
(1) 
Provan (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Osa kollegoista muistanee minun ehdottaneen eilen Herzogin mietinnöstä äänestettäessä, että puhemies katsoisi työjärjestyksen 130a artiklaa. Äänestettävänä oli valtava määrä tarkistuksia. Sitä ennen olimme äänestäneet tarkistuksista, jotka oli jätetty ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa laadittuun mietintöön. Äänestyksen helpottamiseksi tarkistukset oli kuitenkin koottu ryhmiksi.
Työjärjestyksen 130a artiklassa määrätään selvästi, että jos tarkistuksia on paljon, asianosaisen valiokunnan olisi yritettävä selvittää ne ennen kuin niistä äänestetään täysistunnossa.
Toivoisin puhemiehistön perehtyvän kunnolla työjärjestyksen 130a artiklaan, jotta parlamentin yksiköille voidaan antaa ohjeeksi valvoa, että valiokunnat noudattavat kyseistä artiklaa. 
Puhemies.
   – Minua on jo pyydetty tutkimaan esiin tuomanne asia, ja pyrin toimimaan heti sopivan tilaisuuden tullen niin kuin esititte. 
Harbour (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kollegani Provanin työjärjestyspuheenvuoron jatkoksi haluan kiinnittää kaikkien jäsenten huomion siihen, että Zappalàn mietintöön, josta kohta keskustelemme, on jätetty 215 tarkistusta. Olen samaa mieltä kuin jäsen Provan: työjärjestyksen 130a artiklan nojalla meidän kaikkien on huolehdittava ennen äänestystä siitä, että äänestysmenettelystä saadaan yksinkertaisempi. Jäsen Zappalà suostunee varmasti asiaan. Meidän on otettava opiksi ja varmistettava, että kun asiasta äänestetään helmikuun täysistunnossa, äänestysluettelo on paljon pelkistetympi. 
Puhemies.
   – Kiitos puheenvuorostanne, jäsen Harbour. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Zappalàn laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0470/2003) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ammattipätevyyden tunnustamisesta (KOM(2002) 119 – C5-0113/2002 – 2002/0061(COD)). 
Bolkestein,
   . Arvoisa puhemies, tästä erittäin tärkeästä asiasta on keskusteltu paljon. Haluan aloittaa kiittämällä esittelijä Zappalàa mietinnöstä, joka täydentää muutamissa kohdissa tarkoituksenmukaisesti komission tekstiä ja jossa tuetaan ehdotettua lainsäädännön koontamista.
Tiedämme kaikki, että ehdotus on hyvin laaja-alainen ja kattaa monia niin ammattien kannalta kuin yleiseltäkin kannalta kiinnostavia asioita. Haluan kiittää parlamenttia toimista, joita se on toteuttanut toimivien kompromissien löytämiseksi. Antaisin kunniamaininnan oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan ja muiden valiokuntien jäsenille aktiivisesta osallistumisesta työhön. Olen erityisen tyytyväinen siihen, että nykyiset ammattipätevyyden tasot, jotka ovat jo olleet keskeisiä ammattipätevyyden tunnustamisessa unionin laajuisesti, säilytettiin ja joustovaraa lisättiin hieman.
Haluan tuoda esiin, että laajentuneessa unionissa ammattihenkilöiden vapaan liikkuvuuden edellytyksiä on parannettava yksinkertaisemmilla ja selkeämmillä säännöillä, yksinkertaisemmilla ja tehokkaammilla hallintojärjestelmillä sekä selkeämmillä ja yksinkertaisemmilla rajat ylittävää palvelujen tarjoamista koskevilla edellytyksillä.
Komissio on valmis ottamaan huomioon terveydenhoitoalan ammatteihin sovellettavat erityisnäkemykset, jotta yksinkertaistamisessa löydetään sopivat ratkaisut.
Kuuntelen nyt innolla keskustelua tästä erityisen tärkeästä ehdotuksesta. 
Zappalà (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esittelijänä minun on kiitettävä komissiota ja komission jäsentä Bolkesteinia tätä tärkeää säädöstä koskevan aloitteen tekemisestä.
Unionissa on kymmeniä miljoonia ammattihenkilöitä. Toiminnallaan he säätelevät ja hallitsevat jokaisen kansalaisen arkipäivää. Ammattihenkilöt ovat yhteiskunnan tärkein tuottava sosiaaliryhmä. Heidän toimintaansa sisältyy kaikenlaisia kulttuuriin ja koulutukseen liittyviä kokemuksia, kaikenlaista yksilöllistä luovuutta, itsevarmuutta, esitaistelua ja vastuunkantoa. Ammattihenkilöt vastaavat eritoten huolenpidosta ja suojelusta ja tarvitsevat kipeimmin selvärajaisia sääntöjä.
Jokainen valtio järjestää itsenäisesti ja oikeutetusti omien yhteiskunnallisten ja historiallisten perinteidensä mukaisesti koulutusta sekä asettaa omat sääntönsä ammattien harjoittamiselle. Unionin on taattava liikkuvuuden ja sijoittautumisen vapaus, yhtäläiset mahdollisuudet tehdä työtä, kilpailu, turvallisuus, terveys ja vapaus. Samalla unionin on toteutettava sisämarkkinat sekä tarjottava ammattihenkilöille ja kuluttajille yhdenvertaiset ja uskottavat takeet.
Tosielämässä kansallisten oikeusjärjestelmien välillä on huimia eroja ja valtavasti vaihtelua valtiosta toiseen. Käsiteltävänä olevan aiheen monimutkaisuus, monen ammattitoiminnan erityisluonne, oman edun tavoittelu ja poliittiset virhearvioinnit aiheuttavat perinpohjaista hämmennystä ja valtataistelua poliittisten ryhmien ja ammattiryhmien sisällä. Ammattihenkilöiden on opittava tavoittelemaan kaikenkattavaa yhteistä päämäärää omien etujensa ja heistä jokapäiväisessä elämässä riippuvaisten kuluttajien etujen mukaisesti.
Poliitikkojen on hylättävä tekopyhä ja puolueellinen näkemyksensä asiasta ja käsiteltävä alaa kokonaisuutena. Muutamien poliitikkojen ja eräiden edustajien asenne yhdistettynä tietämättömyyteen sekä itseään ja toisiaan tahallisesti hämmentävien henkilöiden ylimielisyyteen on haitaksi ammattikunnille ja yhteisölle. Kiitän komissiota vielä kerran ehdotuksen laatimisesta, ja pyydän sitä näkemään parlamentin tarkistukset demokraattisen kansanedustuslaitoksen legitiimin ja oikeutetun toimivallan käyttönä, ei jarruttavina toimina. Vaadin siis mahdollisimman tehokasta yhteistyötä unionin etujen puolesta.
Ammattihenkilöt ovat epätyypillisiä palvelujen tarjoajia juuri siksi, että heidän tuottavuutensa näkyy pikemminkin henkisesti kuin tiettyinä resursseina. Heidän tarjoamansa palvelut eivät ole samanlaisia, niitä ei voida aina verrata keskenään eikä kilpailuperiaatetta ole helppo soveltaa alaan, koska ammattihenkilön tarjoama palvelu on kaiken lisäksi pääasiassa henkisen luovuuden tulos, joka pohjautuu sekä kulttuuritaustaan että vilkkaaseen älyyn. Kaikki ammatit eivät ole samanlaisia: jotkin ammatit, kuten terveyteen, vapauteen ja turvallisuuteen liittyvät ammatit, ovat muita arkaluonteisempia. Niitä ei voida verrata ammatteihin, jotka liittyvät kauppaan, käsityöhön, teollisuuteen tai talouteen. Valtiot sääntelevät tällaisten ammattien harjoittamista paikallisen perinteen ja kulttuurin mukaisesti, ja niihin sovelletaan vastuuvelvollisuutta ja vakuuksia, jotka tarjoavat kuluttajille vähimmäistakeet.
Yhdenmukaistaminen ei tarkoita yksitoikkoista samanlaisuutta. Yhdistyneen kuningaskunnan järjestelmää ei pitäisi viedä muualle vaan se olisi yhdenmukaistettava muiden järjestelmien kanssa, jotta unionissa olisi yhdenvertaiset toimintamahdollisuudet. Kukaan ei edusta kaikkia, vain lainsäätäjällä on yleinen vastuu. Meillä on velvollisuus säätää lakeja yleisen edun, ei muutaman röyhkeän lobbaajan hyväksi. Yhteisön puolesta toimimaan valtuutetuilla on ensisijainen velvollisuus kuulla kaikkien osapuolten perusteet ja tehdä yksilöllinen päätös. Ehdotus perustuu seuraaviin olettamiin: tunnustetaan viisi ammattipätevyyden tasoa, alustava jatkokoulutus ja ammattihenkilöiden tarjoamien palvelujen – ei vain papereiden – vapaa liikkuvuus; kuullaan ammatinharjoittajia ja noudatetaan tunnustettujen elinten ehdottamia raja-arvoja; noudatetaan kansallisia hyväksyttyjä rakenteita (elimet, virkakunnat, järjestöt); otetaan käyttöön muodollinen rekisteröityminen; taataan tasa-arvoiset oikeudet ja velvollisuudet sekä oikeusvarmuus; vähennetään byrokratiaa, tunnustetaan vastavuoroisesti tietyssä jäsenvaltiossa harjoitettu ammatti, tarpeen vaatiessa myös vastaavaa pätevyyttä ylemmällä tasolla; noudatetaan sääntöjä, jotka koskevat vakuutuksia, sosiaaliturvaa ja ammattiliittoja.
Kaikki vastalauseet ovat itsekästä retoriikkaa, jonka tarkoituksena on estää sisämarkkinoiden ja tämän tärkeän alan edistyminen. Kaikki vastalauseet voidaan nähdä omaa etua ajavan ja yleisestä edusta vähät välittävän lobbausryhmän täkynä. Direktiivi on tärkeä sisällön yksityiskohdista huolimatta. En ole rakentamassa esteitä: kokonaisuus on paljon tärkeämpi kuin yksityiskohdat. Toivon, että kaikki tarkastelevat asiaa koko Euroopan kannalta, ei lobbaajien näkökulmasta. 
Glase (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ehdotetun direktiivin on määrä korvata ammattipätevyyden tunnustamisesta annetut 15 voimassa olevaa direktiiviä. Komissio on valinnut monialaisen lähestymistavan, jossa on vaara, että kaikki ammattipätevyydet niputetaan yhteen. Näin ei pitäisi tehdä. Pätevyyksien polkumyynti olisi estettävä jo yksin kuluttajansuojan perusteella. Meidän on varmistettava, että koulutus on laadukasta. Valiokunta on huolestunut myös siitä, että rajat ylittävää palvelujen tarjoamista helpotetaan alentamalla palveluntarjoajan pätevyydelle asetettuja vaatimuksia. Komission ehdotuksen mukaan jokaisella palveluntarjoajalla, joka on sijoittautunut laillisesti yhteen jäsenvaltioon, olisi oikeus tarjota palveluja jossakin muussa jäsenvaltiossa väliaikaisesti 16 viikkoa vuodessa, ilman että palveluntarjoaja tarvitsisi minkäänlaista lupaa tai hänen toimintaansa valvottaisiin mitenkään. Emme voineet hyväksyä tätä.
Palveluntarjoajien on täytettävä velvollisuutensa sekä palvelun vastaanottajaa että vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisia kohtaan. Vain tällä tavoin valvonnalla ja suojamekanismeilla on jotakin tehoa. Erityisesti arkaluonteista toimintaa on valvottava. Kansalainen ei osaa arvioida esimerkiksi lääkärien tai veroneuvojien pätevyyttä. Hän luottaa tuttuun ja turvalliseen, hyväksi havaittuun koulutus-, pätevyys- ja lupajärjestelmään. Myös työllisyys- ja sosiaalivaliokunta haluaisi olla varma, etteivät kansallisen sääntelyn ansiosta korkeasti koulutetut ammattihenkilöt joudu epäedulliseen asemaan verrattuna niihin, joiden koulutustaso on alhainen mutta ammattinimike sama. On kuitenkin oleellista, ettei lainsäädännön sanamuodolla vaaranneta liikkuvuuden vapautta. Olemmekin tyytyväisiä, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta ja esittelijä Zappalà – jota kiitän onnistuneesta mietinnöstä – löysivät kompromissin monialaisen ja alakohtaisen lähestymistavan välillä ja varmistivat, että ammattijärjestöt voivat osallistua asiantuntijoina direktiivin siirtämiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä. 
Bowis (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, tämän viikon tiistaina tohtori Harold Shipman teki itsemurhan Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tapaus ei ole vain yksi tilastomerkintä muiden joukossa: Shipman oli terveydenhoitoalan ammattilainen, joka istui 15 vuoden elinkautista tuomiota 215 potilaan murhasta. Arvoisa komission jäsen, kun siis pohditaan ammattipätevyyksiä ja etsitään tapoja helpottaa ammattihenkilöiden liikkuvuutta, kuten pitääkin tehdä, ei puhuta pelkästään työmahdollisuuksista, virkojen täyttämisestä tai yksilön ammatillisesta vapaudesta. Meidän pitäisi puhua haavoittuvien yksilöjen suojelusta: suhtaudumme myönteisesti yksinkertaisiin menettelyihin mutta kielteisesti riskialttiisiin menettelyihin.
Kun menee Yhdistyneessä kuningaskunnassa lääkärin vastaanotolle, odottaa mukavan uuden italialaisen tai liettualaisen tai muunmaalaisen lääkärin olevan pätevä ja olettaa, että hänen pätevyytensä ja kokemuksensa on tarkistettu asianmukaisesti ja että on varmistettu, ettei hänen nimensä ole mustalla listalla ammatillisen tai muun virheen vuoksi. Sama pätee hammaslääkäriin, sairaanhoitajaan, farmaseuttiin ja myös muihin ammattihenkilöihin, esimerkiksi talon suunnitelleeseen arkkitehtiin. Kauhistuimme siis, kun huomasimme, että alkuperäisessä ehdotuksessa olisi annettu kenelle tahansa ammattihenkilölle oikeus siirtyä mihin tahansa muuhun unionin jäsenvaltioon ja harjoittaa siellä ammattiaan 16 viikon ajan ilman luvan hankkimista, tarkastusta tai tutkintaa.
Tohtori Shipman olisi voinut tulla töihin lähiterveysasemallesi. Olin keskustellut Yhdistyneen kuningaskunnan ja eurooppalaisten ammattijärjestöjen kanssa, joten otin asian esille ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa, joka pyysi minua laatimaan lausunnon. Lausunto hyväksyttiin yksimielisesti. Siinä kehotetaan poistamaan 16 viikkoa koskeva säännös, lisäämään 152 artikla direktiivin oikeusperustaan ja perustamaan Euroopan laajuinen tietopankki ammattihenkilöistä, joilta ammatinharjoittaminen on kielletty yhdessä jäsenvaltiossa, jotteivät nämä voisi harjoittaa ammattiaan missään toisessa jäsenvaltiossa.
Olen iloinen voidessani todeta, että esittelijä Zappalà ja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta hyväksyivät nämä tarkistukset ja suurimman osan muistakin tarkistuksistamme. Olemme heille kiitollisia. Tärkeintä on kuitenkin se, että potilaat ja kannattajamme jokaisessa jäsenvaltiossa ovat kiitollisia, jos nämä takeet säilytetään.
Sbarbati (ELDR ),
   .Arvoisa puhemies, komissio on toistuvasti vahvistanut, että unionista on tehtävä tietoperustainen ja Euroopan kansalaisten markkinoihin suuntautunut, kilpailukykyisempi ja dynaamisempi tietoon perustuva unioni, jossa edistetään myös laadukasta koulutusta takaamalla etenkin ammattipätevyyden ja tutkintotodistusten vastavuoroinen tunnustaminen konkreettisena käytännön osoituksena Euroopan kansalaisuudesta. Tämä edellyttää, että yhtenäismarkkinoilla poistetaan kaikki esteet kansalaisten vapaan liikkuvuuden sekä työntekijöiden ja ammattihenkilöiden liikkumisen tieltä. Toistaiseksi asiassa on ollut suuria ongelmia, jotka haluan nyt luetella menemättä sen tarkemmin yksityiskohtiin: todellinen yhteistyöhalukkuus, avunanto ja ymmärtämys puuttuvat; voimassa oleva kansallinen lainsäädäntö on monimutkaista; kansalliset viranomaiset ovat vastahakoisia; ammattiin perehdyttämisen kriteeriä pidetään ensisijaisena sen sijaan, että tarkistettaisiin, vastaako koulutus todella vaatimuksia, joiden perusteella tutkintotodistus voidaan tunnustaa; yliopistojen tutkintotodistuksia ja muita opintojaksoja ei käytännössä tunnusteta.
Esittelijä Zappalàn onnistuneessa mietinnössä, jolle annan tukeni, käsitellään rakentavasti ja käytännönläheisesti kysymystä Euroopan unionista, jossa ollaan entistä yksimielisempiä ja yhtenäisempiä ja jossa Euroopan kansalaiset – etenkin ammattipätevyyden hankkineet henkilöt – ovat keskeisessä asemassa. Toistan kuitenkin, että eräitä kysymyksiä ja ongelmia on vielä ratkaisematta. Olemme vetoomusvaliokunnassa sitä mieltä, että periaatteellisten lausumien lisäksi tarvitaan tehokkaita toimia – kuten kävi esimerkiksi kuulemisen osalta – jotta saadaan käyttöön tehokkaita toimenpiteitä, joilla valvotaan ja edistetään voimavaroja. Tarkoituksena on omaksua jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmiä sääntelevät yhteisön säännökset ja hyödyntää kaikki mahdollisuudet, joita yhteisön järjestelmä tarjoaa ammattipätevyyden ja yliopistojen tutkintotodistusten tunnustamisessa. Näin järjestelmästä tehdään avoimempi, toimivampi ja asianosaisten kannalta tehokkaampi. Kun tunnustetaan elinikäisen oppimisen tarve, on lisäksi kiinnitettävä enemmän huomiota uuteen tietotekniikkaan. Vetoomusvaliokunnalle on jätetty asiasta runsaasti vetoomuksia, mikä osoittaa, että tilanteeseen on puututtava kiireesti, jotta Euroopasta tulee todella avoin kulttuureille, ammateille ja Euroopan kansalaisille. 
Harbour (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, PPE-DE-ryhmän ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta kotoisin olevien kollegojeni puolesta ilmoitan olevani erittäin tyytyväinen esittelijä Zappalàn erinomaiseen työhön, jonka aihe on hyvin monimutkainen. Olen iloinen, että komission jäsen pitää monia esitettyjä tarkistuksia hyvinä.
On tärkeää korostaa, miten ratkaisevassa asemassa tämä yksittäinen lainsäädännön parannus on sisämarkkinoita koskevan kokonaisstrategian kannalta. Tällä viikolla komission jäsen julkisti odotetun ehdotuksen palvelujen sisämarkkinoista. Vastavuoroisesti ja kiistattomasti päteviksi tunnustettujen ammattihenkilöiden rajat ylittävä palvelujen tarjoaminen siten, että taataan monien kollegojeni esiin tuomat laatuseikat ja kuluttajansuoja, on selvästikin ehdottoman välttämätön osa sisämarkkinoiden täydellistä toteuttamista. Meidän on ehdottomasti varmistettava, että tarkistettua ehdotusta tarkastellaan tästä näkökulmasta.
Esittelijä Zappalàn mietintöä on työstettävä tältä osin edelleen. Monet tällä puolella parlamenttia istuvat kollegani ovat kanssani samaa mieltä siitä, että on tärkeää säilyttää viisi erillistä ammattipätevyyden tasoa ja niiden määritelmät. Olemme esittäneet useita tarkistuksia, joilla selkiytetään pätevyyskokonaisuutta, jonka avulla ammattihenkilöt voivat siirtyä kullekin vastavuoroisesti tunnustetulle tasolle. Toivon, että jäsenet joka puolella parlamenttia tunnustavat nämä erityiset pätevyydet.
Ehdotuksen toinen tärkeä näkökohta on, että meidän on rohkaistava useampia ammattihenkilöitä paljastamaan korttinsa vastavuoroisen tunnustamisen hyväksi ja hyväksymään ehdotuksen vähimmäisvaatimuksista, joita kehitetään yhdessä. Näin monien ammattihenkilöiden on tehtävä.
Tässä kohtaa julkistan etunäkökohtani ammatti-insinöörinä. Haluamme laatia Euroopan insinöörejä koskevat vähimmäisvaatimukset. Olen esittelijän kanssa kuitenkin eri mieltä yhdestä kohdasta: mietinnössä kaavaillaan insinööreille erillistä järjestelmää, joka on suunniteltu vain yhdestä näkökulmasta. Tämä on hätiköityä. Euroopan insinöörit haluavat työstää vastavuoroisen tunnustamisen vähimmäisvaatimuksia, mutta he eivät halua parlamentin asettamia vähimmäisvaatimuksia, jotka ovat tietynsuuntaisia. Kokoamme kollegojeni kanssa näin ollen joukon tarkistuksia, joiden ansiosta insinöörit saisivat laatia omat vähimmäisvaatimuksensa. Toivon, että tämä saa parlamentin enemmistön kannatuksen. 
Gebhardt (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, parlamentin käsiteltävänä on ammattipätevyyden tunnustamista koskeva direktiivi, johon olemme tyytyväisiä. Sitä tarvitaan kipeästi, jotta selkeyttä ja oikeusvarmuutta saadaan kaikkialle Euroopan unioniin. Monialainen lähestymistapa on onnistunut. Näin lainsäädäntö on yhtenäinen monien eri ratkaisujen sijasta.
Tekstin työstämiseen on kuitenkin uhrattu paljon aikaa, hikeä ja paneutumista. Näin kävi, koska asiaan liittyy niin monia ammattialoja ja koska – ollakseni täysin rehellinen – pyyntöjä vyöryi niin runsaasti asianosaisilta ja heidän ammattijärjestöiltään. Esittelijä on tehnyt lujasti töitä, ja hän on onnistunut valiokuntansa asialle omistautuneiden jäsenten kanssa osittain huomattavan hyvin. Ratkaisu ei ole kuitenkaan ihanteellinen, joten täysistunnon käsiteltävänä on nyt valtavasti tarkistuksia. Itse jätin 50 tarkistusta sosiaalidemokraattien ja sosialistien ryhmän puolesta. Tarkoituksena on saada hyvästä aikomuksesta kunnon direktiivi.
Tarkistustemme tarkoituksena on yhtäältä edistää ammatillista liikkuvuutta ja sijoittautumisen vapautta unionin sisällä. Samalla haluamme toisaalta ottaa kuluttajien etunäkökohdat huomioon ja varmistaa, että joka paikassa tarjotaan laadukkaita palveluja. Tähän tarvitaan sääntöjä ja ehtoja, joita haluamme mahdollisimman vähän. Todellinen liikkumisen ja liikkuvuuden vapaus taataan vain, jos pykäläviidakkoa ei päästetä alun perinkään rehottamaan. Nämä tavoitteet mielessäni ja onnistuneen lopputuloksen kiilto silmissäni vietin viime kuukausina paljon aikaa tarkkaavaisesti kuunnellen. Sitten kuulimme kollegojamme parlamentissa ja etsimme keinoja, joilla turvataan asianosaisten ihmisten toimeentulo nyt ja annetaan valoisa tulevaisuudenkuva ammatinharjoittamisesta Euroopassa. Kuulemisten perusteella laadimme Euroopan sosiaalidemokraattisen puoleen ryhmän esittämät tarkistukset. Teidän tarvitsee vain hyväksyä ne, niin saamme aikaan hyvän direktiivin ammattipätevyyden tunnustamisesta.
Haluan lisätä muutaman sanan jäsen Harbourille. Olemme keskustelleet paljon insinöörien kanssa. Olen kuunnellut heitä tarkkaan, ja ymmärrän näkemyksenne täysin. Ehkäpä ryhmänne voisi äänestää Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän esittämän tarkistuksen puolesta, jossa ehdotetaan, että insinöörit kokoontuvat yhteen ja sopivat ammattiaan koskevista vähimmäisvaatimuksista. Näin me pystyisimme ehkä ottamaan vaatimukset huomioon, kun pohdimme jatkossa direktiiviä, josta tänään keskustellaan. 
Manders (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää, kollegoitani ja tietenkin komission jäsentä ja hänen alaisiaan, sillä mietinnön laatiminen ei ollut lainkaan helppoa.
Aikomuksena oli yksinkertaistaa 15:tä voimassa olevaa direktiiviä, mikä lisäisi oikeusvarmuutta ja ennen kaikkea dynaamisuutta ja työntekijöiden liikkuvuutta. Mielestäni tämä on välttämätöntä, jotta sisämarkkinat toimisivat parhaalla mahdollisella tavalla. Sisämarkkinathan ovat loppujen lopuksi yksi Euroopan unionin peruspilareista. Tavoitetta ei ole vielä saavutettu täysin, sillä näennäiset rajat haittaavat liikkuvuutta edelleen. Olen näin ollen tyytyväinen direktiivin, joka voi mahdollisesti lisätä työntekijöiden liikkuvuutta. Haluan kiittää esittelijä Zappalàa siitä, että hän on pyrkinyt pukemaan monimutkaiset ehdotukset rakentavalla tavalla toivottavasti toimivaan ja kompromissitarkistusten avulla paranneltuun muotoon.
Minun on kuitenkin liberaaliryhmän tapaan arvosteltava paria kohtaa. Ehdotukseen sisältyy esimerkiksi aikakriteeri. Mielestämme koulutuksen kestoon ei pitäisi kiinnittää niinkään huomiota, sillä koulutuksen kesto ei ole yhtä tärkeää kuin sen laatu. On siis laadittava pistejärjestelmä, joka vastaa koulutuksen laatua. Voin hyvin kuvitella, että tietyn ammattipätevyyden antavat koulutusohjelmat kestävät joissakin maissa neljä vuotta ja toisissa viisi tai kuusi, vaikka laatu on sama. Aikakriteeriä koskevan ehdotuksen mukaan olisi kuitenkin eriteltävä eri tasot. En kannata ehdotusta ja toivon, että jättämäni tarkistus 12, joka sisältyy eittämättä johdanto-osaan, lisätään lopulta lainsäädäntötekstiin – mahdollisesti esittelijän kuulemisen jälkeen.
Olen myös sitä mieltä, että meidän olisi tiukennettava oikeuksia ja velvollisuuksia, jotka koskevat terveydenhoitoon liittyvää vastuuvelvollisuutta ja vastuuta sisältäviä ammatteja. Tarkoitan tällä lähinnä lääketieteen ja sosiaalilääketieteen alan ammatteja. Mielestäni näissä ammateissa pitäisi vaatia pakollista rekisteröitymistä. Tarkoitan ennen kaikkea vaatimuksia, joista on säädetty siinä jäsenvaltiossa, johon henkilöt muuttavat tekemään työtä – esimerkiksi pakollista vastuuvakuutusta. Toivottavasti löydämme asiaan ratkaisun.
Käsittelen seuraavaksi mielestäni tärkeää asiaa, työmarkkinoille pääsyä. Komission ehdotuksen mukaan henkilön on pitänyt työskennellä kaksi vuotta kymmenen viimeksi kuluneen vuoden aikana. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa vaatimusta muutettiin kahdeksi vuodeksi viiden viimeksi kuluneen vuoden aikana. Mielestäni vaatimus syrjii monia ryhmiä, kuten naisia, jotka perustavat perheen, saavat lapsia ja palaavat sitten töihin. Heidän pitäisi työskennellä tämän jälkeen kaksi vuotta yhdessä jäsenvaltiossa ennen siirtymistään muualle Eurooppaan. Kehottaisin parlamenttia säilyttämään komission ehdotuksen eli kaksi vuotta kymmenestä viimeksi kuluneesta. Aion pyytää asiasta nimenhuutoäänestystä.
Olen tyytyväinen aikomukseen perustaa neuvoa-antavia elimiä, mutta pyydän, ettei näistä tehtäisi kansallisia, sillä muutoin koko asiasta tulee liian monimutkainen ja suositusten laatiminen on yhtä kaaosta. Mielestäni meidän olisi pidettävä kiinni komission ehdotuksesta, jonka mukaan asia järjestettäisiin Euroopan laajuisesti. Toivon lopuksi, että direktiivi saa taakseen laajan enemmistön, jotta sisämarkkinoista saadaan nykyistäkin tehokkaammat. 
Alyssandrakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on selvää, että direktiivin tarkoituksena on vapauttaa työmarkkinoita entistä enemmän suuryritysten hyödyksi. Samalla isketään suoraan työoikeuksiin ja ammatillisiin oikeuksiin, joita on jäljellä enää vain muutamalla työntekijäryhmällä. Direktiivin tavoitteena on näin maksimoida yritysten mahdollisuudet taata käyttöönsä runsas, ammattitaitoinen työvoima, josta ne voivat valita niin monta työntekijää kuin tarvitsevat, silloin kun tarvitsevat. Näin alennetaan työvoiman hintaa, poljetaan työntekijöiden oikeuksia ja etuja ja vahvistetaan yleisesti tieteellisen alan työvoiman hyväksikäyttöä.
Samalla puututaan epäsuorasti mutta selkeästi jäsenvaltioiden koulutusjärjestelmiin, vaikka Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa määrätään päinvastoin. Ammatillisen ja akateemisen vastaavuuden erottaminen toisistaan on keino ujuttaa käyttöön koulutusmalli, jossa rajoitetaan korkea-asteen koulutuksen laajuutta ja syvyyttä yhtiöiden vähimmäisvaatimusten mukaisesti – toisien sanoen reilusti alle akateemisesti hyväksyttävän tason. Tällainen koulutusmalli heikentää koko korkeakoulutusta yleensä ja tuottaa tieteellisten erikoisalojen työvoimaa, jolla ei ole syvempää tietämystä eikä näin ollen vaatimuksiakaan.
Direktiivin sisällöstä tuomme esiin, että tieteellisen ammatin harjoittamiselle laissa turvatut vähimmäisedellytykset on tunnustamismenettelyjen yksinkertaistamisen varjolla asetettu paljon alemmiksi kuin monien Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja myös Kreikan voimassa olevassa lainsäädännössä. Jokaisen jäsenvaltion on näin pakko antaa kenen tahansa muun maan kansalaisen tai paikallisen harjoittaa ammattiaan, jos kyseisellä henkilöllä on tutkintotodistus, jonka jokin toinen jäsenvaltio hyväksyy kyseisen ammatin harjoittamiseksi. Tutkintotodistuksen tasolla ei ole merkitystä. Kolmivuotisen koulutusohjelman suorittanut mekaanikko saa toisin sanoen automaattisesti samat ammatilliset oikeudet kuin teknillisessä oppilaitoksessa Kreikassa viisivuotisen koulutusohjelman suorittanut henkilö. Lisäksi direktiivissä pidetään kaikkia keskiastetta ylempiä tutkintotodistuksia yhdenvertaisina, olipa ne suoritettu korkeakoulussa tai ammatillisessa oppilaitoksessa. Ammattikokemus tai käytännön opetus voi direktiivin mukaan vastata jopa kolmi- tai viisivuotista koulutusohjelmaa.
Direktiivillä on välillisiä vaikutuksia erityisesti Kreikassa, ja siinä annetaan ennalta ratkaisut avoinna oleviin koulutuskysymyksiin, joista asianosaiset maassa parhaillaan kiistelevät. Esimerkiksi 12 ja 13 artiklan ja muutamien tarkistusten mukaan ulkomaisten yliopistojen kanssa sopimukset tehneistä vapaista koulutuskeskuksista valmistuneilla on vastaava ammattipätevyys kuin kreikkalaisista yliopistoista valmistuneilla, vaikka kyseisiä opintoja ei tunnustettaisi Kreikassa korkeakouluopinnoiksi. Edellä esitetyn toteuttamiseksi ja kaikkien mahdollisten kansallisen tason esteiden kiertämiseksi direktiivissä pyritään säätämään jokaisesta mahdollisesta tapauksesta yksityiskohtaisesti ja estämään kaikki mahdolliset poikkeukset. Siinä kehotetaan jopa perustamaan erityinen komitea, joka huolehtii ammattipätevyyden tunnustamisesta ja valvoo edistymistä toimien soveltamisessa.
Näistä syistä vastustamme direktiiviä ehdottomasti. Ehdotamme, että akateemisen vastaavuuden pitäisi olla perusedellytys ammatillista vastaavuutta tunnustettaessa ja että vastaavuudesta olisi päätettävä vastaanottavan maan ehtojen perusteella. Vaadimme niin ikään, että kaikki sellaiset tutkimus- ja koulutuskeskukset on suljettava, jotka tekevät sopimuksia ulkomaisten yliopistojen kanssa ja mainostavat tutkintotodistuksiaan, ja että tällaiset yhteistyöjärjestelmät on lakkautettava kokonaan yliopisto-opetuksen alalla. 
MacCormick (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kaikella kunnioituksella jäsen Alyssandrakisia kohtaan totean, että olen eri mieltä hänen kanssaan. Samoin kuin suurin osa keskusteluun osallistuneista kollegoistani olen sitä mieltä, että direktiivissä mennään oikeaan suuntaan ja että meidän kaikkien pitäisi saattaa sitä kohti lopullista ratkaisua niin hyvin kuin taidamme.
Välillämme on näkemyseroja tärkeistä kysymyksistä. Suuri ajatus yhdenmukaistamisesta, 15 alakohtaisen direktiivin kokoaminen yhteen kaiken kattavaan säädökseen, on todella äärimmäisen tärkeä jäsen Harbourin ja muiden mainitsemien syiden lisäksi siksi, että yhtenäismarkkinat saadaan toteutettua, sekä siksi, että meidän vastuumme unionina on laatia kansalaisillemme kohtuullisen selkeitä ja ymmärrettäviä lakeja. Mikäli onnistumme kokoamaan ammattien tunnustamista koskevan lainsäädännön yhdeksi johdonmukaiseksi säädökseksi, tämä on eduksi unionissa laadittujen lakien laadulle.
