Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Evans, Robert
 Voisittekohan te tai teidän yksikkönne vahvistaa, että tämä rakennus, erityisesti sen tornirakennus, vastaa kaikkia lakisääteisiä terveys- ja turvallisuusvaatimuksia ja että sillä on voimassa oleva paloturvallisuustodistus. Nämä ovat tärkeitä näkökohtia, ja jos asia ei ole kunnossa, meidän on otettava asia tosissamme esille. Sen vuoksi pyytäisin teiltä asiaan joko ehdotonta vahvistusta, tai jos se ei ole mahdollista, pyytäisin teitä vahvistamaan, että tilanteen tutkimiseksi on ryhdytty toimenpiteisiin.

Puhemies
Arvoisa parlamentin jäsen, olemme seuranneet kiinteistöpolitiikkoja, joita on viime kuukausina käsitelty erittäin laajasti edellisessä puhemiehistössä, ja luulen, että huolenaiheisiinne on kiinnitetty asianmukaista huomiota. Välitän kuitenkin puhemiehelle huomautuksenne, ja puhemiehistö keskustelee niistä, jotta se voi antaa parlamentille asiaa koskevan selvityksen.

Evans, Robert
 Arvoisa puhemies, onko minun ymmärrettävä asia niin, ettette sen vuoksi voi vahvistaa sitä, mitä pyysin? Te ette siis aio vahvistaa, että tämä rakennus vastaa terveys-, turvallisuus- ja palomääräyksiä? Sanoitte tutkivanne asiaa ja yrittävänne selvittää tilannetta. Tiedustelen teiltä siis sitä, voitteko te ehdottomasti vahvistaa sen, vastaako tämä rakennus sitä koskevia määräyksiä vai ei?

Puhemies
Arvoisa parlamentin jäsen, katson, että kaikkia lakisääteisiä määräyksiä on noudatettu, mutta vakuuttaisin teille, että tällä hetkellä minulla ei ole asiasta riittävästi tietoja. Tästä syystä pidätän itselläni oikeuden esitellä asianne puhemiehelle.
Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.

Dioksiini
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat tiettyjen elintarvikkeiden ja rehujen dioksiinisaastumisesta.

Hemilä
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, aluksi haluan onnitella kaikkia teitä valinnastanne ja välittää parhaat onnentoivotukseni Euroopan parlamentille menestyksekästä lainsäädäntötyötä varten. Odotan innostuneena työskentelyä ja yhteistyötä kanssanne toimiessani maatalousministerineuvoston puheenjohtajana Suomen puheenjohtajakaudella. Minulla ei ole epäilystäkään siitä, etteikö yhteistyömme tänä aikana olisi hedelmällistä ja palvelisi hyvin eurooppalaisten tuottajien, valmistajien ja kuluttajien etuja. Tietenkin olisin toivonut, että ensimmäinen tapaamisemme Suomen puheenjohtajuuden aikana olisi tapahtunut toisissa olosuhteissa, jotka olisivat sallineet minun esitellä työohjelmamme varsinaisia prioriteetteja. Näihin kuuluu erityisesti lainsäädäntöhankkeita, joiden tarkoitus on taata kuluttajille elintarvikkeiden turvallisuus ja edistää eläinten terveyttä ja hyvinvointia. Valitettavasti olosuhteiden vuoksi jouduimme kiinnittämään huomiota tapahtumaketjuun, jonka emme olisi koskaan suoneet käynnistyneen.
Viimeaikaiset tapahtumat, jotka koskevat eräitä dioksiinin saastuttamia elintarvikkeita Belgiassa, ovat aiheuttaneet erityisen vakavan tilanteen, ei ainoastaan ihmisten terveyteen liittyvien riskien osalta, vaan myös siksi, että ne ovat heikentäneet luottamusta rehujen ja elintarvikkeiden tuotantoketjuihin sekä viranomaisvalvontaan. Yleinen mielipide on - aivan oikein - reagoinut erityisen voimakkaasti tähän kriisiin, joka puhkesi juuri silloin, kun kuvittelimme, että BSE-kriisi oli poikkeuksellinen ja yksittäinen tapahtuma, jota ollaan jo ohittamassa. Ymmärrän täysin sen, että kuluttajat odottavat meiltä kriisin vakavuutta vastaavia nopeita, kattavia ja tehokkaita toimia, jotka antavat kuluttajille tarvittavat takuut kriisin ratkaisemisesta lyhyellä ja pitkällä aikavälillä.
Samanaikaisesti meidän on pidettävä mielessämme, että tämänkaltaisella ei-toivotulla tapahtumalla on myös hyvin raskaita taloudellisia vaikutuksia. Sen vuoksi meidän velvollisuutemme on tehdä kaikkemme suojellaksemme kuluttajien terveyttä ja tarjotaksemme kuluttajille mahdollisimman kattavat takeet elintarvikkeiden turvallisuudesta. Meidän etumme on tehdä kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta tämänkaltaiset tapahtumat eivät voisi uusiutua. Kaikissa näissä kysymyksissä työskentelen yhteistyössä kollegani, terveysministerineuvoston puheenjohtajan Biaudet'n kanssa, jotta kuluttajien luottamus voidaan palauttaa.
Meidän on otettava huomioon, että Euroopan unionin eläinlääkinnällinen ja rehuja koskeva lainsäädäntö on yksi tiukimmista maailmassa. Olette hyvin tietoisia eräiden kolmansien maiden esittämästä arvostelusta, jonka mukaan unionin kuluttajien suojeluun tarkoitetut toimenpiteet ovat liian rajoittavia. Mainitsen esimerkkinä Maailman kauppajärjestön äskeisen päätöksen, joka sallii USA: n ja Kanadan asettamat rangaistustullit viennillemme hormoneilla kasvatetun lihan tuontikiellon johdosta.
Tuottajien oikeutetuista taloudellisista ja sosiaalisista huolenaiheista huolimatta neuvosto on aina toiminut ja toimii jatkossakin kahden perusperiaatteen mukaisesti. Ensinnäkin tärkein päämäärä on ihmisten terveyden suojeleminen, ja toiseksi kaikkien toimenpiteiden on perustuttava parhaaseen mahdolliseen tieteelliseen näyttöön. Neuvoston viimeaikaiset päätökset ovat osoituksena tästä lähestymistavasta. Viittaisin päätökseen, joka kieltää joidenkin antibioottien käytön kasvunedistäjinä rehuissa, ja neuvoston viime maanantaina hyväksymään päätökseen, joka tiukentaa eläinperäisen jätteen käsittelyä suojatoimenpiteenä tarttuvia TSE-tauteja vastaan.
Puhuttaessa dioksiinisaastumisesta on todettava, että Belgian viranomaisten tutkimukset ja komission tarkastukset osoittavat saastumisen aiheutuneen tarkoitukseen sopimattoman raaka-aineen lisäämisestä valmistusprosessin yhteydessä. On myös myönnettävä rehujen dioksiinisaastumisen osoittavan, etteivät nykyinen lainsäädäntö ja suojatoimenpiteet ole täysin riittäviä estämään rehun saastumista haitallisilla aineilla, kuten dioksiinilla. Siksi ei ole epäilystäkään, etteikö yhteisön lainsäädäntöä olisi muutettava sen varmistamiseksi, että eläimistä saatavien tuotteiden laatu olisi täysin luotettava. Meidän on toimittava nyt siten, että periaate " ennaltaehkäisy mieluummin kuin hoito" olisi täysin sovellettavissa tulevaisuudessa.
Ennen kuin käsittelen maatalousneuvostossa sovittua lähestymistapaa, haluaisin palauttaa mieliin komission käynnistämän ja jäsenmaiden pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa tukeman oikea-aikaisen ja tehokkaan toiminnan, jossa luotiin kaikki tarpeelliset varovaisuusperiaatteen edellyttämät poikkeustoimet. Nämä toimet johtivat kaikkien saastuneiden tai saastuneiksi epäiltyjen tuotteiden tunnistamiseen, markkinoilta vetämiseen ja tuhoamiseen. Lisäksi komissio asetti ehdot todistuksilla varmennettujen tuotteiden markkinoille saattamiselle ja tuotteilla käytävän kaupan jatkamiselle sekä kansallisilla markkinoilla että koko yhteisön markkinoilla. Komissio on jo toimittanut kaikki yksityiskohdat käynnistämistään toimista, joten en toista niitä tässä. Totean omasta ja neuvoston puolesta, että arvostamme komission toimintaa.
Siirtyäkseni neuvoston toimenpiteisiin muistuttaisin, että maatalous- ja terveysministerit ovat seuranneet dioksiinikriisiä tiiviisti ja keskustelleet tilanteesta heti ensimmäisessä mahdollisessa tilaisuudessa, kokouksissa, jotka pidettiin kesäkuussa. Tällöin tavoitteena oli tarjota kimmoke ja poliittinen ohjaus tarvittavia jatkotoimia varten. Neuvosto hyväksyi sarjan johtopäätöksiä, jotka määrittävät tässä yhteydessä noudatettavaa lähestymistapaa. Neuvosto korosti etenkin nopeaa, riippumatonta ja perinpohjaista selvitystä ja tarpeen vaatiessa nykyisen lainsäädännön muuttamista. Neuvosto erityisesti pyysi jäsenmaita varmistamaan riittävien tarkastusten avulla, että terveyden suojelun takaavaa EU-lainsäädäntöä, noudatetaan. Neuvosto muistutti, että riskin uhatessa jäsenmaiden on täydellisesti ja ajoissa käytettävä nykyisiä aikaisen varoituksen järjestelmiä.
Edelleen neuvosto pyysi komissiota seuraamaan näiden aikaisten EU-varoitusjärjestelmien yhtenäistä ja tehokasta toimeenpanoa, ja jos se on tarkoituksenmukaista, tekemään ehdotuksia niiden parantamiseksi sekä harkitsemaan, miten paljon olemassaolevia seurantajärjestelmiä tulisi laajentaa, jotta ne kattaisivat jäämät. Lisäksi neuvosto pyysi komissiota raportoimaan vuoden loppuun mennessä elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston perustamisen edistymisestä ja sen kyvystä saavuttaa täysi toimintavalmius. Tämän raportin perusteella katsotaan myös elintarvikevalvonnan yleisen parantamisen tarvetta, elintarvikevalvonnan elimet mukaan lukien. Neuvosto vaati komissiolta nopeaa edistystä pysyvän rehukomitean jo aloittamassa työssä, jossa tarkastellaan uudelleen rehulainsäädäntöä ja esitetään tarvittaessa lisäyksiä ja muutoksia tiukempaa harmonisointia varten. Neuvosto kehotti myös komissiota ottamaan tehtäväkseen lihaluujauhoa, eläinjätettä sekä ruhojen hävittämistä koskevan EU-lainsäädännön kriittisen tarkastelun. Lisäksi neuvosto painotti rehujen valmistajien vastuuta tuotteiden turvallisuudesta. Tilanteesta huolissaan maatalousneuvosto palasi tämän viikon maanantain kokouksessaan tähän asiaan seuratakseen tapauksen kehitystä. Uuden sisällyksekkään keskustelun lopuksi neuvosto vahvisti kesäkuussa tekemänsä johtopäätökset ja kiinnitti huomiota jäsenmaiden ja komission yksimieliseen poliittiseen tahtoon saattaa nämä johtopäätökset voimaan täysin ja viivytyksettä.
Neuvosto piti periaatteessa tervetulleena komission esittämää perinpohjaista lainsäädäntötyön ohjelmaa, josta olette tietoisia ja joka on tarkoitus mukauttaa eläinravitsemuslainsäädäntöön ja eläinjätteitä koskeviin toimenpiteisiin. Neuvosto teki kaikki asiaankuuluvat menettelytapapäätökset varmistaakseen komission ehdotusten nopean tutkimisen pitäen mielessä neuvoston asettaman tavoitteen päättää työ, mikäli suinkin mahdollista, ennen vuoden loppua.
Käytän tätä mahdollisuutta huomauttaakseni, että tulevat komission ehdotukset käsitellään yhteispäätösmenettelyllä, ja pyydän siksi Euroopan parlamentilta yhteistyötä tämän hyvin kunnianhimoisen aikataulun kunnioittamiseksi. Voin vakuuttaa, että Suomi puheenjohtajamaana tulee osaltaan tekemään kaikkensa varmistaakseen, että työtä kiirehditään neuvostossa, ja jotta pääsisimme myönteiseen lopputulokseen mahdollisimman nopeasti Suomen puheenjohtajakauden aikana.
Ennen kuin päätän esitykseni, totean, että dioksiinikriisi on selvästi osoittanut, että tämänkaltaisen tapahtuman vaikutukset eivät rajoitu alueisiin tai edes maihin, joissa tapahtuma sattuu. Vaikutukset ulottuvat koko yhteisön alueelle ja myös kauppasuhteisiimme kolmansien maiden kanssa. Tämä kriisi on vaikuttanut epäsuotuisasti vientiimme, ja joidenkin kauppakumppaniemme toimet ovat monessa suhteessa ylittäneet perustellut mittasuhteet paitsi vakavuuden niin myös soveltamisalan suhteen. Meidän on siis rakennettava uudelleen kuluttajien luottamus sekä yhteisössä että koko maailmassa ja samalla kehitettävä sopivia toimia palauttaaksemme toimivat kauppasuhteet.
Kun on kyse ihmisen terveydestä, yksinkertaisesti paras tapa rauhoittaa eurooppalaiset ja myös Euroopan ulkopuoliset kuluttajat on toimia avoimesti, selkeästi ja vastuullisesti. Julkistetun lainsäädäntöohjelman lisäksi ja ohella olemme kiitollisia komissiolle kolmansien maiden ja erityisesti Maailman kauppajärjestön kanssa harjoitetusta tiiviistä tiedotustoiminnasta ja dioksiinikriisin selvittämiseksi toteutettuja yhteisön toimia koskevista selvityksistä. Pyrkimyksenä on ollut osoittaa, että todistuksilla varmennetut Euroopan unionin vientituotteet ovat turvallisia. Myönteisiä tuloksia on saavutettu, mutta tilanne säilyy muutamissa tapauksissa epätyydyttävänä, mikä edellyttää, että komissio jatkaa ponnistelujaan. Ollakseen menestyksellisiä nämä pyrkimykset tarvitsevat - ja niiden tulisi saada - tukea, ei vain neuvostolta, vaan myös Euroopan parlamentilta.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät naiset ja herrat, haluan kiittää lämpimästi tilaisuudesta päästä kertomaan teille niiden toimenpiteiden etenemisestä, joihin on ryhdytty Belgiassa äskettäin ilmenneen dioksiinikriisin aikana. Haluaisin kuitenkin käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni myös luodakseni hieman laajemmasta näkökulmasta lyhyen yleiskatsauksen muutamiin hankkeisiin ja projekteihin, joilla pyritään vaikuttamaan osaltaan siihen, että tämä tapaus saataisiin ensinnäkin asetetuksi laajempiin yhteyksiinsä ja toiseksi, että se antaisi aihetta myös sen pohtimiseen, mitä parannettavaa meillä vielä on rehu- ja elintarvikelainsäädännössämme.
Aluksi itse tapaukseen. Valitettavasti saimme komissioon tiedon ongelmasta Belgian viranomaisilta vasta 27. toukokuuta. Käynnistimme silloin kuitenkin heti paljon erilaisia toimenpiteitä ihmisten ja eläinten terveyden suojelemiseksi. Pysyvään eläinlääkintäkomiteaan kuuluvien yksittäisten jäsenmaiden edustajien suostumuksella päätettiin ensin siipikarja-alaa ja alkuperältään belgialaisia siipikarjatuotteita koskevista kiireellisistä toimista. Muutamaa päivää myöhemmin seurasivat sitten naudanliha-, sianliha- ja maidontuotantoalaa sekä näillä aloilla valmistettuja tuotteita koskevat toimet.
Sillä välin kävi kuitenkin jo mahdolliseksi, alaa käsittelevän tiedekomitean suosituksen perusteella ja pysyvää eläinlääkintäkomiteaa kuultuamme, kumota maidolle ja maitotuotteille asetetut rajoitukset. Mitä tulee kysymykseen saastumisen lähteestä - tätä koskevat selvitykset jatkuvat edelleen -, lähtökohtana voidaan Gentin syyttäjäviranomaisten asiassa viimeksi saamien tulosten perusteella pitää sitä, että kriisin syynä oli pahanlaatuinen tuotteen saastuminen, joka on tapahtunut tämän vuoden tammikuussa. Saanen huomauttaa, että myös yhteisön viranomaiset ovat omissa tarkastuksissaan, joita ne ovat tehneet kesäkuun 8. 11. päivän välisenä aikana, tulleet samaan johtopäätökseen.
Tulevaisuutta ajatellen lähdemme siitä, että missään yhteisön piirissä tällä hetkellä valmistettavissa tai markkinoitavissa tuotteissa, olkootpa ne sitten alkuperältään belgialaisia tai eivät, ei esiinny enää tästä lähteestä aiheutuvaa saastumista. Jatkamme luonnollisesti työtämme edelleen ja aiomme tutkia, heti kun Belgian viranomaiset välittävät meille siihen tarvittavat tiedot, voidaanko niin kutsuttua PCB-tutkimusta soveltaa myös sian- ja naudanlihaan. Se antaisi meille silloin myös mahdollisuuden tehdä eräitä mukautuksia nyt toteutettuihin suojatoimenpiteisiin.
Komissio on käynnistänyt useita erilaisia toimia myös dioksiinikriisin aiheuttamien taloudellisten vahinkojen rajaamiseksi. 16. kesäkuuta hyväksyttiin asetus, jolla pyritään siihen, että vientiä kyetään ylläpitämään vaikeutuneista olosuhteista huolimatta. Siankasvattajat pääsevät tämän lisäksi hyötymään yksityisen varastoinnin pidentämisestä. Siipikarja-alalla annettiin 13. kesäkuuta asetus, joka mahdollistaa myös muita määränpäämaita kuin Lähi-idän maita koskevien vientitukien sallimisen. Maidontuotantoalalla päätettiin 15. kesäkuuta alan hallintokomiteassa pidentää leivonnaisissa ja jäätelössä käytettävän voin ja tiivistetyn voin käyttöaikoja. Toissapäivänä on komissiossa tehty päätös kahdeksasta erilaisesta valtiollisessa tuesta, joista belgialaisosapuoli on ennalta ilmoittanut ja joista se on tiedottanut. Jo tähän mennessä toimeenpantujen kiireellisten toimien lisäksi komission yksiköissä työskennellään silti parhaillaankin, mikä on tähän liittyvä yleisempi asiayhteys, ehdotusten parissa, jotka tähtäävät yhteisön voimassa olevien elintarvike- ja rehusäännösten parantamiseen tai tiukentamiseen. Nämä hankkeet ulottuvat paljon nyt esillä olevaa tapausta laajemmalle.
Haluaisin nyt tässä samassa yhteydessä käsitellä muutamia asiakohtia, jotka ovat niin ikään olleet parlamentissa keskustelun kohteena ja ovat tätäkin laajempia. Aivan ensimmäisenä on elintarvikelainsäädäntö. Sen osaltahan olemme aloittaneet jo pitemmän aikaa sitten kaikkia elintarvikealalla sovellettavia hygieniamääräyksiä koskevien tekstien konsolidoinnin. Tämä hanke ollaan juuri samassa päätökseen. Samalla on tarkoitus saada yksinkertaistetuksi lainsäädäntöä niin, että se palvelisi samalla hygieniamääräysten selvyyttä ja myös parempaa sovellettavuutta.
Samassa yhteydessä meidän on kuitenkin myös tehtävä lopullinen päätös eräästä asiakohdasta, josta olemme jo kerran täällä parlamentissa keskustelleet, nimittäin siitä, missä määrin teurastettujen kanojen ja myös punaisen lihan osalta olisi käytettävä dekontaminaatiota, rajoitetusti ja tiukasti valvotuissa oloissa toteutettuna. Toisen painopistealueen muodostaa eläinperäisten tuotteiden alkuperän jäljitettävyys myymälän tiskiltä aina tuottajatilalle asti. Naudanliha-alallahan olemme päässeet tässä varsin pitkälle, mutta tässä kohden kysymys kuuluukin, kuinka laajasti samaa järjestelmää olisi sovellettava myös muilla aloilla.
Elintarvikkeiden tutkimusta ja elintarvikevalvontaa sekä niiden yhteyteen kuuluvaa erilaisten testausmenettelyjen kehittelyä varten meillä on koko yhteisön alueella käytettävissämme neljä tutkimuslaboratoriota, joista yhdellä, Roomassa toimivalla, on erityistehtävänään kehittää tarpeen mukaan uusia tai parannettuja analyysimenetelmiä. Samaisessa laboratoriossa on muuten tarjolla myös alan jatkokoulutusohjelma, jossa keskitytään erityisesti ympäristöä saastuttavien aineiden huomioon ottamiseen.
Viimeksi pidetyssä neuvoston kokouksessa, jota neuvoston puheenjohtaja jo käsittelikin, saavutettiin poliittinen yhteisymmärrys eri toimenpiteistä, ja jo aiemmin kesäkuussa päästiin maatalousneuvostossa poliittiseen yksimielisyyteen luonnonmukaista viljelyä koskevasta asetuksesta ja sen laajentamisesta eläinperäisiin tuotteisiin. Tämä oli niin ikään komission aloite, jonka tarkoituksena on auttaa osaltaan parantamaan maataloustuotannon edellytyksiä ja ennen kaikkea myös läpinäkyvyyttä kuluttajan kannalta.
Toinen kunnianhimoinen ohjelma, josta keskustelimme viimeksi maanantaina pidetyssä maatalousneuvoston kokouksessa, koskee tämänhetkiseen rehulainsäädäntöön tekeillä olevia huomattavia muutoksia. Komissio pyrkii toimimaan tässä asiassa todella nopeasti, mutta se edellyttää myös jäsenvaltioiden ja ennen kaikkea parlamentin tukea. Haluamme keskittyä kolmenlaisiin erityyppisiin toimenpiteisiin. Ensinnäkin haluamme laajentaa luetteloa sellaisista rehun valmistuksessa käytettävistä raaka-aineista, joita ei ole luvallista käyttää rehuseoksissa. Toiseksi haluamme määritellä dioksiinin enimmäisarvot öljyissä, rasvoissa ja rehuseoksissa, joihin on lisätty öljyjä ja rasvoja. Kolmanneksi haluamme muuttaa rehun valmistuksessa käytettävien raaka-aineiden määritelmää, etenkin myös öljyjen ja rasvojen sekä eläinperäisten tuotteiden osalta.
Tähän pääsemiseksi on olemassa kokonainen luettelo konkreettisia ehdotuksia, joista on jo keskusteltu viimeksi rehukomiteassa. Olen pyytänyt toimittamaan tämän luettelon valiokunnan sihteeristölle, koska kestäisi aivan liian kauan, jos kaikki kohdat otettaisiin esille tässä. Haluaisinkin mainita lyhyesti vain muutamia. On luotava oikeudellinen perusta suojalausekkeen soveltamisesta sellaisten vaaratapausten varalta, joita voi ilmetä Euroopan unionin alueella eläinrehujen yhteydessä ja joista voi aiheutua vakavaa vaaraa ihmisten tai eläinten terveydelle sekä ympäristölle.
Toiseksi jäsenvaltiot on velvoitettava toteuttamaan unionin laajuinen valvontaohjelma rehuja saastuttavista aineista. Kolmanneksi haluamme ottaa käyttöön rehuja koskevan pikavaroitusjärjestelmän, jollainen on jo olemassa elintarvikkeita varten. Viittaan siihen, että tätä koskevaa määräaikaa on muutettu ja että nyt lähtökohtana pidetään syyskuuta 1999. Sen lisäksi haluamme kieltää rehun valmistuksessa käytettävien saastuneiden raaka-aineiden sekoittamisen sekä kieltää paikalliset poikkeussäännökset, jotka koskevat sellaisen rehun käyttöä, joka on saastunut paikallisten olosuhteiden seurauksena.
Viimeisenä kohtana haluamme vielä tarkistaa voimassa olevia säännöksiä, jotka koskevat käytettyjen raaka-aineiden ilmoittamista, nimittäin rehuseosten pakkausmerkintöjä koskevia määräyksiä, ja nimenomaan siten, että vastaisuudessa tulisi olla mahdollista ilmoittaa avoimesti kaikkien rehuun käytettyjen raaka-aineiden määrät, mutta ainesluokittain annettavat tiedot sen sijaan jäisivät pois. Lisäksi haluamme aivan yleisesti kaikkia rehuseosten valmistajia koskevan lupamenettelyn ja lopuksi vielä mahdollisuuden laatia tyhjentävä luettelo sallituista aineista, joita saa käyttää rehujen raaka-aineina.
Tahtoisin myös huomauttaa, että kaikki tässä valiokunnan sihteeristölle toimittamassani luettelossa mainitut toimenpiteet eivät ole kokonaan uusia. Tämä koskee esimerkiksi rehuseosten valmistajien luvanvaraisuutta. Olemme tehneet samankaltaisen ehdotuksen jo aikaisemminkin, mutta tuolloin neuvosto ei hyväksynyt komission näkökantaa. Siksi ehdotus tuolloin raukesi.
Haluaisin nyt siirtyä puhumaan vielä muutamista kolmansien maiden kanssa käytävään kauppaan liittyvistä kysymyksistä. Oli erittäin tärkeää tiedottaa kolmansille maille ripeästi ja pitää ne myös jatkuvasti ajan tasalla tilanteen kehittymisestä ja komission toimeenpanemista suojatoimista. Tätä varten asiasta vastaavat komission yksiköt ovat kokoontuneet säännöllisesti kolmansien maiden edustajien kanssa, ja käytimme tilaisuuden hyväksemme myös WTO/SPS-täysistunnossa, joka pidettiin 7. ja 8. heinäkuuta, selvitelläksemme perusteellisesti asioiden tilaa ja sitä koskevia säännöksiä. Viittasimme tässä kokouksessa myös selkeästi siihen, että dioksiiniongelmat eivät ole vain yhteisöä koskeva asia. Mikään maa maailmassa ei ole vapaa dioksiinista, ja tilaisuudessa saatiinkin kuulla lukuisia esimerkkejä dioksiinin aiheuttamista saastumistapauksista, jotka ovat nousseet viime vuosina uutisotsikoihin eri puolilla maailmaa. Siksi onkin toivottavaa, että kaikki maat, eikä vain Eurooppa, ottavat jotakin opikseen tästä läksystä. Enemmistö täysistuntoon osallistuneiden valtuuskuntien jäsenistä piti asiasta annettuja selvityksiä myönteisinä ja kiitti komissiota ja yksittäisten jäsenvaltioiden viranomaisia jatkuvasta ja luotettavasta tietojenvaihdosta.
Vielä pari sanaa valvonnasta. Pääosaston XXIV elintarvike- ja eläinlääkintävirasto on käynnistänyt paikan päällä useita tarkastuksia. Jo sen ensimmäisellä käynnillä Belgiassa kävi selväksi, että Belgian viranomaiset olivat valitettavasti hoitaneet kriisiä varsin huonosti. Tämän katsottiin johtuvan ensi sijassa puutteellisesta koordinaatiosta asiasta vastaavien eri hallintoviranomaisten välillä ja hajanaisista, epäselvistä vastuualueista. Lisäksi kävi ilmi, että Belgian viranomaiset olivat panneet täysin riittämättömässä määrin toimeen yhteisön päätöksiä mahdollisesti saastuneiden tuotteiden markkinoilta poisvetämiseksi.
Myös Alankomaissa, Ranskassa, Saksassa ja Espanjassa toteutettavassa eläinrehujen valvonnassa on ilmennyt tiettyjä aukkoja. Useat jäsenmaat ovat kuitenkin käyttäneet Belgian kriisiä ikävällä tavalla perusteena kaupan esteiden nostamiselle myös saastumattomia Belgiasta peräisin olevia tuotteita vastaan ja rikkoneet siten tavaroiden vapaan liikkumisen periaatetta. On sitä paitsi käynyt ilmi, että myös muihin jäsenvaltioihin oli toimitettu Belgiasta peräisin olevaa uudelleenkäsiteltyä öljyä. Sopimusrikkomusmenettelyn osalta voin ilmoittaa, että komissio on nostanut EU: n perussopimuksen 226 artiklan nojalla kiireellisen menettelyn Belgiaa vastaan, sillä Belgian valtio ei ole noudattanut velvoitettaan ilmoittaa välittömästi dioksiinitapauksesta komissiolle ja jäsenvaltioille eikä pannut kokonaisuudessaan täytäntöön päätöstä 1999/389.
Muut kysymykset koskevat määrättyjen jäsenvaltioiden belgialaistuotteille langettamia yleisiä tuontirajoituksia. Komission yksiköt ovat kokoontuneet asiasta vastaavien viranomaisten kanssa käsitelläkseen kyseisiä oikeus- ja hallintosäännöksiä. Näissä neuvotteluissa on tähän mennessä päästy siihen, että terveyden suojaamiseen tähtääviä toimia on toteutettu entistä määrätietoisemmin ja lukuisille tuotteille asetettuja väliaikaisia tuontikieltoja on jälleen purettu.
Tietysti jäljelle jää edelleen erinäisiä ongelmia, mutta komission yksiköt pyrkivät tekemään asiassa tiivistä yhteistyötä asiasta vastuullisten tahojen kanssa kansallisella tasolla, ja toivomme saavamme vielä avoinna olevat kysymykset ratkaistuksi mahdollisimman pian. Saanen vakuuttaa teille vielä lopuksi, että komissio aikoo tehdä jatkossakin kaiken voitavansa, jotta kriisin seuraukset saadaan mahdollisimman pian hallintaan.
Suosionosoituksia

