Coerența politicilor UE în favoarea dezvoltării și conceptul de "asistență oficială pentru dezvoltare plus” (prezentare succintă) 
Preşedinte
Următorul punct de pe ordinea de zi este o scurtă prezentare a raportului întocmit de Franziska Keller, în numele Comisiei pentru dezvoltare, referitor la coerenţa politicilor UE în favoarea dezvoltării şi conceptul de "asistenţă oficială pentru dezvoltare plus”.
Franziska Keller
Domnule preşedinte, coerenţa politicilor în favoarea dezvoltării nu înseamnă a da cu o mână şi a lua cu cealaltă. Nu are sens, de exemplu, să se ofere fonduri de sprijinire a agriculturii în ţările în curs de dezvoltare dacă, în acelaşi timp, distrugem pieţele locale prin subvenţionarea directă sau indirectă a exporturilor.
În mod similar, putem continua să depunem eforturi considerabile pentru a promova serviciile sanitare şi să împiedicăm în acelaşi timp comercializarea medicamentelor de uz generic sau să ridicăm preţurile medicamentelor până la nivele prohibitive prin prelungirea protecţiei brevetelor. Agrocombustibilii ar putea reduce într-o mică măsură emisiile de CO2 în UE, însă ar avea drept consecinţă defrişarea pădurilor şi acapararea terenurilor în ţările în curs de dezvoltare, intensificând astfel schimbările climatice - exact ceea ce doream să evităm, ca să nu mai vorbim de deplasarea populaţiilor indigene şi pierderea biodiversităţii şi a terenurilor arabile pentru cultivarea alimentelor. În momentul de faţă, noi - adică UE per se - nu suntem tocmai coerenţi.
UE a recunoscut demult în teorie că măsurile politice nu trebuie să fie contradictorii. Coerenţa politicilor în favoarea dezvoltării figurează în Tratatul de la Lisabona. Articolul 208 prevede că: "Uniunea ţine seama de obiectivele cooperării pentru dezvoltare la punerea în aplicare a politicilor care pot afecta ţările în curs de dezvoltare”, Să fim judecaţi având în vedere această cerinţă.
Anul acesta revizuim progresele realizate privind îndeplinirea Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului. Este evident că nu vom putea să ne ţinem promisiunile dacă politicile noastre nu sunt coerente. Noi, toţi cei care adoptă şi transpun legislaţia, trebuie să fim conştienţi de responsabilitatea noastră. Înainte de a decide o anumită măsură, trebuie să evaluăm consecinţele pentru a putea detecta efectele negative pe care legislaţia europeană le-ar putea avea asupra ţărilor în curs de dezvoltare. Avem nevoie de expertiză în Consiliu, în Comisie şi în Parlament pentru identificarea aspectelor incoerente. Programul de lucru al Comisiei privind coerenţa politicilor este un pas pozitiv în această direcţie. Problema este modul în care va fi pus în aplicare acest plan.
Coerenţa politicilor în favoarea dezvoltării înseamnă acordarea unei consideraţii mai mari intereselor populaţiei locale în cadrul reformei noastre a politicii în domeniul pescuitului, fără a permite ca aceste interese să fie dominate de cele ale sectorului european al pescuitului. Înseamnă că trebuie să stopăm fluxul de capital direcţionat dinspre ţările în curs de dezvoltare înspre paradisurile fiscale. Înseamnă că nu putem adopta ACTA dacă persistă suspiciunea că acest acord ar putea afecta aprovizionarea cu medicamente sau tehnologie în ţările în curs de dezvoltare. Până acum, Comisia nu a putut elimina o astfel de suspiciune. Coerenţa politicilor înseamnă, de asemenea, că politicile de dezvoltare trebuie să rămână un domeniu puternic, independent în crearea Serviciului european pentru acţiune externă şi că domeniul de competenţă al comisarului pentru dezvoltare trebuie extins, nu limitat. Include, de asemenea, faptul că se permite autorităţilor locale, de exemplu, să ia în considerare comerţul echitabil ca fiind un criteriu în achiziţiile publice, după cum a propus dna Rühle.
