Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Carnero González
Arvoisa puhemies, hyvää huomenta. Luotan teidän hyväntahtoisuuteenne ja otan esille seuraavan asian:
Kuten me kaikki varmasti muistamme, tämä päivä on surullinen ja häpeällinen maailman demokraateille. Kenraali Augusto Pinochet, joka on vastuussa yhdestä julmimmista tunnetuista diktatuureista ja tuhansien maansa kansalaisten ja eurooppalaista alkuperää olevien kansalaisten kuolemasta ja katoamisesta, aikoo tänään ottaa vastaan elinikäisen senaattorin paikan. Hänen maansa demokraatit vastustavat voimakkaasti tätä valitettavaa asiaa. Mielestäni parlamenttimmekin olisi tehtävä samoin, kun muistellaan, mitä viime istuntojakson aikana hyväksytyn päätöslauselman 1 kohdassa ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista käydyn keskustelun yhteydessä sanottiin: " Tuomitsee kenraali Pinochetin aikomuksen ottaa vastaan elinikäisen senaattorin tehtävä."
Herra puhemies, tämä olisi arvokas ele, johon minä kehotan tämän parlamentin edessä.

Puhemies
Herra Carnero, tämän parlamentin suosionosoitukset ratifioivat jälleen kerran kyseisen päätöslauselman, joka sitä paitsi on kaikkien hyvien miesten ja naisten päätöslauselma. Luulen, että tämän myötä ja ryhtymättä pikkutarkoiksi voimme pitää kyseistä päätöslauselmaa ratifioituna.

Gutiérrez Díaz
Arvoisa puhemies, pöytäkirjassa sivulla 26, jossa puhutaan kyselytunnista, sanotaan: " Parlamentti käsitteli komissiolle esitettyjä kysymyksiä" , eikä siinä mainita sitä, että tuolloinen puhemies kyselytunnin alettua 35 minuuttia myöhemmin kuin olimme sopineet esityslistassa pyysi anteeksi parlamentin jäseniltä ja komission edustajilta.
Haluaisin, herra puhemies, että pöytäkirjasta ilmenisi, että istunnon puhemiehen ensimmäiset sanat olivat anteeksipyynnöt parlamentille ja komissaareille tästä 35 minuutin viivästymisestä siihen nähden, mitä olimme sopineet esityslistassa.

Puhemies
Kiitos, herra Gutiérrez Díaz, pöytäkirjaan lisätään, että pyysitte anteeksi.

Sindal
Arvoisa puhemies, tämä on ensimmäinen kerta, kun käytän tilaisuutta hyväkseni huomauttaakseni eräästä ongelmasta. Tiedän, ettei tämä ehkä ole sille oikea paikka, mutta teen sen kuitenkin. Jälleen eilen ajautui Tanskan rannikolle tuhansittain lintuja Pohjanmeren öljysaasteiden seurauksena. Tiedän, että asiaan liittyvää direktiiviä laaditaan parhaillaan. Tiedän, että olemme valmiita tekemään asialle jotakin, mutta meidän on silti huolehdittava siitä, että tätä prosessia nopeutetaan. Siihen vaaditaan tekoja. Kolme, neljä kertaa vuodessa Tanskan rannikolle ilmestyy öljyn peitossa olevia lintuja, koska laivoistamme pääsee öljyä kulkuväylillemme. Tämä ei voi jatkua. Pyydän teitä ottamaan yhteyttä komissioon ja neuvostoon ja saamaan heidät vauhdittamaan tätä prosessia.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Sindal.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan näin muutettuna.)

Rübig
Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa, että olemme keränneet yli sata allekirjoitusta sen puolesta, että rikollisuus otetaan keskusteluun kiireellisistä aiheista, ja ymmärrän myös, että tällä viikolla tästä asiasta ei keskustella. Kiitän myös Belgian viranomaisille lähettämästänne kirjeestä, jossa ehdotatte, että poliisipartioiden määrää korttelissa on lisättävä huomattavasti ja että rakennusten välittömään läheisyyteen on avattava poliisiasema, jolla on käytössään hälytysnumero. Haluan korostaa sitä, että turvallisuus Brysselissä ei ole mikään erityisesti PPE-ryhmän oma aihe. Jokainen meistä voi tulevaisuudessa itse joutua uhriksi!

Puhemies
Herra Rübig, haluan sanoa teille erään asian, jonka olen ilmaissut teille kaksi kertaa kirjeitse: kyse ei ole allekirjoitusten määrästä, kyse ei ole ajankohtaisesta ja kiireellisestä aiheesta, koska se ei koske ihmisoikeuksia unionin ulkopuolella. Maailmassa on erittäin vakavia ihmisoikeuskysymyksiä, ja sitä varten on olemassa keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista mutta ei sitä varten, että käsittelisimme täysistunnossa omia asioitamme. Näin ollen vaikka esityksessä onkin paljon allekirjoituksia, en voi hyväksyä niitä.

Apu jäsenyyttä hakeneille Keski- ja Itä-Euroopan maille - Hakijamaiden liittymiskumppanuus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Oostlanderin laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0081/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY/Euratom) avusta Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneille Keski- ja Itä-Euroopan maille osana liittymistä valmistelevaa strategiaa, -Oostlanderin laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0087/98) komission ehdotuksesta neuvoston päätöksiksi jäsenyyttä hakeneiden maiden liittymistä valmistelevan kumppanuuden periaatteista, ensisijaisista alueista, välivaiheen tavoitteista ja edellytyksistä.
Oostlander
Arvoisa puhemies, laajentumista koskevat mietinnöt kiinnostavat monia täällä parlamentissa ja sen ulkopuolella. Haluaisin painottaa, että myös minä ja kollegani pidämme laajentumista erittäin tärkeänä asiana, valtavana haasteena ja unelmien toteutumisena, näin lyhyesti sanottuna. Haluaisimme myös huolehtia siitä, että laajentumisen menestys olisi taattu. Tämä tarkoittaa, että me pyrimme kaikin tavoin huolehtimaan siitä, että tulevina vuosina - joita on vielä monta edessä, ennen kuin laajentumisprosessi saadaan päätökseen - Euroopan unionin toimielimet, joiden on johdettava tätä prosessia ja pidettävä se oikeilla raiteilla, noudattavat yhteistä politiikkaa. Haluamme huolehtia siitäkin, että myös prosessin päättyessä eri toimielinten poliittiset näkemykset ovat samansuuntaisia, jotta prosessin päättyessä ei tapahtuisi mitään onnettomuuksia ja jotta koko laajentuminen ja uusien jäsenyyttä hakeneiden maiden liittyminen tapahtuisi kivuttomasti.
Herra puhemies, olemme arvioineet näistä lähtökohdista asiakirjoja sekä myös ehdotusta liittymiskumppanuutta koskevaksi asetukseksi. Olemme tehneet huomautuksia, jotka ovat samansuuntaisia kuin se, mitä olemme sanoneet jo aikaisemmissa päätöslauselmissa. Ensiksi haluan sanoa, että olemme olleet ensimmäisten keskustelujen jälkeen hieman yllättyneitä siitä, että Kööpenhaminassa asianmukaisesti päätetyt poliittiset kriteerit eivät ole vielä muotoutuneet asetuksen tai erityisten liittymiskumppanuussopimusten muodossa, vaikka me olimme niin toivoneet. Tämän vuoksi olemme tehneet tarkistuksen, jotta mielipiteemme tulisi esille asetusluonnoksen kyseisessä kohdassa. Me haluamme antaa poliittisille kriteereille riittävän profiilin erityisesti siksi, että Amsterdamin jälkeen myös jäsenvaltioita koskevat sellaiset lausekkeet, että jäsenvaltio voidaan mahdollisesti erottaa, jos siellä rikotaan jatkuvasti oikeusvaltion periaatteita, joiden noudattaminen on itse asiassa tehnyt niistä Euroopan unionin jäseniä.
Olen myös sitä mieltä, että meidän on tehtävä jäsenyyttä hakeneille maille erittäin selväksi se, että Euroopan unioni ei ole vain rikkaiden maiden liitto vaan demokraattisten oikeusvaltioiden liitto. Tämä on hyvin käytännönläheinen periaate, koska myös muu valtion kehitys riippuu oikeusvaltion laadusta ja demokratian toiminnasta. Meidän ei ole tarvinnut oikeastaan koskaan keskustella tästä asiasta keskenämme, koska valtiomme ovat olleet demokraattisia oikeusvaltioita. Myös jäseneksi liittyneet valtiot ovat aina olleet oikeusvaltioita ja pian liittymisajankohtansa jälkeen vakaumuksellisia oikeusvaltioita. Kaikissa uusissa hakijamaissa tämä prosessi ei ole vielä päättynyt. Uskon, että 50-70 vuotta kestänyt diktatuuri on vaikuttanut myös ihmisten intuitioon, koska ihmiset ovat varmasti kärsineet näin ankarista diktatuureista.
Herra puhemies, sen vuoksi me olemme esittäneet tarkistuksia asetuksen tähän kohtaan. Samalla me olemme ilmaisseet asetuksessa, että tässä on kysymys niin tärkeästä asiasta, että parlamenttia täytyy kuulla, kun tehdään merkittäviä muutoksia tähän liittymisen puitteet muodostavaan asetukseen. Tämä vaikuttaa minusta hyvin normaalilta ja kohtuulliselta pyynnöltä. Olemme maininneet saman asian liittymiskumppanuussopimusten yhteydessä. Olemme kuitenkin olleet hieman pettyneitä, koska myöskään liittymiskumppanuussopimuksissa ei ole selvästi mainittu oikeusvaltion periaatteiden ensisijaisuutta.
Mielestämme lyhyen aikavälin tavoitteisiin voitaisiin varmasti sisällyttää teknisesti helposti toteutettavia tavoitteita oikeusvaltion palauttamiseksi. Niitä ei tarvitse siirtää keskipitkälle aikavälille. Tällaisia asioita ovat esimerkiksi oman perustuslain kunnioittaminen, oikeuslaitoksen riippumattomuus, yhtäläinen pääsy julkisiin virkoihin, opposition oikeudet ja opposition rooli. Kaikista näistä asioista olisi voitu päättää jo aikaisemmin, eikä näistä asioista tarvitse tehdä keskipitkän aikavälin suunnitelmia tavoitteineen. Joissakin liittymiskumppanuussopimuksissa tämäntyyppiset asiat on kuitenkin sijoitettu oudosti keskipitkälle aikavälille. Uskon oikeastaan, että koko parlamentti haluaisi kovasti ottaa nämä asiat esille. Me kannatamme lisäksi sitä, että ihmisoikeuksista ja vähemmistöjen oikeuksista pitäisi alkaa kehitellä selkeitä strategioita. Tällaisia asioita pitäisi käsitellä lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.
Herra puhemies, liittymiskumppanuuksien osalta me ehdotamme vakavasti oleellisia muutoksia tämän asian periaatteisiin, prioriteetteihin ja yleisiin ehtoihin, jotta parlamentin osallistuminen saataisiin taattua. Me pyydämme myös, että komissio ja neuvosto sallisivat meidän vaikuttaa neuvomalla parlamentin arvon mukaisesti.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa herra komissaari, hyvät naiset ja herrat, kuten jo kollega Oostlanderilta kuulimme, on olemassa erilaisia tavoitteenasetteluja, joita meillä on mielessämme ja joita täytyy toteuttaa kumppanuussuhteissa. Ensiksikin on se tavoite, niin kuin herra Oostlander toi esiin, että kriteerit, joista päätettiin Kööpenhaminassa, otetaan tarkasti, perusteellisesti ja erittäin määrätietoisesti huomioon, ja lisäisin tähän myös ne päätökset ja päätöslauselmat, joita teimme tai jotka hyväksyimme täällä parlamentissa aivan erityisesti myös syyskuussa. Emme ole toki muuttaneet Kööpenhaminassa annettuja kriteerejä, mutta olemme kyllä täydentäneet niitä muutamilla erittäin tärkeillä, erityisesti ympäristö- ja sosiaalialaa koskevilla kysymyksillä.
Toiseksi on varmasti mietitty - tällä on valiokuntamme keskusteluissa ollut merkittävä rooli - parlamentaaristen oikeuksien toteuttamista. En käytä käsitettä "oikeudet" pelkästään oikeudellisessa, lainsäädännöllisessä merkityksessä, vaan tarkoitan myös sitä, että meillä eurooppalaisten kansojen edustajina on oikeus siihen, että emme vain puutu näihin asioihin, vaan loppujen lopuksi myös teemme päätöksiä siitä, mitkä valtiot voivat liittyä jäseniksi ja milloin.
Kolmanneksi - ja sen puolueryhmäni on Gary Titleyn johdolla toistuvasti tuonut esiin keskustelussa - kysymys on siitä, että annamme nopeasti signaaleja. Olimme joissakin kysymyksissä niin taipumattomia sen vuoksi, että oli tärkeää osoittaa hakijamaille nyt, että emme viime vuoden joulukuussa tehdyn päätöksen jälkeen käy nyt pitkiä työjärjestystä, muodollisia ja hallinnollisia asioita, koskevia keskusteluja vaan että haluamme tehdä päätöksen nopeasti.
Oli varmasti vaikeaa päästä yksimielisyyteen näistä asioista, ja niistä käytiinkin pitkiä ja perusteellisia keskusteluja. Niin vaikeaa kuin joidenkin kollega Oostlanderin tarkistusten käsittely olikin, minusta näyttää siltä, että nyt olemme löytäneet yhteisen perustan ja yhteisen näkemyksen asioista. Näyttää lisäksi siltä - ja oletan, että se vahvistetaan tänään - että neuvosto ja myös komissio, jotka ymmärrettävästi ovat ehkä hiukan varovaisia, kun on kysymys parlamentin oikeudesta ilmaista kantansa, voivat silloin sittenkin kannattaa menettelytapojamme.
Minulle tehtäväni perusteella - olin kerran alallani toisella puolella, silloin asiat näkee aina hiukan toisella tavalla - seuraava on tärkeää: näiden liittymisstrategioiden täytyy edistää sitä, että voitamme jännitteet, kahtiajakautumiset, joita Euroopassa taloudellisella alalla on. Joissakin maissa jo tapahtuu jotakin, mutta emme missään tapauksessa voi puhua siitä, että lähentymisprosessi olisi riittävän nopea ja vaikuttava.
Nyt käsittelen sosiaalialaa. Se on meille erittäin tärkeä, sillä on sosiaalisia jännitteitä, on Euroopan sosiaalimalli, jossa on erilaisia vivahteita ja painotuksia. Emme halua luopua tästä Euroopan sosiaalimallista. Haluamme auttaa muita maita, jotta myös ne voivat toteuttaa ja toteuttavat sosiaaliset normit ja sosiaaliset perusoikeudet. Erityisesti se koskee, sanon sen aivan avoimesti, raja-alueita. Tarvitsemme vahvistettua rajat ylittävää yhteistyötä, ennen kaikkea motivoidaksemme raja-alueilla asuvat ihmiset, joilla ehkä on ainakin osittain oikeutettuja pelkoja, selvästi kannattamaan laajentumista itään.
Kysymys on varmasti myös demokratiasta, siinä kollega Oostlander on mielestäni täysin oikeassa. Nimenomaanhan juuri me, meidän ryhmämme jäsenet, olemme aina ja kaikkialla puolustaneet demokratiaa, vapautta, ihmisoikeuksia. Se koskee myös Slovakiaa, jossa meillä erityisesti on tällä hetkellä ongelmia. Meidän toinen silmämme ei ole sokea, ei Slovakian eikä minkään muunkaan maan kohdalla. Meidän on tehtävä Me&#x010D;iarille selväksi, että hänen toimintansa koituu hänen kansansa vahingoksi. Vaikka hän noudattaakin perustuslakia, poliittisesti hän toimii tavalla, joka ei ole hyväksyttävä. Toivon, että tämä ristiriita voidaan voittaa.
On selvää, että haluamme myös nyt antaa näissä kumppanuussuhteissa yksiselitteisen signaalin: meidän tahtomme toteuttaa laajentuminen itään, toteuttaa Euroopan unionin laajentuminen, mukana itsestään selvästi Kypros, on murtumaton! Me kannatamme sitä! Emme halua mitään viivytyksiä vaan haluamme, että laajentumiseen valmistaudutaan erittäin hyvin, erittäin yksityiskohtaisesti, ja siihen on luotu perustat ja parlamentin lausunnot täydentävät näitä perustoja niin hyvin, että laajentuminen itään voi tapahtua nopeasti mutta hyvin valmistautuneena.

Spencer
Arvoisa puhemies, haluan toivottaa puheenjohtajan tervetulleeksi parlamenttiin. Kuten hän tietää, tämänaamuiseen keskusteluun huipentuu kaikkien kolmen toimielimen välillä kolme kuukautta käyty keskustelu, ja me odotamme kiinnostuneina hänen lausuntoaan siitä, miten parlamenttia olisi kuultava Oostlanderin mietinnössä esitettyjen asioiden osalta.
Tiedän, että hän on varmasti tehnyt saman johtopäätöksen kuin minäkin Oostlanderin toisesta mietinnöstä, eli sen, että parlamentti pystyy antamaan johdonmukaisen ja monitahoisen lausunnon kuuden viikon aikana.
Minusta tuntuu siltä, mikäli voin sanoa näin puheenjohtajalle, että pikainen kuuleminen on pelkästään kohteliaisuus, jota tämän unionin toimeenpanoelinten, komission ja neuvoston, on osoitettava tämän unionin lainsäädäntöä, parlamenttia ja jäsenvaltioiden rinnakkaisia parlamentteja kohtaan. Me pyydämme ainoastaan tilaisuutta kunnon keskusteluun, ennen kuin muka kaikkivoipa neuvosto tekee päätöksensä. Älkää siis sanoko minulle, että mikäli jossakin jäsenyyttä hakeneessa valtiossa tapahtuisi poliittinen tai taloudellinen romahdus, olisi toivottavaa ja todellakin poliittisesti mahdollista jättää huomiotta tämän parlamentin näkemykset. Älkää sanoko minulle myöskään sitä iänikuista valhetta, että mikäli me pitkittäisimme tätä asiaa kolmella viikolla, jäsenyyttä hakeneet valtiot pelästyisivät. Jäsenyyttä hakeneet valtiot ovat täysi-ikäisiä eurooppalaisia niin kuin mekin. Ne tietävät, mistä on kyse. Ne arvostavat toimielintensä demokraattisuutta ja parlamentaarista demokratiaa jopa enemmän kuin me.
Haluan, että puheenjohtaja lupaa lausunnossaan kunnollisen kuulemisen, vaikka hän ei kykenekään sanomaan tuota vaikeaa sanaa. Haluan kuulla, että menettely on asianmukainen, aikataulu on asianmukainen ja että parlamentin näkemyksistä keskustellaan asianmukaisesti, ennen kuin neuvosto äänestää. Jos neuvosto haluaa välttyä kolmen viikon hankalalta viivytykseltä, sen on annettava puheenjohtajan sitoutua tuohon vakavaan menettelyyn ja tehdä niin tässä ja nyt.
Herra puheenjohtaja, en siis halua kuulla sellaisia lauseita kuin " puheenjohtaja toivoo" . Puheenjohtajalla on puhelimia; te osaatte käyttää niitä; käyttäkää niitä, ennen kuin me äänestämme. Parlamentti ei antaisi anteeksi eikä unohtaisi, jos se joutuisi institutionaalisen petoksen uhriksi epäilemättä raskaan 15 vuoden prosessin alussa.

Caccavale
Arvoisa puhemies, myös minä olen sitä mieltä, että tällä hetkellä on äärimmäisen tärkeää saada Euroopan parlamentin ääni kuuluviin laajentumisprosessissa ja liittymistä valmistelevassa kumppanuudessa. Olen sitä mieltä myös siksi, että viime aikoina on jo liian monta kuukautta puhuttu Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneiden maiden taloudellisesta kehityksestä, kun sen sijaan - ja tältä osin olen yhtä mieltä esittelijän kanssa - tietyt poliittiset näkökohdat on itse asiassa jollain tapaa jätetty toisarvoiseen asemaan.
Minun mielestäni meidän on suunnattava jälleen mielenkiintomme poliittisempiin näkökohtiin. Meidän on autettava kyseisiä maita saavuttamaan sellaiset olosuhteet, joissa oikeusvaltio voi todella toteutua. Meidän on autettava niitä kunnioittamaan vähemmistöjä ja muodostamaan moitteettomia oikeusjärjestelmiä, joiden perustana ovat lainsäädäntö ja tuomarien ja asianajajien vakavamielinen koulutus, jotta he kykenevät varmistamaan, että lakia noudatetaan, ja tietysti takaamaan syytettyjen puolustuksen ja vähemmistöjen oikeudet. On muistutettava, kuten Oostlanderin mietinnössä tehdään, että me emme voi hyväksyä sitä, että uudessa Euroopan unionissa, johon nämä uudet maat kuuluvat, voisi olla sijaa kuolemanrangaistuksen käytölle. Se ei ole mahdollista. Meidän mielestämme on lisäksi välttämätöntä, että taloudellisen kehityksen rinnalla pystytään myös poliittisen tason parannuksiin.
Euroopan parlamentin ääni on näin ollen ehdottomasti saatava kuuluviin tässä vaiheessa liittymisprosessia, yhdentymisprosessia ja Euroopan unionin laajentumisprosessia, ja tämän vuoksi me pyydämme teiltä, herra puhemies, että meidän äänemme otetaan aiheellisella tavalla huomioon neuvostossa ja komissiossa.

Cars
Arvoisa puhemies, ensimmäinen asia, josta haluan saada tämän parlamentin vakuuttuneeksi on se, että Euroopan liberaalit haluavat kaikin tavoin helpottaa ja jouduttaa nyt alkavaa laajentumisprosessia, jonka tavoitteena on ehjä ja kokonainen Eurooppa.
Me liberaalit haluamme myös antaa selvän signaalin siitä, että kaikki Euroopan maat, niin suuret kuin pienetkin, niin kristilliset kuin islaminuskoisetkin, jotka niin haluavat ja jotka täyttävät Kööpenhaminan kriteerit, ovat tervetulleita Euroopan unioniin. Haluamme, että EU näyttää, miten vastoinkäymiset voidaan voittaa ja kuinka demokratiat yhdessä äänestämällä voivat ratkaista ongelmansa ja muodostua voimakkaaksi vaikuttajaksi maailmassa.
Me liberaalit olemme muita puolueita enemmän tukeneet komission ehdotusta neuvottelusuunnitelmaksi. Meidän käsityksemme mukaan tämä ehdotus ei viivyttäisi sellaisen maan EU-jäsenyyttä, joka voimakkaasti pyrkii täyttämään Kööpenhaminan kriteerit ja joka muuttaa lakejaan niin, että ne vastaavat EU: n säännöstöä. Sen vuoksi olemme huolissamme huhuista, joiden mukaan komissio on nyt asettamassa 5+1-hakijamaita ja muita hakijamaita eriarvoiseen asemaan, mikä johtaisi muun muassa siihen, että yhteisön säännöstön tarkastelu olisi erilainen ensimmäisen ryhmän hakijamaille ja muille hakijamaille. Luxemburgin päätöksen sisältöhän oli, niin kuin me sen ymmärrämme, että ne valtiot, jotka erityisesti ponnistelevat asian puolesta, voisivat saada muiden etumatkan kiinni, toisin sanoen niiden on mahdollista saavuttaa ensimmäinen ryhmä. Kysymykseni komissaari van den Broekille kuuluu: ovatko nämä huhut todellakin tosia, joiden mukaan komissio on nyt asettamassa 5+1-hakijamaita ja muita hakijamaita eriarvoiseen asemaan syventääkseen kuilua niiden välillä?
Alkajaisiksi sanoin, ettei tarkoituksemme ole viivästyttää neuvotteluja. Se ei tarkoita sitä, että parlamentin olisi nyt irrottauduttava laajentumisprosessista siihen hetkeen asti, kun otamme lopullisesti kantaa siihen, mitä neuvotteluissa on saatu aikaan: hyväksyäkö uudet jäsenet vai ei.
Aivan kuten pidämme itsestään selvästi välttämättömänä sitä, että laajentumisprosessi koskettaa myös hakijamaiden parlamentteja ja että ne osallistuvat siihen aktiivisesti - voin sanoa, että omat kokemukseni Ruotsissa osoittivat, silloin kun neuvottelimme jäsenyydestä, miten välttämätöntä tämä oli - yhtä itsestään selvästi olemme sitä mieltä, että parlamentin on osallistuttava neuvottelujen eri vaiheisiin, ei neuvotteluosapuolena vaan sellaisena osapuolena, jonka tehtävänä on valvoa ja tuoda esiin näkökohtia ja olla siten mukana luomassa ymmärrystä tätä erittäin tärkeää prosessia kohtaan.
Vakuutan, että Euroopan liberaalit tukevat kaikin tavoin nyt alkanutta laajentumisprosessia ja me toivomme näkevämme nopeita ja pikaisia tuloksia.

Schroedter
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa herra komissaari, arvoisat kollegat, haaste, jonka Euroopan unionin laajentuminen itään tarjoaa, tiivistyy kysymykseen: onnistuuko tämän prosessin toteuttaminen kumppanuuden hengessä ja ilman jännitteitä? Se vaatii muutoksia molemmilta puolilta. Samalla kun EU: n puoli aloittaa välttämättömät uudistukset vain epäröiden eikä ole mukana koko sydämestään, EU vaatii hakijamailta suurten uudistusten toteuttamista, lainsäädännöllisiä ja hallinnollisia mukauttamistoimia kalenterin täydeltä.
Molempien puolten on kuitenkin tehtävä työtä sen hyväksi, että Itä-Euroopan maiden taloudellisessa ja poliittisessa yhdentymisessä kaikissa maissa saavutetaan sosiaalisessa ja taloudellisessa toiminnassa korkea taso. Siinä laajentuminen ei saa rajoittua vain taloudelliseen yhdentymiseen, vaan sen on edistettävä myös demokratian vahvistumista muutoksen kourissa olevissa valtioissa ja parannettava niissä asuvien kansalaisten sosiaalista oikeudenmukaisuutta.
Sen toteuttamiseksi on ensiksi tehtävä omat kotitehtävät ja todella saatava aikaan omia uudistuksia. Ensimmäinen askel siinä olisi - sitä kollegat jo selvästi korostivatkin - ottaa parlamentti sitovasti mukaan laajentumisprosessiin. Se merkitsee myös sitä, että tämä uudistus toteutetaan kumppanuuden hengessä ja että rasitus jaetaan molempien osapuolten harteille, sillä tiedämme, että laajentumisen epäonnistuminen ei pelkästään hautaisi taloudellista ja demokraattista kehitystä Itä-Euroopassa, vaan se myös vahingoittaisi vakavasti myös unionia rauhanomaisen, taloudellisen ja poliittisen yhdentymisen mallina.
Siksi meidän tehtävämme, neuvoston, komission ja parlamentin tehtävä, on estää laajentumisprosessia joutumasta yksisuuntaiselle tielle ja tehdä siitä poliittinen menestys.

Hory
Arvoisa puhemies, Euroopan radikaaliallianssin ryhmä hyväksyy mietinnön, jonka herra Oostlander, jota onnittelen vuorostani erinomaisesta työstä, on laatinut samoin kuin ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan ehdottamat tarkistukset. Olemme erityisen iloisia siitä, että on valittu yksi ainoa menettely, jota sovelletaan kaikkiin asianosaisiin maihin.
Komission esittämien hakijamaiden syrjinnästä, jota rouva Lalumière valitteli vasemmistoradikaalien puolesta, on onneksi luovuttu. Näin ollen haluaisin vuorollani kiinnittää parlamenttimme huomion kysymykseen, joka vaikuttaa mielestäni äärimmäisen huolestuttavalta. Mielestäni taloudellisilla perusteilla on aivan liian tärkeä osa niin unionin ehdotuksissa kuin hakijamaiden perusteluissakin.
Euroopan unioni on ensinnäkin poliittinen hanke, eräänlainen tulevaisuuden yhteisö, joka on perustettu humanististen arvojen yhteiselle perustalle. Tämän hankkeen juuret löytyvät historiasta, keskiajan lopun laajasta yliopistoverkosta lähtien niihin koettelemuksiin saakka, joihin kansamme ovat usein, ja aivan viime aikoina, joutuneet. Se löytänee myös luonnollisen kokonsa laajentuessaan koko Euroopan mantereen alueelle. Mutta totean uudestaan, että Euroopan yhdentymisessä politiikka ja kulttuuri ovat ensisijaisia talouteen ja tekniikkaan nähden. Sen sijaan totean nyt, että komission kehotukset koskevat pääasiassa talouden yksityistämistä sillä uhalla, että julkisten palveluiden mukana katoaa koko yleishyödyllisyyden ajatus, ja ymmärrän sen, että niiden hakijamaiden osalta, joissa amerikkalaisen elämäntavan kaikkein halveksuttavimmat piirteet ovat jo vallalla, liittyminen yhdistetään lupaukseen aineellisista eduista ja kasvavasta kulutuksesta.
Jos suuri ja kaunis hanke Euroopan unionista, joka on viimeinkin tehnyt sovinnon menneisyytensä ja maantieteensä kanssa, pitäisi näin supistaa jonkinlaiseksi eurooppalaiseksi supermarketiksi, pelkään, että hakijamaiden kansalaiset, joita on kauan sorrettu erityisesti kansallisen identiteettinsä ilmaisemisen vuoksi, alkavat todella epäillä Eurooppaan kuulumisen merkitystä ja että tämä skeptisismi valtaa alaa myös Länsi-Euroopassa.
Me taas emme lakkaa lähiaikoina muistuttamasta siitä, että Euroopan unionin ensisijaisena tehtävänä on kehittää sellaisen sivilisaation malli, joka perustuu vapauteen, yhteisvastuuseen, lain ensisijaisuuteen ja kulttuurien moninaisuuteen, jotka kaikki heijastavat poliittisia arvojamme.

Blokland
Arvoisa puhemies, me olemme aloittamassa neuvotteluja uusien valtioiden liittymisestä Euroopan unioniin. Vuoden 1989 mullistuksilla alkaa olla lopultakin poliittisia seurauksia, ja entisten itäblokin maiden eristyneisyys vaikuttaa päättyneen. Tämän vuoksi sekä tulevat että nykyiset jäsenmaat kohtaavat valtavia haasteita. Tsekkiä, Puolaa ja Unkaria pidetään pyytävinä osapuolina, joiden on tämän vuoksi täytettävä kaikki Euroopan unionin esittämät vaatimukset. Tällainen ajattelu saattaa tulevat jäsenvaltiot ja nykyiset Euroopan unionin jäsenvaltiot epätasa-arvoiseen asemaan. Meidän täytyy ratkaista tämä ongelma yhdessä, mikä tarkoittaa sitä, että me emme saa olla vain pyytävä osapuoli ja että emme saa odottaa tulevien jäsenmaiden olevan vain pyytävä osapuoli. Ei, meidän on saatava yhdessä neuvottelemalla ratkaistua taloudelliset ongelmat. Tämä koskee myös hakijamaiden valmistautumista yhteisön säännöstöön ja Euroopan unionin ympäristöpolitiikkaan. Tätä varten tarvitaan aikaa ja panostusta, ja se ei onnistu, jos Euroopan unioni ei tee kaikkea voitavaansa asian hyväksi. Herra Oostlander on luonnollisesti viitannut tärkeisiin näkökohtiin, mistä haluan kiittää häntä. Sellaisia ovat perusihmisoikeudet, ja myös muotoutuvan poliittisen demokratian täytyy kehittyä edelleen. Myös ajatusta oikeusvaltiosta täytyy kehitellä edelleen. Vähemmistöt täytyy ottaa huomioon. Vain sillä tavalla voimme hyväksyä toisemme ja päästä Euroopan unionin laajentumiseen.

Moretti
Arvoisa puhemies, kukaan ei voi olla tietämätön siitä, miten tärkeitä päätöksiä me tänään teemme valmistellessamme uusien jäsenvaltioiden liittymistä. Toimintamme taloudellista ulottuvuutta voidaan arvostella mutta ei varmasti tämän Keski-Euroopan maille suunnatun Marshall-suunnitelman poliittista merkitystä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että komission ehdottamaan lainsäädäntöstrategiaan on suhtauduttava mitä suurimmalla varauksella, vaikka neuvosto saattaisikin hyväksyä sen. Meidän hyväksyttäväksemme annettu asetus ja vielä enemmän kaikkia hakijamaita koskevat päätösluonnokset ovat käsittämättömän yleisluontoisia. On olemassa hyvin suuri vaara, että interventioiden hallinnoinnissa ajaudutaan harhaan tai se muuttuu tehottomaksi. Kuohunta, joka syntyi siitä, kun ulkoasiain valiokunta, joka on nyt laatinut hakijamaita koskevat mietinnöt, esitti vakavaa arvostelua asiasta vastaavalle komissaarille Bosnian toimista, on vielä liian tuoreessa muistissa, jotta me voisimme pysyä täysin rauhallisina.
Vielä suurempi skandaali on kuitenkin se, että parlamentille on annettu enää pelkkä statistin rooli, kun siltä on tosiasiallisesti riistetty keinot ohjata ja valvoa prosessia, josta tulee mitä parhaimmasta tahdosta huolimatta kaikkea muuta kuin helppo sekä hakijamaille että jäsenmaille. Minä olen sitä mieltä, että unionin on tästä lähtien valmisteltava kahta rinnakkaista suunnitelmaa: yksinomaan nykyistä yhteisöä koskevaa aluepoliittista suunnitelmaa ja toista, yli 420 miljoonan asukkaan mantereelle laajennettua aluepoliittista suunnitelmaa. Miksi viivytellään uskottavan kuvan luomista siitä, millaista on maatalouspolitiikka tai sosiaalipolitiikka hakijamaihin laajentuneessa unionissa?
Komissio on luvannut antaa meille 18. maaliskuuta uusia rakenteellisia toimia koskevan tekstin. Onko meillä sitten edessämme todellinen uudistus vai taas sitä samaa pakkopullaa ja kosmeettisia toimenpiteitä, johon komissio on meidät totuttanut? Ottaako komissio huomioon, mitä merkitystä on sillä, että unioniimme liittyy pian uusia jäseniä?

Henderson
Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensiksi sanoa, että olen kiitollinen herra Oostlanderille ja hänen kollegoilleen heidän liittymiskumppanuuksien puiteasetusta koskevasta työstään. Yhdyn hyvin suuressa määrin herra Oostlanderin alkuhuomioihin siitä, että mitä tämänaamuisessa istunnossa tapahtuukin, laajentumista ei saisi pitkittää millään mahdollisilla päätöksillä. Ennen kuin menen yksityiskohtiin, haluaisin tarkastella näitä kumppanuuksia niiden oikeassa yhteydessä.
Viime kesänä komissio suositteli Agenda 2000 -ehdotuksissaan, että unionin olisi solmittava liittymiskumppanuudet kymmenen jäsenyyttä hakeneen Keski-Euroopan maan kanssa. Näillä kumppanuuksilla on keskeinen asema suhteissamme kyseisiin maihin. Ne ovat ensinnäkin jäsenyyttä hakeneita maita varten laadittu asialuettelo, jossa selvitetään, mitä niiden on vielä tehtävä jäsenyyttä silmällä pitäen. Toiseksi ne muodostavat puitteet unionin myöntämän avun suunnittelua varten ja varmistavat sen, että apu kohdennetaan sinne, missä sitä eniten tarvitaan. Monessakin suhteessa niiden avulla voidaan varmistaa, että hakijamaat ovat todellakin valmiita täyteen Euroopan unionin jäsenyyteen, johon kuuluu sekä velvoitteita että etuja.
Meidän on otettava kumppanuudet käyttöön mahdollisimman pian. Jos me viivyttelemme, koko laajentumisprosessi viivästyy. Tiedän, että se olisi vastoin tämän parlamentin ja uskoakseni myös Euroopan kansojen ylivoimaisen enemmistön toiveita. Me kaikki haluamme unionin laajentuvan pian ja onnistuneesti, jolloin voitaisiin lopultakin päästä eroon mantereemme liian kauan kestäneestä julmasta ja keinotekoisesta kahtiajaosta.
Puheenjohtajamaa tekee tiivistä yhteistyötä komission ja parlamentin kanssa ja haluaa todellakin laajentumisprosessin käynnistyvän tehokkaasti. Valtioiden ja hallitusten päämiehet tapaavat huomenna Lontoossa Eurooppa-konferenssin avajaisistunnossa. Kyseinen tilaisuus korostaa laajentumisprosessin kaikki valtiot kattavaa luonnetta. Me emme näe laajentumista aaltoina tai sellaisina maina, jotka ovat tai eivät ole mukana. Me pyrimme siihen, että jokainen hakijamaa liittyisi unioniin heti, kun se on valmis siihen, ja tarjoamme kaiken mahdollisen avun sitä varten. Juuri tämä viesti annetaan Brysselissä 30. ja 31. maaliskuuta, minkä jälkeen aloitetaan hallitusten väliset konferenssit kuuden hakijamaan kanssa.
Toivon, että parlamentti pystyy tämän täysistunnon aikana antamaan lausuntonsa puiteasetusta koskevasta ehdotuksesta. Näin lähetettäisiin selkeä ja myönteinen viesti Keski-Euroopan maille, ennen kuin ne menevät huomenna Lontooseen Eurooppakonferenssin avajaisistuntoon. Näin me pystyisimme yltämään Luxemburgissa joulukuussa sovittuun aikarajaan, eikä kenellekään jäisi epäilystä siitä, että Euroopan unionin kolme toimielintä pyrkivät yhdessä menestyksekkäästi toteuttamaan laajentumisprosessin.Olen varma siitä, että tämä on mahdollista.
Ymmärtääkseni parlamentissa on oltu huolissaan siitä, ettei Euroopan parlamentti ehkä olisi riittävästi mukana laajentumisprosessissa. Minäkin olen parlamentin jäsen kansallisessa parlamentissa ja arvostan tämän parlamentin halukkuutta osallistua prosessiin täysipainoisesti ja asianmukaisesti. Puheenjohtajamaa pyrkii siihen, että näin tapahtuisi. Mielestämme laajentumisprosessi käsittää Euroopan unionin osalta kaikki kolme toimielintä. Joka tapauksessa Euroopan parlamentilla on lopullinen sananvalta jokaisesta nykyisten jäsenvaltioiden hyväksymästä liittymissopimuksesta.
Parlamentin on oltava mukana koko prosessin ajan, ei ainoastaan sen loppuvaiheessa, myös liittymiskumppanuuksien osalta. Juuri tästä syystä Robin Cook, Britannian ulkoministeri ja Euroopan unionin puheenjohtaja, kirjoitti teille maanantaina selventääkseen neuvoston kantaa. Me haluamme, että parlamentti on täysipainoisesti mukana ja että sillä on tilaisuus ilmaista näkemyksensä. Uskon siihen, että Robin Cookin hahmottelemat järjestelyt toimivat hyvin ja että niiden ansiosta kaikki täällä tuntevat todella olevansa mukana laajentumisprosessissa.
Parlamentin jäsenet haluavat, että puutun tänä aamuna erityisesti joihinkin kysymyksiin, joita on käsitelty viime päivien kuluessa käydyissä keskusteluissa ja joista jotkut ovat liittyneet minuun ja joihinkin kollegoistani. Haluan puuttua erityisesti kolmeen kysymykseen.
Perustamissopimuksen 235 artiklan mukaisesti Euroopan parlamenttia kuullaan ensin siinä tapauksessa, että liittymiskumppanuutta koskevaa puiteasetusta muutetaan. Parlamentille toimitetaan tiedoksi liittymistä valmistelevan kumppanuuden periaatteita, ensisijaisia alueita ja tavoitteita koskevat muutosehdotukset. Puheenjohtajavaltio sitoutuu antamaan Euroopan parlamentille asianmukaisen mahdollisuuden ilmaista kantansa, jotta neuvosto on siitä tietoinen tehdessään päätöksen. Ottaen huomioon laajentumisprosessin poikkeuksellisen suuren merkityksen unionille neuvoston puheenjohtajavaltio ja komissio tiedottavat Euroopan parlamentille suullisesti ja kirjallisesti kumppanuuteen ja liittymisneuvotteluihin liittyvistä keskeisistä näkökohdista ja uusista esiin tulleista tosiasioista. Käytännössä tämä voitaisiin tehdä kahdella tavalla: joko siten, että parlamentin valiokunnille ja sekavaliokunnille annetaan säännöllisesti tietoa, tai siten, että Euroopan parlamentin valitsemille ja nimeämille jäsenille, joiden määrästä sovitaan, tiedotetaan säännöllisesti asioiden edistymisestä.
Tämän lausunnon pitäisi saada kannatusta niiltä tämän parlamentin jäseniltä, jotka haluavat edistää ja auttaa laajentumisprosessia ja jotka haluavat vaikuttaa myönteisesti kyseiseen prosessiin. Voin vakuuttaa parlamentille, että puheenjohtajamaa on sitoutunut täysin laajentumisprosessiin ja että puheenjohtajamaa uskoo avoimeen ja kattavaan lähestymistapaan. Antamani sitoumukset ovat kohtuullisia, ja niiden myötä näkemyksiä voidaan kuulla tehokkaasti ja voidaan ottaa huomioon, ennen kuin asiasta päätetään. Toivon, että parlamentti hyväksyy tämän lähestymistavan. Kiitän teitä tilaisuudesta lausua pari sanaa.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä herra Oostlanderia hänen mietinnöstään, ja haluaisin kiittää myös kaikkia kollegoita, jotka ovat osallistuneet mietinnön valmisteluun. Myös komissio pitää tätä tärkeänä hetkenä, kun parlamentti antaa lausuntonsa liittymistä valmistelevan strategian tärkeästä osa-alueesta. Se on tärkeä askel kohti näiden 11 hakijamaan jäsenyyttä. Nämä maat odottavat kuumeisesti laajentumisprosessin virallista käynnistämistä, jonka pitäisi tapahtua 30. maaliskuuta. Kuten tiedetään, nämä samat maat kokoontuvat jo ensi torstaina unionin kanssa pidettävään ensimmäiseen Eurooppa-konferenssiin.
Olen kuunnellut hyvin tyytyväisenä puheenjohtajamaan puheenvuoroja, koska myös komissio on sitä mieltä, että Euroopan parlamentin pitäisi olla mahdollisimman tiukasti mukana tällä tiellä kohti uusien hakijamaiden liittymistä. Euroopan komissio sitoutui jo aikaisemmin varhaisemmista laajentumisprosesseista saatujen kokemusten pohjalta tiedottamaan parlamentille mahdollisimman kattavasti ja riittävän ajoissa tuloksista, joita saavutetaan valmisteluprosessin aikana sekä käytäessä todellisia neuvotteluja hakijamaiden kanssa.
Olen erityisen iloinen voidessani todeta, että intensiivisen ja arvokkaan keskustelun jälkeen näyttää siltä, että on saavutettu laaja yksimielisyys noudatettavista menettelyistä. Asian luonteen vuoksi Euroopan parlamentin lausunto-oikeudesta puiteasetuksen yhteydessä ei ole mitään mielipide-eroja. On mahdollista, että Euroopan komissio haluaa ehdottaa muutoksia liittymiskumppanuuden prioriteetteihin, periaatteisiin ja ehtoihin. Olen myös hyvin iloinen siitä, että jos neuvostolle esitetään tällaisia muutoksia, ne saavuttavat samalla myös parlamentin, ja että, kuten olemme saaneet puheenjohtajamaalta kuulla, neuvosto antaa joka tapauksessa parlamentille riittävästi aikaa valmistella näkemyksiään asiasta. Komissio odottaa, että parlamentti tämän jälkeen pohtii neuvoston kanssa tarkasti, millä tavalla tarkistukset liitetään tai jätetään liittämättä lopullisiin päätöksiin.
Mielestäni tämä heijastaa selvästi sitä, että neuvosto, komissio ja parlamentti ovat samaa mieltä tämän prosessin avoimuuden tärkeydestä. Toistan vielä mielelläni sen, mitä herra Oostlander on sanonut. On kysymys monta vuotta kestävästä prosessista, jossa nykyisen parlamentin lisäksi myös tulevan parlamentin, tulevan komission ja tulevan neuvoston toivotaan olevan tiiviisti mukana. Asiasta on hyvä tehdä jo nyt sellaisia sopimuksia, jotka ovat voimassa käytännössä pitkän ajan, koska, kuten herra Oostlander on maininnut, neuvottelujen päätösvaiheessa täytyy arvioida, onko mahdollista tarjota täysjäsenyyttä niille uusille maille, jotka täyttävät ehdot ja joiden kanssa neuvotteluissa on päästy menestyksekkäästi päätökseen.
Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja tehdä pari huomautusta Oostlanderin toisesta mietinnöstä. Hänen tekemänsä huomautus ehdotuksessa mainituista prioriteeteista, joista myös parlamentti on tietoinen, on otettu huomioon. Haluaisin painottaa sitä, että asian luonteen vuoksi poliittiset ehdot on syytä pitää etusijalla. Käsitykseni mukaan ehdot on mainittu riittävän selkeästi puiteasetuksen 1 ja 5 artiklassa. Haluan kuitenkin viitata myös käytäntöön. Olemme keskustelleet joidenkin jäsenehdokasmaiden poliittisista puutteista ja olemme käynnistäneet vuoropuhelun asiasta näiden maiden kanssa, mikä on otettu huomioon nykyisissä prioriteeteissa. Tämä kaikki heijastaa mielestäni sitä, että on oleellisen tärkeää huolehtia siitä, että jäseniksi haluavat maat ovat ensisijaisesti demokraattisia maita, jotka kunnioittavat oikeusvaltion periaatteita, ihmisoikeuksia ja myös vähemmistöjen oikeuksien suojelun tärkeyttä. Tästä asiasta ei ole mitään mielipide-eroja. Jos näitä perusperiaatteita loukataan vakavasti jossain maassa, komissio ei voi kuvitella edes aloittavansa neuvotteluja sellaisen maan kanssa. Tämä on myös varmistunut aikaisemmin parlamentissa.
Herra Oostlander on huomauttanut lyhyen ja keskipitkän aikavälin tavoitteista. Eikö ole niin, että kun on kyse poliittisista puutteista, on ajateltava lyhyttä aikaväliä? Luonnollisesti kyllä, herra puhemies. Liittymiskumppanuussopimuksissa on kuitenkin otettu lyhyen aikavälin prioriteeteiksi sellaisia asioita, joihin me luotamme ja joista me olemme sitä mieltä, että ne saadaan hoidettua lyhyellä aikavälillä, ehkä yhden vuoden kuluessa, ja että niillä voi olla todellista vaikutusta. Samalla me sanomme keskipitkän aikavälin tavoitteista, että ne ovat asioita, joiden viimeistelyyn tarvitaan hieman enemmän aikaa. Tämä on lyhyen ja keskipitkän aikavälin tavoitteiden välillä tehdyn eron peruste.
Haluan vielä kerran kiittää arvoisia parlamentin jäseniä heidän panoksestaan tässä keskustelussa ja heidän antamastaan tuesta, jotta liittymiskumppanuudet saataisiin nopeasti käyntiin. Me toivomme, että neuvosto voi tänään hyväksyttävän oikeudellisen perustan pohjalta näinä päivinä tai ainakin tulevina viikkoina myös hyväksyä prioriteetit, ehdot ja periaatteet, jotta liittymiskumppanuudet voidaan saada valmiiksi siihen mennessä, kun virallinen laajentumisprosessi käynnistetään 30. maaliskuuta.

Hristodoulou
Arvoisa puhemies, olemme kuunnelleet hyvin tyytyväisinä kaikkia puheenvuoroja, ja tahdon uskoa, enkä sitä epäilekään, että kaikki toteutuu täällä esitetyllä tavalla.
Herra Oostlander on erinomaisessa mietinnössään aivan oikein esittänyt Euroopan parlamentin täysimittaista osallistumista neuvotteluprosessiin. Me kaikki hyväksymme tämän. Toisinaan esiin tuodut vastakkaiset näkemykset perustuvat käsittääkseni kahteen huolenaiheeseen. Ensiksi, neuvotteluihin ei olla valmistauduttu laatimalla riittäviä lainsäädännöllisiä puitteita, jotta neuvotteluilla olisi kattava oikeudellinen perusta. Pitäisi siis löytää jokin toinen tapa. Toinen huolenaihe liittyy mahdolliseen viivästymiseen. Parlamenttihan tarvitsee tietyn ajan muodostaakseen kantojaan ja näkemyksiään. Käsitykseni mukaan jatkossa käytävä keskustelu - palaan vielä asiaan budjetin osalta - kehittyy siihen suuntaan, että mainitut kaksi asiaa ratkeavat, koska kuten neuvoston puheenjohtaja sanoi ja minkä komission jäsen van den Broek itseasiassa vahvisti, mikäli tosiasiassa käymme neuvotteluja, vaikka emme nimitäkään niitä neuvotteluiksi, mielestäni ei ole mitään syytä, miksi jatkaisimme tämän kysymyksen pohdintaa. Herra puhemies, tähän väliin tahtoisin sanoa, että on olemassa taipumus sulkea parlamentti tämänkaltaisten menettelyjen ulkopuolelle. Esimerkkinä voisi mainita herra Colajannin mietinnön MEDA-ohjelmasta. Haluaisin toivoa, että siinäkin asiassa voitaisiin hyväksyä jokin menettely, joka sallisi parlamentin osallistumisen keskustelun kaikkiin vaiheisiin, jotta tässäkin asiassa meillä olisi mahdollisuus saada tietoa myös menettelyn aikana, koska olemme jo hyväksyneet ohjelman lähtökohdat ja meidän täytyy hyväksyä myös lopputulokset.
Toinen huolenaihe oli viivästyminen. Mielestäni se on ratkaistu. Voimme soveltaa erilaisia järjestelmiä, ja neuvoston puheenjohtaja mainitsikin muutaman. Minä haluaisin tuoda esiin budjettivaliokunnassa käytössä olevan järjestelmän. Kyseessä on pysyvän esittelijän järjestelmä, ja esittelijä on vakituisessa yhteydessä neuvoston ja komission vastaaviin osastoihin. Tällä tavoin asiasta vastaava valiokunta on minä hetkenä tahansa valmis esittämään mietinnön, ja näin pystymme välttämään viivytykset ja ajanhukan. Mielestäni kuusi viikkoa riittää, siinä ajassa ehditään hyvin tehdä tarvittavat selvitykset. Kysymys on siis enää siitä, että täällä sanotuille asioille annetaan selkeä muoto, ja tämä johtaa neuvoston ja komission selkeään sitoutumiseen. Herra puhemies, mielestäni meidän pitäisikin keskittää huomiomme juuri kysymykseen sitoutumisesta, sillä jos tyydymme pelkkiin suullisiin vakuutuksiin, jotka jatkossa voivat saada toisen muodon joko neuvoston toisten jäsenten painostuksesta tai muusta syystä, pelkään pahoin, että hyväksyvä päätös olisi virhe. Meidän täytyy siis saada neuvostolta selkeä, konkreettinen ja sitova vastaus, ja neuvoston täytyy ottaa vastuu siitä, että sanat muuttuvat teoiksi. Vain tällä tavoin parlamentti voi esittää sitä osaa, jonka kaikki myöntävät sille kuuluvan.
Siirryn nyt käsittelemään budjettivaliokuntaa. Olemme tehneet joitakin tarkistuksia 3 ja 5 artiklaan, jotka koskevat parlamentin vastuualueita budjettiasioissa. Haluaisin muistuttaa, ettei vain unohtuisi, että parlamentti on toinen budjetista vastaava toimielin, ja sen erityisenä vastuualueena ovat menot. On siis sekä neuvoston että komission etujen mukaista, että parlamentti osallistuu julkistaloudelliselta puolelta koko prosessiin. On havaittu, että monilta viivytyksiltä ja tarpeettomilta keskusteluilta vältytään, jos parlamentti täyttää tehtävänsä ja on budjettivaliokunnan kautta alusta asti mukana asian käsittelyssä. Herra puhemies, haluaisin pyytää, että komission ja ministerineuvoston asiasta vastaavat pitäisivät tämän mielessään laatiessaan lopullista ehdotustaan. Kuten jo aiemmin sanoin, haluaisin uskoa, että ehdotus on sitova edellä mainituissa puitteissa, jotka siis muodostavat neuvottelut, joita ei vain kutsuta neuvotteluiksi, mutta jotka ovat todellisia neuvotteluja parlamentin ja kahden muun Euroopan unionin toimielimen välillä.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, tärkein tänään käsiteltävä poliittinen asia on Euroopan parlamentin mahdollinen rooli tässä koko prosessissa. Olen kuunnellut hyvin huolellisesti ministeri Hendersonin puheenvuoron, ja minun täytyy sanoa, että en ole tyytyväinen, koska ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan selvästi ilmaistu toivomus oli, että myös parlamentin kanssa neuvoteltaisiin virallisesti, jos oltaisiin tekemässä muutoksia prioriteetteihin tai lyhyen tai pitkän aikavälin tavoitteisiin. Meille on kuitenkin tarjottu vain tietoja, ei virallista oikeutta neuvotteluihin, vaikka me olemme pyytäneet sitä.
Haluaisin tehdä kaksi huomautusta Bulgarian tilanteesta. Alueellisen kehityksen kansallista ohjelmaa ei ole vielä laadittu Bulgariassa, joten on mahdotonta vaatia, että tätä varten välttämättömät paikalliset rakenteet olisivat valmiina ennen vuoden 1998 loppua.
Toiseksi pyydämme tosissamme, että Bulgaria poistettaisiin viisumisäännöksiä koskevalta niin sanotulta negatiiviselta listalta.

Donner
Arvoisa puhemies, koska minulle myönnetty puheaika on hyvin lyhyt, sanon vain tämän.
Ensiksi Baltian tasavalloista: niiden pienuudesta huolimatta on muistettava, että Neuvostoliitto valtasi kaikki nämä kolme tasavaltaa, ja vain ne kaikista hakijamaista, ja katsoi niiden olevan osa sitä toisin kuin muiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden, jotka olivat ainakin muodollisesti itsenäisiä.
Toiseksi Euroopan turvallisuus ja rauha, joka on päätavoitteemme, riippuu siitä, löydetäänkö hedelmällinen yhteistyötapa Venäjän kanssa. Tämä korostuu, kun Baltian maat liittyvät unioniin. Minkäänlainen NATOn laajentuminen ei minun mielestäni korosta sitä.
Lopuksi toivon, että kaikki kolme Baltian maata voivat liittyä unioniin samanaikaisesti.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, on miellyttävä tehtävä esitellä mietintö Unkarin puolesta juuri sen vuoksi, mitä edellä on sanottu. Luojan kiitos loppujen lopuksi ei puhuttu niin paljon taloudesta vaan turvallisuudesta ja politiikasta, sillä loppujen lopuksi turvallisuus ja politiikka ovat ne, jotka määräävät suunnan.
Turvallisuudesta riippuu, onko taloudellinen kasvu ylipäänsä mahdollista. Tämän vuoksi Unkari on onnellisessa asemassa otettuaan jo etukäteen merkittäviä edistysaskelia. Niiden asiakirjojen perusteella, joihin minun esittelijän työni puitteissa täytyi tutustua, saatoin huomata, että jo vuonna 1982, siis aikana, jolloin Unkarissa vielä oli yksipuoluejärjestelmä, lainsäädäntö laadittiin siten, että Unkarista todella voi tulla tämän Euroopan unionin jäsen. Meillä ei sen vuoksi ole missään tapauksessa yhteisön säännöstön osalta sitä ongelmaa, joka tietyillä muilla mailla valitettavasti vielä on.
Toiseksi Unkarilla on vanha demokraattinen perinne. Olin mukana Unkarin parlamentin ensimmäisessä istunnossa. Seurasin parlamentin jäsenten toimintaa tosissani ja voin sanoa teille vain, että he olivat juuri niin hyviä tai juuri niin huonoja kuin me olemme. Heillä oli jo vanha demokraattinen perinne. Välillä valta on vaihtunut, vaikeuksitta. Unkarissa on parlamentti, jossa ei ole ainoatakaan radikaalipuolueiden edustajaa, ei vasemmiston eikä oikeiston, niin että juuri siksi, että täällä pannaan painoa demokratialle, voikin sanoa Unkarin ansaitsevan sen, että se otetaan tämän unionin jäseneksi mahdollisimman pian ensisijaisesti siksi, että tämä unioni on ennen kaikkea turvallisuusyhteisö, jonka täytyy taata kaikille kansoille turvallisuus, sillä turvallisuudesta riippuu myös taloudellinen hyvinvointi.

Caccavale
Arvoisa puhemies, se, mitä arvoisa Oostlander sanoi unionin yleisestä laajentumisprosessista, pitää vielä enemmän paikkansa Latvian kohdalla. Se on suuri unelma, joka voi toteutua: maa, jossa vielä muutama vuosi sitten liehui Neuvostoliiton punalippu, voi katsella pian sinistä lippua, jossa on Euroopan 12 tähteä. Latvia on maa, jossa on viime aikoina tapahtunut valtavaa kehitystä: se on saanut valtiontaloutensa tasapainoon, alentanut inflaatiota ja vienyt lähes päätökseen yksityistämisprosessin.
Kaksi suurta ongelmaa on vielä jäljellä: venäjänkieliseen vähemmistöön ja siten kansalaisuuden myöntämiseen liittyvä ongelma - 30 % väestöstä on edelleen vailla kansalaisuutta - sekä juridiseen hallintoon ja oikeusjärjestelmään liittyvä ongelma. Tältä osin, herra puhemies, sallinette minun sanoa, että se, mitä komissio kirjoittaa tavoitteiden jakamisesta lyhyelle ja keskipitkälle aikavälille, ei vastaa todellisuutta. Kyseessä on yleinen ongelma - kuten Oostlanderkin toteaa - kaikissa maissa, mutta se ei vastaa Latvian todellista tilannetta. On varottava painamasta liikaa kaasupoljinta joidenkin virheellisesti lyhyelle aikavälille sijoitettujen kysymysten kohdalla ja varottava sen sijaan hellittämästä sitä joidenkin keskipitkän aikavälin kysymysten kohdalla.

Kristoffersen
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kun tanskalaisena luo silmäyksen Itämerelle, voi huomata, kuinka tämä meri yhä enemmän on mukana yhdistämässä Itämeren maita Baltic Area Corporationiksi . Kaikki tämä muodostaa verkoston, joka todellisuudessa somistaa ja säestää sitä poliittista työtä, jolla pyritään saamaan ainakin kolme Baltian maata mukaan Euroopan unionin eurooppalaiseen yhteistyöhön. Päivittäin voi lehdistä lukea ja radiosta kuulla uusista matkustajia ja tavaroita koskevista liikennehankkeista, ja ne ovat käytännön ilmaisuja sille entistä läheisemmälle kanssakäymiselle, jonka avulla juuri viedään poliittisia näkökulmia ja tavoitteita kaikkiin kolmeen Baltian maahan, Liettuaan, Viroon ja Latviaan.
Tanskalaiset pitävät yleensä kolmea Baltian maata myös eräänlaisina Pohjoismaina. Työskentelemme yhdessä myös erityisessä Itämeren neuvostossa, ja me Tanskassa odotamme toiveikkaina, että Liettuasta tulee uusi puheenjohtajamaa. Kaikki tämä tapahtuu yhteisymmärryksessä Liettuan tekemän kovan ja voimakastahtoisen työn kanssa, jotta se voisi osallistua taloudellisesti ja poliittisesti ja ylipäänsä yhteiskunnallisen elämän alueella yhtenäiseen eurooppalaiseen yhteistyöhön ja siten myös EU: hun. Sitä tukevat kaikki Tanskan poliittiset suunnat. Riippumatta siitä, ketkä muodostavat hallituksen illalla Tanskan tämänpäiväisten vaalien jälkeen, tuemme näitä pyrkimyksiä. Kaikkialla vallitsee sama selkeä tahto. Toivon myös, että Euroopan parlamentti antaa tänään selkeän signaalin, jottei pelkästään uusien jäsenmaiden eliitti vaan myös niiden kansat todella ymmärtävät ja käsittävät, että EU toivottaa heidät selvästi tervetulleiksi uusina jäsenvaltioina. Älkäämme antako heidän hetkeäkään epäillä sitä. Uudet maat nimittäin janoavat selkeitä tietoja tässä asiassa.

Hoff
Arvoisa puhemies, Puolan liittymiskumppanuuden valmisteluissa kannatan lyhyen ja keskipitkän aikavälin ensisijaisia tavoitteita, joita komissio on ehdottanut. Haluan tehdä niistä pari huomautusta: terästeollisuuden alan uudelleenjärjestelyissä komission pitäisi ottaa kaivosteollisuus vahvemmin huomioon, koska se liittyy terästeollisuuteen. Komissio mainitsee hallintomuutokset, joiden avulla voivodikuntia pitäisi vähentää 40: stä noin 10: een. Se on erityisen tärkeää siksi, että PHARE-määrärahat voitaisiin ottaa käyttöön, jotta näiden varojen käyttö olisi avoimempaa. Se, että puhutaan lehdistönvapaudesta, julkisten toimintojen uudelleenjärjestelyistä, rikollisuuden ja myös lahjonnan torjunnasta, on selvää. Ne ovat tärkeitä tehtäviä, jotka odottavat meitä Puolassa.
Yksi tärkeä kohta puuttuu, herra komissaari, maininta sosiaalipolitiikasta puuttuu kokonaan. Me kaikki tiedämme, että siltä osin täytyy Puolassa tapahtua jotakin. En halua nostaa esiin vain sosiaalisia verkostoja vaan sanoa myös, että tarvitsemme toimia erityisesti naisten ja perheiden hyväksi.
Sallikaa minun lopuksi tehdä vielä yksi yleinen huomautus menettelystä. Sitä on nyt todellakin kritisoitava huolimatta niistä julkilausumista, jotka olette antanut. Olemme sitä mieltä, että koko käynnissä olevaa menettelyä ei saa keskeyttää, mutta olisi ollut kyllä parempi, jos olisitte toimineet demokratian periaatteita noudattaen. Sitä me odotamme jäsenyyttä hakeneilta valtioiltakin. Teemme siitä jopa jäsenyyden ehdon. Meidän pitäisi täällä yhteisössä aloittaa sillä.

Carnero González
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää kolme huomiota. Mielestäni, kuten monta kertaa on sanottu, laajentumisprosessiin on sisällytettävä myös syventäminen, ja valitettavasti muut toimielimet ovat suhtautuneet koko tähän asiaan tavalla, joka ei juuri ole myönteinen. Tätä parlamenttia ei ole kuultu virallisesti liittymistä valmistelevan kumppanuuden sisällöstä, ja keskustelemme näin ollen poliittisesta mielipiteestä vailla mitään oikeudellisesti sitovia valtaa. Näin ollen huolimatta joistakin neuvoston puheenjohtajan tämän istunnon aikana ilmaisemista aikeista meidän on jatkettava kyseistä arvostelua.
Toiseksi monissa liittymistä valmistelevissa kumppanuuksissa asetetaan demokraattisiin periaatteisiin ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen liittyvät kysymykset keskipitkän aikavälin tavoitteeksi, mikä ei epäilemättä ole eduksi tälle parlamentille, joka on aina korostanut kaikkien kriteerien merkitystä, alkaen Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa laaditusta ensimmäisestä kriteeristä, joka koskee näitä keskeisiä kysymyksiä
Esitän kolmannen Tsekin tasavaltaa koskevan huomion. Me kaikki tiedämme, että kyseistä maata on koetellut huomattava poliittinen kriisi, joka on toisaalta normaalia demokratiassa mutta joka epäilemättä voi lykätä tulevan liittymisen ehtojen toteutumista. Ilman pienintäkään epäilystä korostamme aiemmin sanottua ja mainitsemme erityisesti kaksi asiaa: että romanivähemmistön integroiminen on saavutettava lyhyellä eikä keskipitkällä aikavälillä - vieläkään ei ole olemassa selkeitä toimia, ja voimme ja meidän pitää vaatia niitä välittömästi - ja samoin lehdistönvapaus ja oikeusjärjestelmän uudistaminen. Nämä asiat olisi sisällytettävä sopimukseen.

Speciale
Arvoisa puhemies, mielestäni tärkein poliittinen ongelma, joka meidän on ratkaistava, on vaatimus siitä, että parlamentti voi täysipainoisesti toteuttaa omaa rooliaan ja että jokaisen maan esittelijät voivat täysipainoisesti toteuttaa omaa rooliaan liittymisneuvottelujen kuluessa. Tämä on keskeinen kysymys, ja neuvoston puheenjohtajavaltio on korostanut erityisesti sanaa tiedottaminen. Tiedonsaanti on edellytys sille, että voi vaikuttaa, puuttua asioihin, mutta se on vain edellytys. Jää nähtäväksi, miten Euroopan parlamentti pystyy käytännössä vaikuttamaan ja missä määrin Euroopan parlamentin näkemykset otetaan huomioon.
Sen sijaan olen hieman hämmästynyt komissaari van den Broekin antamista vastauksista arvoisan Oostlanderin kriittisiin huomautuksiin jaosta lyhyen ja keskipitkän aikavälin tavoitteisiin. Minun mielestäni tämä jako lyhyeen ja keskipitkään aikaväliin on edelleen hieman epämääräinen ja summittainen. Lopuksi ratkaistavana näyttää olevan myös rahoitukseen, hakijamaille annettavaan tukeen liittyvä ongelma, ja minun mielestäni rahoitusta on annettava sen mukaan, miten hyvin kukin maa pystyy sitä hyödyntämään.
Slovenian osalta olen sitä mieltä, että se valmistautuu jäsenyyteen vakavasti, ja siten on olemassa kaikki edellytykset merkittävien ja vakavien neuvottelujen käynnistämiselle sen kanssa.

Wiersma
Arvoisa puhemies, Slovakian esittelijänä kannatan komission valitsemaa lähestymistapaa ehdotettuun liittymiskumppanuussopimukseen Slovakian kanssa. Minusta vaikuttaa siltä, että komissio on valinnut oikeat prioriteetit lyhyelle ja pitkälle aikavälille. Huomenna täällä parlamentissa keskustellaan vielä erikseen Slovakian nykyisestä tilanteesta. Nykyinen tilanne näkyy luonnollisesti arvioitaessa suhdetta Slovakiaan. Maan poliittiset ongelmat pysyvät pinnalla ja hallitsevat muita kysymyksiä, jotka liittyvät maan liittymisprosessiin. Toivomme voivamme nähdä tänä vuonna, tai ainakin Slovakian vaalien jälkeen, kehitystä tässä maassa, mutta meidän pitää vielä odottaa. Tällä hetkellä maassa ei ole presidenttiä. Nykyinen tilanne ei siis ole kovinkaan rohkaiseva. Ongelmat Me&#x010D;iarin kanssa ovat aiheuttaneet viime aikoina hankalia tilanteita. Mielestäni tämä asia on otettava riittävästi esille tulevina kuukausina, kun komissio neuvottelee ja pitää yhteyttä Slovakian kanssa, ja toivomme, että komissio käyttää lähestymistapana vuoropuhelua ja kumppanuutta, koska loppujen lopuksi ei ole kysymys maan nykyisen hallituksen vaan Slovakian kansan eduista.

Cars
Esitin erittäin suoran ja konkreettisen kysymyksen komissaari van den Broekille. Kysymys koski sitä, onko yhteisön säännöstön tarkastelu erilainen 5+1-hakijamaille kuin muille hakijamaille. Olisin kiitollinen, jos te, herra puhemies, voisitte pyytää komissaari van den Broekia vastaamaan kysymykseeni.

Van den Broek
Tietenkin minä haluan vastata, herra puhemies, mutta ehkä on hyvä, että sisällytän asian vastaukseeni, jonka annan puheenvuorojen päätteeksi.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, haluan tukea Oostlanderin mietintöä ja sen hyväksymistä tänään, koska mielestäni politiikassa on annettava sopivia viestejä oikealla hetkellä ja Eurooppa-konferenssi on kohta alkamassa. Parlamentin - ja muistutan, että se on pystynyt muuttamaan komission alkuperäistä ehdotusta, ja se antoi neuvostolle tilaisuuden keskustella yhteisestä laajentumisprosessista ja myös kattavasta prosessista ja kaikille yhteisistä liittymiskriteereistä ja rikkoi siis 5+1-vaihtoehdon ja muiden välisen eron - on annettava tänään myönteinen viesti laajentumisesta ja parlamentin roolista.
Haluan sanoa, että suuntaviivojemme mukaisesti ymmärrän, että meidän on meneteltävä myönteisellä tavalla vahvistetussa liittymisprosessissa, ja mielestäni meidän ei pidä suhtautua rooliimme puolustavasti arvostelijoina tai kriitikkoina; meidän on tuettava ja avustettava niitä maita, jotka pyrkivät demokratiaan, lujittavat talouttaan ja opettelevat rinnakkaiseloa. Meidän on meneteltävä myönteisellä tavalla.
Olen kuullut tänään joitakin puheenvuoroja, joista sai sen vaikutelman, että me olisimme jonkinlainen suuri valamiehistö kyseisiin maihin nähden. Mielestäni meidän on annettava myönteinen viesti.
Parlamentin roolin osalta haluaisin pyytää herra neuvoston puheenjohtajalta ja herra komissaarilta, että he ymmärtäisivät sen arvon, joka on puheenjohtaja herra Cookin ja komission puheenjohtaja herra Santerin kirjeillä, jotka on osoitettu parlamentin puhemiehelle, jonka on huomenna oltava läsnä Eurooppa-konferenssissa, seuraavasta syystä: ymmärtääkseni näillä kirjeillä ja neuvoston puheenjohtajan tekemällä ehdotuksella on sellainen arvo, jota anglosaksit kutsuvat nimellä " constitutional convention " , toisin sanoen se on perustuslaillista sopimusta koskeva ehdotus, joka vastaa sitä, mikä parlamentissa ja unionissa ymmärretään toimielinten välisinä sopimuksina. Ymmärrän sen, että jos neuvosto ja komissio ratifioivat tämän sopimuksen, meidän on hyväksyttävä se. On todettava lujasti, että parlamentin täysistunnon on esitettävä näkemys asiasta. Sen on oltava se menettely- ja käytäntösääntö, jota meidän kaikkien on noudatettava, koska mielestäni siinä ei ole paljon järkeä, että kun parlamentti osallistuu myötämielisesti laajentumisprosessiin, toimintamme rajoittuisi yhteen valitukseen.
Mikäli vastaus on saatu, kyseisellä vastauksella olisi oltava virallinen arvo ja sen olisi tuonnempana oltava menettelysääntö näin kiehtovassa ja monimutkaisessa prosessissa.

Brok
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, mielestäni Euroopan parlamentti on Oostlanderin mietinnöllä tehnyt merkittävän työn laajentumisprosessin rakentavan edistymisen hyväksi. Meille tämä laajentuminen on yksi keskeisimmistä tehtävistä seuraavina vuosina, ja Euroopan parlamentti haluaa varmasti antaa siinä ratkaisevia sysäyksiä.
On myös tärkeää tuoda esiin, että emme toki arvosta vain taloudellisia ehtoja emmekä pidä laajentumista pelkkänä taloudellisena ilmiönä. Arvostamme paljon enemmän sitä, että Kööpenhaminassa annetut poliittiset kriteerit toteutetaan, nimittäin demokratia ja ihmisoikeudet, ja että alusta lähtien tällä laajentumiskierroksella käy selväksi, että Euroopan unionilla on poliittinen eikä vain pelkkä taloudellinen ulottuvuus. Tässä mielessä neuvottelujen johtajat voivat ottaa myös Euroopan parlamentin huomioon. Juuri tällä asialla on merkittävä rooli, sillä meidänhän on loppujen lopuksi ratifioitava sopimus.
Olen komissaarille ja neuvoston puheenjohtajalle kiitollinen niistä muutamista selvityksistä, jotka otettiin täällä esiin, kun oli kysymys Euroopan parlamentin osallistumisesta kumppanuussopimusten puitteissa toteutettavaan prosessiin, mutta sen lisäksi myös koko laajentumisprosessiin. Lähden siitä, että puheenjohtajamaan sitoumus näyttää osoittavan, että myös neuvosto hyväksyy sen. Kannatan sitä sillä ehdolla, että neuvosto sitten vastaavasti hyväksyy sen, sillä muuten toimielinten välille syntyy uskottavuuskriisi.
Olen myös varma, herra neuvoston puheenjohtaja ja herra komissaari, että neuvosto ja komissio neuvottelevat parlamentin päätösten tuloksista sopivassa muodossa ja ehkä olisi hyvä, jos se tuotaisiin täällä vielä esiin.
Lisäksi minulla olisi vielä yksi kysymys, herra neuvoston puheenjohtaja. Mitä tarkoitetaan ilmaisulla "asianmukainen mahdollisuus" ? Tarkoitetaanko sillä esimerkiksi sitä, että Euroopan parlamentilla on käytössään enintään kuusi viikkoa tai, kuten herra komissaari sanoi, riittävästi aikaa neuvotella näistä tiedoista?

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, jäsenyyttä hakeneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden valmistelu EU: n poliittisia ja taloudellisia standardeja varten on ehdottomasti välttämätöntä näiden valtioiden EU: hun liittymisen mahdollistamiseksi pitkällä aikavälillä ilman, että samalla loukataan jäsenvaltioiden suojelemisen arvoisia etuja. Hakijamaiden kumppanuussopimukset ovat tärkein väline siinä, että tämä valmistelu voidaan toteuttaa kaikkien edun mukaisesti mahdollisimman tehokkaasti.
Valitettavasti komissio ja neuvosto jälleen kerran tarkastelevat kumppanuussopimuksiin liittyvien järjestelyjen ehtoja toisin kuin parlamentti on esittänyt perusteluissaan ja arvioivat sitten monia tärkeitä tekijöitä toisin kuin Euroopan parlamentti. Minusta on käsittämätöntä, miksi kumppanuussopimuksia ei laadita siten, että jokaisen yksittäisen valtion erityiset tarpeet voitaisiin ottaa tarkemmin huomioon. Onhan päivänselvää, että taloudellisten, poliittisten ja maantieteellisten olojen vuoksi ongelmat esimerkiksi Sloveniassa ovat erilaisia kuin ongelmat Latviassa.
Ylipäänsä pidän parlamentin vahvempaa osallistumista ehdottomasti välttämättömänä. Nyt nimittäin kumppanuussopimusten tärkeitä ja välttämättöminä pidettyjä ehtoja väheksytään tai erittäin laajojen ja monimutkaisten toimien toteutettavuus arvioidaan eri tavalla.

Titley
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin laajentuminen on historiallinen prosessi. Nämä liittymiskumppanuudet ovat aivan keskeisessä asemassa siinä kaikki valtiot kattavassa laajentumisprosessissa, jota parlamentti on vaatinut.
Koska ne ovat niin tärkeitä, meidän kaikkien on edettävä yhdessä. Kaikkien kolmen toimielimen on tehtävä yhteistyötä keskenään. Pidän myönteisinä neuvoston ja komission tästä asiasta antamia lausuntoja. Meidän on työskenneltävä yhdessä myös jäsenyyttä hakeneiden maiden kanssa. Herra Cars on aivan oikeassa; meidän olisi työskenneltävä yhdessä kaikkien 26 kansallisen parlamentin kanssa. Tämä prosessi on niin tärkeä, ettemme me kerta kaikkiaan saa syyllistyä muunkaanlaiseen institutionaaliseen intoiluun tai omaa etua ajavaan itsekorostukseen tässä keskustelussa.
Omasta puolestani olen ilahtunut muutaman viime viikon aikana huomattuani, että Britannian konservatiivinen puolue puhuu nyt Euroopan parlamentin oikeuksien puolesta, vaikka pelkäänkin, että se on vaarantanut puolueen aiempaa sitoutumista Euroopan unionin laajentumiseen. Epäilemättä tämä on yksi herra Haguen uudistuksista.
Täällä on kuulunut puhetta viivytyksestä - muutaman viikon viivytyksestä. Vastaisin siihen palauttamalla parlamentin mieleen William Shakespearen sanat Julius Caesar -näytelmästä: " Vuoks' on ja luode ihmiskohtaloissa: jos vaarin otat nousun, vie se onneen." Nyt on juuri se aika. Voisin esittää sen myös edesmenneen, suuren Elvis Presleyn sanoin: " Nyt tai ei koskaan, huomenna on liian myöhäistä."
Kehottaisin neuvostoa ja komissiota tekemään vain yhden asian: jäsenyyttä hakeneiden maiden suurin ongelma on niiden siviilihallinnon, hallintojärjestelmien ja oikeusjärjestelmien kyky selviytyä yhteisön säännöstöstä. Kehottaisinkin, että korostaisimme erityisesti liittymiskumppanuuksien näitä puolia, jotta maat olisivat valmiita liittymään unioniin mahdollisimman pian.
Haluaisin palauttaa mieleen, mitä sanoin. Nyt on oikea aika, huomenna on liian myöhäistä.

Paisley
Arvoisa puhemies, jäsenyyttä hakeneille valtioille myönnettävää rahoitusapua laajentumisprosessin edistämiseksi tarvitaan selvästi. Parlamentin olisi kuitenkin korostettava sitä, että demokratiakehitys ja oikeusvaltion kunnioitus ovat ensisijaisia tavoitteita ja että toimenpiteisiin ryhdytään, mikäli jossakin jäsenyyttä hakeneessa maassa ilmenee selviä puutteita tässä asiassa.
Lisäksi parlamenttia olisi kuultava etukäteen niiden kumppanuuksien periaatteista ja ehdoista, jotka unioni solmii jokaisen jäsenyyttä hakeneen maan kanssa. Loppujen lopuksihan Euroopan parlamentilla on lopullinen sananvalta siihen, liittyykö jäsenyyttä hakenut maa unioniin vai ei. Se, että Euroopan unionia pikemminkin laajennetaan kuin syvennetään ja että siitä tehdään pikemminkin entistä demokraattisempi ja hajautetumpi kuin byrokraattisempi ja keskitetympi, on paras edistysaskel kaikille Euroopan kansalaisille. Kansalaiset haluavat järkevää yhteistyötä eivätkä dogmaattista federalismia.

Berès
Arvoisa puhemies, luulen, ettei kukaan tässä parlamentissa halua eikä voi viivyttää sitä suurta kohtaamista, joka meitä odottaa: laajentumista. Kukaan ei halua eikä voi eikä kenenkään pidä ottaa tätä laajentumista panttivangiksi toimielinten välisissä taisteluissa. Se ei ole tarkoituksemme.
Olemme iloisia siitä, että puiteasetus hyväksyttiin nopeasti ja että asiasta tehtiin tältä pohjalta määräenemmistön päätös, joka koskee kunkin yksittäisen kumppanuuden periaatteita, ensisijaisia alueita, tärkeimpiä välitavoitteita ja edellytyksiä. Ja olemme iloisia neuvoston ja komission tänä aamuna täällä antamasta julkilausumasta kollegamme Enrique Barón Crespon siitä antaman selityksen mukaisesti.
Älkäämme tämän jälkeen käsittäkö väärin poliittisten panosten ja niiden keskustelujen merkitystä, joita olemme täällä käyneet kuukauden ajan. Niitä leimaa voimakas poliittinen merkitys eri tahojen institutionaalisen aseman osalta. Ei, Euroopan parlamentti ei toivo eikä vaadi, että se neuvottelisi laajentumisista neuvoston ja komission sijasta. Sitä vastoin avoimuuden vaatimuksen, ymmärrettävyyden vaatimuksen, tiedottamisen vaatimuksen, jopa niin tarpeellisen kuulemisen vaatimuksen poliittinen merkitys unionillemme näissä peruskysymyksissä on selvä: kyllä, parlamentti täyttää tältä osin tehtävänsä ja meidän on kannatettava tämänsuuntaisia aloitteita.
Pyydän neuvostoa kiinnittämään huomiota seuraavaan seikkaan: älkää ymmärtäkö väärin niiden puheiden ja vuoropuheluiden merkitystä, joissa olette tältä pohjalta mukana kanssamme. Näin on Eurooppamme rakentamisen ymmärrettävyyden laita hakijamaiden osalta. Näin on myös laajentumisprosessin tärkeyden laita kansalaistemme osalta, sillä jos tästä prosessista, jossa olemme nyt mukana, puuttuu avoimuus, kansalaisemme eivät ymmärrä, mihin olemme ryhtyneet.
Sallikaa minun lopuksi, herra puhemies, käyttää tilaisuutta hyväkseni muistuttaakseni meidän sitoutumisestamme Luxemburgin Eurooppa-neuvoston päätelmiin - kaikkiin päätelmiin. Sen vuoksi korostaisin seuraavia ulottuvuuksia. Ensin tietenkin toimielimiin liittyvä edellytys. Tämän sitoumuksen osalta odotamme menetelmää ja aikataulua koskevia ehdotuksia, asialla on kiire. Toiseksi se, kuinka tärkeänä pidämme Eurooppa-konferenssia. Olemme iloisia siitä, että se kokoontuu ensimmäisen kerran huomenna. Pidämme erittäin tärkeänä sen sisältöä, erityisesti ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa. Asialla on kiire kumppanuuden vuoksi, asialla on kiire demokratian vuoksi.

