Kyselytunti (komissio)
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B7-0407/2011).
Käsittelemme komissiolle osoitettuja kysymyksiä.
Ensimmäinen osa
Aihe: Elintarvikkeiden laatumerkinnät
Komissio rekisteröi helmikuussa 2011 tuhannennen laatumerkinnän saavan elintarvikkeen. On kuitenkin selvää, että elintarvikkeiden laatumerkintöjä ja rekisteröintiä (suojattu maantieteellinen merkintä (SMM), suojattu alkuperänimitys (SAN) ja aito perinteinen tuote (APT)) koskevien hakemusten määrä vaihtelee huomattavasti jäsenvaltiosta toiseen. Mistä komissio arvelee näiden jäsenvaltioiden välisten erojen johtuvan? Voiko komissio kommentoida eräiden elintarvikkeiden tuottajien lausuntoja siitä, että rekisteröintiprosessi on byrokraattinen ja lannistaa siten hakijoita? Kuinka rekisteröintiprosessista voitaisiin tehdä käyttäjäystävällisempi?
Voiko komissio kertoa, missä määrin kuluttajat ovat perillä elintarvikkeiden laatumerkinnöistä? Kuinka SMM-, SAN- ja APT-merkintöjen tunnettuutta voidaan parantaa ja tehdä merkinnöistä relevantimpia kuluttajien kannalta etenkin niissä jäsenvaltioissa, joissa on rekisteröity vain muutamia tuotteita?
László Andor
Arvoisa puhemies, kun suojattuja alkuperänimityksiä (SAN), suojattuja maantieteellisiä merkintöjä (SMM) ja aitoja perinteisiä tuotteita (APT) koskeva eurooppalainen järjestelmä perustettiin, joissain jäsenvaltioissa oli jo ennestään vastaavia järjestelmiä.
Maantieteellisten merkintöjen käsite oli siten tuttu, ja nimityksiä oli jo rekisteröity kansallisesti. Tämä selittää, miksi joissain valtioissa on jo paljon rekisteröityjä nimityksiä. Monissa jäsenvaltioissa on kuitenkin ollut nähtävissä lisääntyvä kiinnostus järjestelmää kohtaan.
Nimityksen rekisteröintiprosessi kestää yleensä useita vuosia. Näin on siksi, että hakijaryhmän on laadittava yksityiskohtaiset eritelmät ja hyväksytettävä ne kansallisella tasolla ja sitten komissiossa. Eritelmien asiakirjatiivistelmät (maantieteellisten merkintöjen osalta) tai itse eritelmät (perinteisten tuotteiden osalta) julkaistaan sitten Euroopan unionin virallisessa lehdessä, jotta vastalauseiden esittäminen on mahdollista.
Vastalauseen esittämiseen on aikaa kuusi kuukautta. Jos vastalauseita ei esitetä, nimitys voidaan rekisteröidä. Jos vastalause esitetään, asianosaisilla on kuusi kuukautta aikaa päästä sopimukseen. Jos sopimukseen ei päästä, komissio antaa päätöksen, josta toimitetaan pysyvän komitean äänestys. Tämä menettely selittää rekisteröintiä varten tarvittavan ajan. Toisaalta kun jokin nimitys on rekisteröity, se saa vahvan suojan ja kansainvälisen tunnustuksen, ja se saa hyötyä viestintävälineistä, erityisesti logon käytöstä.
Komissio on tietoinen tarpeesta nopeuttaa rekisteröintiprosesseja. Tätä koskevia ehdotuksia on tehty laatupaketin yhteydessä, ja niiden mukaan komission hakemusten tutkintaan käyttämä aika lyhenisi kuuteen kuukauteen ja vastalauseiden esittämisaika kahteen kuukauteen.
Järjestelmän tuntemus vaihtelee suuresti maasta toiseen, ja riippuu usein maassa rekisteröityjen nimitysten määrästä. Komissio myöntää toimijoiden käyttöön rahoitusta laatutuotteiden menekinedistämiseen ja haluaa parantaa kuluttajien tietoisuutta järjestelmästä.
Jim Higgins
Arvoisa puhemies, haluan kiittää komissiota vastauksesta. Mielestäni elintarviketuotteiden merkitseminen on hyvin suositeltavaa. Silti komission jäsen otti esille monta tärkeää asiaa, ensinnäkin sen, että on useita standardeja, ja toiseksi sen, että hakemuksesta itse rekisteröintiin kuluu niin paljon aikaa. Tämä jos mikä on kiistaton esimerkki EU:n byrokratiasta.
Kotimaani maatalousministeriössä eteneminen hakemuksen tekemisestä rekisteröintiin kestää viisi vuotta. Saksan kriisin huomioon ottaen on syytä lisätä elintarvikkeiden merkitsemistä, tarvitaan lisää standardeja, ja tarvitaan lisää laadunvalvontaa. Siksi kehottaisin komissiota toimimaan ripeämmässä aikataulussa.
Barbara Matera
(IT) Arvoisa puhemies, jatkan keskustelua laatuelintarvikkeista.
Kahden viime viikon aikana Italia on kärsinyt jo noin 20 miljoonaan euron taloudellisen vahingon EHEC-bakteerin vuoksi myymättä jääneiden vihannesten, erityisesti myymättömien kurkkujen takia. Yksistään Venäjän tuonnin keskeytyksestä sanotaan aiheutuneen 4,4 miljoonan euron menetyksen.
Koko hedelmä- ja vihannesala on polvillaan. Siksi kysyn komissiolta, mihin toimiin se aikoo ryhtyä hedelmä- ja vihannesmarkkinoiden turvaamiseksi, ja mihin muihin toimenpiteisiin se aikoo ryhtyä välttääkseen EHEC-bakteerin alkuperää koskevan epäluotettavan tiedon leviämisen, joka vaikuttaa vahingollisesti koko vihannesalaan ja vie väestön paniikkiin. Tässähän puhutaan laatuelintarvikkeista!
László Andor
Vastaukseni ensimmäiseen kysymykseen on, että komissio on tietoinen tarpeesta nopeuttaa rekisteröintimenettelyjä. Tätä koskevia ehdotuksia on tehty laatupaketin yhteydessä, johon viittasin ensimmäisessä vastauksessani.
Komission ehdotuksiin sisältyy sen vastaanottaman hakemuksen tutkinta-ajan lyhentäminen kuuteen kuukauteen sekä vastalauseajan lyhentäminen kahteen kuukauteen. Jos parlamentti ja neuvosto päättävät hyväksyä komission ehdotukset, säästetään hakemusten enemmistön osalta lähes vuosi tai vähintään kymmenen kuukautta.
Toisen kysymyksen osalta toteaisin, että eilen kokoontui terveysasioiden neuvosto, joka käsitteli asiaa. Seuraamme asiaa ja palaamme siihen myöhemmässä vaiheessa, ottaen huomioon tämänpäiväisen ylimääräisen maatalousneuvoston kokouksen. En pysty tällä hetkellä antamaan yksityiskohtaisia tietoja, mutta seuraamme ehdottomasti asiaa.
Marian Harkin
(EN) Arvoisa puhemies, puhun hyvin lyhyesti. Pyydän anteeksi, etten ollut täällä heti alussa kuulemassa komission jäsenen vastausta. Kysymykseni koskee sitä tosiasiaa, että tietoisuus valmistajien keskuudessa on monissa maissa heikkoa, ja joissakin maissa se on hyvin heikkoa. Aikooko komissio ryhtyä toimiin tietoisuuden lisäämiseksi, ei vain kuluttajien keskuudessa vaan myös valmistajien keskuudessa?
László Andor
Arvoisa puhemies, tietoisuus järjestelmästä vaihtelee suuresti maasta toiseen, ja myös rekisteröityjen nimitysten määrä vaihtelee maittain. Laatutuotteiden menekinedistämiseen on toimijoiden käytettävissä eurooppalaisia varoja. Niitä on myönnetty vuosien 2006 ja 2010 välisenä aikana yli 19 miljoonaa euroa eli viiteentoista menekinedistämisohjelmaan.
Lisäksi komissio haluaa tarkastella uudelleen maataloustuotteiden menekinedistämispolitiikkaa, ja täksi kesäksi on suunnitteilla myös vihreä kirja. Näin on tilaisuus keskustella jälleen kerran tämän politiikan tavoitteista ja tarkastella tässä yhteydessä odotuksia laatutuotteiden menekinedistämisen ja tiedon levittämisen suhteen.
Aihe: Nuorisotyöttömyys
Talouskriisillä on ollut tuhoisat vaikutukset vastavalmistuneiden työllistymiseen. Viime marraskuussa nuorten työttömyysaste EU:n alueella oli 21 prosenttia.
Nuorisotyöttömyys on alle 10 prosenttia vain kolmessa maassa - Saksassa, Alankomaissa ja Itävallassa. Muualla tilanne on tyrmistyttävä: Baltian maissa, Irlannissa, Kreikassa ja Slovakiassa nuorista on työttöminä reilut 30 prosenttia. Espanjassa puolestaan nuorison työttömyysaste on yli 40 prosenttia.
Mitä komission jäsen aikoo tehdä estääkseen nuorten joukkopaon Euroopasta?
Mitä komission jäsen aikoo tehdä, jotta Saksassa, Alankomaissa ja Itävallassa omaksuttuja parhaita käytäntöjä alettaisiin soveltaa koko EU:ssa?
László Andor
Korkea nuorisotyöttömyys on yksi komission kannalta merkittävistä asioista ja yksi tärkeimmistä henkilökohtaisista huolenaiheistani. Työpaikkojen puute voi johtaa nuorten ihmisten joukkopakoon Euroopasta, mutta maata työn perässä vaihtavien nuorten laaja enemmistö luultavasti valitsee siirtymisen toiseen jäsenvaltioon. Tästä syystä on hyvin tärkeää edistää työntekijöiden vapaata liikkuvuutta unionin sisällä.
Se tarjoaa ratkaisun suuren nuorisotyöttömyyden alueilla, kun otetaan huomioon joissakin jäsenvaltioissa tietyillä aloilla vallitseva työvoimapula, joka käy ilmi komission uudesta neljännesvuosittaisesta avoimien työpaikkojen seurantavälineestä. Nuorten ihmisten liikkuvuuden edistäminen EU:n sisällä on yksi Eurooppa 2020 -strategian Nuoret liikkeellä -lippulaivahankkeen tavoitteista. Siinä esitetään laaja joukko toimenpiteitä, joilla nykyistä suurta nuorisotyöttömyyttä voidaan vähentää.
Mainitsen muutaman esimerkin. Nuorten työntekijöiden liikkuvuutta edistetään erityisesti EU:n uudella ammatillista liikkuvuutta koskevalla järjestelmällä, Eka Eures-työpaikka -hankkeella, joka käynnistettiin parlamentin ja neuvoston tuella. Sen tavoitteena on auttaa nuoria löytämään työpaikka Euroopan työmarkkinoilla sekä auttaa työntekijöitä rekrytoimaan nuoria eurooppalaisia liikkuvia työntekijöitä.
Eka Eures-työpaikka -aloitteella yli 2 000 nuorelle työnhakijalle ja nuoria EU:n työntekijöitä palkkaamaan halukkaalle yritykselle tarjotaan neuvonta- ja työnhakutukea ja keskimäärin 1 000 euron suuruista taloudellista tukea.
Lisäksi komissio kehottaa jäsenvaltioita ottamaan käyttöön nuorisotakuun, jolla varmistetaan, että kaikki nuoret ovat jatkokoulutuksessa, harjoittelussa tai työssä kolmessa kuukaudessa yleissivistävän koulutuksensa päättämisestä. Kuten arvoisa parlamentin jäsen aivan oikein huomauttaa, Saksassa, Itävallassa ja Alankomaissa nuorisotyöttömyysluvut ovat suhteellisen alhaiset. Tämä johtuu ainakin osittain näiden maiden kattavasta ammattikoulutus- ja harjoittelujärjestelmästä, joka helpottaa nuorten ihmisten integroitumista työmarkkinoille.