În multe cazuri, noi, deputaţii din Parlament, trebuie să supraveghem cu atenţie anumite aspecte la Comisie şi Consiliu pentru a ne asigura că politicile sunt coerente. Cu toate acestea, în multe alte cazuri depinde de noi, deputaţii, să oferim coerenţă în favoarea dezvoltării. Este necesară o colaborare mai unitară în cadrul comisiilor şi avem nevoie de un raportor permanent.
Raportul - care a fost adoptat în unanimitate în Comisia pentru dezvoltare - conţine multe propuneri pozitive şi ne permite să avansăm în această direcţie. Aş dori să mulţumesc tuturor raportorilor alternativi, ombudsmanului şi tuturor ONG-urilor pentru cooperarea şi asistenţa oferită şi sper că raportul nostru comun va putea fi adoptat mâine în plen.
Mairead McGuinness
Domnule preşedinte, regret că sunt nevoită să adaug o notă de nemulţumire faţă de raport în această etapă preliminară a dezbaterii, însă aş dori să mă refer în special la considerentul I şi la punctele 44 şi 45. Raportul cuprinde multe aspecte pe care le sprijin, însă, în opinia mea, conţinutul acelor puncte se bazează parţial pe o viziune istorică a politicii agricole şi în mod sigur nu ţine cont de situaţia reală din momentul de faţă.
Înainte de a aborda în detaliu acest aspect în timpul de care dispun, permiteţi-mi să spun că punctul 15 este extrem de important în raport şi poate că ar fi trebuit să fie abordat mai în detaliu. Acesta precizează că doar patru la sută din ajutoarele pentru dezvoltarea teritoriilor de peste mări este dedicat agriculturii. Este o cifră şocantă, pe care am menţionat-o la rândul meu într-un raport din mandatul precedent al acestui Parlament.
Consider că în acest raport există un atac, poate neintenţionat, la adresa agricultorilor europeni. Nu cred că este oportun. În mod cert nu voi susţine raportul ca urmare a acestui lucru şi regret situaţia. Îi îndemn pe colegi să analizeze cu atenţie acele puncte.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Domnule preşedinte, raportul pe care îl dezbatem astăzi, prezentat de doamna Keller, pune în evidenţă o problemă esenţială pentru eficienţa politicilor de dezvoltare. Coerenţa aduce întotdeauna eficienţă; în ceea ce priveşte ţările în curs de dezvoltare, incoerenţa este echivalentă cu ineficienţa şi cu injustiţia.
Mă refer la politicile de dezvoltare, nu doar la asistenţa oficială pentru dezvoltare. Coerenţa înseamnă că toate politicile sectoriale - politica comercială, agricolă, toate acţiunile externe - trebuie să fie reunite într-o singură politică, o politică coerentă în raport cu obiectivele globale urmărite.
Numai în acest mod vom acumula sinergii şi numai astfel vom valorifica efectele benefice ale bunurilor publice globale. De aceea am sprijinit şi sprijin în continuare, în raportul doamnei Keller, solicitarea ca Parlamentul să numească un responsabil de evaluarea şi monitorizarea politicilor de dezvoltare asupra cărora se pronunţă Parlamentul.
João Ferreira
(PT) Politicile şi acţiunile Uniunii Europene în mai multe domenii se opun în mod frecvent obiectivelor declarate ale ajutorului pentru dezvoltare. Liberalizarea şi dereglementarea comerţului mondial, susţinute şi urmărite de Uniunea Europeană, ameninţă sistemele de producţie cele mai slabe în ţările în curs de dezvoltare. Nu trebuie să ignorăm faptul că o parte importantă a resurselor destinate acestor ţări ca ajutor public pentru dezvoltare revine în cele din urmă în ţările de origine sub forma achiziţionării de bunuri şi servicii.
