EY:n sekä Tanskan ja Grönlannin välinen kalastuskumppanuus (keskustelu) 
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Joop Postin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan yhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Grönlannin maakuntahallituksen välisen kalastuskumppanuussopimuksen tekemisestä C6-0506/2006.
Joe Borg
Arvoisa puhemies, kiitän aluksi parlamentin jäsentä Maatia, joka aloitti työn tästä aiheesta, ja esittelijä Postia heidän erinomaisesta työstään.
Kuten tiedätte, komissio parafoi 2. kesäkuuta 2006 yhteisön ja Grönlannin puolesta uuden kalastuskumppanuussopimuksen pitkien ja monimutkaisten, kolme vuotta kestäneiden neuvottelujen jälkeen. Sopimus astui voimaan 1. tammikuuta 2007 ja sen voimassaoloaika on kuusi vuotta. Siitä on nyt voimassa väliaikainen versio 21. joulukuuta 2006 tehdyn neuvoston päätöksen nojalla.
Ennen kuin esittelen lyhyesti Grönlannin kanssa tehdyn uuden kalastuskumppanuussopimuksen, haluan tehdä yhteenvedon ihan muutamasta edelliseen sopimukseen liittyvästä seikasta. Sopimushan on peräisin vuodelta 1985, jolloin Grönlanti oli jättänyt yhteisön. Neljäs pöytäkirja astui voimaan 1. tammikuuta 2001. Pian sen jälkeen tilintarkastustuomioistuin ja Euroopan parlamentti arvostelivat Grönlannin kanssa tehdyn kalastussopimuksen pöytäkirjoja siitä, että niissä oli mukana "paperikaloja" eli kalalajeja, joita ei esiinny Grönlannin vesillä, siitä, ettei laivanvarustajien maksua ollut otettu mukaan ja siitä, etteivät pöytäkirjat olleet tarpeeksi avoimia. Siksi komissio korostikin neljännen pöytäkirjan välitarkistuksessa, että tarvitaan muutoksia, jotta voitaisiin erottaa selkeämmin toisistaan kalastuksen arvo ja Grönlannin kalastusalan kehityksen tukeminen. Neljännen pöytäkirjan tarkistaminen johti varojen jakamiseen siten, että 25 prosenttia varoista osoitettiin kalastusalan talousarviotukeen. "Paperikalat" poistettiin, todelliset kalastuskiintiöt ja lisenssimaksut otettiin käyttöön ja sopimukseen liitettiin kiintiöiden vuosittainen tarkistaminen tieteellisten lausuntojen mukaisesti. Nämä tärkeät muutokset otettiin mukaan myös uuteen sopimukseen. Siksi komissio pitikin uudesta sopimuksesta käydyissä neuvotteluissa tärkeänä, että saadaan kiintiöt olemassa oleville kaloille ja että "paperikaloista" päästään eroon, että laivanvarustajilta perittävät maksut säilytetään ja että niitä jopa korotetaan ja että kalastusalalle saadaan yhteisön tukema alakohtainen ohjelma.
Väliarvioinnin toinen tulos oli neuvoston päätelmät helmikuussa 2003. Neuvosto totesi päätelmissään, että yhteisön ja Grönlannin tulevaisuuden yhteistyön olisi perustuttava kahden pilarin lähestymistapaan, joka kattaa muilla aloilla kuin kalastusalalla toteutettavaa laajempaa yhteistyötä koskevat järjestelyt sekä kalastuskumppanuussopimuksen. Laajempaa yhteistyötä koskeva ensimmäinen pilari muodostuu neuvoston päätöksestä ja yhteisestä julistuksesta, joissa Grönlannille myönnetään enintään 25 miljoonaa euroa vuosittain muilla aloilla kuin kalastusalalla tehtävää yhteistyötä varten. Voidaankin päätellä, ettei kalastuskumppanuussopimuksen parafoiminen merkitse pelkästään viime vuonna käytyjen neuvottelujen päättymistä, vaan se merkitsee vuonna 2003 parafoitujen neljännen kalastuspöytäkirjan väliarvion ja helmikuussa 2003 annettujen neuvoston päätelmien päätökseen viemistä.