Cellai
Arvoisa puhemies, näiden lukuisien aloitteiden, joiden tarkoituksena on muodostaa laajentumisstrategian ydin, tavoitteena on taata, että hakijamaat täyttävät Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston vahvistamat poliittiset ja taloudelliset ehdot. Niiden avulla voidaan neuvottelujen pohjaksi ottaa yksi laajentumisprosessin perusperiaate eli kaikkien sellaisten perustelujen vastustaminen, jotka tarjoaisivat hakijamaille verukkeita ja mahdollisuuksia poiketa sovituista poliittisista velvoitteista.
Olemme tietoisia siitä, että pyrittäessä antamaan tuntuvaa sysäystä tälle lähentymisvaiheelle, liittymiskumppanuudet, ohjelmasuunnittelujärjestelmä ja liittymiskumppanuuksien arviointi muodostavat koko liittymisstrategian ytimen ja että Euroopan unionin antama tuki on ohjattava uusiin puitteisiin, kunkin hakijamaan kanssa solmittavaan liittymiskumppanuuteen.
Komission uudessa liittymisstrategiassa esittämä jäsenyysvaatimusten täyttämistä koskeva nk. ehtolauseke on mielestäni aiheellinen. Liittymisen valmisteluun annettavan tuen myöntämisen edellytyksenä on oltava se, miten hyvin kukin maa pääsee vuosittain asetettuihin tavoitteisiin ja onnistuu täyttämään tekemänsä sitoumukset ja miten kansallisen liittymisstrategian toteuttamisessa on edistytty.
Keski- ja Itä-Euroopan maiden on noudatettava tarkasti sitoumuksiaan edistää demokratiaa ja ihmisoikeuksia, vähemmistöjen suojelua ja yhteisön säännöstön hyväksymistä, tai muussa tapauksessa kumppanuus niiden kanssa päättyy. Korostan lopuksi, kuinka vakavaa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Stenzel
Arvoisa puhemies, haluan sanoa tähän keskusteluun kaksi asiaa. Edessämme on tärkeä kehitysvaihe Euroopassa, laajentumisprosessi, joka varmasti - niin kuin parlamentin jäsen Spencer aivan oikein sanoi - teettää meillä työtä seuraavat kymmenen, viisitoista vuotta, ehkä jopa kauemminkin, sillä se ei ole ohi nykyisten yhdentoista hakijamaan myötä. Vähän väliä lisää valtioita tulee Euroopan unionin oven taakse ja odottaa sisäänpääsyä.
Mitä tähän prosessiin tulee, on ehdottoman välttämätöntä, että Euroopan parlamentti suoraan valittuna Euroopan kansojen edustajana osallistuu tähän jatkuvasti ja sääntöjen mukaisesti eikä siten, että se saa osallistua vain näennäisesti antamalla tätä prosessia varten avoimen valtakirjan ja sitten lopussa vielä sanomalla, mitä mieltä se on, puolesta vai vastaan. Siksi pidän oikeana sitä tavoitetta, että parlamentti otetaan tässä mukaan myös liittymistä valmistelevan strategian aikana, kumppanuussopimusten aikana. Sitä vastoin haluan välttää sitä, että Euroopan parlamentti antaa väärän merkin. Tavoitteemme ei pidä olla lyödä ovi kiinni hakijamaiden nenän edestä ennen laajentumisprosessia. Siksi toivon tässä asiassa kompromissia.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Henderson
Arvoisa puhemies, te olette ollut hyvin antelias puheenjohtajalle myönnetyn puheajan suhteen. Voinko ottaa esille pari keskustelun aikana mainittua seikkaa?
Ensiksikin kyseltiin herra Cookin teille, herra puhemies, lähettämän kirjeen luonteesta ja myös niiden huomioiden luonteesta, jotka esitin aiemmin tänä aamuna; tämän ottivat esille herra Barón ja myös herra Brok. Herra Cookin kirje oli puheenjohtajamaan tausta-asiakirja. Tänä aamuna aiemmassa puheenvuorossani hahmottelemani kanta oli puheenjohtajamaan julkilausuma, jonka takana on neuvoston tuki ja sen vuoksi sillä on neuvoston valtuutus. Toivottavasti tämä auttaa kollegoja pohtimaan joitakin niistä keskeisistä seikoista, joita yritin tuoda esille aiemmassa puheenvuorossani.
Rouva Berès esitti kysymyksen aikataulusta, ja mielestäni se on tärkeä seikka. Sen osalta, miten pitkään parlamentin olisi pystyttävä ilmaisemaan näkemyksensä, olisi väärin, jos sitoutuisimme johonkin tiettyyn aikaan joka tilanteessa. Olisi kenties hyödyllistä selittää, että minun käsitykseni asianmukaisesta ajasta olisi sellainen aika, joka mahdollistaa normaalin prosessin kahden täysistunnon välillä, kahden neuvoston välillä toimielinjärjestelmässä, toisin sanoen neljä, viisi tai kuusi viikkoa. En usko, että se olisi yli kuusi viikkoa. Se voisi usein olla allekin, ja saattaa tulla sellaisia tilanteita, että on erittäin kiireellisiä aiheita, joista on päätettävä paljon lyhyemmässä ajassa kuin neljässä viikossa. Normaalitilanteessa aika olisi suunnilleen neljä, viisi tai ehkä kuusi viikkoa, ja toivon, että tästä on apua.
Kolmas seikka, jonka useat puhujat ovat maininneet tänä aamuna, on yleisluontoinen kysymys siitä, miten Euroopan kansalaiset ovat mukana. Haluaisin tehdä selväksi sen, että puheenjohtajamaa ja neuvosto ovat ehdottomasti sitoutuneet laajentumisprosessiin. Kaikki ei suinkaan ole selvää. Laajentumisella on paljon myönteisiä puolia ja voidaan saavuttaa suurta hyötyä turvallisuuden ja talousnäkymien osalta, mutta on kuitenkin asioita, jotka unionin on ratkaistava ennen laajentumista, ja joihinkin niistä liittyy vaikeita päätöksiä. Meidän onkin otettava yleinen mielipide huomioon niin, että kansalaisille tiedotetaan hyvin ja että he ovat tietoisia prosessin keskeisistä kysymyksistä. Juuri tästä syystä mielestäni on hyvin tärkeää, että Euroopan parlamentille annetaan tilaisuus ilmaista näkemyksensä, ottaa kansalaiset mukaan vuoropuheluun ja esittää asioita kansalaisille. On tärkeää, että parlamentilla on tällainen tilaisuus ja että se pystyy ilmaisemaan ne näkemykset, jotka pitää tuoda esille, ennen kuin neuvosto tekee päätöksen nyt käsittelemistämme asioista.
Kiitän teitä, herra puhemies, toistamiseen tilaisuudesta yrittää selventää joitakin näistä seikoista, ja toivon, että parlamentille annetaan sellainen vakuutus, että se pystyy lausumaan mielipiteensä niin, että laajentumisprosessi voisi edetä joutuisasti ja tehokkaasti.

Spencer
Arvoisa puhemies, työjärjestystä koskeva puheenvuoro. 60 artiklan mukaisesti minun on myöhemmin tänä aamuna asianosaisen valiokunnan puheenjohtajana suositeltava parlamentille, lähetämmekö me ehdotuksen takaisin vai emme. Tämä on näin ollen viimeinen tilaisuuteni pyytää parlamentin puolesta puheenjohtajaa selvittämään vielä yksi seikka. Kiitän häntä siitä, että olemme edistyneet tämänaamuisen keskustelun aikana erityisesti aikataulun ja neuvoston kannan täsmentämisen osalta.
Pyydän häntä vielä kerran lähestymään meitä. Olen antanut hänelle asiakirjan, jonka hän vastaanotti eilen ja jossa sanotaan asia selvästi: täysistunnossa toimitettavan äänestyksen jälkeen neuvosto ja komissio tutkivat mahdollisimman pian parlamentin näkemyksen. Te olette sanoneet vasta sen, että meillä on tilaisuus ilmaista parlamentin näkemys.
Herra puheenjohtaja, meillä on kyseinen tilaisuus koko ajan. Haluamme teidän vahvistavan sen, että te ja komissio, kuten herra van den Broek ehdotti, tutkitte näkemyksiämme, koska tällä tavalla voidaan varmistaa kansalaisten tuki, johon te aivan oikein viittasitte, parlamentaarista tietä sille, mihin me pyrimme laajentumisen myötä. Mikäli hän pystyisi antamaan vakuutuksensa nyt, myöhemmin päivällä ei tapahdu mitään ikävää.

Henderson
Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen voidessani sanoa, että puheenjohtajamaa pyrkii siihen, että neuvosto ottaa huomioon parlamentin näkemykset, ennen kuin asiasta päätetään. Ei olisi mitään mieltä kuulla parlamenttia...
... ja kuulla näkemyksiä, ellei niitä otettaisi huomioon. Totta kai ne otetaan huomioon.

Muscardini
Arvoisa puhemies, Alleanza Nazionale äänestää tämän mietinnön puolesta, mutta esitämme kuitenkin ne samat varaukset, jotka olemme useaan otteeseen tuoneet esille tässä istuntosalissa ja jotka liittyvät laajentumiseen tiettyihin maihin, jotka eivät vieläkään näytä täysin omaksuneen Euroopan poliittisen unionin henkeä. Haluaisin muistuttaa, että muutama päivä sitten Slovenian Rooman-suurlähettiläs suhtautui täysin käsittämättömällä tavalla tavaroiden takavarikointiin italialaisilta ja maanvajoamien uhreihin. Mielestäni on tärkeää ja perusteltua laajentaa Euroopan unionia muihin maihin, mutta se unioni ei voi toteutua ennen kuin on päästy poliittiseen unioniin, joka on ainoa keino taata maillemme rauha ja kehitys. Annamme siis puoltavan äänemme, mutta varauksella, koska on selvää, että Alleanza Nazionale tukee Eurooppaa ja laajentumista mutta vastustaa pelkästään taloudellista unionia, joka perustuu suurpääomien ja tiettyjen unionimaiden etuihin.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, haluaisin vielä lisätä tähän juhlailoon, että tietysti myös komissio aikoo todellakin tarkastella parlamentin näkemyksiä yhdessä neuvoston kanssa. Jos tämä itsestään selvä asia vahvistetaan tänään vielä kerran, se on hyvä asia selvyyden kannalta.
Olin ajatellut, että kaikki menettelyyn liittyvät näkökohdat ovat olleet laajalti käsiteltävinä, koska yksimielisyys on ollut suuri. Haluaisin vastata muutamaan erityiskysymykseen, joista ensimmäinen on herra Carsin kysymys. Häntä epäilyttää, missä määrin laajentumisprosessin kattavuus säilyy siinä menettelyssä, jota aiomme käyttää hakijamaiden arvioinnissa. Tehdäkseni oikeutta kattavuudelle, johon Luxemburgissa kiinnitettiin niin paljon huomiota, olen päättänyt aloittaa arvioinnin yhdentoista maan kanssa yhtä aikaa, minkä jälkeen on jatkettava kahdessa ryhmässä ja myöhemmin maittain. Mutta miksi nämä kaksi ryhmää? Yhteisön säännöstön tarkastelun tavoitteena sen ryhmän osalta, joka aloittaa neuvottelut, on selvittää, mistä asioista neuvotteluja käydään. Sen ryhmän osalta, joka vielä valmistautuu neuvotteluihin, yhteisön säännöstön tarkastelun tavoitteena on nopeuttaa sopeutumisprosessia ja mahdollistaa neuvottelujen aloittamisen ehtojen täyttäminen mahdollisimman nopeasti. Lisäksi jokaisen neuvotteluihin osallistuvan maan tapauksessa on selvitettävä erikseen, missä määrin maa aloittaa neuvottelut kuuden maan kanssa yhdessä ja missä määrin erikseen. Voin kuvitella, että hyvin pian joudutaan käymään kahdenvälisiä neuvotteluja, koska neuvoteltavat asiat vaihtelevat maittain.
Haluan vielä palata huomautuksiin, joita on tehty pitkästä ja lyhyestä aikavälistä, koska minusta tuntuu, että emme ole näköjään saaneet asiaa ollenkaan selvemmäksi. Luulen, että asia selviää käytännössä, mutta lyhyttä tai pitkää aikaväliä ei ole sijoitettu etusijalle, kun arvioidaan havaittujen ongelmien kiireellisyyttä. Lyhyen ja pitkän aikavälin ero tehdään sillä perusteella, mitä lyhyellä aikavälillä on todella mahdollista saavuttaa ja mikä puolestaan vaatii enemmän aikaa toteutuakseen. Tätä me olemme yrittäneet, kun olemme määritelleet näiden liittymiskumppanuuksien prioriteetteja.
Haluan myös vakuuttaa herra Titleylle - olemme muuten tehneet niin jo aikaisemmissa keskusteluissa - että tavoitteena oleva hakijamaiden viranomaisten hallinnollisten ja juridisten voimavarojen vahvistaminen on yleisesti ottaen hyvin tärkeää. Tätä asiaa ei voida sijoittaa lyhyen aikavälin tavoitteeksi yksinkertaisesti siitä syystä, että yleensä on kysymys monia vuosia vaativista prosesseista. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, etteikö pitäisi aloittaa heti. PHARE-ohjelmaa on uudistettu siten, että 30 % PHARE-varoista on tarkoitettu toimielinten perustamiseen (instituion building ) ja hallinnon vahvistamiseen. Tämä summa on tarkoitus käyttää tähän toimintaan, ja asiaan on syytä suhtautua vakavasti.
Nämä olivat ne pari huomautusta, jotka halusin tehdä vastauksena esitettyihin kysymyksiin.

Oostlander
Arvoisa puhemies, kysymys oli juuri tästä lyhen ja keskipitkän aikavälin asiasta. On outoa, että komissaari sanoo nyt, että kysymys on meidän odotuksistamme siitä, milloin mikin on toteutettavissa. Tuomioistuinten riippumattomuus, perustuslain kunnioittaminen ja yhtäläinen pääsy julkisiin virkoihin on joissakin tapauksissa määritelty keskipitkän aikavälin tavoitteiksi, mikä tarkoittaa, että komissio ei usko, että kyseinen maa kykenisi toteuttamaan riippumattomuuden, yhtäläisen pääsyn ja muun lyhyellä aikavälillä. Tämä tilanne on nyt aivan erilainen, koska enää ei ole kysymys prosessin mutkikkuudesta vaan teidän arviostanne, että tietyt maat eivät kykene lyhyen ajan kuluttua käyttäytymään normaalisti. Ei kai tämä voi olla tarkoituksena, kun tehdään jako lyhyen ja keskipitkän aikavälin tavoitteisiin, herra puhemies?

Van den Broek
Arvoisa puhemies, lyhyellä aikavälillä olemme tarkoittaneet sitä, mikä on meidän mielestämme mahdollista toteuttaa jo vuonna 1998. En tarkoita sitä, että tiettyjä poliittisen tilanteen osia tai puutteita demokratiassa, ihmisoikeuksissa tai muissa asioissa ei voitaisi korjata jo tänä vuonna. Tarkkaa rajaa on luonnollisesti vaikea vetää, mutta toivon sen selvinneen, että lyhyellä aikavälillä ei tarkoiteta sitä, että pyrittäisiin arvioimaan, mitkä asiat ovat kiireellisiä, vaan kysymys on siitä, että arvioidaan, kuinka paljon aikaa tarvitaan asioiden korjaamiseksi kokonaan.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.30.

Kosovon tilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston julkilausuma Kosovon tilanteesta.

Henderson
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää niitä, jotka ovat jättäneet tänään keskusteltavaksi tämän päätöslauselman, koska he ovat antaneet parlamentille tilaisuuden ilmaista sen todella syvän huolestumisen, johon varmastikin me kaikki yhdymme, Kosovossa kahden viime viikon aikana esiintyneistä väkivaltaisuuksista. Tiedän, että tähän huolestumiseen yhtyvät kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot.
Poliisin toimet Drenican ja Prekazin kylien lähellä viime viikolla ovat ilmeisesti vaatineet ainakin 80 kuolonuhria. Belgradin viranomaisten mukaan kyse oli poliisin oikeutetuista terrorismin vastaisista toimista. Näyttää kuitenkin siltä, että surmia ei edeltänyt minkäänlainen oikeusprosessi ja valitettavasti paikallisen lehdistön tietojen mukaan monet uhreista olivat naisia, lapsia ja vanhuksia.
Belgrad ei voi pitää tällaisia sortotoimia pelkästään sisäisinä asioina. Ihmisoikeusloukkaukset kuuluvat meille kaikille, ja Euroopan unionin erityisenä tehtävänä on vähentää jännitystä alueella, ennen kuin se aiheuttaa epävakautta naapurimaissa.
Kansainvälisen yhteisön on ehdottomasti reagoitava kriisiin yhtenäisesti ja johdonmukaisesti. Me tiedämme valitettavasti Bosnian sodan alkuvaiheista, että kansainväliset kahtiajaot voivat viedä pohjan ponnisteluiltamme.
Puheenjohtajamaa on pyrkinyt ilmaisemaan lujan ja selkeän kannan Euroopan unionin jäsenvaltioiden puolesta. Mitä me olemme tehneet? Ensiksikin me annoimme 2. maaliskuuta yksimielisen julkilausuman, jossa tuomittiin varauksetta kummankin osapuolen käyttämä väkivalta ja vedottiin osapuoliin, jotta tilanne ratkeaisi täysipainoisen ja rakentavan vuoropuhelun myötä.
Toiseksi Robin Cook vieraili Belgradissa 5. maaliskuuta puheenjohtajamaan edustajana ilmaistakseen presidentti Miloseviille Euroopan unionin tunteman levottomuuden.
Kolmanneksi herra Cook isännöi yhteysryhmän maiden tapaamista Lontoossa 9. maaliskuuta. Ryhmä sopi tiukasta toimintasuunnitelmasta Kosovon turvallisuustilanteen vakauttamiseksi, mukaan luettuna välittömät toimet Jugoslavian liittotasavaltaa vastaan; selkeä luettelo niistä toimista, joihin me odotamme presidentti Miloseviin ryhtyvän kymmenen päivän sisällä väkivaltaisuuksien lopettamiseksi ja kunnollisen poliittisen vuoropuhelun käynnistämiseksi; ja sitoumus tarkastella tilannetta uudestaan 25. maaliskuuta ja ryhtyä mahdollisiin lisätoimiin.
Kollegani herra Tony Lloyd vierailee parhaillaan alueella puheenjohtajamaan lähettiläänä. Hän välittää Belgradissa viestin Euroopan unionin ja yhteysryhmän maiden päättäväisyydestä. Muualla hänen päätavoitteensa on kuunnella, mitä sanottavaa naapurimailla on Kosovon tilanteen seurauksista alueen turvallisuuden kannalta, ja keskustella siitä, miten nämä näkökohdat voidaan ottaa huomioon.
Viidenneksi lähipäivien aikana me keskustelemme aktiivisesti kumppaneidemme ja muiden kanssa siitä, millä muilla tavoin voidaan välittää presidentti Miloseviille se viesti, että suunnan on muututtava. Tähän on moniakin eri tilaisuuksia: Eurooppakonferenssi assosioituneiden maiden kanssa 12. maaliskuuta - huomenna - on hyvä tilaisuus sitä varten. EU: n ulkoministerien epävirallinen kokous Edinburghissa 14. ja 15. maaliskuuta on toinen tilaisuus, ja parlamentin tämänpäiväiset näkemykset tulevatkin erityisen hyvään aikaan.
Ihmiset kysyvät, mikä on Euroopan unionin kanta. Yritän selventää tätäkin asiaa. Me emme tue separatismia tai itsenäisyyttä Kosovossa, mutta vaadimme Belgradia antamaan todellisen autonomian. Onkin ironista, että Kosovon albaaneilla oli suurempi autonomia aikaisempien hallitusten aikana kuin presidentti Miloseviin hallintokaudella.
Belgradin viranomaiset ja Kosovon albaaniväestön johtajat on saatava aloittamaan kunnollinen vuoropuhelu heidän välisistään erimielisyyksistä, ja tämä on ainoa keino saavuttaa rauhanomainen ratkaisu. Tragedia piilee siinä, että viimeaikaiset sotilaalliset toimet Kosovossa ovat ehkä vain heikentäneet maltillisten asemaa kummallakin puolella ja lisänneet terrorismin kannatusta.
On selvää, että kaikkien poliisin operaatioiden lopettaminen Kosovossa on vuoropuhelun edellytys. Juuri siksi Euroopan unionin ja muun kansainvälisen yhteisön on tehtävä kaikki mahdollinen, jotta presidentti Miloseviia painostettaisiin edelleen ja jotta Kosovon tilanne ei kuohahtaisi yli.
Käsittääkseni tämänaamuisten tiedotusvälineiden mukaan Serbian hallitus on antanut julkilausuman toimista, joihin ryhdyttiin aiemmin tällä viikolla. En voi toistaiseksi vastata kyseiseen julkilausumaan, koska en ole vielä saanut koko tekstiä. Voin kuitenkin antaa sitoumuksen, että me tutkimme ja arvioimme tarkasti, missä määrin kyseisessä julkilausumassa puututaan yhteysryhmän viime maanantaina esittämiin huolenaiheisiin.
Toivon, että nämä huomiot ovat pohjana tämänaamuiselle keskustelulle Kosovon erittäin vakavasta ja monin tavoin koko ajan pahenevasta tilanteesta.

Van den Broek
Haluaisin yhtyä puheenjohtajan sanoihin siitä, miten huolissamme me olemme Kosovon tulenarasta tilanteesta. Minulla oli kunnia osallistua Lontoossa yhteysryhmän kokoukseen, jota ulkoministeri Cook johti erittäin taitavasti ja jossa mielestämme annettiin monta selvää viestiä presidentti Miloseviille, jotta hän ryhtyisi aloitteisiin vuoropuhelun ja rauhanomaisen ratkaisun aikaansaamiseksi, ja selvitettiin ne asiat, joita me voimme ja emme voi tukea.
Kyseisessä kokouksessa kävi erittäin selvästi ilmi, ettei voida pitää varmana sitä, että presidentti Milosevi menettelee niin kuin on tarpeen estääkseen Kosovon tilanteen kärjistymisen, jolla olisi tuhoisa vaikutus ihmisten kannalta ja muita rajat ylittäviä ja epävakauttavia vaikutuksia ratkaisun puuttuessa. Tästä syystä ulkoministeri Cook menettelikin hyvin viisaasti ehdottaessaan yhteysryhmän koollekutsumista - se tapaa luultavasti Washingtonissa 25. maaliskuuta - ja ottaessaan Kosovon esityslistalle epävirallisessa ulkoministerikokouksessa, joka pidetään ensi perjantaina ja lauantaina.
Euroopan komissio valmistelee säännöllistä kertomustaan Balkanin alueen kehityksestä, ja on aivan selvää, että nykyisessä tilanteessa ei voida olettaa, että komissio suosittelisi neuvostolle kaupansuosituimmuustoimien palauttamista Jugoslavian liittotasavallalle tai jopa suosittelisi Jugoslavian liittotasavallan ottamista mukaan PHARE-ohjelmaan tai aloittaisi neuvottelut neuvotteluvaltuuksien saamiseksi kauppa- ja yhteistyösopimusta varten.
Me tarkastelemmekin parhaillaan yhteysryhmän tekemiä johtopäätöksiä muista taloudellisista ja rahoitustoimista Jugoslavian liittotasavallan painostamiseksi niin, että se tekisi rakentavia aloitteita.
Minun tuskin tarvitsee toistaa puheenjohtajan sanoja siitä, että myös Euroopan komissio on erittäin huolestunut alueen tilanteesta. Me emme voi pohtia Kosovon tilannetta muistamatta sitä, miten kaikki alkoi vuonna 1991. Meidän on otettava huomioon se, että tarvitaan ehkä vieläkin kauaskantoisempia toimia, mikäli halutaan välttyä katastrofilta.
Euroopan komissio toivoo hartaasti, että erityisesti Euroopan unionilla ja sen liittolaisilla on rohkeutta ryhtyä tarvittaviin toimiin, mikä voi osoittautua välttämättömäksi lähitulevaisuudessa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa herra komissaari, se, mitä olette sanoneet täällä, ansaitsee tietenkin täyden kannatuksen. Sallikaa minun toki silti tehdä muutamia kriittisiä huomautuksia lyhyen puheeni aluksi. Herra komissaari, ensin kyllä kannatin täysin mielipidettänne Oostlanderin mietinnöstä - en tiedä, kävikö se selväksi - mutta minun on kyllä vielä jälkikäteen kriittisesti kysyttävä, oliko Euroopan unioni kokonaisuudessaan valmistautunut siihen, mitä Kosovossa nyt tapahtuu.
Mehän emme keskustele Kosovosta ensimmäistä kertaa. Muun muassa rouva Packin johtaman Kaakkois-Euroopan valtuuskunnan vierailun jälkeen olemme käsitelleet tässä parlamentissa Kosovon verilöylyä. Euroopan unioni ei ole tehnyt paljoakaan asian hyväksi. Sitä, että siellä avattaisiin Euroopan unionin toimisto, ei ole määrätietoisesti vaadittu, eikä ole nimitetty erityislähettilästä, mitä me olemme vaatineet lopulta myös virallisesti.
Minusta on häpeällistä, herra neuvoston puheenjohtaja ja herra komissaari, jos minä esimerkiksi avaan television, niin kuin tein tänä aamuna, ja näen Amerikan edustajan, erityislähettilään Pristinassa, mutta en kuitenkaan yhtään eurooppalaista erityislähettilästä. Niin, Ison-Britannian ulkoministeri oli Belgradissa, niin, nyt on yksi työntekijä, mutta miksi Euroopan unioni ei ole - vaikka se tietää, että kyseessä on Euroopan suurin verilöyly, vaikka se tietää, että se voi laajentua - jo aikaisemmin ponnistellut tehokkaammin?
Tiedän, että se ei ole helppoa, koska meillä ei ole todellista neuvottelukumppania jugoslaavien tai serbien puolella. Asia nyt kuitenkin jälleen kerran vain on niin, että amerikkalaisilla on paikan päällä erityislähettiläs ja koko Eurooppa ja koko maailma näkevät, kuka huolehtii tästä ongelmasta paikan päällä - ei Euroopan unioni vaan Amerikka! En halua syyllistää tässä ketään henkilökohtaisesti, mutta meidän on mentävä itseemme. Olemme leväperäisiä, olemme jälleen kerran hoitaneet eurooppalaista aluetta huonosti.
Miksi on niin tärkeää, että tämä Eurooppa on huolissaan? Ensiksikin koska on selvää, että perustavimmat ihmisoikeudet ovat siellä vaakalaudalla! Siksi meidän on kyllä ilmoitettava herra Miloseviille, että hänen väitteensä, että tämä on pelkkä sisäinen ongelma, ei ole hyväksyttävä. Ei, vähemmistöjen suojelu tai tässä tapauksessa jopa enemmistön suojelu alueella on asia, joka ulottuu kauas yli kansallisten rajojen.
Ehkä asiaan liittyy vielä jotakin muuta, ehkä emme ole tehneet Rugovalle ja hänen kannattajilleen tarpeeksi selväksi sitä, että tuemme vain autonomiajärjestelyä Jugoslavian sisällä. Emme nimittäin hyväksy sitä, mitä nyt tapahtuu, että herra Rugova ja muut vaativat yhä voimakkaammin riippumattomuutta, itsenäisyyttä, rajojen muuttamista. Tätä sanomaa ei tietenkään pidä sanoa vain Miloseviille vaan myös Rugovalle ja albaaneille. Voi kuitenkin olla niin, että ainakin äänestystä ajatellen on liian myöhäistä, koska turhautumisen vuoksi nyt tietenkin vaatimus itsenäisyydestä kasvaa. Ymmärrän toimet täysin, herra komissaari. Meidän on pidettävä huolta siitä, että rauhoitamme tämän palopesäkkeen ja autamme niitä, esimerkiksi erityisesti Makedoniaa, joita asia erityisesti koskee.
Sitten tuon heti esiin toisen syyn, miksi se on niin tärkeää, koska kriisi voi laajentua, koska Albanian tilanne ei ole vakaa, koska valitettavasti myös Albaniassa on joukkoja, ennen kaikkea ne, joita johtaa entinen presidentti Berisha, jotka yllyttävät, jotka nyt kiihottavat kansaa, jotka yrittävät nyt heittää tässä vielä öljyä liekkeihin ja ajaa pääministeri Fatus Nanon, joka ensin oli erittäin maltillinen, suhteellisen äärimmäiselle kannalle.
Kolmanneksi tilanne näyttää tietenkin jälleen kerran kristinuskoisen Euroopan ja islaminuskon väliseltä vastakkainasettelulta. Myös se otetaan keskusteluissa jälleen kerran esiin. Kävin perjantaina Silajdzicin, Bosnia-Hertsegovinan pääministerin, kanssa perusteellisen keskustelun, jossa se jälleen kerran tuli esille, ja siksi se on erityisen vaarallista ja siksi meidän on erityisesti oltava siitä huolissamme.
Olette oikeassa: poliittinen painostus, taloudellinen painostus silloin, kun se vaikuttaa tarpeelliselta, vaikka en pidäkään laajoja sanktioita vahvimpana keinona, ymmärrän kuitenkin täysin sen, mitä yhteysryhmä on tehnyt. Meidän pitäisi miettiä, olisiko mahdollista, että lähetämme paikalle poliisivoimia. Se edellyttää tietenkin molempien osapuolten suostumusta, jotta saisimme tilanteen ainakin rauhoittumaan. Se tosiasia, että albaanit joutuvat pääasiassa tekemisiin vain serbialaisten poliisien kanssa, on tietenkin ongelma. Miloseviin täytyy nyt tietää, että siinä äärimmäisessä tapauksessa, jos hän toimii todella julmasti, myös sotilaalliset vastatoimet ovat mahdollisia. Sen on oltava hänen tiedossaan, jotta sotilaalliset vastatoimet voidaan estää, jotta voidaan taivutella Milosevi tekemään niin kuin neuvoston puheenjohtaja on sanonut.
Herra puhemies, haluan tukea sitä, mitä täällä on sanottu, mutta viittaan vielä kerran siihen, että valitettavasti emme ole luoneet edellytyksiä ajoissa emmekä ole määrätietoisesti ryhtyneet toimiin asian hyväksi. Haluan, että Euroopan unioni toimii Kosovon autonomian puolesta, mutta ehdottomasti estää tämän alueen rajojen muuttamisen. Se johtaisi uuteen palopesäkkeen laajentumiseen.

Pack
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, olen herra Swobodan kanssa samaa mieltä lähes kaikesta. Haluan aloittaa toteamalla, että kansainvälisellä yhteisöllä on edessään tehtävä, jonka ratkaisemista se on yhdeksän vuotta lykännyt, lykännyt aivan tietoisesti. Olen ottanut Kosovoa koskevan ongelman tässä parlamentissa puheeksi vuonna 1991 ja siitä lähtien aina uudestaan, yhä uudestaan vaatinut, että asialle pitää tehdä jotakin. Silloinen neuvoston puheenjohtaja, joka nykyään on komissaari ja jota kovasti arvostan, syytti minua silloin täällä täysistunnossa naiivista ajattelusta, koska sanoin: "Se, mitä Kosovossa tapahtuu, on Jugoslavian lopun alku." Kukaan ei nähnyt sitä, kukaan ei halunnut nähdä. Sitä ei yksinkertaisesti haluttu ottaa todesta ja siksi katsottiin tietoisesti poispäin. Sitä ei myöskään otettu esityslistalle Daytonissa. Asia olisi pitänyt ottaa esityslistalle. Ei olisi myöskään pitänyt tunnustaa Jugoslaviaa vaatimatta, että Milosevi tekee jotakin poliittisen ratkaisun löytämiseksi tähän ongelmaan.
Ulkopolitiikka sananmukaisesti elää kädestä suuhun. Se ei koskaan ole ehkäisevää. Se toimii lyhyellä tähtäimellä ilman todellista strategiaa tai mitään visiota. Albaanien kahdeksan vuotta kestänyt rauhanomainen passiivinen vastarinta ei ole johtanut siihen, että me tarjoaisimme heille apuamme. Jo vuosikausia serbit ovat kiduttaneet albanialaisia miehiä ja naisia, pidätykset ovat olleet osa jokapäiväistä elämää. Rinnakkainen, maan alla toimiva koulu- ja yliopistojärjestelmä antaa nuorille vain vähän näköaloja. Kuitenkin vasta televisiossa esitetyt kuvat verisistä mielenosoituksista ovat herättäneet maailmanyhteisön.
Pidän neuvoston tänään ilmaisemaa yhtenäisyyttä myönteisenä. On myös hyvä, että yhteysryhmä lopultakin käsittelee Kosovoa, vaikka tulos onkin heppoinen ja esimerkiksi uhkaus aseiden vientikiellolla jopa naurettava. Sellaista maata vastaan, joka on hyvin varustautunut ja joka tuottaa itse aseita, aseiden vientikielto on kuin tylsä miekka.
ETYJ: n läsnäolo maassa on asia, josta ei pitäisi tinkiä, rahoitukselliset ja taloudelliset sanktiot olisivat välttämättömiä. Muita keinoja meillä ei valitettavasti ole käytettävissämme. Serbia kieltää jokaisen puuttumisen niin sanottuihin Kosovon sisäisiin asioihin. Yhteysryhmän ratkaisuja se pitää mitättöminä, koska tämä ryhmä on nimittänyt itse itsensä. Niinpä vuosia kestänyt länsimaiden välinpitämättömyys kostautuu. Jos Milosevi ei pian vakavasti etsi poliittista ratkaisua Rugovan ja muiden kanssa kansainvälisissä neuvotteluissa, väkivaltaisuuksien toistumista ei voi estää.
Albaanit ovat saaneet tarpeekseen yhdeksän vuotta kestäneestä rotuerotteluhallinnosta. Albaanit Makedoniassa, Albaniassa ja myös Montenegrossa voisivat ilmaista solidaarisuutensa. Kriisi ylittäisi Bosnian sodan mitat. Milosevi on yksin vastuussa tämän kriisin kansainvälistymisestä. Hän ymmärtää vain kovia toimia, niinpä voimme asettua häntä vastaan myös vain yhtenäisin ja kovin toimin. Viimeinen keino on se, minkä Swoboda toi esiin: jos mikään muu ei enää auta, meidän täytyy myös sotilaallisin toimin tai poliisivoimin auttaa niitä ihmisiä, joita siellä kidutetaan ja tapetaan.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, taas kerran Euroopan unionilla on edessään kriisi, jonka on pitkän aikaa tiedetty kyteneen entisen Jugoslavian alueella, ja taas kerran unioni joutuu yllätetyksi, ja kuten jo sanottiin, herää vasta tapahtumien jälkeen.
Jos näin ollen mietimme jälkeenpäin, mitä olisi pitänyt tehdä ja mitä olisi etukäteen pitänyt välttää, jotta entisen Jugoslavian tapahtumat eivät olisi kehittyneet tähän dramaattiseen suuntaan, emme juurikaan auta tilannetta. Toimimme näin, vaikka nykyiset tapahtumat eivät ole täysin riippumattomia edellisistä. Joka tapauksessa osasyynä niihin on länsimaiden yllättävä tietämättömyys poikkeuksellisen hankalan alueen monimutkaisesta historiasta. Osasyynä on myös kyvyttömyys ja puolueellisuus, jota länsimaiden toiminta Jugoslavian murhenäytelmän aikana suurimmaksi osaksi osoitti.
Taas kerran joudumme jo tapahtuneiden asioiden eteen. Tällä kertaa kuitenkin aseellisen konfliktin puhkeamisen vaara on selkeästi nähtävissä, ja vähintäänkin tämä asia tulee nähdä koko laajuudessaan. Kosovolla on suuri historiallinen merkitys sekä serbeille että albaaneille, ja historiallisia muistoja ei voi pyyhkiä pois pelkällä kansainvälisellä väliintulolla. Toisaalta alueella on ylivoimainen enemmistö albaaneja, jotka muut voimat aikoinaan pakottivat muuttamaan.
Titon Jugoslavia oli myöntänyt albaaneille autonomisen aseman, joka myöhemmin valitettavasti purettiin. On itsestään selvää, että kukaan ei saa kyseenalaistaa oikeutta omaan kieleen, koulutukseen ja ilmaisunvapauteen, ihmisoikeuksiin niin kuin me ne ymmärrämme. Belgradin täytyy välittömästi sitoutua palauttamaan nämä oikeudet yhteistyössä albaanivähemmistön edustajien kanssa.
Uuden aseellisen konfliktin puhkeaminen voisi aiheuttaa ketjureaktion, joka voisi levittää kriisin etelään, nyt kun unioni on tehnyt kunnianhimoisen päätöksen laajentumisesta itään.
Jokainen aloite, jolla pyritään välttämään uudet yhteenotot ja jolla pyritään pääsemään yhteisymmärrykseen Kosovon albaanien maltillisten johtajien kanssa, on enemmän kuin tervetullut. On jo mainittu monia asioita, joita Euroopan unioni voisi tehdä.
Meidän on seurattava myös ponnistuksia, joihin viisi alueen maata, Kreikka, Turkki, Bulgaria, Romania ja entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (FYROM), ovat ryhtyneet, samoin kuin Albanian hallituksen vastuullista ja johdonmukaista asennoitumista. Rugovan ja Miloseviin välinen sopimus on saatettava kiireellisesti voimaan, mutta kaikkein tärkeintä on, ettemme toista menneisyyden virheitä. Meidän ei pidä jälleen kerran puuttua asiaan tuloksettomasti niin, että Yhdysvallat esittää taas pääroolia.
Belgradin täytyy puolestaan ymmärtää, ettei lähentyminen Euroopan unioniin voi tapahtua väkivallan tietä ja että sisäinen asia, joka vaarantaa koko alueen turvallisuuden, ei ole ollenkaan niin sisäinen kuin Belgrad väittää.
On itsestään selvätä, että sanomme tuomitsevamme jyrkästi väkivallan ja verenvuodatuksen, mutta tarvitaan jotakin enemmän eli konkreettisia poliittisia toimia. Yhteisessä päätöslauselmassamme olemme esittäneet tällaisia toimia, ja monia niistä on täällä jo mainittu. Lisäksi tarvitaan syvällisempää perehtymistä ongelmaan ja sen historiallisiin ulottuvuuksiin, vuotta 1991 edeltäviin vuosisatoihin.

De Vries
Arvoisa puhemies, kaikki ne tekijät, jotka Bosniassa johtivat sotarikoksiin, rikoksiin ihmisyyttä vastaan ja kansanmurhaan, ovat nyt vallalla Kosovossa. Länsimaiden hallitusten tärkeimpänä päämääränä näyttää jälleen olevan pysyminen sivussa tästä konfliktista. Sotilaallinen puuttuminen olisi vaarallista poliitikkojen suosion kannalta. USA: n ja Euroopan maiden hallitukset pitävät kansalaisten suosion menettämisen riskiä vakavampana kuin verilöylyn uusiutumisen vaaraa entisessä Jugoslaviassa. Eikö Bosnian tapauksesta ole opittu, että pysyminen erossa sellaisesta verilöylystä tarkoittaa automaattisesti osavastuuta tapahtumista? Eikö Bosnian tapahtumista ole sitten opittu mitään? On kyllä opittu, sillä Eurooppa ei ole ainoa, joka on tehnyt Bosnian asiasta vääriä arviointeja. Turvallisuusneuvosto teki virheen, kun se ei Venäjän painostuksesta pidentänyt ennalta ehkäisevien joukkojen toimeksiantoa Makedoniassa. Amerikkalaisten lupaus lieventää Serbian vastaisia pakotteita oli väärä signaali. Toinen väärä signaali oli USA: n neuvottelijan huomautus siitä, että Miloseviilla on Kosovossa vastassaan terroristeja. Se oli aivan yhtä suuri virhe kuin se, kun James Baker totesi vuonna 1991, että Jugoslavian pitäisi ennen kaikkea pysyä yhtenäisenä.
Yhteysryhmä päätti maanantaina joistakin innottomista ja heikoista toimenpiteistä. Nähtävästi Bosnian tapauksesta saatua tärkeintä opetusta ei vieläkään muisteta. Entisessä Jugoslaviassa väkivalta voidaan estää vain sotilaallisin keinoin. Poliittinen painostus ja talouspakotteet eivät tehoa. Ainoa puhe, jota Milosevi ymmärtää, on uskottava uhkaus USA: n ja muiden NATOmaiden sotilaallisesta väliintulosta. Milosevi voi kiertää mahdollista YK: n määräämää aseidenvientikieltoa yhtä tehokkaasti kuin nykyisiä talouspakotteita. Sotilaallinen painostus on ainoa tehokas keino. Kriisin ennaltaehkäisyä varten on tarpeen sijoittaa kansainvälisiä joukkoja alueelle, tässä tapauksessa Makedoniaan ja Pohjois-Albaniaan. Euroopan unionin vastaus Kosovon kriisiin on hävettävän tekopyhä. Amsterdamin sopimuksessa viisitoista valtion- ja hallituksen päämiestä päättivät juhlallisesti ottaa rauhan säilyttämisen unionin tehtäväksi. Nyt on selvinnyt, että asiakirja ei ole edes sen paperin arvoinen, jolle se on kirjoitettu. Euroopan parlamentti on usein vedonnut tehokkaan eurooppalaisen turvallisuuspolitiikan puolesta, ja nyt kun on sanojen sijasta tekojen aika, näyttävät sosialistit ja kristillisdemokraatit olevan yhtä heikkoja kuin ministerineuvosto.
Minun täytyy katkerana todeta, että kaksi suurta puolueryhmää on torjunut kaikki viittaukset sotilaalliseen painostukseen yhteisissä päätöslauselmissa. Jopa minun puolueryhmäni vetoomus Makedonian rauhanturvajoukkojen mandaatin jatkamiseksi hylättiin. Tämän sijasta sosialistien ja kristillisdemokraattien päätöslauselmassa vedottiin presidentti Miloseviiin lehtimiesten päästämiseksi Kosovoon. Euroopan parlamentti uhkaa journalistien tulolla. Sepä vasta tekeekin vaikutuksen Kosovossa.
Herra puhemies, yhteenvetona haluan sanoa, että kahden suuren puolueryhmän tänään ehdottama päätöslauselma on heikoin, jonka parlamentti on koskaan antanut Kosovon tilanteesta. Puolueryhmäni ei missään tapauksessa voi hyväksyä sitä tässä muodossa. Avatkaa silmänne, kollegat. Kosovon konflikti on vaarallisempi kansainvälisen rauhan kannalta kuin Bosnian konflikti koskaan oli. Nyt on aika oppia Bosnian onnettomuudesta. Se, joka ei ota tätä asiaa vakavasti, kantaa osavastuun seurauksista.

Theonas
Arvoisa puhemies, Kosovon tilanteen kehitykseen sisältyy valtava vaara laajasta aseellisesta selkkauksesta koko Balkanin alueella. Se ei jättäisi koskemattomiksi Bulgariaa, Albaniaa, FYROM: ia eikä Kreikkaakaan.
Tästä näkökulmasta täällä kuullut militaristiset äänet ovat mielestäni käsittämättömiä. Pelkään pahoin, että edessä on Jugoslavian uusi hajoaminen. Joskus meidän on pakko tehdä johtopäätöksemme suurvaltojen politiikasta Balkanilla ja kantaa vastuumme tässäkin salissa entisen Jugoslavian kansojen kustannuksella tapahtuneesta kehityksestä. Oikeudet, jotka kuuluvat Kosovon albaanivähemmistölle samoin kuin kaikille olemassa olevien valtioiden vähemmistöille, ovat pyhiä ja niitä on kunnioitettava.
Jos Euroopan unioni kuitenkin haluaa olla tehtävänsä arvoinen, sillä on velvollisuus julkilausua kaikille tahoille vakaa kantansa Balkanin rajojen muuttumattomuudesta ja vaatia kaikilta valtioilta Balkanilla tai muualla sitoumusta siitä, että ne kunnioittavat nykyisiä rajoja, vastustavat väkivaltaa ja väkivallalla uhkaamista kaikissa sen muodoissa, tuomitsevat ehdotetun uuden Serbian kauppasaarron - kansa on saanut maksaa jo riittävästi erilaisista kauppasaarroista - ja ovat valmiita työskentelemään sen eteen, että saataisiin aikaan rehellinen vuoropuhelu serbiviranomaisten ja Kosovon albaanivähemmistön johtajien välille.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, me emme voi missään tapauksessa väittää, että Kosovossa puhjenneet väkivaltaisuudet olisivat olleet odottamattomia. Nimenomaan Kosovon tapauksessa on jo vuosien ajan nähty merkkejä selkkauksesta ja väkivaltaisuuksien puhkeamisesta, ja tämä todistaa jälleen kerran, että Euroopan unioni ei kykene käytännössä tekemään mitään, jos tiukan paikan tullen pitäisi kehitellä todellista konflikteja ehkäisevää toimintaa.
Toiseksi me emme voi tietenkään väittää, että selkkauksen ratkaiseminen olisi yksinkertaista. Se on selvää, ja olen samaa mieltä kollegoideni kanssa, jotka ovat sanoneet, että Kosovon nykyinen väkivallalle perustuva järjestelmä on täysin tuomittava ja että myös unionin on tuomittava se yksiselitteisesti. Ollaksemme rehellisiä on toisaalta niin, että albaanijohtajat ovat vaatineet jo kauan ennen vuotta 1989 enemmän kuin pelkästään kulttuurista ja poliittista autonomiaa. He ovat halunneet riippumattomuutta, ja se on selkkauksen taustalla. Tässä yhteydessä haluaisin mainita, että Jugoslavian silloinen presidentti teki ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnassa 30. maaliskuuta 1993 kiinnostavia ehdotuksia, joissa hän viittasi siihen, kuinka tärkeää Kosovossa olisi saada huomattavasti lisää valtuuksia alueiden rajojen määrittelyyn. Milosevi hoiti hänet pois pelistä, eikä hän liioin ole saanut ääntään kuuluviin parlamentissa. Yksipuolinen lähestymistapa tässä asiassa on täysin väärä.
Sitä, mitä nyt tapahtuu, ei voida tietenkään lainkaan hyväksyä missään maassa, joka pitää itseään jossain määrin oikeusvaltiona. On kauheaa joutua toteamaan, miten kokonaisia perheitä lapsineen murhataan määrätietoisesti, jos perheiden oletetaan olleen tekemisissä aseellisen vastarinnan kanssa. Sellaista ei voi koskaan hyväksyä.
Olen samaa mieltä kollegoideni kanssa siitä, että yhteysryhmän saavuttamat tulokset ovat surullista luettavaa eli aivan liian heikkoja. Olen kollegani De Vriesin kanssa samaa mieltä siitä, että yhteinen päätöslauselma on hieman voimaton, mutta siinä on mielestäni kuitenkin mukana kiinnostavia asioita.
Ensiksi se, että Belgradia täytyisi painostaa. Jos neuvotteluissa ei saavutettaisi mitään tuloksia - koska pelkkä vuoropuhelu ei riitä, vaan tarvitaan myös neuvotteluja - täytyisi käyttää pakotteita ja olisi reagoitava hyvin nopeasti. Tässä asiassa haluaisin kuulla puheenjohtajamaalta, millä tavalla se aikoo seurata tilannetta ollakseen päivä päivältä mahdollisimman hyvin selvillä siitä, mitä on tapahtumassa.
Toiseksi pidän erittäin tärkeänä sitä, että YK-joukot jäävät Makedoniaan. Meillä oli siitä myös maininta tekstissämme. Kolmanneksi kyseisiltä alueilta tulevia turvapaikanhakijoita ei saisi käännyttää. Joissain maissa tehdään kuitenkin niin. Jos suhtaudumme tähän asiaan vakavasti, silloin olemme mielestäni päässeet hieman eteenpäin.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, puhun omasta puolestani. Puheenjohtaja de Vriesin erinomaisen puheenvuoron jälkeen minulla ei toden sanoen ole paljonkaan lisättävää hänen erinomaiseen analyysiinsä.
Herra puhemies, meidän hyvin kauniissa kielessämme on sanonta "Se, joka kylvää tuulta, saa myrskyn." En tiedä, miten se käännetään, mutta varmaa on, että me olemme kylväneet paljon tuulta, kun emme ottaneet Kosovoa mukaan Daytonin sopimukseen, siis silloin kun se olisi ollut mahdollista, jos ei olisi ollut tekopyhyyttä, joka vaivasi yhteysryhmää ja Euroopan unionia ja joka vaivaa valitettavasti tänään myös Euroopan parlamenttia. Jos tätä tekopyhyyttä ei siis olisi ollut, niin ehkä me emme olisi tässä pisteessä, koska kaikki tiesivät, että Kosovo oli ruutikellari. Tänään parlamentti ei pysty kirjoittamaan sanaa "pakotteet" edes yhtä ainoaa kertaa kahden sivun mittaiseen tilaan. Se on minun mielestäni niin selvä viesti Miloseviille jatkaa nykyistä toimintalinjaansa, että oikein tilanteen arvioivat ne - joita lienee vähän - jotka tämän jälkeen kieltäytyvät äänestämästä tämän tekstin puolesta.

Souchet
Arvoisa puhemies, eurooppalaisen diplomatian on osoitettava pystyvänsä toimimaan Kosovon kriisissä yhtä asianmukaisesti ja tehokkaasti kuin se toimi Irakin kriisissä. On kysymys kriisistä, joka voi pahentua vaarallisella tavalla mutta joka ehditään vielä pitää kurissa varsinkin, jos eurooppalaiset diplomatiat osaavat osoittaa arvostelukykyä ja päättäväisyyttä Ranskan ja Saksan tavoin, jotka ovat toteuttaneet täsmällisiä toimia. Niiden on osoitettava kykynsä ottaa huomioon kaikki tekijät ja erityisesti se seikka, että Kosovo on serbeille samanlainen alue kuin Île-de-France ranskalaisille ja että sen asukkaista on nykyään 90 % albaaneja. Niiden on muistettava, että Jugoslavian hajoamisprosessi alkoi sen laajan autonomian kyseenalaistamisella, joka Kosovolla oli entisessä liittotasavallassa.
Siitä lähtien kiista ei ole lakannut kytemästä. Nyt itsenäistymishaluisten albaanien ja Serbian viranomaisten pyrkimysten samanaikaisen voimistumisen ansiosta kriisissä ylitetään uusi erittäin huolestuttava taso kasvavien jännitteiden osalta. Kansainvälisen yhteisön on siis lisättävä toimiaan, vaikkei sillä ole samoja perusteita toimia kuin Bosniassa, jonka itsenäisyyden se oli tunnustanut. Mutta kansainvälistymisen vaarat ovat kiistan kovetessa erityisesti Makedonian osalta, jonka asukkaista neljännes on albaaneja, ja tietenkin yhä rauhattomamman Albanian osalta, sellaiset, ettei Kosovon kysymystä voida pitää pelkästään maan sisäisenä kysymyksenä.
Vaikka yhteysryhmän kuusi valtiota muodostavat kaikkein sopivimmat puitteet kansainvälisen yhteisön tahdon ilmaisemiselle - ja siinä on tärkeää säilyttää yhteenkuuluvuus - eurooppalaisten diplomatioiden sisäisen toiminnan on oltava määrätietoista, jotta voidaan välttää joidenkin ryhmän jäsenten diplomatioiden poikkeaminen yhteisestä linjasta tai muiden diplomatioiden kieltäytyminen koko kansainvälistymisestä. On hyvä, että Lontoossa eilen pidetyssä yhteysryhmän kokouksessa otettiin uudelleen esille turvautuminen Pariisin ja Bonnin käyttöön ottamaan neuvotteluratkaisuun tilanteessa, jossa päädytään erityiseen välittäjän asemaan itsenäisyyden ja vallitsevan tilan välissä, joista kumpikaan ei ole sopiva ratkaisu. Lisäksi on löydettävä tehokkaat painostuskeinot, ja niitä on käytettävä oikeassa suhteessa, jotta eri tahot saadaan vakuutettua siitä, ettei kiistan jyrkkään kierteeseen kannata kannustaa.
On siis tärkeää, herra puhemies, verhota pakotteet myönteisillä toimilla erityisesti niiden eri yksityiskohtaisten järjestelyiden osalta, jotka koskevat Belgradin sopeuttamista uudelleen kansainväliseen yhteisöön. Tämä on se tapa, joka hyväksyttiin Lontoossa eurooppalaisten vaikutuksesta, joiden on säilytettävä tämä johtajuus. Se on hyvä tapa. Sitä on noudatettava sitkeästi ja määrätietoisesti.

Puhemies
Olen ottanut vastaan kahdeksan työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaista päätöslauselmaesitystä .

Van den Broek
Arvoisa puhemies, haluaisin vain huomauttaa, että olen suurelta osin samaa mieltä siitä, mitä tänä aamuna on sanottu. Täällä on vaadittu aktiivista kannanottoa tilanteeseen, jota ei voi missään mielessä pitää yllättävänä tai uutena. Uskon samalla, että me Euroopan unionissa voimme tehdä muutakin kuin säälitellä itseämme siitä, että emme tee yhtään mitään. Haluan sanoa rouva Packille, että Kosovon kysymys on jatkuvasti yleisten asioiden neuvoston ohjelmassa ja että asiasta keskustellaan jatkuvasti ETYJ: ssä. Entistä pääministeri Gonzálezia on pyydetty uudestaan välittäjäksi, mutta sitä varten tarvitaan myös Belgradin yhteistyötä. Me kannatammekin vahvasti sitä, että entisen pääministeri Gonzálezin pitäisi aloittaa välittäminen tehokkaasti, jos vuoropuhelua ei saada käyntiin lyhyessä ajassa. En juurikaan usko, että vuoropuhelu saataisiin käyntiin pian. Painostusta tarvitaan lisää.
Komissio on lähettänyt 15. helmikuuta Kosovoon tarkkailijaryhmän selvittämään, mitä asialle voitaisiin tehdä. Tony Lloyd lähtee myös pian sinne. Ministeri Cook on ollut siellä viime viikolla. Itse lähden Pristinaan ja Skopjeen. Ei voi tosiaankaan sanoa, että Eurooppa ei olisi paikalla. Ratkaisevaa on se, onko kansainvälinen yhteisö valmis käyttämään painostusta, jos Milosevi ei toimi oikein, eli asia riippuu kokonaan hänestä. Siitä on kysymys. Tästä on jonkin verran kokemusta myös Irakista.

Puhemies
Keskeytämme tähän keskustelun, jota jatketaan klo 15.00.
Siirrymme äänestykseen.

Äänestys
Puhemies
Siirrymme nyt äänestykseen, ja ensimmäisenä on vuorossa Euroopan parlamentin varapuhemiehen vaali herra Capuchon jätettyä eroanomuksensa. Olen saanut Euroopan kansanpuolueen ryhmältä ilmoituksen, että herra Francesco Antonio Lucas Pires on ehdokkaana tähän virkaan. Herra Lucas Pires on ainoa ehdokas, ja haluaisinkin esittää parlamentille, että hänet valittaisiin käsiä taputtamalla työjärjestyksen 13 artiklan 1 kohdan määräysten mukaisesti.
(Herra Lucas Pires valittiin käsiä taputtamalla.) Oostlanderin laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0081/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY/Euratom) avusta Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneille Keski- ja ItäEuroopan maille osana liittymistä valmistelevaa strategiaa (KOM(97)0634 - C4-0010/98-97/0351(CNS)) Valmistelija: Christodoulou, budjettivaliokunta( "Hughesin" menettely)
Ennen äänestystä lainsäädäntöpäätöslauselmasta
Spencer
Arvoisa puhemies, haluan 60 artiklan nojalla huomauttaa, että komissio on ilmoittanut, ettei se hyväksy yhtäkään parlamentin esittämistä tarkistuksista. Olen siitä pahoillani. Komissio ei ole kuitenkaan ollut ongelmana tässä toimielinten välisessä kolmiodraamassa kolmen viime kuukauden aikana. Ongelmana on ollut neuvoston asenne.
Voin ilokseni sanoa, että tämänaamuisessa keskustelussa puheenjohtaja pystyi neuvoston puolesta antamaan meille riittävät takuut kuulemisprosessin todellisesta luonteesta, joten en aio suositella, että asia palautettaisiin valiokuntaan. Me kuulimme hänen vakuuttelunsa ja panimme merkille kaikki hänen tänä aamuna lausumansa sanat, joiden sitoumukset aikataulusta ja siitä, että neuvosto ottaa huomioon näkemyksemme, riittivät vakuuttamaan minut ulkoasiain valiokunnan puheenjohtajana siitä, että voimme saada tämän pohjimmiltaan toimielinten välisen sopimuksen toimimaan käytännöllisesti.
Haluaisin antaa tunnustusta puheenjohtajalle ja komissaari van den Broekille ja suosittelisinkin parlamentille, ettei tätä asiaa palautettaisi valiokuntakäsittelyyn.

(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Falconer
Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, teidät ja minut valittiin samana päivänä kesäkuussa 1984. Olen aina pyrkinyt poistamaan jykeviltä harteiltanne kaikenlaisen taakan. Haluankin siksi ilmoittaa teille, että en ainoastaan ole läsnä parlamentissa tänään vaan myös äänestän.

Puhemies
Olette hyvin huomaavainen, herra Falconer.

Crowley
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa, ennen kuin toimititte äänestyksen, ilmoittaakseni läsnäolostani ja siitä, etten osallistuisi äänestykseen.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi (näin muutettuna) .) Liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0069/98) neuvoston yhteisestä kannasta neuvoston direktiivin antamiseksi vaarallisia tai ympäristöä pilaavia aineita kuljettavia aluksia koskevista vähimmäisvaatimuksista niiden ollessa matkalla yhteisön merisatamiin tai poistuessa sieltä annetun direktiivin 93/75/ETY muuttamisesta (C4-0621/97-96/0231(SYN)) (Esittelijä: Novo Belenguer).
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi (näin muutettuna) .) Trakatellisin laatima ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A4-0067/98) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi henkilövahinkojen ehkäisemistä koskevan yhteisön toimintaohjelman 1999-2003 hyväksymisestä kansanterveysalan toimintakehyksen yhteydessä (KOM(97)0178 - C4-0229/97-97/0132(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)  Viceconten laatima ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A4-0074/98) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi harvinaisia sairauksia koskevan yhteisön toimintaohjelman hyväksymisestä vuosiksi 1999-2003 kansanterveyden toimintakehyksessä (KOM(97)0225 - C4-0236/97-97/0146(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)  Cabrolin laatima ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A4-0075/98) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi saasteperäisten sairauksien vastaisen yhteisön toimintaohjelman 1999-2003 hyväksymisestä osana kansanterveyden alalla toteutettavia toimia (KOM(97)0266 - C4-0276/97-97/0153(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)  Bazinin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0072/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi maanteiden tavarakuljetusten tilastoista (KOM(97)0443 - C4-0514/97-97/0233(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Lulling
Arvoisa puhemies, meitä oli seitsemän puolueryhmää, jotka pääsivät yhteisymmärrykseen yhteisen päätöslauselman antamisesta sen erittäin mielenkiintoisen keskustelun päätökseksi, jota kävimme täällä eilen, maanantaina, kansainvälisenä naistenpäivänä.
Ryhmäni pahoittelee sitä, että kun kerrankin päästiin yhteisymmärrykseen yhteisestä päätöslauselmasta, kaksi puolueryhmää luuli, että niiden pitää esittää uudelleen tarkistuksia aiheista, joita ei otettu yhteiseen päätöslauselmaan. Olisimme voineet tehdä samoin pääasiassa sen vuoksi, että moni niistä päätöslauselmamme kohdista, jotka poistettiin, liittyi ongelmiin, jotka ovat yhtä lailla merkittäviä yhteisömme naisten kannalta.
Katson, että jokaisen, joka ei enää kannata yhteistä päätöslauselmaa ja joka hyväksyi muiden tavoin sen, ettei tarkistuksia esitetä, on poistettava oma allekirjoituksensa tästä yhteisestä päätöslauselmasta.
Näiden periaatteellisten syiden vuoksi ryhmäni päätti olla hyväksymättä yhtään tarkistusta, vaikka olemme täysin myötämielisiä joidenkin niiden sisällön osalta. Mutta on pysyttäydyttävä säännöissä, ja se, ettemme hyväksy tarkistuksia, on ilmaus protestista.

Puhemies
Voitte olla eri mieltä, mutta ryhmillä on ilman muuta oikeus esittää tarkistuksia myös yhteisiin päätöslauselmaesityksiin.
(Parlamentti hyväksyi yhteisen päätöslauselman.) Cornelissenin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0065/98) komission tiedonannosta "Liikenneturvallisuuden edistäminen EU: ssa, ohjelma vuosiksi 1997-2001" (KOM(97)0131 - C4-0180/97)
Ennen nimenhuutoäänestystä johdanto-osan O kappaleesta
Crowley
Arvoisa puhemies, haluaisin teidän panevan merkille sen, että puhemiehistön antamien uusien sääntöjen nojalla olen läsnä mutten osallistu tähän äänestykseen.

Puhemies
Huomauttaisin jäsenille, että kvestorien lähettämässä ilmoituksessa sanottiin: " Jos jäsen ei halua osallistua nimenhuutoäänestykseen, hän voi pyytää, että hänen läsnäolonsa istunnossa kirjataan ennen äänestystä." Tämä ei tarkoita välittömästi ennen joka äänestystä. Se tarkoittaa istunnon alussa. Te ilmoititte minulle istunnon alussa olevanne läsnä. Olen kirjannut, että olette läsnä. Ellette te halua osallistua äänestyksiin, me oletamme, että te ette osallistu periaatteellisista syistä.

McMillan-Scott
Arvoisa puhemies, eikö olisikin vaivattomampaa, jos jäsenet sen sijaan, että he nousevat seisomaan ilmoittaakseen läsnäolostaan, tekisivät samoin kuin minä ja vain antaisivat ilmoituksen istuntopalvelujen pääosastoon?

Puhemies
Se olisi vaivattomampaa ja paljon toivottavampaa, mutta muutamat jäsenet haluavat pelata täällä omaa pikku peliään. Kyse ei ole vaivattomuudesta vaan vaikeuksien aiheuttamisesta.
(Vaihtelevia reaktioita)
Tarkistusta 4 koskevan äänestyksen jälkeen
(Istunto keskeytettiin klo 12 ja sitä jatkettiin klo 12.30.)

Pasty
Arvoisa puhemies, pyydän työjärjestyspuheenvuoroa ja viittaan 127 artiklan 2 kohtaan, jossa käsitellään nimenomaan työjärjestyspuheenvuoroja.
Vähän aikaa sitten sattui äärimmäisen vakava tapaus, joka häiritsi suuresti herra Cornelissenin mietinnöstä äänestämistä. Kollegamme Crowley ilmoitti haluavansa, että te myönnätte hänelle työjärjestyspuheenvuoron. Te kieltäydyitte tarkoituksellisesti myöntämästä sitä hänelle. Silloin minä nousin, kuten myös kollegani Claudio Azzolini, joka on Unioni Euroopan puolesta -ryhmän puheenjohtaja, pyytääkseni teitä noudattamaan työjärjestystä ja myöntämään herra Crowleylle luvan ilmaista se, mitä hänellä oli sanottavanaan.
Te ette ilmeisesti halunnut myöntää puheenvuoroa, mikä on selvää työjärjestyksen rikkomista, sillä parlamentissa jokaisen työjärjestyspuheenvuoroa pyytävän jäsenen on voitava pitää se ja työjärjestyksemme on ehdoton, sillä siinä määrätään erityisesti, että "työjärjestyspuheenvuoroa koskeva pyyntö on etusijalla kaikkiin muihin puheenvuoropyyntöihin nähden" .
Te ette siis noudattanut työjärjestystä. Olen vakuuttunut siitä, että jos joku olisi noussut ylös istuntosalin tällä puolella...
(Voimakkaita suosionosoituksia) ette olisi jättänyt myöntämättä puheenvuoroa....
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Puhemies
Herra Pasty, koska pidätte niin kovasti työjärjestyksestä, huomauttaisin teille, että teillä on yksi minuutti aikaa esittää työjärjestyspuheenvuoro. Olkaa hyvä ja istukaa.
Olette ylittänyt minuutin aikarajan. Haluaisin vain sanoa, että ollessani puhemiehenä unohdan sen, mihin puolueryhmään kuulun. Kohtelen jokaista yksilöä ja jokaista ryhmän jäsentä samalla tavalla.
(Vaihtelevia reaktioita) Haluan tehdä selväksi sen, että työjärjestyksen 127 artiklan mukaan jäsenelle voidaan myöntää lupa, kun hän haluaa kiinnittää puhemiehen huomion työjärjestykseen. 19 artiklan mukaan puhemiehellä on kaikki toimivalta istunnon asianmukaisen kulun varmistamiseksi. Minä pyrin juuri siihen. Minun on sanottava, että edellytän ryhmien johtajien käyttäytyvän niin kuin heidän arvolleen sopii ja kunnioittamaan puhemiestä, kun he ovat istuntosalissa.

Crowley
Arvoisa puhemies, haluan pitää työjärjestyspuheenvuoron 127 artiklan nojalla. Työjärjestyspuheenvuoroni - vaikka asia ei enää olekaan ajankohtainen - koskee sitä, että te tulkitsette sääntöjä niin, että jäsenen tarvitsee vain ilmoittaa läsnäolostaan ja olla osallistumatta äänestyksen alkuun. Minä tulkitsen sääntöjä, jotka puhemiehistö hyväksyi kuulematta parlamenttia, niin, että oikeuteni jäsenenä on nousta seisomaan jokaisessa nimenhuutoäänestyksessä ja ilmoittaa, että olen läsnä mutten osallistu äänestykseen. Puhemiehistö hyväksyi kyseisen säännön kuulematta parlamenttia näistä säännöistä.
Toiseksi 19 artiklassa määrätään järjestyksestä ja parlamentin käytöksestä. Kuitenkin 127 artiklan mukaan puhemiehen on päätettävä, hyväksyykö hän työjärjestyspuheenvuoron vai ei, ja hän voi odottaa korkeintaan 24 tuntia, ennen kuin hän päättää asiasta. Te ette tehnyt niin, kun pyysin ensi kerran työjärjestyspuheenvuoroa. Olette siis menetellyt työjärjestyksen mukaan väärin. On todella loukkaavaa ja röyhkeää, että te kohtelette parlamenttia tällä tavalla!
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies
Brian, me olemme olleet hyviä ystäviä oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevässä valiokunnassa neljän vuoden ajan. Arvostan sinun tekemääsi työtä ja toivon, että harkitsisit hieman viimeistä lausettasi. Haluaisin vain tehdä selväksi sen, että kvestorien antamassa säännössä sanotaan: " Jos jäsen ei halua osallistua nimenhuutoäänestykseen, hän voi pyytää, että hänen läsnäolonsa istunnossa kirjataan ennen äänestystä." Ei ennen jokaista yksittäistä äänestystä vaan ennen koko äänestystä. Luin sinulle tuon tulkinnan. Vastasin työjärjestyspuheenvuoroosi. En halunnut keskustella työjärjestyksestä kanssasi kesken äänestyksen. Me keskustelimme Cornelissenin mietinnöstä, joka on äärimmäisen tärkeä.

Kellett-Bowman
Arvoisa puhemies, en haluaisi hyökätä ketään vastaan sanoillani. Mielestäni parlamentti oli sekasorron vallassa useita minuutteja. Sellaista tilannetta ei voi hyväksyä. Haluaisin teidän tarkistavan uutta tulkintaanne kvestorien antamasta säännöstä. Juuri siitä johtuvat nämä vaikeudet. Haluaisin esittää, että puhemiehistö ei ottaisi huomioon kyseisen häiriön aikana toimitettuja äänestyksiä. Mistä oikein tietää, milloin äänestykset ovat meneillään?

Puhemies
Olen pahoillani. Otan huomioon ensimmäisen pyyntönne. Pohdin sitä hyvin mielelläni, mutta toisen pyynnön osalta äänestykset otetaan ilman muuta huomioon.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, tämä tilanne - minusta on ikävä sanoa tätä teille - johtuu siitä töykeästä asenteesta, jonka te äsken omaksuitte. Haluan muistuttaa teille, herra puhemies, kaiken sen lisäksi, mitä tähän mennessä on jo sanottu, että on olemassa 18 artikla, joka velvoittaa puhemiehen ennen kaikkea noudattamaan työjärjestystä. Jonkin istunnon puhemies ei ole korkeammassa asemassa kuin työjärjestys: hän on asemassaan sen vuoksi, että hän varmistaisi, että työjärjestystä noudatetaan, ja työjärjestyksen mukaan puhemiehen on annettava puheenvuoro - varsinkin jos suuri ryhmä sitä pyytää, mutta joka tapauksessa kaikille jäsenille - työjärjestykseen liittyvästä asiasta. Te ette ole noudattanut työjärjestystä ja teidän asenteenne on edelleen - anteeksi, että sanon tämän teille - töykeä, eikä se varmasti auta rauhoittamaan mieliä tässä istunnossa.

Puhemies
En puhu enkä ymmärrä italiaa, kuten te tiedätte, mutta istuntopalvelujen pääosaston mukaan kyseisessä kohdassa lukee myös italiaksi selvästi " voidaan" .

Green
Arvoisa puhemies, olen varma, että parlamentin ylivoimainen enemmistö tukee minua, kun sanon, että me kunnioitamme suuresti sitä, miten johdatte tätä täysistuntoa ja miten rehellisesti te teette niin.
Viime täysistunnossa sovittiin, että koko tästä puhemiehistön hyväksymiä hallinnollisia määräyksiä koskevasta kysymyksestä keskusteltaisiin kolmen kuukauden kuluttua. Niin on määrä tapahtua. Puhemiehistö ja puhemieskonferenssi vahvistivat sen, että joitakin asioita oli tarkasteltava uudestaan. Me näimme aiemmin, miten jotkut yrittivät jälleen tehdä tästä päätöksestä poliittisen kysymyksen. Me haluaisimme teidän - ja ryhmäni yhtyy tähän varmasti täysin - jatkavan äänestystä. Puhemiehistö tarkastelee tätä kysymystä, kuten on sovittu.
(Suosionosoituksia)
Ewing
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoroni koskee sitä, miten te käytitte sanaa " säännöt" . Olen aina ollut sitä mieltä aiemmissa työjärjestyspuheenvuoroissa, kun tämä asia tuli ensi kerran esille, että jos kyse on sääntömuutoksesta - ja kyseessä on oltava sääntö, jos sillä on poliittisia seuraamuksia, joita rahan ja äänestämisen yhdistämisellä totisesti on - sen on mentävä työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevään valiokuntaan ja siitä on sitten keskusteltava parlamentissa.
Te viittasitte kvestorien antamiin sääntöihin. Te olette paljastanut sen asian, mitä olen alusta alkaen ajanut. Kyseessä on työjärjestyksen muutos, jolla on poliittisia seuraamuksia! Asia olisi tuotava työjärjestystä käsittelevään valiokuntaan ja parlamentin eteen asianmukaisesti.

Puhemies
Rouva Ewing, tiedän, että olette taitava asianajaja, mutta minun on sanottava, että jos te katsotte työjärjestyksen 5 artiklaa, siinä sanotaan: " Puhemiehistö antaa määräyksiä jäsenille maksettavista kulukorvauksista ja lisistä." On olemassa monenlaisia sääntöjä: on olemassa parlamentin työjärjestyksen määräyksiä ja muita sääntöjä.

Chichester
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Yritin herättää teidän huomionne metakan aikana. En nimittäin kuullut, mitä te sanoitte, mistä äänestyksestä oli kyse, ja tilanne oli erittäin sekava. Haluaisin mitä kunnioittavimmin sanoa, että olisi ollut parempi keskeyttää äänestys vähän aikaisemmin rauhan palauttamiseksi, sillä kollegat ovat voineet äänestää väärin, koska he eivät tienneet, mistä äänestyksestä oli kyse. Vastaisuudessa meidän kannattaisi ehkä antaa tilanteen rauhoittua, ennen kuin jatkamme äänestystä.

Puhemies
Minä ymmärrän kyllä huomionne. Epäröin ainoastaan siksi, että en haluaisi alistua omankädenoikeuden edessä.

Martens
Arvoisa puhemies, ihailen teidän lahjakkuuttanne ja kyvykkyyttänne. Olen pahoillani siitä, että ette ole käsitellyt työjärjestykseen vedonneen puhujan kysymystä. Tämä ei kuitenkaan vähennä silmissäni työnne arvostusta, mutta mielestäni teidän olisi pitänyt antaa puheenvuoro työjärjestykseen vedonneelle.
Toiseksi haluaisin sanoa rouva Greenin lailla, että haluaisin vedota kaikkiin. Me olemme hyväksyneet, että työjärjestystä sovelletaan kolmen kuukauden ajan ja että sitä tutkitaan samalla. Haluan vedota kaikkiin tämän parlamentin jäseniin, että päätöksiä kunnioitettaisiin oikealla tavalla kolmen kuukauden ajan. Kolmen kuukauden kuluttua voimme nähdä, missä määrin työjärjestystä täytyy muokata.

Puhemies
Monet jäsenet haluavat edelleen puheenvuoron. Aikaisemman näkemyksen ja esitettyjen huomioiden valossa annan puheenvuoron kaikille, jotka haluavat puhua. Tahdon vain huomauttaa, että nimenhuutoäänestyksiä koskeva sääntö on edelleenkin voimassa.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, vetositte johonkin artiklakohtaan ja sanoitte, että puhemiehistöllä on muun muassa harkinnanvarainen oikeus säätää parlamentin jäsenten korvauksista, ja liititte tämän käsiteltävänä olevaan kysymykseen. Läsnä, äänestää, ei äänestä, jos ei äänestä, jos ei osallistu, ei saa korvausta. Tahdon sanoa, että vaikka kyseinen kohta on vielä olemassa, teidän tulkintanne siitä on väärä. Puhemiehistö ei missään nimessä saa tulkita kyseistä kohtaa niin, että se tekee parlamentin jäsenistä palkkasotureita. Korvauksen saa, jos äänestää puolesta tai vastaan. Jos ei tee kumpaakaan, ei saa palkkaa, ei saa korvausta. Tätä en voi hyväksyä, ja ihmettelen, miksi te, nuori mutta kokenut ihminen, vetositte sääntöön, joka, häpeällistä kyllä, tekee meistä palkkasotureita. Äänestän tai en äänestä laskelmoivasti, sillä siitä riippuu, saanko palkkaa vai en. Herra puhemies, tätä en voi hyväksyä.

Puhemies
Kiitos, mutta kyseessä ei ole minun vaan puhemiehistön antama sääntö.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, kannatan menettelytapaanne tässä asiassa, mutta minun puolueryhmäni on ilmaissut selkeästi, että puhemiehistön tällä hetkellä soveltama järjestelmä ei ole oikea. Puolueryhmäni on ilmaissut, että sitä on muutettava. Asiaa tutkitaan parhaillaan. On väärin, että kaksi edustajaa yrittää jatkuvasti joka äänestyksessä viivyttää parlamentin toimintaa. Puhemiehistön on nyt aika muuttaa liian byrokraattisia sääntöjään. Tämän parlamentin on nyt myös aika alkaa taas työskennellä, ja teidän on saatava palautettua järjestys tähän istuntoon.

McKenna
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Haluan ensiksi sanoa, että meidän olisi jätettävä tämä keskustelu myöhemmäksi, koska siitä olisi keskusteltava. Meillä on todella paljon äänestettävää. Haluamme vain vakuutuksen siitä, että puhemies kunnioittaa niitä, jotka haluavat esittää työjärjestyspuheenvuoron. Minä en kannata sitä, että esimerkiksi Alex Falconer hyppää ylös ja alas jokaisessa nimenhuutoäänestyksessä. Jätetään tämä keskustelu myöhemmäksi ja jatketaan lopultakin äänestystä.

Puhemies
Suostuisin siihen hyvin mielelläni, mutta mainitsemallanne herra Falconerilla on puheenvuoro.

Falconer
Arvoisa puhemies, otan esille kaksi yksinkertaista asiaa. Ensiksi vastaisin herra Pastyn esittämään väitteeseen, jonka mukaan kohtelette parlamentin tätä puolta eri tavalla kuin parlamentin toista puolta. Varmaankin sihteeristönne ja muutkin ovat huomanneet, että minäkin pyysin työjärjestyspuheenvuoroa välittömästi sen jälkeen, kun Brian Crowleylle ei myönnetty sitä. Niinpä, herra Pasty, teidän olisi vedettävä väitteenne takaisin.
Toinen asia, jonka haluaisin esittää, on se, että yksi puhemies ei voi esittää yhtä tulkintaa ja toinen puhemies erilaista tulkintaa. Kvestorit antoivat meille yksinkertaisen ilmoituksen; kvestorien olisikin ehkä noustava seisomaan ja esitettävä oma tulkintansa ilmoituksesta tilanteen selventämiseksi.

Tillich
Arvoisa puhemies, olette päättänyt jatkaa äänestystä, vaikka täällä istuntosalissa oli huomattavasti hälinää. Tässä äänestyksessä, johon osittain sisältyi myös nimenhuutoäänestyksiä, käsiteltiin herkkää aihetta, josta etukäteen oli pidetty lukuisia neuvotteluja, emmekä hälinän takia voineet kuulla teitä, puhemies, emmekä tulkkausta. Siksi pyydän, että otatte herra Kellett-Bowmanin pyynnön huomioon ja aloitatte äänestyksen vielä kerran. Ei ollut mahdollista kuulla, mistä äänestyksestä ilmoititte ja mikä äänestyksen tulos oli.

Puhemies
Panen merkille huomionne ja pyydän tässä yhteydessä anteeksi herra Cornelissenilta. Hänen mietintönsä on joutunut syyttä tämän uhriksi. Pelkään kuitenkin, etten voi aloittaa äänestystä alusta.

D'Aboville
Arvoisa puhemies, vastauksessanne herra Pastylle sanoitte, että odotitte ryhmän puheenjohtajalta vähän enemmän arvokkuutta. Panin merkille nimenomaan teidän sananne.
Haluaisin tietää, herra puhemies, katsotteko ryhmän puheenjohtajalta puuttuvan arvokkuutta, kun hän tukee ryhmänsä jäsentä, joka ilmaisee halukkuutensa pitää työjärjestyspuheenvuoron?

Puhemies
Haluaisin osoittaa, että puhemies pystyy olemaan nöyrä - vaikka osa parlamentista ei uskokaan sitä - ja myönnän, että reagoin tuolloin varsin vihaisena, ja haluaisin pyytää herra Pastylta anteeksi kyseistä lausuntoa.

Oomen-Ruijten
Haluaisin nyt pyytää teiltä: jatkakaa äänestyksiä, olkaa hyvä. Hoidetaan tämä mietintö valmiiksi ja unohdetaan kaikki muu.

Puhemies
Olen kanssanne samaa mieltä, mutta monet jäsenet ovat sanoneet, että kun puhemies huomaa, että joku haluaa esittää työjärjestyspuheenvuoron, hänen on annettava kyseinen puheenvuoro. Meidän on saatava selvyys tähän asiaan. Jäsenet eivät voi saada molempia. Jos he haluavat siirtyä eteenpäin, he eivät halua puhemiehen antavan työjärjestyspuheenvuoroja.

De Vries
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Meidän kaikkien tässä parlamentissa olisi tunnustettava se, että yksi vaikeimpia tehtäviä kenelle tahansa meistä tässä parlamentissa on toimia Euroopan parlamentin istuntojen puhemiehenä. Me kaikki tiedämme, että sääntöjen tulkinnan osalta voi joskus ilmetä mielipide-eroja. Kyseiset mielipide-erot ovat oikeutettuja ja niistä olisi keskusteltava, mutta näistä asioista on keskusteltava oikeaan aikaan ja oikeassa paikassa.
Haluaisin vedota kaikkiin läsnä oleviin kollegoihin, jotta he eivät käyttäisi väärin työjärjestyksen mukaisia oikeuksiaan ja vetäisi parlamenttia mukaan sellaiseen keskusteluun, joka vaarantaa koko toimielimen arvokkuuden.
Toiseksi näistä asioista olisi ennen kaikkea keskusteltava puhemiehistössä. Päätös tehtiin juuri siellä. Kun sovittujen uudistusten täytäntöönpanosta on kulunut kolme kuukautta, puhemiehistö on luvannut pohtia käytäntöä uudestaan. Me kaikki tiedämme, että puhemiehistön jäsenet ovat parlamentin kokeneimpia jäseniä, ja olen varma siitä, että he suhtautuvat tehtäväänsä hyvin vakavasti. Haluaisin yhtyä rouva Greenin ja herra Martensin esittämiin huomioihin. Kellään ei saisi olla harhakäsityksiä asiasta. Parlamentissa tarvitaan sisäisiä uudistuksia. Presidentti Klestilin puheen yhdessä kohdassa muistutettiin meitä juuri yleisestä mielipiteestä.
Kollegat, meitä kaikkia velvoittaa yleinen mielipide, ja ne kollegat, jotka haluavat sivuuttaa yleisen mielipiteen, maksavat siitä ja pakottavat parlamentin maksamaan siitä, eikä se ole sen arvoista.

Muscardini
Arvoisa puhemies, vain yksi vetoomus, joka ei liity työjärjestykseen vaan siihen, että demokratian pitäisi olla parlamentin työn ohjenuora. Jos kollega olisi saanut puheenvuoron aikaisemmin, me olisimme säästäneet 25 minuuttia ja antaneet paremman kuvan itsestämme ja työstämme. Haluaisin myös sanoa sille englantilaiselle kollegalle, joka loukkasi minua käytävässä, koska minä pyysin yhdessä muiden kollegojen kanssa kunnioittamaan puheenvuoroa pyytäneen puhujan oikeutta, että hän käyttäytyi sopimattomasti sekä itsensä että maansa puolesta, ja jos se on se asenne, jolla hän esiintyy Euroopan parlamentin jäsenenä, hänen olisi parasta palata kotiin.

Puhemies
Haluaisin vain tehdä selväksi sen, että annoin puheenvuoron herra Crowleylle. En antanut hänelle puheenvuoroa, kun hän pyysi sitä toisen kerran.

Barton
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Haluaisin teidän toimittavan äänestyksen siitä, siirrymmekö me nyt eteenpäin ja jatkammeko me äänestystä.

Puhemies
Koska te olette luettelossani viimeinen puhuja, teemme niin joka tapauksessa.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.) Kreissl-Dörflerin laatima taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan mietintö (A4-0073/98) OECD: n yhteydessä käytävistä neuvotteluista monenvälisestä sijoitussopimuksesta (MAI) ja tätä asiaa koskevista Euroopan parlamentin komissiolle antamista suosituksista
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Ephremidis
Arvoisa puhemies, äänestän myös suullisesti neuvoston talousarviota, komission ehdotusta ja Oostlanderin mietintöä vastaan. Nämä kolme asiakirjaa luovat ovelasti monimutkaisia uuskolonialistisia siteitä maihin, joita ne koskevat, eli Itä- ja Keski-Euroopan valtioihin. Tällä ajetaan monikansallisten yhtiöiden etuja, jotta ne saisivat tunkeutua tälle alueelle uuskolonialistisia menetelmiä käyttäen ja voisivat käyttää hyväksi alueen luonnonrikkauksia ja ihmistyövoimaa, jotta ne voisivat luoda uusia imperialistisia vyöhykkeitä ja laajentaa valta-aluettaan kaikkiin näihin maihin. Syyllisiä, osasyyllisiä tähän asiaan ovat poliittiset ja taloudelliset mafiat, jotka nykyään ovat kyseisten maiden vallanpitäjiä, ja haluan sanoa, että jos parlamentti hyväksyy tämän mietinnön, siitä tulee eräänlainen yllyttäjä yritykselle alistaa ja käyttää hyväksi näitä kansoja. Tämä luo tulevaisuuteen epätoivottavan tilanteen, ja siksi parlamentin olisi otettava etäisyyttä tähän asiaan.