Nu putem ignora constrângerile semnificative impuse de uriaşa datorie externă, care a fost deja plătită de mai multe ori, anularea sa fiind astfel imperativă. Este inacceptabil ca mai multe ţări în curs de dezvoltare să fie şantajate prin condiţionarea ajutorului public de semnarea aşa-numitelor 'Acorduri de parteneriat economic', în pofida rezistenţei multora dintre aceste ţări şi a preocupărilor manifestate de acestea. Priorităţile Fondului european de dezvoltare nu trebuie să fie impuse, ci revizuite, luând în considerare opinia, priorităţile şi nevoile reale ale ţărilor în curs de dezvoltare.
Antonio Tajani
Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, Comisia şi, în special, comisarul Piebalgs pe care îl înlocuiesc, o felicită pe raportoare pentru propunerea sa de rezoluţie privind coerenţa politicilor în favoarea dezvoltării, care este excelentă şi exhaustivă.
Comisia împărtăşeşte pe deplin opinia raportoarei privind importanţa acestei ambiţioase sarcini şi sprijină pe deplin diferitele propuneri cuprinse în rezoluţie pentru a intensifica activitatea Parlamentului European în acest domeniu. Această rezoluţie vine exact la momentul potrivit. După cum ştiţi, Comisia a propus un plan de acţiune care include 12 puncte în vederea sprijinirii Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului. Coerenţa politicilor în favoarea dezvoltării este una dintre priorităţile acestui plan, care este discutat în prezent în Consiliu. Principalele sfere de preocupare care figurează în proiectele de rezoluţie ale Parlamentului coincid în mare măsură cu priorităţile specificate în programele de lucru ale Comisiei în materie de coerenţă viitoare a politicilor în favoarea dezvoltării, chiar dacă nu suntem de acord cu toate aprecierile incluse în rezoluţie.
Aceste două documente constituie o bază solidă pentru instituţiile UE pentru a înregistra progrese şi a asigura cea mai mare coerenţă posibilă a politicilor UE cu obiectivele de dezvoltare. Coerenţa politicilor nu consistă doar în consemnarea eventualului impact negativ al politicilor Uniunii asupra obiectivelor de dezvoltare. Aceasta implică şi unirea eforturilor noaste cu cele ale partenerilor pentru a găsi soluţii pozitive care să reorienteze politicile UE către obiectivele de dezvoltare.
De aceea Comisia a adoptat o abordare nouă şi îmbunătăţită a coerenţei politicilor în favoarea dezvoltării. Această abordare corelează toate politicile UE din domeniu cu cinci provocări internaţionale, fără a limita sfera de acţiune a eforturilor noastre. Aceasta asociază evaluarea politicilor cu obiective strategice concrete.
În plus, programul de lucru este bazat pe obiective şi indicatori, iar studiile de impact vor fi realizate mai des pentru a evalua coerenţa politicilor.
Aş avea o remarcă privind asistenţa publică pentru dezvoltare: poziţia Comisiei în această privinţă este foarte clară. Uniunea Europeană şi statele membre trebuie să îşi respecte angajamentele în acest domeniu.
În acest scop, Comisia a propus stabilirea unui mecanism de responsabilitate în cadrul Uniunii. Această propunere este în curs de examinare de către statele membre.
În acelaşi timp, ţările în curs de dezvoltare vor primi resurse financiare publice, altele decât asistenţa publică pentru dezvoltare pentru a le ajuta, printre altele, să combată schimbările climatice. Prin urmare, va trebui să ne străduim să găsim un mod de a monitoriza acele resurse şi de a ne asigura că sunt folosite în scopuri de dezvoltare.
Pentru a spori coerenţa politicilor noastre, trebuie să ne convingem partenerii să se implice. Articolul 12 din Acordul de la Cotonou prevede un mijloc de comunicare, şi anume un forum care permite ţărilor ACP să îşi exprime preocupările privind politicile UE. Această posibilitate trebuie folosită într-un mod mai sistematic. Prin urmare, vom intensifica dialogul în materie de coerenţă a politicilor în favoarea dezvoltării în cadrul altor organisme internaţionale precum conferinţa Asia-Europa privind dezvoltarea, care este în curs de desfăşurare, precum şi reuniunea plenară la nivel înalt a ONU privind evaluarea Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului, care va avea loc în septembrie.