Joulukuussa 2010 annettu Bruggen julkilausuma eurooppalaisen yhteistyön lujittamisesta ammatillisessa koulutuksessa kaudella 2011-2020 on tärkeä eurooppalainen saavutus tällä alalla. Siinä esitellään tavoitteet ja määritetään toiminta, jota tarvitaan, jotta ammatillisen koulutuksen laatu paranisi, siihen olisi helpompi osallistua ja se olisi työmarkkinoiden tarpeiden kannalta relevantimpaa.
Lisäksi haluaisin vastauksessani korostaa Nuoret työssä -kampanjaa. Budapestissa 29. huhtikuuta käynnistetty Nuoret työssä -kampanja tuo yhteen pienet ja keskisuuret yritykset sekä nuoret työnhakijat ja tarjoaa tietoa ja tukea, joka innostaa nuoria perustamaan omia yrityksiä. Vuoden 2012 loppuun mennessä, jolloin tämä kampanja loppuu, on suunniteltu järjestettäväksi yli 30 tapahtumaa.
Arvoisat parlamentin jäsenet, toivon, että esiin tuomani lähestymistavat ja aloitteet johtavat tehokkaaseen toimintaan jäsenvaltioissa.
Jim Higgins
(EN) Luvut ovat pelottavia: Baltian maissa, Irlannissa, Kreikassa ja Slovakiassa 30 prosenttia, Espanjassa 40 prosenttia, ja arvoisa puheenjohtaja, teidän omassa maassanne miljoona alle 25-vuotiasta on ilman työpaikkaa. Italiassa 76 prosenttia nuorista sanoo aikovansa lähteä maasta. Haluaisin ajatella, että nuorten liikkuvuus Euroopan sisällä on vastaus, mutta useimmilla Euroopan mailla, kolmea mainitsemaanne lukuun ottamatta, on työttömyysongelmia.
Meidän on todella keskityttävä siihen tosiasiaan, että Euroopan väestö ikääntyy. Meillä ei ole varaa tällaiseen aivovuotoon. Kyse on hyvin koulutetuista, erittäin motivoituneista nuorista ihmisistä. Meidän on pidettävä heistä kiinni, otettava käyttöön sellaisia kekseliäitä järjestelmiä, joita te jo mainitsitte olevan kolmessa jäsenvaltiossa eli Saksassa, Alankomaissa ja Itävallassa. Olen tyytyväinen siihen, että komissio suosittaa nyt jäsenvaltioille hankkeita. Mielestäni kuitenkin jotkin jäsenvaltiot tarvitsevat rahoitustukea ihmisten kouluttamiseksi ja pitämiseksi kotimaassa, koska nämä eivät ylläpitäisi niinkään EU:n sisäisiä työmarkkinoita, vaan Australian ja muiden maiden kaukaisempien maiden työmarkkinoita.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Arvoisa puhemies, minun kysymykseni komission jäsenelle on hieman erilainen. Komission jäsen puhui erilaisista toimista, joilla aiotaan vähentää työttömyyttä, mutta hän ei sanonut sanaakaan siitä tosiasiasta, että jäsenvaltioiden kannalta tärkeä ja tehokkaampi menetelmä voisi olla se, että sovittaisiin muissa jäsenvaltioissa hankittujen ammattipätevyyksien vastavuoroisesta tunnustamisesta. Tämän päivän nuoret etsivät usein työtä muista maista, ja heidän on läpäistävä kokeita, jollaiset he ovat jo suorittaneet. Mitä tälle asialle aiotaan tehdä?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Arvoisa puhemies, korkea työttömyysaste merkitsee, että jäsenvaltioiden investoinnit nuorten ihmisten koulutukseen hukataan, kun näiden ihmisten on pakko lähteä Euroopan unionin ulkopuolisiin maihin. Arvoisa komission jäsen, ottaen huomioon, että koulunsa keskeyttäneiden määrä on 16 prosenttia ja Portugalissa peräti 40 prosenttia, kysyn teiltä: miltä nuorisotyöttömyysaste näyttääkään 15-20 vuoden kuluttua, ja millä toimilla aiotte ehkäistä tämän?
László Andor
Vastauksessani korostin Eurooppa 2020 -strategiassa jo hahmoteltuja toimia, ja niiden osalta useissa jäsenvaltioissa edetään parhaillaan kohti käytännön toteutusta tehokkaiden komission ohjelmien avulla.
On myös totta, että tämä on komission kannalta enemmänkin horisontaalinen kysymys, ja muissakin EU: hankkeissa on hyvin tärkeitä ehdotuksia, esimerkiksi maakohtaiset suositukset, jotka julkaistiin juuri tänään. Siellä on myös tärkeitä viittauksia tarpeeseen uudistaa koulutuspolitiikkaa ja kohentaa koulutusjärjestelmien suorituskykyä eri jäsenvaltioissa, jotta koulutuksen sisältö saataisiin vastaamaan paremmin työmarkkinoiden tarpeita.
Tämä voi parantaa nuorten työllistymismahdollisuuksien laatua monissa jäsenvaltioissa, myös Espanjassa ja muualla, missä tilanne on hyvin hankala ja missä koulutusjärjestelmän uudistusta on lykätty tai se on viime aikoina jätetty huomiotta.
On tärkeää korostaa myös yhtenäismarkkinasäädöstä, jolla muiden aloitteiden ohella pyritään edistämään ammattipätevyyksien ja tutkintojen tunnustamista ja joka siten tekee eurooppalaisista työmarkkinoista avoimempia ja tehokkaampia. Näin tuotaisiin esiin ja lisättäisiin mahdollisuuksia verrattuna aikaisempaan.
Niin ikään on tärkeää tähdentää, että monia toimia tuetaan EU:n rahoitusvälineiden avulla ja erityisesti tässä yhteydessä Euroopan sosiaalirahastosta. Haluaisin kuitenkin mainita myös uuden mikrorahoitusvälineen, joka tarjoaa ohjelmia ja viimeksi mainitussa tapauksessa mahdollistaa myös yrittäjyyttä ja itsenäisen ammatinharjoittamisen mahdollisuuksia. Mielestäni näiden ulottuvuuksien pitäisikin heijastua myös tulevan monivuotisen rahoituskehyksen ehdotuksissa. Luotan, että myös parlamentti tukee tätä monivuotisen rahoituskehyksen yhteydessä.
Aihe: Siirtolaisuus ja Schengen-alue
Pohjois-Afrikan kriisi vaarantaa vapaan liikkuvuuden periaatteen Schengen-alueella. Tämä käy ilmi Italian ja Ranskan välisistä neuvotteluista, joissa esiin on noussut kysymys etupäässä Tunisiasta lähtöisin olevien siirtolaisten sijoittamisesta ja rajatarkastusten palauttamisesta sekä ranskalaisviranomaisten lausumista, joissa korostetaan, että osaa Schengen-sopimuksen määräyksistä olisi tarkasteltava uudelleen.
Miten komissio aikoo välttää kehityksen, joka vaarantaa vapaan liikkumisen Schengenin alueella, joka on Euroopan yhdentymisen kulmakiviä?
Kun otetaan huomioon, että Schengen-alueen perustamisen myötä vastuu EU:n ulkorajojen valvonnasta siirtyy vain tietyille jäsenvaltioille, miten komissio aikoo saada jäsenvaltiot osoittamaan suurempaa, todellista solidaarisuutta massiivisten siirtolaisvirtojen tapauksissa ja halukkuutta jakaa vastuuta ja aiheutuvaa taakkaa oikeudenmukaisella tavalla?
Cecilia Malmström
Arvoisa puhemies, jäsen Papanikolaoun kysymys - kuten myöhemmätkin kysymykset - käsittelee Schengenin eri näkökulmia ja mahdollisuuksia, siirtolaisuuden aiheuttamaa kriisiä ja Schengeniin kohdistuvaa painetta. Vastaisin ensin jäsen Papanikolaoulle.
Tätä ennen keskustelimme jäsen Coelhon mietinnöstä ja tarpeesta turvata Schengen, joka on yksi Euroopan unionin erinomaisimmista saavutuksista. Liikkumisvapaus on todella tärkeä Eurooppa-hankkeen ilmentymä. Matkailijat tekevät joka vuosi yli 1,25 miljardia rajojen yli suuntautuvaa matkaa EU:n sisällä. Liikkumisvapaus on myös sisämarkkinoiden tärkeä vahvistaja ja edistäjä, joten tämän saavutuksen turvaaminen on komission kannalta hyvin tärkeää ja minulle henkilökohtaisesti ehdottoman keskeinen tavoite.
Korostaisin jälleen, että komission lähestymistapana on lujittaa Schengeniä, parantaa arviointia - mitä me ehdotimme jo ennen joulua - selkeyttää sääntöjä, määrittää välineet, tukea apua tarvitsevia jäsenvaltioita ja - mahdollisesti - ottaa käyttöön mekanismi, joka tuo koordinoidun yhteisöperustaisen vastauksen poikkeuksellisiin tilanteisiin eli esimerkiksi silloin, kun jäsenvaltio ei onnistu valvomaan sisärajojaan.
Komission päätavoitteena on ennaltaehkäisevä lähestymistapa. Valvontamekanismin vahvistamiseksi ehdotetut muutokset - joka mekanismi on tarkoitettu ylläpitämään jäsenvaltioiden keskinäistä luottamusta ja niiden kykyä soveltaa tehokkaasti liitännäistoimenpiteitä - mahdollistavat rajoja olevan alueen säilyttämisen.
Tätä varten lisätään paikan päällä suoritettavia käyntejä, joiden tarkoituksena on tarkistaa Schengenin säännöstön soveltamista jäsenvaltioissa. Nämä valvontakäynnit voisivat johtaa jäsenvaltioille annettaviin suosituksiin välittömistä toimista ja määräajoista niiden toteuttamiseksi. Lisäksi jäsenvaltioiden välisen luottamuksen lisääntyminen vähentäisi yksipuolisia hankkeita, joilla pyrittäisiin ottamaan tilapäisesti uudestaan käyttöön sisärajat tai tehostamaan poliisitarkastuksia sisärajoilla.
Schengenin henki on luottamuksen ja yhteisvastuun henki. On tärkeää, että EU osoittaa konkreettista solidaarisuutta suurten muuttovirtojen eniten koettelemia jäsenvaltioita ja kansainvälisen suojelun tarpeessa olevia ihmisiä kohtaan. Tällä solidaarisuudella voi olla erilaisia muotoja, ja se voi olla esimerkiksi avunantoa siellä, missä ulkorajaan kohdistuu painetta. Frontexilla on tässä keskeinen osa, ja olemme osoittaneet äskettäisessä Rabit-operaatiossa Kreikan ja Turkin välisellä rajalla ja yhteisessä Hermes-merioperaatiossa, että jäsenvaltiot ovat valmiita auttamaan muita jäsenvaltioita.
Meidän on myös päivittäisellä tasolla edistettävä yhteistyötä kansallisten viranomaisten kesken rajavalvonnan alalla. Tähän pyritään Euroopan rajavalvontajärjestelmällä (Eurosur), jota on kehitetty asteittain vuodesta 2008 alkaen, ja komissio esittää tähän liittyen lainsäädäntöehdotuksen vielä tämän vuoden aikana.