Florenz
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, jos sallitte, haluaisin mielelläni keskittää puheenvuoroni teille, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sillä mielestäni Euroopan neuvosto on ollut viime vuosina aivan liian vähän Euroopassa käytyjen keskustelujen kohteena ja niin ikään pysytellyt pikemminkin hieman taka-alalla, kun on ollut kyse päivänpolttaviin kysymyksiin puuttumisesta. Tässä tapauksessa - näiden epämiellyttävien BSE-kokemusten jälkeen - komissio on suurelta osin syytön, ja jäsenvaltiot ovat jälleen kerran pelanneet omaa peliään toissijaisuusperiaatteen antaman suojaverhon alla, eivätkä ne ole saaneet kootuksi rohkeutta esimerkiksi saadakseen nyt lopultakin aikaan eurooppalaisen elintarvikkeita koskevan puitedirektiivin, joka voisi toimia Euroopalle mittapuuna, josta jäsenvaltiot pitävät kiinni.
En halua mennä niin pitkälle, että väittäisin, että viiden viime vuoden aikana olisi tapahtunut kansalliselle tasolle palauttamista, mutta ainakaan neuvosto ei ole viiden viime vuoden aikana tullut rohkeammaksi, kun esimerkiksi BSE-kriisistä seuranneiden johtopäätösten perusteella olisi ollut todella syytä määritellä eurooppalaiset tavoitteet, jotka olisivat myös valvontakelpoisia ja myös rankaisukelpoisia. Pidän tätä erittäin valitettavana ja pelkään, että ainoa asia, joka saa neuvoston tässä kysymyksessä todella liikkeelle, on sopimus, jonka olemme tehneet näinä päivinä amerikkalaisten kanssa, nimittäin että amerikkalaiset saavat valvoa Euroopassa, noudatetaanko täällä todella niitä hygieniavaatimuksia, joita odotamme myös amerikkalaisilta itseltään. Vasta silloin neuvosto lähtee liikkeelle. Jäsenvaltioiden oma peli on saatava loppumaan ja sen sijaan niiden täytyy pelata eurooppalaista peliä, jolla on Eurooppaa varten määritellyt päämäärät ja tietenkin yksilölliset keinot näihin päämääriin pääsemiseksi.
Saanen vielä puuttua maataloustuottajana erääseen toiseen kohtaan, joka huolestuttaa minua suuresti. Elintarvikealalla on meneillään maailmanlaajuisesti tuhoisa kilpailu. Amerikkalaiset tunkeutuvat Euroopan markkinoille, ja jalostavan teollisuuden voitot ovat alhaisemmat kuin koskaan ennen. Kilpailu johtaa siihen, että asia sysätään kuluttajien, ja tässä tapauksessa erityisesti myös tuottajien, niskoille, ja se tekee luonnollisesti sijaa myös moiseen rikolliseen vehkeilyyn. Arvoisa ministeri, totesitte, että dioksiinin joutuminen rehun joukkoon johtuisi tarkoitukseen sopimattomien raaka-aineiden käytöstä. Kyse on kenties käännösongelmasta. Minusta se on rikollinen teko, joka vie oman äänestysalueeni maataloustuottajat perikatoon!
Suosionosoituksia
Puhukaamme sen vuoksi selvin ja suorin sanoin kuluttajien puolesta, mutta myös maanviljelijöiden puolesta ja viime kädessä koko Euroopan puolesta!
Suosionosoituksia

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, sallinette minun antaa aivan aluksi hyvän neuvon Prodille, hänelle ja kaikille hänen komissionsa jäsenehdokkaille, jotka haluavat saada syyskuussa parlamenttimme vahvistuksen. Yksi niistä kysymyksistä, joka aiotaan varmasti esittää heille kaikissa valiokunnissa, on tämä: mikä on kantanne Euroopan parlamentin päätösten kunnioittamiseen? Jos Prodi tai joku hänen komissionsa jäsenehdokkaista vastaa: " No, se on minulle itse asiassa yhdentekevä asia" , kyseiset ehdokkaat ovat hankaluuksissa. Prodi otti eilen kolmannessa parlamentille pitämässään puheessa ensi kertaa puheeksi kuluttajansuojan ja terveyspolitiikan. Se on jo paljon. Hän muuten sanoi siinä yhteydessä harkitsevansa - tämä on suora lainaus - " riippumattoman eurooppalaisen elintarvike- ja lääkeviraston perustamista" .
Parlamentti on pitkällisten BSE: tä koskeneiden keskustelujen jälkeen päättänyt, että juuri tätä me emme halua. Emme halua riippumatonta toimielintä, vaan haluamme viranomaisen, joka toimii komission alaisuudessa ja on toiminnastaan tilivelvollinen meille, Euroopan parlamentille.
Suosionosoituksia
Toivon, että tämä viesti tavoittaa Prodin, jotta hän tietää, että hänen on oltava vastaisuudessa hyvin varovainen sanoissaan. Kysyin jo eilen Fischleriltä, oliko tämä hänen ehdotuksensa. Hän vakuutti minulle uskottavasti, että se ei ollut. Fischler, uskon mitä sanoitte, ja tänään pitämänne puheen jälkeen, joka oli mielestäni erinomainen, olen siitä vielä entistä vakuuttuneempi.
Saanen sanoa jotakin arvoisalle neuvoston puheenjohtajalle: hän sanoi muutamassa kohdassa, että neuvosto on huolissaan asiasta, että dioksiinikriisi on osoittanut, että sen vaikutukset koskevat koko unionia ja että neuvosto haluaa toimia asiassa läpinäkyvästi ja vastuullisesti. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, uskon sanaanne, mutta se, että neuvosto toimisi läpinäkyvästi ja vastuullisesti, olisi kyllä aivan uusi asia. Toivon, että puheenjohtajamaa Suomi tosiaan onnistuisi tässä. Sen jälkeen voisittekin kirjata puheenjohtajakautenne menestyksen aiheisiin suurin kirjaimin yhden täysin uuden asian. Tähän asti neuvosto on tavan takaa peitellyt, viivytellyt ja lakaissut asioita maton alle.
Suosionosoituksia
Aloittakaamme siis tästä samasta asiasta. Te neuvostossa tiedätte toki kaikki, että jokainen yksittäinen maa toimii samalla tavalla. Se, mitä tapahtui Belgiassa - ja on skandaali, että maan hallitukselta meni kuusi viikkoa, ennen kuin se ilmoitti tapahtuneesta komissiolle -, olisi voinut tapahtua myös missä tahansa muualla. Oli huonoa tuuria, että kaikki sattui Belgiassa. Se olisi voinut sattua myös Italiassa, Saksassa, Itävallassa, sen me kaikki tiedämme. Oletteko esimerkiksi tehneet mitään sen hyväksi, että tarkastukset ja valvonta olisi voitu hoitaa paremmin? Teillä on ollut jo yli puoli vuotta pöydällänne Euroopan parlamentin tätä asiaa koskeva ehdotus.
Mitä tulee tätä kriisiä koskeviin yksityiskohtiin, haluaisin osoittaa erikseen kiitosta komissiolle. Olemmehan juuri BSE: n yhteydessä saaneet useaan kertaan todeta, että komission ei voi juurikaan sanoa olleen tapahtumien keskipisteessä. Tässä yhteydessä minulla ei kuitenkaan ole mitään, ei kerrassaan mitään, mistä voisin esittää kritiikkiä komission menettelyä kohtaan. Kaikki, mitä olette tehneet ja miten olette sen tehneet, on ollut erinomaista. Samaa ei voi välttämättä sanoa kaikista muista.
Mitä ovat sitten johtopäätökset, joita meidän täytyy tästä tehdä? Fischler mainitsikin joitakin niistä. Hän viittasi välttämättömään lainsäädäntöön. Kyllä, se on välttämätöntä, sillä tarvitsemme toisenlaista eläinrehulainsäädäntöä, siitä ei ole epäilystäkään. Meidän on kiellettävä esimerkiksi jätetuotteiden joutuminen rehun joukkoon. Puhumme elintarvikkeista ja eläimistä, joita niillä ruokitaan. Jätetuotteet eivät kuulu niiden joukkoon. Ei, eivät tietenkään, Fischler, dioksiiniraja-arvot eivät tule kysymykseen. Dioksiinin ja PCB: n raja-arvojen on oltava ilman muuta nolla, ei epäilystäkään. Siksi meidän pitäisikin olla myös sanamuodoissamme ja kielenkäytössämme hyvin huolellisia.
Tämän lisäksi on vielä muutakin. Olkaamme sen verran rohkeita, että uskallamme puhua myös dioksiiniongelmasta kokonaisuutena. Saammeko Euroopan unionin käsittävän ja maailmanlaajuisen dioksiinirekisterin? Aiotaanko esimerkiksi tarkistaa, minne jätteenpolttolaitosten päästölaskeumat osuvat, missä esiintyy muunlaisia dioksiinipäästöjä, joita esiintyy maaperässä, joita esiintyy eläinten syömässä ruohossa? Tiedämmehän aivan hyvin, ettei kyse ole vain eläinrehuista, vaan meidän luonnonympäristöstämme. Siis pyydän, laatikaa toki dioksiinirekisteri! Se on aivan varmasti yhtä lailla tarpeellinen.
Ehdotan vielä lyhyesti jotakin tarkastuksiin liittyvää. Ellemme varmista, että tarkistukset toteutetaan jäsenmaissa paremmin, ellei komissio saa tehdä tarkastuksia ilman ennakkoilmoitusta, vaan sen on ensin odotettava jäsenmaan, kuten vaikkapa Belgian tai jonkin muun jäsenvaltion suostumusta, silloin voimme unohtaa koko asian. Meidän on muutettava valvontajärjestelmää sekä maatalouspolitiikkaa kokonaisuutena. Jos luulemme, että voimme tehdä suuria voittoja mahdollisimman halvalla käyttämällä jätetuotteita ja suorastaan haluamme sitä, silloin meillä on oleva toistuvasti samanlaisia tapauksia. Tämä asia meidän on saatava Euroopan unionissa muutetuksi, ja se meidän täytyy saada muutetuksi myös unionin ulkopuolisten kumppaniemme kanssa.
Suosionosoituksia

