
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin torstaina 26. toukokuuta 2005 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Euroopan parlamentti antoi 15 vuotta sitten Saharov-palkinnon burmalaiselle oppositiojohtajalle Aung San Suu Kyille. Hän täyttää muutaman päivän kuluttua 60 vuotta. On siis kulunut neljä kertaa viisitoista vuotta, mutta hän on edelleen pidätettynä. Hän on ainoa Saharov-palkinnon saaja, joka ei ole voinut ottaa palkintoaan vastaan yli 3 500 päivää kestäneen vankeusajan vuoksi. Mielestäni tämä asia oli tuotava esiin, koska se on saattanut unohtua.
On myös saatettu unohtaa, että Aung San Suu Kyin puolue sai vuonna 1990 yli 80 prosenttia äänistä parlamenttivaaleissa, siis 80 prosenttia, mutta se ei voinut nousta valtaan Burman sotilashallinnon takia. Euroopan parlamentti on esittänyt säännöllisesti ja toistuvasti vetoomuksia, Euroopan unioni on toteuttanut pakotteita ja Yhdistyneiden kansakuntien useat elimet ovat tuominneet asian, mutta Burman hallitus jatkaa kuitenkin etnisiä puhdistuksia ja ihmisoikeuksien järjestelmällistä loukkaamista. syytti hiljattain Burman hallitusta ihmisoikeuksien järjestelmällisestä rikkomisesta, kidutuksesta ja teloituksista.
Sen vuoksi on mielestäni suotavaa, että me kaikki vetoamme jälleen Euroopan parlamentin puolesta Aung San Suu Kyin ja muiden poliittisten vankien vapauttamiseksi sekä tuomitsemme täysin Burman hallituksen harjoittaman sorron.
Puhemies.
   Keskiviikkona 2. kesäkuuta pidetyn puheenjohtajakokouksen työjärjestyksen 130 ja 131 artiklan mukaisesti laatima kesäkuun istuntojakson lopullinen esityslistaluonnos on jaettu. Seuraavia muutoksia on ehdotettu:
Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä on pyytänyt, että kysymykset neuvostolle poistetaan.
Haluaako kukaan selventää Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän pyyntöä? 
Hannes Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, keskiviikon esityslistalla on kaksi tärkeää keskustelua: keskustelu Yhdistyneiden kansakuntien uudistuksesta ja keskustelu transatlanttisista suhteista. Haluamme myös keskustella Uzbekistania koskevista neuvoston ja komission julkilausumista sekä Philip Morrisiin liittyvästä asiasta. Tätä varten on varattu todella vähän aikaa. Poikkean kirjallisesta aloitteestamme sovitellakseni niitä jäseniä, jotka tahtovat edes jonkin verran aikaa kyselytunnille ja sitten kirjalliset vastaukset, ja pyydän, että keskustelulle voitaisiin varata puoli tuntia kyselytunnista. Näin jäisi puoli tuntia aikaa neuvostolle esitettäville kysymyksille. Siten me, suuret ja pienemmätkin ryhmät, voisimme käydä suhteellisen syvällistä keskustelua. 
Puhemies.
   Toisin sanoen kysymyksiä neuvostolle ei ole poistettu esityslistalta, mutta kyselytuntia on lyhennetty puolella tunnilla. 
Bill Newton Dunn (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, haluan ainoastaan huomauttaa, että kyselytunnin olisi kestettävä puolitoista tuntia. Sen vuoksi sosialidemokraattiseen ryhmään kuuluvan ystäväni jalomielinen toive vähentää kyselytuntiin käytettävän ajan kolmasosaan eikä puoleen siitä, mitä sen olisi kestettävä. Ehdotan, että aikaa on yksi tunti tai kompromissina 45 minuuttia. Kyselytunti on erittäin tärkeä vakiintunut tapa. Olkaa hyvä, älkääkä lyhentäkö tai poistako sitä. 

Hans-Gert Poettering (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, puhun ryhmäni puolesta ja pyydän, että vain lisäämme jotain otsikkoon. Tämän vuoksi käsittelyjärjestystä ei siis tarvitse muuttaa. Keskiviikkoaamuna klo 9.00–12.00 neuvoston ja komission on määrä antaa julkilausumat Eurooppa-neuvoston valmistelusta. Koska kansanäänestykset on pidetty, olisi mielestäni suotavaa, että ne mainittaisiin. Sen vuoksi pyydämme, että ne mainittaisiin otsikossa seuraavalla tavalla: "Euroopan unionin tulevaisuus perustuslakia koskevien kansanäänestysten jälkeen". Näin tehtäisiin selväksi, että kyseessä eivät ole tavalliset asiat, vaan että keskitämme huomiomme tähän tärkeään seikkaan. Olisi suotavaa, että tekisimme näin.
Daniel Marc Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluamme kiittää jäsen Poetteringia, joka on tullut järkiinsä viikonlopun aikana. Viime torstaina me...
Kyllä, ja te vastustitte sitä. Ehdotimme sitä viime torstaina. Hyvä jäsen Poettering, kiitos, että mietitte asiaa yön yli ja tulitte oikeaan johtopäätökseen.
Puhemies.
   Hyvä jäsen Cohn-Bendit, kiitos paljon. Emme tiedä, kenen kanssa jäsen Poettering on keskustellut, mutta on viisasta oikaista käsityksiään.
On selvää, että ehdotus on jäsen Poetteringin ja että hän pyytää esityslistan kohdan tekstin muuttamista.
Joka tapauksessa keskustelun sisältö on tärkeämpi kuin otsikon teksti. 
Bernd Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, halusin puheenvuoron aiemmin, kun keskustelimme kyselytunnista, mutta ette huomannut minua. Halusin vain pyytää esityslistan selventämistä. Jäsenillä on yksilöinä oikeus esittää kysymyksiä. Sen vuoksi kyselytuntia on erityisesti vaalittava. Epäilen, voidaanko se sivuuttaa määräenemmistöpäätöksellä. Pyydän, että säilytämme jatkossa tämän puolitoistatuntisen kyselytunnin, joka on työjärjestyksessä määritelty jokaisen yksittäisen parlamentin jäsenen oikeudeksi. 
Puhemies.
   Kuten tiedätte, kohtaa ei ole poistettu esityslistalta, vaan sen kestoa on lyhennetty. Ymmärrän, ettette pidä asiasta, mutta parlamentin enemmistö äänesti sen puolesta, emmekä toimi työjärjestyksen vastaisesti vaan pikemminkin sovellamme sitä.
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana minuutin puheenvuorot.
Haluan todeta, että tämä kohta on esityslistalla ensimmäistä kertaa sen jälkeen, kun saitte puhemieheltä kirjeen, jossa esitin, kuinka aion menetellä esityslistan tässä kohdassa.
Yksikään jäsen ei ole ilmaissut vastustavansa asiaa, mutta uskoisin teidän tietävän tarkkaan, mitä totesin kirjeessä. Seuraavaksi noudatan teille esittämääni menettelyä eli annan etusijan jäsenille, jotka ovat pyytäneet puheenvuoroa kirjallisesti ja ilmoittaneet puheenvuoronsa aiheen. Näin on tehnyt 31 jäsentä, ja annan heille etusijan näiden puheenvuorojen esittämisessä. 
Antonio Masip Hidalgo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron omasta puolestani ja jäsen Pittellan, jäsen Yáñezin ja jäsen Madeiran puolesta esittääkseni vastalauseen Asturiasin, Murcian, Melillan, Ceutan, Basilicatan ja Algarven syrjintää vastaan neuvoston puheenjohtajan Junckerin asiakirjoissa.
Neuvoston puheenjohtaja puhui hyvin oivaltavasti Ranskan kansanäänestyksen jälkeen. Hän totesi, että poliitikkojen olisi tehtävä päätökset kansalaisille ymmärrettäviksi ja reagoitava. Juuri tätä vaadimme näiden kuuden Euroopan alueen puolesta: on estettävä niiden epäoikeudenmukainen kohtelu ja marginalisointi muihin samoissa olosuhteissa oleviin alueisiin verrattuna.
Arvoisa puheenjohtaja Juncker, tulevassa asiakirjassanne teidän on poistettava ennakkopäätös kolmen miljoonan kansalaisen marginalisoinnista. On kyse ihmisarvosta ja siitä, että Euroopan unionin politiikasta tehdään ymmärrettävää, oikeudenmukaista ja demokraattista sekä uskollista juurilleen ja tavoitteilleen.
Arvoisa puheenjohtaja Juncker, luotamme teihin. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, keskiviikkona käynnistettiin maailmanlaajuinen kampanja . Aids, malaria ja tuberkuloosi ovat yleisesti tunnettuja ongelmia. Chagasin tauti, unitauti ja leishmaniaasi ovat vähemmän tunnettuja. Nämä sairaudet tappavat yhdessä aidsin, tuberkuloosin ja malarian kanssa joka vuosi 14 miljoonaa ihmistä pääasiassa köyhissä maissa. Sairaudet aiheuttavat maailmanlaajuisesti enemmän uhreja kuin liikenneonnettomuudet, nälänhätä ja terrorismi yhteensä. Kolme miljardia dollaria riittäisi rahoittamaan tutkimusta, jolla voitaisiin löytää parempia keinoja näiden sairauksien hoitamiseksi. Ratkaisut ovat saavutettavissa, jos solidaarisuus ja yleisinhimillisyys saadaan liikkeelle.
Puoli vuotta sitten tsunami oli monille tuntematon sana, mutta kun sanaan kätkeytyvä tuhovoima tuli yleisesti tunnetuksi, meidän oli mahdollista saada nopeasti tukea uhreille. Nyt kiinnitetään huomiota moniin vähemmän tunnettuihin uhkiin, kuten Chagasin tautiin ja leishmaniaasiin, jotka vaikuttavat miljooniin ihmisiin. Osoittakaamme jälleen kerran, että voimme oppia uusia käsitteitä ja tehdä uusia aloitteita näiden ongelmien torjumiseksi. 
Zita Pleštinská (PPE-DE ).
    Sen jälkeen, kun Euroopan perustuslaki torjuttiin Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestyksissä, päivän ajankohtaisimmiksi aiheiksi ovat tulleet ajatus yhdentyneestä Euroopasta, solidaarisuuden periaate ja periaate uusien jäsenvaltioiden kansalaisten pääsystä EU:n viidentoista muun jäsenvaltion työmarkkinoille, jotka on suljettu uusilta jäsenvaltioilta siinä toivossa, että rajoittaminen suojelisi näitä työmarkkinoita kilpailulta.
Kotimaani Slovakia ja muut uudet jäsenvaltiot toivovat, että ne voisivat tulla yhteisön täysivaltaisiksi jäseniksi. Euroopan unionin viimevuotisen laajentumisen jälkeen työvoimaa on muuttanut uusista jäsenvaltioista ainoastaan 150 000 henkeä, eikä muutto ole saavuttanut mittasuhteita, joista laajentumista kritisoineet varoittivat.
Kun Berliinin muuri murtui, saimme paljon toivoa yhdentymispyrkimyksiimme. Älkäämme siis ryhtykö rakentamaan uutta muuria Eurooppaan niin kutsutun sosiaalisen polkumyynnin pelossa. 
Jo Leinen (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Valko-Venäjän presidentti Lukashenko on riistänyt vastustajiaan entistä pahemmin siitä lähtien, kun hän sai väärennetyllä tuloksella voiton lokakuussa 2004 järjestetyissä vaaleissa. Muutama päivä sitten 1. heinäkuuta Valko-Venäjän sosialidemokraattisen puolueen puheenjohtaja ja Valko-Venäjän Eurooppa-liikkeen perustaja tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankeuteen ainoastaan siitä syystä, että hän oli muiden mukana osoittamassa mieltään presidentinvaaleissa tapahtunutta petosta vastaan.
Arvoisa puhemies, pyydän myös tässä yhteydessä teitä esittämään vahvan vastalauseen Valko-Venäjän viranomaisille näistä sortotoimista.
Roberts Zīle,
   . – Arvoisa puhemies, haluan käyttää puheenvuoroni todetakseni, että unkarilainen Euroopan parlamentin jäsen Hegyi valehteli teille ja meille kaikille kuukausi sitten väittäessään, että unkarilaisten olisi mahdotonta saada Latvian kansalaisuutta. Kuulemamme jälkeen useat latvialaiset parlamentin jäsenet tapasivat Latvian unkarilaisten yhdistyksen. Unkarilaisilla on muiden Latviassa pysyvästi asuvien tapaan täysi oikeus saada Latvian kansalaisuus. Monet unkarilaiset ovat jo saaneet sen, mutta tässä asiassa ei ollut kyse kansalaisuudesta, kuten kävi ilmi. Kyseiset ihmiset eivät ole missään tapauksessa hyvin toimeentulevia, ja heidän suurin ongelmansa on, että he eivät voi matkustaa Unkariin tapaamaan sukulaisia ilman viisumia, joka maksaa kohtalaisen paljon. Tästä syystä Latvian unkarilaiset olivat lähestyneet Unkarin hallitusta ja pyytäneet sitä antamaan heille Unkariin pääsemiseksi erityistodistukset, jollaiset muissa maissa asuvilla jo on. Koska he saivat pyyntöönsä kieltävän vastauksen, Latvian kansalaisuus on ainoa tapa matkustaa Unkariin ilman huomattavia viisumikustannuksia.
Hyvä jäsen Hegyi, vetoan teihin, Unkarin sosialistipuolueen jäseneen, ettette johtaisi parlamenttia harhaan vaan vetoaisitte hallituksessa oleviin puoluetovereihinne ja ehdottaisitte, että he lakkaavat vaatimasta unkarilaisilta viisumeita Unkariin pääsemiseksi. 
Ashley Mote (NI ).
    Arvoisa puhemies, 28. huhtikuuta viime vuonna Ranskan presidentti Jacques Chirac totesi: "Jos jokin valtio äänestää Euroopan perustuslakia koskevaa ehdotusta vastaan, sen on erottava Euroopan unionista." Arvoisa puhemies, kysyn teiltä, oletteko jo saanut Ranskan eroilmoituksen. 
Puhemies.
   Jäsen Mote, en ole saanut sitä. 
Proinsias De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan unionin vastustajat tahtovat keskeyttää perustuslain ratifiointiprosessin. Vastustan kyseistä lähestymistapaa täysin.
Valtiot, jotka edustavat puolta Euroopan väestöstä, ovat sanoneet kyllä. Olisi epädemokraattista kieltää ratifioinnin mahdollisuus niiltä, jotka eivät ole vielä ratifioineet sopimusta. Ironista kyllä, perustuslaki turvaisi sen arvoihin perustuvan unionin, joka voisi vastata monien ranskalaisten ja alankomaalaisten perustuslakia vastustavien huolenaiheisiin. Jos jotkin jäsenvaltiot tarvitsevat enemmän aikaa, sopikaamme uudesta takarajasta, mutta kansojemme edun ja Euroopan tulevaisuuden vuoksi maailmassa perustuslakia ei pidä hyllyttää.
Ehdotan, että Ranska ja Alankomaat harkitsisivat kansallisten Euroopan yleissopimusten solmimista harkitakseen tarkasti, millaisen Euroopan unionin ne haluavat. Kun Eurooppa-neuvostolla on kokous ensi viikolla, sen ja komission on pidettävä mielessä, että markkinauudistusten ajaminen ilman Euroopan demokraattisen ja sosiaalisen ulottuvuuden sekä ympäristöulottuvuuden vahvistamista ruokkii nykyistä kriisiä ja että vahvistuva nationalismi todellakin tuhoaa Euroopan unionin. 
Jim Higgins (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Irlannin meriministeriö aloitti Irlannissa Kadonnut merellä -ohjelman () vuonna 2001. Se oli neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 mukainen EU:n hyväksymä ohjelma. Ohjelman tarkoitus oli maksaa korvauksia ihmisille, jotka olivat menettäneet kalastusaluksia useiden vuosien saatossa. Koska ohjelmaa ei mainostettu laajalti vaan ainoastaan merenkulkulehdissä, monet ihmiset, joilla olisi voinut ja joilla olisi pitänyt olla riittävät edellytykset ohjelmaan pääsemiseksi, eivät päässeet siihen mukaan. Puhuin useiden tällaisten henkilöiden puolesta, mutta siitä ei ollut hyötyä.
Irlannin oikeusasiamies on kuvaillut Irlannin hallituksen aloittamaa ohjelmaa vakavasti puutteelliseksi ja hyvin virheelliseksi. On suhteellisen selvää, että ohjelma on käynnistettävä uudelleen. Irlannin hallitus on jättämässä hakemusta ohjelman käynnistämiseksi uudelleen, koska siinä on niin paljon puutteita. Pyydän sen vuoksi tässä yhteydessä, että Euroopan unioni tukisi ohjelman käynnistämistä uudelleen, jotta sen ulkopuolelle jääneet ihmiset voisivat päästä mukaan. 
Glenys Kinnock (PSE ).
    Arvoisa puhemies, puhun tänään kiinnittääkseni huomiota siihen, että 19. kesäkuuta eli tämän ja seuraavan istuntojakson välisenä aikana Burman demokratialiikkeen johtaja Aung San Suu Kyi juhlii 60. syntymäpäiväänsä. Tuona päivänä hän tulee viettäneeksi 9 vuotta ja 238 päivää eristyksessä. Burman sotilasjuntta on nyt kovalinjaisempi ja vahvemmin vallassa kuin koskaan. Aung San Suu Kyin kotiaresti on nyt paljon rajoittavampi kuin se on koskaan ollut. Hänen luonaan ei käy vierailijoita, hänen puhelinlinjansa on katkaistu ja hän elää hiekkasäkki- ja piikkilankamuurin takana aseistettujen vartijoiden ja sotilaiden jatkuvan valvonnan alla. Muutoksesta ei näy merkkejä.
Euroopan parlamentin viimeinen Burmaa koskeva päätöslauselma oli hyvin selkeä. Pyydämme komissiota harkitsemaan uudelleen lähestymistapansa pehmentämistä tähän hallintoon, joka osoittaa yhä suurempaa halveksuntaa ihmisoikeuksia ja demokratiaa kohtaan.
Aung San Suu Kyi on Nobel-palkinnon voittaja ja Euroopan parlamentin Saharov-palkinnon saaja. Hän on henkeäsalpaavan rohkea. Arvoisa puhemies, kiitos sitoutumisestanne Aung San Suu Kyin ja Burman kansan asiaan. 
Alyn Smith (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää parlamentin huomion erinomaiseen mahdollisuuteen osoittaa Euroopan kansalaisille, että Euroopan parlamentti on tärkeä: se on G8-kokous Gleneaglesissa kotimaassani Skotlannissa.
Parlamentin osuus asiassa voisi olla se, että allekirjoittaisimme minun nimissäni kirjallisen julistuksen -kampanjan tavoitteista. Nyt kun EU:n johtoon suhtaudutaan kyynisesti, meillä on mahdollisuus toimia yhdessä Euroopan kansalaisten kanssa. Liian usein EU:n kauppapolitiikka on aiheuttanut kehitysmaissa ongelmia eikä suinkaan ratkaissut niitä. Voimme muuttaa tätä ajattelutapaa ja tehdä aloitteen, jota Euroopan kansat todennäköisesti arvostaisivat.
Tänä kesänä maailma tulee Skotlantiin. Toivon miljoonan ihmisen saapuvan Skotlantiin ja toivon, että he käyttäytyvät hyvin. Jos joku parlamentin jäsen haluaa osallistua -marssiimme, järjestän asian erittäin mielelläni. 
Borut Pahor (PSE ).
    Heti Alankomaiden huonosti menneen kansanäänestyksen jälkeen kävi ilmi, että eräs tärkeistä Euroopan unionin johtajista kannattaa Euroopan unionin perustajajäsenten kokousta. Oletettavasti nämä perustajajäsenet keskustelisivat erityisestä vastuustaan.
Muodollisesti ajatellen jokaisella on tietenkin oikeus tavata kenet tahansa. Poliittisesti ajatellen tämän kaltainen ehdotus voi ymmärtääkseni olla myös suhteellisen arkaluonteinen tänä herkkänä aikana, jolloin Euroopan unioni on umpikujassa. Se saattaisi antaa ikävän viestin tai herättää kysymyksen, onko vuosi Euroopan unionin laajentumisen jälkeen niin, että tietyt valtiot ovat enemmän eurooppalaisia kuin toiset. Onko näillä valtioilla tärkeämpi tehtävä ja suurempi vastuu kuin esimerkiksi Euroopan unionin uusilla jäsenvaltioilla?
Pidän itseäni EU:n kannattajana. Esitän tämän kysymyksen, koska tänä EU:lle herkkänä ajanjaksona haluaisin ajaa kaikkien 25 jäsenvaltion asiaa huolimatta siitä, milloin ne ovat liittyneet Euroopan unioniin. Haluan ajaa kaikkien jäsenvaltioiden asiaa, kun ne liittyvät yhteen ja yrittävät saada aikaan jonkinlaisen tulevaisuuden EU:lle. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan perustuslain torjuminen on jättänyt varjoonsa toisen tapahtuman, joka on myös merkittävä, vaikkakin hieman vähemmän merkittävä kuin perustuslain torjuminen. Puhun parlamentin 10. maaliskuuta antamasta päätöslauselmasta, jossa viitattiin Hizbollahin terroritekoihin. Tämä asia on ollut parlamentin keskustelunaiheena jo useita kuukausia.
On ratkaisevan tärkeää, miten Euroopan islamilaiset yhteisöt saavat tietoa terrorismista. Tiedotusvälineillä on tässä asiassa hyvin suuri merkitys. Hyvä esimerkki tästä on televisiokanava , joka on suosittu Euroopan muslimien keskuudessa. On kuitenkin hyvät perusteet epäillä kyseisen kanavan islamistista terrorismia koskevien raporttien objektiivisuutta. Samaa on sanottava espanjalaisesta -kanavasta ja ranskalaisesta -kanavasta, jotka käytännössä rikkovat Euroopan unionin lainsäädäntöä tällä alalla samoin kuin televisiokanavat ja . ohjelmaa lähetetään Eurooppaan Saudi-Arabiasta ja ohjelmaa Egyptistä.
Tässä yhteydessä voidaan hyvin kysyä, kuinka kauan Espanjan ja Ranskan hallitukset sallivat tällaisten kanavien lähetyksiä maistaan. Tilanteen vakavuutta ei pidä aliarvioida. 
Zsolt László Becsey (PPE-DE ).
   Euroopan parlamentin Vojvodinaan suuntautuneelle selvitysmatkalle osallistuneena haluaisin kiinnittää huomionne siihen, että erityisesti Vojvodinan vähemmistöjen tilanne ei ole parantunut kuusi kuukautta sitten tekemämme matkan jälkeen. Aivan viime viikkojen aikana Vojvodinaan asettuneet serbit hakkasivat syntyperäisiä unkarilaisia pahoin vain siksi, että unkarilaiset puhuivat äidinkieltään, joka sattuu olemaan yksi Euroopan unionin virallisista kielistä. Tämän johdosta Euroopan parlamentin on ryhdyttävä välittömiin toimiin Serbian valvomiseksi. Jugoslavian delegaation lisäksi myös ulkoasianvaliokunnan on valvottava Serbiaa, mitä ei ole tapahtunut helmikuun jälkeen. 
Tämän lisäksi unkarilaisten johtajien perusteettomalla syyttämisellä Vojvodinassa viime viikkoina on kaikki suunnitellun poliittisen hyökkäyksen tunnusmerkit. Tätä vaikutelmaa vahvistaa tuomio, joka annettiin ainoastaan Temerinin unkarilaisille nuorille ja joka on häpeällinen ankaruutensa ja yksipuolisuutensa vuoksi. Tähän asti Serbian oikeuslaitos on kohdellut jopa sotarikollisia vähemmän ankarasti. Kuten myös Euroopan parlamentin selvitysvaltuuskunta huomautti, kaikkien näiden tapahtumien syynä on se, että vähemmistöillä ei ole suhteellista edustusta Serbian oikeusjärjestelmässä, poliisissa tai julkisessa hallinnossa. Tämän lisäksi Belgradin johto ei pidä lupauksiaan koulutuksen järjestämisestä vähemmistöille. Tämä herättää kysymyksen Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin vastuusta instituutioina, koska esimerkiksi Interreg CBC -ohjelmilla ei ole onnistuttu antamaan Vojvodinalle autonomista asemaa siitä huolimatta, että maakunta oli autonominen vuoteen 1989 saakka ja että se täyttää kaikki NUTS2-alueille asetetut vaatimukset. 