On tärkeää, ettemme hukkaa erityistä suojaa, jota muutamiin ammatteihin sovelletaan. Olisi erittäin valitettavaa, jos lainsäädäntöä yksinkertaistettaisiin liikaa niin, että oleellinen suoja poistettaisiin, kuten jäsen Bowis varoitti. Esimerkkinä voisin mainita terveydenhoitoalan ammattilaisten tarjoamiin terveydenhoitoalan palveluihin liittyvän suojan. Lainaan Bowisin antamaa esimerkkiä. Kaikkien meidän on tunnustettava, että erittäin asianmukaisista pätevyysvaatimuksista ja ammatillisista kurinpitoelimistä huolimatta tohtori Shipmanin kaltaisia henkilöitä pääsee livahtamaan seulan läpi. Tämä osoittaa todeksi sen, mitä esittelijä Zappalà toi esiin. Ammattihenkilöiden suhde yhteisön muihin jäseniin on erityislaatuinen: ammattihenkilöltä apua hakeva antautuu ammattihenkilön valtaan, sillä tämä tietää väistämättä enemmän asiakkaan tai potilaan ongelmasta kuin asiakas tai potilas itse. Muuten ammattihenkilöitä ei olisi olemassa. Ammattihenkilöiden ja muiden kansalaisten välinen valtasuhde edellyttää sääntelyä, jollaisesta olemme puhuneet. Se edellyttää asianmukaisia rakenteita, esimerkiksi sellaisia, joita on noussut esiin yksittäisiä ammattialoja käsittelevien komiteoiden ja alakomiteoiden tekemistä ehdotuksista kokonaisjärjestelmän sisällä.
Jäsen Alyssandrakis totesi, että olemme sitoutuneet toimiin, joilla alennetaan tasoa. Saanen olla eri mieltä. Oikeustieteen professorina olen koko elämäni ajan tarjonnut eräänlaista ammatillista koulutusta, joten olen viimeinen henkilö väheksymään työharjoittelun ja käytännön opetuksen merkitystä. Yhtä lailla pidän tärkeänä työtä, jota olen suuren osan ajastani tehnyt – luokassa opettamista, opinto-ohjausta ja niin edelleen.
Kuten jäsen Harbour totesi, on tärkeää säilyttää olemassa olevat viisi tasoa. Myös tasojen tarkempaa erittelyä on ehdotettu, mutta minusta se olisi valitettavaa. Mielestäni näistä viidestä tasosta vallitsee yhteisymmärrys ja ne pitäisi säilyttää. Niitä pitäisi myös selventää. Luettuani tarkistukset 192–196, joiden esittäjiä olivat jäsen Kauppi, jäsen Harbour ja muut, pidän työtä melko onnistuneena, ja meillä on tehtävänämme nyt, ennen lopullista äänestystä, yrittää joka tapauksessa koota se yhteen sillä tavalla, että kokonaisuudesta tulee lopulta selkeä, ymmärrettävä ja toimiva.
Myös insinöörit on mainittu. Tästä kohdasta olemme kaikki yhtä mieltä. Totean kuitenkin kaikella kunnioituksella, että tässä vaiheessa on liian varhaista edetä niin pitkälle kuin jäsen Zappalà ehdottaa. On tärkeää, että insinöörejä koskevaa keskinäistä ymmärrystä eri maissa parannetaan ja että päästään tilanteeseen, jotta henkilö, jolla on oikeus kutsua itseään insinööriksi Italiassa, tietää saman pätevän valtuutettuun insinööriin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja päinvastoin. Meidän on laadittava yhteiset vähimmäisvaatimukset. Eri puolilta parlamenttia on saatu merkkejä siitä, että olemme etenemässä kohti sovintoa, mikä on hyvin tärkeää.
Aiemmin on todettu, että palveluja tarjoavien työntekijöiden vapaa liikkuvuus yhtenäismarkkinoilla on tärkeää. Olen samaa mieltä. Siitä lähtien, kun aloitin työni parlamentissa, olen ollut käsittelemässä tapausta, jossa Italian yliopistoissa opettaville ulkomaalaisille luennoitsijoille, jotka ovat saaneet 14 vuoden aikana neljä puoltavaa tuomiota, ei ole vieläkään taattu tai myönnetty asianmukaisia oikeuksia tehdä työtä samoin ehdoin kuin Italian kansalaiset. Tämä on vain yksi esimerkki siitä, miksi toimemme ovat ehdottoman tärkeitä, jotta taataan yhdenvertaiset mahdollisuudet tehdä työtä ja tarjota palveluja siten, että samalla suojataan asianmukaisesti kansalaisia ja kuluttajia kaikkialla unionissa. Kannatan lujasti suuntaa, jota kohti etenemme, ja toivon meidän pääsevän onnellisesti tavoitteeseemme seuraavassa täysistunnossa. 
Hatzidakis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Zappalàn mietinnön tarkoitus on hyvin tärkeä, sillä liikkuvuuden avulla – liikkuvuus perustuu tietenkin ammattipätevyyden vastavuoroiseen tunnustamiseen – työntekijöille tarjotaan enemmän mahdollisuuksia Euroopan yhtenäismarkkinoilla.
Tällaisen tavoitteen onnistuminen edellyttää luonnollisesti yliopistotutkintotodistusten tunnustamista. Kreikassa asiaan liittyy erityinen ongelma. Maassa ei ole toistaiseksi yksityisiä yliopistoja, joten opiskelijoiden muuttoliike on maailman vilkkainta. Tässä tilanteessa eurooppalaiset yliopistot tekevät yhteistyötä kreikkalaisten niin kutsuttujen vapaiden koulutuskeskusten kanssa. Valtio ei tunnusta näiden koulutuskeskusten myöntämiä tutkintotodistuksia, ja tuhansiin ihmisiin kohdistuva sosiaalinen ongelma vain laajenee. Minä ja vasemmiston jäsenet jäsen Alyssandrakisia lukuun ottamatta olemme ottaneet asian esille komission kanssa aiemmin käydyissä keskusteluissa, ja Euroopan komission kanta on täysin selvä. Sen mukaan tutkintotodistukset on tunnustettava. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin totesi hiljattain samoin Nerin tapauksessa, joka koski vastaavaa asiaa Italiassa.
Kreikan koulutusjärjestelmän ongelmat kuitenkin jatkuvat jatkumistaan, joten jätin tarkistuksen, joka hyväksyttiin valiokunnassa. Tämän tarkistuksen tavoitteena on, että eurooppalaiset tutkintotodistukset voitaisiin tunnustaa mahdollisimman pian ilman tarpeettomia oikeudellisia esteitä ja ilman että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tarvitsee tuomita Kreikkaa. Maineikkaat eurooppalaiset yliopistot voisivat näin avata Kreikassa oppilaitoksia oikeusvarmuuden ollessa turvattu. Näin koulutusohjelmien taso nousisi kilpailun ansiosta ja opiskelijoiden muuttoliike lakkaisi.
Jätimme toisen tarkistuksen yhdessä jäsen Trakatellisin ja jäsen Zappalàn kanssa, jotta vältettäisiin kaikki koulutusohjelmien tasoa koskevat väärinkäsitykset. Tarkistuksessa todettu asia on päivänselvä: jäsenvaltioilla on oikeus valvoa oppilaitoksia, jotka tekevät yhteistyötä muissa jäsenvaltioissa sijaitsevien yliopistojen kanssa, samoin keinoin kuin omia yliopistoja valvotaan. Sen jälkeen, kun Kreikassa nousi asiasta kova kiista, sosialistipuolueen johto muutti pari päivää sitten mieltään yksityisestä korkeakoulutuksesta. Tämän mielenmuutoksen valossa on järkevää hyväksyä esittämämme tarkistukset. Arvoisa puhemies, toivottavasti tämä käy selväksi äänestyksen aikana. 
Koukiadis (PSE ).
    Arvoisa puhemies, meidän on pidettävä mielessämme kaksi ohjenuoraa, kun päätämme hyväksyä tai hylätä ehdotetut tarkistukset. Ensinnäkin vapaan ammatin harjoittajan on jatkossa paljon nykyistä helpompi muuttaa paikasta toiseen, erityisesti jos hän harjoittaa säänneltyä ammattia. Tavoitteena on kehittää sisämarkkinoita ja palvelualaa, joka laahaa jälkijunassa.
Toinen ohjenuora on, että meidän on asetettava laatutakeet palveluille, joita tarjotaan rajojen yli liikuttaessa. Tässä on tarkasteltava ehdotetun direktiivin perusuudistuksia, kuten rajat ylittävän palvelun tarjoamisen ja rajat ylittävän sijoittautumisen erottamista toisistaan sekä ehdotettuja tasoja. Mielestäni olisi syytä hyväksyä erityisesti tarkistukset, joissa asetetaan rajat ylittävää palvelun tarjoamista koskevat ehdot ja edellytykset rikkomusten estämiseksi.
Toisaalta direktiivissä otetaan uutuutena käyttöön yhteiset perustat, minkä pitäisi olla erityisen myönteistä, koska näin liberalisoiduilla laitoksilla on mahdollisuus osallistua aktiivisesti rajat ylittävän yhteistyön vahvistamiseen. Kansalaisyhteiskunta avautuu, mutta jos kuluttajien edut aiotaan turvata edellä mainitsemani toisen ohjenuoran tavoin, meillä on riittävästi syytä vaatia, ettei yhteisön lainsäätäjä vaaranna liikkuvuudella ammattihenkilöiden koulutuksen tasoa. Tämän vuoksi on tärkeää, että kun teoreettisten opintojen suorittamisesta myönnetään monissa maissa tutkintotodistus opintonsa suorittaneille, on ehdottomasti vaadittava, että kurssit on järjestänyt kussakin maassa tunnustettu oppilaitos eikä yritys, joka ei kuulu vastaanottavan jäsenvaltion viralliseen koulutusjärjestelmään. Meidän kaikkien on oltava tästä yhtä mieltä, ellei koulutusta haluta rinnastaa valvonnan ulkopuolelle jääviin teollisuustuotteisiin.
Meidän on näin ollen edistettävä yliopistojen välistä yhteistyötä ja jopa yliopistojen ja muiden oppilaitosten yhteistyötä, mistä kukaan ei voi olla eri mieltä. On kuitenkin täysin toinen asia antaa yhteistyön varjolla epäsuorasti oppilaitoksen asema yksiköille, joita ei tunnusteta lainsäädännössä oppilaitoksiksi. Tämän takia jäsen Hatzidakisin esittämä tarkistus on vaarallinen. 
Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, voimme usein olla ylpeitä toimistamme, joilla toteutamme – toisin kuin esimerkiksi neuvosto ja jäsenvaltiot – Lissabonin ohjelmaa käytännössä. Emme kuitenkaan voi olla erityisen ylpeitä toimistamme tässä tapauksessa. Ennen kuin päästiin ensimmäiseen käsittelyyn, kului 22 kuukautta siitä, kun komissio oli antanut ehdotuksensa. Kuten jäsen Harbour edellä totesi, tarvitaan selkiyttämistä, jotta ne kollegamme, jotka eivät tunne menettelyjämme kovin hyvin, eivät joudu äänestyksessä hämmennyksiin.
Kannatan suurta osaa jäsen Gebhardtin huomioista. Samalla haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja onnitella häntä syntymäpäivästä, jota hän viettää ensi viikolla. Emme ehkä kaikki voi olla tuolloin kanssanne, mutta toivottavasti teillä on hieno päivä ja saamme kaikki kuulla siitä.
Kuunneltaessa keskustelua näistä kysymyksistä tulee usein sellainen tunne, että jokaisella maalla on maailman paras koulutusjärjestelmä. Yksi Euroopan parlamentissa työskentelyn suurimpia etuja lienee, että ihminen oppii tietyllä tavalla nöyräksi. Olen omistanut tarkoituksella paljon aikaa vetoomusvaliokunnalle, jossa käsitellään myös kansalaisten valituksia, koska olen samaa mieltä jäsen MacCormickin kanssa siitä, että erityyppisistä opettajista aiheutuu ongelmia. Sama pätee myös eri maiden nosturinkuljettajiin. Olen esimerkiksi tehnyt pitkään töitä nosturinkuljettaja Holmströmin puolesta. Hän on kotoisin ruotsinkieliseltä Ahvenanmaalta mutta ei ole onnistunut saamaan Ruotsissa suorittamaansa nosturinkuljettajantutkintoa tunnustettua Suomessa. Uudenmaan työsuojelupiiri on vastustanut tunnustamista joka kerta. Uskon monen teistä olevan hämmästynyt, että Suomen ja Ruotsin välillä on tällaisia ongelmia – onhan mailla kuitenkin niin paljon yhteistä. Tämä on esimerkki siitä, miten jokainen todella uskoo, että hänen oman maansa koulutusjärjestelmä on kaikkein paras.
Kiitän komissiota ehdotuksesta uudeksi direktiiviksi sisämarkkinoiden ja palvelujen alalla, mutta samalla haluan sanoa varoituksen sanan. Meidän ei pidä tehdä rajojen ylittämistä jälleen helpommaksi yrityksille kuin yksittäisille henkilöille. Aivan liian usein käy niin, ettemme onnistu takaamaan yksittäisille henkilöille liikkuvuuden vapautta ja pääsyä sisämarkkinoille halutulla tavalla. Kuten aiemmin kuulimme, ryhmämme tukee komission ehdotusta monilta osin. Mekin haluamme direktiivistä joustavan, mutta toisin kuin muutamat muut ryhmät, me emme halua liitteitä osaksi varsinaista tekstiä. Olen kuitenkin iloinen huomatessani, että nyt ehdotetut kielivaatimuksia koskevat säännökset ovat täsmällisempiä kuin komission esityksessä. 
Oreja Arburúa (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan aluksi tietenkin kiittää komissiota ehdotuksesta. Kiitän myös komission taustajoukkoja, joilla on ollut kärsivällisyyttä keskustella joka ikisestä tarkistuksesta kaikkien meidän kanssamme. Mielestäni tästä on syytä esittää kiitokset, sillä tällaista ei tapahdu kovin usein, joten halusin mainita asiasta. Haluan kiittää myös esittelijä Zappalàa tämän tekemästä työstä: hän sieti kärsivällisesti valtavan määrän tarkistuksia ja piti täysistunnossa puheen, joka selvensi asioita.
Ei ole epäilystäkään, etteikö direktiivi olisi vapaan liikkuvuuden edistämisen kannalta äärimmäisen tärkeä. Olen samaan mieltä kuin jäsen Thors, joka totesi, ettei sijoittautuminen saa olla helpompaa yrityksille kuin yksittäisille henkilöille, jotka haluavat harjoittaa ammattiaan.
Ammattihenkilöiden vapaa liikkuvuus unionissa on keskeistä. Olen iloinen, että puhumme myös ammattipätevyyden tunnustamisesta kaikissa ammateissa, ei vain osassa ammatteja. Mielestäni niillä ammattihenkilöillä, joiden sanotaan työskentelevän henkisissä ammateissa – insinööreillä tai muilla korkeasti koulutetuilla – on aivan yhtä paljon oikeuksia kuin ammattihenkilöillä, joiden pätevyyden taso on alempi.
On totta, että asiassa on ollut monia kiistanalaisia näkökohtia. Mielestäni palvelujen vapaan tarjoamisen erottamista 16 viikon pituisesta sijoittautumisoikeudesta on hyvin hankala perustella. Mielestäni meidän olisi tältä osin laadittava – kuten valiokunnassa on tehty – oma sääntö kullekin ammattikunnalle, sillä matkaopas ei ole samassa asemassa kuin insinööri, kun hän menee pariksi viikoksi toiseen maahan tarjoamaan palvelujaan.
Meidän on löydettävä tasapuolinen ratkaisu vapaan liikkuvuuden ja palvelujen laadun takaamisen välillä sekä taattava rehellinen kilpailu jäsenvaltion sisällä ammattiaan harjoittavien ja jäsenvaltion ulkopuolelta ammattiaan harjoittamaan tulevien henkilöiden välillä.
On myös muita mielestäni erityisen tärkeitä näkökohtia, kuten kunkin ammatin erityispiirteiden määrittäminen ja tietyt poikkeukset, jollaisia olemme muodostaneet. Esimerkkinä tästä voisin mainita notaarit. Olen itse insinööri, ja ammattikunnastani haluaisin todeta erityisesti, että jäsen Harbourin kanssa esittämissämme tarkistuksissa 192–196 asetetaan selvästi ammattipätevyyden tasot yhdestä viiteen. Tuen jäsen Harbourin kanssa myös muita tarkistuksia, jotka liittyvät erityisesti insinöörin ammattiin. Muutamat esittelijä Zappalàn esittämistä näkökohdista ovat mielestäni hätiköityjä, kuten parlamentissa on todettu. Pyydän, että insinööreille vahvistetaan yhteiset vähimmäisvaatimukset. 
McCarthy (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, noin 15 vuotta sitten hain nuorena akateemisesti koulutettuna henkilönä Berliinin vapaasta yliopistosta tointa, jota minulle myös tarjottiin. Pätevyyden vastavuoroinen tunnustaminen oli ongelmallista, joten kului kuukausia, ennen kuin pystyin aloittamaan työn.
Direktiivillä on mielestäni varmistettava, etteivät ammattihenkilöt kohtaa samaa epävarmuutta ja samoja esteitä kuin minä käyttäessään unionin kansalaisen oikeutta harjoittaa ammattia yhtenäismarkkinoilla. Ammattitaitoisten ammattihenkilöiden vapaa liikkuvuus on lisäksi elinehto, jotta komission uusi suunnitelma rajat ylittävien palvelujen markkinoiden radikaalista vapauttamisesta onnistuisi.
Erityiset turvatakeet ovat välttämättömiä terveydenhoitoalalla. Minäkin esitin tarkistuksia 16 viikon säännön poistamiseksi. Kiitän esittelijää ja valiokuntaa näiden tarkistusten tukemisesta. On totta, että kyseisellä säännöllä olisi mahdollisesti sallittu terveydenhoidon valeammattilaisten ja sellaisten henkilöiden toiminta, joiden ammatinharjoittaminen on kielletty toisessa jäsenvaltiossa hoitovirheen vuoksi, tarvitsematta rekisteröityä vastaanottavan maan sääntelyelimessä.
Jäsen Bowis mainitsi tohtori Shipmanin tapauksen. Shipman on mahdollisesti murhannut jopa 200 potilasta vaalipiirissäni pakotettuaan nämä ensin muuttamaan testamenttiaan hänen hyväkseen. Shipmania ei kuitenkaan kielletty harjoittamasta ammattiaan hoitovirheen vuoksi, eikä Yhdistyneen kuningaskunnan oma sääntelyelin pitänyt häntä koskaan ongelmana. Potilaiden terveyden ja turvallisuuden on oltava ensisijaista, mutta sitä ei saada käyttää tekosyynä ammattihenkilöiden vapaan liikkuvuuden estämiselle. Tiedän, että tämä on arka asia komission jäsenelle Bolkesteinille. Konservatiivinen hallitus jätti Yhdistyneessä kuningaskunnassa jälkeensä ankaran lääkäripulan. Ei ole mitään järkeä estää vapaata liikkuvuutta, joten toivon, että lopullisessa direktiivissä löydetään tasapuolinen ratkaisu terveydenhoitoalan ammattihenkilöiden vapaan liikkuvuuden sallimisen ja siihen kannustamisen sekä potilaiden terveyden ja turvallisuuden turvaamisen välillä. Samalla olisi taattava automaattinen lääkärinoikeuksien tunnustaminen yli 50 erilaiselle erikoislääkäriryhmälle, etenkin syöpäsairauksiin erikoistuneille lääkäreille, joista on pulaa. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, uudessa direktiivissä vaaditaan yhtenäistä, avointa ja joustavaa ammattipätevyyden tunnustamisjärjestelmää, jotta helpotettaisiin ammattitaitoisten henkilöiden vapaata liikkumista laajentuneessa Euroopan unionissa. Direktiivi perustuu olemassa oleviin yleisjärjestelmien direktiiveihin, ja sen tavoitteena on koota 15 direktiiviä yhteen ytimekkääksi ja yksinkertaiseksi säädökseksi, jolla saadaan toivottavasti selkeyttä tulkintakysymyksiin.
Direktiivi on sinänsä suurisuuntainen ja laaja-alainen sekä hyvin pitkälti yhdenmukainen ammattitaitoa ja liikkuvuutta koskevassa komission toimintasuunnitelmassa esitetyn ohjelman kanssa. Siihen on kuitenkin liitettävä terveysvaroitus. Markkinoiden vapauttamista ja liikkuvuutta ei saada edistää kansanterveyden ja kuluttajansuojan kustannuksella. Olenkin tyytyväinen, että ammattipätevyyden tunnustamisessa säilytettiin selkeä ero kahden nykyisen järjestelmän välillä – seitsemän säänneltyä ammattia kattavan alakohtaisen järjestelmän ja yleisen järjestelmän välillä.
On tärkeää, että palvelujen tarjoamiseen sovelletaan alakohtaisissa järjestelmissä tiukempia sääntöjä. Meidän on eriteltävä alat, joilla yleisen riskin taso antaa aihetta pätevyyden tarkastamiseen etukäteen ennen palvelun tarjoamista. Lisäksi on varmistettava, että ehdotukseen sisältyvä erikoisalojen luettelo on tarpeeksi kattava, jotta varmistetaan, että asianmukainen tunnustus ja lakisääteinen suoja myönnetään uusille erikoisaloille, kuten onkologialle, jossa tutkitaan syöpiä ja annetaan syöpähoitoa.
Liikkuvien ammattihenkilöiden on tärkeää tajuta, että heidän on osattava hyvin vastaanottavan maan kieltä, sillä kommunikointikyky on ammatinharjoittamisen edellytys. Tämä on erityisen tärkeää lääketieteen alalla, jossa aiheutuu vakavia terveys- ja turvallisuusongelmia, jos potilas ei pysty kommunikoimaan lääkärin kanssa omalla kielellään.
Haluan ilmoittaa tukevani oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan ehdotusta, jossa insinöörin ammatille varataan uusi erityinen osio. Arkkitehdin ammatissa haluaisin kuitenkin kiinnittää huomiota johdanto-osan 21 kappaletta koskevaan kysymykseen. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta hyväksyi äänestyksessä jäsen Inglewoodin esittämän tarkistuksen, jonka seurauksena tarkastajat tunnustettaisiin päteviksi toimimaan rakennussuunnittelun alalla. Ongelmana on, että tarkastajan tehtäviä tulkitaan eri tavoin eri puolilla yhteisöä. Tarkastajat eivät hoida rakennussuunnittelua muualla kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa. Tällaiset epäselvyydet tarkastajien tehtävissä ja toiminnassa Euroopan eri puolilla on korjattava, jotta varmistetaan yhdenmukainen järjestelmä ja tasavertaiset toimintaedellytykset.
Asiasta esittämääni alkuperäistä tarkistusta ei hyväksytty valiokuntakäsittelyssä, mutta sen sanamuoto voisi ratkaista tämän suuren ongelman. Siinä säilytetään yhteisön säännöstöön sisältyvän arkkitehtidirektiivin sanamuoto, ja sillä varmistettaisiin, että jatkossakin ymmärretään, miten tätä säännöstä on tulkittava uudessa järjestelmässä. Yhdyn puheenjohtajavaltio Irlannin ja muiden esittämään huoleen siitä, että direktiivin 5–9 artiklassa ehdotettu aikasääntö on yksinkertaisesti mahdoton. 
Lehne (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, direktiivin alkuperäisenä tarkoituksena oli yksinkertaistaa asioita ja varmistaa osana SLIM-ohjelmaa, että unionin säädöstekstien määrää vähennettäisiin mahdollisimman paljon ja että teksteistä tehtäisiin kansalaisille helppotajuisempia. Epäilen suuresti todellista onnistumistamme tässä direktiiviehdotuksessa. Kuten kaikki tiedämme, Euroopan unionilla on ollut vuosikymmeniä alakohtaiset toimivat direktiivit, joilla säädellään lukuisia koulutusta vaativia ammatteja ja jotka laadittiin erityisesti sitä varten, että kyseisille ammateille saataisiin suotuisat tunnustamisedellytykset. Jos nyt lähestymme niitä sillä periaatteella, että ne on kaikki koottava yhteen ja että yhtä direktiiviä on sovellettava samalla tavalla puuseppämestareihin kuin lääkäreihin ja kirurgeihin, olen vakuuttunut siitä, ettei tulos ole lopulta millään tavalla järkevä.
Tämän takia ryhmäni enemmistö halusi säilyttää alakohtaiset direktiivit. Suurin osa valituksista ei ole itse asiassa kohdistunut säänneltyihin aloihin vaan sääntelemättömiin eli niihin, joita alakohtaiset direktiivit eivät kata. Yrityksistämme huolimatta näkemystä ei hyväksytty valiokunnassa. Tämän takia nyt on luonnollisesti ollut tarpeen esittää lukuisia tarkistuksia, joissa otetaan yhä enemmän osia alakohtaisista direktiiveistä yleiseen direktiiviin. Lopputulos ei juurikaan yksinkertaista yhteisön lainsäädäntöä, vaan lainsäädännöstä on päinvastoin tullut entistä byrokraattisempaa, monimutkaisempaa, vaikeatajuisempaa ja tehottomampaa. Se on täysi vastakohta sanalle , joten nimittäisin direktiiviä englanninkielisellä termillä . En tietenkään ole sitä mieltä, että on hyvän lainsäädäntötavan mukaista antaa ensin lääkäreitä koskeva direktiivi, jota ei ehditä edes panna täytäntöön jäsenvaltioissa vaan joka kumotaan ja sisällytetään lopulta tähän direktiiviin.
Totean lyhyesti, että kuulemisten tarkoituksena oli viime kädessä pikemminkin estää jotakin entistä pahempaa tapahtumasta kuin saada aikaan jotakin hyvää. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan aikaansaannoksella estetään jotakin entistä pahempaa tapahtumasta, mutta sillä ei saada aikaan mitään hyvää. Äänestämme sen puolesta, sillä mitään muuta ei ole saatu aikaan. 
Gargani (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, en ole kuullut keskustelua, sillä minulla oli ennalta sovittu tapaaminen puhemiehistössä. Olen luotsannut valiokunnan työtä jo kauan, joten voin ilmoittaa, että asiasta käytiin yksityiskohtainen keskustelu, sitä arvioitiin perusteellisesti ja se kävi läpi kaikki näin tärkeältä säädökseltä asianmukaisesti vaaditut menettelyt. Säädös on yksi tärkeimmistä nyt parlamentin käsiteltävänä olevista säädöksistä.
Aloitimme kuulemisella, joka kesti koko päivän ja jossa huomiomme kiinnittyi ongelmiin, joita esittelijä Zappalà ja muut valiokunnan jäsenet – Lehne ja muut, joita kaikkia kiitän – ovat pohtineet perin pohjin. Lukuisten keskustelujen ja puheiden jälkeen olemme päätyneet tämän päivän tulokseen.
Meillä on hyvin kunnianhimoinen tavoite: haluamme antaa säädöksen, jolla säännellään henkisiä ammatteja. Mielestäni unionissa avautuu näin konkreettisesti oikeus kansalaisuuteen ja kulttuuriseen järjestäytymiseen, jolloin unioni voidaan toteuttaa yhteisen valuutan ja kaikkien muiden edistämiemme toimien lisäksi ennen kaikkea siten, että kansalaisten tietoon saatetaan henkisten ammattien keskinäinen yhteys, mahdollisuus harjoittaa ammattia korkeimmalla tasolla monissa jäsenvaltioissa ja monissa eurooppalaisissa organisaatioissa.
Esittelijä Zappalà vei direktiiviä eteenpäin löytämällä tasapuolisen ratkaisun, joka todellakin eroaa komission ehdotuksesta. Siinä otetaan tasapuolisemmin huomioon ammattihenkilöiden ja kansalaisten tarpeet, ja keskeistä on ennen kaikkea tiedon laatu. Meidän pitää varmistaa, että ammatit luokitellaan mahdollisimman korkean tason mukaisesti, jotta ammattihenkilö voidaan hyväksyä jäsenvaltiossa pätevyytensä perusteella.
Näin teemme mielestäni suuren palveluksen Euroopalle ja sen kansalaisille. Uskon lisäksi, että Euroopan eri maiden välinen yhteydenpito määräytyy tällä tasolla: henkiset ammatit ovat läpi historian olleet Italian lisäksi kaikissa muissakin maissa tärkeä vertailukohta arvioitaessa maan asemaa.
Lopuksi totean olevani sitä mieltä, että kun ammateille saadaan yhteiset määritelmät unionissa, otetaan suuri edistysaskel, jonka voi tärkeydessä ylittää ainoastaan perustuslaki, kun se hyväksytään. Tämä on joka tapauksessa merkittävä edistysaskel perustuslaille ja Euroopan kansalaisuudelle. 
Karas (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Lissabonissa asetettiin tavoitteeksi, että unionista tulee maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva yhteiskunta vuoteen 2010 mennessä. Tässä tavoitteessa ei ole kyse pelkästään talous- ja teollisuuspolitiikasta vaan ennen kaikkea koulutuksesta.
Työmarkkinoiden toiminta ja niiden muuttuminen tarpeen mukaan on kokonaan toinen ala. Kahden alan yhtymäkohdassa ovat toimet, joilla pyritään edistämään laadukasta koulutusta ja jatkokoulutusta, sekä ammattipätevyyden vastavuoroisen rajat ylittävän tunnustamisen suojeleminen. Pidän komission ehdotusta näin ollen erittäin tervetulleena.
Haluan käsitellä tämänpäiväisessä puheenvuorossani erityisesti palveluntarjoajien ammattipätevyyttä koskevien tasojen ja edellytysten yhdenvertaisuutta sekä yhdenvertaista sijoittautumisen vapautta. Toimintaa koskevat vaatimukset ovat samat, olipa kyseessä palvelu tai sijoittautuminen. Toiminta pysyy samana. En näin ollen ymmärrä, miksi ammattipätevyyden tunnustaminen koskee sijoittautumista mutta mitään säännöstä ei ole laadittu ammattipätevyyden tunnustamisesta palvelujen tarjoamisen yhteydessä. Mielestäni erottelu ei ole oikein. Nykyinen säännös voi olla jopa vastoin EY:n perustamissopimuksen 50 artiklaa, jossa annetaan mahdollisuus tarjota palveluja unionin jäsenvaltiossa samoilla edellytyksillä, jotka kyseinen valtio asettaa omille kansalaisilleen. Näihin edellytyksiin kuuluu pätevyydestä esitettävien todistusten vastaavuus, jos vastaanottava jäsenvaltio vaatii tällaisia todistuksia. Jotta ongelma saataisiin poistettua, pyydän teitä äänestämään esittelijä Zappalàn kanssa jättämäni tarkistuksen 213 puolesta. 
Puhemies.
   – Ennen kuin annan puheenvuoron jälleen komission jäsenelle, huomautan, että pöytäkirjassa on luettelo kaikista tarkistuksista, jotka komissio aikoo hyväksyä kokonaan tai tietyin muutoksin tai jotka komissio aikoo hylätä. Näin komission jäsenen ei tarvitse käyttää koko aikaansa lukujen luettelemiseen. Luettelo liitetään pöytäkirjaan, jotta komission jäsenen ei tarvitse luetella pitkää litaniaa lukuja. 
Bolkestein,
   .  Arvoisa puhemies, selvitän muutamia keskeisiä kohtia, jotka kiinnostanevat parlamentin jäseniä. Käsittelen erityisesti parlamentin esittämiä tarkistuksia.
Tiivistän vastaukseni keskustelun päätteeksi viiteen kohtaan. Ensinnäkin muutamissa tarkistuksissa asetetaan nykyinen lainsäädäntö kyseenalaiseksi, joten niitä ei voida hyväksyä. Tämä koskee etenkin direktiivin soveltamisalan rajoittamista vapaisiin ammatteihin, monien käsiteollisuuden ja kaupan alan ammattien muodollisen kelpoisuuden tunnustamisen poistamista, pätevyyden tunnustamisen rajoittamista yhdelle ja samalle tasolle sekä monia muita tunnustamiselle asetettuja rajoittavampia vaatimuksia.
Toisena kohtana käsittelen rajat ylittävän palvelujen tarjoamisen helpottamista. Tilapäisen ja satunnaisen palvelujen tarjoamisen yksinkertaistaminen tarkoittaa muodollisuuksien vähentämistä. Kuluttajille voidaan tarjota riittävät takeet kattavalla tiedonvälityksellä, ja toimivaltaisille viranomaisille tehtävät ilmoitukset ja muodollinen rekisteröityminen voidaan hyväksyä terveydenhoitoalan ammateissa. Pätevyyden muodollinen valvonta vastaanottavassa valtiossa ei kuitenkaan missään tapauksessa merkitse rajat ylittävän palvelujen tarjoamisen todellista helpottamista.
Kolmanneksi: koontaminen ei ole oikea hetki ottaa käyttöön uusia yhdenmukaisuussäännöksiä. Se edellyttäisi kaikilta asianosaisilta perinpohjaista pohdintaa ja erityistä vaikutusten arviointia.
Neljänneksi: tunnustamisjärjestelmien yksinkertaisempi organisointi on perusteltua laajentumisen vuoksi. Yhteisön menettelyt on rajattava unionin laajuisiin toimenpiteisiin, minkä perusteella uusi lähestymistapa vain joillekin valtioille yhteisten lääketieteen ja hammaslääketieteen erikoisalojen tunnustamisessa on perusteltu. Näin parannetaan todennäköisyyttä, että alojen kehitys jatkuu.
Viidenneksi: laajentuminen edellyttää aiempaa yksinkertaisempia hallintomekanismeja, erityisesti yhtä ainoaa komiteamenettelyn komiteaa. Komissio haluaa edistää päämäärän saavuttamista perustamalla asiantuntijaryhmän ja ottamalla käyttöön aiempaa avoimemman ja joustavamman asianosaisten kuulemismekanismin.
Komission kanta yksittäisiin tarkistuksiin, joita on runsaasti – kuten kaikki tiedämme – on laadittu kirjallisena ja jaetaan piakkoin.(2)
Totean vielä luottavani siihen, että Euroopan parlamentin arvokkaista toimista saadaan hyvä pohja jatkossa käytäville rakentaville keskusteluille.
Minäkin haluaisin lopuksi onnitella jäsen Gebhardtia hänen ensi viikolla viettämästään syntymäpäivästä. 

 Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.Keskustelu on päättynyt.Äänestys toimitetaan 29. tammikuuta 2004. 

Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
– Kaupin laatimasta talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnöstä (A5-0466/2003) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien ja välillisten verojen alalla annetun direktiivin 77/799/ETY muuttamisesta (KOM(2003) 446 – C5-0370/2003 – 2003/0170(COD))
– Purvisin laatimasta talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnöstä (A5-0476/2003) korkeariskisten sijoitusrahastojen ja johdannaisten tulevaisuudesta (2003/2082(INI)). 
Bolkestein,
   .  Arvoisa puhemies, puhun ensin Kaupin mietinnöstä ja sitten Purvisin mietinnöstä.
Keskinäistä apua koskevasta Kaupin mietinnöstä toteaisin, että komissio antoi ehdotuksensa vastauksena veropetoksia käsittelevän neuvoston väliaikaisen työryhmän kertomukseen. Työryhmä totesi, että vuodelta 1977 peräisin oleva perusdirektiivi kaipasi uudistamista, sillä yritykset sijoittautuvat entistä useammin useiden jäsenvaltioiden alueelle ja yksittäiset henkilöt hyödyntävät perustamissopimuksessa myönnettyä oikeuttaan vapaaseen liikkumiseen. Kyseisten jäsenvaltioiden veroviranomaisten pitäisi kuitenkin pystyä valvomaan, että oikeuksista seuraavaa verovelvollisuutta noudatetaan. Veronkierto ja verosuunnittelu rajojen molemmin puolin rikkoo oikeudenmukaisen verotuksen periaatetta ja vääristää helposti pääomanliikkeitä, heikentää kilpailuedellytyksiä ja haittaa sisämarkkinoiden asianmukaista toimintaa.
Ehdotus on lisä verohallintojen käytössä oleviin välineisiin. Sillä nopeutetaan menettelyjä, joita käytetään hankittaessa tietoja muiden maiden verohallinnoilta. Sen ansiosta voidaan suorittaa yhtaikaisia verotarkastuksia useissa maissa, joissa monikansalliset yritykset toimivat, ja sen ansiosta päätöksistä ja asiakirjoista voidaan ilmoittaa sen maan ulkopuolelle, jonne verovelka on maksettava, jolloin perintämenettelyt saadaan käynnistettyä. Olen varma, että parlamentti haluaa tukea ehdotusta toimenpiteenä, jonka tarkoituksena on torjua veropetoksia ja verosuunnittelua.
Nämä ovat ensimmäiset huomioni Kaupin mietinnöstä. Purvisin mietinnöstä haluan todeta seuraavaa:
Komissio on tyytyväinen Euroopan parlamentin päätökseen laatia mietintö korkeariskisten sijoitusrahastojen ja johdannaisten tulevaisuudesta. Haluaisin kiittää esittelijää aloitteesta, jonka ajoitus on mitä mainioin. Nämä asiat ovat erittäin tärkeitä, kuten kaikki tiedämme.
Käsittelen ensin korkeariskisiä sijoitusrahastoja. Kuten jäsen Purvisin mietinnössä todetaan, piensijoittajat voivat jo nyt sijoittaa moniin korkeariskisiin sijoitusrahastoihin joko suoraan pörssilistausten kautta tai epäsuorasti tietynlaisten johdannaisinstrumenttien (structured notes) kautta. Monissa jäsenvaltioissa on jo käytössä korkeariskisten sijoitusrahastojen sääntelyjärjestelmä, jolla tuetaan tällaisten yritysten perustamista niiden alueelle. Jäsen Purvis mainitsee mietinnössään kuitenkin perustellusti, ettei tällä hetkellä ole olemassa unionin laajuista sääntelyjärjestelmää, joka olisi suunniteltu korkeariskisten sijoitusrahastojen perusominaisuuksia varten.
Asiaan liittyy ainakin kaksi keskeistä kysymystä. Miten houkutellaan kotimaahan sijoituksia, jotka suuntautuvat nykyisin useimmiten ulkomaille? Muun muassa Parmalatin tapaus osoitti, miten tärkeää tämä on. Minkä tasoisen suojan sijoittajat tarvitsevat tällaiselle rahoitustuotteelle? Vaikuttaa aiheelliselta keskustella tältä pohjalta hyödyistä, joita EU:n laajuiseen korkeariskisiä sijoitusrahastoja koskevaan sääntelyjärjestelmään mahdollisesti liittyisi.
Myönnän, että toinen mietinnössä käsitelty asia, johdannaiset, on tärkeä ainakin kolmesta syystä.
Ensinnäkin tämä rahoitusvälineluokka kehittyy kiihtyvään tahtiin, eikä mielikuvituksella ole rajoja uusia tuotteita luotaessa. Toiseksi: suurin osa johdannaisista kaupataan vakioimattomien johdannaisten markkinoilla, joita ei niiden luonteen vuoksi valvota yhtä tarkkaan kuin sääntely- ja valvontaviranomaiset valvovat säänneltyjä markkinoita. Kolmanneksi: tällaisiin välineisiin liittyvät riskit voivat olla vipuvaikutuksen takia suuria. Päinvastoin kuin korkeariskisiä sijoitusrahastoja, jotka eivät sisälly tällä hetkellä yhteisön lainsäädäntöön, johdannaisia käsitellään jo useissa teksteissä eri yhteyksissä – esimerkiksi tilinpäätöksiä, yhteissijoitusyrityksiä, markkinoiden manipulointia, sijoituspalveluja ja pankkialaa koskevassa lainsäädännössä. Ei näytä olevaan sen enempää tarpeen kuin suotavaakaan laatia erityistä säädöstä johdannaisista, sillä ne ovat monialainen kysymys. Parasta olisi harkita yhteisön nykyisen lainsäädännön eri osien saattamista ajan tasalle tapauskohtaisesti. Verotuksen täydellinen yhdenmukaisuus on kuitenkin taattava.
Esittelijä Purvisin lopullinen mietintö on sekä korkeariskisten sijoitusrahastojen että johdannaisten kannalta hyödyllinen opas Euroopan komissiolle. Komissio sitoutui Enron-skandaalin jälkeen Oviedossa huhtikuussa 2002 tarkastelemaan erityisesti johdannaisia ja korkeariskisiä sijoitusrahastoja koskevia kysymyksiä. Sitoumusta noudatetaan ja Purvisin mietintö otetaan asianmukaisesti huomioon.
Euroopan komission on samoin otettava huomioon lokakuun lopussa vuonna 2003 perustettujen asiantuntijaryhmien tekemät päätelmät. Nämä ryhmät tarkastelevat rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman toteuttamisen jälkeisiä painopistealueita. Asiantuntijaryhmät saattavat ottaa nämä kaksi kysymystä esille muiden asioiden ohella ensimmäisessä kertomuksessaan, jonka on määrä ilmestyä huhtikuussa 2004.
Euroopan komission on vielä liian aikaista ottaa lopullista kantaa korkeariskisiä sijoitusrahastoja tai johdannaisia koskeviin mahdollisiin lainsäädäntötoimiin.
Komissio arvioi, ilmeneekö Parmalatin tapauksessa jotakin näistä kahdesta aiheesta. Komission on myös seurattava tarkkaan Yhdysvalloissa meneillään olevaa keskustelua korkeariskisten sijoitusrahastojen rekisteröimisestä varmistaakseen, ettei kilpailu vääristy. 
Karas (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten näette, en ole jäsen Kauppi. Hän on esittelijä, minä en. Jäsen Kauppi pyysi minua esittelemään mietinnön lyhyesti puolestaan tänään, sillä hänestä tuli viikko sitten äiti. Haluan omasta ja parlamentin puolesta osoittaa hänelle erittäin lämpimät onnentoivotukset. Hänestä tuli komean poikavauvan äiti, ja molemmat voivat hyvin. Jäsen Kauppi haluaa yhdistää työn ja perhe-elämän mahdollisimman pian ja jatkaa työtään parlamentissa. Lämpimät onnittelut, Piia-Noora, ja kaikkea hyvää!
Siirryn nyt käsittelemään hänen mietintöään komission ehdotuksesta. Mietinnössä ei arvostella komissiota eikä tuoda esiin mitään huolestuttavia näkökohtia komission menettelytavasta vaan pikemminkin neuvoston menettelytavasta. Komission ehdotuksessa pyritään pääasiassa toteuttamaan välittömässä verotuksessa samat toimet, joita on ehdotettu toisaalla välillisessä verotuksessa. Keskeinen uudistus on, että nyt kahdella tai useammalla jäsenvaltiolla on mahdollisuus toteuttaa yhtaikaisia tarkastuksia, kun veronmaksaja toimii useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa. On siis kyse maalaisjärjestä ja yhtenäismarkkinoiden asianmukaisesta järjestelemisestä.
Toinen muutos on menettelyn yksinkertaistaminen ja kolmas muutos moniselitteisyyksien poistaminen nykyisestä tekstistä, joka on – kuten olemme kuulleet – jo 25 vuotta vanha. Kaikki, jotka pitävä silmänsä ja korvansa auki, tietävät, että tuossa ajassa on ehtinyt tapahtua ja muuttua paljon.
Suurin ongelma koskee menettelyä. Tavanomaisen käytännön mukaisesti komission ehdotus perustuu perustamissopimuksen 95 artiklaan, mikä merkitsee, että ehdotuksessa sovelletaan yhteispäätösmenettelyä. Parlamentti on aina tukenut tämän oikeusperustan valintaa hyvin ymmärrettävistä syistä. Haluan vielä sanoa, miksi näin on: olemme sitä mieltä, ettei hallinnollinen yhteistyö vaikuta konkreettiseen vero-oikeuteen, vaan sillä pyritään pikemminkin varmistamaan yhtenäismarkkinoiden asianmukainen toiminta. Olemme näin ollen tyytyväisiä komission oikeudelliseen kantaan ja haluamme tuoda esiin, että neuvosto on jo useaan otteeseen päättänyt yksipuolisesti muuttaa oikeusperustan joko perustamissopimuksen 93 artiklaksi tai 94 artiklaksi antamatta mitään vakuuttavia syitä. Näin neuvosto vie parlamentilta oikeuden yhteispäätökseen ja vähättelee toimenpiteen merkitystä yhtenäismarkkinoiden kannalta.
Viimeisin tapaus koski kahta komission ehdotusta hallinnollisesta yhteistyöstä ALV-alalla ja direktiivin 77/799/ETY muuttamista. Neuvosto kuuli parlamenttia äskettäin uudelleen oikeusperustan muuttamisesta. Parlamentti hylkäsi muutoksen 2. syyskuuta 2003. Odotettavissa oli, että neuvosto muuttaisi myös nyt käsiteltävänä olevan ehdotuksen oikeusperustan, joten esittelijä ei näe mitään syytä muuttaa tai arvioida uudelleen kantaansa tässä vaiheessa. Ehdotammekin, että komission ehdotus hyväksytään täysimääräisesti sellaisena kuin se on esitetty 95 artiklaan perustuvana. Tällä tavoin osoitamme, että parlamentin suuri enemmistö toimii päättäväisesti ja on valmis ja halukas tekemään yhteispäätöksen, koska mielestämme asia koskee yhtenäismarkkinoita. 
Purvis (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä tämän harkituista näkemyksistä. Toivon, että vaikka hän siirtäisi asian asiantuntijaryhmiensä käsiteltäväksi, hän ottaisi huomioon, että jatkossa alalla tarvitaan todennäköisesti lainsäädäntöä. Käyn läpi kantamme pääperusteet.
Ensimmäinen korkeariskinen sijoitusrahasto perustettiin vuonna 1949, ja arvioiden mukaan sen varainhoidon piirissä on tällä hetkellä varoja noin 600 miljardia euroa. Näistä noin 15:tä prosenttia eli 90:tä miljardia euroa hallinnoidaan Euroopasta. Vaikka varoista huolehtivat eurooppalaiset varainhoitajat, suurin osa on kuitenkin sijoitettu ulkomaisiin vero- ja sääntelyparatiiseihin. Kiinnostus tämän tyyppisiä sijoituksia kohtaan on kasvanut viime vuosina valtavasti erityisesti Yhdysvalloissa, missä varakkaat ja kohtuullisen varakkaat sijoittajat ovat löytäneet ne. Monet yhteisösijoittajat pitävät tällaista sijoittamista nyt hyväksyttävänä.
Kiinnostus on nyt levinnyt myös Eurooppaan, eritoten koska monet näistä rahastoista ovat suoriutuneet kaiken kaikkiaan hyvin kolmena viime vuotena, kun alamäki on jatkunut avopaperimarkkinoilla, sillä ne ovat käyttäneet innokkaasti lyhyeksimyyntiä ja velkarahoituksen vipuvaikutusta. Tiedotusvälineet ovat huomanneet asian, ja tuloksista on kerrottu sanomalehtien taloussivuilla. Näin ollen on esiintynyt jonkin verran huolta siitä, että entistä kokemattomammat sijoittajat tuntevat houkutusta siirtää säästönsä ulkomaisiin korkeariskisiin sijoitusrahastoihin tavalla tai toisella. Suurin osa rahastoista on täysin kunnollisia, hyvin hallinnoituja ja hoidettuja, mutta niiden valvonta on niukkaa. EU:n sääntelyviranomaiset ovat huolissaan mahdollisista riskeistä, mutta sijoitusalaa houkuttavat suuntauksen tarjoamat liiketoimintamahdollisuudet. Mielestämme nyt on oiva aika ottaa Euroopan unionissa käyttöön sopivan kevyt järjestelmä, joka houkuttelee kyseisiä rahastoja sijoittautumaan Euroopan unionin alueelle. Näkemystä tukevat muutamien jäsenvaltioiden aloitteet, joissa on otettu tai harkitaan otettavan käyttöön tällaisia tukevia järjestelmiä kansallisella tasolla. Irlanti, Saksa ja Luxemburg ovat kolme esimerkkiä tästä.
Toinen huolenaiheemme Euroopan yhteisten pääoma- ja sijoitusmarkkinoiden toteuttamisessa on, että muutamat jäsenvaltiot soveltavat verotus- ja sääntelyedellytyksiä, joissa syrjitään sijoittamista toisissa jäsenvaltioissa sijaitseviin rahastoihin. Ehdotamme näin ollen, että otetaan käyttöön erillinen kevyt järjestelmä, joka sopii korkeariskisten sijoitusrahastojen perusominaisuuksiin ja samalla sattumalta myös muihin vaihtoehtoisiin sijoitusvälineisiin, jotka ovat tällä hetkellä yhteisön lainsäädännön ulottumattomissa. Etsimme järjestelmää, jossa näille välineille saataisiin yhteinen eurooppalainen toimilupa, joka perustuu vastavuoroiseen tunnustamiseen. Nämä rahastot sijoittavat esimerkiksi kiinteistöihin, valuuttaan ja hyödykkeisiin. Tällaiset sijoitukset eivät selvästikään sovi kaikille ainakaan ennen kuin sijoituksiin sisältyvistä riskistä ollaan tietoisia, ne ymmärretään ja niitä osataan arvioida. Tämän takia painotamme, että on ehdottoman välttämätöntä kouluttaa sijoittajia ja kertoa asioista selkeästi ja suorasanaisesti. Yhtä lailla on tärkeää valvoa tiukasti tällaisten tuotteiden myyjiä ja jälleenmyyjiä. Ei ole mitään syytä kieltää Euroopan kansalaisilta tällaisia kiinnostavia sijoittamismahdollisuuksia, mutta meidän mielestämme heidän etunsa turvataan tehokkaammin, kun sijoituksia on tarjolla Euroopan unionin lainkäyttövallan piirissä ja kun niitä säännellään asianmukaisesti. Ne tarjoavat myös eurooppalaisille sijoitusalan ammattilaisille tilaisuuden vahvistaa taitojaan ja rakentaa arvokasta liiketoimintaa sekä luoda työpaikkoja. Pääomaa saadaan lisäksi houkuteltua Euroopassa sijaitseviin yrityksiin Amerikan ja muiden maanosien sijasta.
Mietinnössäni on varattu erillinen osio johdannaisille. Johdannaisia käytetään laajalti perinteisessä yritysmaailmassa ja sijoitusalalla. Niitä moititaan usein erittäin riskialttiiksi ja spekulatiivisiksi välineiksi, mutta tosiasiassa niitä voidaan yhtä hyvin käyttää riskien rajoittamiseen ja vähentämiseen. Näin myös tehdään. Olemme eritelleet kaksi pääkohtaa, jotka on syytä ottaa huomioon. Komission jäsen Bolkestein eritteli kolme. Maailman rahoitusjärjestelmään kohdistuvat järjestelmäriskit voivat mahdollisesti käydä toteen, sillä meillä on vain vähän tai ei lainkaan keinoja laskea riskien kokonaislaajuutta. Tämä pätee ennen kaikkea erityisiin johdannaisiin, jotka ovat vakioimattomia ja yleensä vaikeampia muuttaa rahaksi kuin tavalliset johdannaiset. Tämä pätee myös luottojohdannaisiin, joiden käyttö on kasvanut räjähdysmäisesti, kun pankit siirtävät varojaan – omien varojen riittävyyssyistä – muille toimijoille ja sattumalta myös korkeariskisille sijoitusrahastoille.
Kehotamme näin ollen komissiota ja kansainvälisiä elimiä kehittämään asianmukaisen menetelmän, jolla johdannaisia mitataan, seurataan ja valvotaan. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, aloitan jäsen Kaupin mietinnöstä. Yhdyn onnitteluihin, jotka hänelle esitettiin tällä viikolla syntyneen poikavauvan johdosta. Kuten on huomattu, keskinäisestä avusta annettua voimassa olevaa direktiiviä muuttavan direktiiviehdotuksen otsikko on hieman harhaanjohtava. Direktiiviä sovelletaan tosiasiassa ainoastaan välittömään verotukseen ja vakuutuksiin, ja välillistä verotusta – ALV:tä ja valmisteveroa – käsitellään erillisissä säädöksissä. Tämä on tehtävä selväksi.
Ehdotuksen vaikuttimena on estää veronkiertäjien piileskely toisissa jäsenvaltioissa ottamalla käyttöön vapaaehtoisuuteen perustuvat säännökset yhteistyöstä ja keskinäisestä sopimuksesta verotarkastuksissa. Tämä on myönteinen edistysaskel. Määräenemmistöpäätökseen eli 95 artiklaan perustuvan oikeusperustan muuttaminen sellaiseksi, että neuvosto päättää asiasta yksimielisesti (perustamissopimuksen 93 ja 94 artikla) on pitkälti aiemman käytännön mukainen ja onneksi myös oman hallitukseni verolainsäädäntöä koskevan kannan mukainen. Veronkanto-oikeuden hallinnollista puolta ja keskinäistä apua koskevaa säännöstä ei ole mahdollista erottaa veronkannon etuoikeudesta, ja tästä asiasta pitäisi edelleen päättää yksimielisesti.
Käsittelen seuraavaksi Purvisin mietintöä. Onnittelen häntä erittäin tasapuolisesta ja paljon tietoa tarjoavasta mietinnöstä, vaikka olikin hieman omituista yhdistää yhteen mietintöön nämä kaksi aihetta, korkeariskiset sijoitusrahastot ja johdannaiset, sillä johdannaiskauppaa säännellään jo nyt unionissa paljon laajemmin kuin korkeariskisiä sijoitusrahastoja. Kuten mietinnössä todetaan, Irlanti on ollut asiassa erittäin aktiivinen, ja se on onnistunut laajentamaan mahdollisuutta korkeariskisten sijoitusrahastojen käyttöön. Selkeä sääntelyjärjestelmä on kuitenkin otettava käyttöön, jotta varmistetaan sijoittajien vähimmäissuoja samalla kun kasvatetaan Euroopan mitätöntä 15 prosentin osuutta korkeariskisten sijoitusrahastojen kaikista varoista. Kehittyneet vaihtoehtoiset sijoitusrahastot – jotka siis tunnetaan yleisemmin korkeariskisinä sijoitusrahastoina – ja johdannaiset ovat hyötyneet viime vuosina arvopaperimarkkinoiden alamäestä. Ne hyötyivät jo, kun arvopaperimarkkinoiden sijoittajakunta laajeni 1990-luvun nousukaudella, jolloin aiemmin suurimmaksi osaksi kokeneille ja päteville rahoitusalan asiantuntijoille ja varainhoitajille kuuluneet alat demokratisoituivat, kun yksilöt ja markkinoilla uudet pienet ryhmät panivat rahansa osakkeisiin. Olen samaa mieltä siitä, että tarvitaan asianmukainen EU:n laajuinen riskialttiita sijoitusrahastoja koskeva sääntelyjärjestelmä, joka kannustaa rahastoja sijoittautumaan unionin alueelle eikä sen ulkopuolelle ja tarjoaa niille yhteisen eurooppalaisen toimiluvan kaltaiset edut vastavuoroisen tunnustamisen myötä. Meidän on kuitenkin omaksuttava sopivan kevyt lähestymistapa sääntelyyn, jotta tarjotaan kannustimia, joilla rohkaistaan sijoittamista unionin alueelle sijoittautuneisiin rahastoihin sen sijaan, että sijoitukset ohjattaisiin edelleen ulkomaille. Kansallisten sääntelyviranomaisten toiminnan koordinointi lisää joustavuutta yhtenäismarkkinoilla, mikä on myönteistä.
Johdannaisten osalta tuen komissiolle esitettyä oikea-aikaista kehotusta antaa kertomus johdannaisten asemasta pääomamarkkinoilla. 
Goebbels (PSE ).
    Arvoisa puhemies, termi "kehittyneet vaihtoehtoiset sijoitusrahastot" on niin kehittynyt ilmaisu, että korvaan sen ilmaisulla "korkeariskiset sijoitusrahastot".
Sosiaalidemokraattien ryhmä ei ole yleisesti mitenkään ihastunut korkeariskisiin sijoitusrahastoihin eikä johdannaisiin. Nämä välineet ovat jossain määrin käyttökelpoisia kattamaan tietyt sijoitusriskit tai kansainväliseen kauppaan liittyvät riskit. Kaikki nämä rahoitusvälineet ovat kuitenkin erittäin spekulatiivisia – hyvin pienellä lainamäärällä voidaan saada kokoon tähtitieteellisiä summia – joten on yksinkertaisesti syytä olla varovainen. Ryhmäni tukee komission varovaista lähestymistapaa, ja olemme yhtä mieltä perusteesta, jonka komission jäsen Bolkesteinin juuri esitti. Enron, Parmalat ja muut skandaalit ovat muistuttaneet meille, että kehittyneet tuotteet kätkevät usein taakseen erittäin kehittyneitä väärinkäytöksiä.
Long Term Capital Management -rahaston ajautuminen lähes konkurssiin paljasti, miten suuri riski asiassa piilee. Vuoden 1998 alussa rahastolla oli omia varoja 4,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja velkaa 120 miljardia, eli velkaantuneisuusaste oli 25. Rahaston nettovarat olivat 23. syyskuuta 1998 laskeneet 600 miljoonaan Yhdysvaltain dollariin ja velkaa oli noin 100 miljardia, eli velkaantuneisuusaste oli 167. Ketjureaktio saatiin vältettyä pelastamalla rahasto, eikä rahastonhoitajille tullut mitään seuraamuksia tai rangaistuksia, mutta kuka takaa, ettei vastaavaa tapahdu jatkossa ja tällä kertaa sellaisessa mittakaavassa, että pelastaminen on mahdotonta?
Long Term Capital Management aloitti toimintansa pääomalla, joka saatiin lähinnä pankeista, joita periaatteessa valvottiin. Meidän on näin ollen tiukennettava pankeille asetettuja vakavaraisuusvaatimuksia, kun ne ostavat spekulatiivisia rahasto-osuuksia. Monet näistä rahastoista ovat sijoittautuneet ulkomaille keskuksiin, joita ei säännellä lainkaan tai säännellään vain vähän, joten yksinkertaisin tapa reagoida korkeariskisiin sijoitusrahastoihin, jotka eivät halua toimia avoimesti, on vaikeuttaa ja hankaloittaa niiden mahdollisuuksia saada rahoitusta pankeilta, jotka toimivat Baselin sopimuksen kattamissa valtioissa. Pankkilainan määrä voitaisiin rajoittaa tiukasti vakuuteen, jonka ulkomailla sijaitseva rahasto tarjoaa. Vakausfoorumi, Kansainvälinen arvopaperikomissio ja Baselin pankkivalvontakomitea ovat kaikki antaneet tärkeitä suosituksia ja ehdotuksia asiasta. Näitä on esitelty erityisesti tammikuussa 2000 annetussa Brokin ja Mayerin mietinnössä. Toistaiseksi yhtäkään näistä ehdotuksista ei ole pantu toimeen.
Purvisin mietinnössä pyritään järjestämään korkeariskisten sijoitusrahastojen paluu Eurooppaan ja avaamaan niiden tuotteet asteittain "kohtuullisen varakkaille sijoittajille". En ole ollenkaan varma, mitä kohtuullisen varakkaalla sijoittajalla tarkoitetaan, mutta ryhmäni ei vastusta tällaista toimenpidettä, edellyttäen että korkeariskisten sijoitusrahastojen avoimuutta lisätään huomattavasti ja että kansalliset ja jatkossa jopa eurooppalaiset sääntelyviranomaiset hyväksyvät prosessin ja valvovat sitä. Ei pidä unohtaa, että suuriin voittoihin sisältyy väistämättä suuri riski tällä hämärällä alalla.
Arvoisa puhemies, kiitän lopuksi jäsen Purvisia mietinnöstä, joka on kokonaisuutena erittäin rakentava. Kiitän häntä avarakatseisuudesta ja siitä, että hän hyväksyi muutamia kompromisseja, joiden ansiosta ryhmäni voi äänestää mietinnön puolesta. Päätän puheenvuoroni esittämällä onnittelut omasta ja ryhmäni puolesta jäsen Kaupille tämän laatimasta mietinnöstä ja ennen kaikkea iloisesta perhetapahtumasta, josta juuri kerrottiin. 
Seppänen (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, minä tunnen esittelijä Purvisin. Hän uskoo markkinoihin. Jos on sellainen usko, silloin paras vaihtoehto on markkinoiden kevyt sääntely, ja keveintä sääntelyä on tietysti itsesääntely. Purvis perustelee johdannaismarkkinoiden tarvetta oliivien tuotannolla. Vanhaan aikaan niiden hinta vakautettiin ennalta tehtävin sopimuksin. Oliivit ovat kuitenkin Euroopan unionissa hyvä esimerkki siitä, miten markkinat toimivat, jos ei ole valvontaa ja on vain itsesääntely. Tilintarkastustuomioistuimen raportin mukaan tuottajat väärentävät puristamoissaan tuotantolukuja, lisäävät oliiviöljyyn pähkinäöljyä tai panevat EU:lle maksuun saman öljyn sekä puiden määrän että öljyn määrän perusteella.
Markkinat toimivat ahneiden ehdoilla, niin myös sijoitusrahoitus- ja johdannaismarkkinat. Uudet välineet toimivat samaan tapaan kuin oliiveista puristetaan öljyä. Pörssit ovat uusien markkinavälineiden öljynpuristamoja, joilla rahasta puristetaan uutta rahaa. Johdannaiset ovat uutta voiteluöljyä pörssien keinottelukoneistojen rattaisiin.
Rahoitusmarkkinoita valvotaan tänään samaan tapaan kuin parlamentissa tällä viikolla käsiteltyä ydinturvallisuutta: on vain kansalliset valvojat. Ydinlaitosten valvojat ovat hyviä teknisiä asiantuntijoita, kun taas sijoitusrahastojen johdannaismarkkinoiden kansalliset valvojat eivät sitä ole. Siksi markkinoilla ei ole pörssiturvallisuutta. Pitäisi olla pörssiturvallisuusviranomainen samaan tapaan kuin on ydinturvallisuusviranomainen tai vaikkapa meriturvallisuusviranomainen.
Olisin toivonut, että mietinnössä olisi tarkasteltu enemmän Euroopan keskuspankin roolia mahdollisena valvontayksikkönä. Kevyesti säännelty järjestelmä ja itsesääntely perustuvat keinottelijoiden moraaliin, ja kuten tiedämme, keinottelijoilla ei ole moraalia. Heidän toimintansa kannustin on pelkkä rahanhimo. Sitä kautta ovat yritysten työntekijöiden eläkkeet monissa maissa suuressa vaarassa, muun muassa Purvisin kotimaassa. 
Van Dam (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, toisin kuin edellinen puhuja, keskityn pääasiassa direktiiviin, jota koskevan mietinnön esittelijänä on jäsen Kauppi. Verosuunnittelua ja veronkiertoa harjoitetaan laajalti, ja asialla on vahva rajat ylittävä ulottuvuus. Savukkeiden salakuljetus, ALV-karusellipetokset ja salaiset pankkitilit ovat vain joitakin esimerkkejä repertuaarista, josta voivat valita ne, jotka eivät halua antaa keisarille sitä, mikä keisarin on. Niin Euroopan unionissa kuin esimerkiksi Sveitsissä ja Balkanillakin meidän on etsittävä tarkkaan yhteisiä keinoja, joilla saadaan käyttöön tehokas järjestelmä, jolla valvotaan erityisesti useissa jäsenvaltioissa toimivia veronmaksajia.
Direktiivissä annetaan kahdelle tai useammalle jäsenvaltiolle mahdollisuus yhteiseen valvontaan, mikä on siis todella tärkeää. Tällä tarkoitetaan erityisesti kunkin jäsenvaltion veroviranomaisten välisen yhteistyön tehostamista. Tämä on täysin yhdenmukaista sen periaatteen kanssa, että jäsenvaltioilla on etuoikeus säätää verotuksesta ja kerätä veroja. Verolainsäädäntö kuuluu kansalliseen toimivaltaan, ja siinä sen on myös pysyttävä, sillä verot liittyvät läheisesti kunkin jäsenvaltion yhteiskuntarakenteeseen ja kulttuuriin. Tätä taustaa vasten onkin erittäin omituista, ettei keskustelussa käsitellä tehokasta lähestymistapaa veropetoksiin vaan sitä, mikä olisi valittava direktiivin oikeusperustaksi. Vastaavissa tapauksissa parlamentti on perustellusti hyväksynyt oikeusperustaksi 95 artiklan, jotta niissä voitaisiin soveltaa yhteispäätösmenettelyä. Kyse ei ole verolainsäädännön sisällöstä vaan hallinnollista yhteistyötä koskevasta täytäntöönpanosäädöksestä eli ehdottomasti sisämarkkinoista.
Jäsen Kauppi esitti mietintönsä perusteluissa ennustuksen, joka on käynyt toteen: neuvosto antoi äskettäin virallisen ehdotuksen oikeusperustan muuttamisesta. Tämähän on eräänlainen vakiovastaus. Neuvosto hylkäsi yhteispäätösmenettelyn jälleen kerran ilman selviä perusteita. Nyt kun parlamentin kanta vahvistettiin 2. syyskuuta, tämäkin ehdotus on vaarassa joutua yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, mikä veisi tarpeettoman paljon aikaa ja vaivaa ja voisi ennen kaikkea viivästyttää jo pitkään kipeästi kaivattua veroviranomaisten välisen yhteistyön tehostamista. Kehotan neuvostoa hankkiutumaan eroon pinttyneistä tavoistaan. Takaisin asiaan. Rajojen molemmin puolin toimivia veronmaksajia on valvottava tehokkaammin. Veronkiertäjät liikkuvat nopeasti paikasta toiseen, eikä perinteisen tietojenvaihdon avulla pysytä millään heidän perässään. Jos asianosaisten maiden valvontaviranomaisten yhteinen työryhmä saa selville, että verolainsäädäntöä on käytetty väärin hyväksi, voidaan antaa samalla mitalla takaisin. Kymmenen uuden jäsenvaltion liittyminen unioniin lisää epäilemättä valtioiden välisten tarkastusryhmien tarvetta. Avoimet rajat maihin, joiden hallintokoneisto on edelleen heikko, houkuttelee valitettavasti onnenonkijoita, jotka tuntevat yhtä vähän tunnontuskia veroasioissa kuin muissakaan asioissa. Mitä pikemmin veroviranomaiset voivat puuttua tähän yksissä tuumin, sitä parempi. 
Ilgenfritz (NI ).
    Arvoisa puhemies, on sanomattakin selvää, että meidän on tuettava veropetosten selvittämistä yhteistyössä Euroopan alueella. Ammattimaiset verohuijarit vetävät unionia edelleen nenästä, koska järjestelmämme ovat aivan liian monimutkaisia. Ovet ovat sepposen selällään huijareita varten, ja näin rohkaistaan epäsuorasti veropetoksiin. Jos asiaa vastaan aiotaan toimia tehokkaasti, tarvitaan enemmän tarkastuksia ja tiivistä yhteistyötä sekä helppotajuisia verolakeja. Esimerkiksi ALV-järjestelmää on uudistettava kiireesti. Erittäin monimutkainen kaksitahoinen ALV-järjestelmä, jossa kotimaan myynti on eri asemassa kuin yhteisömyynti, on suurin syy siihen, että veroja saadaan kierrettyä unionissa vuosittain miljardien edestä varsin helposti. Tämän takia tarvitaan yksinkertaisempi ALV-järjestelmä, joka on helppotajuinen ja jossa kaikkea Euroopan alueen myyntiä kohdellaan yhdenvertaisesti. Näin veropetoksia voidaan todella torjua tehokkaasti. Tästä on jo annettu ehdotuksia, jotka on vain pantava täytäntöön. Ehdotankin, että otamme ALV-järjestelmässä viimeinkin käyttöön verokortin ja asetamme kaiken myynnin yhdenvertaiseen asemaan, jotta saavutamme veropetosten vähentämiselle asetetut tavoitteet. 
Santos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jäsen Kaupin laatiman mietinnön keskeisin johtopäätös on epäilemättä, että keskinäistä apua veroalalla koskevien sääntöjen oikeusperustana on oltava perustamissopimuksen 95 artikla.
Näin säilytetään perustamissopimuksessa asetettu toimielinten välinen tasapaino sekä – mikä vielä tärkeämpää – parlamentin oma toimivalta. Hallinnollinen yhteistyö ei näin ollen vaikuta konkreettiseen vero-oikeuteen, eli enää oikeusperustaksi ei vaadita 93 ja 94 artiklaa. Ratkaisevaa on kuitenkin veronkierron torjunta, joka on oleellista, jotta yhtenäismarkkinat toimisivat moitteetta, eli jälleen tullaan 95 artiklan soveltamisalaan. Olen näin ollen komission ehdotuksen kannalla.
Purvisin mietinnössä käsitellään unionin sääntöjen määrittämistä henkilökohtaisille sijoituksille, ja se kattaa valtavan määrän erilaisia rahoitustuotteita. Vaikuttaa ehdottoman tärkeältä paikata nykyisen lainsäädännön puutteet. Tällaisia sijoituksia koskevien selvien sääntöjen puuttuminen on johtanut siihen, että sijoitukset on siirretty ulkomaille. Tästä on selvästi haittaa koko unionille, ja tilanne johtaa siihen, että entistä haavoittuvampiin sijoittajiin kohdistuu entistä suurempia riskejä. Monet jäsenvaltiot valmistelevat omien sääntelyjärjestelmien laatimista saadakseen tällaisia sijoituksia alueelleen. On siis ehdottoman tärkeää pyrkiä yhdenmukaistamaan ja koordinoimaan järjestelmiä välittömästi, jotta ne olisivat yleisen eurooppalaisen edun mukaisia.
On syytä muistaa, että puhumme innovatiivisista sijoitustuotteista, jotka tarjoavat erittäin houkuttelevia etuja, mikä tarkoittaa, että markkinat ottavat ne suopeasti vastaan ja tukevat niitä. Parlamentti on jo tutkinut johdannaisia koskevaa ongelmaa ja tuonut esiin, miten merkittävä asema niillä on pääomamarkkinoilla nykyisin. Vieläkin tärkeämpää on, että parlamentti on kertonut ääneen niihin liittyvistä hyödyistä ja riskeistä. Vaikuttaa siis siltä, että esittelijä on täysin oikeassa siinä, että on ratkaisevan tärkeää laatia sääntelyjärjestelmä, joka toimii kannustimena sijoittajalle korkeariskisten sijoitusrahastojen suhteen. Esittelijä on oikeassa myös todetessaan, että oikeudellinen epävarmuus tekee johdannaismarkkinoiden hyödyntämisestä erittäin vaikeaa jäsenvaltioissa.
Esittelijä esittää lisäksi, että tietynlaisia johdannaisia, esimerkiksi vakioimattomia johdannaisia koskevan sääntelyn puute on vakava uhka markkinoille ja erityisesti rahoitusyhtiöille, jotka päätyvät yhä useammin tämäntyyppisiin sijoituksiin. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän esittämät tarkistukset, joissa puututaan juuri näihin seikkoihin, ovat huomattava parannus tekstiluonnokseen. Niillä taataan suurempi suoja tällaisille sijoituskäytännöille ominaisten riskien varalta erityisesti asettamalla velvoite antaa sijoittajille tarkempia ja täsmällisempiä tietoja. Kaikista näistä syistä parlamentin on hyväksyttävä tänään käsiteltävänä olevat jäsen Kaupin ja jäsen Purvisin laatimat mietinnöt sekä Euroopan sosiaalidemokraattisen ryhmän esittämät tarkistukset. 
Bolkestein,
   .  Arvoisa puhemies, esitän muutaman lyhyen huomautuksen. Käsittelen ensin jäsen Kaupin mietintöä. Sitä ennen haluan kuitenkin yhtyä onnitteluihin, jotka parlamentti osoitti hänelle poikavauvan syntymisen johdosta.
Oikeusperusta on tärkeä kohta. Komissio perusti ehdotuksensa 95 artiklaan, koska se on vahvasti sitä mieltä, että tästä toimenpiteestä olisi aiheellista päättää yhteispäätösmenettelyssä. Kuten jäsen Kauppi ennusti, neuvosto kuitenkin vaihtoi oikeusperustan 93 ja 94 artiklaan. Tämä on hyvin valitettavaa. Neuvosto ei tee näin ensimmäistä kertaa. Se teki samoin keskinäisestä avunannosta saatavien perinnässä annetun direktiivin 2001/44/EY yhteydessä. Komissio ja parlamentti veivät asian yhteisöjen tuomioistuimeen, kuten ne ovat tehneet muissakin vastaavissa tapauksissa. Julkisasiamiehen lausunto tuki kuitenkin neuvostoa. Komissio pysyy joka tapauksessa periaatteessaan, vaikka sen onkin otettava huomioon tuomioistuimen lopullinen ratkaisu saatavien perintää koskevassa tapauksessa päättäessään konkreettisista toimista nyt keskusteltavana olevassa ehdotuksessa.
Käsittelen nyt yhtä lailla tärkeää Purvisin mietintöä. Ulkomaille sijoittautuneiden rahastojen ja eritoten korkeariskisten sijoitusrahastojen kehittyminen aiheuttaa todella huolta, sillä eurooppalaiset markkinat ja rahoitusviranomaiset eivät saa niistä mitään tietoja. Yhdymme siis jäsen Purvisin ja muiden parlamentin jäsenten esittämiin huoliin. Meidän on löydettävä keino asiaan puuttumiseksi. Kuten jäsen Purvis totesi, lyhyellä aikavälillä olisi hyvä löytää kannustimia, joilla rahastoja houkutellaan ulkomailta alueellemme. Nähtäväksi kuitenkin jää, onko tämä pidemmällä aikavälillä tarpeen. Olen erityisen harmissani siitä, että ulkomailla sijaitsevat valtavat rahastot välttävät valvonnan ja tarkastukset.
Yhtäältä on tärkeää, että rahoitusmarkkinat ovat likvidit ja ettei rahan hinta ole tarpeettoman korkea. Toisaalta meidän ei pitäisi antaa tilanteen jatkua enää kovin pitkää entisellään.
Ei siis ole lainkaan selvää, miten ongelmaan kannattaisi puuttua. Jos jäsen Goebbelsilla, Purvisilla tai muilla on ehdotuksia siitä, miten ulkomaille sijoittautuneita rahastoja voitaisiin säännellä, otan niitä mielelläni vastaan ja palaan parlamenttiin myöhemmin keskustelemaan niistä. 
Puhemies. –
   Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00


