ei ole vielä lopullisesti vahvistettu, mutta ne on jo käytetty suurelta osin. Siksi budjettivaliokunta pyytää, ettei Langenhagenin mietintöä hyväksytä ennen kuin taloudellinen tilanne on tutkittu perusteellisesti.
Mietintö on silti käsitelty ja hyväksytty liikenne- ja matkailuvaliokunnassa. Haluaisin mielelläni kuulla esittelijältä, miksi hän ei ole ottanut budjettivaliokunnan selkeää lausuntoa huomioon?

Rübig
Arvoisa puhemies, olen itse lentäjä ja olen kokenut järjestelmän muuttumisen. Satelliittinavigointijärjestelmien tuomat edut ovat suurta hämmästystä herättäviä. Ne merkitsevät huomattavaa turvallisuuden kasvua, ja myös tietokoneen suorituskyky sekä ohjelmisto, jotka ovat näissä järjestelmissä, merkitsevät lentäjälle suurta etua, koska siten ohjaamossa päästään huomattavasti parempaan työn laatuun. Olen myös iloinen siitä, että komissio on ilmoittanut meille, että rahoitus järjestetään olemassa olevien varojen puitteissa, muun muassa myös budjettikohdasta B5-700. Uskon, että tämä ratkaisu on merkittävä Euroopan kilpailulle ja että kilpailu on tällä alalla myös maailmanlaajuisesti välttämätön pakko.
Me tiedämme, että juuri taloudellinen kehitys riippuu hyvin pitkälle kolmesta tekijästä, nimittäin koulutuksesta ja jatkokoulutuksesta, tutkimuksesta sekä infrastruktuurista. Tämä järjestelmä tehoaa suotuisimmin kaikkiin kolmeen alueeseen, ja tahdon onnitella rouva Langenhagenia tämän mietinnön johdosta.

Puhemies
Herra Rübig, huomaan, että parlamentilla on paljon kokemuksia kerrottavanaan, mikä antaa oman lisänsä asian käsittelyyn, kuten kiinnostuneina toteamme.

Gradin
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, arvostan komission puolesta sitä, että parlamentti tukee tätä sopimusta, joka mahdollistaa Euroopan osuuden maailmanlaajuisen satelliittinavigointijärjestelmän kehittämisessä. Tämä sopimus muodostaa ensimmäisen muodollisen perustan komission, Euroopan avaruusjärjestön ja Euroopan lentoturvallisuusjärjestön, EUROCONTROLin, väliselle sopimukselle kehittää yhdessä oma osuus maailmanlaajuiseen satelliittinavigointi-infrastruktuuriin. Euroopan osuus tässä asiassa on tärkeä useasta syystä. Ensiksi maailmanlaajuinen satelliittinavigointijärjestelmä tukee aina vain kasvavien ilma- ja merikuljetusten kestävää kehitystä. Toiseksi tällainen järjestelmä mahdollistaa suuret turvallisuuteen liittyvät parannukset. Lopuksi ehdotus merkitsee sitä, että uusia markkinamahdollisuuksia avautuu Euroopan teollisuudelle, joka tällä hetkellä jää näiden markkinoiden ulkopuolelle USA: n hallitsevan aseman vuoksi.
Satelliittien soveltaminen navigointiin on erittäin lupaava ja dynaaminen ala. Tällä alalla menestyminen vaatii kuitenkin laajaa ja tiivistä yhteistyötä. Tämän sopimuksen avulla luodaan toivottavasti tehokas yhteistyörakenne, joka parhaalla mahdollisella tavalla pyrkii hyödyntämään osallistuvien osapuolten voimavaroja.
Komissio valmistelee seuraavaa askelta tammikuussa saamamme ilmoituksen pohjalta. Se ottaa esiin yleisen strategian Euroopan osuudelle maailmanlaajuisessa navigointijärjestelmässä. Stenmarckille haluan vain sanoa, että esitän hänen kysymyksensä vastuussa olevalle komissaarille, jonka jälkeen hän saa joko suullisen tai kirjallisen vastauksen kysymykseensä, sillä minä en ole oikea ihminen selvittämään tämän asian kustannusnäkökulmia. Komissio odottaa kiinnostuneena parlamentin kanssa käytävää laajaa strategiakeskustelua tähän ilmoitukseen liittyvän tulevan keskustelun yhteydessä, koska on tärkeää, että otamme kantaa siihen, millä tavalla Euroopan olisi osallistuttava koko tähän työhön.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Nicholson
Maailmanlaajuisen satelliittinavigointijärjestelmän avulla pyritään järjestämään Euroopan yhteisön, Euroopan avaruusjärjestön ja Euroopan lentoturvallisuusjärjestön välinen yhteistyö. Olemme päättäneet varmistua siitä, että saavutamme ennen kaikkea täydellisen turvallisuuden.
Olemassa oleva järjestelmä mahdollistaa minkä tahansa kuljetusmuodon paikantamisen ja navigoinnin. Meidän on nyt joko kehitettävä tätä uutta kuljetusvalvontamuotoa tai pysyttävä edelleen uskollisina kaikille aikaisemmille järjestelmille.
Vastassamme olevaan ongelmaan ei ole helppoja ratkaisuja, mutta meidän on hyväksyttävä tehokkain ja turvallisin ehdotus varmistaaksemme, että lisääntyvät ruuhkat helpottuvat kaikkien osalta.

Tsernobylin reaktorisuoja
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Adamin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A4-0076/98) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi (Euratom/EY) yhteisön rahoituksen myöntämisestä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankille Tsernobylin reaktorisuojarahastoa varten (KOM(97)0448 - C4-0499/97-97/0235(CNS)).

Adam
Arvoisa puhemies, Tsernobyl 4-yksikön päälle huhtikuun 1986 tuhoisan onnettomuuden jälkeen rakennettu reaktorisuoja tai sarkofagi koottiin huomattavan lyhyessä ajassa. Se täytti pääasiallisen tehtävänsä suojata voimalan välittömässä läheisyydessä asuvaa väestöä ja mahdollistaa jäljellä olevien reaktoreiden toiminta.
Myönnettiin kuitenkin, ettei rakennelma ollut tarkoituksenmukainen pitkällä aikavälillä. Erityisesti siltä osin, ettei yhdelläkään suojan kattoa kannattelevalla palkilla ole tukevaa nojaa sarkofagin sisäpuolella. Entisessä reaktorihallissa on ongelmia radioaktiivisen pölyn kanssa, ja reaktorialueella sijaitseviin kellarihuoneisiin on kertynyt radioaktiivista vettä. Tähän mennessä ei ole löytynyt sellaista suunnitelmaa, jonka kaikki osapuolet voisivat hyväksyä tämän rakenteen vakauttamiseksi. Pääasiallinen ratkaisun tarpeessa ollut ongelma on ollut työntekijöihin kohdistuvat äärimmäisen suuret säteilyannokset.
Joulukuussa 1995 G7-maiden, komission sekä Ukrainan hallituksen välillä allekirjoitetussa aiesopimuksessa määrättiin Tsernobylin ydinvoimalan sulkemisesta vuoteen 2000 mennessä ja tunnustettiin, että Tsernobyl IV -yksikön rakenteelle oli tehtävä jotain.
Suunnitelmasta ei kuitenkaan sovittu eikä menoja myöskään arvioitu. Meillä on nyt suojan toteuttamissuunnitelma, josta on sovittu yksityiskohtaisissa teknisissä keskusteluissa, ja meidän pitäisi panna merkille, että TACIS-ohjelmalla on ollut aktiivinen osa suunnitelman kehittämisessä.
Mietinnön tarkoituksena on esitellä ehto Euroopan unionin rahoitukselle, joka ei ylitä 100 miljoonan Yhdysvaltain dollarin summaa, kun kokonaishinta on 750 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Suojan toteuttamissuunnitelma on epätavallinen siinä mielessä, että se on saanut alkunsa G7-maiden tekemästä poliittisesta päätöksestä; Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki (EBRD) toteuttaa tämän suunnitelman. On tärkeää huomata, että lopullinen muoto ei ole tiedossa vielä neljään tai viiteen vuoteen, sillä siitä päättäminen kuuluu osaksi suunnitelmaa. Suojan lopullinen muoto ja luonne, polttoainetta sisältävien materiaalien poistamiskysymys, sarkofagin sisällä olevan pölyn ja veden kertymisen käsitteleminen tulevat esiin vasta toteuttamisvaiheessa. Lopullinen muoto riippuu G7-maiden kyvystä koota tarvittaviksi arvioidut varat, ja tällä hetkellä olemme vasta puolivälissä.
Mietinnössä käsitellään suojan rakentamiseen liittyviä rahoitus- ja hallinnointikysymyksiä. Tähän liittyy kuitenkin teknisiä laitoksia, esimerkiksi radioaktiivisen aineksen käsittelylaitos, jotka ovat olennaisen tärkeitä ennen kuin suojan rakentamistyö voi alkaa. Siksi parlamentin yhtenä budjettivallan käyttäjistä oli välttämätöntä varmistua siitä, että muihin laitoksiin liittyvät työt etenevät samassa tahdissa suojahankkeen kanssa.
Olisi pantava merkille aiesopimuksen täytäntöönpanon yhteydessä, että sähkömarkkinoiden uudistaminen Ukrainassa on tärkein yksittäinen kysymys: tuotetaanko sähkö ydin- vai lämpövoimaloissa. Tilanteen edellyttämää toimintakunnossa pitämisen ja parannuksien tasoa ei voida taata, jolleivät sähkömarkkinat toimi niin, että varat ovat voimaloiden saatavilla.
Aiesopimuksen teksti, puitteet ja kaikki tähän liittyvät lailliset tekstit ovat mietintöni liitteinä. Ne ovat englannin kielellä, mutta toivon, että kollegani pitävät niitä hyödyllisenä aineistona.
Suunnitelma ei elä pelkässä tyhjiössä: sitä valmisteltaessa Ukrainan valvova viranomainen, joka on vastuussa suojatyössä sovellettavista turvallisuusnormeista, on johtajansa herra Smysljajevin johdolla edistynyt huomattavasti. Atomiteollisuutta on uudistettu herra Nigmatullinin johdolla ja Energoatom, yhtiö, joka pyörittää Ukrainan atomialaa vapaissa markkinaoloissa, tuotti viime vuonna 47 % sähköstä. Korkeatasoinen työryhmä, jota johtaa talousuudistusasiain varapääministeri herra Tigipko, on perustettu laatimaan suunnitelma energia-alan uudistamiseksi. Nämä eivät ole vaatimattomia saavutuksia maassa, jonka talous on vielä horjuva Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen.
Mietintöni 54 kohdassa esitellään ehdot, jotka on täytettävä ennen kuin parlamentti hyväksyy varojen siirron varauksesta vuoden 1998 talousarvioon. Useimmat ehdoista, ja varmasti tärkeimmät, on nyt täytetty.
55 kohdassa esitellään tietoa, jota komission ja EBRD: n olisi annettava parlamentille toteuttamissuunnitelmaa täytäntöönpantaessa.
56 kohdassa luetellaan toimia, joiden osalta komissio voisi ja sen pitäisi mielestäni antaa lisätukea suunnitelmalle. Olen tyytyväinen siihen, että näiden kohtien suuntaviivat luovat perustan parlamentin tehdessä talousarvioon liittyviä päätöksiä hankkeen tulevina vuosina.
EBRD on saavuttanut myönteistä edistystä vetäessään venäläisen asiantuntemuksen mukaan hankkeeseen. Reaktorihan on loppujen lopuksi venäläisten suunnittelema. Joidenkin meidän tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan jäsenien tuntemalla Kursatov-instituutilla on oma tehtävänsä hankkeessa.
Tämä on hyvin tekninen ja monimutkainen mietintö, mutta haluan lopettaa esittämällä pari yleistä poliittista huomiota ja osoittaa, että Ukrainan atomiteollisuus on suhteellisen nuori teollisuuden ala siinä mielessä, että monilla reaktoreilla on potentiaalia pitkään toimintaikään. On ehdottoman selvää, että on kansallisen politiikan mukaista jatkaa atomiteollisuutta, osittain jotta voitaisiin vähentää riippuvuutta Venäjästä kaasun, öljyn ja hiilen osalta. Mutta meidän on myös otettava huomioon, että yhteyttä Venäjään ei voida sivuuttaa, koska SYNERGY- ja TACIS-ohjelmien kautta yhteydet unionin ja Ukrainan välillä öljyn, kaasun ja sähkön osalta ovat tiivistyneet ja liittyvät tiiviisti naapurimaihin. Niinpä näistä syistä on järkevää kannustaa atominormeja, jotka hyväksytään koko Euroopassa, ja meidän olisi tunnustettava, että venäläiset ovat vakaasti päättäneet kehittää omia reaktoreitaan.
Jotkut meistä tuntevat Jevgeni Adamovin, Venäjän äskettäin nimitetyn atomienergia-asioista vastaavan ministerin, ja tiedämme, että hän pitää huomattavan tärkeänä ydinvoimaloiden käyttöturvallisuuden parantamista ja pitää tärkeänä venäläisten ja Euroopan unionin asiantuntijoiden välistä yhteistyötä. Nämä kaikki Ukrainan energiaongelman puolet olisi pidettävä mielessä. Vaikka hallitus onkin vakaasti sitoutunut sulkemaan voimalan, meidän pitäisi muistaa, että kaikki Ukrainan poliittiset voimat eivät kannata tätä. Tämä pätee erityisesti ihmisiin, jotka ovat Tsernobylin alueelta, missä työttömyys on jo suuri. Siksi on tärkeää, että EBRD: n pitäisi toimeenpannessaan suunnitelmaa tarttua jokaiseen mahdollisuuteen varmistaakseen, että hankkeen toimeenpano työllistää mahdollisimman paljon lähellä sijaitsevan Slavutitsnin paikallista väestöä, kaupungin, jossa useimmat voimalan työntekijät asuvat.
On myös tärkeää tunnustaa, että voimalaa ei suljeta täysin, ennen kuin Khmelnitsky 2- ja Rovno 4 -reaktorit valmistuvat. Ukraina on ryhtynyt viime aikoina toimiin, jotta Venäjän myöntämät varat olisivat saatavilla, ja on ensiarvoisen tärkeää, että EBRD tekee päätöksensä G7-maiden osallistumisesta hankkeeseen.
Ukraina uskoo suoraan sanoen, että sitoumus saada nämä kaksi reaktoria valmiiksi kuului aiesopimukseen. Ukraina pitää sopimusrikkomuksena sitä, ettei Euroopan unioni auttanut tätä työtä lainarahoituksella. Ilman lainarahoitusta K2- ja R4-reaktoreita ei saada valmiiksi länsimaisten turvallisuusstandardien mukaisesti, mutta ne saadaan valmiiksi. Rahoittajien yleiskokous on nimittänyt tohtori Hans Blixin puheenjohtajakseen. Tohtori Blix on Kansainvälisen atomienergiajärjestön entinen pääsihteeri ja alansa edustajien kunnioittama. Hän on jo kertonut minulle olevansa halukas tapaamaan parlamentin valiokunnan sopivassa vaiheessa ja EBRD: n virkamiehet, jotka ovat vastuussa selonteon käsittelystä, ovat myös kiinnostuneita tekemään samoin, niin että pysymme tiiviisti selvillä asian saamista käänteistä. EBRD: n tiedote, jolla jäsenet pidetään ajan tasalla, on myönteinen edistysaskel.
Parlamentin tehtävä on tärkeä varmistettaessa, että tämä hanke etenee aikataulun ja talousarvion puitteissa, ja olen ehdottanut mietinnössä, että voisi olla tarkoituksenmukaista, että kaksi asiantuntijaa nimitettäisiin auttamaan meitä työn arvioimisessa. Ehdotus sisältyy 64 kohtaan, ja toivon, että budjettivaliokunta ottaa ajatuksen myöhemmin esille. Olen painottanut kaikissa tämän mietinnön valmistelemiseen liittyvissä keskusteluissa ja kokouksissa, että aiesopimus pitäisi panna toimeen mahdollisimman pian.
En ole saanut mitään todistetta siitä, että reaktorisuojan toteuttamissuunnitelmaan liittyviä sopimuksia voitaisiin olennaisesti muuttaa tässä vaiheessa. Vaadin parlamenttia sen vuoksi hyväksymään mietinnön siinä muodossa, jossa budjettivaliokunta hyväksyi sen yksimielisesti.