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti antoi 16. syyskuuta päätöslauselman, jossa tuomittiin Serbian Vojvodinan maakunnassa vähemmistöjä vastaan tehdyt rikokset. Päätöslauselman antamisen johdosta Doris Packin johtama valtuuskunta vieraili maakunnassa selvitysmatkalla loppuvuonna 2004. Objektiivisten ja luotettavien tutkimusten myötä valtuuskunta tuli siihen tulokseen, että rikokset on todella tehty mutta ei järjestelmällisesti. Hiljattain olemme kuitenkin valitettavasti jälleen todistaneet ikäviä tapahtumia Vojvodinassa. Suurin huolenaihe on, että vastanimitetty Serbian julkinen syyttäjä Suboticassa on nostanut syytteen József Kaszaa vastaan, joka on Vojvodinan unkarilaisten tärkeimmän järjestön VMSZ:n puheenjohtaja. Syyttäjän tarkoitus on tutkia väitteitä siitä, että Kasza olisi käyttänyt valtaansa väärin yhdeksän vuotta sitten ollessaan pormestarina. Vastaavia syytöksiä on nostettu József Kaszaa vastaan useita kertoja ennenkin, mutta niitä ei ole koskaan pystytty todistamaan. Nykyisen tapauksen ajoitus ei ole sattumaa. Kasza tuomitsi äänekkäimmin Vojvodinan unkarilaisiin kohdistuneet väkivaltaisuudet, ja hän teki tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin selvitysvaltuuskunnan kanssa. Arvoisa puhemies, pyydän teitä ja Doris Packia huolehtimaan, että VMSZ:n puheenjohtajasta József Kaszasta ei tule poliittista uhria näytösoikeudenkäynnissä. 
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Puolan metallialan yrittäjät ovat varoittaneet, että metallituotteiden ja erityisesti pienten metalliesineiden maahantuonti on noussut voimakkaasti 1. tammikuuta 2005 lähtien. Tuona päivänä poistettiin hallinnolliset rajoitukset näiden tuotteiden tuonnilta Euroopan tulliliiton alueelle.
Yrittäjät ovat korostaneet, että kiinalaiset tuottajat eivät lisää tuotantokuluihin työnantajien maksamia eläke- ja sosiaaliturvamaksuja tai ympäristövaatimusten toteuttamiseen käytettyä rahaa. Sen vuoksi heidän on mahdollista veloittaa huomattavasti vähemmän viemistään tuotteista. Tämän lisäksi he hyötyvät erilaisista valtionavuista, jotka täyttävät kaikki laittoman valtionavun tunnusmerkit. Tämän kaiken seurauksena on, että epäoikeudenmukainen kilpailu lisääntyy ja että Euroopan metallialan yrittäjien, myös puolalaisten yrittäjien, ongelmat lisääntyvät entisestään.
Pyydän puhemiestä varoittamaan Euroopan komissiota tästä ongelmasta ja ehdottamaan, että tämä keksii ratkaisuja EU:n markkinoiden suojelemiseksi Kiinasta tuotujen metalliesineiden tuhoavalta vaikutukselta. Paljon kiitoksia. 
Miguel Angel Martínez Martínez (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Sudanista ja erityisesti Darfurista on kantautunut useiden kuukausien ajan erittäin huolestuttavia uutisia. Kyseessä on kriisi, jonka lopputulosta ei voida ennustaa ja jota jotkut ovat kuvailleet joukkomurhaksi. Kriisi on johtanut myös siihen, että tuhansia on kuollut ja sadattuhannet ihmiset ovat joutuneet siirtymään kotiseudultaan järkyttävien ihmisoikeusloukkausten ja suuren inhimillisen katastrofin vallitessa.
Yksi tuoreimmista uutisista liittyy kahden Lääkärit ilman rajoja -järjestön työntekijän pidätykseen. Toinen heistä on Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen Paul Foreman ja toinen alankomaalainen Vincent Hoedt. Heitä syytetään vakoilusta ja väärän tiedon levittämisestä. Erityisesti on huomioitava, että heidän vääräksi väitetyssä raportissaan tuodaan esiin yli 500 naisen raiskaukset Darfurissa. Mielestäni raportti on tärkeä. Lääkärit ilman rajoja -järjestön uskottavuus ja pätevyys on todistettu, ja kaikista näistä syistä parlamentilla on velvollisuus ryhtyä toimiin näiden järjestön kahden työntekijän puolustamiseksi.
Useiden Euroopan parlamentin sosialidemokraattiseen ryhmään kuuluvien kollegojen puolesta kehotan parlamenttia ryhtymään toimeen. Ehkä puhemies voisi lähettää Sudanin viranomaisille kirjeen, jossa ilmaistaisiin parlamentin huoli tuomittavista tapahtumista ja vaadittaisiin Paul Foremanin ja Vincent Hoedtin vapauttamista ilman takuita. 
Zdzisław Zbigniew Podkański (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kolmansista maista tuodaan EU:hun valtavia määriä hunajaa, ja kuluttajat antavat hälyttävää palautetta tämän hunajan heikosta laadusta. Tästä syystä on ryhdyttävä suojatoimenpiteisiin. Jos näin ei tehdä, mehiläisalan nykyiset ongelmat pahenevat.
On huomattava, että Euroopan mehiläismäärä on pudonnut lähes 40 prosenttia viime vuosina. Esimerkiksi Saksassa määrä on pudonnut 33 prosenttia viimeisen 15 vuoden aikana ja Puolassa 40 prosenttia viimeisen 20 vuoden aikana. Mehiläiset eivät ole tärkeitä ainoastaan hunajan ja muiden mehiläistuotteiden vuoksi. Ne edesauttavat luonnon tasapainon säilymistä ja lisäävät elintarviketuotannon tehokkuutta. Niillä on myös ratkaiseva osa ympäristönsuojelussa.
Edellä todetun perusteella Euroopan komission olisi mielestäni ehdotettava kiireellisesti parlamentille toimia, joihin tässä asiassa on ryhdyttävä. Toimien tarkoitus ei olisi ainoastaan hunajamarkkinoiden ja mehiläistuotteiden suojaaminen vaan myös mehiläisten ja mehiläishoidon tulevaisuuden turvaaminen. 
Georgios Papastamkos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan julkisesti kiittää parlamenttiryhmämme puheenjohtajaa jäsen Poetteringia hänen ehdotuksestaan, että keskustelisimme tänään Euroopan unionin tilanteesta yksityiskohtaisesti samalla, kun keskustelemme Euroopan perustuslain ratifioinnin edistymisestä. Kiitän häntä, koska näin minun ei tarvinnut ehdottaa tämän keskustelun käymistä. Haluan myös käyttää tämän mahdollisuuden kiittääkseni arvon ystäviäni, jotka allekirjoittivat aloitteen ja siten antoivat sille todellisen tukensa.
Euroopan parlamentti ei voi pelkästään reagoida. Sen on myös toimittava. Euroopan unionin nykyinen tilanne on varmasti demokraattisesti valittujen hallitusten asia. Se on kuitenkin ennen kaikkea myös demokraattisesti valitun toimielimen, Euroopan parlamentin asia. Se on minimaalinen osoitus demokraattisesta vastuusta Euroopan kansalaisyhteiskuntaa kohtaan. 
Sarah Ludford (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on rahoittanut viimeisen kahden vuoden ajan romutusohjelmaa () 7 miljoonalla punnalla eli 11 miljoonalla eurolla vuodessa. Tämän ohjelman avulla Lontoon esikaupunkien on ollut mahdollista selviytyä romuajoneuvoista annettuun direktiiviin sisältyvistä vaatimuksista. Ohjelmalla varmistetaan nopea, Lontoon laajuinen hylättyjen autojen siirtopalvelu, jonka avulla poistetaan noin 75 000 ajoneuvoa vuodessa Lontoon kaduilta. Ohjelmalla on säästetty monia asuinalueita romuttuneiden ja palaneiden ajoneuvojen haitalta, joka tuo ympäristöön jätteitä ja saastetta sekä vaikuttaa todella paljon kansalaisten elämänlaatuun.
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus kuitenkin ilmoitti eilen maailman ympäristöpäivänä, että hankkeen rahoitus loppuu syyskuussa. Tämä ei olisi niin huono asia, jos hallitus asettaisi valmistajat vastuuseen hankkeen loppumispäivästä alkaen, niin kuin se voi direktiivin nojalla tehdä, ennen kuin valmistajien vastuu tulee pakolliseksi tammikuussa 2007. Hallitus ei ole tehnyt sitä, vaan se on asettanut yritysvoitot kestävän ympäristön edelle.
Arvoisa puhemies, vetoan tästä syystä kauttanne Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukseen, jotta se jatkaisi romutusoperaation rahoitusta Lontoon ympäristökriisin torjumiseksi. 
Panagiotis Beglitis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, vahvistettujen tietojen mukaan Kreikan, Italian, Espanjan ja muiden Keski-Euroopan maiden sekä Yhdysvaltain uusnatsi- ja fasistijärjestöjen kokous on suunniteltu pidettäväksi 16.–18. syyskuuta 2005 Meligalan alueella Messinian maakunnassa Peloponnesoksella.
Tämä kokous muodostaa haasteen demokraattisille viranomaisille ja Kreikan kansalle sekä kaikkien Euroopan kansojen näkemyksille erityisesti nyt, kun nämä voimat käyttävät Euroopan perustuslakia tekosyynä yhteisten arvojemme ja periaatteidemme sekä Euroopan rauhanomaisen ja demokraattisen rinnakkaiselon ja veljeyden heikentämiseen.
Kreikan hallituksen olisi viipymättä kiellettävä tämä epädemokraattinen kokous, ja myös Euroopan parlamentin olisi tuettava tätä kehotusta. 
Jörg Leichtfried (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan käyttää tämän mahdollisuuden tuodakseni jälleen kerran esiin ongelman, joka vallitsee valitettavasti edelleen, eli elävien eläinten viennille myönnettävät vientikorvaukset. Aina siitä lähtien, kun vientikorvaukset elävien eläinten viennille otettiin käyttöön vuonna 1989, Euroopan parlamentti on useaan otteeseen äänestänyt niiden poistamiseksi EU:n talousarviosta. Vaikka on yleisesti tiedossa, että eläimet kärsivät erityisesti pitkillä matkoilla ja että tästä aiheutuu haittaa kuluttajille, elävien eläinten kuljetusta tuetaan edelleen. Sitä on tuettu 41 miljoonalla eurolla vuonna 2001, 57 miljoonalla eurolla vuonna 2002 ja 67 miljoonalla eurolla vuonna 2003. Nyt tuen määrä on 77 miljoonaa euroa vuodessa. 
Tällainen tukien myöntäminen on sama kuin eläinten äärimmäisen kärsimyksen tukeminen, minkä vuoksi se olisi ehdottomasti kiellettävä. Vetoan siksi Euroopan parlamentin jäseniin, jotta he kannattaisivat tätä lausuntoa. Antaisin myös EU:n budjetista parhaillaan neuvotteleville parlamentin jäsenille sellaisen neuvon, että näiden tukien hylkäämisellä talousarviosta poistettaisiin satoja miljoonia euroja. Tekemällä näin keventäisimme talousarviota taatusti oikeutetulla tavalla. 
Othmar Karas (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, 25 valtionpäämiestä tai hallituksen päämiestä on allekirjoittanut Euroopan perustuslakisopimuksen. Sen on allekirjoittanut 25 ulkoministeriä, ja sen on ratifioinut 10 jäsenvaltiota. Euroopan parlamentin enemmistö teki päätöksen perustuslain puolesta kahden kolmasosan enemmistöllä. Enemmistö Euroopan kansalaisista on jo sanonut perustuslaille kyllä.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä antamaan lehdistötiedotteen, jossa tehdään selväksi, että emme anna EU:n vastustajien, väärän tiedon levittäjien, syyllistäjien ja kansankiihottajien estää meitä ja että perustuslaki vahvistaa kansalaisten perusoikeuksia, parlamenttia ja siten myös kansalaisia, demokratiaa ja avoimuutta. Arvoisa puhemies, pyydän teitä kertomaan kaikille valtionpäämiehille ja hallitusten päämiehille, että Euroopan parlamentti vastustaa hallitusten päämiesten omavaltaisia, yleiseen kansallistunteeseen vetoavia päätöksiä ja ennenaikaisia lausuntoja, jollaisen Tony Blair antoi tänään, koska emme halua keskeyttää perustuslakiprosessia. 
Gerard Batten (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan perustuslaki on tuhottu. Ranskalaiset aloittivat sen tuhoamisen, alankomaalaiset jatkoivat sitä, ja nyt perustuslakia ei enää ole. EU:n perustamissopimuksille on kuitenkin tyypillistä, että ne otetaan jälleen käyttöön. Perustuslaista on päästävä lopullisesti eroon. Tähän voisi olla keinona Yhdistyneen kuningaskunnan kansanäänestys, jonka tuloksena olisi selvä "ei'". Nyt vaikuttaa kuitenkin siltä, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus aikoo kieltää kansalaisiltaan tuon mahdollisuuden. Tämän lisäksi voisi olla vieläkin lopullisempi tapa päästä perustuslaista eroon. Näin voitaisiin tehdä hajaannuttamalla Euroopan yhteisvaluutta.
Euroalue näyttää alkavan jo rispaantua reunoistaan. Euroopan yhteisvaluutan hajaannus, joka on ainoastaan ajan kysymys, lopettaa poliittisen ja taloudellisen yhdentymisen lopullisesti. 
Eluned Morgan (PSE ).
    Arvoisa puhemies, on mukavaa nähdä, että hullut ystävämme ovat kanssamme parlamentissa tänään.
EU:n hankkeeseen kohdistuneista hiljattaisista suurista iskuista huolimatta meillä on silti jonkin verran todella perustavanlaatuista työtä käynnissä, erityisesti Lissabonin strategia. Sen vuoksi haluaisin jatkaa niiden jäsenvaltioiden nimeämistä ja häpeään saattamista, jotka eivät ole panneet täytäntöön eräitä Lissabonin direktiivejä. 
Euroopan parlamentti on vahvistanut 83 Lissabonin direktiiviä. Direktiiveistä 63 olisi pitänyt panna täytäntöön, mutta kaikki jäsenvaltiot ovat panneet kokonaisuudessaan täytäntöön vain 10 direktiiviä. Eurooppayhtiötä koskeva direktiivi olisi pitänyt panna täytäntöön 18. lokakuuta 2004 mennessä, mutta seuraavat valtiot eivät ole vielä ilmoittaneet komissiolle lainsäädännöstään direktiivin toteuttamiseksi: Belgia, Viro, Kreikka, Espanja, Ranska, Irlanti, Italia, Latvia, Liettua, Luxemburg, Alankomaat, Puola, Portugali ja Slovenia. Arvoisa puhemies, voisitteko kirjoittaa näille jäsenvaltioille ja kysyä, milloin ne aikovat panna direktiivin täytäntöön? 
Georgios Karatzaferis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, kahden istuntojakson välillä sekä Ranska että Alankomaat äänestivät voimakkaasti "ei". Perustuslain vastustaminen ei kuitenkaan merkinnyt myös Euroopan unionin vastustamista.
Meidän on kuunneltava Euroopan kansalaisia. Euroopan parlamentissa 62 prosenttia ranskalaisista parlamentin jäsenistä äänesti "kyllä". Ranskan kansalaisista 55 prosenttia äänesti kuitenkin "ei". Alankomaalaisista parlamentin jäsenistä 82 prosenttia äänesti "kyllä". Alankomaiden kansalaisista 62 prosenttia äänesti kuitenkin "ei". Mitä tapahtuu? Miksi hallitukset sanovat kyllä ja ihmiset sanovat ei?
Kansalaiset tietävät joitakin tosiasioita. He tietävät työttömyydestä, inflaatiosta ja kiinalaisten tuotteiden invaasiosta. He tietävät kaikesta, mitä järjestelemme heidän selkänsä takana. Otamme Turkin jäseneksi kysymättä heiltä, eikä laitonta maahanmuuttoa pystytä hallitsemaan.
Meidän on osoitettava kansalaisille enemmän huomiota kuin nyt. Jos kysymme heidän mielipidettään ja toimimme yhdessä kansalaisten kanssa, Euroopan unionin toimintakin edistyy. Euroopan unionin toiminta ei voi edistyä ilman kansalaisia, ja Brysselin byrokraattien on ymmärrettävä se. Kansalaisille on osoitettava enemmän huomiota kuin nyt ja heitä on kunnioitettava. 
Mojca Drčar Murko (ALDE ).
    Slovenian läpi Italiaan vuosittain ajavien noin 700 000 kuorma-auton on käytettävä erityisiä reittejä ajaessaan Italian raja-asemien läpi Triesten ja Gorizian kaupungeissa. Vaikka kauttakulkumatkalla olevat kuorma-autot eivät ole lastattuja eivätkä ne tarvitse tullipalveluita, niiden on käytettävä samoja erityisreittejä kuin ennen Slovenian liittymistä Euroopan unioniin, ja niistä on maksettava tietullimaksu. Jos tullimaksua ei makseta, kuorma-autot pysäytetään, eivätkä ne saa jatkaa matkaa. 
Epäilen, että piilevänä syynä tämän järjestelmän käyttöön Italiassa on se, että Slovenian liityttyä EU:hun kauttakulkutavaroiden rahtimaksuihin liittyvien tullipalveluiden käyttö on pudonnut puoleen. Tietullimaksujen perusteeton periminen on tämän asian taloudellinen kompensaatio. Tämä keskiaikaistyylinen vero rikkoo kuitenkin vakavasti tavaroiden ja ihmisten vapaan liikkuvuuden periaatetta EU:ssa, ja se muodostaa ennakkotapauksen, jota ei voida hyväksyä. 
Adam Jerzy Bielan (UEN ).
   Arvoisa puhemies, haluaisin tänään kiinnittää parlamentin huomion asiaan, joka on kiihdyttänyt julkista mielipidettä maassani useiden viikkojen ajan. Viittaan siihen, että Lukashenkon hallinto vainoaa Valko-Venäjän puolalaisten liiton vastavalittuja johtajia.
Olemme tottuneet useiden vuosien ajan siihen, että Valko-Venäjällä loukataan perusihmisoikeuksia. Minun tarvitsee ainoastaan mainita, että demokraattisen opposition kaksi johtajaa, Nikolai Statkevitsh ja Pavel Severinets, tuomittiin muutama päivä sitten kolmeksi vuodeksi pakkotyöleirille hallituksen vastaisten mielenosoitusten järjestämisestä. Kaikesta huolimatta EU:n viranomaisten on nostettava esiin puolalaisen vähemmistön järjestöön kohdistuneet hiljattaiset hyökkäykset ja kohdistettava niihin erityistä kritiikkiä. Muistutan parlamenttia siitä, että vaikka Valko-Venäjän puolalaisten liiton uudet johtajat valittiin liiton kongressissa maaliskuussa, Valko-Venäjän oikeusministeriö kieltäytyi tunnustamasta valintaa ja myös uhkasi julistaa koko järjestön laittomaksi. Tämän lisäksi maan ainoa puolankielinen sanomalehti on lakkautettu ja puolalainen diplomaatti on karkotettu maasta. Nämä tosiseikat antavat täydellisen kuvan siitä, miten puolalaisia vainotaan Valko-Venäjällä. 
Valko-Venäjän viranomaisten hiljattain toteuttamat voimakkaat toimet osoittavat selvästi heidän pelkäävän, että Valko-Venäjällä tapahtuu samanlainen demokraattinen vallankumous kuin Ukrainassa. Toivon heidän pahimpien pelkojensa toteutuvan, mutta Euroopan unionin on toimittava aktiivisemmin sen varmistamiseksi, että näin tapahtuu. 
Robert Evans (PSE ).
    Arvoisa puhemies, esitän teille kysymyksen. Kerron teille, että muutaman viimeisen Strasbourgin istuntokauden aikana on ollut vakavia ongelmia, jotka ovat koskeneet Strasbourgin lentokentältä lähteviä ja kentälle tulevia lentoja. Ette kuuntele, mutta ei se mitään, jatkan silti. Lakot, muualle ohjaamiset, peruutukset ja monet muut syyt ovat aiheuttaneet sen, että Euroopan parlamentin jäsenet ovat myöhästyneet huomattavasti tai päätyneet muualle. 
Koska Strasbourgin kaupunki ja Ranskan ilmailuviranomaiset vaikuttavat kyvyttömiltä tarjoamaan jatkuvaa tai luotettavaa kuljetusta tähän hienoon kaupunkiin ja koska otan huomioon sekä Euroopan parlamentin jäsenten että Euroopan kansalaisten toiveen, ettemme tuhlaisi enempää heidän rahojaan, eikö ole aika harkita vakavasti kuukausittaisten Strasbourgissa pidettävien täysistuntojen tulevaisuutta? Tänä iltapäivänä kysyn teiltä henkilökohtaisesti, mitkä ovat ehdotuksenne tässä asiassa sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä. Vai onko tämä kysymys, jota mieluummin vältätte? 
Puhemies.
   Mielestäni perustamissopimusta on kunnioitettava joka suhteessa. Voimassa olevissa säännöissä todetaan, milloin ja miten Euroopan parlamentin on kokoonnuttava. Meidän velvollisuutemme on toimia voimassa olevien sääntöjen mukaisesti, joissa määrätään siitä, missä Euroopan parlamentin on kokoonnuttava. 
Agnes Schierhuber (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan korjata jäsen Leichtfriedin esittämiä asioita. Myös minä vastustan teuraseläinten kuljettamista elävinä. Kuitenkaan äskeisessä selostuksessa ei eroteltu teuras-, siitos- ja hyötyeläimiä. Siitos- ja hyötyeläimiä voidaan kuljettaa ainoastaan elävinä, ja ne ovat todellinen taloudellinen tekijä Euroopan karjatilallisille. Jos kannatamme lausumaa sellaisenaan, se koskisi noin puolta Euroopan siitoskarjasta. Se olisi jo muutenkin kireässä taloudellisessa tilanteessa vaikea lisäisku Euroopan karjatilallisille. 
Albert Deß (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ei ole epäilystäkään siitä, että puhun rauhanomaisen ja yhdentyneen Euroopan puolesta. Olen kuitenkin myös sitä mieltä, että Ranskan ja Hollannin äänestysten jälkeen emme voi vain siirtyä tavalliseen päiväjärjestykseen. Ei pitäisi sanoa, että yli puolet Euroopan kansalaisista on äänestänyt asian puolesta. Se on yksinkertaisesti väärin. Saksassa alle 600 kansanedustajaa päätti asiasta. Yli 80 miljoonan kansalaisen mielipidettä ei kysytty. 
Eräs suuri saksalainen päivälehti toteutti viime viikolla kyselyn lukijoidensa keskuudessa. Kyselyyn osallistuneista lähes 380 000 lukijasta 96 prosenttia vastusti perustuslakia. Mielestäni ei pidä syyttää perustuslakia vastaan äänestäneitä Ranskan ja Alankomaiden äänestäjiä vaan kollegoitani, jotka ovat päättäneet Turkin liittymisneuvotteluiden aloittamisesta, ja Romanian sekä Bulgarian aikaistetusta liittymisestä Euroopan unioniin. Siitä meidän on keskusteltava. 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, perustuslakia koskevien äänestysten valossa toivon, että parlamentissa tunnustettaisiin viimeinkin EU-hankkeen virheellisyys ja väärä suunta. Se ei kuitenkaan ole asia, johon haluan kiinnittää huomiota. Toinen jäsen on jo maininnut G-8-huippukokouksen, joka pidetään Edinburghissa, samoin kuin Live-8-kampanjan, jolla pyritään Afrikan velkahelpotuksiin, oikeudenmukaiseen kaupankäyntiin Afrikan kanssa ja lisäapuun Afrikalle. Taloudellisilla toimilla ei kuitenkaan voida ratkaista Afrikan ongelmia. Jos aiomme toteuttaa todellisen muutoksen paremman Afrikan puolesta, meidän on toteutettava toimia hyvän hallinnon, oikeusvaltioperiaatteen ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen varmistamiseksi. Tarkastelen Zimbabwen tapausta. Maan presidentti Mugabe piti maaliskuussa toiset väärennetyt vaalit. Tällä hetkellä presidentti Mugabe toteuttaa Zimbabwessa puhdistuksia niillä kaupunkialueilla, joilla asuu pääasiassa opposition kannattajia. Hän nujertaa opposition kannattajat armottomasti, eikä kansainvälinen yhteisö tee asialle mitään.
Neuvosto totesi, että se aikoo tarkastella sanktioita uudelleen Zimbabwessa pidettyjen vaalien valossa. Mitään ei ole tapahtunut. Vetoan neuvostoon ja komissioon, jotta ne ryhtyisivät järeisiin toimiin presidentti Mugabea ja hänen kaltaisiaan diktaattoreita vastaan, jotka käyttävät Afrikan alistettuja kansoja hyväkseen. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Laperrouzen laatima teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A6-0134/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta ja päätösten N:o 96/391/EY ja N:o 1229/2003/EY kumoamisesta (KOM(2003)0742 – C5-0064/2004 – 2003/0297(COD)). 
Andris Piebalgs,
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Laperrouzea siitä, että hän otti vastuulleen tämän ehdotuksen Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevista suuntaviivoista ja laati niistä mietinnössään tarkan analyysin. Mietintöhän hyväksyttiin suurella äänten enemmistöllä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa. Haluan erityisesti ilmaista kiitokseni siitä, että hän ja varjoesittelijät pyrkivät vakaasti pääsemään sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä, mitä valitettavasti ei kuitenkaan tapahtunut.
Muistutan tässä yhteydessä ehdotuksen tavoitteista. Ehdotuksen haasteena on luoda oikeudellinen väline, jolla voidaan tehokkaasti luoda tarvittavat energiansiirron perusrakenteet niin, että samalla kehitetään alan yhteistyötä yksityisen sektorin ja jäsenvaltioiden kanssa.