Bonde ja Sandbæk
"Kesäkuun liike" (Juni Bevægelsen) tukee kaikkien niiden uusien hakijamaiden jäseneksi ottamista, jotka täyttävät demokratian, oikeusturvan, ihmisoikeuksien ja vähemmistön oikeuksien perusvaatimukset, eikä sen vuoksi ole äänestänyt Oostlanderin mietintöjä vastaan. Emme kuitenkaan voi äänestää myöskään niiden puolesta, koska emme ole yksimielisiä hyväksytystä liittymismenettelystä. Ensiksikin koska hakijamaat on jaettu Aja B-ryhmiin. Toiseksi koska hakijamaiden jäsenyydelle asetetaan joukko vaikeita vaatimuksia ja ehtoja, joista ne eivät todellisuudessakaan voi olla mukana neuvottelemassa. Ne voivat ainoastaan valita, haluavatko ne olla mukana EU: ssa yksinomaan meidän edellytyksillämme vai haluavatko ne jatkossakin jäädä EU: n ulkopuolelle.
Amsterdamin sopimus asettaa jäsenyydelle lisää ehtoja, joiden vuoksi EU: n jäseneksi pääseminen on vielä vaikeampaa ja jotka sen vuoksi viivyttävät laajentumisprosessia. Emme voi jatkaa yhdentymistä syvyyssuunnassa, mikäli samanaikaisesti haluamme yhdentyä leveyssuunnassa. Jos toivomme eurooppalaista yhteistyötä, johon kaikki valtiot osallistuvat yhtä suuressa määrin, on ryhdyttävä käsittelemään yhteistyön perustaa. Me "Kesäkuun liikkeessä" olemme sitä mieltä, että Euroopan tulevaisuuden kannalta olisi kestävämpää, jos kutsuisimme hakijamaat mukaan yhteiseen keskusteluun, jossa me kaikki voisimme yhdessä luoda puitteet eurooppalaiselle yhteistyölle. Nykyiset laajentumisneuvottelut eivät ole sitä, että kysymme hakijamailta, voisivatko ne ajatella tekevänsä yhteistyötä meidän kanssamme. Neuvottelut koskevat ainoastaan sen selvittämistä, milloin hakijamaat ovat valmiita, eivätkä vähiten, milloin me itse olemme valmiita siihen, että meidän hyväksymämme yhteisöoikeus voidaan liittää osaksi hakijamaiden lainsäädäntöä. Jokainen EU-laki on määritelmältään paras mahdollinen. Siitä ei voida keskustella. Poikkeusten ja erityisnäkökohtien on oltava vain väliaikaisia ja tämä lähinnä itsemme vuoksi.
"Kesäkuun liikkeessä" olemme sitä mieltä, että Euroopan maat ovat liian erilaisia, jotta voitaisiin käyttää täydellistä yhteensovittamismenetelmää, jossa kaikkien valtioiden lainsäädännön on oltava yhdenmukainen. Näkemyksemme mukaan eurooppalainen yhteistyö ei ole mikään eurooppalainen kiinteä yhteistyö, vaan se on joustava, demokraattinen ja vapaa yhteistyö, jossa kaikki maat ovat tasa-arvoisia ja joissa niillä on vaikutusvaltaa oman lainsäädäntönsä suhteen. Olemme jättäneet äänestämättä Oostlanderin mietinnön puolesta, koska emme halua jarruttaa laajentumisprosessia. Olemme kuitenkin hyvin eri mieltä hyväksytyn liittymismenettelyn muodosta.

Eriksson ja Sjöstedt
Olemme äänestäneet näiden mietintöjen puolesta. Useissa mietintöjen kohdissa käsitellään Euroopan parlamentin oikeutta saada tietoja liittymiskumppanuuden kehityksestä. Pidämme tätä oikeana. Koska Euroopan parlamentti tekee viime kädessä päätöksen uusien jäsenvaltioiden hyväksymisestä EU: hun, on myös oikein, että parlamentilla on kaikki tiedot liittymisprosessin kehityksestä.
Haluamme kuitenkin korostaa, että lopullisen päätöksen on aina oltava jokaisen sellaisen maan kansalla, joka haluaa EU: hun. Sen vuoksi kansanäänestys EU-jäsenyydestä on suositeltava kaikille niille maille, joille jäsenyys saattaa tulla ajankohtaiseksi.

Sindal
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Oostlanderin mietinnön puolesta. Se on perustana sille, että tuemme koko laajentumishanketta, joka mielestämme on eräs tärkeimmistä askeleista, jonka Euroopan yhteisö on aikanamme ottanut. Kaikkien eurooppalaisten tavoitteena olkoon rauhan ja vakauden turvaaminen maanosassamme. Olemme sen suuren haasteen edessä, joka syntyy siitä, että saamme Itä- ja Keski-Euroopan maat demokratisoitua, mikä mahdollistaa nopean ja kitkattoman laajentumisen.
On tärkeää, että parlamentti tukee kumppanuusperiaatetta koskevaa ehdotusta, jonka tarkoituksena on tukea yksittäisten hakijamaiden ponnistelua kohti Euroopan unionin jäsenyyttä. Ne rajat, jotka EU: n avulla on asetettu liittyen hakijamaiden EU-jäsenyysvalmisteluille, ovat tärkein väline, jonka avulla voimme varmistaa tulevien jäsenvaltioiden sopeuttamisen EU: hun. Liittymiskumppanuuksien kautta EU tukee sellaisen oikeudellisen perustan ja hyvin toimivien hallintojärjestelyjen kehitystä, jotka ovat välttämättömät, jotta yhteiskunnat voivat toimia kunnollisesti. Mielestämme on olennaista huomauttaa, ettei pidä panostaa keskitetysti pelkästään sisämarkkinoihin sopeuttamiseen, vaan että ympäristö- ja työmarkkinalainsäädäntöön liittyviä tukia on priorisoitava yhtä voimakkaasti.
Ongelmana on se, että parlamentilla on ollut vain hyvin vähän aikaa laatia lausunto neuvoston asetuksesta, meillä on ollut vain noin kaksi kuukautta aikaa käsitellä tätä hyvin tärkeää asiaa. Tätä emme kuitenkaan saa käyttää perusteluna sille, että viivytämme prosessia, jolla Itä- ja Keski-Euroopan maat liittyvät Euroopan unioniin. Kumppanuusperiaatteen välityksellä lähetämme hyvin tärkeän viestin hakijamaille, nimittäin että ne kaikki ovat tervetulleita Euroopan unioniin. Vaikka kaikki valtiot eivät olisi valmiita liittymään samanaikaisesti, on tärkeää, että annamme signaalin siitä, että ne kaikki ovat mukana prosessissa. Lisäksi kumppanuus on hyvä sopimus yksittäisten hakijamaiden ja EU: n välillä, koska silloin Itä- ja KeskiEuroopan maita odottaa EU: n jäsenyys, kun ne ovat täyttäneet sopimusten asettamat ehdot.

Souchet
Oostlanderin mietinnöistä on todellisuudessa hyvin vähän sanottavaa. Niiden tavoite rajoittuu siihen, että niissä julistetaan sitä, kuinka Euroopan parlamenttia on kuultava järjestelmällisesti ja poikkeuksetta kaikissa Keski- ja Itä-Euroopan maiden liittymistä koskevien kumppanuuksien suunnittelu- ja toteutusvaiheissa. Ei siis mitään uutta: olemme jälleen kerran vastakkain Euroopan parlamentin ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnalle tyypillisen kyltymättömän syömähimon kanssa, valiokunnan, joka väittää, että sitä kuullaan ja kuullaan uudelleen jatkuvasti kaikissa asioissa, jotka liittyvät läheisesti tai kaukaisesti ulkosuhteita koskeviin kysymyksiin.
Tässä tapauksessa tämä Euroopan parlamentin kuuleminen vaikuttaisi pääasiassa siihen, että menettelyistä, jotka ovat jo ennestään erityisen monimutkaisia ja puiteasetuksen nojalla määrättyjä, tulisi raskaampia ja että määräajat pitenisivät entisestään, jos parlamentin olisi katsastettava järjestelmällisesti jokaisen yksittäisen kumppanuuden päälinjat.
Tarkastelemassamme päätöslauselmaesityksessä näyttää lisäksi olevan tulkintavirhe siinä mielessä, että sen 3 ja 4 kohdassa katsotaan, että painopisteitä olisi lykätty keskipitkälle aikavälille. Todellisuudessa neuvosto on nimenomaisesti määrännyt, että keskipitkän aikavälin painopisteet on pantava täytäntöön jo vuodesta 1998 lähtien. Tuloksia ei voida niiden osalta saavuttaa täydellisesti kuin keskipitkällä aikavälillä ja joka tapauksessa ennen liittymistä.
Oostlanderin mietinnöissä, jotka ovat kovin herkkiä Euroopan parlamentin jatkuvan kuulemisen osalta, varotaan kuitenkin käsittelemästä Eurooppa-konferenssin kohtaamia perusongelmia. Niissä ei tarkastella lainkaan sitä ristiriitaa, jonka kahden vastakkaisen politiikan samanaikainen harjoittaminen saattaa aiheuttaa: kuinka laajentua, kun samalla rakennetaan yhtenäisvaluuttaa ja pysyttäydytään vanhoissa, yhdentymistä elämäntyönään pitävissä toimielimissä, joiden elinaikaa on pidennetty ilman, että olisi haluttu muuttaa niitä perusteellisesti?
Mietinnöissä ei myöskään ole minkäänlaista mainintaa jatkuvasti epäselvistä suhteista Turkkiin, joka ei osallistu konferenssiin, vaikka kyseinen järjestely oli suurelta osin kehitetty sitä varten, Turkki, josta halutaan tunnistaa "eurooppalainen kutsumus" eli kutsumus liittyä Euroopan unionin jäseneksi tai ei.
Mietinnöissä ei olla lainkaan huolissaan Kyproksesta, vaikka kahtia jakaantuneen saaren liittyminen EU: hun tekisi kaksi yhteisöä erottavasta "vihreästä linjasta" "unionin ulkorajan" .
Mietinnöissä ei olla lainkaan hämmentyneitä siitä, onko laajentuneen Euroopan unionin kutsumuksena taata Baltian maiden turvallisuus vai ei, alkaen Virosta, joka on unionin ulkopuolelle jäävän Venäjän rajalla.
Mutta näillä asioilla ei ole mitään merkitystä. Kone on käynnistetty. Se riittää. Olemme tyytyväisiä. Ikuinen työmaa on päättymässä. Myöhemmin ehkä pohditaan tämän Euroopan uuden rakentamisen luonnetta ja tavoitetta sekä sen maantieteellisiä rajoja.
Oostlanderin mietintö (A4-0087/98)
Papakyriazis
Tällä keskustelulla ja hyväksymällä Oostlanderin mietinnön tänään 11. maaliskuuta1998, Eurooppa-konferenssin aattona ja ennen kaikkea, ennen laajentumisprosessin virallista alkamista 30. maaliskuuta, Euroopan parlamentti lähettää merkittävän poliittisen viestin.
Euroopan parlamentti tukee voimakkaasti poliittista valintaa Euroopan unionin laajentumisesta ottamalla jäseniksi ItäEuroopan maita. Tämä takaa kehityksen ja vakauden Euroopassa ja maailmassa. Tämän historiallisen hankkeen pitkä ja vaikea tie kulkee rinnakkain ja erottamattomasti nykyisen ja muodostumassa olevan Euroopan unionin syventämisen, tehostamisen ja vahvistamisen kanssa.
Liittymisprosessi on yhtenäinen, kaikki Itä-, Keski-, Pohjois- ja Etelä-Euroopan hakijamaat lähtevät samalta viivalta. Kaikki kymmenen hakijamaata ovat päättäväisesti lähteneet mukaan haastavaan lähentymiseen, kukin seuraten omaa erityistä tietään.
Maita on kymmenen plus vielä yksi. Tai pikemminkin yksi plus kymmenen. Kypros on varmasti aivan erillinen tapaus, josta Euroopan unionin on kannettava ensiarvoisen tärkeä historiallinen vastuunsa.
Euroopan parlamentilla on tärkeä ja tasavertainen institutionaalinen tehtävä koko laajentumisprosessissa, jota se noudattaa vastuullisesti ja avoimesti. Euroopan parlamentin osallistuminen takaa Kööpenhaminan päätösten ja kriteerien noudattamisen Amsterdamin perustamissopimuksen vaatimusten mukaisesti Luxemburgin huippukokouksen (joulukuussa 1997) päätösten ja edellytysten puitteissa.
Koska Euroopan parlamentti on hyväksynyt laajentumisen lähtökohdat ja edellytykset ja ennen kaikkea koska parlamentti on vastuussa minkä tahansa maan liittymisen lopullisesta hyväksymisestä, sen on seurattava ja arvioitava kaikkia liittymisprosessin vaiheita.
Euroopan unionin ja Bulgarian välisen parlamentaarisen komitean puheenjohtajana haluan erityisesti korostaa Bulgarian suuria ponnistuksia ja luovaa kehitystä. On varmaa, että tämä maa niin kuin muutkin tarvitsee myönteistä ja tuottavaa voimakasta tukea lähentymiselleen.
Tilaisuutta hyväksi käyttäen haluaisinkin nyt toistaa, että en voi hyväksyä sitä, että Bulgaria ja Romania kuuluvat mustalle listalle. Tämä on vääryys, joka pitää välittömästi korjata.

Sindal
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Oostlanderin mietinnön puolesta. Tämä tehtiin sen vuoksi, että mietintö sisältää useita hyviä asioita, joita sosiaalidemokraatit ajavat. Tuemme esittelijän mielipiteitä siitä, että rakennerahastomäärärahat on hoidettava entistä hajautetummin niin, että rakennetoimet tulevat tehokkaammiksi ja kustannukset pienenevät. Lisäksi tuemme toivomusta siitä, että parlamenttia jatkossa kuullaan liittymiskumppanuuksien muutosten yhteydessä, ja olemme samaa mieltä siitä, että on valitettavaa, että komissio ja neuvosto eivät ole halunneet parlamentilta keskipitkän aikavälin tavoitteisiin ja liittymiskumppanuuksien ehtoihin liittyviä lausuntoja.
Oostlanderin mietintö on kuitenkin muutamalta kohdin ongelmallinen, muun muassa mitä tulee perusteluissa oleviin lausuntoihin yksittäisistä maista. Tanskan sosiaalidemokraattien kanta on, että mietinnössä maita ei kohdella objektiivisesti. Viittaamme esimerkiksi siihen, että Puolan tilannetta käsitellään vain pinnallisesti, kun taas esimerkiksi Latvian sisäistä tilannetta käsitellään perusteellisesti. Se antaa kuvan siitä, että parlamentti on ennalta päättänyt siitä, mitkä maat sopivat parhaiten Euroopan unionin jäseniksi, mitä pidämme erittäin ongelmallisena.
Erityisesti olemme eri mieltä siitä tavasta, jolla mietinnössä käsitellään Baltian maita, koska siinä annetaan hyvin kriittinen lausunto siitä, miten nämä maat suojelevat vähemmistöjen oikeuksia, erityisesti venäjää puhuvaa vähemmistöä. Mielestämme tämä antaa helposti mielikuvan siitä, että Baltian mailla on suurempia ongelmia ihmisoikeuksien ja demokratian kanssa kuin niillä todellisuudessa onkaan. Mietinnössä painotetaan, että parlamenttia on kuultava tässä asiassa. Sen vuoksi on olennaista, että arvioimme hakijamaita objektiivisesti ja perinpohjaisesti. Mielestämme kaikki hakijamaat ovat mahdollisia jäsenehdokkaita, ja siksi kaikkia on käsiteltävä objektiivisesti.
Wattsin suositus (A4-0068/98)
Caudron
Pohjoisranskalaisena Euroopan parlamentin jäsenenä tiedän, millaisia vaikeuksia Calais'n ja Doverin väliselle meriliikenteelle aiheutuisi, jos annettaisiin uusi eurooppalainen direktiivi, joka koskisi matkustajaaluksilla olevien henkilöiden rekisteröintiä joko siinä yhteisön jäsenvaltion satamassa, josta lähdetään, tai satamassa, jonne saavutaan.
Calais'n ja Doverin satamat, kuten myös tällä reitillä toimivat laivayhtiöt, ovat viime vuosina keskittyneet ponnistelemaan satamien lähtöselvitykseen kuluvan ajan lyhentämiseksi, jotta ne olisivat kilpailukykyisempiä tunnelin aiheuttamassa kilpailutilanteessa.
Kanaalin yli Calais'n ja Folkestonen välillä liikennöivät tunnelijunat (shuttle ), joita direktiivi ei koske, eivät joudu kärsimään kulkuneuvosta toiseen siirtymisen aiheuttamasta viivytyksestä, joka olisi tämän toimenpiteen välitön seuraus. Sen vuoksi on selvää, että näiden kahden liikennemuodon välinen kilpailutilanne vääristyy vakavasti.
Lisäksi tässä direktiiviehdotuksessa asetetaan jälleen kerran täysin kyseenalaiseksi Calais'n kauppa- ja teollisuuskamarin tekemät huomattavat sijoitukset terminaalinsa uusimiseksi. Itse asiassa Euroopan yhteisö (EAKR: n välityksellä) on rahoittanut suurelta osin kaikki sataman infrastruktuurit, joiden tarkoituksena on nopeuttaa alukseen nousemista ja siitä poistumista, ja ne asettavat yhteisön täysin ristiriitaiseen tilanteeseen sen aikaisempien päätösten osalta, jotka ovat kuitenkin tuoreita, sillä töitä ei ole saatu vielä täysin päätökseen.
Sen vuoksi kannatin kollegani Mark Wattsin ehdottamia tarkistuksia ja siksi hyväksyn kyseiset tarkistukset, joiden tarkoituksena on säilyttää reilu kilpailutilanne lauttojen ja tunnelijunien välillä Euroopan unionin suuntaviivojen mukaisesti.
Toivon, että komissio ja neuvosto hyväksyvät ne.

Van Dam
Euroopan parlamentti on hetki sitten äänestänyt Wattsin mietinnöstä. Tässä suosituksessa toiseen käsittelyyn Euroopan parlamentti toteaa tarkistuksissa 5, 6 ja 7, että matkustajien rekisteröinnin osalta raidetunnelia käyttävien yhtiöiden on täytettävä samat vaatimukset kuin matkustaja-aluksia käyttävien yhtiöiden. Tätä perustellaan sillä, että kysymys on reilusta kilpailusta Englannin kanaalin tunnelin ja lauttaliikenteen välillä.
Neuvosto on yhteisessä kannassaan myöntänyt, että mainitut tarkistukset eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan. Direktiivi on kuitenkin tarkoitettu tärkeän SOLAS-säännöstön yhdenmukaistamiseen, ja SOLAS-yleissopimus koskee laivoja.
Tämän neuvoston virallisen oikeudellisen argumentin lisäksi myös komissio on ilmaissut vastalauseen. Komission mielestä tiettyä liikenteen muotoa koskevia turvallisuusmääräyksiä ei saa ilman muuta soveltaa toiseen liikenteen muotoon. Junia koskevat toiset turvallisuusmääräykset kuin autolauttoja.
Minun mielestäni komission argumentti on vakuuttava. Reilu kilpailu erilaisten liikenteen muotojen välillä tarkoittaa sitä, että kaikki liikenteen muodot voivat hyötyä vahvoista puolistaan. Matkustaja-alusten matkustajien rekisteröinti on tarpeen, jotta onnettomuuden sattuessa autolautoille voidaan tarjota nopeasti apua. Jos tällainen toimenpide ei paranna raidetunnelin kautta kulkevien matkustajien turvallisuutta, sitä ei ole syytä käyttää.
Tämän vuoksi olen äänestänyt tarkistuksia 4, 5 ja 7 vastaan.
Darras (PSE), Bernardini (PSE), kirjallinen. (FR) Tämä mietintö tarjoaa meille tilaisuuden antaa hyväksyntämme eurooppalaiselle meriliikenteen turvallisuutta koskevalle politiikalle: turvallisuus aluksilla, alusten henkilökunnan ammattikoulutuksen turvallisuus ja lopuksi ennen kaikkea matkustajien turvallisuus.
Tähän mennessä tapahtuneiden meriliikenteen suuronnettomuuksien ja erityisesti Estonian haaksirikon seurauksena on päädytty tähän järkevään ehdotukseen rekisteröidä sellaisilla matkustaja-aluksilla olevat henkilöt, joiden matkan pituus on yli 20 meripeninkulmaa, jotta aluksen enimmäiskapasiteettia ei ylitettäisi, jotta etsintä- ja pelastustoimet helpottuisivat ja jotta tietoja voitaisiin toimittaa mahdollisimman nopeasti.
Totean vielä kerran, että tässä ehdotuksessa on järkevyyden ja turvallisuuden leima, vaikkakin tässä tilanteessa ehdotus aiheuttaisi vakavaa kilpailun vääristymistä "merenalaisten" raidetunneleiden (Englannin kanaalin alittava tunnelijuna Shuttle) osalta, jotka vapautettaisiin näistä turvallisuustoimenpiteistä (erityisesti Englannin kanaalin alueella).
Koska minut on valittu rannikkoseudulta, en voi kuin kannattaa esittelijämme ehdotusta laajentaa direktiivin alaa näihin "merenalaisiin" raidetunneleihin, joissa kuljetaan vähintään 20 meripeninkulmaa. Sama koskee myös matkustajien turvallisuutta ja reilun kilpailun sääntöjen soveltamista Euroopan unionissa.

Decourrière
Hyväksyn herra Wattsin esittelemän mietinnön ja erityisesti tarkistukset, joiden tarkoituksena on laajentaa matkustaja-aluksilla olevia henkilöitä koskevia tiukennettuja turvallisuustoimenpiteitä koskemaan myös "merenalaisia" raidetunneleita.
Euroopan parlamentin on oltava toiminnassaan johdonmukainen ja vahvistettava sen ensimmäisessä käsittelyssä saavuttamaa äänestystulosta. On välttämätöntä, että tämän direktiivin määräyksiä laajennetaan Englannin kanaalin alittavaan junaliikenteeseen. Meidän on mentävä pitemmälle kuin neuvoston ja komission kanta. Sama koskee yleistä turvallisuutta ja kilpailusääntöjen noudattamista. Itse asiassa äskettäin sattunut tulipalo kanaalin alittavassa junassa osoitti, että puutteet matkustajien yksityiskohtaisessa rekisteröinnissä hankaloittivat pelastajien työtä sekä tulipalon aikana että sen jälkeen.
Lopuksi kilpailusääntöjen osalta matkustaja-aluksilla olevien henkilöiden rekisteröintiä koskevien sääntöjen tiukentaminen raskaammilla muodollisuuksilla ja pitemmillä määräajoilla, jotka olisivat seurauksia tällä kuljetusalalla, vääristäisi merkittävällä tavalla kanaalin yli liikennöivien lauttojen ja tunnelijunien välistä kilpailua ja tekisi tarpeettomaksi ne sijoitukset, joita Calais'n kauppa- ja teollisuuskamari on tehnyt ja jotka EAKR on ottanut suurelta osin huolehdittavakseen uudistaakseen satamapalveluita aluksiin nousemisen nopeuttamiseksi.
Nämä ovat tiukkoja vaatimuksia, mutta paremman turvallisuuden sekä Englannin kanaalin ylittävän meriliikenteen toiminnan ja tulevaisuuden kannalta hyviä.

Rovsing
Komission direktiiviehdotus tekee jäsenvaltioiden alusten matkustajien rekisteröintiä koskevista säännöistä aikaisempaa yhdenmukaisemmat. Mielestäni tämä aloite on erittäin järkevä ja välttämätön, koska sen avulla matkustaja-alusten onnettomuuksien yhteydessä tarvittavat pelastustoimet, lääkärinapu ja oikeudellisten kysymysten hoitaminen voidaan suorittaa entistä paremmin ja nopeammin. On ymmärrettävää, että valiokunta ottaa kannassaan uudelleen esiin osan ensimmäisen käsittelyn yhteydessä tehdyistä tarkistusehdotuksista, joita neuvosto ei valitettavasti ole hyväksynyt yhteisessä kannassaan.
Haluaisin kuitenkin painottaa, ettemme minä ja ryhmäni voi hyväksyä ehdotusta siitä, että edellä mainitut henkilörekisteröinnit koskisivat myös "merenalaisia" raidetunneleita käyttävää junaliikennettä. Tämän säännön käyttöönotto lopettaisi tehokkaan, yksinkertaisen ja nopean tavan ostaa junalippuja jopa vielä pari minuuttia ennen junan lähtöä. Säännön mukanaan tuoma voitto olisi liian vaatimaton verrattuna junien kilpailukyvyn häviämiseen, jonka sen käyttöönotto aiheuttaisi. Junaliikennettä pidetään oikeutetusti erittäin tärkeänä EU: n Euroopan laajuisten verkkojen suunnittelussa ja sen menestys kuljetusmarkkinoilla kasvaa. Käsitykseni mukaan ei ole viisasta pakottaa tätä alaa kohtuuttomiin kilpailuehtoihin. Kannatan sitä, että joukko järkeviä turvallisuusmääräyksiä aluksille hyväksytään ehdotetussa direktiivissä, ja sen vuoksi äänestän suosituksen puolesta, koska toivon, että junat jätetään direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle.
Novo Belenguerin suositus (A4-0069/98)
Rovsing
Vaarallisten aineiden kuljetus vaatii selkeän ja yhtenäisen sääntelyn, jotta viranomaiset voivat työskennellä nopeasti ja tehokkaasti onnettomuustilanteissa. Tämä koskee myös merikuljetuksia, ja sen vuoksi EU: n direktiivi 93/75/ETY on tarpeellinen oikeusväline. Edelleen erityistä kiitosta ansaitsee se, että komissio ehdotetun direktiivin muutoksen avulla toivoo lakkauttavansa ydinpolttoaineen, plutoniumin ja erittäin radioaktiivisen jätteen kuljetuksen direktiivin soveltamisalalla. On luonnollista, että parlamentti on tukenut tätä tavoitetta ensimmäisen käsittelyn yhteydessä, koska se parantaa turvallisuustasoa. Neuvosto on edelleen hyväksynyt parlamentin järkevän ehdotuksen valiokuntamenettelystä direktiivin liitteiden mukauttamisessa. Neuvoston yhteisessä kannassa monet muut tarkistusehdotukset on kuitenkin hylätty - muun muassa sillä perusteella, että parlamentin toivomista säännöistä kolmansiin maihin matkalla olevien alusten kulkemisesta EU: n aluevesien kautta päätetään itsenäisessä direktiivissä. Riippumatta siitä, miten parlamentin ehdotus toteutetaan, on ehdotettu direktiivin muutos toivottava, ja tuen sen vuoksi suositusta toiseen käsittelyyn.
Trakatellisin mietintö (A4-0067/98)
Bébéar
Kolmenkymmenen viime vuoden aikana tapahtuneen talouskasvun seurauksena yksittäisten eurooppalaisten elintaso on kolminkertaistunut. Samanaikaisesti itsemurhaluvut ovat myös kolminkertaistuneet kaikissa ikäluokissa. Joka vuosi 50 % niistä, jotka yrittävät itsemurhaa, on tekoa uudelleen yrittäviä. Itsemurha on siis ainoa kuolinsyy Euroopassa, joka pysyy määrältään muuttumattomana.
Euroopan sairaanhoitojärjestelmä ei kykene nykyään kohtaamaan yhä kasvavaa joukkoa ihmisiä, jotka kärsivät henkisesti ja ovat sen vuoksi alttiita tekemään itsemurhan. Meidän on etsittävä pikaisesti ratkaisumahdollisuuksia tähän kansanterveyden kannalta todelliseen, erittäin vakavaan ongelmaan.
Tarvitaan ainutlaatuisia käytännön ehdotuksia, kun otetaan huomioon, että vain 38 % itsemurhaa yrittäneistä nuorista oli lääkärin tarkkailussa. Euroopan unionin toimivaltaan kuuluu tukea tällä alalla toteutettavia soveltavan tutkimuksen ohjelmia, jotka verkostoivat yksilöityjä rakenteita. Kokeiluja suoritetaan. Esimerkkinä tohtori Xavier Pommereaun perustama yksikkö itsemurhaan alttiille nuorille, jonka hän on perustanut Bordeaux'n sairaalaan, jossa itsekin työskentelen.
Tälle henkilökohtaisten onnettomuuksien kasaantumiselle on myös olemassa kollektiivisia selityksiä. Meidän tehtävämme on auttaa löytämään ne voidaksemme suunnitella ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä. Soveltavan tutkimuksen alalla voidaan sen seurauksena tehdä täydentävä tutkimus, mikä on erittäin hyödyllistä, esimerkiksi työllisyyttä ja itsemurhia kuvaavien käyrien välisistä korrelaatioista.
Hyväksyn virkaveljeni tohtori Trakatellisin mietinnön. Haluaisin kuitenkin kiinnittää huomiota suunniteltujen varojen, jotka osoittautuvat luultavasti pian riittämättömiksi, vähäisyyteen.

Blokland
Mielestäni Trakatellisin mietinnöllä on oma erityinen osansa niiden neljän kansanterveyttä koskevan mietinnön joukossa, joista olemme äänestäneet. Myös meidän ryhmämme suhtautuu asiaan myönteisesti, kun tavoitteena on ehkäistä henkilövahinkoja. Herää kuitenkin kysymys, millä tasolla ongelmaan aiotaan tarttua. Komission toimintakehykseen sisältyy henkilövahinkojen ehkäisemistä koskeva toimintaohjelma Euroopan tasolla. En näe siinä mitään erityistä lisäarvoa.
Harvinaisia sairauksia koskevan toimintaohjelman eurooppalainen lisäarvo on helppo nähdä: jäsenvaltioiden välillä vaihdetaan tietoja ja kokemuksia hoidosta, mikä johtaa välittömästi tuloksiin. Harvinaisia sairauksia potevat ihmiset havaitsevat, että he eivät ole yksin ja että jotain voidaan tehdä.
Myös Cabrolin saasteperäisiä sairauksia koskevassa mietinnössä EU: lle on jätetty vaatimaton rooli.
Kotona ja vapaa-aikana sattuvia tapaturmia koskevassa toimintaohjelmassa en pidä tätä roolia tarpeellisena. Tällaisissa asioissa pitää mielestäni soveltaa toissijaisuusperiaatetta. Jäsenvaltioiden täytyy itse antaa tietoja kansalaisilleen vahinkojen ehkäisemisestä ottaen samalla huomioon oman väestönsä ja kulttuurinsa erityispiirteet. Eurooppalaisesta politiikasta ei ole tässä juurikaan apua.
Mielestäni itsemurhan lisääminen toimintaohjelmassa mainittujen henkilövahinkojen luetteloon ei ole hyvä valinta. Itsemurhayritysten syyt ovat aivan eri asia kuin esimerkiksi sellaisten tapaturmien syyt, joita sattuu, kun käytetään tuotteita virheellisesti tai kun urheillaan. Tämän vuoksi lähestymistapojen pitäisi olla aivan erilaiset.

Holm
Komission toimintaohjelman tavoite on tietenkin hyvä, toisin sanoen se, että halutaan estää itsemurhat ja onnettomuudet. Kysyn kuitenkin itseltäni, onko todellakin parasta, että EU: n annetaan toimia tällä alueella? Mielestäni näin ei ole, vaan toissijaisuusperiaatteen mukaisesti olen sitä mieltä, että nämä kysymykset sopivat parhaiten ratkaistaviksi kansallisella tasolla tai yhteiskunnan alemmilla tasoilla.
En luonnollisestikaan vastusta sitä, että jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä näissä asioissa, mutta luulen, että asiat voidaan hoitaa nykyiseen tapaan tekemällä yhteistyötä niiden eri ammattiryhmien kesken, jotka työskentelevät näiden asioiden parissa. Tällaista yhteistyötä tehdään jo nykyään, ja olen vakaasti sitä mieltä, ettei EU: n pitäisi ottaa tätä työtä hoitaakseen tai sekaantua siihen. Kaksinkertaisen työn riski on huomattava.
Kaipaan myös analyysia siitä, miksi niin monet ihmiset tekevät itsemurhan ja joutuvat onnettomuuksiin. Itsemurhan tekeminen on valitettavasti koko ajan tavallisempaa sellaisten nuorten keskuudessa, joilta on mennyt usko tulevaisuuteen. Tätä ongelmaa käsittelevä analyysi olisi ollut arvokas ennen kuin Euroopan parlamentti päätti tästä kysymyksestä.
Viceconten mietintö (A4-0074/98)
Howitt
Arvoisa puhemies, kannatan tätä harvinaisia sairauksia koskevaa mietintöä. Erään sellaisen harvinaisen taudin tukiryhmän, Action on Tracheotomies -ryhmän, koordinaattori asuu Billericayssa, vaalipiirissäni. Haluaisin erityisesti tukea potilaiden ja ohjelmasta hyötyvien potilaiden perheiden huomioonottamista.
Kun otetaan huomioon alkuperäiseen talousarvioon esitetty leikkaus ja omat kokemukseni eurooppalaisen Handinettietokannan kustannuksista ja tehottomuudesta vammaisten osalta, epäilen sitä, kannattaako rajallisia määrärahoja kuluttaa niin paljon tietokantaan ja ainoastaan 0, 2 miljoonaa ecua ensimmäisenä vuonna tukiryhmiin. Tuen kuitenkin voimakkaasti ehdotusta, joka koskee potilaiden suoraa edustusta neuvoa-antavassa komiteassa.
Lopuksi kehotan komissiota tekemään mahdollisimman pian ehdotuksen harvinaisia lääkkeitä koskevaksi asetukseksi, työskentelemään lääkeyhtiöiden kanssa nykyistä huolenpitoa ja tulevia hoitokeinoja varten; sairautensa takia sekä eristyneisyydestä että epävarmuudesta kärsiviä potilaita varten.
Cabrolin mietintö (A4-0075/98)
Díez de Rivera Icaza
Saasteperäisillä sairauksilla ei voida viitata ainoastaan ilmansaasteperäisiin sairauksiin, jotka tosin ovat vakavia mutta eivät suinkaan ainoita.
Melu on nykyään yksi suurimpia saasteiden lähteitä ja sillä on vakava vaikutus väestön terveyteen ja rauhaan. Muistelen tänään täällä mietintöäni kyseisestä saasteiden lähteestä ja myös tulevaa tilaisuutta, johon osallistuvat koko unionin edustajat ja joka pidetään toukokuussa Kööpenhaminassa tästä aiheesta. Tämän vuoksi tämä "kuuluva" poissaolo on vähintäänkin hämmästyttävä.
Lisäksi olisi pitänyt kiinnittää enemmän huomiota saasteiden ja niiden erilaisten allergioiden yleistymisen väliseen yhteyteen, joista me yhä enemmän kärsimme kaupungeissa.
Lopuksi minua hämmästyttää yhtä paljon se, ettei komissio ole millään tavalla maininnut juomavesien saastumisesta aiheutuvia sairauksia; esimerkkinä voidaan mainita nitraatit, jotka aiheuttavat mahalaukun ja ruokatorven syöpää, tai uimavesi. Onneksi ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta on tehnyt ehdotukseen tarvittavat tarkistukset, joten aion äänestää sen puolesta.

Holm
Jos EU: n tarkoitus todellakin on estää saasteperäiset sairaudet, olisi parasta, että EU kumoaisi useat tekemistään päätöksistä, jotka aiheuttavat useita saasteperäisiä sairauksia. Niin kauan kuin tuetaan ympäristölle haitallista maataloutta, jossa suositaan torjunta-aineita, panostetaan ympäristölle haitalliseen tieliikenteeseen ja tuetaan ydinvoiman tuotantoa, lisääntyvät sairaudet tämän ympäristölle haitallisen politiikan seurauksena. Valitettavasti ei komission eikä Euroopan parlamentinkaan asiakirjoissa ole mitään viittausta tällaisen näkemyksen puolesta.
Sen sijaan halutaan, että EU alkaa toimia niillä alueilla, jotka käsittelevät EU: n politiikan seurauksia. Komission toimintaohjelman tavoite on tietenkin hyvä, mutta on kuitenkin kysyttävä, onko todellakin parasta, että EU: n annetaan toimia tällä alueella. Mielestäni näin ei ole, vaan toissijaisuusperiaatteen mukaisesti olen sitä mieltä, että nämä kysymykset sopivat parhaiten ratkaistaviksi kansallisella tasolla tai yhteiskunnan alemmilla tasoilla. Ensi tilassa ei tarvita lisää selvityksiä tai vertailuja, vaan konkreettisia toimia sairauksien lisääntymisen estämiseksi.
En luonnollisestikaan vastusta sitä, että jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä näissä asioissa, mutta luulen, että asiat voidaan hoitaa nykyiseen tapaan tekemällä yhteistyötä niiden eri ammattiryhmien kesken, jotka työskentelevät näiden asioiden parissa. Tällaista yhteistyötä tehdään jo nykyään, ja olen vakaasti sitä mieltä, ettei EU: n pitäisi ottaa tätä työtä hoitaakseen tai sekaantua siihen. Kaksinkertaisen työn riski on huomattava.

Nicholson
Yhdyn esittelijän mietinnössään ilmaisemaan näkemykseen siitä, että komission ehdotukset saasteperäisten sairauksien vähentämiseksi eivät ole riittäviä. Näyttää siltä, että komissio on jättänyt käyttämättä tilaisuuden antaa ehdotuksia, jotka koskisivat yleisemmin saasteperäisiä sairauksia kuin pelkästään juuri ilmansaasteista aiheutuvia sairauksia. Esittelijä aivan oikein vaatii laajempaa ohjelmaa, joka koskisi myös meluun, elintarvikkeisiin, veteen ja jätteisiin liittyviä sairauksia.
Yksi asia, jonka haluaisin nähdä laajemmassa ohjelmassa kuin komissio ehdotti, koskee niitä sairauksia, joiden uskotaan liittyvän fosfori-orgaanisen lampaiden pesuliuoksen käyttöön. Vaikka tutkijat ovatkin olleet varsin eri mieltä fosforiorgaanisen lampaiden pesuliuoksen vaikutuksesta sitä käsitelleisiin maanviljelijöihin, väitettä tukemaan on jatkuvasti saatu lisää todisteita siitä, että fosfori-orgaaninen lampaiden pesuliuos voi aiheuttaa hermostollisia vaurioita. Haluaisin, että komission saasteperäisiä sairauksia koskeva ohjelma olisi niin laaja, että se kattaisi myös mainitsemani asiat.
Trakatellisin, Viceconten ja Cabrolin mietinnöt
Caudron
Haluaisin aivan ensiksi onnitella kolmea esittelijää siitä, että he ovat tehneet tämän työn ja osanneet sovittaa näkökantansa yhteen ja tehdä mahdolliseksi paremman lähestymistavan kansanterveyden osalta unionissa. Edistys on huomattavaa verrattuna edelliseen, vielä tuoreeseen lähestymistapaan.
Kannatan varauksetta herra Antonio Trakatellisin toiveita ennaltaehkäisyn ja kaikenlaisten henkilövahinkojen uhrien käyttöön tarkoitetun tietoverkoston käyttöönoton osalta.
Herra Viceconten mietintö merkitsee tärkeää askelta harvinaisten sairauksien käsittelyssä. Kannatan ehdotusta, jossa kehotetaan Euroopan yhteisöä aloittamaan näitä sairauksia koskeva tutkimus.
Niinpä luulen, että tämän tutkimuksen tehokkuuden lisäämisen ja siihen liittyvien tietojen levittämisen parantamisen kannalta on välttämätöntä perustaa ilmainen ja kaikkien niiden käytössä oleva tietokanta, jotka pystyvät omalta osaltaan auttamaan paremman käsityksen saamisessa näistä harvinaisista sairauksista, jotka koskettavat lukuisia perheitä.
Haluan myös kannattaa herra Cabrolia hänen ponnistellessaan saasteperäisten sairauksien vastaisen ohjelman toiminta-alan laajentamiseksi.
Itse asiassa mielestäni tarvitaan tutkimus saasteiden pitkäaikaisista vaikutuksista ja eri saasteiden mahdollisista yhteisvaikutuksista.
Lopuksi, kun otetaan huomioon yhteiskunnan maksamat kansanterveyden kustannukset, 14 miljoonaa ecua sijoittamalla voidaan lopulta ainoastaan edistää väestön hyvinvointia mutta myös pienentää sosiaaliturvalle osoitettuja määrärahoja.

Eriksson ja Sjöstedt
Me Ruotsin vasemmistoryhmän jäsenet olemme äänestäneet käsiteltäviä mietintöjä vastaan. Mielestämme kysymykset, jotka liittyvät sairaanhoitoon ja tiettyjen sairauksien vastaiseen taisteluun, on paras hoitaa kansallisella tasolla. Myös tarvittavaan kansainväliseen yhteistyöhön liittyviä rakenteita on jo useita, kuten Maailman terveysjärjestö.
Vastustamme myös parlamentin pyyntöä lisätä tuntuvasti määrärahoja ehdotetuille ohjelmille.

Verwaerde
Haluan ilmaista voimakkaat suosionosoitukseni kolmelle esittelijälle, herroille Viceconte, Trakatellis ja Cabrol, sen erinomaisen työn johdosta, jonka he ovat tehneet Euroopan unionin kansanterveyden ohjelman "L'action-santé 1999-2003" osalta.
Parlamenttimme juuri hyväksymät kolme mietintöä yhteisön toimintaohjelmista, jotka koskevat harvinaisia sairauksia, henkilövahinkojen ehkäisemistä ja saasteperäisiä sairauksia, parantavat itse asiassa selvästi Euroopan komission tekemiä ehdotuksia.
Euroopan unioni sitoutuu tästä lähtien todellisesti harvinaisiin sairauksiin - joista 80 % on perinnöllisiä - ja olen siihen tyytyväinen. Sairauksien varhaisella löytämisellä ja tieteellisten tietojen saattamisella yhteiseen käyttöön pitäisi voida saavuttaa kaikkien odottamaa nopeampaa edistystä. Mielessäni on esimerkiksi Creutzfeldt-Jakobin tauti, mutta myös monet muut vähemmän tunnetut ja silti yhtä pelottavat sairaudet.
Henkilövahinkojen ehkäisemistä koskevan ohjelman osalta vaadin, että yhteisön tietojärjestelmät, joista toinen koskee tahallisia ja tahattomia henkilövahinkoja ja toinen itsemurhayrityksestä johtuvia henkilövahinkoja, voitaisiin panna täytäntöön esittelijämme toivomuksen mukaisesti. Samoin olen hänen kanssaan täysin samaa mieltä siitä, että annetaan ehdoton etusija ryhmille, jotka ovat ehdottomasti alttiimpia näille henkilövahingoille: lapsille, naisille (avioliitossa tapahtuvan väkivallan kautta) ja vanhuksille.
Lopuksi, saasteperäiset sairaudet vaikuttavat nykyään yhä sietämättömämmiltä. Ilman saastumisen, erityisesti liikenteen aiheuttaman, veden saastumisen, mutta myös melun, rakennusaineiden (esimerkiksi asbestin) aiheuttaman saastumisen seuraukset... Näitä sairauksia varten on perustettava kunnianhimoinen ohjelma esittelijämme toivomuksen mukaisesti.
Toivon siis, että Euroopan komissio ja neuvosto ottavat mitä suurimmassa määrin huomioon parlamenttimme tahdon.
Trakatellisin, Viceconten, Cabrolin ja Flemmingin mietinnöt
Sindal
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet Trakatellisin, Viceconten, Cabrolin ja Flemmingin EU: n kansanterveyttä koskevia ohjelmia käsittelevien mietintöjen puolesta. Ohjelmat kattavat jäsenvaltioiden välisen tutkimuksen ja yhteistyön, joka ulottuu vuoteen 2003. Mielestämme terveyteen ja erityisesti kokemusten vaihtoon liittyvä yhteistyö on hyvä asia. Ohjelmien ongelmana on kuitenkin se, että ne analyyseissaan kattavat kaiken ja lupaavat siten epäsuorasti paljon, mutta tiukan paikan tullen ei ole olemassa rahaa Euroopan kansalaisten terveyden parantamiseksi.
Haluamme sitä paitsi huomauttaa, että nämä ohjelmat kuuluvat perussopimuksen jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä säätelevään 129 artiklaan, eikä yhteistyö merkitse samaa kuin valtioiden terveyspolitiikkojen yhdenmukaistaminen. EU: n terveyspolitiikka muistuttaa EU: n ympäristö- ja kuluttajapolitiikkaa, jossa on toimivaltaa. Terveysperiaatteiden integrointi, siellä missä siihen on tarvetta, ja ennalta varautumisen periaatteen todellinen käyttö ovat yhdessä arvokkaampia kuin nämä ohjelmat, jotka voivat olla pettäviä.
Bazinin mietintö (A4-0072/98)
Bernardini
Parlamenttimme liikenne- ja matkailuvaliokunnan puheenjohtajan mietintöä leimaa mielestäni terve järki.
Lainsäädäntöehdotuksella pyritään täydentämään tavarakuljetuksia koskevien yhdenmukaistettujen tilastotietojen nykyistä laadintaa. Lisäksi yhtenäismarkkinoiden puitteissa oli tärkeää taata kansainvälisten kuljetusten lähtö- ja määränpääalueen kuvaaminen.
Tämän tilastotietojen keräämisen avulla pystytään analysoimaan liikenneväylät, analysoimaan niin sanotut haavoittuvat tiet ja parantamaan yhteisen liikennepolitiikan tarkastelua.
Tämän tavoitteen saavuttaminen vaatii Euroopan unionilta rahallisia ponnisteluja jäsenvaltioiden rahallisten ponnistelujen tukemiseksi. Voimme vain olla tyytyväisiä budjettivaliokunnan kantaan, jolla pyritään uusimaan 300 000 ecun osuus vuosiksi 1998 ja 1999.
Lopuksi haluaisin lisätä, että sen lisäksi, että me olemme tyytyväisiä ehdotukseen, sen laatimiseen osallistuneet maantiealan ammattilaisetkin ovat siihen tyytyväisiä.
Naisten oikeudet
Caudron
On ehkä paradoksaalista sanoa se tänään: haluaisin, että enää koskaan ei vietettäisi kansainvälistä naistenpäivää...
Se osoittaisi minulle sen, ettei miesten ja naisten välillä enää ole eriarvoisuutta, ettei enää ole minkäänlaista naisiin kohdistuvaa väkivaltaa, etteivät naiset enää ole minkäänlaisen syrjinnän uhreja. Mutta me tiedämme sen ja me näemme sen ja valitamme sitä katkerasti: olemme sellaisesta liian kaukana ja siispä naistenpäivää vietetään vielä monta kertaa. Lisään, että tänä vuonna, kun Kabulin keskiaikainen valistuksen vastaisuus on paljastunut, minkä paljastumisessa komissaari Bonino auttoi hyvin paljon, saavutetaan niiden vastoinkäymisten huippu, jotka ovat niin monien naisten ongelmana maailmassa.
Afgaaninaisista on tullut "eläviä kuolleita" , eikä maailma näytä voivan asialle mitään. Se on dramaattista! Jos otetaan vielä huomioon algerialaisten naisten kärsimys ja ne terroriteot, jotka heihin kohdistuvat, ymmärrämme hyvin, ettei ehkä koskaan aikaisemmin ole ollut yhtä tärkeää ilmaista tukeamme maailman naisille kuin tänään, 8. päivänä maaliskuuta.

Crawley
Pidän myönteisenä parlamentin esittämää vetoomusta, jotta kaikki EU: n toimielimet pyrkisivät edelleen parantamaan Euroopan naisten elämänlaatua työssä ja kotona.
Kuitenkin juuri tänä kansainvälisenä naistenpäivänä (8. maaliskuuta 1998) huomiomme kiinnittyy siihen hirvittävään tuskaan ja kärsimykseen, jota Afganistanin naiset kokevat Talebanin hirmuhallinnon alaisuudessa, kun heiltä on riistetty vapaus liikkua ja vapaus tehdä työtä ja huolehtia perheistään samoin kuin oikeus asianmukaiseen terveydenhoitoon. Kiitämme komissaari Boninoa hänen työstään ja siitä, että hän on tuonut Afganistanin naisten kärsimykset maailmanlaajuisen huomion kohteeksi. Kehotamme kaikkia YK: n jäsenmaita painostamaan vakavasti ja väsymättä Talebanin hallintoa taloudellisin ja poliittisin keinoin.
Naisten on vapaasti saatava päättää omasta elämästään, eikä Talebanin hallinto saa enää vaarantaa heidän elämäänsä tai terveyttään.

Ephremidis
Juhlaseppeleet ja ylistyspuheet maaliskuun kahdeksannen päivän johdosta ovat sirkusta, elleivät jopa tarkoituksellista harhaanjohtamista, koska yhä väestön heikoimmassa asemassa olevia naisia ei kehoteta puolustamaan oikeuksiaan, joita nykyinen sosiaalis-taloudellinen järjestelmä törkeästi polkee maahan. Maapallon kaikissa kolkissa, joita vaivaavat totalitaarinen hallinto ja arvomaailma, sivistyksellinen ja taloudellinen jälkeenjääneisyys, nälkä ja puute, joissa on sotia ja selkkauksia ja joissa jopa yritetään aikaansaada konservatiivisia ja taantumuksellisia sosiaalisia ja taloudellisia järjestelyjä, naiset joutuvat ensimmäisenä maksamaan ja kärsimään seuraukset.
Maailman naiset ovat jatkuvalla ja sitkeällä taistelullaan saaneet aikaan monia muutoksia, jotka eivät ole hyväksi vain naisille, vaan ovat edistäneet kokonaisten yhteiskuntien kehitystä. Meidän täytyy tänään kunnioittaa tätä taistelua ja vaatia sille jatkoa, koska vielä on ratkaisematta merkittäviä ongelmia, ja syntymässä on uusia uhkia naisten saavutetuille oikeuksille.
Uskonnollisen fanatismin, kansainvälisten rikollisjärjestöjen hyväksikäytön, työttömyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen uhrina naisen arvokkuus kokee kovalla tavalla sellaisen maailman suhtautumisen, joka loukkaa ihmisarvoa yleensä, ja yhtä röyhkeästi, vaikka toisin tavoin, kolmannen maailman maissa, kehittyneissä maissa ja itse EU: n maissa.
Yhtäläisiä mahdollisuuksia naisille ei voida saavuttaa yhteiskunnassa, jossa ei ole tasa-arvoisia yhteiskunnallisia mahdollisuuksia, jossa on työttömyyttä ja joka ei perustu hyvinvointivaltio-ajatukseen, yhteiskunnassa, jossa ihmisarvo perustuu hyötyajatteluun ja kaupallisiin arvoihin. Sen sijaan, että yhteiskunnallisia etuuksia ja sosiaalista hyvinvointia laajennettaisiin, niitä supistetaan yhä enemmän taloudellisesti liian kalliina, mistä hinnan saavat maksaa naiset, joiden pitää sovittaa yhteen monia yhteiskunnallisia tehtäviä ja rooleja.
Joustavat työsuhteet, joita naisille avokätisesti tarjotaan, eivät edusta kehitystä vaan taloudellisesti vahvojen joustavuutta saada vastinetta talouskriisille ja turvata kilpailukykynsä työntekijöiden kustannuksella. Ensimmäisiä uhreja ovat naiset, jotka yhä saavat huonompaa palkkaa samasta työstä, kohtaavat enemmän ongelmia ja joilla ei ole yhtäläisiä mahdollisuuksia työmarkkinoilla. Naisten työtehtävät ovat yhä alempia ja yksinkertaisempia kuin miesten, ja naisten mahdollisuus päästä korkeisiin vastuutehtäviin taloudellisessa, yhteiskunnallisessa ja poliittisessa elämässä on rajoitettu.
Lain naisille antamaa suojaa kaikenlaista erottelua vastaan ja naisten myönteisen vaikutuksen turvaamista yhteiskunnallisessa, taloudellisessa ja poliittisessa elämässä ei voida saavuttaa irrallaan uusista suunnanmuutoksista ja yhteiskunnallisten kehitysmallien perusteellisista uudelleenjärjestelyistä.
Sotasuunnitelmien, hyväksikäytön ja sorron sijaan, erottelutaktiikan sijaan naisten tulee esittää ja ajaa omia vaatimuksiaan osana laajempaa kansanrintamaa kussakin maassa erikseen sekä eurooppalaisella että kansainvälisellä tasolla ja ryhtyä yhteiseen taisteluun nykyisen politiikan torjumiseksi, kunnes siinä saadaan aikaan muutos, kunnes kansa saa vallan.

Seillier
Naiset joutuvat tässä maailmassa epäinhimillisiin ja kuohuttaviin tilanteisiin, jotka herättävät oikeutetusti suuttumusta hyvin monella taholla.
Muista tilanteista tiedetään valitettavasti paljon vähemmän, eikä niitä otettu esille viime maanantaina käydyssä keskustelussa. Niinpä YK: n väestökysymyksistä vastaavat erityisjärjestöt harjoittavat yhteisymmärryksessä Maailmanpankin ja Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa erittäin moneen Afrikan ja Latinalaisen Amerikan maahan kohdistuvaa todellista imperialismia ja asettavat ehtoja kehitysavulle, jota myönnetään lopullista sterilisaatiota tai osittaista, kemiallisella käsittelyllä tehtyä sterilisaatiota koskeville politiikoille, jotka itse asiassa usein luku- ja kirjoitustaidottomat naiset pakotetaan hyväksymään.
Muistakaamme myös niiden kiinalaisten naisten tilanne, jotka on alistettu kärsimään leppymättömästä malthusianismista, väkisin tehdyistä aborteista, jopa lapsenmurhista, siinä tapauksessa, että kommunistivallan sallima "lapsikiintiö" ylitetään!
Muistakaamme Afrikan naiset, jotka ovat tähän asti olleet paikallisen talouselämän tukipylväitä ja joita maailmanmarkkinoiden ideologian määräämät rakennesopeutuspolitiikat piiskaavat!
Meillä Euroopassa naiset huomaavat usein omaksuvansa maskuliinisen mallin ammatillisessa ja yhteiskunnallisessa menestyksessä, joka tuo mukanaan kaksinkertaisia työpäiviä, usein heidän henkilökohtaisen ja heidän perheensä tasapainon kustannuksella.
Lisäksi vuonna 1968 alkaneen seksuaalisen vapautumisen turvin tehty seksuaalisuuden jokapäiväistäminen ja sen alentaminen välittömäksi kulutustavaraksi altistaa monet tytöt ja naiset ongelmille, jotka vaarantavat kukoistavan ja kestävän parisuhteen.
Edessä on todellakin vielä pitkä tie kuljettavana, ennen kuin kaikkien maailman eri yhteiskuntien naisten asema voidaan tunnustaa, ei sellaisessa ilmapiirissä, jossa kilpaillaan yhä kiihtyvämmin miesten kanssa, vaan kunnioittamalla heidän yhtäläistä arvokkuuttaan ja heidän omaa vastuutaan, oli se sitten maskuliinista tai feminiinistä.
Cornelissenin mietintö (A4-0065/98)
Ahlqvist, Andersson, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Suhtaudumme myönteisesti niihin ponnisteluihin, joita komissio on tehnyt paremman liikenneturvallisuuden puolesta. Tarvitsemme perusteellisia toimia vähentääksemme tieliikenneonnettomuuksia EU: ssa, minkä myös komissio on tuonut esille toimintaohjelmassaan.
Useat onnettomuudet johtuvat edelleenkin alkoholin käytöstä autoa ajettaessa. Suhtaudumme sen vuoksi myönteisesti ehdotukseen veren alkoholipitoisuuden rajoittamiseksi enimmillään 0, 5 mg/ml: aan. Se on askel oikeaan suuntaan. Periaatteellisista syistä äänestämme sitä paitsi vielä tiukemman rajan puolesta, nimittäin 0, 2 mg/ml.

Caudron
Luin hyvin kiinnostuneena kollegamme Petrus Cornelissenin mietinnön ja hyväksyn täysin kyseisessä tekstissä muotoillut toiveet ja tavoitteet.
Tekstissä esiintyvä yritys vähentää uhrien määrää voi vaikuttaa mielettömältä; kuitenkin, kun otetaan huomioon koko Euroopan unionin alueella kartoitettujen lukujen suuruus, tarvitaan kiireesti rahoitustoimia.
Haluaisin muistuttaa, että tuhansia perheitä koskettavat järkyttävät tapahtumat tulevat erittäin kalliiksi koko yhteiskunnalle.
Herra Cornelissenin laatima teksti pitää sisällään hyviä ajatuksia niin ennaltaehkäisyn kuin vastustamisenkin osalta, ja katson, että sosiaalioikeuden ja maantieliikenteen turvallisuuden välinen korrelaatio on mitä sopivin.
Äskettäin tapahtunut erittäin vakava onnettomuus Lillen ja Gentin välisellä moottoritiellä pakottaa meidät, ja seuraava lausuma myötäilee herra Cornelissenin tekstiä, toteuttamaan erityistoimenpiteitä silloin, kun kaikkein tuhoisimmille yhteentörmäyksille otolliset äärimmäiset ilmasto-olot raivoavat.
Sumu on tilastollisesti raskauttavin tekijä erityisesti moottoritieväylillä. Olen jo kehottanut komissiota tutkimaan erityistoimenpiteitä, joita voidaan toteuttaa erityisen sakean sumun tapauksessa, ja haluaisin hyödyntää tämän tekstin tarkastelua kannustaakseni kaikkia Euroopan parlamentin jäseniä sopimaan mahdollisesta moottoriteiden tilapäisestä sulkemisesta sakean sumun aikana.
Tämä ehdotus yllättää epäilemättä jotkut kollegat. Se selittyy kuitenkin sillä hinnalla, jonka tuhannet kansalaiset ovat maksaneet samanlaisissa olosuhteissa joko kuolemalla tai loukkaantumisella.

Ephremidis
Euroopan unionin jäsenvaltioiden teillä vuosittain kuolevien ja loukkaantuvien määrää voi verrata todellisen sodan uhrien määrään. Mitä muuta voisi sanoa 45 000 kuolonuhrista, 500 000 sairaalaan joutuneesta tai 160 000 loukkaantuneesta! Valitettavasti väkilukuun suhteutettua kärkisijaa tässä surullisessa laskennossa pitää todennäköisesti oma maani, jossa on 2 000 kuolonuhria, 32 000 loukkaantumista ja noin 22 000 onnettomuutta vuodessa.
Vaikka laadittaisiin kuinka monia suunnitelmia ja ohjelmia tahansa ja vaikka niitä ajavien tahojen tavoitteet olisivat kuinka hyviä tahansa, se ei valitettavasti parantaisi tilannetta ratkaisevasti, ellei yleistä liikennepolitiikkaa muutettaisi radikaalisti. Suurin osa liikenteestä pitäisi siirtää yksityisajoneuvoista julkisiin joukkoliikennevälineisiin tavoitteena mm. vähentää tai ainakin rajoittaa liikenteessä olevien ajoneuvojen määrää ja valvoa paremmin liikenneturvallisuutta.
Mielestämme perussyy ongelman kärjistymiseen ja jatkumiseen on suurten autotehtaiden järjetön markkinointipolitiikka myynnin ja voittojen kasvattamiseksi tilanteessa, jossa jatkuvasti kasvava ajoneuvojen määrä ylittää infrastruktuurin sietokyvyn, autokanta vanhenee kansalaisten elintason laskun vuoksi, tieverkoston ja muun infrastruktuurin taso heikkenee tiukan talouspolitiikan seurauksena ja liikenneturvallisuussääntöjä ja kuljetusalan työväestön oikeuksia rikotaan rajoittamattoman kilpailun ja voittojen kasvattamisen nimissä.
Valtavien inhimillisten menetysten lisäksi liikenneonnettomuuksien seurauksiin on laskettava mukaan merkittävät yhteiskunnalliset ja taloudelliset kustannukset, jotka jäävät koko väestön harteille, sen sijaan, että välittömästi vastuussa olevat kustantaisivat välttämättömät sijoitukset ja tarvittavat toimenpiteet näiden onnettomuuksien ehkäisemiseksi.
Mielestämme mietintöön sisältyy myönteisiä ehdotuksia, ja se on parannus verrattuna komission ehdotukseen, koska siinä esitetään toimenpiteitä tieverkon ja muun tarpeellisen infrastruktuurin parantamiseksi, autojen turvallisuuden lisäämiseksi ja liikennesääntöjen tarkemmaksi noudattamiseksi.
Uskomme kuitenkin, että tärkeintä on ryhtyä käytännön toimenpiteisiin. Ei pidä kompastua teknisiin tai keksittyihin esteisiin, vaan asiasta on käytävä laaja keskustelu ja sitä on ajettava kiihkeästi. Samalla tulee keskittyä liikennesääntöjen opettamiseen kaikenikäisille kansalaisille kaikilla opetuksen tasoilla ja yhteiskunnallisiin valvontatoimenpiteisiin, jotka koskevat autonkäyttäjiä, kuljetusalan työntekijöitä sekä myös ajoneuvojen ja infrastruktuurin turvallisuusmääräysten noudattamista.

Lindqvist
Jos lainsäädännöstä on ylipäätään keskusteltava EU: n tasolla, on kyseessä oltava vähimmäissäännöt. Jokaisella maalla on oltava oikeus mennä asiassa pidemmälle joko säilyttämällä nykyiset tai ottamalla käyttöön uudet, tiukemmat säännöt.

Moreau
Herra Cornelissenin mietinnön tavoitteena on perustellusti vähentää selvästi ja nopeasti sellaisten maantieonnettomuuksien lukumäärää, joiden seurauksena Euroopan unionissa kuolee joka vuosi 45 000 ihmistä puhumattakaan loukkaantuneista, joita on 1, 6 miljoonaa.
Mietinnössä tuodaan ilmi yksilöllinen käyttäytyminen, joka vaarantaa muiden elämän, jopa yksilön itsensä elämän. Siinä korostetaan myös liikenneturvallisuutta koskevan maailmanlaajuisen strategian tarpeellisuutta niin ajoneuvojen turvallisuuden kuin kuljetusmuodon valinnan osalta.
Tässä suhteessa olen tyytyväinen siihen, että on otettu huomioon mainitsemani huolenaiheet, jotka koskevat välttämätöntä tasapainottamista rautateiden hyväksi, rekka-autonkuljettajien työajan lyhentämistä ja nykyisen lainsäädännön tarkistamista. Tiedämme, kuinka todellinen väsymyksen ja onnettomuusriskin välinen yhteys on.
Liikenneturvallisuuden osalta jokaisen vastuulliseksi tekeminen tapahtuu hankkimalla tarvittavat varat turvallisuuden kannalta parhaiden olosuhteiden luomiseksi.

Des Places
Emme voi muuta kuin kunnioittaa maantieonnettomuuksien aiheuttamaa järkytystä ja arvostaa liikenneturvallisuuden tärkeyttä. Itse asiassa maantieliikenne vaatii lähes 95 % kaikista liikenneonnettomuuksien uhreista; se tarkoittaa kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa yhteensä 900 onnettomuuskuolemaa joka viikko ja noin 500 000 sairaalahoitoon joutuvaa henkilöä joka vuosi, joista 25 %: lle jää eriasteinen pysyvä vamma.
Sen seurauksena voimme ainoastaan olla samaa mieltä niistä eri tavoitteista, jotka esittelijä meille mietinnössään esittää. On itse asiassa erityisen tärkeää suojella lapsia heidän koulumatkoillaan, parantaa ajoneuvojen turvallisuusjärjestelmien standardoimista, taata pyöräilijöiden ja jalankulkijoiden turvallisuus, opettaa autokouluissa ensiavun perusteet...
Kuitenkin 7 kohdan c alakohdassa esittelijä haluaa kieltää alkoholijuomien myynnin moottoriteiden varsilla olevilla huoltoasemilla. On muistutettava, että moottoriteiden varsilla olevissa ravintoloissa ei saa nauttia alkoholia, jos sitä ei nautita aterian yhteydessä. Tämä toimenpide on mielestämme täysin riittävä, sillä se liittyy kuljettajien suurimpaan sallittuun veren alkoholipitoisuuteen, joka on 0, 5 mg/ml.
Mitä tulee tähän alkoholijuomien myyntiin moottoriteiden varsilla olevilla huoltoasemilla, muistutamme erityisesti viininviljelyalan osalta, että moottoritiet kulkevat tuotantoalueiden halki ja että on siis järkevää myydä alueen tuotteita siellä. Kuluttajat ostavat näitä tuotteita ja ne kulutetaan määränpäässä.
Totean lopuksi, ettei tämä kielto toisi mitään parannusta nykyiseen tilanteeseen, vaan se vaikuttaisi päinvastoin kielteisesti alueellisten tuotteiden edistämiseen ja Euroopan unionin eri jäsenvaltioiden alueellisen viljelyn säilyttämiseen.

Titley
Koska nykyään noin joka kolmas Euroopan unionin kansalainen joutuu jossain vaiheessa sairaalahoitoon liikenneonnettomuudessa saatujen vammojen takia, meidän kaikkien olisi suhtauduttava myönteisesti komission liikenneturvallisuutta koskevaan ohjelmaan.
Mietinnössä aivan oikein vaaditaan, että on annettava etusija EU: n toimille, jotka takaavat sen, että ajoneuvojen valmistajat kiinnittävät huomiota erityisesti turvallisuuteen ja kuluttajat voivat käyttää apunaan turvallisuusarviointijärjestelmää ajoneuvoa ostaessaan.
Kun otetaan huomioon, miten monet ihmiset nykyään ajavat muissa EU-maissa kuin kotimaassaan, on myös järkevää harkita EU: n laajuista virhepisteisiin perustuvaa järjestelmää ajokorteille. Samoin sekä ammattiautoilijoiden että kaikkien muiden Euroopan teillä ajavien turvallisuutta voidaan lisätä pakollisilla lepotauoilla ja ajotuntirajoituksilla.
Toivon, että komissio hyväksyy tämän mietinnön turvallisuutta koskevat ehdotukset, jotta meidän ei tarvitsisi vastaisuudessa huolehtia niin paljon siitä, olemmeko me se joka kolmas epäonninen kansalainen, joka tarvitsee sairaalahoitoa liikenteessä saatujen vammojen takia.

Schlechter
Mielestäni kollegamme P. Cornelissenin erinomainen mietintö on hyvä pohja keskustelulle. Pam Cornelissen osoittaa liikenneturvallisuuden osalta monia puutteita. Olen hieman pettynyt mietinnön suhteen siltä osin kuin siinä puhutaan tarpeesta kouluttaa kuljettajia paremmin autokoulujen paremman toiminnan avulla.
On todistettu - ja tilastot osoittavat tämän erittäin selkeästi - että erityisesti liiallinen nopeus, vaillinaiset ja vanhat tiedot sekä jonkinlainen välinpitämättömyys ohjauspyörän takana ovat niitä tekijöitä, jotka muodostavat uuden inhimillisen uhkan. Mutta jos halutaan muuttaa tämä tilanne, se tarkoittaa autokoulujen toiminnan mullistamista. Hyvästi ajamaan opettelu hitailla autoilla, joilla ajetaan enintään 20 kilometriä tunnissa taajama-alueilla ja 80 kilometriä tunnissa maanteillä...
Tunnustan rehellisesti, että sydäntäni raastaa kuulla, tai lukea, kuinka se ja se nuori, jolla on erittäin usein ollut ajokortti vain muutaman päivän, tai jopa muutaman tunnin, on kuollut, koska yhteiskuntamme ei toimi niin kuin sen pitäisi toimia. Sen vuoksi pahoittelen sitä, ettei esittelijämme halunnut ottaa uudelleen esille Ranskan antamaa esimerkkiä ajo-opetuksesta opetusluvalla.
Tässä meillä on virallinen osoitus - ja puheenjohtaja Jean-Pierre Bazin vahvisti tiedon pyynnöstäni - siitä, että tuhannet nuoret ranskalaiset kuljettajat ovat saaneet ajolupansa sellaisen ajo-opetuksen kautta, joka tapahtuu opetusluvalla. Nämä nuoret kuljettajat ovat ajaneet 3 0-5 000 kilometriä opetteluaikanaan niiden 200-300 kilometrin sijasta, jotka kuuluvat perinteiseen koulutusjärjestelmään. Mutta opetusluvalla tapahtuvan ajo-opetuksen ansiokkain tulos on se, että näille nuorille kuljettajille tapahtuu - ja tilastot todistavat tämän - paljon vähemmän onnettomuuksia kuin perinteisen opetuksen saaneille nuorille kuljettajille.
Mielestäni on kuitenkin vielä tärkeämpää se, että tämä uusi koulutusmuoto synnyttää uuden, erittäin hyödyllisen suhteen kokelaan ja hänen vanhempiensa välille, jotka sanan varsinaisessa merkityksessä ovat paikan päällä eli kokelaan vieressä kehottamassa varovaisuuteen, jakamassa neuvoja ja luomassa kokelaalle vastuuntuntoa omasta ja muiden elämästä.
Miten ajo-opetus opetusluvalla toimii? Se perustuu kolmeen vaiheeseen. Ensin on peruskoulutusvaihe valtuutetussa autokoulussa. Tämä koulutus voi alkaa jo 16-vuotiaana. Sen jälkeen tulee ajamisvaihe yhden tai useamman sellaisen valitun henkilön seurassa, jotka ovat yli 28-vuotiaita ja joilla on ollut ajokortti vähintään kolme vuotta. Nuoren kuljettajan on ajettava vähintään 3 000 km näissä olosuhteissa 1-2 vuoden aikana, minkä jälkeen sovitaan opetustapaamisista. Ajokortin voi suorittaa 18-vuotiaasta lähtien.
Haluaisin tehdä toisen huomautuksen. Esittelijämme mainitsee vain lyhyesti ajokortteihin liittyvän virhepistejärjestelmän. Mutta olen vakuuttunut, että jos ajokorteille otetaan käyttöön virhepisteisiin perustuva järjestelmä, se vaikuttaisi suoraan liikenneturvallisuuteen ja sen tiedostamiseen ja saisi varmasti eri maiden onnettomuuksien määrän vähenemään.
Sakkojen jatkuva lisääminen on ehkä valtion kassan kannalta hyvä asia. Loppujen lopuksi se on epäsosiaalinen toimenpide, koska toiset voivat maksaa sakot ja toiset eivät. Ottamalla pisteitä pois ajokortista kaikki olisivat ainakin tasa-arvoisessa asemassa. Olen vilpittömästi sitä mieltä, ettei pidä aliarvioida sitä henkistä järkytystä, jonka sellaiset kuljettajat kokisivat, joilla on ongelmia ja joita varten olisi suunniteltava jatkokoulutuskursseja ja kaikkein paatuneimpien kohdalla vaikkapa otettava ajokortti joksikin aikaa pois.
Kolmas huomautus koskee nopeuden alentamista taajamissa. Olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa siltä osin, että meidän on tehtävä jotain. Mitä tulee niihin keinoihin, joiden avulla pienemmät nopeudet paikkakunnilla saavutetaan, mielestäni oikealta tulevan etuajo-oikeus olisi yleistettävä kaikilla paikkakunnilla. Se ei ole kallis keino, mutta se on tehokas.
Kreissl-Dörflerin mietintö (A4-0073/98)
Berthu
Arvoisa puhemies, Kansakuntien Eurooppa -ryhmä kannattaa lujasti sitä arvostelua, joka liittyy ehdotukseen kansainvälisiä sijoituksia koskevasta monenvälisestä sopimuksesta, josta äänestettiin Kreissl-Dörflerin mietinnön yhteydessä. Itse asiassa me katsomme, että jos näille sijoituksille on hyödyllistä laatia yleinen oikeudellinen kehys, sopimustekstin ensimmäisessä artiklassa olisi määrättävä kansojen suvereniteetista, joka ei ole luovutettavissa, ja niiden oikeudesta valita niille sopivat lait ja yhteiskuntamuodot.
Meidän ei nyt pitäisi hyväksyä OECD: n tällä hetkellä valmistelemaa ehdotusta, joka näyttää asettavan valtiot syytettyjen asemaan, aivan kuin niiden toiminnan tavoitteena olisi ainoastaan estää monikansallisia yrityksiä toimimasta yhteisen hyvinvoinnin hyväksi. Ja vielä pahempaa on se, että ehdotuksessa on havaittavissa sellaiselle maailmalle ominaisia toimintatapoja, jossa monikansalliset yritykset olisivat suurimpia toimijoita ja jossa valtiot olisivat tavallaan eristettyinä paikalliseen turvallisuuteen liittyvien kysymysten alihankkijoiden rooliin. Nämä suuntaviivat ovat täysin vastakkaisia niiden käsitysten kanssa, jotka meillä on kansojen suvereniteetista ja politiikkaan kuuluvasta etevästä yhteenvedon tekemisestä.
Olemme siis iloisia Euroopan parlamentin äskeisestä vastustuksen puuskasta panemalla merkille, että GATTia koskevat vastalauseemme ovat edenneet hitaasti ja ovat ehkä lopulta tuottaneet tulosta, sillä monet tänään hyväksytyistä ehdotuksista, esimerkiksi alueellisen suosituimmuuskohtelun alueet oikeuttava lauseke, olisi pitänyt sisällyttää GATTiin, jos vaatimuksiamme olisi silloin kuunneltu.
Mutta tämä Euroopan parlamentin puuska ei riitä, sillä monenvälistä sijoitussopimusta koskeva ehdotus on vain yleisemmän liikehdinnän yksi näkökulma, joka kehittyy monella tasolla ja joka pyrkii pitämään loitolla kansojen valvontaan liittyvän vallankäytön ja saamaan kansoille vallan sanoa viimeisen sanan kohtalonsa hallinnassa. Tällä tavoin Amsterdamin sopimus työntää meitä toisella tasolla samaan suuntaan kiertämällä kansalliset demokratiat, vähentämällä demokratian valvontaa Euroopassa ja edistämällä teknokraattista eurooppalaista vallankäyttöä, joka mukautuu paljon useammin maailmanlaajuisten rahataloudellisten vallankäyttäjien taholta tulevaan painostukseen kuin kansojemme tarpeisiin. Näiden syiden vuoksi ei ole ainoastaan hylättävä MAI-sopimusta vaan myös Amsterdamin sopimus.

Howitt
Arvoisa puhemies, tuen mielelläni tätä mietintöä, jossa otetaan esille vakavia ja keskeisiä kysymyksiä monenvälisestä sijoitussopimuksesta (MAI) ja kehotetaan sen neuvottelemisesta vastuussa olleita jäsenvaltioita reagoimaan. Olen ollut mukana kokouksissa Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen edustajien kanssa ja tiedän, että he kuuntelevat näkemyksiämme. He ovat esittäneet jo suuren määrän poikkeuksia, kehitysmaiden erityis- ja eriytettyä kohtelua koskevan ehdotuksen, pyrkimyksen siirtää neuvottelut WTO: hon ja ehdotuksen sopimuksen vaikutusta kehitykseen koskevasta tutkimuksesta, jotka kaikki ovat sopusoinnussa tämänpäiväisen päätöslauselmamme kanssa.
Haluaisin esittää vielä kaksi periaatteellista seikkaa: ensiksikin sopimusta ehdottaneiden on perusteltava se, miksi pitäisi ottaa käyttöön erilainen oikeusturvan taso sijoittajan oikeuden osalta verrattuna esimerkiksi tämän vastuuseen ihmisoikeuksien, työvoiman ja sosiaali- ja ympäristönsuojelumääräyksien osalta; toiseksi kun tuemme monikansallisia yrityksiä koskevien OECD: n yleislinjojen sisällyttämistä MAI-sopimuksen liitteeksi, meidän on myönnettävä, että niistä voidaan ja niistä pitää tehdä tehokkaampia ja että meillä Euroopan unionissa on suora vastuu sopivien menettelytapojen edistämisessä.

Ahlqvist ja Theorin
Suhtaudumme arvostelevasti MAI-sopimuksen tämänhetkiseen muotoon. Se antaa aivan liian pitkälle meneviä oikeuksia monikansallisille sijoittajille, kun taas kansallisten hallitusten poliittista vaikutusta rajoitetaan suuresti. Demokratiasta uhkaa tulla ontto. Äänestämme tämän mietinnön puolesta, jossa otetaan esiin sopimuksessa esiintyvät puutteet, ja haluamme erityisesti korostaa tarkistusehdotuksen 1 merkitystä.
Valitamme, että keskusteluja tällaisesta demokratiaa vakavasti rajoittavasta sopimuksesta on käyty suljettujen ovien takana ja että neuvotteluja on käyty OECD: ssä eikä sellaisessa kansainvälisessä järjestössä, jossa kehitysmailla on mahdollisuus osallistua sopimuksen laatimiseen ja vaikuttaa sen sisältöön.

Andersson, Hulthén, Lööw ja Waidelich
Haluamme kiittää esittelijää hyvästä työstä erittäin tärkeän mietinnön parissa. Olemme sitä mieltä, että mietinnössä esitetty arvostelu OECD-sopimusta kohtaan, joka käsittelee monenvälistä sijoitussopimusta (MAI), on erittäin oikeutettu. Olemme sitä mieltä, että nyt esillä olevat ajatukset MAIsopimuksesta sisältävät joukon osia, joita ei voida hyväksyä, mikä asettaa suuria vaatimuksia sille, että Euroopan unionissa toimitaan yhteisesti ratkaisevan muutoksen puolesta.
Kysymys osoittaa myös Euroopan unionin kaltaisten voimakkaiden yhteenliittymien merkityksen ja sen miten tarpeellista on, että Euroopan parlamentti saa unionin myötävaikutuksella mahdollisuudet ilmaista mielipiteensä tästä sopimuksesta. Kysymystä MAI: sta on tutkittava lisää ja selvemmin, ja Euroopan parlamentin rooli on nähtävä tärkeänä osana tällaista tutkimusta.

Dury
Olemme ensimmäinen parlamentti, jossa keskustellaan ehdotuksesta monenväliseksi sijoitussopimukseksi ja joka antaa aiheesta lausunnon. Mielestämme hallitusten ei pitäisi hyväksyä sopimusta nykyisessä muodossa. Aivan ensimmäiseksi asetamme kyseenalaiseksi menettelytavan. OECD: n sisällä käydään hämäriä ja salaisia neuvotteluja keskustelematta tällaisen sopimuksen tavoitteista, sopivuudesta tai tarkoituksenmukaisuudesta. Asetamme kyseenalaiseksi ideologiset perusteet. Maailmanlaajuisesta liberalismista tulee hallituksen tai "hallitsemattomuuden" ainoa johtaja.
Esittelijämme esittää seuraavia kysymyksiä: onko ehdotus monenväliseksi sopimukseksi sellaisten kansainvälisten sopimusten mukainen kuten esimerkiksi Rion sopimukset tai Agenda 21 tai Yhdistyneiden kansakuntien kuluttajia koskevat säännöt? Kuten esittelijämme korostaa: mitkä takuut meillä on siitä, että Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden harjoittamia ympäristö-, sosiaali- ja kulttuuripolitiikkoja kunnioitetaan? Esittelijä kysyy: minkälaisia mekanismeja meidän on otettava käyttöön suojellaksemme kulttuuria ehdottomalta vapauttamiselta?
Sosialistit eivät missään tapauksessa voi hyväksyä kyseistä sopimusta nykyisessä muodossa. He varoittavat hallituksia, joiden ei pitäisi pidättäytyä toiminnasta ja sääntelystä. Kansalaisilla on usein se käsitys, että talouden kaikkivoipainen maailmanlaajuistuminen riistää heiltä tulevaisuuden. Hallitusten tehtävä on jakaa tämä huolenaihe heidän kanssaan.

Lis Jensen
Kreissl-Dörflerin mietinnössä on useita järkeviä näkökohtia, mutta en voi kuitenkaan tukea sitä. Ajatus on, että mielestäni tämä mietintö on pohjimmiltaan tarpeeton samasta yksinkertaisesta syystä kuin mietinnön 7 kohdassa sanotaan eli että EU ei ole OECD: n jäsen. Sen vuoksi minua ei todellakaan ilahduta se, että komissio osallistuu aktiivisesti OECD-neuvotteluihin monenvälisestä sijoitussopimuksesta. Mielestäni on harmillista, että komissio - kuten voimme yhä suuremmassa määrin kokea - kansainvälisissä neuvottelutilanteissa rinnastetaan EU: n jäsenvaltioihin. Minulla ei kuitenkaan ole epäilystäkään siitä, mikä tämän tarkoitus on - tarkoitus on antaa EU: lle asema taloudellisena ja poliittisena suurvaltana.
Haluan lopuksi huomauttaa, että on erinomaista, että Kreissl-Dörflerin mietinnössä vastustetaan sitä, että tämä tuleva OECDsopimus - mahdollisesti - EU-lainsäädännön rajoittamisen myötä vaikeuttaa mahdollisuutta päättää uusista EUlainsäädännöistä esimerkiksi ympäristöasioissa. Tässä yhteydessä haluan kuitenkin lisätä, että EU: n omia jäsenvaltioita koskevat nykyään samat rajoitukset, mitä tulee niiden kansalliseen lainsäädäntöön. Se on tilanne, joka johtuu juuri EUsopimuksen pohjimmiltaan tiukasta ja keskitetystä muodosta.