Holm
Arvoisa puhemies, tämä ei itse asiassa ole minun lausuntoni, vaan kollegani Bloch von Blottniz on laatinut tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan lausunnon. Valitettavasti hän ei kuitenkaan voi olla läsnä tänään.
Bloch von Blottnizin lausunto hyväksyttiin valiokunnassa yksimielisesti. Lausunnon pääpiirteet eivät koostu vain taloudellisesta näkökulmasta vaan myös useasta teknisestä osasta, jotka ovat tärkeitä tämän kysymyksen yhteydessä. Komission ehdotushan käsittelee lähinnä New Yorkissa viime vuonna pidetyn rahoitusosuuksien ilmoittamiskokouksen mukaista rahoitusta. Se käsittelee "reaktorisuojan toteuttamissuunnitelmaa" , joka tähtää uuden betonihallin rakentamiseen, jonka sisään suljetaan Tsernobylissä keväällä 1986 tuhoutunut ydinreaktori.
EU: n on luonnollisesti osallistuttava tämän projektin kustannuksiin. Lisäksi on ilahduttavaa, että EU: n tukea myönnetään Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankille (EBRD), joka hoitaa kyseessä olevaa rahastoa. Selvitettäväksi kuitenkin jää, kuinka paljon varoja saadaan TACIS-varoista, koska komissio ehdotuksessaan puhuu ainoastaan 100 miljoonan ecun enimmäismäärästä. Toivon, että komissio voi selventää, minkä suuruinen summa voi tulla kysymykseen. Tässä yhteydessä on sitä paitsi huomautettava, että olisi tarkoituksenmukaista ja organisatorisesti yksinkertaisempaa, jos komissio mahdollisimman pian mukauttaisi varojen myöntämistä koskevat sisäiset sääntönsä EBRD: n omien rahoitushankkeiden toteuttamista varten laatimiin sääntöihin.
Mitä tulee itse reaktoriin, komission tavoite on tehdä tuhoutuneen reaktorin suojuksesta "ekologisesti turvallinen järjestelmä" . Tämä tavoite on epärealistinen. Täydellistä turvallisuutta ei voi taata kukaan, vaikka suunnitelma voisikin saada aikaan parannuksen Tsernobylin nykyiseen katastrofaaliseen ja erittäin uhkaavaan tilanteeseen.
Valiokunnassa ollaan lisäksi sitä mieltä, että on varmistuttava siitä, että kaikki tuhoutuneen reaktorin sisällä oleva vesi poistetaan uutta suojusta rakennettaessa ja että on huolehdittava siitä, että uuden suojuksen sisään suljetaan vain tuhoutunut reaktori 4 vaikeuttamatta tulevia reaktorin 3 purkutöitä.

Tillich
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijää herra Gordon Adamia erinomaisen mietinnön johdosta. Haluaisin antaa hänelle tunnustusta siitä, että hän on ottanut suuren vastuun mietinnön laatimisen vuoksi. Hän on jopa itse matkustanut Tsernobyliin tullakseen paikan päällä vakuuttuneeksi sekä reaktiosuojan edistymisestä että sen kunnosta. Tämä merkitsi hänelle tietenkin myös tiettyä henkilökohtaista riskiä. Se täytyy huomata tässä.
Meidän välillämme, hänen tämän raportin esittelijänä ja minun vuoden 1998 talousarvion esittelijänä, vallitsi erinomainen yhteistyö. Sillä jälleen kerran päätettiin muualla, mihin Euroopan unionin on annettava taloudellista tukea. Vuoden 1998 talousarviomenettelyn aikana jouduimme vastatusten sen kanssa, että reaktiosuojan turvallisuutta varten on annettava 100 miljoonaa ecua käyttämällä "etupainotteista lähestymistapaa" , eli varat on annettava käyttöön heti. Järjestimme aiheesta vuonna 1997 yhdessä komission ja Euroopan kehitys- ja jälleenrakennuspankin kanssa kuulemistilaisuuden, jossa meille tiedotettiin menettelytavan ja projektin yksityiskohdista.
Budjettivallan käyttäjinä ja Euroopan kansanpuolueen edustajina kannatamme reaktiosuojan turvallisuutta. Silti meidän on tietenkin esitettävä joitakin ehtoja. Myönsimme rahoitusta myös sodassa vaurioituneen entisen Jugoslavian jälleenrakentamista varten "etupainotteisella lähestymistavalla" . Me olemme tietoisia siihen liittyvästä ongelmasta. Keskustelimme siitä juuri tällä viikolla. Siksi tärkein edellytys on, että Ukrainan, Euroopan unionin ja USA: n välinen sopimus tehdään G7-maiden tukemana. Tämä tarkoittaa sitä, että kaikki täyttävät samanaikaisesti sovitun sitoumuksen rahoituksen myöntämisestä ja että nämä 100 miljoonaa ecua, jotka nyt haluamme myöntää, että lähdemme niiden kohdalla siitä, että ne ovat käytössä koko projekta varten vuoteen 2005 asti. Mehän tiedämme, että tässä kokonaisprojektissa on yli 300 miljoonan ecun eli 100 miljoonan Yhdysvaltain dollarin katevaje. Tämä katevaje on vielä varmasti joskus meitä vastassa. Siksi olemme nimenomaan huomauttaneet, että Euroopan unioni on valmis antamaan 100 miljoonaa ecua, kuten on sovittu, ja että se antaa ne seuraavien kahden vuoden aikana, vuosina 1998 ja 1999.
Olemme luoneet talousarvioon erityisen budjettikohdan. Näin tehdessämme aikeenamme oli - näin ilmoitimme myös komissiolle - estää komissiota toisaalta muuttamasta TACIS-ohjelmaa ydinturvallisuusohjelmaksi ja toisaalta vähentämästä TACIS-ohjelman suurista jäännöseristä tälle ohjelmalle myönnettävän kokonaismäärärahoituksen alle 100 miljoonaan ecuun. Me haluamme lisää avoimuutta tässä asiassa. Tällä tavoin meillä on viime kädessä mahdollisuus esittää julkisuudelle, minkä arvoista Euroopan ydinturvallisuus on sekä esittää myös, mitä me teemme sen hyväksi. Tästä syystä oma budjettikohta! Herra Adam on ilmoittanut, että meille on hyvin, hyvin tärkeää saada pätevää ja riittävää tietoa varojen asianmukaisesta käytöstä paikan päällä.
Tietoisena siitä, että ainoastaan yhdenmukainen toiminta kaikkialla maailmassa saa aikaan aitoa edistystä Tsernobylin reaktiosuojan turvallisuuden korottamiseksi ja että Ukraina itse sekä sen poliittiset päättäjät ovat avain menestykseen, Euroopan kansanpuolue tukee herra Grodon Adamin mietintöä ja hänen tarkistuksiaan. Ainoa vihreän ryhmän tarkistus, jota me kannatamme, on rouva Bloch von Blottnitzin tarkistus 17.