Keskeisiä poliittisia teemoja ovat energian toimitusvarmuus ja toimivat energian sisämarkkinat. Nämä tavoitteet pyritään saavuttamaan Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevissa suuntaviivoissa, joiden tarkoituksena on ottaa käyttöön todellinen eurooppalainen sähkö- ja kaasuverkko liittämällä paremmin toisiinsa hajanaiset kansalliset verkostot.
Maakaasualalla kasvunäkymät ovat todella myönteiset. Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevalla politiikalla pyritään varmistamaan lisäkaasun tuonti ja monipuolistamaan valmiuksia tuoda kaasua Venäjältä, Norjasta, Kaspianmeren alueelta, Pohjois-Afrikasta ja Lähi-idästä. Lisäksi on tarkoitus varmistaa tarvittava yhteyskapasiteetti jäsenvaltioiden välillä.
Sähköverkkojen tapauksessa tärkeintä on luoda todelliset eurooppalaiset sähkömarkkinat ja ylläpitää niiden toimintaa. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on olennaista, että jäsenvaltioiden välillä on riittävästi yhteyskapasiteettia. Sen jälkeen kun voimassa olevat Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevat suuntaviivat vahvistettiin kesäkuussa 2003, on havaittu tarpeelliseksi sisällyttää uudet jäsenvaltiot ja ehdokasvaltiot täysimääräisesti näihin suuntaviivoihin ja mukauttaa niitä uuteen Euroopan naapuruuspolitiikkaan.
Komissio teki joulukuussa 2003 ehdotuksen Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen tarkistamiseksi, mitä on pidettävä pyrkimyksenä täydentää ja parantaa nykyisiä suuntaviivoja. Ehdotuksen nimenomaisena tavoitteena on ottaa kymmenen uutta jäsenvaltiota mukaan ensisijaisten hankkeiden toteuttamiseen ja sisällyttää suuntaviivoihin keskeiset energiayhteydet kolmansiin maihin. Komissio ehdotti, että hankevalinnassa sovellettaisiin ylhäältä alas -lähestymistapaa, jossa yhteistä etua koskevien hankkeiden laajasta joukosta yksilöidään ensisijaisiin toimintalinjoihin sisältyvät ensisijaiset hankkeet.
Euroopan edun mukaiset hankkeet ovat ensisijaisia. Niiden tavoitteena on edistää tärkeimpien rajatylittävien yhteyskapasiteettien nopeaa luomista. Tavoitteen saavuttamiseksi Euroopan edun mukaisten hankkeiden on täytettävä erityiset kriteerit eli niiden on kuuluttava ensisijaisiin toimintalinjoihin ja niiden on oltava rajat ylittäviä tai niillä on oltava merkittävä vaikutus rajat ylittävään siirtokapasiteettiin. Lisäksi niiden on oltava kypsiä hankkeita, eli hankkeet on sitouduttava käynnistämän ennen vuoden 2006 loppua ja ne on saatettava päätökseen viimeistään vuonna 2010.
Toinen komission ehdotuksen keskeinen anti on eurooppalainen koordinaattori, joka edistää käyttäjien ja verkonhaltijoiden välistä yhteistyötä sekä mainostaa hankkeita yksityisille sijoittajille ja rahoituslaitoksille. Koordinaattorin voi nimetä komissio, ja hän toimii komission nimissä ja sen puolesta.
Odotan erittäin kiinnostuneena ehdotuksesta käytävää keskustelua. 

Anne Laperrouze (ALDE ),
    Arvoisa puhemies, kiitän arvoisaa komission jäsentä ystävällisistä sanoista. Hyvät kollegat, kiitän lisäksi lämpimästi kaikkia varjoesittelijöitä heidän lausunnoistaan, jotka olen ottanut huomioon pohdinnoissani ja joista on ollut erityistä apua tänään esittelemäni mietinnön laadinnassa. Haluan yhtä lailla kiittää Euroopan komission ja neuvoston edustajia saamastani huomiosta ja heidän vastauksistaan useisiin esittämiini kysymyksiin. Ilmaisen lämpimät kiitokseni vielä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan sihteeristölle ja avustajalleni kaikesta saamastani tuesta.
Arvoisa komission jäsen, otitte esille tämän päätösehdotuksen tavoitteet. Tarkoitus on mukauttaa suuntaviivat 25 jäsenvaltiosta muodostuvan Euroopan unionin uuteen kokoonpanoon, tehdä mahdolliseksi yhteistä etua koskevien hankkeiden rahoitus sekä kaasu- ja sähköalan sisämarkkinoiden toteutuminen ja ennen kaikkea taata toimitusvarmuus jäsenvaltioiden ja naapurimaiden (Kaakkois-Eurooppa, Välimeren maat, Ukraina ja Valko-Venäjä) välisten yhteyksien kautta. Tämä Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskeva lähestymistapa on itse asiassa samanlainen kuin Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskeva lähestymistapa.
Teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan enemmistö kannattaa komission esittämiä uusia ajatuksia siitä, että määritellään ensisijaiset toimet ja erityisesti ensisijaisiin toimintalinjoihin sisältyvät yhteistä etua koskevat hankkeet ja nimetään eurooppalainen koordinaattori. Edellytyksenä kuitenkin on, että koordinaattori hoitaa ainoastaan sellaisia monimutkaisia hankkeita, joiden toteuttamisedellytykset ovat erityisen hankalat, ja että hän toimii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Parlamenttia on myös kuultava koordinaattorin nimeämisestä, ja tähän pyritäänkin ryhmäni esittämällä tarkistuksella.
Teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan hyväksymässä mietinnössä jäsenvaltioita kehotetaan toimimaan yhteistyössä aina, kun monikansallinen selvitysmenettely niin edellyttää ja niin, että ne ottavat huomioon ratkaisevat perusteet, kuten toimitusvarmuuden, hankkeen ympäristövaikutukset ja kyseisen alueen väestön mielipiteen.
Neuvostolta saamiensa tietojen perusteella teollisuusvaliokunta on katsonut, että neuvoston suosittelema lähestymistapa on johdonmukainen ja selventää komission alkuperäistä ehdotusta. Teollisuusvaliokunnan hyväksymässä mietinnössä vahvistetaan nimittäin hankkeiden hierarkia: Euroopan laajuisten hankkeiden perustan muodostavat yhteistä etua koskevat hankkeet luetellaan liitteessä III ja Euroopan etua koskevat ensisijaiset hankkeet liitteessä I.
Teollisuusvaliokunta ei halunnut kyseenalaistaa jäsenvaltioiden esittämiä hankkeita, koska sillä ei omasta mielestään ole riittäviä valmiuksia tai riittävästi tietoa arvostellakseen hankkeiden valintaa. Joidenkin kollegojeni huomautusten johdosta haluan kuitenkin pyytää komissiota varmistamaan hankkeiden pätevyyden, kun päätös pannaan täytäntöön. Esimerkiksi Baltian maista kotoisin olevat kollegamme katsovat, että kaasuputken olisi järkevämpää kulkea Baltian maiden kautta kuin Itämeren alitse, jotta myös Baltian maiden energiantoimitukset voitaisiin varmistaa. Toinen esimerkki on Ranskan ja Espanjan välinen suurjännitelinja, joka on aiheuttanut erityisen paljon kritiikkiä alueen väestön parissa. Tästä syystä hankkeille myönnettäviä varoja olisi lisättävä 60 miljoonaan euroon, jolloin voitaisiin paremmin vastata ympäristön asettamiin rajoitteisiin, joiden vuoksi voidaan tarvita hyvinkin kattavia toteutettavuustutkimuksia. Kyse on itse asiassa hankkeiden validoinnista, jäsenvaltioiden välisten kuulemismenettelyjen koordinoinnista ja parhaiden mahdollisten teknisten ratkaisujen löytämisestä.
Lopuksi haluan vielä painottaa, että teollisuusvaliokunta perustelee olefiinien siirron sisällyttämisen tekstiin sillä, että nämä Euroopan laajuiset verkot ovat erityisen tärkeitä kemianteollisuudelle, minkä lisäksi niillä voidaan parantaa turvallisuutta ja ympäristönsuojelua, kun maantiekuljetukset vähentyvät. Euroopan investointipankista saatavien varojen lisäksi olefiineihin liittyvien hankkeiden maininta takaa symbolisen eurooppalaisen laatumerkin. Se ei kuitenkaan vaikuta siihen, että kyseisille hankkeille voitaisiin myöntää yhteisön tukea Euroopan laajuisia verkkoja koskevista määrärahoista. Mielestäni on tärkeää pohtia lisäksi Euroopan laajuisten energiaverkkojen yhdistämistä eurooppalaisiin väyliin, joita on ehdotettu liikenneverkkojen alalla. 
Guntars Krasts (UEN ),
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää komissiota ja asiasta vastaavaa valiokuntaa niiden tekemästä työstä. On korostettava, että tänään puheena oleva direktiivi on erityisen tärkeä, sillä siinä viedään Euroopan unionin yhdentymistä jälleen hieman eteenpäin. Haluan kuitenkin kiinnittää huomionne muutamiin seikkoihin, jotka saattavat haitata direktiivissä asetettujen tavoitteiden saavuttamista.
Verkkoyhteyksien luominen toimitusjärjestelmien välille ei näin ollen ole aina niiden toimittajien edun mukaista, joilla on valta-asema tietyllä alueella. Tällaisissa tapauksissa yhteyksiin tehtäviä investointeja on arvioitava sillä perusteella, miten niistä saadaan tuottoa keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Markkinaperiaatteet on siis korvattava pitkän aikavälin suunnittelulla, jotta voidaan taata kuluttajille toimitusvarmuus ja ympäristönsuojelu. Perusteet ovat samat silloin, kun toimitusvarmuuden takaamiseksi on luotava yhteyksiä, jotta voidaan korjata tuotantokapasiteetin puutteet. Tällaisissa tilanteissa ei aina pystytä noudattamaan markkinaperiaatteita, sillä ajanjakso, jonka kuluessa investoinnit voidaan saada takaisin, ei välttämättä vastaa kilpailtujen markkinoiden toimijoiden tavoitteita. Verkkoyhteyksien luominen voi olla verkkojen haltijoille julkisen palvelun velvoite, jos uusien yhteyksien luominen ei ole sähkömarkkinoiden toimijoiden edun mukaista. Tästä syystä Euroopan unionin tuella perustettavia Euroopan laajuisten verkkojen ensisijaisten yhteysosuuksien valinnan ei pitäisi tapahtua ainoastaan alueiden ja jäsenvaltioiden välisen kaupallisen kilpailun ehdoin, mikä ilmenee direktiivissä noudatetusta lähestymistavasta. Kun Euroopan komissio valitsee ensisijaisia verkkoyhteyksiä, sen pitäisi ennen kaikkea ottaa valinnassa huomioon keskipitkän ja pitkän aikavälin toimitusvarmuus sekä Euroopan unionin sisämarkkinoiden luominen. Euroopan parlamentin pitäisi toimia prosessin valvojana koko talousarviomenettelyn ajan. Haluan tässä yhteydessä kiinnittää huomionne siihen, että kolme Baltian maata ovat jääneet täysin Euroopan unionin sähkö- ja kaasumarkkinoiden ulkopuolelle. Neuvostoajoista lähtien ne ovat olleet liitettynä Venäjän sähkötoimitusverkkoon. Tämän olisi oltava ensisijainen tehtävä ja ensisijainen alue, jolle yhteyksiä on luotava. 
María del Pilar Ayuso González,
    Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää jäsen Laperrouzea hänen osoittamastaan yhteistyöhalukkuudesta tämän mietinnön laadinnassa.
Ehdotus on merkityksellinen siksi, että verkkoyhteyksien kehittäminen on välttämätön edellytys todellisten energian sisämarkkinoiden luomiselle. Niiden avulla voidaan lisäksi paremmin varmistaa toimitukset mahdollisissa sähköntoimitusten puutokseen liittyvissä ongelmatilanteissa. Kuten on jo todettu, neuvoston, komission ja parlamentin välillä käytyjen epävirallisten kolmikantaneuvottelujen jälkeen havaittiin, ettei tekstistä päästäisi sopimukseen parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä. Me vastustamme neuvoston ajatusta Euroopan etua koskevien hankkeiden poistamisesta ja puolestaan kannatamme esittelijän esittämän hankeluokittelun säilyttämistä.
Tuemme myös esittelijän esittämää tarkistusta, jolla muutetaan eurooppalaisen koordinaattorin tehtävää koskevaa tekstiä ja jolla säilytetään teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan hyväksymä tarkistus. Tuloksena on, että koordinaattori nimetään ainoastaan monimutkaisiin hankkeisiin, joiden toteuttaminen on vaikeata, ja että parlamenttia on kuultava koordinaattorin nimeämisestä. Näin on sovittu myös Euroopan laajuisten liikenneverkkojen tapauksessa.
Haluan korostaa erästä erittäin tärkeää tarkistusta, joka esitettiin ja hyväksyttiin teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa. Tarkoitan uutta johdanto-osan 2 a kappaletta, jossa muistutetaan Barcelonan Eurooppa-neuvostossa sovitusta tavoitteesta eli siitä, että jäsenvaltioiden välisten sähköyhteyksien pitäisi olla 10 prosenttia asennetusta tuotantokapasiteetista kussakin jäsenvaltiossa.
Lopuksi haluan vielä kiittää komissiota tästä puheena olevasta asetusehdotuksesta, joka käsittelee Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen rahoitusta. Tällä ehdotuksella myönnetään ensimmäistä kertaa yhteisrahoitusta energia-alan hankkeisiin eikä ainoastaan alustaviin tutkimuksiin.
Luotan siihen, että tämä otetaan huomioon vahvistettaessa kauden 2007–2013 rahoitusnäkymiä, sillä jos talousarviovaroja pienennetään, se vaikuttaa kielteisesti niin tähän kuin kaikkiin muihinkin Euroopan unionin ohjelmiin, kuten maaseudun kehittämisohjelmaan, Life-ohjelmaan, Euroopan laajuisiin verkkoihin ja seitsemänteen tutkimuksen puiteohjelmaan. 
Hannes Swoboda,
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää lämpimästi jäsen Laperrouzea hänen ensiluokkaisesta työstään ja ennen kaikkea siitä kollegiaalisesta hengestä, jonka ansiosta kaikki poliittiset ryhmät pystyivät antamaan panoksensa mietintöön.
Mielestäni mietintö on erinomainen, sillä siinä korostetaan, että on luotava lisää Euroopan laajuisia verkkoja, jotta voidaan saavuttaa maanosamme kilpailukyvyn lisäämiseen liittyvät Lissabonin tavoitteet. Kaksi asiaa on täysin selvää: ensinnäkin verkkoyhteyksiä tarvitaan Euroopassa ja toiseksi niiden moitteetonta toimintaa ei voida taata. Päinvastoin, yhdennetyissä verkoissa havaittu ongelma saattaa siirtyä muihin verkkoihin, vaikka energian toimitusvarmuus parantuukin yleisesti. 
Tämän lisäksi energiantoimituksia on lisättävä monipuolistamalla energialähteitä erityisesti raakaöljyn ja maakaasun tapauksessa. Arvoisa komission jäsen, haluan käyttää tilannetta hyväkseni huomauttaakseni teille, että kunnioitan suuresti sitoutunutta työskentelyänne, mutta ette ollut läsnä Bakusta Ceyhaniin Tbilisin kautta kulkevan tärkeän kaasuputken avajaisissa. Tilaisuuteen osallistuivat asianomaisten maiden presidentit sekä Yhdysvaltain energiaministeri, mutta energiasta vastaavasta Euroopan komission jäsenestä ei valitettavasti näkynyt vilaustakaan, kuten ei muistakaan komission jäsenistä. Kun tällainen merkittävä kaasuputki rakennetaan alueelle, jolla sovelletaan Euroopan unionin naapuruuspolitiikkaa ja, kun putki yhdistää mahdollisen tulevan jäsenvaltion tai ainakin ehdokasvaltion Euroopan unioniin, olisin halunnut teidänkin näkyvän valokuvassa, en ainoastaan siksi, että katselen mielelläni kuvianne vaan siksi, että sillä olisi ollut symbolista merkitystä Euroopan kansalaisille. Se olisi osoittanut, että meidän Euroopan unionimme pitää energiaa aivan yhtä tärkeänä kuin Yhdysvaltain hallitus. Tiedän hyvin, että kaasuputken rakentamisesta oli vastuussa Yhdysvaltain hallinto, mutta myös meidän olisi täytynyt olla näkyvästi läsnä. Ehkäpä teitä ei kutsuttu tilaisuuteen tai ette päässyt sinne, mutta voinette selittää meille lyhyesti syynne poissaoloon joko tänään tai jossain muussa tilaisuudessa.
Haluan mainita vielä kaksi muuta asiaa. Arvoisa komission jäsen, totesitte perustellusti, että meidän on muistettava, että tietyt hankkeet ovat Euroopan edun mukaisia ja niitä on siten tuettava. Olen samaa mieltä eurooppalaisen koordinaattorin merkityksestä, joten haluan tukea joidenkin jäsenten, myös jäsen Laperrouzen toteamuksia siitä, että parlamenttia on kuultava ennen koordinaattorin nimeämistä, vaikka siitä vastaa luonnollisesti viime kädessä komissio.
Lyhyesti sanottuna olen sitä mieltä, että energiantoimitukset ovat olennaisia maanosamme kilpailukyvyn kannalta ja että myös EU:n ulkopuolisia energialähteitä on monipuolistettava. Toivon, että komission jäsen Piebalgs pääsee seuraavan kerran paikalle, kun merkittävä kaasuputki avataan, ja osoittaa näin energiantoimitusten olevan tärkeitä myös Euroopalle. 
Šarūnas Birutis,
    Mielissämme on jo pitkän aikaa ollut mahdollinen ratkaisu siihen, kuinka varmistetaan rajatylittävät kaasun toimitukset ja kuinka samalla varmistetaan Euroopan unioniin kuuluvan Baltian alueen toimitukset ja energialähteiden monipuolistaminen. Myös esittelijä otti asian esille tämänpäiväisessä puheessaan. Käsittelyssä oleviin suuntaviivoihin sisältyvien ensisijaisten hankkeiden luetteloon on kirjattu kaksi hanketta eli pohjoisen ulottuvuuden Euroopan laajuinen kaasuputki, joka kulkee Itämeren alitse Venäjältä Saksaan, sekä Valko-Venäjän ja Puolan kautta Saksaan kulkeva Jamal–Eurooppa-maakaasujohto. Yleisesti tärkeiden hankkeiden luetteloon sisältyy Amber-hanke, joka käsittää Venäjältä Latvian, Liettuan ja Puolan kautta Saksaan kulkevan kaasuputken. Kaasuputkien reiteistä päätään tietenkin kaasuyhtiöiden ja asianomaisten valtioiden kesken tehdyissä sopimuksissa, mutta haluan korostaa, että pohjoisen ulottuvuuden Euroopan laajuisessa kaasuputkihankkeessa jätetään osaksi huomioimatta joidenkin sellaisten Euroopan unionin valtioiden intressit ja tarpeet, joita kaasuntoimitukset myös koskevat. Jamal–Eurooppa-kaasuputken toisella hankkeella ei pystytä takaamaan kaasun toimitusvarmuutta, sillä putki kulkee Valko-Venäjän alueen kautta ja, kuten muistamme, Valko-Venäjä katkaisi helmikuussa 2004 maansa kautta kulkevat kaasutoimitukset. Itä- ja Länsi-Euroopan välisiä kaasuntoimitusjärjestelmiä on yhdistettävä lisää, jotta varmistetaan maakaasun toimitusvarmuus kuluttajille, jotta saadaan luotua toimivat yhteiset kaasumarkkinat ja jotta tyydytetään Euroopan unionin kasvava maakaasun tarve keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Tästä syystä ehdotan, että Venäjältä Eurooppaan kulkeva Amber-kaasuputki sisällytetään yhteistä etua koskevien hankkeiden luettelon ensimmäiseen lisäykseen eli ensisijaisten hankkeiden luetteloon mahdollisena vaihtoehtona Jamal II -hankkeelle ja että neuvoston ja Euroopan parlamentin hankkeesta tehdään uusi päätös. Tällainen yhdistäminen on yhteisön vuoden 2003 suuntaviivojen mukainen ja se mainitaan käsiteltävissä hankkeissa. Tällaisella kaasuputkiväylällä voitaisiin myötävaikuttaa myös Euroopan unionin ja erityisesti Baltian alueen toimitusvarmuuteen. 
Rebecca Harms,
    Arvoisa puhemies, haluan tehdä yhden asian selväksi: me emme puhu tässä yhteydessä julkisessa omistuksessa olevasta infrastruktuurista. Päinvastoin, käsiteltävänä olevat verkostot, joita on kehitettävä edelleen, kuuluvat pääosin yksityisen sektorin eli suurten energiantoimittajien omistukseen. Tästä syystä tämä keskustelu eroaa huomattavasti liikenneverkkoja koskevasta keskustelusta.
Emme hyväksy jäsen Laperrouzen mietintöä, jonka tiettyjä osia emme yrityksistämme huolimatta pystyneet parantamaan. Mielestämme tällä Euroopan edun mukaisten 300 hankkeen toivomuslistalla ei ole muuta virkaa kuin se, että se saa aikaan innostusta energiayhtiöissä, joilla on Euroopassa oligopolia, sillä sen myötä näiden yhtiöiden valta todennäköisesti kasvaa. Niillä on jo nyt liian paljon valtaa niiden toimiessa markkinoiden mekanismia vastaan, eikä pelkästään tällaisten yhtiöiden etujen ajaminen mielestämme paranna lainkaan toimitusvarmuutta. 
Angelika Niebler (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluan aluksi kiittää lämpimästi esittelijää ja kaikkia varjoesittelijöitä heidän erinomaisesta työstään ja halustaan aloittaa vuoropuhelu tästä aiheesta.
Keskustelemme tänään Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta. Näistä suuntaviivoista tekemämme päätös määrää suunnan, jonka mukaisesti Euroopan laajuisten energiaverkkojen nykyaikaista infrastruktuuria kehitetään tulevaisuudessa. 
Haluan tässä lyhyessä puheessani korostaa erästä minulle erityisen tärkeää seikkaa eli päätöstä sisällyttää ensimmäistä kertaa niin sanotut olefiinikaasuputkistot Euroopan laajuisiin energiaverkkoihin. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että tämä on erittäin tärkeää, jotta EU:sta saadaan houkutteleva teollisuuden ja yritysten sijaintipaikka, mutta komission ehdotuksen huono puoli on valitettavasti se, ettei siinä määritellä yksittäisiä yhteysosuuksia. Olenkin esittänyt ryhmäni puolesta tarkistuksen 39, jolla korjataan tämä puute.
Euroopan unionissa on jo joitakin yksittäisiä olefiinikaasuverkkoja. Ne sijaitsevat Länsi-Euroopassa ja uusissa jäsenvaltioissa, mutta niiden välillä ei ole yhteyttä. Tarkistuksessa 39 luetellaan useita valittuja yhteysosuuksia, joilla nämä verkot saataisiin yhdistettyä välittömästi ja kestävästi, jolloin pystyttäisiin takaamaan olefiinikaasujen toimitusvarmuus ja yritystemme kannattavuus. Kehotan teitä vielä kerran äänestämään tämän tarkistuksen puolesta.
Kun otetaan huomioon käytettävissä olevien varojen niukkuus, on selvää, ettei kaikkia hankkeita voida tukea. Tarkistuksessani ei pyydetäkään tukea luetelluille yhteysosuuksille. Tavoitteenani on, että toimintamallit määritellään tarkkaan ja että nämä yhteydet mainitaan erityisen tärkeinä Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden kannalta. Tästä syystä kehotan teitä antamaan huomisessa äänestyksessä tukenne tarkistukselle 39. 
Reino Paasilinna (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan laajuiset verkot ovat merkittävässä asemassa Lissabonin tavoitteiden kannalta. Energia tuo synergiaa. Energia-alalla TEN-E-verkoilla on tärkeä tehtävä unionin sisämarkkinoiden vapautumisessa ja toimintavarmuuden parantamisessa, sillä niillä EU voidaan liittää unionin ulkopuoleisiin toimittajiin.
Energiaverkkoja ei tule kuitenkaan käsitellä samalla tavoin kuin Euroopan laajuisia liikenneverkkoja. Liikenneverkot ovat yleistä infrastruktuuria, kun taas TEN-energiaverkot ovat yksityisten omistuksessa. Siksi energiaverkkoihin kannattaisi käyttää julkisia varoja lähinnä hankkeiden suunnitteluun ja tutkimukseen. Joka tapauksessa unionin energiaverkkojen kohdalla tämä rahamäärä on niin pieni, ettei se ole ratkaiseva investointipäätöksiä tehtäessä. Tuskin myöskään koordinaattori olisi kovin arvokas, sehän loisi jälleen uuden organisaatiotason. Asiatuntemuksessa pienikin raha kantaisi hedelmää.