Lienemann
Herra Kreissl-Dörflerin mietinnössä osoitetaan tarkasti ne huomattavat riskit, jotka jäisivät MAI: n seurauksena leijumaan yhteiskunta- ja kulttuurimallimme, eurooppalaisen politiikan, yllä ja vielä perusteellisemmin demokratian ja sen kyvyn yllä, jolla kansat hallitsevat kohtaloaan.
Hyväksyin sosialistiryhmän tarkistuksen, jossa kehotetaan Euroopan parlamenttia vaatimaan kansallisia hallituksia ja parlamentteja olemaan allekirjoittamatta sopimusta nykyisessä muodossaan. Itse asiassa koko nykyään vallitseva ajattelutapa itsessään on tuomittava, kiellettävä ja pysäytettävä.
MAI on, sellaisena kuin siihen on ryhdytty, uusi askel, päättäväinen askel kohti vapauttamista ja talouden maailmanlaajuistumista ilman suojaavia sääntöjä, ilman demokraattista sääntelyä, josta ei selvästikään ole hyötyä suurimmalle osalle kansoista eikä maapallon asukkaille edes sivistysvaltioissa.
Jos kyseinen sopimus tehtäisiin, riistäisimme valtioilta, Euroopan unionilta, julkiselta sektorilta, ne ratkaisevat toiminta- ja itsemääräämiskeinot, joiden avulla ne voivat esimerkiksi säätää yhteiskunnallisia ja ympäristöä koskevia sääntöjä, alueellista kehittämistä ja työllisyyttä koskevia velvoitteita sekä hyödyntää rakennerahastoja, kannustavia ja valikoivia toimia.
Monikansallisilla yrityksillä, joista on tullut maailmamme valtiaita sen pyhistä pyhimmän säännön nimissä, joka koskee vapaita markkinoita ja vapaata kilpailua, on kaikki valta ja etenkin mahdollisuus - mikä onkin kaiken huippu - haastaa valtiot oikeuteen "menetetyn voiton" perusteella, sillä yrityksen voitto menee kansan valinnan ja edun edelle!
Mitä demokratioillemme jää jäljelle, elleivät vallan rippeet anna mahdollisuutta kaikkivoipaisuuteen? Jos MAI toteutuisi, se tekisi poliittisen ja sosiaalisen Euroopan rakentamisen vieläkin hankalammaksi ja veisi siltä sisällön.
Lyhyesti sanottuna kohtalonsa hallitsevan yhteisön suunnitelmalla, yhteisön, joka kykenee ylläpitämään solidaarisuuden, vapauden, luovuuden ja erilaisten kulttuurien aluetta, ei ole enää merkitystä eikä todellista mahdollisuutta toteutua. Näille muille hankkeille on siis tultava pikainen loppu. Voimme tietenkin vain suostua siihen, että investointimahdollisuudet järjestetään paremmin avoimessa ja oikeudenmukaisessa ilmapiirissä, ja mietinnössä määritetään tältä osin hyvin ne ehdot, joita ilman kyseistä sopimusta ei voida hyväksyä.
Tämän sopimuksen kehyksen on oltava maailmanlaajuinen, eivätkä sitä saisi määritellä vain rikkaat ja kehittyneet maat. Sen vuoksi OECD ei ole tähän sopiva elin. WTO ja vielä mieluummin UNCTAD tai YK pystyisivät tarjoamaan edustuksellisemman paikan sopimuksen laatimiselle.
Kaikki aloitteet on suljettava pois niin kauan, kunnes säädetään maailmanlaajuiset ympäristö- ja sosiaalistandardit.
Valtioiden, valtioiden poliittisten ja julkisten järjestöjen sekä Euroopan unionin on säilytettävä mahdollisuutensa toimia, saada kansojensa etu pysymään etusijalla, säännellä taloutta sosiaalisilla, verotuksellisilla ja ympäristöä koskevilla säännöillä. Lyhyesti sanottuna demokraattinen itsemääräämisoikeus ei saa missään tapauksessa taipua vallanpitäjien taloudellisten etujen edessä.
MAI: ta ei voi hyväksyä!

Lindqvist (ELDR), Eriksson, Seppänen ja Sjöstedt (GUE/NGL), Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling (V), Bonde, Lis Jensen ja Sandbæk (I-EDN)
Me pohjoismaiset EU: n arvostelijat tuemme mietinnössä esitettyä MAIsopimuksen voimakasta arvostelua. Olemme sitä mieltä, että nykyisessä muodossaan sopimuksen seuraukset ovat niin kielteisiä, ettei sitä pidä allekirjoittaa.
On kohtuutonta, että sopimuksesta, jolla on laajoja maailmanlaajuisia seurauksia, neuvotellaan vain rikkaiden teollisuusvaltioiden kesken OECD: ssä. Sopimuksesta pitäisi sen sijaan neuvotella YK: ssa tai mahdollisesti WTO: ssa. Asian käsitteleminen OECD-maissa kuvaa sitä paitsi suurta sulkeutuneisuutta ja parlamentaarisen valvonnan puutetta.
Sopimuksen sisältöä ei voida ollenkaan hyväksyä. Siinä esiintyvät ehdotukset tarkoittavat, että monikansallisille yrityksille annetaan laajat oikeudet valtioiden kustannuksella. Tämä tarkoittaa sitä, että yritykset voivat tuomioistuimen avulla kumota demokraattisesti tehdyt päätökset tärkeissä asioissa kuten ympäristöön, luonnonvarojen hallintaan ja sosiaalikysymyksiin liittyvissä seikoissa. Sopimuksesta puuttuvat ylipäänsä kohdat, jotka takaavat työntekijöiden oikeudet, ympäristöstandardit ja tärkeät kansalliset intressit.
Mietinnössä on myös osia, joita emme voi hyväksyä. Niihin kuuluvat myönteinen näkemys komission roolista neuvotteluissa sekä vaatimukset siitä, että EU: lle on annettava päätösvalta kysymyksissä, jotka koskevat ulkomaisia suoria sijoituksia.

Martinez
Maailmanlaajuinen sijoituksia koskeva sopimus tuo yhden palan lisää maailmanmarkkinoiden palapeliin. Euroopan kansalaiset saavat siitä selville, että sijoituksille myönnetyistä verohelpotuksista ja virastoillemme talousarviossa myönnetyistä varoista, jotka muodostuvat veronmaksajiemme maksamista veroista, hyötyvät myös Yhdysvaltain valvonnassa olevat monikansalliset yritykset. Viidentoista jäsenvaltiomme veronmaksajat joutuvat maksamaan tarjotakseen markkinoita, työpaikkoja ja etuja pohjoisamerikkalaisille kilpailijoillemme.
Euroopan unioni, jonka luulisi olevan 350 miljoonine asukkaineen suurvalta kansallisvaltioiden yläpuolella, paljastaa syvimmän olemuksensa: se on Maailman kauppajärjestölle alisteinen, OECD: lle alisteinen ja maailmanlaajuiselle vapaakaupan ideologialle alisteinen elin.
Maanviljelijät ovat tienneet sen jo viimeistään vuoden 1994 GATT-sopimuksesta lähtien. Terästehtaiden, kivihiilikaivosten ja tekstiiliteollisuuden työntekijät ovat saaneet kokea sen menetettyjen työpaikkojen ja särkyneen elämän kautta. Nyt on elokuva- ja televisiomaailman etuoikeutettujen vuoro tajuta, että maailmanlaajuistuminen, rajojen poistuminen ja vapaakauppa tarkoittavat samaa kuin turvallisuuden katoaminen, kansallisen suojelun katoaminen ja epärehellinen kilpailu.
MAI: n myötä taiteilijat, ohjaajat, tuottajat ja muut media-alan ihmiset huomaavat, että vapaakauppa tuhoaa ja hajottaa kansat ja levittää kurjuutta niiden joukkoon.
Niinpä nämä etuoikeutetut, joilla ei ollut yhtään myötämielistä sanaa sanottavanaan katastrofista kärsineelle Lorrainelle, aavikoituneelle Calais'n pohjoiskapeikolle, kaivostyöläisille, työläisille, niille 12 miljoonalle maanviljelijälle, jotka syrjäytettiin ja suistettiin epätoivoon, nämä elokuvan ja television miljonäärit, joita ovat Tavernier, Brigitte Fossey, Jeanne Moreau tai Klappich, nämä Maastrichtin sopimuksen Pontius Pilatukset, huutavat täyttä kurkkua. Ne, jotka ovat maailman lapsia, valkoihoisia zuluja, maailmanlaajuistumisen seremonian samaaneja, tajuavat kansallisen suojelun tuomat edut ja turvautuvat valtion itsemääräämisoikeuteen. Ne, jotka kieltäytyivät kansallisesta suosituimmuuskohtelusta, vaativat nyt yrityskohtaista suosituimmuuskohtelua.
Kuinka ihmeellinen kehitys! He ovat siirtyneet suoraan Maastrichtista, Genevestä tai Hollywoodista Vichyyn. Meille olisi riittänyt, että he olisivat jääneet Pariisiin. Sinne, missä on kansan ja sen lapsukaisten ystävämaan itsemääräämisoikeus.

Ribeiro
Koska Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä on liitto, sen äänestysselityksessä on korostettava syitä sen kaikkien jäsenten äänestyskäyttäytymiseen, jotka eivät välttämättä ole samaa mieltä niin tässä kuin muissakaan tapauksissa.
Sisäisessä keskustelussamme Kreissl-Dörflerin mietinnöstä ja ryhmämme jäsenten puheenvuoroissa tuomittiin yksimielisesti MAI-sopimuksen valmistelu, joka saatettiin lähes allekirjoitusvaiheeseen asti julkisuuden ja sen merkityksen vaatiman, aina toivotun demokraattisen keskustelun säestäminä, ei ainoastaan suhteessa Euroopan unionin jäsenvaltioiden yleiseen mielipiteeseen vaan myös kolmansiin, OECD: n ulkopuolisiin valtioihin nähden.
Esiin kohoaa se tosiasia, että toveri Luciana Castellinan johtama taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta on tehnyt aloitteen mietinnön laatimiseksi, joka on suureksi kunniaksi tälle parlamentille ja antaa institutionaalisen ulottuvuuden niille vastalauseille ja varauksellisuudelle, joita sopimukseen tutustuminen aiheutti erityisesti kulttuurin ja taiteen aloilla. Ja kollega Kreissl-Dörflerin mietinnössä onnistuttiin huolimatta niistä kompromisseista, jotka olivat tarpeen, jotta siitä tulisi tämän parlamentin päätöslauselma, antamaan sille muoto avoimen kriittisellä kannalla MAI-sopimuksen valmisteluprosessiin ja sen tulokseen.
Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän jäsenten äänestys perustui myös yksimieliseen kielteiseen kantaan tilanteessa, jossa suurten yritysryhmien ja poliittisten johtajien välillä solmitut monenväliset sijoitussopimukset menevät demokraattisista rakenteista ja mekanismeista lähtöisin olevan, kansallisia etuja taloudellisissa, yhteiskunnallisissa, kulttuurija ympäristöasioissa puolustavan kansallisen lainsäädännön edelle.

Theonas
Pääomavoimat ovat röyhkeästi päättäneet hyökätä kansallista itsemääräämisoikeutta ja riippumattomuutta vastaan viemällä kansoilta oikeuden valita oma tiensä. Tehtävän ne ovat antaneet OECD-maiden hallituksille, joita johtavat USA ja EU.
Tähän asti valtioilla on ollut mahdollisuus harjoittaa itsenäistä talouspolitiikkaa, tosin rajoitettua ja ulkoisista tekijöistä riippuvaa, sikäli kuin ne eivät ole joutuneet kansainvälisten rahoitusjärjestelmien tai alueellisten integraatiounionien vakautusja vyönkiristysohjelmien kynsiin. Oli mahdollisuus solmia kahdenvälisiä sopimuksia, jotka jossain määrin ottavat huomioon kummankin osapuolen edun. Valmisteilla olevan sopimuksen mukaan voittojen ja ulkomaisten sijoittajien etujen turvaaminen määrittää kaikkea sosiaali-, ympäristö-, kehitys- tai aluepolitiikkaa, ja siinä uhataan ankarilla rangaistuksilla, jos rikotaan määräyksiä, jotka suojelevat täydellisesti ulkomaisia sijoituksia ja vain niitä.
Sopimus on luonteeltaan niin epäoikeudenmukainen, että voidaan puhua monikansallisten yritysten oikeuksien ja hallitusten ja kansojen velvollisuuksien julistuksesta. Sille on kuvaavaa, että vain ulkomaisilla sijoittajilla on oikeus valittaa sopimusrikkomuksista, mutta valtioilla ei ole vastaavaa mahdollisuutta.
Sopimus antaa jokaiselle monikansalliselle yhtiölle oikeuden vaatia valtiolta, johon se on sijoittanut, pidättäytymistä kaikista yrityksistä tukea kansallista tuotantoa tai joitain aloja tai alueita myöntämällä valtion tukiaisia tai muita helpotuksia. Ulkomaisiin sijoituksiin ei saa liittää ehtoja paikallisen tuotannon tukemisesta, paikallisen työvoiman käytöstä tai työsopimusehtojen kunnioittamisesta. Valtiot eivät saa yrittää vaikuttaa monikansallisiin yrityksiin, eivät edes neuvotella niiden kanssa edes pienistä velvoitteista voittojen uudelleen sijoittamiseksi tai teknologian siirtämiseksi. Päinvastoin monikansallisilla yrityksillä on aina halutessaan mahdollisuus viedä voittonsa ja pääomansa kokonaisuudessaan maasta pois ja ryhtyä mihin tahansa itselleen hyödyllisenä pitämäänsä järjestelyyn. Lisäksi sopimuksen voimaantulo sallii monikansallisten yritysten mitätöidä kaikki aikaisemmat sitoumuksensa, jotka liittyvät jo toteutuneisiin sijoituksiin.
Sopimus on kova isku työntekijöiden järjestäytymisoikeudelle ja se pakottaa hallitukset tukahduttamaan kaikin keinoin työväestön liikehdinnän, koska uhkana on korvauksien maksaminen voitonmenetyksistä, jotka aiheutuvat lakoista, yhteiskunnallisista levottomuuksista tai jopa, kuten sopimuksessa kuvaavasti sanotaan, vallankumouksista. Samalla status quo -periaate tekee kaikista vapauttamistoimista ja säännöstelyn purkamisista pysyviä, sillä kaikki uudet sosiaalisten oikeuksien suojelutoimenpiteet voidaan tulkita protektionismiksi ja siten mitätöidä.
Erityisen vaikuttavaa on se, että asiakirjaa, joka tähtää kansojen alistamiseen voittojen jahtaamiselle maailmanlaajuisella tasolla, ympäröi salaisuuden verho, ja sen hyväksyminen pakottaisi kehittyvät maat alistumaan "osallistu tai sinut tuomitaan" -tyyppiseen menettelyyn. Lisäksi kansainvälisen oikeuden historiassa on ennenkuulumatonta, että tosiasiassa viedään oikeus irtisanoutua sopimuksesta, koska valtioiden on sitouduttava sopimukseen sen tullessa voimaan viideksi vuodeksi ja sopimuksen irtisanomisaika on viisitoista vuotta.
Keskeinen vaatimus sopimusneuvottelujen välittömästä lopettamisesta ja kaikkien tällaisten suunnitelmien hyväksymisyritysten mitätöinnistä kätketään keskittämällä huomio pelkästään tiettyjä aloja koskeviin poikkeuksiin sopimuksen soveltamisen tasolla. Siinä tapauksessa, että sopimus lopulta tulee parlamentin hyväksyttäväksi, meillä tulee olla vain yksi kanta: ehdoton hylkääminen. Kansat eivät voi hyväksyä suunniteltua monikansallisten yritysten diktatuuria, ja ne tulevat tekemään kaikkensa sen torjumiseksi.

Vaz da Silva
Kansainvälisten sopimusten ympärillä vallitsee euforia, jolla on liian harhaanjohtava vaikutus, mikäli sopimuksilla tavoiteltavat myönteiset vaikutukset osoittautuvat mitättömiksi.
Euroopan unionissa on havaittavissa suuntaus kasvattaa kansainvälisten sopimusten määrää pysähtymättä ajattelemaan sitä, tuoko yksikään niistä mitään uutta, ja ennen kaikkea sitä, ovatko ne tulevaisuudessa ristiriidassa yhteiskunnan perustarpeiden kanssa. Yhtenä mutta ei ainoana esimerkkinä muistan Yhdysvaltojen kanssa parhaillaan käytävät neuvottelut, joilla on valtavat vaikutukset eurooppalaiseen yhteiskuntamalliin.
Euroopan unionilla voi olla suuri vaikutus OECD: n piirissä tehtävän MAI-sopimuksen sisältöön, mikäli sen kaikki jäsenet puolustavat yhdessä sellaista pitkän aikavälin suunnitelmaa, joka ei vaaranna Euroopan kulttuuriperintöä ja sen asemaa kaupan hyväksi.
MAI: n piirissä sovituista asioista nousee esille Maailman kauppajärjestön rooli, ei ainoastaan mukana olevien maiden, vaan myös käytävien neuvottelujen osalta. GATTissa ja Maailman kauppajärjestössä riitti audiovisuaalisen alan puolustamiseksi se, että kiinnostuneet maat tekivät tarjouksia. Tällä hetkellä toukokuussa päätöstään lähestyvässä MAI: ssa on tarpeen taata kiireesti audiovisuaalisen alan poikkeusasema. Siitä tulee unionille tulikoe. Jumala suokoon, ettei se tuota meille pettymystä.

Wibe
Äänestän mietinnön puolesta (mikäli tarkistusehdotus 1 hyväksytään), koska siinä suhtaudutaan kriittisesti MAI-sopimukseen ja koska siinä vaaditaan käytännössä, että sopimuksesta olisi neuvoteltava uudelleen.
Suhtaudun kuitenkin varauksella tiettyihin tekstin osiin, esimerkiksi mietintöluonnoksen 22 kohtaan, jossa halutaan hyväksyä sijoituskannustimien kieltäminen. Se vahingoittaisi Ruotsin aluepolitiikkaa, joka osaksi rakentuu juuri sijoituskannustimille. Mietinnössä on myös joukko muita kohtia, joihin suhtaudun epäillen ja jotka haluaisin nähdä eri tavoin muotoiltuna.
Flemmingin mietintö (A4-0022/98)
Bébéar
Sairaalan korva-, nenä- ja kurkkutautien osaston vastaavana lääkärinä minulle tulivat päivittäin tutuiksi liiallisen tupakoinnin aiheuttamat vauriot. En kuitenkaan usko, että Euroopan tupakanviljelyn tukemista olisi seuraavan kymmenen vuoden kuluessa lakkautettava kansanterveyden takaamiseksi.
Tällainen tupakan kieltäminen, joka on taloutemme kannalta haitallista, vaikuttaisi vain vähän savukkeiden vuosittaisen kulutuksen vähenemiseen, koska ei tarvitsisi muuta kuin hankkia savukkeet amerikkalaisilta ja aasialaisilta tuottajilta, jotka etsivät itse asiassa jatkuvasti uusia markkina-alueita.
Tällaisen tupakan kulutuksen lakkauttamisen seurauksena myönnettäisiin rahoitustukea tupakkateollisuudelle, jotta ne siirtyisivät muille maataloustuotannon aloille. Sen seurauksena talousarvio rasittuisi automaattisesti liikaa, mitä ei ole vielä arvioitu. Lisäksi todellinen valinnan ongelma syntyy uusille aloille siirtymisessä, kun otetaan huomioon kiintiö- ja ylituotantojärjestelmät, jotka ovat jo monien tuotteiden osalta käytössä.
Mihin tilanteeseen saatamme siis tuottajat, jotka ovat jo nyt huolissaan? Emmekö lakkautakin työpaikkoja parantamatta kuitenkaan terveystilannetta?
Sitä vastoin ehdotus, jonka mukaan pyrittäisiin viljelemään sellaisia tupakkalajeja, jotka sisältävät vähemmän nikotiinia, vaikuttaa mielestäni sen lääketieteellisten ja taloudellisten seurausten kannalta paljon johdonmukaisemmalta.
Samalla kun kannatan Flemmingin mietinnön taustalla olevaa periaatetta, haluaisin korostaa sitä, kuinka epärealistisia ja utopistisia monet tehdyistä ehdotuksista olisivat, jos ne olisi ilmaistava tosiasioin.

Díez de Rivera Icaza
Kuten kaikki tietävät, Amsterdamin sopimuksen 129 artiklassa vahvistetaan Euroopan unionin velvollisuus suojella kansanterveyttä samoin kuin kuluttajien terveyttä. Tämä tarkoittaa sitä, että voidakseen kohdata uudet sitoumuksensa näillä alueilla ja ennen kaikkea vaatimukset kansanterveyttä koskevien yhteisön politiikkojen yhdenmukaistamisesta, unionin on esitettävä uusia ehdotuksia niiden riittävää täytäntöönpanoa varten Amsterdamin sopimuksen ratifioimisen jälkeen.
Komission esittelemä kertomus on asiallinen ja yksityiskohtainen; kun unioni on kuitenkin ottanut Amsterdamissa edistysaskeleen näillä alueilla, tarvitaan uusia tarkastelutapoja. Näin ollen pyydämme vihreää kirjaa, jotta saisimme tietää, kuten sanoin aiemmin, komission uudet toimet tämän unionin uuden terveyspolitiikan toteuttamiseksi.

Holm
Sekä komission kertomus että Euroopan parlamentin mietintö ovat molemmat myönteisiä asiakirjoja. Mielestäni on tärkeää, että kansanterveysnäkökohdat otetaan huomioon, kun EU muotoilee politiikkaansa muun muassa liikenteeseen panostamisen ja maatalouspolitiikan osalta.
Samanaikaisesti kertomuksen laatijat hämmästyttävät minua, koska EU: ssa muun muassa viime vuoden aikana tehtyjä päätöksiä itse asiassa arvostellaan epäsuorasti. Voidaan mainita useita aloja, esimerkiksi geenimuunnellut elintarvikkeet, tuet maataloudessa käytettäville ympäristömyrkyille, rajoittamattomuus salmonellaa ja antibiootteja ajatellen, tuet useille tieliikenteen infrastruktuurihankkeille ja tuet tupakanviljelylle. Kaikille näille aloillehan on yhteistä, että ne vaikuttavat kansanterveyteen, ja siksi niitä ei olisi pitänyt muotoilla siten kuin nyt on tehty.
Tuen täysin mietinnön 10 kohtaa, jossa päätetään, että nykyisen tupakkatuen tavoite on, että se tullaan jaksottamaan niin, että se aikanaan loppuu kokonaan. Toivon, että Euroopan parlamentti tekee tämän päätöksen, koska enemmistö on niin usein ennenkin tukenut jatkuvan tuen maksamista tupakanviljelijöille.

Lindqvist
Aivan kuten ympäristövaikutusten kuvausten on seurattava ympäristöön vaikuttavia poliittisia päätöksiä, terveysvaikutusten kuvausten on seurattava terveyteen ja kuluttajansuojaan vaikuttavia päätöksiä. EU: n tasolla ei kuitenkaan ole syytä perustaa omaa valvontakoneistoa. Tämä pitää antaa jäsenvaltioiden hoidettavaksi.
Ympäristö, terveys ja kuluttajakysymykset on pantava ehdottomasti etusijalle Euroopan tasolla tehtävässä poliittisessa työssä. Määräenemmistöpäätökset voivat olla aiheellisia, mutta silloin on oltava kyse vähimmäissäännöistä. Jokaisella jäsenvaltiolla on oltava oikeus säilyttää tiukemmat vaatimukset tai ottaa käyttöön EU: n sääntöjä tiukemmat säännöt.
Tupakanviljelyä ajatellen pitäisi suuntauksen olla se, että tupakan viljelylle maksettavat tuet on jaksotettava viiden tai kymmenen vuoden ajanjaksolle. Jotta työttömyys ei kasvaisi, viljelijöille on tarjottava vaihtoehtoisia viljalajeja ja tukia niiden kehittämiseksi. Olen äänestänyt mietinnön puolesta.

Novo
On itsestään selvää kiinnittää huomiota terveyden suojelun merkitykseen Euroopan unionissa. Sen vuoksi tänään hyväksytty mietintö ansaitsee täyden tukemme niin eurooppalaisen terveyspolitiikan toiminnan alat tulevaisuudessa analysoivan vihreän kirjan laatimisen, terveydenhuoltoalan pätevyystodistusten vastavuoroisen tunnustamisen, potilaitten oikeuksien puolustamisen - mukaan lukien korvaukset hoitovirhetapauksissa - kuin korkeiden turvallisuusnormien toimeenpanon eläin- ja luonnonlääketieteen aloilla sekä lisäksi alan ongelma-alueiden täydellisen komission tasolla tapahtuvan uudelleenjärjestelyn ja selkiyttämisen osalta.
Mutta, kuten Portugalissa sanotaan, " ei mitään hyvää, ettei jotain huonoakin" . Ja tupakasta puheen ollen mietinnön lähestymistapa on toisten vastaavien mukaisesti puolueellinen.
Itse asiassa mietintö suhtautuu pinnallisesti valistuksen edistämiseen ja tarpeeseen ryhtyä tupakointia - ilmeistä ja selvää terveysriskiä - vähentäviin ennalta ehkäiseviin toimenpiteisiin. Mietinnössä ei ehdoteta maailmanlaajuista erityisesti urheilutapahtumissa harjoitettavan tupakkamainonnan kieltämistä tai estämistä. Siinä, erityisesti 10 kohdassa, vaaditaan ainoastaan tupakanviljelyn tukemisen lopettamista Euroopan unionissa kymmenen vuoden sisällä. Mietinnössä unohdetaan täten tekopyhyyttä hipovalla tavalla se, että tällaisen politiikan seurauksena voi olla kymmenientuhansien työpaikkojen menettäminen sellaisilla seuduilla, joilla ei ole vaihtoehtoja niin lyhyellä kuin pitkälläkään aikavälillä, ja erikoista kyllä myös se, että tuotannon lakkauttaminen Euroopan unionissa vain kasvattaisi suurten monikansallisten yritysten, joiden valta-asemaa ei edes yritetä mietinnössä käsitellä, tuontia ja voittoja.
Kyseenalaistamme tällaisen puolueellisen lähestymistavan tupakoinnin terveysvaikutuksiin (ja selkeän tavoitteen suojella tuotantoyritysten etuja). Siksi äänestimme niitä kohtia vastaan, joissa tämä puolueellisuus on kaikkein näkyvintä, ja niiden tarkistusten puolesta, jotka pyrkivät sitä vähentämään ja jotka onneksi hyväksyttiin.

Des Places
Kuten esittelijä perusteluissaan täsmensi, meidänkin ryhmämme on tietoinen tupakoinnin aiheuttamista terveyshaitoista. Jos kuitenkin arvioidaan, että vuosittain lähes 500 000 kuolemantapausta Euroopan unionissa johtuu tupakoinnista, on syytä myös tarkentaa, että viimeisimmät eri epidemiologiset tutkimukset ovat osoittaneet Yhdysvalloissa, ettei tupakoinnin aiheuttama kuolleisuus lisääntynyt vaan pysyi muuttumattomana. On kuitenkin jo kymmenen vuotta siitä, kun tupakan kulutus alkoi vähentyä siellä säännöllisesti.
Ryhmämme on tehnyt päätöslauselmaesityksen 10 kohtaa koskevan tarkistuksen. Esittelijä itse asiassa esittää, että tupakanviljelijöiden tukijärjestelmää on pienennettävä tai se on lakkautettava. Olemme viime vuosina joutuneet lukuisia kertoja muistuttamaan, että Euroopan unioni tuo yli 70 % siitä tupakasta, joka unionissa kulutetaan, ja ettei tupakanviljelijöille maksettavia tulotukia pitäisi siis sotkea tupakoinnin ilmiöön ja sen aiheuttamiin terveyshaittoihin.
Tällä perusteella ryhmämme toivoo, että harjoitamme rajoittavaa politiikkaa tupakan kulutuksen edistämisen osalta. Syyllistettävää tupakointia ei saa sekoittaa tupakan kulutukseen ja tuotantoon.
Haluamme muistuttaa, että jos tupakanviljelijöille maksettavat tulotuet lakkautettaisiin, eurooppalainen tuotanto loppuisi välittömästi ja se vaikuttaisi työllisyyteen. Tupakkatuotteiden tuonti kolmansista maista lisääntyisi voimakkaasti, jotta korvattaisiin eurooppalaisen tuotannon lasku. Tupakointiin se ei vaikuttaisi juuri lainkaan, ja Euroopan komissio edistäisi näin työttömyyden kasvua unionissa erityisesti epäsuotuisilla alueilla, joita työttömyys on jo muutenkin koetellut raskaasti.
Alzheimerin tauti
Caudron
Kannatan varauksetta näitä kysymyksiä, jotka koskevat Alzheimerin tautia. Ne oli jo aika esittää.
Mielestäni on itse asiassa välttämätöntä aloittaa tätä sairautta koskeva ohjelma, joka koskettaa tuntuvaa määrää Euroopan unionin vanhuksia ja joskus jopa kaikkein nuorimpia henkilöitä. Tällainen ohjelma on suunnattava ehdottomasti niin tutkimukseen kuin ennaltaehkäisyyn ja hoitoonkin. Lisään vielä, että kaikenlaista tämän sairauden torjunnassa saavutettua edistystä on pidettävä parempana elämänä ikääntyvälle väestölle.
On syytä täsmentää, että terveydellisen näkökulman yläpuolella on havaittavissa yhteiskunnallinen ja aivan yksinkertaisesti inhimillinen panos. Vaikka itse asiassa hyvin moni vanhus huomaa olevansa täysin yhteiskunnan ulkopuolella, Alzheimerin tauti vain korostaa tätä surullista tilannetta.
Käytän tilaisuutta hyväkseni onnitellakseni terveydenhoitoalan ja geriatrian henkilöstöä heidän yleisesti laadukkaana pidetystä työstään. Heidän erityiskoulutustaan on kannustettava, jotta voidaan vastata parhaalla mahdollisella tavalla niiden tarpeisiin, jotka sairastuvat tähän kauheaan tautiin, jonka tuomiona on eristyneisyys.
On kannustavaa nähdä, että parlamenttimme on huolissaan siitä.

Pradier
Siitä on jo kaksi vuotta, kun parlamentti hyväksyi Poggiolinin mietinnön, jossa kehotettiin komissiota esittämään toimintaohjelma Alzheimerin taudin ja kognitiivisia toimintoja heikentävien neurologisten oireyhtymien torjumiseksi.
Tekstissä, joka silloin laadittiin, vaadittiin kyseisen ohjelman aloittamista "mahdollisimman pian" ... On tunnustettava, että määräaika on venynyt odotettua pidemmäksi.
Asia on varmastikin hankala, tauti tunnetaan huonosti, sen syyt ovat hämärän peitossa, epidemiologiset tutkimukset rajoittuvat muutamiin länsimaihin ja henkilöstöllä kokonaisuudessaan on huonot valmiudet hoitaa tähän tautiin sairastuneita potilaita. Yksi syy lisää edistyä tieteellisessä työssä: neurobiologinen, epidemiologinen ja terapeuttinen.
Komission on ponnisteltava voimakkaammin, tuettava tutkimusta ja määrättävä erityisiä budjettisäännöksiä saadakseen nopeasti aikaan parannuksia näiden potilaiden tarvitsemissa hoidoissa.

Theonas
Alzheimerin tautiin sairastuneiden määrä kehittyneissä maissa, joissa se yleensä ilmenee, on jo nyt korkea. Luvut ovat korkeat, ja niitä voi verrata muihin virusperäisiin sairauksiin, kuten aidsiin. Tästä huolimatta asiaan ei ole yhteiskunnan puolelta kiinnitetty sen ansaitsemaa laajaa huomiota, tiedotusta, tieteellistä tutkimusta, ennaltaehkäisyä, hoitoa ja sairastuneista huolehtimista ei ole järjestetty systemaattisesti. Tämä johtuu ehkä uskomuksesta, että tauti koskee vain vanhoja ihmisiä.
Tähänastiset tutkimusohjelmat ovat olleet rajallisia, eikä ohjelmien rahoitus ole ollut oikeassa suhteessa asian tieteelliseen ja yhteiskunnalliseen merkitykseen verrattuna. Sairastuneiden perheet joutuvat yhä yksin vastaamaan usein sietämättömän raskaista hoitokustannuksista ja sosiaalisista seurauksista, mikä merkitsee suuria taloudellisia, henkisiä ja sosiaalisia uhrauksia.
Alzheimerin tauti ei ole yhdenkään sosiaalijärjestelmän kustantaman ohjelman tutkimuskohteena, eivätkä myöskään jäsenvaltiot tai komissio ole vastanneet tarpeeseen tehostaa ponnistuksia, jotta torjuttaisiin sairaus, josta on kehittymässä vitsaus, sillä ennusteiden mukaan siihen sairastuu 8 miljoonaa ihmistä vuoteen 2000 mennessä. Kun voitontavoittelun ja kilpailukyvyn nimissä eläkkeitä ja sosiaalipalveluja on supistettu, valtio ja sosiaaliviranomaiset viljelevät uudenlaista rasismia, ikärasismia, joka syrjii väestönosaa, joka on altis sairastumaan tämänkaltaisiin sairauksiin. Rajoittamattoman vapaiden markkinoiden säännöt äänestävät kuoleman puolesta silloin, kun se maksaa vähemmän kuin elämä.
Yhteisön politiikkana on jatkuvasti siirtää asian käsittely tulevaisuuteen. Tulevaisuus on kuitenkin hyvin epävarma tuhansille tautiin sairastuneille, joiden tämänhetkisestä tilanteesta meidän pitäisi huolehtia. Täytyy ryhtyä tukitoimenpiteisiin ja luoda perusrakenteet hoitoa varten, järjestää hoitokeskuksia ja koulutusohjelmia erikoistuneen lääkintä- ja vanhustenhoitohenkilökunnan kouluttamiseksi, joka pitäisi huolen potilaista ja helpottaisi omaisten henkistä ja sosiaalista taakkaa. Välittömässä tulevaisuudessa on rahoitettava tutkimuksia Alzheimerin ja muiden vastaavien tautien syistä, ehkäisystä, nopeasta diagnosoinnista ja hoidosta.
Yhteiskunta, joka pyrkii pidentämään ihmisten elinikää ja jolla on siihen parhaat mahdolliset edellytykset, ei saa antautua kyltymättömälle voitontavoittelulle ja luovuttaa taistelematta ikääntyneen ihmisen henkeä ja persoonallisuutta sairaudelle, joka on niin tuskallinen ja tuhoisa sekä sairastuneelle että hänen omaisilleen.
(Istunto keskeytettiin klo 13.30 ja sitä jatkettiin klo 15.)

Kosovon tilanne (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana äänestysten vuoksi keskeytetyn keskustelun jatkaminen neuvoston antamasta julkilausumasta Kosovon tilanteesta.

Roubatis
Arvoisa rouva puhemies, ei ole erityisen miellyttävää jatkaa keskustelua, joka näyttää päättyneen, mutta jatkakaamme sitä.
No niin, Kosovossa asuvat albaanit vaativat jotain, joka mielestäni on järkevää ja itsestään selvää, ja ovat vaatineet sitä jo vuosikaudet: tunnustusta oikeudelle määrätä itse omasta kohtalostaan. He vaativat ihmisoikeuksiensa kunnioittamista ja Belgradin johtoryhmä, Slobodan Milosevi, valitsee järjen sijasta tilanteen kärjistämisen politiikan. Tämä politiikka taas helpottaa albaaniväestön joukossa olevien ääriaineksien työtä.
Niin kutsutun Kosovon vapautusarmeijan terroristien väkivallanteot ja murhat eivät mielestäni auta Kosovon albaaneja. Omalla tahollaan Slobodan Milosevi taas ei näytä oppineen kovinkaan paljon vielä tuoreista entisen Jugoslavian sisällissodan haavoista. Kosovon tapahtumat ovat vaaraksi koko alueelle. Euroopan unionin ensisijaisena tehtävänä on oltava ehkäistä kriisin leviäminen naapurimaihin, Albaniaan ja entisen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan. Mielestäni onkin piettävä hyvin myönteisinä puhemiehistön toimintaa ja herra Cookin tekemiä aloitteita.
Jo nyt väestön siirtyminen Kosovon etelä- ja länsiosiin aiheuttaa vakavia ongelmia. Jos joitakin tuhansia pakolaisia pakotetaan siirtymään naapurimaihin, Tiranan ja Skopjen hallituksille aiheutuu vakavia ongelmia. Tämän myötä kaikki Fatos Nanosin Albaniassa tekemä hyvä työ maan vakauttamiseksi valuu tyhjiin. Koko alueen vakauden järkkymisellä olisi silloin ennustamattomat seuraukset Balkanin rauhan kannalta.
Euroopan unioni ei saa sallia mitään muutoksia nykyisiin rajoihin. Toisaalta me emme voi palata uuteen verilöylyyn Balkanilla. Mitä sekä herra van den Broek että herra Henderson sanoivat, on myönteistä. Ratkaisun löytämiseksi on välittömästi aloitettava vuoropuhelu. Tämä tehtävä kuuluu Miloseviille. Hän on sen velkaa Serbian kansalle, joka on maksanut kovan hinnan hänen myöntymättömyydestään.

Bianco
Arvoisa rouva puhemies, me olemme jälleen kerran nähneet ahdistavia kuvia serbihallituksen poliisin pahoinpitelemistä lapsista ja naisista, ja jälleen kerran me olimme myöhässä, vaikka näitä tapahtumia ennakoi kokonainen tapahtumasarja. Jo viime lokakuussa serbihallituksen poliisi hajotti erittäin väkivaltaisesti mielenosoituksen, jossa 3 000 albanialaista vaati itselleen perusoikeutta, oman kielen opetusta, mutta Euroopan unionin diplomaattiedustajat vaikenivat asiasta.
Euroopan unioni on hyväksynyt asiakirjan, johon neuvoston puheenjohtaja viittasi tänä aamuna ja joka on mielestäni hyvä asiakirja - se on tunnustettava - sillä se antaa täsmällisiä tietoja. Ongelma on kuitenkin toisaalla. Pystytäänkö se toteuttamaan, herra puheenjohtaja, mitä teidän julkilausumassanne sanotaan? Tämä on se suuri kysymys! Kun serbihallituksen edustaja itse asiassa asettaa vuoropuhelun käynnistämisen ehdoksi serbien perustuslain tunnustamisen, hän asettaa ehdon, jota on objektiivisesti mahdoton hyväksyä, koska - kuten te muistutitte - kyseinen perustuslaki on pahin este neuvottelujen käynnistämiselle.
Tilanne vaikeutuu selvästi, koska osapuolet ovat etääntyneet lähentymisen sijasta. Nyt jopa maltillisimmat johtajat, kuten Rogova, ovat omaksuneet äärimmäisiä näkökantoja. Tästä syystä neuvoston toiminnan on oltava erittäin energistä, jos me haluamme estää verilöylyt ja sen, että tällä alueella syttyy jälleen kerran sota, jonka seurauksia ei pystytä ennakoimaan.

Van Bladel
Arvoisa rouva puhemies, kun Maastrichtin sopimuksesta neuvoteltiin, alkoi Jugoslaviassa sota, jonka seurauksena valtio hajosi. Nyt, kun odotellaan laajentumisneuvottelujen alkamista, Balkanin sodan painajaismainen uhka leijuu ympärillämme. Kollegat de Vries, Swoboda ja Pack ovat jo esittäneet asiasta perusteellisen analyysin, ja olen heidän kanssaan yhtä mieltä. Haluaisin kuitenkin esittää muutaman kysymyksen unionin puheenjohtajamaalle.
Onko neuvoston puheenjohtajamaa valmis antamaan Kosovon tapauksessa saman signaalin kuin Irakin tapauksessa annettiin? Onko tehty suunnitelmia sotilastarkkailijoiden lähettämisestä Albanian rajalle? Te tiedätte, että maa on täynnä aseita, ja sanotaan, että Albania varustaa pientä vapautusarmeijaa.
Puheenjohtajamaa näyttää pitävän Kosovon autonomiaa tärkeänä. Miten se aikoo yrittää vaikuttaa Miloseviiin, jotta autonomia toteutuisi?

Alavanos
Arvoisa rouva puhemies, Kosovon vaikeuksista ja kuolonuhrien dramaattisesta määrästä huolimatta uskon, että on olemassa asioita, jotka antavat meille aihetta optimismiin verrattuna ainakin siihen, mitä Bosniassa tapahtui. Bosnian tapauksessa meillä oli Bosnian kroatialaisen väestön rinnalla kansallismielinen ja aggressiivinen Tudjman. Kosovon tapauksessa meillä on taas albaaniväestö ja maltillinen ja vastuuntuntoinen Fatos Nano. Bosniassa oli alueellisesti jakautuneita ryhmittymiä, kun taas Kosovo on Jugoslavian liittovaltion rajojen sisällä. Tämän vuoksi tarvitaan vastuuntuntoa ja ponnisteluja. Painostusta toki tarvitaan, mutta samalla Jugoslavian, Serbian, turvallisuus on taattava, jotta se voisi tehdä tarvittavat liikkeet. Emme saa unohtaa Jugoslavian pelkoa uudesta jakaantumisesta, pelkoa siitä, että Kosovon jälkeen tulee Vojvodina ja Vojvodinan jälkeen Montenegro, ja tästä näkökulmasta uskon, että takuut nykyisten rajojen kunnioittamisesta helpottaisivat Jugoslavian hallituksen liikkeitä.

Titley
Arvoisa rouva puhemies, toivon, ettei kukaan tässä parlamentissa ole tietämätön tai ettei kellään ole epäilystäkään siitä, miten vakava meitä nyt uhkaava kriisi on. Bosnian sodan jälkeen moni meistä pelkäsi, että joku käyttäisi rauhaa ainoastaan tilaisuutena vetää henkeä ja jatkaa sitten pahoja tekojaan. Pelkäänpä nyt, että nämä ennustukset ovat toteutumassa.
Kroatiassa, kuten me tiedämme, presidentti Tudjmanin puoluekokouksessa äskettäin pitämä puhe, Itä-Slavonian tilanne ja se, ettei Daytonin sopimusta panna tehokkaasti täytäntöön, viittaavat kaikki siihen, että kansainvälisen yhteisön on yhä tarkkailtava aluetta.
Selvästikin Kosovossa presidentti Milosevi uskoo olevansa tarpeeksi vahva haastaakseen kansainvälisen yhteisön ja sen päätökset. Meidän onkin siis lähetettävä hyvin selkeä viesti, jonka mukaan tavoitteenamme on edelleen rauhan ja vakauden pysyvä palauttaminen alueelle. Kansainvälisen yhteisön on oltava täysin yksimielinen pyrkimyksissään. Milosevi liioittelisi mitä tahansa pientäkin näkemyseroa ja käyttäisi sitä julmuutensa perusteluna. Meidän on selvästi tuomittava Serbian sortotoimien julmuus ja tehtävä samalla selväksi se, että me emme missään nimessä hyväksy terrorismia.
Onnittelen puheenjohtajamaata ja yhteysryhmää siitä, että ne ovat vastanneet pikaisesti tuoreeseen kriisiin. Meidän on kuitenkin varmistettava se, että Serbian vastaiset pakotteet pannaan tehokkaasti täytäntöön, ja meidän on tuettava Albanian, Bulgarian ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian hallituksia niiden pyrkimyksissä estää se, että kriisi laajenee ja heikentää koko alueen vakautta.
Parlamentin ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunta pyysi äskettäin, että Kosovoon nimitettäisiin erityisedustaja. Pidämme näin ollen myönteisenä sitä, että Felipe Gonzálezille on annettu uusi tehtävä ja uudet valtuudet ETYJ: n puheenjohtajamaan henkilökohtaisena edustajana entisessä Jugoslavian tasavallassa.
Jos pystymme ratkaisemaan lyhyen aikavälin ongelmat, meidän on ponnisteltava kaksin verroin pitkäaikaisten ongelmien ratkaisemiseksi. Meidän on erityisesti pyrittävä koulutusohjelman täytäntöönpanoon ja edistyttävä Kosovon kansalaisyhteiskunnan rakentamistoimissa.

Lambrias
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin kiinnittää huomiota asiaan, josta ei olla puhuttu. Viisi maata, ensimmäisenä niistä Kreikka, joka on myös niistä ainoa Euroopan unionin jäsen, Bulgaria, Romania, Turkki ja Kreikan ehdotuksesta myös entisen Jugoslavian tasavalta Makedonia antoivat toissapäivänä yhteisen kannanoton Kosovon räjähdysalttiista tilanteesta. Nämä viisi maata tuntevat voimakkaammin kuin mitkään muut maat, että uusi räjähdys niin paljon kärsineellä Balkanin alueella tuhoaisi rauhan, jota niin paljolla verellä, kyynelillä ja hirvittävillä vahingoilla on yritetty vakiinnuttaa Jugoslavian jaon jälkeen. Nämä viisi maata joutuisivat ensimmäisinä kokemaan hallitsemattoman sekasorron seuraukset.
Näinä päivänä Albanian presidentti Mejdani on ollut virallisella vierailulla Ateenassa ja hän sai kuulla virallisilta tahoilta, että dramaattisen ongelman ratkaisemisen täytyy perustua kahteen asiaan: toisaalta täytyy sulkea pois kaikki mahdollisuudet rajojen siirtelyyn Balkanilla ja toisaalta Kosovolle on myönnettävä laaja autonomia, täydet vapaudet ja oikeus on palautettava aidosti voimaan. Kansallisten oikeuksien kaikkinainen kunnioittaminen, rauhallisten kansankokousten salliminen ja kulttuurisopimusten täytäntöönpano on ainoa tie, joka voi viedä rakentavaan vuoropuheluun ja rikkoa terroritekojen ja raadollisen sorron noidankehän. Kaikki muu tarkoittaa palavien kekäleiden heittämistä Euroopan ruutitynnyriin.

Pettinari
Arvoisa rouva puhemies, on aivan ilmeistä, että Eurooppa ja sen toimielimet ovat jälleen kerran traagisesti myöhässä, kun kyseessä on nimenomaan eurooppalainen ongelma. On kuitenkin tärkeää, että yhteysryhmä on saanut päättäväisesti laadittua ehdot konfliktin poliittiselle ratkaisulle. Korostan poliittiselle, ei sotilaalliselle, mitä tässäkin keskustelussa on järjenvastaisesti vaadittu.
Tässä yhteydessä on nyt torjuttava kaikki syytökset puuttumisesta vieraan valtion asioihin, koska siitä ei ole kyse silloin, kun poliittiseen ristiriitaan puututaan sotilaallisesti. Samanaikaisesti on torjuttava Kosovon itsensä tänäkin aamuna esittämät haavekuvat itsenäistymisestä.
Mielestäni Euroopan on painostettava lujasti Miloseviia palaamaan suoraan vuoropuheluun albaaniyhteisön kanssa. Tämä on se ongelma, joka meidän on ratkaistava, ja se on myös ainoa käyttökelpoinen tie: asianomaisten osapuolten välinen vuoropuhelu. Tavoitteeksi on otettava juuri autonomisen aseman palauttaminen Kosovolle, jonka Belgradin hallitus on kieltänyt. Se on mielestäni käyttökelpoinen tie, jota neuvoston on seurattava määrätietoisesti yhteysryhmän laatimien sääntöjen perusteella, joita myös minä kannatan.

Carnero González
Arvoisa rouva puhemies, meillä on tilaisuus ennalta ehkäisevän diplomatian kautta välttää Kosovossa se, mitä emme pystynet välttämään vuonna 1991 entisessä Jugoslaviassa. Siksi onkin painostettava presidentti Miloseviia, jotta hän keskeyttäisi välittömästi sortotoimet, käynnistäisi vuoropuhelun Kosovon edustajien kanssa ja palauttaisi kyseisellä alueella autonomian, jonka hän jo vuosia sitten julisti laittomaksi.
Samaan aikaan, kun painostamme Miloseviia tässä asiassa, meidän on tuomittava terrorismi, joka ei sovellu eikä voi soveltua ja jota ei voida hyväksyä poliittisten tarkoitusperien puolustamiseen. Tämän mukaisesti meidän on tuettava kansainvälisiä poliittisia toimia ja poliittisia keinoja, mihin on kaksi syytä: ensiksikin se, mitä Kosovossa parhaillaan tapahtuu, ei todellakaan ole sisäinen ongelma - kun puhumme demokraattisista periaatteista, ihmisoikeuksista ja ihmiselämästä, oikeutta suvereeniuteen ei suinkaan ole - ja toiseksi minkä tahansa Kosovossa tehtävän ratkaisun on toteuduttava nykyisten rajojen sisällä, mikäli emme halua luoda lisää ongelmia.
Näin ollen me tuemme yhteysryhmän toteuttamia toimia, vaadimme Euroopalle suurempaa roolia ja tuemme tietysti sitä tehtävää, jonka ilmeisesti Espanjan entinen pääministeri Felipe González ottaa vastaan.

Henderson
Haluaisin esittää muutamia kommentteja vastaukseksi kollegojen keskustelun kuluessa ilmaisemiin näkemyksiin.
Torjun ensiksikin kaikki väitteet siitä, että puheenjohtajamaa olisi ollut tehoton pyrkimyksissään tehdä se, mikä on käytännöllistä ja realistista Kosovon ongelmien ratkaisemiseksi. Kuten sanoin aloituspuheenvuorossani, ulkoministeri Cook vieraili neuvoston puheenjohtajan ominaisuudessa Belgradissa ja tapasi herra Miloseviin viime torstaina. Myös komissio osallistui matkaan.
Yhteysryhmä kokoontui maanantaina Lontoossa ja sopi neljän seikan täytäntöönpanosta osana poliittisia toimia: aseiden myyntikielto, mahdollisen sorron välineinä käytettäviä tarvikkeita koskeva myyntikielto, viisumirajoitukset ja rahoitusluottojen kuoletus alueella. Näiden asioiden osalta kansainvälinen yhteisö on lausunut mielipiteensä ja ryhtynyt toimiin.
Tänään kollegani, ministeri Lloyd, on ollut alueella puheenjohtajamaan lähettiläänä maanantaista lähtien. Hän on Belgradissa. Hän vierailee muissa naapurimaissa selvittääkseen niiden erityisongelmat ja huolenaiheet, jotta hän voi tuoda tietoa tapahtumien keskipisteeseen. Lisäksi Eurooppa-konferenssi, joka pidetään huomenna Lontoossa, on toinen tilaisuus keskustella asioista, ja myös ulkoministerien epävirallinen kokous Edinburghissa perjantaina ja lauantaina on vielä yksi tilaisuus. Jos on muita ehdotuksia, niistä voidaan keskustella ja niitä voidaan toteuttaa.
Puheenjohtajamaa on ollut erittäin aktiivinen neuvostossa, ja tämä on vastaus herra Biancon kysymykseen.
Vastaisin rouva van Bladelille, että me pyrimme nyt löytämään poliittisen ratkaisun. Sotilaallisten toimien mahdollisuutta ei ole otettu esille. Jos se otettaisiin esille, olisi pohdittava sitä, olisiko se kansainvälisen oikeuden mukaista vai ei ja olisivatko kyseiset toimet soveliaita ja tehokkaita vai ei. Mikäli vastaus kumpaankin kysymykseen olisi myönteinen, sitten olisi päätettävä, ketkä niihin osallistuisivat, mikä olisi tavoite, miten sotilaalliset toimet päätettäisiin ja mitä poliittista ratkaisua edellytettäisiin. Kaikkien näiden kysymysten tiellä on vielä paljon esteitä. Tärkeintä on pyrkiä löytämään poliittinen ratkaisu tähän ongelmaan. Kuten yksi keskusteluun osallistuneista sanoi puheenvuoronsa lopuksi: jos tunnustetaan se, että kansainvälinen yhteisö ei voi hyväksyä Jugoslavian hallituksen menettelyä Kosovossa, tilannetta voidaan helpottaa antamalla Kosovon kansalle järkevä autonomia niin, että he voivat omien sisäisten asioiden osalta päättää itse omasta tulevaisuudestaan.
On oltu aktiivisia, puheenjohtajamaa on ollut aktiivinen, neuvosto on ollut aktiivinen, ja kansainvälinen yhteisö on todellakin reagoinut kriisiin. Tätä kuvastaa myös se tosiseikka, että parlamentti keskustelee tänään asiasta ja että itse parlamentti ilmaisee Euroopan unionin kansalaisten puolesta sen, miten vakavasti he suhtautuvat tilanteeseen ja, toivottavasti, miten he pystyisivät löytämään poliittiseen sopimukseen perustuvan ratkaisun.

Swoboda
Arvoisa rouva puhemies, puheenjohtaja katsoi minua torjuessaan syytöksen, jonka mukaan puheenjohtajamaa ei ole ollut kovin aktiivinen. Tämä saattoi johtua siitä, että olen yksi harvoista ihmisistä istuntosalissa, mutta minun on sanottava selvästi se, että arvosteluni ei kohdistunut nykyiseen puheenjohtajaan vaan puheenjohtajamaahan, komissioon ja jopa parlamenttiin, jotka tiedostivat ongelman monta vuotta mutta eivät tehneet tarpeeksi. Toivottavasti nykyinen puheenjohtajamaa pystyy tekemään paljon ongelman ja kriisin ratkaisemiseksi.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

ASEM-prosessi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista suullisista kysymyksistä:
Swoboda ja Titley PSE-ryhmän puolesta B4-0174/98 - O-0004/98 neuvostolle ja B4-0175/98 - O-0005/98 komissiolle ASEM-prosessista; -Bertens ELDR-ryhmän puolesta B4-0176/98 - O-0018/98 neuvostolle seuraavasta Aasia-Eurooppa-huippukokouksesta (ASEM); -Jarzembowski, Rinsche, Bernard-Reymond, Argyros, Kittelmann ja Martens PPE-ryhmän puolesta B4-0178/98 - O-0055/98 neuvostolle Aasian ja Euroopan huippukokouksesta (ASEM); -Telkämper, Aelvoet, Kreissl-Dörfler, Lannoye, Kerr, Gahrton ja Holm V-ryhmän puolesta B4-0180/98 - O-0058/98 neuvostolle huhtikuussa Lontoossa pidettävästä toisesta Aasian ja Euroopan huippukokouksesta (ASEM II); -Vinci GUE/NGL-ryhmän puolesta B4-0261/98 - O-0061/98 neuvostolle Aasian ja Euroopan välisestä huippukokouksesta; -Pompidou UPE-ryhmän puolesta B4-0264/98 - O-0064/98 neuvostolle ASEM-prosessista; -Dupuis ja Vandemeulebroucke ARE-ryhmän puolesta B4-0268/98 - O-0068/98 neuvostolle huhtikuussa Lontoossa pidettävästä toisesta Aasian ja Euroopan huippukokouksesta (ASEM).
Titley
Arvoisa rouva puhemies, eräs suuri yritys vaalipiirissäni ilmoitti äskettäin laajoista lomautuksista, koska se oli hävinnyt Kaukoitää koskevan tilauksen. Tämä muistutti minua nykyisen kriisin Euroopalle aiheuttamista vaaroista. Pankkimme ovat hyvin alttiita riskeille ja riippuvuutemme kaupasta tekee meistä hyvin haavoittuvia tällaisille maailmanmarkkinoiden kriiseille. Meidän olisikin siis käytettävä ASEM-prosessia varmistuaksemme siitä, että tämä kriisi selvitetään erittäin nopeasti ja että kriisi ei enää pahene.
Meidän on huomattava erityisesti se, että tämän kriisin syynä voidaan ainakin osittain pitää suosimista tai jopa suoranaista lahjontaa joissakin kriisin koettelemista maista. Liian monta suosivaa sopimusta tehtiin toisten ihmisten rahoilla ja oltiin valmiita katsomaan läpi sormien näiden sopimusten heikkouksia. Emme todellakaan voi erottaa taloudellista vapautta poliittisesta vapaudesta. Tämän parlamentin toistuvat vetoomukset ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi ovat merkittävä osa tätä prosessia ja taloudellista vapautta koskevia vaatimuksia.
Meidän on varmistettava, että Kaukoidän poliittista kehitystä leimaa avoimuus. Haluaisin kuulla neuvostolta ja komissiolta, miten ne aikovat käyttää ASEM-huippukokousta Kaukoidän hyvään hallintomenettelyyn tähtäävien kehityshankkeiden merkityksen korostamiseksi, jotta talous olisi tulevaisuudessa lujempi. Parlamenteilla olisi oltava paljon lujempi rooli tässä prosessissa, koska jos parlamentti on mukana, me varmistamme sen, ettei kukaan katso läpi sormien suosimista ja lahjontaa.
Lopuksi meidän on tarkasteltava rahoituslaitosten uudistusta. Jotkut meistä epäilevät, että nykyään täytäntöön pantavilla avustusohjelmilla autetaan enemmän huonoja sopimuksia tehneitä kuin pyritään uudistamaan Kaukoidän maiden yhteiskuntia ja talouksia. Minusta on kiinnostavaa kuulla, mitä sanottavaa neuvostolla ja komissiolla on siitä, miten ne aikovat lähestyä ASEM-huippukokousta tältä kannalta.

Bertens
Arvoisa rouva puhemies, ASEM-maiden huippukokous on luonnollisesti erittäin tärkeä. KaakkoisAasian taloudellinen tilanne on muuttunut epävarmaksi, ja Euroopan olisi pitänyt seurata sitä alusta lähtien. Myös tämä kuuluu tasapainoiseen ja yhdenvertaiseen vuoropuheluun Kaakkois-Aasian ja Euroopan välillä. Aasian maiden täytyy toteuttaa laajoja uudistuksia, ja unionin täytyy ilmaista tukensa niille ja tehdä yhteistyötä asiassa IMF: n kanssa. Haluaisin kysyä neuvostolta, onko se samaa mieltä tästä asiasta. Minusta olisi myös hyvä, jos neuvosto voisi ilmoittaa, miten olisi voitu välttää se, että Euroopan unioni on nyt saanut sellaisen maineen, että se loisti poissaolollaan, kun viimeaikaiset dramaattiset talousvaikeudet alkoivat Kaakkois-Aasiassa. Kuinka neuvosto aikoo korjata tilanteen? Me kannatamme ASEAN-maiden yhteistä aloitetta yhteisen valvontamekanismin perustamisesta, ja nämä maat voivat ehkä yhdessä välttää mahdolliset uudet kriisit ja torjua tunnetun talouden dominovaikutuksen. Onko neuvosto kanssani samaa mieltä siitä, että Euroopan rooli tukijana olisi tärkeä? Kysymys on yksinkertainen, vastaus saattaa olla pitkä, mutta joka tapauksessa haluaisin tietää, mitä ajattelette asiasta.
Myös edustamani liberaaliryhmän mielestä huippukokouksen aikana ei pitäisi käsitellä ainoastaan talous- ja rahoituskysymyksiä. Poliittinen vuoropuhelu on vähintään yhtä tärkeää tasapainoisessa ja yhdenvertaisessa suhteessa. Tämän vuoden alussa pidetyn ministerikokouksen päätöslauselman mukaisesti pyydän neuvostoa ottamaan myös ihmisoikeudet ASEM-huippukokouksen ohjelmaan. Ehkä niitä voidaan käsitellä eri maiden kahdenvälisissä kokouksissa. Voiko neuvosto luvata minulle, että niin tosiaan tapahtuu?

Jarzembowski
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa herra neuvoston puheenjohtaja, arvoisa herra komissaari, myös minun ryhmäni on erittäin jännittynyt vastauksesta neljään kirjallisesti annettuun kysymykseen, koska aasialaiseurooppalaisilla suhteilla on paljon merkitystä sekä meidän ulkopoliittisille suhteillemme että myös taloudellisille ja sosiaalipoliittisille kysymyksille 25 asianomaisessa valtiossa. Olemmekin sitä mieltä, että Aasian prosessia ei saa jättää ulkoministereille ja byrokraateille vaan että Euroopan parlamentti ja aasialaiset parlamentit, jotka edustavat prosessissa kansoja, täytyy ottaa mukaan.
Me tuemme tätä prosessia, jonka täytyy kattaa laaja yhteistyö, joka ulottuu poliittisesta vuoropuhelusta taloudelliseen yhteistoimintaan ja aina sosiaaliseen ja kulttuuriseen yhteistyöhön asti. Haluaisimme myös kovasti tietää, aikooko neuvosto puhua aasialaisten kollegojensa kanssa kysymyksestä, joka koskee ASEM-jäsenvaltioiden määrän lisäämistä. Intian, Pakistanin, Bangladeshin, Uuden-Seelannin ja Australian ottaminen mukaan vaikuttaa meidän näkökulmastamme mielenkiintoiselta. Myönnän kuitenkin, että siitä täytyy meidän aasialaisten kumppaneidemme itse päättää, aivan niin kuin meillä on ennakkoluuloja Burmaa kohtaan ihmisoikeustilanteen vuoksi emmekä voi hyväksyä Burmaa.
Jos Lontoon huippukokous sitten sujuu onnistuneesti, se on mahdollista vain, jos 25 valtion- ja hallitusten päämiestä voivat osoittaa, että löydämme yhteisen tien Aasian rahoituskriisin ratkaisemiseksi. Se riippuu avoimuuden lisäämisestä kansainvälisellä pankkialalla. Se riippuu myös siitä, löydetäänkö mekanismi lyhyen aikavälin valuuttakeinottelujen estämiseksi. Tuen niitä neuvoston ja komission jäseniä, jotka ovat sitä mieltä, että sellainen maa kuin Indonesia, joka ei vain jätä Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa sovittuja uudistuksia toteuttamatta vaan torjuu ne mielivaltaisesti, ei voi olettaa saavansa tukea aasialais-eurooppalaisilta kumppaneilta, vaan päinvastoin yhteisön ja myös aasialaisten kumppaneiden täytyy toimia poliittisten ja taloudellisten olojen muuttamiseksi tässä maassa.
Olen myös samaa mieltä muutamien kollegojeni kanssa siitä, että vaikka puhumme taloudesta, kaupasta, rahoituksesta, ulkopolitiikasta, niistä perustavista ongelmista, jotka ovat yhteisiä sekä eurooppalaisen puolen valtioille että myös aasialaisen puolen valtioille, nimittäin köyhyyden torjumisesta, ihmisoikeuksien kunnioittamisesta, demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden kehittämisestä sekä ympäristönsuojelusta - muistelen vain metsäpaloja tietyissä Aasian osissa, joilla ei ole vain paikallisia vaan maailmanlaajuisia vaikutuksia - on myös puhuttava ASEM-huippukokouksessa.
Loppujen lopuksi mielestäni - kuten muutamat aikaisemmat puhujat ovat jo sanoneet - on tärkeää ottaa Euroopan parlamentti ja aasialaiset parlamentit mukaan prosessiin. Se on myös mahdollisuus lisätä demokratiaa yleensä, vahvistaa parlamentin jäsenten vastuuta kansainvälisistä suhteista. Sen vuoksi aasialaisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin osallistumisella on suuri merkitys.
Sallikaa minun sanoa lopuksi vielä kaksi asiaa. Ensiksi: olisin erittäin iloinen, jos neuvoston puheenjohtaja ja ehkä myös meidän arvoisa komissaarimme, sir Leon Brittan, oma-aloitteisesti ilmoittaisivat, että he huhtikuun lopussa Brysselissä pidettävässä täysistunnossa antavat virallisen julkilausuman Lontoon huippukokouksen tuloksista, niin että me voimme vielä kerran keskustella tuloksista. Tänään keskustelemme odotuksista, mutta on tärkeää keskustella tässä parlamentissa myös tuloksista neuvoston ja komission virallisen julkilausuman pohjalta. Muuten, hyvät naiset ja herrat, saanen toivottaa neuvostolle ja mukana olevalle komissiolle paljon menestystä ASEM-huippukokouksessa Lontoossa.

Telkämper
Arvoisa rouva puhemies, toista ASEM-valtionpäämiesten ja eurooppalaisten hallitusten päämiesten kokousta 3. ja 4. huhtikuuta leimaa vaikea talous- ja rahoituskriisi Itä- ja Kaakkois-Aasiassa, kriisi, jota tavanomaiset kapitalistisen talouskasvun vaikutukset jättikaupungeissa - epävarmat ja huonosti palkatut työpaikat, välinpitämätön ja valvomaton luonnon- ja maaperän rikkauksien hyväksikäyttö sekä erittäin vakavat ihmisoikeusrikkomukset - kärjistävät ja tulevat vielä kärjistämään.
OECD: n ennusteissa arvioidaan, että myös eurooppalaiset taloudet, jos Itä- ja Kaakkois-Aasiassa ei tehdä jotakin nopeasti ja kestävästi eikä helpotusta löydy, joutuvat mukaan kärsimään kriisin vaikutuksista. Tässäkin parlamentissa oli paljon kollegoja, jotka ovat hairahtuneet kannattamaan taloustiikereitä, boomia, nopean rahan politiikkaa siellä. Mielestäni tässä tarvitaan uusia mekanismeja, ennen kaikkea politiikan asettamista etusijalle, tässä tarvitaan uusi toimintamalli, joka pitäisi esittää Lontoossa.
Kun pidämme mielessämme sen, että ASEM-valtiot tuottavat yli puolet maailman bruttokansantuotteesta, käy selväksi, että tälle Lontoon huippukokoukselle on sälytetty suuri vastuu. Me tässä parlamentissa olemme viime kuukausina toistuvasti vaatineet: demokratisointi Burmassa, kauppasuhteet Burman kanssa vain, jos ihmisoikeuksia kunnioitetaan ja jos tilanne siellä kääntyy demokratian suuntaan, Pohjois-Korean osalta, sitä, että KEDO-projektin rahoja ei saa käyttää yksipuolisesti, vaan meidän on käytettävä rahat nälän lieventämiseen ja vähentämiseen, että edistämme täällä sisämarkkinoiden kehitystä ja siten myös hiukan rauhanpolitiikkaa Koreassa. Näistä projekteista täytyy puhua. Herra Kinkel puhui uudesta Timorin politiikasta. Ehkä neuvosto ja komissio voivat täällä esitellä hiukan tätä uutta politiikkaa sortovaltio Indonesiaa kohtaan. Sitten aarniometsien palot. Aarniometsät eivät pala sattumalta vaan ne sytytetään. Mielestäni tässä tarvitaan ilmastonsuojeluohjelmaa.
Haluaisimme tietää, kuinka aiotte käsitellä näitä ongelmia, joista olemme keskustelleet monta kertaa, mihin aloitteisiin tartutte? Mitä mieltä olette esimerkiksi Tobin-veron käyttöönottamisesta talous- ja rahoituskriisien yhteydessä? Kuinka teette hallituksille selväksi uuden yhteistyön? Mielestäni on hyvä, jos saatte neuvotteluihin mukaan parlamentilta paketin ja että laaditte parlamentille seuraavalla kerralla, kuten herra Jarzembowski myös sanoi, kertomuksen siitä, mistä olette neuvotelleet, kuinka olette neuvotelleet ja minkä yhteisten näköalojen avulla voimme harjoittaa demokraattisesti vastuuntuntoista politiikkaa Itä- ja Kaakkois-Aasiaa kohtaan.

Pompidou
Arvoisa rouva puhemies, hyvät kollegani, toista Aasian ja Euroopan välistä huippukokousta silmällä pitäen on mielestäni tärkeää määritellä, millainen tehtävä Euroopan unionilla voi ja pitää olla Aasian kanssa tehtävän yhteistyön ja niiden välisten suhteiden kehittymisen puitteissa, millaisia painopisteitä sillä on oltava, millaisia toimenpiteitä on toteutettava, jotta voidaan sovittaa yhteen ja kohdentaa hyvin ne toimet, joihin ryhdytään.
Aasian ja Euroopan välinen huippukokous, jonka tarkoituksena on kannustaa aasialaisten kumppaniemme kanssa käytävää vuoropuhelua, voi itse asiassa osaltaan helpottaa molemminpuolista ymmärrystä ja tiivistää kahden maanosamme välisiä siteitä. Siteitä, jotka on nykyisessä maailmanlaajuistumisen ratkaisevassa tilanteessa konkretisoitava aloittamalla Euroopan ja Aasian välinen yhteistyö erittäin tärkeissä alueellisissa ja kansainvälisissä kysymyksissä, erityisesti talouteen ja rahoitukseen, tieteeseen ja teknologiaan, ympäristöön, kulttuuriin ja humanitaarisiin kysymyksiin liittyvissä näkökulmissa.
Uuden Aasian kumppanuuden puitteissa on siis välttämätöntä, että unionilla on hallitseva asema näiden välineiden kehittämisessä ja toteuttamisessa, joiden avulla näillä aloilla on mahdollista luoda synergiaa ja kumppanuuksia.
Voin siis vain kannattaa kaikkia niitä aloitteita, jotka yksilöitiin ensimmäisessä ASEM-huippukokouksessa ja niitä ehdotuksia, jotka laadittiin Bangkokissa pidetyssä toisessa Aasian ja Euroopan välisessä tapaamisessa (Asia-Europe Business Forum ) ja joiden pitäisi parantaa yleistä ilmapiiriä ja saada aikaan kehitystä molemminpuolisissa investoinneissa.
Suurta osaa Aasiaa jo muutaman kuukauden koetelleen kriisin osalta - aihe, josta varmasti keskustellaan Lontoon huippukokouksessa - on tärkeää, että unioni osallistuu aktiivisesti talous- ja rahoitusasioihin liittyvien toimenpiteiden täytäntöönpanoon hillitäkseen taantumista.
Unioni auttaa toisaalta tukemaan kriisin koskettamille aloille välttämättömiä uudistuksia ja toisaalta palauttamaan ulkomaisten sijoittajien luottamuksen.
Lopuksi jotta ASEM-prosessilla olisi myös parlamentaarinen ulottuvuus, on syytä tukea Aasian ja Euroopan parlamentaarisen kumppanuuden eli ASEPin järjestämistä ja liittää parlamenttimme siihen läheisesti.

Ewing
Arvoisa rouva puhemies, minulla oli kunnia olla mukana ASEANin valtuuskunnassa, joka kävi Malesiassa ja Singaporessa tammikuussa. Emme tavanneet Malesian tai Singaporen pääministereitä, koska he olivat matkoilla, mutta tapasimme ulkoministerit ja meidät otettiin erittäin hyvin vastaan.
Rahoituskriisi oli tärkein keskustelunaihe, ja sen osalta yksi seikka kävi hyvin selväksi valtuuskunnan jäsenille. Euroopan unioni saa liian vähän huomiota, vaikka me olemmekin osittain maksumiehinä IMF: n yhteydessä. Jos herra Clinton vierailee siellä, hän saa paljon huomiota lehdistössä. Jos EU: n ministerit vierailevat siellä, se herättää hyvin vähän huomiota. Meidän on muistettava tämä, koska se ei todellakaan ole reilua Euroopan unionia kohtaan. Me olemme hyvin huolissamme kyseisestä maailmankolkasta ja niistä maista, jotka ovat kärsineet kriisistä.
Maat olivat myös hyvin kiinnostuneita EMUsta ja sitä mieltä, että siitä olisi apua maailman rahamarkkinoilla, kun niiden taloudet ovat romahtaneet pahasti. Huomasin tänään lehtiä lukiessani, että eräässä pääkirjoituksessa sanottiin, että Indonesia on täydellisen romahduksen partaalla ja että uudelleen valittu Suharto on sanonut, ettei hän aio noudattaa IMF: n ehtoja. Tämä on hyvin vakavaa koko prosessin kannalta. Meidän on edistettävä demokratiaa ja ihmisoikeuksia kaikissa näissä maissa.
Kävimme myös Malesian metsätalousministeriössä ja meihin tekivät varsin suuren vaikutuksen sen ympäristönäkökohdat. Mielestäni me voisimme avustaa enemmän sen hankkeita. Haluamme, että vuoropuhelua laajennetaan kulttuuriin, yhteiskunnallisiin asioihin ja politiikkaan kaikissa maissa. Tapasimme myös kansalaisjärjestöjä ja haluaisimme Euroopan unionin kannustavan enemmän näitä aktiivisesti toimivia yhdistyksiä.

Henderson
Arvoisa rouva puhemies, toinen Aasian ja Euroopan välinen kokous, joka pidetään Lontoossa 3. ja 4. huhtikuuta, on tärkeä maamerkki Euroopan ja Aasian välisten suhteiden kehitykselle. Tämän parlamentin jäsenten esittämissä mitä moninaisimmissa kysymyksissä korostetaan ASEMin merkitystä ja sen herättämiä toiveita. Bangkokissa vuonna 1996 pidetyn ensimmäisen ASEMin jälkeen ASEM-prosessin kaiken kolmen keskeisen ulottuvuuden osalta on tapahtunut kehitystä.
Tämän parlamentin jäsenet ovat esittäneet kysymyksiä siitä, mitä on saavutettu. Ensiksikin politiikan osalta on pidetty monta ministeritason kokousta: ulkoministerit, talousministerit ja valtiovarainministerit tapasivat kukin erikseen vuonna 1997 ja näin päästiin suurempaan yksimielisyyteen siitä, mihin kysymyksiin meidän on keskityttävä näiden kahden alueen lähentämiseksi. Tämän lisäksi on ollut vähemmän julkisuutta saaneita mutta erittäin hyödyllisiä viranomaisten välisiä yhteyksiä, joiden myötä on syvennetty suhteita käytännön tasolla. Esimerkiksi tulliviranomaisista koostuvat työryhmät ovat tavanneet laatiakseen ehdotuksia siitä, miten voidaan yhdenmukaistaa menettelyjä ja panna täytäntöön säännökset näiden kahden alueen välisen kaupankäynnin tehostamiseksi.
Talouden osalta on käyty vuoropuhelua yritysten ja hallinnon välillä, ja tämä on keskeistä ASEM-prosessissa. Aasian ja Euroopan yritysfoorumi on kokoontunut jo kahdesti: Pariisissa vuonna 1996 ja Bangkokissa viime marraskuussa. Kolmas yritysfoorumi kokoontuu Lontoossa samaan aikaan kuin toinen ASEM-huippukokous, ja se on yrittäjille ainutlaatuinen tilaisuus käydä suoraa vuoropuhelua johtajien kanssa useasta eri kysymyksestä, muun muassa kaupankäynnin ja sijoitusten vapauttamisesta edelleen.
Kolmanneksi ASEMin talousministerit ovat laatineet ja hyväksyneet investointien edistämistä koskevan toimintasuunnitelman. Se sisältää monia eri edistämistoimia ja mahdollistaa sääntelyä koskevan vuoropuhelun jatkamisen. Täytäntöönpano on uskottu investointien asiantuntijaryhmälle, joka perustetaan suunnitelman tavoin toisessa ASEM-kokouksessa huhtikuussa. Toivomme, että johtajat hyväksyvät ASEMin kaupan edistämisen toimintasuunnitelman, jonka puitteet ASEMin talousministerit ovat jo hyväksyneet. Suunnitelmassa pyritään vähentämään muita esteitä kuin tulliesteitä ja liiketoimiin liittyviä kuluja sekä lisäämään kaupankäyntimahdollisuuksia näiden kahden alueen välillä.
Tiedän, että on oltu huolissaan muista yhteyksistä, vaikkapa " ihmisten välisistä yhteyksistä" , ja tälläkin alueella on tapahtunut paljon kehitystä viime ASEM-kokouksen jälkeen. Asia-Europe Foundation perustettiin helmikuussa 1997 edistämään ASEMin jäsenten välisiä yhteyksiä kansalaisyhteiskunnan tasolla. Se on tukenut monia luentoja ja konferensseja, muun muassa ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota käsitellyttä seminaaria Ruotsissa viime vuoden joulukuussa. Kulttuuriyhteyksillä on tärkeä asema toisessa ASEM-kokouksessa; huippukokouksen aikana pidetään lukuisia kulttuuri- ja taidetapahtumia; osaan niistä osallistuvat huippukokouksen osanottajat, ja toivonkin niiden herättävän heissä uusia ajatuksia. Tapahtumia on itä-länsi -elokuvajuhlista aina Aasian taidetta ja musiikkia esitteleviin näyttelyihin ja konsertteihin asti.
Monet kollegat ovat ottaneet esille rahoituskriisin ja sen, mitä voidaan tehdä vakauden palauttamiseksi. Yleensä ASEMprosessin ja erityisesti toisen ASEM-kokouksen merkitys korostuu yhä selvemmin aikana, jolloin on pystyttävä paremmin ymmärtämään erilaisia taloudellisia tilanteita ja yritettävä vakauttaa Aasian tilannetta. Se tarjoaa meille tilaisuuden puuttua Aasiassa tai jopa täällä ilmeneviin käsityksiin siitä, että Eurooppa on reagoinut niiden ongelmiin liian hitaasti, ja osoittaa, että Eurooppa on pyrkinyt ja pyrkii edelleen todella auttamaan. Me tarjoamme apua sekä kansainvälisten rahoituslaitosten välityksellä että kahdenvälisesti. Se on myös tilaisuus painottaa sitä, että Aasian maiden on noudatettava IMF: n suosituksia. Haluamme toisen ASEM-kokouksen myötä välittää sen viestin, että protektionismi ei ole hyvä ratkaisu ja että markkinoiden on avauduttava, ei sulkeuduttava, tämän myötä.
Mitä muita asioita käsitellään toisessa ASEM-kokouksessa? Unioni pyrkii kattavaan poliittiseen vuoropuheluun toisessa ASEM-kokouksessa. Toivomme, että keskusteluissa puututaan alueellisiin kysymyksiin Aasiassa ja Euroopassa samoin kuin kansainvälisiin kysymyksiin ja että niissä käsitellään myös perusoikeuksia. Neuvosto haluaa antaa ASEM-prosessin kaikille kolmelle ulottuvuudelle yhtä suuren merkityksen ja pitää myönteisenä Euroopan ja Aasian maiden välistä yhteistyötä monilla eri alueilla, mukaan luettuna ympäristö, lasten hyvinvointi ja koulutus. Toivomme huippukokouksen osoittavan selvästi sen, että ASEM voi tuottaa tulosta kansalaisille tärkeissä asioissa.
Me odotamme ympäristökysymysten olevan johtajien eräs keskustelunaihe toisessa ASEM-kokouksessa. Koska aihe on ajankohtainen ja ASEMin aasialaisten ja eurooppalaisten jäsenten yhteinen huolenaihe, toivon, että äkillisten ympäristötuhojen hoitamiseen myönnettävä apu on yksi käsiteltävistä asioista. Kaakkois-Aasian metsäpalojen aiheuttamat ongelmat, joihin keskustelussa on jo viitattu, ovat selvästi kiireellinen huolenaihe.
On esitetty myös kysymyksiä ASEMin tulevasta jäsenyydestä. Voin vakuuttaa, että toiseen ASEM-kokoukseen osallistuvat samat maat kuin ensimmäiseen ASEM-kokoukseen. Unioni toivoo kuitenkin, että jäsenyyttä käsiteltäisiin toisessa ASEMkokouksessa. Tuleva laajentuminen riippuu nykyisten jäsenien yksimielisyydestä.
Mikä meitä siis odottaa? Toisessa ASEM-kokouksessa asetetaan merkittäviä tavoitteita näiden kahden alueen väliselle tulevalle yhteistyölle. Unioni toivoo, että toisessa ASEM-kokouksessa hyväksyttäisiin Aasian ja Euroopan yhteistyön puiteohjelma ASEMin toiminnan keskittämiseksi ja hoitamiseksi. Toivomme myös, että perustettaisiin Aasian ja Euroopan visioryhmä pohtimaan ASEMin pitkän aikavälin tavoitteita. Se tiedottaisi ulkoministereille vuonna 1999 hyvissä ajoin, jotta johtopäätökset olisivat käytössä kolmannessa ASEM-kokouksessa vuonna 2000.
Toisessa ASEM-kokouksessa huhtikuussa on kunnon esityslista. Aasian rahoituskriisin takia Aasian ja Euroopan vuoropuhelu on tärkeämpää kuin koskaan. Puheenjohtajamaa ja neuvosto odottavat, että huhtikuun kokous kantaa hedelmää.

Brittan, Sir Leon
Ensimmäisen ASEMin jälkeen kehitys on ollut erittäin nopeaa. Politiikan alalla on aloitettu merkittävä poliittinen vuoropuhelu sekä ministerien että viranomaisten tasolla maailmanlaajuisista ja alueellisista kysymyksistä. Jopa ihmisoikeuksista on käyty avointa keskustelua Ruotsissa joulukuussa järjestetyssä epävirallisessa seminaarissa, joka on todennäköisesti ensimmäinen monesta vastaavasta seminaarista. Äskettäisessä ylempien virkamiesten kokouksessa Lontoossa vaihdettiin erittäin avoimesti mielipiteitä Kambod&#x017E;asta, Irakista, Korean niemimaasta ja EU: n laajentumisesta.
Talouden alalla talousministerit ja -viranomaiset ovat edistyneet paljon sekä investointien että kaupan edistämistä koskevien toimintasuunnitelmien laatimisessa ja yhteisymmärryksen saavuttamisessa WTO: hon samoin kuin infrastruktuuriin ja kestävään kehitykseen liittyvissä kysymyksissä. Valtiovarainministerit ja -viranomaiset ovat olleet yhtä mieltä siitä, että näiden kahden alueen rahoitusasiantuntijoiden välistä yhteistyötä voidaan huomattavasti lisätä. He ovat olleet yhtä mieltä myös siitä, että tietojen ja hyviksi osoittautuneiden käytäntöjen vaihdon tehostaminen lisää rahapolitiikan vakautta. On aloitettu tiivis yhteistyö tullialalla, ja yksityinen sektori on aloittanut oman jatkuvan vuoropuhelunsa Aasian ja Euroopan yritysfoorumin ja muiden kokousten välityksellä.
Kulttuurin ja sosiaalisella alalla Asia-Europe Foundation on merkittävä aloite näiden kahden alueen keskinäisen tietoisuuden lisäämiseksi. Useita muita aloitteita on toteutettu tai valmisteltu sellaisilla aloilla kuin teknologia, ympäristö, nuorten väliset yhteydet ja vaihto-ohjelmat. Muut merkittävät tapahtumat kuten Manilan foorumi kulttuureista ja arvoista Aasiassa ja Euroopassa ovat edenneet ASEPin viitoittamaa tietä.
Olen huomannut, että Bangkokin huippukokouksen jälkeen on kiinnitetty paljon huomiota myös prosessiin, koordinaatioon ja visioon liittyviin kysymyksiin. Erityisesti ehdotuksia, jotka koskevat Aasian ja Euroopan yhteistyön puiteohjelman laatimista ja Aasian ja Euroopan visioryhmän perustamista, käsitellään todennäköisesti Lontoon huippukokouksessa.
Tulevaa ajatellen huippukokouksen valmistelu etenee kitkattomasti ja rakentavassa hengessä. Kaksi seuraavaa vuotta ovat ennen kaikkea lujittamisen aikaa. Meidän on kuitenkin saatava konkreettisempia, näkyvämpiä tuloksia vuoteen 2000 mennessä. ASEM-prosessi on ollut ja sen olisi edelleen oltava epävirallinen prosessi, jonka olisi pääasiassa oltava poliittinen katalysaattori keskinäisen ymmärryksen, vuoropuhelun ja yhteistyön aikaansaamiseksi. ASEM ei saisi kehittyä toimielimeksi, jolla on sihteeristö tai muuta vastaavaa; mutta meidän on keskitettävä prosessi selkeämmin rajalliseen määrään painopistealueita. Tähän on pyritty Aasian ja Euroopan yhteistyön puiteohjelman yhteydessä, joka hyväksytään Lontoon huippukokouksessa.
Huippukokouksessa on määrä tehdä monta merkittävää päätöstä ASEMin tulevaisuudesta, muun muassa hyväksyä kaupan ja investointien edistämistä koskevat toimintasuunnitelmat, perustaa ympäristöteknologiaa käsittelevä aasialais-eurooppalainen keskus Thaimaaseen, hyväksyä Aasian ja Euroopan yhteistyön puiteohjelma ja perustaa ASEMin visioryhmä, joka koostuu kaikkien ASEMin osapuolten korkea-arvoisista viranomaisista ja jonka tehtävänä on antaa riippumaton näkemys Aasian ja Euroopan suhteiden keskipitkän ja pitkän aikavälin kehityksestä ASEMin yhteydessä. Komissio on nimittänyt edustajakseen herra Percy Barnevikin, ASEA Brown Boverin entisen toimitusjohtajan ja Investa Groupin nykyisen puheenjohtajan. Huippukokouksessa käynnistetään myös joitakin uusia aloitteita mahdollisesti rahanpesun, lasten hyvinvoinnin, ympäristön ja niin edelleen alalla.
ASEMin rahoituskriisi selvästikin lisää Aasian ja Euroopan välisen yhteistyön ja ASEMin merkitystä. Lontoon huippukokouksessa omistetaan sille paljon huomiota. Meidän on annettava lujia poliittisia viestejä ja käynnistettävä myös aloitteita kriisin voittamiseksi. Puheenjohtajamaa Yhdistynyt kuningaskunta on juuri lähettänyt korkea-arvoisen valtuuskunnan Kaakkois-Aasian maihin oikaistakseen väärinkäsityksiä, jotka koskevat Euroopan roolin laajuutta tilanteen ratkaisemisessa, ja valmistellakseen huippukokouksessa tästä asiasta annettavaa viestiä.
Huippukokouksessa on annettava kriisiä koskeva vahva poliittinen viesti, jossa tunnustetaan sen maailmanlaajuiset vaikutukset, kerrotaan eurooppalaisten kumppanien antamasta avusta, vahvistetaan ASEMin kumppanien sitoutuminen välttämättömiin uudistuksiin ja korostetaan tarvetta torjua protektionismia ja jatkaa vapauttamista, joka on tehokkain vastalääke protektionistisiin vaatimuksiin sekä Aasiassa että Euroopassa. Pohdimme edelleen sitä, miten voidaan entisestään lujittaa rahoitusasiantuntijoiden yhteistyötä ja puuttua kriisin sosiaalisiin vaikutuksiin.
ASEMin tarkoituksena on luoda hallitukset ja hallinnot ylittävä kattava kumppanuus, johon sisältyisi näiden kahden alueen parlamenttien jäsenten välinen vuoropuhelu. Sen vuoksi olikin sopivaa, että ensimmäistä ASEM-huippukokousta seurasi Aasian ja Euroopan parlamentaarinen kokous täällä huhtikuussa 1996. Toivon, että se saa jatkoa.
On myös syytä huomata, että Asia-Europe Foundation suunnittelee ohjelmaa kummankin alueen nuorten parlamentin jäsenten yhteentuomiseksi. Tällainen epävirallinen lähestymistapa parlamentin jäsenten välillä on varmaankin erityisen hyödyllistä.
Lopuksi haluan mainita, että komissio tiedottaa hyvin mielellään parlamentille huippukokouksen tuloksesta.