Kaklamanis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ongelmalla, joka koskee ydinvoiman käyttöä ja siihen liittyviä onnettomuusriskejä, on kolme ulottuvuutta Euroopan unionin osalta. Ensimmäinen ulottuvuus koskee Euroopan unionin rajojen sisällä toimivia ydinvoimaloita. Niistä puhumme tosin harvoin ja vielä harvemmin niiden ydinjätteistä. Toinen koskee Euroopan unionin naapurimaiden ydinvoimaloita, kuten Kosloduyn ydinvoimalaa, ja kolmas ulottuvuus koskee kaukaisissa maissa, kuten Ukrainassa, sijaitsevia ydinvoimaloita, ja viittaan erityisesti asiaan, joka sisältyy herra Adamin erinomaiseen mietintöön, eli Tsernobyliin.
Radioaktiivisuus ei kuitenkaan tunne rajoja. Ydinonnettomuuden sattuessa me kaikki olemme vaarassa. Tässä valossa siis Euroopan komissio ja Euroopan parlamentti ovat toimineet oikein päättäessään yhdessä muiden kanssa antaa apua suojakatteen rakentamiseksi Tsernobylin reaktoriin. Mielestäni jäljelle jää kuitenkin vielä kaksi ongelmaa. Ensimmäinen koskee muiden auttajien taloudellista panosta. Nämä avunantajat eivät ainakaan menneisyydessä ole osoittaneet samaa vaadittavaa vastuullisuutta ja johdonmukaisuutta, mitä Euroopan komissio on osoittanut. Herra komissaari, tässä on toistunut se, mitä tapahtui myös Bosniassa, missä Euroopan komissio näyttää olevan ainoa auttaja, joka tähän mennessä on maksanut. Toinen koskee tähän mennessä Ukrainalle Tsernobylia varten myönnettyjen rahojen oikeaa hyödyntämistä. Näiden rahojen käsittelyssä tarvitaan täydellistä avoimuutta ja jatkuvaa valvontaa. Herra komissaari, on esitetty epäilyjä, että Ukrainan hallitus ei ole tähän asti käyttänyt apua oikein. Vastaus, jonka sain asianomaiselta komissaarilta herra van den Broekilta kahteen komissiolle jättämääni asiaa koskevaan kysymykseen, vahvisti näitä epäilyksiä. Minua ei ainakaan rauhoittanut se, että tähän asti rahat ovat menneet muuhun tarkoitukseen kuin mihin ne oli varattu. Lopullisen tavoitteen pitää tietenkin olla Tsernobylin reaktorin sulkeminen, ja haluan muistuttaa meille kaikille, että suojakate on ollut olemassa jo vuodesta 1986, siitä lähtien kun tunnettu ydinonnettomuus tapahtui. Me emme nyt mene rakentamaan jotain, jota ennen ei ollut. En myöskään tiedä, mitkä ovat nämä poliittiset voimat, joita herra Adam ylisti, Ukrainan poliittiset voimat, jotka vastustavat reaktorin sulkemista. Kuitenkin se, mitä tiedän, on, että olipa näiden poliittisten voimien takana keitä tahansa, he eivät ole sijoittaneet ainoatakaan ecua maassaan olevaan reaktoriin. Meidän pitää siis unohtaa kyseiset poliittiset voimat, kun kerran maksamme, ja toistan, että siinä teemme oikein; lopullisen tavoitteemme tulee olla reaktorin sulkeminen.
Lopuksi haluaisin onnitella mietinnön laatijaa herra Adamia, sillä mietintö oli teknisesti hankala ja poliittisesti hyvin arkaluontoinen, mutta se on erittäin hyvä. Ryhmäni kannattaa sitä samoin kuin lähes kaikkia tarkistuksia.

Virrankoski
Arvoisa puhemies, herra Adam on laatinut erittäin pätevän mietinnön EU: n osallistumisesta suojan rakentamiseen, jolla Tsernobylin räjähtänyt ydinvoimala on tarkoitus lopullisesti peittää. Siitä parhaat kiitokset. Mietinnössä on paneuduttu perusteellisesti vaikeaan aiheeseen ja siitä on saatu monipuolinen ja perusteltu esitys.
Mietintö osoittaa, kuinka vaikeasta ongelmasta on kysymys. Tsernobylissä on räjähtäneen reaktorin lisäksi kolme vanhaa ydinreaktoria, joiden toimintavarmuus on heikko. Niissä joudutaan suorittamaan jatkuvasti korjauksia. Vaikka edistyminen on vähäistä, työmaa kuluttaa kuitenkin kuusi prosenttia koko Ukrainan bruttokansantulosta. Ottaen huomioon ne korjauskustannukset, jotka aiheutuvat edes välttävän turvallisuustason saavuttamisesta, Ukraina ei pysty tehtävästä selviytymään, vaan tarvitsee ulkopuolista apua.
Koska Tsernobyl merkitsee yleiseurooppalaista riskiä, on perusteltua, että myös EU osallistuu näihin kustannuksiin. Siksi mietinnön esitys, että EU: n osuus olisi satamiljoonaa ecua, on perusteltua. Hankkeen kokonaiskustannus on melko suuri. Siksi mietinnöstä ilmenevä kustannusten jakautuminen eri tahoille on paikoillaan. Huolestuttavaa on, että rahoituksesta vasta puolet on selvillä. Siksi mietinnön esitys siitä, että EU: n rahoitus annetaan tasaisesti sitä mukaan kun hanke edistyy, on turvallinen ja järkevä ratkaisu.
Ydinturvallisuuskysymyksissä pätee sanonta, jonka mukaan paras on hyvän vihollinen. Tämä koskee myös Ukrainan ydinvoimateollisuutta. Ukrainassa on lähes valmiina kaksi uutta kohtuullisen nykyaikaista voimalaitosta Hmelnitski 2 ja Rovno 4. Niiden saattaminen tuotantokuntoon merkitsisi, että heikoimmista ydinvoimaloista voitaisiin luopua. Samalla Ukrainan talous saataisiin terveemmälle pohjalle, koska silloin voitaisiin keskittyä muuhunkin kuin vanhojen laitosten korjaamiseen. Siksi olisi kiirehdittävä Euroopan kehitys- ja jälleenrakennuspankin rahoitusta näihin projekteihin, jotta umpikujasta päästäisiin eteenpäin.
Adamin mietinnössä esitetään, että rahoitus hoidettaisiin osin TACIS-määrärahoista ja osin uudella budjettilinjauksella. Tämä ajatus on varsin paikallaan. On aivan oikein, että mietinnössä kehotetaan komissiota tarkastelemaan TACIS-määrärahoja tämän mahdollisen rahoituspäätöksen jälkeen. Toisaalta ydinturvallisuus on tähänkin saakka vienyt TACIS-määrärahoista suuren osan, 13 prosenttia. Tämä painopiste on perusteltua. Ydinvoimalaitoksissa mahdolliset katastrofit olisivat toteutuessaan valtavia ja aiheuttaisivat suunnattomia vahinkoja.
TACIS-yksikkö on saavuttanut merkittäviä tuloksia tällä alalla. Se on tukenut teknisen tason nostoa ja turvallisuustason parantamista. Tiedonvälitys on olennaisesti parantunut, koska kaikissa ydinvoimaloissa on EU: n palkkaama henkilö, jolla on suorat tietoyhteydet voimalaitoksen ulkopuolelle. Siksi tiedonvälityksen viipymistä voidaan välttää, ja näin ryhtyä nopeasti tarvittaviin toimenpiteisiin yllättävienkin tilanteiden sattuessa. Siksi haluankin lausua TACIS-yksikölle parhaat kiitokset tähänastisesta toiminnasta. Kannatan Adamin esitystä.

Seppänen
Arvoisa puhemies, tämän asian käsittelyn yhteydessä meille on konkreettisesti selvinnyt myös se, millaisia ongelmia saattaa tuleva yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka aiheuttaa pienille maille. Nimittäin G7-maiden kokouksessa tekivät suurimpien EU-maiden johtajat poliittisen päätöksen siitä, että EU: n varoja saa käyttää Tsernobylin nelosreaktorin suojarakennuksen rakentamiseen. Päätös suojan rakentamisesta on oikea. Ongelma syntyy siitä, että suurimpien EU-maiden johtajilla ei ollut EU: n antamaa valtuutusta tällaisen rahoituspäätöksen tekemiseen.
Lupauksen lunastamiselta puuttui pitkään täysi oikeudellinen peruste. Sen johdosta tarpeelliset rahat oikeaan käyttötarkoitukseen on jouduttu ottamaan TACIS-avustusohjelman rahoista, joita ei alunperin ollut tarkoitettu Tsernobylin suojarakennuksen rakentamiseen.
EU: n tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen mukaan meillä ei ole varmuutta siitä, että TACIS-rahojen ohjaaminen Ukrainan ydinturvallisuuden parantamiseen on aina johtanut toivottuun lopputulokseen. Varojen käytöllä on ollut puutteellinen valvonta. Siksi kaikki vaatimukset, joita herra Adam ja budjettivaliokunta esittävät, ovat perusteltuja. On seurattava varojenkäytön hallinnollista tehokkuutta.
Koska epävirallisen G7-klubin päätöksillä ei ole juridista sitovuutta, on perusteltua varmistua siitä, että myös muut osapuolet lunastavat epämääräiset lupauksensa. Rahoituksesta puuttuu vielä puolet. Jos G7 ja EU eivät enää anna lisää rahaa, mistähän se toinen puoli rahoituksesta mahtaa tulla? Vaatimus siitä, että EU: n osuus on vain satamiljoonaa ecua kuulostaa epärealistiselta, mutta siitä on pidettävä kiinni.
Jos asiaa tarkastellaan Ukrainan näkökulmasta, on todettava, että siellä tarvitaan energiaa niin kuin muuallakin. Siksi joulukuussa 1995 tehty aiesopimus Tsernobylin sulkemisesta vaatii tuekseen muita energiantuotantopäätöksiä. Niiden yhteydessä joudutaan ottamaan kantaa Hmelnitski 2 ja Rovno 4 -reaktoreiden rakennustöiden loppuunsaattamiseen. Jos Tsernobyl suljetaan, nämä uudet ydinvoimalayksiköt otetaan käyttöön, tai sitten Ukrainalle on annettava massiivista ulkomaista energia-apua.
Minä henkilökohtaisesti vastustan ydinvoiman lisärakentamista. Jos me kuitenkin vaadimme Ukrainaa sekä sulkemaan Tsernobylin että keskeyttämään kahden uuden reaktorin rakentamisen, vaatimus tuntuu kohtuuttomalta, ilman että me tuemme sitä taloudellisesti tavalla, joka taas on meille kestämätön. Kuten herra Adam sanoi, joka tapauksessa Ukraina kokee asian niin, että tämä aiesopimus ja uusien ydinreaktoreiden rakentamisen loppuunsaattaminen ja rahoittaminen ovat yhteydessä toinen toisiinsa.
Jos uudet reaktorin joka tapauksessa rakennetaan valmiiksi, kysymys on siitä, kuinka ne saadaan ydinturvallisiksi. Sitä ongelmaa ratkaistaessa joudutaan uusiin rahoitusongelmiin, joissa jälleenrakennuspankin rooli on ratkaiseva. Vaikka Tsernobylin ydinvoimala suljettaisiin ja me tukisimme sitä taloudellisesti, me olemme kuitenkin ajautumassa tukemaan ydinvoiman käyttöä Ukrainassa.