Voimme osoittaa yhteisvastuuta myös osoittamalla taloudellista yhteisvastuuta. Tälle vuodelle on puiteohjelma, joka ottaa huomioon muuttovirtojen hallinnan. Meillä on rahoitusmekanismi, jolla voimme parantaa näiden virtojen hallintaa Euroopassa ja vahvistaa solidaarisuutta jäsenvaltioiden kesken. Tietysti meillä on nyt laaja kuulemismenettely, ja meitä koskee budjettikuri, mutta voitte luottaa siihen, että takaan, että tähän rahastoon on varoja jäljellä myös tulevaisuudessa.
Niiden jäsenvaltioiden, joihin kohdistuu suurimmat maahanmuuttopaineet ja jotka sijaitsevat EU:n ulkorajoilla, on saatava riittävä taloudellinen korvaus niistä tehtävistä, joita ne hoitavat koko Schengen-alueen edun nimissä. Näin toteutuu oikeudenmukainen taakanjako pyrittäessä tukemaan niitä jäsenvaltioita, joihin kansainvälisen suojelun tarpeessa olevat suuret ihmismäärät vaikuttavat eniten.
On oltava selvää, että mikä tahansa päätös laittomien maahanmuuttajien ja kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden uudelleensijoittamisesta riippuu neuvostosta ja jäsenvaltioiden tahdosta. Jäsenvaltiot eivät ole vielä ilmaisseet tukevansa yleisesti tätä lähestymistapaa. On kuitenkin yksi merkittävä poikkeus eli pilottihanke Maltassa kansainvälisen suojelun saaneiden henkilöiden sijoittamiseksi muihin jäsenvaltioihin. Jotta tälle tulisi oikea-aikaiset jatkotoimet, järjestin kuukausi sitten avunantajien konferenssin. Olen tyytyväinen voidessani sanoa, että jäsenvaltioista ja assosioituneista maista annettiin käyttöön 300 paikkaa. Toivottavasti niitä tarjotaan tulevaisuudessa vielä lisää. Tämä on merkki konkreettisesta yhteisvastuusta. Haluan kiittää kyseisiä maita ja toivon, että ne voivat antaa panoksensa myös tulevaisuudessa.
Georgios Papastamkos
(EL) Arvoisa komission jäsen, paljon kiitoksia. Olen ehdottomasti samaa mieltä kanssanne, ja niin uskon parlamentinkin olevan. Sehän kävi jo ilmi Bulgarian ja Romanian liittymistä koskevasta keskustelusta. Samaan aikaan kuitenkin, kuten hyvin tiedätte, neuvostossa on yksimielisyysongelmia Bulgarian ja Romanian kysymyksestä.
Te puhuitte luottamuksesta. Kyllä, me haluamme jatkaa luottamuksen rakentamista. Hyväksyykö mielestänne Tanska tekemällään valinnalla tuon ilmaisun?
Te kommentoitte myös uutta mekanismia. Kysynkin huippukokouksen valossa, lujittaako tämä mekanismia koskeva keskustelu käsitystä luottamuksesta - muistutan, että Schengenin säännöstön 23 artiklassa joka tapauksessa säädetään poikkeuksellisia tilanteita koskevasta mekanismista - vai aiheuttaako se lopulta uusia huolenaiheita jäsenvaltioissa ja kaikissa Schengen-alueen valtioissa?
Giovanni La Via
(IT) Arvoisa komission jäsen, Euroopan komissio laatii ennen ensi kuun loppua ehdotuksen uudeksi monivuotiseksi rahoituskehykseksi kaudelle 2014-2020.
Mitä toimia jo mainitsemanne Frontexin lisäksi Euroopan komissio aikoo rahoittaa tukeakseen jäsenvaltioita, joiden osaksi on tullut eniten turvapaikkahakemuksia, ja ennen kaikkea, estääkseen taloudellisista syistä muuttavien tulvan kiihtymisen tulevaisuudessa? Toisin sanoen, mitä toimia se aikoo rahoittaa Välimeren aluetta koskevan naapuruuspolitiikan kautta estääkseen laajamittaisen maahanmuuton tulevina kuukausina ja vuosina?
Cecilia Malmström
Luottamusta ei voi koskaan määrätä, vaan se on ansaittava. Me voimme vain yrittää parantaa luottamusta jäsenvaltioiden kesken siten, että toteutamme ponnekkaammin Schengenin hallintoa; voimme pitää huolen, että teemme arviointimme - emme vertaisarviointijärjestelmällä, joka meillä on nyt, vaan riippumattoman mekanismin kautta, yhteisöperusteisesti, niin että Euroopan unioni osallistuu siihen. Siten voimme tunnistaa ongelmat tai heikkoudet jo varhaisessa vaiheessa ja myös varmistaa, että meillä on käytössämme välineet, joilla voimme auttaa vaikeuksissa olevia jäsenvaltioita välittömästi. Toivottavasti tämä antaa meille mahdollisuuden lisätä luottamusta.
Sitten vastaukseni toiselle parlamentin jäsenelle. Neuvottelemme nyt kehyksestä, joten en pysty antamaan teille mitään lukuja. Pyrimme kuitenkin, niin kuin nykyäänkin, lisäämään Frontexin itsenäisyyttä ja voimavaroja. Pyrimme myös helpottamaan jäsenvaltioiden mahdollisuuksia käyttää erilaista muuttoliikkeeseen liittyvää rahoitusta yksinkertaistamalla sitä ja tekemällä siitä helpompaa, kun kyseessä ovat esimerkiksi raja-, turvapaikka- tai integraatiokysymykset.
Tietenkin meidän on erotettava toisistaan laittomat maahanmuuttajat ja kansainvälistä suojelua tarvitsevat muuttajat. Kuten tiedätte, neuvosto ja parlamentti neuvottelevat parhaillaan uudelleensijoittamisohjelmasta, ja myös tämä on alue, jossa Euroopan komissio voisi pohtia mahdollisuuksia rahoittaa sitä melkoisestikin. Tämä koskee myös Välimeren alueen lähinaapurustoamme, ja liikkuvuuskumppanuuksissamme, tarkastellaan muuttoliikkeen yhteydessä kaikkia laittoman ja laillisen maahanmuuton ja myös kansainvälisen suojelun näkökohtia.
Kaikki tämä vaatii runsaasti poliittista tahtoa ja jonkin verran ylimääräisiä voimavaroja. Minä pyrin ainakin omalta osaltani takaamaan, että niitä on saatavilla.
Toinen osa
Aihe: Kosovon viisumijärjestelyt
Mikä on komission arvio Kosovon mahdollisen viisumivapauden (helpotetut viisumijärjestelyt) tämänhetkisestä tilanteesta ja miltä tämän kiireellisen asian aikataulu näyttää?
Cecilia Malmström
Komissio seuraa jatkuvasti kaikkia toimia, joita Kosovon viranomaiset toteuttavat pyrkimyksenä täyttää viisumivapautta koskevan vuoropuhelun käynnistämisen ehdot. Olemme sanoneet koko ajan, että vuoropuhelun aloittaminen edellyttää kahden olennaisen asian ratkaisemista: EU:n normien mukaista takaisinottopolitiikkaa ja integroimispolitiikkaa.
Takaisinottoa koskevan lainsäädännön ja EU:n jäsenvaltioiden kanssa solmittujen kahdenvälisten takaisinottosopimusten täytäntöönpanoa on jatkettava asianmukaisesti. Kosovoon on tehty kaksi arviointimatkaa - viime vuoden kesäkuussa ja viime vuoden joulukuussa - Kosovon tilanteen määrittämiseksi integroimisprosessin osalta. Nuo vierailut ovat osoittaneet, että paljon on edistytty, mutta että edelleen on asioita tehtävänä. Käymme vuoropuhelua Kosovon hallituksen kanssa auttaaksemme ja tukeaksemme sitä hoitamaan nämä viimeiset asiat. Myös kuntatasolla pitää saada aikaan edistystä.
Me saamme jatkuvasti tuoreita tietoja Kosovosta, ja tapaan myös eri aloista vastaavia ministereitä. Kun kaikki nämä osatekijät ovat kunnossa, olemme valmiit lähettämään sinne uuden valtuuskunnan selvittämään, miten viisumivapautta koskevan vuoropuhelun avaamiseksi on edettävissä. Emme ole vielä niin pitkällä, mutta Kosovossa on edistytty paljon. Työskentelemme hyvin tiiviisti hallituksen kanssa ja pyrimme tukemaan ja auttamaan sitä saamaan aikaan edistystä.
Bernd Posselt
(DE) Arvoisa komission jäsen, paljon kiitoksia erittäin hyvästä vastauksesta. Halusin vain kysyä, onko mielestänne mahdollista, että tämä valtuuskunta menisi Kosovoon vielä tänä vuonna, vai ettekö vain voi arvioida asiaa? Eikö olisi tärkeää, että tämä pieni maa, jota me laajamittaisesti tuemme, voisi myös antaa nuorilleen mahdollisuuden oppia todella tuntemaan Eurooppaa? Ihmisten "vangitseminen" sinne ei todella vastaa tarkoitustaan. Tiedän, että suhtaudutte myötämielisesti ajatukseen rajojen avaamisesta, mutta pidättekö realistisena, että tämä matka toteutuisi vielä Puolan puheenjohtajakauden aikana?
Cecilia Malmström
Hyvä jäsen Posselt, olen täysin yhtä mieltä tavoitteestanne estää Kosovon joutuminen eristyneeksi pieneksi saarekkeeksi tuolla alueella, jossa me yritämme parhaillaan poistaa viisumirajoituksia yksi kerrallaan. Emme todellakaan ole aikeissa hylätä Kosovoa. Ajoitus on hyvin paljon Kosovon hallituksen käsissä. Me teemme työtä kosovolaisten kanssa, ja heti kun he ilmoittavat meille, että he ovat tehneet kaiken, mitä olemme pyytäneet heitä tekemään, he voivat kääntyä puoleemme ja me lähetämme sinne valtuuskunnan. Asia on paljolti heidän käsissään, mutta meillä ei ole mitään aikarajoja. Me voimme saapua sinne milloin vain he pyytävät ja kun kohtuullista edistystä on tapahtunut.
Aihe: Rikollisten internetin käytön estäminen
Teknologian ja etenkin internetin käytön nopea kasvu on tehnyt rikollisjärjestöihin soluttautumisesta entistä vaikeampaa. Rikolliset viestivät nykyään keskenään internetissä sen sijaan, että he käyttäisivät matkapuhelimia, jotka olivat vielä hiljattain heidän suosituin viestintävälineensä.
Miten komissio aikoo estää eri puolilla Eurooppaa olevia rikollisjärjestöjä käyttämästä internetiä?
Cecilia Malmström
Tietoverkkorikollisuus on todella kasvava uhka. Se käy yhä mobiilimmaksi, ja hiljattaisen uhka-analyysin mukaan järjestäytynyt rikollisuus osallistuu yhä enemmän rikolliseen toimintaan tietoverkoissa. Siksi komissio toteuttaa alalla monenlaisia toimia parantaakseen yleisesti tietoverkkojen tietosuojaa ja estääkseen ja torjuakseen verkkorikollisuutta.
Poliittisesta tasosta voin mainita, että viimeaikaisissa poliittisissa asiakirjoissa on lyöty lukkoon erityiset tavoitteet ja tehty etenemissuunnitelmat. Meillä on EU:n digitaalistrategia ja Euroopan sisäistä turvallisuutta koskeva strategia. Tuossa strategiassa verkkorikollisuus on määritelty selvästi yhdeksi työmme ensisijaiseksi painopisteeksi tulevaisuudessa.
Viime vuonna esitimme myös kaksi lainsäädäntöehdotusta. Yhden niistä eli verkossa tapahtuvaa lasten hyväksikäyttöä koskevan direktiivin, komissio antoi maaliskuussa, ja tiedän, että siitä parhaillaan neuvotellaan. Lisäksi komissio jätti ehdotuksen tietojärjestelmiin kohdistuvia hyökkäyksiä koskeviksi direktiiveiksi. Tämä tapahtui viime syyskuussa, ja siitä neuvotellaan teidän ja neuvoston kesken, ja tiedän, että siinä on edistytty paljon.