Moraes (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, suullisen tarkistuksen tarkoituksena on korvata 1 kohdan ensimmäiset sanat "pitää myönteisenä" sanoilla "panee merkille" sekä lisätä tekstiin seuraava kohta tarkistuksen 11 lopusta: "katsoo, että laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan torjunta ei saa johtaa laittomassa tilanteessa oleviin maahanmuuttajiin kohdistuvaan painostuspolitiikkaan, vaan on painostettava tilanteesta hyötyviä kauppiaita ja muita henkilöitä". 


Purvis (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, olen sopinut PSE- ja ELDR-ryhmien sekä oman ryhmäni kanssa 3 kohtaa koskevasta kompromissitarkistuksesta, jonka mukaan sanan "piensijoittaja" jälkeen lisätään teksti "kun sääntelyviranomaiset Euroopan tasolla pitävät sitä suositeltavana". 

Purvis (PPE-DE ),
   . Olen 27 kohdan osalta yhtä mieltä sosiaalidemokraattien ja liberaalien kanssa siitä, että meidän olisi korvattava sanat "paljon omaa pääomaa" sanoilla "riittävästi omaa pääomaa" ja poistettava lisäksi kohdan viimeiset sanat "kuten eri kriiseissä, mm. LTCM-kriisissä, on käynyt". 


(1)

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   . Kannatamme arvonlisäveron poistamista, sillä tämä vero on äärimmäisen epäoikeudenmukainen. Kannatammekin sen korvaamista erittäin progressiivisella tuloverolla ja liikevoittojen ankaralla verottamisella.
Vaikka vastustamme arvonlisäveroa, emme halua estää alennettujen arvonlisäverokantojen soveltamisalan laajentamista tietyille aloille – huolimatta niistä mielivaltaisista ja rajoittavista perusteista, joita näistä toimista hyötyviä aloja valittaessa käytetään.
Äänestimme mietinnön puolesta tästä yksinkertaisesta syystä, mutta äänestystulos ei millään muotoa merkitse, että yleisesti ottaen kannattaisimme epäsuoraa verotusjärjestelmää ja erityisesti arvonlisäveroa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Komissio esitti 23. heinäkuuta 2003 ehdotuksen alennettuja arvonlisäverokantoja koskevan järjestelmän uudistamiseksi. Ehdotuksen tarkoituksena oli tehostaa järjestelmää ja edetä näin kohti lopullista järjestelyä, jonka myötä lopetettaisiin alennettujen arvonlisäverokantojen kokeilunomainen soveltaminen tiettyihin erityisen työvaltaisiin palveluihin (direktiivi 1999/85). Parlamentti hylkäsi tämän ehdotuksen joulukuussa 2003, eikä neuvostokaan kyennyt tekemään siitä yksimielistä päätöstä. Komission on ollut näin ollen pakko jättää käsiteltäväksi ehdotus nykyisen kokeilun jatkamisesta vielä kahdella vuodella vuoden 2005 loppuun asti, ja tämä ehdotus ansaitsee tukemme.
Ehdotuksen ansiosta voimme varmistaa verotuksen joustavuuden jäsenvaltioissa. Niillä on oltava edelleen vapaus tehdä valintoja toteuttaessaan sosiaali- ja kulttuuripolitiikkaa, johon kuuluu myös mahdollisuus soveltaa alennettuja arvonlisäverokantoja tietyille aloille.
Verotuksen yhdenmukaistaminen sisämarkkinoilla on todellakin huono ajatus, sillä se vaikuttaisi tapaan, jolla jäsenvaltiot rahoittavat talousarvioitaan. Tämä koskee etenkin Portugalin kaltaista maata, jossa arvonlisävero muodosti 22 prosenttiavaltion tuloistavuonna 1998 ja jossa alennettujen arvonlisäverokantojen osuus kyseisiltä aloilta saaduista arvonlisäverotuloista oli 37 prosenttia. Lainsäädäntökauden ollessa nyt loppusuoralla on tärkeää arvioida tätä direktiiviä. 
Montfort (PPE-DE ),
   . Kannatin parlamentin ehdotusta lainsäädäntöpäätöslauselmaksi, jonka tarkoituksena on jatkaa jäsenvaltioiden mahdollisuutta soveltaa alennettuja arvonlisäverokantoja tiettyihin erityisen työvaltaisiin palveluihin etenkin rakennusalalla.
Tämä teksti ei ole lähestulkoonkaan tyydyttävä. Se on pelkkä hätäratkaisu verrattuna parlamentin 4. joulukuuta 2003 antamaan lausuntoon, jossa vaadittiin, että alennetuista arvonlisäverokannoista olisi tehtävä pysyviä ja että niiden soveltamisalaa olisi laajennettava kattamaan myös ravintola-ala ja kulttuurituotteet.
Ehdotuksen ansiosta asianosaiset jäsenvaltiot voivat sentään jatkaa kokeilua, jolla on ollut myönteisiä vaikutuksia työllisyyteen sekä näiden toimien kohteina olleisiin pk-yrityksiin ja ammatinharjoittajiin. Kansallisista tutkimuksista huolimatta komissio ei ole vakuuttunut kolmesta ensimmäisestä kokeiluvuodesta. Jatkoajan kuluessa komissio pitäisi saada vakuuttuneeksi.
Emme kuitenkaan voi olla tyytyväisiä, mikäli lainsäädännön aukkoja paikataan tilapäisratkaisulla. Toivon, että neuvosto on tietoinen vaikutuksista, joita näillä toimilla on talouteen ja maankäytön suunnitteluun. Toivon myös, että se hyväksyy parlamentin 4. joulukuuta 2003 tarkistaman direktiivin ja antaa näin jäsenvaltioille mahdollisuuden soveltaa alennettuja arvonlisäverokantoja ravintola-alaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Pidän myönteisenä tätä mietintöä, jossa komissiota kehotetaan hyväksymään alennettuihin arvonlisäverokantoihin liittyvän järjestelmän uudistaminen. Uudistus koskee tarkemmin sanottuna alennettujen arvonlisäverokantojen soveltamista kokeiluluontoisesti tiettyihin erityisen työvaltaisiin palveluihin.
Komissio on muuttanut ehdotustaan niiden tarkistusten mukaisesti, jotka parlamentti esitti sille 4. joulukuuta 2003.
Parlamentti totesi tuolloin, että alennettujen arvonlisäverokantojen alun perin kolmivuotiseksi tarkoitettua kokeiluluontoista soveltamista olisi jatkettava vielä kahdella vuodella. Näin jäsenvaltiot, jotka nyt soveltavat alennettua arvonlisäverokantaa, voisivat arvioida toimien seurauksia perusteellisesti ja välttää huomattavat hinnankorotukset palveluissa, joihin alennettua alv-kantaa sovelletaan.
Kannatan esittelijän näkemystä, jonka mukaan tästä direktiivistä on hyötyä työvaltaisten palvelujen käyttäjille ja tuottajille Euroopassa.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Pidän myönteisenä tätä mietintöä komission ehdotuksesta direktiivin 77/799/ETY muuttamiseksi. Kuten mietinnössä korostetaan, komission ehdotuksessa ei esitetä mitään erityisiä huolenaiheita, joiden vuoksi sitä ei voitaisi hyväksyä sellaisena kuin se on esitetty.
Komission ehdotuksen tarkoituksena on yksinkertaistaa menettelyjä ja poistaa moniselitteisyyksiä vuoden 1977 tekstistä. Tärkein uudistus on, että kahdella tai useammalla jäsenvaltiolla on mahdollisuus toteuttaa samanaikaisia tarkastuksia, mikäli veronmaksaja toimii useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa. Näin estetään veronkiertäjien piileskely toisessa jäsenvaltiossa.
Olen yhtä mieltä esittelijän kanssa siitä, että neuvoston voidaan olettaa muuttavan asian oikeusperustaa joka tapauksessa ja ettei parlamentin kantaa ole myöskään mitään syytä arvioida uudelleen. Käsiteltäessä komission kahta ehdotusta direktiivin 77/799/ETY muuttamiseksi neuvosto neuvotteli parlamentin kanssa oikeusperustan muuttamisesta. Parlamentti on osoittanut, ettei tämänkaltainen hallinnollinen yhteistyö vaikuta konkreettiseen vero-oikeuteen, vaan sillä pyritään pikemminkin varmistamaan yhtenäismarkkinoiden asianmukainen toiminta. Tämän vuoksi neuvostolla ei ole perusteita oikeusperustan muuttamiseksi.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   . Palveluala on EU:n suuryrityksille tärkeä erityisesti siksi, että teollista toimintaa ollaan siirtämässä lisääntyvässä määrin unionin ulkopuolelle. Jäsen Kratsan mietinnössä myötäillään tämän alan suuryritysten asettamia vaatimuksia, ja sen sisältö paljastaa, miten ongelmia pyritään ratkaisemaan EU:n uusliberaalin politiikan avulla.
Tavoitteet liittyvät kilpailukyvyn lisäämiseen, palvelualan saattamiseen yhdenmukaiseksi kilpailupolitiikan kanssa sekä palvelujen rajatylittävään tarjoamiseen. Yrittäjyyttä pidetään ylivertaisena ratkaisuna kaikkiin ongelmiin, jotka liittyvät työttömyyteen ja vajaatyöllisyyteen. Mietinnössä kannatetaan myös niin kutsuttua kansallisten politiikkojen avointa koordinointimenetelmää, joka ei tarkoita mitään muuta kuin EU:n politiikan tyrkyttämistä ilman toimielinten selkeää osallistumista toimiin.
Lisäksi mietinnössä ylistetään uusia työmuotoja – osa-aika- ja määräaikaistyötä – mutta puhutaan samalla tekopyhästi niiden laadun parantamisesta. Mietinnössä kannatetaan eläkeiän nostamista ja kehotetaan ottamaan huomioon yleisen edun mukaisten palvelujen yksityistämisen "suotuisat" vaikutukset. Lienee tarpeetonta todeta, ettei mietinnöstä ole jätetty pois tavanomaista mainintaa naisten ja vammaisten aseman parantamisesta ja uusien teknologioiden käytöstä.
Näistä syistä Kreikan kommunistipuoluetta edustavat parlamentin jäsenet äänestivät mietintöä vastaan. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tässä mietinnössä tarkastellaan työpaikkojen luomista palvelualalla, ja se sisältää joitakin myönteisiä näkökohtia. Mietinnössä tunnustetaan esimerkiksi, että osuustoimintaan perustuvalla kehittyneellä ja dynaamisella palvelualalla voi olla arvokas panoksensa palvelujen tuotantoon, ja siinä kehotetaan edistämään tiettyjä palvelualoja tukevaa politiikkaa ja ottamaan huomioon eri alueiden tarpeet. Siinä kuitenkin käsitellään myös ongelmallista kilpailukykyneuvostoa, jota kehotetaan kiinnittämään huomattavasti enemmän huomiota palvelujen sisämarkkinoiden luomiseen tekemättä eroa julkisten ja muiden palvelujen välillä.
Mietinnössä esitetään toki joitakin tärkeitä huomioita. Siinä esimerkiksi arvostellaan joillakin alueilla vallitsevia työoloja, matalia palkkoja, heikkoa ammattitaitoa, erityisesti naisiin kohdistuvaa syrjintää sekä painetta, joka sosiaalialan varojen leikkauksista aiheutuu julkisille palveluille. Mietinnössä ei kuitenkaan esitetä johdonmukaisia ehdotuksia näiden ongelmien ratkaisemiseksi. Mietinnössä noudatettu kanta vaihtelee jatkuvasti, eikä tekstissä määritellä selkeästi, miten työpaikkojen luominen ja työntekijöiden oikeuksien toteutuminen eri palvelualoilla aiotaan varmistaa tehokkaasti. Siinä ei myöskään omaksuta määrätietoista kantaa korkealaatuisten julkisten palvelujen puolustamiseksi. Siksi pidätyin äänestämästä lopullisessa äänestyksessä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Äänestin mietinnön puolesta, sillä olen tyytyväinen työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan aloitteeseen ja jäsen Kratsan mietintöön. Palvelualan merkitystä keskeisenä tekijänä työpaikkoja luotaessa voidaan havainnollistaa tehokkaasti yksinkertaisten tilastojen avulla. Vuonna 2000 palvelujen osuus EU:n kokonaistyöllisyydestä oli 68,8 prosenttia, kun se vuonna 1991 oli niinkin alhainen kuin 62,7 prosenttia. Nämä luvut ovat vielä paljastavampia, kun niitä verrataan Yhdysvaltoihin, missä palvelualan osuus on 80 prosenttia taloudellisesta toiminnasta ja 80 prosenttia työvoimasta.
Palveluala toimii tulevan kasvun katalysaattorina, ja sen tarjoamat mahdollisuudet olisi hyödynnettävä perusteellisesti.
Tämän vuoksi tuen esittelijää hänen kehottaessaan komissiota laatimaan mahdollisimman pian valkoisen kirjan tehokkaan ja todellisen eurooppalaisen palvelualan aikaansaamiseksi. Valkoisessa kirjassa on korostettava tutkimukseen ja kehitykseen suunnattavia julkisia ja yksityisiä investointeja sekä osoitettava selkeää sitoutumista kehityksen moottorina toimivien pk-yritysten tukemiseen.
Pidän erityisen myönteisenä ajatusta, jonka mukaan aikamme tärkeimpiä investointikohteita ovat ihmiset – miehet ja naiset. Tämä korostuu, kun otetaan huomioon, että koulutus ja ammatillinen koulutus yhdistettynä uusien teknologioiden leviämiseen ovat tärkeimpiä tekijöitä palvelualan tehokkaassa innovaatiopolitiikassa ja työpaikkojen luomisessa. 

Pérez Álvarez (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, vastustimme äänestyksessä jäsen Moraesin mietintöä, jonka aiheina ovat maahanmuutto, kotouttaminen ja työllisyys. Äänestimme mietintöä vastaan siitä huolimatta, että se on työnä erinomainen. Vastustuksemme johtuu tiettyjen parlamentin sosialistiryhmän jäsenten peräänantamattomuudesta: nämä jäsenet eivät ole nähdäkseni huolissaan niinkään maahanmuuttajien elin- ja työoloista kuin poliittisen pääomansa kartuttamisesta ja maahanmuuttajien hyväksikäyttämisestä puoluepoliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
Huolimatta tiedonannon "Maahanmuutto, kotouttaminen ja työllisyys" sisällöstä toimivaltainen työllisyys- ja sosiaalivaliokunta ei katsonut, että mahdollista oikeutta äänestää paikallisissa tai Euroopan parlamentin vaaleissa olisi tarpeen pitää tässä vaiheessa avainkysymyksenä, vaikka oikeus viimeksi mainituissa vaaleissa äänestämiseen on kirjattu EY:n perustamissopimukseen. Lisäksi tästä kysymyksestä on säädetty erikseen kussakin jäsenvaltiossa. Espanjassa asiasta on säädetty perustuslain 13 artiklan 2 kohdassa sekä Chilen, Venezuelan, Argentiinan ja Uruguayn kanssa solmituissa ystävyys- ja yhteistyösopimuksissa, joihin on sisällytetty vastavuoroisuuden periaate.
Emme voi hyväksyä myöskään Euroopan yhtyneen vasemmiston esittämässä tarkistuksessa 13 ehdotettua automaattista sääntelyä, joka koskisi kaikkia ilman oleskelulupaa maassa oleskelevia. Arvoisa puhemies, tämä merkitsisi samaa kuin kehottaminen laittomaan maahanmuuttoon, mikä puolestaan johtaisi vastaanottavissa valtioissa nopeasti aivan samanlaiseen tilanteeseen kuin se, jota Eurooppaan saapuvat maahanmuuttajat yrittävät paeta.
Olisi luonnollisesti toivottavaa, että voisimme ottaa vastaan kaikki halukkaat tulijat. Koska tämä ei ole mahdollista, meidän on otettava vastaan niin paljon ihmisiä kuin Euroopan unionin perusoikeuskirjan hengessä voimme: "Ihmisarvo on loukkaamaton. Sitä on kunnioitettava ja suojeltava."
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä olisi halunnut äänestää Moraesin mietinnön puolesta, sillä olemme huolissamme maahanmuuttajien elin- ja työoloista Euroopan unionissa – heidän palkkauksestaan, työstään ja työterveydestään. Haluamme edistää maahanmuuttajien ja heidän perheidensä ja lastensa kotouttamista, olemme huolissamme maahanmuuttajanaisten tilanteesta ja kannatamme kulttuurien välistä rinnakkaiseloa yhteisöissä, kaupungeissa ja työpaikoilla. On valitettavaa, että tiettyjen sosialistiryhmän jäsenten peräänantamattomuus ja heidän halunsa kartuttaa poliittista pääomaa aiheuttivat sen, ettei Moraesin erinomainen mietintö saanut äänestyksessä osakseen ansaitsemaansa kannatusta. 
Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson, Sandberg-Fries ja Theorin (PSE ),
    Äänestimme tämän mietinnön puolesta, sillä se on sisällöltään perusteltu. Emme kuitenkaan hyväksy erään mietintöön tehdyn tarkistuksen sisältöä. Tässä tarkistuksessa vaaditaan jäsenvaltioita laillistamaan automaattisesti niiden maahanmuuttajien asema, jotka työskentelevät valtiossa ilman oleskelulupaa. Katsomme, että EU:n ulkopuolisia ihmisiä kehotetaan näin yksiselitteisesti yrittämään laitonta maahanmuuttoa EU:n alueelle. Panemme merkille myös sosiaaliseen polkumyyntiin liittyvät riskit, joita tämänkaltaisesta tilanteesta aiheutuisi. 
Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman ja Stenmarck (PPE-DE ),
    Katsomme, että EU:lla olisi oltava yhteinen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka. Pidämme valitettavana, ettei mietinnössä tehdä eroa unionin tasolla ja kansallisella tasolla käsiteltävien maahanmuuttokysymysten välillä.
Katsomme myös, ettei yhteiskunnan kansalaisuuden käsite tuo mukanaan lisäarvoa vaan johtaa pikemminkin käsitteelliseen epäselvyyteen. On mahdotonta hyväksyä, että käsitteelle annetaan mietinnössä niin suuri painoarvo, sillä se merkitsee, ettemme enää kunnioita yksittäisten maiden oikeutta säätää itse omista vaalilaeistaan. Jokaisella valtiolla on oikeus päättää itse, ketkä kolmansien maiden kansalaiset saavat osallistua kyseisessä maassa järjestettäviin vaaleihin – riippumatta siitä, onko kyse paikallisista vai Euroopan parlamentin vaaleista. 
Berthu (NI ),
   . Äänestin Moraesin mietintöä vastaan, sillä siinä toistetaan ne epärealistiset suuntaviivat, jotka on esitetty komission maahanmuutosta, kotouttamisesta ja työllisyydestä antamassa tiedonannossa.
Koko komission asiakirja perustuu vääristyneeseen olettamukseen, että laajempi maahanmuutto edistäisi – kulttuuria ja yhteiskunnallista elämää rikastuttavana tekijänä – yrittäjyyttä, monimuotoisuutta ja innovaatiota ja että sillä olisi myönteinen taloudellinen vaikutus työllisyyteen ja kasvuun (sivu 10).
Jos kaikki sujuu muka näin hyvin, ihmettelemme, miksi esittelijä on komission tavoin huolissaan siitä, että toisen ja kolmannen sukupolven maahanmuuttajat kärsivät edelleen yhteiskunnallisesta, taloudellisesta tai poliittisesta syrjäytymisestä (johdanto-osan E kappale). Ihmettelemme myös, miksi on tarpeen toteuttaa niin monia vapaaehtoistoimia kotouttamisen edistämiseksi: useat näistä toimista vain lisäävät maahanmuuttajien määrää.
Todellisuudessa se maahanmuuttajien määrä, jonka olemme hyväksymässä, ei vastaa taloutemme tarpeita eikä yhteiskuntamme vastaanottokykyä. Maahanmuuttajien kotouttaminen aiheuttaa valtavia kustannuksia, joista kukaan ei uskalla kertoa kansalaisille – ei etenkään komissio omassa tiedonannossaan. Kukaan ei ole valmis huolehtimaan näistä kustannuksista. Tilanne on tältä osin niin vakava, että maahanmuutosta on valheiden ja tietämättömyyden seurauksena muodostumassa todellinen sosiaalinen katastrofi sekä meille että lähtömaille. 
Lulling (PPE-DE ),
   . Tässä mietinnössä esitetään joitakin asianmukaisia ehdotuksia niiden vaikeiden ongelmien ratkaisemiseksi, joita on yhtäältä jäsenvaltioilla ja toisaalta niillä kolmansien maiden kansalaisilla, jotka haluavat elää ja työskennellä Euroopassa.
Tässä päätöslauselmaesityksessä on kuitenkin sorruttu liioitteluun ja epäjohdonmukaisuuksiin.
Katson, että lailliset maahanmuuttajat voivat olla suureksi hyödyksi työmarkkinoilla, mutta meidän on otettava huomioon työmarkkinoilla vallitseva tilanne jäsenvaltioissa, jotka ovat vastuussa työntekijöiksi tulevia kolmansien maiden kansalaisia koskevista päätöksistä.
Takasimme 1990-luvun alussa jäsenvaltioiden kansalaisille oikeuden äänestää paikallisissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa – edellyttäen, että he oleskelevat kyseisessä maassa. Tämä käytäntö perustuu vastavuoroisuuteen: portugalilainen henkilö voi äänestää Luxemburgissa ja minä voin äänestää Portugalissa samoilla ehdoilla.
Kun täsmälleen samaa kohtelua vaaditaan kolmansien maiden kansalaisille, kyse on pohjimmiltaan tämän vastavuoroisuuden sivuuttamisesta. Miksi algerialaisen henkilön pitäisi voida äänestää täällä, jos minä en voi äänestää Algeriassa samoilla ehdoilla?
Kysymykseen on sovellettava toissijaisuusperiaatetta. Menemme liian pitkälle syyttäessämme jäsenvaltioita, jotka eivät myönnä näitä oikeuksia kolmansista maista tuleville maahanmuuttajille: näin kyseisiä jäsenvaltioita pidetään epäsuorasti rasistisina. 
Manders (ELDR ),
   . Alankomaiden VVD-puolueen edustajat pitävät maahanmuuton ja työllisyysmahdollisuuksien alalla toteutettavia unionin toimia tärkeinä, ja äänestämme Moraesin mietinnön puolesta. Emme kuitenkaan äänestä kaikkien esitettyjen tarkistusten puolesta, sillä jotkin niistä ovat toissijaisuusperiaatteen vastaisia: eräs esimerkki tästä on unionin puuttuminen paikallisiin vaaleihin.
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Älkäämme elätelkö harhakuvitelmia: kun perhepolitiikassa sovelletaan uutta proaktiivista lähestymistapaa, maahanmuuttovirtojen hallinta on yksi ratkaisu ongelmiin, joita aiheutuu väestön ikääntymisestä ja EU:n työvoiman vähenemisestä. Kuten komissio totesi, maahanmuuttovirtojen hallinta on välttämätöntä, mikäli haluamme välttää talouskasvun tyrehtymisen ja elämänlaatumme heikkenemisen. Siksi on myönteistä, että komissio on pystynyt määrittelemään alat, joilla koordinoiduista eurooppalaisista toimista saattaa olla hyötyä, ja ottanut huomioon myös erilaiset kansalliset olosuhteet ja näkökohdat. Näitä ovat integroiminen työmarkkinoille, maahanmuuttajien ammatillisen pätevyyden tunnustaminen, kielelliset ja koulutukselliset edellytykset, asumista ja kaupunkialueita koskevat kysymykset, terveys- ja sosiaalipalvelut sekä sosiaalinen ja kulttuurinen kotouttaminen.
Pidän myönteisenä myös sitä, että mukaan on otettu yhteiskunnan kansalaisuuden käsite, jonka ansiosta laillisten maahanmuuttajien on mahdollista saavuttaa yhteiskuntaan kuulumisen tunne. Kotouttaminen on sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta keskeistä, ja siihen vaikuttavat koulutuksen, kielen ja yhteiskunnallisen osallistumisen kaltaiset tekijät.
Lopuksi totean pitäväni myönteisenä ajatusta, jonka mukaan "maahanmuuttoa ei voida nähdä pelkästään taloudellisten mahdollisuuksien kannalta". Tällä viitataan politiikkaan, jolle on ominaista syvällinen inhimillisyys ja joka on myös yhdenmukainen sosiaalisen todellisuuden kanssa. Portugalin kansanpuolueen (CDS/PP) johtoajatuksena on suhtautua maahanpääsyyn tiukasti mutta vastaanottoon ja kotouttamiseen avokätisesti ja ihmisläheisesti.
Patakis (GUE/NGL ),
   . Keskustelun kohteina olevissa asiakirjoissa viitataan niihin harvalukuisiin maahanmuuttajiin, jotka onnistuvat läpäisemään rajavartijoiden tarkastukset ja ohittamaan sähköiset rekisterit, jotka sisältävät uusia biometrisiä tietoja. Teksteissä ei puhuta maahanmuuttajista, jotka saapuvat eurooppalaisilla tilauslennoilla voidakseen jonottaa pääsyä "laillisiksi" maahanmuuttajiksi.
Jopa viimeksi mainittuja maahanmuuttajia koskevat ehdot oleskeluluvan saamiselle ovat kohtuuttomia – ainakin Kreikassa. Toisen sanoen 10, 20 tai jopa 30 vuotta Kreikassa oleskelleet ihmiset ovat maassa edelleen laittomasti. Valtaapitävä luokka haluaa näiden maahanmuuttajien olevan laittomia, jotta heitä voidaan kiristää niin fyysisesti kuin henkisestikin.
Asiakirjoissa myönnetään kyynisesti, että maahanmuuttajat ovat hyödyksi tarkasteltaessa EU:n väestörakennetta ja lähinnä kouluttamattoman työvoiman tarvetta koskevaa ongelmaa sekä Lissabonin tavoitteiden täytäntöönpanoa. Päätöslauselmassa varoitetaan, että "hallittu maahanmuutto ei voi tarkoittaa sitä, että kierretään EU:n työmarkkinoiden […] uudistukset, jotka ovat tarpeen pyrittäessä parantamaan työllistyvyyttä ja yleistä mukautumiskykyä talousmuutokseen".
Tavoitteena on maahanmuuttajien hyväksikäyttö, niin että joustavista työllisyysmuodoista ja työvoimakustannusten laskemisesta monopoleja hyödyttävällä tavalla tulee osa EU:n arkipäivää. Ihmisten toivotaan myös hyväksyvän aiempaa helpommin sortotoimet, kun ne toteutetaan laittoman maahanmuuton torjunnan nimissä.
Näistä syistä Kreikan kommunistipuolue ei kannattanut päätöslauselmaa. 
Queiró (UEN ),
   . Tässä mietinnössä käsitellään arkaluontoista kysymystä maahanmuutosta, kotouttamisesta ja työllisyydestä. Tekstissä nostetaan esiin tärkeitä asioita, kuten maahanmuuttovirrat, maahanmuuttajien kotouttamisen tehostaminen ja tarve toimia yhteistyössä lähtömaiden kanssa. Nämä ovat työmarkkinoiden ja talouskasvun kannalta ratkaisevia kysymyksiä kaikissa jäsenvaltioissa.
Olisimme saattaneet kannattaa mietintöä, ellei meidän olisi ollut samalla hyväksyttävä Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston esittämiä lukuisia tarkistuksia. Nämä tarkistukset toivat mietintöön vain vähän lisäarvoa ja tekivät siitä vasemmistolaisen asiakirjan – eivät kompromissia, jonka koko parlamentti voisi hyväksyä. Siksi äänestin mietintöä vastaan. 
Roure (PSE ),
   .– ) Maahanmuuttajien kotouttaminen on suuri haaste yhteiskunnillemme, oli kyse sitten taloudellisten syiden perusteella muuttavista henkilöistä tai turvapaikkaa hakevista pakolaisista. Maahanmuuttopolitiikkamme onnistuminen riippuu todellakin kotouttamispolitiikkamme onnistumisesta. Yhteiskuntiemme ja niiden etnisten yhteisöjen välillä, joita otamme vastaan, on päästävä sopimukseen arvoista. Tämä kysymys koskettaa meitä kaikkia.
Meidän on toivotettava maahanmuuttajat tervetulleiksi ja kunnioitettava heidän kulttuuriensa, uskontojensa ja perinteidensä monimuotoisuutta. Samalla maahanmuuttajien itsensä on hyväksyttävä meidän perinteiset arvomme sellaisina kuin ne on kirjattu Euroopan unionin perusoikeuskirjaan: heidän on kunnioitettava demokratiaa, vapautta, ihmisoikeuksia, miesten ja naisten välistä tasa-arvoa ja uskonnonvapautta. Näitä arvoja ei saada asettaa kyseenalaisiksi missään olosuhteissa. Avainsanana on monimuotoisuus.
Kotouttamistoimien tehostamiseksi olisi käytävä keskustelua yhteiskunnan kansalaisuudesta, joka voitaisiin kehittää kolmansien maiden kansalaisia koskevaksi käsitteeksi. Käsite merkitsisi tiettyjä oikeuksia ja velvollisuuksia, kuten tasavertaista kohtelua sosiaalisissa, taloudellisissa ja poliittisissa kysymyksissä. Soveltamisaloina voisivat olla esimerkiksi työolot sekä oikeus äänestää paikallisissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa. 