Sterckx
 Arvoisa puhemies, pahoittelen sitä, että minun on uutena parlamentin jäsenenä heti ensimmäisessä puheenvuorossani puututtava omassa maassani tehtyihin vakaviin virheisiin. Virheisiin, joihin ovat syyllistyneet ensinnäkin eläinten rehun raaka-aineita tuottavat yritykset, lisäksi ne valvontaviranomaiset, joiden tehtävänä on huolehtia siitä, että jos virheitä ilmenee, ne otetaan heti huomioon ja niiden seuraukset pidetään kurissa. Minun on kuitenkin puututtava etenkin silloisen hallituksen tekemiin virheisiin, sillä se tuhlasi viikkokaupalla aikaa ja löi laimin tehtävänsä ilmoittaa Euroopan komissiolle ja jäsenvaltioille heti varhaisessa vaiheessa, että jotain oli vialla, ja aiheutti siten meille erittäin paljon vahinkoa.
Nämä virheet ovat aiheuttaneet vakavan tilanteen ensinnäkin tietysti kansanterveyttä ajatellen, toiseksi ne ovat aiheuttaneet myös taloudellisen katastrofin maatalouden alalla ja koko elintarvikealalla. Ihmisten luottamus on saanut kolhun, ja vie luonnollisesti oman aikansa ennen kuin se on saatu korjattua.
Viime kuussa maassamme pidetyissä vaaleissa näistä virheistä rangaistiin poliittisella tasolla. Belgialla on nyt uusi hallitus, joka pyrkii mahdollisimman nopeasti ja kaikin keinoin paitsi rajoittamaan vahinkoja ja raivaamaan sotkun, myös korjaamaan vahinkoja. Toivon Belgian tässä pyrkimyksessään voivan luottaa myös unionin tukeen, sillä onhan selvää, että kriisin uhriksi joutuneelle kuluttajalle, maataloustuottajalle tai yritykselle ei ole eroa siinä, onko kyseisen kriisin aiheuttanut sairaus, onnettomuus vai vaikkapa rikos. Hän on uhri ja hänelle on aiheutunut vahinkoa.
Onneksi komissio on, hyvä komission jäsen, kuluvan viikon alussa mahdollistanut sen, että Belgian hallitus voi avustaa vaikeuksissa olevia yrityksiä. Toivon, ettei tämä jäisi viimeiseksi askeleeksi.
Pitkällä aikavälillä myös meillä täällä Euroopan parlamentissa on tehtävämme. Arvoisa komission jäsen, sanoitte, että aiotte lähiaikoina esittää ehdotuksia. Oletan, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, että me ja neuvosto voimme piakkoin keskustella näistä ehdotuksista ja myös laatia niistä tarvittavan lainsäädännön. Meidän on luotava säännöstö koko yhteisöä varten.
Liberaalina olen erittäin tyytyväinen siihen, arvoisa komission jäsen, että sanoitte, että säännöstön tulee olla yksinkertainen ja helposti sovellettavissa käytäntöön. Sen täytyy tietysti olla myös tiukka, jotta ihmiset ymmärtäisivät, miten tärkeää terveellinen ravinto on, ja sen tulee koskea koko jakeluketjua. Kuitenkin on tietysti selvästikin järjetöntä, että kriisin ollessa huipussaan komissio ja sen tekniset osastot standardien puuttuessa tuhlaavat aikaa keskusteluihin Belgian hallintoelinten ja niiden teknisten osastojen kanssa, koska ei tiedetä, kuinka paljon dioksiinia mikäkin tuote saa sisältää. Kriisin ollessa vaikeimmillaan aikaa tulisi käyttää muuhun kuin moisiin pohdintoihin.
Kaikista tällaisista asioista on laadittava selkeä säännöstö, selvät, yksinkertaiset ja tiukat säännöt, joiden noudattamista teidän sitten myös tulee valvoa. Meidän on huolehdittava siitä, että kuluttajat pystyvät laatumerkistä päättelemään, onko kyseinen tuote terveellinen, ja että siitä myös käy selvästi ilmi, että tuote on EU: n hyväksymä.
Mielestäni on hyvä asia, että tullaan perustamaan eurooppalainen elintarvikejärjestö, kuten Romano Prodi eilen mainitsi. On itsestään selvää, että tämän järjestön on oltava demokratian mukaisesti vastuunalainen ja rakennuttava, jos minun sallitaan niin sanoa, yhteisön toimielinten pohjalle. Jos me, eli Euroopan parlamentti, Euroopan komissio ja Eurooppa-neuvosto, emme huolehdi siitä, että mitä pikimmin saadaan aikaiseksi lainsäädäntö ja sen tehokas valvonta, niin joudumme lisäämään vielä uuden tekijän katastrofiemme jo ennestäänkin pitkään luetteloon. Kollegani sanoi, että sellainen voi puhjeta missä maassa tahansa. Meille ovat tuttuja useat esimerkit. Mielestäni meidän on pyrittävä parhaamme mukaan pitämään huoli siitä, ettei esimerkkien lista enää kasva pitemmäksi.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, haluan muistuttaa, että ryhmämme muodostuu kahdesta osasta, Vihreistä ja Euroopan vapaasta allianssista, johon kuuluu valtiottomia maita. Olen pannut merkille eilen ja tänään, ettei kuvaruuduissa eikä muuallakaan lue ryhmämme oikeaa nimeä, joka on Verts/ALE.
Näin ollen kehotan arvoisaa puhemiestä ryhtymään kaikkiin mahdollisiin toimiin, jotta ryhmämme nimi kirjoitettaisiin oikein.

Staes
 Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, olemme sitä, mitä syömme. Tämä kansanviisaus selittää, miksi elintarvikkeiden turvallisuus on niin arkaluonteinen aihe julkisessa mielipiteessä ja äänestäjiemme keskuudessa. Alakoulussa minulle opetettiin, että lehmät syövät ruohoa ja että ne ovat märehtijöitä. Nykyisin syötämme lehmillemme liikevoittoa tavoitellen eläinjauholla rikastettua rehua. Teemme lehmistämme kannibaaleja. Mutta ei tässä vielä kaikki.
Belgiassa siat ovat niin stressaantuneita, että niille annetaan rauhoittavia lääkkeitä ja beetasalpaajia vähän ennen teurastamoon kuljettamista. Mafiajärjestöt tarjoilevat naudoillemme hormoneja, antibiootteja, kortikosteroideja, beetasalpaajia ja beeta-agonisteja. Muutama päivä sitten kuulimme lisäksi dioksiinikanoista. Omassa maassani, Flanderissa, oli ennen tapana syödä sunnuntaina kanaa ja ranskalaisia perunoita. Nykyisin tiedämme, että voimme poistaa ranskalaiset perunatkin ruokavaliostamme. Sillä kanoillemme syötetään paistoöljyn jätettä. Tästä joudummekin ongelman ytimeen.
Dioksiinikanaskandaali ei ole, hyvät kollegat, mikään tilapäisilmiö, vaan sen vaikutus ulottuu paljon laajemmalle. Belgian tilanne olisi aivan yhtä hyvin voinut syntyä Saksassa, Ranskassa, Alankomaissa, Espanjassa tai Italiassa. Se on epäonnistuneen järjestelmän tulosta. Sen syynä on yhteisön huonosti toimiva maatalouspolitiikka, joka on vienyt maataloustuottajat noidankehään, jossa on jatkuvasti kartutettava tuotantoa, lisättävä investointeja, tuotettava yhä halvemmalla ja perustettava yhä suurempia yrityksiä, joiden on pystyttävä toimimaan yhä tehokkaammin. Tuotannon määrä on aina vienyt voiton laadusta.
Meidän on käännettävä kurssia. Laatua on tästä lähtien pidettävä vähintään yhtä tärkeänä kuin tuotannon määrää. Käsiteltävänämme on usean eri puolueryhmän, mm. oman puolueryhmäni, vihreiden ja Euroopan vapaa allianssi -ryhmän, esittämä yhteinen päätöslauselmaesitys. Korostan sitä, että on ehdottoman tärkeää perustaa tehokas varhaisen varoituksen järjestelmä koskemaan elintarvikkeita, jotka saattavat osoittautua ihmisten terveydelle vaarallisiksi. On laadittava laajamittainen ehdotus, jossa tähdätään ennaltaehkäisyn periaatteen vahvistamiseen yhteisön elintarviketuotannon ja kaupan osalta. Myöntäkäämme rehellisesti, että on aika virittää keskustelu kierrätysteollisuutta koskevasta aiheesta. Voidaanko sallia, että vedenpuhdistuslaitosten jätteitä, jotka sisältävät kadmiumia ja raskasmetalleja, käytetään eläinten rehujen valmistukseen, mistä on seurauksena, että ne kulkeutuvat ravintoketjuun. On tehtävä selvä ero sen välillä, mikä on jätettä ja mitä siis on käsiteltävä jätteenä, ja sen välillä, mikä kelpaa vielä elintarviketuotannossamme käytettäväksi.
Vielä viimeinen huomautus. Tämä kriisi on tuottajille katastrofi. Kymmenet, ehkä sadat yritykset tulevat tekemään konkurssin. Minulla on tässä tilintarkastustuomioistuimen kertomus yhteisön myöntämästä tuesta BSE-kriisin kohdanneille maataloustuottajille. Olen tänään kuullut komission jäsenen luettelevan kokonaisen sarjan toimenpiteitä, joihin tullaan ryhtymään tai joihin on jo ryhdytty. Olen iloinen näistä toimenpiteistä. En kuitenkaan voi välttyä siltä vaikutelmalta, että ne eivät vielä riitä. BSE-kriisin uhriksi joutuneiden hyväksi on käytetty miljardeja. Myös tämän kriisin uhreja on autettava. Miksi flaamilaisilta maataloustuottajilta kielletään se, mikä englantilaisille maataloustuottajille myönnettiin? Tässä kohdin yhdyn täysin kollega Sterckxin väitteeseen siitä, että komission tähänastiset toimenpiteet ovat vasta ensimmäinen askel, ja että komission, neuvoston ja parlamenttimme on mentävä paljon pitemmälle.

Puhemies
Palaan hetki sitten esitettyyn huomautukseen. Asiasta vastaavat yksiköt ovat vahvistaneet minulle, että atk-ohjelman kanssa on todellakin ongelmia ja että nimet korjataan - toivon niin - seuraavaan, eli syyskuun istuntoon mennessä.

Papayannakis
 Arvoisa puhemies, kriisit kasaantuvat, Belgiassa on dioksiinikriisi, on Coca-Colan ja muiden juomien virvoitusjuomakriisi ja hullun lehmän kriisi jatkuu, komission jäsen Fischler. Tämä kriisi ei ole päättynyt. Arvovaltainen brittiläinen sanomalehti kertoo, että vuoden 1998 lopussa uuden Creutzfeldt-Jacobin taudin aiheuttamat nuorten kuolemantapaukset nelinkertaistuivat, mutta tästä asiasta emme ole saaneet mitään tietoja. Emme tiedä, mitä hullun lehmän taudille kuuluu Portugalissa, on ollut paljon puhetta Yhdysvalloista tulevasta hormonilihasta ja Yhdysvaltojen harjoittamasta sietämättömästä painostuksesta, jotta se voisi myydä hormonilihaa vapaasti. Geneettisesti muunnetuista ruokatarvikkeista ei käydä vakavaa ja todellista vuoropuhelua, ennen kuin ne pääsevät meidän jokapäiväiseen ruokavalioomme. Luin kuitenkin hiljattain valmistuneesta tutkimuksesta, että loppujen lopuksi me emme tiedä, mitä syömme, eivät edes viljelijät ja karjankasvattajat itse tiedä, mitä he viljelevät ja millä he ruokkivat eläimiään.
Arvoisa puhemies, kaikki tämä aiheuttaa levottomuutta ja huolta. Euroopan kansalaiset odottavat parlamentin tekevän enemmän kuin Belgia, joka on nostanut rikossyytteitä. Huomattakoon, arvoisa komission jäsen, että Belgia ei ole vieläkään tiedottanut julkisesti niistä yrityksistä, jotka käyttivät dioksiinin saastuttamaa rehua. Hyvä on, tällä kertaa komissio opittuaan ehkä läksynsä hullun lehmän taudista haastoi Belgian Euroopan tuomioistuimeen. Kuitenkaan emme ole vieläkään keskustelleet vakavasti ja tehneet päätöksiä siitä, kuinka nyt jäsenvaltioiden hyvän tahdon varassa oleva valvonta saataisiin mahdollisimman tiukaksi ja tehokkaaksi. Samalla tiedämme hyvin, että on puutetta infrastruktuurista, eläinlääkäreistä ja valvonnasta vastaavista henkilöistä. Tunnemme hyvin joissakin maissa tapahtuneet näihin asioihin liittyneet lahjontayritykset, lahjonnan, uhkaukset ja murhat - enkä näe kenenkään tosissaan paneutuneen näihin asioihin - ja lisäksi tiedämme hyvin, että Euroopan unionissa itsessään esiintyy voimakasta vastarintaa sille, että yleisen tutkimustahon sijasta luotaisiin paikallisen valvonnan käytännön järjestelmä, vastaava kuin esimerkiksi Yhdysvaltojen Food and Drugs Administration. Se, mitä vaaditaan, on kansalaisten tiedonsaanti ja avoimuus.
Arvoisa puhemies, kannatan voimakkaasti ryhmämme ehdotusta, että parlamenttimme muodostaisi väliaikaisen komitean, joka ei paneutuisi pelkästään yksityiskohtiin vaan kysymykseen ravinnon turvallisuudesta ja kansalaisten terveydestä sen koko laajuudessa.

Souchet
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, hullun lehmän kriisin jälkeen tullut dioksiinikriisi ja amerikkalaisten painostukset hormonilihan hyväksyttämiseksi ovat esimerkkejä kansalaistemme elintarvikkeiden turvallisuuteen nykyään kohdistuvista pelottavista uhkista. Jos niihin ei tartuta päättäväisesti ja tarkoituksenmukaisesti, järjenvastaisuus vie voiton tuottajiemme kustannuksella.
Komission nimetty puheenjohtaja myönsi eilen tämän kysymyksen olevan erittäin tärkeä, mutta hän ei sanonut sanaakaan tavasta, jolla aikoo siihen tarttua. Näiden toiselta aikakaudelta peräisin olevien pitkien sanatulvien sijasta - joissa haikailtiin paluuta parlamentin ja komission välisen entisaikaisen ja ylikansallisen yhteenlyöttäytymisen perään neuvoston päänmenoksi - olisimme toivoneet kuulevamme puheenjohtaja Prodilta, millaisia toimivaltansa piiriin kuuluvia konkreettisia toimia hän on kaavaillut niiden vahinkojen korjaamiseksi, joita edelliset komissiot ovat Uruguayn kierroksen neuvotteluissa aiheuttaneet.
Edelliset komissiot ovat aiheuttaneet huomattavaa vahinkoa yhteiskunnillemme ja talouksillemme hyväksyessään etujemme vastaisia sääntöjä ja riittävästä tieteellisestä näytöstä annetun säännöksen kaltaisia säännöksiä, jotka käytännössä estävät meitä soveltamasta ennalta varautumisen periaatetta. Edelliset komissiot ovat uhranneet vientituotteemme niille, jotka haluavat tyrkyttää meille omia tuotantomenetelmiään kaikkine terveyteen, ympäristöön ja yhteiskuntaan vaikuttavine seurauksineen.
Kansalaistemme elintarvikkeiden turvallisuus tulevaisuudessa riippuu olennaisesti tavasta, jolla uusi komissio kykenee WTO: n tulevissa vuosituhannen vaihteen neuvotteluissa puolustamaan sellaisen Euroopan alueen tuotantomallin täydellistä oikeutusta, jolle on ominaista erittäin laadukkaat maataloustuotteet.
Jäsenvaltioiden on näin ollen annettava, tai annettava uudelleen, komissiolle selkeät ja sitovat neuvotteluvaltuudet, jotta tämä voisi toimia kannustimena uudessa asiantuntevassa neuvottelussa GATT-säännöistä, jotka nykyään ovat esteenä ennalta varautumisen periaatteen toteuttamiselle terveys- ja elintarvikealalla.
On myös tehtävä loppu pelottavasta tilanteesta, jossa yhteisön yhteinen maatalouspolitiikka on hajoamassa ja jossa Euroopan maataloushinnat ovat maailmanmarkkinahintoja korkeammat. Niiden, jotka nykyään amerikkalaisten vaatimusten täyttämiseksi kehottavat jatkamaan täydellisesti maailmanmarkkinoihin integroitumiseen tähtäävällä tiellä, on tiedostettava kantavansa erittäin raskasta vastuuta. He eivät jätä monellekaan maanviljelijällemme muuta vaihtoehtoa kuin heittäytyä harkitsemattomasti tai ennenaikaisesti sellaisten uusien vaarallisten viljely- tai karjankasvatustekniikoiden käyttöönottoon, joita ei ole riittävästi testattu ja joihin näin ollen liittyy kansanterveydellisiä riskejä.
Kansalaistemme elintarvikkeiden turvallisuudesta huolehtiminen on eräs tärkeimmistä velvollisuuksistamme. Sen vuoksi estäkäämme, hyvät kollegat, eurooppalaista maataloutta muuttumasta hulluksi touhuksi.