Näin siis pyritään Euroopan tason lainsäädäntötoimin torjumaan viimeaikaisia tietoverkkouhkia. Olemme erityisesti sisällyttäneet siihen säännökset, joiden mukaan sellaisten välineiden kuin haitallisen koodin käyttö tulee rangaistavaksi; tätä koodiahan käytetään luomaan niin sanottuja bottiverkkoja, joita rikolliset ovat hyödyntäneet.
Kansainvälinen yhteistyö on keskeistä verkkorikollisuuden torjunnassa, ja tästä syystä olemme näissä asioissa yhteydessä kansainvälisiin kumppaneihimme. Meillä on viime marraskuussa perustettu EU:n ja Yhdysvaltojen välinen työryhmä, missä meillä on ollut sarja erilaisia asiantuntijakokouksia. Raportoimme saavutetusta menestyksestä seuraavalle EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokoukselle, joka pidetään tämän vuoden marraskuussa. Suunnitelmissamme on myös tietoverkkokeskus, jonka kautta voisimme koordinoida Euroopan tasolla niitä toimia, joita eri jäsenvaltioissa toteutetaan.
Verkkorikollisuuteen vaikuttavat suoraan nopea tekniikan edistysaskeleet ja nopeasti kehittyvät uudet liiketoimintamallit, mutta myös lainkäyttö ja muu yhteiskunta joutuu selviytymään tästä muuttuvasta ympäristöstä, tietoverkoista. Verkkorikollisuudesta on tulossa volyymirikollisuutta. Tästä syystä meidän on muokattava järjestelmiämme ja jaettava tiedustelutietojamme, jotta voimme puuttua tähän ongelmaan. Jos on syytä uskoa, että yhä useampien Internetissä tapahtuvien rikosten takana ovat järjestäytyneet rikollisryhmät, olisi käytettävä samoja tutkintatoimenpiteitä kuin joita käytetään muualla kuin verkossa tapahtuvien rikosten havaitsemisessa ja niitä koskevissa syytetoimissa. Tässä yhteydessä koordinointimekanismia tulisi tietenkin parantaa.
Lopuksi totean, että kymmenen vuotta sitten hyväksyttiin verkkorikollisuutta koskeva Euroopan neuvoston yleissopimus eli Budapestin yleissopimus. Kymmenen vuotta on kulunut, mutta kaikki jäsenvaltiot eivät ole allekirjoittaneet ja ratifioineet kyseistä yleissopimusta. Ponnistelemme kaikin voimin ratifioinnin puolesta vuoden loppuun eli kymmenenteen vuosipäivään mennessä, koska se olisi kaikilta jäsenvaltioilta tärkeä sitoumus näiden rikosten torjuntaan.
Gay Mitchell
(EN) Arvoisa komission jäsen, kiitos vastauksestanne. On varmaan niin, että on ihmisiä, jotka kerskailevat Internetissä johtamallaan niin sanotulla rikollisella liiketoiminnalla ja että tuohon rikollisliigojen liiketoimintaan kuuluvat paitsi huumekauppa, ihmiskauppa, prostituutio, asekauppa, laittomien maahanmuuttajien kuljettaminen yli rajojen myös murhat, varkaudet, petokset, aseelliset ryöstöt ja paljon muuta. Kaikki tämä toimii Facebookissa, järjestelmää käyttäen, ja siellä sillä kerskaillaan. Europolin ja palveluntuottajien on varmasti mahdollista - ehkä komission koordinoimana - tunnistaa näitä ihmisiä. Mitä enemmän he tuntevat olevansa turvassa, sitä suuremmaksi heidän määränsä kasvaa.
Pyytäisin komission jäsentä harkitsemaan erityistoimenpiteitä, joilla vastareaktiota näiden ihmisten tekemisille Internetissä voidaan koordinoida.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Tietoverkkohyökkäysten määrä, laajuus ja vakavuus ovat lisääntyneet viime vuosina. Niiden uhreina ovat tavalliset kansalaiset ja yritykset mutta myös julkiset, paikalliset tai kansalliset laitokset ja eurooppalaiset instituutiot. Euroopan unionin on tehostettava strategiaansa verkkorikollisuuden torjumiseksi. Haluaisin kysyä teiltä, mihin muihin toimiin kuin lainsäädännöllisiin toimiin ja Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston mandaatin laajentamiseen komissio aikoo ryhtyä tehostaakseen johtavaa rooliaan tietoverkkojen tietosuojan takaajana.
Cecilia Malmström
Kyllä, myös tavanomaisia rikoksia tehdään nyt Internetin välityksellä, koska se on hyödyllinen väline. On kuitenkin myös uudenlaista rikollisuutta, jonka Internet tekee helpommaksi, esimerkiksi henkilöllisyysvarkauksia tai pankkitilien ryöstämistä ja vastaavaa.
Luonnollisesti seuraamme tätä hyvin tiiviisti. Aivan hiljattain Europol toteutti joitakin merkittäviä iskuja näitä liigoja vastaan ja tunnisti yli rajojen toimivia eurooppalaisia liigoja, jotka olivat mukana esimerkiksi lapsipornografiassa mutta myös muun muassa laittomassa huumekaupassa. Näin ollen Europolissa on runsaasti tätä hoitavia asiantuntijoita.
Tietenkin meidän on tehtävä tätäkin enemmän. Meidän on oltava yhteydessä Euroopan unionin kaikkiin hälytyskeskuksiin, jaettava tietoja keskenämme ja työskenneltävä aikaisempaa enemmän myös yksityisten yritysten kanssa ja pyrittävä sillä tavoin löytämään tähän jonkinasteiset ratkaisut. Suunnittelemme myös - suoritamme parhaillaan sitä varten toteutettavuustutkimusta - eurooppalaisen tietoverkkokeskuksen perustamista vuoteen 2013 mennessä. Se koordinoisi tätä työtä, toimisi hälytyskeskuksena ja tukisi jo olemassa olevia kansallisia tietoverkkokeskuksia. Seuraamme tätä hyvin tiiviisti, ja Europol yhdessä kansallisten viranomaisten kanssa tekee kaikkensa tämän kasvussa olevan rikollisuuden torjumiseksi.
Aihe: Schengen-arvioinnit ja mahdollinen sopimuksen noudattamisen keskeyttäminen
On vaarana, että komission ehdotusten Schengen-alueen hallinnoinnista katsotaan painottavan pikemminkin eurooppalaista menettelytapaa kuin asiakysymyksiä. Komissio ehdottaa, että se olisi johtavassa asemassa tarkistetussa Schengen-arviointiprosessissa. Parlamentti puolestaan ehdottaa, että arviointiprosessia muokataan siten, että sekä unionin tason että kansalliset asiantuntijat ovat yhtä tärkeässä asemassa. Schengenin sopimuksen noudattamisen keskeyttämisestä komissio ehdottaa, että otetaan käyttöön EU:n järjestelmä jäsenvaltioiden päätösten sijaan. Ehdotuksen on kuitenkin laajalti tulkittu tarkoittavan, että unionin sisäisten rajatarkastusten palauttamisesta tuleekin helpompaa käytännössä. Koska yhteisön menettelyn toteuttaminen sekä arviointien että sopimuksen noudattamisen keskeytyksen osalta saattaa olla poliittisesti liian hankalaa, vaikka se voisikin olla asianmukaista, eikö kannattaisi nostaa etusijalle asiakysymykset ja ottaa tarpeen tullen käyttöön rikkomismenettelyt, jos jäsenvaltio rikkoo Schengenin säännöstöä?
Aihe: Schengenin sopimuksen soveltaminen
Schengenin alueen perustaminen, alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla Euroopan kansalaiset voivat liikkua vapaasti, edustaa EU:n keskeisiä periaatteita ja on Euroopan rakentamisen keskeinen tukipilari. Rajatarkastusten ottaminen uudelleen käyttöön EU:n sisällä ei ole mikään ratkaisu maahanmuutto-ongelmaan. Se on toimenpide, joka vaikeuttaa Euroopan kansalaisten elämää ja johtaa takaisin nationalismiin.
Kun otetaan huomioon myös komission puheenjohtajan lausunto, jossa hän korostaa, että vapaa liikkuvuus on ehkä Euroopan unionin se osatekijä, jota eurooppalaiset arvostavat eniten, voisiko komissio vastata seuraavaan kysymykseen: Minkä kannan se aikoo ottaa Tanskan suhteen sen äskettäin tekemän rajatarkastusten palauttamista koskevan päätöksen jälkeen? Onko komissio valmis toteuttamaan lisätoimia EU:n ulkorajojen vahvistamiseksi entisestään? Aikooko se edistää sen periaatteen tarkistamista, että sillä valtiolla, jossa ensimmäinen laiton maahantulo tapahtuu, on yksinomainen toimivalta?
Cecilia Malmström
Arvoisa puhemies, otan nämä molemmat kysymykset samaan aikaan, koska ne ovat lähes identtiset. Ne koskevat Schengenin säilyttämisen ja edelleen kehittämisen haastetta muuttoliikkeen aiheuttaman kriisin huomioon ottaen. Sivusin tätä lyhyesti vastauksessani jäsen Papanikolaoun kysymykseen, mutta nämä perusasiat olisi tietenkin pidettävä mielessä myös tässä yhteydessä.
Kysymyksessään jäsen Ludford toi esiin huolenaiheet siitä, että neuvottelut Schengenin arviointia ja sopimuksen noudattamisen keskeyttämistä koskevista uusista säännöistä voisivat olla pitkälliset ja että niistä voisi olla vaikea päästä sopimukseen, sekä pyysi sen sijaan komissiota mieluummin käynnistämään rikkomusmenettelyn jäsenvaltioita vastaan. Haluaisin sanoa tämän selvästi: Schengenin sääntöjen rikkomista ei voida suvaita mutta yksi elementti ei sulje pois toista. Aiommekin noudattaa rinnakkaista lähestymistapaa.
Olemme EU:n lainsäädännön vartijoita. Komissio aikoo jatkossakin varmistaa, että Schengenin sääntöjä sovelletaan oikein ja kaikki noudattavat niitä. Työmme perustana on oltava nykyinen lainsäädäntö. Olen vakuuttunut siitä, että nykyisellä lainsäädännöllä voidaan ottaa huomioon suurin osa tilanteista. Jos tulkinnassa tai täytäntöönpanossa ilmenee eroja, komission olisi neuvoteltava kyseisten jäsenvaltioiden kanssa ja selvennettävä sääntöjä. Tämä voidaan tehdä antamalla ohjeita ja suosituksia.
Komissio on valmis käyttämään kaikki mahdolliset keinot varmistaakseen EU:n lainsäädännön asianmukaisen soveltamisen ja myös käynnistämään rikkomusmenettelyn aina kun sellainen toiminta on tarpeen. Samaan aikaan kehitämme sellaisia ennaltaehkäiseviä toimia, jotka auttaisivat meitä välttämään rikkomusmenettelyjä. Tässä mielessä meillä on nyt meneillään neuvottelut komission, parlamentin ja neuvoston välillä, ja tarkoituksena on luoda Schengeniä varten entistä tehokkaampi arviointimenetelmä. Harkitsemme parhaillaan, voitaisiinko ja millä tavoin tätä arviointimekanismia voitaisiin täydentää, niin että saataisiin luoduksi keskinäistä luottamusta ja varmistettaisiin sääntöjen yhdenmukainen noudattaminen.