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman ja Stenmarck (PPE-DE ),
    Parlamentin maltilliset jäsenet katsovat, että EU:n ulkorajoja on hallinnoitava tehokkaasti ja koordinoidusti, kun sisärajat ovat hälventyneet. Tältä osin on huolehdittava esimerkiksi laittoman maahanmuuton, ihmiskaupan, huumekaupan ja muun rikollisuuden torjunnasta sekä maahanmuuttovirtojen hallinnasta. Jäsenvaltioiden, jotka pyytävät apua rajojensa valvontaan, on voitava saada sitä vastuussa olevien viranomaistensa hakemuksesta. Kansallisten viranomaisten on oltava edelleen vastuussa jäsenvaltioiden rajojen hallinnasta ja valvonnasta EU:ssa.
Edellä mainituista syistä olemme päättäneet pidättyä äänestämästä. Muilta osin kannatamme mietinnön sisältöä. 
Berthu (NI ),
   .– Pirkerin mietinnössä tarkastellaan komission tiedonantoa, jossa pyritään perustellusti yhdistämään asiakirjoja eri aiheista, kuten laittoman maahanmuuton torjunnasta, ihmisten salakuljetuksesta ja ihmiskaupasta, ulkorajojen valvonnasta ja laittomien maahanmuuttajien palauttamista koskevasta politiikasta. Tiedonantoa on odotettu jo pitkään.
Suuri osa tiedonantoon esitetyistä tarkistuksista on syytä hyväksyä. Erityisen tärkeänä pidän ehdotusta perustaa viisumitietojärjestelmä (VIS), jonka tarkoituksena on torjua huijauksia hyödyntämällä erityisesti biometrisiä tunnisteita. Tätäkin on odotettu jo pitkään. Järjestelmän tietoja olisi laajennettava siten, että olisi mahdollista varmistaa, että tietyssä maassa vierailleet henkilöt ovat todella poistuneet maasta viisuminsa voimassaolon päätyttyä.
Mietinnössä ehdotetaan erittäin tarkoituksenmukaisia toimia, joiden tarkoituksena olisi saada aikaan yhteistyötä niiden maiden tukemiseksi, joiden rajat ovat suurimmassa vaarassa.
Mietintöön vaikuttaa kuitenkin epäsuotuisasti komission haluttomuus perustaa integroitua ulkorajojen valvontajärjestelmää, jonka oikeusperustana olisi perustuslakiluonnoksen III osan 166 artikla. On syytä toistaa, että vaikka jäsenvaltioiden on autettava toisiaan, jokaisen valtion on saatava pitää itsellään ehdoton valta valvoa rajojaan. 
Claeys, Philip (NI ),
   . Vaikka mietintö sisältää myönteisiä ja tarpeellisia näkökohtia, siinä jäädään tavoitteista joidenkin keskeisten alojen osalta. Mietinnössä ei esimerkiksi puhuta mitään siitä, että jäsenvaltioiden olisi syytä toteuttaa määrätietoisia toimia laittomien maahanmuuttajien jäljittämiseksi. Useissa jäsenvaltioissa toteutettavasta suvaitsevuuteen ja kansalaisoikeuksien (kollektiiviseen tai yksittäiseen) myöntämiseen perustuvasta politiikasta seuraa, että yhä useammat ulkomaalaiset haluavat asua näissä maissa laittomasti. On aivan oikein levittää lähtömaissa tietoa, jotta mahdolliset laittomat maahanmuuttajat saataisiin luopumaan aikeistaan, mutta mikäli jäsenvaltion toimet jäävät ponnettomiksi ja laittomien maahanmuuttajien annetaan esimerkiksi vallata kirkkoja tiedotusvälineiden huomion herättämiseksi, tiedon levittäminen on ajan ja vaivan haaskausta. Useimmat laittomat maahanmuuttajat eivät ole ihmiskaupan uhreja, vaan he ovat tulleet Eurooppaan omasta vapaasta tahdostaan tietoisina siitä, että he voivat saada joissakin jäsenvaltioissa tietynasteisen sosiaaliturvan ja muita etuja vaikka ovatkin maassa laittomasti. Näin ollen he eivät ole sellaisessa vaarassa, jossa heidän kuvataan olevan. On myös perusteetonta uskoa, että rajojen avaaminen uudelle lailliselle maahanmuutolle tietyillä, rajatuilla työmarkkina-aloilla saisi laittomat maahanmuuttajat luopumaan aikeistaan. Näin luotu houkutus on poikkeuksetta ennustettua suurempi, ja lopputuloksena laittomien maahanmuuttajien määrä on aivan yhtä suuri kuin ennenkin. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tämä mietintö sisältää suuria ristiriitaisuuksia, joihin liittyvistä näkökohdista jotkin ovat myönteisiä mutta toiset erittäin kielteisiä. Mietinnössä todetaan esimerkiksi, ettei ihmiskaupan uhreja pidä kohdella rikollisina vaan rikoksen uhreina. Tätä onkin pidettävä myönteisenä. Mietinnössä kuitenkin tuetaan neuvoston päätöstä antaa jäsenvaltioiden ilmoittaa maahanmuuttokiintiöitä, joita voitaisiin käyttää Euroopan unionin yhteisen kannan perustana takaisinottosopimuksista käytävissä neuvotteluissa.
Mietinnössä torjutaan ajatus rajavalvonnasta vastaavan viraston perustamisesta mutta vahvistetaan tuki EU:n varoista rahoitettavan, erikoisjoukoista koostuvan Euroopan rajavartiolaitoksen perustamiselle. Siinä myös painotetaan, että rajavartiolaitos lähetettäisiin tarvittaessa ja jäsenvaltioiden pyynnöstä kansallisten rajavalvontaviranomaisten tilapäiseksi avuksi vartioimaan erityistä suojelua vaativia ulkorajaosuuksia. Vastustamme sellaisen Euroopan rajavartiolaitoksen perustamista, jolla olisi jäsenvaltioille kuuluvia toimivaltuuksia. Kannatamme aiempaa tehokkaampia kansallisia toimia ja tarkoituksenmukaista yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä.
On valitettavaa, ettei tiettyjä tarkistuksiamme hyväksytty. Tarkoitan tällä erityisesti ehdotustamme kaikenlaisten maahanmuuttokiintiöiden torjumisesta vastalauseena eurooppalaisten yritysten toimille, jotka johtavat kolmansien maiden tuotannollisten vahvuuksien ryöstämiseen. Tämä selittää käyttäytymisemme äänestyksessä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Äänestin tämän mietinnön puolesta, sillä mielestäni järjestäytynyt rikollisuus, laiton maahanmuutto, ihmisten salakuljetus ja ihmiskauppa muodostavan jatkuvan uhan EU:n sisäiselle turvallisuudelle ja edellyttävät tehostettuja turvatoimia ulkorajoilla.
Kyse on periaatteessa kansallisesta asiasta, jonka on jatkossakin kuuluttava jäsenvaltioiden toimivaltaan. Euroopan unionin kaikilla ulkorajoilla tarvitaan kuitenkin kipeästi korkeatasoista suojelua, ja tämän vuoksi erityistä suojelua vaativien rajaosuuksien valvontataakka olisi jaettava ja tehokkuutta olisi parannettava yhteistä toimintaa lisäämällä.
Tiettyjä tehtäviä, joita tarvitaan kansallisten viranomaisten toiminnan tukemiseksi, täydentämiseksi tai yhteensovittamiseksi, on toteutettava Euroopan unionin tasolla.
Olen yhtä mieltä esittelijän kanssa operatiivisen yhteistyön lujittamisesta ja tietojen vaihdosta laittoman maahanmuuton alalla. Pidän myönteisenä myös komission ehdotusta yhteisön varoista rahoitettavan, erikoisjoukoista koostuvan Euroopan rajavartiolaitoksen perustamisesta. Tämä rajavartiolaitos voitaisiin tarvittaessa ja jäsenvaltioiden pyynnöstä lähettää kansallisten rajavalvontaviranomaisten tilapäiseksi avuksi vartioimaan erityistä suojelua vaativia ulkorajaosuuksia kuitenkaan puuttumatta jäsenvaltioiden toimivaltuuksiin. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Vastustin äänestyksessä 4 kohtaa, joka hyväksyttiin äänin 277 puolesta, 129 vastaan ja 47 tyhjää.
Kohdassa kannatetaan yhteisön varoista rahoitettavan, erikoisjoukoista koostuvan Euroopan rajavartiolaitoksen perustamista. Tämä rajavartiolaitos voitaisiin tarvittaessa ja jäsenvaltioiden pyynnöstä lähettää kansallisten rajavalvontaviranomaisten tilapäiseksi avuksi vartioimaan erityistä suojelua vaativia ulkorajaosuuksia kuitenkaan puuttumatta jäsenvaltioiden toimivaltuuksiin.
Mielestäni EU:n ei ole syytä perustaa uutta sotilaallista elintä, vaan vastuun rajavalvonnasta on oltava jatkossakin jäsenvaltioilla. Tehostettu yhteistyö jäsenvaltioiden välillä ja hallitusten lisävastuun hyväksyminen olisivat menettelytapoina kenties parempia. 
Stirbois (NI ),
   .– Parlamentti ja komissio ovat nyt havahtuneet hereille pysyttyään varoituksista huolimatta kuuromykkinä vuosien ajan. Euroopan sisäisen rajavalvonnan vähentämiseksi solmituilla Schengenin sopimuksilla on osoittautunut olevan valitettavia seurauksia: laiton maahanmuutto, pimeän työvoiman käyttö, rikollisuus ja laiton kaupankäynti ovat lisääntyneet.
Ongelmana on, etteivät johtajamme puutu näiden ongelmien pääasialliseen syyhyn eli pöyristyttäviin Schengenin sopimuksiin vaan pyrkivät torjumaan niiden seurauksia.
Mietinnössä ehdotetaankin taianomaiseksi ratkaisuksi yhteistä maahanmuutto-, viisumi- ja rajavalvontapolitiikkaa ja erityisesti Euroopan rajavartiolaitoksen perustamista. Näin ollaan vähentämässä jäsenvaltioiden valtaa määrätä omasta alueestaan.
Laittoman maahanmuuton torjumiseksi mietinnössä ehdotetaan "aktiivista laillisen maahanmuuton politiikkaa". Mitä hurskastelua! Ajatus voidaan tiivistää siten, että mikäli laittomia maahanmuuttajia on liikaa, teemme heistä kaikista laillisia. Ranskan hallitus on todellakin taitava tällaisissa silmänkääntötempuissa.
Totta puhuen koko teksti on täysin merkityksetön: älkäämme unohtako, että laittoman maahanmuuton luonne määriteltiin kesäkuussa 2002 pidetyssä Sevillan huippukokouksessa. Käytännöllisesti katsoen tuolloin päätettiin – selvästikin Ranskan presidentin Chiracin painostuksesta – olla toteuttamatta mitään toimia laittomien maahanmuuttajien lähtömaita vastaan. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tämän vuodelta 1996 peräisin olevan direktiivin tarkoituksena on poistaa esteitä ja epävarmuustekijöitä, jotka saattavat haitata palveluiden vapaata tarjoamista, koska niiden poistaminen lisää oikeusvarmuutta ja tarjoaa mahdollisuuden kartoittaa niihin työntekijöihin sovellettavia työehtoja, jotka harjoittavat tilapäisesti ammattiaan toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka lainsäädäntöä sovelletaan työsuhteeseen.
Komission mukaan direktiivin täytäntöönpano jäsenvaltioissa on ollut yleisesti ottaen tyydyttävää. Direktiiviä ei ole kuitenkaan saatettu kaikissa jäsenvaltioissa osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja jotkin yritykset väittävät, että soveltamisessa esiintyy edelleen ongelmia. Tästä seuraa, että työntekijöihin kohdistetaan edelleen syrjintää.
Komission perustaman ja jäsenvaltioiden asiantuntijoista koostuvan asiantuntijaryhmän yhtenä tehtävänä on löytää ratkaisuja ilmenneisiin ongelmiin. Nyt on esitettävä ehdotuksia menetelmiksi, joiden avulla noudattamista voidaan valvoa. Samalla on kehitettävä valvontajärjestelmiä ja toimintatapoja korruption torjumiseksi jäsenvaltioissa.
Yritysten tasolla on laadittava Euroopan laajuinen julkinen rekisteri, joka sisältää tiedot yrityksistä, joita on sakotettu tai joille on langetettu muita taloudellisia sanktioita tämän direktiivin soveltamisalan piirissä. Vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta on sovellettava myös jo langetettuihin taloudellisiin sanktioihin, jotta niiden täytäntöönpano kansallisten rajojen ylitse helpottuisi.
Kannatamme näitä tarkistuksia, ja olemme äärimmäisen pettyneitä, ettei niitä hyväksytty. Tämä selittää pidättymisemme lopullisesta äänestyksestä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Työntekijöiden liikkuvuus on johtanut erityisesti tietyissä jäsenvaltioissa syrjintään ja usein myös hyväksikäyttöön. Meidän on oltava jatkuvasti valppaina vähimmäispalkan, palkallisen vuosiloman, alihankintasopimusten ja työntekijöiden sosiaalisen suojelun kaltaisissa kysymyksissä EU:n alueella.
Jäsen Glasen mietinnössä keskitytään tarkastelemaan direktiivin soveltamista tapauksissa, jotka liittyvät työntekijöiden lähettämiseen toiseen jäsenvaltioon palveluja tarjottaessa. Kun otetaan huomioon, ettei direktiiviä ole sovellettu vielä erityisen pitkään, tässä vaiheessa on mahdotonta esittää kattavaa ja yksityiskohtaista arviota tilanteesta sen paremmin määrällisesti kuin laadullisestikaan.
Pidän myönteisenä myös sitä, että komissio on perustanut asiantuntijaryhmän etsimään ratkaisuja joihinkin tähän mennessä esiin nousseisiin ongelmiin, jotka liittyvät erityisesti tiedotukseen, jäsenvaltioiden lainsäädännön noudattamisen seuraamiseen saatettaessa direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä sanktioiden täytäntöönpanoon.
Esittelijän tavoin kannatan jatkuvaa valppautta ja kehotan esittämään yksityiskohtaisia ehdotuksia, jotta voimme torjua tehokkaasti pimeään työhön ja muihin rikkomuksiin liittyviä ongelmia. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Korkeariskiset sijoitusrahastot ja johdannaiset ovat hyviä esimerkkejä siitä, miten rahoituksesta on tullut keskeinen tekijä nykypäivän taloudessa, jossa rahavirrat ovat tärkeämpiä kuin todellinen talous. Korkeariskisten sijoitusrahastojen ja johdannaisten pääasiallisena tarkoituksena on rahoituskeinottelu, ja vaikka niiden oletetaan rajoittavan riskejä, ne itse asiassa lisäävät järjestelmäriskejä rahoitusjärjestelmässä, kun suuret rahamäärät (arvioiden mukaan pelkästään korkeariskisten sijoitusrahastojen arvo on noin 500 miljardia Yhdysvaltojen dollaria) lisäävät pääomamarkkinoiden volatiliteettia. Korkeariskiset sijoitusrahastot olivat osasyynä kriisiin, joka vaivasi Euroopan rahoitusjärjestelmää vuonna 1992, sekä Aasian kriisiin vuosina 1997–1998. Kansainvälisen valuuttarahaston viimeaikaisissa tutkimuksissa on osoitettu, millainen vaikutus rahoituskriiseillä on tuotannon pienentymiseen maailmassa. Monet näistä rahastoista sijaitsevat veroparatiiseissa, mikä saattaa johtaa myös rahanpesuun.
Meidän on torjuttava tämä mietintö, joka rakentuu rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman edistämisen ympärille ja jonka tarkoituksena on elvyttää ja tukea mainittuja välineitä. Korkeariskisiin sijoitusrahastoihin mietinnössä viitataan nimityksellä "kehittyneet vaihtoehtoiset sijoitusrahastot". Rahastojen tukeminen merkitsee liiallisen sääntelyn vähentämistä ja edistää näin rahastoja koskevan lainsäädäntökehyksen vapauttamista, vaikka todellisuudessa olisi edettävä täsmälleen päinvastaiseen suuntaan eli pääomanliikkeiden verottamiseen. Tämä paitsi kartuttaisi tuloja muita toimia varten myös auttaisi torjumaan täysin keinotekoisia pääomanliikkeitä ja valvomaan näitä välineitä tehokkaammin. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Ymmärrän esittelijän kannan, jonka mukaan olisi edullista, että korkeariskisten sijoitusrahastojen alalla olisi olemassa säännelty järjestelmä, vaikka se olisikin rakenteeltaan kevyt. Termi "korkeariskiset sijoitusrahastot" kattaa monenlaisia rahoitustuotteita, joita voitaisiin nimittää "kehittyneiksi vaihtoehtoisiksi sijoitusrahastoiksi" (SAIV). Järjestelmällä säänneltävät rahastot olisi määriteltävä, sillä ne velvoitettaisiin noudattamaan järjestelmään liittyviä sääntöjä.
Todellisuudessa korkeariskisten sijoitusrahastojen markkinat ovat sääntelyjärjestelmien erilaisuuden, johdonmukaisten toimintasuunnitelmien puuttumisen ja syrjivien verotusjärjestelmien vuoksi hajanaiset. Kuten esittelijä toteaa, erilaiset verotusjärjestelmät ja yhteisen sääntelyjärjestelmän puuttuminen ovat suuri haitta, sillä monet jäsenvaltiot verottavat muita tiukemmin sijoittajia, jotka sijoittavat ulkomaalaiseen korkeariskiseen sijoitusrahastoon. On todettava, että yhteisösijoittajien ja yksityisten sijoittajien kiinnostus kasvaa koko ajan mutta EU:n jäsenvaltioissa ei ole sopivia välineitä konkreettisten toimien toteuttamiseen. Useissa jäsenvaltioissa on tosin parhaillaan käynnissä lainsäädännön kauaskantoinen muutosprosessi.
Äänestin mietinnön puolesta, sillä katson, että korkeariskiset sijoitusrahastot ja johdannaiset lisäävät rahoitusmarkkinoiden tehokkuutta ja tasapainoisuutta ja että vapailla maailmanmarkkinoilla toimiva, yhdenmukaistettuihin perussääntöihin perustuva kevyt sääntelyjärjestelmä olisi paras vaihtoehto...

Queiró (UEN ),
   . Kannatin äänestyksessä esitystä Iranille annettavasta avusta Bamissa hiljattain sattuneen maanjäristyksen johdosta. Euroopan parlamentti on tunnustanut, että tämän humanitaarisen katastrofin jälkeen on tärkeää toimia nopeasti ja tehokkaasti uhrien auttamiseksi. On huomattava, että Portugali oli ensimmäisten maiden joukossa lähettämässä alueelle etsintä- ja pelastusryhmiä, jotka ovatkin tehneet erinomaista työtä.
Äänestin esityksen puolesta myös siksi, että meidän on minunkin mielestäni päädyttävä humanitaarisiin toimiin huolimatta Iranissa vallitsevasta poliittisesta tilanteesta, jossa ollaan kieltämässä demokraattisia vapauksia ja estämässä kansainvälisiä asiantuntijoita valvomasta atomienergian tuottamiseen tähtääviä sotilaallisia ohjelmia.
Euroopan parlamentin lähettämä poliittinen viesti oli joka tapauksessa selkeä: Iranin viranomaisten on jatkossa vastattava tähän ehdoitta tarjottuun hyvän tahdon eleeseen palauttamalla valtion demokraattisen toiminnan kannalta välttämättömät edellytykset ja sallimalla atomiohjelmaa koskevien kansainvälisten tarkastusten suorittaminen. 
Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   . Kreikan kommunistipuoluetta edustavat parlamentin jäsenet äänestivät päätöslauselmaa vastaan. Tämä ei luonnollisestikaan johtunut siitä, että vastustaisimme Iranille annettavaa apua, vaan siitä, että apu yhdistetään asiakirjassa avoimesti ja karkeasti poliittiseen painostukseen.
ΕU:n imperialisteille ei mikään ole pyhää, eivätkä he tunne minkäänlaista myötätuntoa nähdessään inhimillisiä kärsimyksiä ja vastoinkäymisiä. Vaikka tämä onkin jo tiedossamme, emme voi välttää suuttumusta lukiessamme tänään käsiteltävän asiakirjan kaltaisia tekstejä – etenkään kun tekstin ovat allekirjoittaneet kaikki poliittiset ryhmät.
Lupaamiensa 2,3 miljoonan euron (nämä rahat ovat pelkkiä murusia verrattuna ensimmäisten kolmen kuukauden aikana tarvittaviin 31,3 miljoonaan dollariin) vastineeksi EU pyytää Iranilta kaikkea mahdollista: ydinsulkusopimuksen (NPT) lisäpöytäkirjan täytäntöönpanoa, keskustelua ihmisoikeuksien kunnioittamisesta, uudistusten vauhdittamista ja niin edelleen. Muistutamme kaikkia EU:n inhimillisyyteen uskovia päätöslauselman 12 kohdasta, jossa todetaan, että kansainvälisen yhteisön osoittama solidaarisuus on myös tuen ilmaus niille iranilaisille, jotka ovat sitoutuneet edistämään maan demokraattista kehitystä. Päätöslauselmassa ei myöskään unohdeta mainostaa Yhdysvaltojen presidentin "avokätisyyttä".
Emme todellakaan tue Iranin hallitusta. Solidaarisuus on kuitenkin suunnattava Iranin kansan, ei imperialistien haluamalla tavalla.
Fatuzzo (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minun on valitettavasti todettava, että kävellessäni taannoin pimeässä kotiini mursin vasemman jalkani pikkuvarpaan enkä tämän vuoksi kyennyt laatimaan äänestysselitystä. Olen tästä hyvin huolestunut. Käykö tapaturmani äänestysselityksestä? 
Puhemies.
   – Nähdäkseni voimme unohtaa asian ja toivottaa teille pikaista paranemista. Näyttää siis siltä, että pikkuvarpaanne esti meitä kuulemasta miellyttävää ääntänne.
Äänestysselitykset ovat päättyneet.

(2)