Randzio-Plath
Arvoisa rouva puhemies, puheenjohtajamaan ja komission vastaukset korostavat mahdollisuuksia menestyksekkääseen ASEM-huippukokoukseen Lontoossa. Pidän todella tärkeänä sitä, että juuri tänä aikana voidaan kertoa se viesti, että molemmat maanosat voivat tehdä yhteistyötä menestyksekkäästi. Loppujen lopuksi ASEMprosessin ei pitäisi korvata mitään monenkeskisen yhteistyön muotoa, mutta sen pitää kuitenkin tukea Euroopan ja Aasian kumppanuutta tietyissä kysymyksissä.
Mielessäni eivät tässä ole vain mahdolliset ratkaisut vastaukseksi Aasian kriisiin, vaan ajattelen myös sitä, että kansainvälisten rahoituslaitosten uudistus voi edistyä molempien maanosien yhteisiä näkemyksiä kehittämällä. Ajattelen myös sitä, että me todella tarvitsemme muita valvontamääräyksiä ja todennäköisesti tarvitsemme myös muita julkisen ulkomaanvelan määrittelyjä. Se otetaan tässä yhteydessä myös varmasti puheeksi. Sen perusteella odotan tämän ASEM-huippukokouksen saavan aikaan edistystä. Varmasti tässä ASEM-huippukokouksessa korostetaan myös sitä, että euro ei voi edistää vain Euroopan unionin rahapoliittisia ja taloudellisia suhteita vaan myös kansainvälisen rahapolitiikan vakautta. Se on tärkeä sanoma, joka pitäisi lähettää tästä konferenssista.
Korostan vielä kerran sitä, kuinka välttämätöntä näiden tärkeiden maanosien hyvä yhteistyö on. Huolimatta erilaisista perinteistämme ja kulttuureistamme on yhteistyömahdollisuuksia, jotka ovat myös välttämättömiä nimenomaan siksi, että meillä on jo korkea taso taloudellisessa yhteistyössä. Siksi tarvitsemme myös poliittista vakautta molemmissa maanosissa. Tämän syvennetyn poliittisen vuoropuhelun pitäisi edistää sitä. Se voi myös tehdä sen, koska turvallisuuskysymykset Aasiassa ovat meidän turvallisuuskysymyksiämme ja aihetta good governments pitäisi enemmän siirtää kohti tämän poliittisen vuoropuhelun keskipistettä.
Meidän ei kuitenkaan pidä unohtaa sitä, että Aasian ja Euroopan yhteistyö ei ole vain hallitusten ja parlamenttien yhteistyötä vaan myös kansalaisjärjestöjen, Aasian ja Euroopan nuorten, Aasian ja Euroopan naisten yhteistyötä. Tässä on paljon suunnitelmia, joita pitäisi käsitellä kansalaisilta kansalaisille -vuoropuhelun yhteydessä ja jotka ennen kaikkea pitäisi toteuttaa. Kehotan puheenjohtajamaata ja komissiota noudattamaan tässä myös aivan konkreettisesti projekteissa ja ohjelmissa selkeää yhteistyön linjaa kaikilla tasoilla.

Kittelmann
Arvoisa rouva puhemies, minusta on rauhoittavaa kuulla, että meille kriisin jälkeen tulee mieleen niin epätavallisen paljon, mitä meidän on tehtävä. Analyysissa, jossa arvioitiin tilannetta ennen kriisiä, on tullut esiin se rauhoittava tosiasia, että olemme tehneet paljon. Pyydän, että Lontoon huippukokouksessa ei unohdeta sitä, mitkä syistä tiedettiin jo etukäteen ja mitä ei voitu toteuttaa. Kun mietitään tarkasti sitä, mitkä syyt aiheuttivat kriisin, ollaan suhteellisen yksimielisiä siitä, että kysymys oli keskeisesti asianomaisten kansantalouksien liian suuresta vaihtotaseen alijäämästä, varsinkin yksityisellä sektorilla liian suuresta ulkomaanvelasta, jota kiinteät valuuttakurssijärjestelmät tukivat, tuottamattomien alojen rahoituksesta ja paljon muusta.
Tällä hetkellä toteamme, että kaikki pelästyivät, vetäytyivät markkinoilta, osittain peruivat luottoja esimerkiksi Taiwanissa, johon kriisi ei periaatteessa niin vahvasti vaikuta ja jossa nimenomaan pitäisi pysyä sen sijaan, että vetäydytään pois. Sen sijaan pääoma kuitenkin häviää alueelta ja poliitikot antavat hyviä neuvoja. Se, millaisia hyviä neuvoja politiikassa pitää antaa tulevaisuutta varten, kiinnostaa meitä parlamenttina. Siksi pidämme keskustelua täällä päänavauksena.
Olen kiitollinen, sir Leon - oletan, että puheenjohtajamaa näkee asian samalla tavoin - että jatkamme keskustelua täällä Euroopan parlamentissa ja puhumme tuloksista. Olemme kuitenkin tietenkin myös äärimmäisen kiinnostuneita poliittisista suhteista niiden aasialaisten taloustiikerien välillä, jotka olivat viime aikoina joillakin aloilla tukehtua ylimielisyyteensä ja antoivat meille eurooppalaisille neuvoja ja jotka nyt kriisin jälkeen kääntyvät puoleemme avunpyyntöineen. Meidän on yhdessä opittava, että se, mitä Aasiassa tapahtui, johtuu myös siitä, että monet eurooppalaiset eivät kyenneet investoimaan sinne kyllin nopeasti tehdäkseen nopeasti rahaa, riskit tiedossaan eivät epäröineet, mutta nyt vetäytyvät markkinoilta ja jättävät aasialaiset maat katkeraan köyhyyteen.
Saanen muistuttaa siitä, että talous ei ole ainoa, joka vahingoittui, vaan että tuloksena oli myös sosiaalinen taantuma ja hätätila, että niiden satojentuhansien tai miljoonien ihmisten, jotka olivat luottaneet siihen, että politiikka, talous, toimivat oikein, elämä siellä on tuhoutunut, että alueella vallitsee nälkä ja hätä. Pyydän, että Lontoossa mietitään myös sitä, kuinka voimme auttaa näitä ihmisiä avustusohjelmilla, sillä Indonesiahan väkiluvultaan neljänneksi suurimpana maana osoittaa tällä hetkellä, että vaikeassa tilanteessa se ei ole kovin halukas toimimaan demokraattisesti, vaan sillä on oma näkemyksensä muutoksesta, ja odotan jännittyneenä sitä, kuinka siihen reagoidaan, että se ei täytä IMF: n vaatimuksia ja kulkee omia teitään.
Aasia oli oppimisprosessi jo silloin, kun siellä menestyttiin. Nyt se on katkera oppimisprosessi. Olen jännittynyt Aasian puolesta ja siellä syntyvistä tuloksista, joista keskustelemme täällä lisää.

Janssen van Raay
Arvoisa rouva puhemies, luonnollisesti kriisiä käsitellään Lontoon huippukokouksessa, tätähän muun muassa Pompidou kysyi. Me pyrimme kuitenkin kiinnittämään erityistä huomiota entisten siirtomaidemme väestöön. Japanilla on oivallinen tilaisuus hyvittää miehitysjoukkojensa sodan aikana tekemät julmuudet näillä alueilla. Pyydän teitä ajattelemaan tätä asiaa - kun nyt toimitte puhemiehenä - sillä nämä alueet olivat Japanin miehittämiä ja brittijoukot vapauttivat ne, älkää unohtako tätä asiaa Burma-kampanjassanne, rouva puhemies. Sodan muistokappeliin Rangoonissa on kirjoitettu käsin niiden brittien nimet, jotka kaatuivat 5. toukokuuta - 15. elokuuta välisenä aikana. Olen pyytänyt neuvostolta, että 15: nnestä elokuuta tehtäisiin eurooppalainen liputuspäivä, mutta odotan vieläkin vastausta. Se päivä oli myös toisen maailmansodan päättymispäivä Alankomaissa. Älkää unohtako kärsinyttä väestöä. Japani on vasta aloittanut korvausten maksamisen Indonesialle.

Ford
Arvoisa rouva puhemies, kuten Britannian ulkoministeri Robin Cook sanoi täällä tammikuussa, kansakunnat ovat nykyään yhtä riippuvaisia toisistaan kuin ne ennen olivat riippumattomia. Sama pätee niin Euroopan ja Aasian suhteeseen kuin Euroopan unionin jäsenvaltioiden väliseen suhteeseenkin. Toinen ASEM-huippukokous tuo yhteen valtionpäämiehet ja hallitukset kymmenestä Aasian maasta ja viidestätoista Euroopan unionin jäsenvaltiosta.
Lontoon kokous on tilaisuus, keino solmia lujemmat taloudelliset, poliittiset ja kulttuurisiteet näiden kahden taloudellisen mahdin kanssa, jotka edustavat yli 50 % maailmankaupasta. Ensimmäisessä ASEM-huippukokouksessa Bangkokissa maaliskuussa 1996 luotiin puitteet EU: n ja Aasian tuleville suhteille, aloitettiin rinnakkaisia vuoropuheluja yhtäläisyyksien selvittämiseksi, jotta voisimme yhdessä kehittää rauhaa ja vakautta, luotiin suotuisat olosuhteet taloudelliselle ja sosiaaliselle kehitykselle ja keskinäiseen kunnioitukseen, tasavertaisuuteen ja perusihmisoikeuksien edistämiseen perustuvalle poliittiselle vuoropuhelulle.
Tämän lisäksi olemme harjoittaneet myös parlamentaarista vuoropuhelua, ja vuonna 1996 Aasian hallitusten parlamenttien valtuuskunnat sekä Euroopan parlamentin asianosaiset jäsenet tapasivat täällä Strasbourgissa. Me valmistelemme nyt toista ASEPia, joka toivottavasti kokoontuu ensimmäisen Aasian huippukokouksen jälkeen perustetun Asia-Europe Foundationin alaisuudessa Kuala Lumpurissa elokuun puolessavälissä ASEMin parlamenttien välisen järjestön yleiskokouksen jälkeen, kun Eurooppa tapaa jälleen ASEANin ilman herra Myanmaria.
On sekä Aasian että Euroopan etujen mukaista tehdä molempia hyödyttävää yhteistyötä. Teemme yhteistyötä jo monilla eri alueilla. Joillakin alueilla Aasian maat auttavat Euroopassa. Esimerkiksi Euroopan parlamentin suhteista Japaniin vastaavan valtuuskunnan varapuheenjohtajana voin kertoa, että Japani avustaa noin 500 miljoonalla Bosnian jälleenrakentamista. Sillä on tuki- ja avustusohjelma, jolla autetaan palestiinalaisia perustamaan palestiinalainen siirtokunta. Se avustaa Tsernobylin jälkien siivouksessa, ja vastaavasti me olemme mukana erittäin tärkeässä KEDO-hankkeessa.
Aasian kriisi vaikuttaa Eurooppaan. Se ei suinkaan ole vain heidän asiansa. Lopuksi sanoisin, että huhtikuun Aasian ja Euroopan välinen huippukokous ja elokuun parlamentaarinen kokous ovat kaksi lisäaskelta kohti uutta maailmanlaajuista kumppanuutta.

Puhemies
Olen ottanut vastaan työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti seitsemän päätöslauselmaesitystä.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kansainvälinen rikostuomioistuin
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista neuvostolle osoitetuista suullisista kysymyksistä:
B4-0179/98 - O-0056/98 de Vries ELDR-ryhmän puolesta Kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta; -B4-0262/98 - O-0062/98 Puerta, Pettinari ja Carnero González GUE/NGL-ryhmän puolesta Kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta; -B4-0263/98 - O-0063/98 van Bladel UPE-ryhmän puolesta Kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta; -B4-0265/98 - O-0065/98 Aglietta, Müller ja Aelvoet V-ryhmän puolesta Kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta; -B4-0267/98 - O-0067/98 Swoboda PSE-ryhmän puolesta Kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta; -B4-0269/98 - O-0069/98 Dell´Alba ARE-ryhmän puolesta Kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta; -B4-0270/98 - O-0070/98 Oostlander, Lenz ja Dimitrakopoulos PPE-ryhmän puolesta Kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta.
Brinkhorst
Arvoisa rouva puhemies, tämä on todellakin sopiva aika keskustella kansainvälisestä rikostuomioistuimesta. Kohta pidetään viimeinen valmisteleva konferenssi ennen Rooman konferenssia. Kesäkuussa perusperiaatteiden olisi lopultakin määrä olla valmiina.
Eurooppa kuvitteli monta vuotta toisen maailmansodan jälkeen, että se kykenisi turvaamaan ihmisoikeudet. Me kehitimme Euroopan neuvoston, ihmisoikeusyleissopimuksen ja koko hienon järjestelmän, mutta muutaman viime vuoden aikana on käynyt hyvin selvästi ilmi se, että Eurooppa ei pysty turvaamaan ihmisoikeuksia. Muusta maailmasta puhumattakaan 1 500 kilometrin päässä tästä kaupungista tapahtui 250 ihmisoikeusloukkausta. Bosniassa naisia raiskattiin, lapsia siepattiin, ihmisiä teurastettiin. Parlamentilla ei ole mitään syytä omahyväisyyteen, koska ihmisoikeuksia todellakin voidaan loukata kaikkialla, myös Euroopassa. Kuulimme neuvoston puheenjohtajaa eilen ja tänään Kosovon kysymyksestä. On hyvin selvää, että sielläkin voi tapahtua uusia rikkomuksia.
Tätä taustaa vasten on erittäin tärkeää, että Euroopan unioni ja juuri nyt Euroopan parlamentti ottaisivat uudenlaisen johtoaseman. Jos haluamme todellakin olla johdonmukaisia, voimme antaa sellaisen viestin, että me haluamme kansainvälisen rikostuomioistuimen, jossa on todella riippumaton yleinen syyttäjä. Kuten päätöslauselmassa todetaan, me haluamme, että se kattaisi perusrikokset, kaikki ihmisyyttä vastaan tehdyt perusrikokset. Meidän on oltava riippumattomia turvallisuusneuvostosta.
Suurin osa Euroopan unionin jäsenvaltioista tukee näitä perusperiaatteita. Pari jäsenvaltiota on epäilevällä kannalla, ja juuri tätä taustaa vasten onkin erittäin tärkeää, että parlamentti antaisi selkeän ja yksimielisen viestin. Toivon, että sekä komissio että neuvosto tukevat tätä päätöslauselmaa esittäneiden näkemyksiä.

Pettinari
Arvoisa rouva puhemies, pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisprosessia kannatetaan, ja tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun minä käytän tässä istuntosalissa puheenvuoron sen kannattamiseksi. Kyseessä on tärkeä väline, jolla voidaan taata oikeuden tapahtuminen ja ennen kaikkea antaa tuomioita ihmisyyttä vastaan tehdyistä rikoksista ja kansanmurhista. On tärkeää, että heinäkuussa Roomassa pidettävässä diplomaattikonferenssissa vahvistetaan lopullisesti tuomioistuimen perussääntö. Sen osalta toivon, että oman maani hallitus, Italian hallitus, onnistuu tehostamaan toimintaansa, luonnollisesti yhteistyössä unionin muiden jäsenmaiden kanssa, jotta kokouksen valmistelut onnistuvat asianmukaisella tavalla.
Konferenssia varten neuvoston olisi aiheellista vahvistaa perustamissopimuksen mukaisesti tuomioistuimen perustamista tukeva yhteinen kanta. Haluaisin vielä todeta, että minun mielestäni neuvoston olisi sanottava selkeästi ei kaikille suunnitelmille asettaa tuomioistuin Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston alaisuuteen.
Emme voi hyväksyä sitä, että turvallisuusneuvostossa käytössä oleva veto-oikeus, joka johtaa historian kehitystä estävään mielivaltaisuuteen, tyrehdyttäisi tuomioistuimen oikeudellisen toiminnan, mikä estäisi tuomitsemisen tehdyistä rikoksista. Tältä osin haluaisin pyytää neuvoston puheenjohtajaa paneutumaan, jos mahdollista, myös tähän ratkaisevaan asiaan: on todellakin hyvin tärkeää, että tuomioistuin ei ole sidoksissa Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostoon.
Lopuksi käännyn komission ja neuvoston puoleen ja pyydän niitä takaamaan tuomioistuimelle riittävän rahoituksen. Sitä varten talousarvioomme olisi luotava uusi budjettikohta, jolla varmistetaan pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen moitteeton toiminta.

Van Bladel
Arvoisa rouva puhemies, kävimme täällä kolme kuukautta sitten keskustelua pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta. En ole vieläkään saanut vastauksia silloin esittämiini kysymyksiin. Arushan ja Haagin väliaikaisten tuomioistuinten eteen ei valitettavasti ole saatu Ruandan ja Jugoslavian pahimmista joukkomurhista vastuullisia henkilöitä. Saa kai myös sanoa, että Haagin tuomioistuin on valitettavasti saanut vain vähän tosiasiallista todistemateriaalia. Tutkimuksissa on myös keskitytty liikaa sodan alkuvaiheen tapahtumiin. Viime aikoina on tullut ilmi sellaisia tapauksia, että ESFOR-joukkojen EU-sotilaat ovat istuneet baarissa drinkillä vähäpätöisempien sotarikollisten kanssa.
Rouva puhemies, voisiko neuvosto kertoa minulle, ollaanko perustamassa sotarikoksia käsittelevää tuomioistuinta, vai onko epäsuorasti tarkoitus institutionalisoida kansainvälisen terrorismin ja huumekaupan vastainen taistelu. Mitä neuvosto voi sanoa tästä asiasta? Liikkeellä on myös huhuja, että Yhdysvallat ei hyväksyisi tällaisen tuomioistuimen toimivaltaa. Mitä neuvosto tietää tästä asiasta? Minkä kansallisuuksien edustajia syyttäjän virastossa toimisi, ja millainen olisi heidän oikeuskäsityksensä?
Rouva puhemies, Brysselissä olevaan toimistooni on lähetetty valtavasti kirjeitä, joissa vaaditaan tuomioistuimen perustamista, minkä seurauksena minua on alkanut hieman epäilyttää, kuka oikein haluaa viedä tämän asian läpi hinnalla millä hyvänsä. Nyt viisikymmentä vuotta yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen jälkeen asioita pitäisi oikeastaan tutkia enemmän kansainvälisesti. Tarkoitan tässä Saddam Husseinia ja Miloseviia. Tätä varten tuomioistuimen rakenteen täytyisi kuitenkin olla selkeämpi ja toimivampi. Niin kauan kuin tähän ei ole päästy eikä väliaikaisia tuomioistuimia ole arvioitu perusteellisesti, pidän asiaa yhä kyseenalaisena.

Aelvoet
Arvoisa rouva puhemies, kun puhutaan kansainvälisen tuomioistuimen periaatteista, ei pidä aliarvioida, mitä seurauksia sen perustamisella voisi olla pitkällä aikavälillä. Olen kuitenkin samaa mieltä rouva van Bladelin kanssa, ja minun täytyy vielä sanoa, että ikävä kyllä on olemassa riittävästi näyttöä siitä, että Arushan ja Haagin tuomioistuimet eivät ole täyttäneet lainkaan niihin kohdistettuja odotuksia käsitellessään entisen Jugoslavian tapauksia. Minun mielestäni tämä kertoo enemmänkin resurssien, selkeyden ja toimintavapauden puutteesta kuin tällaisen tuomioistuimen periaatteista.
Haluaisin kuitenkin ilmoittaa vihreiden nimissä kannattavani hyvin toimivan kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista, mutta olen hyvin tietoinen siitä, että sille täytyisi antaa riittävästi resursseja käyttöön. Mistä nämä resurssit voidaan saada? Ennen kaikkea myös syyttäjällä täytyy olla oikeus toimia riippumattomana ilman turvallisuusneuvoston tai jonkin muun elimen ennakkoon antamaa hyväksyntää.

Swoboda
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat kollegat, olen tänään jo yrittänyt tuoda esiin, mitä kaikkea kansalainen, joka avaa television, näkee, ja viitannut siihen, kuinka kielteinen vaikutelma siitä täytyy syntyä, kun meillä ei ole Euroopan unionin edustajaa Kosovossa ja kun amerikkalaiset ovat siellä erittäin hyvin edustettuina.
Se, minkä myös täytyy pistää keskimääräisen kunnollisen ja laista ja järjestyksestä kiinnostuneen kansalaisen silmään, on tämä koko teatteri, joka pyörii herra Pinochetin ympärillä, ihmisen, joka on johtanut kiduttajien ja murhaajien hallintoa ja joka oltuaan monta vuotta armeijan johtajana ottaa nyt itselleen varmasti hyvin palkatun ja hyvän paikan maan senaattorina. Tiedän kyllä, mitkä poliittiset laskelmat sen taakse kätkeytyvät, mutta kukaan meistä ei voi pitää hyvänä asiana sitä, että on ihmisiä, jotka murhaavat toisia, tappavat ja kiduttavat ja sitten heitä vielä mielistellään ja heille annetaan valtiollisia tehtäviä.
Mitä tulee Bosniaan, emme ole missään tapauksessa tyytyväisiä, vaikka muutamia edistysaskelia on otettu. Mutta ne kirjoituspöytien takaa toimivat henkilöt, jotka historiassa vielä aina pystyivät välttämään vainon, ovat moninkertaisesti vetäytyneet vastuusta. Siksi tämä kansainvälistä rikostuomioistuinta koskeva asia on niin tärkeä ja niin vaikea toteuttaa. Tiedän, millä poliittisilla laskelmilla siinä on merkitystä, kun sanotaan, että tämä ei ole niin tärkeää, kun joskus mieluummin solmitaan rauha kuin ajetaan joku pois. Sota ja vastakkainasettelu kuitenkin jatkuvat. Meidän olisi noudatettava politiikkaa, jonka tavoitteena on sekä se, että voidaan solmia rauha, että asettaa kuitenkin vastuuseen ne, jotka ovat vastuussa joukkomurhista, vakavista rikoksista.
En ole mikään moraalisaarnaaja, ja tiedän myös, että politiikalla ei aina ole tekemistä moraalin kanssa, mutta olen kuitenkin kyllä iloinen siitä, että herra Cookin johtama puheenjohtajamaa Iso-Britannia, mutta myös te, herra Henderson, olette toistuvasti tuonut esiin sen, että tietyn moraalisuuden ja moraalin vähimmäisvaatimuksen täytyy saada sija myös ulkopolitiikassa, oli kyse sitten aseista tai aseiden kuljetuksista tai kansainvälisestä tuomioistuimesta. Ulkopolitiikan moraalinen ulottuvuus on asia, josta usein puhutaan, ja kansalaiset hyväksyvät tämänkaltaisen politiikan vain, jos siinä on mukana edes hiukkanen moraalia. Tuen siksi ryhmäni puolesta täysin tätä yhteistä kysymystä, jonka esitämme. Siinä meidän tavoitteemme on esitetty tarkasti, nimittäin riippumaton kansainvälinen tuomioistuin. Politiikalla on eri tehtävät kuin tuomioistuimella, mutta tämän tuomioistuimen on voitava toimia riippumattomasti. Sen on haastettava todistajiksi henkilöitä, jotka myös ilmestyvät paikalle eivätkä, niin kuin kävi erään kroatialaisen poliitikon tapauksessa, voi välttää lausunnon antamista. Tämä tuomioistuimen riippumattomuus täytyy taata ja tässä hengessä aiomme huomenna myös antaa täyden tukemme tälle kysymykselle.

Dell'Alba
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun parlamenttimme esittää kantansa kansainvälisestä rikostuomioistuimesta. Uskon, että se tekee sen myös huomenna hyvin suurella äänten enemmistöllä tai ehkä yksimielisesti, kuten jo aikaisemmin on tapahtunut. Olenkin sitä mieltä, että hienoin viesti, jonka voisimme antaa puheenjohtajavaltiolle, voisi olla se, että Euroopan unionin maista valitut edustajat antavat tukensa tekstille, joka on - kuten tekin, puheenjohtaja, olette varmasti todennut - hyvin täsmällinen ja tarkka ja joka on samansuuntainen ja -sisältöinen kuin ns. samanmielisten maiden (likeminded countries ) esittämä kanta mutta sanoisimmeko varovaisempi versio ja niin avoin, että kaikki voivat yhtyä siinä ilmaistuun kantaan, mutta jossa samanaikaisesti otetaan huomioon ne syyt, jotka ovat joillekin maille edelleen esteenä, ei tuomioistuimen perustamiselle vaan sen toimintatavan määrittelylle. Olen myös sitä mieltä, että se voisi auttaa puheenjohtajavaltio Britanniaa etsimään sitä yhteenkuuluvuutta, mikä mielestäni puuttuu tällä hetkellä erityisesti siksi, että yksi jäsenvaltio, joka on myös turvallisuusneuvoston jäsen, suhtautuu edelleen varauksellisesti tähän asiaan, josta me huomenna äänestämme ja jonka hyväksymme vahvasti.
Valmistelevien neuvottelujen viimeinen istunto alkaa 16. maaliskuuta, ja sen jälkeen 15. kesäkuuta alkaa konferenssi Roomassa, Euroopan unionin jäsenmaassa, mikä antaa unionille avainroolin. Toivon, että te, puheenjohtaja, haluatte vastauksessanne rauhoittaa meitä niiden ponnistelujen suhteen, joita te varmasti teette päästäksenne yksimieliseen kantaan, ja ennen kaikkea että te haluatte olla yhtä mieltä kanssamme siitä, että tuomioistuimen perustamisella voi olla poikkeuksellisen merkittävä vaikutus kansainvälisen oikeuden kehitykseen ja sanoisinpa myös siihen rooliin, joka Euroopan unionilla itsellään voi olla tässä aloitteessa, jolla puolustetaan sivistystä ja oikeudenmukaisuutta ja joka merkitsee muutosta ja loppua rankaisematta jättämiselle, josta vielä tänäänkin monet rikolliset ympäri maailmaa hyötyvät.

Oostlander
Arvoisa rouva puhemies, Jugoslavian tapauksessa on käytetty liian kevyitä keinoja vahvan politiikan sijasta. Jugoslavian rikoksia käsittelevän tuomioistuimen toiminnan myötä on syntynyt aloite pysyvän ja luonteeltaan yleisen tuomioistuimen perustamisesta. Minun täytyy sanoa, että se on paljon enemmän kuin me olisimme voineet koskaan toivoa. Tämä on mielestäni hyvin tärkeä asia, koska me saamme myös nähdä, että Jugoslavian ja Ruandan asioita käsittelevät tuomioistuimet voivat tosiaan vaikuttaa asioihin. Sitä mukaa kuin nämä tuomioistuimet saavuttavat enemmän menestystä, ne vaikuttavat ennalta ehkäisevästi sellaisten henkilöiden toimintaan, jotka saattaisivat panna toimeen kansanmurhan tai joukkomurhan, sekä myös valtioiden toimintaan. Tässä maailmassa näyttää olevan yhä yleisempää, että kokonaiset valtiot toimivat rikollisesti. Myös tällöin tarvitaan mielestäni tällaista kansainvälistä tuomioistuinta.
Jugoslavian ja Ruandan asioita käsittelevillä tuomioistuimilla on kuitenkin ollut selkeät tavoitteet. Me tiesimme, mitä asioita tutkittaisiin ja mistä asioista syytettäisiin. Pysyvän tuomioistuimen tapauksessa asia ei ole niin selvä. Ihmettelen, kuka oikeastaan päättää silloin tutkimusten aloittamisesta. Te voitte sanoa, että syyttäjä, mutta normaalissa oikeusvaltiossa on syyttäjän lisäksi hierarkiassa myös oikeusministeri, joka voi päättää prioriteeteista, kun harkitaan, mitä asioita tutkitaan ja mistä asioista syytetään ja mitkä asiat ovat vähemmän tärkeitä.
Lisäksi täytyisi olla olemassa toimielin, joka on jollain tavalla sidoksissa syyttäjään. Kuka nimittää hänet, kuka nimittää tuomarit? Nämä kaikki ovat sellaisia asioita, joita pitäisi mielestäni käsitellä YK: ssa ja jotka kuuluvat oikeustieteen asiantuntijoille. Joka tapauksessa pitäisi välttää sitä, että jotkin maat voisivat käyttää veto-oikeutta tällaisessa tuomioistuimessa halutessaan suojella ystäviään.
Uskon, että koko ryhmäni kannattaa vahvasti tähän asiaan liittyvää päätöslauselmaa. Haluan vielä painottaa, että mielestäni on hyvin tärkeää, että poliittinen ja diplomaattinen vastuu pidetään tarkasti erossa esimerkiksi kansalaisjärjestöjen vastuusta. Ainakin hollanninkielisessä käännöksessä asia näyttää onneksi hyvältä. Kansalaisjärjestöt eivät osallistu diplomaattikonferenssiin, mutta niitä pyydetään antamaan panoksensa, jota konferenssi voi käyttää hyväkseen. Meidän täytyy varoa myös tarkoittaessamme hyvää, että emme ala ajatella liikaa organisoinnin merkitystä ja että emme sorru korporativismiin näissä asioissa. Toivon, että toimittaessa järjestäytyneesti myös yhteiskunta ja sen erityiset tahot voivat edistää kansainvälisen tuomioistuimen menestymistä.

Henderson
Arvoisa rouva puhemies, neuvosto kannattaa täysin sellaisen kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista, jossa puututtaisiin kansainvälistä yhteisöä huolestuttaviin erittäin vakaviin rikoksiin ja kansainvälisen oikeuden rikkomuksiin kuten kansanmurha, rikokset ihmisyyttä vastaan ja sotarikokset. Neuvotteluilla tuomioistuimen perussäännön tekstiluonnoksesta on historiallista merkitystä, ja kansainvälisellä yhteisöllä on erityinen vastuu käyttää hyväksi viime vuosina saavutettua voimaa. Tuomioistuin takaa sen, että niitä rangaistaisiin, jotka syyllistyvät kansainvälistä yhteisöä huolestuttaviin erittäin vakaviin rikoksiin, ja sillä olisi näin ennalta ehkäisevä vaikutus. Toivottavasti tieto siitä, että julmuuksiin syyllistyneet tuodaan oikeuden eteen, auttaa uhreja osallistumaan sovintoprosessiin.
Euroopan unioni pitää rohkaisevana sitä, että koko ajan kasvava määrä maita kannattaa tuomioistuimen perustamista. Tämä näkyy siinä, että New Yorkissa pidetyissä valmistelevan komitean kokouksissa on ollut laaja kansainvälinen edustus ja laaja yhteistyöhenki. Unionin jäsenvaltiot ovat itsekin osallistuneet aktiivisesti valmistelevan komitean kokouksiin, ja haluamme muistuttaa Adriaan Bosin, valmistelevan komitean puheenjohtajan, korvaamattomasta panoksesta. Unioni odottaa tämän vuoden kesä- ja heinäkuussa pidettävää diplomaattikonferenssia. Olemme kiitollisia Italian hallitukselle siitä, että se on lupautunut olemaan konferenssin isäntänä. On tärkeää, että konferenssiin osallistuu mahdollisimman moni valtio. Useat jäsenvaltiot samoin kuin Euroopan komissio ovat näin ollen avustaneet YK: n rahastoa, jotta vähemmän kehittyneet maat voisivat osallistua konferenssiin. Pidämme myönteisenä myös kansalaisjärjestöjen roolia tuomioistuimen perustamisprosessissa. Monet niistä ovat sitoutumisellaan ja asiantuntemuksellaan auttaneet merkittävästi ja myönteisesti tässä työssä.
Unionin koordinaatiokokoukset on pidetty säännöllisesti ennen valmistelevan komitean kokouksia ja niiden jälkeen. Puheenjohtajamaa antaa lausunnon unionin puolesta Rooman konferenssin avajaisissa. Puheenjohtajamaa Britannia kutsui koolle jäsenvaltioiden asiantuntijoita viime kuussa kahdeksi päiväksi Lontooseen. Kokouksessa vaihdettiin hyödyllisiä mielipiteitä useista avainkysymyksistä ja keskusteltiin siitä, miten neuvottelujen tuomioistuimessa olisi parhaiten edettävä. Unioni ei aio hyväksyä yhteisiä kantoja ennen tuomioistuimen perussäännön yksityiskohtaisia määräyksiä. On kuitenkin huomattavaa yksimielisyyttä monesta asiasta. Olemme päässeet yhteisymmärrykseen monesta keskeisestä periaatteesta, muun muassa seuraavista: tuomioistuimen olisi toimittava tehokkaasti, sen olisi osoittauduttava hyväksi, ja sen olisi täydennettävä kansallisia rikostuomioistuinjärjestelmiä. Tuomioistuimen olisi käytettävä hyväksi kokemusta entisen Jugoslavian ja Ruandan väliaikaisista tuomioistuimista, joiden työtä me myös tuemme.
Unioni toivoo ja luottaa, että on mahdollista saavuttaa menestystä diplomaattikonferenssissa eli saada päätökseen ja hyväksyä kattava ja yleismaailmallinen yleissopimus kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamiseksi. Kehotamme kaikkia valtioita olemaan yhteistyöhenkisiä tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

Bontempi
Arvoisa rouva puhemies, olen sitä mieltä, että niiden monien hyvien syiden joukossa, joiden perusteella parlamentti hyväksyy uskoakseni suurella enemmistöllä ellei peräti yksimielisesti tämän päätöslauselman, on muutamia syitä, joita on erityisesti korostettava. Ensimmäinen on se, että Euroopan unionin vahvalla aloitteella on tärkeä symbolinen merkitys. Siltä osin olen tyytyväinen ministerin sanoihin ja siihen määrätietoiseen asenteeseen, jonka puheenjohtajavaltio näyttää omaksuneen, ja haluan korostaa, että on tärkeää, että Euroopan unioni antaa tuomioistuimen perustamiselle vahvan ja päättäväisen viestin, joka on selkeä "ei" rankaisematta jättämiselle ja - jos sallitte - joka merkitsee myös kykyä kuunnella ja joka vastaa kansalaisten yleisesti tiedostamaan vaatimukseen, jota vanhat, tarkoitukseensa sopimattomat ja tehottomat välineet eivät useinkaan pysty täysin tyydyttämään.
Toinen syy on se, että nykyisessä globaalistuneessa maailmassa tarvitaan paljon sääntöjä, ja yksi oleellisimmista säännöistä liittyy oikeudenmukaisuuden perusvaatimukseen ja siihen, että kaikki demokraattiset maat voivat yhdessä, ihmisten muodostaman siviiliyhteisön puitteissa tutkia ihmisyyttä vastaan tehtyihin rikoksiin syyllistyneitä ja tuomita heitä. Se on yksi ehto demokratian säilymiselle, ja me tiedämme sen, ja siksi tämän tuomioistuimen perustana olevien sääntöjen on oltava edistyksellisiä sääntöjä, jotka takaavat demokraattisten järjestelmien toimivuuden. Tuomioistuimen tarvitsemat tunnuspiirteet voidaan luonnollisesti lainata meidän mallistamme: riippumattomuus ja oikeusvaltion käytäntöjä vastaavat takeet tutkittavana olevan oikeudenmukaisesta kohtelusta oikeudenkäynnin yhteydessä.

Ferrer
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sellaisen yhteiskunnan, jota pidetään sivistyneenä, on kunnioitettava ihmisen perimmäistä arvoa ja arvokkuutta ja tämän vuoksi puolustettava tästä arvokkuudesta lähtöisin olevia oikeuksia, niitä keskeisiä periaatteita, joiden varaan poliittisen toiminnan on perustuttava.
Ihminen on siitä huolimatta valitettavasti edelleenkin aivan liian usein ihmiselle susi - mistä ovat todisteena sotarikokset, rikokset ihmisyyttä vastaan, kansanmurhat, joita toteutetaan edelleenkin täysin rankaisematta, vaikka mitenkään ei voida perustella tällaisten rikosten järjettömyyttä, joihin syyllistyneet on siis tuotava oikeuden eteen ja tuomittava.
Tämän vuoksi tarvitaan mitä pikimmin riippumaton kansainvälinen rikostuomioistuin, joka pystyisi tuomaan tällaiseen raakuuteen syyllistyneet oikeuden eteen ja tuomitsemaan heidät.
Tämän vuoksi meidän on myös onniteltava itseämme siitä, että Roomassa kesäkuussa koolle kutsuttava diplomaattikonferenssi hyväksyy kyseisen tuomioistuimen toimintaa ohjaavan perussäännön: kyseinen konferenssi on virstanpylväs, joka voi olla ratkaiseva taistelussa kansainvälisen oikeuden perustamiseksi - on syytä tunnustaa, että tämän virstanpylvään saavuttaminen on hyvin paljon tämän asian puolesta työskentelevien lukuisien kansalaisjärjestöjen väsymättömän ja päättäväisen tuen ansiota.
Rooman konferenssin menestys voi ratkaista sen, että maailma kohtaa sivilisaatiomme kolmannen vuosituhannen uusin toivein. Euroopan parlamentin laatiman päätöslauselman tavoitteena on juuri se, että nämä toiveet voisivat toteutua. Neuvostolla ja komissiolla ja niiden myötä jäsenvaltioilla on nyt puheenvuoro.

Caccavale
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, se ei vielä yksin riitä, että tämä päätöslauselma hyväksytään huomenna todennäköisesti yksimielisesti ja että kaikilla parlamentin puolueryhmillä on uskoakseni laaja ja vahva poliittinen tahto ajaa tätä aloitetta. Tällä hetkellä tarvitaan kaikilta eurooppalaisilta toimielimiltä vahvaa poliittista aloitetta rikostuomioistuimen perustamiseksi, ja se merkitsee - kuten on jo todettu - ennen kaikkea halua varmistaa, että mitkään sotarikokset ja viimeisten 50 vuoden aikana tehdyt kansainväliset rikokset eivät jää vaille rangaistusta. Se merkitsee sitä, että viimeisten 50 vuoden aikana toisen maailmansodan jälkeen on ollut 250 konfliktia ja yli 130 miljoonaa uhria, ja se merkitsee myös sitä, että kansainvälisen yhteisön aloitteet ovat usein osoittautuneet tehottomiksi, mistä ovat osoituksena myös nykyiset Haagin ja Arushan tuomioistuimet. Tästä syystä on asetettava tiettyjä rajoituksia ja laadittava tärkeitä sääntöjä, jotta tuomioistuimesta tulisi todella tehokas. Nyt tarvitaan kaikkien eurooppalaisten toimielinten tekemää aloitetta.

Carnero González
Arvoisa rouva puhemies, on suurenmoinen uutinen, että ensi kesänä perustetaan kansainvälinen rikostuomioistuin. Kyseisen tuomioistuimen perustaminen on epäilemättä ennalta ehkäisevän diplomatian paras keino konfliktien välttämiseksi ja ilman muuta paras keino niiden rikollisten vaientamiseksi, jotka ovat viime aikoina taistelleet oikeuksiensa puolesta. Aivan epäilemättä entisen Jugoslavian ja Ruandan väliaikaisista tuomioistuimista saatu kokemus osoittaa entistäkin selvemmin sen, että kansainvälisen rikostuomioistuimen perustaminen on välttämätöntä.
Sen perustaminen ei kuitenkaan yksin riitä. Sen on oltava turvallisuusneuvostosta riippumaton kansainvälinen rikostuomioistuin, jolla on kyky käynnistää omia aloitteita, jonka laaja oikeudenkäyttö kattaisi rikokset ihmisyyttä vastaan, kansanmurhan ja sotarikokset ja näin ollen vakavat ihmisoikeusrikkomukset ja joka ei olisi kansallisia oikeusistuimia alempi. On välttämätöntä, että diplomaattikonferenssia valmistelevan komitean jokaisessa kokouksessa Euroopan unionilla olisi yhteinen kanta tästä asiasta. Kanta, joka velvoittaisi kaikki sen jäsenvaltiot kannattamaan todella riippumattoman kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista, jonka toimintaa eivät rajoittaisi sellaiset kansainvälisen oikeuden vanhat fossiilit kuin veto-oikeus Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostossa.

Sauquillo Pérez del Arco
Arvoisa rouva puhemies, rankaisematta jättäminen on yksi sodan muoto, koska uhrit tuntevat edelleen, että heitä vastaan hyökätään. Rankaisematta jättäminen mitätöi rauhan ja syöksee epävarmuuteen rikosten uhreiksi joutuneet väestöt, jotka halveksivat koko kansainvälistä yhteisöä. Rankaisematta jättämisen vastapuolena on vain oikeudenmukaisuus. Pysyvä kansainvälinen rikostuomioistuin on ainoa keino oikeudenmukaisuuden palauttamiseksi, ja on aivan varmaa, että siitä tulee korvaamaton väline konfliktien ehkäisemisessä.
Mikäli johtajat, jotka pystyvät tekemään rikoksia ihmisyyttä vastaan - kansanmurhasta hyökkäykseen, puolustussyistä tehdyistä loukkauksista sotarikoksiin, joukkomurhiin ja sortoon - eivät voisi olla varmoja puheväliensä säilymisestä muun kansainvälisen yhteisön kanssa ja mikäli he lisäksi tietäisivät, että heidän teoistaan rangaistaan, voitaisiin välttyä monilta konflikteilta ja ennen kaikkea monilta kärsimyksiltä.
Pysyvä kansainvälinen rikostuomioistuin on pitkäaikainen haave, emmekä voi jättää käyttämättä tilaisuutta toteuttaa sitä, ja näin ollen on perustettava riippumaton ja tehokas tuomioistuin, jolla on todellista toimivaltaa tietyissä rikoksissa, jotta poikkeuksille ja valtioiden vitkastelulle jää mahdollisimman vähän varaa. Jottei se syntyisi kuolleena ja jottei se olisi vain valtaapitävien valtioiden tekemä kauneusleikkaus, on varmistettava sen pitkän aikavälin rahoitus ja vaadittava valtioita sitoutumaan yhteistyöhön sen kanssa. Nürnbergistä, Tokiosta, entisestä Jugoslaviasta ja Ruandasta saadut kokemukset voivat vain kannustaa meitä parantamaan epävakaata kansainvälistä oikeusjärjestelmää, joka on vielä kaukana inhimillisen sivistyksen arvoista. Kansalaisjärjestöt ovat parhaillaan järjestämässä julkisuus- ja tiedotuskampanjaa, jonka tarkoituksena on seurata valmistelevaa komiteaa ennen diplomaattikonferenssia, jossa hyväksytään perussääntö. Mielestäni niitä on tuettava näissä pyrkimyksissä, koska se on paras keino toteuttaa kyseinen pysyvä tuomioistuin.

Puhemies
Olen vastaanottanut työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti kuusi päätöslauselmaesitystä.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kilpailukyky
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston tiedonanto ongelmista kilpailukyvyn alalla.

Beckett
Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamenttia tilaisuudesta puhua teille tänään kilpailukyvystä. On suuri ilo olla täällä neuvoston puheenjohtajana. Yhdistyneen kuningaskunnan uusi työväenpuolueen hallitus pitää tätä puolivuotiskautta suurenmoisena tilaisuutena, ja henkilökohtaisesti odotan sitä, että saan tehdä tiiviisti yhteistyötä eurooppalaisten kollegojeni kanssa, jotta eurooppalainen teollisuus olisi tarpeeksi kilpailukykyinen kohdatakseen nyt edessämme olevat haasteet.
Kilpailukyvyn ongelmat eivät rajoitu vain yhteen maahan: kaikilla jäsenvaltioilla on edessään sama haaste. Euroopan on pystyttävä kohtaamaan nopeasti ja jatkuvasti uudistuvan ja teknisesti kehittyvän maailman vaatimukset. Meidän on valmistauduttava aikaisempaa kilpailukykyisempään maailmaan, jossa yritysten on sopeuduttava muuttuviin markkinoihin ja työntekijöillä on oltava vaadittavat taidot ja mahdollisuus käyttää niitä. Haasteenamme on nyt suhtautua myönteisesti talouksiemme uudistukseen: parantaa elämänlaatua ja kunnioittaa ja rohkaista kansallisia, alueellisia ja paikallisia erityispiirteitä, jotka ovat merkittävä osa Euroopan voimaa.
Meidän on löydettävä kolmas tapa, jolla sovitetaan yhteen yritysten, työntekijöiden ja kotitalouksien edut, tehtävä yhteistyötä markkinoiden kanssa kilpailukyvyn parantamiseksi ja edistettävä sosiaalisen suojelun terveitä perusvaatimuksia. Kuten yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelmassa sanotaan: Eurooppa tarvitsee sellaiset markkinat, jotka ovat dynaamiset tietojen ja taitojen markkinat, sosiaalisesti vastuulliset ja kaikkia asianosaisia ymmärtävät. Neuvosto, komissio ja parlamentti ovat yhtä mieltä siitä, että nykyisessä maailmanlaajuisessa taloudessa meidän ei ole ainoastaan parannettava eurooppalaisen teollisuuden kilpailukykyä niin, että se on maailman paras, vaan meidän on jatkuvasti pidettävä kiinni kyseisestä asemasta, kun se on saavutettu.
Amsterdamin huippukokouksessa viime vuonna todettiin, että eurooppalaisen teollisuuden kilpailukyky on perusta kasvulle, työpaikkojen luomiselle ja elintason kohoamiselle.
On kolme pääasiaa, joita vaaditaan haasteisiin vastattaessa: on varmistettava se, että markkinamme ovat vahvat, että yhtiömme ovat nykyaikaiset ja että rohkaisemme yrityksiä luomaan perustan kaikkien meidän tulevaisuudelle.
Vahvat markkinat ovat erittäin tärkeät monesta eri syystä eivätkä vähiten siksi, että yrityksemme voivat näin ottaa mallia kilpailijoidensa hyviksi osoittautuneista käytännöistä. Sanotaan, että Euroopan yhtenäismarkkinat ovat parantaneet EU: n kilpailukykyä enemmän kuin mikään muu yksittäinen politiikka. Yhtenäismarkkinat ovat jo nostaneet EU: n BKT: tä 1, 1-1, 5 %: lla, luoneet jopa 900 000 uutta työpaikkaa ja pitäneet inflaation noin 1 %: n verran alempana kuin se olisi muuten ollut. On kuitenkin tehtävä vielä enemmän. Kaikkien EU: n toimielinten halu panna täytäntöön yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelma on suuri askel. Toivon, että parlamentti, kuten komissio ja neuvostokin, pyrkii varmistamaan sen, että voimme toteuttaa toimintasuunnitelman sovitussa aikataulussa.
Kilpailukyky ja vapauttaminen ovat vahvojen markkinoiden avaintekijät. Me emme suosi eurooppalaisia yrityksiä ja anna monopolien jatkaa tai syntyä. Pyrin Yhdistyneessä kuningaskunnassa vahvistamaan kilpailulainsäädäntöä koko talouden alalla ja lähentämään sitä Euroopan unionin lainsäädäntöön. EU: n tasolla tästä on osoituksena erityisesti televiestintäalan vapauttaminen, joka on jo tuonut etuja kuluttajille ja yrityksille. Komission viime kuussa antaman kertomuksen mukaan televiestintäpalveluiden markkinat kasvavat hyvin nopeasti. Hinnat ovat laskeneet joissain jäsenvaltioissa jopa 40 %: lla vuodesta 1990, ja energian osalta sovituilla vapauttamistoimilla on todennäköisesti samansuuntainen vaikutus kyseisiin markkinoihin. Tosiaankin ennustetaan, että yli 50 % sähkön markkinoista on vapaa ensi vuonna.
Jotta yhtenäismarkkinat toimisivat sekä yritysten että kuluttajien kannalta, kuluttajien on saatava reilu sopimus: valinnanvaraa ja suojelua. Tietoiset ja vaativat kuluttajat edistävät innovaatioita, kilpailukykyä ja kasvua, ja heillä on oltava riittävä suoja, jotta he voivat luottavaisin mielin tehdä ostoksia kaikkialla Euroopassa. Vapauttamisen on myös kunnioitettava yleishyödyllisiä palveluja ja suojeltava asianmukaisesti yhteiskunnan haavoittuvia osia ja ympäristöä.
On tietysti uusia markkinoita - tulevaisuuden markkinat. Laajentuminen tuo 100 miljoonaa kuluttajaa nopeasti kohoavine tulotasoineen yhtenäismarkkinoille. Kysyntä ja kasvu paranevat, ja hyödykkeiden ja palvelujen kauppa avautuu entisestään pohjoisen ja etelän, idän ja lännen välillä. Kuluttajilla on enemmän valinnanvaraa ja yrityksillä enemmän mahdollisuuksia.
Laajentumiseen sisältyy myös suuria haasteita. Yhtenäismarkkinoiden laajentumisen edut toteutuvat vain, jos hakijat ovat täysin valmiita liittymään niihin. Uskon kuitenkin siihen, että Euroopan unioni toteuttaa oikeita liittymistä valmistelevia toimia.
Euroopan rakennerahastot voivat vaikuttaa merkittävästi alueelliseen kilpailukykyyn ja innovaatioon, mutta nekin ovat meille uusia haasteita, jotta ne olisivat kannattavia ja kestäviä laajentuneessa Euroopan unionissa. Jotta uudistetut rahastot pystyisivät puuttumaan Euroopan vähemmän kehittyneiden alueiden perimmäisiin ongelmiin, niiden on korostettava innovaatiota, työllistettävyyttä ja kilpailukykyä ja, mikä on tärkeää, meidän on löydettävä oikeudenmukainen ratkaisu. Epäonnistuminen siinä veisi pohjan siltä, mihin me pyrimme muilla alueilla.
Sitten toinen mainitsemani asia: nykyaikaiset, dynaamiset yhtiöt, jotka voivat menestyä maailmanlaajuistuneessa taloudessa. Meidän on autettava eurooppalaisia yrityksiä parantamalla infrastruktuuria, helpottamalla riskipääoman saatavuutta ja takaamalla hyödykemarkkinoiden parempi sääntely. Meidän on taattava se, että Euroopan unioni tarjoaa nykyaikaisen ja kaukonäköisen lainsäädännöllisen kehyksen, joka on selkeä ja helposti lähestyttävä ja joka edistää yritysten kilpailukykyä.
Yhtenäismarkkinoilla eurooppalaisten yritysten olisi saatava yhtenäinen lainsäädännöllinen kehys, jos ne haluavat sitä. Puheenjohtajamaa Yhdistynyt kuningaskunta pyrkii ratkaisemaan eurooppalaisen yhtiön yhtiöjärjestystä koskevan umpikujan, joka on jarruttanut kehitystä yli 20 vuotta.
On myös tärkeää edistää oikeudenmukaisuutta työssä, mukaan luettuna nykyaikaiset kumppanuudet työnantajien ja työntekijöiden välillä. Euroopan unionin kilpailukykyä käsittelevän neuvoa-antavan työryhmän kertomuksen " Kilpailukyky ja työllisyys" viesti on se, että uusien työpaikkojen syntyminen ja alempi työttömyystaso syntyvät sivutuotteina maailmanlaajuisesti kilpailukykyisissä yrityksissä.
Teollisuuden muutosten vastustaminen ei ole hyvä vaihtoehto työpaikkojen kannalta. Meidän on kuitenkin valmistauduttava tällaisiin muutoksiin niin, että ihmisillä on yksilöinä tarvittavat taidot mukautua hyvin muutoksiin. Lyhyesti sanottuna, työllistettävyys. Meidän on edistettävä sellaisia työmarkkinoita, jotka voivat mukautua riittävästi muuttaakseen taloudellisen menestyksen uusiksi työpaikoiksi. Ne ovat EU: n marraskuussa hyväksyttyjen työllisyyttä koskevien suuntaviivojen avainasiat. Jäsenvaltiot ovat lupautuneet esittämään edistystä selvittävät toimintasuunnitelmansa huhtikuun puoleenväliin mennessä. Puheenjohtajamaan mielestä meidän on viipymättä saatava aikaan työllisyyden toimintasuunnitelmat ja varmistettava se, että ne pannaan täytäntöön.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ollaan ottamassa käyttöön kansallista vähimmäispalkkaa, jonka tarkoituksena on edistää koulutusta vaativien työpaikkojen syntymistä ja poistaa palkkojen syöksykierre, joka johtaa vain työntekijöiden hyväksikäyttöön ja alhaisen lisäarvon talouteen. Lisäksi puutumme nuorison pitkäaikaistyöttömyyden ongelmaan nuoriin kohdistuvilla uusilla toimilla, jotta heillä olisi markkinoille pääsyn kannalta tarvittavat taidot ja kokemus.
Hallitukset voivat pyrkiä rohkaisemaan parhaiksi osoittautuneiden käytäntöjen vaihtoon. Nykyaikaisia yrityksiä on kannustettava kilpailemaan laadulla eikä vain hinnalla. Komissio, neuvosto ja parlamentti ovat kaikki korostaneet esikuvaanalyysin (benchmarking) merkitystä tässä yhteydessä, ja jäsenvaltiot pyrkivät yhdessä kannustamaan yhtiöitä vertailemaan itseään EU: n ja maailman parhaisiin yrityksiin, koska meidän on loppujen lopuksi kannustettava Euroopan yrittäjyyttä.
Työllisyyttä koskevissa suuntaviivoissa, joista sovittiin Luxemburgissa, pidettiin yrittäjyyttä yhtenä neljästä keskeisestä alueesta työllisyyden parantamiseksi. Vaikka lähestymistavat vaihtelevatkin jäsenvaltiosta toiseen, on aivan totta, että Yhdysvaltoihin verrattuna EU ei ole läheskään yhtä hyvin kyennyt ymmärtämään tai luomaan sellaista ympäristöä, joka tukisi yrittäjiä ja auttaisi pieniä ja mikroyrityksiä kasvamaan tulevaisuuden työnantajiksi.
Me voimme parantaa kantaamme monella tavalla. Sääntelyn on oltava yksinkertaista. Sen on oltava mahdollisimman avointa, se ei saa aiheuttaa yrityksille tarpeettomia taakkoja, ja se on laadittava niin, että se pikemminkin edistää sijoituksia ja innovaatioita kuin estää niitä. Meidän on varmistettava, että yrityksemme ovat innovatiivisia ja valmiita kohtaamaan kilpailukyvyn vaatimukset sellaisina kuin ne tulevaisuudessa ilmenevät, vaatimukset, jotka muuttuvat ällistyttävän nopeasti, kun tietotekniikka paranee, elektroninen kaupankäynti yleistyy ja ympäristöhaasteisiin vastataan.
Teollisuusneuvoston puheenjohtajana pidän myönteisenä sitä tosiseikkaa, että keskustelemme ensi kertaa innovaatioiden rahoituksesta teollisuusneuvostossa toukokuussa eikä viestimme voi rajoittua ainoastaan suuryrityksiin. Ainakin minä haluan puhua pienyritysten puolesta tässä keskustelussa. Ne ovat tärkeitä työpaikkojen luomisessa. Meitä vastassa on lähivuosina muitakin merkittäviä uusia haasteita, joilla on suuri vaikutus EU: n kilpailukykyyn, erityisesti yhtenäisvaluutan käyttöönotto joissakin jäsenvaltioissa. Sillä on todennäköisesti huomattava vaikutus EU: n kilpailukykyyn. Kuten te tiedätte, Britannian silloisen hallituksen mielipide-erojen takia Yhdistyneessä kuningaskunnassa valmisteltiin asiaa niin vähän, että liikeelämämme ei yksinkertaisesti olisi valmis siihen, että voisimme harkita EMUun osallistumista useaan vuoteen. Olen kuitenkin hyvin tyytyväinen siitä, että Yhdistynyt kuningaskunta on puheenjohtajamaa aikana, jolloin tehdään elintärkeitä päätöksiä jäsenyydestä. Me haluamme vaikuttaa täysipainoisesti ja rakentavasti siihen, että talous- ja rahaliitto toteutuisi onnistuneesti.
Lisäksi jotta talous- ja rahaliitto todella onnistuisi, meidän on rakennettava makrotaloudellisen vakauden lujalle perustalle, uudistettava työmarkkinoita, hyödykemarkkinoita ja pääomamarkkinoita ja puututtava työttömyyden vitsaukseen niin, että yhteiskunnallinen oikeudenmukaisuus säilyy. Mikäli me emme pysty toteuttamaan uudistuksia, menetämme EMUn tarjoaman kullanarvoisen tilaisuuden. Toivon, että työllisyyden toimintasuunnitelmat ovat järkevä ja poliittisesti merkittävä alku tälle prosessille.
Viime vuonna Alankomaiden puheenjohtajakaudella teollisuusministerien neuvosto totesi, että jäsenvaltioiden ja komission on lisättävä tietoisuuttaan siitä, mikä vaikutus niiden toimilla voi olla kilpailukykyyn, ja Luxemburgin puheenjohtajakaudella neuvosto hyväksyi työohjelman tämän toteuttamiseksi. Me kaikki myönsimme, että esikuva-analyysi on hyödyllinen apuväline. Se auttaa myös sekä teollisuutta että lainsäädäntövallan harjoittajia ymmärtämään paremmin kilpailukyvyn kannalta hyödyllisiä prosesseja.
Neuvosto tukee täysin komission pyrkimyksiä rohkaista teollisuutta esikuva-analyysin käyttöön sekä alakohtaisesti että yritysten tasolla. Meidän on käytettävä tätä myös politiikkojemme analysoimisessa, kuten totesin äskettäin ollessani OECD: n teollisuusneuvoston puheenjohtajana. Komissio ja neuvosto valmistelevat yhdessä useita kokeiluhankkeita, joiden tarkoituksena on tutkia muutamia kilpailukyvyn kannalta keskeisiä tekijöitä: innovaatioiden rahoitusta, kuten jo totesin, taitoja, liikennettä ja organisaatiomuutoksia.
Puheenjohtajuus tuo tullessaan sekä vastuuta että mahdollisuuksia. Haluan käyttää hyväkseni komission ja aikaisempien puheenjohtajien jo saavuttamia tuloksia ja huolehtia teollisuusneuvoston työn jatkumisesta. Haluan kuitenkin myös käyttää hyväkseni tätä tilaisuutta ja korostaa sitä, että meidän on työskenneltävä yhdessä teollisuuden kanssa. Toivon voivani kehittää tätä kumppanuutta kutsumalla ministerit ja teollisuuden edustajat yhteen neuvoston kokouksen aattona keskustelemaan siitä, mitä meidän olisi tehtävä kilpailukyvyn hyväksi.
Kun neuvosto tapaa 7. toukokuuta, me jatkamme keskustelua EU: n kilpailukykyyn vaikuttavista avaintekijöistä. Me emme löydä kaikkia ratkaisuja hetkessä, mutta meidän on ainakin tunnistettava ongelmat ja mietittävä, miten puutumme niihin parhaiten joko EU: n tai kansallisella tasolla tai jopa kummallakin tasolla. Kaikilla jäsenvaltioilla on edessään samantapaisia haasteita.
Toivon, että voimme yhdessä lujittaa Eurooppaa ja eurooppalaista teollisuutta. Paljon voidaan saada aikaan jäsenvaltioiden tasolla, missä kansalliset erityispiirteet voivat edellyttää erilaisia ratkaisuja, ja paljon on saatava aikaan myös teollisuuden, jolla on päävastuu omasta kilpailukyvystään. Voimme kuitenkin EU: n tasolla vaihtaa hyviksi osoittautuneita käytäntöjä ja etsiä ratkaisuja kysymyksiin, jotka ovat yhteisiä Euroopan kansalaisille. Toivon, että tässä hahmottelemani lähestymistapa saa parlamentin tuen, ja kuulen erittäin mielelläni parlamentin näkemykset.

Caudron
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, haluaisin kiittää lämpimästi Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän nimissä rouva ministeriä siitä, että hän osallistuu tähän keskusteluun. Sanon teille, rouva ministeri, että otamme teidät erittäin mielellämme mukaan keskusteluun, joka liittyy keskeisesti toimintaamme ja painopisteisiimme. Meidän tehtävämme on itse asiassa etsiä keinoja eurooppalaisen teollisuutemme kilpailukyvyn parantamiseksi, jotta saavuttaisimme suurempaa kasvua, enemmän työpaikkoja ja tietenkin vähemmän työttömyyttä.
Rouva ministeri, kuuntelin esitystänne tarkkaavaisesti ja voin sanoa teille, että olen hyvin suurelta osin samaa mieltä kanssanne. Ei ole mitään epäilystä siitä, etteivätkö kollegoidemme kysymykset ja erityisesti teidän vastauksenne antaisi mahdollisuutta edetä Amsterdamiin auki olevalla tiellä, joka viitoitettiin Luxemburgissa.
Lisäksi haluaisin, rouva ministeri, koska olen ollut tämän aiheen esittelijänä jo muutaman kuukauden - muutaman viikon sen mentyä talousasioita käsittelevän valiokunnan käsittelyyn ja ennen kuin siitä mahdollisesti äänestetään toukokuun täysistunnossa - toistaa, että olen henkilökohtaisesti halukas osallistumaan käytännön työhön, ottamaan suoraan yhteyttä kentällä työskenteleviin taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin toimijoihin, jotta päädyttäisiin sellaisiin käytännön ajatuksiin ja ehdotuksiin sekä sellaisille urille, jotka antaisivat meille mahdollisuuden edetä oikeaan suuntaan.
Kannatan avointa menettelytapaa - ja olen luullakseni tuonut sen ilmi - silloin, kun yritämme hyödyntää hyviä puoliamme, kun maksimoimme ne, kun poistamme jäykkyyksiä ja kun määritämme kilpailukykymme todelliset kannustimet. Tällä alalla on vaikeaa saada varmuus asioista, mutta olen kuitenkin varma yhdestä asiasta. Ei ole olemassa mitään ihmeratkaisua eikä ole olemassa yhtä ainoata ratkaisua; aina on yhdisteltävä useita, jopa lukuisia ratkaisuja. Olen varma, että keskustelumme auttaa minua mietintöni viimeistelyssä ja kiitän siitä etukäteen kaikkia kollegoita ja teitä, rouva ministeri.
Jos sallitte, herra puhemies, haluaisin lopettaa esittämällä kaksi kysymystä. Ensinnäkin kaikki ovat samaa mieltä siitä, että tutkimus on yksi kilpailukyvyn peruskannustimia. Niinpä haluaisinkin tietää, rouva ministeri, mitä mieltä olette tutkimusasioiden neuvoston 12. helmikuuta tekemästä päätöksestä, jonka nojalla viidennen puiteohjelman rahoitus vähennettiin 14 miljardiin ecuun. Toinen kysymykseni liittyy Euroopan tekstiilialan seurantakeskukseen, jonka valmisteluun varattu aika päättyy tänä vuonna 1998. Haluaisin tietää, onko sen tulevaisuutta koskeva keskustelu merkitty seuraavan teollisuusasioiden neuvoston esityslistalle.

Cassidy
Kiitos, arvoisa puhemies, ja toivon, että olette yhtä suopea minua kohtaan, jos sattuisin vahingossa ylittämään minulle myönnetyn puheajan. Pyrin siihen, ettei näin kävisi.
Haluaisin onnitella puheenjohtajaa puheesta, jonka olisi aivan hyvin voinut kirjoittaa tai jopa pitää hänen edeltäjänsä, sillä se muistutti paljon niitä viestejä, joita kuulimme edelliseltä hallitukselta. Haluaisin esittää kauaskantoisen toiveen, vaikka ymmärränkin toki sen, että hänen oli pakko liputtaa rituaalinomaisesti tiettyjä asioita, muun muassa vähimmäispalkkaa. Minulla oli kuitenkin ilo - ja voin vakuuttaa puheenjohtajalle, että kyseessä oli ilo - nähdä muutamien hänen takanaan istuneiden kollegojen kasvonilmeet. Ne vasta olivat näkemisen arvoisia! Ehkäpä henkilökuntanne pystyy hankkimaan teille kopion näistä kasvoista ja niiden synkistä ilmeistä, kun te palaatte Lontooseen.
Olen samaa mieltä monesta puheenjohtajan esittämästä analyysista. Olisin kuitenkin ehkä ilmaissut asian vähän karummin kuin hän. Euroopan ongelma on tätä nykyä se, että vaikka kasvua tapahtuukin, näyttää siltä, että työttömyys kasvaa edelleen. Meillä on monia ongelmia. Puheenjohtaja mainitsi aivan oikein innovaation merkityksen. Innovaatio olikin yksi niistä asioista, joista komissio laati erinomaisen vihreän kirjan viime vuonna. Yksi niistä asioista, joita komissio piti vihreässä kirjassaan innovaation esteenä - yritysten perustamisen kannalta - oli byrokratia, joko Euroopan komission tai kansallisten hallitusten tai varsin usein paikallisten viranomaisten byrokratia. Toivoisin puheenjohtajan lausuvan pari sanaa tästä asiasta.
Kaksi viimeistä kysymystäni ovat: ensiksi onko puheenjohtaja sitä mieltä, että 35 tunnin työviikko parantaa Euroopan kilpailukykyä; ja toiseksi miksi puheenjohtaja on sitä mieltä, että kansalliset vähimmäispalkat parantavat Euroopan kilpailukykyä?

Gasòliba I Böhm
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva ministeri, arvoisat jäsenet, tämä keskustelu kilpailukyvystä Euroopan unionin tasolla on todellakin aiheellinen. Te olette aivan oikein viitannut erääseen brittiläiseen ilmaukseen, jolle ei ole olemassa täsmällistä espanjankielistä käännöstä, nimittäin benchmarking. Kyse on toisin sanoen eri teollisuudenaloilla sovellettavista ja havaittavista kilpailukyvyn tasoista, ja tämä onkin selvästi ollut edistysaskel, jonka ansiosta on voitu osoittaa tarkasti ne alat, joilla Euroopan unioni on todella kilpailukykyinen, ja ne, joilla se on jonkin verran jäljessä tärkeimpiin kansainvälisiin kilpailijoihimme nähden. Näihin kuuluvat juuri ne alat, jotka ovat yhä liian suojattuja: televiestintä, audiovisuaalinen ala, energia-ala, ilmailuliikenne...ja joihin tämä parlamentti on pyrkinyt soveltamaan suurempaa vapauttamisen tasoa niin kuin Euroopan sisämarkkinoita toteutettaessa vaadittiin, ja näitä pyrkimyksiä on johtanut liberaaliryhmä.
Valitettavasti parlamentti ei ole aina tukenut tarvittavalla tavalla tätä vapauttamiskehitystä esimerkiksi energia-alalla. Rouva ministeri on maininnut toistuvasti Euroopan sisämarkkinat, mutta hän ei ole juuri kommentoinut sitä, että olisi kasvatettava kilpailukyvyn tasoa, kun me olemme siirtyneet talous- ja rahaliittoon ja euroon. Juuri tämä asia muuttaa, ei ainoastaan määrällisesti vaan myös laadullisesti, Euroopan talouden ulottuvuuden.
Lopuksi tämän pohdinnan jälkeen haluaisin esittää rouva ministerille kysymyksen, joka koskee Euroopan komission panosta, neuvoston antamien ohjeiden mukaan erityisesti Cardiffin sopimuksen jälkeen, kilpailukyvyn ja työllisyyden tasojen saavuttamiseksi.

Moreau
Arvoisa rouva ministeri, arvoisa puhemies, rouva ministerin esittämästä yritysten kilpailukyvyn parantamisen tavoitteesta seuraisi itse asiassa välittömästi se, että työn kustannukset pienenisivät ja kaupan sääntely purettaisiin, mikä voi vaikuttaa ainoastaan vakavalla tavalla työllisyyteen Euroopan unionin maissa.
En tarvitse sille muita todisteita kuin sen, mitä juuri tänä aamuna tapahtui, kun komissio hyväksyi alustavan transatlanttisen sopimuksen, niin sanotun NTM: n (New Transatlantic Marketplace ), jonka komissaari Brittan kehitteli. Tämä sopimus, joka hyväksyttiin ilman äänestystä ja josta neuvoteltiin erittäin salaa, suosii liike-elämää. Sillä pyritään poistamaan kaikki kaupan esteet, poistamaan teollisuustuotteilta vuoteen 2010 mennessä kaikki tullit, luomaan palveluiden vapaakauppa-alue postipalvelut mukaan lukien. Näin siis siitä kasvavasta vastustuksesta huolimatta, jota monenvälinen sijoituksia koskeva sopimus, jonka Euroopan parlamentti vasta tänä aamuna hylkäsi suurella enemmistöllä, on saanut osakseen, Bryssel pitää pintansa ja allekirjoittaa.
NTM-sopimusta ei voida hyväksyä, sillä se vaarantaa maidemme taloudelliset, sosiaaliset ja kulttuurin valtit, ja haluaisinkin mielelläni, rouva ministeri, koska kunnioitatte meitä läsnäolollanne, kuulla mielipiteenne tästä asiasta.
Ryhmäni mielestä valtioiden on hylättävä kyseinen sopimusehdotus, sillä se ei vastaa Euroopan unionin maiden etuja. Olisi saatava suuret joukot liikekannalle, jotta voitaisiin torjua nämä ääriliberaalit käsitykset ja edistää kansojen oikeuksia kunnioittavaa kansainvälistä yhteistyötä.

Wolf
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, teimme täällä erittäin vaikuttavan harjoituksen poliittisessa semantiikassa. En halua myöskään sanoa, että olemme jo kokonaan ratkaisseet sen, mitä tämä poliittinen semantiikka merkitsee. Puheet kolmannesta tiestä on todella otettava vakavasti. Mutta minkä välillä kolmannen tien pitäisi kulkea? Eihän nyt voi toki olla totta, että kolmas tie on mannereurooppalaisen sodanjälkeisen hyvinvointikapitalismin ja nykyisen säännöstelemättömän USA: n kapitalismin välissä, selkokielellä sanottuna, se on kaunis nimitys säännöstelemättömyyden, yksityistämisen ja mikrotalouden korostamisen jatkamiselle meidän yhteiskunnassamme. Tästä minulla todella on kysyttävää.
Minua nimittäin ihmetyttää jonkin verran se, että tässä yhteydessä sisämarkkinoita käsitellään niin yksinkertaisesti menestystarinana. Varmasti voidaan osoittaa myös menestystä, mutta joukkotyöttömyys ja alueiden polarisoituminen, uusköyhyys, syrjäytyminen, disinfranchisement , käsite, jota en oikeastaan ollenkaan pysty saksaksi ilmaisemaan niin kuvaavasti, joita suuri osa väestöstämme joutuu kokemaan, ovat toki osoitus rakenteellisesta kriisistä, jonka voittamisesta olemme kaukana.
Olen seurannut kiinnostuneena sitä, että täällä puhuttiin oikeudenmukaisesta jaosta, jopa uusjaosta. Me vihreän ryhmän jäsenet olemme puhuneet vuosia ekologis-sosiaalisesta uusjaosta, joka pitäisi toteuttaa. Se ei kuitenkaan avaisi uutta tietä molempien klassis-kapitalististen talouksien välille vaan kahden järjestelmän välille, joista ensimmäisessä pääoman kasautumisen malli säilyy edelleen ja toinen korostaa demokraattista vastuuta ekologisesti kestävästä ja sosiaalista yhtenäisyyttä tukevasta eurooppalaisten yhteiskuntien kehityksestä ja on malli ja mahdollisuus myös muulle maailmalle eikä edusta jonkinlaista uusimperialismia - kapulakielellä sanottuna.

Ewing
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa olevani hyvin iloinen siitä, että puheenjohtaja on täällä. Hän on tuonut vähän väriä ja viehätysvoimaa varsin tylsään parlamenttiin, jossa kaikilla miehillä on tumma puku. Luulen, että puhun nyt kaikkien naisten puolesta.
Haluaisin sanoa, että olen tyytyväinen siitä, että pienyritykset mainittiin. Meillä Skotlannissa niitä on paljon, ja viemme paljon ja menestyksekkäästi laatuhyödykkeitä, mutta kysyisin, voisiko hän tarkastella uudestaan Euroopan investointipankin halvan rahan suunnitelmaa, jossa oli mukana pankkeja koko Euroopan unionista ja joka oli erittäin tehokas mutta joka näyttää nyt jokseenkin pysähtyneen. Olin tyytyväinen myös siitä, että rakennerahastot mainittiin, koska tässä minä kuuntelen sydän kurkussa, kun komissaari viittaa päätökseen siitä, kuuluvatko Skotlannin ylämaat ja saaret yhä tavoitteeseen 1, ja sanoo, että mikään ei ole ainutlaatuista Euroopassa. Toivon, että puheenjohtaja tukee pikemminkin Skotlannin ulkoministeri Donald Dewarin näkemyksiä, koska hän kannattaa jatkamista juuri siitä syystä, että me olemme ainutlaatuisia. Kilpailukykyyn vaikuttavat erityisesti kulut, jotka aiheutuvat etäisyydestä, ilmastosta, yhteisöjen pienuudesta ja väestön harvalukuisuudesta - väestö on yhteisön harvalukuisin ja paikkaa kutsutaan usein viimeiseksi erämaaksi, vaikka kyse onkin ihmisen rakentamasta erämaasta.
Kyse ei ole teollisuuden kuolemasta, kun käytämme tavoitteen 1 rahoja Skotlannin ylämaihin ja saariin, kyse on erään kansan kuolemasta. Olemme menettäneet nuorta sukupolvea vuosikymmenien ajan, ja vasta nyt tavoite 1 alkaa vaikuttaa oikealla tavalla niin, että nuoret jäävät alueelle ensimmäistä kertaa moneen sukupolveen. Toivon siksi, että te tuette Skotlannin ulkoministeriä hänen taistellessaan tavoitteen 1 puolesta.

Beckett
Kiitän herra Caudronia ystävällisistä ja rohkaisevista sanoista. Me odotamme innokkaasti hänen ryhmänsä mietintöä. Yhdyn täysin hänen näkemykseensä siitä, että Euroopan unionin on toimittava meidän hyväksemme. Näin saamme hyötyä kilpailukyvyn kannalta. Yhdyn myös täysin hänen näkemykseensä siitä, että ei ole yhtä ainoaa ratkaisua; ei ole yhtä ainoaa ihmekeinoa, jonka voimme toteuttaa ja joka jollain tavalla ratkaisee kaikki nämä ongelmat ja luo vaurautta. Meidän on puututtava hyvin moneen kysymykseen. Se ei ehkä ole niin näyttävää, mutta se on todennäköisesti tehokkaampaa.
Hän esitti minulle kaksi kysymystä tutkimusta ja kehittämistä koskevasta ohjelmasta ja tekstiilialan seurantakeskuksesta. Viidettä puiteohjelmaa koskeva päätös oli neuvoston yksimielinen päätös. Kyseessä oli eräänlainen kompromissi, koska muutamat jäsenvaltiot - kuten hän ehkä tietää - eivät halunneet, että edellisen ohjelman käteisrahoja lisättäisiin lainkaan. Lopulta yksimielisyyteen kuitenkin päästiin, ja neuvoston jäsenet haluavat yksimielisesti toteuttaa ehdotuksemme.
Tekstiilialan seurantakeskuksen osalta pelkään pahoin, ettei se ole seuraavan teollisuusneuvoston esityslistalla, koska komissio ei ole tehnyt mitään ehdotusta. Jos komissio antaisi ehdotuksen, se olisi esityslistalla. Pelkäänpä, ettei siitä keskustella seuraavassa neuvostossa.
Nautin herra Cassidyn puheenvuorosta. On huvittavaa, että olisin voinut ennustaa sen etukäteen ilman minkäänlaista vaikeutta. Hän mainitsi rituaalinomaisen liputuksen. Mielestäni hän teki täsmälleen niin: liputti rituaalinomaisesti niitä asioita, joita Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivinen puolue toivoisi hänen sanovan. Kun he vihdoin päättävät, olemmeko me täysin erilaisia kuin he ja siksi epäonnistuneet, vai olemmeko me täsmälleen samanlaisia, on paljon helpompi tietää, mistä keskustelussa on kysymys.
Hän puhui innovaatiosta ja sitä uhkaavasta byrokratiasta ja kysyi, mitä asialle tehdään. Euroopan unionin tasolla on tehty mielestäni erittäin myönteinen ehdotus, jonka mukaan perustettaisiin liike-elämän asiantuntijaryhmä tutkimaan sitä, ovatko alkuvaiheen ehdotukset käytännöllisiä ja rakentavia. Samoin kansallisella tasolla olemme korjanneet erään puutteen - mielestäni se on puute - herra Cassidyn tukeman hallituksen jäljiltä. Esimerkiksi pienyrityksillä oli tuskin ollenkaan edustusta sääntelyä tarkastelleessa komiteassa. Me olemme nyt päättäneet, että puolet kyseisen komitean jäsenistä on pienyrityksistä, joita byrokratian ongelmat aivan erityisesti koskettavat. Jopa ennen viime vaaleja olimme käynnistäneet kokeiluhankkeita paikallisten viranomaisten kanssa, jotta pystyisimme puuttumaan tällaisiin ongelmiin järkevästi paikallisella tasolla. Me kokeilemme ja kehitämme tätä lähestymistapaa.
Hän kysyi 35 tunnin työviikosta ja myös kansallisesta vähimmäispalkasta tässä yhteydessä. Jäsenvaltioiden on otettava huomioon omat näkökohtansa ja olosuhteensa sellaisissa asioissa kuin 35 tunnin työviikko. Kysymys kansallisesta vähimmäispalkasta koskee vain Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Maamme on kehittyneistä maista ainoa, jolla ei ole minkäänlaista palkkaturvaa. Mielestäni se vaikuttaa sekä innovaatioon että kilpailukykyyn, koska se on olennainen osa pyrkimystä laatuun ja kilpailukykyä laadun perusteella eikä ainoastaan alhaisimpaan hintaan, jotta saataisiin työpaikalle oikeudenmukainen perus-, vähimmäistaso, josta kansallinen vähimmäispalkka on kiistatta yksi osa.
(Suosionosoituksia vasemmistolta) En ollut ymmärtänyt, että benchmarking -sanaa on mahdoton kääntää. Haluan todella tietää, miten jäsen onnistui kuvaamaan sitä. Ehkä meidän olisi aika keksiä uusi sana, joka on mahdollista kääntää, jotta poistaisimme jokaisen vaikeudet. Yhdyn kuitenkin täysin hänen näkemyksiinsä kyseisen prosessin merkityksestä, millä nimellä sitä sitten kutsutaankin.
Sitten minulle esitettiin, että kaupankäynnin vapauttaminen olisi itse asiassa haitaksi työpaikoille, ja ehdotettiin sitä mahdollisuutta, että Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välillä päästäisiin jonkinlaiseen sopimukseen. En valitettavasti voi yhtyä kyseiseen näkemykseen. Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan koko historia perustuu vapaakaupan kehitykselle ja kahden- tai monenvälisestä kaupasta saadulle vauraudelle. Se on itse asiassa ollut työllisyyden ja taloudellisen kehityksen lähde monien vuosisatojen ajan tässä meidän maailmankolkassamme. En siis voi yhtyä siihen väitteeseen, että se johtaisi automaattisesti vaikeuksiin.
Komissaari Brittanin ehdotusten osalta en usko, että mitään sopimusta voitaisiin vielä allekirjoittaa. Käsittääkseni hän aikoo tehdä ehdotuksia kaupankäynnin vapauttamiseksi edelleen Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välillä. Ymmärtääkseni koko komissio tuki tätä näkemystä. Neuvoston on ilman muuta keskusteltava tästä. Jos jäsen haluaa kuulla minun oman mielipiteeni, uskon, että siitä on mahdollisesti huomattavaa etua. Me olemme aivan alkuvaiheessa. On erittäin tärkeää tarkastella yksityiskohtaisesti sitä, mistä keskustellaan ja mitä ehdotetaan ja mitä seurauksia siitä voisi olla. Periaatteessa suhtaudun kuitenkin myönteisesti entistä laajempaan yhteistyöhön Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välillä.
Takana istuva kollegamme kysyi, mikä on keskitie ja olisiko kyseessä keskitie Yhdysvaltojen mallin ja vaurauden välillä. Toivottavasti en käsitä väärin hänen sanojaan. Ensiksikin mistä syystä Yhdysvaltoja sitten haluaakin arvostella, mielestäni ei voida väittää, ettei se olisi yleisesti ottaen vauras. Yhdyn hänen ilmeiseen huoleensa siitä, että tämä vauraus ei aina jakaudu niin laajalti kuin me Euroopan unionissa ja sen jäsenvaltioissa haluaisimme. Hän syytti minua yksinkertaisesta semantiikasta. Kaikella kunnioituksella voisin syyttää häntä aivan samasta.
En ole aivan varma, mitä demokraattinen vastuu taloudellisesti tehokkaasta sosiaalisesta kehityksestä talouden hoitamisen mallina täsmälleen tarkoittaa. Luulen kuitenkin, että jos me pohtisimme asiaa, hän ja minä voisimme olla yhtä mieltä siitä, että me molemmat haluamme talouksiemme, maidemme ja koko Euroopan unionin menestyvän; että me molemmat haluamme niiden saavan aikaan korkean työllisyystason, jotta ihmiset olisivat tyytyväisiä työelämäänsä ja ansaitsisivat tarpeeksi nauttiakseen omasta elämästään. Luulen, että meidän molempien mielestä taloudellisen tehokkuuden on ehdottomasti yhdistyttävä yhteiskunnalliseen oikeudenmukaisuuteen. Ehkä meidän olisi pohdittava enemmän niitä asioita, joista me olemme yhtä mieltä.
Rouva Ewing piti myönteisenä pk-yrityksille osoitettua huomiota. Kiitän häntä siitä ja olen hyvin kiinnostunut hänen esittämistään ajatuksista. Neuvoston käsiteltävänä on nyt ehdotus, joka koskee suunnitelmia rahoituksen myöntämiseksi pienille ja keskisuurille yrityksille, mukaan luettuna Euroopan investointipankin tukema lainantakaussuunnitelma. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja kaikissa jäsenvaltioissa kiinnitetään yhä enemmän huomiota pk-yritysten osuuteen ja merkitykseen, erityisesti niiden osuuteen työpaikkojen luomisessa, joka on hyvin tärkeä koko Euroopalle. Me tutkimme innokkaasti kaikkia näitä vaihtoehtoja. Toivomme, että tämä ehdotus otetaan myönteisesti vastaan.
Hän kysyi minulta myös rakennerahastoista ja otti esille erityisesti Skotlannin ylämaiden ja saarien kohtelun. Emme ole vielä saaneet komissaarin ehdotuksia. Voin sanoa vain, että ymmärrän hänen näkökantansa ja etten ilmaissut suinkaan vahingossa toivomustani siitä, että ehdotusten myötä saataisiin aikaan oikeudenmukainen suunnitelma.