Mitä tulee jäsen Koppan mainitsemaan Tanskan hallituksen suunnitelmaan tarkastuksista Tanskan sisärajoilla, olette varmaankin tietoinen, että komission puheenjohtaja kirjoitti välittömästi Tanskan pääministerille ja korosti, että komission ensianalyysi herättää suuria epäilyjä siitä, ovatko ehdotetut toimet sopusoinnussa Tanskaa EU:n oikeuden ja kansainvälisen oikeuden mukaan koskevien velvoitteiden kanssa. Puheenjohtaja Barroso korosti, että jäsenvaltiot eivät saa suorittaa systemaattisia EU:n sisäisiä tavaroita tai ihmisiä koskevia rajatarkastuksia ja kehotti Tanskaa pidättymään yksipuolisten toimien toteuttamisesta. Me analysoimme parhaillaan Tanskan toimittamia tietoja ja päätämme sen jälkeen jatkotoimista.
Lisäksi jäsen Koppa kysyi, aikooko komissio ehdottaa sen periaatteen tarkistamista, että sillä valtiolla, jossa ensimmäinen laiton maahantulo tapahtuu, on yksinomainen toimivalta. Haluaisin korostaa, että tässä on kyse periaatteesta, jonka mukaan jonkin jäsenvaltion alueella laittomasti oleskelevaksi todettu henkilö palautetaan siihen valtioon, jossa hän on ensimmäisen kerran saapunut EU:hun. Se on Dublinin asetuksen mukainen sääntö, jolla todennetaan, että jäsenvaltioiden on arvioitava, mikä jäsenvaltio vastaa niiden alueella jätetyn turvapaikkahakemuksen käsittelystä. Siksi se ei ole väline, jolla olisi tarkoitus vastata laitonta maahanmuuttoa koskeviin haasteisiin.
Komission ehdotuksessa Dublinin asetuksen uudelleenlaatimiseksi tämä periaate säilyy koskemattomana. Niiden jäsenvaltioiden, joilla on tärkein rooli hakijan saapuessa EU:hun, pitäisi vastata hänen turvapaikkahakemuksensa käsittelystä. Euroopan parlamentti ilmaisi tälle ylivoimaisen tukensa ehdotusta koskevassa äänestyksessä toukokuussa 2009. Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta vahvisti tämän tuen äänestyksessään viime vuoden marraskuussa.
Sarah Ludford
(EN) Arvoisa komission jäsen, olen tietenkin hyvin iloinen kuullessani, miten tärkeänä pidätte Schengen-alueen säilyttämistä. Tiedän, että olette asiassa täysin vilpitön, mutta minun huolenaiheeni on, että siitä huolimatta ihmiset näyttävät ymmärtäneen asian väärin, ja ulkomailla on syntynyt käsitys - esimerkiksi viime viikolla ilmestyneessä Financial Times -lehden artikkelissa sanottiin, että Schengen ja koko euroalue olisi hajoamassa - että komissio suhtautuu koko lailla rauhallisesti sisärajatarkastusten palauttamiseen.
Pelkäänpä, että vaikka komissio on korostavinaan omia institutionaalisia oikeuksiaan, siitä ei seuraa sen määrätietoisuutta käytännössä, innostusta ryhtyä tarpeen vaatiessa rikkomusmenettelyyn. En ole kuullut Rooman ja Pariisin saaneen kirjettä jollaisen puheenjohtaja lähetti Kööpenhaminaan.
Maria Eleni Koppa
(EL) Arvoisa komission jäsen, kiitos selkeästä vastauksestanne Schengenin kysymykseen samoin kuin viittauksestanne aikaisempaan kysymykseen, joka koski maahanmuuttajien jakamista jäsenvaltioihin demografisin, taloudellisin ja maantieteellisin perustein.
Oli miten oli, haluaisin huomauttaa Dublin II -asetuksen ongelmasta, että tiettyjen maiden kannalta - kuten kotimaani Kreikan ja vastaavien maiden kannalta, jotka sijaitsevat unionin ulkorajoilla ja vastaanottavat noin 90 prosenttia Eurooppaan päätyvistä maahanmuuttajista - Dublin II -asetusta on tätä nykyä mahdoton hyväksyä. Sitä ei paikallinen väestö voi hyväksyä, eivätkä nämä maat voi sitä hyväksyä. Näin ollen meidän näkökulmastamme - ja ainakin tuoreimpien tapahtumien valossa - sen uudelleenlaadinta on välttämätöntä.
Georgios Papanikolaou
(EL) Arvoisa komission jäsen, mainitsitte aikaisemmin, miten tärkeänä pidätte yhteisvastuun ja yhteisen taakanjaon periaatetta. Te myös aivan oikein muistutitte meitä siitä, että neuvottelut kolmansista maista tulevien pakolaisten uudelleensijoittamiseksi ovat nyt edessä. Ilmoititte myös viime vuonna, että odotettavissa on sisäistä uudelleensijoittamista koskeva uusi ohjelma. Voitteko ystävällisesti kertoa meille, aikooko komissio julkistaa sitä lähiaikoina?
Toinen asiani koskee Dublin II:ta, ja haluaisin lisätä kollega Koppan jo mainitsemaan asiaan seuraavaa. Ranska on keskeyttänyt palautukset Kreikkaan, ja samoin on tehnyt Saksa. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on tuominnut meidät sekä Dublin II:n että sen toiminnan perusteella. Mitä muuta pitää tapahtua, että ymmärrämme, että Dublin II:n välitön uudelleenlaadinta on välttämätön, aivan kuten parlamentti on vaatinut?
Cecilia Malmström
Olen pahoillani, jos komission Schengeniä koskevista näkemyksistä on syntynyt väärä vaikutelma. Enhän ole kuluneen kuukauden aikana puhunut mistään muusta kuin Schengenistä! Olen korostanut, miten tärkeä Schengen on, mikä lahja se on Euroopan unionille, ja että meidän on lujitettava eikä heikennettävä sitä.
Me suhtaudumme hyvin vakavasti kaikkiin tietoihin Schengenin soveltamisen keskeyttämisestä. Käymme vuoropuhelua Italian, Ranskan ja Tanskan kanssa selvittääksemme tarkkaan, mitä on toimittu, mitä nyt ehdotetaan, ja onko se Schengenin sääntöjen mukaista. Selvitämme myös parhaillaan, miten voimme vahvistaa Schengenin arviointia, niin että voimme varmistaa etukäteen, että nykyinen vertaisarviointijärjestelmä, joka ei ole kovinkaan hyvä, vaihdetaan arviointiin, joka toteutetaan Euroopan unionin tasolla ja jossa Euroopan parlamentilla on aikaisempaa suurempi rooli.
Meillä on oltava käytettävissä enemmän välineitä jäsenvaltioiden auttamiseksi. Meidän on parannettava ohjeiden antamista. Meidän on myös selvitettävä, missä poikkeuksellisissa olosuhteissa soveltamisen keskeyttäminen voidaan toteuttaa, ilman että esiintyy yksipuolista toimintaa, joka vaarantaa koko järjestelmän. Voitte siten olla varmoja, että teemme kaikkemme Schengenin vahvistamiseksi ja että tarvitsemme siinä enemmän Euroopan mukanaoloa, ei vähemmän.
Dublin tietenkin liittyy tähän, mutta on rinnakkainen prosessi. Se on osa turvapaikkapakettia koskevia neuvotteluja, joita parhaillaan käydään parlamentin ja neuvoston kesken. Komissio on esittänyt ensimmäisen turvapaikkamaan vastuun periaatteen säilyttämistä Dublin-asetuksessa, mutta aikoo myös ottaa uudestaan käyttöön hätämekanismin tuon mekanismin keskeyttämiseksi tietyin edellytyksin. Tämä on hyvin kiistelty asia jäsenvaltioissa; hyvin harvat tukevat tällaista hätämekanismia. Se on yksi kiperimmistä asioista neuvotteluissa turvapaikkapaketista.
Siten tässä ei ole ratkaisua Kreikan ongelmaan. Meillä olisi oltava rinnakkain turvapaikkajärjestelmä koko Eurooppaa varten, jolloin myös taakanjaosta tulisi parempi - koska jos kaikilla jäsenvaltioilla on toimiva järjestelmä, kaikki jäsenvaltiot voivat vastaanottaa turvapaikanhakijoita - ja ratkaisu Kreikan osalta on, että se jatkaa niitä uudistussuunnitelmia, joita Kreikan toimintasuunnitelman mukaan parhaillaan toteutetaan. Komissio ja jäsenvaltiot tukevat Kreikkaa valtavalla rahasummalla ja asiantuntijoiden, tulkkien ja hallintovirkailijoiden avulla. Me autamme Kreikkaa siinä tärkeässä työssä, jota se tekee rakentaakseen järjestelmää, joka on EU:n lainsäädännön mukainen. Paljon on jo tehty, mutta paljon on silti tehtävää. Tämä on tehtävä yhtä aikaa turvapaikkajärjestelmää koskevien neuvottelujen kanssa.
Aihe: Euroopan globalisaatiorahaston (EGR) tulevaisuus
Useista äänestyksistä ja julkilausumista ilmenee, että unionissa ollaan yksimielisiä monista globalisaatiorahastoa koskevista asioista.
Ensinnäkin globalisaatiorahasto eroaa Euroopan sosiaalirahastosta niin toimintatavoiltaan kuin päämääriltään, eikä näitä rahoitusvälineitä voida sekoittaa muodollisesti eikä käytännössä.
Toiseksi vuonna 2009 voimaantulleen täytäntöönpanoasetuksen muutoksen ansiosta Euroopan globalisaatiorahastoa on voitu hyödyntää entistä paremmin vaikeasta alusta huolimatta. Varojen hakeminen tästä rahastosta, joka lähentää EU:ta sen työntekijöihin, onkin lisääntynyt selvästi. Rahaston tarpeellisuudesta ei ole epäilystäkään.
Niinpä globalisaatiorahaston erityisen aseman vuoksi on välttämätöntä, että sitä pidetään pysyvänä ja itsenäisenä rahastona ja että sille myönnetään riittävästi maksumäärärahoja, jotta sen ei tarvitse suorittaa siirtoja varojen käyttöönottamiseksi.
Mitä mieltä komissio on siitä, että Euroopan globalisaatiorahaston tarpeet ratkaistaisiin tekemällä siitä todellinen ja muiden rahastojen vertainen rahasto heikentämättä asiassa paljon mukana olleen parlamentin asemaa?
László Andor
Olen kiitollinen mielenkiinnosta, jota te olette osoittaneet Euroopan globalisaatiorahastoa kohtaan. Tämä vuosi on rahaston tulevaisuuden kannalta tärkeä, koska komissio aikoo tehdä esityksen rahastoa koskevista säännöistä ja tavasta, jolla se toimii seuraavalla ohjelmakaudella.
Viime kuukausien aikana komissio on käynyt neuvotteluja tästä asiasta rahaston tärkeimpien sidosryhmien kanssa. Erityisen tarkasti olemme tutkineet parlamentin omaa erinomaista globalisaatiorahastoa koskevaa mietintöä, jonka jäsen Portas laati muutama kuukausi sitten. Rahastosta sen nykyisessä muodossa saamiemme kokemusten ja neuvottelujen aikana tehtyjen ehdotusten perusteella meillä on suuret toiveet siitä, että ehdotuksemme parantaa rahastoa merkittävästi vuoden 2013 jälkeen ja etenkin ratkaisee kaksi nykyiseen rahoitusmekanismiin liittyvää ongelmaa.
Ensimmäinen asia on varojen myöntämiseen tarvittava aika siitä kun jäsenvaltio on jättänyt hakemuksen. Suurimman osan tuosta ajasta vie hakemuksen arviointi. Komissio etsii tapoja selkeyttää tai yksinkertaistaa niitä tietoja, joita jäsenvaltioiden on toimitettava osoittaakseen, että hakemukset ovat tukikelpoisia. Paljon aikaa vie myös se, että kullekin hakemukselle on pyydettävä ja saatava molempien budjettivallan käyttäjien hyväksyntä. Tämäkin viivästyttää maksuja rahastosta, mistä kärsivät työntekijät, koska jotkut jäsenvaltiot ovat haluttomia jouduttamaan maksuja, jotka koskevat koulutusta, työnhakuneuvontaa ja muita toimia.