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Mercedes Echererin laatimasta oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietinnöstä (A5-0478/2003) yhteisön puitteista tekijänoikeusalan yhteisvalvontajärjestöille (2002/2274(INI)). 
Echerer (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan unioni on jo hyväksynyt joitakin direktiivejä tekijänoikeusalalla. Tämä on ollut myönteistä, tarkoituksenmukaista ja tärkeää. Alan yhdenmukaistamisprosessissa ei mielestäni ole kuitenkaan onnistuttu edistämään tarvittavien uudistusten toteuttamista, mikä johtuu siitä, että politiikalla on pystyttävä vastaamaan digitalisoinnin ja laajentumisen asettamiin haasteisiin. Tähän asti kaikki on selvää.
Tekijänoikeudet perustuvat paitsi ainakin kolmeen pilariin myös oikeuksien noudattamisen valvontaan ja suojaamiseen. Nämä kaksi alaa on yhdistettävä tekijänoikeuksiin. Niiden avulla ei voida kuitenkaan korvata menetyksiä eikä korjata virheitä, vaan meidän on edelleen odotettava tekijänoikeuksien noudattamista koskevaa direktiiviä. Direktiivistä keskustellaan parhaillaan erittäin tiiviisti parlamentissa, ja sitä on käsitelty myös kolmikantaneuvotteluissa.
Tähän mennessä komissio ei ole osoittanut selkeästi aikovansa toteuttaa tämänkaltaisia toimia tekijänoikeuksien suojelun alalla, vaikka saimme tästä kauan odottamamme lupauksen vajaat kaksi vuotta sitten. Lopulta parlamentti päätti tarttua toimeen sen sijaan että olisi jäänyt odottamaan lupauksen täyttämistä. Nyt komissio on saanut aikaan tiedonannon, joka ilmeisesti esitetään meille lähiviikkoina. Kiitän siitä jo etukäteen. Joululoman aikana luin saksalaisista lehdistä, että komissio suunnittelee jopa direktiiviä tälle alalle, mikä on myönteistä. Prosessi on ollut pitkä, mutta ehkäpä direktiivistä tulee lopulta hyvä.
Tässä vaiheessa haluan kiittää ennen kaikkea kollegoitani oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa. He ovat tukeneet aloitettani alusta lähtien: keskustelimme siitä pitkään erittäin perusteellisesti, ja haluan esittää nyt kiitokseni kaikille varjoesittelijöille ja molempien lausuntojen valmistelijoille. He ovat olleet hyödyksi ja rikastuttaneet merkittävästi koko hanketta. Kuten sanottu, prosessi on ollut pitkä. Olemme keskustelleet mitä erilaisimpien verkostojen kanssa. Olemme olleet avoimia kaikkien asianosaisten tarpeille, ongelmille, kysymyksille ja ehdotuksille ja keskustelleet niistä perusteellisesti. Kaikilla asianosaisilla tarkoitan myös yhtenäismarkkinoita, kilpailualaa ja tietoyhteiskunta-alaa, sillä tekijänoikeudet ovat välttämätön väline tekijöille ja oikeudenhaltijoille. Tämä on ollut kiistatonta alusta lähtien.
Haluan tiivistää lyhyesti mietinnön merkittävimmät näkökohdat. Katsoimme oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa – kuten aluksi totesin – että asianmukaisia toimia tarvitaan paitsi laajentumisen vuoksi myös itse asiassa siksi, että voisimme luoda Euroopan yhtenäismarkkinat tuotteille, jotka ovat tekijänoikeuksien ja niihin liittyvien oikeuksien suojaamia. Olimme yhtä mieltä myös siitä, että näin toimiessamme meidän on noudatettava tekijänoikeuksien perusperiaatteita. Haluan mainita tältä osin kolme keskeistä tekijää: kaikkien asianosaisten asianmukaisen ja syrjimättömän osallistumisen arvonlisäysketjuun, asianmukaisen korvauksen maksamisen voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti kaikesta käytöstä sekä viimeisimpänä mutta ei vähäisimpänä tekijänoikeuksiin liittyvän alueperiaatteen. Kehotamme kilpailun pääosastoa torjumaan jatkossakin tiedotusvälineiden ja niiden sisäisen tuotannon vertikaalista keskittymistä. Tämän on tapahduttava uudella innolla – siten kuin tämän lainsäädäntökauden alussa näimme.
Kehotamme komission kilpailun pääosastoa keskittymään myös jakelukanaviin etenkin tiedotusvälineissä sekä yksittäisten teollisuusalojen hallitsevaan asemaan tällä alalla. Väärinkäytöksiä on niin ikään tutkittava, mutta toimissa on keskityttävä olennaiseen.
Lisäksi totean, että drm-järjestelmät (Digital Rights Management Systems) – tunnemme kaikki lyhenteen drm -– ovat erittäin hyvä ja merkittävä askel oikeaan suuntaan. Me kaikki tarvitsemme drm-järjestelmiä yhä lisääntyvässä määrin, mutta ilman yhteentoimivuutta ne eivät ole niin tehokkaita kuin haluamme. Meidän on luonnollisesti myös muistettava, etteivät drm-järjestelmät ole ratkaisu kaikkiin ongelmiin.
Yhteisvalvontajärjestöjen itsensä osalta vaadimme, että järjestöjen perussäännöistä ja käytännöistä on tehtävä keskenään vertailukelpoisia ja yhteensopivia. Kehotamme järjestöjä – elleivät ne ole jo tehneet niin – sisäistämään, että niiden tehtävänä on toimia edunvalvojina. Ehdotamme myös, että järjestöjen toiminnalle annetaan demokraattinen oikeutus, joka perustuu oikeudenmukaiseen ja tasapainoiseen suhteeseen yhteisvalvontajärjestöjen eri oikeudenhaltijaryhmien välillä. Katsomme, etteivät yhteisvalvontajärjestöjen valvontamekanismit – sikäli kuin niitä on olemassa – ole aina yhteensopivia jäsenvaltioiden välillä. Kaikki mekanismit eivät ole myöskään kovin tehokkaita. Esimerkkejä on molemmista ääripäistä – sekä myönteisistä että kielteisistä tapauksista. Tämän vuoksi peräänkuulutamme riippumattomia, tehokkaita, avoimia ja asiantuntevia valvontamekanismeja, kaikkien näkökohtien – oikeudellisten, sosiaalisten, kulttuuristen ja taloudellisten – huomioon ottamista sekä avoimuuden lisäämistä paitsi kilpailun edistämiseksi myös kaikkien oikeudenhaltijoiden, käyttäjäryhmien ja kuluttajien etujen valvomiseksi. Vaadimme myös, että niin yhteisvalvontajärjestöiltä kuin kuluttajiltakin edellytetään asianmukaista tiedottamista.
Vaadimme yhtenäisiä koodausstandardeja, jotka helpottavat teosten levityksen valvontaa. Yhteentoimivuus on varmistettava myös tältä osin. Yhteisvalvontajärjestöt ovat itse esittäneet lukuisia uudistusehdotuksia, joista osa on todella erinomaisia. Pyydän komissiota ottamaan nämä neuvot ja uudistusehdotukset mukaan keskusteluunsa nyt, kun se on valmistelemassa direktiiviä, jolla turvataan tekijänoikeuksia koskevat periaatteet.
Viimeisenä mutta ei vähäisimpänä seikkana haluan todeta, että kaikkien meidän kannaltamme on tärkeää helpottaa tuotteiden saatavuutta niin käyttäjien, kaupallisten käyttäjien kuin kuluttajienkin kannalta – unohtamatta kuitenkaan hetkeksikään tekijänoikeuksien periaatteita. Tämä on tiedonkeruutarkoituksessa laadittu Euroopan parlamentin asiakirja, ja katson, että mikäli se hyväksytään tämänpäiväisessä äänestyksessä yhtä innokkaasti ja selkeästi kuin valiokunnassa, meillä on olemassa perusasiakirja, jonka pohjalta sekä tämä että seuraava parlamentti voivat jatkaa aloitettua työtä. Haluan jälleen kerran kiittää vilpittömästi kaikkia, jotka ovat olleet avuksi. Lopuksi totean vielä, että aion esittää äänestyksen yhteydessä suullisen tarkistuksen, joka liittyy eri kieliversioihin. Koska muita tarkistuksia ei ole esitetty, voin olettaa, että mietintö hyväksytään tänä iltapäivänä ylivoimaisella enemmistöllä.
Bolkestein,
   . Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä parlamenttia ja erityisesti sen esittelijää Echereriä aloitteesta tämän tärkeän aiheen käsittelemiseksi.
Parlamentille tänään esitetty päätöslauselma on erittäin hyvin ajoitettu, ja siinä tarkastellaan keskeistä kysymystä tekijänoikeuksista ja niihin liittyvistä oikeuksista. Oikeuksien hallinnoinnilla viitataan tapaan, jolla tekijänoikeuksia ja niihin liittyviä oikeuksia valvotaan eli markkinoidaan. Oikeuksien yhteisvalvonnasta huolehtivat yleisesti ottaen yhteisvalvontajärjestöt, jotka toimivat edunvalvojina ja jotka ovat yleensä määräävässä asemassa markkina-alueellaan.
Yhteisön lainsäädäntövallan käyttäjä on pitkälti yhdenmukaistanut tekijänoikeudet ja niihin liittyvät oikeudet, ja ehdotusta direktiiviksi teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta käsitellään parhaillaan yhteispäätösmenettelyssä. Oikeuksien hallinnointia lainsäädäntövallan käyttäjä on kuitenkin tarkastellut vain niukalti. Tekijänoikeuksilla suojattujen tavaroiden ja palvelujen taloudellinen merkitys yhteisön bruttokansantuotteelle on erittäin huomattava. Kuten hiljattain tehty tutkimus osoittaa, näiden tavaroiden ja palvelujen osuus koko bruttokansantuotteestamme on yli 5 prosenttia. Tästä seuraa, etteivät sisämarkkinat voi toimia täysin ennen kuin tekijänoikeuksien ja niihin liittyvien oikeuksien hallinnointia käsitellään. Tämä on välttämätöntä niin investointien, luovuuden, kulttuurituotteiden saatavuuden, kulttuurisen monimuotoisuuden, työllisyyden kuin kasvunkin kannalta.
Oikeuksien yhteisvalvontaa koskevan erityiskysymyksen osalta päätöslauselmaesitys on tasapainoinen, ja siinä on otettu huomioon kaikki asiaan liittyvät kysymykset ja intressit. Tämän puolesta puhuu yksimielinen kannatus, jonka esittelijän ehdotus sai osakseen oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa. Onnittelen tästä jäsen Echereriä.
Päätöslauselmassa korostetaan, että tekijänoikeuksien suojaaminen ja yhteisvalvonta ovat tärkeitä tekijöitä edistettäessä kulttuurista monimuotoisuutta ja luovuutta, mutta siinä tunnustetaan myös yhteisvalvontajärjestöjen huomattava merkitys kosketuspintana oikeudenhaltijoiden ja käyttäjien välillä. Näitä järjestöjä kannustetaankin aiempaa tehokkaampaan ja avoimempaan toimintaan. Päätöslauselmassa otetaan huomioon tekijänoikeuksien luonteenomaiset piirteet – etenkin niiden alueellinen luonne – sekä oikeuksien hallinnointiin liittyvät uudet tekijät, kuten drm-järjestelmien kehittyminen.
Lopuksi totean päätöslauselmassa huomautettavan, että oikeuksien yhteisvalvontaa koskevat kansalliset lait – sikäli kuin niitä on olemassa – ovat usein hyvin erilaisia eri jäsenvaltioissa. Komission kanta on yhdenmukainen tämän päätöslauselman kanssa. Esiin nostettuja tekijänoikeudellisia kysymyksiä käsitellään myös komission tulevassa tiedonannossa tekijänoikeuksien ja niihin liittyvien oikeuksien hallinnoinnista sisämarkkinoilla. Tässä tiedonannossa komissio käsittelee kaikkia oikeuksien hallinnoinnin kannalta merkittäviä kysymyksiä, kuten oikeuksien yhteisvalvontaa, ja toteaa, että yhteisvalvontajärjestöjen hyvää hallintotapaa koskeva lainsäädäntöväline on yhteisön tasolla tarpeen.
Toivon, että komissio hyväksyy tämän tiedonannon tässä kuussa, ja olen tyytyväinen siihen, että huolenaiheet ovat yhteisiä molemmille toimielimillemme. Vakuutan teille, että komissio toimii tulevina kuukausina tämän analyysin ja alan vaatimusten edellyttämällä tavalla. 
Karas (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi kiittää vilpittömästi jäsen Echereriä onnistuneesta ryhmätyöstä ja sille ominaisesta asiantuntemuksesta. Hyvä jäsen Echerer, tämän mietinnön myötä minulla ja monilla muilla on jälleen yksi uusi syy pahoitella sitä, ettette enää asetu ehdolle tämän parlamentin jäseneksi. Talous- ja raha-asioiden valiokunta on hyväksynyt lausuntoni yksimielisesti, ja onnistuneen ryhmätyön ansiosta valiokuntamme voi äänestää Echererin mietinnön puolesta.
Valmistellessani tätä lausuntoa tulevaa keskustelua – myös komission kanssa käytävää keskustelua – varten olin talous- ja raha-asioiden valiokunnan tavoin huolissani ensisijaisesti viidestä erityiskysymyksestä. Ensinnäkin monopolien on oltava kilpailuoikeuden suhteen aina poikkeustapauksia, ja niiden olemassaololle on oltava asianmukaiset perusteet. Tiedossamme on, että yhteisvalvontajärjestöt ovat järjestäytyneet eri jäsenvaltioissa eri tavoin ja että niillä on usein monopoliasema tietyillä aloilla. Siksi on ehdottomasti tarpeen tarkastella tai arvioida aiempaa lähemmin alueellisia monopolirakenteita, vaikkei niitä olekaan syytä torjua kokonaan.
Toiseksi katsomme, että yhteisvalvontajärjestöjen on tärkeää olla avoimia, mikä merkitsee esimerkiksi hallinto- ja lisenssikustannusten erottelua kirjanpidossa. Tällä alalla on vielä paljon tehtävää.
Kolmanneksi – tämä näkökohta liittyy edelliseen – on todettava, ettei yhteisvalvontajärjestöjä valvota monissa maissa lainkaan. Siksi olen erityisen tyytyväinen Echererin mietinnön 49 kohtaan, jossa vaaditaan kaikkiin jäsenvaltioihin tehokkaita ja riippumattomia valvontamekanismeja.
Neljänneksi totean, että ehdottamani sähköinen julkinen rekisteri, josta käyvät ilmi kaikki yhteisvalvontajärjestöjen edustamat oikeudenhaltijat, selkeyttäisi tilannetta, edistäisi avoimuutta, helpottaisi rajatylittävää toimintaa ja lisäisi kilpailua.
Viidenneksi: jos oikeuksien jakamisesta syntyy suuria toimituskustannuksia, keskitetyn palvelupisteen käyttöönotto voisi olla oikeuksien käyttäjien ja haltijoiden kannalta tehokkaampaa ja edullisempaa.
Kehotan komissiota ottamaan Echererin mietinnön sisällön huomioon keskusteluissaan. Toistan vielä vilpittömät kiitokseni tästä mietinnöstä ja kehotan kollegojani äänestämään sen puolesta. 
Harbour (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, en puhu tänään ainoastaan omasta puolestani tehtyäni läheistä yhteistyötä esittelijämme Echererin kanssa. Puhun myös erityisesti varjoesittelijämme Fourtoun puolesta, sillä hän ei harmikseen voi osallistua tähän keskusteluun. Jäsen Fourtoun puolesta haluan aloittaa kiittämällä jäsen Echereriä hänen työnsä lukuisista tuloksista.
Ensinnäkin haluan kiittää jäsen Echereriä siitä, että hän on perustellusti ottanut tämän asian esiin oikeudellisten ja sisäasioiden valiokunnassa ja tarttunut sen jälkeen toimeen laatiakseen aiheesta mietinnön. Mietintö onkin hyvin pitkälti jäsen Echererin ansiota. Hän on kertonut meille erittäin innokkaasti näkemyksistään ja huolenaiheistaan tässä asiassa sekä kehottanut meitä esittämään omia huomioitamme. Hänen mietintöä kohtaan osoittamansa innokkuus näkyy selkeästi lopputuloksen laadussa: kuten komission jäsen totesi, kyseessä on erittäin tasapainoinen asiakirja. Siinä käsitellään asian kaikki puolet hyvin tasapuolisesti, mutta tästä huolimatta siinä ei epäröidä esittää joitakin tärkeitä ja hyvin kohdistettuja suosituksia. Komission jäsenen puheenvuoron perusteella rohkenen toivoa, että hän ottaa tiedonannossaan huomioon joitakin jäsen Echererin esittämistä näkökohdista. Mietintö on siis erittäin hyvin ajoitettu.
Lopputulos osoittaa myös, miten hyödyllistä on, kun tehtävässä toimii erittäin asiantunteva henkilö, joka on taustaltaan tietyn alan – tässä tapauksessa näyttämötaiteen – ammattilainen. Jäsen Echerer on luova taiteilija, joka tuntee aiheen ja pystyy yhdistämään asiantuntemuksensa muiden kollegojen työpanokseen.
Kysymys tasapainosta ja etujen tasapainosta on selkeästi keskeisellä sijalla tässä mietinnössä. Tasapaino teosten tekijöiden – tuottajien – ja niiden hyödyntäjien ja käyttäjien – käytän mieluummin sanaa asiakkaat, sillä siitähän on kyse – välillä on ehdottoman ratkaisevaa koko järjestelmän kannalta. Tällä hetkellä tuo tasapaino on monella tavoin kyseenalainen, sillä tilanne on muuttumassa ja siksi epävakaa. Tämä ei johdu ainoastaan digitaalisen sisällön ja levityksen sekä uusien saatavuusmuotojen räjähdysmäisestä kasvusta vaan myös uudenlaisista luovista tuotteista, joita voidaan levittää digitaalisten välineiden avulla. Viimeaikaisen työni myötä olen esimerkiksi ollut yhteydessä tietokonepelien ja interaktiivisten tietokonepelien tuottajiin. Tämä miljardiluokan maailmanlaajuinen liiketoiminta tarjoaa kaikille aloilla toimiville tekijöille valtavan määrän uusia mahdollisuuksia, oli kyse sitten kuvituksesta, säveltämisestä tai tekstin tuottamisesta. Meidän on tuettava tätä toimintaa ja varmistettava, että edistämme näiden alojen kehitystä ja että ihmiset saavat työstään korvauksen.
Siirtyessämme kolmannen sukupolven matkapuhelintekniikkaan eräs sähköisten tietopalvelujen tuottajien suurimmista huolenaiheista on todellakin se, että he haluavat meidän auttavan kehittämään puitteet sisällön tuottamiselle ja varmistavan, että luovat tuotteet saadaan siirrettyä markkinoille. Näiden luovien tuotteiden avulla halutaan nimittäin edistää myös sähköisiä viestintäpalveluja. Tietopalvelujen tuottajat ovat todenneet tämän meille, jotka tarkastelemme tätä alaa parlamentin jäseninä.
Mietinnössä ei ole kyse ainoastaan abstraktista tekstistä, vaan kyse on uudesta sisämarkkinoiden perusteellista tarkastelua koskevasta asiakirjasta, joka liittyy suoraan Lissabonin prosessin parissa tekemäämme työhön sekä tavoitteeseemme tehdä unionista maailman dynaamisin tietopohjainen talous. Jotta tämä tavoite voidaan saavuttaa, tähänastista tietoa on käytettävä myös luovien tuotteiden kytkemiseksi muuhun talouteen.
Eräs kysymyksistä, joista keskustelimme varsin paljon jäsen Echererin kanssa, on markkinoiden toiminta suhteessa oikeuksien yhteisvalvontaan. Jäsen Karas todellakin viittasi jo tähän, ja lopulliseen äänestykseemme sisällytettiin paljon näkökohtia, joita talous- ja raha-asioiden valiokunta sekä kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunta esittivät.
Olen tyytyväinen siihen, että jäsen Echerer hyväksyi näkemyksemme, jonka mukaan palvelujen sisämarkkinoilla ja näitä markkinoita koskevassa uudessa ehdotuksessa yhteisvalvontajärjestöjen toimintaa on – sikäli kuin järjestöt tarjoavat palveluja suoraan jäsenilleen – käsiteltävä samoin kuin mitä tahansa muuta palvelutoimintaa ja tarkasteltava rajatylittävien palvelumarkkinoiden yhteydessä. Tämän kysymyksen suhteen komission jäsen Bolkestein on esitellyt teille tällä viikolla uuden laaja-alaisen ehdotuksen.
Kuten jäsen Karas totesi, edellä todettu on täysin perusteltua, sillä oikeuksien myöntäminen keskitetään jatkossa yhä harvemmin kansallisille monopoleille. Asiakkaat – palaan vielä tähän sanaan – vaativat yhä useammin keskitettyä palvelua tarjoavia pisteitä. He haluavat saada tuotteisiin oikeudet, jotka mahdollistavat digitaalisen jakelun paitsi Euroopan unionin alueella myös muilla suurilla markkinoilla. Kuten tiedämme, yhteisvalvontajärjestöt ovat vastaamassa haasteeseen, joka liittyy prosessin kansainvälistämiseen ja perinteisten rajojen ylittämiseen. Meidän on kuitenkin tarjottava tähän asianmukaiset mahdollisuudet ja tuettava järjestöjen toimintaa.
Tämän saavuttamisessa on lopulta keskeistä järjestöjen toiminnan avoimuus, niin että asiakkaat tietävät tarkalleen, millaista palvelukokonaisuutta heille tarjotaan.
Lopuksi totean pitäväni kollegani Karasin tavoin valitettavana tällä viikolla saamaani tietoa, jonka mukaan jäsen Echerer ei aio enää asettua ehdolle tämän parlamentin jäseneksi. Tämä saattaakin olla viimeinen mahdollisuuteni todeta julkisesti täysistunnossa, että olen nauttinut hyvin paljon työskentelystäni jäsen Echererin kanssa. Tämä mietintö on osoitus siitä avoimesta ja edistyksellisestä työstä, jota hän on halunnut kanssamme tehdä. Jäsen Echererin siirtyessä takaisin näyttämöille, joilta hän on uransa aloittanut, voimme varmasti kaikki toivottaa hänelle kaikkea hyvää ja kiittää häntä erittäin lämpimästi hänen tekemästään työstä. Voimme osoittaa tämän tukemalla yksimielisesti mietintöä, josta myöhemmin äänestämme. 
Medina Ortega (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan monien kollegojeni tavoin aloittaa ilmaisemalla kunnioitukseni jäsen Echereriä kohtaan. Haluan kuitenkin nostaa esiin myös komission jäsenen Bolkesteinin esittämät myönteiset huomiot, jotka osoittavat hänen tunnustavan yhteisvalvontajärjestöjen tärkeyden nykyaikana.
Tekijänoikeudet ovat kehittyneet teknologisen kehityksen myötä. Ennen painotuotteita ei ollut olemassa todellisia tekijänoikeuksia. Nyt on tapahtumassa toinen teknologinen vallankumous, jonka liikkeellepanevana voimana ovat Marconin jälkeiset keksijät ja kaikki uuden tietotekniikan muodot.
Teknologian kehittyessä tekijä etääntyy yhä kauemmas kuluttajasta. Kollegani Harbour puhuu asiakkaasta, mutta itse puhun mieluummin kuluttajasta. Teen eron kahden eri kuluttajaryhmän välillä: ensimmäinen ryhmä koostuu loppukäyttäjistä eli kärsivällisistä kansalaisista, joiden on katsottava televisiota ja kuunneltava radio-ohjelmia, ja toisen ryhmän muodostavat välittäjät, jotka ostavat tekijänoikeudet ja käyttävät niitä hyödykseen.
Tästä on seurauksena käsillä oleva tilanne, jossa viestinnän muotojen määrä on moninkertaistunut mutta jossa viestinnän sisältö on yhä vähäisempää. Toisin sanoen ulottuvillamme on yhä enemmän televisio-ohjelmia, enemmän sähköisiä välineitä, enemmän aikakauslehtiä, enemmän kirjoja ja enemmän tuotantokeinoja, mutta kaikki on käytännöllisesti katsoen sisällötöntä. Kaikki tämä johtuu siitä, ettei tekijöitä tueta.
Nykyisessä tietoyhteiskunnassa tekijöitä ei suojella. Tuotamme roskaviestintää, jossa tekijänoikeuksia käytetään äärimmäisen ajattelemattomasti ja jossa vastuuta ei tunneta lainkaan. Kun tämä otetaan huomioon, tekijöitä on suojeltava.
Tämä on sellaisten yhteisvalvontajärjestöjen tehtävä, jotka eivät ole monopoliasemassa vaan jotka ovat tekijöiden käytettävissä olevia välineitä. Näiden järjestöjen avulla tekijät voivat suojautua harvalukuisten mediaryhmittymien vallalta, joka perustuu valtavaan taloudelliseen voimaan ja joka on valjastettu palvelemaan poliittisia tai taloudellisia tarkoitusperiä. Yhteisvalvontajärjestöt ovatkin nykyään ainoa tekijöiden käytössä oleva väline. Ne ovat työntekijöiden järjestöjä, joiden tarkoituksena on toimia vastapainona äärimmäisen vaikutusvaltaisille työnantajajärjestöille.
Olen yhtä mieltä siitä, että yhteisvalvontajärjestöjen on sopeuduttava uuteen tilanteeseen, sillä ne ovat syntyneet kansallisella tasolla ja me olemme siirtymässä kansalliset rajat ylittävälle ja jopa maailmanlaajuiselle tasolle. Meidän on kuitenkin tuettava näiden järjestöjen toimintaa Euroopan unionissa, jotta suojaaminen olisi mahdollista ainakin unionin tasolla.
Lopuksi haluan viitata laajentumiseen. Euroopan unioniin on liittymässä kymmenen uutta maata, joilla on rikas kulttuuriperinne mutta joissa tekijänoikeuksia on poliittisen lähimenneisyyden vuoksi alettu suojata riittävässä määrin vasta aivan hiljattain.
Mielestäni meidän on erittäin tärkeää tehdä näille maille selväksi lopullisen laajentumisprosessin aikana, että niiden on mukauduttava yhteisön säännöstöön. Tähän säännöstöön kuuluu osaltaan myös yhteisvalvonta, jonka avulla vastustetaan tiedotusvälineitä hallitsevien suurten ryhmittymien vaarallista monopoliasemaa. 
Manders (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, yhdyn lämpimiin kiitoksiin, joita kaikki kollegani ovat osoittaneet jäsen Echererille: haluan kiittää tavasta, jolla olemme tehneet yhteistyötä. Mekin saatamme kenties vielä esiintyä hänen televisio-ohjelmissaan – kunhan ne on suojattu asianmukaisesti tekijänoikeuksilla.
Kaikki ovat tekijänoikeuksista samaa mieltä, mistä on osoituksena mietinnön osakseen saama yksimielinen kannatus oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa. Uskon lisäksi, että komission jäsenen äsken esittämät rohkaisevat huomiot johtavat nyt lainsäädännön tehostumiseen. Tältä osin on erityisen tärkeää lisätä avoimuutta, oikeusvarmuutta ja ennen kaikkea demokraattista valvontaa, sillä selkeys vähentää ymmärtämättömyyttä.
Puhumme nyt oikeudenhaltijoista, mutta mielestäni on erittäin tärkeää mainita myös oikeuksien käyttäjät. Mieleeni tulee viimevuotinen tapaus, kun monet Alankomaissa toimivat yritykset saivat -kopiointioikeussäätiöltä täysin odottamattoman kirjeen, jossa todettiin, että yritysten oli maksettava kallis lasku ottamistaan kopioista. Kirjeessä ei ollut minkäänlaista selitystä vaatimuksen perusteista, mikä aiheutti pelkoa ja levottomuutta. Nähdäkseni tulevan lainsäädännön avulla voidaan varmistaa, että kaikille on selvää, millä perusteilla tiettyjä maksuja langetetaan, miksi tietyt kustannukset on katettava ja keiden hyödyksi rahat on tarkoitettu.
Komission jäsen totesi juuri, että 5–7 prosenttia bruttokansantuotteestamme tulee tekijänoikeudella ja lähioikeuksilla rajatuista, hallinnoiduista ja suojatuista tuotteista ja palveluista. Osuus on suuri. Kyse on siis huomattavasta osasta sisämarkkinoidemme toimintaa, jota on selkeytettävä ja organisoitava. Kuten olen jo todennut, kilpailun ja yhteisvalvontajärjestöjen määräävän aseman ei sinänsä pitäisi olla ongelma, mikäli lainsäädäntö on selkeä ja sitä sovelletaan asianmukaisesti. Mielestäni ongelma voidaan ratkaista näiden suositusten avulla, mikäli ne sisällytetään lainsäädäntöön.
Kuten jäsen Medina Ortega huomautti, myös laajentuminen kuuluu keskeisiin näkökohtiin tässä kysymyksessä. Unioniin liittyvissä maissa ei ole poliittisen historian vuoksi tarjottu tekijänoikeuksien haltijoille mitään selkeää suojaa, minkä vuoksi näitä maita on mielestäni tärkeää tukea heti. Esittelijä korosti tätä suullisessa tarkistuksessaan, ja me liberaalit tuemme häntä varauksetta.
Lopuksi totean, että olemme tyytyväisiä tähän aloitteeseen. Toivomme komission hyväksyvän esittämäni tarkistuksen, jonka mukaan kolmen vuoden kuluttua on suoritettava selkeä arviointi, jotta voimme todeta, toimiiko lainsäädäntö käytännössä ja suojataanko oikeuksia. Olen pysynyt kolmen minuutin aikarajan sisällä, enkä viivytä enempää tämän iltapäivän istuntoa. 
MacCormick (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minun asemassani esiintyvillä puhujilla on yleensä tapana vakuuttaa esittelijöille, että heillä on takanaan parlamentin tuki, mutta tässä tapauksessa tämä ei riitä. Tässä tapauksessa ohjat ovat esittelijän käsissä ja me tuemme häntä täydestä sydämestämme – niin valiokunnan kuin parlamentinkin jäseninä. Olemme hyvin kiitollisia jäsen Echererille hänen otettuaan hoitaakseen tämän tehtävän.
Kuten keskustelussa on todettu, tekijänoikeuksien ja niihin liittyvien oikeuksien perustana on eräänlainen kolmijalka. Ensimmäisenä jalkana on tekijänoikeuslainsäädäntö, jonka parlamentti on jo hyväksynyt. Toisena jalkana ovat tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamiseen liittyvät määräykset, joista parhaillaan keskustelemme, ja kolmantena jalkana on kysymys yhteisvalvontajärjestöistä ja tekijänoikeuksien hallinnoinnista oikeudenhaltijoiden edun mukaisesti.
Kuten komission jäsen Bolkestein totesi, järjestöt ovat monopoleja, mutta tekijänoikeuksien alueellisen luonteen vuoksi ne ovat periaatteessa vaarattomia monopoleja. Saattaa olla mahdollista, että yhteisvalvontajärjestöt voivat jonakin päivänä kilpailla keskenään tietyllä alueella tai tietyssä maassa, mutta minun on vaikea kuvitella, miten tämä voisi onnistua. Ehkäpä jäsenet Harbour ja Karas selittävät asian minulle joskus. Mikäli olen oikeassa, komission jäsenen aiemmin esittämästä huomiosta muodostuu äärimmäisen tärkeä: meidän on tarkasteltava näiden järjestöjen hallinnointia huolellisesti ja kriittisesti, sillä ne kykenevät halutessaan ryöstämään ihmiset puille paljaille langettamalla kohtuuttoman korkeita maksuja tarjotessaan palvelujaan taiteilijoille, kirjailijoille ja muille.
Olen ilahtunut kuullessani, että komissio aikoo seurata valiokunnan tekemää aloitetta esittämällä ehdotuksen yhteisvalvontajärjestöjen hyvää hallintotapaa koskevaksi lainsäädäntövälineeksi. Odotan kyseistä ehdotusta innolla.
Vastauksena jäsen Harbourin puheenvuoroon haluan esittää huomion, jonka myötä minulla on tilaisuus kiinnittää huomiota erään pienen ryhmän etuihin. Olen itse akateeminen kirjailija, ja hyvin vaatimaton osa vuosittaisista tuloistani koostuu omien oikeuksieni valvonnasta kirjailijana. Tämän tietävät kaikki, jotka ovat tutustuneet ilmoituksiin jäsenten taloudellisista eduista. Kun asiaa tarkastellaan minun kaltaiseni kirjailijan näkökulmasta, käsitys lukijasta asiakkaana ei tunnu niin perustellulta kuin minä jäsen Harbour sen näkee. Ratkaisevampi on varmastikin käsitys lukijasta tai kuluttajasta yleisönä, mikä pätee myös taiteisiin. Tekijä haluaa välittää ajatuksiaan ihmisille ja toivoo näiden liittyvän keskusteluun kyseisistä ajatuksista.
Tältä kannalta tarkasteltuna kirjailijalle voisi olla täysin yhdentekevää, miten hänelle maksetaan ja kuinka paljon. Asia ei kuitenkaan ole näin. Minulla ja muilla kaltaisillani kirjailijoilla ei olisi mitään mahdollisuuksia saada ajatuksiaan suuren yleisön tietoon, ellei olisi olemassa tehokkaita julkaisujärjestelmiä eli kustantajia, joille maksetaan heidän toiminnastaan. Tässä mielessä koko oikeuksien yhteisvalvontajärjestelmä on pikemminkin keino tarkoituksen toteuttamiseksi kuin itse tarkoitus. Emme saakaan ajatella järjestelmää ainoastaan asiakkaiden kannalta, vaan sitä on pidettävä yhtenä yhteismarkkinoiden keskeisistä ominaisuuksista. Olemme ilahtuneita komission ehdotuksesta, ja kaikkien muiden tapaan olen erittäin tyytyväinen saatuani työskennellä jäsen Echererin kanssa tässä asiassa. 
Ribeiro e Castro (UEN ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tietoyhteiskunnan nopea ja monitahoinen kasvu sekä yhä monipuolisempien ja hyvin monin keinoin saatavilla olevien viestintäresurssien, teknologioiden, välineiden ja tukien kehitys asettavat uusia ja jatkuvia paineita tekijänoikeuksien ja niihin liittyvien oikeuksien suojaamiselle. Erityisiä paineita kohdistuu lainsäädäntöön, jolla suojataan tekijänoikeuksia, ja keinoihin, joilla pyritään varmistamaan lainsäädännön tehokkuus käytännössä, loukkaamatta kuitenkaan samalla muita perusoikeuksia ja -vapauksia.
Tämän kysymyksen myötä tulemme selvästikin globalisaation ytimeen, maailmankylän kartoittamattomalle alueelle, jolla sääntely- ja suojaamisvälineiden on luonnollisesti oltava yhä kansainvälisempiä – ilman että valtioiden itsensä vastuuta asetetaan kyseenalaiseksi. Eräs viime vuosikymmeninä tapahtuneita muutoksia seuranneista ilmiöistä ovat kuitenkin juuri tekijänoikeuksien yhteisvalvontajärjestöt, joista on tullut viime vuosina yhä tärkeämpiä. Ne kuuluvat kiistatta aikaamme, ja siksi niiden sääntely on yhä tärkeämpää.
Ryhmämme tunnustaa näiden järjestöjen huomattavan merkityksen kirjailijoiden, esiintyvien taiteilijoiden ja muiden tekijänoikeuksien haltijoiden vapaaehtoisina yhteenliittyminä, jotka suojaavat tehokkaasti tekijöiden henkisiä ja taloudellisia etuja sekä tekijänoikeuksia ja niihin liittyviä oikeuksia niin kotimaassa kuin ulkomaillakin. Katsomme myös, että sen lisäksi että nämä yhteisvalvontajärjestöt tarjoavat tekijöiden, taiteilijoiden ja muiden ryhmien edunvalvojina suojelua tekijänoikeuksiin liittyvien oikeuksien alalla, niillä on myös äärimmäisen tärkeä kulttuurinen tehtävä yhteiskunnassa ja koko maailmassa, joka on muuttumassa yhä avoimemmaksi ja moniarvoisemmaksi.
Tukeudumme näihin periaatteisiin ja kiitämme esittelijää erinomaisesta mietinnöstä. Siinä määritellään selkeästi ne suuntaviivat, joita meidän on noudatettava, jos haluamme – ja varmasti haluamme – saada aikaan perustan oikeuksien valvonnalle laajentuvassa Euroopan unionissa ja jos haluamme kyetä etenemään määrätietoisesti kohti ratkaisevaa päämäärää, johon liittyvät menettelyjen yksinkertaistaminen, uudistukset sekä vertailukelpoiset parametrit. Emme voi jatkaa keskenään liian erilaisten ja jopa yhteensopimattomien perussääntöjen ja käytäntöjen soveltamista Euroopan unionissa. Räikeät ristiriitaisuudet vaikuttavat kaikkiin meihin, ja niiden vuoksi tekijämme, taiteilijamme ja muut toimijamme tällä keskeisellä alalla jäävät ilman suojaa ja meistä tulee erityisen heikkoja ja haavoittuvia maailmanlaajuisessa kilpailussa, josta on tulossa yhä kiivaampaa ja joskus jopa julmaa ja häikäilemätöntä, kuten tiedämme.
Kannatamme näin ollen pitkälti esittelijän ajatuksia yhteisvalvontajärjestöjen organisaatiomuodoista, lupaehdoista, toimialoista, sisäisestä rakenteesta, keskinäisistä sopimuksista, kulttuurisesta ja sosiaalisesta tehtävästä ja yleisen edun mukaisista tehtävistä, yhteisvalvontajärjestöjen ja niiden toimien valvonnasta, sovittelumekanismeista sekä sisäisestä ja ulkoisesta avoimuudesta, joka on perusedellytys kaikille asianosaisille.
Lopuksi haluan kiittää kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokuntaa sen tekemästä työstä sekä erityisesti sen komissiolle tulevia direktiivejä varten esittämistä ehdotuksista, jotka koskevat digitaalista televisiota, radiota, tiedonvälitystä, tiedonsiirtoa ja tietoliikennettä. Tässä hyvin ajoitetussa ja pian tukemme saavassa mietinnössä kannatetaan direktiivejä, joita tarkastellaan mietinnön 29 kohdassa. Näissä direktiiveissä itsessäänkin on todella korostettava tekijänoikeuksien ja niiden suojelun sekä asiaan liittyvien erityismääräysten merkitystä. Euroopan unionin on välttämätöntä tukea taidetta ja kulttuuria ja lujittaa kaikkien tekijöiden ja muiden kulttuurialan toimijoiden luottamusta suojelemalla heitä ja rohkaisemalla heitä luomaan uusia teoksia, joiden he tietävät olevan asianmukaisesti suojattuja piratismia vastaan. Samalla on varmistettava heidän moraaliset oikeutensa sekä se, että he saavat työstään kohtuullisen taloudellisen korvauksen. Äänestämme mietinnön puolesta ja kiitämme aiempien puhujien tavoin esittelijää. 
Cappato (NI ).
   – Arvoisa puhemies, jäsen Medina Ortega totesi, etteivät yhteisvalvontajärjestöt ole monopoleja vaan yhteenliittymiä, jotka suojelevat heikompaa osapuolta vahvemmalta. Tämä ei kuitenkaan pidä aina paikkaansa, ja mielestäni on pantava merkille, kuten esittelijä mietinnössään huomauttaa, että järjestö on järjestö, kun taas monopoliasemassa oleva järjestö, johon henkilö pakotetaan jäseneksi oikeuksia ja velvollisuuksia koskevien lakien avulla, on monopoli. Nähdäkseni yhteisvalvontajärjestöjen monopolit – syntyvät ne sitten laillisesti tai olosuhteiden pakosta – eivät ole terveitä, sillä niiden vuoksi esimerkiksi amatööritaiteilijat ovat suuressa vaarassa joutua hyväksikäytetyiksi.
En ole perehtynyt tilanteeseen muualla Euroopassa, mutta tiedän, että Italiassa amatööritaiteilijoiden yhteisvalvontajärjestöille maksama rahamäärä on kohtuuton ja vastaa veroa, joka hyödyttää suuria taiteilijoita. Näin ollen katson, että monopoliasemassa oleva järjestö ei ole hyvä järjestö, sillä hyvän järjestön on oltava mahdollisimman esteetön. Kuten esittelijä toteaa, tarvitaan valppautta ja asianmukaisia tarkistuksia, jotta voidaan välttää tilanteet, joissa monopoleista aiheutuu hyväksikäyttöä ja kohtuuttomia veroja amatööritaiteilijoille. Tämä voi tapahtua laillisesti tai olosuhteiden pakosta, kuten on käynyt Italiassa ja uskoakseni myös muualla Euroopassa. Tämän lisäksi on todettava, että mikäli esimerkiksi vammaisjärjestöt – eivät siis yksittäiset vammaiset henkilöt – voivat käyttää hyväkseen vapautusta tekijänoikeuksista, on olemassa vaara, että tekijänoikeudet valjastetaan palvelemaan järjestön etuja. Tällaisessa tilanteessa loppukäyttäjä ei hyödy tilanteesta.
Kiitän luonnollisesti esittelijää hänen tekemästään työstä. 
Korhola (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tekijänoikeuksien suojeleminen ja yhteisvalvonta ovat tärkeitä tekijöitä edistettäessä kulttuurista luovuutta ja pyrittäessä turvaamaan taiteilijoiden toimintamahdollisuudet. Huomioon tulee ottaa sekä taloudelliset että moraaliset oikeudet, joista jälkimmäiset tarkoittavat tekijän oikeutta valvoa teostensa muuttamista.
Yhteisön on kyettävä vahvistamaan taiteilijoiden luottamusta siihen, että heidän teoksensa ovat asianmukaisesti suojattuja. Toisaalta on tärkeää varmistaa teosten mahdollisimman laaja levitys, sillä eihän ole taidetta ilman yleisöä. Yhteisö on ollut asiassa aktiivinen, ja kansallisen sekä kansainvälisen oikeuden lisäksi on jo useita yhteisön direktiivejä.
Puutteena on kuitenkin edelleen, että tekijänoikeuksien yhteisvalvonnasta vastaavia järjestöjä koskevat säännöt vaihtelevat EU:n jäsenvaltiosta toiseen. Usein näillä tekijänoikeuksia valvovilla järjestöillä on tosiasiallisesti monopoliasema, joka toki on perusteltukin toiminnallisista syistä, mutta synnyttää samalla väärinkäytösten riskin tai kääntyy tarkoitustaan vastaan järjestön tehokkuuden heikentymisen ja kustannusten kasvun myötä. Perusteltua monopolirakennetta ei kuitenkaan ole tarpeen lainsäädännöllä estää, mutta siihen liittyvät riskit on tiedostettava. Näihin riskeihin on vastattava selkeillä yhteisönlaajuisilla säännöillä. Tällaisten sääntöjen keskeisenä lähtökohtana on oltava suuren avoimuuden vaatimus.
Mietinnössä luetelluilla, tarpeellisilla säädösmuutoksilla yhteisön lainsäädäntöön on myös mittava talouskasvua edistävä vaikutus: mietinnössä arvioidaan, että viidestä seitsemään prosenttia EU:n bruttokansantuotteesta tulee tekijänoikeudella ja lähioikeuksilla suojatuista tuotteista ja palveluista. Se ei ole lainkaan vähäinen osa eurooppalaista taloutta ja on varmasti myös edelleen kasvatettavissa. Erityisesti tekniikan kehitys tarjoaa suuria mahdollisuuksia uudenmuotoisten teosten kehittämiseen. Samalla näiden uudenlaisten teosten tekijänoikeuksien valvonta on entistä haastavampaa. 
Junker (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, hyvä jäsen Echerer, kiitän tekemästänne Sisyfoksen työstä, jollainen tämä mietintö on varmasti ollut. Työn vaivalloisuus olikin väistämätöntä, kun otetaan huomioon aiheen monitahoisuus, mutta onnistumisenne merkitsee teille suurta kunniaa. Emme kovinkaan usein saavuta tällaista yhteisymmärrystä tässä parlamentissa, mutta tilanne osoittaa, että ihmiset ovat tulleet ongelmista aiempaa tietoisemmiksi. Havainnollistan tätä muutaman tilastollisen luvun avulla. Internetissä julkaistavasta lapsipornosta puhuttaessa tiedotusvälineet ovat pullollaan otsikoita ja päättäjien lausuntoja. Talousrikoksiin kiinnitetään kuitenkin huomattavasti vähemmän huomiota. Mikäli taiteilijoiden oikeudet sivuutetaan ja heiltä kielletään kohtuullinen ja oikeutettu toimeentulo, kyse on eräänlaisesta talousrikoksesta.
Tässä yhteydessä on puhuttu taloudellisista menetyksistä, joiden arvo on 5 prosenttia bruttokansantuotteesta. Aloittain jaettuna tilanne näyttää seuraavalta: 25 prosenttia audiovisuaalisen teollisuuden tuotannosta on väärennettyä, ja äänitemarkkinoilla väärennösten osuus on jopa 40 prosenttia. Väärennökset merkitsevätkin järjestäytyneelle rikollisuudelle nykyään tuottoisia markkinoita. Kyse ei ole ainoastaan siitä, että yksittäisten ihmisten harjoittama rikollisuus saisi lisää jalansijaa. Kuten tässä yhteydessä on perustellusti todettu, ongelma johtuu myös liian höllästä ja joka tapauksessa erittäin monenkirjavasta lainsäädännöstä eri jäsenvaltioissa. Tilanne rohkaisee piratismiin ja väärennösten käyttöön.
Tuloksena ovat valtavat taloudelliset menetykset, jotka liittyvät verotuloihin, työpaikkoihin ja investointihalukkuuteen. Menetykset tuntuvat erityisesti musiikkiteollisuudessa, mutta ne merkitsevät oikeuksien menettämistä myös meidän kaltaisillemme ihmisille: kyse on esimerkiksi kuluttajansuojan heikkenemisestä ja nuorten ihmisten hyvinvoinnin menettämisestä, ja viime kädessä kyse on myös uhasta kulttuuriselle monimuotoisuudelle.
Tekijänoikeuksia koskevaa yhtenäistä oikeusperustaa on odotettu jo pitkään. Useaan kertaan mainittujen yhteisvalvontajärjestöjen merkitys on tältä osin erityisen suuri, etenkin kun otetaan huomioon tietoyhteiskunnan muuttuneet markkinaolosuhteet.
Sitä, miten oikeusperusta voidaan ja miten se pitäisi muodostaa, on käsitelty yksityiskohtaisesti mietinnössä, joka sisältää myös muiden valiokuntien lausunnot. Kulttuurivaliokunnan jäsenenä pidän erittäin tärkeänä sen korostamista, etteivät yhteisvalvontajärjestöt ole pelkkiä suojaavia yhteenliittymiä vaan että niillä on aina myös kulttuurinen tehtävä – riippumatta siitä, miten ne on organisoitu. Tekijänoikeuksien suojaaminen ja niiden hyödyntäminen auttavat edistämään kulttuuria ja kulttuurista monimuotoisuutta. Lausunnossaan kulttuurivaliokunta kehottaakin perustellusti komissiota kiinnittämään erityistä huomiota tähän näkökohtaan.
Bolkestein,
   . Arvoisa puhemies, tämän äärimmäisen kiinnostavan keskustelun jälkeen en voi lisätä juuri mitään siihen, mitä aiemmin totesin. Komissiolle ei ole esitetty kysymyksiä, eikä sen tietoon ole saatettu tarkistuksia, vaikka jäsen Manders mainitsikin yhden. Näin ollen minulla ei ole mitään kommentoitavaa.
Totean lopuksi, että tulevassa tiedonannossaan tekijänoikeuksien ja niihin liittyvien oikeuksien hallinnoinnista sisämarkkinoilla komissio ottaa asianmukaisella tavalla huomioon jäsen Karasin, jäsen Harbourin ja muiden tänä iltapäivänä esittämät kommentit. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivällä keskustelujen jälkeen. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista seitsemästä päätöslauselmaesityksestä:
- B5-0016/2004 Glenys Kinnock ja Margrietus J. van den Berg PSE-ryhmän puolesta: Zimbabwen tilanne,
- B5-0020/2004 Nelly Maes, Didier Rod ja Marie Anne Isler Béguin Verts/ALE-ryhmän puolesta: Zimbabwe,
- B5-0022/2004 Niall Andrews, José Ribeiro e Castro ja Cristiana Muscardini UEN-ryhmän puolesta: Zimbabwen tilanne,
- B5-0023/2004 Jan Mulder ELDR-ryhmän puolesta: Zimbabwen poliittinen tilanne,
- B5-0026/2004 Pedro Marset Campos GUE/NGL-ryhmän puolesta: Zimbabwen tilanne,
- B5-0030/2004 Geoffrey Van Orden, John Alexander Corrie, Nirj Deva, Jacqueline Foster, Neil Parish, Charles Tannock, Mary Elizabeth Banotti, Michael Gahler, Eija-Riitta Anneli Korhola, Klaus-Heiner Lehne, Bernd Posselt ja Lennart Sacrédeus PPE-DE-ryhmän puolesta: Zimbabwe,
- B5-0033/2004 Bastiaan Belder EDD-ryhmän puolesta: Zimbabwe. 
Ford (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan todeta PSE-ryhmän puolesta, että kannatamme Zimbabwea koskevaa yhteistä päätöslauselmaa. Zanu-PF:n hallinto on järkyttävä esimerkki köyhän ja nälkiintyneen kansan sortamisesta. Opposition johdossa oleva demokraattisen muutospuolueen (MDC) puheenjohtaja Morgan Tsvangirai on joutunut oikeuteen tekaistujen maanpetossyytteiden johdosta.
Maan taloudellinen tilanne on heikentynyt jyrkästi: BKT on laskenut noin 40 prosenttia viimeisten neljän vuoden aikana, inflaatio on noussut 600 prosenttiin ja sen on arvioitu ylittävän 1 000 prosenttia vuoden 2004 kuluessa. Työttömyysprosentti on 70, ja elintarvikeavun tarpeessa on yli 6 miljoonaa ihmistä. Joidenkin tietojen mukaan lapsia on kuollut aliravitsemukseen etenkin Bulawayon alueella. Katastrofaalisella maareformiohjelmalla – jota ei voida mitenkään perustella kolonialismin pahuuksilla – on purettu kaupallinen maataloussektori korvaamatta sitä millään muulla tehokkaalla elintarviketuotannon muodolla.
Zimbabwen ainoa riippumaton päivittäin ilmestynyt sanomalehti on edelleen suljettuna huolimatta tuomioistuimen tekemästä päätöksestä, jolla kumottiin lehden sulkeminen, ja nyt -viikkolehden uutispäällikkö ja uutistoimittaja on pidätetty tietojen saatavuutta ja yksityisyyden suojaa koskevan lain nojalla.
Haluamme, että EU:n yhteinen kanta, jossa otettiin käyttöön Zimbabwea koskevia pakotteita, uudistetaan 20. helmikuuta 2004. Haluamme myös, että hallinnon vastaisia pakotteita laajennetaan ja lujitetaan ja että käyttöön otetaan muita toimia, jotta kansainväliset toimet hallintoa vastaan olisivat tehokkaampia. Tähän liittyy etenkin viisumikiellon tiukka soveltaminen. EU:n ja Afrikan unionin ulkoministeritroikka kokoontuu 1. huhtikuuta, ja toivomme, että EU asettaa sen etusijalle asialistallaan. Olemme tyytyväisiä, että arkkipiispa Desmond Tutu otti asiaan kantaa Nigeriassa järjestetyn Kansainyhteisön hallitusten päämiesten kokouksen jälkeen, mutta kehotamme myös muita Afrikan johtohenkilöitä puuttumaan tilanteeseen ja painostamaan Mugabea ryhtymään toimiin.
Kehotamme kansainvälistä lahjoittajien yhteisöä antamaan elintarvikeapua valtiosta riippumattomien järjestöjen välityksellä ja haluamme, että YK:n turvallisuusneuvostoon kuuluvat EU:n jäsenvaltiot herättävät kansainvälisen yhteisön toimimaan koordinoidulla ja tehokkaalla tavalla tätä sietämätöntä hallintoa vastaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan vain todeta lyhyesti, että olemme syvästi pahoillamme siitä, millaiseen tilanteeseen Mugaben hallinto on asettanut maansa Zimbabwen ja sen väestön, ja tuomitsemme sen. Se on tehnyt tästä eteläisen Afrikan yhdestä rikkaimmasta maasta yhden alueen köyhimmän ja alikehittyneimmän maan, jossa ihmisoikeuksien jatkuvat loukkaukset ovat yhä yleisempiä. Haluan myös kertoa, miksi me kannatamme tätä päätöslauselmaesitystä koskevaa kompromissitekstiä, jossa jälleen kerran kuluvan vaalikauden aikana esittämiemme päätöslauselmien tapaan tuomitaan maan hallinto ja kehotetaan ottamaan uudelleen käyttöön pakotteita sekä painostamaan Mugabea diplomaattisin keinoin maan demokratisoimiseksi.
Haluan myös käyttää hyväkseni tätä tilaisuutta ja pyytää komissiota lisäämään käytännön tukea kansalaisyhteiskunnan edustajille. Esitin hiljattain komissiolle asiaa koskevan kysymyksen ja olin tyytyväinen komission jäsenen Nielsonin antamaan vastaukseen. Hän totesi, että komissio aikoo jatkaa tuen antamista kansalaisyhteiskunnan edustajille edistääkseen ihmisoikeuksien ja demokratisoimisen alalla toteutettavia hankkeita tai toimia ja auttaakseen heitä parantamaan sisäistä vuoropuhelua. Kannatamme tällaista menettelytapaa, jollaista hahmotellaan muuten myös sekä omassa päätöslauselmaesityksessämme että kompromissitekstissä. Haluamme kuitenkin, että tätä tukea eritellään tarkemmin: mihin toimiin on tarkoitus ryhtyä, kenen kanssa, millä keinoin ja miten aktiivisesti? Katson, että komission ja parlamentin entistä tiiviimmällä yhteistyöllä ja poliittisella painostuksella voidaan ehkä saavuttaa tehokkaampia tuloksia. Meidän on saatava aikaan tehokkaampia tuloksia paitsi Zimbabwen kasvavan tragedian vuoksi myös siitä syystä, että maasta voi tulla epävakauden lähde ja huono esimerkki. Kuulimme hiljattain huolestuttavia uutisia, joiden mukaan myös Namibiassa olisi toteutettu tai pikemminkin suunniteltu toteutettavan samankaltaisia toimia, vaikkei se olekaan maan hallituksen virallinen kanta. Joidenkin tietojen mukaan – joiden johdosta muutamat kollegani ovat esittäneet kirjallisen päätöslauselmaesityksen – Etelä-Afrikan buurialueilla on murhattu epätavallisen paljon maanviljelijöitä. Tämä on eräs esimerkki siitä, miten Zimbabwessa vainotaan maanviljelijöitä, ja meidän on syytä olla siitä huolestuneita, sillä ilmiö voi levitä koko eteläiseen Afrikkaan. 
Malmström (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Vitorino, olemme keskustelleet istuntosalissa lukuisia kertoja Zimbabwesta, ja on erittäin traagista nähdä, miten tämä aikoinaan hyvinvoipa maa, jolla on valtavasti potentiaalia, on suistunut suoraan rappiotilaan. Zimbabwessa ei ole enää pitkään aikaan noudatettu lakeja, maan talous on köyhtynyt, ja maa kärsii pahoin aidsista. Maata johtaa ikääntynyt mielipuoli yksinvaltias, joka on kadottanut täysin yhteyden todellisuuteen ja omaan kansaansa. Juuri kun uskomme, etteivät asiat voi enää olla huonommin, saamme uusia raportteja maan tilanteen heikkenemisestä edelleen. Inhimilliset kärsimykset ja nälänhätä pahenevat entisestään, ja humanitaarisen avun tarve on akuutti.
Mugaben on erottava. Se on Zimbabwen kansan ainoa mahdollisuus. Muun maailman on vastattava tiukoilla vastatoimilla. Tähän mennessä kaikki ponnistelut ovat epäonnistuneet, mutta pakotteita on lujitettava edelleen. Koko kansainvälisen yhteisön on tehtävä täysin selväksi, että se tuomitsee Mugaben hallinnon, ja kerrottava tälle, että kärsivällisyytemme on loppunut. Vaadimme, että luovumme sopimuksista, vaihtokaupoista ja urheilutapahtumista ja otamme käyttöön uudet, entistä tiukemmat pakotteet. Meidän on pyrittävä laajaan koalitioon, jossa myös eteläisen Afrikan yhteisö on mukana, jotta voimme ryhtyä toimiin ja painostaa hallintoa. Etelä-Afrikan niin kutsuttu hiljainen diplomatia on osoittautunut täysin tuloksettomaksi, mutta Etelä-Afrikkaa on silti suostuteltava käyttämään hyväkseen yhteyksiään Mugaben painostamiseksi.
Samalla EU:n on tuettava oppositiota. Muutamat uskomattoman rohkeat ihmiset taistelevat – henkensä uhalla ja toisinaan henkensä kustannuksella – maan demokratian ja ihmisarvon kunnioittamisen puolesta. Toivon, että komissio voi taata, että EU tukee vastaisuudessakin näitä rohkeita ihmisiä. 
Nicholson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Afrikan maat ovat antaneet juhlallisia sitoumuksia edistää demokratiaa ja ihmisoikeuksien suojelua useissa yhteyksissä. Esimerkkeinä mainittakoon Afrikan kehitystä edistävä uusi kumppanuus (NEPAD) ja AKT-valtioiden ja EU:n välinen Cotonoun sopimus. Mugaben hallinnon Zimbabwessa luoma kaaos ja sorto ei ole johtanut tyydyttäviin toimiin Zimbabwen naapurimaissa, jotka vaikuttavat kuuroilta maan sorrettujen ihmisten hätähuudoille. Sen lisäksi, että eteläisen Afrikan maat ovat olleet haluttomia painostamaan Mugabea, ne ovat myös sallineet tämän sanella ehdot, joita sovelletaan Afrikan ja EU:n välisiin suhteisiin, mikä on vielä pahempaa.
Afrikan valtioiden sinnikkäät vaatimukset matkustuskiellon saaneiden zimbabwelaisten ottamisesta mukaan Euroopassa järjestettäviin kokouksiin ovat vahingoittaneet Euroopan unionin suhdetta sekä Afrikan unioniin että Eteläisen Afrikan kehitysyhteisöön. Myös AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen toiminta on häiriytynyt vakavasti. Sen lisäksi, että tämä on Nepad-kumppanuutta ja AKT-valtioiden ja EU:n suhdetta koskevien perusperiaatteiden vastaista, samalla tehdään mahdottomaksi Afrikkaa rasittavien suurten ongelmien – ulkomaan velan, aidsin, elintarviketurvan, konfliktien estämisen, hyvän hallinnon ja ihmisoikeuksien – asianmukainen ratkaisu.
Zimbabwen tilanne on nyt riistäytymässä käsistä. Maassa on valtavasti puutetta, ja sorto on muuttumassa yhä yleisemmäksi ja raaemmaksi. Tämä aikoinaan vauras maa on hävitetty ja tuhottu. Koska Afrikan valtiot kieltäytyvät ryhtymästä toimiin Zimbabwen suhteen, on sitäkin tärkeämpää, että EU:n pakotteita ZANU-PF:n hallintoa vastaan lujitetaan. Parlamentti on jo vaatinut pakotteiden laajentamista kuudessa eri yhteydessä. Tähän mennessä neuvosto ei ottanut näitä vaatimuksia tosissaan. Mugaben hallinnon edustajien matkustuskieltoa EU:n alueelle on rikottu säännöllisesti ensimmäisenä voimassaolovuonna, ja kieltoa on lievennetty, jotta helpotetaan matkustuskiellon saaneiden zimbabwelaisten pääsyä Eurooppaan.
Tänään tarkasteltavassa päätöslauselmassa vaaditaan EU:n toimenpiteiden uudistamista, kun ne päättyvät 20. helmikuuta, ja uusien ankarien pakotteiden käyttöönottoa. Päätöslauselmassa vaaditaan epäämään EU:n oleskelulupa matkustuskiellon alaisilta henkilöiltä ja estämään heidän perheenjäseniään saamasta työ- tai opiskelupaikkoja Euroopan unionin alueelta, rajoittamaan hallinnon arvovallan kannalta tärkeitä korkean tason talousyhteyksiä Zimbabween sekä yksilöimään ja panemaan täytäntöön toimia niitä tahoja vastaan, jotka rahoittavat ZANU-PF:n hallintoa. Jälleen kerran parlamentti kehottaa neuvostoa vastaamaan sen selkeästi esittämään toiveeseen ja ryhtymään heti todellisiin ja tehokkaisiin toimiin Zimbabwen ZANU-PF:n hallintoa vastaan. 
Belder (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, maanantaina 5. tammikuuta 2004 –lehdessä julkaistiin saksalaisen Hans Christoph Buchin laatima pureva artikkeli "Kyynelkaasua Haitiin". Miten tämä sitten liittyy tämänpäiväiseen keskustelunaiheeseemme, presidentti Robert Mugaben hallinnoiman Zimbabwen traagiseen tilanteeseen?
Ensinnäkin Buchin artikkeli on avoin kirje Etelä-Afrikan nykyiselle presidentille Thabo Mbekille, joka on artikkelin laatijan vanha tuttu. Buch arvostelee Mbekin kantaa niin Haitin presidentin Aristiden kuin Zimbabwen presidentin Mugabenkin hallintoon. Hän toteaa: "miksi ette ole vaatinut Haitilta ihmisoikeuksien kunnioittamista ja miksi vastalauseenne Zimbabwessa tapahtuvia jatkuvia ihmisoikeusloukkauksia vastaan kuulostavat niin vaimeilta?"
Buchin artikkelin tapaan myös päätöslauselmassa tuodaan esiin Etelä-Afrikan kanta Zimbabwen yhä kärjistyvään tilanteeseen. Neuvosto ja komissio, antakaa äänenne kuulua! Buch kysyy suorapuheisesti presidentti Mbekiltä, "haluatteko varata Etelä-Afrikalle mahdollisuuden seurata Mugaben valitsemaa tietä ja tehdä valkoisesta vähemmistöstä syntipukin omille virheillenne?" Vaadin, että Euroopan unioni esittää tällaisen selvän kannan Afrikan unionin kanssa käytävissä tulevissa neuvotteluissa. 
Maes (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, emme ole allekirjoittaneet tätä päätöslauselmaa, ja haluan kertoa teille sen syyn. Emme suinkaan kiistä Zimbabwen kurjuudesta esitettyä kuvausta, vaan kannatamme Mugaben hallinnon ehdotonta tuomitsemista, mutta meidän on vaikeaa osoittaa sormella naapurimaita ja sanoa, että näiden on riisuttava Mugabe vallasta. Haluamme ehdottomasti, että Mugabe lähtee virastaan. Tiedämme, että maassa on hyvin järjestäytynyt ja rohkea oppositio, mutta vaadimme Etelä-Afrikan mailta jotakin sellaista, mihin emme itsekään kykene. Mitä olemme oikeastaan saavuttaneet pakotteillamme? Toistaiseksi emme mitään – ja minun on sanottava, että naapurimaat ovat erityisen alttiita tälle painostukselle.
On totta, että väkivalta uhkaa levitä Etelä-Afrikkaan. On totta, että maassa on puhuttu maareformista ja että ihmiset, joilla ei ole muuta jäljellä kuin aseet, tunkeutuvat nyt valkoisten omistamille maatiloille ja ottavat lain omiin käsiinsä – eikä ainoastaan Zimbabwessa vaan myös Etelä-Afrikassa. Zimbabwen maareformiohjelma on häpeällinen. Sillä ei ole tehty mitään ihmisten kärsimysten lopettamiseksi. Päinvastoin, ohjelmalla on tehty rikkaiden harvalukuisesta joukosta entistäkin rikkaampi. Olemme siitä täysin tietoisia, mutta sen sijaan, että osoitamme sormella vain yhtä osapuolta, meidän on pohdittava tehokkaita toimia. Jopa elefantit pakenevat Zimbabwesta ikään kuin ne tietäisivät, että kansallispuistoja ryöstetään ja että kansallispuistojen villieläimillä ei ole mitään suojaa vaan niitä tapetaan. Näitä eläimiä metsästävät niin salametsästäjät kuin tavalliset epätoivoiset ihmisetkin. Zimbabwesta pakenevat ihmiset saapuvat naapurimaihin. Siksi vaadin, että jatkamme tarmokkaasti vuoropuhelua ja pohdimme keinoja, miten auttaa eteläisen Afrikan hyvää tarkoittavia hallintoja. 