Vanhecke (TDI).
 Arvoisa puhemies, dioksiinikriisi on, kuten tiedämme, saattanut kymmenettuhannet yritykset maassani valitettavasti hyvin suuriin vaikeuksiin. Mielestäni näin laajamittaisessa taloutta ja ekologiaa kohdanneessa katastrofissa on uskallettava etsiä ja osoittaa syitä ja syyllisiäkin, ei siksi, että kantaisimme kaunaa sopimattomasti, vaan siksi, että torjuisimme tämänkaltaiset ongelmat tulevaisuudessa.
Olkaamme rehellisiä. Tässä asiassa on taas kerran tehnyt virheitä pääasiallisesti Belgian entinen hallitus. Hallitus ei ensin tiennyt, mitä oli tekeillä, asennoitui täysin välinpitämättömästi asiaan, tahtoi sen jälkeen saattaa koko asian unohduksiin siihen asti, kunnes vaalit olisivat ohi, ja oli loppujen lopuksi vastuussa siitä täysin liioitellusta paniikkireaktiosta, joka sai koko maailman boikotoimaan niin kutsuttuja belgialaisia tuotteita, mutta jonka suurimmaksi uhriksi joutui oma maani, Flanderi, koska leijonanosa niin kutsutusta " Belgian" viennistä koostuu " flaamilaisten" tuotteiden viennistä.
Kuitenkaan ikävä kyllä kysymys ei ole yksinomaan Belgiassa ilmenneestä kykenemättömyyden, hallinnon suosikkijärjestelmän, poliittisten virkanimitysten ja valvontatoimien puuttumisen aiheuttamasta ongelmasta. Ehkäpä meidän, Euroopan parlamentin jäsenten, olisi nyt asiallista todeta, että yhteisön vuosikausia harjoittama maatalouspolitiikka on tosiasiassa johtanut lähes laatuun tähtäävän, luonnostaan melko pienimuotoisen maatalouden tuhoamiseen ja eurooppalaisen teollisen maatalouden kaikkivaltaisuuteen, kaikkivaltaisuuteen, joka kuuluu muutamille maatalousryhmille, jotka tavoittelevat vain voittoa kansanterveydellä ja laatunormeilla leikitellen.
Kun maallikkona saa esimerkiksi kuulla, että kaikenlaisia jätteitä kierrätetään eläinten rehuksi, että vielä vuosia hullun lehmän taudin puhkeamisen jälkeenkin kasvinsyöjille syötetään yhä eläinperäistä jauhoa ja että eläinten rehuksi tarkoitettujen tuotteiden perusaineosana käytetään täysin tarkastamattomia tuotteita, joiden alkuperäismaat jäävät hämärän peittoon, niin ryhtyy lopulta todella miettimään sitä, etteikö vain olekin niin, että Euroopan vuosikymmeniä harjoittamaa maatalouspolitiikkaa tulisi rehellisesti sanoen pitää täysin epäonnistuneena. Muistutan lisäksi siitä, että puolet yhteisön talousarviomenoista käytetään maatalouspolitiikkaan.
Mielestäni meillä on nyt oltava rohkeutta, ja meidän on pyydettävä etenkin neuvostoa ja komissioa osoittamaan rohkeutta oppia tehdyistä virheistä, hylätä tähänastinen maatalouspolitiikka ja tehdä vihdoin järkevä, asiallinen ja välttämätön valinta laadukkuuteen tähtäävän eurooppalaisen maatalouden hyväksi.

Van Dam (EDD).
Arvoisa puhemies, eilen meitä järkytettiin jälleen, tällä kertaa siitä syystä, että saksalaisen eläinten rehun on havaittu sisältävän liiallisesti dioksiinia. Saastuminen, joka tosin on vähemmän vakavaa kuin Belgiassa, on uusi kehotus tuottajille ja viranomaisille ryhtyä vastuuntuntoisiin toimiin. Mielestäni Euroopan komission viime kriisin aikana määräämät ankarat toimenpiteet olivat tarpeellisia. Vastuuton, jopa rikollinen käytös sai syystä rangaistuksensa. Pelkkä rankaiseminen ei kuitenkaan riitä. Meidän on tulevaisuudessa ehkäistävä tällaiset yllätykset ennalta. Kysymys on vain siitä millä tavoin.
Mielestäni ei ole mielekästä perustaa uutta toimistoa jokaisen elintarvikekriisin jälkeen. Elintarvikkeista ei tule automaattisesti turvallisempia vain byrokratiaa lisäämällä. En ole sitä mieltä, että meidän tulisi kieltää yhä useampien ainesosien käyttö eläinten rehussa. Jos eläinten rehuja valmistavat tehtaat eivät enää saisi hakea jäterasvoja ravintola-alan yrityksistä, niin kuka ne sitten hakisi. Ympäristöongelmista tulisi ylipääsemättömiä.
Mainitunlaisten tapausten ehkäisemisessä onnistutaan paremmin, jos hallitaan ravintoketju kokonaisuudessaan tehokkaasti. On erittäin tärkeää, että pystymme jäljittämään, mitä kautta eläinten rehut ovat kulkeutuneet. Täten myös estetään eläinrehusektoria kokonaisuutena joutumasta huonoon valoon yhden satunnaisen tapauksen takia. Tässä ravintoketjuun perehtymisessä on etenkin jäsenvaltioilla tärkeä tehtävänsä. Jos ne eivät ole valmiita taistelemaan elintarvikkeiden turvallisuuden puolesta, Euroopan komissio on voimaton.
Lopuksi tahdon vielä korostaa komissiolle sitä seikkaa, että kasvisrasvojen käyttöä eläinten rehuissa koskeva kielto, joka on voimassa Belgiassa, lisää petoksia, koska eläinrasvoja on vain niukasti saatavilla. Siksi tuenkin, tätä seikkaa silmällä pitäen, päätöslauselmaesityksessä esitettyä pyyntöä siirtyä käyttämään kasvisrasvoja.

Puhemies
Olen ottanut vastaan viisi työjärjestyksen 37 artiklan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Grossetête
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopassa on muutamien vuosien kuluessa koettu jo useita elintarvikeskandaaleja: on ollut hullun lehmän tauti, meitä huolestuttavat geenimuunnellut organismit ja niitä koskevat merkinnät, meitä puhuttaa nykyään dioksiinia sisältävien eläinjauhojen ongelma, eräs hyvin tunnettu juoma on vedetty myynnistä sen aiheuttamien ongelmien vuoksi ja niin edelleen. Voimme vain arvailla, mikä on seuraava skandaali, se, joka meitä tulevaisuudessa odottaa.
Meidän ei todellakaan pidä antaa valtaa paniikille, mutta on luonnollista, että pohdimme nykyään kuluttamiemme tuotteiden laatua. Valitettavasti siitä ei ole pitkä aika, kun viimeksi jouduimme huolestumaan elintarvikkeiden turvallisuudesta Euroopassa, sillä huolihan tuli ilmi hullun lehmän tautia koskevan kriisin yhteydessä. Nämä ongelmat koskettavat meitä kaikkia, onpa kyse sitten kuluttajista, tuottajista, teollisuuden tuottajista tai maanviljelijöistä. Ne koskettavat meitä kaikkia, koska olemme huolestuneita kansalaisten terveydestä, mikä motivoi meitä.
Mutta olemme myös erittäin huolestuneita sekä maanviljelijöiden - joita ongelma koskettaa suoraan ja jotka ovat silmätikkuina - että koko elintarviketuotannon puolesta. Iskuja satelee kaikille lakkaamatta. Tällaiset skandaalit tekevät tuottajille ja maanviljelijöille vääryyttä, vaikka heidän joukossaan on kuitenkin erittäin kunnollisia ihmisiä, jotka tekevät kaikkensa moitteettomien tuotteiden puolesta. Meidän ei pidä tuomita koko ammattikuntaa sen vuoksi, että osa heistä ei ole yhtä nuhteettomia.
Mikä neuvoksi? Meidän on luotava uudelleen olosuhteet, joilla eurooppalaisten kuluttajien luottamus voidaan palauttaa. Meidän on siis vahvistettava eurooppalaisia varhaisen varoituksen menetelmiä. Jäsenvaltiot on saatava hyväksymään terveystarkastukset omasta tahdostaan. Tarkastusten vaatimisen jäsenvaltioilta ei pitäisi aiheuttaa niille silmätikuiksi joutumisen tunnetta. Kaikkien on oltava mukana pelissä. Valvonta on meidän kaikkien etujen mukaista, sillä meillähän on nyt laajat yhtenäismarkkinat. Se on yhtenäismarkkinoiden toiminnan perusedellytys. Ilman valvontaa kuluttajat boikotoisivat tuotteita, ja suurin osa meistä joutuisi erityisen tukalaan taloudelliseen tilanteeseen.
Jäsenvaltioilta ja neuvostolta on siis vaadittava avoimuuden lisäämistä. Laadukkaita tuotteita valmistavia ja ympäristöä kunnioittavia tuottajia on tuettava. Meiltä vaaditaankin rohkeutta maatalouspolitiikan perusteelliseen uudistamiseen, jotta kuluttajat kuluttaisivat jälleen mielellään tuotteitamme. Meidän on oltava valppaina ja taattava tuotteiden jäljitettävyyden ja merkintöjen seuranta. Meidän on oltava erityisen tiukkoja WTO: n neuvottelujen osalta. On siis yksinkertaisesti lopetettava käytännöt, joita emme voi hyväksyä.

Van Lancker
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, minulle on jo sinänsä helpotus, ettei kukaan täällä parlamentissa, ei Euroopan komissiossakaan eikä liioin neuvostossa ole pitänyt Belgian dioksiinikriisiä yksinomaan Belgian ongelmana. On tietysti totta, että Belgiassa on syntynyt tavattoman suuria vaikeuksia, ja Euroopan komissio on luonnollisesti täysin aiheellisesti korostanut sitä seikkaa, että Belgian tilanteessa on tehty vakavia virheitä, mutta ne kollegat, jotka jo tässä vaiheessa ovat hieman ehtineet tutustua asiakirjoihin, ovat selvillä siitä, että Belgian hallitus on ryhtynyt hyvin perusteellisiin toimenpiteisiin ja pystyy nykyään antamaan takeita koko Euroopan unionin kaikille kuluttajille.
Belgian dioksiiniongelma viittaa myös Euroopan ongelmaan, ja sillä, että ongelma on Euroopan laajuinen, on ilman muuta tekemistä Euroopan sisämarkkinoiden, kilpailupolitiikan ja väärän maatalouspolitiikan kanssa. Minun on myönnettävä teille, arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, että oli ilahduttavaa kuulla niistä toimenpiteistä, joista juuri mainitsitte, mutta tahtoisin kuitenkin muistuttaa teitä siitä, että Euroopan parlamentti on oikeastaan jo kauan aikaa sitten esittänyt osan mainituista toimenpiteistä, esimerkiksi hulluja lehmiä koskevan tutkimusvaliokunnan jälkeen.
Ensi sijassa kaipaamme mielestäni selvästi Euroopan lainsäädännön kehysten parantamista, arvoisa komission jäsen Fischler. Olette oikeassa sanoessanne, että tarvitsemme uudet laatunormit. Pitäisin merkityksellisenä sitä, että saisimme todellakin rakentavat puitteet lainsäädännöllemme ja lakkaisimme kaivertamasta sitä ontoksi maatalousteollisuuden painostuksesta ja taivutteluista. Vai onko jollakulla todellakin vielä hyvät syynsä puolustaa kierrätettyjen ja muiden jätteiden päästämistä ravintoketjuumme?
Toiseksi muutama sana Euroopan hallinnon järjestämisestä. Kollega Dagmar Roth-Behrendt mainitsi jo, että elintarvikkeiden turvallisuuden valvonta kuuluu mielestämme edelleenkin ehdottomasti Euroopan komissiolle ja siis myös Euroopan parlamentille. Olemme sitä mieltä, että Euroopan komission on perustettava virasto, jolle myönnetään riittävästi henkilökuntaa ja riittävästi taloudellisia varoja, ja joka myös saa valtuudet koordinoida kansallisten elinten valvontatoimia ja luvan suorittaa itsenäisesti omia valvontatoimiaan missä ja milloin haluaa ennalta ilmoitettujen valvontatoimien lisäksi.
Arvoisa komission jäsen, minua ilahdutti aivan erityisesti ilmoituksenne, joka koski elintarvikkeiden turvallisuuteen tähtäävän yhteisön aloitteen oikeudellista perustaa. Mielestäni on todella tarpeen, että pystymme toimimaan ravintoketjun saastumisen estämiseksi ja kansanterveyttä uhkaavien katastrofien välttämiseksi, ilman että rehelliset maatalousyrittäjät joutuisivat siitä kärsimään.
Kuitenkin lopuksi, arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, tahtoisin, kuten kollegani, kuitenkin korostaa sitä seikkaa, ettemme koskaan tule kykenemään ratkaisemaan tätä elintarviketurvallisuusongelmaa, ellemme rupea perusteellisesti suunnittelemaan maataloutemme ja koko elintarviketuotantomme, täydellistä uudistamista. Emme saa jatkuvasti suosia yksinomaan suurisuuntaista maatalousteollisuutta. Meidän on tuettava etenkin pienimuotoista maataloutta ja terveellisten elintarvikkeiden tuotantoa. Täytyy muuten sanoa, etten voi ollenkaan hyväksyä sitä, että Belgian maatalousyrittäjäin liitto on kieltäytynyt tämän dioksiinikriisin aikana osallistumasta pyrkimykseen, joka tähtää maatalouden uudistamiseen ja Belgian karjakannan vähentämiseen.
Päätteeksi, arvoisat kollegat, mainitsen sen, että löytyisi luultavasti melkoinen joukko syitä, jotka tukisivat, ryhtyessämme täten Euroopan tasolla asiaa ratkaisemaan, myös eurooppalaisen tutkimuskomission perustamista. Tahtoisin ainoastaan sanoa, että meidän on tarkoin ajateltava tätä asiaa ennen kuin päätämme siitä ja harkittava tarkoin sitä, eikö olisi parempi jatkaa työtämme asianomaisten valiokuntien puitteissa.

Mulder
 Arvoisa puhemies, voin rauhoittaa edellistä puhujaa, sillä minäkään en aio puhua yksinomaisesti Belgiassa tehdyistä virheistä. Uskon siihen, että dioksiiniskandaali, BSE-kriisi tai mikä lieneekin, saattaa puhjeta missä tahansa Euroopan maassa. Sen tähden Euroopan komission olisi mielestäni jo aika ryhtyä kehittelemään aloitteita, Eurooppa-neuvoston innokkaasti tukemana, kuten ymmärsin, jotta Euroopan elintarvikepolitiikka saataisiin kuntoon. Tietysti on itsestään selvää, että tässä on täysin kysymys kansanterveydestä. Tätä taetta kansanterveydestä ei saa asettaa riippuvaiseksi mistään.
Tahtoisin tässä yhteydessä sittenkin vielä viitata päätöslauselmaesitykseen, joka hyväksyttiin viime vuoden lokakuussa ja jossa parlamentti yksimielisesti ilmaisi pyrkivänsä elintarvikkeiden laatuun tähtäävään yhteisön politiikkaan. Kaikkia markkinoille ilmestyviä elintarvikkeita, joille tahdotaan EU: n laatumerkintä, on valvottava koko ketjun pituudelta. Kuka pystyisi sen tekemään? Tunnemme jo ennestään joukon tarkastusvirastoja luonnonmukaisen tuotannon alalta. Jos ihmiset eivät tahdo ostaa niitä tuotteita, vaan haluavat toisella tavoin tuotettuja elintarvikkeita, joiden tuotantotavasta olemme täysin perillä, niin minun mielestäni heidän on voitava saada niitä. Asiakas saa päättää, ja sama tarkastusvirasto, joka valvoo luonnonmukaisia elintarvikkeita, pystyy seuraamaan ja valvomaan muidenkin normien mukaan tuotettuja elintarvikkeita.
Mielestäni tämän asian toteuttaminen Euroopassa on erityisen tärkeä tehtävämme. Sillä jos tämä onnistuu meiltä Euroopassa, niin olemme ensimmäinen suuri kauppaliittoutuma maailmassa, joka takaa täten elintarvikkeiden laadun kuluttajille. Siitähän loppujen lopuksi juuri on kysymys. Eri tahoilta onkin jo korostettu sitä seikkaa, että meidän on taattava etenkin rehellinen kilpailu ja että jos vaadimme jotain eurooppalaisilta tuottajilta, voimme vaatia samoja normeja myös Euroopan ulkopuolisilta tuottajilta.
Miten se tällä hetkellä parhaiten tapahtuisi? Tietyissä Euroopan valtioissa tiedämme jo nykyään toimivan integroidun tuotannon järjestelmiä. Saksassa, Itävallassa, Alankomaissa, mainitakseni umpimähkäisesti vain muutaman maan, on kaikissa laadittu normit integroidulle tuotannolle. On vain ikävää, että normit vaihtelevat maasta toiseen siirryttäessä, mikä mielestäni ei ole hyväksyttävää laajoja Euroopan yhteisiä markkinoita ajatellen. Komission on siis mahdollisimman nopeasti löydettävä suurin yhteinen tekijä.
Tahtoisin vielä puuttua lyhyesti asiaan, josta Prodi eilen puhui ja joka koski Euroopan elintarvikevirastoa. En ole vielä täysin vakuuttunut sen tarpeellisuudesta. Food and Drugs Administration Amerikassa työllistää noin 5000-6000 virkailijaa. Onko komissiolla tarpeeksi rahaa ryhtyä samansuuntaiseen hankkeeseen? Se näyttää minusta epätodennäköiseltä. Sen tähden tahtoisin kysyä, voisiko komissio lähettää Euroopan parlamentille joitakin näytteitä, jotta saisimme vertailukohteen. Miten Food and Drugs Administration Amerikassa toimii? Miten olisi, jos Dublinin toimistoamme, eläinlääkintä- ja kasvinsuojelutoimistoa, laajennettaisiin muutaman osaston verran? Ehkä ne pystyisivät tarkalleen samaan huomattavasti halvemmin kustannuksin. Tätä asiaa kannattaa parlamentin mielestäni harkita.
Päätteeksi toivotan Suomelle mitä parhainta menestystä. Selvitämme laskun sitten vuoden lopussa.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olisin puhunut mielelläni myös ympäristöasioista vastaavalle komission jäsenelle sekä muille komission jäsenille, sillä olemme täysin tietoisia dioksiinin ihmisten terveydelle aiheuttamista haitoista, eivätkä haitat koske ainoastaan maataloutta, vaan myös monia muita sen ulkopuolisia aloja.
Monien tiedemiesten tavoin olemme sitä mieltä, että syöpää aiheuttavien dioksiinien leviäminen elintarvikeketjuun on epäilemättä seuraavan vuosisadan vitsaus. Toivoisin, että komission jäsen kuuntelisi, sillä meidän tehtävämme on sisällyttää tämä ongelma eri politiikkoihin, ja tämä on myös komission jäsenen tehtävä niiden politiikkojen rajoissa, joita hän aikoo toteuttaa. Olemme nimittäin sitä mieltä, että on ehdottomasti rikollista saastuttaa elintarvikkeita välittömän hyödyn nimissä, kuten olemme nähneet tapahtuvan. Tuollainen vastuuton teko on myönnettävä ja siitä on sellaisena - eli ihmisten terveyteen kohdistuvana rikoksena - rangaistava. Yhtä rikollista on mielestämme antaa vaarallisten dioksiinien levitä elintarvikeketjuun.
Viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet, että dioksiinin saastuttamaa äidinmaitoa esiintyy jo koko maailmassa ja ettei kukaan ole enää turvassa. Tiedämme myös, että ongelman pääsyynä - dioksiinin pääasiallisena aiheuttajana - ovat jätteidenpolttouunit. Sitä vastoin emme vielä tiedä - sillä tutkimusten taloudelliset kustannukset ovat huomattavat -, kuinka paljon tartunnan saaneita eurooppalaisia tätä nykyä on heidän syötyään vanhojen, yhä käytössä olevien jätteenpolttouunien läheisyydessä viljeltyjä elintarvikkeita luullen niitä puhtaassa maassa viljellyiksi.
Euroopan unioni on vastuussa ihmisten terveyden ja ympäristön suojelusta. Sen vuoksi vaadimme ensinnäkin ehdottoman tehokasta varoitusjärjestelmää. Sitä ei näköjään ole nykyään olemassa, sillä Ranska ei välittömästi reagoinut Belgian saastumista koskevaan tiedonantoon siten, että se olisi varoittanut terveysriskeistä. Lisäksi vaadimme tutkimuksia parlamentilta. Tiedämme, että kuultuaan " dioksiinikanoista" kuluttajat ryntäsivät ostamaan kalaa, vaikka kaloja ruokitaan samoilla rehuilla. Mikä on tilanne nykyään? Toivomme totisesti, että tutkimukset paljastavat sen meille.