Holm
Arvoisa puhemies, Adam on todellakin tehnyt valtavasti työtä tämän mietinnön hyväksi, mikä käy ilmi mietinnön perusteluosasta. Me V-ryhmän jäsenet olemme kuitenkin Bloch von Blottnitzin avulla tehneet muutamia tarkistusehdotuksia, jotta hyvästä mietinnöstä tulisi vielä parempi.
Komission tavoite on tehdä tuhoutuneen Tsenobylin reaktorin olemassa olevasta suojuksesta "ekologisesti turvallinen järjestelmä" . Kuten aiemmin sanoin, tämä tavoite on täysin epärealistinen. Kansainvälisen asiantuntijaryhmän laatimat suunnitelmat voivat kyllä saada aikaan parannuksen Tsernobylin nykyiseen katastrofaaliseen ja erittäin uhkaavaan tilanteeseen, mutta kukaan ei voi kuitenkaan taata täydellistä turvallisuutta. "Ekologisesti turvallista järjestelmää" ei missään tapauksessa pystytä rakentamaan, koska radioaktiivista säteilyä esiintyy edelleen. Jotta järjestelmä voitaisiin toteuttaa, pitäisi tuhoutunut, radioaktiivisesti erittäin kuormittunut reaktori saneerata täysin ja koko ympäristö puhdistaa. Tämä hanke on toivottava, mutta erittäin kallis, ja sitä on pidettävä vähemmän tärkeänä kuin tuhoutuneen reaktorin turvajärjestelmän parantamista. Jotta saataisiin aikaan todellinen "ekologisesti turvallinen järjestelmä" , olisi huolehdittava tuhoutuneen reaktorin ja sen suojuksen kaikkien radioaktiivisten osien täydellisestä ja turvallisesta loppusijoituksesta. Lisäksi olisi kokonaan purettava kolme muuta Tsernobylreaktoria sekä varastoitava turvallisesti kaikki onnettomuuden takia ja voimalan käytön johdosta radioaktiivisesti saastuneet osat Tsernobylin ympäristössä. Tuhoutuneen reaktorin purkamiseen ja radioaktiivisten osien turvalliseen loppusijoittamiseen tarvittavia tekniikoita ei tosin vielä ole olemassa.
Radioaktiivisuutta on edelleenkin. Muistan, kun Tsernobyl tuhoutui keväällä 1986 ja Ruotsissa Statens Kärnkraftinspektion - laitoksesta kerrottiin, ettei säteilystä olisi enää mitään haittaa puolen vuoden kuluttua. Mikään ei olisi voinut mennä enemmän pieleen! Pari viikkoa sitten saimme uuden selonteon, joka osoittaa, että säteilyn määrä riistassa on päinvastoin lisääntynyt tietyillä Ruotsin alueilla. Ongelma on siis valtavan suuri, eikä sitä missään tapauksessa voida sivuuttaa miten tahansa.
Varojen käytön ja siihen liittyvien ehtojen osalta EU: n hallinto osoittautuu jälleen kerran byrokratian ja tarpeettomien menojen mestariksi. On täysin epäselvää, miksi pitää erityisesti perustaa oma budjettikohta "julkisuustyötä" varten. Tiukkaa varojen käytön valvontaa lukuun ottamatta rahoituksen tulisi tapahtua mahdollisimman ei-byrokraattisesti, niin ettei suurin osa varoista kuluisi hallintoon vaan siihen tarkoitukseen, johon ne on myönnetty.
Tsernobylin sellaisten turvallisuusriskien pikaisen parantamisen, joita ei voi hyväksyä, on oltava etusijalla, ja tähän tarkoitukseen tarvittavien hallintokulujen prosentuaalinen osuus on rajattava mahdollisimman pieneksi.
Komissio huomauttaa, että yhteisön osallistuminen Tsernobyl-reaktorin uuden suojuksen rakentamisen rahoitukseen takaa, että SIP: hen kuuluvat toimet toteutetaan Tsernobylin voimalan sulkemista vuoteen 2000 mennessä koskevan G7-maiden ja Ukrainan tekemän sopimuksen yhteydessä. Tuhoutuneen reaktorin turvajärjestelmän parantamisen ohella merkittävin tavoite on koko Tsernobylin voimalan sulkeminen.
EU: n tulisi lisäksi osallistua uuden sarkofagin rahoitukseen kahden rakenteilla olevan ukrainalaisen ydinreaktorin valmistumisesta riippumatta. Ukrainalle olisi tehtävä täysin selväksi, että ellei lupausta voimalan sulkemisesta pidetä, seurauksena on tuntuva rahoituksen väheneminen. Jo ennen lopullista sulkemista olisi siksi vaadittava todisteet sulkemisen teknisestä ja organisatorisesta aloittamisesta.
Ydinvoima ei ole turvallista, ei EU-maissa eikä EU: n ulkopuolella, esimerkiksi Tsernobylissä. Ydinvoima ei kuulu tulevaisuuteen. Meillä on oltava uutta tekniikkaa, emmekä me saa suhtautua kielteisesti teknologiseen kehitykseen, josta meille kaikille on hyötyä ja jota EU niin hienosti julistaa uudessa Amsterdamin sopimuksessa ekologisesti kestävän yhteiskunnan päämääränä. Ydinvoima ei kuulu siihen!

Blot
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, pidän samoin kollegamme Gordon Adamin mietintöä teknisesti hyvin laadukkaana ja äänestän mietinnössä säädettyjen määräyksien puolesta. Huomaan, ettei meillä oikeastaan ole valinnanvaraa ja Tsernobylin osalta meidän on pakottavista turvallisuussyistä myönnettävä unionin apua tietyllä tavalla etuoikeutetusti.
Ei ole kuitenkaan kiellettyä pohtia tämän tilanteen taloudellista ja poliittista järkevyyttä, tilanteen, johon meidät on pakotettu, ja tarkastella meille tarjoutuvia vaihtoehtoja. Ukrainan hallitus esittää tosin syyksi sen, että jotta Tsernobyl voitaisiin sulkea, uusia voimaloita olisi rakennettava mahdollisimman nopeasti. Olemme tilanteessa, jossa apu, jota Ukrainan hallitus voisi pyytää, on taloudellisesti ja rahoituksellisesti tietysti huomattava. Valitettavasti ei ole hetkeäkään harkittu vaihtoehtoa, johon ei liittyisi ydinvoimaa.
Tällainen vaihtoehto on kuitenkin olemassa; se on paljon halvempi ja kaikin puolin järkevämpi, mutta se edellyttää lisääntyvää yhteistyötä Ukrainan ja Venäjän federaation välillä, koska pääasiallisesti Venäjän federaatio voi hyvin lyhyellä aikavälillä tuoda Ukrainalle kaasun ja öljyn, joita se tarvitsee lämpökeskuksissa, joilla Tsernobylin voimala voitaisiin korvata. Valitettavasti Euroopan unioni, joka muuten aina yllyttää Euroopan eri jäsenvaltioita yhteistyöhön, ei tee samoin Ukrainan ja Venäjän tapauksessa, kunnioittaen tietysti Ukrainan itsemääräämisoikeutta.
Totean muuten, että jotkin maailmanvallat pelaavat diplomaattisella tasolla kyseenalaista peliä, jossa on kyse Ukrainan ja Venäjän välisten ristiriitojen pahentamisesta. Tämä ei mielestäni ole kenenkään edun mukaista sen enempää geostrategisella kuin taloudellisella tasollakaan, ja tällainen järjetön politiikka olisi hylättävä, jotta voitaisiin päinvastoin suosia Ukrainan ja Venäjän välistä yhteistyötä, jonka avulla voitaisiin muun muassa ratkaista tämä energiaongelma.

Gillis
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää herra Adamia tästä poikkeuksellisesta mietinnöstä.
Näimme kauhean tragedian alkavan vuonna 1986 4-reaktorin räjähtäessä. Tapahtumapaikalla työskentelevät ja ympäröivillä alueilla asuvat ihmiset ovat maksaneet kovan hinnan puutteellisen suunnittelun, hyvin heikon ylläpidon ja hyvin vaarallisen työympäristön vuoksi. Sitä hintaa he maksavat vielä nytkin. Monet ovat menettäneet lapsensa, terveytensä, kotinsa ja elantonsa. Tämä kokemus on osoittanut, että tällaisen tuhon aiheuttamat ympäristövahingot eivät tunne rajoja eivätkä kunnioita niitä. Siksi Tsernobylin ongelmat ovat meidänkin ongelmiamme.
Haluan kannattaa Adamin mietintöä Tsernobylin reaktorisuojarahastosta ja olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että G7maiden, komission ja Ukrainan hallituksen välillä allekirjoitettu aiesopimus pitäisi panna toimeen mahdollisimman pian.
Reaktorisuojan toteuttamissuunnitelman päätarkoituksena on oltava voimalan täydellinen sulkeminen ja käytöstä poistaminen niin pian kuin mahdollista. Valitettavasti on selvää, että atomienergia muodostaa edelleenkin Ukrainan tulevaisuuden sähkösuunnitelman, joten korkealaatuisen insinööritaidon ja turvanormien on oltava etusijalla kaikissa muissa ydinvoimaloissa, jos vuoden 1986 kaltainen tuho halutaan välttää. Vaikka kaikki nämä laaja-alaiset korjaukset ja 4-reaktorin tehokkaan ja turvallisen suojan rakentaminen saataisiin nopeasti päätökseen, ei valitettavasti ole mitään takeita eikä mielestäni kysymystäkään siitä, onko koko hanke edelleen ympäristöllisesti vaarallinen, koska toisaalta käytöstä poistetun reaktorin turvalliseksi saattamisen ja toisaalta radioaktiivisen jätteen poistamisen edellyttämää tekniikkaa ei vielä ole olemassa. Meidän on tehtävä jatkuvaa tutkimustyötä pystyäksemme suunnittelemaan voimalat turvallisemmiksi ja saadaksemme täydellisempiä vastauksia näihin hyvin vaikeisiin ongelmiin. Muuten ihmiskunta joutuu edelleen elämään vaarassa, jota on mahdoton hyväksyä.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, mielestäni Adamin mietintö on erittäin hyvä mietintö, joka osoittaa, että politiikan on oltava ajan tasalla ja se onnistuukin tämän menettelyn avulla. Adam on puuttunut muutamiin arkoihin kohtiin. Niinpä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankilla ei ehkä ole riittävästi kokemusta. Epäselväksi jää se, kuinka valvonta hoidetaan. Esittelijä sanoo oikeutetusti, että länsimaisille yrityksille menee paljon rahaa. Tässä on kyse erittäin monimutkaisista eduista ja siksi erittäin tärkeää on se, että me pysymme ajan tasalla ja budjettivaliokunnan valitsema menettely on viisas valinta. Siitä huolimatta olen huolestunut, muun muassa vastuukysymyksestä. Onko tarkistus 3 riittävä tae sille? Itse ydinenergia on hyvin huonosti taattavissa ja oletan, että mikäli asia ryöstäytyy käsistä paikan päällä, takeita ei ole ja länsimaat tulevat olemaan vastuuasemassa kyseessä olevien suurten etujen vuoksi. Siksi turvatarkastukset ja valvonta ovat erittäin tärkeitä.
Herra puhemies, haluan käyttää viimeiset minuuttini Ukrainan itsenäisyyden poliittiseen teemaan. Olen itsekin ollut siellä ja toisaalta Ukraina sanoo: emme halua olla riippuvaisia Venäjästä. Se on ymmärrettävä argumentti. Mutta toisaalta olen sitä mieltä, että Ukraina ei suhtaudu riittävän vakavasti tiettyihin asioihin, esimerkiksi säästämiseen. Maassa voidaan säästää vielä erittäin paljon energiaa. Maailmassa ei ole toista maata, joka voisi saavuttaa yhtä paljon esimerkiksi sellaisen menetelmän kuin lämpövoimakytkennän avulla. Emme onnistuneet saamaan tarpeeksi aikaan tässä suhteessa missään käymissämme neuvotteluissa. Olen siis sitä mieltä, että etenkin Euroopan unionin on vaadittava uutta energiapolitiikkaa Ukrainassa tällä alueella.

