Acordare de asistenţă macrofinanciară Georgiei - Acordare de asistenţă macrofinanciară Armeniei - Acordare de asistenţă macrofinanciară Serbiei - Acordare de asistenţă macrofinanciară Bosniei şi Herţegovinei (dezbatere) 
Preşedintă
Următorul punct este dezbaterea comună privind:
raportul elaborat de dl Moreira, în numele Comisiei pentru comerţ internaţional, referitor la acordarea de asistenţă macrofinanciară Georgiei - C7-0269/2009 -
raportul elaborat de dl Moreira, în numele Comisiei pentru comerţ internaţional, referitor la acordarea de asistenţă macrofinanciară Armeniei - C7-0268/2009 -
raportul elaborat de dl Ransdorf, în numele Comisiei pentru comerţ internaţional, referitor la acordarea de asistenţă macrofinanciară Serbiei - C7-0270/2009 -
şi
raportul elaborat de dl Winkler, în numele Comisiei pentru comerţ internaţional, referitor la acordarea de asistenţă macrofinanciară Bosniei şi Herţegovinei - C7-0278/2009 -
Vital Moreira
Dnă preşedintă, dle comisar, doamnelor şi domnilor, întrucât este prima dată când vorbesc într-o şedinţă plenară în cadrul Parlamentului European, permiteţi-mi să vă salut pe toţi şi să-mi exprim bucuria, entuziasmul şi sentimentul de dăruire faţă de participarea la această adunare, care-i reprezintă pe toţi cetăţenii europeni.
În ceea ce priveşte motivul pentru care sunt aici, vă voi prezenta astăzi două rapoarte referitoare la acordarea de asistenţă macrofinanciară Georgiei şi Armeniei, rapoarte care au ca scop atenuarea problemelor financiare şi ale conturilor externe ale acestor două ţări din Caucaz. Ambele ţări sunt partenerele noastre în cadrul Politicii europene de vecinătate şi au fost serios afectate de criza economică şi financiară globală din ultimii doi ani.
În cazul Georgiei, impactul crizei a fost accentuat de consecinţele directe şi indirecte ale conflictului militar care a avut loc în ultimul an în Rusia, incluzând un număr mare de persoane care au fost strămutate în interiorul ţării.
Economia ţării învecinate, Armenia, a fost de asemenea afectată de îmbinarea dintre recesiunea economică şi mai ales, deteriorarea rapidă a economiei din Rusia, datorită dependenţei semnificative a economiei din Armenia de comerţul cu vecinul său extins de la nord. Acest lucru a adus aceste două ţări într-o situaţie economică, financiară şi socială foarte dificilă.
Cele două propuneri de asistenţă financiară excepţională pe care le discutăm astăzi vor reduce deficitul bugetar şi vor avea un impact pozitiv imediat asupra finanţelor publice şi a balanţei de plăţi a Georgiei şi Armeniei, cu condiţia ca acestea să fie puse în aplicare cu efect imediat. Din acest motiv, cele două rapoarte ale noastre susţin pe deplin nevoia de a asigura acordarea de asistenţă financiară Georgiei şi Armeniei.
În plus, în calitate de preşedinte al Comisiei pentru comerţ internaţional, am făcut o propunere colegilor mei din comisie să aprobe cele două propuneri fără amendamente, în conformitate cu procedura simplificată, iar propunerea a fost aprobată în unanimitate.
Cu toate acestea, în rapoartele pe care le-am prezentat în faţa plenului, am înregistrat o plângere privind întârzierea şi timpul scurt pe care Comisia ni l-a acordat pentru a discuta aceste acorduri. Pe viitor, vom considera astfel de întârzieri inacceptabile, cu toate că recunoaştem că este inevitabilă procesarea mai rapidă în cazul acestui tip de probleme, având în vedere caracterul lor excepţional.
În ceea ce priveşte această problemă, nu înseamnă că eu sau colegii mei nu avem rezerve şi nu suntem preocupaţi de acordurile propuse. Mai mult decât atât, este posibil că unii dintre noi, dacă ar fi avut posibilitatea de a alege, ar fi profitat de oportunitatea de a depune amendamentele, accentuând de exemplu importanţa anumitor condiţii şi criterii legate de acordarea de asistenţă, în vederea îmbunătăţirii transparenţei conţinutului acesteia şi a punerii în aplicare.