Jové Peres
Arvoisa puhemies, vaikka BSE-kriisi oli luonteeltaan epidemiologinen ja dioksiinikriisi on toksinen, niissä on huolestuttavia yhtäläisyyksiä. Kumpikin kriisi aiheutui siitä, että rehuun pääsi kierrätettyjä raaka-aineita, ja kummassakin tapauksessa kuluttajille aiheutui vakavia terveysongelmia. Tällainen toiminta johtaa väistämättä joko tarttuvien tai myrkyllisten aineiden keskittymiseen ja kertymiseen.
Toisaalta samaan aikaan dioksiinikriisin kanssa on tullut esille toinenkin skandaali, joka liittyy siihen, että rehuntuotannossa on käytetty viemärilietteitä. Tässä tapauksessa vaarana on raskasmetallien kertyminen.
Vaikka asiasta ei voidakaan esittää kaavamaisia analyyseja, en voi tässä yhteydessä olla esittämättä erästä arviota: yhteinen maatalouspolitiikka ja Maailman kauppajärjestö edistävät yhä enemmän kiihtyvää kilpailukyvyn tavoittelua, mikä on mielestäni erittäin huolestuttavaa, koska kilpailukyvyn pyhittäminen kaiken muun edelle varmastikin johtaa vaaralliseen toimintaan, kuten esimerkiksi hormonien tai antibioottien käyttöön rehun raaka-aineina. Euroopan unionissa täytyy tällaisissa tapauksissa soveltaa ennalta varautumisen periaatetta, niin että kuluttajien terveyttä voidaan suojella.
Eräs tähän aiheeseen liittyvä vakava ongelma on se, että rehuntuotannon sääntely on puutteellista ja että Euroopan unionilla ei ole elintarvikepolitiikkaa. Haluan tässä muistuttaa esimerkiksi siitä, että yhteisön toimielimet eivät ole noudattaneet parlamentin suosituksia ja vaatimuksia, kun se pyysi kieltämään liha- ja luujauhot rehussa.
Kaikkein vakavin ongelma piilee kuitenkin siinä, että kaikki ainesosat, joiden käyttöä rehuntuotannossa ei nimenomaan ole kielletty, on implisiittisesti sallittu. Komission täytyykin siksi laatia ja antaa ehdotuksia, niin että rehussa sallituista raaka-aineista tehtäisiin selkeä luettelo, ja sen lisäksi tutkia, miten tämä vaikuttaa rehun tuotantokustannuksiin, niin ettei olisi ristiriitaa YMP: n kanssa.
Lopuksi, arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa komissiolle, että sen täytyy viimeinkin hahmotella elintarvikepolitiikka kaksi vuotta sitten käyttöön otetun vihreän kirjan pohjalta, ja haluaisin tukea Roth-Behrendtin näkemyksiä riippumattomasta elintarvikevirastosta.

Farage
Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan BSE-kriisiä koskeva historia, jotkut jäsenet saattavat olla sitä mieltä, että Yhdistynyt kuningaskunta on jäävi esittämään objektiivista mielipidettä. Olisi kuitenkin väärin ajatella tällä tavoin. Meidän on muistettava, että BSE-kriisi ei ollut ainoa kriisimme. Meillä oli myös salmonellamunien ja listeriabakteerin aiheuttama kriisi, ja ne ovat antaneet meille verratonta kokemusta elintarvikkeiden turvallisuutta koskevien kriisin hoidossa.
Listeriabakteerin aiheuttama kriisi kärjistyi vuonna 1989 sen jälkeen kun yli 200 vauvaa ja pikkulasta oli kuollut siihen edellisinä vuosina, mikä on huomattavasti enemmän kuin Creutzfeldt-Jakobin taudin uuteen muunnokseen kuolleiden määrä. Se, mitä muut jäsenet eivät ehkä tiedä, on se, että pääsyy listeriabakteerin aiheuttamaan tautiin oli kolmesta belgialaisesta tehtaasta peräisin ollut pasteija. Ongelma ratkaistiin lopulta vasta kun Yhdistyneen kuningaskunnan terveysviranomaiset puuttuivat asiaan. Tämä tahtoo sanoa sitä, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole ainoa, jolla on elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyviä ongelmia. Mutta sen olemme näistä tapauksista oppineet, että hätiköity reagointi saattaa usein aiheuttaa enemmän vahinkoa kuin itse kriisit. Toimenpiteitä on harkittava huolellisesti ja niiden on perustuttava oikeaan tietoon.
Olemme nähneet, että vastauksena dioksiinikriisiin komissio on jälleen kerran heittäytynyt rajuihin lainsäädännöllisiin toimenpiteisiin. Tämä vahingoittaa brittien etuja, erityisesti Spalding Nutrition -nimistä yhtiötä, jonka tuotteita uhkaa aivan aiheeton kielto. Näin ollen sanoisimme, että voitte kaikin mokomin ryhtyä tutkimaan asiaa, mutta laatikaamme ensin kauaskantoinen selonteko kaikkien jäsenvaltioiden elintarvike- ja terveydenhuoltojärjestelmistä, ja aloittakaamme brittiläisen järjestelmän arvioimisesta.

Böge
 Arvoisa puhemies, olemme taas kerran tekemisissä uskomattoman hutiloinnin ja rikollisen toiminnan kanssa, ja siltä osin asialle on hyvinkin löydettävissä vertailukohtia aikaisemmista tapahtumista. Tässä on kuitenkin yksi ero: komissio on ottanut opikseen ja toiminut aikaisempaa ripeämmin, kun taas monet jäsenvaltiot - tässä erityisessä tapauksessa Belgia - suhtautuvat edelleen aivan liian yliolkaisesti ennalta ehkäisevään kuluttajansuojaan. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuunneltuani teitä tänään aamupäivällä olen siinä toivossa, että neuvostossa on otettu aimo harppaus paremman laadun suuntaan, ja toivon, että tämä tulee todistettua lähikuukausien toiminnassa ja päätöksissä.
Komissio on tehnyt nyt useita hyviä ehdotuksia, osittain sellaisia, joita me parlamentissa vaadimme toteutettavaksi jo BSE: n aikoihin. Niinpä te, arvoisa Fischler, voitte odottaa saavanne avointa julistusta, suojalauseketta tai yhtä hyvin sallittujen aineiden luetteloa koskevissa kysymyksissä taaksenne parlamentin täyden yhteistyön ja tuen. Yhtä lailla totean kuitenkin myös sen, että pidän jo suorastaan mielettömänä sitä, jos jäsenvaltiot, jotka eivät ole esimerkiksi noudattaneet vielä koskaan aikaisemmin eurooppalaisia turvallisuussäännöksiä, haluavat nyt kieltää aivan yleisesti eläinperäisen jauhon käytön, tai jos komissio ottaa nyt työasiakirjassaan esille samalla kertaa öljyjen ja rasvojen käyttöä koskevan kysymyksen kanssa myös yleisesti kysymyksen ruoantähteiden käytöstä. Silloin etenemme vääjäämättä toimintakykyisistä kierrätysjärjestelmistä kohti ratkaisemattomia jäteongelmia.
Viimeinen kohta: vastustan itse liiallista intoa toimistojen perustamiseen, sillä silloinhan emme jossakin vaiheessa tarvitsisi enää lainkaan komissiota. Kyse on tästä: kertokaa parlamentille, millaisia eläinlääkintäasiantuntijoita ja tarkastajia tarvitsette, huolehtikaa siitä, että tarjouskilpailumenettelyt saadaan toimimaan ripeämmin ja että virkojen täyttö komission sisällä saadaan liikkuvammaksi, niin silloin saamme käynnistetyksi parannetun järjestelmän komission sisällä ja myös komission valvonnassa! Me parlamentissa aiomme huolehtia siitä, että asiat saadaan yhteispäätösmenettelyssä käsitellyksi joutuisasti ja ripeästi, asianmukaisesti, joutumatta silti tekemään paniikkiratkaisuja.

Whitehead (PSE).
Dioksiinikriisi tuntuu hyvinkin tutulta Yhdistyneessä kuningaskunnassa niille meistä, jotka kokivat BSE-kriisin. Monet dioksiinikriisin ainekset ovat täsmälleen samankaltaiset: epämiellyttävät, jopa vastenmieliset käytännöt tiettyjen eläinten ruoka-aineiden valmistuksessa tehomaanviljelyn aikakaudella sekä joissakin jäsenvaltioissa ilmennyt paniikki ja vilpillinen toiminta saastumisen aiheuttajan tultua ensimmäisen kerran ilmi.
Meidän on muistettava, että se tuli ilmi tammikuussa 1999, ja komissio saattoi ryhtyä toimenpiteisiin vasta useiden kuukausien ja melkoisen monien sekaannusten jälkeen. Nyt tuohon viivyttelyyn on haettu entisenkaltaisia perusteluja, eli että komissio pyrki ehkä välttämään paniikin syntymistä kuluttajien keskuudessa ja suojelemaan markkinoita - markkinoita, jotka ovat nyt itse asiassa paljon suuremmassa vaarassa kriisin paljastumistavan vuoksi.
Ylireagoinnin vaara on mielestäni olemassa, ja muutamat jäsenvaltiot ovat siihen viitanneet. Minä puolestani toteaisin, että meidän on otettava opiksemme tästä kriisistä. Ensinnäkin on perustettava tehokas ja asianmukaisesti rahoitettu tarkastusvirasto, jolla olisi ennalta ehkäisevä rooli näissä kysymyksissä.
Keskustelemme parhaillaan merkittävistä lakimuutoksista, monista lisäasetuksista aineille, jotka saatetaan kieltää. En todellakaan tiedä - koska minulla ei ole teknistä asiantuntemusta -, pitäisikö löydetyt, riskinaiheuttajina nykyään pidettävät kasviöljytyypit kieltää välittömästi, vai pitäisikö kielto rajoittaa tiettyyn osaan keittiöjätteitä, joita ei alunperinkään olisi pitänyt missään muodossa käyttää eläinten rehuissa. Sen tiedän, että tarkastusvirasto, jonka puolesta olemme taistelleet - meidän piti taistella saadaksemme sille tehokkaan budjetin, perustaaksemme eläinlääketieteellisen viraston Brysseliin ja varmistuaksemme siitä, että koko yhteisössä sovellettaisiin yleisten tarkastusten periaatetta -, juuri tuo tarkastusvirasto on nyt uhattuna ja väärin kohdeltuna.
Maassani ja Belgiassa on nähty esimerkkejä siitä, kuinka ihmisiä on uhattu fyysisesti, kiristetty ja joissakin tapauksissa jopa murhattu! Kuinka me voimme tällaisessa tilanteessa nyt sitten väittää, että sinänsä tervetullut ehdotus harkita Euroopan laajuisen elintarvike- ja lääkeviraston perustamista sekä kaikki nämä hienot aikomukset voisivat toimia, jos kerran yhdelläkään yksittäisellä tarkastajalla ei ole lupaa puuttua rikoksiin ja petoksiin, jotka ovat ominaisia kyseiselle teollisuudenalalle.
Näin ollen olen sitä mieltä, että meidän on saatava parlamentti järjestykseen tässä asiassa. Meidän on voitava sanoa, kuten sosialistiryhmän esityksessä todetaan, että oikeusvaltiota on kunnioitettava, että yhteisömme perustuu lain noudattamiseen ja että ellei sitä yleisesti noudateta, kuten ei noudatettu BSE-kriisin jälkimainingeissa BSE-tautia koskevia asetuksia, tilanne ei tule kohentumaan. Pelkästään kiellettyjä aineita koskevien luetteloiden esittäminen on vääränlainen tapa edetä, sillä se vaarantaa tuottajien aseman, mutta ei suojele kuluttajia kriisiin liittyvien toimien yhteydessä.

Graefe zu Baringdorf
 Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen Fischler, joudumme toteamaan sen hirvittävän tosiasian, että tässä on ilmeisesti nyt hyödynnetty järjestelmällisesti myrkyllisiä aineita eläinrehujen välityksellä. Puhuitte tuotesaastumisesta tämän kriisin lähtökohtana, mutta näköpiiriin ei ole vieläkään tullut yhtään onnettomuustapausta, josta nyt syntynyttä tilannetta voisi syyttää. Ilmeisesti tämä saastuminen on voinut tapahtua myös järjestelmällisesti, ja sen vuoksi siihen on puututtava koko lainsäädännön voimalla. Rikolliset ainekset, jotka käyttävät ihmistä hyväkseen jätteiden loppusijoitustarkoituksessa, on saatettava vastaamaan teoistaan. Monet esittämistänne vaatimuksista ovat BSE-tutkintavaliokunnan taholta vielä avoimia. Toivon, että ne pannaan nyt joutuisasti täytäntöön. Ennen kaikkea kysymys enimmäisarvoista, arvoisa Fischler, on liitettävä yhteen ainesten sekoittamiskiellon kanssa, sillä muutoin ei myöskään tätä mahdollisuutta järjestelmälliseen jätteidenkäsittelyyn saada loppumaan.
Vielä eräs jätteisiin liittyvä ajatus: kun puhutaan myrkyllisistä aineista, silloin ei...
Puhemies keskeytti puheenvuoron.

Thyssen
Arvoisa puhemies, sisämarkkinoilla elintarvikkeiden turvallisuuteen ja terveellisyyteen kohdistetun huolenpidon on myös ehdottomasti ulotuttava rajojen yli. Kaikki olemme tästä ilmeisesti samaa mieltä, mutta meidän ei ole toistaiseksi vielä onnistunut toteuttaa tätä ajatusta, ei normatiivisen lainsäädännön eikä valvonnan ja tarkastuksenkaan alueella. Dioksiinikriisi ei ole kuitenkaan ensimmäinen Euroopan elintarvikepoliittinen kriisi, eikä se liioin tule olemaan viimeinenkään. Toivokaamme, että pystyisimme hallitsemaan tulevia kriisejä taitavammin.
Jäsenvaltioiden on luonnollisesti huolehdittava valvonnan tehostamisesta, mutta tarvitaan myös valvontaa Euroopan tasolla. Se on täällä tänä aamuna jo selvästi tuotu esiin. Se, että valvonnan on tapahduttava demokratian periaatteiden mukaisesti, on itsestään selvä asia, mutta ihmettelen vain, milloin toimiin vihdoin ryhdytään. Komission jäsen Bonino kertoi meille viikko parlamenttivaalien jälkeen olevansa toimiston perustamista vastaan. Mulder mainitsi täällä jo, että toimistoa varten tarvittaisiin yli 5000 virkamiestä. Komission uusi puheenjohtaja Prodi kertoi meille eilen itse kyllä ajattelevansa sellaisen toimiston perustamista. Tahtoisin mielelläni tietää, mihin suuntaan komissio nyt oikeastaan on pyrkimässä? Mitä konkreettisia toimenpiteitä on jo tehty, ja tuleeko komissio ottamaan huomioon ne toivomukset, jotka parlamentti on ilmaissut sekä BSE-raporteissaan että elintarvikkeita koskevassa vihreässä kirjassa, siitä tekemässämme päätöslauselmaesityksessä?
Niin tehokas kuin valvonta saattaa ollakin, emme voi koskaan täysin eliminoida inhimillisiä erehdyksiä. Tiedämme jo sen, että ongelmien seuraukset saattavat kasvaa odottamattomiin mittasuhteisiin. Tässä johtuu miettimään sitä, mikä merkitys yhteisön solidaarisuudelle olisi annettava. Onko todella niin, että se rajoitetaan käsittämään luonnonkatastrofit ja eläinlääkinnälliset sairaudet, vai saadaanko solidaarisuuteen vedota myös silloin, kun inhimilliset erehdykset aiheuttavat vakavia taloudellisia seurauksia esimerkiksi monille pienille ja keskisuurille yrityksille, joita ei voida syyttää yhtään mistään.
Siitä toinen kysymykseni komissiolle. Onko oikeudellisen perustan luomista rahoitustuelle, jota yhteisö voisi jakaa viattomille uhreille, jo harkittu?

Lienemann
 Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, olemme tässä dioksiiniasiassa täyden totuuden velkaa Euroopan kansalaisille. Ja meidän on tehtävä kokonaisarviointi tästä synkeästä tapahtumasta. Sen vuoksi vaadin sellaisen parlamentin väliaikaisen tutkintalautakunnan perustamista, jonka tehtävänä olisi huolehtia siitä, että kaikki ongelmat pannaan pöydälle ja että kaikki ongelmat, joista meidän on otettava opiksemme, tutkittaisiin. Tällaisia kysymyksiä on nähdäkseni vähintään kolme.
Ensimmäinen on se, että meidän on muutettava eurooppalaista lainsäädäntöä, joka on selvästi osoittanut puutteensa. Tietyt tuotteet on kiellettävä, tiettyjä menetelmiä on parannettava. Toinen näkökohta koskee varoitusmenettelyä, joka ei ole toiminut ja jota on selkiytettävä, vahvistettava ja parannettava. Ja vihdoin kolmantena valvontaa koskeva olennainen kysymys. Eurooppamme ei toimi, luottamus Eurooppaamme ei toteudu, jos emme kykene siirtymään jonkinasteisesta valvonnan yhteensovittamisesta elintarvikevalvonnan todelliseen yhteisöllistämiseen ainakin joiltakin osin.
Tästä näkökulmasta katsottuna puheenjohtaja Prodin viranomaista ja elintarvikevirastoa koskeva ehdotus saattaisi houkutella. Elintarvikkeiden turvallisuudesta vastaavan erityisviranomaisen viran perustaminen on välttämätöntä. Tuo viranomainen ei kuitenkaan olisi riippumaton, sillä niin komission kuin parlamentinkin on voitava taata yleinen etu tässä asiassa.
Lopuksi haluaisin korostaa eläinjauhojen kiellon välttämättömyyttä. Kuinka monta tämänkaltaista, eläinjauhojen käyttöön liittyvää onnettomuutta vielä tarvitaan, ennen kuin teemme lopun tästä järjettömästä järjestelmästä, jossa maat ovat kesannolla, vaikka maanviljelijöiden pitäisi päästä tekemään työtään ja säilyttää Euroopan perintö ja luonto, mutta jossa he eivät siihen kykene jätteiden kierrätyksen ja erityisesti eläinjätteiden kierrätyksen suosimisen vuoksi. Tällainen järjestelmä on absurdi ja vaarallinen, ja siitä on tehtävä loppu.
Lopuksi päättäisin puheenvuoroni ajatukseen siitä, että tämän toistuvasti esille tulevan ongelman taustalla on pohjimmiltaan se, mihin suuntaan maatalous kehittyy Euroopassa ja maailmalla. WTO: n neuvottelut ovat jälleen alkamassa, ja koko parlamentin tavoin odotan teiltä, komissiolta, että terveysnormien, ympäristönormien ja sosiaalisten normien avulla vihdoin rajoitettaisiin ja jarrutettaisiin nykyistä yhä vaarallisemmaksi muuttuvaa vapaiden markkinoiden ajatusmallia, jonka tärkeimpänä tavoitteena on taloudellinen hyöty.
Eurooppalaiset odottavat jotakin muuta. Arvoisa komission jäsen, haluaisin tietää, oletteko te valmiit ehdottamaan eläinjauhojen kieltämistä ja millaisissa puitteissa tällainen toimenpide olisi mielestänne mahdollinen.