Mitä tulee mietinnön tiettyihin yksityiskohtiin, epäilen komission esittämien prioriteettiprojektien nimeämistä. Niiden valmistelu ei ole ollut systemaattista vaan käytännössä aika satunnaista. Älkäämme siis korostako tiettyjen projektien asemaa vaan ennen kaikkea unionin laajuisia selvityksiä siitä, mihin kannattaa sijoittaa.
Hyvät kollegat, meidän tulee silti vaikuttaa siihen, että energian toimintavarmuus ei johda tuhlailuun vaan säästöihin. Tuoreen laskelman mukaan kaikki energialähteet, paitsi uusiutuvat, voivat kulutustasosta riippuen ehtyä parin sukupolven aikana. 
Andris Piebalgs,
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamentin jäseniä hyödyllisestä keskustelusta. Meidän olisi kuitenkin pysyttävä erityisen rehellisinä käsiteltäessä Euroopan laajuisia energiaverkkoja. Tämä on selvä välttämättömyys, sillä energian toimitusvarmuutemme riippuu energiaverkoistamme, joista tärkein osa ovat verkkoyhteydet. Jäsenvaltioiden väliset yhteydet ovat välttämättömyys, kun puhutaan kilpailukykyisistä markkinoista. Tästä näkökulmasta alalla on mielestäni vahvistettava Euroopan tason toimintamallit. Suuntaviivojen tarkoitus on selvästikin oikeuttaa tämä lähestymistapamme.
Euroopan laajuisiin energiaverkkoihin käytetään vuosittain 20 miljoonaa euroa. Rahat menevät toteutettavuustutkimuksiin, ja tulevaisuudessa voimme ehkä myöntää tukea myös hankkeille. Komissiossa on vieraillut tiettyjä hankkeita kannattavia henkilöitä Baltian maista. Kuten eräs parlamentin jäsen totesi, tässä vaiheessa on selvää, että Baltian maat ovat kuin erillinen saareke, sillä niihin ei ole verkkoyhteyksiä EU:sta. Yhteyksiä on tarkoitus luoda Virosta Suomeen. Liettuan ja Puolan välinen PowerBridge-hanke ei kuitenkaan koskaan toteudu käytännössä, ellei sille myönnetä Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevaa yhteisön tukea. Seison järkkymättä valitsemamme lähestymistavan takana.
Kun tarkastellaan energia-alan laajempaa tukemista, meidän on todellakin monipuolistettava energiatoimituksiamme. Tästä syystä työskentelemme useiden maiden kanssa ja muun muassa Azerbaidžanin kanssa, jossa vastikään vierailin. Siellä ei toiminut yhtäkään eurooppalaista yritystä, vaikka meidän olisikin osallistuttava toimintaan heti alusta alkaen. Neljä maata on allekirjoittanut sopimuksen. Komissio ei voinut sitä allekirjoittaa, mutta hanke kiinnostaa sitä, sillä siinä on kyse öljystä, jota asiakkaat käyttävät. Kaasutoimitukset kiinnostavat komissiota, mutta koska emme rahoita hanketta, emme myöskään voi ottaa siitä kaikkea kunniaa. Tästä syystä harkitsemme toimitusten monipuolistamista.
Kuten edellä totesin, suurin osa investoinneista tulee yksityisiltä sijoittajilta. Tästä syystä yksityisten sijoittajien olisi investoitava hankkeeseen, ja komission olisi näiden suuntaviivojen avulla annettava siihen tarvittava poliittinen panos. Olen siis tyytyväinen tämänpäiväiseen keskusteluun. Jatkamme työtämme. Haluan kiittää erityisesti esittelijä Laperrouzea.
Joudun toteamaan tarkistuksesta 39, että tässä vaiheessa komissio ainoastaan panee merkille olefiiniverkkojen merkityksen, muttei erittele yksityiskohtaisesti verkon ensisijaisia yhteyksiä, sillä Euroopan investointipankin on arvioitava ne kunkin yksittäisen rahoitusehdotuksen kohdalla. Tästä syystä komissio ei ehdota rahoitusta yhteisön varoista, eikä se näin ollen voi tukea tarkistusta 39. Komission ja parlamentin ehdotukset ovat kuitenkin hyvin samankaltaiset, kuten jo totesin. Haluan kiittää parlamenttia vielä kerran tiiviistä yhteistyöstä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Rothen laatima teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A6-0130/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi energian loppukäytön tehokkuudesta ja energiapalveluista (KOM(2003)0739 – C5-0642/2003 – 2003/0300(COD)). 
Andris Piebalgs,
     Haluan ensiksi kiittää jäsen Rothea erinomaisesta työstä tämän mietinnön parissa. Haluan lisäksi kiittää muita teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäseniä, jotka ovat laatineet tarkistuksia ja pyrkineet parantamaan komission ehdotusta. Useat näistä tarkistuksista lujittavat ehdotusta ja lisäävät sen johdonmukaisuutta.
Kuten tiedätte, unionin energiatehokkuus on mielestäni yhteisön energiapolitiikan ensisijainen ala. Olen tyytyväinen siihen, että myös Euroopan parlamentti on vahvasti tätä mieltä. Energian loppukäytön tehokkuutta ja energiapalveluja koskeva direktiiviehdotus voi osoittautua yhdeksi tehokkaimmista käytettävissämme olevista välineistä niin ilmastonmuutoksen torjunnassa kuin kilpailukyvyn parantamisessa sekä myös toimitusvarmuuden parantamisessa, työpaikkojen lisäämisessä EU:ssa ja toimivien energiatehokkuuden markkinoiden luomisessa.
Kuten tiedätte, komissio laatii parhaillaan vihreää kirjaa energiatehokkuudesta. Sen tarkoituksena on piristää julkista keskustelua energiatehokkuuden lisäämisen merkityksestä Euroopan unionille ja parhaista keinoista päästä tähän tavoitteeseen. Vihreää kirjaa koskevassa keskustelussa pohditaan myös energiapalveluja koskevaa ehdotusta ja sen tehtäviä.
Energian loppukäytön tehokkuutta ja energiapalveluja koskevassa direktiiviehdotuksessa asetetaan useita tärkeitä tavoitteita ja esitetään keinot niiden saavuttamiseksi. Siinä asetetaan yhdenmukaiset energiasäästötavoitteet, jotka kussakin jäsenvaltiossa voidaan saavuttaa energiatehokkuuden ja energiapalvelujen parantumisen ansiosta. Sen tarkoituksena on myös edistää energiapalvelujen ja yleensä energiatehokkuuden markkinoiden kehitystä. Ehdotusta sovelletaan energian jakeluun ja vähittäiskauppaan useimmille loppukäyttäjille ja useimpiin energian loppukäytön tyyppeihin, kuten sähköön, kaasuun, kaukolämpöön, öljylämmitykseen ja suureen osaan liikenteen polttoaineiden alaa. Se ei ole polttoainesidonnainen, koska sillä pyritään tehostamaan energiankäyttöä riippumatta kyseessä olevasta primäärienergiasta.
Olemme lisäksi ehdottaneet, että jäsenvaltiot velvoittavat tietyn kokoiset energianjakelijansa ja -vähittäismyyjänsä tarjoamaan loppukäyttäjille energiatehokkuustoimia tai vaihtoehtoisesti täyttämään muita energiatehokkuutta koskevia velvollisuuksia kuitenkin niin, että niille annetaan mahdollisuus tarvittavaan joustavuuteen.
Ehdotuksessa jäsenvaltiot velvoitetaan myös edistämään energiansäästöön tarkoitettuja rahoitusvälineitä, kuten energiatehokkuutta koskevia sopimuksia ja kolmansien osapuolten rahoitussopimuksia. Lisäksi niiden on parannettava mittaamista ja kuluttajille tiedottamista sekä edistettävä energiapalvelujen tarjoajien sertifiointia ja parannettava energiakatselmusten laatua ja hyödyntämistä. Ehdotuksessa säädetään myös siitä, että jäsenvaltioiden sääntelyviranomaisten on mahdollisuuksien mukaan parannettava jakelutariffiensa rakennetta energiatehokkuuden edistämiseksi.
Euroopan parlamentissa ja neuvostossa käytiin pitkällinen keskustelu kahdesta aiheesta, jotka olivat energiatehokkuutta koskevien tavoitteiden sitovuus ja saavutusten mittausjärjestelmät. Komissio pysyi parlamentissa ja neuvostossa käytyjen keskustelujen aikana kannassaan siitä, että niin yleisten tavoitteiden kuin julkisen sektorin tavoitteiden on oltava sitovia.
Jäsen Rothen mietinnössä todetaan energiatehokkuuden mittaamisesta, että alhaalta ylöspäin tapahtuvalla mittaamisella saavutetaan tarvittava tarkkuus ja varmuus ja että kyseistä järjestelmää voidaan kehittää edelleen komiteamenettelyssä. Myös komission mielestä komiteamenettely on oikea keino, sillä kyseiset aiheet ovat liian teknisiä ja yksityiskohtaisia, jotta niitä saataisiin asianmukaisesti käsiteltyä yhteispäätösmenettelyssä. On kuitenkin tarpeen säilyttää joitakin ylhäältä alaspäin tapahtuvan mittaamisen järjestelmiä.
Minulla on hetken päästä mahdollisuus kommentoida yksityiskohtaisemmin parlamentin esittämiä tarkastuksia, mutta haluan jo tässä vaiheessa todeta, että parlamentin valiokunnissa käydyt keskustelut ovat olleet erittäin rakentavia. Komissio arvostaa erityisesti esittelijän ja varjoesittelijöiden pyrkimyksiä laatia yhtenäinen ja johdonmukainen mietintö, joka sisältää useita rakentavia tarkistusehdotuksia.
Odotan kiinnostuneena ehdotuksesta käytävää keskustelua. 
Mechtild Rothe (PSE ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, komissio vastasi kiireelliseen tarpeeseen esittäessään tämän energiatehokkuutta ja energiapalveluita koskevan direktiiviehdotuksen.
Parlamentti oli jo useaan otteeseen kehottanut komissiota vastaamaan sähkön ja kaasun yhtenäismarkkinoiden luomiseen ehdottamalla käytännön toimia, joilla vastataan kysyntään, koska ei voida perustella sitä, että lähes suurimman energiavaramme käytön osuus kaikesta käytetystä energiasta on häviävän pieni. Kaikki luotettavat tutkimukset osoittavat, että energian kokonaisloppukulutusta voitaisiin Euroopan unionissa vähentää noin 20–30 prosenttia ilman, että se haittaisi taloutta tai vähentäisi hyvinvointia. Nykytekniikan avulla jopa 40 prosentin säästöt ovat mahdollisia.
Kun tiedetään, että riippuvuutemme tuontienergiasta kasvaa, että jotkin energiantuottajamaat ovat kriisissä ja että nykyinen energiankäyttömme edistää merkittävästi ilmaston lämpenemistä, meidän on ryhdyttävä toteuttamaan todellista energiatehokkuus- ja energiansäästöpolitiikkaa. Kuten komission jäsen Piebalgs totesi, tämä tarkoittaa myös politiikkaa, jossa puututaan ilmastonmuutokseen ja parannetaan toimitusvarmuutta. Sen on oltava myös osa Lissabonin strategiaa eli sillä on luotava lisää työpaikkoja. Tällä alalla voidaan luoda satoja ellei tuhansia uusia työpaikkoja.
Olen todella kiitollinen komissiolle tästä direktiivistä. Arvoisa komission jäsen Piebalgs, olen kiitollinen myös teille ja arvostan sitä, että haluatte kiinnittää erityistä huomiota energiatehokkuuteen, mikä on käynyt selväksi useissa eri tilanteissa, ja että aiotte piakkoin laatia asiasta vihreän kirjan.
Kuten komission jäsen juuri totesi, komissio on tässä direktiiviehdotuksessa asettanut sitovat tavoitteet, ja olen tyytyväinen siihen, että valiokunta on noudattanut komission ehdotusta ja säilyttänyt tavoitteet sitovina. Se on jopa mennyt pidemmälle ja tiukentanut asianmukaisesti komission ehdottamia tavoitteita niin, että jäsenvaltioille on samalla annettu enemmän liikkumavaraa raportoinnin suhteen: niiden on raportoitava tilanteestaan joka kolmas vuosi vuosittaisen raportoinnin sijaan. Jos komissio haluaa korostaa ylhäältä alaspäin -mallia, kuten komission jäsen juuri totesi, tavoitteista on keskusteltava uudelleen, sillä mitä tarkemmin ylhäältä alaspäin -mallia noudatetaan, sitä tiukempia tavoitteiden on oltava. Valiokunnan alkuperäinen kanta on, että haluamme noudattaa alhaalta ylöspäin -lähestymistapaa.
Yhdelläkään jäsenvaltiolla ei tule olemaan vaikeuksia saada aikaan 3–4,5 prosentin energiasäästöjä kolmen vuoden ajanjaksolla toteutettavilla käytännön toimilla. Totean vielä kerran selkeyden vuoksi, että energian kokonaiskulutusta ei ole tarkoitus vähentää vaan tarkoituksena on, että käytännön toimilla varmistetaan säästöjen toteutuminen. Jos energian kokonaiskulutus esimerkiksi kasvaa talouskehityksen mukana, kasvu olisi suurempaa, jos näitä toimia ei olisi toteutettu. Joidenkin jäsenvaltioiden tilannetta on myös helpotettava soveltamalla laskutapaa, jossa otetaan huomioon aiemmin toteutettujen säästötoimien jatkuvat vaikutukset.
Tärkeää on myös se, että olemme komission kanssa samaa mieltä siitä, että julkisten palveluiden olisi toimittava esimerkkinä, kuten muissa direktiiveissä on jo säädetty. Luotan siihen, että parlamentin huomisessa äänestyksessä neuvostolle lähetetään selkeä viesti ja sitä kehotetaan olemaan noudattamatta "ota tai jätä" -lähestymistapaa. Luotan siihen, että tätä kannattaa parlamentin laaja enemmistö.
Haluan tässä yhteydessä ilmaista suuret kiitokseni varjoesittelijöille, jäsenille Vidal-Quadras Roca, Hall ja Turmes, heidän loistavasta yhteistyöstään. Tuloksena oli tämä kompromissi, josta pian äänestätte. Valiokunta valitsi äänestyksessään kahden lähestymistavan väliltä: toinen oli juuri kuvailemani lähestymistapa, jossa jäsenvaltiot toteuttavat toimia selkeiden ja sitovien tavoitteiden saavuttamiseksi, ja toinen oli vertailuarvojen asettaminen. Olemme jo esittäneet teille kompromissin, jossa ehdotetaan, että ensin otetaan käyttöön sitovat tavoitteet ja sitten kaikilla aloilla asetetaan vertailuarvot, joiden avulla tavoitteet on mahdollista saavuttaa. Tämä tosin vie aikaa eikä ole kovinkaan yksinkertaista.
Corien Wortmann-Kool (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää jäsen Rothea suuresta sitoutumisesta mietinnön laadintaan. Talous- ja raha-asioiden valiokunta korosti vahvistamassaan kannassa pääasiassa energiatehokkuutta koskevaa kustannustehokasta lähestymistapaa. Lisäksi ehdotimme useita tarkistuksia joistakin keskeisistä seikoista, joista on onneksi päästy sopimukseen. Valiokunta katsoo kuitenkin, ettei lopullisessa ehdotuksessa mennä riittävän pitkälle etenkään jäsenvaltioille tarjottavan liikkumavaran suhteen. Niiden on nimittäin saatava tiettyä liikkumavaraa energiatehokkuutta koskevien tavoitteiden saavuttamisessa. On otettava huomioon jäsenvaltioiden väliset erot energiatehokkuudessa. Olen kuitenkin tyytyväinen kompromissitarkistukseen 107, koska sillä tarjotaan tai ainakin tarjota joustoa kansallisten tavoitteiden saavuttamiseen. Pelkästään tämä on hyvä asia, mutta samalla ei pitäisi kannattaa kutakin jäsenvaltiota koskevien sitovien tavoitteiden käyttöönottoa ja näin jättää ovea avoimeksi yhtenäisille sitoville tavoitteille, jotka määrätään kaikille valtioille. Tästä syystä meidän ei pitäisi asettaa pakollisia velvoitteita tässä asiassa. 
Toiseksi pk-yrityksille on taattava keskeinen asema markkinoilla, sillä ne osallistuvat merkittävästi energiankulutuksen vähentämiseen. Vaatimus siitä, että energiantoimittajat tarjoavat ilmaisia energiakatselmuksia, vaikuttaisi kielteisesti pk-yrityksiin, joten on hyvä, että kyseinen velvoite poistettiin.
Kolmanneksi talous- ja raha-asioiden valiokunta katsoo edellä esitetyn perusteella, että meidän on edistettävä kustannustehokasta lähestymistapaa. On erittäin tärkeää, että energiatehokkuutta koskevien toimien yhteydessä laaditaan tarkat kustannustehokkuutta koskevat selvitykset. Ehdotus vertailuarvojen asettamisesta varmasti edistää hyvien käytäntöjen levittämistä, mutta tällainen vertailuarvojärjestelmä on suunniteltava niin, että varmistetaan, ettei siitä synny liikaa byrokratiaa, mikä kumoaisi vertailuarvoista saatavan lisäarvon. 
Eija-Riitta Korhola (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, käsittelemme ilmastopolitiikan kannalta keskeistä aihetta. Energiapalveludirektiivin on tarkoitus täydentää päästökauppadirektiiviä kohdentamalla säästötoimet sen ulkopuolisiin aloihin ja jatkaa energiansäästöprosessia energian loppukäyttäjien piirissä.
Itse toivoin ympäristövaliokunnan lausunnonantajana, että tämä olisi antanut tilaisuuden korjata niitä ongelmia ja kilpailuvääristymiä, joita päästökauppadirektiivi sisältää. Nyt direktiivissä on paljon hyvää, mistä jäsen Rothelle kiitos, mutta puutun sen suurimpaan ongelmaan.
Vastustin viimeiseen saakka kaikille jäsenvaltioille yhteisiä säästötavoitteita, koska katsoin niiden rankaisevan maita, joissa energiansäästötoimia on tehty jo kauan. Paradoksaalista ehkä, mutta kohdellessamme yhtenäisesti jäsenvaltioita asetamme ne eriarvoiseen asemaan. Siksi olisin halunnut palauttaa säästövelvoitteita koskevan artiklan takaisin komissioon, jotta luotaisiin kunkin maan erilaisen säästöpotentiaalin huomioon ottava järjestelmä.
Ympäristövaliokunta hyväksyi komission yhtäläiset säästötavoitteet. En vastusta säästöjen kunnianhimoisuutta vaan niiden epäreiluutta. Jälleen kerran niitä kohdennetaan väärin. Joillekin on annettu todella tiukka tavoite, toisille taas naurettavan helppo. Oma kotimaani Suomi, joka on panostanut jo vuosikausia energiankäytön tehokkuuteen, joutuu aivan erilaisen haasteen eteen kuin vaikkapa Puola.
Yhteisillä markkinoilla kyseessä on kilpailua vääristävä tekijä, kun jo toteutettuja toimia ei oteta tarpeeksi huomioon eikä jäsenvaltioille anneta riittävästi liikkumavaraa. Ehdotuksessa mainitaan varhaisten toimien huomioiminen kiinteän yhteisen tavoitteen keventämisessä, mutta niin kauan kuin säästöjen todentamismenetelmä ei ole yksiselitteisen selkeä, ei kukaan voi tietää, mitä toimia tullaan hyväksymään. Mallillani Euroopan laajuinen säästöpotentiaali olisi otettu tarkastelun alle ja jaettu maakohtaisesti kullekin säästöpotentiaalinsa mukaan. Näin olisimme olleet jopa kunnianhimoisempia kuin nyt. Ja mikä parasta, kestävällä tavalla.
Pahoittelen, että käsissämme on nyt heikko kompromissi. Asia lienee koettu kiireelliseksi, mutta kiire voi kostautua neuvoston kanssa jopa sovitteluun asti. 
Alejo Vidal-Quadras Roca,
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää jäsen Rothea ja kaikkia varjoesittelijöitä, jotka ovat osallistuneet mietinnön laadintaan. He ovat olleet kiitettävän halukkaita pääsemään asioista yhteisymmärrykseen, ja on ollut jälleen kerran ilo työskennellä tällaisten järkevästi ja rakentavasti asiaan suhtautuvien kollegojen kanssa.
Kuten jäsen Rothe jo selitti, olemme päässeet pitkällisten neuvottelujen jälkeen tyydyttävään sopimukseen tästä direktiiviehdotuksesta. Mielestäni kompromissi on osoitus siitä, että me kaikki keskusteluihin osallistuneet pidämme energiatehokkuutta valtavan tärkeänä asiana ja että tämän lainsäädännön tavoitteista vallitsee laaja yksimielisyys. Meidän on sovellettava energiapolitiikkaan monitahoista lähestymistapaa, jotta voidaan saavuttaa toimitusvarmuus ja ilmastonmuutokseen liittyvät tavoitteemme puhumattakaan Lissabonin strategian tavoitteista.
Mielestäni on korostettava, että on asianmukaisesti sovitettava yhteen kunnianhimoisten ja realististen Euroopan laajuisten tavoitteiden saavuttaminen sekä tavoitteiden joustava mukauttaminen kunkin jäsenvaltion tilanteeseen. On oikeudenmukaista tunnustaa, että jotkin valtiot ovat jo aiemmin toteuttaneet merkittäviä toimia, joilla on todellakin pystytty parantamaan energiatehokkuutta, ja nämä saavutukset on otettava huomioon, kun päätetään asetettavista tavoitteista.
Tämän lisäksi on tärkeää tehdä selväksi, että direktiivin perimmäisenä tavoitteena ei ole yksinomaan kulutuksen vähentäminen, sillä maissa, joissa on merkittäviä päästöttömiä energianlähteitä, on täysin hyväksyttävää soveltaa sellaista joustavampaa lähestymistapaa, joka on enemmän näiden maiden talouskasvua koskevien tarpeiden mukainen.
Arvoisa puhemies, minulla on ilo toistaa, että ryhmäni on tyytyväinen tähän juuri otettuun askeleeseen kohti määränpäätä, jonka haluamme kaikki saavuttaa ja jossa sovitetaan yhteen toimitusvarmuus, ympäristönsuojelu ja unionin talouden kilpailukyvyn parantaminen globaaleilla markkinoilla. 
Reino Paasilinna,
    Arvoisa puhemies, komission jäsen, hyvät kollegat. Ryhmäni tukee kaikkia mahdollisia energiansäästöjä. Ne ovat välttämättömiä, jotta voimme saavuttaa Kioton tavoitteet ja vähentää riippuvuuttamme energiantuonnista. Arvoisa jäsen Rothe on tehnyt suuren työn, kiitos siitä. Hän on saanut varsin laajan tuen esitykselleen. Kompromissit eivät ole syntyneet helpolla, mutta nyt niillä on tärkeimpien poliittisten ryhmien tuki.
Käsittelyyn tuleva esitys on kunnianhimoinen, erityisesti esitykset energiansäästötavoitteiksi ovat jopa tiukemmat kuin komission ehdotuksessa. Euroopan laajuiset tavoitteet ovat hyvä asia. Olemme nähneet, että ilman niitä jäsenvaltiot luistavat velvollisuuksistaan tavan takaa. Tosiasia kuitenkin on, että jäsenvaltiot ovat tässäkin suhteessa varsin erilaisessa asemassa. Kotimaalleni tämä esitys tulee todella kalliiksi, sillä meillä on laadittu merkittäviä säästötoimia jo kauan sitten. Itse asiassa olemme olleet liian aikaisin liikkeellä, ja joudumme nyt maksamaan siitä toiseen kertaan. Niinpä jo vuosittainen yhden prosentin säästötavoite on epäoikeudenmukainen, sillä Suomessa se merkitsee 450 miljoonan – miljardin euron lisäystä tämänhetkiseen energiansäästöön käytettyyn rahoitukseen.
Harras toiveeni onkin, että tähän tulee muutos ja että jonakin päivänä me kaikki, hyvät kollegat, olemme valmiita tukemaan sellaisiakin direktiivejä, jotka tuntuvat olevan välttämättömiä, mutta maksavat omalle maallemme epäsuotuisissa olosuhteissa erittäin paljon. Huomautan, että olemme panneet täytäntöön kaikki direktiivit, jotka liittyvät Lissabonin prosessiin. 
Fiona Hall,
    Arvoisa puhemies, tämä Euroopan unionin direktiivi on tarpeellinen etenkin sen ilmiön vuoksi, jota Yhdistyneen kuningaskunnan tieteellinen neuvonantaja on kuvannut elefantiksi olohuoneessa. Tällä tarkoitetaan niitä valtavia uhkatekijöitä, jotka liittyvät ilmastonmuutokseen, jonka olemassaolo pääosin kielletään, vaikka muutokset tapahtuvat aivan nenämme edessä.
Tämä direktiivi on tarpeen myös siksi, että olohuoneessamme on myös suuri mörisevä karhu, joka symboloi energiatoimituksiimme kohdistuvaa uhkaa. Vuoteen 2020 mennessä 90 prosenttia Euroopassa käytetystä öljystä on peräisin Venäjältä. Jo nyt neljäsosa öljystä ja puolet maakaasusta tulee Venäjältä. Helpoin tapa vähentää energiariippuvuuttamme on käyttää vähemmän energiaa.