Lisäksi rahastolle jätettyjen hakemusten määrä ja siten haettu summa kokonaisuutena on merkittävästi lisääntynyt kahden viime vuoden aikana. Se on tehnyt yhä vaikeammaksi löytää riittävästi marginaalia, josta myöntää varoja. Se on ongelma. Komission hyväksyntää rahastolle vuonna 2011 osoitettuihin hakemuksiin oli siirrettävä ensimmäistä kertaa, koska riittävästi maksumäärärahoja ei ollut nopeasti löydettävissä. Olette varmastikin samaa mieltä, että tällä ei auteta työntekijöitä, jotka ovat joutuneet irtisanomisen kohteeksi ja tarvitsevat nopeasti apua. Meidän on löydettävä ratkaisuja näihin ongelmiin ja saatava rahaston rahoitusmekanismi vastaamaan paremmin näitä tavoitteita.
Tällä hetkellä esillä on useita vaihtoehtoja. Rahasto voisi esimerkiksi olla osa Euroopan sosiaalirahastoa. Sillä voisi olla oma talousarvionsa. Komissio ei ole vielä tehnyt mitään päätöstä parhaasta tavasta ratkaista näitä kysymyksiä, mutta se aikoo tehdä syksyllä Euroopan globalisaatiorahastoa koskevan ehdotuksen eurooppalaisten työntekijöiden intressit huomioon ottaen. Odotan mielenkiinnolla teidän näkemyksiänne.
Pervenche Berès
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin kiittää jäsen Daerdenin puolesta vastauksestanne. Haluamme tietenkin tukea kaikkia aloitteita, jotka auttavat nopeuttamaan menettelyjä, joiden tavoitteena on globalisaation tai talouskriisin takia irtisanottujen työntekijöiden auttaminen.
Halusimme yksinkertaisesti kiinnittää huomionne kahteen erityiseen ongelmaan. Ensimmäinen niistä on, että pyrkimyksenä on tukea työntekijöitä ja että tämän on säilyttävä ensisijaisena tavoitteena. Tämä merkitsee, että kun menettelyjä tarkistetaan, vastustamme ajatusta, että Euroopan globalisaatiorahastosta (EGR) tulisi vain yksi väline muiden joukossa, esimerkiksi koheesiopolitiikan väline, koska tämä merkitsisi, että kaikki EU:n varat, ulkopolitiikkaan tai tutkimukseen ja kehitykseen varattuja varoja lukuun ottamatta, olisivat osa koheesiopolitiikkaa. Meillä on täsmällisiä tavoitteita, joihin pyrimme, ja me tarvitsemme näitä resursseja. EGR kuuluu niihin.
Pyydämme teitä myös yhteistyössä toisten komission jäsenten kanssa niveltämään EGR:n hallinnon yhteen muiden politiikanalojen kanssa, joilla on vaikutusta tähän alaan, esimerkiksi kilpailu- ja teollisuuspolitiikan kanssa.
Nikolaos Chountis
(EL) Arvoisa komission jäsen, kun vuoden alussa kysyin, oliko Kreikka jättänyt pyynnön Euroopan globalisaatiorahaston aktivoimisesta, vastasitte, ettei se ollut tehnyt niin. Tämä vastaus aiheutti Kreikassa hämmennystä, kun tiedetään, mikä maan taloudellinen ja sosiaalinen tilanne on.
Kysymykseni teille on hyvin yksinkertainen: nyt kuusi kuukautta myöhemmin, onko maani jättänyt pyyntöä Euroopan globalisaatiorahaston aktivoimisesta rahoituskriisistä kärsimään joutuneiden työntekijöiden tukemiseksi? Jos se on sen tehnyt, jos teillä on kyseinen tieto, olkaa hyvä ja kertokaa, onko se hyväksytty. Jos se ei ole sitä tehnyt, voitteko selittää, miksi Kreikka ei ole jättänyt sellaista pyyntöä?
Marian Harkin
(EN) Minulla oli kyllä vielä kysymys komission jäsenelle, mutta emme ehdi siihen tänä iltana. Kyse on näkemyksestänne ESR:n ja EGR:n yhdistämisestä, johon viittasitte mutta ette sanonut mielipidettänne. Jos siis voitte ottaa siihen kantaa, kuulisin sen mielelläni. Jos tällainen yhdistyminen toteutuu, johtaako se mielestänne sosiaalirahaston puolella budjettimäärärahojen kasvuun?
Lopuksi toiseen kysymykseeni, aikatauluun. Te sanoitte, että komission ja budjettivallan käyttäjän suhteen on olemassa ongelmia. Entäpä jos kannustettaisiin myös jäsenvaltioita, heti niiden osoitettua hakemuksen EGR:lle, alkamaan osaltaan toteuttaa EGR-hakemuksensa kohteena olevia toimia, koska sillä tavoin ainakin varmistettaisiin, että työntekijät eivät joutuisi odottamaan rahaston varojen käyttöä?
László Andor
Olen iloinen saadessani kuulla tässä keskustelussa vahvistuksen komission tavoitteille tässä tarkastelussa eli EGR:n saattamiselle seuraavissa rahoitusnäkymissä entistä vahvemmaksi ja tehokkaammaksi välineeksi irtisanottujen työntekijöiden tukemiseksi. Tätä tukee myös se tosiasia, että lähitulevaisuudessa useimpien jäsenvaltioiden on vakautettava edelleen julkista talouttaan, ja niiden kannalta on erittäin hyödyllistä, jos on olemassa vahva, nopea ja tehokas EU:n tason väline äkillisesti vaille työtä joutuneiden työntekijöiden tukemiseksi.
Kuten totesin, jotkut kysymykset, kuten EGR:n ja ESR:n välinen suhde, ovat edelleen avoinna. Kuten tiedätte, ESR on yhteisen hallinnon piirissä, ja katson, että ESR:n hallintojärjestelmä nykyisellään ei ole sovitettavissa yhteen EGR:n tavoitteiden kanssa. Minkä mahdollisen muodon sitten löydämmekin, tämä hallintokysymys on mielestäni hyvin tärkeä ja vaikuttaa lopullisiin järjestelyihin. En puhu tässä nimistä, vaan erillisen rahaston tarpeesta ja tarpeesta kiinnittää huomiota erityisesti nopeuteen.
Tietenkin nytkin, ja luultavasti tulevaisuudessakin, eri jäsenvaltioiden on mahdollista rahoittaa ohjelmia joko EGR:stä tai ESR:stä ja niillä on jonkinlaista liikkumavaraa, mutta on silti hyvin tärkeää säilyttää EGR kaikkien jäsenvaltioiden käytettävissä niitä tapauksia varten, että on vastattava äkillisiin työllisyyskriiseihin.
Toisessa kysymyksessä viitattiin tukikelpoisuuden määrittämisen ongelmaan nykyisessä asetuksessa. Tämäkin on kysymys, jota parhaillaan tarkastelemme, jotta saamme siihen selkeyttä. Tällä hetkellä kuitenkin työskentelemme vain tilapäisen asetuksen jatkamiseksi tämän rahoituskehyksen loppuun saakka. Puhun täällä säännöistä, jotka on otettu käyttöön kriisiin vastaamiseksi, niin että EGR olisi vastedes tehokkaampi ajatellen kriisin aiheuttamia vaikutuksia työntekijöihin.
Liam Aylward
(EN) Arvoisa puhemies, voitteko kertoa, kuinka monta kysymystä vielä voitte ottaa tällä jaksolla?
Puhemies
(EN) Hyvä jäsen Aylward, sanoin ennen teidän saapumistanne, että meillä on 20 minuuttia komission jäsentä kohden, mikä tarkoittaisi, että voisimme mahdollisesti päästä kysymykseen 15 eli jäsen Blinkevičiūtėn kysymykseen, mutta luulenpa, ettemme pääse teidän kysymykseenne saakka. Ehkä voitte esittää toista kysymystä koskevan lisäkysymyksen?

Aihe: Työehtosopimusjärjestelmä
Komissio ja Kansainvälinen valuuttarahasto ovat painostaneet tukimekanismiin turvautumaan joutuneet Kreikan, Irlannin ja Portugalin tekemään "pöytäkirjojen" kautta huomattavia muutoksia työehtoihin ja työehtosopimusneuvotteluihin kumoten siten työntekijöille myönnettyjä kansallisia takuita.
Esimerkiksi Kreikan pöytäkirjassa määrätään, että hallituksen on pidettävä huolta siitä, että yrityksissä tehdyt sopimukset menevät alakohtaisten sopimusten edelle ja että alakohtaiset sopimukset puolestaan menevät ammattiliittojen tasolla tehtyjen sopimusten edelle. Hallitus kumoaa määräyksen, joka sallii työministeriön laajentaa kaikki alakohtaiset sopimukset koskemaan myös niitä työntekijöitä, jotka eivät ole edustettuina neuvotteluissa.
Kun otetaan huomioon SEUT-sopimuksen 156 artikla, jossa määrätään, että työehtosopimuksiin liittyviin kysymyksiin sovelletaan toissijaisuusperiaatetta, eikö tämä taktiikka komissionkin mielestä aiheuta noidankehän, jossa palkka- ja työoikeuksia leikataan jatkuvasti, ja riko perussopimuksia, joita komission on noudatettava?
László Andor
Komissio myöntää, että Kreikan kriisillä on korkeat sosiaaliset kustannukset osalle Kreikan väestöä, mutta nuo kustannukset johtuvat rahoitusmarkkinoiden epätasapainosta, heikentyneestä kilpailukyvystä ja rahoitusvaikeuksista, eli juuri niistä vaikeuksista, joita pöytäkirjalla pyritään ratkaisemaan, ei lisäämään.
Jotkut väittävät, että pöytäkirjassa ei noudateta Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa säädettyä toissijaisuusperiaatetta. Mielestäni tuo ei ole totta. Pöytäkirjan toimenpiteet laadittiin tiiviissä yhteistyössä Kreikan hallituksen kanssa ja Kreikan parlamentti hyväksyi ne. Se osoittaa, että Kreikassa noudatetaan toissijaisuusperiaatetta.
Euroopan unionin perusoikeuskirja tukee näkemystäni. Sen 28 artiklassa säädetään, että työntekijöillä tai näiden järjestöillä on unionin oikeuden sekä kansallisten lainsäädäntöjen ja käytäntöjen mukaisesti oikeus asianmukaisilla tasoilla neuvotella ja tehdä työ- ja virkaehtosopimuksia sekä oikeus ryhtyä eturistiriitatilanteissa etujensa puolustamiseksi työtaistelutoimiin, lakko mukaan luettuna. Perusoikeuskirjan 51 artiklassa kuitenkin todetaan, että sen määräykset koskevat unionin toimielimiä, elimiä ja laitoksia toissijaisuusperiaatteen mukaisesti sekä jäsenvaltioita ainoastaan silloin, kun viimeksi mainitut soveltavat unionin oikeutta.
EU:lla ei ole erityistä lainsäädäntöä siitä, mitkä työehtosopimukset ovat etusijalla, kun ne on solmittu eri tasoilla, eikä EU:n lainsäädännössä myöskään säädellä mahdollisuudesta, että toimialakohtaisesti solmittuja työehtosopimuksia voitaisiin laajentaa valtion toimenpitein. Nämä kysymykset kuuluvat siten yksinomaan kansalliseen toimivaltaan, ja Kreikan tulee toimia tässä asiankuuluvia kansainvälisiä velvoitteitaan, myös Kansainvälisen työjärjestön asiaa koskevia yleissopimuksia noudattaen.