Piha
Arvoisa puhemies, haluan kiittää herra Adamia hyvin valmistellusta mietinnöstä. Ydinonnettomuuden uhka on hyvä esimerkki unionin kansalaisia uhkaavasta unionin ulkorajat ylittävästä vaarasta, jota vastaan ei voidakaan suojautua pyssyn piipuin. Mielestäni Euroopan parlamentin onkin varmistettava aiesopimuksen mahdollisimman nopea täytäntöönpano. Se on myös paras tapa pienentää kansalaistemme riskiä joutua ydinonnettomuuden aiheuttaman säteilyn uhriksi.
Tsernobylin ydinvoimalan sulkeminen liittyy koko Ukrainan energiasektorin uudistamiseen. Koska Ukrainan poliittiset voimat mitä ilmeisimmin eivät yksimielisesti kannata Tsernobylin ydinvoimalan sulkemista, on perusteltua yhtyä esittelijän näkemykseen komission vastuusta. Komission on huolehdittava unionin rahoitusosuuden suorittamisen yhteydessä siitä, että se saa säännöllisesti Ukrainan hallitukselta todisteita Tsernobylin ydinvoimalan sulkemisen valmistelusta sovitun aikataulun mukaisesti. Yhdyn myös herra Adamin näkemykseen siitä, että komissio voi antaa varoja rahaston käyttöön vasta kun sopimuksen muut rahoittajaosapuolet ovat maksaneet omat osuutensa.
On järkevää, että unionin rahoitusosuus kattaa koko sen ajanjakson, jona reaktiosuojan toteuttamissuunnitelma pannaan toimeen. Näin voidaan paremmin varmistua siitä, että unionilta ei toistuvasti lypsetä lisärahoitusta tälle tärkeälle hankkeelle, vaan että se hoidetaan sovitun rahoitusraamin puitteissa kerralla kuntoon.
Parlamentin jäsen Seppäsen hurskastelu jälkeenpäin siitä, mitä varoja on käytetty ja etukäteen siitä, riittääkö se, on turhaa. Vuoden 2005 jälkeen on rahoitustilanne varmasti arvioitavissa uudelleen, ja ottaen huomioon kansalaisiamme uhkaavan turvallisuusriskin, vastuuseen on mielestäni osallistuttava. Mietintö on hyvä ja kannatan sitä.

Lindqvist
Arvoisa puhemies, minun lisäkseni varmasti useat muistavat huhtikuun 26. päivän vuonna 1986. Olin itse Sandhamnissa Ruotsin saaristossa. Radiossa ilmoitettiin, että radioaktiivista säteilyä oli päässyt ympäristöön lähellä sijaitsevasta ruotsalaisesta Forsmarkin ydinvoimalasta. Muistan sen erittäin hyvin. Kesti kolme päivää, ennen kuin ilmoitusta muutettiin ja selvisi, että kysymyksessä oli venäläinen reaktori tuhansien kilometrien päässä siitä saaresta, jossa minä ystävieni kanssa istuskelin. Me Keski- ja Pohjois-Ruotsissa kärsimme tapauksesta erityisen paljon: radioaktiivista säteilyä tarttui sieniin, riistaan, marjoihin ja eläimiin. Sen seurauksena huomasivat useat tämän alueen ihmiset, jotka ovat riippuvaisia luonnon antimista, että ydinvoima oli epävarma ja mitä vaarallisin voimanlähde.
Ruotsissa on päätetty luopua ydinvoimasta. Tämä päätös tehtiin todellakin jo ennen vuotta 1986. Tämän mietinnön ehdotusten toteuttamiseksi on tehtävä kaikki mahdollinen. Suojaaminen, rahoitus, tiedotus, koulutus, ympäristön turvallisuus ja niin edelleen on toteutettava. Meidän on luonnollisesti osallistuttava varojen myöntämiseen yhdessä Ukrainan ja G7-maiden kanssa. Neuvonannon, osaamisen ja rahojen on mentävä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankille.
Erityisen tärkeää on, että avoimuus, informaatio ja läheinen yhteys työntekijöihin ja kansalaisiin kuvastavat tätä koko prosessia, ja etteivät rahat mene ydinvoiman käyttämiseen ja uuden voimalan rakentamiseen. Ympäristön turvallisuuden, valvonnan ja seurannan on oltava mahdollisimman tehokasta koko projektin ajan vuodesta 1998 vuoteen 2005. Haluaisin kysyä komissaarilta: kuinka raportointi tämän erinomaisen mietinnön edistymisestä aiotaan hoitaa?

Gradin
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, haluan onnitella arvoisaa jäsen Adamia erittäin hyvin tehdystä mietinnöstä. Se tukee komission ehdotusta yhteisön rahoituksen myöntämisestä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankille Tsernobylin reaktorisuojarahastoa varten.
Tämän rahaston perustamisen myötä kansainvälinen yhteisö on täyttänyt velvollisuutensa auttaa Ukrainaa selviämään vuoden 1986 Tsernobylin katastrofista ja tehdä ydinvoimalasta ympäristölle turvallinen. Euroopan unioni on komission TACIS-ohjelman avulla johtanut tätä toimintaa. TACIS-ohjelmaa tullaan aina seuraamaan ja siitä tullaan aina tiedottamaan.
Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankilla on myös ollut tärkeä rooli, koska se on ottanut huolehtiakseen projektin hoitamisen rahastolahjoittajien puolesta, mikä on vaikea tehtävää ja se on onnistunut aloittamaan projektin nopeasti. Toivon, että Ukraina sunnuntaina pidettävien parlamenttivaalien jälkeen pitää unionin myöntämää rahoitusta merkkinä ystävällisistä suhteistamme ja yhteisvastuutamme.
Komissio voi hyväksyä suurimman osan ehdotetuista tarkistusehdotuksista. Jäljelle jää kuitenkin yksi tärkeä kysymys, nimittäin se, milloin unioni maksaa osuutensa Tsernobylin reaktorisuojarahastolle. Komission ehdotus on, että unionin osuus maksetaan ensimmäisten projektivuosien aikana. Pääsyy tähän on se, että suuret kustannukset muodostuvat juuri projektin alkuvaiheessa.
Tsernobylin reaktorisuojarahaston toiminta on lähtenyt liikkeelle nopeasti, mikä myös osoittaa, että projektin toteuttaminen tapahtuu nopeasti. Useat niin kutsuttuihin tarjousprojekteihin sekä projektihallintoon liittyvät tarjouskilpailumenettelyt on jo aloitettu ja sen vuoksi sopimuksia voidaan kirjoittaa pian. Vielä tärkeämpää on, että Ukrainan viranomaiset suunnittelevat Tsernobylin ydinvoimalan lopullista sulkemista vuonna 2000. Esitetty poliittinen vaatimus on, että sitä ennen asiassa edistytään merkittävästi.
Parlamentin mietinnössä ehdotetaan, että maksut ulotetaan kattamaan kausi 1998-2005. Parlamentin mukaan tämä perustuu siihen, että yhteisö myöntää rahoitusta aikaisessa vaiheessa, jolloin muut rahoituksen myöntäjät voivat vetää takaisin lupauksensa. Uskon voivani hälventää parlamentin pelkoa. Niistä noin 400 miljoonasta Yhdysvaltain dollarista, jotka Tsernobylin reaktorisuojarahastolle on luvattu, on jo varmoina sitoumuksina suoritettu 178 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruinen summa ajanjaksolle 1997-1998. Yhdysvallat on Euroopan unionin jälkeen toiseksi suurin rahoittaja. Yhdysvaltojen varmat sitoumukset ajanjaksolle 1997-1998 nousevat 54 miljoonaan Yhdysvaltain dollariin. Ne käteisvarat, jotka järjestön tilillä jo ovat, nousevat lähes 50 miljoonaan ecuun. Euroopan unionin rahoitusta ei ole silloin vielä maksettu. Tätä taustaa vastaan komissio pysyy kannassaan, jonka mukaan on sekä välttämätöntä että tarkoituksenmukaista, että unionilta tuleva rahoitus maksetaan aikaisessa vaiheessa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Gradin.
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.

Holm
Haluan poistaa sanan huvudsakligen (ensisijaisesti), joka esiintyy ensimmäisessä lauseessa, jotta teksti sen sijaan kuuluisi: yhteisön varojen avulla voidaan seuraavat tekniset tavoitteet saavuttaa uutta suojusta rakennettaessa. Sana huvudsakligen (ensisijaisesti) tulee siten poistaa, ja luulen, että Adam hyväksyy sen.

Puhemies
Arvoisat jäsenet, vastustaako joku tätä suullista tarkistusta?

Adam
Arvoisa puhemies, hyväksyisin tarkistuksen ilomielin, jos siitä poistetaan tuo sana. Tärkeää on, että hyväksymme suunnitelman kokonaisuudessaan emmekä voi sen vuoksi valikoida erityisosia ja pitää niitä ensisijaisen tärkeinä. Olisi tarkoituksenmukaista poistaa sana "ensisijaisesti" . Kannattaisin silloin tarkistusta.

Puhemies
Arvoisat jäsenet, olemme kuulleet esittelijän kannan. Koska kukaan ei vastusta tätä esitettyä suullista tarkistusta, siitä toimitetaan äänestys.
(Suullinen tarkistus hyväksyttiin.)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Flemming, Habsburg-Lothringen, Pirker, Rack, Rübig, Schierhuber, Stenzel
Itävältalaisina Euroopan kansanpuolueen ryhmän jäseninä annamme "reaktiosuojan toteuttamissuunnitelman" ja G7-valtioiden sekä Ukrainan välisen Tsernobylin sulkemista vuoteen 2000 mennessä koskevan sopimuksen yhteydessä arvoa toteamukselle, että olemme valinneet äänestystapamme vastaamaan Euroopan parlamentin johdonmukaista atomivoiman vastaista politiikkaa.
Yhteisön säännöstön pohjalta kannatamme päättäväisesti kaikkia toimenpiteitä, jotka takaavat suuremman turvallisuuden ydinalalla. Tämän yhteydessä täytyy kuitenkin hylätä päättäväisesti kaikki vanhojen ja hengenvaarallisten ydinreaktoreiden sulkemista sekä uusien mahdollisten atomivoimaloiden rakentamista koskevien päätösten yhteensovittelu.
Näin ollen tunnustamme myös Euroopan parlamentin johdonmukaisen menettelyn tarpeellisuuden Tsernobyl-ongelman sopimisessa ja ratkaisemisessa kannattamatta kuitenkaan muiden ydinvoimaan liittyvien rakennusprojektien sopimista erityisesti tällä alueella.