Ayuso González
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, Eurooppa on viime vuosina kokenut kaksi merkittävää elintarvikkeiden aiheuttamaa terveyskriisiä; ensiksi oli Yhdistyneen kuningaskunnan BSE-kriisi ja sitten Belgian dioksiinitapaus.
Tämän on syytä saada meidät pohtimaan asioita, eikä ainoastaan pohtimaan vaan myös ryhtymään pikaisesti tehokkaisiin toimiin. Nämä kriisit ovat aiheuttaneet laajaa paniikkia kuluttajien keskuudessa, joitakin valitettavia sairastumisia sekä korvaamattomia ja mittavia rahallisia tappioita maataloudessa ja elintarvikealalla. Sitä paitsi kriisit ovat herättäneet kuluttajissa epäluottamusta, heikentäneet Euroopan maatalouselintarvikealan mainetta kolmansissa maissa ja aiheuttaneet päänvaivaa jäsenmaiden hallituksissa, ja voin todellakin sanoa tämän Espanjan elintarvikepolitiikasta vastanneena henkilönä.
Haluan korostaa, että tätä vakavaa terveyskriisiä yritetään ratkaista sellaisin välinein, jotka kehitettiin yhteisen maatalouspolitiikan muita tavoitteita varten, kuten pysyvän eläinlääkintäkomitean avulla, jonka on määrä valvoa eläinten terveyttä. Eurooppa tarvitsee sellaisen ammattimaisen tieteellisen komitean, joka takaisi elintarvikkeiden turvallisuuden, myös rehun, joka on yksi elintarvikeketjun lenkki. Se tarvitsee sellaisia valvontamekanismeja, joiden ansiosta ongelmia voidaan ehkäistä eikä vain paikata jälkiä, ja sen täytyy kehittää sellaisia mekanismeja, joilla rangaistaan niitä jäsenmaita, jotka vaarantavat kansanterveyden pitämällä riskitekijät jonkin aikaa tieten tahtoen salassa.
Meidän täytyy ottaa huomioon, että markkinoiden välttämätön vapautuminen ja kolmansien maiden mukaantulo merkitsevät Euroopan maatalouden ja karjankasvatuksen kilpailukyvylle vaikeaa haastetta, ja ellei ryhdytä tehokkaisiin ennalta ehkäiseviin toimenpiteisiin, kilpajuoksu tuotantokustannusten alentamiseksi johtaa ennemmin tai myöhemmin uuteen vastaavanlaiseen tapaukseen. Lainsäädäntötyö on hyvin tärkeää, kuten myös ekologinen maanviljely, mutta se ei riitä. On toimittava tehokkaiden mekanismien avulla.
Lopuksi haluan kiinnittää huomion komission kaoottiseen tiedotuspolitiikkaan. Juuri dioksiinitapauksessa pysyvän eläinlääkintäkomitean tiedonannon ja hälytyksen antamisen välillä ehti kulua kaksi viikkoa, ja komission jäsen Bonino totesi vain, ettei hän juonut belgialaista maitoa. Ja kaikesta tästä kerrottiin sopivasti tiedotusvälineissä.

Bowe
 Arvoisa puhemies, haluaisin keskittyä yhteen erityiseen kysymykseen, jota ei ole mielestäni täysin tutkittu. Dioksiini, ja tässä tapauksessa sen lähde, kemiallinen PCB, on yksi monista biologisesti hajoamattomista ja biologisesti kerääntyvistä kemikaaleista, jonka tiedämme saastuttavan elintarvikeketjua ympäri maailman. Näiden aineiden oikeanlaisesta ja asianmukaisesta hävittämisestä on jo voimassa olevia sääntöjä ja asetuksia. Minähän toimin esittelijänä edellisessä parlamentissa käsittelemällemme mietinnölle neuvoston ja komission ehdotuksesta PCB: n ja PCD: n hävittämiseksi.
Meidän on otettava selvää, onko näitä nykyisiä eurooppalaisia sääntöjä ja asetuksia noudatettu asianmukaisella tavalla. Noudattavatko näiden kemikaalien oikeanlaisesta ja turvallisesta hävittämisestä vastaavat viranomaiset sääntöjä, vai välttävätkö he niitä tahallisesti ja hävittävätkö he kemikaalit väärällä tavalla? Dioksiinikriisi näyttää osoittavan, että niin on tapahtunut.
Meillä on nyt loputon määrä helposti hävitettävissä olevia aineita, toisin kuin jos kyseessä olisi ollut bakteerien aiheuttama tai toisentyyppinen biologinen tai orgaaninen elintarvikeketjun saastuminen. Voisiko komissio ottaa selvää, miksei PCB: n ja PCD: n asianmukaisesta hävittämisestä annettuja asetuksia noudateta oikein? Voisiko komissio tutkia, mistä tämän kriisin aiheuttaneet aineet olivat peräisin?

Maat
Arvoisa puhemies, dioksiinikriisi osoitti, että kuluttajat haluavat saada turvallisia elintarvikkeita. Maatalousyrittäjät tuottavat niitä, mutta saattaa käydä niin, että tapahtuu onnettomuus ilman heidän omaa syytään. Silloin viranomaisten tehtävänä on puuttua asiaan. Siinä mielessä, kuten meidän on todettava, tämä kriisi on rajat ylittävä kriisi, vaikka se saikin alkunsa Belgiassa. Niinpä minusta olisi suotavaa, että elintarviketurvallisuusvirasto perustettaisiin nopeasti ja että tähän tarkoitukseen myönnettäisiin enemmän varoja. Haluaisin antaa tukeni etenkin jäsen Bögen tätä kohtaa koskeville ehdotuksille. Ilmoittakoon komissio ministerineuvostolle, paljonko varoja ja työvoimaa tarvitaan hankkeen vauhdittamiseen. Sillä kansalaisilla ja maatalousyrittäjillä on oikeus odottaa, että viranomaiset suhtautuvat asiaankuuluvalla tavalla tällaiseen kriisiin, jota ei ehkä voi kutsua luonnon aiheuttamaksi kriisiksi, mutta joka aika lailla muistuttaa sellaista, kun tarkastellaan sen seurauksia. Siksi pitäisin erittäin suotavana, että toimiin ryhdyttäisiin nopeasti ja elintarviketurvallisuusvirasto perustettaisiin komission jäsen Fischlerin johdolla.
Toinen kohta käsiteltäväksemme on kansallisen rikosoikeutta koskevan lainsäädännön tehokkaampi harmonisointi, jotta elintarviketurvallisuutta koskevien lakien rikkojat, jotka itse asiassa harjoittavat rikollista toimintaa, voitaisiin nopeasti pidättää.
Kehottaisin kiinnittämään huomiota kahteen seikkaan, ensinnäkin sivuvaikutuksiin. Ensisijassa uhreiksi ovat joutuneet Belgian maatalousyrittäjät ja belgialaiset kuluttajat. Oikeastaan kyseessä on eräänlainen luonnonkatastrofi, ja oikeastaan olisi sanottava: tämä asia kuuluu Euroopan viranomaisille. Tahdon tukea jäsen Thyssenin vetoomusta, että meidän tulisi tässä asiassa olla avaramielisempiä kuin komissio ja ryhtyä parlamentissa keskustelemaan siitä, kuinka tämänkaltaiset asiat tulisi hoitaa tulevaisuudessa.
Toinen kysymys on se, kuinka komissio suhtautuu siihen tosiasiaan, että samalla hetkellä kun puheena oleva kriisi syntyy, belgialaisia sikoja aletaan kuljettaa muihin maihin, missä ne teurastetaan ja leimataan, siis uudella leimalla. Sillä on seurauksensa markkinoita ajatellen. Mitä komission jäsen uskoo asiain näin ollen voivansa tehdä, ja kuinka hän voi huolehtia asiaankuuluvista toimista. Euroopan kansanpuolueen ryhmän jäsenenä haluan korostaa teille etenkin sitä seikkaa, että emme pysty ehkäisemään katastrofeja, mutta johtohenkilöinä, parlamentin jäseninä, meidän on kyllä löydettävä mahdollisuus toteuttaa asianmukaiset toimet. Siksi haluaisin kiinnittää erityisesti huomionne nimenomaan näihin kahteen kohtaan.

Grosch
 Arvoisa puhemies, parlamentiltamme odotetaan vähintäänkin selkeää kannanottoa dioksiinikriisiin. Tiivistäisin asian niin, että emme halua tehdä terveyskysymyksissä minkäänlaisia kompromisseja, mutta emme myöskään teollisuusrikollisuutta koskevia kompromisseja. Tämä kriisi, aivan kuten BSE-kriisikin, nostaa esiin kysymyksen, johon meidän täytyy vastata täysin konkreettisesti, mutta myös hyvin nopeasti. Ovatko välineet, jotka olemme varanneet käyttöömme valvonnan toteuttamiseksi lopputuloksen kannalta riittäviä ja tehokkaita? Missä määrin tämänkaltaiset kriisit tarjoavat tietyille jäsenvaltioille myös tilaisuuden - kuten komission jäsen juuri totesi -, pystyttää säädettyjen toimenpiteiden yli meneviä ylimääräisiä kaupan esteitä? Mitä välineitä varaamme käyttöömme, yhdessä komission ja erityisesti neuvoston kanssa, pystyäksemme ottamaan nyt vihdoin määrätietoisesti käyttöön valvontatoimia ja ennakkovaroitusjärjestelmiä?
Nostan nämä kysymykset esiin, koska olen sitä mieltä, että meidän ei pidäkään vastata näihin kysymyksiin aikaa vievissä ja pitkään istuvissa tutkimusvaliokunnissa. En ole myöskään vakuuttunut siitä, että jonkin maan hallituksen edustaja riittää huolehtimaan tehokkuudesta ja uskottavuudesta maassa ilmenevän kriisin yhteydessä. Osoittakaamme yksinkertaisesti omalla tasollamme ja jäsenmaiden tasolla, että meillä on poliittista tahtoa toimia eikä vain tutkia. Kuluttajat odottavat nopeaa, tehokasta toimintaa, eivät ristiriitaisia lausuntoja, joita kuullaan asiantuntijoiltakin. Ne pikemminkin vain lisäävät epäluuloisuutta kuin luottavaisuutta kuluttajien keskuudessa.
Nopeaa, tehokasta toimintaa odotetaan kuitenkin myös maataloustuottajilta, sillä meidän maassamme, Belgiassa, pitkälti yli 90 % maataloustuottajista on joutunut myös tämän kriisin uhriksi. Emme saa rangaista niitä maataloustuottajia, jotka ovat jo vuosien ajan panostaneet laatuun, mutta myös valvonnan läpinäkyvyyteen. Pyydän sen vuoksi myös sitä, että Euroopan unionin piiristä annettavaa taloudellista tukea ei suoranaisesti evättäisi. Nyt tiedämme jo, miten kriisit syntyvät; nyt meidän täytyy lopultakin varustautua myös välineillä, joilla kriisit voidaan välttää.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, ensin olivat nautakarja ja BSE-tauti, nyt on vuorossa siipikarjaa ja dioksiinia koskeva skandaali. Itse asiassa en haluaisi edes tietää, mitä tapahtuu seuraavaksi. Siksi en voikaan toistaa riittävän usein sitä, miten tärkeitä lajinmukainen eläintenkasvatus ja vastuustaan tietoinen elintarviketeollisuus ovat. Ketju alkaa maataloustuottajista, mutta se johtaa elintarviketeollisuuden kautta meidän lautasillemme. Minulle on tärkeää vain ravinnon terveellisyys, ja tämä koskee jokaista meistä. Siksi vastuu kuuluu meille kaikille.
En haluaisi saattaa ketään syytösten alaiseksi, mutta siitä huolimatta varotoimenpiteet ja huolellinen valvonta lyötiin aivan ilmeisesti laimin niinkin herkällä alueella kuin ihmisen ravintoketjussa. Tarvitaan jopa tavallista suurempaa huolellisuutta, kun kyseessä ovat niin myrkylliset aineet kuin dioksiini. Jokainen täällä olevista tietää, että dioksiinia käytettiin myös Vietnamin sodassa, ja haluaisin muistuttaa tässä myös Seveson tapauksesta. Siksi myös elintarviketeollisuuteen tarvitaan todennettavissa olevat tunnistusmerkinnät! Tällaiset tapaukset vahingoittavat mielikuvaa kaikista itävaltalaisista elintarvikkeista.
Eurooppalainen maatalous on yksi tärkeä neuvottelujen aihe seuraavalla WTO-kierroksella, ja maailmanmarkkinoista aiheutuu meille lähivuosina varmasti suuria ongelmia. Yksi mahdollisuus selviytyä jatkossakin markkinoilla on EU: n piirissä toteutettava laatutuotanto. Elintarvikkeidemme on oltava turvallisia ja terveellisiä, se on meidän tunnusmerkkimme ja mahdollisuus myös tuottajille. Meidän on tehtävä kaikkemme, jotta emme enää lisää kuluttajien epävarmuutta. Laatu on ensisijainen asia, mutta laadulla on myös hintansa, hyvät naiset ja herrat.
Tässä yhteydessä pidän riippumattoman eurooppalaisen elintarviketoimiston perustamista hyvänä asiana. Viime kädessä se hyödyttää meitä kaikkia.
Suosionosoituksia

Hemilä
- Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, voin monelta osin yhtyä täällä käytettyihin puheenvuoroihin. Kuluttajien turvallisuus on elintärkeää paitsi tietysti kuluttajille itselleen, myös koko elintarvikeketjulle pellolta pöytään. Itse asiassa kuluttajien turvallisuus on aivan olennainen osa Agenda 2000: n yhteydessä tunnetuksi tullutta käsitettä, eurooppalaisen maatalouden mallia. Tuohon malliin sisältyy myös se, että viljelijän on voitava luottaa ostamiensa tuotantotarvikkeiden kuten rehujen laatuun. Tästä on todisteena myös dioksiinikriisi, jonka seurauksena kymmenettuhannet syyttömät viljelijät kärsivät raskaita taloudellisia tappioita. Haluan yhtyä tässä asiassa niihin kommentteihin, joita Grossetête ja Souchet esittivät eurooppalaisen maatalouden mallista. Sitten minulla on kaksi erityiskommenttia, joihin haluaisin erityisesti palata.
Florenz otti esille neuvoston aseman tässä kriisissä. Tähän teemaan yhtyi muun muassa Böge. Haluan hyvin voimakkaasti tuoda esille, että neuvosto ryhtyi toimenpiteisiin heti kun ongelma tuli esille. Sekä maatalous- että terveysministerit ryhtyivät yhdessä komission kanssa välittömästi töihin. Maatalousministereiden osalta nuo ratkaisut tehtiin jo poliittisella tasolla kesäkuun neuvostossa ja nyt sitten käytännön toimenpiteiden osalta viime maanantain neuvostossa. Roth-Behrendt otti esille riippumattoman elintarvikeviraston. Tähän kiinnittivät huomiota muun muassa myös Thyssen, Mulder ja van Dam. Tältä osin haluaisin hyvin selkeästi todeta, että elintarvikevalvonta kuuluu jäsenmaille, alueille ja paikallisille viranomaisille. Yhteisön tasolla tarvitsemme tehokkaan kontrollin, mutta siihen riittää toimisto, joka valvoo jäsenmaiden toimintoja. Roth-Behrendtille haluan hyvin voimakkaasti vakuuttaa, että Suomi tulee toimimaan tässä asiassa täysin avoimesti.
Arvoisa puhemies, tulen välittämään täällä kuulemani viestit kollegoilleni neuvostoon.