Korhola (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, yhdeksänkymmentäluvulla työskentelin suuren suomalaisen kehitysyhteistyöjärjestön palveluksessa kouluttajana ja tiedottajana. Zimbabwe oli yksi ylpeydenaiheemme, suosikkiesimerkkimme siitä, mitä kehitysyhteistyöllä ja aidolla kumppanuudella saadaan aikaan, todiste siitä että Afrikka kukoistaa.
Mikä tuhosi Zimbabwen? En nyt toista sitä murheellista faktavyöryä, joka päätöslauselmassa on lueteltu. Se on musertava. Tuho on kulkenut läpi koko Zimbabwen yhteiskuntarakenteen, terveydenhuollosta ja koulutuksesta ammattiyhdistysliikkeeseen ja maanviljelykseen. Entinen Afrikan hedelmällinen mallimaa on kaaostilassa, jäljellä on taloutensa rakenteet kadottanut "ryysyranta". Yllyttäessään ihmisiä laittomiin maanvaltauksiin – sen sijaan että olisi ajoissa toteuttanut hallitun maareformin – Mugabe hävitti maasta lainkuuliaisuuden ja sen myötä tuhosi yhteiskunnan toimivan ytimen. Tästä on kysymys. Kun laillisuuden pohja hävitetään, rakenteet murtuvat yksi kerrallaan.
Presidentti Mugaben, entisen itsenäisyystaistelijan ja kansallissankarin taantuminen omaa valtaansa vartioivaksi diktaattoriksi on aikamme tragedia. Olin parlamentin delegaation vaalitarkkailijana Zimbabwessa muutama vuosi sitten, ja saatoimme vain äimistellä ihmistä, joka julkesi vaalien aikana julistaa, että olkoonpa tulos mikä tahansa, hallitus pysyy.
Uhkailusta huolimatta ihmiset äänestivät. Zimbabwessa se saattoi merkitä paitsi riskinottoa, myös kymmenien kilometrien kävelyä äänestyspaikalle ja tuntien jonottamista. Helppoon äänestämiseen tottuneelle näky oli vaikuttava.
Sitäkin toivon, että kaikki äänestämistä ja edustuksellista demokratiaa halveksivat ihmiset näkisivät edes kerran nuo jonot. Antakaamme EU:ssa yksiselitteinen, luja ja johdonmukainen tuki niille, jotka sorrosta huolimatta uskaltavat taistella lain ja oikeuden puolesta. 
Gahler (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, on valitettavaa, että Zimbabwen kansan kärsimyksistä on tulossa loppumaton tarina. Maan sisällä ei ole nähtävissä minkäänlaista myönteistä kehitystä, eikä maan ulkopuolellakaan ole tapahtunut suurta edistystä. Ainoa myönteinen asia, joka tulee nyt mieleeni, on se, että Kansainyhteisö on sentään pysynyt Zimbabwea koskevassa kannassaan.
Kun tilanne paheni ensimmäisen kerran kolme–neljä vuotta sitten, myös neuvosto noudatti hyvin pitkään hyvin ristiriitaista lähestymistapaa. Koska keskusteluissa tärkeistä ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista suurin kritiikki kohdistuu usein neuvostoon, haluaisin, että neuvoston edustajat paitsi ovat läsnä tällaisissa tilaisuuksissa myös vastaavat neuvostoon kohdistettuihin syytöksiin.
Matkustuskiellosta totean, että neuvosto piiloutuu aina kansainvälisten diplomaattisopimusten näennäisten velvoitteiden taakse, kun Zimbabwen ministerien sallitaan saapua unionin alueelle – mikä on tavallista. Missään ei todeta, että rikolliselle hallinnolle on annettava kaikki diplomaattiset erioikeudet. Ihmisoikeussopimuksia rikkovia tahoja vastaan voidaan tietenkin ryhtyä vastatoimiin. On tietenkin mahdollista jäädyttää tällaisten henkilöiden pankkitilit ja varat, kunnes tilanne muuttuu. 
Mielestäni neuvosto ei ole tehnyt Etelä-Afrikalle täysin selväksi, että vaadimme sitä vakavissamme osallistumaan tähän välttämättömään painostukseen. Mielestäni emme voi vain odottaa, että tämä ongelma ratkeaa itsestään. Voimme tietenkin kääntää katseemme muualle, mutta tilanteesta on tulossa yhä kiireellisempi. Muut jäsenet ovat jo viitanneet siihen, miten useat miljoonat ihmiset ovat jo saapuneet Etelä-Afrikkaan laittomasti. Mielestäni tämä tilanne edellyttää painostusta kaikilta tahoilta. Ei ole mitään syytä sille, miksi omien hallitustemme pitäisi katsoa muualle, kun tällaista tapahtuu. 
Vitorino,
   .  Arvoisa puhemies, komissio seuraa tiiviisti Zimbabwen tapahtumia, ja se on syvästi huolestunut maan heikentyneestä humanitaarisesta tilanteesta ja ihmisoikeustilanteesta. Kun otetaan huomioon maan järkyttävä poliittinen tilanne ja se, että Zimbabwen hallitus ei ole antanut minkäänlaista sitoumusta siitä, että se ryhtyy konkreettisiin toimiin tilanteen korjaamiseksi, ei ole mitään perusteita poistaa tai lieventää Euroopan unionin pakotteita Zimbabwea kohtaan. Siksi komissio harkitsee kyseisten toimenpiteiden pidentämistä vuodella.
Komissio on edelleen täysin sitoutunut antamaan Zimbabwen väestölle välitöntä apua elintarvikeavun muodossa perustarpeiden täyttämiseksi, ja jopa lisännyt tätä apua. Tässä kuussa elintarvikeapua varten luvattiin 20 miljoonaa euroa lisävaroja, joiden ehtona on huomattavien vaatimusten jatkuva täyttyminen, koska toukokuun sadonkorjuuta edeltävänä kriittisenä ajanjaksona muita tuenantajia ei ole. Kuluvalla jaksolla yhteisön myöntämän elintarvikeavun ja humanitaarisen avun kokonaismäärä kasvaa siten 85 miljoonaan euroon.
Tuemme vastaisuudessakin hyvin aktiivisesti yhteiskunnallisia hankkeita, joilla edistetään ihmisoikeuksien sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden kunnioittamista. Tämäntyyppinen apu suljettiin nimenomaisesti pois Zimbabwen vastaisista rajoittavista toimenpiteistä, jotta suojellaan väestöä ja edistetään kehitystä.
Eritoten ja vastauksena Ribeiro e Castrolle haluan muistuttaa parlamenttia siitä, että Zimbabwe on eräs eurooppalaisen demokratia- ja ihmisoikeusaloitteen (EIDHR) vuosien 2002-2004 painopistemaista. Aloitetta on pidettävä eräänlaisena välineenä, jolla vauhditetaan merkittävästi kansalaisyhteiskunnan suojelua ja varmistetaan, että kriittiset tahot saavat jatkossakin äänensä kuuluville yhteiskunnassa.
Komissio jatkaa tuen antamista valmiuksien kehittämiseksi sellaisille ihmisoikeuksia ja demokratiaa edistäville kansalaisjärjestöille, jotka tekevät työtä perusihmisoikeuksien alalla, sekä kansalaisyhteiskunnan toimijoille lujittamalla niiden valmiuksia parantaa sisäistä vuoropuhelua. Kahden viime vuoden aikana – vuosina 2002–2003 – EIDHR:n erityishankkeita varten myönnettiin lähes 2,5 miljoonaa euroa.
Lopuksi totean, että komissio pohtii vastaisuudessakin kaikkia mahdollisia keinoja painostaakseen Zimbabwen hallintoa ja käy entistä tiiviimpää vuoropuhelua sen naapurimaiden ja erityisesti Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön ja Etelä-Afrikan hallituksen kanssa. Komissio tukee kansainvälisen yhteisön ja etenkin Afrikan valtioiden päämiesten kaikkia Zimbabwen hallintoon kohdistamia painostustoimia, joilla parannetaan maan poliittista, taloudellista ja humanitaarista tilannetta. 
Puhemies. –
   Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen päätyttyä. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
– B5-0014/2004 van den Berg ja Sauquillo Pérez del Arco Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta: Burundi,
– B5-0017/2004 Corrie ja muut Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta: Burundi,
– B5-0021/2004 Maes, McKenna ja Rod Vihreät / Euroopan vapaa allianssi –ryhmän puolesta: Burundi,
– B5-0024/2004 Van Hecke, Malmström ja Flesch Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta: Burundin tilanne,
– B5-0027/2004 Marset Campos Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän – Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta: Burundin apostolisen nuntiuksen murha,
– B5-0029/2004 Collins ja muut Unioni kansakuntien Euroopan puolesta –ryhmän puolesta: Burundi. 
Ford (PSE ).
    Arvoisa puhemies, voin kertoa PSE-ryhmän puolesta, että kannatamme tätä kompromissitekstiä Burundin tilanteesta.
Olimme kaikki järkyttyneitä Burundin rauhanprosessin keskeisen toimijan, apostolisen nuntiuksen Monsignor Michael Courtneyn raa'asta murhasta, joka tapahtui väijytyksessä maantiellä 29. joulukuuta 2003. Kaikki viittaa siihen, että hänet murhasi Agathon Rwasan johtama kapinallinen FLN-liike. Olemme kuitenkin tyytyväisiä siihen, että FLN on nyt ilmoittanut ensimmäisen kerran olevansa halukas tapaamaan tasavallan presidentin rauhanneuvottelujen aloittamiseksi.
Viime marraskuussa rauhanprosessi sai uuden sysäyksen, kun Burundin siirtymähallitus ja demokratiaa puolustavat voimat (Forces for Defence of Democracy movement) allekirjoittivat rauhansopimuksen 16. marraskuuta. Taistelut jatkuvat kuitenkin edelleen useissa maakunnissa ja varsinkin Bujumburan maaseudulla. Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri on todennut oikeutetusti, että burundilaisten elinolojen on parannuttava, tai muuten rauhanprosessi saattaa vaarantua.
Ihmisoikeustilanne huononee edelleen, ja siksi kehotamme Afrikan unionia ja sen jäsenvaltioita painostamaan kaikin tavoin FLN-liikettä, jotta se saataisiin neuvottelupöytään ja pyrkimään rauhanomaisen poliittisen ratkaisun löytämiseen. Kehotamme Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostoa harkitsemaan YK:n rauhanturvaoperaation pikaista käynnistämistä rauhanprosessin tukemiseksi tällä kriittisellä hetkellä ja jo käynnissä olevan Afrikan unionin rauhanturvaoperaation vahvistamiseksi ja täydentämiseksi. Kehotamme myös kaikkia Burundin lahjoittajamaiden konferenssiin osallistuvia valtioita varmistamaan, että ihmisoikeuksien edistämiseen ja turvaamiseen järjestetään riittävästi varoja. 
Cushnahan (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Burundi on kärsinyt väkivallasta ja tutsi-vähemmistön ja hutu-enemmistön välisistä jännitteistä jo useiden vuosien ajan. Vuonna 1993 pidettiin demokraattiset vaalit, jotka antoivat toivoa tämän verisen konfliktin päättymisestä. Tämä prosessi ei kuitenkaan kestänyt kauaa, sillä vastavalittu valtion päämies murhattiin, mikä johti jälleen uuteen joukkomurhaan. Siitä lähtien Burundi on kokenut kriisin toisensa jälkeen, ja niiden aikana tuhannet ihmiset ovat menettäneet henkensä.
Myös Nelson Mandelan vuonna 2002 neuvottelema tulitauko katkesi myöhemmin. Vuonna 2003 allekirjoitettiin toinen vallanjakosopimus, jolla vihdoin tuotiin kolme suurinta kapinallisryhmää hallitukseen, mutta taistelut ja ihmisoikeusloukkaukset jatkuvat valitettavasti edelleen useilla alueilla. Vain FLN-liike torjui sopimuksen, ja tämä ryhmä on yhdistetty Vatikaanin Burundin erityislähettilään, irlantilaisen arkkipiispan Michael Courtneyn murhaan.
Arkkipiispa Courtney osallistui tiiviisti rauhanprosessiin, ja viimeaikoina hän edesauttoi merkittävästi tätä prosessia. Hän maksoi valitettavasti korkean hinnan jalosta ja epäitsekkäästä toiminnastaan Burundin konfliktissa, sillä kapinallisryhmät murhasivat hänet 29. joulukuuta 2003. Tämä järjetön tragedia on järkyttänyt hänen perhettään, ystäviään ja kirkon kollegoitaan.
Kuten jäsen Ford totesi, Michael Courtney edesauttoi merkittävästi Burundin käynnissä olevaa rauhanprosessia, ja toivon, että hänen kuolemansa tutkitaan tarkasti, jotta hänen murhastaan vastuussa olevat henkilöt saadaan oikeuteen. Ehkä hänen traaginen kuolemansa saa alueelliset ja kansainväliset toimijat painostamaan FLN-liikettä entistä voimakkaammin, jotta se allekirjoittaa rauhansopimuksen pahasti viivästyneiden hallituksen kanssa käytävien keskustelujen jälkeen, jottei turhaan menetetä useampia ihmishenkiä ja jotta rauha voi vihdoin palata Burundiin. 
Maes (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, kukaan ei tiedä tarkkaan Burundin järkyttävässä kansanmurhassa kuolleiden lukumäärää. Erään arvion mukaan kuolleita on 300 000 – joka on valtava määrä pienessä maassa, mutta todellista lukua emme tiedä. Nuntiuksen murha on yksi viimeisimmistä järjettömistä väkivaltateoista. Rauhansopimuksen allekirjoittamisen ansiosta väkivalta on vähentynyt, mutta tilanne on edelleen hyvin epävakaa.
FLN-liike, joka edelleen kieltäytyy tekemästä minkäänlaista sopimusta, on saanut vahvistusta aikaisempien kapinaliikkeiden tyytymättömistä jäsenistä, jotka aiemmasta sopimuksesta huolimatta jatkavat edelleen vastarintaa. Kongosta on palannut armeijan miliisejä, useita muita aseistettuja joukkoja liikkuu ympäri maata ja väestöllä on käytössään valtava määrä käsiaseita, jotka hallitus on sille toimittanut muka itsepuolustukseksi.
Uusimman kapinallisryhmän hyväksynnälle, jota me vaadimme, on tietenkin esteitä, sillä onko sen hyväksynnälle mitään todellisia perusteita? Rauhansopimuksen hyväksyjien on luovuttava paikastaan hallituksessa, ja silloin hutut on vielä suuremmassa vähemmistössä tutseihin nähden. Tiedän, että nämä kysymykset ovat Burundissa hyvin arkaluonteisia, mutta asia on tunnetusti siten, että rauhasta sopivien ryhmien on hyväksyttävä rauhansopimuksen uudet osapuolet omien hallituspaikkojensa kustannuksella. Ymmärtänette, että Afrikassa tämä on kovin vaikea asia.
Burundissa on pantava täytäntöön aito ihmisoikeuksia koskeva asialista, sillä jatkuvat ihmisoikeusloukkaukset ovat häpeällisiä. Lopuksi totean, että puoltamiamme YK:n rauhanturvajoukkoja tarvitaan nyt mahdollisesti kipeämmin kuin koskaan, sillä Afrikan rauhanturvaajien resurssit ovat riittämättömiä, eivätkä ne voi toimia riittävän tehokkaasti. Sitä ennen voimme ehkä helpottaa tilannetta, sillä kyse on äärimmäisen kiireellisestä asiasta. Ehkä ulkopuolisten rauhanturvajoukkojen tarve ei silloin ole enää niin suuri. 
Malmström (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä tuomitsee tietenkin jyrkästi irlantilaisen arkkipiispan Courtneyn murhan ja vaatii, että viranomaiset tekevät välittömästi kattavan tutkimuksen murhaajan selvittämiseksi. Murhatyön tekijät on saatava vastuuseen, ja heitä on rangaistava. Arkkipiispa Courtneyn tekemä tärkeä rauhantyö ei saa tietenkään päättyä hänen kuolemaansa, vaan työtä on jatkettava. Esitämme surunvalittelumme hänen perheelleen, sukulaisilleen ja Irlannin kansalle. Ehkä nämä tapahtumat saavat puheenjohtajavaltio Irlannin lujittamaan toimiaan Burundin rauhanprosessin edistämiseksi.
Vielä ei tiedetä, kuka murhasi arkkipiispa Courtneyn. Kapinallisryhmä FLN-liike on kieltänyt osallisuutensa murhaan, muttei se myöskään kannata rauhanprosessia. Pyydämme sitä kuitenkin laskemaan aseensa ja tukemaan rauhanprosessia, ja haluamme ilmaista tyytyväisyytemme siihen, että se on suostunut tapaamaan Burundin presidentin keskustellakseen tämän kanssa. Ehkä tämä johtaa aikanaan rauhanprosessin tukemiseen ja neuvotteluihin. Burundi on traaginen maa monesta syystä. Maassa on suuria yhteiskunnallisia ja humanitaarisia puutteita, paljon väkivaltaa, joka kohdistuu erityisesti naisiin, ja erityisen suurta raakuutta, johon liittyy ihmisoikeuksien laiminlyönti. Rauhanprosessi on hyvin hauras. Monet ihmiset ovat syyllistyneet erittäin vakaviin sotarikoksiin. Vastustamme kaikkia ehdotuksia myöntää näille ihmisille vapautuksia rangaistuksista. Sen asemesta Burundin olisi pantava täytäntöön ne toimet, joista sovimme Arushan sopimuksessa, ja ratifioitava kansainvälisen rikostuomioistuimen perussääntö.
Burundi ei koskaan parane näiden vähintään 300 000 ihmisen murhasta, ellei oikeus toteudu ja murhaajia saateta vastuuseen. Ihmisille on annettava mahdollisuus jatkaa elämäänsä, ja kansallisen sovintoprosessin on jatkuttava. Kannatamme YK:n rauhanturvaoperaation käynnistämistä ja toivomme, että EU voi tehdä kaiken voitavansa edistääkseen rauhanprosessia. Myöhemmin tänä vuonna järjestettävää lahjoittajamaiden konferenssia koskevat odotuksemme ovat korkealla. 
Collins (UEN ).
    Arvoisa puhemies, totean poliittisen ryhmäni puolesta, että olen hyvin tyytyväinen yhteiseen päätöslauselmaesitykseen Burundin tilanteesta ja arvostan erityisesti sitä, että kaikki puolueet yli puoluerajojen ovat tuominneet arkkipiispa Courtneyn 29. joulukuuta 2003 tapahtuneen raa'an murhan. Olen täysin varma siitä, että arkkipiispa Courtneyn perhe ja hänen monet ystävänsä arvostavat Euroopan parlamentin tukea tässä tilanteessa.
Monet meistä oppivat tuntemaan Michael Courtneyn, kun hän toimi täällä Strasbourgissa parlamentin tarkkailijana. Opimme tuntemaan hänet ja arvostamaan häntä vakaumukselleen uskollisena ja työlleen ja rauhalle omistautuneena ihmisenä. Hän toimi Burundissa apostolisena nuntiuksena, ja hänet murhattiin hänen palatessaan vierailulta yhdestä hiippakunnastaan. Olemme menettäneet aidon ystävän. Haluaisin kertoa parlamentille, että kuultuaan nimityksestään Courtney kertoi minulle ja muutamille parlamentin kollegoilleni, että hänellä oli tehtävästä pahaenteinen aavistus, mutta hän sulki sen pois mielestään ja ryhtyi toteuttamaan tehtäväänsä maassa.
Olemme menettäneet rohkean ja etevän ystävän, ja haluaisin kiittää puheenjohtajavaltio Irlantia siitä, että Irlannin pääministeri Bertie Ahern tunnusti eilistä keskustelua koskevassa vastauksessaan arkkipiispa Courtneyn elämäntyön.
Häntä kuvastaa hyvin se, että hän kuoli rauhantehtävää suorittaessaan. Olen erityisen tyytyväinen siihen, että parlamentin päätöslauselmassa tunnustetaan, miten arkkipiispa Courtney vähäeleisellä ja tehokkaalla tavalla edesauttoi rauhanprosessia ja lievitti Burundin väestön kärsimyksiä. Hän auttoi suostuttelemaan joitakin kapinallisryhmiä luopumaan aseellisesta taistelusta ja auttoi panttivankien vapauttamisessa viime kesäkuussa. Toivon vilpittömästi, että hänet tunnustetaan rauhanmieheksi, joka teki väsymättä töitä kaikkien avun tarpeessa olevien hyväksi.
Burundissa on luovuttava lopullisesti aseellisesta toiminnasta. Hiljattain tehdyt rauhansopimukset on pantava nopeasti täytäntöön. Jatkuvien vihamielisyyksien ja ihmisoikeusrikkomusten on loputtava. Kansainvälisen yhteisön aloitteilla, joilla pyritään saamaan aikaan poliittinen ratkaisu, on varmistettava, että ihmisoikeuskysymykset otetaan huomioon rauhanprosessin ja demokratisoitumisprosessin kaikissa vaiheissa. 
Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, olemme järkyttyneitä arkkipiispa Courtneyn murhan johdosta. Niiden viiden vuoden aikana, joina hän työskenteli Strasbourgissa, opimme tuntemaan hänet diplomaattina, pappina ja myös henkilökohtaisena ystävänä. Minun on yksinkertaisesti sanottava, että hän oli yksi suurimmista kirkollisista henkilöistä suurten irlantilaisten kirkonmiesten keskiaikaan ulottuvassa perinteessä. Hän oli aina aktiivisesti sitoutunut edistämään rauhaa ja inhimillisyyttä, ja hänen ansiostaan olemme voineet kokoontua täällä Strasbourgissa yhteiseen jumalanpalvelukseen kerran kuukaudessa. Hän pani alulle tämän käytännön yhdessä muutamien parlamentin jäsenten kanssa.
Muistan edelleen, miten arkkipiispa Courtney hyvästeli meidät, kun hän lähti Burundiin osallistuakseen aktiivisesti maan rauhanprosessiin. Heti kun hänen lentokoneensa laskeutui Burundiin, sitä kohti ammuttiin, ja raketit toivottivat hänet tervetulleeksi. Oman henkensä uhalla hän ajoi rauhanprosessia viiden vuoden ajan hyödyntäen laajaa kokemustaan eri tehtävistään neljän maanosan ongelmapesäkkeissä. Hänen oli määrä matkustaa Kuubaan tällä viikolla ja aloittaa toimessaan paavin lähettiläänä edistääkseen ihmisoikeuksia ja uskonnonvapautta. Hänen hämärä, raaka ja harkittu murhansa muutti tämän kaiken. Meidän olisi kunnioitettava hänen muistoaan.
Hän ei varmastikaan olisi halunnut, että hänen murhansa on ainoa syy sille, miksi tarkastelemme Burundia, ja että unohdamme sen, miten maassa tapetaan ihmisiä päivittäin. Viime vuosien aikana Burundissa on murhattu yli 200 000 ihmistä. He eivät ole kuolleet niin kutsutuissa etnisissä konflikteissa vaan harkitussa kansanmurhassa. Naapurimaassa Ruandassa tilanne on jopa pahempi, ja aivan yhtä huono se on naapurimaissa Ugandassa ja Kongossa, mutta emme saa sen vuoksi unohtaa, että meillä on erityisiä velvollisuuksia tätä rajat ylittävistä kansanmurhista kärsivää aluetta kohtaan. Euroopalla on velvollisuuksia aluetta kohtaan, ja meidän on kunnioitettava arkkipiispa Courtneya ja hänen elämäntyötään ryhtymällä asianmukaisiin toimiin. 
Vitorino,
   .  Arvoisa puhemies, myös komissio tuomitsee jyrkästi arkkipiispa Michael Courtneyn viime kuussa tehdyn raa'an murhan ja esittää syvän myötätuntonsa hänen perheelleen ja Pyhälle istuimelle. Komissio kehottaa Burundin hallitusta selvittämään tämän järkyttävän rikoksen tekijät ja saattamaan heidät oikeuden eteen.
Komissio panee myönteisesti merkille uutiset, joiden mukaan aseistettu FLN-liike on valmis neuvottelemaan Burundin siirtymähallituksen kanssa. Toivomme hartaasti, että nämä neuvottelut johtavat lopulta tulitaukosopimukseen ja ryhmän ottamiseen mukaan siirtymähallitukseen.
Viimevuotiset tapahtumat ovat osoittaneet, että rauhanprosessia voidaan lujittaa. Komissio on seurannut tiiviisti ja tukenut voimakkaasti Burundin rauhanprosessia ja käyttänyt kaikkia saatavilla olevia välineitä lieventääkseen konfliktia ja edistääkseen sovintoa. Olemme esimerkiksi antaneet taistelun osapuolille elintarvikeapua joulukuussa 2002 tehdyn tulitauon lujittamiseksi ja käyttäneet nopean toiminnan välinettä huhtikuussa 2003 toimintansa aloittaneiden Afrikan unionin tarkkailijoiden tukemiseksi.
Komissio ei jäänyt odottamaan rauhaa edistävän välineen perustamista vaan laati hätäohjelman, jolla tuetaan Afrikan unionin rauhanturvaoperaatiota Burundissa, ja myönsi 25 miljoonaa euroa Afrikan unionin Burundin-operaatiolle, jotta maahan saadaan rauha. Tämän ajankohtaisen rauhanedistämisohjelman rahoitussopimus allekirjoitettiin Brysselissä tänä aamuna Burundin presidentin vierailun aikana. Komissio on mukana edistämässä myös taloudellista ja yhteiskunnallista jälleenrakentamista. Elvytysohjelmastamme myönnetään varoja 48 miljoonaa euroa, ja ohjelman painopiste on sisällissodassa tuhoutuneen taloudellisen ja yhteiskunnallisen infrastruktuurin jälleenrakentamisessa.
Viime elokuussa komissio allekirjoitti Burundin kanssa yhdeksättä Euroopan kehitysrahastoa koskevan kansallisen maaohjelman. Tästä ohjelmasta myönnetään 172 miljoonaa euroa kipeästi kaivattua talousarviotukea, ja ohjelmalla edistetään maaseudun kehittämistä ja hyvää hallintoa, siirtymävaiheen hallitukselle annettava tuki mukaan luettuna.
Kuten komissio vahvisti tällä viikolla Burundissa järjestetyssä lahjoittajamaiden konferenssissa, tällä uudella ohjelmalla täydennetään käynnissä olevia, yhteensä noin 200 miljoonan euron ohjelmia. Humanitaarisen avun toimiston (ECHO) välityksellä annettavaa humanitaarista apua jatketaan vuonna 2004, ja sitä varten on varattu 15 miljoonaa euroa. Siksi pitäisi olla selvää, että komissiolla on valmiudet ja komission tarkoituksena on tukea merkittävästi Burundin rauhanprosessia ja jälleenrakentamista. 
Puhemies. –
   Kiitos arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen päätyttyä. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
– B5-0015/2004 van den Berg, Junker ja Carlotti Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta: Haitin tilanne,
– B5-0018/2004 Khanbhai, Gawronski ja Posselt Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta: Haitin tilanne,
– B5-0019/2004 Schörling ja muut Vihreät / Euroopan vapaa allianssi –ryhmän puolesta: Haiti,
– B5-0025/2004 Flesch Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta: Haitin tilanne,
– B5-0028/2004 Marset Campos Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän – Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta: Haitin tilanne,
– B5-0031/2004 Andrews Unionin kansakuntien puolesta –ryhmän puolesta: Haitin tilanne,
– B5-0032/2004 Sandbæk Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa –ryhmän puolesta: Haiti. 
Junker (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, siirrymme nyt yhteen toiseen erittäin surulliseen keskustelunaiheeseen. Haiti oli aikoinaan toivon lähde niille Afrikasta Amerikkaan kuljetetuille orjille, jotka liittyivät yhteen perustaakseen vapaan tasavallan.
Nyt 200 vuotta Haitin itsenäistymisen jälkeen voimme vain todeta, että tämä väkivaltaisuuksien runtelema maa on köyhempi ja sekasortoisempi kuin koskaan aiemmin. Ne, jotka ovat nähneet tilanteen paikan päällä, voivat vain vaipua pessimismiin.
Olen tavannut presidentti Jean-Bertrand Aristiden kahdesti. Tapasin hänet ensimmäisen kerran vuosia sitten, jolloin häntä pidettiin vielä Haitin mahdollisen demokratisoitumisen valovoimaisena johtohenkilönä. Häntä äänestämään saapuneet lukuisat ihmiset, jotka valitsivat hänet suurella äänten enemmistöllä, uskoivat tuolloin vapautuneensa Papa ja Baby Doc Duvalierin yksinvaltiudesta ja kuvittelivat voivansa aloittaa uuden elämän, jolla on valoisa tulevaisuus. Nämä kuvitelmat olivat kuitenkin valitettavasti vääriä, ja myös Aristide syöstiin virastaan. Hän lähti maanpakoon, mutta onnistuimme tuomaan hänet salaa Santo Domingossa järjestettyyn AKT:n ja EU:n yhteiseen edustajakokoukseen, sillä myös me uskoimme, että Aristiden johdolla Haitilla olisi hyvä tulevaisuus.
Tapasin hänet toisen kerran AKT:n ja EU:n yhteisen edustajakokouksen jälkeen Nassaussa, jolloin minulla oli kunnia johtaa kehitysyhteistyövaliokunnan Haitin valtuuskuntaa. Tässä tapaamisessa kävi selväksi, että hänen käsityksensä itsestään olivat muuttuneet, mutta mielestäni se ei kuitenkaan ole pahinta. Meillä on nyt vastassamme henkilö, jonka näkemykset ovat fasistisia – asiaa on mahdoton ilmaista muulla tavoin – ja joka kohtelee kaikkia demokraattisia elimiä äärimmäisen halveksivasti. Haiti on nytkin kolmen viime päivän ajan ollut ilman parlamenttia, sillä kansanedustajien toimikausi päättyi 12. tammikuuta, eikä uusia vaaleja ole suunnitteilla. Toisessa kamarissa on tosin edelleen kourallinen senaattoreita, mutta sekään ei legitimoi tilannetta. Puhumme nyt uusien vaalien laiminlyönnistä, vaalivilpistä ja äänestäjien pelottelusta. Viime vaaleissa äänestysprosentti oli noin 5 prosenttia, sillä valtaosa kansalaisista halusi mieluummin pysyä turvallisesti kotonaan. Tällaista on Haitin politiikan arki.
Toisinaan on mahdotonta erottaa toisistaan poliittiset ja rikolliset voimat. Kuolemanjoukot hiljentävät hallituksen epäsuosiossa olevat opposition edustajat, ja lehtimiehiä, jotka yrittävät pitää yllä jonkinlaisia riippumattoman tiedonvälityksen standardeja, vainotaan ja toisinaan jopa tapetaan. Voisin jatkaa samasta aiheesta tuntikausia. Meidän on tuettava niitä voimia, jotka taistelevat väärinkäytöksiä vastaan, sillä näin "toivon kulkueet" yhtyvät. Meidän on tuettava näitä voimia siinä toivossa, että Haitin tilanne kääntyy parempaan suuntaan.
Gahler (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kuten jäsen Junker juuri totesi, Haiti itsenäistyi 200 vuotta sitten, ja kun Papa ja Baby Doc Duvalierin järkyttävä mahtikausi päättyi vihdoinkin yli kymmenen vuotta sitten, uskoimme, että asiat voivat vain parantua, ja alkuun tilanne todellakin parani jossain määrin. Monet asettivat toivonsa presidentti Aristideen, mutta tiedämme kaikki, mitä sen jälkeen on tapahtunut.
Paitsi eurooppalaisten myös amerikkalaisten, jotka ovat Haitia maantieteellisesti lähempänä, on pohdittava, miksi toteutimme epäonnistunutta politiikkaa vuosikymmenten ajan, mitä me teimme ja mitä me jätimme tekemättä. Miksi valtavan Hispaniola-saaren länsiosa kehittyi tällaiseksi? Kaikki ei tietenkään ole ihanteellista myöskään rajan toisella puolen Dominikaanisessa tasavallassa, mutta se, että miljoonat eurooppalaiset ja amerikkalaiset matkailevat maassa ja tuovat maahan rahaa, osoittaa silti, ettei maan tilanne voi olla aivan surkea. Tilanne ei ole vieläkään ihanteellinen, mutta voimme olettaa, että maassa on jokseenkin turvallista oleskella.
On selvää, että meidän on mentävä itseemme pohtiessamme, mitä me teimme väärin. Parlamentti on esittänyt hyvin konkreettisia vaatimuksia Haitille. Poliittisten murhien on loputtava, hallitsevan puolueen jäsenten on pakko pitää yllä oikeutta ja lakia, miliisi, aseelliset joukot ja niin kutsutut poliisin erikoisjoukot on hajotettava ja riisuttava aseista. Hallituksen ja opposition välillä on käynnistettävä kansallinen vuoropuhelu, jotta toivon kulkue voi saavuttaa määränpäänsä. Paras ratkaisu – mitä me myös vaadimme – on se, että Yhdistyneet Kansakunnat ryhtyy välittämään asiassa, ja että YK:n ja Haitin poliisin välinen yhteistyö aloitetaan uudelleen.
On luotava sellaiset olosuhteet, että Cotonoun sopimuksen soveltamista voidaan jatkaa 96 artiklan mukaisesti, sillä tukemme on ehdottoman välttämätöntä erityisesti koulutuksen ja terveyden aloilla. 
Isler Béguin (Verts/ALE )
   . – Arvoisa puhemies, olisi ollut hienoa, jos esityslistallamme olisi kerrankin viitattu onnelliseen tapahtumaan AKT-valtiossa, nimittäin Haitin kaksisataavuotiseen itsenäisyyteen. Kun maasta tuli itsenäinen, samalla lakkautettiin orjuus ja koko väestön vuosikymmeniä jatkunut hyväksikäyttö. Miten voimme juhlistaa itsenäisyyttä, minkälaiset onnittelut voimme esittää Haitin hallitukselle, kun otetaan huomioon maan perikato, joka on hävittänyt kaiken optimismin? Noidankehä on tuhonnut toiveet ja hävittänyt Haitin edustaman symbolin.
Entinen demokratian soihdunkantaja presidentti Aristide, jonka Amerikka palautti valtaan, on syössyt Haitin kolmannen maailman alakastiin. Maa on taantunut Amerikan mantereen ja AKT-valtioiden kaikkein köyhimmän maan irvikuvaksi. Romahtanut sosiaalitalous kurittaa väestöä ja heikentää mahdollisuuksia paikalliseen ja alueelliseen tukeen, samalla kun pimeät markkinat kukoistavat hallituksen ylimpien tahojen käsissä. Metsänhakkuiden ja tulvien aiheuttamat ympäristökatastrofit ovat lisänneet epätoivoisten ihmisten kurjuutta entisestään.
Jos nyt luovutamme tämän kaaoksen edessä, lyömme viimeisen naulan Haitin arkkuun. Haitin itsenäisyyden kaksi vuosisataa ovat paljastaneet kansan neuvokkuuden, tahdonvoiman ja ihanteet, ja kansa on demokratian ja hyvinvoinnin uudelleensyntymisen siemen. Vaikka tuomitsemmekin nykyisen hallituksen ja nykyisen tilanteen, emme voi peitellä ratkaisemattomia ongelmia ja niitä väärinkäytöksiä, joihin alueen maat ja länsivallat ovat syyllistyneet tukijärjestelmiensä puitteissa.
Meidän on muistettava, ettei edes YK:n kehitysohjelmalla ole onnistuttu käynnistämään humanitaarista toimia. Kansainvälisen yhteisön järjestäytymättömyys voi johtaa ainoastaan investoinneista luopumiseen ja huomion puutteeseen. EU:n yhteistyösopimusta on voitava mukauttaa nykyiseen tilanteeseen yhdessä alueellisten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa. Emme saa lannistua Haitin tilanteesta, vaan meidän on pikemminkin suhtauduttava Haitiin haasteena ja eräänlaisena siirtymävaiheen koekenttänä EU:n ja AKT-valtioiden yhteistyössä. Meidän on toimittava päättäväisesti ja edistettävä samalla vuoropuhelua kansalaisyhteiskunnan kanssa sekä pyydettävä YK:ta toimimaan välittäjänä pitkän aikavälin poliittista sopimusta koskevissa neuvotteluissa, jotta autetaan Haitin kansalaisia palaamaan demokratian ja kestävän kehityksen tielle. 
Cauquil (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, Haitin järkyttävä tilanne johtuu osittain hallituksen luottamusta nauttivien aseistettujen joukkojen väkivallasta, mutta ensisijaisesti se johtuu väestön valtaosaa koskettavasta viheliäisestä kurjuudesta. Valtion päämies, presidentti Aristide ei varmastikaan ansaitse myötätuntoa, sillä hän on pettänyt ihmisten häneen asettamat toiveet. En voi kuitenkaan olla tuntematta syvää inhoa, kun suurvaltojen, erityisesti Ranskan ja Yhdysvaltain, poliitikot, jotka ovat itse mitä suuremmassa määrin syyllisiä Haitin kohtaloon, alkavat saarnata ja moralisoida.
Kaksi vuosisataa sitten Haiti oli yksi Karibian rikkaimmista maista. Nyt se on yksi maailman köyhimmistä maista. Tämä johtuu siitä, että maata on ryövätty jatkuvasti eikä sen entinen siirtomaaisäntä Ranska ole koskaan antanut maalle anteeksi sitä, että se voitti itsenäisyyden aseellisessa taistelussa ja orjakapinassa. Vuosikymmenten ajan Ranska piti vastaitsenäistynyttä Haitia saarrossa Yhdysvaltain ja Yhdistyneen kuningaskunnan avustamana pakottaakseen Haitin maksamaan korvausta entisille orjanomistajille.
Selvästikin kansansuosiota tavoitellakseen Aristide vaatii nyt korvausta tästä valtavasta summasta, jota Haitin oli maksettava aina 1900-luvulle asti. Tämä vaade on kuitenkin historiallisesti perusteltu, ja näiden varastettujen rahojen palauttaminen Haitille mahdollistaisi sen, että maahan voidaan rakentaa infrastruktuuri, tieverkosto, vesihuolto ja terveydenhuoltojärjestelmä, jotka puuttuvat maasta lähes kokonaan, ja tämä olisi vasta alkua.
Yleisesti voidaan todeta, että tämän vauraasta USA:sta vain lyhyen merimatkan päässä sijaitsevan maan köyhyyden lieventämiseen tarvittava rahamäärä olisi vain pikkusumma suurvalloille. Haitin auttamisen asemesta nämä suurvallat jatkavat maan ryöstämistä, sillä muutamat maahan sijoittautuneet ranskalaiset ja yhdysvaltalaiset yhtiöt maksavat työntekijöille pöyristyttävän alhaista palkkaa ja vievät takaisin Yhdysvaltoihin kaikki haitilaisten työläisten selkänahasta repimänsä voitot sen sijaan, että ne sijoittaisivat voitot tuottavasti. Osoittamalla solidaarisuutta Haitin kansaa kohtaan voimme loitontua sen vapautta teennäisesti puolustavien tahojen kyynisistä ja tekopyhistä julistuksista.
Sandbæk (EDD ).
    Arvoisa puhemies, on erittäin surullista, että samalla kun juhlimme Euroopan parlamentissa Haitin sorrosta ja orjuudesta vapautumisen 200-vuotisjuhlaa, joudumme antamaan tällaisen julkilausuman maan järkyttävästä tilanteesta.
En halua käyttää puheaikaani kaiken sen toistamiseen, mitä parlamentin kollegani ovat jo sanoneet presidentti Aristidesta. Historiallisia vääryyksiä on vaikea korjata, ja maan jälleenrakentaminen vaatii paitsi oikeaa johtajaa myös oikeita elimiä, jotka valvovat häntä.
Haitissa monet asiat ovat menneet täysin pieleen. Sen enempää parlamentti, tuomioistuimet kuin poliisiviranomaisetkaan eivät toimi, ja vakavista ihmisoikeusrikkomuksista raportoidaan päivittäin. Tärkeintä perusoikeutta, nimittäin oikeutta ravintoon, rikotaan uskomattoman yleisesti. Puolet väestöstä näkee nälkää, ja 23 prosenttia kaikista alle viisivuotiaista haitilaisista lapsista kärsii kroonisesta aliravitsemuksesta. Nämä tekijät ovat välitön uhka Haitin tulevaisuudennäkymille.
EU ja kansainvälinen yhteisö eivät voi eikä niiden pitäisi vaieta tässä tilanteessa. Humanitaarisen avun on vastattava Haitin väestön todellisia tarpeita, ja osapuolia olisi painostettava poliittisesti kaikin keinoin käynnistämään vuoropuhelu ja toimet poliittiseen ratkaisuun pääsemiseksi. Ainostaan poliittisella ratkaisulla voidaan ottaa uudelleen käyttöön järjestelmä, jolla taataan oikeusvarmuus ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen, ja se on ainoa keino ratkaista rakenneongelmat, joiden takia Haiti on nyt nälänhädän partaalla. 
Ford (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kannatan kollegaani Junkeria, joka puhui ryhmämme puolesta.
Haiti on koko Amerikan köyhin valtio, 80 prosenttia sen väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella, elinajanodote sekä koulutus- ja terveysindikaattorit ovat alhaisia, kuten joku jo totesikin. Poliittiset, sosiaaliset ja taloudelliset ongelmat ovat pahentuneet neljän viime vuoden aikana. Puolet Haitin väestöstä kärsii aliravitsemuksesta, monilla on vaikeuksia saada puhdasta vettä ja perinteisten tuotteiden vienti on vähentynyt, kun taas huumekauppa ja korruptio kukoistavat.
Hiljattain perustettu Haitin kansallinen poliisi ei ole pystynyt saattamaan voimaan oikeusvaltion periaatetta, ja ihmisoikeusryhmät ovat kritisoineet sitä voimakkaasti, koska se on kohdellut väärin presidentti Aristiden hallintoa vastustavia mielenosoittajia ja koska poliisi ei ole pystynyt suojaamaan heitä veitsiä ja aseita käyttäviltä, hallitusta kannattavilta miliiseiltä.
Tuomitsemme kaiken väkivaltaisuuden ja poliittiset murhat. Kehotamme Haitin hallitusta, oppositiota sekä kansalaisyhteiskuntaa osallistumaan rakentavaan vuoropuheluun mahdollisesti kansallisen konferenssin muodossa vapaiden ja oikeudenmukaisten parlamenttivaalien valmistelun mahdollistamiseksi.
Kunnes tämä toteutuu, vaadimme YK:n ja Haitin poliisin välisen yhteistyön aloittamista uudelleen, niin kutsuttujen erikoisjoukkojen hajottamista – kuten YK:n erityislähettiläs on pyytänyt – ja miliisien aseistariisuntaa. Tämä voisi olla ensimmäinen askel mahdollisen sovinnon tiellä. 
Belder (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen voidessani onnitella parlamenttia hollantilaisen Haitia käsittelevän verkoston puolesta tästä yhteisestä päätöslauselmaesityksestä. Kristittynä ja vetoomuksen yhtenä allekirjoittajana noudatan samalla viisasta raamatun sananlaskua "kehukoon sinua toinen, ei oma suusi; vieras eikä omat huulesi". Kun tapaan alan toimijoita, kysyn aina, minkälaista käytännön apua Euroopan unioni voi antaa. Yhdyn mielelläni tehtävälleen omistautuneiden Haiti-asiantuntijoiden neuvostolle ja komissiolle esittämiin ehdotuksiin. Ensinnäkin elintarviketuotantoa edistäville ohjelmille on annettava tukea ja terveydenhuoltoa on parannettava. Toiseksi unionin Port-au-Princen valtuuskunnan on seurattava tiiviisti ihmisoikeustilannetta paikan päällä ja toimitettava sitä koskeva tarkka raportti parlamentille. Lopuksi hallituksen, opposition ja kansalaisyhteiskunnan välistä rakentavaa vuoropuhelua on edistettävä päätöslauselmaehdotuksen 3 kohdan mukaisesti. Tällä viikolla tehdyt hyökkäykset lukuisille haitilaisille radioasemille, jotka välittävät tietoa kansalaisille, korostavat jälleen kerran, miten tärkeää on, että unioni ryhtyy toimiin Haitissa. 
Vitorino,
   .  Arvoisa puhemies, myös Euroopan komissio on huolestunut Haitin poliittisesta, taloudellisesta ja sosiaalisesta tilanteesta ja erityisesti siitä, etteivät osapuolet ole päässeet sopimukseen maan poliittisen kriisin ratkaisemiseksi.
Rohkaisemme kaikkia haitilaisia osapuolia kunnioittamaan Amerikan valtioiden järjestön päätöslauselmaa 822 ja toimimaan nopean poliittisen sopimuksen aikaansaamiseksi. Tämä on välttämätöntä, jotta lähitulevaisuudessa voidaan järjestää vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit turvallisessa ilmapiirissä, joka perustuu keskinäiseen kunnioitukseen.
Tämän kriisiä koskevan päätöslauselman eräs keskeinen vaatimus liittyy uskottavan vaalilautakunnan perustamiseen. Vaali-ilmoituksesta huolimatta tätä keskeistä vaatimusta ei ole vieläkään täytetty.
Komissio muistuttaa siitä, että kolmen viime vuoden ajan Haitiin on sovellettu Cotonoun sopimuksen 96 artiklassa vahvistettuja aiheellisia toimenpiteitä. Viime joulukuussa neuvosto päätti jatkaa toimenpiteiden soveltamista vuodella. Näiden toimenpiteiden takia yhteisön tuki Haitille on keskeytetty. Yhteisö toteuttaa kuitenkin vastaisuudessakin merkittäviä tukitoimia, joista on välitöntä hyötyä Haitin väestölle. Tällaisia ovat kansalaisyhteiskunnan ja yksityissektorin lujittamiseen, demokratian edistämiseen, oikeusvaltioperiaatteen vahvistamiseen sekä köyhyyden torjumiseen tähtäävät toimet sekä humanitaarinen hätäapu. Euroopan unioni aikoo jatkaa toimiaan Haitissa ja edesauttaa poliittisen kriisin ratkaisemista.
Ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden kunnioittaminen on olennainen osa Cotonoun sopimusta. Haitissa näitä osa-alueita ei ole pantu täytäntöön. EU:n ja Haitin välisten suhteiden normalisointi on riippuvainen siitä, täyttääkö hallitus Amerikan valtioiden järjestön päätöslauselman ehdot. Komission ja neuvoston vuoden 2004 tammikuun alussa Haitin hallitukselle lähettämässä kirjeessä, jossa tälle tiedotettiin aiheellisten toimenpiteiden jatkamisesta, unioni kehotti hallitusta ryhtymään nopeasti konkreettisiin toimiin Amerikan valtioiden järjestön päätöslauselman 822 vaatimusten noudattamista koskevan sitoumuksen mukaisesti, jotta voidaan järjestää vapaat ja oikeudenmukaiset valtakunnalliset vaalit ja paikallisvaalit. Komissio on valmis antamaan apua Haitin vaaleja varten, jos vaalit järjestetään päätöslauselman mukaisesti.
Viime vuosina ECHO on reagoinut luonnononnettomuuksiin lähinnä tulviin rahoittamalla avustustoimia. Lisäksi Haiti on eräs painopistemaa ECHO:n ohjelmissa, joilla tuetaan haavoittuvien väestönosien valmiutta selviytyä luonnononnettomuuksista. Tällä hetkellä tällaisia hankkeita tuetaan Haitissa yli miljoonalla eurolla. Komission kasvava huoli maan tilanteen huononemisesta näkyy siinä, että Haiti on luokiteltu unohdetuksi kriisiksi ECHO:n vuoden 2004 toimintaohjelmassa.
Vakuutan parlamentille, että komissio edistää aktiivisesti Haitin poliittisen kriisin ratkaisemista ja käyttää kaikki mahdolliset keinot vastatakseen Haitin väestön kiireellisiin tarpeisiin. 
Puhemies. –
   Kiitos komission jäsen Vitorino.
Yhteiskeskustelu on päättynyt ja seuraavaksi toimitamme äänestyksen. 