Cu toate acestea, acest lucru ar fi însemnat - şi mă apropii de final, dnă preşedintă - că nu am fi reuşit să aprobăm aceste acorduri privind cele două ţări.
Având în vedere acest lucru şi luând în considerare împrejurările concrete şi importanţa strategică a celor două ţări în contextul Politicii europene de vecinătate, le recomand tuturor celor prezenţi să aprobe aceste două propuneri privind asistenţa macrofinanciară fără amendamente, aşa cum a recomandat Comisia.
Miloslav Ransdorf
Comisia a dezbătut acest raport şi s-a propus o procedură simplificată, întrucât acesta reprezintă un subiect extrem de urgent. Voi vorbi despre asistenţa macrofinanciară acordată Serbiei, subiect pe care-l consider esenţial pentru regiunea Balcanilor. Consider că există multe motive pentru care ar trebui să oferim sprijin substanţial acestei ţări, întrucât aceasta tinde să adere la Uniunea Europeană, într-o perioadă dificilă, caracterizată de instabilitate financiară majoră. Există o scădere a veniturilor publice, există presiuni inflaţioniste şi, bineînţeles, ţara se confruntă cu o serie de consecinţe ale acţiunilor anterioare, de exemplu, o problemă majoră cu daunele aduse mediului de atacurile aeriene ale forţelor NATO. Există, de asemenea, o problemă umanitară aici, întrucât există 750 de mii de refugiaţi în ţară, proveniţi din alte părţi ale fostei Iugoslavii şi, bineînţeles, actuala criză financiară a expus toate deficienţele structurale din economia Serbiei. În plus, războiul care a avut loc în anul 1999 şi atacurile aeriene au redus cota de producţie finală din venitul total al Serbiei şi a intensificat, de asemenea, balanţa comercială externă. Apogeul l-a reprezentat recolta slabă de anul trecut care a micşorat şi mai mult veniturile publice ale Serbiei. Situaţia este în prezent foarte gravă.
Consider că trebuie să accelerăm acordarea acestei asistenţe astfel încât să poată deveni funcţională până la începutul anului viitor, şi de aceea, am propus procedura simplificată prin intermediul preşedintelui comisiei noastre. Aş dori să subliniez faptul că acest aspect este o problemă care-i priveşte şi pe vecinii Serbiei, inclusiv pe câteva ţări care nu sunt încă state membre ale Uniunii Europene, precum Bosnia şi Herţegovina şi Croaţia, dar care depun acum cererea de aderare la Uniunea Europeană. Cu toate acestea, există, de asemenea, state care sunt deja membre ale Uniunii Europene, precum Ungaria, România şi Bulgaria şi care ar putea fi ameninţate de instabilitatea din Serbia. Pentru stabilitatea acestei părţi din Uniunea Europeană şi pentru stabilitatea internă a Serbiei, şi punând accentul pe consolidarea integrităţii teritoriale a ţării, propun să accelerăm cu adevărat punerea în aplicare a asistenţei macrofinanciare.
Csaba Sógor
supleant al raportorului. - Dnă preşedintă, am onoarea de a prezenta Parlamentului raportul Comisiei pentru comerţ internaţional referitor la acordarea de asistenţă macrofinanciară (AMF) Bosniei şi Herţegovinei.
Ca şi în cazul altor ţări cărora Comisia le-a propus acordarea de asistenţă macrofinanciară (AMF), economia Bosniei şi Herţegovinei a fost afectată în mod grav de actuala criză economică şi financiară. Economia se află într-o situaţie gravă şi este clar că trebuie găsită o modalitate de a ieşi din această criză. Prin urmare, Bosnia şi Herţegovina a solicitat asistenţă europeană şi Comisia a propus să îi ofere această asistenţă sub forma unui împrumut în valoare de până la 100 milioane de euro, care va fi disponibilă în două rate în cursul anului 2010.