Fischler
 Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät naiset ja herrat, haluan lausua sydämelliset kiitokseni. Olemme käyneet tässä erittäin rakentavan ja hyvän keskustelun tästä vaikeasta kysymyksestä. Haluankin sanoa vain aivan lyhyesti jotakin muutamiin kohtiin: Ensinnäkin kysymys niin kutsutun PCB-testin soveltuvuudesta sianlihan testaukseen on edelleen ratkaisematta. Ongelma, joka meillä siinä yhä on, ja tämä koskee erityisesti parlamentin belgialaisia jäseniä, jotka ovat ottaneet asian täällä puheeksi, on se, että edellytyksenä testin käytölle on, että samalla kertaa on oltava saatavilla dioksiini- ja PCB-pitoisuuksia koskevat rinnakkaistutkimukset niiden välisen korrelaation toteamiseksi. Siihen tarvitaan kuitenkin tietty vähimmäismäärä näytteitä. Olemme tähän mennessä saaneet Belgian valtiolta kaikkiaan kahdeksan näytettä. Se on aivan liian vähän. Heti kun olemme saaneet tarvittavat tulokset Belgian valtiolta, olemme välittömästi valmiit ryhtymään asian vaatimiin toimiin.
Toinen kysymys, jonka monet ottivat täällä esille, on kysymys yhteisön varojen käytöstä vahinkoja kärsineiden maataloustuottajien avustuksiin. Mainitsin alustuspuheenvuorossani, että olemme ryhtyneet markkinajärjestelyjen alueella moniin eri toimenpiteisiin helpottaaksemme eri aloilla vallitsevaa vaikeaa tilannetta. Huomautin myös, että olemme hyväksyneet tähän mennessä saatujen ilmoitusten perusteella kahdeksan kansallista avustusta. Mitä sen sijaan tulee yhteisön suoran tuen maksamiseen belgialaisille tuottajille, minun on sanottava teille tässä aivan suoraan, että meiltä puuttuu siihen oikeudellinen perusta. Nimittäin, hyvät naiset ja herrat, olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka ovat todenneet täällä, että voimakkaasti dioksiinin saastuttamien aineiden sekoittaminen rehuun, jota tässä tapauksessa voidaan epäillä, on edelleenkin rikollinen teko eikä eläinsairaus. Vahingonkorvauksia tai avustuksia voimme maksaa vain, jos on kyse eläinsairaudesta.
Suosionosoituksia
Esille otettiin myös se, että Saksassa on luultavasti havaittu äskettäin kohonneita dioksiiniarvoja. En haluaisi jättää asiaa tällä tavoin ilmaan roikkumaan, se olisi epäreilua. Mistä on kysymys? Maassa tutkittiin erilaisia saviperäisiä mineraaleja, joita käytetään osittain myös sidosaineina rehujen valmistuksessa. Joissakin yksittäisissä mineraaleissa havaittiin tosiaan kohonneita dioksiiniarvoja. Tämä dioksiini, hyvät parlamentin jäsenet, on useita miljoonia vuosia vanhaa eikä siis mikään uusi asia. Meidän onkin siksi pidettävä huoli vain siitä, että nämä aineet tutkitaan asianmukaisesti, silloin kun niitä käytetään rehujen valmistukseen.
Tämä osoittaa teille samalla, että dioksiinille ei voida asettaa nolla-arvoa. Dioksiini on nykyään kaikkialla esiintyvä aine, jota tavataan kaikkialla maailmassa ja valitettavasti myös meidän luonnossamme. Meidän on vain estettävä nimenomaan se, että dioksiinia sisältäviä aineita ei voida sekoittaa tai ettei niitä voi puutteellisen valvonnan vuoksi päästää muulla tavoin eläinten ravintoketjuun. Tässä olen myös sitä mieltä, Graefe zu Baringdorf, että on vastuutonta, että toteuttaisimme sen myös laimentamistekijän kautta. Se ei voi olla mikään ratkaisumalli.
Toisaalta meidän täytyy jatkaa keskustelua siitä kysymyksestä, millä tavoin yleensä menettelemme eläinperäisten jätteiden kanssa. Sillä niin yksinkertaisia asiat eivät todellisuudessa ole, kuin Böge ne esittää. Eihän ole kovin johdonmukaista, että esimerkiksi sallisimme sen, että naudan ydinluusta keitetään keittoa ihmisruoaksi tai että luuydintä tarjoillaan ravintolassa erikoisherkkuna, mutta samoja aineita ei saisi käyttää lainkaan eläinrehujen valmistuksessa. Niin kovasti kuin kannatankin sitä, että märehtijät eivät saisi syödäkseen minkäänlaisia eläinperäisistä raaka-aineista valmistettuja rehuja, sellainen mustavalkoinen politiikka ei ole tässä mahdollista, ellemme halua ottaa sitä riskiä, että joudumme suunnattomiin jätteenhävitysongelmiin.
Hyvät naiset ja herrat, vielä aivan lyhyesti kaksi kohtaa, jotka ovat minulle tärkeitä: ensinnäkin täällä on otettu useaan otteeseen esille kysymys turvallisuusvaatimuksista ja laatuvaatimuksista sekä niitä vastaavista merkinnöistä. Ilmaistakseni asian aivan selkeästi: ei käy päinsä, että sanoisimme, että ottamalla käyttöön laatumerkinnän voisimme sallia turvallisuusvaatimusten osalta eräänlaisen kahteen luokkaan jaetun yhteiskunnan. Turvallisuusvaatimusten on tultava täytetyiksi kaikkien elintarvikkeiden osalta, siinä ei tunneta minkäänlaisia kompromisseja! Tosin silloin on tietenkin oltava lisäksi mahdollisuus merkitä erityisen hyvä laatu sitä vastaavalla merkinnällä. Tästä on olemassa päätöslauselma syksyltä 1998, johon otin silloin kantaa; sen takana seison edelleenkin.
Viimeinen kohta: hormoniliha. Tässä asiassa, hyvät naiset ja herrat, haluaisin kiinnittää huomionne siihen, että Yhdysvallat on toissapäivänä ilmoittanut lopettavansa omalta osaltaan ainakin väliaikaisesti hormoneja sisältämättömän lihan tuonnin Eurooppaan, koska maa ei tällä hetkellä pysty noudattamaan meidän vaatimiamme takuita. Vielä tämän lisäksi - kuten tiedätte - olemme muuttaneet säännöksiämme siltä osin, että tuonnin yhteydessä ei tehdä pelkästään pistokokeita vaan 100 % tuotavista tuotteista tarkastetaan. Tämä vain tiedoksenne!

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

De Clercq
Arvoisa puhemies, tahtoisin oikaista yhden erehdyksen. Eilispäivän, eli keskiviikon 21. heinäkuuta, pöytäkirjan liitteessä I, äänestykseen osallistuneiden jäsenten listalla mainitaan liberaalien joukossa Neyts-Uyttebroeckin nimi. Neyts-Uyttebroeck ei ole enää Euroopan parlamentin jäsen. Sen sijaan Ward Beysen, Neyts-Uyttebroeckin seuraaja, on kyllä jäsen ja osallistui myös kyseiseen äänestykseen. Saisinko sen vuoksi pyytää, että Neyts-Uyttebroeckin nimi poistettaisiin niin ensimmäisen kuin toisenkin äänestyskierroksen yhteydestä ja Ward Beysenin nimi lisättäisiin sinne.

Puhemies
Aivan niin, hyvä kollega. Todellisuudessa Belgian viranomaiset lähettivät valittujen nimiä koskevat tiedot myöhässä, ja yksiköt tekevät tietenkin voitavansa kyseisten luetteloiden korjaamiseksi.

Sánchez García
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin sanoa teille, että eilen eli keskiviikkona 21. heinäkuuta pidetyn istunnon pöytäkirjassa minut on merkitty ARE-ryhmään. Luulen, että ARE-ryhmää ei poliittisessa mielessä ole enää olemassa. Kuulun poliittisesti liberaaliryhmään. Olisin kiitollinen, jos korjaisitte tämän virheen.

Puhemies
Ilman muuta, hyvä kollega. Asia luonnollisesti korjataan.

Knörr Borrás
Arvoisa puhemies, kuten parlamentin jäsen Sánchez on sanonut, pöytäkirjassa on virheitä, ei ainoastaan se, että Sánchez on merkitty Euroopan radikaaliallianssin ryhmään, jota ei ole olemassa - sama koskee myös jäsen Bautistaa, Hudghtonia ja MacCormickia -, vaan myös se, että minut on merkitty sitoutumattomien jäsenten ryhmään, vaikka kuulun Verts/ALE-ryhmään. Näin ollen pyydän ystävällisesti, että pöytäkirjaa muutettaisiin, koska siinä on suoraan sanottuna virheitä.

Puhemies
Juuri niin, tarkistamme järjestelmällisesti koko tilanteen, jotta kaikki olisi täysin kunnossa.

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni koskee samaa kysymystä. Minut on molemmissa äänestyksissä merkitty sitoutumattomien jäsenten ryhmään, vaikka kuulun Verts/ALE-ryhmään. Pyydän teitä ystävällisesti tekemään asianmukaiset korjaukset.

Doyle
 Huomauttaisin vain eräästä pienestä asiasta, arvoisa puhemies. Olisiko mikrofoneja mahdollista hieman säätää? Niiden meistä, joiden on kuunneltava melkein jokaisen puhujan puheen tulkkausta, on vaikea kuulla tällaisella mikkien äänentoistolla. Tämä on vähäpätöinen asia, mutta pyytäisin teitä korjaamaan sen.
Suosionosoituksia

Puhemies
Parlamentin jäsen Doyle, aiomme laatia mahdollisimman tyhjentävän luettelon kaikista tässä rakennuksessa havaitsemistamme toimintahäiriöistä, joita on valitettavasti melkoisesti. Luettelo laaditaan ensi viikon alussa ja se jaetaan kaikille parlamentin jäsenille - olen pitänyt siitä kiinni -, jotta jokainen teistä voi sitä tarvittaessa täydentää. Lisäksi aiomme tietenkin tehdä kaikki korjaukset, jotka mahdollisuuksiemme rajoissa pystymme hoitamaan.

Souchet
 Arvoisa puhemies, haluan vain huomauttaa, että otin parlamentin jäsen Thomas Moreaun tavoin osaa kvestorien vaalin toiseen äänestyskierrokseen, mutta siitä ei ole mainintaa pöytäkirjassa.

Puhemies
Oikaisemme myös tämän asian.

Staes
 Arvoisa puhemies, eilisen päivän pöytäkirjaan on täysin oikein merkitty, että pyysin teitä toimittamaan asiantuntijakomitean alustavan esityksen, mikäli sellainen on olemassa, kaikille tämän parlamentin jäsenille. Pöytäkirjassa lukee, että vastasitte minulle suorittavanne tarvittavat toimenpiteet. Onko teillä, arvoisa puhemies, korkeassa asemassanne ollut jo aikaa panna tämä asia vireille?

Puhemies
Kyllä, parlamentin jäsen Staes. Tuon kertomuksen luku 7 toimitetaan teille välittömästi. Asiantuntijakomitean puheenjohtaja on kirjoittanut minulle tiedottaakseen luvusta 7 sekä ilmoittaakseen, että loput kertomuksen luvuista ovat saatavilla vasta 13. syyskuuta. Olen jo vastannut hänelle ehdottaakseni tapaamista, jotta voisin ilmoittaa hänelle tämän olevan huono ratkaisun parlamentin kannalta.
Suosionosoituksia

Cohn-Bendit
 Arvoisa puhemies, valiokunta- ja valtuuskuntanimityksiä koskeviin ehdotuksiin on nähtävästi tehty tarkistuksia.
Haluaisin tietää, olenko ainoa, joka ei ole nähnyt tarkistuksia, vai onko muita samassa tilanteessa olevia parlamentin jäseniä, sillä ennen kuin voin ottaa tarkistuksiin kantaa puolesta tai vastaan, haluaisin tietää, mistä niissä on kyse.

Puhemies
Hyvä kollega, luen erittäin hitaasti ääneen nämä tarkistukset, jotta jokainen ehtii hyvin ymmärtämään niiden sisällön, ja kuten voitte todeta, ne eivät aiheuta ongelmia. Tämän vuoksi niitä ei ole jaettu etukäteen, vaikka onkin täysin selvää, että muutoin kaikki tarkistukset on aina jaettava etukäteen.

Graefe zu Baringdorf
 Arvoisa puhemies, arvostan yksilöllistä puheenjohtamistapaanne, mutta voisitteko kenties kiinnittää huomiota siihen, että pyrkisitte yhdenmukaistamaan sitä siltä osin, että puheajan umpeutuessa antaisitte ennen mikrofonin sulkemista puheenjohtajan nuijalla varoitukseksi äänimerkin, jotta puhuja ei tulisi keskeytetyksi täysin kesken lausetta?

Puhemies
Merkitsen pyyntönne muistiin.

Elles
 Arvoisa puhemies, asiantuntijakomitea saattaa ilmeisesti esitellä tänään jossakin vaiheessa kertomuksensa puhemiehelle ja puolueryhmien johtajille. Siinä tapauksessa, voisitteko ystävällisesti varmistaa, että kyseessä ovat lopulliset johtopäätökset ja että ne ovat kaikkien jäsenten saatavilla mahdollisimman pian?

Puhemies
Parlamentin jäsen Elles, vastasin juuri parlamentin jäsen Staesille. Asiat ovat niin kuin olen kertonut, eli olemme saaneet tuosta kertomuksesta yhden luvun. Se ei missään tapauksessa riitä. Pysymme siis edelleen vaatimuksessamme, kuten juuri vastasin parlamentin jäsen Staesille.

Äänestykset
Puhemies
Olen vastaanottanut kuusi tarkistusta ja kuten juuri sanoin, toteaisin vielä kerran kyseessä olevan ainoastaan poliittisten ryhmien väliset muutokset, toisin sanoen tehtävien vaihto saman ryhmän sisällä tai lisänimitys vapaana olleeseen toimeen.

Grossetête
Arvoisa puhemies, ilmoititte meille, että kyse on ainoastaan muutoksista tai tehtävien vaihdosta, mutta toivoisimme sosialistiryhmän kertovan meille, onko tarkistuksessa 1 kyse lisäyksestä vai vaihdosta, ja Euroopan sosialistiryhmältä toivoisimme vastausta samaan kysymykseen tarkistuksen 4 osalta.

Puhemies
Arvoisa parlamentin jäsen Grossetête, neuvoisin teitä, jos sallitte, kuuntelemaan minua, ja jos ette sen jälkeen ole tyytyväinen, voisitte pyytää tarkempia selvityksiä.

Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, tärkeitä tai ei, mutta miksemme ole, puhemies Fontaine, saaneet nähtäväksemme tarkistuksia 1 ja 4? Miksi parlamentin jäsen Elles, joka on suurimman puolueen jäsen, on saanut tarkistukset, mutta me emme ole niitä saaneet?
En ymmärrä tämän asian logiikkaa.
Suosionosoituksia

Puhemies
Se on hyvä kysymys. Tarkistuksia ei ole jaettu yhdellekään kollegalle, se on selvää. En tunne parlamentin jäsen Grossetêten tiedonlähteitä, mutta yhdelläkään parlamentin jäsenellä ei ole erioikeuksia tämän asian osalta.
Parlamentti hyväksyi kaikki ehdotukset perättäisissä äänestyksissä.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, pyydän teitä ottamaan huomioon, että ryhmämme nimi on " Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä" , että se muodostuu kahdesta osasta ja että se on uusi ryhmä, mikä pitää myös mainita.

Puhemies
Hyvä kollega, jos huomasitte, niin ottaessani esiin ensimmäisen tarkistuksenne pidin huolen siitä, että ilmoitin ryhmänne nimen lyhentämättömänä. Ajattelin, että sen lyhentäminen myöhemmissä yhteyksissä säästäisi aikaamme.
Suosionosoituksia
(Parlamentti hylkäsi yhteisen päätöslauselmaesityksen.)
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Beazley
Arvoisa puhemies, voisitteko vahvistaa tämän viimeisen koneäänestyksen? Oliko se nimenhuutoäänestys vai ei?
Puhemies vastasi, että äänestys on jo vahvistettu.
Onko nimenhuutoäänestys mahdollinen?

Puhemies
Ei ole, parlamentin jäsen Beazley, nimenhuutoäänestystä koskevat pyynnöt on tehtävä tietyn määräajan kuluessa.
Suosionosoituksia
On täysin mahdollista, että osa kollegoista on äänestänyt koneäänestyksessä eri tavalla kuin nimenhuutoäänestyksessä, mutta se on heidän ehdoton oikeutensa. Joka tapauksessa en itse seurannut tulosta. Kone todistaa tuloksen oikeaksi. Tulos on se, jonka juuri ilmoitin.
Ryhdymme nyt käsittelemään PPE-ryhmän ja Euroopan demokraattipuolueen ryhmän päätöslauselmaa. Koska tuota päätöslauselmaa ei ole hyväksytty, äänestämme muista päätöslauselmista.
PPE-ryhmän puolesta jätetty päätöslauselmaesitys (B5-0008/99) 3. ja 4. kesäkuuta 1999 pidetyn Kölnin Eurooppa-neuvoston päätelmistä

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi puhua sen puolesta, että kaikkia ryhmiä kohdeltaisiin yhdenvertaisesti. Luulen, että puhuitte Euroopan kansanpuolueen / Euroopan demokraattien ryhmästä. Mielestäni ryhmän nimestä puuttuu kolmas osa, ja sanon tämän, jotta meitä kaikkia kohdeltaisiin yhdenvertaisesti.
Ja toiseksi luulen, arvoisa puhemies, että ehdotuksenne, jonka mukaan toimittaisimme asiasta äänestyksen, on jo hylätty. Toisin sanoen mielestäni teidän pitäisi siirtyä seuraavaan ehdotukseen.

Puhemies
Ei, parlamentin jäsen Barón Crespo, kyseessä oli yhteinen päätöslauselma, joka oli peräisin kahdesta puolueryhmästä, eli Euroopan kansanpuolueen sekä Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmästä. Tuo päätöslauselma on juuri hylätty. Näin ollen siirrymme nyt äänestämään kunkin ryhmän erikseen jättämistä päätöslauselmista. Näin siis toimimme. Oletteko ymmärtänyt asian?

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, jos PPE-ryhmä ja liberaaliryhmä ovat esittäneet yhteisen päätöslauselmaesityksen, muut esitykset raukeavat käsittääkseni automaattisesti.

Puhemies
Ei, ei missään tapauksessa, jos tämä päätöslauselma olisi hyväksytty, mutta niinhän ei ole käynyt.
Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.
GUE/NGL-ryhmän puolesta jätetty päätöslauselmaesitys (B5-0014/99) 3. ja 4. kesäkuuta 1999 pidetyn Kölnin Eurooppa-neuvoston tuloksista
Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.
Päätöslauselmaesitys (B5-0016/99) 3. ja 4. kesäkuuta 1999 pidetystä Kölnin huippukokouksesta, esittäneet Hautala ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta
Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.
Päätöslauselmaesitys (B5-0019/99) Kölnin Eurooppa-neuvostosta, esittäneet Goerens ja muut ELDR-ryhmän puolesta
Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.
Päätöslauselmaesitys (B5-0024/99) 3. ja 4. kesäkuuta 1999 pidetystä Kölnin Eurooppa-neuvostosta, esittänyt Bonde Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän puolesta
Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.
PSE-ryhmän puolesta jätetty päätöslauselmaesitys (B5-0025/99) Kölnin Eurooppa-neuvostosta
Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.

Posselt
Arvoisa puhemies, olisin pyytänyt jo aiemmin tänään pöytäkirjan hyväksymistä koskevaa puheenvuoroa, jos olisin huomannut, että liitettä III ei ollut jaettu meidän paikoillemme. Löysimme tänä aamuna paikoiltamme pöytäkirjan, jossa oli kaksi liitettä, mutta kolmatta liitettä ei ollut jaettu. Se oli ilmestynyt vasta aamupäivän aikana lokeroihin. Tästä haluaisin esittää vastalauseeni, ja kysyisin, mikä tähän on syynä. Pöytäkirjan hyväksymiseen nimittäin kuuluu se, että jokainen on myös saanut kaikki kolme liitettä eikä vain kaksi.
Toiseksi haluaisin huomauttaa, että kolmannessa liitteessä oli ilmoitettu valtuuskuntien puheenjohtajiston kokoonpano, ja kysyisinkin teiltä, olivatko luettelot eilen, kun tästä aiheesta äänestettiin - näinhän ilmeisesti tapahtui -, siis olivatko nämä luettelot, joissa nimet ja kokoonpano on ilmoitettu, myös eilen saatavilla, vai olemmeko äänestäneet tietämättä kokoonpanoa, mitä pitäisin ennenkuulumattomana menettelynä, ellei tätä koskevaa asiakirjaa olisi ollut saatavana!

Puhemies
Hyvä kollega, äänestimme juuri hetki sitten valiokuntien ja valtuuskuntien kokoonpanosta. Mitä liitteisiin tulee, olette todellakin aivan oikeassa siinä, että kollegoiden on saatava kaikki kyseiset asiakirjat, ja vakuutan teille meidän pitävän huolen siitä, että niin tapahtuu.