Direktiivissä vahvistetaan selkeä toiminta- ja kilpailukehys energiatehokkuuden alalla toimiville yrityksille. Suhtaudun erityisen myönteisesti säännöksiin, jotka liittyvät tarkkaan mittaukseen ja laskutukseen. Yhdistyneessä kuningaskunnassa suurin yksittäinen tekijä, joka johtaa kuluttajien velkaantumiseen, on valtavan sähkölaskun saapuminen ilman ennakkovaroitusta. Tämä ongelma ratkaistaan tekemällä laskutuksesta säännöllistä ja todelliseen kulutukseen perustuvaa.
Direktiivissä asetetut tavoitteet eivät ole kunnianhimoisia, vaan ne on asetettu huomattavan paljon alemmaksi kuin mitä teknologisesti olisi mahdollista saavuttaa. Näiden vaatimattomien tavoitteiden etuna on se, että ne ovat täysin realistisia ja mahdollisia saavuttaa. Neuvostosta kantautuneiden huhujen mukaan tiukemmatkin tavoitteet olisi mahdollista hyväksyä, jos ne olisivat ohjeellisia eivätkä sitovia. Kunnianhimoiset tavoitteet ovat kuitenkin merkityksettömiä, jos ne muodostavat vain toivomuslistan.
Seuraava vuorossa oleva puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta on julistanut, että ilmastonmuutoksen torjuminen on sen ensisijainen tehtävä. Olisi traagista ja tekopyhää antaa EU:n tason sitovien tavoitteiden automaattisen vastustamisen vaarantaa ilmastonmuutoksen torjumiseksi tehtyjen sitoumusten täyttyminen. Toivon, että Euroopan parlamentti lähettää mahdollisimman päättäväisen viestin siitä, että energiansäästöä koskevat sitovat tavoitteet ovat välttämättömiä. 
Rebecca Harms,
    Arvoisa puhemies, kollegani Turmes on jäänyt liikenneruuhkaan moottoritielle eikä pysty näin ollen kiittämään esittelijää henkilökohtaisesti, joten ilmaisen hänen puolestaan ryhmäni kiitokset erittäin yhteistyöhalukkaasta ja tuottoisasta työskentelystä tämän mietinnön laadinnan yhteydessä.
Mielestämme mietinnössä onnistutaan tuomaan kysyntä vihdoin energiastrategiassa keskeiselle sijalle sen sijaan, että paikka varattaisiin tavanomaisesti tarjontapuolelle. Tämä on laiminlyöty jo vuosikymmenien ajan energiapolitiikasta käydyissä keskusteluissa, ja toivomme, että jäsen Rothen mietinnöllä ryhdymme nyt vihdoin hyökkäykseen.
Neljänkymmenen prosentin mahdolliset säästöt ovat valtavan paljon. On suuri haaste toteuttaa edes 20 prosentin säästöt niin, ettei se haittaa taloutta eikä ulkoisia kustannuksia tarvitse sisäistää. Haluan tässä kohtaa todeta, että olemme suostuneet kompromissiin ja tuemme mietintöä. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että näiden lukujen perusteella komissio ja neuvostokin voisivat olla tällä alalla vielä kunnianhimoisempia.
Haluan todeta jäsen Paasilinnan puolesta, ettemme pidä sitovia tavoitteita haitallisina, ja jos ymmärsin oikein, Suomikin voisi vielä toteuttaa merkittäviä säästöjä jopa vain lämmityksen alalla.
Kun tarkastelen, mitä esimerkiksi Berliinin energiavirasto on saanut aikaan energiatehokkuuden alalla, haluaisin kaikkien noudattavan Berliinin esimerkkiä. Katsomme pikemminkin, että energiapalvelut ovat olennainen tekijä tulevan energiatehokkuuden kannalta. Jos haluamme saavuttaa kunnianhimoiset tavoitteemme, meidän on luotava energiapalvelujen markkinat. Mielestäni taloudelliset näkökohdat ja ympäristönsuojelu voidaan liittää läheisesti toisiinsa tälläkin alalla, sillä jos toimimme tässä määrätietoisesti, saavutamme merkittäviä hyötyjä ympäristön kannalta ja pystymme luomaan uusia työpaikkoja muun muassa pk-yrityksissä.
Esittelijä Rothe mainitsi julkiset rakennukset. Meidän on todellakin näytettävä esimerkkiä. Olemme keskustelleet aiheesta jo pitkään Saksassa. Toimet on jo aloitettu esimerkiksi Berliinissä, muttemme ehkä ole vielä hyödyntäneet kaikkia mahdollisuuksia koko maassa.
Lopuksi haluan vakuuttaa, että onnistumme saavuttamaan energiakeskustelussa asettamamme kunnianhimoiset tavoitteemme, eli toimitusten riippumattomuuden ja toimitusvarmuuden, ja selviytymään suurimmista uhista, eli ilmastonmuutoksesta ja ydinuhasta, ainoastaan, jos suhtaudumme lopultakin vakavasti energiansäästöön ja energiatehokkuuteen ja toteutamme hienot ja kunnianhimoiset puheemme käytännön toimina. Olen varma, että komission jäsenestä Piebalgsista tulee ensimmäinen komission jäsen, joka toimii eikä ainoastaan puhu. 
Paul Rübig (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, kotiseutuni Oberösterreich on varmastikin maailman markkinajohtaja energiatehokkuudessa, ja olemmekin aina pyrkineet tekemään energiatehokkuudesta mahdollisimman taloudellista, toisin sanoen Lissabonin tavoitteiden mukaista. Tiedämme kaikki, että säästöistä johtuvat kustannukset ovat nykyisin alhaisemmat kuin uudesta tuotannosta aiheutuvat kustannukset. Tämän johdosta energian säästäminen edistää myös kasvua ja työllisyyttä.
Vastustamme kuitenkin periaatteesta pakollisia ja sitovia tavoitteita. Olisi keskityttävä pikemminkin kannustimiin ja huolehdittava erityisesti siitä, että jäsenvaltioiden jo toteuttamat toimet otetaan huomioon esimerkiksi kotiseudullani, jolle on nyt myönnetty huomattavasti vähemmän liikkumavaraa kuin muille alueille. Olisi myös täsmennettävä, kuka pystyy saamaan aikaan mitäkin säästöjä vertailuarvojärjestelmän avulla. Tarvitsemme ennen kaikkea testatun ja hyväksi todetun käytännejärjestelmän. Meidän on otettava opiksemme niin Euroopassa kuin muuallakin maailmassa. Globaali oppiminen on oleellista. Siksi haluankin suosittaa komission jäsenelle Piebalgsille, että otetaan käyttöön energiatehokkuuspalkinto, josta koko maailma voi kilpailla ja jonka ansiosta saisimme tutustua hyviin käytäntöihin kaikkialla maailmassa ja toteuttaa ne mahdollisimman nopeasti ja tehokkaasti. Näin pystyisimme Euroopassakin luomaan lisää työpaikkoja ja saamaan aikaan kasvua tällä uudella alalla. Voisimme kenties myös toteuttaa alaa koskevan vaikutustenarvioinnin, jotta saisimme selville, mitkä toimet ovat olleet tehokkaimpia ja mistä on saatu nopeimmin tuloksia.
Meidän olisi lisäksi tarkasteltava edellistä vuosikymmentä, verrattava toisiinsa eri jäsenvaltioita ja tehtävä maailmanlaajuisia vertailuja. Tältä perustalta voisimme seuraavien 10 vuoden aikana neuvotella tavoitteista, jotka haluamme asettaa, ja ennen kaikkea päättää, tarvitaanko kannusteita, kuten älykästä energiaa koskevaa ohjelmaa. 
Dorette Corbey (PSE ).
    Arvoisa puhemies, saanen siirtyä suoraan asiaan. Kannatamme tänään lämpimästi tehokkaampaa energian käyttöä koskevaa eurooppalaista lähestymistapaa. Haluan ensiksi kiittää jäsen Rothea ja komissiota energiatehokkuutta koskevasta ehdotuksesta ja mietinnöstä. Energian tehokkaampi käyttö on meidän kaikkien etujen mukaista, hyödymme siitä kaikki. Suurempi tehokkuus tarkoittaa sitä, että kasvihuonekaasupäästöt pienenevät, mikä puolestaan auttaa meitä saavuttamaan Kioton pöytäkirjan tavoitteet. Kuluttajat ja hallitukset säästävät energialaskuissaan, ja energiatehokkaista yrityksistä tulee kilpailukykyisempiä. Innovaatio on tässä avainsana, ja kannatan varauksitta tarkistukseen 96 sisältyvää "top runner" -periaatetta.
Ne tahot, jotka kritisoivat tätä ehdotusta ja pitävät sitä Brysselin tarpeettomana puuttumisena jäsenvaltioiden sisäpolitiikkaan, unohtavat sen valitettavan tosiseikan, että ilman ulkopuolista painostusta energian kulutuksen tehostamiseksi ei saada tehtyä riittävästi. Mielestäni komission jäsenen Piebalgsin ehdottamaa ylhäältä alaspäin -lähestymistapaa olisi kuitenkin täydennettävä vastakkaisella lähestymistavalla. Tarkistuksessa 45 yritykset haastetaan esittämään erilaisia ehdotuksia tehokkaammasta energiankulutuksesta. Tuen komissiota varauksetta sen pyrkimyksissä saada jäsenvaltioiden hallitukset toimimaan esimerkillisesti. Hallituksilla on erinomainen mahdollisuus tehdä energiatehokkuuteen kohdennettavia investointeja, jotka eivät tuota mitään lyhyellä aikavälillä mutta jotka maksavat itsensä takaisin pitkällä aikavälillä. Hallitukset ovat omiaan puuttumaan tähän ongelmaan, esimerkiksi ostamalla vähäpäästöisiä ja taloudellisia virka-autoja, jäteautoja ja sähkölaitteita tai investoimalla energiatehokkaisiin rakennuksiin.
Olen lisäksi sitä mieltä, että meillä Euroopan toimielimissä on erityinen vastuu. Meidän olisi asetettava jäsenvaltioille velvoitteita, mutta myös otettava vastaan haaste oman energiatehokkuutemme parantamisesta. Ehdotan, että Euroopan komissio, parlamentti ja neuvosto kilpailevat keskenään siitä, mikä on energiatehokkain toimielin. Tulokset voitaisiin julkistaa kansalaisille ja lehdistölle ensi vuoden Green Week -tapahtumassa. Haluan vielä sanoa, että mielestäni uudessa parlamentin rakennuksessa voitaisiin toteuttaa yli 30 prosentin energiatehokkuusparannukset. 
Manuel António dos Santos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tässä markkinatilanteessa ja useimpien jäsenvaltioiden energiantoimitusmallien perusteella voimme saada aikaan kestävää eurooppalaista energiapolitiikkaa ainoastaan, jos energian loppukäyttöä tehostetaan merkittävästi.
Tästä syystä mietinnön perustana oleva komission ehdotus, joka on vain osa huomattavasti laajemmasta lainsäädäntökehyksestä, on olennainen askel kohti tavoitteen saavuttamista. Aihe on sitäkin tärkeämpi, kun otetaan huomioon, että energiatehokkuuden taso vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioiden välillä. Tämä aiheuttaa ristiriitaa ja, mikä pahinta, tuhlausta, jolle ei ole minkäänlaisia perusteita tulevilla sisämarkkinoilla.
Komission ehdottama malli perustuu selvästi määriteltyihin sääntöihin ollen silti riittävän joustava ja toteuttamiskelpoinen. Sillä kannustetaan 25 jäsenvaltiota energiansäästöihin. Jäsen Rothe lähestyy aihetta hienosti sekä globaalista että suppeammasta näkökulmasta, mistä on erityistä apua. Parlamentin aktiivisesta osallistumisesta on osoituksena ehdotus vielä kunnianhimoisemmista energiansäästötavoitteista ja näiden tavoitteiden järjestämisestä kolmeen eri luokkaan. Näin neuvostolle lähetetään selkeä viesti siitä, että unionin energiapoliittisia tavoitteita noudatetaan.
Merkityksellistä ja mainittavaa ovat myös julkiselle sektorille asetetut tavoitteet, jotka ovat vielä kunnianhimoisemmat, sekä energiatehokkuusrahaston luominen. Kaikki energiapalvelujen tarjoajat voivat saada tukea rahastosta, mistä on hyötyä myös kotitalouksille ja pk-yrityksille, vaikka on tunnustettava, ettei rahaston täytäntöönpano ole helppoa.
Nykyisessä talouskehityksen tilassa ja sisäisten energiamarkkinoiden käytännön tilanteessa on luotava lisää kannustimia energiatehokkuuden parantamiseksi. Globaali energiapolitiikka on kuitenkin paljon muutakin kuin tehokkuutta. Se perustuu yhä enemmän uusiin energialähteisiin sekä Euroopan laajuisten verkkojen turvalliseen yhdentämiseen tavalla, joka vastaa sitä tapaa, jolla Euroopan laajuiset liikenneverkot tällä hetkellä toimivat, kuten parlamentissa onkin mainittu.
Lisäksi on olennaista pyrkiä yhdenmukaistamaan maksut ja sopimukset, mikä antaisi Euroopan energiapolitiikalle todellista ulottuvuutta. 
Catherine Stihler (PSE ).
    Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti tähän direktiiviin, sillä sen avulla energian käyttäjät pystyvät ennen kaikkea vähentämään ja seuraamaan sähkönkulutustaan. Direktiivillä velvoitetaan yritykset antamaan energian kuluttajille tarkat tiedot, joiden avulla he pystyvät säännöstelemään kulutustaan, vertaamaan omaa sähkönkulutustaan samankaltaisessa asunnossa ja ekotehokkaassa asunnossa asuvan keskimääräisen kuluttajan kulutukseen sekä arvioimaan esimerkiksi kuluttamastaan energiasta aiheutuvien hiilidioksidipäästöjen vaikutusta ympäristöön.
Kuluttajilla on oikeus täydellisiin ja oikeisiin tietoihin energiankulutuksestaan. Yhdistyneen kuningaskunnan kaasun ja energian kulutuksen vahtikoira Energywatch tekee erinomaista työtä kuluttajille tiedottamisen parissa. Jos esimerkiksi näppäilet Energywatchin Internet-sivustolle postinumerosi, saat heti tiedon siitä, mikä yritys on alueesi halvin energiantoimittaja. Tiedämme kaikki, että energiatehokkuus on täysin välttämätöntä.
Toivon, että tämä direktiivi pannaan pikaisesti täytäntöön Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jotta kuluttajien olisi helpompi osallistua energiankulutuksen vähentämistalkoisiin ja ilmastonmuutoksen torjuntaan. Direktiivissä edellytetään, että otetaan käyttöön älykkäät mittauspalvelut, joiden ansiosta kuluttajat voivat helposti tarkistaa, kuinka paljon energiaa he käyttävät ja kuinka paljon se maksaa. Uudet mittarit sisältyvät tietenkin toimenpidepakettiin, jolla energiayritykset velvoitetaan ensimmäistä kertaa toimittamaan yksittäisille kuluttajille myös täsmälliset ja yksityiskohtaiset laskut, joihin sisältyvät tiedot heidän energiankäyttönsä ympäristövaikutuksista.
Ilmastonmuutos on yksi tänä päivänä edessämme olevista perustavista haasteista, ja onkin oleellisen tärkeää, että hiilidioksidipäästöjä vähennetään kaikkialla Euroopassa tähän haasteeseen vastaamiseksi. Alalla voidaan edistyä ainoastaan toteuttamalla radikaaleja muutoksia ja tekemällä täysin uudenlaisia investointipäätöksiä. Hallitusten ja yksittäisten kotitalouksien on myös muutettava käyttäytymistään perinpohjaisesti. Direktiivin avulla henkilöt ja yritykset voivat täsmällisesti arvioida, mitkä ovat niiden energiankulutuksen ympäristövaikutukset ja taloudelliset vaikutukset, sekä tehdä tietoon perustuvia valintoja siitä, kuinka näitä vaikutuksia voidaan vähentää. Annan kaiken tukeni direktiiville ja kiitän esittelijää hänen työstään. 

Andris Piebalgs,
    Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää jäsen Rothea jälleen kerran hänen merkittävästä työstään parlamentissa. Haluan lisäksi kiittää jäsen Wortmann-Koolia ja jäsen Korholaa heidän osallistumisestaan tämän erinomaisen mietinnön laadintaan.
Aloitan aiheista, jotka saavat paljon kannatusta Euroopan parlamentissa. Joissakin yhteyksissä on esitetty epäilyksiä siitä, onko energiatehokkuus tarpeen ainakaan ehdotetussa muodossa. Ehdotus on tärkeä, ajankohtainen ja tarpeellinen vaikkakin esitetty ehkä hieman myöhäisessä vaiheessa.
Totean ensiksi energian toimitusvarmuudesta, että toimituspuolen vaihtoehdot ovat harvassa. Meidän on puututtava kysyntään, johon meidän on keskitettävä huomiomme.
Toiseksi käsittelen aihetta, joka on ainakin teoriassa erittäin suosittu jäsenvaltioissa, eli ilmastonmuutosta. Sen torjumista koskevien tavoitteiden saavuttaminen ei kuitenkaan ole mahdollista, ellei energiatehokkuutta koskevia asioita käsitellä päättäväisesti. Komission arvioiden mukaan yhden prosentin vuotuisen säästötavoitteen saavuttaminen edesauttaisi Kioton tavoitteisiin kuuluvaa hiilidioksidipäästöjen vähentämistä jopa 50 prosentilla. Tämä on erittäin tärkeä aihe. Emme pysty saavuttamaan näitä tavoitteita, jos energiatehokkuutta ei edistetä päättäväisesti. Jotkut katsovat energiatehokkuuden olevan ristiriidassa Lissabonin tavoitteiden ja kilpailukyvyn kanssa. Asia on kuitenkin juuri päinvastoin. Tämä on ainoa tapa edetä, sillä ilmastonmuutos on globaali aihe, ja jos pystymme kehittymään kilpailukykyisiksi tällä alalla, meistä tulee varmasti kilpailukykyisimpiä tällä alalla koko maailmassa. Mahdollisuudet ovat siis syntyviä kustannuksia merkittävämmät.
Suhtaudun erittäin myönteisesti parlamentin käsitykseen sitovista tavoitteista. Mielestäni ne ovat välttämättömiä. Emme ensinnäkään ole saaneet kovinkaan hyviä tuloksia ohjeellisten tavoitteiden noudattamisesta, ja toiseksi sitovilla tavoitteilla saadaan aikaan kestävää politiikkaa kaikkiin aloihin liittyvällä energiatehokkuuden alalla. Kiitän parlamenttia ehdotuksesta määritellä joustavasti tavoitteiden soveltamisalat ja tasot. Mielestäni parlamentti on vaativampi kuin komissio, mistä kiitän sitä. Komission luvut ovat ehkä vaatimattomammat, mutta samalla ne on helpompi saada läpi neuvostossa. Ongelmia ei siis ole ehdotetun kolme kertaa kolmen vuoden suhteen. Mielestäni se takaa tarvittavan joustavuuden, mutta samalla 3, 4 tai 5 prosentin alhaalta ylöspäin -malli on todella huomattava ja vaativa tavoite. Jää nähtäväksi, onko sitä mahdollista saavuttaa.
On pohdittu, otetaanko käyttöön yksi tavoite vai yksittäisiä tavoitteita, ja minä kannatan yleistä yhden tavoitteen lähestymistapaa. Jotkut puhujat mainitsivat, että tilanteet ovat erilaisia: yksi valtio on edennyt pidemmälle ja toinen taas ei. Jos vertaamme esimerkiksi uusia ja vanhoja jäsenvaltioita, energiankulutus henkeä kohti on pienempi uusissa jäsenvaltioissa. Mahdollisuudet ovat valtavat, mutta samalla myös vanhoille jäsenvaltioille avautuu mahdollisuuksia, joten kaikki jäsenvaltiot pystyvät saavuttamaan nämä tavoitteet. Mielestäni tämä on vähemmän byrokraattinen lähestymistapa ja toimintamalli kaikkialla unionissa. Energiatehokkuuteen investoineet jäsenvaltiot hyötyvät enemmän, ja niillä on paremmat mahdollisuudet saavuttaa tuloksia energiatehokkuuden alalla.
Energiapalveluista on puhuttu vähemmän, mutta mielestäni tämäkin direktiivin osa on erittäin tärkeä. Jos pohditte, mitä energiapalvelujen alalla on tapahtunut elinaikananne havaitsette, ettei paljonkaan edistystä ole tapahtunut. Tällä direktiivillä annetaan siis tarvittava sysäys energiapalvelujen rakentamiselle, sillä markkinat eivät itse ole saaneet tätä aikaan. Parlamentti on esittänyt joitakin erittäin hyviä ehdotuksia, joista osa voidaan hyväksyä.
Parhaisiin käytäntöihin liittyy joitakin erittäin tärkeitä seikkoja. Kukin jäsenvaltio voi havaita, että joistakin sen energiatehokkuutta koskevista toimista voisi olla hyötyä myös muissa jäsenvaltioissa. Käytäntöjen vaihto on siis erittäin tärkeää Euroopan tason lisäksi jäsenvaltioissa alueellisesti ja paikallisesti, sillä energiatehokkuus liittyy kaikkiin olemassa oleviin energiatoimintoihin ja energian käyttöön. Meidän on siis otettava koko yhteiskunta mukaan tähän prosessiin. Tässä vaiheessa se on tehtävä viisaalla tavalla, muttei aina rajoitusten muodossa.
Haluan vielä kerran kiittää parlamenttia sen antamasta järkkymättömästä tuesta tälle tärkeälle direktiiville. Toivon, että pystymme vakuuttamaan neuvoston sitovien tavoitteiden tarpeellisuudesta. Tämä on seuraava suuri haasteemme. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Böschin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A6-0151/2005) yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta (2004/2198(INI)). 
Herbert Bösch (PSE ),
   Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, vaikka tämä mietintö koskee nimenomaan varainhoitovuotta 2003, sen tarkoitus ei ole olla vain tilannekatsaus tuosta vuodesta, vaan siinä pyritään analysoimaan puutteita ja niiden syitä pidemmällä aikavälillä ja selvittämään suuntauksia, jotta niistä voitaisiin oppia tulevaisuutta varten. Me talousarvion valvontavaliokunnassa emme ole nykyhistorioitsijoita, vaan haluamme parlamentissa valmistella asiakirjoja ja hyväksyä mietintöjä, joista loppujen lopuksi on apua petostentorjunnan kehittämisessä ja eurooppalaisten veronmaksajien tilanteen parantamisessa.
Tämä on mielestäni erityisen kiinnostavaa nyt, kun uusi rahoituskausi alkaa kohta ja uusia rahoitusnäkymiä valmistellaan. Haluan myös sanoa paikalla oleville veronmaksajille, vain yhden esimerkin mainitakseni, että meidän on oltava täysin selvillä siitä, että petokset jatkuvat niin kauan kuin meillä on maatalouden vientitukien kaltaisia toimintatapoja. Nuo tuet suorastaan kannustavat petoksiin, ja siksi meidän on lakkautettava ne. Tämä olisi pidettävä mielessä tulevissa rahoitusnäkymiä koskevissa neuvotteluissa.
Vuonna 2003 ilmoitettujen säännönvastaisuuksien ja petosten määrä väheni hieman edelliseen vuoteen nähden: 1,15 miljardista 922 miljoonaan euroon. Pitkän aikavälin keskiarvo on noin miljardi euroa, mikä on ilman muuta viime kädessä aivan liikaa, jotta sen voisi hyväksyä.
Ilmoitettujen säännönvastaisuuksien määrä on vuosien mittaan vähentynyt maataloudessa, mutta rakennerahastoissa nousua on lähes saman verran. Yksi selitys tähän voi olla, että maatalouden osalta tarkastuksia on lisätty, ja tällä on ollut huomattavaa vaikutusta – usein eurooppalaisten pienviljelijöiden kustannuksella, ja siitäkin on puhuttava tässä yhteydessä. Toisaalta syy voi olla se, että maksut rakennerahastoista ovat lisääntyneet tuntuvasti viime vuosina.
Toinen, tilintarkastustuomioistuimen viimeisimmästä kertomuksesta päätellen aina ajankohtainen kysymys on takaisinperintä. Mitäköhän iloa on pyrkiä estämään petoksia tehokkaammin, jos meidän on odotettava vuosikymmeniä, että väärin maksetut rahat saadaan takaisin? Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa korostetaan, kuinka järkyttävän pieni osuus väärin maksetuista maataloustuista saadaan perittyä takaisin. Vuosien 1971 ja 2004 välisenä aikana maksettiin maataloudelle 3,1 miljardia euroa väärin perustein, mutta ainoastaan viidesosa tuosta summasta saatiin takaisin. Noin 70 prosenttia väärin maksetuista rahoista ei siis koskaan päätynyt takaisin EU:n talousarvioon. Mielestäni tässä on aivan riittävästi syytä ryhtyä toimiin. Jäsenvaltiot ovat selvästi vastuussa, ja Euroopan parlamentin on tehtävä tämä selväksi. EU:n rahat eivät ilmeisesti ole jäsenvaltioiden mielestä saman arvoisia kuin niiden omat rahat.