Acum trebuie să decidem dacă susţinem această cerere sau nu. În temeiul normelor din actualul tratat, suntem pur şi simplu consultaţi. Prin urmare, pe de o parte, cineva ar putea susţine: de ce să nu aşteptăm intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona şi să ne ocupăm de o propunere modificată deja în temeiul procedurii legislative ordinare? Pe de altă parte, în ciuda creşterii importanţei activităţii noastre de după intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, consider că, noi, deputaţii, trebuie să dăm dovadă de responsabilitate şi angajament politic şi să acordăm mai degrabă acestei ţari balcanice, la începutul anului viitor deja, sprijinul de care are nevoie acum, decât să discutăm acest aspect pe larg şi să putem să acordăm acest sprijin doar la un moment dat, cândva, în viitor.
Din motivele menţionate mai sus, sugestia Comisiei pentru comerţ internaţional este de a adopta fără amendamente propunerea de acordare de asistenţă macrofinanciară Bosniei şi Herţegovinei înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, în conformitate cu procedura simplificată.
Colegii mei din comisie au susţinut această propunere în unanimitate şi acum, solicit, de asemenea, susţinerea întregului Parlament.
Siim Kallas
vicepreşedinte al Comisiei. - Dnă preşedintă, în primul rând, aş dori să subliniez faptul că Comisia salută călduros atitudinea pozitivă şi constructivă a Parlamentului privind procesul de adoptare a propunerilor Comisiei de acordare de asistenţă macrofinanciară unui număr de patru ţări partenere: Armenia, Georgia, Serbia şi Bosnia şi Herţegovina.
Comisia apreciază faptul că Parlamentul European a optat pentru o procedură care permite ca votul - să aibă loc deja mâine - referitor la rapoartele privind aceste patru ţări, fără amendamente la propunerile Comisiei. Acţiunea rapidă şi decisivă a Parlamentului va permite Consiliului să ia decizii privind cele patru operaţiuni în următorii câţiva ani şi, ulterior, Comisia va putea începe punerea în aplicare a programelor.
Asistenţa macrofinanciară este, prin caracterul său, un instrument de răspuns la criză pe termen scurt, iar, în mod normal, propunerile de acordare de asistenţă macrofinanciară necesită acţiune rapidă. Acesta este în mod evident cazul ţărilor pe care le analizăm astăzi. Armenia, Georgia, Serbia şi Bosnia se află în rândul ţărilor care au suferit cel mai mult din cauza efectelor crizei, indiferent de diferenţa dintre structurile lor economice şi nivelul de dezvoltare. De asemenea, acestea se află printre ţările care au pus în aplicare programe solide de ajustare cu ajutorul Fondului Monetar Internaţional şi cele care au solicitat sprijin financiar din partea Uniunii Europene. Şi într-adevăr, Comisia consideră că sunt îndeplinite pe deplin condiţiile privind acordarea de asistenţă macrofinanciară acestor ţări. -
Permiteţi-mi să revin la instrumentul de asistenţă macrofinanciară şi la viitorul acestuia în temeiul Tratatului de la Lisabona. Modificarea adusă de Tratatul de la Lisabona prevede recurgerea la procedura legislativă ordinară în cazul acordării de asistenţă macrofinanciară, cu implicarea egală a Parlamentului European şi a Consiliului.
În acelaşi timp, cred că acceptăm cu toţii că o procedură legislativă ordinară, care implică un proces lung iterativ între diverse instituţii, nu trebuie să se adapteze la instrumentul de asistenţă macrofinanciară sau, într-adevăr, la situaţii de criză.
Prin urmare, Comisia consideră esenţial să examineze modalitatea în care să trateze asistenţa macrofinanciară în viitor, în special în cadrul Tratatului de la Lisabona. Dorim să facem acest lucru în strânsă cooperare cu Parlamentul European pentru a asigura că, în viitor, propunerile privind acordarea de asistenţă macrofinanciară sunt abordate, pe de o parte, într-un mod rapid şi care să permită primirea unui răspuns eficient la criză, însă, pe de altă parte, acestea trebuie să îndeplinească cerinţele Tratatului de la Lisabona privind examinarea detaliată de către legiuitori în cadrul procesului de luare a unor decizii în comun.