Berthu
Arvoisa puhemies, Kölnin Eurooppa-neuvosto käynnisti kaksi toimielinuudistusprosessia, joilla on mielestämme tärkeä merkitys.
Ensinnäkin siellä päätettiin sellaisen peruskirjan laatimisesta, johon koottaisiin unionissa jo voimassa olevat kansalaisten perusoikeudet, mutta sen lopullista juridista muotoa eikä myöskään sen antia nykyisiin teksteihin verrattuna vielä täsmennetty. Tarkoituksena on näköjään saada aikaan liikettä ja tuoda vähitellen esille ajatus sellaisesta eurooppalaisesta valtiosäännöstä, joka oikeuttaisi luomaan supervaltion, jota me emme tarvitse.
Kölnin Eurooppa-neuvoston toinen aloite oli hallitusten välisen konferenssin valmistelu toimielinten parantamiseksi laajentumisen kannalta. Kölnin Eurooppa-neuvoston neuvotteluvaltuuksia laajennettiin siitä, mitä Amsterdamin perustamissopimukseen liitetyn, toimielimiä koskevan pöytäkirjan 1 artiklassa määrätään, sillä Kölnin Eurooppa-neuvosto lisäsi omasta aloitteestaan mahdollisuuden laajentaa määräenemmistöäänestysten soveltamisalaa. Tällainen ratkaisu on mielestämme täysin tehoton, sillä laajentumisvalmistelut edellyttävät sitä, että luodaan joustavampia - ei jäykempiä - toimielimiä, ja tästä syystä neuvotteluvaltuuksia olisi mielestämme ehdottomasti parannettava Helsingin Eurooppa-neuvostossa.
Kölnissä tehtyjä johtopäätöksiä leimasi kuitenkin eräs huomattava puute. Viime maaliskuisesta laajasta toimielinkriisistä - joka ilmeni siten, että koko komissio erosi vastuuttoman hallintonsa vuoksi - ei ole opittu käytännöllisesti katsoen mitään. EY: n perustamissopimukseen ei ole ehdotettu yhtäkään muutosta. Mahdolliset uudistukset on torjuttu petosten vastaisessa yksikössä ja jopa komission puheenjohtaja Romano Prodin toimesta, joka ilmoitti eilen aikovansa selvittää lähestulkoon kaiken muuttamalla komission sisäistä toimintaa ja ehdottamalla komission jäsenille käytännesääntöjä.
Meistähän tehdään pilaa! Komission eroon johtaneet ongelmat ovat nimittäin paljon vakavampia. Ne johtuvat Euroopan toimielinten ja kansalaisten välillä vallitsevasta syvästä kuilusta, jonka kaventaminen on mahdollista ainoastaan kansojen Euroopan aikaansaavalla erittäin laajakantoisella uudistuksella. Unohtaessaan tämän Kölnin Eurooppa-neuvosto sivuutti täysin demokratiakysymyksen.

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
 Tanskan sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet PSE-ryhmän Kölnin huippukokousta koskevan päätöslauselmaesityksen puolesta, koska sen pääsisältö oli mielestämme hyvä. Haluamme kuitenkin kiinnittää huomiota kolmeen kohtaan, joissa kantamme eroaa ryhmän kannasta. Kyse on seuraavista kohdista:
1.Kohdista, joissa käsitellään EU: n puolustusta, koska Tanskalla on erivapaus tässä asiassa.2.Kohdasta, jossa käsitellään Euroopan parlamentin jäseniä koskevaa ohjesääntöä. Emme äänestäneet tästä kohdasta, koska Euroopan parlamentin ehdotus ohjesäännöksi ei ole tyydyttävä.3.Kohdasta, joka koskee seuraavaa hallitusten välistä konferenssia, koska olemme sitä mieltä, että konferenssissa pitäisi käsitellä pelkästään laajentumista, eikä sitä pidä vaikeuttaa laajoilla uudistuksilla.
Caudron
Haluaisin heti aluksi korostaa Saksan puheenjohtajakaudella neuvoston työt päättäneen huippukokouksen osalta puheenjohtajavaltio Saksan tekemää mallikasta työtä kansainvälisessä, kriittisessä ja eurooppalaisessa " epäilyksen ilmapiirin" tilanteessa.
Tiukasta ja vakavasta otteesta ei ole ollut puutetta. Mutta kuka sitä olisi epäillytkään?
Erityisesti tehtyjen päätösten osalta toteaisin, että vaikka kannatankin viittausta työllisyyteen sekä Euroopan työllisyyssopimusta koskevaa päätöstä, minun on pakko ilmaista tyytymättömyyteni irrotettuihin määrärahoihin sekä esitettyihin konkreettisiin päätöksiin nähden.
Näin ollen toivon, että olemme vasta lähtöasemissa (emmekä perillä!). Muussa tapauksessa parlamentin murskaava enemmistö ei ainakaan helpota tilannetta.
Euroopan vasemmiston on siis taisteltava auttaakseen neuvostoa toteuttamaan sitoumuksensa, ja jos mahdollista, saavuttamaan vieläkin enemmän. Työttömyys on nykyään Euroopassa " välttämätön paha" , joka tekee tuhojaan yhteiskunnassamme. Tulemme jo nyt Suomen puheenjohtajakaudella näkemään, kuinka tätä asiaa on viety eteenpäin.

Mann, Thomas
 Saatoin hyväksyä vain tietyin rajoituksin Euroopan parlamentin päätöslauselman Eurooppa-neuvoston kokouksesta, joka pidettiin Kölnissä 3. 4. kesäkuuta 1999 Saksan toimiessa neuvoston puheenjohtajana. Jos joku oli toivonut, että Saksan puheenjohtajakausien hyvät saavutukset jatkuisivat tänä vuonna saumattomasti, hän sai pettyä karvaasti. On ratkaiseva ero siinä, toimiiko politiikan alalla Helmut Kohl Saksan ja samalla koko Euroopan etujen nimissä sovittelemalla näkemyksiään etukäteen jäsenvaltioiden kumppaniensa kanssa ja saavuttamalla sitä kautta konkreettisia tuloksia, vai yrittääkö samaa Schröder. Koko maailma huomasi, että hän liikkuu varsin kömpelösti kansainvälisillä areenoilla. Tämän huomasi erityisen selvästi siinä, että edistymistä Euroopan pääasiallisessa ongelmassa, taistelussa työpaikkojen puutetta ja riittämätöntä työllisyyttä vastaan, ei tapahtunut.
Vielä vuonna 1994, kun saksalainen Helmut Kohl toimi EU: n neuvoston puheenjohtajana, Essenissä saavutettiin asiassa virstanpylväs päättämällä yhteensovitetun eurooppalaisen työllisyysstrategian ensimmäisistä osatekijöistä. Luxemburgin työllisyyshuippukokouksessa saatiin tältä pohjalta aikaan merkittäviä suuntaviivoja. Jean-Claude Juncker näytti tietä työmarkkinarakenteiden muutokselle pitäen tavoitteena sitä, että lisäämällä tehokkuutta voitaisiin turvata korkeampi työllisyyden taso.
Schröderin suureen ääneen antama ilmoitus, että Euroopan työllisyyssopimus olisi saatu aikaan, oli kuten tavallista, harhaanjohtava. Oli suunniteltu loistelias ruokalista; saatiin kuitenkin vain niukka ateria. Niin kutsuttu " Kölnin prosessi" tarkoittaakin vain sitä, että käynnistetään kokonaistaloutta koskeva vuoropuhelu, siis neuvottelut neuvoston, komission, työmarkkinaosapuolten ja Euroopan keskuspankin välillä - enempää ei saatu aikaan.
Tämä muistuttaa kohtalokkaalla tavalla Saksan " työllisyyssopimusta" , josta ei tullut muuta kuin pelkkä " retorinen sopimus" . Tarvitaan toimivia rakenneuudistuksia, jotka ansaitsevat tulla siten kutsutuiksi, tarvitaan matalapalkkasopimuksia, tariffipolitiikassa ja työntekijärahastojen osalta. Kansalaiset, ennen kaikkea vailla työtä olevat, saavat kärsiä näistä sisällyksettömistä rituaaleista.
Kosovon konflikti on peittänyt joksikin aikaa paljon alleen. Pitkällä aikavälillä mitään ei kuitenkaan voida peitellä. Schröderin voimapuheilla, kansallisella itsekkyydellä, Hombach-tyylisillä omavaltaisilla henkilöstöratkaisuilla ja hienovaraisuuden syrjäyttävällä röyhkeydellä ei synny minkäänlaista valtiota, ei kansallista eikä eurooppalaista. Eurovaalit antoivat tarpeellisen kajahtavan korvapuustin: päättynyt puheenjohtajakausi ei ollut täysosuma vaan floppi.
Kosovo
Fitto
Arvoisa puhemies, mitä tulee Kosovoa koskevaan yhteiseen päätöslauselmaan ja erityisesti 11 kohtaan, joka edustaa eri näkemysten välistä vuoropuhelua, minusta on tärkeää korostaa äänestysselityksessä erityisesti tiettyjä näkökohtia. Yksi niistä liittyy Kosovon jälleenrakentamisesta vastaavan viraston rakenteeseen. Katson, että hajautetun ja joustavan rakenteen luominen tehokkuuden parantamiseksi on erittäin tärkeää, mutta samalla on kuitenkin laadittava kokonaisvaltaisempi arvio. Vuodesta 1990 lähtien jotkin Euroopan alueet, Etelä-Italian alueet, erityisesti Puglia, ovat joutuneet kärsimään maantieteellisestä sijainnistaan maahanmuuttajavirtojen osalta. Kosovon kriisi on vaikeuttanut tilannetta entisestään. Mielestäni tilannetta arvioitaessa on ratkaisevan tärkeää arvioida ongelmaa kokonaisvaltaisemmin ja yrittää etsiä ratkaisuja, joissa voitaisiin joustavan rakenteen puitteissa ottaa esille joitakin näiden Etelä-Italian alueiden ongelmiin liittyviä näkökohtia.

Caudron
 Minä puolestani en epäröi: Eurooppa teki oikein puuttuessaan sotilaallisesti Kosovon tilanteeseen; Euroopan on tehtävä kaikkensa, jotta pyöveleitä rangaistaan. Eurooppa aikoo ottaa osaa alueen jälleenrakentamiseen.
Muutoin näiden kolmen edellä mainitun seikan lisäksi on mielestäni tärkeää, että luotaisiin erittäin ripeästi vakaa poliittinen Eurooppa itälaajentumisen vauhdittamiseksi, demokratian vahvistamiseksi, kansallissosialismin jäänteiden hävittämiseksi ja demokratioiden vahvistamiseksi tarjoamalla niille assosioitumisen, ja myöhemmin liittymisen, mahdollisuus.
Balkan on edelleen epävarmaa aluetta, emmekä me ole suojassa uudelta, ehkä vieläkin vakavammalta, kriisiltä. Aikaa ei siis ole enempää hukattavaksi.

Papayannakis
Kosovoa koskevaan yhteiseen päätöslauselmaan sisältyy monia hyvää tarkoittavia julistuksia ja hyviä yleisiä periaatteita. Siinä ei puhuta mitään NATOn ilman YK: n antamaa selvää valtuutusta tekemän Jugoslaviaan kohdistuneen aseellisen hyökkäyksen kyseenalaisesta laillisuudesta. Kun ei ole kaikkien tunnustamaa kansainvälistä oikeutusta, mihin perustuu sen tuomioistuimen laillisuus, johon lähetetään ne, jotka... yksinkertaisesti hävisivät sodan? Perustuuko tämä laillisuus kenties pelkkään NATOn tahtoon? Julistus monikansallisesta Kosovosta on hyvä, mutta mustana huumorina voidaan pitää sitä, että päätöslauselmassa vaaditaan UCK: ta turvaamaan tämä monikansallisuus. Varsinkin, kun yhdessä kohdassa vaaditaan UCK: n sotilaallisten ja puolisotilaallisten joukkojen aseista riisumista, koska niitä oletettavasti pidetään uhkana (monikansallisen) Kosovon kehitykselle!!! Lopuksi päätöslauselma hämmästyttää kostonhimoisuudellaan ja röyhkeydellään, kun siinä toivotaan, että alueen vakautta ja kehitystä edistetään sulkemalla Jugoslavia jälleenrakennusohjelman ulkopuolelle. Itse olen päinvastoin sitä mieltä, että vain jos koko maalle avataan luotettavat ja realistiset jälleenrakennusmahdollisuudet ja jos se otetaan nyt osaksi eurooppalaista tulevaisuutta, myös Jugoslavian poliittisella näyttämöllä mahdollistuu terve kehitys, johon sisältyy myös Miloseviin ja muiden hylkiöiden vallan heikkeneminen. Tämä tukee Jugoslavian tietä maailmassa. Yleisellä tasolla luotettavan ja realistisen eurooppalaisen tulevaisuuden avaaminen, jonka lopullinen tavoite on EU: hun liittyminen, jota me autamme ja josta me kannamme vastuun, on sitä paitsi ainoa ratkaisu, joka voi luoda todellista vakautta ja kehittää luovalla tavalla kaikkien Balkanin maiden välisiä suhteita ja niiden suhteita muuhun Eurooppaan ja maailmaan.
Meillä on kuitenkin selvästi eri käsitys Euroopasta ja maailmasta kuin niillä, jotka ovat kyhänneet kokoon tämän yhteisen päätöslauselman... Tästä syystä äänestän sitä vastaan.
Öcalanille julistettu kuolemantuomio
Caudron
 Minä en ole ihminen, joka puolustaisi terrorismia ja terroristeja, joten Öcalanin tuomitseminen Turkissa ei minua järkytä.
Kurdikansan tragedia on kuitenkin todellinen, ja jos haluamme heidän oikeuksiaan kunnioitettavan, meidän on neuvoteltava heidän edustajiensa kanssa päästäksemme järkevään ja tasapainoiseen ratkaisuun.
Se edellyttää sitä, että vältetään lopullisia päätöksiä, ja ennen kaikkea sitä, ettei Öcalania teloiteta.
Lopuksi Turkkia on muistutettava siitä, että sen liittäytyminen yhteen Euroopan kanssa edellyttää niiden samojen arvojen ja periaatteiden noudattamista, jotka liittävät unionin maat yhteen.
Dioksiinin aiheuttama saastuminen
Caudron
Tällä parlamentin järjestäytymiselle omistetulla kaudella käsittelemämme aihe on vakava, nimittäin dioksiinikriisi. Minun on sanottava olevani tyytyväinen siihen, että se on esityslistallamme ja että Euroopan komission ja neuvoston edustajat ovat parlamentin pyynnöstä kertoneet mielipiteensä siitä tänä aamuna.
Tämän syöpää aiheuttavan aineen, eli dioksiinin, saastuttamista kanoista ja muista saastuneista eläimistä johtunut skandaali on herättänyt kaikissa kuluttajissa kovin ikäviä muistoja. Se palautti monelle meistä mieleen vastenmielisen mielikuvan jo aikaisemmin koetusta tilanteesta, jossa kuluttajat saavat viimeisinä tietää, mitä he lautaseltaan syövät, vaikka siihen liittyisi vakavia terveysriskejä. Aiheesta laaditun päätöslauselman hyväksyminen on selvä merkki Euroopan parlamentin halusta selvittää kaikki kriisin yksityiskohdat ja reagoida kuluttajien oikeutettuun huoleen.
Euroopan parlamentti ei säästellyt voimiaan hullun lehmän taudin aiheuttaman kriisin yhteydessä kuluttajien suojelemiseksi tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamisessa. Väliaikaisten tutkintalautakuntien välityksellä parlamentti seurasi valppaasti Euroopan komission ja jäsenvaltioiden kriisinhallintaa. Kaikki Euroopan toimielimet ovat myöntäneet yksituumaisesti parlamentin toimineen tehokkaasti. Sen vuoksi olen monen muun kollegani tavoin sitä mieltä, että meidän on perustettava väliaikainen tutkintalautakunta dioksiinikriisiä varten.
Lyhyellä aikavälillä meidän on nimittäin harkittava ratkaisukeinoja Belgian saastuneista elintarvikkeista aiheutuneisiin ongelmiin, ja pitemmällä aikavälillä meidän on aloitettava keskustelut jo hullun lehmän taudin aikana esille otetuista monista kysymyksistä, jotka ovat jälleen nousseet esiin tämän uuden elintarvikekriisin yhteydessä. Tarkoitan esimerkiksi Belgian hallituksen avoimuuden puutetta, kun se viivytteli varoittaakseen Euroopan komissiota, sekä puutteita kuluttajien tiedottamisessa.
Yleisemmällä tasolla kyse on siitä, millaista elintarvikepolitiikkaa me Euroopan unionissa haluamme. Euroopan parlamentilla sekä monilla kuluttajajärjestöillä on ollut mahdollisuus esittää joitakin vastauksia, joita voidaan käyttää ponnahduslautana pohdinnoille Euroopan unionin elintarvikepolitiikassaan omaksuman lähestymistavan uudelleenmäärittelystä. Kuluttajien edut ja ennalta varautumisen periaate on asetettava kaikkien muiden periaatteiden edelle, ja meidän on kehitettävä koko elintarvikeketjun - tuottajasta kuluttajaan - kattava yhtenäinen valvontajärjestelmä. Elintarvikkeiden alkuperän jäljitettävyys on välttämätöntä elintarvikkeiden turvallisuuden kannalta.
Meidän, meidän Euroopan parlamentin jäsenten, on koko seuraavan vaalikauden ajan pidettävä vireillä kokonaisvaltaista keskustelua, jota on käytävä dioksiinista, hormoneista ja geenimuunnelluista organismeista, jotka ovat kovin kiistanalaisia aiheita.

Klaß
 Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Saksassa tunnetaan seuraavan sisältöinen sanonta: " Tietämättömyys ei lisää tuskaa." Jos siis jokin asia ei ole tiedossani, se ei minua myöskään häiritse. Sanontaa voinee pitää yksityisen ihmisen elämässä oikeaan osuneena, mutta kun on kyse kuluttajansuojasta, se ei saa pitää paikkaansa.
Dioksiiniskandaali osoitti tämän jälleen kerran: avoin tiedotuspolitiikka on perusedellytys tuloksekkaalle ja kattavalle kuluttajansuojalle. Belgian viranomaisten vastuuton menettely, tiedon panttaaminen dioksiinia sisältävistä eläinrehuista ja elintarvikkeista, ovat horjuttaneet pysyvästi ihmisten luottamusta. Kuluttajien täytyy voida luottaa siihen, että heille ei ole tarjolla terveydelle vahingollisia elintarvikkeita.
Tämä pätee eläinrehujen osalta yhtä lailla maataloustuottajiin. He hankkivat rehunsa teollisilta yrityksiltä eikä heillä ole mitään mahdollisuuksia tarkistaa, sisältävätkö nämä tuotteet vahingollisia aineita. Myös heidän on luotettava vain siihen, että rehut ovat moitteettomia. Tämä tuo yhtäältä selkeästi esiin asiasta vastaaville viranomaisille lankeavan vastuun, joiden vastuulle näiden tuotteiden valvonta kuuluu. Toisaalta on selvää, että dioksiiniskandaali ei ole maatalouden itsensä ongelma eikä sen syy. Kysymys on yksinomaan teollisuuden laiminlyönneistä. Maataloustuottajat ovat - kuluttajien ohella - skandaalista kärsiviä osapuolia. He joutuvat ilman omaa syytään kärsimään suuria menetyksiä ja heidän niskoilleen lankeaa vielä taakka kuluttajien menetetyn luottamuksen takaisin saamisesta.
Terveellinen eläinrehu on edellytys eläinten terveydelle ja siten myös terveellisille elintarvikkeille. Se on niin ikään edellytys kukoistavalle maatalouselinkeinolle ja siitä saatavalle kunnolliselle taloudelliselle tulokselle.
Eläinrehuilla ja elintarvikkeilla voidaan käydä, kuten muillakin tuotteilla, rajojen yli ulottuvaa kauppaa Euroopan unionin piirissä. Siitä huolimatta - tai juuri sen vuoksi - on tärkeää, että kuluttajien turvallisuus taataan jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin toimin.
Elintarvikealalla ovat voimassa eurooppalaiset säännökset, jotka takaavat tuotteiden tehokkaan valvonnan. Tällainen valvonta on saatava aikaan myös eläinrehualalla. Nimittäin yhden asian dioksiiniskandaali on tehnyt selväksi: jos eläinrehut ravintoketjun ensimmäisenä lenkkinä ovat saastuneita, elintarvikevalvonta tulee silloin myöhässä.

Puhemies
Äänestystunti on näin ollen päättynyt.
Istunto päättyi klo 13.05.