EY: n ja Yhdysvaltojen kilpailulainsäädäntöä koskeva sopimus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Malerban laatima taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan mietintö (A4-0104/98) ehdotuksesta neuvoston ja komission päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja Amerikan yhdysvaltojen välisen näkökantojen huomioonottamisen periaatteiden soveltamista niiden kilpailulainsäädäntöjen täytäntöönpanossa koskevan sopimuksen tekemisestä (KOM(97)0233 - C4-0559/97-97/0178(CNS)).

Malerba
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat, maailmanlaajuisen talouden yhteiskunnassa on yhä useampia monikansallisia yrityksiä ja siten myös fuusioita. Hallitsevan markkina-aseman muodostuminen ja kilpailua rajoittavat käytännöt ovat myös tavallisempia ilmiöitä ja niiden vaikutukset ylittävät kansalliset rajat.
Kilpailuviranomaisilla on käytössään joitakin välineitä, joilla voidaan torjua kansainvälisesti merkittäviä kilpailua rajoittavia käytäntöjä - paras esimerkki lienee Maailman kauppajärjestö - mutta yksi yleisimmin käytetyistä keinoista on itse asiassa kansallisen kilpailulainsäädännön soveltaminen maan rajojen ulkopuolella. Se merkitsee sitä, että jokin maa soveltaa oman lainsäädäntönsä mukaisia rangaistuksia myös silloin, kun kolmannen maan alueella tapahtuva toiminta vaikuttaa kielteisesti sen markkinoihin.
Komissio ja Yhdysvaltojen hallitus solmivat vuonna 1991 kahdenvälisen sopimuksen kilpailusääntöjen soveltamisesta näiden kahden sopimuspuolen välillä. Parlamentti hyväksyi sopimuksen, ja minä esittelin sen parisen vuotta sitten. Vuoden 1991 sopimuksen V artiklassa otettiin ensimmäistä kertaa Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisissä suhteissa käyttöön käsite comitas gentium , näkökantojen huomioonottaminen, englanniksi positive comity ; hieman erikoislaatuinen termi, joka lienee aiheellista selvittää. Käsitteellä tarkoitetaan sitä, että sopimuspuoli, jolle toisen sopimuspuolen alueella tapahtuvalla kilpailunvastaisella toiminnalla on haitallinen vaikutus, voi pyytää toista sopimuspuolta toteuttamaan kilpailunvastaisen lainsäädäntönsä - siis toisen sopimuspuolen lainsäädännön - mukaisia täytäntöönpanotoimia.
Nykyinen sopimus, josta parlamentin odotetaan nyt ilmaisevan kantansa, on uusi edistysaskel verrattuna vuoden 1991 sopimukseen, koska se paitsi antaa ohjeet näkökantojen huomioonottamista koskevien pyyntöjen käsittelemistä varten, sisältää myös olettamuksen, että kun sopimuspuoli katsoo joutuneensa kärsimään kilpailunvastaisista käytännöistä toisen sopimuspuolen alueella, ensimmäisen sopimuspuolen on yleensä keskeytettävä oman lainsäädäntönsä mukaiset täytäntöönpanotoimenpiteet, toisin sanoen pidättäydyttävä soveltamasta toimenpiteitä maan rajojen ulkopuolella.
Keskeinen asiakysymys onkin kilpailusääntöjen soveltaminen maan rajojen ulkopuolella. Yhdysvallat ja Euroopan unioni pyrkivät usein soveltamaan omia kilpailusääntöjään vieraassa maassa tapahtuvaan toimintaan. Erityisesti Yhdysvallat vaatii oikeutta soveltaa kilpailulakejaan myös yhdysvaltalaisten vientituotteiden markkinoille pääsyyn liittyviin ongelmiin eikä vain toimintaan, joka haittaa yhdysvaltalaisia kuluttajia.
Uudessa sopimuksessa halutaan siis korvata kansainvälisellä yhteistyöllä maan rajojen ulkopuolelle ulottuva kilpailusääntöjen soveltaminen kilpailunvastaisen toiminnan valvonnassa. Sopimus on mielestäni oikean- suuntainen, vaikka se koskee ainostaan kahta toimijaa, ja suosittelen sen hyväksymistä.
Euroopan unionin taloudelliset piirit ovat kuitenkin esittäneet huolestuneina varoittavan sanansa salassapitoa koskevista määräyksistä, jotka rajoittavat tietojen vaihtoa kilpailuviranomaisten välillä. Tämä johtuu ennen kaikkea siitä, että Euroopan komissiolla on käytettävänään enemmän tietoja kuin Yhdysvaltojen kilpailuviranomaisilla.
Tältä osin suosittelen komissiolle, että kun se laatii seuraavalla kerralla toisen sukupolven sopimusta - jota jo luonnostellaan - se ottaa huomioon tämän huolen sekä sen, että sopimukseen voitaisiin sisällyttää luottamuksellisten tietojen vaihto myös ilman tietojen antajan suostumusta.

Karamanou
Arvoisa puhemies, rouva komissaari, hyvät kollegat, tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun täysistunnon käsittelyyn tulee kysymyksiä, jotka koskevat Euroopan ja Amerikan suhteita, ja aina joka puolelta parlamenttia todetaan vakavia varaumia, koska Atlantin molemmin puolin vallitseva epäluulon ilmapiiri on vielä hälventämättä.
Kuitenkaan kukaan ei voi olla arvostamatta komission varapuheenjohtajan Sir Leon Brittanin ahkeria ponnistuksia, kun hän vie eteenpäin suunnitelmaa uusista toimialojen välisistä markkinoista huolimatta kohtaamistaan sekä teknisistä että varsinkin poliittisista vaikeuksista, kuten todettiin myös viimeisimmässä yleisten asioiden kokouksessa viime maanantaina.
Ranska tunnetusti vastustaa voimakkaasti, mitä ei tietenkään voida jättää huomioimatta, samoin kuin muiden maiden varauksia. Ne ovat samaa mieltä lähtökohdasta, mutta asettavat ehtoja ja ennakkoedellytyksiä yhteisten euroatlanttisten markkinoiden kehittämiselle. Näitä ehtoja ovat esim. WTO: n sääntöjen varjelu, kuuluisien, epärealististen Helmsin-Burtonin ja D'AmatonKennedyn lakien soveltamisesta aiheutuvien ongelmien selvittäminen ja tietenkin se edellytys, että maataloussektorin ja ääni- ja kuvateollisuuden tuotteet jäävät suunnitelman ulkopuolelle.
Mitä tulee yhteistyöhön kilpailusääntöjen soveltamisessa, jota herra Malerban mietintö käsittelee, neuvoston ja komission ehdotus on varmasti myönteinen, eikä kukaan voi kiistää säädöksellisten puitteiden tarpeellisuutta. Tästä huolimatta sopimuksessa on vakavia heikkouksia siltä osin kuin sen soveltaminen ei ole pakollista ja sillä ei ole vakaata oikeudellista perustaa, vaan se on lähinnä poliittinen yhteistyösitoumus, josta on jätetty pois varsinkin yritysten yhteensulautuminen.
On siis luonnollista, että eurooppalaiset yritykset tuovat esiin varaumia ja huolia erityisesti taloudellisten tietojen vaihtamista ja salassapitoa koskevista määräyksistä. Eurooppalaiset yrittäjät ovat huolissaan mahdollisesta etujensa vaarantumisesta, jos Yhdysvallat saa vapaan pääsyn kaikkiin luottamuksellisiin tietoihin. On luonnollista, että pelkoja ja epäilyksiä ilmenee, sillä kumppanillamme Atlantin toisella puolella on rasitteenaan koko joukko kansainvälisiä rikkomuksia, jotka osoittavat, että se ei kunnioita sääntöjä ja kansainvälisiä sopimuksia, kun taas samalla se haluaa pitää voimassa epärealistisia lakeja, jotka lukuun ottamatta äskeistä Kuuban kauppasaarron helpottamista kuvaavat hyvin Yhdysvaltojen asennetta. On totta, että Yhdysvallat vaativat kilpailusääntöjen noudattamista ja markkinoiden vapautta vain muilta, mutta itsellään se pitää aina oikeuden poiketa niistä.
On toinenkin vakava kysymys. Vaikka olemmekin päättäneet, että jokaiseen Euroopan unionin ja kolmansien maiden väliseen sopimukseen tulee sisällyttää lausekkeet ihmisoikeuksien kunnioittamisesta eurooppalaisten humanististen arvojen mukaisesti, minulla on tunne, että tämä asia unohdetaan systemaattisesti, kun kyseessä on sopimus Atlantin toisella puolella olevan voimakkaan kumppanimme kanssa. Viittaan erityisesti kysymykseen kuolemanrangaistuksesta, joka on käytössä useimmissa osavaltioissa, ja aina silloin tällöin maailman yleinen mielipide järkyttyy jostain teloituksesta; minua henkilökohtaisesti järkyttävät yhtä paljon julkiset teloitukset Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa kuin Yhdysvalloissa.
Ja vielä yksi yhtä vakava asia. Se koskee Yhdysvaltain kolmannen maailman maille antaman avun supistamista, minkä seurauksena lapsikuolleisuus nousee vuodessa 12 miljoonaan, nimittäin kun Euroopan unionin kehitysapu on 0, 4 % bruttokansantuotteesta, Yhdysvallat antaa vain 0, 1 %, mikä on vähemmän kuin Japani, joka antaa 0, 28 %. Yhtä tunnettua on, kuinka huono maksaja Yhdysvallat on Yhdistyneille kansakunnille.
Eivätkö nämä ole asioita, jotka haittaavat yhteisen näkemyksen luomista ja yhteisen asialistan laatimista demokratiasta, kansainvälisestä yhteistyöstä ja elinvoimaisesta ja oikeudenmukaisesta maailmanjärjestyksestä, josta me Euroopan parlamentissa ja Euroopan unionissa haaveilemme? Kaikesta huolimatta äänestämme kuitenkin sopimuksen puolesta.