Puhemies
Kiitoksia, rouva Beckett.
Koska meillä on käytettävissämme ainoastaan 15 minuuttia, annan puheenvuoron vain muutamalle puhujalle.

Carlsson
Arvoisa puhemies, haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää teitä, rouva ministeri, siitä, että puhuitte laajentumisesta niin myönteisin sanoin ja piditte sitä mahdollisuutena.
Haluaisin kysyä, millaisina näette ne suuntaukset, joita muun muassa minä voin havaita täällä parlamentissa, jossa pelätään sosiaalietujen polkemista. Miten suhtaudutte neuvostossa näihin perusteluihin, jotka ovat sekä epäsolidaarisia, lyhytnäköisiä että protektionistisia?
Haluan samalla pyytää anteeksi sitä, että poistun nyt enkä jää kuuntelemaan vastausta. Se johtuu siitä, että tapaan täällä tänään joukon liikemiehiä, jotka ovat päättäneet tulla tänne juuri osallistuakseen nyt käymäämme erittäin tärkeään keskusteluun. Lupaan kuitenkin, koska olen asiasta hyvin kiinnostunut, perehtyä vastaukseen pöytäkirjan yhteydessä ja osallistua jatkokeskusteluihin.

Beckett
Minä todellakin ymmärrän; meillä kaikilla on samoja ongelmia samanaikaisista tapaamisista.
Kiitän häntä myönteisestä suhtautumisesta laajentumista koskeviin huomioihini. Me kaikki ymmärrämme sen herättämän huolestumisen ja pelon. Onkin saatava jäsenvaltiot ja kaikki tämän keskustelun osallistujat luottamaan siihen, että tämä on todellakin oikea tie Euroopan kannalta. Meillä on oikeus muistella niitä periaatteita, jotka innoittivat niitä ihmisiä, jotka alkoivat luoda silloista Euroopan unionia. Tuolloin kiisteltiin ja keskusteltiin siitä, voisiko joukko yhdistyviä maita muodostaa Euroopan vai ei.
Euroopan laajennuttua on ollut yhä vaikeampaa väittää, että kyseessä ei oikeastaan ole Eurooppa. Minusta tuntuu siltä, että sekä Euroopan unionin kehitystä ja tulevaisuutta koskevan politiikan että filosofian kannalta olisi törkeän vastuutonta - ja myös uskomattoman lyhytnäköistä - olla huomaamatta koko Euroopalle avautuvaa huikeaa mahdollisuutta, jos me pystymme laajentumaan ja ottamaan avosylin vastaan ne idän maat, jotka haluavat liittyä meihin. Kyseessä on koko Euroopan kehityksen kannalta sellainen mahdollisuus, josta edeltäjämme eivät olisi voineet uneksiakaan. En voi uskoa, että me pettäisimme tulevat sukupolvet sivuuttamalla tai haaskaamalla sen.

Donnelly, Alan John
Haluaisin kysyä puheenjohtajalta sijoitusasiasta. Yksi Euroopan unionin ongelmista on se, että yhtenäisvaluutan valmistelua edeltäneenä tervehdyttämisaikana unionissa on sijoitusten osalta ollut nollakasvu sekä yksityisellä että julkisella sektorilla. Sijoitukset muodostavat nyt vain noin 18 % Euroopan bruttokansantuotteesta.
Ministeri viittasi Yhdysvaltoihin: sijoitusten määrä on kasvanut siellä huomattavasti ja vakaasti viime vuosina. Suoraan sanottuna jos me olemme huolissamme Euroopan unionin kilpailukyvystä ja jos me olemme erityisen huolissamme työpaikkojen luomisesta, meidän on varmistettava, että taloutemme kasvukyky paranee. Voisiko hän kertoa meille, miten voisimme ponnistella sekä julkisella että yksityisellä sektorilla Euroopan unionin sijoitusten määrän lisäämiseksi, jolloin toivottavasti työpaikkojen määrä lisääntyisi?

Beckett
Yhdyn jäsenen suureen huoleen sijoitusten nykyisestä määrästä ja siihen, että näiden sijoitusten määriä on parannettava tulevan kasvun ja vaurauden varmistamiseksi.
Vastaus tähän on kahden keinon yhdistelmä. Toinen on esikuva-analyysi, joka tarkoittaa sitä, että me katsomme ensin, mitä muut tekevät, ja sitten katsomme, onko se tuottanut tulosta. Tämä olisi erityisen hyödyllistä maiden kesken mutta myös yritysten kesken.
Toinen keino, jota me voimme käyttää teknisen esikuva-analyysin lisäksi, on se, että me käytämme liike-elämässä kehittyviä suhteita ja kumppanuutta ja kahdensuuntaista tietojenvaihtoa. Yksi tärkeä asia, jonka me kaikki voimme oppia tutkimalla käytäntöä, on se, että kaikkein menestyvimmät yritykset pyrkivät panostamaan tulevaisuuteen ja pitkän aikavälin kasvu- ja työllisyyssuunnitelmiin, käyttämään hyväksi työntekijöidensä luovuutta ja taitoja ja toimimaan työntekijöidensä kanssa ryhmähengen mukaisesti: yritykset ja maat ottavat huomioon kaikki nämä asiat, kun ne näkevät, että ne tuottavat tulosta. Erityisesti poliitikot voivat omaksua tällaisen roolin, mutta heidän on käytettävä hyväksi liike-elämän käytännön kokemuksia.
Olen aina ollut sitä mieltä, että vaikka politiikka onkin osittain prosessi, jonka avulla on joskus mahdollisuuksia tehdä päätöksiä, sen olisi oltava myös oppimisprosessi - ja meidän on opetettava myös itseämme.

Rübig
Arvoisa puhemies, kaksi kohtaa ovat minusta erittäin tärkeitä: yksi on SLIM-aloite. SLIM-aloitteen pitää johtaa yrityksiin kohdistuvien rasitusten vähentämiseen. Uskotteko, että olisi mahdollista antaa talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevälle valiokunnalle tai alueiden komitealle lisää tehtäviä niin, että ne keskittyisivät ensisijaisesti SLIM-projekteihin? Toinen tärkeä asia on seurausten arviointi (fiche d'impact) . Minulla on tässä asiakirjat tämänpäiväistä istuntoa vasten. Meillä on Euroopan parlamentissa tänään äärimmäisen laaja asiakirjapaketti käsiteltävänämme. Mielestäni olisi myös järkevää kerran miettiä sitä, miltä osin lainsäädäntöä voitaisiin yksinkertaistaa. Seurausten arviointi (fiche d'impact) on siis erinomainen perusta työlle. Onko puheenjohtajamaa suunnitellut lisäävänsä tätä alaa koskevia aloitteita tulevaisuudessa?

Beckett
Arvoisa puhemies, jäsen kysyi minulta mielipidettä SLIM-aloitteesta. Mielestäni se on hyödyllinen ja kannatettava aloite. En ole täysin varma, mutta luultavasti hän sanoi minulle, että tästä käytännöstä voisi olla joskus hyötyä joillekin niistä toimielimistä, joissa me olemme mukana. Jos hän tarkoitti tätä, en halua puuttua henkilökohtaiseen suruun. Jos hän tosiaan on pohjimmiltaan sitä mieltä, että meidän kaikkien on erilaisissa tehtävissämme muistettava tekemiemme ehdotusten seuraukset ja laajuus, tämä on aivan totta. Me yritämme todellakin pitää sen mielessä puheenjohtajamaan työssä.

Mann, Erika
Arvoisa rouva neuvoston puheenjohtaja, teitä on ilo kuunnella. Se on erittäin hauskaa! Osoittamanne poliittinen kaunopuheisuus on todella vaikuttavaa.
Minulla on kaksi lyhyttä kysymystä: olette kuvaillut täällä erittäin vaikuttavasti mallia, jota olette nimittänyt uudeksi kilpailun, reilun kilpailun, malliksi. Kuuluuko siihen teidän mielestänne myös aloite kansainvälisellä tasolla, johon Sir Leon Brittan on jo pitkään pyrkinyt, ja tukisitteko sitä?
Toinen kysymykseni viittaa toiseen kokonaisuuteen eli siihen, mitä nimitämme elektroniseksi kaupankäynniksi. Tiedätte, että eurooppalaisella ja amerikkalaisella tasolla asia on pantu liikkeelle. Kuinka paljon eurooppalaisen tason pitää teidän mielestänne tässä lisätä aloitteellisuuttaan? Kuinka paljon meidän tulisi poiketa siitä, mitä amerikkalaisella tai kansainvälisellä tasolla tapahtuu, ja mikä on tulevaisuuden menestyksekäs malli?
Kolmanneksi haluan tehdä lyhyen huomautuksen - hyvä kollegani Moreau, haluaisin vain muistuttaa teitä siitä, että luonnos, jonka Sir Leon Brittan esitti meille tänä aamuna, oli tämän parlamentin toivoma. Olemme tehneet siitä täällä joitakin huomautuksia. Se hyväksyttiin valiokunnassani, taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnassa. Tämän parlamentin valtava enemmistö kannatti sitä.

Beckett
Arvoisa puhemies, minä tuen toimia kansainvälisen kaupan kehittämiseksi. Kiitän jäsentä sekä ystävällisistä sanoista että kyseisen keskustelun taustoja koskeneesta selvityksestä.
Elektronisen kaupankäynnin osalta kyseessä on epäilemättä alue, joka muuttaa sen ilmapiirin, jonka sisällä pyrimme tekemään Euroopasta kilpailukykyisen, sen ilmapiirin, jossa yrityksemme toimivat, ja myös taustan ja puitteet. Tämä on vain yksi suurista kehityksistä tietoyhteiskunnassa, joka uskoakseni muuttaa perusteellisesti meidän elämämme ja työskentelytapamme.
Arvoisa jäsen mainitsi aivan oikein sen kehityksen, jota tapahtuu Japanissa ja Yhdysvalloissa. Sekä jäsenvaltioiden sisällä että koko EU: ssa meidän on harkittava, miten me käytämme tätä työkalua - kyseessä on juuri työkalu - muokataksemme elämästämme sellaisen, että me valitsemme itse pikemmin kuin annamme sen muokata meidän elämäämme. Jos saan sanoa niin, kaikella kunnioituksella takana istuvaa kollegaamme kohtaan, on pyrittävä löytämään kolmas tapa nähdä, kuinka voimme kääntää tällaiset tilaisuudet eduksemme sen sijaan, että antaisimme niiden ohjailla meitä. Tämä on erittäin monitahoinen asia, ja meidän on arvioitava, millainen lainsäädännöllinen kehys tarvitaan ja miten se muuttaa työttömyyden rakennetta, yritysten johtamistapaa, yksilöiden välistä yhteydenpitoa ja niin edelleen.
Minun on myönnettävä, etten yhdy siihen joskus esitettyyn näkemykseen, että koko tässä tietoyhteiskuntapaketissa on kyse siitä, etteivät ihmiset enää ikinä muodosta sosiaalisia ryhmiä. En kerta kaikkiaan usko siihen. On silti mahdollista, että siihen ajaudutaan vain kaupankäyntimahdollisuuksien takia, jos emme yritä arvioida sitä, miten voimme käyttää sitä hyödyksi. Se olisi vakava erehdys. Me palaamme tähän asiaan yhä uudestaan monessa eri keskustelussa.

Murphy
Arvoisa puhemies, haluan kiittää neuvoston puheenjohtajaa kommenteista, jotka koskivat erityisesti yksinkertaista sääntelyä - SLIM-aloitetta. Tämä on ollut hyvä esimerkki peräkkäisten puheenjohtajamaiden kumppanuudesta. Luxemburg aloitti sen, puheenjohtajamaa Britannia vie sitä eteenpäin tiiviissä yhteistyössä puheenjohtajamaa Itävallan kanssa, ja käsittääkseni puheenjohtajamaa Itävalta puhuu nyt saksalaisten kanssa, jotka saavat aikanaan puheenjohtajuuden.
Kuitenkin yksi asia, jota pidän turhauttavana tässä parlamentissa ja joka vie pohjan sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamista koskevalta aloitteelta, on eräänlainen " kultaus" , jolloin kansalliset viranomaiset tekevät lisäyksiä tämän parlamentin hyväksymään lainsäädäntöön. Haluaisiko puheenjohtaja kommentoida sitä, mitä neuvoston tasolla voidaan tehdä, jotta meidän täällä hyväksymämme byrokratia auttaisi tilannetta ja jottei kansallisten virkamiesten siihen tarpeettomasti lisäämä " kultaus" estäisi sitä?

Beckett
Ymmärrän täysin herra Murphyn näkemyksen. Ensiksikin haluaisin lyhyesti huomauttaa, että muutenkin kuin tässä asiassa pyrimme yhdessä puheenjohtajamaa Luxemburgin kanssa varmistamaan sen, että kehitämme samoja asioita samaan suuntaan yhdessä ponnistellen. Me teemme nyt työtä, kuten hän sanoi, seuraavan puheenjohtajamaan Itävallan kanssa, ja se tekee työtä saksalaisten kanssa. Tämä on osa jäsenvaltioiden yhä suurempaa tietoisuutta siitä, että me saamme enemmän aikaan koko Euroopan unionin sisällä, jos peräkkäiset puheenjohtajamaat keskittyvät samoihin asioihin ja yrittävät käyttää hyväksi ja kehittää eteenpäin neuvoston ja parlamentin työohjelmaa.
Hän kysyi minulta seuraavaksi " kultauksesta" . Kun herra Cassidy kysyi minulta byrokratiasta, melkein viittasin siihen silloin, mutta en halunnut antaa liian pitkää vastausta. Tiedän erittäin hyvin, miten komissaari Bangemann suhtautuu siihen, että Euroopan unionin toimielimissä on niin paljon byrokratiaa, ja tiedän, että hän laati varsin kauan sitten asiakirjan, josta kävi ilmi, että suurin osa siitä on itse asiassa peräisin kansallisista jäsenvaltioista. Hyväksyn täysin tämän näkemyksen.
Luulen, ja toivottavasti en loukkaa monta jäsentä, kun sanon tämän, että yhtenä syynä on se, että nämä asiat päätyvät liian usein asianajajien käsiin kansallisella tasolla. Hän kysyi, miten voisimme korjata tämän asian neuvoston tasolla. On olemassa jatkuva paine pitää byrokratia mahdollisimman vähäisenä ja ottaa esimerkkiä muista ja huomata, että direktiivien " kultaus" voi olla haitta kilpailukyvyn kannalta, mutta sen lisäksi mitä enemmän me pystymme käymään vuoropuhelua muiden työmarkkinaosapuolten ja liike-elämän kanssa, sitä todennäköisemmin me pystymme tunnistamaan selvästi ja tarkasti sellaisen "kultauksen" seuraukset, johon hän viittaa. Periaatteessa, koska uskon vakaasti kehittyvään kumppanuuteen, suhtaudun myönteisesti pyrkimyksiin lisätä tätä vuoropuhelua. Tämä on hyvä käytännön esimerkki niistä muista eduista, joita sillä voi olla.

Puhemies
Kiitoksia jälleen, rouva Beckett. Tämä on ollut hyvin mielenkiintoinen keskustelu. Pyydän anteeksi niiltä kollegoilta, joille en pystynyt antamaan puheenvuoroa, mutta, kuten sanotaan, aika on armoton!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kyselytunti (neuvosto)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvostolle osoitetut kysymykset (B4-0260/98).
Kysymys nro 1 María Izquierdo Rojo (H-0164/98):
Aihe: Uusi raakatupakan YMJ ja työllisyyden edistäminen vähemmän kehittyneillä alueilla
Voiko neuvosto käytettävissään olevien tietojen perusteella ennen raakatupakka-alan yhteistä markkinajärjestelyä koskevan asetuksen (ETY) N: o 2075/92 muutosehdotuksen hyväksymistä ilmoittaa, mitä vaikutuksia kyseisellä uudistuksella on työllisyyteen? Onko komission neuvostolle esittämä ehdotus ristiriidassa uuden vähemmän kehittyneitä alueita koskevan työllisyydenedistämispolitiikan kanssa? Mitä yhteiskunnallisia ja taloudellisia vaikutuksia tällä on Granadaan, Extremaduraan ja vähiten kehittyneihin Välimeren alueisiin?

Henderson
Arvoisa puhemies, kiitoksia hyödyllisestä ehdotuksestanne, jonka ansiosta voin välittää hyvät uutiset tämän päivän parlamentista Eurooppa-konferenssissa huomisaamuna. Vastaisin arvoisan jäsenen kysymykseen sanomalla, että komissio on vasta äskettäin antanut ehdotuksensa raakatupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn muuttamiseksi. Se on jatkoa sekä neuvoston että parlamentin käymille laajoille keskusteluille komission tupakka-alan järjestelyn uudistusta koskevasta vaihtoehtoja esittelevästä asiakirjasta.
Komission ehdotuksen käsittely neuvostossa on alkuvaiheessa, mutta ehdotusta tarkastellessamme me tutkimme ilman muuta sitä, olisiko nykyisen tupakka-alan järjestelyn uudistuksella haitallinen vaikutus yhteisön työllisyyteen tai tiettyjen Välimeren alueiden taloudelliseen hyvinvointiin. Me tutkimme myös sitä, voisiko järjestelyn uudistuksesta koitua sellaisia etuja kuin kustannusten tai petosten väheneminen, kansanterveyden koheneminen tai tehokkuuden tai kilpailukyvyn lisääntyminen. Koska komission tupakkaa koskeva ehdotus perustuu 43 artiklaan, Euroopan parlamenttia on pyydetty antamaan lausunto. Olen varma, että parlamentti haluaa lausuntoa valmistellessaan tutkia työllisyyskysymyksiä, jotka arvoisa jäsen otti esille kysymyksessään.

Izquierdo Rojo
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Granadan kansa, miehet ja naiset, epäilee, että suunnitellun oliiviöljyyn kohdistuvan julman hyökkäyksen jälkeen, oliiviöljyn tulevan YMJ: n ja myös tupakan YMJ: n jälkeen - tällä hetkellä ennen kaikkea tupakan - voi seurata taantuma nykyiseen tilanteeseen verrattuna.
Sanokaa minulle, herra neuvoston puheenjohtaja, kykenettekö te vähentämään työpaikkoja vähemmän kehittyneillä alueilla, jotka tarvitsevat niitä, kun tupakantuotanto Euroopan unionissa vastaa 25 %: a kulutuksesta ja kun teidän mukaanne työllisyys on ensisijainen tavoite.
Kykenettekö te tekemään niin suuren erehdyksen? Sanokaa jotain, joka rauhoittaisi äänestäjäni, Granadan tupakantuottajat, koska yli 2 000 perheelle se on ainoa toimeentulon lähde. Mitä te oikein tarkoitatte sanoessanne, että tutkimme asiaa?
Te olette neuvoston puheenjohtaja. Sanokaa, mitä teidän on sanottava: vähemmän kehittyneiden alueiden tupakantuottajilta ei viedä yhtäkään työpaikkaa, koska me pyrimme johdonmukaisesti Euroopan unionin ensisijaiseen tavoitteeseen, työllisyyteen.
Olkaa hyvä ja sanokaa mielipiteenne.

Puhemies
Kiitos, rouva Izquierdo. Ymmärrän, miksi te puolustatte kiivaasti ja antaumuksellisesti niin kauniin alueen kuin Granadan etuja, mutta minun on jälleen kerran kehotettava teitä tekemään niin teille osoittamani puheajan kuluessa.
Herra Henderson, pyydän teitä vastaamaan rouva Izquierdo Rojon ilmaisemaan huoleen tästä hyvin kauniista provinssista, jonka te varmaankin tunnette, mutta mikäli näin ei ole, olen varma siitä, että rouva Izquierdo pyytää teitä tutustumaan siihen.

Henderson
Olen varma, että haluaisin käydä Granadan provinssissa, jos puheenjohtajan aikataulu vain sallisi sen. Minun on sanottava arvoisalle jäsenelle, ettei yksikään hallitus maailmassa pysty takaamaan sitä, ettei yhtäkään työpaikkaa menetetä minkään taloutta koskevan ehdotuksen takia. Se on epärealistista, eikä Euroopan unionin neuvostokaan pysty sitä takaamaan. Voin kuitenkin sanoa, että neuvosto käsittelee komission ehdotusta ja yksi tekijä, joka otetaan huomioon arvioitaessa ehdotuksen soveltuvuutta, on sen vaikutus niiden ihmisten työllisyyteen, jotka työskentelevät mainitsemallanne alueella. Luulen, että te ymmärrätte, miksi en voi mennä tämän pidemmälle vastauksessani tänään.

Camisón Asensio
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, parlamentin jäsen rouva Izquierdo Rojon Granadasta lausumat sanat soveltuvat täysin myös Extremaduran alueeseen Espanjassa, mukaan luettuna teille osoitettu pyyntö tutustua kunnolla siihen yhteiskunnalliseen ongelmaan, joka voi syntyä näillä alueilla.
Tämän parlamentin äskettäisessä tupakan YMJ: tä koskevassa päätöslauselmassa tämä täysistunto totesi muun muassa seuraavaa: tupakka-alan uudessa yhteisessä markkinajärjestelyssä työllisyyttä edistävät ja työttömyyttä torjuvat politiikat ovat nykyään ensisijaisessa asemassa Euroopan unionissa, ja tuen maksaminen tupakanviljelyn tarpeisiin ratkaisee vähemmän kehittyneiden alueiden rakenteelliset ongelmat.
Voisiko neuvosto selvittää meille kunnolla, sillä aikaisempi selitys ei ole todellakaan ollut selkeä, miten tärkeinä neuvosto pitää Välimeren alueiden tupakanviljelyn parissa työskenteleviä työntekijöitä?

Henderson
Minun on sanottava arvoisalle jäsenelle, etten voi mennä sen pidemmälle kuin jo menin alkuperäisessä vastauksessani ja lisävastauksessa, jonka annoin ensimmäiselle kysyjälle. Asia on niin, että on olemassa komission ehdotus, neuvosto käsittelee sitä ja yksi huomioon otettavista tekijöistä koskee työllisyyttä. Tämä pätee kaikkiin tupakkaa viljeleviin alueisiin.

Redondo Jiménez
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, vaikuttaa siltä, että tämä keskustelu käydään espanjalaisten ja teidän välillä, jonka vuoro on tänään vastata kysymyksiin neuvoston puolesta.
Kun otetaan huomioon, että Espanjan työttömyystaso on kaksinkertainen Euroopan unionin keskitasoon verrattuna (te vastasitte juuri meille, että yksi tämän YMJ: n keskeisiä huomioon otettavia tekijöitä on työttömyys), voisitteko te selittää minulle, mitkä muut tekijät neuvosto aikoo ottaa huomioon sitten, kun sen on arvioitava komission tekemää ehdotusta?

Henderson
 Minun on sanottava arvoisalle jäsenelle, että tämä aloite ei koske ainoastaan Espanjaa, vaan se koskee joitakin kumppaneidemme maanviljelysalueita. Minun on todellakin viitattava alkuperäiseen vastaukseeni, jonka mukaan työllisyys on tärkeä tekijä, joka olisi otettava huomioon, mutta on muitakin tekijöitä. Me haluamme tutkia, voisiko järjestelyn uudistuksesta koitua sellaisia etuja kuin kustannusten väheneminen tai petostentorjunnan parantuminen, olisiko sillä seurauksia kansanterveyden kannalta ja mitä vaikutuksia ehdotuksilla voisi olla tehokkuuteen ja kilpailukykyyn. Monia perusteita on siis otettava huomioon. Neuvosto tutkii kaikkia näitä puolia, kun se valmistelee lausuntoaan komission ehdotuksesta.

Puhemies
Kysymyksen nro 2 esittäjä on peruuttanut kysymyksensä.
Kysymys nro 3 Carlos Carnero González (H-0170/98):
Aihe: Lähi-idän rauhanprosessin tila ja EU: n ja Israelin välisten sopimusten täytäntöönpanon mahdollinen keskeyttäminen
Lähi-idän rauhanprosessin tämänhetkinen huono tila johtuu pääasiassa siitä, ettei Israelin hallitus täytä Oslon sopimuksen mukaisia velvoitteitaan eikä muita palestiinalaisviranomaisten kanssa tehtyjä ja kansainvälisen yhteisön takaamia sitoumuksia. Tilanne on saavuttamassa äärimmäisen vaaralliset mittasuhteet alueen vakauden ja tähän mennessä saatujen tulosten kannalta. Viime aikoina on käyty komission jäsenen Manuel Marínin esittelemän tiedonannon perusteella keskusteluja unionin roolista Lähi-idässä. Eikö neuvosto katso, että Israelin viranomaisia olisi todella painostettava poliittisesti edistämään rauhaa ja täyttämään sitoumuksensa palestiinalaisosapuolta kohtaan? Tämä painostus voitaisiin toteuttaa keskeyttämällä väliaikaisesti EU: n ja Israelin välillä tehtyjen sopimuksen täytäntöönpano, kunnes pääministeri Netanjahu muuttaa politiikkaansa.

Henderson
Arvoisa puhemies, yleisten asiain neuvosto keskusteli 23. helmikuuta syvällisesti komissaari Marínin tiedonannosta ja esitti monta tapaa, joiden avulla unionin palestiinalaisille myöntämä apu voisi olla tehokkaampaa. Tässä yhteydessä neuvosto toisti sen, että unioni haluaa osallistua rakentavasti ja tehokkaasti kansainvälisiin ponnisteluihin, jotta luottamus rauhanprosessiin palautuisi ja saataisiin aikaan vakaa perusta neuvottelujen jatkamiselle.
Neuvosto totesi, että unionin olisi osoitettava jatkuva sitoutumisensa rauhanprosessiin jatkamalla palestiinalaisviranomaisille myönnettävää rahoitusapua sen nykyisen viiden vuoden voimassaoloajan päätyttyä. Neuvosto korosti myös sitä, että unioni haluaa lisätä Israelin kanssa käymäänsä vuoropuhelua palestiinalaisalueen taloudellisen kehityksen esteiden poistamiseksi. Mielestämme nykyinen neuvottelukehys on paras toivo Israelin ja palestiinalaisten väliselle oikeudenmukaiselle ja kestävälle rauhalle. Unionin ja Israelin välisten taloudellisten sopimusten keskeyttäminen ei ratkaisisi nykyistä umpikujaa.

Carnero González
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kysymyksessä ehdottamani toimenpide ei varmastikaan vaikuttaisi ratkaisevalla tavalla, kuten sanotte, rauhanprosessin esteiden purkamiseen. Kyse on kuitenkin siitä, että prosessin tiellä on esteitä. En tiedä, tiedättekö te esimerkiksi sen, että Israelin pääministeri lausui El País -sanomalehdelle myönnetyssä haastattelussa, joka julkaistiin viime lauantaina, Euroopan unionin ja sen menettelyjen kannalta niinkin hienon lauseen kuin että eurooppalaiset eivät tiedä mitään Lähi-idästä (oletan, että katsotte tämän viittaavan itseenne; minä tietysti katson tämän viittaavan itseeni). Tämä oli herra Netanjahun lause.
Kysymys kuuluu seuraavasti, herra neuvoston puheenjohtaja: jokaiseen yhteisön ja kolmannen maan välillä allekirjoitettuun sopimukseen sisältyy demokratiaa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista koskeva lauseke. Juuri tänä aamuna, vaikka erojakin on, esitimme Jugoslavian presidentti Miloseviiin kohdistettavia painostuskeinoja Kosovon tapahtumien vuoksi. Onko herra Netanjahu erityissuosiossa, koska hänestä ei käydä tällaisia keskusteluja?

Henderson
Unionin kanta on se, että on tehty monia eri aloitteita Lähi-idän rauhanprosessin pattitilanteen purkamiseksi. Me olemme vedonneet Israelin hallitukseen, jotta se ymmärtäisi paremmin tarpeen purkaa pattitilanne ja ottaisi paremmin huomioon ne monet tekijät, jotka auttavat rauhanprosessin rakentamisessa.
Herra Netanjahu ei saa mitään erityiskohtelua. Unioni odottaa herra Netanjahun ja hänen hallituksensa noudattavan samoja periaatteita, jotka on sisällytetty kolmansien osapuolten kauppasopimuksiin. On tärkeää, että Israelin kanssa solmittu kauppasopimus onnistuu, koska tämän sopimuksen myötä talouden palestiinalaisen sektorin tuotteita voidaan näin viedä Israelin kautta, ja jos ryhdyttäisiin toimiin kaupankäynnin rajoittamiseksi, se vahingoittaisi palestiinalaisväestöä muttei välttämättä ratkaisevasti vaikuttaisi Israelin hallituksen kantaan. Kansainvälinen yhteisö yrittää nyt saada herra Netanjahun muuttamaan kyseistä kantaa, ja meidän ponnistelumme keskittyvätkin siihen.

Günther
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin kysyä teiltä, ettekö tekin ole sitä mieltä, että Israelin tapauksessa kysymys on vakaasta demokratiasta, joka on luopunut terrorismista, kun taas palestiinalaisilta emme kuule samanlaista lausumaa, ja ettekö ole myös sitä mieltä, että meidän ei välttämättä tarvitse opettaa Israelin hallitusta. En ole saanut sitä käsitystä, että Israel olisi puolestaan sanonut irti Oslon sopimuksen, vai näettekö te tässä erilaisen politiikan? Haluan myös korostaa sitä, että näkisin mielelläni sen, että Israelille osoitetut vaatimukset osoitettaisiin samassa mitassa myös palestiinalaisille.

Henderson
 Vaikka ymmärränkin, mitä arvoisa jäsen haluaa sanoa, korostan yhä sitä, että Israelin hallituksen olisi omaksuttava uudenlainen asenne: tarvitaan enemmän tietoisuutta siitä, että pattitilanne on purettava. Tämä tarkoittaa sitä, että sen olisi otettava paremmin vastaan joitakin Oslon prosessissa ilmenneitä ajatuksia - esimerkiksi satama ja lentoasema palestiinalaisalueelle - voidakseen tukea niitä väestönosia, jotka haluavat vakaan yhteiskunnan ja jotka siis toivovat suurempaa taloudellista vakautta. Tämä on lähtökohta tai enemmänkin kuin lähtökohta poliittiselle vakaudelle. Herra Netanjahun on tunnustettava tämä, ja hänen on pyrittävä saamaan aikaan enemmän muutoksia Oslon prosessien tulosten perusteella. Tietysti jos terrorismi on uhka jollekin kolmannelle maalle, unioni tekee kaiken mahdollisen kyseisen uhan torjumiseksi.

Newman
Haluaisin kiittää puheenjohtajaa siitä, että neuvosto pitää Oslon rauhanprosessia edistysaskeleena. Onko puheenjohtaja kanssani yhtä mieltä siitä, että Israelin vastaiset talouspakotteet itse asiassa kärjistäisivät tilanteen? Se olisi kielteinen poliittinen ele, joka aiheuttaisi Euroopalle enemmän taloudellista haittaa kuin Israelille nykyisen kauppataseen vuoksi.
Onko hän sitä mieltä, että ei kannata kärjistää tilannetta tekemällä naurettavia vertailuja Israelin ja Serbian välillä? Onko hän sitä mieltä, että sen sijaan palestiinalaisviranomaisille myönnettävää rahoitusapua olisi lisättävä ja että vuoropuhelu demokraattisesti valitun Israelin hallituksen ja demokraattisesti valittujen palestiinalaisviranomaisten kanssa on paras tapa edistää Lähi-idän rauhanprosessia niin, että korostetaan Oslon prosessin hyviä puolia kaikille tämän valitettavan selkkauksen osapuolille?

Henderson
Haluaisin sanoa arvoisalle jäsenelle, että unioni ei missään nimessä aio purkaa kauppasopimustaan Israelin kanssa. Me haluamme kuitenkin kauppasopimuksen olevan perusta sille, että Israelin hallitus muuttaisi kantaansa ja tunnustaisi paremmin sen, mitä sen on tehtävä Oslon rauhanprosessin edistämiseksi. Kaupan lopettaminen voisi johtaa siihen, että Euroopan unioni kärsisi taloudellisesti enemmän kuin Israel, mutta tämä on vain arvailua. Se ei olisi välttämättä eräs tekijä, jos kaupan lopettaminen olisi poliittisesti välttämätöntä.
Yksi päähuolenaiheitani on se, että tällainen kaupan lopettaminen vahingoittaisi vakavasti palestiinalaisalueen taloutta. Se vahingoittaisi vakavasti myös rauhanprosessiin kohdistettuja toiveita. Sanoisin lisäksi, että on edelleenkin myönnettävä rahoitusapua palestiinalaisalueen taloudelle, jotta se voisi voimistua, mikä on tärkeää, mikäli poliittisia toimia aiotaan vahvistaa taloudellisella vakaudella.

Puhemies
Kysymys nro 4 Christoph Konrad (H-0175/98):
Aihe: Komission ehdotus EU: n banaanin yhteisen markkinajärjestelyn uudistamiseksi
Komission äskettäin esittämät suunnitelmat vuodesta 1993 alkaen voimassa olleen banaanin yhteisen markkinajärjestelyn uudistamiseksi ovat hyvin kiistanalaisia, koska ne ovat monissa kohdissa hyvin protektionistisia ja estävät vapaata kilpailua.
Mitä neuvosto aikoo tehdä noudattaakseen WTO: n vaatimusta, jonka mukaan uudistus on saatava päätökseen vuoden 1998 loppuun mennessä siten, että EU: n banaanin yhteisen markkinajärjestelyn voidaan katsoa olevan sopusoinnussa vapaan maailmankaupan sääntöjen kanssa?

Henderson
Arvoisa puhemies, neuvosto on sitä mieltä, että Maailman kauppajärjestön Euroopan yhteisön banaanialan järjestelyn tiettyjen osien vastaisen päätöksen jälkeen banaanin yhteisestä markkinajärjestelystä annettu asetus on saatettava sopusointuun WTO: n sääntöjen kanssa. Ensisijaisena tavoitteenamme on päästä sopimukseen kesäkuun loppuun mennessä, jotta säännöt voitaisiin panna täytäntöön 1. tammikuuta 1999 alkaen.
Komissio esitti ehdotuksensa asetuksen muuttamiseksi maatalousneuvostolle 20. tammikuuta. Ehdotus on vielä neuvoston käsiteltävänä, ja minun on siis liian aikaista arvioida neuvoston lopullista kantaa. Neuvosto haluaa kantaansa viimeistellessään tietää sekä Euroopan parlamentin että talous- ja sosiaalikomitean lausunnot sitten, kun ne on saatu.
Haluaisin sanoa myös, että monenkeskisen kauppajärjestelmän lujittaminen ja vahvistaminen on yhä yksi neuvoston keskeisistä tavoitteista taloudellisten ulkosuhteiden osalta. Unioni uskoo laillisuuteen kansainvälisessä kaupassa, ja Maailman kauppajärjestön on kyettävä takaamaan laillisuuden toteutuminen.

Konrad
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, suuret kiitokset tiedustelusta tai vastauksesta. Minun kysymykseni liittyy siihen, että ettekö ole kanssani samaa mieltä, että komission vastaus, että teidän ehdotuksenne yhä edelleen huokuu protektionismin henkeä. Rangaistustullien perusteella, jotka ovat 150, 600 ja 1500 Saksan markkaa banaanitonnilta, voi todellakin olla tätä mieltä. Ettekö ole kanssani samaa mieltä siitä, että eilisestä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksestä lähtien tilanne on ollut kokonaan uusi? Te tiedätte, että EU: n puitesopimus neljän väliamerikkalaisen tuottajamaan kanssa julistettiin mitättömäksi. Siksi olemme kokonaan uudessa tilanteessa, mikä merkitsee sitä, että tuomion jälkeen markkinajärjestelyjä pitää korjata, ja siksi tämä kysymys, eikö tätä esitystä, joka on kuin hullujenhuoneesta, voida lopultakin mitä pikimmin lopettaa aloitteella, joka myös poikkeaa huomattavasti siitä aloitteesta, jonka komissio täällä antoi.

Henderson
 Kiitän herra Konradia lisäkysymyksestä. En ole tietoinen tuomioistuimen päätöksestä, mutta tutustun siihen heti, kun henkilökuntani esittelee sen minulle. Toistaisin johdannossa esittämäni huomion. Yleinen tilanne on se, että komission ehdotuksen on oltava sopusoinnussa Maailman kauppajärjestön sääntöjen kanssa. Me tutkimme komission ehdotusta. Me tutkimme, onko kyseinen ehdotus oikeudenmukainen ja tasapainoinen neuvoston etujen kannalta. Kun me olemme päättäneet tästä asiasta, meidän on myös ehdottomasti oltava varmoja siitä, että se on sopusoinnussa WTO: n sääntöjen kanssa. Tietääkseni komissio on tehnyt tarvittavan arvioinnin ja voisi antaa meille lausuntonsa koska tahansa neuvoston ja komission jatkuvan vuoropuhelun aikana. On tärkeää, että lopullinen johtopäätös on sopusoinnussa WTO: n sääntöjen mukaisten vaatimusten kanssa.

Puhemies
Kiitos, herra Henderson. Herra von Habsburg ja herra Medina ovat esittäneet lisäkysymykset. Rouva Redondo vaatii minulta lupaa esittää lisäkysymystä, mutta minun on sanottava teille, että työjärjestyksen mukaan neuvoston kyselytunnilla jokainen parlamentin jäsen voi esittää ainoastaan yhden lisäkysymyksen. Tosin herra von Habsburgin ehdotuksesta puhemiehistö on päättänyt anoa työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevältä valiokunnalta, että työjärjestystä muutettaisiin lähitulevaisuudessa niin, että voitaisiin esittää myös kaksi lisäkysymystä, mutta en pysty nyt antamaan teille puheenvuoroa kuten olisin halunnut, ja annan puheenvuoron hyvin mielelläni herra von Habsburgille lisäkysymyksen esittämistä varten.

Von Habsburg
Eikö puheenjohtaja ole tietoinen siitä, että Euroopan banaanimarkkinoiden avautuminen on erittäin raskas taakka Kanariansaarten ja muiden Euroopan alueiden pientuottajille? Eikö olekin tärkeää, että me suojelisimme niitä mahdollisimman hyvin Amerikan mahtavia tuottajia vastaan, jotka valtavalla pääomallaan ja havaitsemillamme huikeilla propagandakeinoilla yrittävät vallata markkinamme ja tuhota Euroopan alueella tuotetut banaanit?

Henderson
Sanoisin herra von Habsburgille, kuten sanoin herra Konradillekin, että neuvoston on arvioitava jäsenvaltioille koituvia moninaisia seuraamuksia. Kanariansaarten tuottajat ovat yksi näistä tekijöistä, ja Karibianmeren alueen tuottajat ovat toinen alue, joka on otettava huomioon. Neuvoston on myös sovitettava yhteen nämä edut sen kanssa, että niiden on oltava sopusoinnussa Maailman kauppajärjestön sääntöjen kanssa. Jotta saisimme aikaan onnistuneen lopputuloksen, on saatava aikaan sellainen sopimus, joka täyttää nuo ehdot.

Medina Ortega
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitän teitä vastauksesta.
Olette viitannut siihen, että parlamentin näkemys otetaan huomioon. Haluaisin kysyä teiltä, oletteko tietoinen siitä, että tämän parlamentin suuri enemmistö on toistuvasti lausunut mielipiteensä yhteisön pientuottajien etujen ja Antillien maiden pientuottajien etujen ja muiden kehitysmaiden pientuottajien etujen suojelemisen puolesta monikansallisten yritysten banaanin maailmanmarkkinoiden hallintaa koskevia pyrkimyksiä vastaan.
Rauhoittaisin herra Konradia ja teitä sanomalla, että eiliset tuomiot eivät millään lailla muuta Maailman kauppajärjestön päätöstä eivätkä vaaranna mitenkään sitä, että meidän on suojeltava näitä tuottajia.

Henderson
 Voin sanoa herra Medina Ortegalle, että ymmärrän hänen näkemyksensä. Todellakin samat painostusryhmät ovat pitäneet yhteyttä minuun kansallisessa virassani, ja minä kiinnitän huomiota näihin asioihin.
Ymmärrän sen, että parlamentti haluaisi suojella niitä unionin ja sen alueiden osia, jotka ovat huomattavalla tavalla asianosaisia. Olettaisin myös, että parlamentti haluaisi pitää Maailman kauppajärjestön sääntöjä erittäin tärkeinä sellaiselle kauppaa käyvälle yhteisölle kuin Euroopan unioni. On täytettävä molemmat ehdot. Kuten sanoin herra von Habsburgille, kyse ei ole ainoastaan siitä, että otettaisiin huomioon vain Karibianmeren alueen tai Kanariansaarten tai muiden tuottajien edut, vaan meidän on täytettävä molemmat ehdot. Ellemme me täytä niitä, me emme saa aikaan mitään sopimusta, koska ainoastaan meidän keskuudessamme tehty sopimus ei olisi sopusoinnussa Maailman kauppajärjestön sääntöjen kanssa ja me joutuisimme tulevaisuudessa vaikeuksiin. Tämän vuoksi onkin tärkeää, että me kaikki pohdimme ja tutkimme riittävästi näitä asioita, jotta voisimme saada aikaan hyväksyttävän ratkaisun.

Puhemies
Kysymys nro 5 José Valverde López (H-0188/98):
Aihe: Neuvoston puheenjohtaja
Neuvoston puheenjohtaja viittasi Strasbourgissa pidetyssä Euroopan parlamentin täysistunnossa käyttämässään puheenvuorossa " unionin puheenjohtajaan" . Nämä viittaukset levisivät tiedotusvälineisiin.
" Unionin puheenjohtajasta" puhuminen on epäasianmukaista, ja se merkitsee perustamissopimusten vääristelyä ja yleisen mielipiteen harhaanjohtamista. Mitä toimenpiteitä neuvosto aikoo määrätä toteutettavaksi, jotta puheenjohtajavaltion puheenvuoroissa, julkilausumissa ja virallisissa asiakirjoissa ei enää käytettäisi nimitystä " unionin puheenjohtaja" , vaan viitattaisiin aina " neuvoston puheenjohtajaan" ? On tärkeää välttää aiheuttamasta väärinkäsityksiä yhteisön toimielinten luonteesta.
" Unionin puheenjohtajaa" ei ole olemassa. Kullakin toimielimellä on oma puheenjohtajansa.

Henderson
Arvoisa puhemies, haluan sanoa herra Valverde Lópezille, että on yleinen käytäntö, että neuvoston puheenjohtajaa kutsutaan unionin puheenjohtajaksi.

Valverde López
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sanoitte juuri, että meidän tässä parlamentissa ja kaikissa toimielimissä on noudatettava velvoitteitamme. Muistutan teitä siitä, että perustamissopimuksen missään kohdassa ei puhuta unionin puheenjohtajasta vaan ainoastaan neuvoston puheenjohtajasta.
Kun esitin tämän kysymyksen, en tehnyt sitä arvostellakseni, en suinkaan. Päinvastoin tein sen myönteisessä hengessä, koska meidän on käytettävä hyväksi juuri niitä puolivuotiskausia, jolloin jokin maa on neuvoston puheenjohtaja, koska sen on silloin paljon helpompi lähestyä yleistä mielipidettä, selittää hyvin, millaisia eri toimielimet ovat, ja lähentää niitä kansalaisten suuntaan. Jos me käytämme sellaista kieltä, joka ei ole perustamissopimusten mukaista, aiheutamme sekaannusta. En ole halunnut arvostella, pikemminkin päinvastoin, koska me tässä parlamentissa otamme aina hyvin vastaan neuvoston puheenjohtajan etenkin, jos hän on britti, koska tämän kyselytunnin takana on juuri Ison-Britannian parlamentaarinen perinne.

Henderson
Herra Valverde López on ilmeisesti konkari parlamentaarisissa menettelyissä. Kun hän niin sanotusti kohdistaa sanansa ministereille, hän ensin kehuu heitä, jolloin on erittäin vaikeaa antaa kielteistä vastausta.
Puheenjohtajamaa Iso-Britannia on noudattanut aiempien puheenjohtajamaiden terminologiaa. Esimerkiksi puheenjohtajamaat Ranska ja Irlanti sisällyttivät termin "puheenjohtajamaa" logoonsa. Me käytämme sellaista viestintätapaa, jonka kansalaiset ymmärtävät. Jos tämä kysymys esitettäisiin Ison-Britannian parlamentissa, vastaus olisi se, että vaalipiirini jäsenet eivät ymmärtäisi, mikä neuvosto, parlamentti, komissio tai mikään muu toimielin on, mutta he haluaisivat tietää, että Euroopan unioni tekee hyvää työtä ja parantaa heidän elämäänsä, ja jos puheenjohtajamaa olisi osallisena siinä, se olisi myönteinen asia. Meidän on kerrottava Euroopan kansalaisille käsittelemistämme asioista ja kannattamistamme arvoista. Minä en tarkoita nyt sitä, etteikö meidän pitäisi kuvata asioita täsmällisesti. Haluaisin mielelläni tehdä niin puheenjohtajana. Mielestäni on kuitenkin ehkä tärkeämpiäkin tavoitteita, kun muokataan yleistä mielipidettä ja lisätään yleistä ymmärtämystä Euroopan unionia kohtaan.

Puhemies
Kysymys nro 6 André Sainjon (H-0189/98):
Aihe: Lapsityö Isossa-Britanniassa
Lapsityön käyttö Isossa-Britanniassa on sietämätöntä. Jopa sadat tuhannet alle 13-vuotiaat ovat orjuuttavassa työssä ilman mitään sosiaaliturvaa. Se vie meidät sata vuotta taaksepäin. Mitä kannattaa pyytää alikehittyneitä maita kunnioittamaan perussääntöjä, jos Euroopan unioni ei näytä itse esimerkkiä?
ILOn yleissopimusta numero 29 pakkotyön kieltämisestä vedetään lokaan. Mitä nykyinen neuvoston puheenjohtajana toimiva hallitus aikoo tehdä lopettaakseen tämän asiain tilan ja onko se valmis ratifioimaan yleissopimuksen numero 138 lapsityövoiman käytöstä?

Henderson
Arvoisa puhemies, neuvoston direktiivi 94/33/EY nuorten työntekijöiden suojelusta sisältää määräyksiä, joissa rajataan tiukasti se tuntimäärä, jonka alle 16-vuotiaat lapset saavat tehdä työtä, ja ne työt, joita he saavat tehdä. Nämä määräykset pannaan täytäntöön Isossa-Britanniassa elokuussa voimaan astuvilla asetuksilla. Ne vahvistavat työtä tekeviä lapsia koskevaa jo entisestään laajaa lainsäädännöllistä suojaa Isossa-Britanniassa.

Sainjon
Arvoisa puhemies, on sanomattakin selvää, ettei neuvoston puheenjohtajan vastaus tyydytä minua täysin, koska olen huolissani nimenomaan siitä, kuinka Euroopan unioni voi olla kehitysmaiden silmissä vakuuttava käsitellessään WTO: n ja ILO: n puitteissa sellaisia ongelmia, jotka liittyvät yhteiskunnallisten sääntöjen noudattamiseen maailmankaupassa.
Mielestäni maamme ovat todella huonoja esimerkkejä käyttäessään yhä vanhentuneita menetelmiä ja vetoamalla vieläkin lapsityövoiman käyttöön. Neuvoston puheenjohtajan olisi oltava paljon täsmällisempi ja vakuutettava, että neuvostolla on poliittista tahtoa kieltää lapsityövoiman käyttö Euroopan unionissa.

Henderson
Unionin politiikka neuvostossa on sellainen, että kaikissa jäsenvaltioissa olisi oltava suoja lapsityötä vastaan. Neuvoston tietojen mukaan se on pantu täytäntöön. Jos lainsäädäntöön tehdään muutoksia, ne pannaan täytäntöön.

Puhemies
Kysymys nro 7 Maj Theorin (H-0191/98):
Aihe: Huumeiden vastaisen työn tukeminen
European Cities on Drug Policy -järjestö pyrkii laillistamaan huumausaineet. Saamieni tietojen mukaan sille on myönnetty runsaat kuusi miljoonaa Ruotsin kruunua vuonna 1996 ja yhtä paljon vuonna 1997. European Cities Against Drugs -järjestö pyrkii nimensä mukaisesti huumeettomaan yhteiskuntaan. Järjestöön kuuluu 180 kaupunkia ja sitä rahoitetaan kunnilta perittävillä jäsenmaksuilla. ECAD haki EU: lta 1, 5 miljoonaa Ruotsin kruunua tiedottamiseen, koulutukseen ja usealla kielellä painettavaa materiaalia varten, mutta sille ei myönnetty yhtään mitään.
Ei määrärahoja Euroopan ainoalle suurelle ja kansainväliselle järjestölle, joka työskentelee rajoittavan huumepolitiikan puolesta, mutta anteliaat lahjoitukset niille järjestöille ja maille, jotka haluavat laillistaa huumeet. Voivatko EU: n kansalaiset vetää tästä muita johtopäätöksiä kuin sen, että EU on antautunut taistelussa huumeita vastaan? Onko neuvostokin tätä mieltä? Vai onko neuvosto valmis taisteluun huumeita vastaan?

Henderson
Arvoisa puhemies, neuvosto on aina ollut täysin sitoutunut puuttumaan huumeiden muodostamaan uhkaan kaduillamme. Mainittua järjestöä koskevat järjestelyt eivät kuitenkaan kuulu neuvoston toimivaltaan. Cannesin Eurooppa-neuvostossa hyväksyttiin viisivuotinen huumeiden vastaisen taistelun toimintasuunnitelma. Lisätoimintasuunnitelma, jossa keskityttiin toimiin laittoman huumekaupan estämiseksi, hyväksyttiin myöhemmin Madridin neuvostossa.
Neuvosto on näitä täytäntöön pannessaan aloittanut hankkeita sekä unionin sisällä että maailmanlaajuisemminkin. Kaikkia toimia ei voi mainita tässä, mutta niitä ovat: neuvoston aloite pysäyttää huumeiden virta Karibianmeren alueelta ja Latinalaisesta Amerikasta Eurooppaan; aloite suojavyöhykkeen luomiseksi Afganistanin ympärille tekemällä yhteistyötä Keski-Aasian valtioiden kanssa niiden huumeiden vastaisen työn tehostamiseksi; Euroopan seurantakeskuksen perustaminen Lissaboniin, jotta saadaan selkeä ja puolueeton käsitys huumeongelman luonteesta koko Euroopassa; pian täyden toimintansa käynnistävän Europolin perustaminen, jotta kaikki lakien täytäntöönpanoa valvovat viranomaiset saavat nopeasti tarvitsemansa tiedon kaikkialla Euroopan unionissa.

Theorin
Kiitän suuresti vastauksesta. On luonnollisesti niin, että Euroopan unionin huumeiden vastaisen taistelun toimintasuunnitelma muodostaa puitteet EU: n ja jäsenvaltioiden toiminnalle huumeriippuvuuteen liittyvien vaarojen ehkäisemisessä. Mielestäni tällainen toimintasuunnitelma sopii tuskin yhteen niiden tukien kanssa, jotka suunnataan huumeisiin suvaitsevasti suhtautuville projekteille.
Kysymykseni, jonka jo aiemmin olen epäsuorasti esittänyt, kuuluu, onko myös neuvoston mielipide se, että tällainen huumeiden vastainen toimintasuunnitelma ei sovi yhteen niiden tukien kanssa, joita myönnetään huumeisiin suvaitsevaisesti suhtautuville projekteille. Tästä toimintasuunnitelmasta huolimatta EU tukee European Cities on Drug Policy -järjestöä, joka työskentelee huumeiden laillistamisen puolesta. Miten EU: n jäsenten olisi tämä oikeastaan tulkittava? Meillä on toisaalta huumeiden vastaisen taistelun toimintasuunnitelma ja toisaalta tuki huumeiden laillistamiseksi. Kysymykseni kuuluukin: eikö EU: n viesti ole täten kaksitulkintainen?

Henderson
Tunnen paljon myötätuntoa rouva Theorinin sanoja kohtaan. Jos rahoitettaisiin huumeiden vastaisia toimia ja samaan aikaan rahoitettaisiin huumeiden laillistamista, rahoitettaisiin kahta toisilleen vastakkaista prosessia. On aivan varmaa, että Euroopan unionin kansalaiset käsittäisivät sen juuri niin.
Kysymyksessä mainitulle järjestölle myönnettävää rahoitusta koskeva kysymys kuuluu komissiolle eikä neuvostolle. Olisikin parempi, jos arvoisa jäsen esittäisi tämän asian neuvostolle.

Lindholm
Kuten tunnettua, meillä on kaksi erilaista poliittista mielipidettä huumeista: yksi, joka edustaa niitä sopimuksia, jotka jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet, ja yksi, joka edustaa suvaitsevampaa näkemystä. On selvää, että minä ruotsalaisena haluaisin, että tukea annettaisiin mieluiten niille projekteille ja vastaaville toimille, jotka edustavat YK: n sopimusten näkemyksiä. Voisiko neuvosto kuitenkin ajatella tukevansa ja kannattavansa sitä, että on kohtuullista, että tuet ainakin jaettaisiin "fifty-fifty" näiden kahden poliittisen näkökannan välillä?

Henderson
Tällä hetkellä saattaa olla vain akateemista spekulointia, mikä on paras tapa olla rohkaisematta ihmisiä käyttämästä laittomia huumeita ja estää siitä syntyvää kärsimystä, mutta neuvoston kanta on aivan selvä. On monta aloitetta, joihin on meidän mielestämme ryhdyttävä ja jotka luettelin aloituspuheenvuorossani. Niiden tarkoitus on estää laittomien huumeiden virta Euroopan unionin kansalaisille ja erityisesti nuorisollemme; valvoa, mitä tapahtuu niissä yhteisöissä, joissa huumeiden käyttö on erittäin yleistä; vahvistaa sellaisia elimiä kuin Europol, joilla voi olla merkittävä osuus tämän laittoman kaupan estämisessä.
Mielestäni onkin oikein, että neuvosto toimii näiden aloitteiden pohjalta. Olettaisin, että komissio rahoitusta myöntäessään pitäisi suuntaviivoinaan näiden asioiden osalta sovittuja politiikkoja.

Lindqvist
Haluaisin jatkaa kertomalla teille asioista, joita aivan äskettäin saimme kuulla komissaari Gradinilta ruotsalaisen ryhmän kokouksessa.
EU: ssa takavarikoidaan suuret määrät EU: n ulkopuolisista maista tulleita huumeita. Puheet laillistamisesta aiheuttavat sen, että yleisö saa täysin väärän kuvan, sellaisen kuvan, jota emme EU: sta halua välittää. Haluaisimme sitä vastoin ilmoittaa, että asetamme tiukempia vaatimuksia myös EU: n ulkopuolisille maille.
Kysymykseni kuuluu: mitä vaatimuksia EU kansainvälisesti katsottuna asettaa suhteilleen muihin maihin, toisin sanoen silloin, kun meillä on tilaisuus kysyä muilta mailta, mitä huumepolitiikkaa ne pyrkivät edistämään ja voimme kuvata, mitä huumepolitiikkaa me haluamme pyrkiä edistämään esimerkiksi niissä sopimuksissa, jotka teemme USA: n tai Latinalaisen Amerikan kanssa, tai niissä suhteissa, joita meillä on Europolin kanssa, niin kuin neuvosto mainitsee, mutta myös Interpolin kanssa?

Henderson
 Kiitän herra Lindqvistiä. Hän kuuli vastauksen, jonka jo annoin kahdelle aiemmalle kysyjälle neuvoston kannasta. Hän ottaa esille kiinnostavan kysymyksen niistä toimista, joihin voidaan ryhtyä yhdessä Euroopan unionin ulkopuolisten muiden lakien täytäntöönpanoa valvovien elinten kanssa. Tämä kysymys onkin yksi niistä keskeisistä seikoista, joita Eurooppa-konferenssi tarkastelee huomenna Lontoossa. Tämä kuvastaa sitä, miten vakavasti neuvosto suhtautuu laittoman huumekaupan vastaisiin toimiin.

Puhemies
Kysymys nro 8 Richard Corbett (H-0195/98):
Aihe: Rahoituskehys
Komission Agenda 2000 -asiakirjassa ehdottamassa rahoituskehyksessä ajanjaksolle 2000-2006 on kaksi talousarviota hallitsevaa menoerää: maatalous ja rakennerahastot. Ottaen huomioon, että molemmissa tapauksissa tietyt valtiot hyötyvät paljon enemmän kuin toiset, on mahdollista, että jotkut valtiot eivät suosi EU: n menojen lisäystä vaan vastustavat poikkeuksetta EU: n talousarvion kasvua. Onko neuvosto sitä mieltä, että on tärkeää lisätä myös sellaisten alojen menoja, joista kaikki jäsenvaltiot hyötyvät, erityisesti silloin kun yhteinen varojenkäyttö EU: n talousarvion kautta säästää rahaa kansallisten talousarvioiden puolella suuremman tehokkuuden ja suurtuotannon etujen kautta.

Henderson
Arvoisa pihemies, neuvosto ei ole sitä mieltä, että maatalouden ja rakennerahastojen menot koskevat vain tiettyjä jäsenvaltioita, kun muut menot taas koskevat kaikkia jäsenvaltioita. Kaikki rahoituskehyksen menoluokat koskevat kaikkia jäsenvaltioita ja yhteisöä.
Komission odotetaan antavan hyvin pian yksityiskohtaiset ehdotukset menojen jakamiseksi rahoituskehyksen eri menoluokkien kesken, ja neuvosto keskustelee sitten niistä. Olisikin ennenaikaista, jos neuvosto omaksuisi kannan arvoisan jäsenen esittämästä asiasta tässä vaiheessa.
Neuvosto muistuttaa, että kurinalainen taloudenhoito ja kustannusvastaavuus ovat tärkeitä unionin tasolla aivan niin kuin jäsenvaltion tasollakin. Unionin pääpolitiikkojen uudistuksesta aiheutuvista tulevista menojen virroista unionissa, joihin arvoisa jäsen viittasi, keskustellaan ilman muuta yksityiskohtaisesti lähikuukausina, kun neuvosto käsittelee komission ehdotuksia.

Corbett
Kiitän puheenjohtajaa vastauksesta. Kysymyksen tarkoitus ei ollut vihjata, että sellaiset asiat kuin rakennerahastot eivät koske joitakin jäsenvaltioita. Ilman muuta kaikki jäsenvaltiot hyötyvät Euroopan unionin hyvästä ja tasapainoisesta alueellisesta kehityksestä, ja minä todellakin kannatan sitä voimakkaasti. Joissakin jäsenvaltioissa vallitsee kuitenkin sellainen käsitys - tai on olemassa vaara, että sellainen käsitys muodostuu - että ne hyötyvät vähemmän kuin muut.
Kun siirrymme lähes 30 jäsenvaltion laajentuneeseen Euroopan unioniin lähivuosina, on olemassa vaara, että ryhdymme neuvottelemaan tulevasta rahoituskehyksestä tilanteessa, jossa jäsenvaltioiden käsitykset niiden suhteellisesta hyödystä ovat pahasti ristiriitaisia. Eikö olisi pitkällä aikavälillä hyödyllistä, jos Euroopan unioni kehittäisi lisäksi ylimääräisiä menoalueita näiden kahden lisäksi, jotta saataisiin aikaan parempi tasapaino kaikkien etujen kesken?

Henderson
 Minun on sanottava arvoisalle jäsenelle, että se, että unionin olisi harkittava uusia menoeriä, on kiinnostavaa spekulointia. Muistuttaisin hänelle, että useimmissa jäsenvaltioissa hallituksiin kohdistuu huomattava paine alentaa menojen tasoa ja alueiden kattavuus on usein suppea. En sulje kokonaan pois uusia alueita Euroopan unionin sisällä, mutta päätökset olisi tehtävä kyseistä poliittista taustaa vasten.
Mitä tulee unionin pian aloittamiin neuvotteluihin, neuvosto odottaa saavansa komission ehdotukset, jotka käsittääkseni julkistetaan 18. maaliskuuta. Neuvoston tehtävänä on sen jälkeen edistyä näissä asioissa mahdollisimman nopeasti, kun otetaan huomioon se, että osa näistä asioista on hyvin monimutkaisia ja aikaa tarvitaan. Eri jäsenvaltioiden näkemykset esitetään neuvoston kokouksessa.
On unionin kannalta tärkeää, että prosessin päättyessä unioni ja sen yhtenäisyys on ensisijainen tavoite, jonka kaikki jäsenvaltiot ottavat huomioon kertoessaan näkemyksensä neuvostolle, jotta tämä pystyisi tekemään ratkaisun tässä tärkeässä asiassa.

Rübig
Arvoisa puhemies, haluan puhua erityisesti raja-alueiden ongelmista. Itävalta jakaa puolet rajastaan uusien jäsenyyttä hakeneiden valtioiden kanssa. Haluaisin kysyä, minkälaisia näkemyksiä tästä alasta on kehitetty.

Henderson
 Maantieteellisesti rajamailla on erityiskysymyksiä, joita niiden on käsiteltävä unionin laajentumisen yhteydessä ja joista moni liittyy rajojen läheisyyteen ja henkilöiden ja tavaroiden liikkuvuuteen näiden rajojen yli. Neuvosto ottaa tämän huomioon. Toinen tärkeä kysymys, jota neuvoston on käsiteltävä saatuaan komission ehdotukset, on se, minkä verran olisi tuettava niitä Keski- ja Itä-Euroopan maita, jotka haluavat liittyä Euroopan unioniin, verrattuna niiden määrärahojen kokonaismäärään, jotka on varattu nykyisen unionin menoihin.
Monet kiistakysymykset liittyvät siihen, miten kyseiset menot jaetaan nykyisen unionin sisällä. Ensimmäinen päätös, joka neuvoston on tehtävä, koskee sitä, miten paljon yhteisö pystyy auttamaan niitä uusia maita, jotka haluavat liittyä unioniin. Sillä saattaa hyvin olla oheisvaikutuksia rajavaltioille. Tiedän, että sellaiset valtiot kuin Itävalta tekevät esityksiä kyseisistä asioista normaalien kanavien kautta.

Puhemies
Kysymys nro 9 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.
Kysymys nro 10 Brian Crowley (H-0199/98):
Aihe: Valmistevero kansainvälisillä vesillä
Onko neuvosto pyytänyt komissiota erittelemään niitä valmisteveron alaisten tuotteiden myyntiä koskevia toimenpiteitä, joita aletaan soveltaa 1. heinäkuuta 1999 lähtien mm. lautoilla ja risteilyaluksilla silloin kun alus risteilee kansainvälisillä vesillä ja/tai eri jäsenvaltioiden aluevesillä EU: n sisällä tapahtuvan matkan aikana, ja jos ei ole pyytänyt, niin aikooko se tehdä niin?

Henderson
Arvoisa puhemies, tämä on selvästikin asia, jota jäsenet pitävät erityisen tärkeänä. Tiedän, että keskustelimme asian muista seurauksista viime kyselytunnilla.
Vastaisin tällä kertaa esitettyyn erityiskysymykseen, että neuvosto ei ole esittänyt sellaista pyyntöä. Neuvoston direktiivissä 92/12/ETY valmisteveroa koskevasta järjestelmästä ilmaistaan se yleisperiaate, että vero on maksettava siinä maassa, jossa hyödyke käytetään. Jos jäsenvaltio ottaa esille tämän asian ja neuvosto on asiassa yksimielinen, komissiota varmasti kehotettaisiin ilmoittamaan, mikä järjestelmä tarkalleen ottaen on voimassa 1. heinäkuuta 1999 jälkeen.

Crowley
Tiedän, että puheenjohtaja käytti jonkin aikaa viime kuussa keskustellakseen hyvin laajasti tästä asiasta. Esittämäni asia on kuitenkin hyvin poikkeuksellinen. Jos esimerkiksi lautta purjehtii Irlannista Ranskaan, se jossain vaiheessa matkallaan poistuu EU: n tai kansallisilta aluevesiltä kansainvälisille aluevesille. Jos ministerin mainitsemaa päätöstä tulkitaan tiukasti, niillä olisi silloin oikeus myydä verottomia tuotteita laivalla kyseisenä aikana.
Toinen asia, jonka haluan ottaa esille, on vuoropuhelun puute eri toimielinten ja itse liikennöitsijöiden välillä. Tiedän, että komissio ja neuvoston jäsenet ovat neuvotelleet Association of Scheduled Airlinesin kanssa, joka edustaa Euroopan suuria lentoyhtiöitä, mutta yhtäkään tilauslentoyhtiötä, lentoaseman hoitajaa tai lauttayhtiötä ei kuultu.
Haluaisin kysyä, voisiko puheenjohtaja luvata meille, että useampia tahoja kuultaisiin vastaisuudessa?

Henderson
Tämän asian osalta komission tehtävänä on selittää, kuinka uudet järjestelyt astuvat voimaan. Kansainvälisessä lainsäädännössä on toisaalta jo tätä asiaa koskevia määräyksiä, ja komission neuvojen olisi oltava yhdenmukaisia nykyisen kansainvälisen lainsäädännön kanssa. Lauttayhtiöiden ja muiden tehtävä onkin näin ollen tulkita sitä, mitkä niiden velvollisuudet ovat sen osalta, mitä ne voivat myydä, millainen veron on oltava ja missä.
Kuulemisen osalta en ole tietoinen mistään valituksesta, joka koskisi sitä, ettei komissiolle ole mahdollista valittaa. Jos minulle kerrotaan erityistapauksista, tarkastelen niitä mielelläni ja selvitän sen, voinko keskustella niistä komission kanssa; mutta en ole koskaan havainnut, että komissiolle olisi vaikea valittaa. Voi olla, että jos ne, joiden mielestä heidän näkemyksensä ei ole saanut tarpeeksi huomiota, kääntyisivät uudestaan komission puoleen, he saattaisivat havaita, että heillä onkin tilaisuus esittää asiansa. Tämä asia ei kuitenkaan oikeastaan kuulu neuvostolle. Neuvosto tarkastelee asiaa ja haluaa tietää, millainen komission ilmoitus on, ja sen jälkeen liikennöitsijöiden tehtävä on ottaa käyttöön uusi järjestely.

McIntosh
Voisiko puheenjohtaja vakuuttaa parlamentille tänään, että puheenjohtajamaa pyrkii antamaan komissiolle toimeksiannon, jotta se teettäisi tutkimuksen taloudellisista vaikutuksista ja mahdollisista irtisanomisista, joita seuraa siitä nykyisestä päätöksestä, että veroton myynti lakkaa ja tavallista valmisteveroa peritään 1. heinäkuuta 1999 alkaen? Jos hän pystyy vakuuttamaan tämän, se on todellakin myönteinen uutinen, kun otetaan huomioon se, että North Essexin ja South Suffolkin vaalipiirissä on sekä Harwichin satama että Stanstedin lentoasema. Puheenjohtajamaa ei ehkä ole tietoinen siitä, mutta KLM, joka liikennöi nyt kyseiseltä lentoasemalta, on ilmoittanut jo irtisanomisista, kun tämä päätös astuu voimaan 15 kuukauden kuluttua. Toivottavasti hän pystyy antamaan parlamentille vakuutuksen tänään.

Henderson
Minun on sanottava jäsen McIntoshille se yleinen talousteoriaan liittyvä asia, että jos on vähittäismyyjä ja työpaikka menetetään, koska kyseistä vähittäismyyjää ei ole enää, ja kansalaiset haluavat edelleen kuluttaa tuotteita toisen vähittäismyyjän kautta, se saattaisi merkitä sitä, että lisätyöpaikka syntyy jossakin muualla. En väitä, että tämä tapahtuisi välttämättä tasavertaisesti, sillä muutoksen tapahduttua yritykset päättävät käyttää hyödyksi sitä tuottavuuspotentiaalia, joka on niiden saatavilla. Tämä yleisperiaate on kuitenkin pidettävä mielessä.
Komissiolla on jo kyseinen toimeksianto, ja se on antanut ehdotuksensa. Neuvosto on sopinut kannasta tietoisena kyseisestä toimeksiannosta.

Watts
Kuten varmaankin tiedätte, monet meistä ovat huolissaan siitä, että Euroopan aluevesillä syntyy kaaos, jos veroton myynti lakkautetaan.
Annan teille yhden esimerkin - sellainen palvelu, jonka hän luultavasti tietää, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Alankomaiden välillä, jossa maksetaan Britannian valmistevero Britannian aluevesillä, ei lainkaan valmisteveroa kansainvälisillä aluevesillä ja Alankomaiden valmistevero matkan loppuosuudella. Paluumatkalla tämä on päinvastoin, joten Yhdistyneen kuningaskunnan ja Alankomaiden välillä liikennöivien lauttojen on perittävä tavaroista kuusi eri hintaa yhdellä menopaluumatkalla. Miten tämä ministerin mielestä edistää yhtenäismarkkinoiden toteutumista? Miten hän voi perustella tämän Euroopan kansalaisille? Siinä ei selvästikään ole mitään järkeä, ja neuvoston onkin kehotettava komissiota pohtimaan tätä erittäin vakavaa asiaa, koska tästä voisi aivan hyvin syntyä kaaos, joka veisi pohjan meidän kaikkien tavoittelemalta periaatteelta, nimittäin yhtenäismarkkinoiden toteutumiselta. Verottoman myynnin lakkauttaminen ei edistä sitä mitenkään.

Henderson
On yleisesti hyväksytty asia, että yhtenäismarkkinoihin siirtymisen olisi oltava väistämätöntä, ja sitä todellakin toivotaan unionissa. Meillä kaikilla on velvollisuus tehdä voitavamme esteiden poistamiseksi. Verotusjärjestelmät ovat kuitenkin varsin erilaisia joka jäsenvaltiossa. Kun ajatellaan toimia yhtenäismarkkinoiden toteuttamiseksi, kyseiset järjestelmät eivät toistaiseksi kuulu niihin. Se on poliittinen fakta. Varmasti arvoisa jäsen myöntää sen, että siihen ei ole odotettavissa mitään suuria muutoksia poliittisessa lähitulevaisuudessa. Hyvin pitkän aikavälin asioista ei voi koskaan puhuakaan. Olisi todella typerää ennustaa, mihin suuntaan mielipiteet muuttuvat.
Jos äitini olisi laivalla, hän kyllä osaisi ostaa tavarat oikeaan aikaan. Uskon, että kuluttajat kyllä yhtyvät tähän näkemykseen kaikkialla unionissa.

Puhemies
Kysymys nro 11 Liam Hyland (H-0202/98):
Aihe: Villa
Euroopan parlamentti hyväksyi huhtikuussa 1996 yksimielisesti päätöslauselmaesityksen, jossa vaadittiin Euroopan villateollisuuden kehittämisen tukemista. Onko neuvosto käsitellyt tähän päätöslauselmaesitykseen sisältyneitä ehdotuksia ja jos on, aikooko neuvosto nyt aloittaa keskustelun komission kanssa käytännön toimenpiteistä Euroopan villateollisuuden kehittämiseksi?

Henderson
Arvoisa pihemies, aivan ensiksi vastaus on ei. Arvoisa jäsen on kuitenkin varmaankin tietoinen siitä, että villa ei sisälly Rooman sopimuksen liitteeseen II, eikä sitä näin ollen pidetä maataloustuotteena. Näin ollen ei ole olemassa suoraa Euroopan unionin tukijärjestelmää villalle eikä yhteistä markkinajärjestelyä. Perustamissopimukseen tehtävä muutos villan nimeämiseksi maataloustuotteeksi olisi vaikea saada aikaan ja se edellyttäisi kaikkien jäsenvaltioiden suostumusta.
Tukea on jo villantuottajien saatavilla Euroopan unionin rakennerahasto-ohjelmista. Tämä tuki on riippuvainen siitä, täyttääkö hanke kyseisen ohjelman päämäärät ja tavoitteen, siitä, ettei se ole päällekkäistä Euroopan unionista jo myönnettävän rahoituksen kanssa, ja siitä, että se on sopusoinnussa valtion tukea koskevien sääntöjen kanssa.

Hyland
Onko puheenjohtaja tietoinen siitä, että ellei puututa laadullisesti kestävän EU: n villateollisuuden kehittämistä koskevaan kysymykseen, luovutamme Euroopan villateollisuuden kilpailijoillemme Uudelle-Seelannille ja Australialle? Onko hän tietoinen siitä, että hänen kollegansa herra Cunningham ilmoitti parlamentin maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevälle valiokunnalle, että hän olisi valmis tarkastelemaan asiaa uudelleen? Onko puheenjohtaja tietoinen siitä, että neuvosto voi muuttaa villan nimitykseksi maataloustuotteen? Kysyn häneltä tänään, onko hän edes valmis ottamaan tämän asian neuvoston käsittelemien asioiden esityslistalle, jotta asiassa voitaisiin edetä.

Henderson
Tämä asia ei ole toistaiseksi neuvoston esityslistalla. Kaikki muutokset edellyttäisivät yksimielisyyttä. Olisi neuvoston jäsenen asia esittää puheenjohtajamaalle sitä, että tällainen asia otettaisiin esityslistalle, jotta voitaisiin keskustella siitä, miten edetään ja tehdäänkö mitään muutoksia. Toistaiseksi kukaan ei ole lähestynyt minua tässä asiassa. Jos joku lähestyisi minua tässä asiassa, sitten asiaa tarkasteltaisiin. Toistaiseksi ei kuitenkaan ole mitään aikomusta muuttaa nykyisiä säännöksiä.

Crowley
Kun otetaan huomioon, mitä ministeri sanoi ja myös mitä herra Hyland sanoi, herra Cunningham antoi sitoumuksensa, että tätä asiaa tarkasteltaisiin jonkin verran maatalousministerien kokouksessa. Haluaisin pyytää teidän apuunne vedoten, että ottaisitte tämän asian esityslistalle, koska tämä ala voi olla hyvin merkittävä kasvun aikaansaamiseksi sekä työllisyyden että talouden osalta ja se jopa pysäyttäisi työpaikkojen katoamisen Euroopan unionista. Käsittelemätöntä villaa viedään parhaillaan unionin ulkopuolelle.

Henderson
 Minun on muistutettava herra Crowleylle, että minä en ole täällä Britannian hallituksen edustajana. Olen täällä neuvoston edustajana, neuvoston puheenjohtajana. Britannian hallitus ei ole lähestynyt minua tässä asiassa. Jos kollegat maatalousministeriössä esittäisivät asian Britannian hallituksen edustajille ministerineuvostossa, he saattaisivat tarkastella tätä asiaa. Toistaiseksi minun on neuvoston puheenjohtajana toistettava alkuperäinen vastaukseni arvoisan jäsenen arvoisalle ystävälle.

Gallagher
Haluan esittää poliittisen syytöksen, että Britannian ministerien, apulaisministerien ja ulkoministerin välillä ei näytä olevan minkäänlaista yhteistyötä. Herra Henderson tuli tänne viime kuussa vastaamaan verotonta myyntiä koskeviin kysymyksiin, eikä hän ollut tietoinen siitä, mitä varapääministeri John Prescott oli sanonut hieman aiemmin tässä parlamentissa. Ehkäpä virkamiehet neuvovat häntä olemaan vastaamatta minulle. Esitän nyt poliittisen syytöksen, ja odotan poliitikon vastaavan siihen.
Ehdotan, että tehtäisiin enemmän yhteistyötä. Maataloudesta, kalataloudesta ja elintarvikkeista vastaava ministeri Jack Cunningham tuli tänne antamaan vakuutteluja, eikä Eurooppa-ministeri ole edes tietoinen siitä! Sanon teille, ministeri, puhemiehen kautta, että tämä parlamentti on pyytänyt, että tehtäisiin ehdotuksia. Onko puheenjohtajamaa Britannia nyt päättänyt olla ottamatta huomioon tämän parlamentin yksimielistä kantaa?

Henderson
 Minut on kasvatettu uskomaan perustuslakeihin ja lakikirjoihin ja siihen, että tunnustetaan omat tehtävät niiden osalta, ja minun tehtäväni tänä iltapäivänä on varsin selvä: tehtävänäni on tiedottaa ja puhua neuvoston puolesta eikä Britannian hallituksen puolesta. Annan vastaukseni juuri tässä yhteydessä.
En sanonut, ettenkö olisi tietoinen siitä näkemyksestä, jonka kollegani maatalousneuvostossa on esittänyt. Sanoin, että minua ei ollut lähestytty maani edustajana ja että ulkoministeriä ei ollut lähestytty erityisesti siksi, että hän ottaisi esille tämän asian nyt neuvostossa. Kyseessä on eri asia.
Minun on ohimennen sanottava, että myöskään Irlannin hallitus ei ole lähestynyt minua neuvoston ehdotuksesta, että Irlannin hallitus haluaisi ottaa esille tämän asian. Voi hyvinkin olla, että Irlannin hallitus todellakin haluaa ottaa esille tämän asian. Mikäli näin on, se varmaankin lähestyy minua, jotta asiasta keskusteltaisiin neuvostossa.

Puhemies
Kysymys nro 12 Robin Teverson (H-0203/98):
Aihe: Euroopan parlamentin vaalit vuonna 1999
Voisiko neuvosto ilmoittaa, mihin toimenpiteisiin se ryhtyy varmistaakseen, että KAIKKI Euroopan unionin kansalaiset ovat demokraattisesti edustettuina Euroopan parlamentissa seuraavien kesäkuussa 1999 pidettävien Euroopan parlamentin vaalien jälkeen, erityisesti ne Euroopan unionin kansalaiset, jotka asuvat Gibraltarilla?

Henderson
Arvoisa puhemies, arvoisa jäsen on epäilemättä tietoinen siitä, että syyskuussa 1976 annetun säädöksen edustajien valitsemisesta Euroopan parlamenttiin yleisillä, välittömillä vaaleilla liitteessä 2 määrätään, että Yhdistynyt kuningaskunta soveltaa säädöksen määräyksiä vain Yhdistyneen kuningaskunnan osalta, toisin sanoen Gibraltar pois lukien.
Muutos vaatisi kaikkien jäsenvaltioiden hyväksymisen ja kaikkien jäsenvaltioiden ratifioinnin. Vuoden 1976 säädös annettiin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 138 artiklan 3 kohdan perusteella Euroopan parlamentin laatimasta luonnoksesta, jossa ei viitattu Gibraltarin erityistapaukseen.

Teverson
Kiitän puheenjohtajaa vastauksesta. Pyydän anteeksi, ettei tätä kysymystä esitetty viime kuussa. Vaikka ymmärränkin asian oikeudellisen perustan, perusperiaate on se, että Euroopan unionin kansalaisten olisi oltava demokraattisesti edustettuina toimielimissään. En usko, että kukaan voi olla tästä eri mieltä. Kuitenkin on olemassa tämä poikkeus, jota ei mielestäni esiinny muissa jäsenvaltioissa. Niiden alueet, jotka ovat osa Euroopan unionia, vaikka ne eivät olekaan osa niiden varsinaista maa-aluetta, ovat kaikki edustettuina täällä. On hyvin valitettavaa, että Gibraltarin kansalaisia kohdellaan eri tavalla.
Koska puheenjohtaja erotti toisaalta asemansa Britannian hallituksessa ja toisaalta neuvoston edustajana, voisinko pyytää häntä puheenjohtajana, että hän pyytäisi asianosaista jäsenvaltiota tekemään sopivia muutoksia, jotta kaikki kansalaiset olisivat demokraattisesti edustettuina täällä parlamentissa?

Henderson
 Sanoisin arvoisalle jäsenelle, että tässä asiassa meitä kaikkia rasittaa historian painolasti. Jos neuvosto pyytäisi kyseistä jäsenvaltiota tekemään esityksiä tässä asiassa, jäsenvaltion arvio olisi, että olisi erittäin vaikeaa edistyä tarvittavalla tavalla minkään todellisen muutoksen aikaansaamiseksi.

Robles Piquer
Herra Henderson, haluan kiittää teitä selkeästä vastauksesta ja korostaa sitä, että te selvästikin tiedätte erittäin hyvin neuvoston puheenjohtajana, että tähän ongelmaan liittyy historiallisia ja poliittisia esteitä, jotka johtuvat siitä tosiseikasta, että Gibraltarin alue ei tarkalleen ottaen varsinaisesti kuulu Euroopan unioniin, koska se on Britannian hallituksen tunnustama kruununsiirtomaa, minkä se ilmoitti Yhdistyneille kansakunnille jo vuosia sitten lähettämässään virallisessa tiedonannossa, jota ei ole koskaan muutettu.
Oletan siis, että herra neuvoston puheenjohtaja tietää aivan hyvin, että niin kauan kuin tätä tilannetta ei muuteta, on mahdotonta saada aikaan se, mihin herra Henderson epäilemättä erittäin hyväntahtoisesti pyrkii.