Lisäksi parlamentin petostentorjuntaa käsittelevässä mietinnössä korostetaan vielä tupakan salakuljetuksen torjuntaa. Siinä kerrotaan, että tupakan salakuljetus aiheuttaa meille valtavia tulojen menetyksiä, että jäsenvaltiot eivät tee yhteistyötä Euroopan unionin kanssa tarpeeksi tehokkaasti ja että jäsenvaltiot, etenkin niiden valtionvarainministerit, pitävät yhä kiinni huonosta ja vaarallisesta veropolitiikasta, jossa verotulojen aukkoja aina paikataan korottamalla tupakkaveroa. Tämä lisää järjestäytyneen rikollisuuden toimintaa alalla ja häviäjiä olemme me kaikki – jäsenvaltiot ja EU:n talousarvio. Meidän, eli Euroopan unionin, on kehitettävä sopivia strategioita tämän estämiseksi. 
Siim Kallas,
   . Sanon komission puolesta, ettäotamme mielihyvin vastaan jäsen Böschin mietinnön yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta.
Mietinnössä keskitytään edelliseen vuoteen. Tämä aika on ollut minulle tutustumista Euroopan petostentorjuntavirastoon OLAFiin ja EU:n petostentorjuntatoimien kehittämiseen tulevina vuosina. Haluan kiittää esittelijä Böschiä hänen tekemästään rakentavasta työstä. Kuten olen toistuvasti todennut, mielestäni OLAFin kehittämisessä tarvitaan myös vakaata ja turvallista ympäristöä.
Seuraavaksi otan esille muutamia kysymyksiä, joita haluan tarkastella lähemmin.
Ensinnäkin mielestäni olisi hyvä, että jäsenvaltiot ottaisivat enemmän vastuuta takaisinperinnästä, niin kuin mietinnössä korostetaan.
Komissio on kiitollinen huomioista, joita olette tehneet OLAFin ja maatalouden pääosaston yhteisen työryhmän työstä, joka koskee Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta maksettujen varojen palauttamisesta niissä tapauksissa, kun jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet mahdollisista petoksista tai säännönvastaisuuksista ennen vuotta 1999.
Mietinnössä mainitaan myönteisinä esimerkkeinä Philip Morris Internationalin ja Sveitsin valaliiton kanssa tehdyt yhteistyösopimukset. Molempien ansiosta on petostentorjunnassa saatu aikaan näkyviä ja huomattavia tuloksia.
Olen kiitollinen ylistävistä kommenteista ja esittelijän tuesta näissä tapauksissa.
Haluan korostaa Philip Morris Internationalin ja Sveitsin valaliiton kanssa tehtyjen yhteistyösopimusten olevan hyvin innovatiivisia.
Komission mielestä kaikki muutkin jäsenvaltiot voisivat tulla mukaan sopimukseen. Toivon niiden noudattavan sopimukseen hiljattain liittyneiden Itävallan, Irlannin, Maltan ja Puolan esimerkkiä.
Toivon myös, että Philip Morrisin kanssa tehty sopimus toimisi esimerkkinä ja että lisää vastaavanlaisia sopimuksia tehtäisiin.
Parlamentin tulevan OLAFia koskevan kuulemisen vuoksi komissio ja parlamentti odottavat tilintarkastustuomioistuimen kertomusta OLAFin varainhoidon tarkastuksesta. Kuulemisen ansiosta voidaan keskustella vakavasti monista mietinnössä esiin tuoduista kysymyksistä. Tämä koskee etenkin huomautuksia OLAFin organisaatiotavasta ja sen monimutkaista tehtävää yhteydenpidossa jäsenvaltioiden vastaaviin elimiin ja Euroopan unionin toimielimiin.
Parlamentissa heinäkuun alussa järjestettävässä kuulemisessa meillä on tilaisuus tarkastella OLAFin rakennetta yksityiskohtaisesti. Olen kiitollinen siitä, että olette järjestäneet tämän kuulemisen ja toivon sen auttavan löytämään parhaat ratkaisut OLAFin kehittämiseen.
Komissio pyrkii tekemään kaiken voitavansa varmistaakseen, että tämän samoin kuin sitä edeltävien mietintöjen päätelmät pannaan täytäntöön parlamentin toiveiden mukaisesti. 
Katerina Batzeli (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen, joka on suoraan yhteydessä petosten torjuntaan, on asia, josta olemme kaikki vastuussa ja joka on kansalaisten ja yhteiskunnan järkevää suojelua niiden odotusten mukaisesti. Petosten torjunnan on oltava ensisijainen tavoite sekä EU:ssa että jäsenvaltioissa. Siinä ei ole kyse ainoastaan taloudellisista vaan myös kulttuurisista asioista. Tämä on yleiseen kulttuuriin liittyvä kysymys, jonka merkitys ulottuu laajemmalle kuin pelkästään epäterveen kilpailun ongelmaan.
Tässä suhteessa poliittinen päätöksenteko ja päätösten täytäntöönpanoa koskevat säännöt ovat kaikkein tärkeimmällä sijalla. Yksi huomion keskipisteenä olleista talouden aloista on maatalous. Se on monimutkainen ja moniulotteinen ala, jolla on monenlaisia sosiaalisia ominaisuuksia. YMP:n väliarviointi ja luvattu yksinkertaistaminen ovat myönteinen lähtökohta tehokkaan valvonnan ja avoimen hallintotavan toteuttamiselle.
Samaan kysymykseen liittyy myös äskettäin tehty YMP:n rahoitusjärjestelyjä koskeva sopimus, josta, kuten sanoitte aiemmin, on jo päätetty maatalousministerien neuvostossa ja näyttää edistävän samoja päämääriä, menettelyjen yksinkertaistamista ja annetun tuen tehostamista. Uusien järjestelmien soveltaminen yhteisten markkinajärjestelyjen hallinnointiin vaatii lisää työtä jäsenvaltioilta, joiden on aina pyrittävä mahdollisimman edulliseen suhteeseen kulujen ja odotettujen tuottojen välillä. Maksu- ja valvontajärjestelmien yksinkertaistamista on edistettävä siten, että säännönvastaisuuden ja petoksen välinen raja on selvä, etenkin niin monimutkaisella alalla kuin maatalous on.
EU:n toimielimillä on kuitenkin päävastuu. Niiden olisi toimittava ja tehtävä yhteistyötä unionin hyväksi toimivaltansa mahdollistamalla tavalla. Kansalaiset odottavat meidän hoitavan asianmukaisesti Euroopan unionin varoja.
Lopuksi haluan kiittää esittelijää hänen yhtenäisestä ehdotuksestaan petosten torjumiseksi ja Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi. 
Simon Busuttil,
   . – Kuten tässä mietinnössä selvästi ilmaistaan, petosten torjumisessa ja etenkin tupakan salakuljetuksen ja Euroopan unionin varojen väärinkäytön estämisessä on vielä paljon töitä tehtävänä. Mielestäni olisi kuitenkin väärin olla huomaamatta hyvää työtä, jota petosten torjumiseksi tehdään myös esimerkiksi uusissa jäsenmaissa, joissa kansalliset viranomaiset ovat havainneet huomattavaa edistymistä.
Myös OLAFin tekemä hyödyllinen työ on mielestäni myönteinen asia, sillä virasto on aivan oleellinen petosten torjunnassa, ja on hyvä, että saamme vihdoinkin todeta, että investointi OLAFin perustamiseen alkaa tuottaa tuloksia. Pelkään kuitenkin pahoin, että on vieläkin monia, jotka pyrkivät haittaamaan tämän viraston työtä. OLAF perustettiin kolmen toimielimen tuella. Ei kuitenkaan ole syytä sille, ettei se voisi kehittyä täysin itsenäiseksi virastoksi. Jos nimittäin haluamme OLAFin toimivan tehokkaammin, meidän on annettava sen toimia itsenäisesti. Jotta OLAF olisi tehokas, on vähennettävä sitä, että sen asioihin puututaan ja että sitä painostetaan poliittisesti sekä virkanimitysten että sen tekemien tutkimusten yhteydessä.
Haluan muistuttaa parlamentin jäseniä siitä, että kun puhumme petostentorjunnasta, ei ole kyse ainoastaan Euroopan unionin taloudellisten etujen tai kansallisten julkisten varojen suojaamisesta. Puhumme ennen kaikkea veronmaksajien edusta: he haluavat, että verotaakka jakautuu oikeudenmukaisesti eikä lisäänny sen vuoksi, että jotkut kiertävät veroja salakuljetuksella tai käyttämällä väärin Euroopan unionin varoja. Aikana, jolloin Euroopan unionin kannatus kansalaisten keskuudessa laskee, meidän on kaikin voimin pyrittävä tehostamaan petostentorjuntaa. 
Szabolcs Fazakas,
   . Arvoisa puhemies, kiitän ja onnittelen jäsen Herbert Böschiä erittäin perusteellisesta, ajatuksia herättävästä ja edistyksellisestä mietinnöstä, mutten tee sitä niinkään talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajana tai sosiaalidemokraattisen ryhmän edustajana. Sen sijaan puhun uuden jäsenvaltion Unkarin ja kaikkien muiden uusien jäsenvaltioiden nimissä. Haluan ilmaista, kuinka konkreettinen merkitys Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisella ja petostentorjunnalla on meille sekä teoriassa että käytännössä. Mekin maksamme osamme EU:n talousarvion jäsenvaltioilta tulevasta summasta. Virastoa, joka vastaa EU:n varojen lainmukaisen ja tehokkaan käytön varmistamisesta, kehitetään ja vahvistetaan parhaillaan. Mekin osallistumme konkreettisella tavalla tähän prosessiin ja tuemme viraston pyrkimyksiä suojata EU:n taloudellisia etuja ja torjua petoksia ja korruptiota.
Lisäksi yleiseltä periaatteelliselta kannalta meille ei ole mikään sivuseikka, millaista esimerkkiä uusille jäsenvaltioille ja uusille instituutioille näytetään. Liittymisneuvottelujen aikana, kun valmistauduimme EU:n jäsenyyteen, kiinnitettiin huomiota erityisesti julkishallinnon nykyaikaistamiseen ja korruption torjumiseen. Liittyessämme tilanteemme arvioitiin olevan hyväksyttävä, vaikkakin korostettiin, että oli edelleen tehtävä töitä harmaan talouden ja julkishallinnon korruption torjumiseksi. Nyt, vuosi sen jälkeen kun saimme täyden jäsenyyden, on hyvin tärkeää, että julkishallinto ja kansalaiset saavat tämän konkreettisen mietinnön avulla käsityksen siitä, kuinka paljon EU:n taloudellisten etujen suojaamiseen sekä petosten ja korruption torjuntaan kiinnitetään huomiota, ja että tämä toimii meille muistutuksena ja osviittana tulevaisuudessa. 
Jan Mulder,
   .  Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää jäsen Böschiä läpeensä kiinnostavasta mietinnöstä tästä aiheesta. Alankomaalaisena ajattelen toki yhä kansanäänestyksen tulosta. Minkä yleisen päätelmän voimme tehdä siitä? Täällä Brysselissä ja Strasbourgissa säännöistä on muodostumassa pirullinen sotku – säännöt ovat täysin käsittämättömiä ja järjettömiä, emmekä halua, että meidän mitenkään katsotaan olevan vastuussa niistä. Ainoa asia, jonka voimme tehdä petosten torjumiseksi, on tiukentaa sääntöjä. Se onkin ongelmana tässä kysymyksessä. Kuinka voimme välttää luomasta liikaa sääntöjä ja silti torjua petoksia tehokkaasti? Tässä on mielestäni haastetta tälle komissiolle.
Mietinnössä todetaan muun muassa, että rakennerahastoissa esiintyvien yksittäisten säännönvastaisuus- ja petostapausten määrä on kasvussa. Yhä useammat organisaatiot, joiden kanssa olen ollut tekemisissä, eivät halua hakea tukea rakennerahastoista, koska se on aivan liian monimutkaista. Hakulomakkeiden täyttämistä varten on oltava yhteydessä monenlaisiin virastoihin. Tämä on taas yksi esimerkki epäjohdonmukaisuudesta. Mitä komissio voi tehdä tämän ratkaisemiseksi? Vaikka tupakan salakuljetus on ollut ajankohtainen ongelma pitkään, edistymme asiassa monin tavoin. Kun luin mietinnön, mieleeni tuli ensimmäinen passituksiin liittyvien petosten torjuntaa käsitellyt väliaikainen valiokunta, jonka jäsen olin ja joka esitti hyvin paljon suosituksia, muun muassa että kaikille tulliasemille olisi saatava tietokoneet, jotta tieto kulkisi nopeasti. Tuon mietinnön johdosta ei tietääkseni ole koskaan ryhdytty jatkotoimenpiteisiin. Onko komissio tehnyt sillä mitään? Aikooko komissio käsitellä sitä uudelleen tai ilmoittaa parlamentille, mihin toimiin sen suhteen on ryhdytty, koska se sisälsi monia mielenkiintoisia suosituksia?
Lopuksi totean, että tässä vaiheessa ei perusteta Euroopan syyttäjäntointa. Tämä ajatus on vanha. Minä kuulun niihin, joiden mielestä tämä on valitettavaa. Toinen väliaikaisen tutkintavaliokunnan mietinnössä esitetyistä suosituksista oli järjestää tehokasta tullivirkailijoiden vaihtoa jäsenvaltioiden kesken, jotta he voisivat oppia toisiltaan. Mitä mieltä komissio on tästä nyt? 
Bart Staes,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää jäsen Böschiä erinomaisesta mietinnöstä ja erinomaisesta yhteistyöstä. Haluaisin kiinnittää huomionne tänä iltana kahteen erityisen kiinnostavaan asiaan.
Ensimmäinen niistä on jäsenvaltioiden vastuu: emmehän unohda, että ne hallinnoivat 80:a prosenttia EU:n tuista, minkä vuoksi meillä on täysi oikeus vaatia niiltä parempaa sitoutumista, nimittäin ennen kaikkea tehostettua mahdollisista säännönvastaisuuksista ja petoksista ilmoittamista. Tämä tarkoittaa myös rakennerahastojen seuranta- ja hallintojärjestelmien vahvistamista. Tässä suhteessa on vielä paljon tehtävää. Se tarkoittaa myös, että on tehtävä erityisen paljon sen eteen, että liikaa tai väärin maksettujen varojen takaisinperintä tehostuisi – noita varoja on niinkin sievoinen summa kuin 3 miljardia euroa. Jäsen Bösch selitti puheenvuorossaan, kuinka tämä on mahdollista, ja jäsenvaltiot on herätettävä toimimaan, sillä ne eivät ole tähän mennessä ottaneet vastuuta asiasta. Tässä suhteessa on pettymys, että ne jäsenvaltiot, joissa on havaittu merkittävimmät säännönvastaisuudet, ovat myös ne, joista on saatu vähiten rahaa perittyä takaisin.
Toiseksi totean tupakan salakuljetuksesta, että kuten jäsen Mulder huomautti, parlamentti on ollut merkittävä liikkeellepaneva voima tämän asian käsittelyssä, joka tosiaan muodosti tärkeän osan myös passituksiin liittyviä petoksia käsitelleen tutkintavaliokunnan työtä. Jokainen kadonnut kontti merkitsee 1,5 miljoonan euron tulonmenetyksiä EU:lle ja jäsenvaltioille, toisin sanoen veronmaksajille. Ensi keskiviikkona esitämme neuvostolle ja komissiolle kysymyksiä sopimuksesta, joka on tehty tupakkajätti Philip Morrisin kanssa, yhtiön, joka seuraavien 12 vuoden aikana maksaa EU:lle 1,25 miljardia yhdysvaltain dollaria. Onnittelen komissiota ja petostentorjuntavirastoa OLAFia siitä, että ne ovat työskennelleet yhdessä esimerkillisesti tämän saavuttamiseksi. Tarvitaan lisää tällaisia sopimuksia muiden tupakkayhtiöiden kanssa.
Kuten jäsen Mulder totesi, perustuslakikansanäänestykset ovat osoittaneet meille, että kansalaiset ovat epäileviä EU:n suhteen. Tällaiset seikat, mukaan lukien sopimus Philip Morrisin kanssa, osoittavat ainakin, että jos parlamentti, neuvosto ja komissio työskentelevät yhdessä, ne pystyvät tehokkaasti torjumaan järjestäytyneen rikollisuuden ja mafian verkostoja, joita käytetään itse asiassa myös muiden tuotteiden, kuten huumeiden, levittämiseen.
Lopetan sanomalla, että kun te, jäsen Bösch, kannatatte vientitukien poistamista, koska ne ovat niin alttiita petoksille, voitte luottaa siihen, että olen liittolaisenne tässä kysymyksessä. Vientitukiasia olisi tuotava poliittiselle asialistalle ja pidettävä siellä. 
Nils Lundgren,
    Arvoisa puhemies, viime viikolla Ranskassa ja Alankomaissa järjestetyt kansanäänestykset muistuttivat dramaattisella tavalla siitä, kuinka vähän Euroopan kansalaiset nyt luottavat Euroopan unioniin. EU:n nähdään perustellusti olevan yhä enemmän eliitin johtama hanke. Poliittinen eliitti, jolla ei ole todellista mandaattia kansalta, tallaa jalkoihinsa kansalaiset ja heidän kansalliset instituutionsa yhä useammilla politiikan aloilla. Ruotsissa tehdään vuosittain tieteellinen tutkimus, jossa selvitetään kansan luottamusta noin kahteenkymmeneen instituutioon. Komissio ja tämä parlamentti ovat listan lopussa.
On paljon meitä poliittisesti valveutuneita ihmisiä, jotka haluamme pelastaa Euroopan yhdentymishankkeen pyrkimyksiltä luoda eurooppalainen suurvalta. Me haluamme palata yhteistyöhön itsenäisten ja tasa-arvoisten valtioiden välillä ja rajoittaa unionin toimivalta sellaisiin kysymyksiin kuin sisämarkkinat ja rajat ylittävät ympäristöongelmat. Yritykset saada EU kehittymään Euroopan yhdysvalloiksi ilman kansalaisten tukea uhkaa nyt kaataa yhdentymishankkeen.
Poliittisen eliitin pyrkimys luoda ylikansallinen EU vastoin kansan tahtoa ei kuitenkaan ole ainoa syy siihen, että luottamus EU:hun heikkenee. Näyttää yleisesti olevan niin, että eurooppalaiset yhdistävät EU:n harvainvaltaan, byrokratiaan ja korruptioon. Tässä parlamentin keskustelussahan ovat aiheena juuri korruptio ja petokset.
Haluan suuresti kiittää jäsen Böschiä hänen mietinnöstään. Se on huolellisesti valmisteltu ja sisältää hyviä ehdotuksia, joita lämpimästi kannatan. Samaan aikaan työmme talousarvion valvontavaliokunnassa osoittaa, kuinka vaikeaa petosten torjuminen on. Järjestelmässä on jotain perustavanlaatuista vikaa, johon emme pääse käsiksi. Maatalouspolitiikan ja aluepolitiikan kautta katoaa rahaa vuodesta toiseen. Tuskin mitään merkkiä tilanteen parantumisesta on havaittavissa.
Ne virkamiehet, jotka paljastavat skandaaleja EU:n byrokratian toiminnasta järjestelmällisesti joko savustetaan ulos, erotetaan tai pannaan varhaiseläkkeelle. EU:n historia on täynnä ilmiantajia, joille on käynyt huonosti. Joitakin skandaaleja paljastuu muilla tavoin, mutta yleensä niistä ei koskaan seuraa oikeusprosessia. Tämän ei voida sallia jatkuvan, ja nyt on komission jäsenen Kallasin vastuulla varmistaa, ettei tämä kehitys enää jatku ja horjuta sitä vähää luottamusta, mitä EU:n kansalaisilla vielä on EU:ta kohtaan. 
Mogens N.J. Camre,
    Arvoisa puhemies, minäkin voin täysin tukea jäsen Böschin mietintöä, joka on rakentava ja tarkkanäköinen. Jäsen Bösch totesi, että petoksia on vieläkin liikaa, ja siitä olen täysin samaa mieltä. Mielestäni voidaan sanoa, että ongelmia on kaksi. Jäsen Bösch ilmaisi asian niin, että EU:n rahat eivät ole jäsenvaltioiden mielestä saman arvoisia kuin niiden omat rahat.
Tämän ongelman tilintarkastustuomioistuimen entinen presidentti professori Friedmann otti esille vuosia sitten. Hän sanoi, ettemme voi jatkaa tuen antamista tällä tavalla. Sen sijaan meidän pitäisi antaa jäsenvaltioille edullisia lainoja, koska siten niiden olisi maksettava rahat takaisin ja katsottava tarkkaan, mihin ne käytetään. Toinen ongelma on, että EU:n lainsäädäntö ja hallinto eivät vieläkään ole tarpeeksi hyviä. Edelleen tapahtuu liian usein, että rahat menevät vääriin taskuihin tai että niille ei saada vastinetta. Keskustelin vastikään erään tanskalaisen asiantuntijan kanssa, joka työskentelee yksityiselle yritykselle sekä EU:lle entisessä Jugoslaviassa, ja hän kertoi Maailmanpankin, EBRD:n ja EIP:n apua valvottavan aivan eri lailla. EU sen sijaan antaa asioiden lipsua. Kunhan rahat käytetään, kaikki on hyvin. Meidän on huolehdittava siitä, että tätä selvitetään, jotta varmistamme yhtä pätevästi kuin Maailmanpankki ja muut suuret pankit, että rahat käytetään asianmukaisesti. 
Hans-Peter Martin (NI ).
    Arvoisa puhemies, minut valittiin parlamenttiin vuonna 1999 puolueeseen kuulumattomana ennakkosuosikkina Itävallan sosiaalidemokraattien listalta. Silloin minulla oli vielä oikein hyvä käsitys sekä OLAFista että esittelijä Böschistä. Sittemmin sekä äänestäjät että minä olemme kuitenkin saaneet tietää, että kumpikaan näistä ei ole niin puhtoinen. OLAF on Brysselin valtaapitävien yksityinen armeija. Joku ilmiantoi -lehden toimittajan Hans-Martin Tillackin väittäen, että tämä oli maksanut komission luottamuksellisista asiakirjoista. käytti asiakirjoja julkaistakseen raportin petoksista Brysselissä. Artikkelin jokainen sana oli totta. Se ei kuitenkaan ollut pääasia. Tillack ei vieläkään ole saanut takaisin takavarikoituja asiakirjoja.
Ei ole harvinaista, että toimittajat käyttävät työssään luottamuksellisia tietoja. Sellaista tietoa käytettiin myös tuossa artikkelissa. Kaikki, jotka työskentelevät sanomalehdessä, tietävät, että kiinni jäävien on lähes suositeltavaa väittää, että luottamuksellisista asiakirjoista maksettiin. OLAF pyysi myös apua yleisiltä syyttäjiltä Hampurissa, missä ilmestyy – he kieltäytyivät. Ei löydetty yhtään tuomaria, joka olisi ollut valmis tekemään velvollisuutensa. Nuo EU:n tutkijat ovat jo vuosien ajan vähitellen laajentaneet valtuuksiaan. Kukaan ei voi pysäyttää OLAFin pääjohtajaa Franz-Hermann Brüneriä. Niin sanotaan nyt eurooppalaisessa laissa, ja perinpohjaisuus, jolla asiat aina selvitetään Brysselissä, merkitsee, että neuvosto on aina välittömästi sovittanut rikoslakia tilanteen vaatimalla tavalla. Yhä harvemmat ihmiset ovat enää turvassa Franz-Hermann Brüneriltä! Jäsen Böschin osuuden selvittäminen on jätettävä toiseen kertaan. Kaikki, minkä olen nyt sanonut, on peräisin tämän päivän -lehdestä. 
Lorenzo Cesa (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen Kallas, aivan aluksi haluan vilpittömästi kiittää jäsen Busuttiliä hänen erinomaisesta työstään varjoesittelijänä.
Haluan äänestyksemme aattona puhua siitä, kuinka OLAFin työtä on arvioitu jäsen Böschin mietinnössä. Pidin velvollisuutenani tukea tätä aloittelevaa Euroopan petostentorjuntavirastoa, jota ei tähän mennessä ole arvostellut mikään eurooppalainen tai kansallinen lainkäyttöelin. Tätä virastoa vastaan on kuitenkin suunnattu häikäilemättömiä panettelu- ja horjuttamiskampanjoita, joissa on käytetty huolestuttavia epäsuoria hyökkäyksiä ja joissa ovat olleet osallisina jopa tietyt parlamentin ryhmät.