Uudesta sopimuksesta totean seuraavaa: Edellisessä pöytäkirjassa vahvistettu vuotuinen taloudellinen korvaus oli 42,8 miljoonaa euroa, joten kyseessä oli yksi suurimmista kahdenvälisistä kalastussopimuksista. Uudessa pöytäkirjassa korvausta on laskettu huomattavasti yhteisön kiintiöissä tapahtuneiden muutosten takia. Osa kiintiöistä on pienentynyt kalakantojen heikkenemisen, Grönlannin kalastusteollisuuden ja yhteisön käyttöasteen takia, osa taas kasvanut hyvien kalakantojen vuoksi ja yhteisön teollisuuden tarpeiden mukaisesti. Kiintiöissä tapahtuneiden muutosten takia yhteisön vuotuinen taloudellinen korvaus on nyt 15,85 miljoonaa euroa vuodessa. Tähän sisältyy 3,26 miljoonaa euroa tukea Grönlannin monivuotiseen kalastuspoliittiseen ohjelmaan. Yhteisön korvauksen lisäksi laivanvarustajien odotetaan maksavan 2 miljoonaa euroa lisenssimaksuja.
Parlamentin ehdottamista tarkistuksista korostaisin, että komissio yhtyy täysin parlamentin ilmaisemiin huoliin kaikissa ehdotetuissa tarkistuksissa. Tarkistukset 1-3 ovat kuitenkin mielestämme jo mukana pöytäkirjassa, joten ne ovat mielestämme tarpeettomia. Tarkistukset 4 ja 6 koskevat velvoitetta raportoida parlamentille. Niihin liittyen korostan, että komissio välittää nämä tiedot jo nykyisen toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti. Tarkistus 5 koskee jäsenvaltioiden velvoitetta ilmoittaa saaliinsa. On korostettava, että komissio tutkii jo nyt, noudatetaanko kyseistä velvoitetta. Pöytäkirjan liitteessä ja lisäyksessä todetaan lisäksi, että alusten on noudatettava edellisen kalastusvuoden ilmoittamisvaatimuksia saadakseen lisenssin. Tarkistus onkin siksi tarpeeton.
Haluan tehdä selväksi, että komission on vaikea ymmärtää tarkistusta 7, koska niin tilintarkastustuomioistuin kuin parlamentti itsekin ovat aiemmin kritisoineet komissiota ulkoisten kalastussopimusten varainhallinnosta. Tarkistus ei poikkea oleellisesti muutetussa neljännessä pöytäkirjassa esitetystä mekanismista, eikä komissio voi sen perusteella hallinnoida käyttämättä jääneitä kalastusmahdollisuuksia parhaalla mahdollisella tavalla. Taloudellisen vastuunsa huomioon ottaen komissio ei voi hyväksyä tätä tarkistusta.
Lopuksi haluan kiittää parlamenttia ja etenkin kalatalousvaliokunnan jäseniä sekä esittelijää heidän rakentavasta panoksestaan tähän tärkeään kamppailuun.
Joop Post 
- (NL) Arvoisa puhemies, en varmaankaan tarvitse minulle varattua viiden minuutin aikaa kokonaan. Komission jäsen puhui hyvin selvästi aloituspuheenvuorossaan. Mietintö on suurelta osin edeltäjäni Maatin työtä, ja sen tärkein kohta on kalastuspolitiikan yleinen tavoite - eli toisin sanoen kestävä kalastus. Vaikka termi "kestävä" onkin selkeä, sen merkitys tuli myös täysin selväksi komission jäsenen Borgin äskeisessä puheessa sekä sopimuksen ja pöytäkirjan tekstissä.