Din punct de vedere istoric, Comisia s-a pronunţat în favoarea unui regulament-cadru care să guverneze instrumentul de asistenţă macrofinanciară. Serviciile Comisiei au început reflecţiile la un nivel tehnic, sub forma unui regulament - cadru în conformitate cu Tratatul de la Lisabona. -
Un astfel de regulament-cadru ar putea avea avantaje semnificative. Până în momentul adoptării unui astfel de regulament-cadru, Parlamentul European şi Consiliul va supune procedurii de codecizie, de la caz la caz, propunerile individuale ale Comisiei pentru programe de asistenţă macrofinanciară. Propunerile - începând cu propunerea recent adoptată de Comisie în cazul Ucrainei - vor reprezenta un bun test pentru cooperarea interinstituţională. Sper că Parlamentul şi Consiliul vor putea ajunge rapid la un acord.
În cele din urmă, aş dori să subliniez faptul că Comisia salută ajungerea la un acord asupra sugestiilor Parlamentului privind îmbunătăţirea schimbului de informaţii în ceea ce priveşte programele de asistenţă macrofinanciară. Comisia este pregătită să depună toate eforturile pentru a oferi Parlamentului informaţii în amonte privind programele de asistenţă macrofinanciară.
George Sabin Cutaş
în numele grupului S&D. - Aş dori, în primul rând, să-i felicit pe raportori pentru munca depusă şi să-mi exprim aprecierea pentru aceste iniţiative ale Comisiei Europene şi ale Consiliului vizând acordarea de asistenţă macrofinanciară către Bosnia-Herțegovina şi Serbia. Acest sprijin financiar al Uniunii Europene este propus într-un moment extrem de dificil pentru cele două ţări.
După grelele încercări din anii '90, care au însângerat acea parte a Balcanilor, regiunea a intrat într-un proces de reconstrucţie care a fost blocat, însă, de actuala criză economică. Ambele ţări au suferit din plin şocul recesiunii, care a venit pe fundalul unui deficit bugetar şi a ratei şomajului deja ridicate. Criza a forţat investitorii străini să îşi restrângă investiţiile din numeroase ţări est-europene, Serbia fiind unul dintre statele cel mai grav afectate de deficitul provocat de exodul masiv al capitalului străin. Prăbuşirea creşterii economice şi sporirea obligaţiilor de rambursare a datoriilor pe termen scurt au sporit nevoile de finanţare externă.
Prin urmare, acest sprijin din partea Uniunii Europene vine într-un moment în care deficitul de finanţare externă se resimte din plin, iar perspectivele în plan economic şi social sunt sumbre. Se estimează că maximul în privinţa şomajului va fi înregistrat abia în următoarele două-trei trimestre.
Ştim bine că nemulţumirea socială poate avea un efect nociv asupra stabilităţii unei ţări, mai ales atunci când este suprapusă pe tensiuni deja existente şi cu rădăcini atât de sensibile precum cele etnice. De aceea, consider binevenite aceste propuneri de asistenţă macrofinanciară şi ţin să insist asupra necesităţii lor, în primul rând ca factor de menţinere şi consolidare a stabilităţii unei zone greu încercate şi aflate într-un echilibru fragil. Nu putem să nu avem în vedere şi perspectivele de extindere a Uniunii Europene în Balcani, care constituie încă un motiv pentru care avem datoria să susţinem aceste state aspirante la integrarea europeană.
Nu aş vrea să închei fără a evidenţia caracterul urgent al acestui sprijin financiar, dată fiind situaţia economică într-o agravare accelerată în Serbia şi Bosnia-Herţegovina. Acest caracter urgent ar trebui, în opinia mea, să prevaleze asupra considerentelor de natură procedurală determinate de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona şi susţin propunerea celor doi raportori referitoare la transferarea fondurilor comunitare în timp util, fără tergiversări determinate de necesitatea modificării temeiului juridic al prevederilor venite de la Comisia Europeană.
Paweł Robert Kowal
Dnă preşedintă, suntem responsabili, în calitate de state membre ale Uniunii Europene, pentru situaţia din Georgia. Autorii rezoluţiei au făcut un lucru bun când ne-au amintit că situaţia economică din Georgia, înainte de începerea conflictului, a fost foarte bună. Conflictul din Georgia din 2008 a dus la agravarea semnificativă a situaţiei economice din ţară. Avem de-a face cu o ţară care tinde să coopereze îndeaproape cu Uniunea Europeană iar, pe viitor, să beneficieze, de asemenea, de oportunitatea de a-şi dezvolta această perspectivă europeană.