Toivottavasti olen vastannut kysymyksiinne tyydyttävästi. Toivottavasti olen myös saanut teidät vakuuttuneiksi siitä, että pöytäkirjassa esitetyt verotukselliset, rahoitukselliset ja rakenteelliset toimet ovat ratkaisevia Kreikan selviytymiseksi kriisistä. Toivon, että olen lievittänyt niitä pelkoja, joita joillakin teistä saattaa sen suhteen, onko toissijaisuusperiaatetta noudatettu.
Nikolaos Chountis
(EL) Arvoisa komission jäsen, olen pahoillani, mutta jälleen kerran ette antanut selvää vastausta. Vastasitte suurin piirtein samalla tavoin kuin vastasitte kirjallisiin kysymyksiini. Jos komissio todella pitää kiinni siitä, että työehtosopimusjärjestelmä on kansalliseen lainsäädäntöön kuuluva asia, ettekö te silloin toimi perussopimusten määräysten vastaisesti, kun vaaditte työehtosopimusjärjestelmää kumottavaksi? Eurooppalaiset ammattijärjestöt eivät hyväksy tulkintaanne, ja ne ovat tehneet kantelun teitä vastaan perussopimusten rikkomisesta.
Kysymykseni kuuluu: Kuka vaatii työehtosopimusten lakkauttamista? Tekö? Kansainvälinen valuuttarahastoko? Kreikan, Portugalin ja Irlannin lainanantajatko? Antakaa selvä vastaus, olkaa hyvä.
László Andor
komission jäsen. - (EN) (mikrofoni oli pois päältä ensimmäisen virkkeen puoliväliin saakka) ...monissa institutionaalisissa järjestelyissä kuten palkanmääritysjärjestelyissä eri jäsenvaltioissa. Nämä hätätilanteet on hoidettu menettelyin, joita on kehitelty EU:n, IMF:n, EKP:n ja kyseisten jäsenvaltioiden hallitusten kanssa.
Joitain avoimia kysymyksiä todella yhä on, ja myös joitain niin sanotun Euro Plus -sopimuksen nostattamia kysymyksiä. Meillä on ollut hiljattain lukuisia keskusteluja työmarkkinaosapuolten, myös EAY kanssa, työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun ja talouden ohjausjärjestelmän suhteesta. Keskustelua käydään jatkuvasti. En sano, että kaikkiin kysymyksiin on vastattu ja että juuri sen tähden tein aloitteen palkkoja ja palkanmääritystä EU:ssa käsittelevän konferenssin järjestämisestä. Tähän syyskuussa järjestettävään konferenssiin osallistuvat työmarkkinaosapuolet ja muut sidosryhmät. Jatkamme tätä keskustelua, ja toivottavasti löydämme oikeita vastauksia.
Aihe: Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella annetun asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttaminen
Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevat puitteet on määritetty neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1612/68 työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella ja asetusta on jo muutettu useaan otteeseen.
Euroopan parlamentti valmistelee tällä hetkellä mietintöä ammatillisen liikkuvuuden edistämisestä Euroopan unionissa. Komission edustaja, joka on osallistunut kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan kokoukseen, ilmoitti 19. huhtikuuta 2011, että komissio on valmistautunut muuttamaan kyseistä asetusta tekemällä siihen parannuksia.
Milloin tämä prosessi olisi komission mukaan aloitettava?
László Andor
Arvoisa puhemies, työntekijöiden vapaa liikkuvuus on yksi EU:n perusperiaatteista. Yhdessä tavaroiden, palveluiden ja pääoman liikkuvuuden kanssa se on sisämarkkinoiden yksi pilari, ja se on 50:n viime vuoden aikana osaltaan edistänyt Euroopan yhdentymistä.
Sillä on myös merkittävä sosiaalinen ulottuvuus, koska se edistää EU:hun tulevien siirtotyöläisten ja heidän perheenjäsentensä sosiaalista, taloudellista ja kulttuurista integroitumista vastaanottavaan jäsenvaltioon. Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskeva EU:n lainsäädäntö antaa Euroopan kansalaisille oikeuden muuttaa vapaasti EU:n sisällä työn takia ja suojaa työntekijöiden ja heidän perheenjäsentensä sosiaalisia oikeuksia.
Kuten tiedätte, 1. toukokuuta 2011 oli EU:n kannalta tärkeä päivä. Se merkitsi rajoitusten loppumista kahdeksasta vuonna 2004 unioniin liittyneestä jäsenvaltiosta kotoisin olevien kansalaisten oikeudessa tehdä työtä, joten nämä kansalaiset voivat nyt työskennellä vapaasti missä tahansa jäsenvaltiossa.
Komissio toivoo, että ne jäsenvaltiot, jotka yhä soveltavat siirtymäkauden toimenpiteitä Romaniasta ja Bulgariasta oleviin työntekijöihin, vapauttavat työmarkkinansa, kun toinen vaihe päättyy 31. joulukuuta 2011.
Siirtymäjärjestelyjen päättyminen merkitsee, että yhä suurempi määrä EU:n kansalaisia voi hyötyä yhdestä EU:n perusvapauksista ja työskennellä vapaasti toisessa jäsenvaltiossa. Se avaa suuria mahdollisuuksia paitsi yksittäisille ihmisille, jotka voivat siirtyä sinne, missä on työpaikkoja, myös taloudelle.
Tiedän, työntekijöiden vapaa liikkuvuus on tärkeä myös parlamentille. Komissio on tyytyväinen valiokunta-aloitteiseen mietintöön työntekijöiden liikkuvuuden edistämisestä Euroopan unionissa ja seuraa suurella mielenkiinnolla keskustelua parlamentin valiokunnissa.
Olemme kuitenkin tietoisia myös siitä, että vaikka EU:ssa on laajalti työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevaa lainsäädäntöä, useimmat EU:n kansalaiset kokevat, että toisessa jäsenvaltiossa työskentelylle on vielä liian paljon esteitä. Tilannetta on korostettu viime aikoina useissa yhteyksissä. 9. toukokuuta 2010 päivätyssä Montin raportissa Uusi sisämarkkinastrategia huomautetaan, että vaikka työntekijöiden vapaa liikkuvuus on ollut menestys oikeudellisesta näkökulmasta, se on neljästä sisämarkkinavapaudesta vähiten käytetty vapaus.
Näistä ongelmista selviytyminen vaatii laaja-alaista lähestymistapaa ja vapaan liikkuvuuden periaatteen tehokasta täytäntöönpanoa. EU:n lainsäädännön suoman liikkumisvapauden täytäntöönpanokelpoisuus on erityisen olennaista silloin, kun ilmenee syrjintää kansalaisuuden perusteella, koska kyseessä olevilla henkilöillä on oltava soveltuvat mekanismit sen varmistamiseen, että näitä oikeuksia suojellaan asianmukaisesti.
Komission yksiköt arvioivat parhaillaan työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevaa EU:n lainsäädäntöä ja erityisesti asetusta (ETY) N:o 1612/68 ja tutkivat mahdollisuuksia parantaa vapaata liikkuvuutta koskevan EU:n lainsäädännön täytäntöönpanoa sekä esittävät tarvittaessa vuonna 2012 myös tätä koskevan aloitteen.
Parlamentin mietintö työntekijöiden liikkuvuudesta tulee siksi oikeaan aikaan, ja se varmasti vaikuttaa työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevan lainsäädännön täytäntöönpanoa koskevaan keskusteluun ja siihen, onko asiassa ryhdyttävä jatkotoimenpiteisiin.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitoksia paljon vastauksestanne. Me todellakin odotamme innolla tarkistettua asetusta, jonka komissio esittää ensi vuonna. Haluaisin kuitenkin kuulla, eikö komission mielestänne pitäisi arvioida myös työntekijöiden vapaan liikkuvuuden kielteisiä seurauksia siinä missä sen myönteisiä seurauksia. Esimerkkinä mainitsisin, että joistain Euroopan unionin maista on lähtenyt pois joukoittain päteviä, koulutettuja työntekijöitä, joihin jäsenvaltiot olivat investoineet merkittävästi. He ovat muuttaneet toisiin Euroopan unionin maihin. Eikö teidän mielestänne meidän pitäisi perustaa tietty rahasto koulutettuja, päteviä työntekijöitä menettäneiden jäsenvaltioiden menetysten korvaamiseksi?
László Andor
Tämä on hyvin päivänpolttava kysymys. Meillä on hiljattain 1. toukokuuta yhteydessä ollut paljon keskusteluja. Otin tämän asian esille Visegrad-maiden ja Baltian maiden työllisyysministerien kanssa. Olemme tutkailleet, milloin vapaa liikkuvuus voisi johtaa tietynasteiseen jännitteeseen, erityisesti kun se koskettaa tiettyjä ammatteja, joissa vapaa liikkuvuus ei johda kiertoilmiöön, vaan pikemminkin yksisuuntaiseen tiehen.
Jos sellaisia suuntauksia havaitaan, on ensisijaisesti jäsenvaltioiden hallitusten tehtävä laatia sopivat ammattikoulutusta, palkkausta ja uramahdollisuuksia koskevat strategiat ja pyrkiä siten kehityksen parantamiseen esimerkiksi terveydenhuollon ammattilaisten osalta, jotka näissä keskusteluissa ovat olleet erityisesti esillä.
Me seuraamme edelleen tätä ongelmaa ja jatkamme sitä koskevia keskusteluja asiaankuuluvien jäsenvaltioiden hallitusten kanssa, mitä olen tehnyt jo nykyisinkin.
Aihe: Alue- ja koheesiorahaston varojen siirtäminen
Onko komissio valmis siirtämään vähintään kymmenen prosenttia alue- ja kehitysrahastoon nykyisin vuosittain varattavista 51 miljardista eurosta uusien uusiutuvasta energiasta saatavan sähkön jakeluverkkojen alkurahoitukseen?
Johannes Hahn
Hyvä jäsen Martin, paljon kiitoksia kysymyksestänne. On tärkeää korostaa, että nykyisen rahoituskauden eli kauden 2007-2013 osalta varat rakennerahastojen otsakkeesta on jo jaettu tai niistä on sovittu alueiden ja jäsenvaltioiden kanssa runsaan 400 toimintaohjelman puitteissa.
Osa tätä koko prosessia on se, että rahoituskauden alussa jäsenvaltioiden ja alueiden kanssa vahvistetaan kulloisenkin kauden ohjelmat ja päätetään, mitä rahoitusta yksittäisille ohjelmille on käytettävissä. Yhteisen vastuun tai yhteisen hallinnoinnin periaatteen mukaisesti ohjelmien täytäntöönpanosta paikallistasolla vastaavat jäsenvaltiot ja/tai alueet. Niillä on toimivalta ja vastuu myös hankkeiden valinnasta ja täytäntöönpanosta ja lopulta myös valvonnasta - ainakin niin sanotulla ensimmäisellä tasolla.
Jo tämän kauden alussa energiatehokkuus ja uusiutuvien energiamuotojen edistäminen oli tärkeä teema. Tämä on yksi painopisteistä aluepolitiikassa, jota toteutetaan myös räätälöityjen ehdotusten muodossa useissa niistä noin 400 ohjelmasta, joihin jo edellä viittasin.
Tämän alueiden ja jäsenvaltioiden kanssa tehdyn sopimuksen perusteella kestävään energiapolitiikkaan on kuluvalla kaudella kaavailtu kaikkiaan 9,2 miljardia euroa, ja painopisteinä ovat uusiutuva energia ja energiatehokkuuden parantaminen. Parlamentin ja neuvoston vuonna 2009 tekemällä päätöksellä loimme lisäksi mahdollisuuden käyttää jopa 4 prosenttia Euroopan aluekehitysrahaston varoista asuinrakennusten energiatehokkuuden parantamista koskeviin toimiin. Sittemmin noin puolet jäsenvaltioista on hyödyntänyt tätä. Ranska on toiminut tämän mahdollisuuden käytössä ja toteuttamisessa esimerkillisesti.