Henderson
 Gibraltar on itse asiassa merentakainen alue eikä Yhdistyneen kuningaskunnan siirtomaa. Tämä ei muuta parlamentille antamani alkuperäisen vastauksen sisältöä. Selvitin oikeudellisen perustan ja historiallisia taustoja. Minulla ei ole mitään muuta lisättävää.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, viime vuoden 1997 heinäkuussa Britannian alahuoneessa käsiteltiin esitystä, jonka molempien suurten puolueiden edustajat olivat tehneet ja joka käsittelikin juuri äänioikeutta kansallisissa vaaleissa ja myös Euroopan parlamentin vaaleissa Gibraltarilla. Kysymykseeni, jonka esitin kuukausi sitten, minulle vastattiin, että tämä menettely on vielä meneillään. En ole varma, pitääkö se paikkansa tai mikä nykyinen tilanne on.
Olenko oikeassa, jos oletan, kun tarkastelen teidän kommenttejanne ja oikeudellista perustaa, jonka juuri mainitsittekin, että siten tämä kysymys todennäköisesti joka tapauksessa raukeaa Britannian alahuoneessa, koska se, mistä siinä on kysymys, ei ole käytännössä lainsäädännöllisesti toteutettavissa? Toinen kysymys, jota haluan käsitellä, koskee Gibraltarin kysymystä, joka - kuten tiedätte Utrechtin sopimuksen perusteella - on periaatteessa kaksiosainen, nimittäin kysymys on kallioniemekkeestä ja kannaksesta. Nyt herää kysymys, kuinka te arvioitte molempia osia.

Henderson
Mielestäni tämä asia ei kuulu neuvostolle. Gibraltarin oikeudellista asemaa koskeva kysymys on selvästi osoitettu ja säädetty laissa. Mikäli arvoisa jäsen haluaa lähestyä Britannian hallitusta, olen varma siitä, että se käsittelisi mielellään joitakin Yhdistyneen kuningaskunnan menettelyistä esitettyjä seikkoja, mutta tämä asia ei kuulu neuvostolle.

Puhemies
Kysymys nro 13 Sören Wibe (H-0204/98):
Aihe: Algerian tilanne
Tiedotusvälineissä kerrotaan päivittäin Algerian uusista joukkomurhista. On yhä epäselvempää, kuka on kaikkien näiden hirmutekojen takana. Nyt epäillään, että väestöön kohdistuvaa terroria harjoittavat useat erilaiset poliittiset toimijat. On epäilty, että myös Algerian viranomaisten joukossa on valonarkoja tahoja, jotka harjoittavat terroria pitääkseen yllä epävakaata yhteiskuntaa omia valtapoliittisia tarkoituksiaan varten. Euroopan parlamentin valtuuskunta vieraili Algeriassa helmikuussa 1998, ja sen johtopäätökset olivat enimmäkseen sen suuntaisia, että viranomaiset eivät ole syypäitä joukkomurhiin.
Mikä on neuvoston käsitys näistä epäilyistä?

Henderson
Arvoisa puhemies, neuvosto on toistuvasti ja selvästi tuominnut nuo kauhistuttavat terroriteot ja mielivaltaisen väkivallan. Kuten arvoisa jäsen varmaankin tietää, ministeritason kolmikantavaltuuskunta vieraili Alger'ssa 19. 20. tammikuuta 1998. Neuvosto piti tätä vierailua tehokkaana ilmauksena paitsi Euroopan unionin syvästä huolestumisesta Algerian tilanteen takia myös Euroopan unionin kansalaisten voimakkaasta myötätunnosta Algerian kansan kärsimyksiä kohtaan.
Neuvoston mielestä ei ole uskottavia todisteita niiden väitteiden tueksi, että Algerian viranomaiset olisivat olleet osallisina näissä joukkomurhissa. Neuvosto vaatii edelleenkin suurempaa avoimuutta, tiedotusvälineiden tiedonsaantia ja avoimuutta Algerian hallituksen taholta. Näin kansainvälinen yhteisö pystyisi paremmin ymmärtämään tilannetta. Tämän vuoksi neuvosto on myös tukenut parlamentaarista yhteydenpitoa. Se toivoo, että sellainen yhteydenpito auttaa lujittamaan demokratiaa ja oikeusvaltiota Algeriassa. Euroopan parlamentin jäsenten äskettäinen vierailu on merkittävä edistysaskel Euroopan unionin ja Algerian välisessä jatkuvassa vuoropuhelussa.

Wibe
Yritän ilmaista asiani erittäin lyhyesti. Pitää paikkansa, ettei ole oikeastaan mitään uskottavia todisteita mihinkään suuntaan, ei viranomaisia eikä muslimiryhmiä vastaan, eikä ainoastaan siksi, että Algerian hallitus kieltäytyy osallistumasta kansainväliseen tutkintakomissioon. Mutta eikö olekin niin, herra Henderson, että olemme kuitenkin saaneet melko uskottavia merkkejä muun muassa Algerian edelliseltä pääministeriltä ja Amnesty Internationalilta, jotka viittaavat siihen, että algerialaisten viranomaisten joukossa saattaa olla ryhmiä, jotka ovat näiden, kuten sanoitte, päivittäin tehtävien kauhistuttavien joukkomurhien takana? Sen vuoksi ei ehkä pidä olla niin varma siitä, kuka on syyllinen.

Henderson
Myönnän, ettei tilanne ole täysin selvä, minkä takia valtuuskunta alun perin lähetettiinkin paikalle. Toivottavasti Algerian ulkoministeri ja puheenjohtajamaa voisivat tavata vielä kerran, jotta voitaisiin käsitellä arvoisan jäsenen esille ottamia asioita.

Puhemies
Kiitos, herra Henderson, vastauksistanne. Toivotamme teille hyvää matkaa.
Herra Posseltilla on puheenvuoro menettelyä koskevaa esitystä varten.

Posselt
Arvoisa puhemies, olen pahoillani. Todennäköisesti olette jo vastannut kysymykseen. Minun täytyi osallistua EU: n ja Tsekin tasavallan välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan kokoukseen. Siksi myöhästyin. Halusin vain kysyä, miksi kyselytunti päättyi tänään jo ennen klo 19: ää. Itse asiassahan kyselytunnin pitäisi kestää klo 19: ään asti. Halusin myös kysyä, aloititteko täsmällisesti.

Puhemies
Ensiksikin haluan sanoa teille, että kyselytunti alkoi täysin ajallaan. Kello näytti 17.30, tosiaankin härkätaistelun alkamisaikaa, kun ryhdyin johtamaan puhetta ja aloitimme neuvoston kyselytunnin. Olin aiemmin keskustellut herra Hendersonin kanssa, joka pyysi minulta, että aloittaisimme 10 minuuttia etuajassa, jotta hän ehtisi lentokoneeseen, koska aikaa oli hyvin niukasti. Minun mielestäni ei ollut mahdollista aloittaa 10 minuuttia etuajassa, ja näin ollen ehdotin hänelle, että viimeinen kysymys olisi klo 18.50. Näin ei tapahtunutkaan. Minä unohdin asian enkä täyttänyt aivan lupaustani, joten lopetimme 4 minuuttia myöhemmin kuin olin luvannut herra Hendersonille. Toivon, ettei hän myöhästy lentokoneesta näiden 4 minuutin takia, ja toivon myös herra Posseltin ymmärtävän, että joissain tilanteissa meidän on joustettava niiden liikenneongelmien takia, joiden kanssa me kaikki olemme tekemisissä tässä kauniissa ja vieraanvaraisessa Strasbourgin kaupungissa.
Koska neuvoston kyselytunnille osoitettu aika on kulunut, kysymyksiin nro 14-40 vastataan kirjallisesti.
(Istunto keskeytettiin klo 18.59 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Väestöraportti 1997
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Cabezón Alonson laatima työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietintö (A40056/98) Väestöraportti 1997: stä (KOM(97)0361 - C4-0505/97).

Cabezón Alonso
Arvoisa puhemies, kuten komission esittämä Väestöraportti osoittaa, Euroopan unionin väestöpyramidi on parhaillaan muuttumassa ja sen aiheuttamiin seurauksiin täytyy varautua.
Väestönkasvu on hidastunut vuodesta 1975 lähtien ja samanaikaisesti Euroopan unionin väestö ikääntyy. Näihin objektiivisiin tosiseikkoihin on lisättävä muutamia suuntauksia: yleisesti ottaen nuorisomme opinnot ja koulutus jatkuvat pitempään ja eläkeikä aikaistuu.
Jos nykyinen kehitys jatkuu, Euroopan unionin väestörakenne muuttuu seuraavien 30 vuoden aikana seuraavasti: yli 60vuotiaiden osuus kasvaa 50 %, 20-59 -vuotiaiden osuus laskee 6 % ja 0-19 -vuotiaiden osuus laskee noin 11 %. Nämä suuntaukset on tuotu esiin myös muissa parlamentin aikaisempina vuosina hyväksymissä Väestöraporteissa.
Näiden tietojen perusteella meidän on pakko pohtia niitä vaikutuksia, jotka ovat jo nyt syntymässä, ja tämä tänään keskustelun aiheena oleva mietintö käsittelee juuri näitä vaikutuksia.
Nykyiset väestönkehityksen suuntaukset vaikuttavat ja tulevat vaikuttamaan sosiaaliturvan rahoitukseen ja järjestämiseen. Eläkeläisten määrä kasvaa, eläkkeisiin suunnattujen varojen määrä kasvaa, terveydenhuollon kustannukset kasvavat - sen piiriin kuuluvan väestön määrän lisääntyessä ja odotetun eliniän pidentyessä - sosiaaliturvamenot nousevat tukipalveluja tarvitsevien vanhusten määrän kasvaessa.
On tärkeää uudistaa nykyisten julkisten sosiaaliturvatasojen hallintojärjestelmiä, jotta ne edistäisivät osaltaan kilpailukykyä ja itse työllisyyttä. On yhtä tärkeää erottaa toisistaan ne lähteet, joista rahoitetaan julkisten sosiaaliturvajärjestelmien palvelut, olivatpa ne sitten yleispalveluja tai työnantajilta ja työntekijöiltä suoraan saatavilla sosiaaliturvamaksuilla rahoitettavia palveluja. Väestönkehitys ei ratkaise työllisyysongelmaa, mutta työmarkkinoihin sillä on kyllä vaikutuksia.
Ratkaisu hyvinvointiyhteiskunnan puolustamiseksi ja ylläpitämiseksi, niin kutsuttu eurooppalainen yhteiskuntamalli, koostuu vahvan talouskasvun ylläpitämisestä, tuottavuuden lisäämisestä ja työllisyystilanteen parantamisesta. Työikäisen väestön rakenteessa viimeisen 20 vuoden aikana vallinnut tasapaino horjuu kahtena seuraavana vuosikymmenenä ja naistyövoiman osallistumista työelämään on vahvistettava, sillä vielä tänäkin päivänä heidän osuutensa työmarkkinoilla on pieni.
Käytettävissä olevan työvoiman ennustettavissa oleva ikääntyminen, 25 %: lla kasvava 50-64 -vuotiaiden ryhmä, edellyttää työolosuhteiden, ammattikoulutuksen muodon ja sisällön mukauttamista sekä yleistä työ- ja verolainsäädännön mukauttamista uusiin realiteetteihin. Osa uusista realiteeteista tulee keskusteltavaksi ja ratkaistavaksi lähitulevaisuudessa, ja niissä keskeisiä osatekijöitä ovat vastuun jakaminen tai tasapainottaminen sekä perhe-elämän, ammatillisen ja kasvatukseen liittyvän vastuun yhdistäminen.
Herra puhemies, uudet realiteetit tai uudet tarpeet eivät voi olla esteenä sellaisten henkilöiden palkkatyölle ja täysimääräisen sosiaaliturvan saannille, jotka omistavat aikansa näille uusille realiteeteille ja perheen ja yhteiskunnan tarpeille. Väestötekijät voivat aiheuttaa alueellisia eroja, joilla on vaikutusta työmarkkinoihin, asumiseen, terveydenhuoltoon, hoitotarpeisiin sekä ympäristöön voimakkaamman maaltapaon seurauksena. Nämä väestönkehityksen suuntaukset ovat alueellisella tasolla ennusteita, jotka on tarkistettava mutta jotka ovat epäilemättä juuri tällä hetkellä kehittyviä suuntauksia.
Myös Euroopan unionin jäsenyyttä hakevien maiden väestötiedot on otettava huomioon. Näitä tietoja, näitä uusia suuntauksia käytetään vertailukohteena näiden maiden kanssa käytävissä neuvotteluissa, kun käsitellään työssäkäyvää väestöä, työttömyyttä, sosiaaliturvatasoja, rajoilla tapahtuvaa liikehdintää, jne.
Mahdollinen muuttoliikkeen kasvu hakijamaista nykyisiin Euroopan unionin jäsenvaltioihin lisää tai saattaa lisätä sosiaaliturvajärjestelmiin kohdistuvaa painetta niin nykyisissä jäsenvaltioissa kuin hakijamaissakin.
Euroopan unionin nykyiset väestönkehityksen suuntaukset tulevat vaikuttamaan myös uusien aktiivisten työllisyyspolitiikkojen määrittelyyn - mitä nämä uudet aktiiviset työllisyyspolitiikat pitävät sisällään ja mille väestönosalle ne suunnataan - sosiaaliturvan muodostamiin julkisiin menoihin, itse työllisyyden ja koulutuksen hallinnointiin, perheille maksettaviin etuuksiin, sisäiseen yhtenäisyyteen ja yhteiskuntiemme vakauteen.
Työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnassa käydyssä tätä mietintöä koskeneessa keskustelussa hyväksyin esittelijänä suuren määrän tarkistuksia, joita muiden puolueryhmien - Euroopan kansanpuolueen ryhmän, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmän, Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän, jne. edustajat olivat esittäneet ja otin mukaan myös naisten oikeuksien valiokunnan suositukset. Kaiken kaikkiaan halusin kerätä tähän mietintöön mahdollisimman monen työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan jäsenen mielipiteet ja ehdotukset, ja itse asiassa mietintö hyväksyttiin valiokunnassa vain yhden jäsenen pidättäytyessä äänestyksestä.
Mietintöä koskevassa äänestyksessä ei mielestäni pidä hyväksyä Kansakuntien Eurooppa -ryhmän (koordinointiryhmä) tarkistuksia, koska kaikki tämän ryhmän esittämät tarkistukset käsittelevät aihetta, jota kukaan työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnassa ei tuonut esille, ja sen vuoksi siitä ei voitu muodostaa mielipidettä. Henkilökohtainen mielipiteeni esittelijänä on se, että parlamentti ei hyväksy näitä tarkistuksia.
Lopuksi, herra puhemies, haluan kiittää kaikkia työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan jäseniä tämän mietinnön laatimiseen osallistumisesta ja toivon, että se saa suurimman mahdollisen tuen tältä parlamentilta.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, ensiksi tahtoisin onnitella herra Cabezón Alonsoa erinomaisesta mietinnöstä ja onnitella myös työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokuntaa siitä, että se sisällytti lopulliseen tekstiin naisten oikeuksien valiokunnan lausunnon keskeiset kohdat.
Kenenkään ei tarvitse korostaa, kuinka tärkeä Euroopan väestöongelma on. Väestö ikääntyy, ja kallis lasku tästä jää jälleen kerran naisten maksettavaksi. Valiokuntamme on omissa johtopäätöksissään painottanut sitä, että naisten taakka lisääntyy entisestään, kun he joutuvat pitämään huolta heistä riippuvista ihmisistä usein ilman korvausta ja sosiaaliturvaa, ja samalla he aina etääntyvät työmarkkinoista. Pyydämme, että esittäessään toimenpiteitä perhe- ja työelämän yhteensovittamiseksi komissio ja jäsenvaltiot kohtelisivat naisia ja miehiä tasa-arvoisesti ja niille, jotka edellä mainituista syistä joutuvat jättämään työnsä ja jotka ovat yleensä naisia, olisi mahdollisuuksia ammattiin ohjaukseen ja he voisivat palata työelämään.
Tämän lisäksi on olemassa vaara, että lisäämällä yksilöllisiä eläkejärjestelmiä, jotka sinänsä eivät ole tuomittavia, lisätään naisiin kohdistuvaa välitöntä syrjintää, ellei ryhdytä konkreettisiin toimenpiteisiin.
Euroopan unioni valmistautuu uuteen ja merkittävään laajentumiseen Keski- ja Itä-Euroopan maihin, ja tällä on vaikutuksia väestökarttaamme. On tärkeää, että lopullisessa mietinnössä mainitaan lapsikuolleisuus ja että komissiota pyydetään tarjoamaan sukupuolen mukaan jaoteltua aineistoa väestönkehityksestä hakijamaissa. Uudelle vuosisadalle siirrytään Euroopassa, jossa varsinkin naisten keskimääräiseen eliniän nousuun voi myönteisten puolien lisäksi liittyä myös ongelmia. Neljäs ikäkausi, vanhempi ja muista riippuvaisempi, ottaa paikkansa, ja sen enemmistönä ovat naiset. Sen vuoksi aktiivisten naisten tulevaa roolia on suojeltava ja vahvistettava eurooppalaisessa yhteiskunnassa tasa-arvoisin velvollisuuksin ja oikeuksin niin työssä kuin perheen piirissä. Vain tällä tavoin väestöongelmaa voidaan hoitaa tuloksellisesti, ja komission ja meidän täytyy edistää näkemyksiämme vain tässä hengessä.

McMahon
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijää erittäin hyvän mietinnön johdosta ja viitata kasvavaan ongelmaan Euroopan unionin sisällä eli väestönkehityksen suuntauksiin ja siihen, että ihmiset elävät kauemmin. Nämä suuntaukset ovat hyvin suuri taloudellinen haaste Euroopan unionille erityisesti nyt, kun uusi vuosituhat lähestyy.
Kuten herra Cabezón mietinnössään painottaa, yleistynyt pitkäikäisyys yhdessä nuorempien sukupolvien hedelmällisyyden laskun kanssa on aiheuttanut sen, että yhteiskunnassamme iäkkäämpien ihmisten lukumäärä kasvaa yhä työssäkäyvien tai taloudellisesti aktiivisten ihmisten lukumäärään verrattuna. Tällä hetkellä Euroopan unionissa on 48 miljoonaa yli 65-vuotiasta ihmistä, joista 20 miljoonaa on yli 75-vuotiaita, mikä antaa hieman viitteitä tästä ongelmasta. Vuosisadan vaihteessa tuohon ryhmään kuuluu viidesosa Euroopan unionin väestöstä. Vuoteen 2020 mennessä siihen itse asiassa kuuluu neljäsosa Euroopan unionin väestöstä.
Jos siirrymme tarkastelemaan kotimaatani Skotlantia, luvut kuvastavat samankaltaista suuntausta. Vuonna 1996 20, 18 % väestöstä oli yli 58-vuotiaita. Vuoteen 2006 mennessä eli kymmenen vuotta myöhemmin heitä on 24, 6 % ja vuoteen 2036 mennessä 31 % - lähes kolmannes väestöstä. Se siis kuvastaa näitä suuntauksia; nämä luvut eivät ole vain tilastotietoja, arvoisat kollegat, ne ovat merkittävä haaste meille politiikan tekijöille. Meidän täytyy sopeutua noihin olosuhteisiin. Meidän täytyy varustaa eurooppalainen yhteiskunta tämän varalle. Meidän täytyy varmistaa taloudellinen turva iäkkäille ihmisille kasvavista sosiaalikuluista huolimatta. Meidän täytyy varmistaa, että iäkkäät ihmiset ovat edelleen osa yhteiskuntaa ja että solidaarisuutta sukupolvien välillä edistetään ja iäkkäille ihmisille taataan arvokkuus ja tasa-arvoelämän kääntyessä syksyyn.
Skotlannissa ja suurimmassa osassa EU: ta iäkkäitä ihmisiä uhkaa vakava taloudellinen epävarmuus ja kasvava epätasa-arvo. Kuitenkin vielä muutama vuosi sitten kaikista Euroopan hallituksista vain Yhdistyneen kuningaskunnan oma edellinen hallitus päätti leikata eläkeläisille annettavan tuen määrää. Olen tyytyväinen voidessani sanoa, että Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivihallitus oli poikkeus Euroopan unionissa. Viime toukokuisten vaalien jälkeen ilmapiiri ja suhtautumistapa ovat kuitenkin muuttuneet, ja olemme toteuttaneet toimia, jotka auttavat iäkkäitä ihmisiä. Olemme esimerkiksi puolittaneet polttoaineen arvonlisäveron. Olemme ryhtyneet ylimääräisiin ja lisäavustustoimiin ja käytännön toimiin iäkkään väestön auttamiseksi.
Ympäri Eurooppaa, ei vain Yhdistyneessä kuningaskunnassa eikä vain Skotlannissa, kaikilla hallituksilla on edessään haaste. Meidän täytyy luoda politiikkoja, joilla tunnustamme, että väestömme ikääntyy. Väestönkehityksen suuntaukset ovat sellaisia, että nuoreen ikäluokkaan kuuluu vähemmän ihmisiä ja vanhempaan ikäluokkaan enemmän ihmisiä, ja meidän täytyy tarkastella näitä muutoksia. Olen hyvin iloinen voidessani kertoa tänään läsnä oleville jäsenille, että olemme saaneet ehdotukset eläkeläisten kokoontumista varten. Tämän vuoden lokakuussa esitämme sosiaaliasiain valiokunnan näkökannat, tämän parlamentin näkökannat tästä suuntauksesta antaaksemme suosituksia Yhdistyneiden kansakuntien "Vanhusten vuotta" varten.

Chanterie
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat, haluaisin aluksi kiittää esittelijä Cabezónia yhteistyöstä ja hänen tänään käsiteltävänä olevasta mietinnöstään. Kun tarkastelemme Euroopan komission meille esittämää Väestöraporttia, meidän täytyy sanoa, että päinvastoin kuin kahdessa aikaisemmassa raportissaan, Euroopan komissio ei rajoitu tarkastelussaan vain unioniin vaan kiinnittää huomiota myös Keski- ja Itä-Euroopan maihin. Tämä on oikein, koska näissä maissa suuri osa niistä ihmisistä, joista tulee kohtuullisen ajan kuluttua unionin kansalaisia, on jo syntynyt.
On selvää, että vuoteen 2015 mennessä Puolassa ja Slovakiassa koko väestön ja työikäisen väestön määrä kasvaa jonkin verran mutta vähemmän kuin Euroopan unionissa. Baltian maissa, Tsekissä, Unkarissa, Romaniassa ja Bulgariassa väestön määrä saattaa jopa vähentyä. Pieni syntyvyys ja suuri kuolleisuus yhdistettynä huomattavaan maastamuuttoon aiheuttavat väestön nollakasvun tai väestön vähenemisen. Tähän liittyvät myös sellaiset ilmiöt kuin Romanian suuri lapsikuolleisuus, kaupunkien ja maaseudun välinen kuilu sekä sukupuolten väliset erot, eikä niihin ole olemassa selityksiä. Tällaiset ilmiöt vaikuttavat huomattavasti laajentumisen onnistumiseen. PPE-ryhmä on näin ollen tyytyväinen siihen, että kollegamme Cabezónin päätöslauselmaesitykseen on otettu mukaan paljon meidän esittämiämme tarkistuksia.
Toinen uusi asia tässä mietinnössä on kiinnostus alueelliseen ulottuvuuteen. Tässä on kysymys taloudellisesti ja sosiaalisesti tärkeistä osoittimista, ja niissä havaittavista eroista eri osa-alueiden samoin kuin eri jäsenvaltioiden välillä. Sellaisissa maissa kuin Belgia, Saksa, Italia ja Espanja eivät sisäiset erot ole lainkaan merkityksettömiä. Väestönkasvu jatkuu epäsäännöllisenä ja näyttää hiipuvan monilla alueilla vuoteen 2015 mennessä. Väestön ikääntymisen vuoksi ikärakenteessa tapahtuu muutoksia vuoteen 2015 mennessä. Työikäinen väestö alkaa vähentyä tietyillä alueilla vuoden 2000 paikkeilla mutta joillakin alueilla vasta vuoden 2010 jälkeen. Tämän vuoksi työvoiman määrä vähenee ja tarve maantieteelliseen liikkuvuuteen kasvaa. Työikäinen väestö vanhenee nopeasti kaikkialla mutta ei samanaikaisesti eikä yhtä nopeasti. Tämä johtaa joka tapauksessa jatkuvan koulutuksen huomattavaan tarpeeseen ja pääasiassa vanhempien työntekijöiden täydennyskoulutukseen. Voin todeta, että minun ehdotukseni työmarkkinatutkimuksista, liikkuvuuden edistämisestä, kansainvälisestä ammattikoulutuksesta ja muusta sellaisesta on hyväksytty askel askeleelta.
Herra puhemies, arvoisat kollegat, uskon, että tässä yhteydessä voitaisiin ottaa esille vielä muitakin erilaisia aiheita, mutta aika asettaa rajansa. Pyydän, että esittelijä kiinnittäisi vielä huomiota tarkistukseen, jonka olen esittänyt tarkasteltavaksi. Yleismaailmallisesti ajatellen voimme nähdä ajatuksemme tässä mietinnössä, ja haluan vielä kiittää esittelijää.

Crowley
Arvoisa puhemies, haluaisin, että kiitokseni esittelijälle loistavasta mietinnöstä ja myös naisten oikeuksien valiokunnan lausunnon valmistelijalle hänen osuudestaan kirjattaisiin.
Muutokset, joita lähivuosina tulee tapahtumaan Euroopan unionin ikäprofiilissa, ja niiden vaikutukset ovat mielessä meillä kaikilla, eivät ainoastaan pelkkien taloudellisten näkökulmien vuoksi - kuinka pystymme maksamaan eläkettä ihmisille, jotka ovat yli 65-vuotiaita, kuinka saamme lisää työntekijöitä työmarkkinoille voidaksemme varmistaa, että he maksavat tarpeeksi sosiaaliturvamaksuja jne. vaan myös sen suuren kysymyksen vuoksi, kuinka pidämme huolta iäkkäistä ihmisistä. Kollegani herra McMahon on jo tuonut esiin, että paremman terveydenhuollon ja pitkäikäisyyden vuoksi Euroopan unionissa asuvien yli 75-vuotiaiden ihmisten määrästä täytyy huolehtia henkilökohtaisesti ja siihen täytyy kiinnittää huomiota.
Pyytäisin esittelijää ottamaan huomioon, jos mahdollista, idean, jonka esitin tälle parlamentille kaksi vuotta sitten ja jolle yritän yhä saada tukea, eli peruskirjan vanhuksista huolehtivien ihmisten oikeuksista. He ovat uusi joukko ihmisiä, joista suurin osa on naisia ja jotka pitävät jatkuvasti huolta iäkkäistä ja vammaisista sukulaisistaan ja jotka eivät saa mitään tunnustusta tekemästään työstä; eivät mitään tunnustusta niistä säästöistä, joita yhteiskunnalle, jossa he elävät, heidän ansiostaan kertyy; eivät mitään tunnustusta siitä sosiaalisesta solidaarisuudesta, jonka ansiosta ihmiset saavat asua kotona niin kauan kuin mahdollista.
Sen lisäksi on kysymys siitä, kuinka nykyiset politiikkamme toimivat 10-15 vuoden kuluttua, kun tämä väestö ikääntyy. Täytyykö meidän perua päätöksemme lyhyemmästä työviikosta? Täytyykö meidän peruuttaa päätöksemme, joiden mukaan ihmiset pääsevät eläkkeelle aikaisemmin? Näihin kysymyksin jäsenet ovat jo puuttuneet.
Lopuksi on vielä kysymys maaseudun väestön vähenemisestä. Meillä on nyt skenaario, jonka mukaan laajoilla alueilla Euroopan unionissa väestön keski-ikä on 50-56 vuotta, koska nuoret ihmiset ovat lähteneet, muuttaneet suurempiin taajamiin. Tällä on valtaisat välilliset vaikutukset. Jäsenten pitäisi muistaa tämä, kun äänestämme tämän vuoden talousarviosta Corkin julistuksen osalta, jotta voimme varmistaa, että voimme edistää teollisuutta ja kannustaa ihmisiä palaamaan maaseudulle.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, esittelijä on tehnyt hyvää yhteistyötä parlamentin kanssa ja itse asiassa poiminut kaikilta puolueryhmiltä hyvät asiat, jotka on sitten esitetty yhteenvetona mietinnössä, ja toivon, että Euroopan komissio ottaa tämän mietinnön vakavasti huomioon. Viime vuonna minulla oli ilo toimia tämän saman asian esittelijänä, ja mielestäni on erityisen tärkeää, että me kiinnitämme huomiota edelleen näihin asioihin.
Maailman väestön määrä ei vähene, mutta meidän täytyy todeta, että Euroopan väestön määrä vähenee suhteessa koko maailman väestön määrään. Lisäksi, kuten jotkut puhujat ovat jo maininneet, väestömme ikääntyy, ja nuorten määrä LänsiEuroopassa vähenee. Miten meidän pitäisi suhtautua tähän tilanteeseen? Mielestäni meidän ei pidä ajatella, että tilanne tuo vain ongelmia ja surua tullessaan, vaan meidän täytyy ennen kaikkea tehdä uudistuksia. Mainitsen teille tässä muutamia esimerkkejä. Vanhustenhuollon alalla tehtävistä uudistuksista saattaa aiheutua suuria kustannuksia. Väestötiedot ja tutkimustulokset osoittavat, että kustannukset nousevat keskimääräisen eliniän noustessa. Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että vanhenevat ihmiset tarvitsevat pelkästään lisää hoitoa. Vanhemmat ihmiset ovat valtava voimavara, jota me voimme käyttää kaikin osin hyödyksi.
Sitten haluaisinkin toiseksi puhua työmarkkinoista. Meillä on jo pitkään ollut tapana jäädä yhä aikaisemmin eläkkeelle, ja on tärkeä kysymys, pitäisikö meidän keskimääräisen eliniän pidentyessä ottaa käyttöön joustavampi eläkeikä. Tämä asia pitäisi ottaa esille esimerkiksi vuosittaisessa työllisyyttä koskevassa kertomuksessamme. Sama pätee myös eläkkeisiin. Jos olemme valmiita etsimään yhdessä luovia ratkaisuja, on varmasti mahdollista säilyttää eläkkeiden taso Euroopan laajuisesti. Meidän ei pidä paeta tosiasioita, vaan ne täytyy hyväksyä. Tämän vuoksi olen sitä mieltä, että väestötietojen pitäisi oikeastaan sisältyä vuosittaiseen työllisyyskertomukseen ja että eri jäsenvaltioiden ratkaisuja pitäisi ottaa mukaan asian käsittelyyn ja arvioitavaksi. Tähän mietintöön sisältyy paljon erittäin hyviä suosituksia. Uskon, että noudatamme esittelijän suosituksia myös äänestäessämme.

Ojala
Arvoisa puhemies, rouva komissaari, Eurooppa harmaantuu kovaa vauhtia, sen me kaikki tiedämme. Herra Cabezón Alonso on erinomaisessa mietinnössään aivan oikein korostanut sitä, että Euroopan väestön ikääntyminen edellyttää myös työmarkkinoiden muuttamista ikääntyneiden tarpeita paremmin vastaaviksi.
Tulevina vuosina eurooppalaiset työnantajat joutuvat radikaalisti muuttamaan suhtautumistaan vanhempiin ja vanheneviin työntekijöihin. Kun nuoria ei enää tule työmarkkinoille entiseen tapaan, on pakko ryhtyä pitämään aivan uudella tavalla huolta työelämässä olevien ikääntyneiden työntekijöiden työkyvystä ja osaamisesta. Erittäin tärkeää on pyrkiä ylläpitämään työntekijöiden työkykyä jo ennakoivasti, eikä puuttua asiaan vasta sitten, kun sairauksia tai vammoja on ilmennyt.
Eri-ikäisten ihmisten erilaiset vahvuudet ja heikkoudet tulisi ottaa huomioon jo töitä suunniteltaessa. Hyvä suunnittelu ei tarkoita pelkästään ergonomian huomioonottamista, vaan myös työn organisointia, esimerkiksi työaikojen järjestämistä, siten että se vastaa vanhenevien työntekijöiden tarpeita. Suomessa onkin kehitetty käsite " ikäjohtaminen" , jolla tarkoitetaan juuri eri-ikäisten työntekijöiden huomioonottamista työn johtamisessa.
Nykyisessä työelämässä työkyky on entistä enemmän myös henkistä työkykyä ja työssä viihtymistä. Sen ylläpito edellyttää työpaikkojen kehittämistä, siten että vanhenevat työntekijät voivat tuntea, että heidän osaamistaan arvostetaan, heihin panostetaan täydennyskoulutuksella ja heillä on myös mahdollisuus itse vaikuttaa työympäristönsä kehittämiseen. Ikääntyville työntekijöille on erityisen tärkeää, että heille tiedotetaan ajoissa työpaikkaa koskevista muutoksista ja heidän mielipidettään myös kuullaan.
Luonnollisesti ikääntyneet työntekijät tarvitsevat myös koulutusta. Erityisesti on huolehdittava siitä, että uuden teknologian käyttöönotto työpaikoilla ei merkitse vanhempien työntekijöiden syrjäytymistä. Myös vanhemmat työntekijät oppivat uutta teknologiaa, kun koulutus järjestetään heidän omista lähtökohdistaan käsin. Siinä missä tietokoneet ovat nuorille lapsesta asti tuttuja, vanhemmilla liittyy niihin usein ennakkoluuloja ja myös omien kykyjen aliarviointia.
Ikääntyneiden työntekijöiden tiedot ja kokemus voivat olla yrityksille korvaamaton voimavara, kun ne osataan ottaa oikein käyttöön. Työpaikka, jolla sovelletaan tätä ikäjohtamista eli otetaan huomioon kaikkien työntekijöiden yksilölliset edellytykset, on hyvä työpaikka kaikille, ei vain vanhemmille työntekijöille. Sellaisella työpaikalla myös tuottavuus ja tehokkuus ovat parhaat.
Valitettavasti herra Crowley ei ole paikalla, mutta voisin hänelle jossakin yhteydessä kertoa suomalaisesta omaishoitajakorvauksesta, jossa on mahdollista myös saada korvausta siitä, että hoitaa omaistaan kotona.

Schörling
Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella esittelijää mietinnöstä, jossa otetaan esiin useita tärkeitä näkökantoja siitä, mitä meidän olisi ajateltava ja kuinka meidän olisi toimittava analysoidessamme väestönkehitystä ajanjaksolla, joka ulottuu vuoteen 2015 saakka.
Mehän tiedämme, että vanhuksien määrä kasvaa ja että työkykyisten määrä vähenee, mikä aiheuttaa sen, että sosiaaliturvaamme kohdistuu suuria rasituksia. Meidän on luonnollisesti oltava erittäin luovia yrittäessämme pienentää kustannuksia; olen monilta osin samaa mieltä suomalaisen kollegani kanssa siitä, mitä hän tästä asiasta sanoi.
Haluan viitata muutamiin asioihin, joita meidän on aivan erityisesti ajateltava muodostaessamme näitä uusia järjestelmiä, muun muassa sosiaalista suojelua. Niitä, jotka ovat kantaneet vastuuta perheessä, niitä, jotka ovat hoitaneet lapsia ja vanhuksia, ei nimittäin saa rangaista muita huonommilla sosiaalieduilla, vaan olisi ajateltava sitä, mitä useissa maissa on jo tehty, että myös kotityö lasketaan eläkkeeseen oikeuttavaksi työksi.

Seillier
Arvoisa puhemies, suurin osa Euroopan maistamme on tekemässä väestöpolitiikallaan itsemurhan edes tietämättä sitä. Tämä lause on voimakas, ja lainaan siinä entistä pääministeriämme Michel Rocardia, joka sanoi niin Ranskan ensimmäisessä perhepolitiikkaa käsittelleessä konferenssissa vuonna 1981.
Asiaa on alettu tiedostaa, olen huomannut sen vuosien saatossa komission ja eri kollegoideni töissä ja tänäkin vuonna niissä mietinnöissä, joita täällä käsittelemme. Aion mennä hieman pidemmälle kannustaakseni tätä tiedostamista. En usko erityisesti siihen, että väestönkasvun hidastuminen tai kaikissa Euroopan maissamme havaittava väestön ikääntyminen on niin väistämätöntä. En sano tätä perusteettomasti vaan siksi, että tapasin lukuisia naisia, pariskuntia ja nuoria ennen Kairon ja Pekingin konferensseja. Rouva Gisserot toteaa erittäin kattavassa mietinnössään naisten tilanteesta Ranskassa ennen Pekingin konferenssia, jonka te, rouva komissaari, tunnette, tieteellisellä rehellisyydellä, että ranskalaiset naiset ja pariskunnat osoittavat - ja luulen, että näin on myös muissa maissa - suurempaa halua hankkia lapsia kuin todellisuudessa luullaan, ja tämä koskee erityisesti kolmannen lapsen hankkimista. Näyttää siltä, että halu hankkia lapsia - joillekin uusi - on todellakin tulossa takaisin.
Poliitikkojen tehtävänä ei tietenkään koskaan ole pakottaa minkäänlaiseen syntyvyyden lisäämisen tai sääntelyn suuntaan, eikä se ole minunkaan näkökulmani, vaan mielestäni he ovat sitä vastoin suurelta osin vastuussa siitä, että heidän maanmiehillään on mahdollisuus valita erityisesti silloin, kun on kysymys edellä mainitusta halusta.
Joissakin kollegoideni huomioista, jotka ovat mietinnössänne ehkä hieman varovaisia, herra Cabezón Alonso, ja jotka näkyvät teidänkin tekstissänne, rouva Daskalaki, sekä edellisessä puheenvuorossa, otetaan uudestaan esille se, mitä jotkut asiantuntijat, jopa talousalan asiantuntijat, totesivat erittäin selvästi jo Pekingin konferenssissa ja ennen kaikkea Kööpenhaminan sosiaalisen kehityksen huippukokouksessa. Meidän on löydettävä suuntaus, jossa otetaan huomioon lasten ja perheen tärkeä tehtävä myös talouselämän kannalta. Lapset ovat luonnollisesti kansakunnan rikkaus ennen kaikkea sen arvojen, elintavan, kulttuurin ja ihanteen kannalta, mutta he ovat myös rikkaus maan talouden kannalta. Ehkä olemme ajoittain unohtaneet sen. Jo Jean Bodin totesi, ettei ole mitään yhtä kallisarvoista kuin ihmiset.
Olemme syystä kiintyneitä eurooppalaiseen yhteiskuntamalliin, vaikka sosiaalipolitiikat kaikissa maissamme ovat erittäin kalliita. Mutta eikö jo olekin aika - tarkoitukseni ei taaskaan ole todellakaan mitenkään painostaa - kunnioittaen samalla pariskuntien ja perheiden täydellistä valinnanvapautta tiedostaa se, että perhepolitiikka olisi lopulta kaikin puolin paljon taloudellisempaa ja säästyisimme tulevaisuudessa monilta sosiaalimenoilta.
Perheenäidin työn osalta, josta ei saa mitään korvausta, on tapahduttava todellista tiedostamista. Perheenäidit ovat aina tehneet työtä. Ei saisi asettaa vastakkain naisia, jotka ovat työelämässä, ja naisia, jotka eivät työskentele - en pidä näistä ilmaisuista. Naiset ovat aina työskennelleet teollistumisen aikakaudelle asti maataloudessa, käsityöläisammateissa, mutta kasvattaneet samalla lapsiaan. Tämä tapahtui samassa paikassa ja samaan aikaan.
Olemme erilaisten haasteiden edessä. On toimittava oikeissa mittasuhteissa, mutta mielestäni luovuus on mahdollista, jotta Eurooppa löytäisi uudelleen elinvoimaisuuden kaikilla tasoilla mutta myös jotta siitä tulisi anteliaampi ja kykenevämpi Eurooppa vaikkapa antamaan kehitysmaille ei ainoastaan aineellista apua vaan myös nuoria poikia ja tyttöjä, jotka menisivät jonain päivänä kehitysmaihin tarjoamaan omassa maassaan hankkimiaan taitoja. Luulen, että on mahdollista löytää uudelleen anteliaampi Eurooppa.

Puhemies
Rouva Seillier, pelkäsin todellakin salliessani herra McMahonin ylittää hieman aikansa, että siitä koituisi ongelmia. Nyt me kaikki saamme kärsiä!

Raschhofer
Arvoisa puhemies, parlamentille esitellään joka vuosi Väestöraportti. Jatkuva väestönkehityksen tarkkailu onkin hyvä ja oikea asia, sillä kehityssuuntausten tunnistaminen on tulevaisuuteen suuntautuvien poliittisten linjausten edellytys.
Raportissa on jo aikaisemminkin viitattu väestön vähittäiseen ikääntymiseen, ehdotetut toimet kehityssuunnan muuttamiseksi tunnetaan. Tiedämme myös, että vanhusten- ja terveydenhuoltojärjestelmät täytyy sopeuttaa muutoksiin. Samalla kuitenkin tiedämme, että pienenevää veronmaksajien joukkoa ja lähentymisehdoissa vaadittavaa tiukkaa taloudenpitoa on vaikea saattaa keskinäiseen tasapainoon.
Mitä kauemmin ongelmien ratkaisua kuitenkin lykätään, sitä vaikeammaksi niiden ratkaiseminen ja ennen kaikkea rahoittaminen muuttuu. Niinpä tietenkin herää kysymys siitä, onko ratkaisu oikea, jos kysynnän ja tarjonnan välinen epätasapaino alueellisilla työmarkkinoilla pyritään korjaamaan aloitteilla, joiden tavoitteena on helpottaa liikkuvuutta. Minun lähtökohtani on yhteiskuntamalli, jossa perhe on asioita pohdittaessa keskipisteessä, ja siten alenevien syntyvyyslukujen ratkaisuna ei pidetä maahanmuuttovirtoja.

Schiedermeier
Arvoisa puhemies, ensiksi haluan erittäin sydämellisesti kiittää esittelijää tästä väestöraportista 1997, ennen kaikkea siitä, että hän on ottanut huomioon sosiaalisen markkinatalouden, mikä ei ole itsestään selvää. Herra puhemies, teidän luvallanne haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja onnitella esittelijää erittäin sydämellisesti hänen syntymäpäivänsä johdosta, jota hän vietti tämän viikon maanantaina.
Tätä raporttia lukiessa tulee väkisinkin mieleen ajatus, että ikääntyneitä kansalaisia käsitellään samalla tavalla kuin pieniä ja keskisuuria yrityksiä Euroopassa. Täällä huomattiin jo monia asioita, sanottiin ja vaadittiin paljon, mutta siitä huolimatta konkreettisia tuloksia on syntynyt vähän. Minusta näyttää siltä, että ikääntyneiden ihmisten osalta tilanne on sama. On totta, että työkykyinen väestö vähenee edelleen väestönkasvun hidastumisen vuoksi. Yhteiskunnalle aiheutuu siitä suuremmat kustannukset, ja näin on jo tapahtunutkin.
Rahoituskysymykseen on vaikea vastata. Erilaisia vaihtoehtoja harkitaan, mikään niistä ei ole täydellinen. Vaikutukset työmarkkinoihin säilyvät. Mahdollisuutta asteittaiseen eläkkeelle siirtymiseen eivät ikääntyneet työntekijät eivätkä myöskään yritykset käytä kovin mielellään. Ryhtyminen vapaaehtoistyöhön ei myöskään yksinomaan ole mikään ratkaisu. Se, että ikääntyneemmät välittäisivät nuoremmille kokemuksiaan, ei tällä hetkellä ole kovin suuressa suosiossa - valitettavasti.
Naisten tilanne - siinä naisten oikeuksien valiokunta on aivan liian oikeassa - on kerroksittainen: ensin työelämä, sitten lapset. Lasten hankintaa siirretään työssäolon takia, ja sitten jäädään hoitamaan lapsia ja samalla heti hoitovapaalle, ja niin tilanne jatkuu. Tässä tulee esiin kysymys naisten ja miesten ansiotyöhön ja kotitöihin liittyvien velvollisuuksien yhteensovittamisesta. Siinä pitäisi yksinkertaisesti huolehtia siitä, että kotona tehtävää työtä arvostettaisiin tulevaisuudessa enemmän, sillä tähän mennessä eri maissa on otettu oikeastaan vain kaksi askelta tähän suuntaan: ensimmäinen liittyy huoltajuuteen ja toinen on vanhempainloma, ja tällä tasolla meidän on ennemmin tai myöhemmin tehtävä enemmän, ellemme halua kokea sosiaalisessa markkinataloudessa Euroopassa yhteiskuntapoliittista haaksirikkoa.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää herra Cabezón Alonsoa, joka hyväksyi työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnassa käytännöllisesti katsoen kaikki tarkistuksemme; luulen että tämän perusteella hänen mietintönsä hyväksymiselle ei ole huomenna mitään esteitä. Kuten hän sanoi erittäin osuvasti puheenvuoronsa alussa, 30 vuoden päästä yli 50 % väestöstä on yli 60-vuotiaita, kun taas nuoremman väestön osuus pienenee, ja tämä tulee vaikuttamaan huolestuttavasti vanhuksista aiheutuviin yhteiskunnallisiin kustannuksiin, mutta myös heidän rooliinsa yhteiskunnassa.
Eläkkeelle siirtymisen jälkeen vanhusten rooli yhteiskunnassa on varmasti erittäin tärkeä. Yksi Luxemburgissa pidetyn vanhusten asioita käsittelleen parlamentin huolenaiheista oli se, ettei heidän osaamistaan ja kokemustaan arvosteta ja että työyhteisön pitää käyttää tätä osaamista ja tätä kokemusta hyödyksi, koska ne ovat hyväksi koko yhteisölle. Tällä väestömuutoksella on kahdenlaisia vaikutuksia myös naisiin.
Ensinnäkin on tapana ajatella - ja sitä kuullaan myös tässä parlamentissa - että naisten on edelleenkin huolehdittava enemmän tai vähemmän riippuvaisista vanhuksista ja lapsista kotona. Vaihtoehtona, kuten täällä parlamentissa ja etenkin naisten oikeuksien valiokunnassa usein sanotaan, on tietenkin se, että he tekevät työtä sekä kotona että kodin ulkopuolella. Tämä olisi paras ratkaisu koko yhteiskunnalle. Naisilla on pitempi odotettu elinikä ja heidän tulonsa ovat kaikkein alhaisimmat, leskeksi jääneet naiset saavat pienennettyä eläkettä, vanhemmat naiset saavat yleensä pienempää eläkettä ja siitä seuraa jälleen yksi uusi ongelma. Lopuksi, herra puhemies, olen samaa mieltä eräistä Cabezón Alonson mietinnön kohdista - mainitsen niistä kolme.
Ensimmäiseksi todellisen sosiaalisen yhteenkuuluvuuden on merkittävä myös uudenlaista yhdentymistä; kiinnitämme paljon huomiota taloudelliseen yhdentymiseen ja kiinnitämme vähemmän huomiota sosiaaliseen yhdentymiseen. Esittelijä tuo tämän esiin yhdessä kohdassa.
Toiseksi olen esittelijän tavoin huolissani siitä, ettei Euroopassa varhaiseläkkeelle siirtymisen yhteydessä useinkaan sovelleta vuoronvaihto-sopimusta, ja sanon tämän, koska asun Asturian alueella, jossa on menetetty yli 12 000 työpaikkaa eikä niitä ole vastaavasti täytetty nuorilla työntekijöillä.
Kolmanneksi yksi tärkeimmistä keinoista kohdata väestömuutos on todellinen ja jatkuva työpaikkojen luominen; ilman riittäviä työpaikkoja ja ilman sosiaaliturvamaksuja mahdollisuudet peittää tämän väestömuutoksen aiheuttamat yhteiskunnalliset kustannukset ovat vähäisiä.

Hatzidakis
Arvoisa puhemies, on jo sanottu, että Euroopan unionissa ikääntynyt väestö on lisääntynyt valtavasti, taloudellisesti aktiivinen väestö on vähentynyt, ja vielä enemmän ovat vähentyneet alle 20-vuotiaat nuoret.
Kaikki tämä tarkoittaa muun muassa myös aikapommia sosiaaliturvajärjestelmille. Aina vain harvemmat työntekijät tukevat aina vain lukuisampia eläkeläisiä. Mitä pitäisi tehdä? Minulla on kolme painopistettä, kolme huomiota, joita käsittelen.
Ensiksi haluaisin sanoa, että meidän on vapautettava vakuutusjärjestelmä. Meidän pitää lisätä yksityisen sektorin osuutta, vahvistaa vakuutetun henkilökohtaista vastuuta eläkkeen suuruudesta, asteittain vahvistaa kapitalisointijärjestelmää nykyisen tulonsiirtojärjestelmän, sukupolvien välisen solidaarisuuden sijasta, joka nykyoloissa ei vaikuta kovin tehokkaalta ratkaisulta.
Toiseksi meidän pitää ryhtyä koordinoituihin toimenpiteisiin nuorisotyöttömyyden torjumiseksi, sillä tällä tavoin saadaan suurempi määrä vakuutettuja. Miten tämä voitaisiin saavuttaa? Toimenpiteillä, jotka edistävät työmarkkinoiden joustavuutta, toimenpiteillä, jotka edistävät ammattiin ohjausta ja uudelleenkoulutusta, ja toimenpiteillä, jotka tukevat nuorten yritteliäisyyttä.
Vielä lisäksi kolmas ja viimeinen huomio, jonka tahdon esittää, on se, että ilmeisestikin meidän täytyy samalla kehittää syntyvyyttä lisäävää politiikkaa, ja tämän tulisi tapahtua kahdella tasolla: asenteiden tasolla, jossa ehkä tarvitaan suuri mainoskampanja kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa, sekä todellisten taloudellisten tukien tasolla. Ongelma on hyvin vakava, ja kenties tarvitaan kansallista ristiretkeä kaikissa jäsenvaltioissa.
Omasta puolestani lupaan tehdä kaiken voitavani auttaakseni myös henkilökohtaisesti väestöongelman ratkaisemisessa.

Cresson
Arvoisa puhemies, arvoisa yleisö, sallittakoon minun esittää tunnustukseni siitä, että tätä tärkeää asiaa on käsitelty. Kiitän erityisesti esittelijää, herra Cabezón Alonsoa, hänen tekemästään erinomaisesta työstä.
Tämän vuoden raportti unionin väestötilanteesta keskittyy kolmeen erityiseen toimialaan: työmarkkinoihin, alueellisiin eroihin ja unionin jäsenyyttä hakeneiden maiden mukanaan tuomiin haasteisiin.
Haluaisin aivan ensiksi ottaa esille sen, mitä esittelijä sanoo työmarkkinoihin liittyvästä ongelmasta. Kymmenen vuoden kuluttua baby boom -sukupolvi saavuttaa eläkeiän. Siitä lähtien aktiivisen väestön määrä alkaa laskea jonkin verran ja ikääntyneempien työntekijöiden määrä kasvaa nopeasti. Me kykenemme tekemään tätä varten suunnitelmia ja meidän on tehtävä niin. Meidän on erityisesti omaksuttava uusia lähestymistapoja kaikissa niissä kysymyksissä, jotka liittyvät iän ja työmarkkinoiden väliseen suhteeseen. Meidän on taisteltava kaikenlaista iän perusteella tapahtuvaa syrjintää vastaan ja kannustettava yrityksiä ottamaan enemmän huomioon näiden väestönkehityksen suuntausten seurauksia. Meidän on omaksuttava työn järjestämisen osalta uusia lähestymistapoja, jotka pyrkivät parantamaan ikääntyneempien työntekijöiden työllistettävyyttä, tuottavuutta ja motivaatiota. Se, ettemme ole pystyneet ottamaan ikääntymisen ulottuvuutta huomioon töiden ja työpaikkojen suunnittelussa, on edistänyt ikääntyneempien työntekijöiden lisääntyneitä irtisanomisia viime vuosina.
Ikääntymistä koskevan aktiivisen strategian määrittely edellyttää ehdottomasti tietoisuuden lisääntymistä ja parempien käytäntöjen edistämistä tällä alalla. Kuitenkin ne politiikat, joilla pyritään pitämään ikääntyvät työntekijät aktiivisina, voivat tuottaa tulosta vasta sitten, kun kyseisten henkilöiden pätevyys ja taidot on sovitettu työvoiman kysynnän vaatimusten mukaisiksi. Meidän on toteutettava asianmukaisia politiikkoja ikääntyvän työvoiman työllistettävyyden parantamiseksi. Sitä varten on suunniteltava elinikäisen oppimisen rakenteita, jotka takaavat jokaiselle työntekijälle mahdollisuudet mukauttaa taitojaan ja saattaa ne ajan tasalle työelämän kehittymisen mukaisesti.
Sukupuoliulottuvuuteen, jonka tiedetään olevan erittäin tärkeä väestönkehityksen suuntausten kannalta, on myös kiinnitettävä erityistä huomiota. Väestöraportista käy ilmi, että seuraavien viidentoista vuoden aikana naiset ovat työvoiman tarjonnan kasvun kannalta tärkein varanto. On syytä voimistaa tämän näkökulman sisällyttämistä niin yleisiin kuin erityisiinkin politiikkoihin.
Näkökulma, jonka mukaan naiset osallistuvat yhä enemmän työelämään, tuo mukanaan kysymyksen työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisesta. Viime vuosina saavutetusta edistyksestä huolimatta lapsen syntymä merkitsee naisille usein kodin ulkopuolisen työn loppumista tai toisinaan osa-aikatyön aloittamista. Lapsen syntymän aiheuttamat muutokset ovat usein pysyviä, mikä johtuu monista syistä, jotka johtuvat niin lastenhoitopalveluiden saatavuudesta kuin kulttuuriin liittyvistä tekijöistäkin.
Kaikkialla Euroopassa naiset saavat yhä enemmän vastuuta kotitalouden tulojen osalta. Kuitenkin on hyvin vähän todisteita siitä, että perheeseen liittyvien velvollisuuksien jakamisessa miesten kanssa olisi edistytty. Sen seurauksena yhteiskunnassa tapahtuvasta ikääntymisestä saattaa muodostua naisille raskaampi taakka siinä mielessä, että he avustavat huollettavia, mikä rajoittaa heidän lisääntyvää osallistumistaan talous- ja yhteiskuntaelämään.
Väestöraportin toisessa osassa käsitellään alueellista ulottuvuutta. Siinä osoitetaan, kuinka väestönkehityksen muutoksen vaikutukset vaihtelevat huomattavasti eri alueilla. Alueellisen polarisoitumisen vaara on huomattava haaste poliittisille päättäjille. Näiden muutosten alueellinen ulottuvuus voi vaarantaa maailmanlaajuiset tulokset kansallisella, jopa eurooppalaisella tasolla.
Lopuksi Väestöraportissa kartoitetaan kahdentoista unionin jäsenyyttä hakeneen maan tilanne. Näissäkin maissa on ikääntyvää väestöä, ja taloudelliset ja yhteiskunnalliset muutokset ovat niissä vielä huomattavampia. Ne joutuvat varmasti kohtaamaan useita monimutkaisia ongelmia, esimerkiksi kaupunki- ja maaseutualueiden väliset erot, jotka tekevät näistä ongelmista vieläkin pahempia.
Väestönkehityksen muutokset ovat huomattava haaste niin komissiolle kuin parlamentillekin. Päätöslauselmaesityksessänne korostetaan joitakin ratkaisevia teemoja kuten työmarkkinoille osallistumista, alueellisia eroja ja perherakenteiden kehittymistä. Komissio syventyy päätöslauselmanne analyysiin, mutta voin sanoa teille, että me työskentelemme jo joidenkin mainittujen kohtien osalta.
Kiitän esittelijäänne sekä parlamenttia tästä mietinnöstä. Näyttää siltä, että olemme lähteneet samalle tielle.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Euroopan koulutussäätiö
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Booger-Quaakin laatima työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietintö (A40032/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan koulutussäätiön perustamisesta annetun asetuksen (ETY) N: o 1360/90 muuttamisesta toisen kerran (KOM(97)0177 - C4-0261/97-97/0126(CNS)).

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat, Euroopan koulutussäätiötä koskeva mietintö, jota käsittelemme tänä iltana, liittyy saumattomasti niihin ongelmiin, jotka olivat esillä tänä aamuna Oostlanderin mietinnön yhteydessä, kun käsiteltiin Keski- ja Itä-Euroopan jäseneksi hakeville maille annettavaa tukea. Tässä yhteydessä olen vakuuttunut siitä, että säätiö voi auttaa merkittävästi opetus- ja koulutusohjelmien kehittämisessä tulevissa jäsenvaltioissa. Se on myös tänä iltana käsiteltävän mietintöni tärkein poliittinen viesti.
Säätiö on mielestäni yksi sopivimmista välineistä Euroopan unionin laajentumissuunnitelmissa, ja sitä olisi hyödynnettävä enemmän. Yhteistyöllä ammattikoulutuksessa on strateginen merkitys. Opetus ja koulutus muodostavat Keski- ja Itä-Euroopan maissa perustan sosiaaliselle yhdentymiselle, pysyvälle alueelliselle kehitykselle ja onnistuneelle talouden rakennemuutospolitiikalle. Tällä tavalla kyseiset maat voivat nopeasti saattaa järjestelmänsä yhteisön säännöstön mukaiseksi. Koulutussäätiön roolia Keski- ja Itä-Euroopan maiden liittyessä jäseniksi ei käytetä vieläkään riittävästi hyväksi. Euroopan komissio on teettänyt kolmesta ensimmäisestä toimintavuodesta ulkoisen arvioinnin, jonka mukaan säätiö on keskittynyt liikaa ohjelmien johtamiseen ja liian vähän neuvojen antamiseen. Tähän täytyy saada pikaisesti muutos aikaan. Säätiön pitää saada selvemmin määritelty rooli Keski- ja Itä-Euroopan maiden liittymisstrategiassa. Tätä varten säätiön roolia yhteydenpitokeskuksena täytyy vahvistaa tehostamalla yhteyksiä hakijamaihin. Käytännössä tämä tarkoittaa, että säätiön toiminta täytyy kytkeä liittymiskumppanuuksien toteuttamiseen. Tämän näkökannan tukemiseksi olen esittänyt tarkistukset 1, 2, 3, 6, 7 ja 8 ja toivon, että komissio ottaisi näiden tarkistusten hengen huomioon. Samalla toivon, että komissio parantaa säätiön ja tiettyjen komission toimintojen tehtävänjakoa, ja tarkoitan tässä erityisesti pääosastoja XII ja IA.
On vieläkin epäselvää, mikä on säätiön rooli PHARE/TACIS-tuen valmisteluvaiheessa ammatillisen koulutuksen alalla. Kuten olen maininnut mietinnössäni, en pidä tyydyttävänä menettelynä sitä, että säätiö avustaa komissiota valmistelussa kirjallisesti komission pyynnöstä. Säätiön ja komission täytyy määritellä tehtävät uudelleen yhdessä. Komission ehdottamat yleiset toiminnan suuntaviivat ovat hyvät niin kauan kuin niistä ei tehdä yksipuolisia. Minun esittämälläni tarkistuksella pyritään saamaan aikaan tasapaino näiden kahden osapuolen välille.
Hyvät kollegat, rouva komissaari, monet aloitteet yhteistyöstä ympäristön-, terveydenhuollon- ja tietoliikenteen aloilla sekä myös viranomaistasolla odottavat toteuttamistaan. Toteuttaminen on mahdollista vain, jos suhtaudumme säätiöön vakavasti ja annamme sen täyttää sille kuuluvan roolin. Tämän vuoksi pyydän mietinnössäni komissiota antamaan 1. heinäkuuta 1998 mennessä kertomuksen siitä, miten asetuksen muuttaminen vaikuttaa säätiön työn rahoitukseen. Asia tulee yhä tärkeämmäksi, kun säätiön toiminta laajennetaan kattamaan myös MEDA-maat. Koulutuksella on myös näissä maissa merkittävä rooli talousja ympäristöasioissa sekä demokratian vahvistamisessa.
Hyvät kollegat, jos suhtaudumme toisiimme ja säätiöön vakavasti, meidän täytyy suhtautua kriittisesti myös taloudellisiin vaikutuksiin. Minua on jäänyt vielä vaivaamaan kysymys siitä, missä määrin komissio aikoo ottaa huomioon parlamentin näkemyksen säätiöstä nyt, kun neuvosto on jo tehnyt säätiötä koskevan päätöksen. Tämä ei liity pelkästään aikaisemmin mainitsemiini muutosehdotuksiin vaan myös tarkistuksiin, joita olen esittänyt säätiön sisäisestä rakenteesta. Näihin tarkistuksiin kuuluu säätiön neuvonantajanroolin parantaminen ja säätiön riippumattomuuden takaaminen. Toivon, että rouva komissaari voi antaa minulle tänä iltana toivoa herättävän vastauksen, koska neuvoston päätökset eivät ole juurikaan poikenneet siitä, mitä parlamenttimme on halunnut, ja koska ne soveltuvat erinomaisesti myös Euroopan komission politiikkaan.
Lopuksi haluaisin vedota jäsenvaltioihin, jotta ne ottaisivat aktiivisemman roolin säätiön toiminnassa. Mielestäni tulevaisuudessa kansallisiksi tarkkailijoiksi voitaisiin ottaa tulevien jäsenvaltioiden ministereitä, jotta sijoituksiin ja tutkintojen parantamiseen tähtääviin toimiin ammatillisen koulutuksen alalla saataisiin enemmän varoja. Ei voi olla niin, että Euroopan on yksin huolehdittava toteuttamisesta ja rahoituksesta. Ajattelin, että tämä asia saattaisi olla tabu, mutta kotimaassani järjestämässäni pienoissymposiumissa kävi ilmi, että Alankomaiden opetusministeri pitää tätä joka tapauksessa asiana, josta voidaan keskustella.

Waddington
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin kiittää Johanna Boogerd-Quaakia erinomaisesta työstä, jota hän on tämän mietinnön eteen tehnyt. Se saattaa vaikuttaa hyvin tekniseltä mietinnöltä, mutta se kattaa muutamia tärkeitä asioita ja valiokunta hyväksyi sen yksimielisesti. Johanna oli niin jalomielinen, että hän hyväksyi sosiaalidemokraattiselta ryhmältä tulleet tarkistukset, ja vaikka me tunnustamme, että se saapuu myöhässä parlamentin käsiteltäväksi, olemme sitä mieltä, että komissio voi toimia monien mietinnössä viitoitettujen ehdotusten osalta yhdessä säätiön kanssa ja ilman asian siirtämistä neuvostolle, joka on tietojeni mukaan jo kokoontunut ja harkinnut tätä asiaa.
Haluaisin hahmotella muutamaa aluetta, joita me työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnassa pidämme hyvin tärkeinä. Mielestämme olisi keskeisen tärkeää, että me ja komissio tunnustaisimme ammatillisen koulutussäätiön tärkeyden, ei ainoastaan tukeaksemme syntyvien kansanvaltojen markkinataloutta vaan myös vahvistaaksemme kansanvaltaa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista ja yhtäläisiä mahdollisuuksia niillä alueilla, joita on PHARE- ja TACIS-ohjelmissa. Säätiöllä on mielestämme osa siinä.
Toiseksi mielestämme oli hyvin tärkeää, että laadittaisiin tilannekatsaus, jossa säätiön tavoitteet ja päämäärät aseteltaisiin selkeästi. Kolmanneksi komission ja säätiön pitäisi sopia yhdessä kolmivuotissuunnitelmasta ja vuosittaisesta työohjelmasta. Mielestämme on myös elintärkeää, että olemassa on valvonta- ja arviointimenetelmä, jossa otetaan huomioon, kuinka pitkälle säätiö on saavuttanut sille asetetut tavoitteet ja päämäärät ja kuinka se on toteuttanut vuosittaiset ohjelmat ja kolmivuotissuunnitelmat.
On elintärkeää, että tämän säätiön työtä valvotaan, että on selkeät suuntaviivat ja että sen toimivalta ulottuu suppeaa markkinataloutta laajemmalle. Haluamme varmistaa, että tasa-arvon ja yhtäläisien mahdollisuuksien kaltaiset asiat sisällytetään koulutusohjelmiin uusissa demokratioissa. Valiokuntamme on harkinnut vakavasti, kuinka säätiöllä voisi olla merkittävä ja arvokas osa Euroopan uusien demokratioiden ammattikoulutustarpeiden täyttämisessä ja ehdotuksillamme pyrimme tarkkaan suunnittelun ja valvonnan tarpeeseen. Luotamme siihen, että komissio toteuttaa nämä ehdotukset ja tiedottaa niistä säännöllisesti parlamentille.

Pronk
Arvoisa puhemies, haluan sydämestäni yhtyä rouva Boogerd-Quaakille osoitettuihin kiitoksiin. Uskon, että hän on syventynyt perusteellisesti tähän hyvin tärkeään ja myös tekniseen materiaaliin. Odotan hänen laillaan hyvin uteliaana, mitä komissaarilla on sanottavana meidän esittämistämme tarkistuksista, koska se on meille aina tärkein arvio tällaisessa yhteydessä.
Meidän on kuitenkin sanottava, että Euroopan koulutussäätiön toiminnan lyhyt historia on ollut menestyksekäs. Säätiön tarkoituksena oli Keski- ja Itä-Euroopan maiden auttaminen niiden ponnistellessa ammattikoulutusjärjestelmiensä uudistamiseksi. Alussa mukana oli PHARE-ohjelmaan kuuluvia maita, myöhemmin mukaan tulivat TACIS-maat, ja nyt ovi on avattu MEDA-maille. Tämä ohjelma on tärkeä, koska ennen Itä- ja Keski-Euroopan maiden liittymistä niiden kansalaisten on ensin saatava tuntumaa markkinoiden toimintaan. Tämäntyyppinen yhteistyö on siksi erittäin tärkeää. Tiedetään, että koulutuksella voidaan vaikuttaa myös ihmisten ajattelutapaan. Tarjoamalla peruselementtejä voidaan osoittaa, että markkinatalous ei ole mikään irrallinen asia, ja sitten voidaan havaita, että markkinataloudellakin on rajansa. Tällä tavalla Keski- ja Itä-Euroopan ja nyt myös MEDA-maiden nuoret voivat oppia tuntemaan sosiaalista markkinataloutta, joka on rakennettu Länsi-Euroopassa. Suunnitelmataloudesta markkinatalouteen siirtymiseen liittyy kysymys kysynnästä ja tarjonnasta. Uutta yhteiskuntaa rakennettaessa joudutaan tekemään valinta anglosaksisen Yhdysvaltojen mallin ja Euroopan unionin mallin välillä. Jos halutaan saada aikaan vakaa demokratia, tarvitaan sosiaalista ulottuvuutta, joka on vahvasti mukana eurooppalaisessa ajattelussa. Tämän vuoksi Torinoon sijoitetulla säätiöllä on tärkeä rooli. Uuden talousjärjestelmän muodostuessa tuki juuri nuorille johtajille on tärkeää, kun heitä totutetaan sosiaaliseen ulottuvuuteen. Tämän vuoksi tarkistusta, jossa on ihmisoikeuksien ja yhtäläisten mahdollisuuksien lisäksi mukana myös sosiaalinen ulottuvuus, täytyy myös pitää erottamattomana osana kokonaisuutta, jota Torinoon sijoitetun säätiön on tarkoitus edistää. Säätiö on kehittynyt menestyksekkäästi sellaisten suurten ongelmien keskellä, jotka liittyvät säätiön olemassaoloon ja jotka ovat ominaisia juuri tälle yhteisölle.
Talousarvioon liittyvien asioiden esittelijänä olen voinut havaita, että varoja on käytetty tehokkaasti. MEDA-maiden liittäminen mukaan säätiön toimintaan on tässä yhteydessä hyvin järkevää. MEDA-maiden ongelmia ei ehkä voi suoraan verrata PHARE- ja TACIS-maiden ongelmiin, mutta on kuitenkin niin, että nyt kehitetty asiantuntemus ei saa mennä hukkaan eikä sen käytössä saa rajoittua pelkästään näihin maihin. Herra puhemies, tämän säätiön olemassaolo on oikein hyvä asia, ja siksi uskon, että tarkistusten avulla voimme jatkaa valitulla tiellä.

Garosci
Arvoisa puhemies, Euroopan koulutussäätiö, joka on sijainnut Torinossa vuodesta 1995 lähtien, on parhaimpia esimerkkejä siitä, miten yhteisön toimielimet pystyvät vaikuttamaan työmarkkinoiden kehitykseen tavoitteidensa kautta, jotka ovat samalla sekä taloudellisia että sosiaalisia.
Vaikka säätiön perustamisesta - vaiheessa, joka ei ollut helppo yhteisön kehityksessä - on vasta kolme vuotta, sen päätavoitteet tuntuvat olevan saavutettavissa, ja ne on osaksi jo saavutettukin: kumppanuusmaiden avustaminen, koulutusavun tehokkuuden arviointi, tietojen jakaminen ja kokemusten vaihdon edistäminen sekä koulutusavun yhteisyritysten perustamisen rohkaiseminen.
Nyt - säätiön toiminnan ensimmäisen arvioinnin perusteella - ehdotetaan joitakin muutoksia, joilla mm. laajennetaan säätiön toimivaltaa, jotta se voisi paremmin ottaa mukaan uusia yhteisökumppaneita erityisesti Välimeren alueelta. Kannatamme näin ollen esittelijän - jota kiitämme hänen työstään - tekemiä ehdotuksia, joilla pyritään lisäämään säätiön toiminnan yhdenmukaisuutta unionin poliittisten tavoitteiden kanssa, eli laajempaa yhteistyötä CEDEFOPin (Ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus) kanssa, ja vahvistamaan rahoitusvälineitä Torinon säätiöltä edellytettävän uuden roolin mukaisesti.
Lopuksi kehotamme komissiota, joka perusti säätiön aikanaan niin kaukonäköisesti ja oikealla hetkellä, ottamaan huomioon ammatillisen koulutuksen velvoitteet Välimeren alueen MEDA-maiden mukaantulon osalta säätiön toiminnan ja tavoitteiden parantamiseksi. Nämä valinnat edellyttävät myös säätiötä ja sen johtajaa kohtaan osoitetun luottamuksen ja niille annetun riippumattoman aseman uudistamista ja säätiön toiminnalle asetettavia viiden vuoden pituisia määräaikoja. Ammatillinen koulutus on keskeinen väline, jota tarvitaan koko työmarkkinoiden piristämiseksi.

Kerr
Arvoisa puhemies, minäkin onnittelen Johannaa hänen mietinnöstään, joka on mielestäni oikein hyvä. On hyvin sopivaa, että keskustelemme tästä tänä iltana, sillä huomenna tietysti alkaa Euroopan unionin laajentumista käsittelevä konferenssi Lontoossa ja mielestäni koulutuksen avainasema on hyvin tärkeä asia laajentumisvalmisteluissa.
Suhtaudun joskus hieman epäillen eurooppalaisiin säätiöihin Euroopan toimielimissä ja olen aikoinani vieraillut muutamassa sellaisessa. Haluan aina nähdä, että niitä valvotaan ja arvioidaan asianmukaisesti, ja olen iloinen, että tässä tapauksessa tehdään niin, ja toivon, että ne vastaavat joitain ulkoisia arviointeja ja komission arviointia. Puhuessani erityisesti vihreän ryhmän puolesta haluaisin tietysti painottaa koulutuksen tärkeyttä ympäristöasiain hallinnan ja valvonnan osalta, kun Keskija Itä-Euroopan maiden ympäristöongelmat otetaan huomioon. Toiseksi kansalaisjärjestöjen yhteiskunnallisen kulttuurin kehittäminen on hyvin tärkeää. Erityiset koulutusohjelmat ja asiantuntemus myös sillä alueella olisivat hyödyllisiä tässä mietinnössä.

Papakyriazis
Arvoisa puhemies, luonnollisesti minäkin tahdon aloittaa onnittelemalla esittelijää, esittelijää, jonka tapaan tehdä työtä olemme tottuneet ja joka tässä kohtasi odotettua vaikeamman aiheen.
Kyseessä on siis mietintö, joka lopulta sai taakseen työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan yksimielisen tuen, mietintö, joka, korostan, on mielestäni perusteellinen johdanto ja valaisee asiaa syvällisesti.
Minäkin haluaisin puhua aiheen ajankohtaisuudesta. En tiedä, onko se pelkkää sattumaa, että keskustelemme täällä siitä aamuisen keskustelun jälkeen, joka koski laajentumisen valmistelua, toteuttamista ja soveltamista, ja aivan Eurooppakonferenssin aattona vain muutama tunti ennen sen virallista alkamista. Sallinette, rouva Cresson, että lisään vielä yhden yleisemmän kehyksen nyt, kun puhumme koulutuksen Euroopasta, kehyksen, jonka sisälle käsittääkseni myös tämänpäiväinen kysymys kuuluu, koska puhumme varmastikin Euroopan unionin kumppaneista, toiminnasta Euroopan unionin ympärillä.
Mielestäni tämä mietintö - ehdotetut tarkistukset tulevat konkreettisesti täydentämään toisen sukupolven säätiötä, joka perustettiin vasta vuonna 1995 ja joka on tässä lyhyessä ajassa todellakin osoittanut perustamisensa ja työnsä arvon - tulee juuri täydentämään, parantamaan, korjaamaan säätiön toimintaa ja lisäämään siihen uutta.
Haluaisinkin paneutua tässä esittelijän ehdottamaan tarkistukseen 2. Mielestäni tämä tarkistus todellakin lisää uuden säätiön mahdollisuuksia, koska sen toimintaan liittyy tiiviisti, tunnetusti arvokkaan käytännön tason ammattiin ohjaamisen lisäksi, oma panoksensa demokraattisten toimielinten vahvistamisessa. Luen: "sosiaalista ulottuvuutta, ihmisoikeuksien kunnioittamista ja yhtäläisiä mahdollisuuksia."
En halua jättää mainitsematta erästä erityistä seikkaa, johon esittelijäkin viittaa ja josta olemme puhuneet paljon työllisyysja sosiaaliasiain valiokunnassa: tarvetta yhteistyöhön Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen CEDEFOPin kanssa. Uskon, että tämä on todella tärkeää ja että yhteistyö voisi olla vieläkin myönteisempää kuin mitä se jo on Torinon ja Thessalonikin keskusten välillä. Se on muuten määritelmän mukaan sekä institutionaalista että tiivistä. Lisäksi katson, että Euroopan kulkiessa kohti koulutusyhteiskuntaa CEDEFOP-keskuksella tulisi olla suurempi panos ja se on valmis siihen. Torinon keskuksella pitäisi olla juuri vielä läheisempää yhteistyötä CEDEFOP-keskuksen kanssa.

Morris
Arvoisa puhemies, keskuksen tehtävä on tarjota opetusta ja koulutusta, joka muodostaa perustan sosiaaliselle yhdentymiselle, kestävälle alueelliselle kehitykselle ja onnistuneille taloudellisille muutoksille. Suhtaudun myönteisesti rouva Boogerd-Quaakin mietintöön ja kiitän häntä siitä. Siinä painotetaan tarvetta lisätä säätiön osuutta EU: n laajentumisvalmisteluihin. Euroopan koulutussäätiö voi olla hyödyllinen väline tärkeiden kumppanuussuhteiden luomisessa, ja sen avulla luodaan uusia ohjelmia ja muodollisia puitteita EU-avulle hakijamaihin.
Molemmat itsenäiset arvioinnit sekä komissio painottavat tarvetta lisätä säätiön toimia hakijamaille tarjottavan ammatillisen koulutusavun osalta. Säätiön tehtävää politiikan suunnannäyttäjänä pitäisi lisätä. Meidän täytyy painottaa tuota nimenomaista seikkaa.
Euroopan koulutussäätiön on valmistauduttava asianmukaisesti MEDA-maiden kattamiseen. Tuen valiokunnan näkökulmaa, jossa vaaditaan Euroopan koulutussäätiön sisäisiin rakenteisiin selkeyttä kolmen nimenomaisen työryhmän avulla: yksi työryhmä jäsenyyttä hakeville maille; yksi PHARE- ja TACIS-maille; ja yksi MEDA-maille.
Kehotan parlamenttia hyväksymään kannan, jonka työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunta on hyväksynyt yksimielisesti.

Elchlepp
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat, haluan sydämellisesti kiittää esittelijää hänen hyvästä mietinnöstään ja myös siitä, että taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan ehdotukset on suureksi osaksi otettu huomioon, mitä tulee rahaston sisällöllisiin ja organisointiin liittyviin tehtäviin ja sen rooliin käytännönläheisessä ammattikoulutuksessa kolmansissa maissa.
Haluan tuoda selvästi esille sen, että rahasto tekee hyvää työtä. Äskettäin toteutettu tehtävien laajentaminen ammattikoulutuksen suuntaan on myönteinen asia. Rahaston aikaisemman toiminnan arvioinnin perusteella on tarkoitus selventää rahaston asemaa, mikä on tarpeen, ja sen suhdetta komissioon, mikä on mukana olevien työntekijöiden kannalta erittäin tärkeää, siitä saatoin paikan päällä ollessani tulla vakuuttuneeksi.
Tänä iltana korostettiin oikeutetusti sitä roolia, joka nykyaikaisella ammattikoulutuksella on näiden maiden talous- ja työllisyysrakenteille. Tässä ei ainoastaan ole tarpeen pääoma-apu vaan nimenomaan ammatillisten perus- ja jatkokoulutusjärjestelmien nykyaikaistaminen ja sen täytyy ulottua kaikille tasoille yrityksissä, ei vain johdon tasolle.
Komissiota vaaditaan nyt käyttämään rahaston koko asiantuntemusta hyväkseen, kun jäsenyyttä hakeneita Keski- ja ItäEuroopan maita valmistellaan liittymiseen lähentymisprosessin etenemiseksi mahdollisimman ripeästi, ja toivon myös, että täällä tehdään jotakin sen hyväksi, että PHARE-ohjelman varojen käyttöönottoa nopeutetaan. Tähän mennessä saadut kokemukset rahaston toiminnasta on otettava nopeasti huomioon uudessa Välimeren alueen yhteistyössä ja rahastolle täytyy tässä antaa myös näkyviä omia vastuualueita.
Minusta näyttää siltä, että MEDA-ohjelmaan liittyviä toimia ei kuitenkaan juuri ole otettu vielä käyttöön. Olisi hyvä, rouva komissaari, jos komissio laatisi parlamentille mahdollisimman pian kertomuksen asiasta. Brysselin ei pitäisi liian voimakkaasti puuttua rahaston toiminta-alaan. Rahaston ja jäsenyyttä hakeneiden kumppanuusmaiden välistä projekteihin liittyvää yhteistyötä pitäisi lisätä.