Mai am un ultim comentariu: dacă examinăm diferitele domenii strategice în chestiune - comerţul, agricultura, pescuitul şi altele - nu putem să nu observăm că numai un efort comun şi de colaborare al tuturor marilor puteri economice, nu doar al Uniunii Europene, va contribui la crearea unui mediu favorabil dezvoltării. Coerenţa politicilor în favoarea dezvoltării trebuie să fie, atât în prezent, cât şi în viitor, o prioritate absolută la nivel european şi internaţional.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc mâine (marţi, 18 mai 2010).
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Elisabeth Köstinger  
Aş dori să abordez mai detaliat considerentul I şi punctele 44 şi 45 ale acestui raport; formularea în acest caz este extrem de nepotrivită şi nu reflectă situaţia reală. În primul rând, trebuie clarificat faptul că restituţiile la export reprezintă un instrument al Uniunii Europene de control al pieţei, acesta fiind folosit cu multă prudenţă de către Comisia Europeană şi aplicat doar în cazuri excepţionale. Aşadar, restituţiile la export, care fuseseră concepute ca o reţea de siguranţă, nu pot fi considerate ca fiind responsabile de prejudiciile importante suferite de sectorul agricol din ţările în curs de dezvoltare, după cum s-a sugerat în considerent. În plus, trebuie precizat că UE este cel mai mare importator mondial de produse agricole din ţările în curs de dezvoltare. Astfel, UE nu încetineşte dezvoltarea şi crearea unor sectoare agricole solide în ţările în curs de dezvoltare, ci dimpotrivă. Fără îndoială că UE are o mare responsabilitate în domeniul comerţului internaţional din sectorul agricol, în special faţă de ţările în curs de dezvoltare. Este un fapt incontestabil, iar Uniunea este pe deplin conştientă de acest lucru. Având în vedere aceste elemente, trebuie să protestez împotriva judecăţilor generalizate care nu au nimic de-a face cu abordarea diferenţiată şi obiectivă. Sunt împotriva considerentului I şi a punctelor 44 şi 45, precum şi a raportului în ansamblu.
Proinsias De Rossa  
în scris. - Sunt în favoarea acestei rezoluţii privind coerenţa politicilor în favoarea dezvoltării. După cum se precizează clar în Tratatul de la Lisabona, Uniunea Europeană trebuie să ţină seama de obiectivele de cooperare pentru dezvoltare atunci când pune în aplicare politicile care pot afecta ţările în curs de dezvoltare. Pe fondul crizelor multiple care ameninţă realizarea Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului, este cu atât mai important să ne asigurăm că politicile noastre de dezvoltare nu sunt subminate de acţiuni din alte domenii de politică. Deşi eradicarea sărăciei constituie principalul obiectiv al politicilor UE în favoarea dezvoltării, multe iniţiative politice subminează acest scop. Subvenţiile UE la exporturile agricole subminează grav securitatea alimentară în alte ţări, iar impactul ecologic şi social al acordurilor noastre cu ţările în curs de dezvoltare privind pescuitul încă nu a fost evaluat. Coerenţa politicilor în favoarea dezvoltării nu poate fi trecută cu vederea în procesele de negociere a acordurilor comerciale bilaterale şi regionale, deoarece joacă un rol esenţial pentru a ne asigura că rezultatul Rundei Doha nu aduce prejudicii dezvoltării. Banca Europeană de Investiţii, care acordă împrumuturi ţărilor în curs de dezvoltare, trebuie să se concentreze asupra investiţiilor care contribuie la eradicarea sărăciei şi trebuie să evite companiile cu sedii în paradisurile fiscale. Drepturile omului, standardele de muncă şi de mediu şi guvernanţa fiscală trebuie să stea la baza negocierilor UE cu ţările în curs de dezvoltare.