Hans-Peter Martin
(DE) Arvoisa komission jäsen, älkää panko pahaksenne, mutta pohditaanpa tätä vakavasti. Luen teille mielelläni kysymykseni. Se kuuluu seuraavasti: Onko komissio valmis siirtämään vähintään kymmenen prosenttia alue- ja kehitysrahastoon nykyisin vuosittain varattavista 51 miljardista eurosta uusien uusiutuvasta energiasta saatavan sähkön jakeluverkkojen alkurahoitukseen?
Se mitä te sanoitte, pitää paikkansa. Siitä ei kuitenkaan ole kysymys. Kysymys on siitä, että nyt on olennaista lähettää signaali ja sanoa: kyllä, olemme ymmärtäneet. Kyllä, teemme johtopäätökset Fukushimasta. Kyllä, otamme vuoden 2020 todesta. Energiasuuntauksen muuttaminen kuitenkin edellyttää, että voimme tuoda sähköä Pohjois-Saksasta Itävaltaan. Isäni oli Itävallan Voralbergin alueelle energiaa tuottavan Voralberger Kraftwerke -yhtiön johtaja. Olen varma, että tekin tunnette tätä alaa. Sen toteuttamiseen tarvitaan voimajohtoja.
Kysyn vielä kerran, oletteko henkilökohtaisesti valmis käynnistämään todella tämän alkurahoituksen, josta kaikki sanovat, että tarvitsemme sitä kiireesti, eikä vain toteuttamaan sitä, mitä edeltäjänne ovat päättäneet?
Johannes Hahn
Hyvä jäsen Martin, luin kyllä kysymyksenne hyvin huolellisesti. Siksi myös annoin teille hyvin yksityiskohtaisen vastauksen niiden sääntöjen perusteella, jotka meillä aluepolitiikan alalla on. Näiden sääntöjen ydin on se, että jäsenvaltioissa on sopimuksia, eivätkä komissio tai alueet voi yksipuolisesti muuttaa näitä sopimuksia.
Henkilökohtaisesti pitäisin hyvänä, jos jo käytettävissä olevat varat käytettäisiin, ja toivon, että niin olisi. Minä kuljen kuin elävä tiibetiläinen rukousmylly kokouksesta toiseen, jäsenvaltiosta toiseen pyytämässä, että niitä varoja, jotka jo nyt ovat käytettävissä, käytetään. Koska uusiutuvien energioiden kehittäminen on todella yksi Eurooppa 2020 -strategian päätavoitteista, lähden siitä, että tulevalla kaudella tämän alan budjetti varmasti kasvaa, ja varoja voidaan siirtää myös aluepolitiikan otsakkeesta. Lisäksi on tarkoitus yhteistyössä komission jäsenen Ottingerin kanssa investoida infrastruktuurialaan, toisin sanoen Euroopan laajuisiin verkkoihin ja niiden energiahuoltoon. Jos alueet nyt haluavat siirtää varoja uuteen käyttöön jo käytettävissä olevien varojen lisäksi, suhtaudumme kyllä avoimesti tähän mahdollisuuteen tai joka tapauksessa sitä koskevien vakavien neuvottelujen käymiseen. Toistan kuitenkin vielä kerran, että me komissiossa emme voi yksipuolisesti muuttaa näitä sopimuksia.
Aihe: Rakennerahastojen tavoitteiden saavuttaminen
Komissio esittelee vuoden 2011 kesäkuun lopulla seuraavaa seitsenvuotista rahoituskehystä (2014-2020) koskevan ehdotuksensa. EU:n aluepolitiikassa on ollut huomattavia ongelmia kyvyssä käyttää hyväksi yksittäisiä ohjelmia. Sen lisäksi useista ohjelmista voidaan todeta, että niiden tavoitteiden täytäntöönpano on ollut puutteellista.
Missä määrin komissio aikoo tulevan rahoituskauden aikana käyttää rakennerahastojen varojen myöntämisen ehtona yksittäisen jäsenvaltion kykyä käyttää hyväksi asianomaisia ohjelmia?
Katsooko komissio, että varojen myöntämistä harkittava uudelleen siinä tapauksessa, jos joku alue on vuosien ajan vastaanottanut rakennerahastojen varoja ilman, että se johtanut asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen?
Aikooko komissio harkita "auringonlaskulausekkeen" käyttöönottoa siten, että yksittäiselle edunsaaja-alueelle asetetaan määräaika, johon mennessä rakennerahastojen varojen maksaminen lopetetaan. Myöntääkö komissio, että mainittu lauseke edistää tulossuuntautunutta koheesiopolitiikkaa?
Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa vuodelta 2009 suurimmat virheprosentit todettiin EU:n koheesiopolitiikan maksatuksissa. Samat virheprosentit todettiin myös vuosikertomuksessa vuodelta 2008. Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä mainitun ongelman poistamiseksi?
Johannes Hahn
Hyvä jäsen Jensen, paljon kiitoksia kysymyksestänne. Mitä tulee varojen käyttöasteeseen ja sen huomioon ottamiseen varojen myöntämisessä tulevalla kaudella, viittaan jo nyt sääntöön, joka on olemassa varojen myöntämisen ylärajan osalta, toisin sanoen kattoon. On olemassa sääntö, joka sanoo, että jäsenvaltiot voivat käyttää vain tietyn, liukuvan asteikon ja jäsenvaltion bruttokansantuotteen mukaan määräytyvän summan rakennepolitiikkaan. Vuosittaiset määrärahat eivät saa ylittää tätä ylärajaa.
Tulevan kauden osalta pohdimme toki, onko nykyinen yläraja perusteltu ja tarvitaanko joitain muutoksia, jotta käyttöaste voidaan suunnitella tai varmistaa paremmin.
Mitä ohjelmien tavoitteiden saavuttamiseen tulee, minun on muistutettava teitä viidennestä koheesiokertomuksesta ja talousarvion kokonaistarkastelusta, jossa tehtiin selväksi, että ohjelmien tehokkuuteen on kiinnitettävä enemmän huomiota. Tulevalle kaudelle on tähän liittyen kaavailtu joukkoa tarkastuksia ja kannustinjärjestelmiä sarja, jota komissio on ehdottanut vuoden 2014 jälkeistä koheesiopolitiikkaa koskevassa lainsäädäntötoimipaketissa.
Virhetasosta toteaisin, että olen monta kertaa viitannut, myös täällä parlamentissa, metodologisiin ongelmiin, joita monivuotisten ohjelmien tarkastukseen liittyy. Varmaan noin puolet EU:n talousarviosta koostuu varoista, jotka käytetään monivuotisiin toimiin. Tilintarkastustuomioistuimen talousarvion täytäntöönpanoa koskevassa tarkastuksessa otetaan aina huomioon vain meneillään oleva vuosi, ja tämä taas aiheuttaa metodologisia ongelmia. Tämä johtuu siitä, että aluepolitiikan puitteissa on kolme tarkastustasoa, mutta että tilintarkastustuomioistuimen vuotuinen tarkastus tapahtuu jo ensimmäisellä tarkastustasolla, minkä vuoksi tuloksena on aina korkeampi virhetaso kuin ohjelmakauden lopussa, minkä voimme jo osoittaa.
Joka tapauksessa edeltäjäni Danuta Hübner on myös laatinut yhdessä parlamentin kanssa tätä koskevan toimintaohjelman, jonka vaikutus on näkyvää ja joka on jo osoittanut tehokkuutensa. Yksi näistä toimenpiteistä oli se, että pääosastoille annettiin mahdollisuus perustelluissa tapauksissa keskeyttää maksut jopa kuudeksi kuukaudeksi. Tätä välinettä käytettiin esimerkiksi viime vuonna yli viisikymmentä kertaa. Kaikki nämä maksunkeskeytykset voitiin kumota ennen kuin niiden määräajat umpeutuivat, koska moitteen kohteena olleet asiat oli selvitetty.
Virhetason osalta haluaisin kuitenkin pyytää teitä ottamaan aina huomioon, että aluepolitiikalla on tässä eräänlainen lumiauratehtävä, että me tietyissä lakiperusteisesti kehitetyissä asioissa tarkistamme, miten niitä pannaan täytäntöön päivittäisessä käytännössä, miten vaikuttavia ne ovat ja mitä ongelmia esiintyy. Julkiset hankinnat ovat toistuvasti jäsenvaltioiden, alueiden ja lopullisten edunsaajien kanssa käytävien keskustelujen kohteena. Noin 70 prosenttia virheistä tapahtuu tällä alalla. Jos onnistumme yksinkertaistamaan tätä järjestelmää - olemme käynnistäneet tätä tarkoittavan hankkeen yhdessä komission jäsenen Barniernin kanssa - silloin myös virhemarginaali tälläkin alalla pienenee. Me pyrimme tekemään kotiläksymme tällä alalla ja edistymään tässä suhteessa.
Anne E. Jensen
(DA) Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä Hahnia hänen erinomaisesta vastauksestaan, joka osoittaa, että hän ottaa nämä ongelmat vakavasti. Ongelmat eivät talouskriisin myötä ole ainakaan helpottuneet, mikä aiheuttaa sen, että monien maiden on vaikea löytää yhteisrahoitusta. Ottaako komissio huomioon sen, mitä tämä merkitsee seuraavalla ohjelmakaudella? Johtaako rakennerahastoista myönnettävä tuki todella näiden alueiden kehittymiseen? Saammeko aikaan tuloksia? Onko komissiolla ajatuksia myös siitä, mitä voidaan tehdä varsinaisten tavoitteiden, siis kehittämistä koskevien yleisten tavoitteiden seurannan parantamiseksi, niin että ne eivät vain tuota hankkeita, vaan myös johtavat kehitykseen?
Johannes Hahn
Hyvä jäsen Jensen, tavoitteenamme on, että seuraavalla ohjelmakaudella rakennepolitiikka - niin pitkälle kuin mahdollista - nivotaan temaattisesti Eurooppa 2020 -strategiaan. Tällä alalla on siis keskeisiä tavoitteita ja painopisteitä, jotka täytyy toteuttaa aluekohtaisen räätälöinnin kautta. Alueiden tehtävänä valita itselleen muutama painopiste ikään kuin ruokalistasta, erityisesti jos on kyse alueista, joille ominaista on kilpailu.
Sitten alueet asettavat ja sopivat yhdessä komission kanssa kumppanuus- ja investointisopimuksessa hyvin realistiset mutta kunnianhimoiset ja määrällisesti ilmaistavissa olevat tavoitteet, niin että voimme kauden lopussa yksiselitteisesti nähdä, saavutettiinko yhteisesti sovitetut tavoitteet vai ylitettiinkö ne jopa. Jos osoittautuu, että niitä ei ole saavutettu, meillä olisi sitten mahdollisuus tutkia yhdessä saavuttamatta jäämisen syitä ja sitä, johtuiko se kyseiseen maahan liittyvistä vai ulkoisista tekijöistä. Sen perusteella voimme sitten tehdä johtopäätöksiä tulevaa ohjelmasuunnittelua ja seuraavalla kaudella myönnettävää rahoitusta ajatellen. Tässä on kyseessä hyvin merkittävä aluepolitiikan laadun muutos, joka pätee tulevalla rahoituskaudella.
Puhemies
(EN) Kysymyksiin, joihin ei ajanpuutteen vuoksi voitu vastata, vastataan kirjallisesti (ks. liite).
Kyselytunti on päättynyt.