Aş dori să atrag atenţia asupra faptului că sancţiunile impuse de Rusia, situaţia generală din Caucaz şi efectele conflictului de anul trecut nu permit Georgiei să se dezvolte în mod normal sau să clădească o economie normală. Acesta reprezintă un motiv suplimentar şi specific şi trebuie să subliniem motivul pentru care Georgiei ar trebui să i se acorde asistenţă macrofinanciară, precum şi motivul pentru care bugetul Georgiei trebuie consolidat - pentru ca această ţară să poată avea oportunitatea unei dezvoltări economice în conformitate cu propriile ambiţii. În limita posibilităţilor şi în cazul în care există o astfel de nevoie, asistenţa respectivă acordată Georgiei ar trebui consolidată pe viitor şi doresc să subliniez acest lucru în mod clar. O problemă esenţială este acordarea de asistenţă financiară în 2009. Din punctul nostru de vedere, întrebările şi diversele detalii procedurale, nu trebuie, sub nicio formă, să împiedice primirea de către Georgia a asistenţei financiare în acest an.
Georgia merită susţinerea noastră. Aceasta este obligaţia noastră, în calitate de membri ai Uniunii Europene, în special într-o situaţie precum a Georgiei, în care Planul Sarkozy nu poate fi dus la bun sfârşit, şi în condiţiile în care, în calitate de susţinători ai Uniunii Europene, nu putem asigura că relaţiile dintre Georgia şi Rusia sunt reglementate în conformitate cu dreptul internaţional.
Tomasz Piotr Poręba
Dnă preşedintă, asistenţa macrofinanciară propusă de către Comisie pentru Georgia, Armenia, Bosnia şi Herţegovina şi Serbia reprezintă, cu siguranţă, un pas înainte în direcţia potrivită. Cu toate acestea, domeniul de aplicare al acestei asistenţe este de departe insuficient. Mă gândesc, în special, la Georgia, care va primi 46 de milioane de euro. În contextul problemelor reale cu care trebuie să se confrunte ţara, a crizei economice, precum şi a problemelor care au rezultat în urma războiului cu Rusia, care a diminuat în mod semnificativ elanul dezvoltării economice din Georgia, această asistenţă macrofinanciară nu este, cu siguranţă, foarte mare.
Trebuie să ne amintim că ţări precum Georgia, Armenia, Azerbaidjan şi Kazahstan nu au doar importanţă politică pentru Uniunea Europeană, ci şi strategică, din punctul de vedere al securităţii energetice. Este vorba despre aceleaşi ţări care vor decide şi care decid deja cum va arăta în viitor diversificarea aprovizionării cu surse de energie către Uniunea Europeană.
Dacă nu le susţinem financiar şi politic în acest moment, dacă nu le acordăm şansa să se dezvolte, atunci Rusia va face acest lucru imediat, întrucât aceste ţări prezintă o importanţă extrem de mare şi strategică pentru Rusia. Prin urmare, consider propunerea Comisiei ca fiind constructivă şi bună. Cu toate acestea, nivelul sprijinului financiar este mult prea scăzut.
Siim Kallas
vicepreşedinte al Comisiei. - Dnă preşedintă, Politica noastră de vecinătate poate, în mare măsură, să ofere asistenţă financiară ţărilor noastre vecine care au probleme, astfel încât sunt foarte fericit că deputaţii au susţinut în unanimitate această propunere a Comisiei. Facem tot posibilul pentru a susţine ţările învecinate.
Un deputat a menţionat că detaliile procedurale nu ar trebui să ne împiedice, ci de fapt, procedurile ar trebui să garanteze că banii sunt folosiţi în mod corespunzător. Trebuie să se găsească întotdeauna un echilibru între realizarea obiectivelor şi procedurile următoare. Este important să respectăm norme clare în ceea ce priveşte acordarea acestei asistenţe.
Aşa cum am precizat deja, vom vedea în viitorul apropiat posibilitatea elaborării acordului-cadru care stabileşte un anumit cadru pentru acest tip de asistenţă, iar în cadrul acestui cadru de asistenţă, putem ulterior furniza asistenţă rapidă. În acest moment, acest aspect reprezintă o problemă majoră: În acest moment, decidem de la caz la caz şi acest lucru necesită foarte mult timp, ca multe alte proceduri din întreaga noastră Uniune Europeană.