Grönlannin kanssa solmittavan kumppanuussopimuksen tärkein tavoite on vahvistaa Grönlannin ja EU:n välisiä suhteita. Nyt tarvitaan vastavuoroiseen luottamukseen perustuvaa yhteistyötä enemmän kuin koskaan. Olemmehan kaikki tienneet jo jonkin aikaa, että kalastusteollisuutta odottavat suuret muutokset muutaman lähivuoden aikana. Kalastusteollisuuden on muutettava toimintaansa kalakantojen vähentymisen ja kalalajien vaeltamisen takia - tämä johtuu pääasiassa meren lämpenemisestä, ja turska on siitä malliesimerkki - mutta myös kalastuskiintiöiden vähentämisen vuoksi. Tämä on tehty selväksi alan toimijoille, jotka ovat myös ymmärtäneet asian ja alkaneet toimia yhä paremmin tilanteen edellyttämällä tavalla.
Monille kalastajille tämä merkitsee suurta muutosta heidän liiketoiminnassaan. Uuden liiketoiminnan on tulevaisuudessa lopulta - tarkoitan pitkällä aikavälillä - johdettava kalastuksen tuoton paranemiseen eli kestävään kalastukseen, jossa kalansaaliit ovat oikeassa suhteessa tuotantoon ja jossa lisäksi minimoidaan teollisuuden vaikutukset meriympäristöön.
Mietinnön mukaan kalastajista on tultava meren hoitajia, ei pelkkiä kalastusalueiden ja kalakantojen metsästäjiä. Tähän tarvitaan yhteistyötä, eikä pelkästään keskinäistä, millä tarkoitan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, mutta myös yhteistyötä Grönlannin kaltaisten kumppaneiden kanssa. Näin voidaan etenkin parantaa tuotantoketjua pitkällä aikavälillä.
Esittelijänä totean, että komissio ja myös etenkin komission jäsen ovat sitoutuneita tähän kysymykseen. Totean myös, että kalatalousvaliokunta on tehnyt saman johtopäätöksen.
Kiitän kollegoitani heidän rakentavasta panoksestaan ja suosittelen lämpimästi tätä mietintöä, jonka valmistelusta jäsen Maat teki suurimman osan jo jonkin aikaa sitten.
Tähän puheeni päättyy. Toivon, että mietintö hyväksytään seuraavassa täysistunnossa.
Helga Trüpel 
budjettivaliokunnan lausunnon valmistelija. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen itsekin iloinen siitä, että olemme saamassa selkeät säännöt kahteen pilariin, joista toinen on Grönlannin kanssa solmittava kalastussopimus ja toinen taas laajempi yhteistyösopimus. Budjettivaliokunnan puolesta haluan todeta, että meitä kiinnostaa tietenkin se, käytetäänkö Euroopan veronmaksajien rahat niin hyvin kuin toivoisimme.
Tämä tarkoittaa toisaalta sitä - ja arvoisa komission jäsen Borg, tässä kohtaa haluan toivottaa teille paljon rohkeutta - että yksittäisten alusten saaliita on alettava tarkistaa hyvin täsmällisesti. Toisaalta laiton kalastus, jota vastustatte kiivaasti, on vältettävä hinnalla millä hyvänsä.
Kalatalousvaliokunta on sitä mieltä, ettei enempää rahaa pitäisi myöntää, jolleivät nämä kaksi asiaa järjesty. Meidän on nimittäin huolehdittava myös kalastussopimusten kohdalla, että Euroopan varoja todella käytetään sopimusten hengen mukaisesti. Laitonta kalastusta ei toisin sanoen saa esiintyä ja kalakantoja on suojeltava, koska jollei niitä suojella, tulevaisuuden kalastajille ei ole töitä. Siksi talouden ja ympäristönäkökohtien yhdistäminen on tässä kohtaa järkevää.
Carmen Fraga Estévez
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, olen todella iloinen siitä, että voimme vihdoin keskustella sellaisesta Grönlannin kanssa solmittavasta kalastussopimuksesta, jossa aletaan kunnioittaa taloudellisen avoimuuden sekä laivanvarustajien ja jäsenvaltioiden välisen syrjimättömyyden sääntöjä.