Joudun erittäin pettyneenä toteamaan, että myös jäsen Böschin mietinnössä ilmenee samoja epäoikeudenmukaisia, ylenkatsovia ja yksipuolisia asenteita OLAFia kohtaan. Mielestäni oli erityisesti ennenaikaista ja sopimatonta sisällyttää mietintöön viittaus Euroopan oikeusasiamiehen OLAFia koskevaan erityiskertomukseen, jonka lopullinen versio on voitu julkaista vain yllättävän samanaikaisesti mietinnön kanssa. Lisäksi tämä viittaus, jota pidän sopimattomana poliittisena sekaantumisena meneillään olevaan arkaluonteiseen korruptioepäilyä koskevaan tutkimukseen, on tuotu takaisin parlamentin käsiteltäväksi suullisen tarkistuksen avulla, jossa kuitenkin pyritään jättämään huomiotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuimen kaksi OLAFia puolustavaa tuomiota, jotka ovat huomattavasti arvovaltaisempia.
Hyvät parlamentin jäsenet, antakaamme oikeusviranomaisten antaa tuomiot tutkimuksista ja varmistakaamme kaikki, ettei OLAFista koskaan tule, niin kuin jotkut toivovat, Troijan hevosta poliittisissa taisteluissa ja yksipuolisten etujen ajamisessa. Itse puolustan jatkossakin sitä, että OLAF olisi aina tehokas ja puolueeton elin, joka toimii Euroopan unionin laillisuuden ja taloudellisten etujen puolesta. Olen vakuuttunut siitä, että myös parlamentti ryhtyy ajamaan tätä asiaa. Meidän on käyttäydyttävä ehdottoman vastuullisesti nyt, kun EU on kriisissä sen kansalaisten silmissä. 
Paulo Casaca (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jäsen Bösch, haluan aluksi onnitella teitä, kuten monet ovat jo tehneet. Toiseksi totean, että mielestäni on sääli, ettei OLAFin pääjohtaja ole täällä tänään. Varmaankin hän olisi tullut, jos se suinkin olisi ollut mahdollista. Haluaisin kuitenkin huomauttaa, että toisaalta OLAFin on tutkittava tarkkaan tämä mietintö, ja toisaalta parlamentin ja esittelijän on osoitettava OLAFille sen ansaitsema kunnioitus. On oleellista, että kaltaisemme demokraattinen valvontaelin toimii tuollaista kunnioitusta osoittaen. Toivon, että OLAF toimii samoin valvontakomiteaansa kunnioittaen, sillä missään tapauksessa OLAFin välttämätöntä itsenäisyyttä ei pidä sekoittaa itseriittoisuuteen, joka olisi erittäin vahingollista toimielintemme toiminnalle.
Arvoisa komission jäsen, teille toistan saman, minkä olemme todenneet mietinnön kohdassa 28, nimittäin että odotamme 31. lokakuuta mennessä komissiolta raporttia, jossa selvitetään yksityiskohtaisesti, missä vaiheessa ollaan väärennettyä voita koskevan skandaalin käsittelyssä. Vaikka kuusi vuotta sitten kaikille tutkimukseen osallistuneille oli selvää, että oli ryhdyttävä toimiin, yksikään syyllisistä tai heidän rikoskumppaneistaan ei joutunut oikeuden eteen, ja he saattoivat jatkaa toimintaansa häiriöttä. Arvoisa komission jäsen, tämän vuoksi kehotan teitä ilmoittamaan parlamentille, että olette valmis toimimaan vaatimuksemme mukaisesti 31. lokakuuta mennessä. 
Hans-Peter Martin (NI ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin edelleen lainata -lehteä: "Kukaan ei voi pysäyttää Franz-Hermann Brüneriä. Kuten komission päätöksessä Euroopan petostentorjuntaviraston perustamisesta todetaan, 'virasto käyttää (…) toimivaltaansa tutkimuksiin täysin itsenäisesti' eikä se 'pyydä eikä ota ohjeita komissiolta eikä miltään hallitukselta taikka muulta toimielimeltä tai elimeltä'". Tämä kuulostaa varmasti taivaalliselta saksalaisesta yleisestä syyttäjästä, joka joutuu ottamaan vastaan ohjeita oikeusministeriöltä. Tämä on perinne, jota pidetään itsestäänselvyytenä monissa Euroopan maissa.
Tästä aiheutuu meille varsin suuri ongelma. Kukaan, joka kannattaa Euroopan yhdentymistä, ei voi kannattaa OLAFia nykyisessä muodossaan, eikä kukaan, joka kannattaa Euroopan yhdentymistä, voi kannattaa EU:ta nykyisessä muodossaan, varsinkin kun se käyttää OLAFin kaltaista välinettä, jossa sivuutetaan laajasti oikeusvaltion koetellut periaatteet, etenkin oikeus tulla kuulluksi ja oikeus tietoon, kun sellainen menettely on käynnissä. Kehotan komission jäsentä Kallasia tekemään asialle jotain. 
Siim Kallas,
   . Kiitos kommenteistanne. Monet puhujat ovat maininneet OLAFin. Kuten jo sanoin ja kuten te kaikki tiedätte, keskustelemme heinäkuussa laajasti OLAFin asemasta ja siihen liittyvästä lainsäädännöstä. Toivottavasti voimme kuulemisissa selvittää kysymyksiä, joita teillä vielä on. Minä ja koko komissio toivomme, että voimme rauhoittaa OLAFia ympäröivän kuohunnan, kehittää luotettavan ja tehokkaan organisaation, jossa on mahdollista seurata tapausta alusta loppuun ja käsitellä sitä järkevässä aikataulussa, noudattaen kaikkia välttämättömiä menettelyjä ja ottamatta kantaa sisältökysymyksiin. Meidän on luotava täysin luotettava instituutio, jonka avulla voimme hälventää muiden EU:n toimielinten yltä epäilyksen varjot, jotka eivät koske vain OLAFia vaan kaikkea.
Olen samaa mieltä jäsen Böschin ja muiden puhujien kanssa siitä, että meillä on paljon sääntöjä ja ohjelmia, jotka saavat aikaan petosten mahdollisuuden, mutta myös huomattavia mahdollisuuksia huonoon hallintoon ja riittämättömään valvontaan. Kukaan ei täysin ymmärrä, kuinka kaikki nämä ohjelmat, säännöt ja tuet ovat syntyneet. Pyydänkin parlamentin jäseniä tukemaan kaikkia toimia, joihin olemme nyt ryhtyneet varainhoito- ja rahoitusjärjestelmän tekemiseksi avoimemmaksi, yksinkertaisemmaksi, tunnetummaksi sekä helpommaksi seurata ja valvoa. Tämä on erittäin tärkeä kysymys. Komissio ja parlamentti ovat laatineet ehdotuksia, mutta tarvitsemme konkreettisempia ehdotuksia. Joskus joku ehdottaa, että jokin sääntö tai tukimuoto olisi lopetettava, koska siitä koituu haittoja. Seuraavaksi joku toinen kuitenkin väittää, että se on tarpeeksi hyvä, ettei mitään voida muuttaa, että sen takana on tiettyjä poliittisia syitä ja päämääriä. Yritämme siis yksinkertaistaa sitä sillä seurauksella, että tulos jää lopulta laihaksi.
Olen tyytyväinen, että selvästi ymmärrätte täysin, mikä on jäsenvaltioiden vastuu näissä kysymyksissä. Valmistelemme tiettyjä ehdotuksia yhtenäisen tarkastusmallin vahvistamiseksi osana yhdennettyä valvontakehystä. Toivottavasti voin pian tiedottaa parlamentin jäsenille ehdotuksistamme. Tähän mennessä useiden jäsenvaltioiden reaktiot, joskaan eivät kaikkien, ovat olleet hyvin myönteisiä. Vastuun jakaminen komission ja jäsenvaltioiden välillä on ensiarvoisen tärkeää.
Jäsen Mulder kysyi Euroopan syyttäjäviranomaisesta. Komissio on voimakkaasti kannattanut ajatusta Euroopan syyttäjäviranomaisesta, mutta monet jäsenvaltiot eivät ole suhtautuneet siihen kovin myönteisesti. Komissio ei sisällyttänyt sitä työohjelmaansa, koska oli selvää, että eräät jäsenvaltiot vastustaisivat sitä jyrkästi. Se sisällytettiin Haagin ohjelmaan, jossa lisätään oikeudellista yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä. Käsittääkseni sitä kuitenkin ollaan poistamassa tuosta ohjelmasta. Komission mielestä tämä on hyvin valitettavaa, ja se pyrkii löytämään muita keinoja lisätä jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä.
Jäsen Casacan esiin tuomat kysymykset osoittavat, kuinka tehokkaiden yhteistyöjärjestelmien puute vaikeuttaa todellisten tulosten saavuttamista. Vastaan hänen kysymykseensä, että tietenkin laadimme raportin lokakuuhun 2005 mennessä. Tässä tapauksessa huomaamme kuitenkin selvästi, että aluksi yksi jäsenvaltio toimi aktiivisesti ja hyvässä yhteistyössä OLAFin kanssa ja sitten tapaus jaettiin tapahtumapaikkana olleiden jäsenmaiden kesken. Eri jäsenvaltioiden oikeuslaitokset tarkastelivat näitä kysymyksiä hyvin eri tavoin ja antoivat etusijan asian eri puolille. Tämän vuoksi jonkinlainen yhteistyön malli olisi erittäin hyödyllinen.
Kuten jäsen Lundgren totesi, petostentorjunta on hyvin kokonaisvaltainen kysymys. Komissio haluaa kehittää kokonaisvaltaisen ratkaisun mahdolliseen varojen käyttöä koskevaan huonoon hallintoon. Koskaan ei ole mahdollista täysin estää ikävien asioiden tapahtumista, mutta demokraattisessa yhteiskunnassa kyse on siitä, kuinka hoidamme sellaiset tapaukset ja kuinka kehitämme kokonaisvaltaisen ratkaisun, jota voidaan soveltaa kaikkiin mahdollisiin ikäviin yllätyksiin. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Brepoelsin laatima ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietintö (A6-0108/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön paikkatietoinfrastruktuurin (INSPIRE) perustamisesta (COM(2004)0516 – C6-0099/2004 – 2004/0175(COD)). 
Dimas Stavros,
   . Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää Euroopan parlamenttia, ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa sekä esittelijä Brepoelsiä heidän työstään tämän asian parissa ensimmäisessä käsittelyssä.
Hyvän ympäristöpolitiikan kehittämiseen tarvitaan hyvää tietoa. Käsittelemämme direktiivin avulla parannetaan huomattavasti tätä keskeistä tietoinfrastruktuuria.
Poliittista päätöksentekoa haittaa tosiaan usein se, että tietoa ei monesti ole saatavilla käyttökelpoisessa muodossa. Tietoa ei usein kerta kaikkiaan ole, tai sitä on, mutta se ei ole varmaa tai laadultaan tyydyttävää. Toisinaan tieto on hajanaista ja se on esitetty eri muodoissa ja eri tyyppisesti, niin että sitä on mahdotonta käyttää EU:n päätöksenteon pohjana. Joskus taas tieto on kansallisilla virastoilla, jotka eivät halua julkaista sitä. Ne joko kieltäytyvät antamasta tietoa EU:n päätöksentekijöille tai vaativat työläitä ja kalliita lisenssisopimuksia ennen tiedon antamista. Tämän vuoksi ympäristöpolitiikassamme ei ole voitu huomioida kaikkea tietoa siten, kuin olisi toivottavaa. INSPIREn avulla poistetaan näitä esteitä pakottamalla kansalliset virastot parantamaan dokumentointiaan ja varmistamaan tietojärjestelmiensä yhteensopivuuden. Vastaisuudessa ne myös jakavat tietoa toistensa ja kansalaisten kanssa. Tällä tavalla parannetaan tietoinfrastruktuuria ympäristöpolitiikan lisäksi myös niillä muilla politiikan aloilla, joissa tarvitaan samoja maantieteellisiä tietoja.
Viimeisten kuuden kuukauden ajan on kolmen toimielimen välillä käyty tiiviitä keskusteluja yhteisymmärryksen saavuttamiseksi tästä asiasta jo ensimmäisessä käsittelyssä. Valitettavasti tämä ei kuitenkaan ollut mahdollista eräiden jäsenvaltioiden edelleen esiin tuomien tekijänoikeuskysymysten vuoksi. Siitä huolimatta olen erityisen kiitollinen sinnikkyydestä ja keskittymisestä, joiden avulla parlamentti, toisin sanoen esittelijä Brepoels, onnistui pääsemään ratkaisuun neuvoston kanssa. Näiden neuvottelujen aikana parlamentti osoitti ymmärtävänsä täysin, kuinka tärkeää edellä mainitsemieni esteiden poistaminen on, jotta ympäristöpolitiikassa tarvittavaa tietoinfrastruktuuria voidaan parantaa. 
Frederika Brepoels (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, kuten komission jäsen jo totesi, tarvitaan todellakin paljon tietoa ja nykyisten tietovirtojen parempaa hallintaa. Tämä koskee Euroopan unionia kokonaisuudessaan – kuten olemme huomanneet perustuslakikansanäänestysten yhteydessä – mutta myös kaikkia EU:n politiikan aloja erikseen. Vaikka yhteistä ympäristöpolitiikkaa on harjoitettu vuosikymmenten ajan, paikkatiedon saamisen ja käytön tiellä on unionissa selvästi vieläkin suuria esteitä. Useita välineitä on jo olemassa, mukaan lukien Euroopan ympäristökeskus, ja uusia välineitä kehitetään eräissä tähän liittyvissä direktiiveissä. Komissio on esittänyt ehdotuksen yhteisön paikkatietoinfrastruktuurin – lyhyesti INSPIREn – perustamisesta ja ylläpitämisestä, jotta nuo puutteet saataisiin korjattua nyt. Se perustuu ensisijaisesti olemassa oleviin paikkatietoinfrastruktuureihin ja jäsenvaltioissa jo käytettävissä olevaan tietoon.
Arvoisa komission jäsen, voin vakuutta teille, että annamme täyden tukemme ehdotuksen tavoitteille ja periaatteille, koska INSPIREn avulla pyritään myös antamaan yleisölle lisää tietoa ympäristöpolitiikasta ja siten parantamaan tilivelvollisuuden toteutumista paikallisella ja alueellisella tasolla. INSPIREn avulla pyritään myös edistämään tiedon uudelleen käyttämistä, mutta ennen kaikkea sen vaihtoa ja jakamista hallitusten välillä, ja epäilemättä sen halutaan olevan liikkeelle paneva voima uuden oleellisen ympäristötiedon keräämisessä.
Lisäksi sillä on epäilemättä tulevaisuudessa oleellinen asema ympäristöpolitiikan tehostamisessa ja sitä koskevan rajatylittävän yhteistyön parantamisessa. Ehdotus koskee tietoa, jota tarvitaan ympäristön tilan seuraamiseen sekä sen parantamiseen, ja siksi se voi olla hyödyllinen kaikissa toimissa, jotka suoraan tai epäsuorasti koskevat ympäristöä.
Kuten jo mainitsitte, olemme keskustelleet tästä laajasti ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa. Voin kertoa, että joidenkin jäsenten mielestä ehdotuksessa ei mennä tarpeeksi pitkälle, kun taas toiset ovat sitä mieltä, että siinä mennään vähän liiankin pitkälle. Parlamentti päätti esittää joukon rakentavia ja hyödyllisiä tarkistuksia tähän melko tekniseen ehdotukseen, jotta siinä otettaisiin huomioon tietyt alan toimijoiden perustellut huolenaiheet kuitenkaan unohtamatta varsinaista päämäärää. Mainitsen nyt muutaman noista tarkistuksista.
Keskityimme ensisijaisesti kustannushyötykysymykseen. Tiedätte, että tiedon tuottajat ovat huolestuneita, koska he haluavat jatkossakin saada tuloja innovaation ja kehityksen edistämiseen. Mielestäni on tärkeää, ettei INSPIREa sekoiteta tähän väittelyyn tiedontuottajien korvauksista. Tästä asiasta on kunkin jäsenvaltion päätettävä itse.
Toiseksi on todettava, että voimassa oleva eurooppalainen ja kansainvälinen tekijänoikeuksia koskeva lainsäädäntö pysyy entisellään. Niinpä kopiointi on kiellettyä, eikä tietoa voida noin vain myydä eteenpäin.
Kolmanneksi mainitsen, että olemme myös kehittäneet tiettyjä tiedon maksutonta tarkastelua koskevia takeita, joilla estetään asiaton kaupallinen käyttö. On myös tehtävä täysin selväksi, että pyydettäessä on käytettävissä maksullisia tiedon lataamis- ja käsittelypalveluita.
Lisäksi olemme ehdottaneet joitakin muutoksia, tarkoituksenamme jäsenvaltioiden sisäisen toimivaltajaon kunnioittaminen, koska mielestämme on tärkeää, että hallinto, joka käsittelee tätä paikkatietoa – monissa tapauksissa alueellinen ja paikallinen hallinto – on mukana myös infrastruktuurin koordinoinnissa ja lisäksi vastuussa yhteyksistä Euroopan komissioon. Voin kertoa, että kaikkien poliittisten ryhmien varjoesittelijöiden kanssa käydyn erittäin rakentavan neuvottelun ansiosta meidän onnistui hyväksyä mietintö valiokunnassamme yksimielisesti.
Joitakin kompromissitarkistuksia on esitetty sen varmistamiseksi, että parlamentin kanta on yhtenäinen ja selvä.
Lopuksi haluan kiittää myös komissiota tuesta, jota saimme siltä etenkin neuvoston kanssa käytyjen epävirallisten neuvottelujen aikana. Niissä pyrittiin saamaan aikaa ratkaisu ensimmäisessä käsittelyssä, mikä ei valitettavasti onnistunut. Vaikka tämä on pieni takaisku ajan suhteen, olemme edistyneet yhdessä huomattavasti. Epävirallisissa neuvotteluissa Coreperin kanssa on jo selvitetty ja kiteytetty monia ideoita tulevaisuuden varalle. Siksi toivon, että tämä ehdotus hyväksytään huomisessa täysistunnossa yhtä innokkaasti. Se auttaa meitä varmasti ottamaan tärkeän askeleen kohti kestävämpää eurooppalaista ympäristöpolitiikkaa. 
Richard Seeber,
   .  Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää komissiota sen ehdotuksesta ja esittelijää hänen rakentavasta mietinnöstään, joka sisältää parannuksia komission ehdotukseen monissa tärkeissä kysymyksissä. Sen taustalla oleva päämäärä kerätä yhteentoimivia paikkatietoja Euroopan laajuisesti on erittäin myönteinen. Erityisesti ympäristö on asia, josta huomaamme päivittäin, että valtioiden rajat eivät sitä koske, eivätkä myönteiset tai kielteiset vaikutukset rajoitu yhden valtion sisälle.
Tiedon keruun ja käytön on kuitenkin oltava käytännöllistä. Esittelijän ehdotusten ansiosta sanamuodot ja säännöt ovat nyt selkeämpiä, ja siten komission ehdotus on suuresti parantunut. Lisäksi jokainen EU:ssa saa jatkossa haluamansa ympäristötiedon käyttöönsä ilmaiseksi – tämä on merkittävä askel EU:n ja kansalaisten lähentämisessä. Koska tiedon vaaditaan olevan yhtenäistä, tämä on myös käytännössä mahdollista. On kuitenkin oltava selvää, että jos tietoa käytetään kaupallisiin tarkoituksiin, siitä on maksettava. Muu ei olisi oikein tiedon keränneitä ihmisiä, erityisesti paikallis- ja kunnallisviranomaisia kohtaan. Jos kuitenkin jäsenvaltioissa päätetään toisin näistä maksuista, se on toissijaisuusperiaatteen nojalla täysin mahdollista.
Mielestäni myös esittelijän vaatimus, että ehdotuksen on oltava avoin ja helppo ymmärtää, on tärkeä. Komission vaatimaa komiteamenettelyä pitäisi siis käyttää vain erityistapauksissa. Kansalaisilla on oikeus tietää tarkkaan, miten ja missä päätökset on tehty ja erityisesti millä perusteella niihin on päädytty.
Lopuksi totean, että esittelijä on ehdotuksellaan onnistunut lähentämään komission ehdotusta kansalaisiin ja tekemään sitä avoimemmaksi, käytännöllisemmäksi ja toissijaisuusperiaatetta paremmin kunnioittavaksi. 
María Isabel Salinas García,
   . Arvoisa puhemies, minäkin haluan aluksi kiittää esittelijää ja varjoesittelijöitä heidän työstään ja omistautumisestaan pyrkimykselle parantaa komission ehdotusta ja päästä ensimmäisessä käsittelyssä neuvoston kanssa kompromissiratkaisuun – joka ei onnistunut, mutta yritys oli hyvä.
Aluksi totean, että jäsenvaltioissa on vielä nykyisin paikkatiedon saannissa ja käytössä eräitä merkittäviä ongelmia, jotka johtuvat muun muassa tiedon ja sen lähteiden pirstaleisuudesta, saannin epävarmuudesta, eri mittakaavassa tuotetun tiedon yhtenäistämisen puutteesta ja eri tahojen työn päällekkäisyydestä tiedon keräämisessä. Siksi en epäile hetkeäkään, etteikö tämä uusi väline olisi hyödyllinen. Se on erittäin tärkeä kaiken tason ympäristöpolitiikan sekä muiden ympäristöön suoraan tai epäsuoraan vaikuttavien toimien suunnittelussa, täytäntöönpanossa, seurannassa ja arvioinnissa. Poliittisessa ryhmässämme olemmekin tyytyväisiä, että jäsenvaltiot voivat näin taata paikkatietojärjestelmien yhteentoimivuuden ja siten poistaa vielä olemassa olevat esteet.
Eräs tärkeä näkökohta, johon haluan viitata, on rahoitus. Tämän suhteen haluaisin korostaa, että Euroopan komission omien laskelmien mukaan direktiivin täytäntöönpano maksaa kullekin jäsenvaltiolle 5 miljoonaa euroa, joka on 1 prosentti paikkatietoon kaikkiaan käytettävästä summasta. Sen ympäristöhyötyjen puolestaan odotetaan olevan yli 30 miljoonaa euroa jäsenvaltiota kohden. Ehkä on kuitenkin tarpeen, että direktiivissä todetaan selkeästi, kuinka yhteisön olemassa olevia rahoitusvälineitä voidaan käyttää näiden suunniteltujen toimien rahoittamiseen.
Lisäksi mielestäni on tarkoituksenmukaista, että EU:n infrastruktuuri perustuu jäsenvaltioiden perustamiin ja ylläpitämiin paikkatietoinfrastruktuureihin, täysin toissijaisuusperiaatteen mukaisesti, mutta on kuitenkin otettava huomioon, että joissakin jäsenvaltioissa, kuten kotimaassani, julkishallintoa on monella eri tasolla.
Lopuksi haluan kiittää ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa sekä neuvostoa ymmärtämyksestä, jonka ansiosta tähän ehdotukseen voitiin sisällyttää vaatimus maaperän eroosion analyysistä, sillä meidän ei pidä unohtaa, kuinka suuri merkitys eroosiolla nykyisin on kaikkialla Euroopan unionissa. Haluan myös ilmaista huoleni siitä, mikä Euroopan ympäristökeskuksen tehtävä tavoitteidemme saavuttamiselle välttämättömän infrastruktuurin luomisessa tarkkaan ottaen on, sillä tämän suhteen olen vielä epäilevällä kannalla.
Yhdyn parlamentin erityisesti esittelijälle lausumiin kiitoksiin ja mielestäni tämä väline, jonka hyväksymme huomenna, selkiyttää varmasti Euroopan unionin toimintaa. 
Vittorio Prodi,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, minäkin haluan kiittää esittelijä Brepoelsiä hänen tekemästään työstä – työstä, jonka olemme tehneet yhdessä. Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä kannattaa mietintöä, koska se on merkittävä pyrkimys koordinaatioon jäsenvaltioiden välillä.
On kuitenkin valitettavaa, että neuvostolla on tässä kysymyksessä ollut hyvin lyhytnäköinen lähestymistapa: toisaalta se on rajoittanut ehdotuksen koskemaan vain ympäristöön liittyviä sovelluksia, toisaalta se ei ole käyttänyt tarpeeksi tehokkaasti hyväksi komission koordinaatiomahdollisuuksia. Komissio kykenee hoitamaan huomattavasti merkittävämpää tehtävää. Tämän lyhytnäköisyyden vuoksi näitä kysymyksiä on käsiteltävä uudelleen silloin, kun on nimenomaan tarpeen tehdä direktiivistä laaja-alaisempi ja sisällyttää siihen uusia mahdollisia sovellusaloja – joita pian tulee lisää, kun käyttöön otetaan satelliittijärjestelmiä, erityisesti GALILEO. Näihin mahdollisiin aloihin kuuluu muiden muassa navigointiapu ilma-, maa- ja meriliikenteeseen, tuki maankäytölle ja sen seurannalle, jota ei vielä ole viety niin pitkälle kuin olisi loogista, sekä maantieteellisiä viitteitä sisältävien tilastotietojen kerääminen, josta voitaisiin saada vihjeitä muista käyttömahdollisuuksista.
Lainsäätäjinä meidän on kuitenkin otettava huomioon myös tarve laatia vähemmän ja luonteeltaan yleisempiä asiakirjoja. Siksi toivon, että voimme palata tähän aiheeseen, nimenomaan jotta siitä voitaisiin tehdä erittäin tehokas väline, sillä sitä tarvitaan paljon muuhunkin kuin ympäristöpolitiikkaan. 