Aceasta va fi problema principală. Va exista un acord-cadru şi apoi un mecanism rapid de luare a deciziilor privind cuantumul asistenţei. Există întotdeauna limite impuse de către statele membre şi întotdeauna va fi astfel. Nu există niciodată un domeniu nelimitat de ajutorare a ţărilor, în condiţiile în care trebuie să asigurăm în acelaşi timp bani pentru propriile noastre proiecte.
Vital Moreira
Dnă preşedintă, aş dori să profit de această ocazie pentru a stabili trei aspecte finale.
În primul rând, asistenţa macrofinanciară acordată ţărilor din vecinătatea Uniunii Europene se justifică prin două motive: în primul rând, aceasta are valoare politică intrinsecă, reprezentând o modalitate prin care Uniunea Europeană îşi câştigă prestigiul prin sprijinirea ţărilor care se confruntă cu probleme, în contextul unei politici de bună vecinătate.
În al doilea rând, aceasta se justifică prin interesul propriu al Uniunii Europene de a contribui la stabilitatea financiară, socială şi politică a ţărilor din vecinătatea noastră ca o condiţie pentru dezvoltarea şi consolidarea lor democratică, întrucât acest lucru reprezintă, de asemenea, o condiţie esenţială pentru stabilitatea noastră politică.
Al doilea lucru pe care aş dori să-l punctez este că asistenţa macrofinanciară trebuie să fie totuşi legată de două condiţii: asistenţa trebuie să răspundă dificultăţilor financiare excepţionale şi temporare cu care se confruntă aceste ţări, şi nu altor scopuri. În plus, aceste ţări nu trebuie să direcţioneze fondurile pe care le alocăm în scopuri care sunt incompatibile cu raţiunea care stă la baza acordării ajutorului din partea Uniunii Europene, în special pentru creşterea cheltuielilor militare.
În al treilea rând şi în concluzie, aş dori să subliniez importanţa şi necesitatea unui cadru general de reglementare pentru acordarea asistenţei macrofinanciare şi punerea în aplicare a respectivelor acorduri cu ţările în cauză, şi recunosc şi salut angajamentul comisarului Kalas în legătură cu această chestiune.
Sper, de asemenea, că următoarea comisie va fi pregătită să onoreze acest angajament şi că în scurt timp vom avea un regulament general privind asistenţa macrofinanciară.
Miloslav Ransdorf
Un mare scriitor a spus odată că statele din Balcani au purtat pe umerii lor mai multă responsabilitate istorică decât au fost capabile să poarte. S-ar putea spune acelaşi lucru despre popoarele din Caucaz că au purtat mai multă istorie pe umerii lor decât au fost capabile să poarte. Prin urmare, consider că Uniunea Europeană ar trebui să înlăture o parte din această povară istorică de pe umerii lor. Acest lucru ar fi atât în avantajul lor, cât şi al nostru, deoarece Uniunea Europeană nu este completă fără Balcani, şi întrucât sârbii au glumit de curând că singurii lor prieteni sunt Dumnezeu şi grecii, cred că ar trebui să le arătăm că ei au prieteni şi în Parlamentul European.
Csaba Sógor
supleant al raportorului. - Dnă preşedintă, toate cele patru ţări cărora Comisia le-a propus astăzi să le acorde asistenţă macrofinanciară au fost grav afectate de actuala criză economică şi financiară. Economiile acestor ţări se află într-o situaţie critică şi este clar că trebuie să găsim o soluţie la această criză.
În cazul Georgiei, asistenţa macrofinanciară propusă, în valoare de 46 de milioane de euro, sub forma unor subvenţii în rate are scopul de a susţine redresarea economică a Georgiei după ce aceasta a trecut printr-o recesiune economică gravă în urma izbucnirii conflictului militar cu Rusia şi a crizei financiare globale.
Se prevede ca cele 100 de milioane de euro acordate Armeniei să aibă un impact imediat asupra balanţei de plăţi a Armeniei, contribuind astfel la diminuarea restricţiilor financiare privind punerea în aplicare a programului economic elaborat de autorităţi şi la finanţarea deficitului bugetar.