(1)
–Puheenjohtajakokous hyväksyi tänä aamuna mietinnön otsikkoa koskevan tarkistuksen. Mietinnön otsikko on nyt "yhteisön puitteet tekijänoikeuksien ja lähioikeuksien yhteisvalvontajärjestöille". Sihteeristö varmistaa, että tarkistettu otsikko käännetään kaikille kielille.
Echerer (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, haluan esittää erään toisen suullisen tarkistuksen. Älkää kuitenkaan huolestuko, sillä en aio ottaa esiin uusia kysymyksiä. Panin merkille, että yksi tarkistus on käännetty väärin, eikä käännös mielestäni ilmennä tarkasti valiokunnan kantaa. Mietinnön 8. kohdan tekstin, jonka olen teille toimittanut, pitäisi kuulua seuraavasti: "toteaa, että oikeuksien yhteisvalvonnan alalla tarvitaan asianmukaisia toimenpiteitä myös EU:n laajentumisen vuoksi ja että asiassa on tarpeen toimia". Uskon, ettei jäsenillä ole vaikeuksia äänestää tarkistuksen puolesta. 

Martin, Hans-Peter (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, aihe koskettaa minua, joten en ole osallistunut keskusteluun enkä aio äänestää. 


Puhemies.
   – Parlamentti on nyt käsitellyt esityslistalla olleet asiat.(1)
Toivotan kaikille turvallista kotimatkaa ja julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.


15 tarkistusta hyväksyttiin kokonaisuudessaan:
29, 34, 52, 66, 67, 70, 94, 143, 146, 150, 152, 165, 192, 195 ja 196.
67 tarkistusta hyväksyttiin ainakin osittain tai niiden hengen mukaisesti taikka mukautettuna:
5, 8, 9, 12, 24, 26, 31, 32, 39, 40, 46, 47, 48, 51, 53, 54, 55, 58, 62, 63, 65, 68, 71, 73, 80, 81, 86, 87, 88, 89, 90, 93, 95, 96, 97, 101, 102, 103, 106, 110, 114, 116, 136, 137, 138, 139, 141, 142, 144, 151, 154, 159, 160, 161, 162, 164, 181, 184, 185, 189, 190, 193, 194, 198, 199, 200 ja 207.
110 tarkistusta hylättiin:
2, 4, 6, 7, 10, 11, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 25, 27, 28, 30, 33, 35, 36, 37, 38, 41, 42, 43, 44, 45, 49, 50, 56, 57, 59, 60, 61, 64, 69, 72, 75, 77, 78, 79, 82, 83, 84, 85, 92, 98, 100, 104, 107, 108, 109, 112, 113, 115, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 126, 127, 128, 131, 132, 133, 134, 135, 140, 145, 147, 148, 149, 153, 155, 156, 157, 158, 163, 166, 167, 168, 178, 179, 180, 182, 183, 186, 187, 188, 191, 197, 201, 202, 203, 205, 206, 208, 209, 210, 211, 212, 213, 214 ja 215. 