Meidän on tunnustettava edistyminen, kuten vuoden 2003 välitarkistus, aiempiin sopimuksiin nähden sopimusten yhdenmukaistamiseksi - kuten komission jäsen aivan oikein totesi - ministerineuvoston suuntaviivojen ja tilintarkastustuomioistuimen sekä Euroopan parlamentin vaatimusten kanssa. Vaatimukset koskivat etenkin taloudellisen avoimuuden puuttumista. Räikein esimerkki tästä oli järjestelmällinen tapa maksaa tähtitieteellisiä summia kalalajeista, joita ei esiinny Grönlannissa, eli "paperikiintiöistä".
Sopimuksessa on siltikin liikaa pientä pränttiä ja sen sisältö poikkeaa liian paljon muista sopimuksista.
Jottei meidän tarvitsisi kokea uudelleen aiempia tilanteita, pyydänkin komission jäsentä takaamaan, ettei meidän enää koskaan tarvitse kuulla "paperikiintiöistä" tai nähdä lumitaskuravun kalastuksen kaltaisia irvokkaita tilanteita. Lumitaskurapujen kiintiöt, joita yhteisön varustajat olivat moneen kertaan pyytäneet, palautettiin lopulta Grönlannille käyttämättöminä, vaikka niistä oli maksettu omaisuus. Pyydän komission jäsentä myös varmistamaan, että sellaisen kalastusmahdollisuuden, joka on myönnetty tietylle jäsenvaltiolle ja jota kyseinen valtio ei ole käyttänyt, saisi käyttöönsä kiintiötä pyytävä valtio, kuten muiden sopimusten kohdalla on.
Arvoisa puhemies, sitten haluan vain onnitella esittelijä Postia, jolle lankesi vaikea tehtävä jatkaa parlamentin jäsenen Maatin aloittamaa mietintöä ja joka on tehnyt hienoa työtä.
Arvoisa puhemies, koska minulla on vielä muutama sekunti jäljellä, totean jälleen kerran vastustavani sitä, että tässä parlamentissa keskustellaan kalastusta koskevista mietinnöistä aina iltaistuntojen päätteeksi. Pyydän, että te varapuhemiehenä ja espanjalaisena yrittäisitte tehdä jotain varmistaaksenne, ettei näin enää jatkossa kävisi.
Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Fraga, etuna keskustelusta tähän aikaan on se, että vain naispuoliset jäsenet ovat äänessä. Näyttää nimittäin siltä, että esittelijää ja puhemiestä lukuun ottamatta vain naiset tekevät töitä tähän aikaan yöstä.
Rosa Miguélez Ramos
PSE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, minuutin puheenvuoroni aikana haluan vain todeta, miten äärettömän tyytyväinen olen siihen, mitä komission jäsen Borg sanoi tästä sopimuksesta.
Tänään iltapäivällä muistelin parlamentin täysistunnossa pitämiäni Grönlantia koskevia puheenvuoroja vuosilta 2002 ja 2003. Olemme mielestäni pääsemässä lähemmäs sitä mitä sanoimme silloin ja mitä olemme siitä lähtien sanoneet: haluamme, että kalastussopimus Grönlannin kanssa on mahdollisimman samanlainen kuin muutkin yhteisön solmimat kalastussopimukset.
Siksi voinkin vain todeta, miten iloinen olen siitä, että kustannukset on vihdoin saatu jaettua tasapainoisella tavalla laivanvarustajien ja yhteisön talousarvion välillä. Olen myös erittäin tyytyväinen siihen, että maksut on saatu Grönlannin tarjoamien todellisten kalastusmahdollisuuksien mukaisiksi. Olen tietysti myös täysin samaa mieltä komission jäsenen kanssa siitä, että tarkistus 7 on poistettava, koska kiintiöttömien kalastuslaivastojen on voitava hyödyntää käyttämättömiä kalastusmahdollisuuksia.
Elspeth Attwooll
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ALDE-ryhmä on tyytyväinen Grönlannin kanssa solmittavaan kalastuskumppanuussopimukseen. Käytämme tätä tilaisuutta kiittääksemme uudelleen maakuntahallitusta erittäin hedelmällisistä keskusteluista, joita ryhmämme delegaatio kävi heidän kanssaan tästä ja muista kysymyksistä vieraillessaan Grönlannissa viime syksynä. Painotamme, että sopimuksesta on hyötyä molemmille osapuolille.