Kittelmann
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, ensiksikin näin alkuun sydämelliset kiitokset esittelijälle erinomaisen mietinnön johdosta. Täällä esitelty sopimus edustaa kummankin maailman suurimpien markkinoiden, kahden tärkeimmän kauppakumppanin uutta yritystä päästä ratkaisuun asiassa, jossa on yhtenään esiintynyt vaikeuksia.
Haluaisin sanoa Euroopan kansanpuolueen ryhmälle, että kannatamme tätä sopimusta. Omavaltainen amerikkalainen käyttäytyminen johtaa kuitenkin aina uudelleen amerikkalaisten säännösten kansainoikeudellisesti epäilyttävään käyttöön, Helmsin-Burtonin laki ja D'Amaton laki ovat tästä vain kahtena esimerkkinä. Myös kansainvälisessä kilpailulainsäädännössä uskotaan Teksasissa tai muualla, että omia sääntöjä saa käyttää kansainvälisestä laista välittämättä. Tämä kaikki ei kuitenkaan saa estää meitä yrittämästä askel askeleelta taivuttaa amerikkalaiset kokonaisuudessaan sopimukseen, jota he myös noudattavat.
En muuten oikein ymmärrä, mitä tekemistä kuolemanrangaistuksella tai riittämättömällä kehitysavulla on tämän asian kanssa. Jos tarkastelette Euroopan kansallisten parlamenttien talouslinjoja, huomaatte myös sosialistisen vastuun alaisuudessa kehitysapua supistettavan vähä vähältä. Meidän ei pitäisi verrata omenoita päärynöihin.
Omavaltainen amerikkalainen käytös on yksi asia, joka meidän on huomattava. Meidän on kuitenkin myös huomattava, että amerikkalaiset ovat saavuttaneet yhdessä meidän kanssamme paljon monella alalla. Ilman amerikkalais-eurooppalaista yksimielisyyttä GATTin ja Maailman kauppajärjestön WTO: n laajentumista ei olisi koskaan tapahtunut. Asia pitää nähdä myös myönteisessä valossa eikä olla aina lyömässä amerikkalaisia lyttyyn.
Meidän on siis saatava kansainvälisesti läpi oma käsityksemme kilpailulaista. Jos amerikkalaiset ja eurooppalaiset pääsevät yhteisymmärrykseen, olemme edistyneet huomattavasti. Siksi laajentuminen on välttämättömästi tehtävä selvän puitesopimuksen avulla, ja sitä täällä yritetään. Sopimus itse on vain pelkkä poliittinen sitoumusvakuutus. Tuloksena sovitut kauppasäännökset johtavat joka tapauksessa siihen, että riitatapauksissa ponnistellaan järkevän ratkaisun löytymiseksi, ja tämä on varsin myönteinen asia. Sen vuoksi ei myöskään tarvita mitään erikoista ja suurta suoritusta, jotta tätä sopimusta kannatetaan täällä.
Sopimuksen myötä tulemme onneksemme alalle, jolla on jatkuvan maailmanlaajuistumisen myötä ratkaiseva vaikutus vapaan maailmankaupan säilymiselle. Kilpailun alalla tapahtuva kansainvälinen yhteistyö tulee olemaan taloudellisten ulkosuhteiden päätehtäviä 21. vuosisadan alussa.
Maailmanlaajuistuminen, kuten kaikki tiedämme, johtaa koko maailmaa koskevaan kilpailuun. Eurooppa on osa tätä koko maailmaa koskevaa kilpailua. Euron käyttöönoton jälkeen meillä tulee olemaan vielä merkittävämpi asema kansainvälisessä kilpailussa. Sitä suurempia pyrkimyksemme sopimuksen syntymiseksi tulisivat olla. Kyseisen sopimuksen solmiminen on edistysaskel - vaikkakin vain pieni - kohti Atlantin ylittävän kaupan kaikkien alojen laajaa vapautumista. Huomautuksistani näette, miksi Euroopan kansanpuolue kannattaa sopimusta, ja pyydän myös, että täysistuntokin kannattaa sopimusta.

Seppänen
Arvoisa puhemies, kilpailu ja kilpailun vapaus tulkitaan usein epäpoliittisiksi asioiksi, joita globaalinen kapitalismi tarvitsee ollakseen olemassa. Yhdysvallat yrittää usein ulottaa sisäiset lakinsa muiden maiden alueille. Siitä ovat osoituksena Helmsin-Burtonin ja D'Amaton lait. Sillä tavalla Yhdysvallat on säätänyt poliittisia lakeja. Ne ovat ristiriidassa kilpailuvapauden kanssa. Sillä tavalla markkinat ja kilpailu eivät olekaan epäpoliittisia asioita, eikä absoluuttista kilpailuvapautta ole.
Meidän eurooppalaisten poliitikkojen tulee tehdä poliittisia päätöksiä ja lakeja, se on poliitikkojen tehtävä. Kuluttajien vapautta on se, että meidän ei tarvitse ostaa amerikkalaista hormonilihaa tai geenimanipuloitua soijaa. Amerikkalaisten tuottajien kilpailuvapaus on tällaisissa asioissa ristiriidassa eurooppalaisten kuluttajien terveyden kanssa.
Amerikkalaiset ja monikansalliset yhtiöt haluavat kilpailuvapautta, joka perustuu vain voitontavoitteluun, ilman sosiaalista tai ekologista vastuuta. Kilpailu saattaa tehdä sairaaksi tai tappaa, ja siksi politikkojen on vastattava yhteisistä asioista ja suojeltava ihmisiä ja luontoa.
Tällä kaikella haluan sanoa, että epäpoliittista kilpailuvapautta ei ole. Pelin sääntöjä voidaan selventää nyt käsillä olevan sopimuksen muodossa ja se on viisasta hyväksyä. Seuraava askel ollaan kuitenkin jo ottamassa. Se on MAI-sopimus. Sillä tavalla politikot ovat vähitellen alistumassa markkinoiden diktatuuriin. Sitä on absoluuttinen kilpailuvapaus, markkinoiden diktatuuria.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Seppänen.
Arvoisat jäsenet, puhemiehenä olisin kiitollinen, että huomio ei siirtyisi pois niistä tärkeistä asioista, joita sanoimme perjantaiaamuna, jos parlamentin jäsenet kytkisivät puhelimensa pois päältä keskustelun ajaksi. Se ei suinkaan ole kiellettyä, mutta se on häiritsevä tekijä, josta olisi hyvä päästä eroon.

Souchet
Arvoisa puhemies, Malerban mietinnössä otetaan vastuu komission neuvotteleman sopimuksen saattamisesta ajan tasalle Yhdysvaltojen-suhteidemme erityisen herkällä alalla: niiden seurauksien osalta, joita erilaisten kilpailuoikeuksien soveltamisella maan rajojen ulkopuolella on. Mutta tässä sopimuksessa ei käsitellä lainkaan periaatteellista ongelmaa, jonka aiheuttavat viimeaikaisten liittovaltion lainsäädäntöön liittyvien tai paikallisten amerikkalaisten määräyksien soveltaminen maan rajojen ulkopuolella.
Tänään esiin tuleva pääkysymys onkin siis, aikooko komissio palata Maailman kauppajärjestön Helmsin-Burtonin lakia koskevan paneelin keskeyttämiseen, mitä se pyysi lähes vuosi sitten toivoessaan, että kongressi tekisi tarkistuksen lain 4 osastoon, mitä ei koskaan tehty. Keskeytys on nyt siis perusteeton ja jollei sitä ole poistettu ennen huhtikuun puolivälin määräaikaa, koko prosessi sellaisena, kuin komissio on sitä vienyt eteenpäin, epäonnistuu Euroopan etujen kustannuksella.
Kansainvälisen oikeuden rikkomisesta ei kuitenkaan missään tapauksessa voida käydä kauppaa, kuten taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan puheenjohtaja rouva Castellina juuri huomautti. Tämä komission liian salliva asenne saa ihmettelemään suuresti sitä, millaiset komission johtamat neuvottelut voisivat olla, joiden tarkoituksena olisi toteuttaa Atlantin ylittävä vapaakauppa-alue. Tehtävä olisi joka tapauksessa epäoikeudenmukainen, koska suuri osa luonnoksen tarkoittamista alueista kuuluu yhteisön toimivaltaan Atlantin tällä puolella ja liittovaltioiden vastuuseen Yhdysvalloissa.
Ja kuinka voisimme saada Washingtonin suostumaan terveydellisten rajoitusten lieventämiseen, kun normatiiviset elimet ja valvontaelimet ovat riippumattomia poliittisesta vallasta?
Yhdysvallat on aina pyrkinyt eri tavoin saamaan jonkinlaisen tarkasteluoikeuden Euroopan unionin sisäiseen toimintaan. Se kannattaa nyt herra Brittanin henkilökohtaista aloitetta siksi, että se näkee siinä tilaisuuden ujuttautua Euroopan päätöksentekoprosessiin tällä euron ja laajentumisen hetkellä.
Meidän ei pidä täällä moittia amerikkalaisia eikä puolustaa heidän etujaan valppaasti ja älykkäästi. Ei. Hämmästyttävää on, että jakautunut komissio vastustaa heidän yrityksiään vain heikosti, mikä saa ihmettelemään, millä periaatteilla toimivat kollegiaalisuus ja aristeleva neuvosto, joka antaa Sir Leonin henkilökohtaisen luonnoksen johdatella itseään. Herra puhemies, puolustaako tällainen Euroopan unioni todellakin eurooppalaisten etuja?

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, herra Malerban mietintö on varmasti hyvä mietintö. Se on kirjoitettu hyvin. Minun täytyy kuitenkin esittää varautuneisuuteni koko lähestymistapaa sekä joitakin muutamia tässä keskustelussa käytyjä puheenvuorjoa kohtaan. Arvostan suuresti, mitä Sir Leon Brittan on tehnyt, sillä tiedän, että hän pyrki jotenkin saavuttamaan sen, että pääsisimme USA: n kanssa tällä erityisalueella jollain tavoin siedettävään yhteisymmärrykseen. Se on siis hyvin arvokas yritys. Siitä huolimatta minun täytyy sanoa, että monien seikkojen vuoksi näyttää siltä, ettei tämä yritys voi olla kovin menestyksekäs, ja tarkemmin sanottuna yhdestä yksinkertaisesta syystä: amerikkalaiset ovat selvästi ystäviämme. Meillä on aihetta kiittää heitä syvästi. Mutta toisaalta ei voi ikuisesti jatkua siten, että talouden alalla lyö itsensä läpi voima, jonka kuvitellaan erheellisesti olevan kansainvälisten tottumusten ja lakien yläpuolella ja joka sotkeutuu asioihin sielläkin, mihin sillä ei ole mitään asiaa.
Erityisesti haluaisin huomauttaa siitä, mitä saadaan aikaan nimenomaan maan rajojen ulkopuolelle ulottuvalla lainsäädännöllä. On suorastaan nerokasta, kuinka amerikkalaiset taloudelliset intressit löytävät kerta toisensa jälkeen porsaanreikiä - juuri sitä, mistä japanilaisia syytetään - jotta heidän ei tarvitse käytännössä pysyä siinä, mihin he ovat kirjallisesti sitoutuneet. Tämä pätee erityisesti kansainvälisessä lainsäädännössä. Haluaisin tässä viitata esimerkiksi seikkaan, joka epäilemättä koskee meidän kauppaamme: kyse on uusista amerikkalaisista toimenpiteistä, joiden mukaan televisiossa ei voi enää näyttää Euroopassa järjestettäviä urheilutapahtumia, koska siellä ei sallita alkoholijuomien kuten viinin ja muiden alkoholien mainontaa. Tämä koskee pitkälle omia intressejämme. Se sulkee meidät jo etukäteen kilpailun ulkopuolelle. Uskoakseni meidän pitäisi olla tässä selvillä yhdestä asiasta - ja täten yhdyn herra Souchet'n mielipiteeseen, vaikka en olekaan hänen kanssaan kaikissa asioissa samaa mieltä - että valitettavasti amerikkalaisilla on vahva hallitus, joka tietää mitä haluaa, joka on määritellyt poliittisen linjan, ja meillä ei yhä edelleenkään ole todella päättävää elintä, joka hoitaa meillä ulkopolitiikkaa. Jos meillä olisi se, olisimme paljon paremmassa asemassa!