Serbia, cu toate că a fost grav afectată de criza financiară şi economică, îşi recapătă rapid stabilitatea politică. În calitate de ţară balcanică, aceasta este o potenţială candidată la aderarea la Uniunea Europeană şi a semnat un acord de stabilizare şi asociere. Din acest motiv, aceasta ar trebui, de asemenea, susţinută.
Din punct de vedere politic, Bosnia şi Herţegovina reprezintă o posibilă ţară candidată care a semnat, de asemenea, un acord de stabilizare şi asociere, iar susţinerea acestei ţări ar fi în interesul Uniunii Europene.
În concluzie, îmi declar din nou convingerea, că noi, în calitate de deputaţi în Parlamentul European trebuie să dăm mai degrabă dovadă de responsabilitate şi angajament politic în ceea ce priveşte acordarea de asistenţă macrofinanciară atât de necesară acum pentru aceste ţări, decât să discutăm în detaliu acest lucru în conformitate cu procedura legislativă ordinară. Din motivele menţionate anterior, în numele Grupului PPE, sugerez să adoptăm acum propunerea de acordare de asistenţă macrofinanciare acestor ţări. Solicit colegilor mei să sprijine această propunere în unanimitate. -
Preşedintă
Dezbaterea comună a fost închisă.
Votul va avea loc mâine, la ora 12.00.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Cristian Silviu Buşoi  
Doresc, în primul rând, să îmi exprim acordul cu principiul acordării de asistenţă macrofinanciară Armeniei. Cred că această iniţiativă se înscrie în rândul obiectivelor Politicii europene de vecinătate. Armenia, ţară care se află într-o situaţie economică deosebit de gravă datorată crizei financiare are nevoie urgentă de aceste fonduri care i-ar putea permite să îşi respecte angajamentele pe care şi le-a asumat în acordul stand-by cu FMI. Apreciez faptul că raportorul a înţeles urgenţa acestei necesităţi, optând pentru soluţia unui aviz fără amendamente. Cu toate acestea, sunt şi eu de acord cu obiecţiile care pot fi aduse la nivel procedural. Articolul 308 din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene vizează măsurile luate în cadrul pieţei interne care nu sunt direct prevăzute în tratat şi nu sunt neapărat similare celor care trebuie adoptate pentru acordarea de AMF ţărilor terţe. Consider că este nevoie de o clarificare a procedurilor interinstituţionale pentru adoptarea de măsuri privind AMF care să fie adaptate eventualelor constrângeri temporale, astfel încât pe viitor să nu mai fim din nou în situaţia în care Parlamentul să trebuiască să facă excepţii de la procedura obişnuită. De asemenea, mi s-ar părea normal ca şi Consiliul UE să acţioneze cu mai multă promptitudine fără să neglijeze rolul Parlamentului în astfel de proceduri.
Indrek Tarand  
în scris. - Doresc să exprim nemulţumirea noastră faţă de aşa-numita procedură simplificată pentru dosarele privind acordarea de asistenţă macrofinanciară Georgiei şi Armeniei. În timp ce în trecut Parlamentul s-a ocupat rapid de dosarele AMF, Comisia şi Consiliul au fost lente. Procedura simplificată aproape că exclude Parlamentul. Aţi putea să ne explicaţi, vă rugăm, motivele pentru care Comisia - care a fost conştientă că prima plată trebuia să se facă deja înainte de anul 2009 - întârzie? S-a susţinut în Grupul Verzilor că trebuie să asigurăm că AMF nu se va folosi în scopuri militare, lucru pe care-l doresc, de asemenea, la rândul meu. Cu toate acestea, în acelaşi timp, operatorul francez de transport aerian intră în portul din Sankt Petersburg pentru a pune capăt celui mai de amploare comerţ cu arme cu Rusia realizat de către un stat membru al Uniunii Europene. Este mai mult decât evident că Rusia are cea mai importantă contribuţie la stabilirea motivului pentru care Georgia are nevoie în mod imperios de asistenţă financiară. Şi să cerem, pe de o parte, diminuarea conflictului armat, iar, pe de altă parte, să vindem tehnologii ultra-moderne, nu va destabiliza doar situaţia strategică din regiunea Mării Negre, ci va avea urmări serioase asupra regiunii baltice.
(Şedinţa a fost suspendată la ora 21.10 şi reluată la ora 21.20)