Olemme kuitenkin erittäin huolestuneita yhdestä asetuksen kohdasta, nimittäin 3 artiklan 2 kohdasta. Sillä komissiolle annettaisiin valtuudet jakaa lisenssit uudelleen jäsenvaltioiden kesken silloin, kun kalastusmahdollisuuksia ei ole käytetty kokonaan. Ymmärrämme, että komissio haluaa varmistaa saavansa täyden vastineen yhteisön käyttämille rahoille, mutta mielestämme vastaavaa menettelyä ei voida käyttää sopimuksissa, kun pääsy kalavaroihin perustuu aluksiin ja vetoisuuteen.
Grönlannin sopimus perustuu kiintiöiden ostamiseen. Se poikkeaa muista sopimuksissa siksi, että siinä sallitaan kiintiöiden vaihtaminen Norjan, Islannin ja Färsaarten kanssa ilman rahallista korvausta.
Kiintiöiden myöntämistä koskevassa perusasetuksessa säädetään lisäksi, että vain jäsenvaltiot voivat vaihtaa kiintiöitä muiden osapuolten kanssa. Tämän vuoksi 3 artiklan 2 kohdan laillisuus on kyseenalainen. Sillä kaivetaan maata myös suhteellisen vakauden periaatteen alta. Tarkistuksessa 7 esitellään vaihtoehtoinen mekanismi kalastusmahdollisuuksien parhaan mahdollisen käytön saavuttamiseksi. Tästä mekanismista ei aiheutuisi vastaavia ongelmia.
Toivomme komission hyväksyvän, että huolemme ovat oikeutettuja. Toivomme myös, että parlamentti kannattaa tarkistusta.
Catherine Stihler
(EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää.
Komission ehdotuksen 3 artiklan 2 kohdassa ehdotetaan, että jos kiintiöitä jää käyttämättä, komissio voisi jakaa jäsenvaltioiden lisenssit toisille jäsenvaltioille. Tämä vaikuttaa oikeudellisesti kyseenalaiselta, kuten neuvoston oikeudellinen osasto korosti äskettäisessä työryhmässä. Käyttöaste on jo korkea, joten tämä olisi myös turhaa. Samalla heikennettäisiin suhteellisen vakauden periaatetta ja vietäisiin jäsenvaltioilta mahdollisuus vaihtaa kiintiöitä muiden jäsenvaltioiden kanssa, jolloin komissio jakaisi kiintiöt uudelleen.
Haluan säilyttää nykyisen mekanismin, jolla käyttöastetta on parannettu huomattavasti ja jonka ansiosta kaikkien osapuolten oikeudet ja vastuualueet on säilytetty. Suhteellisen vakauden käsite on äärimmäisen tärkeä Skotlannin kalastuslaivastolle. Sen ansiosta kalastajillamme on ne historialliset oikeudet, joista he ovat saaneet nauttia vuosisatojen ajan. Tarkistuksen vesittämisellä kaikki tämä vaarannetaan. Samalla unohdetaan eteläisten ja pohjoisten kalastussopimusten välinen perusero. Ensin mainituissa on kyse kalastuslisensseistä, jälkimmäisissä taas kiintiöistä. Pyydän kollegoitani kannattamaan tarkistusta 7, jolla suhteellisen vakauden periaate ja historialliset kalastusoikeudet säilytetään.
Joe Borg
komission jäsen. Arvoisa puhemies, kiitän ensinnäkin teitä kaikkia näkemyksistänne ja siitä, että olette yleisesti kannattaneet komission ehdotusta tarkistetuksi sopimukseksi Grönlannin kanssa. Kyseessä on tärkeä osa tällä hetkellä voimassa olevien kalastuskumppanuussopimusten verkkoa.