Gradin
Arvoisa puhemies, useilla yrityksillä on nykyisin toimintaa ympäri maailmaa. Useat yritykset solmivat myös strategisia liittoja vahvistaakseen kansainvälisen kumppanin avulla asemaansa ulkomaisilla markkinoilla. Sulautumien, kilpailua rajoittavien käytäntöjen ja määräävän aseman väärinkäytön taloudelliset vaikutukset kohdistuvat kuitenkin usein muihin maihin kuin niihin, jotka ovat kyseisten yritysten kotipaikkoja.
Yksi kilpailuviranomaisten tapa puuttua kilpailua rajoittaviin käytäntöihin kansainvälisellä tasolla on ryhtyä eksterritoriaaliseen oikeudenkäyttöön. Tämä tarkoittaa sitä, että se maa, jolle toisessa maassa tapahtuvilla kilpailua rajoittavilla käytännöillä on kielteinen vaikutus, yrittää soveltaa omia kilpailusääntöjään ongelman ratkaisemiseksi. Useat oikeusjärjestelmät toimivat niin, jopa Euroopan yhteisö. USA soveltaa eksterritoriaalista oikeudenkäyttöä huomattavan laajasti. Kuten tiedämme, se on aiheuttanut poliittista jännitettä unionin ja Yhdysvaltojen välille. Eksterritoriaalisen oikeudenkäytön soveltaminen johtaa myös useisiin käytännön ongelmiin. Oman maan ulkopuolisiin henkilöihin kohdistuva oikeudenkäyttö nimittäin puuttuu; todistusaineiston saaminen ulkomailta on myös vaikeaa.
Vuonna 1991 tehtiin EY: n ja USA: n välillä sopimus niiden kilpailulakien täytäntöönpanosta. Sen sijaan käyttöön otettiin positive comity -periaate, toisin sanoen näkökantojen huomioonottamisen periaate. Tämän periaatteen soveltaminen mahdollistaa sen, että yksittäinen maa voi tarttua kilpailua rajoittaviin käytäntöihin, joita tapahtuu toisessa maassa, ilman että sen tarvitsisi turvautua eksterritoriaaliseen oikeudenkäyttöön. Kuten tiedetään, voi sen sijaan se maa, jolle asiasta on kielteisiä vaikutuksia, vaatia, että se maa ryhtyy toimiin, jossa kilpailua rajoittavia käytäntöjä harjoitetaan. Vaikka tämä periaate otettiin käyttöön vuoden 1991 sopimuksessa, USA soveltaa edelleenkin eksterritoriaalista oikeudenkäyttöä laajalti. Yhteistyön syventämiseksi vaaditaan, että näkökantojen huomioonottamisperiaatetta sovelletaan paremmin ja tehokkaammin.
Vuonna 1996 komissio aloitti neuvottelut Yhdysvaltojen kanssa. Ehdotus uudeksi sopimukseksi sisältää ensi sijassa suuntaviivat sille, miten pyyntöä näkökantojen huomioonottamisen periaatteen soveltamisesta käsitellään. Sopimuksessa esitetään sen lisäksi tiettyjä ehtoja, joiden rajoissa osapuolten on lykättävä tai keskeytettävä omat tutkimuksensa tai toimensa. Sen sijaan maata, jossa käytäntöä esiintyy, on pyydettävä ryhtymään toimenpiteisiin.
Sopimusehdotus ei kata sulautumia ja yrityskeskittymiä. USA: n ja EY: n sulautumalainsäädännössäkään ei myönnetä, että tällaisia menettelyjä lykätään tai keskeytetään. Yhteisölainsäädäntö suojaa voimakkaasti komissiolle jätettäviä luottamuksellisia tietoja. Voin siis tyynnyttää parlamentin pelkoa tässä asiassa. Komissio voi nimittäin jättää huomioimatta vaitiolovelvollisuuden vain , jos asianosainen yritys on siihen etukäteen suostunut.
Kilpailuviranomaisten on tehtävä yhteistyötä, jotta maailmanmarkkinoilla toimivien yritysten kilpailua rajoittavia käytäntöjä voitaisiin säännellä tepsivästi ja tehokkaasti. Sopimusehdotus muodostaa niin USA: n kuin EU: nkin poliittisen sitoumuksen tehdä yhteistyötä sen sijaan, että kummatkin soveltaisivat omia kartellilakejaan toisen osapuolen alueella. Sopimus edustaa tällä tavoin EU: n ja USA: n suhteiden merkittävää kehitystä. Malerbakin toteaa tämän päättäväisesti hyvin laaditussa mietinnössään.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Gradin.
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Puhemies
Herra Rübig pyytää nyt puheenvuoroa työjärjestyksen 19 artiklan mukaisesti.

Rübig
Arvoisa puhemies, työjärjestyksen 19 artiklaan viitaten haluan ilmoittaa, että kirjallisen " Sign against crime " -kannanoton allekirjoittamisen määräaika päättyy tänään. Työjärjestyksen 48 artiklan mukaisesti tämän kirjallisen kannanoton on tähän mennessä allekirjoittanut 154 parlamentin jäsentä, ja tahtoisin kiittää heitä erittäin sydämellisesti. Tässä yhteydessä haluan kiittää erittäin sydämellisesti myös teitä, herra puhemies, teidän tarmokkaasta valmiudestanne tukea asiaamme. Brysselistä on tultava Euroopan turvallisin päkaupunki.
Kuten olette oikein huomanneet, me tarvitsemme erityisesti vahvistettuja poliisivoimia Europa-nimisessä kaupunginosassa, oman poliisiaseman ja kansainvälisen monikielisen hätänumeron, jonne voi soittaa rikostapauksissa. Työjärjestyksen 19 artiklan 4 kohdan mukaisesti te edustatte parlamenttia myös ulkoasioissa. Siksi haluan pyytää teitä toimimaan asiamme puolesta innokkaasti myös tulevaisuudessa. Toivon, että teillä on pian myönteistä kerrottavaa täysistunnossa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Rübig.
Herra Manisco pyytää puheenvuoroa.

Manisco
Arvoisa puhemies, haluan sanoa vain sen, että äänestin Malerban mietintöä vastaan. Te mainitsitte ainoastaan kaksi tyhjää.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Manisco. Pyydän teiltä anteeksi, koska en katsonut vasemmalle, ja minun kohdallani, arvoisat jäsenet, sitä on vieläkin vaikeampi ymmärtää. Näin ollen pyydän teiltä anteeksi kaksinkertaisesti: teiltä henkilökohtaisesti ja teidän paikaltanne. Katsoin oikealle, keskelle, vasemmalle, mutta en äärivasemmalle. Pyydän teiltä anteeksi, herra Manisco, ja panen merkille, että te äänestitte vastaan.
Herra Schulzilla on puheenvuoro menettelyä koskevaa esitystä varten.

Schulz
Arvoisa puhemies, huomautus kollega Rübigin puheenvuorosta, jos sallitte.

Puhemies
Herra Schulz, tuo ei ole menettelyä koskeva esitys. Siitä voitaisiin joka tapauksessa aloittaa keskustelu. Pyydän teiltä, ettette aloittaisi keskustelua, vaan antaisitte meidän tarkastella herra Rübigin lausuntoa, jonka hän on antanut työjärjestyksen 19 artiklan nojalla ja joka merkitään pöytäkirjaan, kuten asiaan kuuluu. Jos te kuitenkin vaaditte, perjantaiaamut ovat hyvin erikoislaatuisia aamuja ja annan teille puheenvuoron minuutin ajaksi.

Schulz
Arvoisa puhemies, tiesin, että olette ymmärtäväinen mies. Löydätte varmasti vielä jonkin artiklan, joka antaa minulle vielä mahdollisuuden puhua puolitoista minuuttia. Henkilönä, joka toimii poliisi- ja oikeusviranomaisten yhteistyön parissa Euroopan unionissa, tuen periaatteessa kollega Rübigin esittämää asiaa.
Älkää taputtako liian aikaisin. Herra puhemies, olkaa ystävällinen ja vähentäkää suosionosoitukset ja välihuomautukset puheajastani. Tuen sitä periaatteessa, herra Rübig, sillä tehän teette itsenne myös tämän parlamentin kollegojen turvallisuudesta vastaavaksi asianajajaksi. Haluan vain teidän ajattelevan asiaa, jota olen pitänyt hyvin tärkeänä neuvotellessani belgialaisten viranomaisten kanssa. Leopold-nimisessä kaupunginosassa vallitseva epävarmuus johtuu muun muassa meistä itsestämme. Se johtuu muun muassa siitä, että olemme monien, myös rikollisten silmissä ihmisiä, joihin kannattaa iskeä, mikä johtaa siihen - vasaralla antamanne tuki oli oikein, herra puhemies - että ihmiset, jotka asuvat Leopold-nimisessä kaupunginosassa, ihmiset, jotka asuvat siellä jokapäiväisesti, siis belgialaiset, jotka jo muutenkin kärsivät meistä hintojen kuumenemisen vuoksi, minkä Euroopan parlamentti on siellä aiheuttanut, kun on kyse vuokrista ja tonttien hinnoista, että myös he ovat luonnollisesti rikollisuuden uhreja. Siksi pyydän, että emme vastedes mainitse ainoastaan meitä, vaan myös ne ihmiset, jotka elävät siellä. Poliisiaseman, joka tulisi sinne rakentaa, tulisi palvella myös belgialaisia asukkaita. Mielestäni olisi oikein, herra Rübig, että mainitsisimme kaikki asianosaiset.

Puhemies
Arvoisat jäsenet, pyydän, ettemme aloittaisi keskustelua. On annettu kaksi lausuntoa. Mielestäni meidän olisi nyt valmistauduttava päättämään tämä istunto rauhallisesti.
Parlamentti on käynyt läpi esityslistan. Tämän istunnon pöytäkirja annetaan parlamentin hyväksyttäväksi seuraavan istunnon alussa.
Hyvät jäsenet, sallikaa minun jälleen tyytyväisenä, kuten perjantaisin on tapana, kiittää parlamentin kaikkia yksiköitä yhteistyöstä odottaen samalla, että meille tarjoutuu tilaisuus levätä muutama päivä. Kurkkumme saavat levätä, lihaksemme saavat levätä, mutta ennen kaikkea saamme levätä ja unohtaa sen jännityksen, jonka vastuu jokapäiväisestä työstämme tässä tärkeässä toimielimessä aiheuttaa. Tänä aamuna herra Hallam työpäivämme alkaessa antoi minulle vielä yhden aiheen pohtia ja arvostaa teidän perjantaiaamuisin tekemäänne työtä. Hän muistutti meille, että perjantaiaamuisin ei ole televisiota. Se on poikkeus, jonka aion tutkia ja pyrkiä muuttamaan, mutta joka tapauksessa on myös teidän ansiotanne, hyvät jäsenet, että te olette täällä, vaikka ette saakaan mahdollista tyydytystä siitä, että teidän kuvanne ja työnne näkyvät televisiossa.
Näin ollen, hyvät jäsenet, julistan teidät loistaviksi perjantaiklubin jäseniksi.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 11.35.)