Cresson
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluaisin kiittää parlamenttia ja erityisesti rouva Boogerd-Quaakia työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnasta hänen laadukkaasta mietinnöstään, jossa tuodaan esiin Euroopan koulutussäätiön työn tärkeät suuntaviivat.
Kuten tiedätte, Euroopan koulutussäätiö syntyi joulukuussa 1989 täällä Strasbourgissa kokoontuneiden valtion ja hallitusten päämiesten ilmaiseman poliittisen tahdon seurauksena. He korostivat koulutusta, joka on Keski- ja Itä-Euroopan maiden kehityksen sekä niiden markkinatalouteen sopeutumisen kannalta oleellinen tekijä. Sen jälkeen Eurooppa-neuvosto päätti Brysselissä lokakuussa 1993 valita Torinon tämän säätiön toimipaikaksi.
Luxemburgin Eurooppa-neuvostossa määritellyn liittymistä edeltävän strategian aikana Keski- ja Itä-Euroopan naapurimme sulautetaan yhä enemmän Agenda 2000: ssa korostettuun tiedon Eurooppaan. Juuri tällaisen eurooppalaisen koulutusympäristön aiomme luoda yhdessä hakijamaiden kanssa. Säätiön tähänastiset saavutukset ovat vakuuttaneet siitä, että se pystyy omalta osaltaan auttamaan Itä-Euroopan kumppanuusmaissa ja uusissa itsenäisissä valtioissa toteutettavassa ammattikoulutusuudistuksessa.
Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle 18. heinäkuuta 1997 antamassaan kertomuksessa komissio kartoitti säätiön toiminnan edistymistä sekä sen maailmanlaajuisesti myönteisiä tuloksia. Nykyisen komission ehdotuksen tarkoituksena on laajentaa säätiön toiminta-alaa Välimeren maihin noudattaen näin Barcelonassa marraskuussa 1995 pidetyn Euro-Välimeri-konferenssin päätelmiä, jotka Madridin Eurooppa-neuvosto vahvisti saman vuoden joulukuussa.
Säätiön kolmen ensimmäisen vuoden toiminnasta tekemänsä yhteenvedon perusteella komissio katsoo, että säätiö tarjoaa yhteenkuuluvuutta lisäävät institutionaaliset puitteet ja mahdollistaa sen, että yhteisön kokemus voidaan saattaa Välimeren kumppanuusmaiden käyttöön. Se voi itse asiassa vastata joustavalla tavalla ammattikoulutuksen alan kehittymisen eri tarpeisiin, mikä muodostaa lujan perustan MEDA-ohjelmassa määritellyille sosioekonomisille uudistuksille.
Komission nykyinen ehdotus sisältää lisäksi joitakin tukitoimenpiteitä, joihin säätiön tähänastisen toiminnan aikana saadut kokemukset vaikuttavat. Neuvosto hyväksyi jo 7. lokakuuta 1997 poliittisen sopimuksen. Talous- ja sosiaalikomitea antoi myös 29. lokakuuta myönteisen lausunnon, ja neuvoston pitäisi tehdä lopullinen päätöksensä Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella ennen vuoden 1998 ensimmäisen puolivuotiskauden loppua.
Kiitän asetusehdotusta tarkastelleita parlamentin eri valiokuntia siitä, kuinka hyvin ne ovat ottaneet komission tekstin vastaan. Haluan korostaa sitä, kuinka merkittäviä ja poliittisesti tärkeitä ne suuntaviivat ovat, joihin komissio kiinnittää asetuksen muutoksen toteuttamisessa eniten huomiota, toivoen kuitenkin, ettei niitä omaksuta asetukseen tehtyjen tarkistusten muodossa. Komissio kiinnittää Euroopan koulutussäätiön hallituksen ja johtajan huomion parlamentin ehdottamiin suuntaviivoihin ja yrittää varmistaa niiden seurannan käytännön tasolla.
Säätiön noudattamia poliittisia suuntaviivoja, sen tehtävää ja toimintatapaa koskevien tarkistusehdotusten 1 ja 9 osalta haluaisin painottaa, että ne kohdat, joita tarkistuksissa korostetaan, on jo otettu suurelta osin huomioon säätiön toiminnan kehittämisessä ja toimimalla juuri voimassa olevan asetuksen puitteissa.
Parlamentin määrittämien ensisijaisten tavoitteiden käytännön toteuttamisen osalta niin Itä-Euroopan kuin Välimerenkin maissa komission ja säätiön tarkoituksena on painottaa niitä tavoitejulistuksessa. Tämä tavoitejulistus alistetaan säätiön hallituksen hyväksyttäväksi lokakuussa 1998 ja se toimitetaan sen jälkeen parlamentille, jossa siitä keskustellaan asiasta vastaavassa valiokunnassa.
Tässä mielessä säätiön toiminta saa vaikutteita yhteisön ammattikoulutusta koskevista politiikoista ja erityisesti niistä, jotka liittyvät koulutukseen pääsemiseen ja yhtäläisiin mahdollisuuksiin. Säätiö pitää ensisijaisen tärkeinä innovatiivisia toimia sekä kokemuksen ja hyvien toimintatapojen vaihtoja ja erityisesti jäsenvaltioiden yhdessä toteuttamia pilottihankkeita.
Säätiön talousarviomenettelyä koskevien tarkistusten 10 ja 16 osalta totean, että parlamentin vaatimuksiin vastaamiseksi on jo toteutettu käytännön toimenpiteitä. Säätiön toimintasuunnitelman ja sen talousarvion välistä tiivistä yhteyttä painotetaan erityisesti. Säätiö analysoi syksyyn mennessä yksityiskohtaisesti toimintojensa kustannukset. Vuoden 1999 toimintasuunnitelmassa otetaan huomioon tämän analyysin tulokset ja budjettikehyksen rajoitukset. Säätiön talousarviossa eritellään jo tarvittava henkilökunta.
Tarkistusten 14, 15 ja 17 osalta, jotka liittyvät säätiön toimintaan, katsomme, että komission ehdotuksessa otetaan jo suurelta osin huomioon parlamentin ehdottamat tarkistukset. Johtajan nimittämiseen liittyvää menettelyä ja hänen tehtäviensä määrittelyä koskeva tarkistus 14 vastaa voimassa olevaa käytäntöä. Tarkistus 15, joka koskee säätiön toimien täydentävyyttä yhteisön muiden toimien kanssa, on otettu huomioon vahvistamalla säätiön ja CEDEFOPin välisen yhteistyön strategiaa. Myös tarkistus 17, joka liittyy säätiön arviointia koskeviin yksityiskohtaisiin sääntöihin, vastaa voimassa olevaa käytäntöä. Komissio aikoo ottaa huomioon parlamentin esiin tuomat huolenaiheet ja ilmoittaa sille säätiön kokonaisarviointia koskevista tuloksista.
Komissio ei ole täysin vakuuttunut tarkistusten 11-13 asianmukaisuudesta, joiden tarkoituksena on muuttaa ja supistaa säätiön neuvoa-antavan kokouksen kokoonpanoa ja jakaa se alueellisiin ryhmiin. Komissio on sitä vastoin ehdottanut tämän kokouksen vahvistamista kaukokatseisesti siten, että komission nimittämät asiantuntijat osallistuisivat siihen voidakseen tuoda esiin asianmukaisia yhteisön toimia. Vaikka komissio onkin parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että neuvoa-antava kokous voi toimia tehokkaasti sen koosta riippumatta, katsomme, että kokous on jo tähän mennessä tehnyt huomattavaa työtä. Lisäksi eri alueiden asiantuntijoiden välinen näkemysten vaihto ja vuoropuhelu ovat osoittautuneet kallisarvoiseksi eduksi.
Toivon osoittaneeni teille sen, että komissio kiinnittää runsaasti huomiota parlamentin suosituksiin, joista se ottaa vaikutteita laatiessaan tavoitejulistuksen, joka toimitetaan teille lokakuussa 1998. Olen vakuuttunut siitä, että uusi asetus mahdollistaa sen, että säätiö voi huolehtia uusista tehtävistään Välimeren alueella.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, haluan kiittää komissaaria vastauksesta, mutta haluan pidättää itselläni oikeuden tarkastella vielä perusteellisesti, mitä hän tarkalleen ottaen lupasi. Meillä on sellainen ongelma, että vaikuttaa siltä, että on luvattu paljon, mutta että todellisuudessa joitakin asioita ei kuitenkaan ole hyväksytty. Epäilen kuitenkin, että sitten kun neuvoston loppujen lopuksi täytyy tehdä päätös, se kuitenkin hyväksyy tiettyjä mainitsemiamme asioita.

Puhemies
Rouva Boogerd-Quaak, uskon, että rouva Cresson on pannut merkille huomautuksenne.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Toimintasuunnitelma ja tuki Ukrainan hyväksi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Gary Titleyn laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0059/98) komission tiedonannosta Ukrainaa koskevasta toimintasuunnitelmasta (KOM(96)0593 - C4-0103/97), -Magdalene Hoffin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A4-0063/98) Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksesta Nro 6/97 Ukrainalle myönnetystä Tacis-tuesta sekä komission vastauksista (C4-0350/97).
Titley
Arvoisa puhemies, brittiläinen historioitsija C. V. Wedgwood kirjoitti tarkassa selvityksessään kolmikymmenvuotisesta sodasta, että 1600-luvulla Saksa oli Euroopan politiikan kulmakivi. Myönnän, että uudessa kehittyvässä Euroopassa Euroopan politiikan kulmakivi on nyt Ukraina. Se viesti, jonka haluan tänään saada kuuluviin enemmän kuin minkään muun, on se, että Ukraina on tärkeä Euroopan mantereelle ja se on alue, johon suhtaudumme hyvin vakavasti.
Euroopan unionin laajentumisen myötä meille tulisi yhteinen raja Ukrainan kanssa. Ukrainassa on 52 miljoonaa asukasta. Se on väestömäärältään suuri maa. Se on suuri maa myös maantieteellisesti. Muun muassa siksi se on hyvin suuri markkina-alue. Maataloutensa ansiosta se oli kerran Neuvostoliiton vilja-aitta, ja siksi se on mahdollinen tuleva vaurauden lähde. Se on maantieteelliseltä sijainniltaan Mustanmeren, Valko-Venäjän ja Venäjän välissä, ja siksi se on strategisesti hyvin tärkeä. Länteen menevät kaasu- ja öljyputket kulkevat Ukrainan alueen läpi.
Kautta historian on kysytty: Mihin Ukraina kuuluu? Mikä sen identiteetti on? Se on ollut itsenäinen nykyhistorian aikana vain hetkellisesti. Se on ollut itsenäinen kahtena ajanjaksona: ensin, ironista kyllä, kolmikymmenvuotisen sodan jälkeen ja toiseksi vuonna 1918. Molemmat näistä jaksoista kariutuivat, koska Ukraina ei onnistunut vakiinnuttamaan asemaansa Puolan tai Venäjän vaikutusalueen ulkopuolella.
Tällä kertaa sen hallitus tavoittelee eurooppalaista identiteettiä, eurooppalaista kiinnekohtaa. Se tekee niin huolimatta siitä, että ainakin puolet sen väestöstä uskoo maan tulevaisuuden liittyvän Venäjään. Siinä on Euroopan haaste. Meidän täytyy antaa ukrainalaisille mahdollisuus rakentaa silta länteen, jos ukrainalaiset sellaista siltaa toivovat. Meidän täytyy tehdä niin ilman, että aiheutamme turhaa vihamielisyyttä Venäjällä, ja ilman, että aiheutamme reaktion Ukrainan väestön keskuudessa.
Tästä syystä komissio huomauttaa toimintasuunnitelmassaan, että yksi sen tavoitteista on antaa Ukrainalle merkki vahvuudesta ja poliittisesta tuesta ja se tekee niin Ukrainan hallituksen pyynnöstä. On myönnettävä, että muuten toimintasuunnitelmassa ei ole mitään uutta. Lähinnä siinä keskitytään olemassa olevien Ukrainan suhteiden syventämiseen ja laajentamiseen ja EU: n ja sen jäsenvaltioiden toimien yhteisvaikutuksen kehittämiseen Ukrainassa.
Euroopan unioni on selvästi tehnyt jo paljon tällä alueella. Itsenäisyyden jälkeen teknistä ja taloudellista tukea on kertynyt yhteensä noin 4, 6 miljardia dollaria verrattuna Yhdysvaltain 2, 18 miljardiin dollariin. Meillä on nyt Ukrainan kanssa kumppanuus- ja yhteistyösopimus, joka on hiljattain ratifioitu. Sivuhuomautuksena sanoisin, että Euroopan unionin täytyy saada näiden tärkeiden sopimusten ratifioiminen hallintaan. Se kestää jäsenvaltioilta aivan liian kauan.
Me olemme myös aiemmin suunnitelleet yleisstrategian Ukrainan siirtymäprosessin tueksi. Kuten komissio toimintasuunnitelmassaan toteaa, Ukraina on edistynyt paljon itsenäisyyden saavuttamisen jälkeen. Politiikan alalla demokratian kehitys on ollut hyvin todellista, kuten Ukrainan hyväksyminen Euroopan neuvostoon on osoittanut. Talouden alalla olemme erittäin hitaan alun jälkeen nähneet edistystä makrotaloudellisessa vakauttamisprosessissa, edistystä hallinnon uudistuksessa, verouudistuksessa ja yksityistämisessä.
Olemme nähneet Ukrainan itsenäisyyden vahvistuvan ja sen kyvyn vastustaa hajanaisia paineita, joita olemme nähneet muualla mutta jotka siitä huolimatta ovat edelleen hyvin todellisia, kuten äskeiset tapahtumat todistavat. Ulkopolitiikan osalta Ukrainasta on tullut, kuten komissaari sanoo, vakauttava tekijä alueella. Se on pyrkinyt noudattamaan ydinaseita vähentävää politiikkaa. Se on noudattanut ennaltaehkäisevän diplomatian politiikkaa ja ollut mukana I-FORissa ja S-FORissa, kansainvälisissä poliisijoukoissa. Se on myös osallistunut YK: n asevoimien toimintaan Itä-Slavoniassa. Se on noudattanut neuvottelupolitiikkaa Venäjän kanssa ja lähentymispolitiikkaa länttä kohtaan allekirjoittamalla sopimuksen NATOn ja Ukrainan välisestä erityisestä kumppanuussuhteesta ja kieltäytymällä hiljattain toimittamasta turbiineja Iranin ydinvoimalaprojektia varten.
Heikkouksia kuitenkin epäilemättä on. Kuten komissio on huomauttanut, Ukraina on ylittämässä jokea. Valitettavasti mietintöni laatimisen aikana tuo joki on vain leventynyt. Lisää työtä tarvitaan demokratian lujittamiseksi. Odotamme tämän kuun lopulla pidettävien vaalien vahvistavan demokratian lujittumista Ukrainassa.
Todellinen haaste on kuitenkin edelleen taloudellinen muutos, jonka osalta kehitys on suoraan sanottuna ollut liian hidasta. Jotta Ukraina voisi ottaa määrätietoisen askeleen eteenpäin, sen täytyy pystyä tarjoamaan houkuttelevampi ympäristö ulkomaisille suorille sijoituksille, ja taloudellisen uudistuksen hallitsemattomuus puolestaan heikentää tuota prosessia, kuten olemme amerikkalaisten viimeaikaisista lausunnoista huomanneet.
Maatalouden osalta uudistusta täytyy kiihdyttää. Vain 7 % Ukrainan maaperästä on yksityisissä käsissä eikä vähiten siksi, että maan myyminen on teknisesti ottaen laitonta Ukrainassa. Se tarkoittaa sitä, että maanviljelijät joutuvat aivan liian usein sellaisten yksityisten liikeyritysten käsiin, jotka veloittavat liiallisia hintoja palveluksistaan. Meillä on vielä varastoinnin ja jakelun valtion monopolivalvonta, joka pitää yllä hyvin korkeita hintoja.
Energia-alalla on valtavia ongelmia, joita lisää se, että Gasprom on hiljattain antanut Ukrainalle 900 miljoonan dollarin laskun, joka on yli 40 % Ukrainan valuuttavarannosta. EU: n täytyy siksi jatkossakin tukea taloudellista uudistusta. Meidän täytyy jatkossakin tukea yhteiskuntauudistusta ja varsinkin lainsäädännöllistä ja hallinnollista uudistusta. Meidän täytyy jatkossakin liittää Ukraina Euroopan turvallisuuspuitteisiin. Huomenna alkava Eurooppa- konferenssi on meille toinen tilaisuus ojentaa Ukrainalle sovinnonkäsi, sillä voisimme tarjota sille tulevaisuudessa tarkkailijan asemaa tai liitännäiskumppanuutta Eurooppa-konferenssissa. Itse asiassa voisimme jopa tarjota sille osuutta Petersburgin tehtävissä, joita WEU lähtee tavoittelemaan Amsterdamin sopimuksen ratifioimisen jälkeen. Meidän täytyy syventää olemassaolevia sopimussuhteita.
Ukraina on tärkeä mantereelle. Euroopan unionilla on suuri vaikutus Ukrainan vakauteen ja sen tulevaisuuteen. Älkäämme jättäkö tilaisuutta käyttämättä. Syventäkäämme suhteitamme. Siirtykäämme eteenpäin kohti uutta tulevaisuutta, uutta suhdetta Euroopan unionin ja Ukrainan välillä.

Mann, Erika
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat, puhun ensin rouva Magdalene Hoffin puolesta, sillä hän ei valitettavasti voi tänä iltana olla paikalla. Hän on Lontoossa ja esittää anteeksipyynnön, mutta tiedän, että te ymmärrätte asian.
15.toukokuuta 1997 tilintarkastustuomioistuin antoi Euroopan parlamentille erityiskertomuksen Ukrainalle myönnetystä TACIS-tuesta. Kun tarkastelemme ohjelmien toteuttamista Ukrainassa ajanjakson 1991-1996 aikana, selviää se, että niistä yhteensä 342, 62 miljoonasta ecusta, jotka hankkeisiin oli sidottu, maksettiin vain 37, 5 %. Jos tarkastellaan ydinturvallisuusohjelmia, varoista maksettiin vain 25 %. Näyttää kuitenkin siltä, että vuonna 1997 talousarvio on toteutunut huomattavasti paremmin.Syyt ohjelmien huonoon toteuttamiseen johtuvat osittain Ukrainasta itsestään, osittain kuitenkin myös komissiosta. Niinpä tilintarkastustuomioistuin ilmaisee paheksuntansa esimerkiksi siitä, että kaikissa asianomaisissa komission yksiköissä ja kansallisissa yksiköissä, varsinkin komission Kiovan edustustossa, henkilöstöresurssit ovat riittämättömät ja epävakaat. Myös menojen hajauttamista moniin suhteellisen pieniin hankkeisiin, joiden hallinto vaatii kuitenkin suuria toimenpiteitä, on arvosteltu. Myös sitä pidetään valitettavana, että komission ja ukrainalaisten edunsaajien politiikat ja ensisijaiset tavoitteet eivät ole yhdenmukaisia.
Yhteensovittamisessa ja vastuun jakamisessa yhtäältä komission ja muiden ulkoisen avun antajien ja toisaalta ukrainalaisten kumppanuuselinten välillä on niin ikään toivomisen varaa. Tilintarkastustuomioistuimen viimeisimmistä kertomuksista vain harvat ovat antaneet niin kestävän vaikutelman TACIS-tuesta Ukrainan hyväksi kuin erityiskertomus.
Saanen aivan lyhyesti sanoa muutaman sanan rouva Magdalene Hoffin puolesta, myös niistä kohdista, jotka viittaavat ydinturvallisuuteen: tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksesta käy selville, että Ukrainassa toteutettavan TACISohjelman heikoin kohta on ydinturvallisuuden ala. Syytökset ovat osittain järkyttäviä: maksamattomat palkat, poissaolot, perusvaraosien puuttuminen ja päivittäisen huollon laiminlyönti.
Tilanne on vaarallinen, jos aiheen poliittisen arkaluonteisuuden vuoksi ydinenergiaa ja energiapolitiikkaa koskevia tietoja ei ilmoiteta ja jos se sitten johtaa toisistaan poikkeaviin asiantuntijoiden lausuntoihin. Komissio ilmoittaa, että se ei käytännössä pysty ohjailemaan teknistä kehitystä maassa juuri millään tavoin. Johtopäätökset, jotka tilanteesta täytyy tehdä, ovat yksiselitteisiä. Komissiolla on oltava selkeä strateginen näkemys siitä, mitä se haluaa saavuttaa. Tavoitteiden saavuttamiseksi se tarvitsee tarpeelliset tekniset, rahoitukselliset ja hallinnolliset keinot ja hankkeen, jonka toteuttamisesta vastaa tehtävään soveltuva toimija teknisin eikä poliittisin perustein.
Esittelijä Magdalene Hoffin näkemyksen mukaan ydinturvallisuus on niin tärkeä asia, että unionin on jatkettava sen merkittävää rahoitusta. Yleisesti ottaen tilintarkastustuomioistuimen kertomus osoittaa, että havaitut viivästymiset ja tehottomuus yhdessä useiden mielipide-erojen lisäksi, jotka liittyvät menetelmiin ja ensisijaisiin tavoitteisiin, johtavat menoihin, jotka eivät vastaa todellisia tarpeita, ja sellaisiin hankkeisiin, joiden vaikutus ei ole paras mahdollinen. Siinä täytyy kuitenkin ottaa huomioon se, että komissiokaan ei voi välttyä arvostelulta. Sen Kiovan edustusto on toivottoman alimiehitetty, eikä sillä ole merkittävää asemaa ohjelman tai hankkeiden hallinnassa.
Kaikella tällä on kauaskantoisia poliittisia seurauksia. Ainakaan Ukrainan osalta TACIS-ohjelma ei tue siirtymävaihetta budjettivallan käyttäjien toivomalla tavalla, ja nimenomaan Ukrainassa, jossa on vielä niin paljon tehtävää vaikealla välttämättömien poliittisten ja taloudellisten uudistusten tiellä, Euroopan unionin tuella pitäisi saada aikaan mahdollisimman suuria vaikutuksia.

Mann, Erika
Arvoisa puhemies, haluaisin nyt aivan ensiksi käsitellä taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan puolesta herra Gary Titleyn mietintöä ja sitten siirtyä käsittelemään rouva Madgalene Hoffin mietintöä.
Tärkeimmät asiat, joista meidän tällä hetkellä pitää keskustella - ja herra Gary Titley esitti meille erinomaisen mietinnön, johon voimme palata myös tulevaisuudessa - ovat kolme elementtiä, joita käsiteltiin toimintasuunnitelmassa. Ensiksikin: toimintasuunnitelma on osoitus Euroopan yhteisön tuen voimistumisesta. Toinen asia, jota toimintasuunnitelmassa kuvataan, on yhteisön tuen nykyisten muotojen kehittäminen. Kolmanneksi - ja se on keskeisin asia ylipäänsä - siinä tuodaan esiin synergiavaikutus, joka näkyy sekä yksittäisten ohjelmien ja sopimuksen välillä että myös yhä enemmän niissä Euroopan unionin toimissa, joita jäsenvaltiot kohdistavat Ukrainaan, ja myös niissä toimissa, joita kolmannet maat kohdistavat sinne. Se merkitsee sitä, että meidän pitäisi tehdä tällä kohdin paljon enemmän yhteistyötä, sitä pitäisi tehdä sekä Euroopan unionin sisällä jäsenvaltioiden kesken että myös Euroopan unionin ja kolmansien maiden välillä.
Herra Gary Titley viittasi siihen, että toimintasuunnitelma ei ole mikään uusi väline, se ei ole mikään uusi ohjelma, vaan sillä sovitetaan yhteen nykyisiä toimia ja se on Euroopan unionin yhtenäinen väline ja yhtenäinen suunnitelma. Kaikesta huolimatta siinä on joitakin puutteita. Nämä puutteet johtuvat siitä, että siitä puuttuu näkemys. Siinä ei ole strategiaa, siinä ei ole suunnitelmaa, joka olisi muutakin kuin luettelo eri ohjelmista ja eri toimista, joihin jo olemme ryhtyneet. Siinä ei tuoda esiin sitä johdonmukaisuutta, johon yhteiseurooppalainen keski- ja itäeurooppalaisia valtioita kohtaan harjoitettava politiikka perustuu. Siinä ei ajatella nykyistä laajentumissuunnitelmaa pidemmälle. Siinä ei sanota, mitä tapahtuu sen jälkeen, mitä tapahtuu laajentumisen ensimmäisen vaiheen jälkeen, tai toisen vaiheen jälkeen, mitä tapahtuu, jos meillä on uudet rajat ja jos Ukraina ja Puola kerran ovat vastatusten ja Ukraina yllättäen joutuu tilanteeseen, jossa sen rajat ovat kokonaan muuttuneet ja jolloin me ulotamme politiikkamme yli Puolan rajojen? Me olemme jo tämän tilanteen edessä.
Mitä tapahtuu, jos itäeurooppalaiset ja keskieurooppalaiset vallan keskukset kerran siirtyvät? Meillä ei ole vielä vastausta tähän. Meillä ei ole hahmotelmaa yhteiseurooppalaisesta talous- ja kauppapolitiikasta. Olemme viitanneet siihen, että aiomme tehdä suunnitelman vapaakauppa-alueista. Milloin ryhdymme neuvottelemaan siitä? Kannatamme Ukrainan ottamista WTO: hon, se on selvä. Mitä teemme valmistellaksemme asiaa? Mitä teemme sen lisäksi antaaksemme Ukrainan osallistua Eurooppa-konferenssiin? Tiedämme, että se on pyytänyt päästä tarkkailijaksi. Miten komissio suhtautuu siihen, mitkä ovat sen näkemykset asiasta?
Tarvitsemme realistista ja tehokasta energiapolitiikkaa, suunnitelman, joka ei jää Tsernobylin ydinvoimalan sulkemiseen. Luin juuri uusimman tiivistelmän, jonka van den Broekin kabinetti esitti. Se on erinomainen. Siinä ei ole mitään pielessä. Siinä ei kuitenkaan sanota mitään energiapolitiikasta, ei myöskään energiapolitiikasta ydinturvallisuuden alalla Ukrainassa. Siinä sanotaan vain se, mitä me jo teemme. Siinä ei puhuta mitään siitä, mihin pitäisi päästä, mitkä ovat uudet strategiat, uudet kehityslinjat. Kaikki se puuttuu meiltä.
Olisin erittäin tyytyväinen, jos saisimme täällä aikaan uuden arvion, jossa tuotaisiin esiin paljon enemmän kuin vain ne asiat, joita olemme käsitelleet tähän mennessä.

Botz
Arvoisa puhemies, suhteista Ukrainaan vastaavan valtuuskunnan jäsenenä haluan myös kiittää esittelijää hänen erinomaisesta mietinnöstään ja käsitellä erityisesti yhtä kohtaa, kohtaa 23, jossa hän painokkaasti viittaa siihen, että meidän on otettava paremmin huomioon taloudellisen siirtymävaiheen erityisehdot Ukrainassa.
Hyvät naiset ja herrat, herra puhemies, rouva komissaari, meidän täytyy länsieurooppalaisina aina uudestaan palauttaa mieliimme se, että meillä on tässä käsiteltävänämme oikeastaan ainutkertainen - ainakin käsittelemme sitä ensimmäistä kertaa, ehkä jopa ainoan kerran - muutosprosessi, jonka ulottuvuus on toinen kuin se, jonka me Länsi-Euroopassa olemme tähän mennessä oppineet tuntemaan. Sellaista prosessia ei ole vielä koskaan käyty läpi ja sitä ei tietenkään kukaan voi varmasti kuvata ja määritellä, koska koemme sen ensimmäistä kertaa.
Kun asiantuntijat arvioivat, että Ukrainan kansantaloudesta tällä hetkellä jo 30 %, todennäköisesti jo jopa 40 %, on harmaan talouden hallitsemaa, herää kysymys, kuinka voimme tulevaisuudessa onnistua, ja niin täytyy tietenkin tapahtua, muuttamaan sellaisen talouden rauhanomaisin ja järkevin keinoin oikeusvaltion periaatteita kunnioittavaksi, toimivaksi sosiaaliseksi markkinataloudeksi. Sitä, miten sen tarkalleen pitäisi tapahtua, emme mekään tiedä. Uskallan tehdä arvion lukuisien vierailujeni jälkeen: missään tapauksessa se ei tapahdu kovin nopeasti. Tarvitsemme kärsivällisyyttä, ja meidän on ensisijaisesti huolehdittava siitä, että tämä kehitys johtaa pysyvästi vakaaseen kehitykseen.
Haluan sitten vielä sanoa jotakin rouva Hoffin mietinnössä esitetystä ongelmasta, siis TACIS-ohjelmasta: myös tässä on kysymys maatalouden alasta. Minulla oli mahdollisuus yhdessä muutamien muiden kollegoiden kanssa tutustua muutamiin TACIS-projekteihin Ukrainan maataloudessa. On totta - ja haluan tuoda tämän painokkaasti esiin myös Ukrainan lopullisten edunsaajien edun vuoksi - että aloitusvaihe oli aikaisemmin mainituista syistä niin pitkä, että erityisesti maatalouteen liittyviltä projekteilta puuttuu nyt aivan yksinkertaisesti aikaa toteuttaa projektit kunnollisen, pitkäaikaisen muutoksen tarpeisiin. Haluaisin tässä kiireellisesti vaatia sitä, että ainakin maatalousprojekteja pidennetään, tuetaan edelleen, sillä muuten niistä ei ole kovinkaan suurta hyötyä.
Haluan sitten käsitellä vielä myös sitä tapaa, jolla muutamat projektit on luotu - se ei tietenkään koske kaikkia. Meistä on tuntunut hiukan oudolta se, että sellaisella alueella kuin Ukrainassa, missä yritykset ovat olleet kooltaan kovin erilaisia jo kolmen neljänneksen ajan tästä vuosisadasta, yritetään nyt kovasti ja miltei poikkeuksetta perustaa yhden hengen yrityksiä, joissa on paikka 20 teurassialle.
Hyvät naiset ja herrat, herra puhemies, rouva komissaari, mielestäni emme toimi oikein, jos toteutamme vain sellaisia projekteja. On varmasti järkevää tukea myös muita projekteja, jotka vastaavat paremmin todellista tilannetta. Tämän haluan tuoda täällä vielä kerran selvästi esiin.

Gomolka
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, hyvät naiset ja herrat, se, joka haluaa ennaltaehkäisevää ja vakautta korostavaa politiikkaa Euroopassa ja Euroopan hyväksi, ei voi muuta kuin antaa täyden tukensa Ukrainan hyväksi laaditulle toimintasuunnitelmalle, kollega Titleyn selvälle ja viisaalle mietinnölle ja valiokunnan lausunnoille. Ukrainan tämänhetkinen tilanne on yhä edelleen mutkikas. On huomattava poliittinen saavutus, että toukokuussa 1997 solmitun Venäjän ja Ukrainan välisen ystävyys- ja yhteistyösopimuksen avulla onnistuttiin lopettamaan ja purkamaan vuosia kestäneet jännitteet. Siten on luotu paremmat edellytykset sille, että Ukraina voi paremmin täyttää tehtävänsä erittäin herkän suuralueen vakauttamisessa.
Sitä vastoin jäljellä ovat edelleen jatkuvat sisäpoliittiset ongelmat. Jännitteet, jotka johtuvat siitä, että väestöön kuuluu monia etnisiä ryhmiä, ovat kyllä heikentyneet, mutta ne ovat edelleen piilevinä olemassa. Krimillä on yhä edelleen huomattavia irtaantumispyrkimyksiä. Yhteistyö Euroopan unionin kanssa on maan länsiosissa itsestään selvä toivomus, idässä erittäin harvoin ilmaistu ajatus. Talousuudistukset täytyy toteuttaa johdonmukaisemmin kuin tähän mennessä on tehty. Uudistusten tahtia pitää nopeuttaa, ei vain talouselämässä vaan myös hallinnossa ja lainsäädännössä.
Se, että onnistuttiin säilyttämään tasapaino tässä ongelmallisessa tilanteessa, että jopa onnistuttiin saamaan aikaan ulkopoliittista pelivaraa, on varmasti myös presidentti Kutsshmanin tasapainoisen ja johdonmukaisen politiikan ansiota. Se on kuitenkin yhtä lailla myös kansalaisten saavutus, joka on osoitus kyvystä ratkaista asioita tilanteen mukaan, mutta myös, sallikaa minun käyttää kovia sanoja, osoitus ihmisten kyvystä sietää kärsimyksiä.
Muutaman päivän kuluttua, 29. maaliskuuta, Ukrainan kansalaiset pääsevät jälleen vaaliuurnille. Meidän lausuntomme ajankohtaisuus ja myös arvo lisääntyvät sen myötä. Apu oli ja on edelleen välttämätöntä. Avun antaminen ei saa olla monimutkaista. Toimintasuunnitelman kautta avunanto voidaan järjestää tehokkaammin. Apua pitäisi kuitenkin antaa myös nopeasti. Tässä mielessä aikaisempi menettely herättää joitakin kysymyksiä. Kesti vain kaksi päivää, kunnes komissio esitti suunnitelman neuvostolle ja tiedotti asiasta myös parlamentille. Neuvosto tarvitsi vain runsaat kaksi viikkoa vahvistaakseen tämän suunnitelman, mutta kesti lähes neljä kuukautta tämän suunnitelman välittämisestä parlamentille, ennen kuin puhemies ilmoitti, että valiokunnat käsittelevät asiaa. Tällä kohdin meillä on vielä varauksia. Jätimme osan niistä käyttämättä.

Frischenschlager
Arvoisa puhemies, ensiksi haluan erittäin sydämellisesti kiittää esittelijää, en vain hänen mietinnöstään kokonaisuutena vaan myös hänen tämänpäiväisistä selityksistään, joissa hän todella korosti Ukrainan suurta merkitystä taloudelliselle ja poliittiselle vakaudelle koko Euroopassa. Siksi on myös tärkeää, että osoitamme erittäin selvästi tukevamme Ukrainaa, vaikka Ukrainassa tietenkin on suuria vaikeuksia, niin kuin Hoffin mietintö osoitti, ja toisaalta meillä täällä Euroopan unionissa on myös vaikeuksia.
Tässä yhteydessä minusta tuntuu kuitenkin erittäin tärkeältä se, että käsittelemme täällä kahta kohtaa, jotka tuodaan esiin myös mietinnössä. Yksi on kuolemanrangaistuksen voimassaolo Ukrainassa. Mielestäni on sietämätöntä, että Ukraina on mukana ihmisoikeusyleissopimuksessa ja on myös luvannut lopettaa kuolemanteloitusten täytäntöönpanon, ja siitä huolimatta, niin kuin mietinnöstä käy selvästi esiin, viime vuoden aikana siellä pantiin täytäntöön 13 kuolemanrangaistusta.
Se on tilanne, jota yksinkertaisesti emme voi hyväksyä. Mehän myös mittaamme Ukrainaa eri mittapuulla, koska se haluaa eurooppalaisen identiteetin. Pidän tätä kohtaa myös sen vuoksi tärkeänä, koska olemme huomanneet sen, että monissa ItäEuroopan maissa kuolemanrangaistus suorastaan elää elpymisen aikaa. Niissä on olemassa poliittista painostusta siihen, että kuolemanrangaistus on säilytettävä tai myös että se on otettava osittain uudelleen käyttöön. On tärkeää, että punnitsemme erittäin tarkasti Euroopan unionin tehtävää toimia esikuvana, kun neuvottelemme Ukrainan kanssa.
Toinen kohta viittaa energiapolitiikkaan. Olen täysin sitä mieltä, niin kuin Titleyn mietinnön 18 kohdassa lukee, että meidän on autettava parantamaan Tsernobylin ydinvoimalan turvallisuutta ainakin jossakin määrin. Vastustan kuitenkin selkeästi 19 kohtaa, koska sen avulla yritetään ajaa piru pois Beelsebulin voimalla eli yritetään kyllä sulkea Tsernobyl, mutta rakennetaan kuitenkin uusia ydinvoimaloita. Se on nimenomaan väärä tie, ja suren jokaista ecua, joka käytetään tähän väärään energiapolitiikkaan. Toivon, että tarkistukset, jotka tähän asiaan liittyen on esitetty, hyväksytään huomenna toimitettavassa äänestyksessä.

Schroedter
Arvoisa puhemies, sanaa "toimintasuunnitelma" , joka on vahva ja sisältää paljon lupauksia, käytetään, minkä kollegat jo toivatkin esiin, vaatimattomasta joukosta toimintoja, jotka joka tapauksessa ovat käynnissä. Siis ei mitään uutta. Jotta tästä ideasta ei tulisi vain vaalikampanjoissa hyväksi käytettävä keino vaan se kypsyisi uskottavaksi suunnitelmaksi, Ukrainalle on mielestäni annettava osoitus siitä, että Euroopan unionin laajentumisen täytyy olla avoin suunnitelma ja sitä ei saa rajoittaa koskemaan vain nykyisiä assosioituneita valtioita.
Ensimmäisenä maana, joka on luopunut ydinaseistaan, Ukraina täytyy liittää mukaan eurooppalaiseen turvallisuusjärjestelmään, jonka tavoitteena on ydinaseeton Eurooppa. Päinvastoin kuin toimintasuunnitelmassa esitetään, kansalaisyhteiskunnan vahvistamisen ja demokratian rakentamisen tukemisen täytyy olla ensisijaisia tavoitteita. Vasta se voi nimittäin olla talousuudistusten perusta.
Lopuksi: maassa, joka päivittäin kamppailee radioaktiivisen saastumisen uhkaa vastaan, eurooppalainen apu pitää suunnata tukemaan vaihtoehtoisia energiamuotoja eikä uusien uhkien luomista. Siksi vaadimme, että EU: n toimintasuunnitelmaa, joka on laadittu Ukrainan hyväksi, tarkistetaan.

Féret
Arvoisa puhemies, on huojentavaa todeta, että komissio ja esittelijä ovat halukkaita hävittämään maanosamme idän ja lännen välisen jaon pitämällä huolen siitä, ettei vanhaa rautaesirippua siirretä vain vähän kauemmas itään.
Kollegamme Titleyn mietinnössä esitetään kuitenkin joitakin varauksia. Olen ensinnäkin harmissani siitä, että suurin osa Länsi-Euroopan poliitikoista antaa itsepintaisesti tunnustusta monen Keski- ja Itä-Euroopan maan ilmaisemalle halukkuudelle liittyä NATOon. Meidän on jo aika ymmärtää, että on kaikkien eurooppalaisten edun mukaista, ettei sotilaallinen puolustuksemme ole enää riippuvainen Yhdysvaltojen presidentistä.
Seuraavaksi on hämmästyttävää, että Ukraina on pakotettu poistamaan kuolemanrangaistus, kun tiedetään, että esimerkiksi Belgiassa sellaiset hirviöt kuin Dutroux soveltavat vieläkin rikoslaista äskettäin poistettua kuolemanrangaistusta viattomiin lapsiin.
Lopuksi katson tarpeelliseksi tehdä erään huomautuksen. Ukraina liittyi Itsenäisten valtioiden yhteisöön, joka juhli viime viikolla Valko-Venäjän pääkaupungissa Minskissä kuudetta syntymäpäiväänsä. Minulla oli kunnia tulla kutsutuksi näihin juhlallisuuksiin. IVY: n perustamisesta lähtien kaksitoista jäsenmaata on käytännöllisesti katsoen tyytynyt julistamaan aikeitaan Valko-Venäjän presidentin Aleksandr Lukashenkon rakentavista ehdotuksista ja yhteisöön kuuluvien maiden selvästä halukkuudesta huolimatta.
Ukrainan ilmaisema kiitettävä aikomus tehdä Tsernobylin ydinvoimalasta vaaraton ansaitsee todellakin kansainvälistä ja erityisesti eurooppalaista tukea, mutta emme saa sen vuoksi unohtaa valkovenäläisten kärsimyksiä, jotka ukrainalaisen ydinvoimalan järkyttävä onnettomuus aiheutti.
Käsittääkseni on erittäin tärkeää, että hallitusten välinen vuoropuhelu, joka keskeytyi Valko-Venäjän osalta ilman järkevää syytä, aloitetaan pikaisesti uudelleen niiden hyvien suhteiden ohessa ja mukaisesti, jotka meillä onneksi on Ukrainan kanssa.

Adam
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijöitä heidän mietintöjensä korkeasta laadusta. Omien Ukrainaa koskevien tietojeni pohjalta olen varma siitä, että kummassakin mietinnössä osutaan juuri niihin pääasioihin, joihin meidän täytyy puuttua. Tänä iltana haluaisin kuitenkin kommentoida energiapuolta.
Tämän asian pitäisi olla selvä. Ukrainan talous ei kasva eikä demokratia kukoista, ellemme saa energiayhtälöä ratkaistuksi erityisesti sähkömarkkinoilla. On hämmästyttävää, että vain 20 % Ukrainassa tuotettavasta sähköstä maksetaan käteisellä. Ymmärryksemme ylittää se, miten järjestelmä voi itse asiassa toimia niin hyvin kuin se tällä hetkellä toimii.
Hoffin mietinnössä pyydetään aivan oikein laajempaa yhteistyötä rahoituslaitosten välillä. Tämä ei pidä missään niin hyvin paikkaansa kuin energia-alalla. Tiedän, että komission yksiköt työskentelevät nyt tehokkaammin yhdessä tämän saavuttamiseksi. Yksi suurimpia ongelmia on kuitenkin se, että meillä Euroopan unionissa on horjuvuutta siinä, kuinka suhtaudumme ydinvoimakysymykseen. Tämä vaikuttaa ydinvoimaturvallisuusalalla tehtyyn työhön.
Meillä on yhteisymmärryspöytäkirja Tsernobylin sulkemisesta. Meidän täytyy kuitenkin toteuttaa tuon sopimuksen ydinvoimaa sekä fossiilisia polttoaineita koskevat säädökset. Olemme harkinneet liian pitkään sitä, kannatammeko Hmelnitskin ja Rovnon reaktoreiden loppuunsaattamista. Voin kertoa parlamentille, että venäläisten tiedemiesten ja insinöörien määrä Hmelnitskin alueella on kasvanut huomattavasti viime viikkojen aikana. Meidän täytyy tehdä päätöksemme. Aiommeko saattaa nuo reaktorit valmiiksi länsimaisten standardien mukaisesti vai aiommeko jättää asian venäläisille ja jättää yhteisymmärryspöytäkirjan omaan arvoonsa? Se on se päätös, joka meidän on tehtävä. Toivon, että komissio painostaa Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankkia tekemään päätöksensä hyvin varhain.
Meidän on vähennettävä projektien määrää ja selvennettävä asioiden tärkeysjärjestystä. Viimeisin TACIS-asiakirja, jossa luetellaan vuodeksi 1998 energiaprojekteja, joiden yhteisarvo on 7 miljoonaa ecua, on jaettu neljään projektiin. En usko, että näillä saadaan juuri mitään tuloksia. Meidän on todella keskityttävä voimaloihin ja saatava ne toimimaan tehokkaasti, ennen kuin voimme toivoa pystyvämme käsittelemään energiatilannetta kokonaisuudessaan.

Rack
Arvoisa puhemies, mikäli eurooppalaisia tukimarkkoja käytetään huonosti, aiheutuu siitä kaksinkertainen vahinko, se vahingoittaa tuen vastaanottajia ja maksajia. Kun on kysymys useista sadoista miljoonista ecuista, niin kuin TACIS-ohjelman Ukrainalle suunnatuissa määrärahoissa, joita Hoffin mietinnössä käsitellään, vahingot ovat huomattavan suuria. Ukrainassa sitä tavoitetta, johon eurooppalainen tuki tähtää, ei voida saavuttaa. Paljon siitä, mitä on aiottu tehdä, mikä on välttämätöntä, jää toteutumatta. Kun tarkastellaan Ukrainan TACIS-ohjelman keskeistä alaa, nimittäin ydinturvallisuutta, matka ydinturvallisuuden alan melkein liikkumattomasta tilasta, joka mietinnössä mainitaan, melkein katastrofaaliseen tilaan ei ole pitkä.
Euroopan kansalaiset, joiden rahoja tässä käytetään huonosti, ovat oikeutetusti tyytymättömiä tähän tilanteeseen. Eurooppa menettää siinä uskottavuuttaan. Mitkä sitten ovat ne puutteet, jotka Hoffin mietinnössä esitetään erittäin selvästi ja valitettavasti kielteisessä mielessä vaikuttavasti? Mitä nyt voidaan ja pitää tehdä, jotta asiat muuttuvat nopeasti? Niiden puutteiden lisäksi, jotka koskevat vastaanottajamaata, puutteiden luettelossa esitetään ne samat ongelmat, joista eurooppalaisia toimielimiä ja ennen kaikkea komissiota on valitettavasti jo vuosia aina uudestaan täytynyt arvostella, kun on ollut kysymys tukiohjelmista ja myös muusta toiminnasta: selkeän päätöksentekomenettelyn puuttuminen, rahoitusta osoitetaan liikaa pieniin hankkeisiin, liiallinen ja teknisiä vaikeuksia aiheuttava pyrkimys ottaa mukaan paikalliset kumppanit, komissiolta puuttuu tekninen asiantuntemus, paitsi menettelyjen osalta, hankkeista vastaaville annetaan liikaa hallinnollisia tehtäviä, hitaat hallintomenettelyt ja se, mistä tänään jo kerran kuulimmekin, eli ydinturvallisuuspolitiikassa ei ole unionin todella omaa näkökantaa.
Mitä meidän täytyy tehdä korjataksemme tilanteen? SEM 2000, sound and effective management , on yksi uusimmista iskulauseista. Vähemmän on enemmän: muutamat selvät tavoitteet ja lyhyet toimeenpanoajat, järkevä henkilöstörakenne, hyvin johdetut ja hyvin motivoituneet työntekijät, kaikkien osallistuvien kumppaneiden toiminnan hyvä yhteensovittaminen. SEM - sound and effective management - sitä ei pidä toteuttaa kuitenkaan vasta vuodesta 2000 lähtien vaan heti, jotta molemmat ohjelmat, jotka Euroopan unioni on antanut käyttöön naapureillemme itäisessä Euroopassa ja sieltä eteenpäin, siis TACIS-ohjelman lisäksi vielä myös PHARE-ohjelma, voivat edistää myönteistä kehitystä lähellä ja kauempana olevilla alueilla, jotta Euroopan yhdentymisprosessista voi kehittyä prosessi, jota voi vuosia odottaa luottavaisin mielin ja josta ei tarvitse ajatella jo nyt etukäteen, että siitä on vahinkoa.

Virrankoski
Arvoisa puhemies, herra Titleyn mietintö antaa hyvän kuvan Ukrainan ja EU: n välisistä suhteista. Siitä parhaat kiitokset esittelijälle. Komissio antoi asiaa koskevan tiedonannon jo puolitoista vuotta sitten, joten olikin jo korkea aika ottaa asia parlamenttikäsittelyyn. Myös rouva Hoffin mietinnöstä parhaat kiitokset.
Ukraina on suuri maa, joka on EU: lle tärkeä yhteistyökumppani ja maantieteellisen sijaintinsa vuoksi myös tärkeä liikenteellinen solmukohta. Erityisenä ongelmana Ukrainalla on ydinvoimalat, joiden kunto on heikko. Tsernobylin onnettomuus oli aikanaan maailman suurin yksittäinen katastrofi.
Suuri kysymys on ydinturvallisuuden parantaminen. Yksiviivainen vaatimus siitä, että Ukrainan on suljettava ydinvoimalansa, ei voi olla ainoa poliittinen linja. Ukraina tarvitsee kipeästi kaiken sen energian, minkä se pystyy tuottamaan. Siksi mietinnössä toistettu tavoite energiantuotannon monipuolistamiseksi on tärkeä ja paikallaan. Mutta välitavoitteena on hyväksyttävä, että kaksi lähes valmista ydinvoimalaa, Hmelnitski 2 ja Rovno 4 viimeisteltäisiin, jolloin heikoimmista Tsernobylin voimaloista voitaisiin mitä pikimmin luopua. Tämä työ, joka on mainittu sekä komission tiedonannossa että Titleyn mietinnössä, tulisi saattaa loppuun. Tällä painotuksella olen valmis hyväksymään mietinnön.

Müller
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari Cresson, ilmoittaisitteko ystävällisesti kollegoillenne komissiossa ja varsinkin arvoisalle kollegallenne van den Broekille, että komissiolle ei myönnetä vastuuvapautta huhtikuussa, ja yksi syy siihen on rouva Hoffin mietintö, josta keskustelemme tänään. Haluan sanoa teille selvästi sen, että olen henkilökohtaisesti ollut vahvemmin kiinnostunut Bosnian alueesta. TACIS-ohjelma Ukrainassa ei ole ainoa olemassa oleva ongelma. Bosnian jälleenrakentaminen ei ole ainoa ongelma. Varojen käytön rajat PHARE-ohjelmassa eivät myöskään ole ainoa ongelma, vaan se, mistä ennen kaikkea on kysymys, on ongelma, jonka nimi on PO I A ja komission täydellinen kyvyttömyys vastata ajan haasteisiin.
Lainaan rouva Hoffin mietintöä: motivaatio on heikko pääosastossa I A. Saman voin sanoa Bosnian osalta, kun näen, kuinka kollegat Sarajevossa työskentelevät. Ei ole minkäänlaista strategista näkemystä. Sama koskee Bosniaa! Komissio käsittelee Ukrainan ongelmia tavalla, joka on toivottoman vieraantunut todellisuudesta. Voin olla siitä vain samaa mieltä, en vain tässä yhteydessä vaan myös silloin, kun on kysymys monista muista ulkopolitiikan aloista, joista herra van den Broek on vastuussa.
Kerron teille, mikä on seuraus: se ei vahingoita vain Euroopan unionin arvostusta. Se vahingoittaa itse asiassa sekä ydinturvallisuutta Ukrainassa että myös Bosnian jälleenrakentamista. Vielä pahempaa on kuitenkin se, että se vahingoittaa aivan konkreettisesti paikallisia asukkaita, jotka toivovat saavansa meiltä apua ja jotka odottavat kohdennettua ja vaikuttavaa apua! Olkaa niin ystävällinen, rouva Cresson, ja sanokaa herra van den Broekille, että hänen pitäisi kertoa tälle parlamentille, milloin ja kuinka hän on valmis siihen, että hän kantaa vastuun eikä kuittaa asiaa sanomalla, että myös ministerineuvostolla on tietty vastuu ja tietysti myös joillakin muilla projektiin osallistuvilla jossakin päin maailmaa! Se pitää varmasti paikkansa, mutta ennen kaikkea vastuu on hänellä!

Puhemies
Rouva Müller, sanoimme osoittavamme ymmärtämystä, mutta ylititte aikanne kaksinkertaisesti. Valitettavasti en voi antaa teidän jatkaa. Mitä tehdä? Olen sanonut, ettei puolueryhmien pitäisi antaa yhden minuutin puheenvuoroja, mutta niin ne vain tekevät! Myönnän, että minua hävettää keskeyttää puhuja minuutin jälkeen, siitä ei ole epäilystä. Mutta tästä lähtien minä en voi valitettavasti kaksinkertaistaa aikaa. Sanokaa ryhmillenne, että ne käyttäisivät vain yhtä puhujaa ja antaisivat hänelle riittävästi aikaa.

Bösch
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, ehkä voin jatkaa siitä, mihin kollega Müller lopetti. On todella erittäin mielenkiintoinen asia, että olemme tänään kuunnelleet erittäin innostuneen esittelijän herra Titleyn hyvää mietintöä toimintasuunnitelmasta Ukrainan hyväksi ja samalla keskustelemme siitä, mitä niille hyville ehdotuksillemme, joita olemme tehneet Ukrainaa varten, tosiasiassa tapahtuu. Asia on niin kuin kollega Müller on sanonut: näistä ulkopoliittisista kertomuksista, jotka tilintarkastustuomioistuin meille välittää, on tullut toistensa peilikuvia. On täysin samantekevää, onko kysymyksessä PHARE-ohjelma, TACIS-ohjelma, humanitaarinen apu vai entinen Jugoslavia, motto on aina sama: paljon melua tyhjästä!
Tuskin yksikään viikko kuluu ilman jotakin komission suurieleistä ilmoitusta siitä, millä alalla se taas kerran aikoo laittaa rahaa menemään. Kun me budjettivallan käyttäjinä sitten vähän myöhemmin tarkastelemme, mitä näillä ilmoituksilla ja rahoilla on saatu aikaan, toteamme, että oikeastaan - niin kuin tässäkin tapauksessa - vain murto-osa rahoista, ja vieläpä erittäin pieni murto-osa, loppujen lopuksi käytettiin siihen, mihin varat oli talousarviossa tarkoitettu.
Erityisen turhauttavaa on se, että se ei johdu vain vastaanottajamaista - siihen viitatessaan kollega Müller oli 100-prosenttisesti oikeassa - vaan että tässä ennen kaikkea komissio mitä suurimmassa määrin loistaa kyvyttömyydellään. Haluan esittää teille vain yhden esimerkin tilintarkastustuomioistuimen kertomuksesta, jotta saatte käsityksen kyvyttömyydestä toimia tässä yhteydessä.
Lainaan kohtaa 2.12: edustustossa - siis Ukrainassa - vain yksi paikallinen viranomainen vastaa ydinturvallisuushankkeen valvonnasta. Kysymys on yli sadasta hankkeesta, joihin käytetään lähes puolet Ukrainalle myönnetyistä TACISmaksumääräyksistä jne. Rouva komissaari, käytämmekö eurooppalaisten veronmaksajien rahoja tällä tavalla? Sellaista ei voi loppujen lopuksi puolustella kenellekään, ei myöskään valitsijoillemme. Mitä tulee työntekijöiden motivaatioon: eurooppalaiset politiikat eivät voi riippua siitä, onnistuuko komissaari van den Broek lopulta motivoimaan pääosaston IA henkilöstön vai ei! Muistakaa se. Lähitulevaisuudessa meillä on jälleen jokin samanlainen ulkopoliittinen ohjelma käsiteltävänämme. Se ei ole neuvoston, ei jäsenvaltioiden eikä parlamentin tehtävä, se on yksinomaan teidän kotitehtävänne, jonka te toivottavasti ratkaisette tämän unionin veronmaksajien etua ajatellen siten, että voimme lopultakin olla tyytyväisiä!

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, koska minäkin vuorollani onnittelen herra Titleyä ja rouvia Hoff ja Mann erinomaisesta työstä, en tee kuin muutaman huomautuksen.
Ensimmäinen huomautus: asia, johon rouva Mann puuttui, eli Ukrainan osallistuminen huomenna alkavaan Euroopan konferenssiin. Mielestäni tämä on suuri virhe Ukrainan maantieteellisen aseman vuoksi eli siitä syystä, että se muodostaa sillan Venäjälle, Transkaukasukselle ja Keski-Aasiaan, se on siis geopoliittisessa avainasemassa ja sen pitäisi osallistua varsinkin, kun tässä Eurooppa-konferenssissa käsitellään laajentumiskysymystä, joka ei riitä, ellei siihen liity Euroopan unionin politiikkaa kolmansia maita kohtaan.
Toinen huomautus: valtava kysymys ydinturvallisuudesta. Vaikkakin keskustelu pyörii Tsernobylin ympärillä, sillä Ukraina on ottanut jo monia askeleita ydinvarustelun sotilaalliseen puolen osalta, herää Ukrainasta puhuttaessa laajempi kysymys ydinturvallisuudesta, sillä meidän ei pidä unohtaa, että Tsernobylin katastrofi oli seuraus ydinvoiman rauhanomaisesta käytöstä.
Kolmas huomautus: Ukrainan toiminta lentoliikenteen alueella Petersbergin tehtävien tukemiseksi. Tämä on toiminta-alue, jolle Euroopan unioni antaa hyvin suuren merkityksen. Koska Ukraina aikoo täyttää oman osansa, sille pitää antaa erityisapua tällä alueella.
Neljäs huomautus: kysymys Euroopan unionin edustuksesta Ukrainassa. Minäkin olen samaa mieltä siitä, että Euroopan unionin edustusta Ukrainassa pitää parantaa ja samaan aikaan pitää käyttää rationaalisemmin TACIS-ohjelmassa Ukrainalle varattuja varoja.
Herra puhemies, tästä syystä korostan, vaikka Euroopan unionin toimintasuunnitelma muodostaa perustan, se muodostaa perustan vain alulle. Tarvitaan paranneltua esitystä, kattavaa esitystä, johon sisältyisi näkemyksiä ja tavoitteita, jotka koskevat Euroopan unionin ja Ukrainan välisten suhteiden tulevaisuutta.

Cresson
Arvoisa puhemies, arvoisa yleisö, haluaisin aivan ensiksi kiittää Euroopan parlamenttia siitä suuresta kiinnostuksesta, jota se osoittaa Euroopan unionin ja Ukrainan välisiä suhteita kohtaan. On oltava iloinen niistä mietinnöistä, joista tänään keskustelemme, kuten myös kahden esittelijän tekemästä työstä.
Aion puhua ensisijaisesti herra Titleyn mietinnöstä, jossa käsitellään Ukrainaa koskevaa toimintasuunnitelmaa. Ukrainan kanssa tehty kumppanuus- ja yhteistyösopimus, joka tulee voimaan 1. maaliskuuta 1998, on kääntänyt uuden lehden unionin ja kyseisen maan välisissä suhteissa. Sen pitäisi tehdä mahdolliseksi se, että yhteistyö tiivistyy politiikassa, taloudessa ja muilla aloilla.
Kumppanuus- ja yhteistyösopimus on keino lähentää Euroopan unionia ja Ukrainaa toisiinsa ja se edellyttää tältä maalta huomattavia ponnisteluja sen lainsäädännön ja hallinnollisten käytäntöjen yhdenmukaistamiseksi monilla aloilla. Lähempi liitto Ukrainan kanssa voisi muodostua vapaakauppa-alueeksi kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen mukaisesti sitten, kun uudelleenjärjestely on kehittynyt Ukrainassa tarpeeksi pitkälle.
Ensimmäinen Euroopan unionin ja Ukrainan välinen yhteistyöneuvosto kokoontuu ensi vuoden kesäkuussa ja hallitusten välinen komitea mahdollisimman pian. Itsenäisellä Ukrainalla on edessään kolme erittäin suurta haastetta: demokratian juurruttaminen, sen itsenäisyyden ja yhtenäisyyden vakiinnuttaminen ja markkinatalouden toteuttaminen. Tilanne näyttää rohkaisevalta kahden ensimmäisen kohdan osalta ja huolestuttavalta kolmannen kohdan osalta. Ukraina on esittänyt perusteet demokratialle ja vahvistanut kansainvälistä asemaansa. Toukokuussa 1997 Venäjän kanssa allekirjoitettu ystävyyssopimus auttoi vakiinnuttamaan näiden kahden valtion väliset suhteet ja heinäkuussa 1997 allekirjoitettu peruskirja, joka koskee Ukrainan ja NATOn välistä erityistä kumppanuutta, aloittaa Ukrainan tien kohti Euroopan ja Atlantin välistä turvallisuusaluetta. Ukraina on kuitenkin taloudellisen siirtymäkautensa kannalta ratkaisevassa vaiheessa. Euroopan unioni ja kaikki kansainväliset lahjoittajat ovat huolissaan talousuudistusten jumiutumisesta ja toivovat, että 29. maaliskuuta pidettävien vaalien tulos mahdollistaa sen, että talousuudistukset voidaan käynnistää uudelleen, mikä on välttämätöntä.
Euroopan unionin ja Ukrainan väliset lukuisat kauppaan liittyvät ongelmat kuvaavat sitä, että talouden rakenteiden uudistaminen on vielä kesken. Komission valtuuskunta vierailee tällä viikolla Kiovassa keskustellakseen näistä kysymyksistä ja erityisesti tilanteesta autoteollisuuden markkinoilla, joille pääsy uhataan evätä ulkomaisilta tuottajilta.
Ukrainaa koskeva toimintasuunnitelma on ennen kaikkea poliittinen asiakirja, joka vastaa Ukrainan pyyntöön. Sen toteuttaminen edistyy tyydyttävällä tavalla. Komission suunnittelemat toimet ovat suurelta osin yhteneväisiä Titleyn mietinnön suositusten kanssa. Komissio on samaa mieltä aivan erityisesti siitä, kuinka tärkeä asia kansalaisyhteiskunnan kehittäminen Ukrainassa on; se on toinen suositus. Yhdysvaltain kanssa toteutettavan yhteistyön puitteissa valmistellaan nykyään Ukrainan kansalaisyhteiskuntaa koskevaa tukiohjelmaa sen parlamentin tarkistuksen ansiosta, jossa se varasi 2, 5 miljardia ecua Yhdysvaltain kanssa toteutettaviin yhteisiin toimiin entisessä Neuvostoliitossa.
Poliittiselta kannalta on erittäin tärkeää saada Tsernobyliä koskeva asia edistymään. Kuten tiedätte, Ukrainan kanssa tehdyssä sopimuksessa määrätään Tsernobylin sulkemisesta vuonna 2000. Tämän sopimuksen täytäntöönpano edistyy. Komissio ehdotti viime vuonna sadan miljoonan ecun lisärahoitusta sarkofagille ja toivomme, että Euroopan parlamentti tukee meitä seuraavassa täysistunnossa antamalla hyväksyntänsä. Komissio jatkaa samanaikaisesti Ukrainan energia-alan uudelleenjärjestelyn tukemista, joka on ollut aina, aivan alusta asti, ensisijainen yhteisön antaman avun kohde. Tämä asema on sama kuin G7-maiden osalta, jotka ovat saaneet aikaan sen, että Tsernobylin sulkemiseen tähtäävä toiminta ja Ukrainan energia-alan uudistaminen pitkällä aikavälillä täydentävät toisiaan.
Haluaisin nyt kertoa teille, mitä mieltä olemme rouva Mannin esittelemästä rouva Hoffin mietinnöstä, joka koskee ennen kaikkea Ukrainan ydinturvallisuutta. Haluaisin ensin kiittää rouva Mannia kaikesta siitä mielenkiinnosta, jota hän - kuten myös rouva Hoff - on osoittanut TACIS-ohjelman tilanteelle Ukrainassa. Voin vakuuttaa teille, että tämä mietintö antoi aihetta tarkastella sisäisesti ohjelmiamme, erityisesti ydinturvallisuusohjelmia, niin niiden sisällön kuin niiden hallintomenettelyjenkin osalta.
Olemme tehneet tarkastelumme perusteella seuraavat johtopäätökset. Ensinnäkin sisällön osalta on toteutettava enemmän paikkoihin kohdistettuja toimia, erityisesti kaikkein ongelmallisimpiin ydinvoimaloihin, kiinnitettävä enemmän huomiota radioaktiivisten jätteiden hallintaan - niinpä komissio suunnitteleekin parhaillaan Barentsin euroarktisen neuvoston kanssa erityistä ohjelmaa, joka koskee Luoteis-Venäjän radioaktiivisia jätteitä - ja tuettava taitotiedon ja teknologioiden vaihtoa edistämällä voimakkaammin yhteistyötä teollisuuden alalla. Tässä vaiheessa voin jo kertoa teille, että komissio edistää yhä tämän uuden suuntauksen puitteissa ja G7-maiden sopimuksen pöytäkirjan mukaisesti Tsernobylin sulkemista vuonna 2000.
Menettelyjen kannalta saimme rouva Mannin esittelemästä rouva Hoffin mietinnöstä vaikutteita joidenkin hallintomenettelyjen osalta ja ne varmasti auttavat parantamaan ohjelman yhteensovittamista. Komissio aikoo turvautua enemmän kuin aikaisemmin puitesopimuksiin vähentääkseen ohjelmien pirstoutumista. Tässä lähestymistavassa on lisäksi se etu, että hankkeiden toteuttamiseen liittyvät viivästykset komission yksiköissä samoin kuin hallinnoitavien sopimusten määrä vähenevät.
Komissio on toteuttanut muitakin tukitoimenpiteitä. Se on perustanut neuvonantajista koostuvan korkean tason työryhmän, jonka oleellisena tehtävänä on antaa täysin riippumattomasti neuvoja ohjelmien ohjauksesta ja täytäntöönpanosta sekä ydinvoiman vaaroista kumppanuusmaissa, ja se on toteuttanut toimia sisäisen yhteensovittamisen lujittamiseksi ydinalalla.
Lopuksi korostaisin Titleyn mietinnön osalta sitä, että komission ja esittelijän käsitykset Ukrainaa koskevan strategiamme tärkeistä suuntaviivoista ovat lähellä toisiaan ja Hoffin mietinnön osalta sitä, että komissio kiinnittää aivan erityistä huomiota esittelijän huomioihin, jotta parantaisimme osallistumistamme.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna kello 12.00.

Kuluttajansuoja
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0062/98) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kuluttajienetujen suojaamista tarkoittavista kieltokanteista (C4-0585/97-96/0025(COD)) (Esittelijä: Verde I Aldea).

Verde I Aldea
Arvoisa puhemies, kyseessä on direktiiviehdotuksen toinen käsittely, jonka merkitystä vaatimattomasta otsikosta huolimatta kannattaa korostaa.
Kuluttajat ovat todellakin saaneet Euroopan unionilta aivan erityistä huomiota, ja kuluttajille oikeuksia antavia direktiivejä on paljon. Kyseessä ovat aina kuitenkin olleet oikeudet, joita minä kutsuisin subjektiivisiksi oikeuksiksi, eli ne ovat perusoikeuksia, mutta Euroopan unionissa niihin liittyy eräs merkittävä puute, joka on se, ettei oikeudenkäyntijärjestelmiä ole yhdenmukaistettu, että eri maiden oikeus- ja oikeudenkäyntijärjestelmien välillä on suuria eroja.
Tämä direktiivi sääntelee ensimmäistä kertaa prosessioikeutta ja antaa kuluttajajärjestöille mahdollisuuden toimia missä tahansa maassa. Riittää, että ne tunnustetaan yhdessä maassa, jotta ne voivat panna alulle kanteita kuluttajien subjektiivisia oikeuksia koskevien direktiivien vastaista toimintaa vastaan missä tahansa maassa. Tämä on mielestäni merkittävää edistystä, ja tavallaan - minun mielestäni tämä on todella uutta - sitä on korostettava.
Toinen näkökohta, jonka halusin tuoda esille, on se, että tämä direktiivi edellytti eri tasoilla huomattavaa yhteistyötä komission - joka teki ensimmäisen luonnoksen - ensimmäisen käsittelyn aikana Euroopan parlamentin - joka toimi hyvin tiiviissä yhteistyössä komission kanssa - sekä lopuksi neuvoston kanssa, jonka hyväksymä yhteinen kanta kuvastaa Euroopan parlamentin tekemän työn olemusta ja joka, herra puhemies - voin sanoa näin hyvästä syystä - on teknisessä mielessä parantanut tätä direktiiviä. Neuvosto on ottanut tehtävänsä vakavasti, ja kun se tekee niin, on sille annettava tunnustusta, samalla tavoin kuin meillä on toisinaan tapana moittia sitä tehottomuudesta muilla aloilla.
Tämän vuoksi, koska neuvosto on tehnyt hyvää työtä, olen esittelijänä ehdottanut, samoin kuin oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta, ettemme esitä tarkistuksia toiseen käsittelyyn ja että hyväksymme toisen käsittelyn sellaisena kuin neuvosto sen esitteli ottaen huomioon sen, että direktiivi on hyvä, ja saavuttaaksemme tärkeän päämäärän, joka on direktiivin täytäntöönpanon nopeuttaminen mahdollisimman paljon.
Jotkut tarkistukset, joita kuitenkin kaikesta huolimatta esitettiin, koskivat sitä, että tämän direktiivin ulkopuolelle jäivät mm. kauppias- ja teollisuusjärjestöt, joiden etuja voidaan varmasti suojella samalla tavoin kuin kuluttajajärjestöjenkin etuja mutta jotka todellisuudessa eivät kuulu tähän kuluttajiksi kutsumaamme ryhmään, jotka kuuluvat liitteessä mainittujen direktiivien piiriin. Tämän vuoksi, herra puhemies, suosittelen, että täysistunto hyväksyy tämän direktiivin ja hylkää esitetyt tarkistukset, sillä mielestäni se on hyvä direktiivi ja parlamentti voi olla tyytyväinen siihen, että se on toiminut yhteistyöhengessä edistääkseen tämän direktiivin eteenpäin viemistä.

Oddy
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää erinomaisesta työstään tärkeän komission ehdotuksen eteen. Se on tärkeä ohjelmakohta kuluttajien ja kuluttajajärjestöjen suojelemiseksi. Se on tärkeä projekti oikeudellisia asioita koskevan kolmannen pilarin kannalta. Tähän mennessä olemme saaneet hyvin harvoja ehdotuksia tältä alalta, ja siksi suhtaudun tähän ehdotukseen erittäin myönteisesti.
Siinä annetaan kuluttajille mahdollisuus kieltokanteiden nostamiseen tiettyjen yhteisön direktiivien rikkomisen osalta. Olen tyytyväinen siitä, että komissio tunnustaa parlamentin työn järkevyyden ja hyväksyy 17 parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä jättämästä 20 tarkistuksesta, eikä sovittelua siten tarvita. Olen herra Verden kanssa samaa mieltä siitä, että mitä pikemmin tämä direktiivi otetaan käyttöön, sen parempi.
Matkailun liikkuvuuden kasvaessa ja opintovierailujen ja työmatkojen lisääntyessä tarve kuluttajien rajojen yli yltävistä oikeuksista kasvaa. On vielä yksi tärkeä seikka, jonka haluaisin nostaa esille. Tiedän, että "Euroopan kuluttajat" -ryhmä on pettynyt siihen, että yhtä tarkistusta ei jätetty uudelleen. Olen kuitenkin samaa mieltä herra Verden kanssa siitä, että on tärkeämpää saada tämä direktiivi eteenpäin mahdollisimman nopeasti. Kuitenkin direktiivi on nykyisessä muodossaan sovellettavissa vain liitteessä 1 lueteltuihin direktiiveihin, ja on useita muita direktiivejä, jotka olisin halunnut tämän direktiivin piiriin, kuten lelujen turvallisuutta, pienjännitteisiä kaasumaisia polttoaineita käyttäviä laitteita ja henkilösuojaimia koskevat direktiivit.
Haluaisin siksi kunnioittavasti ehdottaa komissiolle, että kun tämä direktiivi on otettu käyttöön kokonaisuudessaan, se arvostelisi tämän direktiivin toimivuutta ja tarkastelisi mahdollisuutta laajentaa direktiiviä tulevaisuudessa siten, että se koskisi myös takuita ja rahoituspalveluilla käytävää etäkauppaa, jotta siitä koituisi kuluttajille suurin mahdollinen hyöty.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, käytän tänään puheenvuoron kollegani Añoveros Trias de Besin ja Euroopan kansanpuolueen puolesta. Kuten esittelijä, on minunkin ensimmäiseksi korostettava neuvoston tekemän työn merkitystä. Yhteinen kanta parantaa todellakin monin tavoin parlamentin ensimmäisen käisttelyn aikana tekemiä ehdotuksia. Asia on näin, ja meidän on annettava siitä tunnustusta.
Euroopan kansanpuolueen ryhmä on kuitenkin esittänyt neljä tarkistusta, jotka käsittelevät pääasiallisesti ensimmäisessä käsittelyssä hyväksyttyjä ja komission muutettuun ehdotukseensa sisällyttämiä ajatuksia. Euroopan kansanpuolueen ryhmä esittelee ne uudelleen alla olevista syistä.
Ensinnäkin soveltamisalan osalta kommentoimatta sitä - vaikka olemmekin Euroopan kansanpuolueen ryhmässä samaa mieltä - mitä rouva Oddy puhui siitä, että olisi ollut asianmukaista ottaa mukaan myös muita, esimerkiksi lelujen turvallisuutta koskevia direktiivejä, on minun todettava, että 1 artiklassa määritellään soveltamisala, joka on rajattu, jos sallitte ilmaisun, alakohtaiseksi. Ainoastaan kuluttajien edut otetaan huomioon, ja yritysten, käsityöläisten ja muiden ammattikuntien yhteiset edut, jotka mainitaan liitteessä luetelluissa direktiiveissä, jätetään huomiotta. Herra puhemies, kuka tahansa, joka tietää, miten oikeutta sovelletaan eri jäsenvaltioissa, ymmärtää, että se synnyttää heti alkuun selvää oikeudellista epävarmuutta. Kuluttajien ja yritysten yhteinen etu tulkitaan nimittäin Espanjassa ja Saksassa eri tavalla, minkä vuoksi olemme laatimassa direktiiviä, joka koordinoinnin ja yhdenmukaistamisen sijaan luokin epävarmuutta, eikä Euroopan kansanpuolueen ryhmä aio poistaa tätä tarkistusta, vaikkei sitä hyväksyttäisikään, sillä se todistaa asiaintilasta ja jotta se tulisi huomioiduksi.
Toiseksi myös soveltamisalaan liittyen minun on sanottava että ei ole mitään järkeä tehdä eroa kuluttajien etujen ja muiden näissä direktiiveissä mainittujen kollektiivisten ryhmien etujen välillä, sillä niiden tavoitteena on todellakin sisämarkkinoiden tehokas toiminta. Myöskään toisenlainen erottelu ei ole järkevää, sillä näyttäisi siltä, että vain kuluttajajärjestöt voivat suojella kuluttajien etuja, mikä ei pidä ollenkaan paikkaansa.
Itse asiassa 3 artiklassa, jonka muotoilu ainakin espanjan kielessä on oikeudellisesti virheellinen, puhutaan tehtävästä. Pitäisi puhua tavoitteesta. Espanjalaisessa lainsäädännössä ei tehtävän käsitettä tunneta. Tehtävä kuuluu sisäisen lainsäädännön piiriin. Yhdistyksen tai minkä tahansa yksikön säännöissä ovat tärkeitä nimenomaan niiden tavoitteet.
Ottakaamme esimerkiksi listan ensimmäinen direktiivi, joka koskee harhaanjohtavaa mainontaa. Eikö jonkun maan - olettakaamme vaikka Espanjan - yrittäjäjärjestö pysty lain mukaan suojelemaan saksalaisten kuluttajien etuja toisen maan - olettakaamme että sekin on espanjalainen - yrityksen toimia vastaan, tai eikö saksalainen yrittäjäjärjestö pysty suojelemaan toisen maan kuluttajien yhteisiä etuja? Mielestäni oikeudet, joita olemme luomassa ovat virheellisiä, ja se aiheuttaa myös oikeudellista epävarmuutta kun sitä sovelletaan käytäntöön. Koska ad causam -oikeus - vaikka oikeudenkäynti ei olisikaan mahdollinen - toisin sanoen, koska oikeus kanteen nostamiseen jää jäsenvaltioiden ratkaistavaksi, myös tiettyjen järjestöjen etuja tulkitaan eri tavoin.
Kolmas tarkistus koskee 1 kohtaa ja neljäs tarkistus 6 artiklaa ja se liittyy kahteen edelliseen.
Herra puhemies, Euroopan kansanpuolueen ryhmä kannattaa tätä direktiiviä ja allekirjoittaa tämän mietinnön, mutta haluamme todeta, että se aiheuttaa ongelmia ja että tulemme näkemään sen viiden vuoden sisällä.

Thors
Arvoisa puhemies, myös meidän ryhmämme pitää tätä direktiiviä myönteisenä. Kuten Oddy ja esittelijä sanoivat, tämän oikeudellista yhteistyötä käsittelevän direktiivin saaminen on suuri uutinen. Olen itse aina vain turhautuneempi sen takia, että pääsemme nopeaan yhteistyöhön ensimmäisen pilarin alueella taloudellisten etujen suojaamisessa, mutta kun sitten tarvitsemme suojaa oikeudellisen yhteistyön muodossa, usein aivan kirjaimellisesti kansalaisia suojataksemme, siihen on vaikea päästä, mikä joskus vaikuttaa siihen, että unionista ja sen tarkoituksesta luodaan väärä kuva.
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että on tärkeää, että direktiivi voi astua pian voimaan. Huolimatta niistä tilanteista, jotka Oddy mainitsi, on nimittäin koko kysymys esimerkiksi etäkaupankäynnistä ajankohtainen.
Niillä harvoilla kerroilla, kun minulla on mahdollisuus katsoa televisiota, hämmästyn nykyään aina vain enemmän siitä, miten myös Skandinaviassa, Suomessa, jossa tällainen harhaanjohtava mainonta on kiellettyä, saatan nähdä esimerkiksi mainoksia aineista, jotka voivat muuttaa minkä tahansa kömpelyksen miksi tahansa keijukaiseksi näiden suurenmoisten kuntovalmisteiden avulla. Minusta on tärkeää, että esimerkiksi kuluttajajärjestöt ja viranomaiset voivat puuttua tähän. On myös tärkeää, että saamme hakijamaat mukaan tähän prosessiin, koska tällaista markkinointia esiintyy myös näissä maissa.
Valitan sitä vastoin sitä, että eurooppalaiset kuluttajajärjestöt eivät saa oikeutta edustaa kuluttajia sillä tavalla kuin olimme ehdottaneet ja että soveltamisalasta tuli rajallinen. Tuemme esittelijää, jotta tämä direktiivi saataisiin nopeasti toteutettua. Ryhmämme ei kuitenkaan tue PPE-ryhmän tarkistusehdotuksia. Luulen myös, että meillä olisi yhtä suuria oikeudellisia vaikeuksia määritellä, minkälaisia järjestöjä ehdotuksessa tarkoitetaan. Tuemme sen vuoksi esittelijän mietintöä.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, haluan käsitellä kuluttajansuojan ja oikeudellisten mahdollisuuksien kannalta laajentuvaa näkökulmaa ja sitä tilannetta, joka meillä on luulihajauhon osalta. 1.4.1997 lähtien on täytynyt noudattaa tiettyä normia, kun luulihajauhoa käytetään eläinten ruokinnassa. Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan toimi sen mukaisesti, vaikka kysymys on yhteisön lainsäädännöstä. Meidän näkemyksemme on - ja siitä haluan tänä iltana ensimmäistä kertaa keskustella - että komissiolla täytyy välittömän vaaran uhatessa olla mahdollisuus poistaa markkinoilta sellainen tuote, joka voi olla kuluttajille haitallinen.
BSE: n tapauksessa on selvää, että alkuperä on saastuneessa luulihajauhossa. Komissiolla ei kuitenkaan ole mahdollisuutta puuttua asiaan. Olemme antaneet Euroopan parlamentin oikeudelliselle yksikölle ja komissiolle tehtävän alkaa käsitellä tätä asiaa, jotta voimme ryhtyä poliittisiin aloitteisiin, jotta komissio voi ennakkoturvaamistoimen puitteissa toimia myös neuvostoa vastaan, joka ei noudata omia lakejaan jäsenvaltioissa, jotta kuluttajansuojasta voidaan huolehtia sitten myös kyseisillä alueilla.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, eilen monenvälisen sijoitussopimuksen (MAI) yhteydessä sain korostaa sitä, että talouden täytyy ensisijaisesti palvella ihmisiä. Se koskee tietenkin yhtä hyvin myös antamiamme direktiivejä. Jo ensimmäisessä käsittelyssä Euroopan parlamentti hyväksyi konkreettiseen direktiiviin tarkistuksia, joissa kuluttajien edun käsitteen lisäksi otetaan huomioon yleiset edut, samoin kuin niiden henkilöiden edut, jotka toimivat kaupan alalla, teollisuudessa tai pienteollisuudessa. Ei voi sentään olla niin, kun on kysymys järjestön nostamasta kanteesta, sellaisessa tapauksessa, jossa laiton menettely vaikuttaa jossakin toisessa jäsenvaltiossa, että vain kuluttajan etu otetaan huomioon. Sellaiset kielteiset menettelytavat, kuten komissio jo kaksi vuotta sitten totesi, vaikuttavat kielteisesti sisämarkkinoiden toimintaan ja aiheuttavat kilpailun vääristymistä, josta on haittaa yritysten enemmistölle, joka noudattaa kansallisia lakeja. Nämä vääristymät puolestaan vaikuttavat kuluttajien luottamukseen, siis niiden seuraukset ovat myös yleisen edun vastaisia.
Tuomme aina uudestaan eri mietinnöissä esiin sen, että on unionin, siis yleisen edun, mukaista muotoilla lainsäädäntö siten, että kokonaisuus otetaan huomioon. Siitä huolimatta vastustamme kuitenkin myös selvästi sitä, että kuluttajansuojapolitiikan varjolla puututaan perustavalla tavalla kansallisiin menettelytapoihin. Jotkut valtiot, kuten vaikkapa Saksa, eivät hyväksy järjestöjen nostamia kanteita. Tästä syystä haluamme tuoda esiin sen, että tämän direktiivin tavoite on määräyksiä yhtenäistämällä suojella kuluttajien etuja, niiden henkilöiden etuja, jotka harjoittavat kaupallista tai teollista toimintaa tai käsiteollisuutta, siis yleistä etua. Jo edellä mainitun luottamuksen vahvistamiseksi täytyy kuitenkin ottaa myös huomioon kilpakumppaneihin kohdistuvat välilliset vaikutukset, kun tarkastellaan tapauksia, joissa toimitaan tämän direktiivin vastaisesti.
Kysymys ei ole, ilmaistakseni asian poliittisia vastakohtaisuuksia ajatellen, kuluttajan edusta luokkataisteluteoreettisessa mielessä vaan siitä, kuinka asiakas määritellään, kuinka käsitettä asiakas käytetään talouselämässä, jossa puhutaan kattavasta laatujohtamisesta, total quality management -ajattelusta. Ja siinä ei ole kuljeta vain yksisuuntaista tietä vaan kaikki asianosaiset otetaan mukaan.

Cresson
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, komissio on ensinnäkin tyytyväinen siihen, kuinka nopeasti kuluttajien etujen suojaamista tarkoittavia kieltokanteita koskeva direktiiviehdotus on edennyt, sillä se on nyt, vain kahden vuoden kuluttua sen esittämisestä, päätynyt toiseen käsittelyyn Euroopan parlamentin täysistunnossa. Lisäksi komissio on tyytyväinen toimielinten välisen yhteistyön äärimmäisen myönteiseen tulokseen, jonka ansiosta on voitu antaa neuvoston yhteinen kanta, jonka parlamentin oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta on voinut hyväksyä, mikä kuvastaa sitä, kuinka samaa mieltä kuluttajien kollektiivisten etujen suojelemisesta ollaan.
Sen mekanismin luonne, joka direktiivillä pyritään ottamaan käyttöön, on innovatiivinen, ja ensimmäinen sen vaikutuksia koskeva arviointi on tarkoitus suorittaa kaksi ja puoli vuotta sen jälkeen, kun se on pantu täytäntöön jäsenvaltioiden tasolla. Tässä yhteydessä on mahdollista suunnitella sellaisia sopeuttamiskeinoja, jotka katsotaan käytännön kokemuksen valossa tarpeellisiksi.
Minun on todettava kahdeksan viimeisen tarkistuksen osalta, että ne koskevat samoja asioita kuin jotkut tarkistukset, joista oli jo keskusteltu parlamentin oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa. Jotkin näistä tarkistuksista, erityisesti tarkistukset 1, 3 ja 5, palaavat keskusteluun, joka on jo käyty parlamentin oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa. Nämä tarkistukset ovat sellaisia, joissa kyseenalaistetaan itse asiassa äärimmäisen totuudenmukaiset johtopäätökset, jotka oikeusasioita käsittelevä valiokunta oli tehnyt. Itse asiassa yhteisessä kannassa yhdistetty kahden vaiheen mekanismi on, kuten oikeusasioita käsittelevä valiokunta totesi, tasapainoinen ja realistinen. Tähän mekanismiin liittyy mahdollisuus sisällyttää kieltokanteisiin muitakin kuin ainoastaan kuluttajien kollektiivisia etuja: teollisuuden, kaupallisten ja käsiteollisuuden toimijoiden jne., kaksi ja puoli vuotta direktiivin täytäntöönpanon jälkeen ja komission kertomuksen perusteella, jotta voidaan ottaa huomioon niin joidenkin jäsenvaltioiden senhetkinen epäröinti kuin direktiivin ensimmäisen soveltamisvaiheen aikana saatu kokemuskin.
Sen vuoksi katson Euroopan komission nimissä, että on syytä pitää kiinni parlamentin oikeusasioita käsittelevän valiokunnan johtopäätöksistä, joiden mukaisesti se on jo hylännyt tarkistukset osoittaen siten ymmärtävänsä, kuinka tärkeää on hyväksyä tämä direktiiviehdotus nopeasti.
Tarkistusten 2, 4, 6 ja 7 osalta totean, että siltä osin kuin niissä pyritään yhdistämään kansallinen laki ja kyky toimia oikeutettuina yksikköinä, tai rikkomuksista pidättämisen osalta, nämä tarkistukset ovat taka-alalla yhteiseen kantaan nähden. Toisaalta minun on vaikea ymmärtää sitä, että parlamentti suhtautuu kielteisemmin kuluttajien etujen suojelemiseen kuin neuvosto; toisaalta nämä tarkistukset asettaisivat kyseenalaiseksi itse direktiiviehdotuksen tavoitteen eli oikeutettujen yksiköiden vastavuoroisen tunnustamisen, jotta ne voisivat nostaa kanteita.
Lisäksi eurooppalaisten direktiivien soveltamismääräysten rikkomisen käsitteen ei pitäisi koskea ainoastaan kansallista lakia. Sen vuoksi komissio suosittelee, että te pitäisitte kiinni yhteisen kannan tekstistä sellaisena kuin parlamentin oikeusasioita käsittelevä valiokunta sen hyväksyi ja hylkäisitte kyseiset tarkistukset.
Lopuksi haluaisin toisaalta onnitella esittelijää, herra Verde I Aldeaa, hänen erinomaisesta työstään sekä siitä, että hän on osaltaan auttanut tämän ehdotuksen nopeaa edistymistä, ja toisaalta kehottaa teitä seuraamaan sitä suuntaa, joka alkoi oikeusasioita käsittelevän valiokunnan tekemästä työstä, hyväksymällä yhteinen kanta. Se tekisi samanaikaisesti mahdolliseksi sen, että päästään kuluttajansuojan osalta yhden tärkeän vaiheen yli ja saadaan merkittävä vastaus eurooppalaisen lainsäädännön kollektiivisia etuja koskeville pyrkimyksille.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 23.50.)