Kuten jo totesin, sopimus oli tarkistettava kahdesta tärkeästä syystä. Meidän oli ensinnäkin varmistettava, että saamme rahoillemme täyden vastineen käyttämällä kalastusmahdollisuudet paremmin ja kokonaan. Komission oli lisäksi tehtävä sopimuksesta avoimempi tilintarkastustuomioistuimen ja Euroopan parlamentin kriittisten arvioiden takia, ja toivomme, että olemme onnistuneet tässä.
Olen samaa mieltä siitä, että tässä sopimuksessa on määrättävä kalastusmahdollisuuksien käytön ja varojen käytön tarkasta valvonnasta. Korostaisin, ettei komissio ilman oikeusperustaa pysty takaamaan pöytäkirjan mukaisesti maksettavien taloudellisten korvausten kunnollista varainhallintaa. Tämä tarkoittaa toisin sanoen sitä, että tarvitaan siirtomekanismia, jonka ansiosta komissio pystyy siirtämään käyttämättömät kalastusmahdollisuudet ajoissa silloin, kun niitä ei ole käytetty kokonaan, suhteellisen vakauden periaatetta ja perusasetuksen 25 artiklaa noudattaen. Näin varmistetaan, että kalastusmahdollisuudet käytetään mahdollisimman hyvin.
Korostan myös, että sopimuksen 3 artiklan 2 kohdassa esitelty uusi mekanismi on tarkoitettu nimenomaan kalastusmahdollisuuksien mahdollisimman hyvän käytön takaamiseksi ja "paperikalojen" poistamiseksi. Jäsenet Attwooll ja Stihler toivat esiin suhteellisen vakauden kysymyksen. Se, että komissio siirtää kalastusmahdollisuuksia jäsenvaltiolta toiselle, ei ole vastoin suhteellisen vakauden periaatetta, jolla säädellään asetuksen (EY) N:o 2371/2002 mukaisesti kalastusmahdollisuuksien jakamista jäsenvaltioiden välillä. Siirtäminen ei jatkossa vaikuta mitenkään Grönlannin vesien kalastusmahdollisuuksien jakamiseen jäsenvaltioiden kesken. Jako tehdään joka vuosi myöntämisperusteiden eli suhteellisen vakauden periaatteen mukaisesti.
Haluamme 3 artiklan 2 kohdalla varmistaa parhaan mahdollisen käyttöasteen suhteelliseen vakauteen puuttumatta. Sama artikla on olemassa ja toimeenpantu kaikissa muissa kolmansien maiden kanssa tehdyissä rahoituskorvauksen sisältävissä sopimuksissa. Ainut sopimus, jossa ei ole tätä artiklaa, on nykyinen sopimus Grönlannin kanssa. Koska uusi kalastuskumppanuussopimus sisältää rahoituskorvauksen ja koska siihen liittyy paljon julkista rahoitusta, on tärkeää, että komissiolla on oikeudelliset keinot toimia.
Korostan myös, että nykyisessä sopimuksessa saavutetuista parannuksista huolimatta käyttöaste ei edelleenkään ole paras mahdollinen. Jos Norjalle tehdyt siirrot otetaan huomioon, käyttöaste on noin 80 prosenttia. Jollei niitä lasketa mukaan, käyttöaste on vain noin 65 prosenttia. Mielestäni olemme velkaa kansalaisille sen, että pääsemme parempiin tuloksiin. Kyseisestä artiklasta neuvotellaan neuvostossa ja neuvosto keskustelee ja päättää asiasta toivottavasti 11. kesäkuuta. Sanamuoto voisi kylläkin olla selkeämpi ja sitä voitaisiin parantaa, suhteellisen vakauden periaatteen säilyttämiseksi ja mahdollisuuksien parhaan mahdollisen käyttöasteen varmistamiseksi.
Teemme siis parhaamme, että neuvostossa päästäisiin sopimukseen ja että sanamuotoa hiottaisiin niin, että uudella sopimuksella voitaisiin varmistaa kalastusmahdollisuuksien mahdollisimman hyvä käyttöaste suhteellisen vakauden periaatetta vaarantamatta.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina 22. toukokuuta.