Satu Hassi,
   . – Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia esittelijä Brepoelsille hänen tekemästään erinomaisesta työstä ja hyvästä yhteistyöstä poliittisten ryhmien kanssa. Ministerineuvosto halusi asettaa liikaa rajoituksia kansalaisten tiedonsaannille. Tuemme esittelijää hänen ratkaisussaan, jonka mukaan tähän ei suostuttu ja siten ensimmäisen käsittelyn kompromissi jäi saavuttamatta.
On järkevää luoda tietokanta, jolla ympäristöä koskevat olemassa olevat tiedot saadaan nykyistä laajempaan ja monipuolisempaan käyttöön. Vihreät haluavat korostaa sitä, että kansalaisilla tulee olla oikeus saada vapaasti heidän elämänsä ja terveytensä kannalta tähdelliset tiedot esimerkiksi ympäristön saastumisesta, vaikka esimerkiksi monet ympäristön pilaajat eivät siitä pitäisikään. Ja vaikka monien viranomaisten on tärkeää saada maksutuloja tuottamastaan tiedosta silloin kun sitä käytetään kaupallisiin tarkoituksiin, on tärkeää, että kansalaiset saavat vapaasti ja ilmaiseksi omaa elämäänsä ja terveyttänsä varten tarvitsemansa tiedot. 
Gerard Batten,
   . – Arvoisa puhemies, tämän direktiivin nimi pitäisi olla "Expire" eikä INSPIRE, kun otetaan huomioon sen haitallinen vaikutus Yhdistyneen kuningaskunnan Ordnance Survey -kartoitusvirastoon.
Ordnance Survey on toiminut 215 vuoden ajan, sen historia on pitkä ja ansiokas. Viimeisten noin 20 vuoden aikana se on kehittynyt valtion rahoittamasta organisaatiosta menestyväksi kaupalliseksi yritykseksi. Nykyisten järjestelyjen mukaan sillä on vastuu omasta taloudestaan ja vapaus kehittää uusia asiakaslähtöisiä aloitteita. INSPIRE vaarantaa kaiken tämän ja haittaa sen taloudellista kannattavuutta.
Miksi näin tehdään? Taas nähdään EU:n harjoittaman yhdenmukaistamisen haitallinen vaikutus ja EU:n tarve kontrolloida kaikkia elämän osa-alueita jäsenvaltioissa. Direktiivissä tuntuu myös selvästi Galileon, EU:n "isoveli"-vakoilusatelliitin, EU:n silmän taivaalla, pahaenteinen läsnäolo. Kuinka paljon tehokkaampi se onkaan, kun EU kontrolloi kartoituspalveluita. Komission oman raportin mukaan politiikan suunnittelijat, täytäntöön panijat, seuraajat ja arvioijat, erityisesti komissio itse, ovat ne, jotka hyötyvät ehdotuksesta eniten. Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen olisi pitänyt sanoa EU:lle suorat sanat. Voimme kuitenkin aina luottaa sen pelkuruuteen ja sen raukkamaiseen antautumiseen EU:lle.
Kehottaisin teitä äänestämään tätä direktiiviä vastaan, mutta koska tunnen teidän kyltymättömän halunne lainsäädännön jatkuvaan lisäämiseen, tiedän hukkaavani aikaani. Ehkäpä yhä lisääntyvä tulva haitallista lainsäädäntöä, johon Yhdistynyt kuningaskunta pakotetaan, auttaisi saamaan maan hallituksen ja kansan järkiinsä ja aikaistaisi päivää, jona Yhdistynyt kuningaskunta eroaa ehdoitta Euroopan unionista. 
Eija-Riitta Korhola (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, yhteisön ympäristöpolitiikan onnistumiseen vaikuttavat keskeisesti luotettavan tieteellisen tiedon saatavuus ja tuon tiedon sujuva välitys. Paikkatietojen saatavuus on perusedellytys ympäristölainsäädännön perusteella tehtävälle tieteelliselle arvioinnille.
Jäsenvaltioiden keräämien paikkatietojen standardoinnissa ei ole vielä päästy kovin pitkälle, sillä yhteisön tasolla on edelleen suuria jo käytettävissä olevien tietojen hyödyntämistä hankaloittavia esteitä. Paikkatietojen käyttöä ja saatavuutta yritetään siis edelleen parantaa politiikkojen suunnittelun, täytäntöönpanon, seurannan ja arvioinnin helpottamiseksi. Tarkoituksena on tarjota riittävä tietopohja päätösten tekemiseksi ympäristöä koskevista toimintalinjoista ja edistää näin kestävää kehitystä. Se on tavoite.
Yhteisöllä on jo käytössään joitakin välineitä, joiden avulla voidaan aluksi edistää luotettavien tietojen, erityisesti julkista sektoria koskevien tietojen saatavuutta ja myöhemmin yhtenäistää tiedot vertailukelpoisiksi yhteisön tasolla. Yksi niistä on ympäristötiedon julkista saatavuutta koskeva direktiivi, jonka esittelijänä olen itse toiminut. Sen käsittelyssä havaitut ongelmat kannattaa nyt ottaa huolellisesti huomioon, kun käsittelemme esillä olevaa direktiiviehdotusta, jolla luodaan oikeudellinen kehys Euroopan paikkatietoinfrastruktuurin perustamiselle.
Yksi näitä molempia direktiivejä koskeva ongelmakohta on, että sen pelätään aiheuttavan tiettyjen tietojen tarjoajille tulonmenetyksiä. Kehotan siksi tarkkuuteen jo nyt, jotta yllätyksiltä vältyttäisiin. Tärkein tavoite on vähentää esteitä, jotka hankaloittavat erityisesti ympäristöä koskevien tietojen yhteiskäyttöä viranomaisten kesken. Yhteisön paikkatietoinfrastruktuuri täydentää julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä ja ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta annettuja direktiivejä. Itse pidän hyvin tärkeänä sitä, että paikkatietoinfrastruktuurin luomisessa keskityttäisiin nimenomaan ympäristöpolitiikkaan, jolloin tiedon keskittämiselle olisi käytännölliset perusteet. 
Urszula Krupa (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, INSPIREa koskevassa direktiiviehdotuksessa luodaan säännöt paikkainfrastruktuurin luomiselle unionin ympäristöpolitiikan toteuttamisen edistämiseksi jäsenvaltioissa. Siinä on tarkoitus keskittyä ensisijaisesti paikkatiedon keräämiseen ja siihen liittyviin palveluihin, tietoverkkotekniikkaan, jonka avulla voidaan jakaa, saada käyttöön, käyttää, koordinoida ja valvoa järjestelmiä ja menettelyjä.
Periaatteet ja tavoitteet, joihin nämä toimet perustuvat – toisin sanoen lajittelu, yhdenmukaistaminen ja EU:n laajuisen tietoverkon luominen – olisivat lähemmän tarkastelun arvoisia, jos tilanne ei olisi se, että monilla EU:n jäsenvaltioilla on nyt poliittisia ja taloudellisia vaikeuksia, jotka johtuvat lisääntyvästä työttömyydestä ja hitaasta talouskasvusta. Uusia direktiiviehdotuksia tulee jatkuvasti, vaikka köyhimpien meistä on kestettävä niiden kustannusten suurin paino.
Jopa 5 miljoonan euron vuosittaiset investoinnit jäsenvaltiota kohden saattaisivat olla tarpeen INSPIREn toteuttamiseksi, eikä tietoverkko silti olisi täysin toimintavalmis ennen kuin kymmenen vuoden kuluttua. Tässä yhteydessä on korostettava, etteivät pyrkimykset luoda tietoinfrastruktuuri voi olla ristiriidassa yksittäisten jäsenvaltioiden sosiaalipolitiikan kanssa.
Direktiivin laatijoiden esittämiä korkealentoisia tavoitteita käytetään tekosyinä tietoverkon perustamiselle. Vaikka sellainen tietoverkko voisi hyvinkin olla hyödyllinen moniin tarkoituksiin, sitä voidaan myös käyttää myös poliittisena pelinappulana, ja se olisi huomattava riskitekijä. Tämän vuoksi mielestämme tämä asia ei ole kiireellisimpiä niistä monista ongelmista, joita EU:n on ratkaistava. Lisäksi direktiivi vaatii vielä hiomista ja monien suojatoimien lisäämistä. 
Stavros Dimas,
   .  Arvoisa puhemies, aivan aluksi haluan kiittää jäsen Salinas Garcíaa siitä, että hän korosti INSPIREn hyötyjen olevan selvästi suuremmat kuin sen aiheuttamat kulut. Esittelijä Brepoelsin mainitseman tekijänoikeuksia koskevan kysymyksen suhteen painottaisin, ettei tämä direktiiviehdotus uhkaa niitä merkittävästi. Se ei etenkään vaikuta millään lailla siihen, että tekijänoikeudet ovat voimassa normaalisti.
Viranomaisilla olevia tekijänoikeuksia täytyy käyttää tavalla, joka sopii yhteen INSPIREn päämäärän kanssa, joka on varmistaa mahdollisimman tehokas tiedonvaihto viranomaisten välillä, samoin kuin kansalaisten mahdollisuus saada tietoa. On kuitenkin niin – joihinkin jäsen Battenin huolenaiheisiin vastatakseni – että direktiiviehdotuksessa selvästi sallitaan maksun periminen kansalaisilta, jotka haluavat ladata tietoa tietoverkosta.
Jäsen Seeber on oikeassa siinä, mitä hän huomautti komiteamenettelystä. Tämä on todellakin tekninen direktiivi ja monista yksityiskohtaisista säännöksistä, esimerkiksi siitä, miten taataan tietojärjestelmien yhteensopivuus, voivat päättää vain asiantuntijat.
Olen samaa mieltä jäsen Korholan kanssa. Haluan korostaa, että INSPIREa koskeva ehdotus perustuu samoihin periaatteisiin kuin direktiivi ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta Siinä on asetettu samanlaisia rajoituksia yleisön tiedonsaantiin, ja se on täysin yhteensopiva Århusin yleissopimuksen kanssa.
Yleisesti ottaen olen hyvin tyytyväinen, että voin hyväksyä suuren enemmistön esitetyistä tarkistuksista ainakin periaatteessa. Joissakin tarkistuksissa pyritään selventämään viranomaisten velvollisuuksia yleisön tiedon saannin ja tietojen myynnin suhteen sekä suojaamaan tiedon tuottajien tekijänoikeuksia.
Tarkistukset 3 ja 26 voidaan hyväksyä sellaisenaan, kun taas tarkistukset 28 ja 29 voidaan hyväksyä periaatteessa. Useimmissa muissa tarkistuksissa pyritään selventämään ehdotuksen teknistä puolta. Joidenkin näistä – tarkistusten 8 ja 12 – on tarkoitus selventää tekstin rakennetta ja ne voidaan myös hyväksyä, tosin tarkistuksessa 9 tehdään muita pieniä muutoksia, jotka voidaan hyväksyä vain osin.
Eräissä muissa tarkistuksissa tehdään muita selvennyksiä, ja ne voidaan hyväksyä, kun taas eräitä toisia on muotoiltava uudelleen tai selvennettävä, joten ne voidaan hyväksyä vain periaatteessa.
On vain kuusi tarkistusta, joita emme voi hyväksyä. Tarkistuksissa 2 ja 7 pyritään laajentamaan direktiivi koskemaan yhteisön laitosten ja toimielinten tietoa. Meillä ei sinänsä ole mitään tätä vastaan, mutta se toisi merkittäviä velvollisuuksia yhteisön laitoksille ja toimielimille, eikä sitä voida tehdä direktiivillä.
Tarkistuksessa 30 poistetaan viittaus toimiin kilpailun vääristymisen estämiseksi, ja tämä tekisi tekstistä epäselvän.
Tarkistuksissa 52, 53 ja 54 annetaan jäsenvaltioille enemmän aikaa tiettyjen direktiivin määräysten toteuttamiseen. Oleellisten säännösten täytäntöönpanon hidastaminen hidastaa kuitenkin myös niistä koituvien hyötyjen saamista, eikä komissio ei kannata tätä vaihtoehtoa. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Skinnerin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A6-0146/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi jälleenvakuutuksesta ja neuvoston direktiivien 73/239/ETY ja 92/49/ETY sekä direktiivien 98/78/EY ja 2002/83/EY muuttamisesta
(KOM(2004)0273 C6-0038/2004 2004/0097(COD)). 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä esittelijä Skinneriä ja talous- ja raha-asioiden valiokuntaa erinomaisesta työstä, jota he ovat tehneet tämän tärkeän aiheen parissa.
Vaikka kansalaiset eivät ole kovinkaan tietoisia asiasta, jälleenvakuutusala on hyvin tärkeä rahoitus- ja vakuutusmarkkinoille Euroopan unionissa ja kansainvälisesti. Syyskuun 11. päivän järkyttävät tapahtumat ja viimeaikaiset luonnonkatastrofit ovat osoittaneet, miten välttämättömiä asianmukaisesti toimivat ensivakuutusala ja jälleenvakuutusala ovat. Euroopan unioni on maailman suurin jälleenvakuutuspalvelujen tarjoaja. Jälleenvakuutuksen valvonta on tärkeää rahoitusjärjestelmän vakauden ja Euroopan unionin jälleenvakuuttajien kansainvälisen aseman kannalta. Vaikka jälleenvakuuttajiin on sovellettu kansallisia valvontasääntöjä, jälleenvakuutusala on ollut yksi niistä harvoista rahoituspalveluiden aloista, joilla ei ole ollut merkittävää eurooppalaista toiminnan vakauden valvontaa koskevaa säännöstöä. Ehdotusta jälleenvakuutusdirektiiviksi on valmisteltu tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja vakuutusalan edustajien kanssa. Ehdotus on myös yhdenmukainen Kansainvälisessä vakuutusvalvontaviranomaisten järjestössä (IAIS) parhaillaan tehtävän jälleenvakuutusalaa koskevan työn kanssa.
Tällä ehdotuksella luodaan yhteisön jälleenvakuutustoimintaa koskeva sääntelykehys. Siinä määritetään valvontajärjestelmä, joka perustuu yhden toimiluvan ja kotijäsenvaltion harjoittaman vakauden valvonnan periaatteisiin. Kyse on itse asiassa samasta sääntelykehyksestä, jota on jo käytetty vakuutuspalveluja ja muita rahoituspalveluja koskevien sisämarkkinoiden toteuttamiseksi. Yksi toimilupa mahdollistaa jälleenvakuutusyritysten toiminnan harjoittamisen koko yhteisössä sijoittautumisvapauden ja palveluiden tarjoamisen vapauden periaatteiden mukaisesti.
Ehdotuksesta voisi myös olla jälleenvakuutusyrityksille hyötyä Solvenssi II -järjestelmän käyttöönottoon valmistautumisessa. Solvenssi II -hanke koskee voimassa olevien ensivakuutusliikkeiden valvontasääntöjen tarkistamista, joka on määrä tehdä muutaman vuoden kuluttua. Komissio, jäsenvaltiot ja sidosryhmät arvioivat hanketta parhaillaan.
Ehdotuksen hyväksymisen myötä Euroopan unionista tulee myös ensimmäinen kansainvälinen järjestö, jolla on vakuutusalaa koskeva sääntelykehys. Tämä on tärkeä ennakkotapaus muille kansainvälisille foorumeille, jotka tekevät myös työtä jälleenvakuutusalan valvonnan parissa.
Totean lopuksi, että ehdotus on myös hyödyllinen väline, joka auttaa varmistamaan Euroopan unionin jälleenvakuutusyrityksille tehokkaan pääsyn kolmansien maiden markkinoille. Odotan mielenkiinnolla kommenttejanne. 
Peter Skinner (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, minulla on ilo esitellä teille tämä direktiivi. On ollut suuri kunnia olla mukana tässä työssä. Meidän on kiitettävä monia parlamentissa ja muissa toimielimissä työskenteleviä henkilöitä, esimerkiksi John-Paul Drydenia, joka sairastui mietinnön laadintavaiheessa eikä siten voinut auttaa meitä sen valmiiksi saattamisessa. Hänen tilalleen tullut Manica Hauptman on kuitenkin käyttänyt paljon aikaa ja kiinnittänyt suurta huomiota tähän kysymykseen liittyvien erittäin vakavien huolenaiheiden ja monien yksityiskohtien käsittelemiseen. Komissiolla ja sen henkilökunnalla oli myös erittäin keskeinen rooli. Olen varma, että komission jäsen McCreevy on tietoinen henkilökuntansa erinomaisuudesta. Ilman Euroopan parlamentin jäsenten ja heidän henkilökuntansa apua meidän ei olisi ollut mahdollista sopia ensimmäisessä käsittelyssä nopeutetun menettelyn käyttämisestä, ja panen kiitollisena merkille kollegoideni antaman laajan tuen. Osallistuimme viime vuonna Euroopan parlamentin vaaleihin, minkä jälkeen jatkoimme työtämme parlamentissa, jossa tämä asia odotti edelleen käsittelyä. Onkin merkille pantavaa, että olemme onnistuneet käsittelemään sitä näin nopeasti. Parlamentin ilmaisemat huolenaiheet on suureksi osaksi kyetty poistamaan nopeutettua menettelyä koskevan ratkaisun ja sen eteen tehdyn hyvän työn ansiosta.
Ensimmäinen kysymys kuuluu, mitä jälleenvakuutus on. Siinä on kyse yritysten välisestä kaupankäynnistä, riskeistä ja näiden riskien hajauttamisesta vakuutusalalla. Jälleenvakuutus kattaa esimerkiksi lentokoneet, laivat ja rakennukset. Syyskuun 11. päivän iskut ja niiden vaikutukset World Trade Centeriin ovat esimerkki katastrofeista, joiden varalta yritykset ovat ottaneet vakuutuksia Lloydsin tapaisissa suurissa jälleenvakuutusyrityksissä ja joiden emme toivoneet koskaan tapahtuvan. Kyseiset jälleenvakuutusyritykset joutuivat iskujen jälkeen paniikkiin, mutta onnistuivat maksamaan velkansa. Kyse on myös yritysten välistä kaupankäyntiä koskevasta direktiivistä, ja tällaiseen kaupankäyntiin liittyy kilpailu. Keskeinen poliittinen kysymys olikin tässä yhteydessä se, onko kilpailu oikeudenmukaista Euroopan unionissa ja muualla maailmassa. Kyse oli näin ollen vakuuksista.
Koska jälleenvakuutetun riskin arvo kerättiin sen maan pankeissa, jossa riski oli määrä kattaa, näin kerättiin vain rahaa, jota ei käytetty mihinkään tarkoitukseen, toisin sanoen hyödyttömiä käteisvaroja. Tällainen järjestelmä ei ollut tehokas eikä taloudellinen. Kyseessä oli vanha ja tehoton väline, josta oli päästävä eroon, koska se lisäsi hallintokustannuksia ja herätti kysymyksiä siitä, oliko riski katettu asianmukaisesti vai ei.
Toinen asian käsittelyssä esille noussut kysymys koski direktiivin ajoitusta. Työstimme mallia, jonka ansiosta saatoimme harkita Solvenssi II -hanketta koskevien keskustelujen välttämistä, sillä niiden vuoro olisi vasta myöhemmin. Malli olisi eräänlainen kompromissi, jossa direktiivin täytäntöönpanoa varten annetaan 24 kuukauden aika, jota voidaan jatkaa 12 kuukauden siirtymäajalla. Pidin tätä puheenjohtajavaltio Luxemburgin ponnistelujen ansiosta syntynyttä kompromissia myönteisenä, ja minun oli hyvin helppo tukea sitä. Parlamentilla oli mahdollisuus äänestää kompromissista valiokunnassa.
Muita käsiteltäviä kysymyksiä olivat muun muassa erillisyhtiöt, maksukyvyttömyys ja jälleenvakuutusalan kytkösyritykset. Menemättä niiden yksityiskohtiin voin todeta, että meillä on nyt tasapuoliset toimintaedellytykset Euroopan tasolla. Kaupan esteet on nyt poistettu jälleenvakuutusmarkkinoilla, joilla luodaan direktiivin voimaantulon myötä tehokas valvontakehys kaikissa jäsenvaltioissa. Direktiivi auttaa siten EU:n jälleenvakuutusyrityksiä säilyttämään kilpailuetunsa kaikkialla maailmassa. Kyse on maailmanlaajuisista markkinoista, joilla eurooppalaiset yritykset ovat johtavia toimijoita. Euroopan unioni on itse asiassa Yhdysvaltojen jälkeen maailman toiseksi suurin markkina-alue.
Euroopan unionilla on oltava kansainvälinen rooli. Tämän tekstin hyväksyminen vahvistaa Euroopan unionin asemaa, kun se vaatii Yhdysvaltoja lopettamaan epäoikeudenmukaisen ja kilpailunvastaisen juonittelun, jolla ulkomaisia yrityksiä vaaditaan maksamaan vakuuksia Yhdysvalloissa, jossa vakuuksia säännellään osavaltiokohtaisesti. Ettehän vastaa tähän sanomalla, että Yhdysvallat on kilpailukykyinen talous, sillä jälleenvakuutuksen osalta se ei ole sitä. Yhdysvaltojen on siten nyt pohdittava asiaa uudelleen, ja tiedän sen tekevän niin parasta aikaa. Tämä direktiivi antaa meille mahdollisuuden esiintyä yhtenäisenä rintamana. Kansalliset valvonta- ja sääntelytahot voivat halutessaan asettaa tiukempia valvontavaatimuksia EU:n ulkopuolisten, kolmansien maiden yrityksille, kuten amerikkalaiset tekevät.
Kansainvälisissä sääntelyelimissä voi mahdollisesti syntyä kiistoja kilpailunvastaisista toimista, joita tiedämme Yhdysvaltojen vastustavan voimakkaasti. Kompromissien, tehokkuuden ja vapaaehtoisten aloitteiden saavuttaminen on kuitenkin mahdollista.
Tarkastelkaamme seuraavaksi muutamia lukuja. Ulkomaisilta yrityksiltä vaaditaan Yhdysvalloissa vakuuksia, joiden arvo lasketaan miljardeissa. On arvioitu, että eurooppalaisten yritysten vakuuksia varten kerätään Yhdysvalloissa 40 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Näiden vakuuksien vuosittaiset kustannukset ovat 500 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Tällainen järjestelmä ei edistä tehokkuutta eikä tarjoa turvaa riskeiltä.
Käsiteltävänä oleva direktiivi on ensimmäinen toimenpide EU:n markkinoiden tukemiseksi. Komission tuella jatkamme tätä taistelua. Meidän pitäisi onnitella itseämme tästä eurooppalaisesta lainsäädännöstä, jolla on saatu aikaan merkittävä muutos sekä Euroopan unionissa että kansainvälisesti. 

Karsten Friedrich Hoppenstedt,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämä on hyvä päivä Euroopan unionille, vakuutuksenottajille ja myös vakuutusyrityksille. Tämänpäiväisen keskustelun ja huomisen, oletettavasti yksimielisen, äänestyksen myötä nimittäin puretaan voimakkaasti arvostellut byrokraattiset esteet ja tehdään eurooppalaisesta jälleenvakuutustoiminnasta kilpailukykyisempää kansainvälisillä markkinoilla.
Ensivakuuttajien valvontaa säännellään koko yhteisössä useissa direktiiveissä: Euroopan unioni on jo ottanut käyttöön kattavia ja tarpeellisia välineitä vakuutuksenottajien suojelemiseksi vahinkovakuuttamista ja henkivakuuttamista koskevilla direktiiveillä sekä vakuutusyrityksiä koskevilla vakavaraisuussäännöillä. Näitä välineitä täydennetään nyt jälleenvakuutustoiminnan yhdenmukaistetulla valvonnalla. Talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnössä käsitelty direktiivi on näin ollen tärkeä lisä tällä tärkeällä palveluiden tarjoamisen alalla harjoitettavaan valvontaan.
Jälleenvakuutusdirektiivi, jota koskevan ehdotuksen komissio on nyt esittänyt yli kolme vuotta kestäneen valmistelutyön jälkeen, tukeutuu pitkälti ensivakuuttamista koskeviin jo voimassa oleviin valvontajärjestelmiin. Kuten on jo todettu, ensivakuutuksen ja jälleenvakuutuksen keskeisiä eroja käsiteltiin myös tiiviissä yhteistyössä neuvoston, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja jälleenvakuutusalan edustajien kanssa, ja ne on otettu huomioon direktiiviehdotuksessa. Ehdotuksessa säädetään erityisesti henkijälleenvakuutuksen ja vahinkojälleenvakuutuksen yhdenmukaisesta kohtelusta solvenssimarginaalien osalta sekä pääomainvestointeja koskevasta varovaisuusperiaatteeseen perustuvasta järjestelystä. Siinä asetetaan myös selkeä 36 kuukauden määräaika, joka alkaa direktiivin voimaantulosta ja jonka kuluessa on luovuttava lisävakuuksista, joita valvontaviranomaiset edelleen vaativat yksittäisissä jäsenvaltioissa.
Kuten aiemmin on myös jo mainittu, direktiivillä tavoiteltavat yhdenmukaistaminen ja vapauttaminen vahvistavat entisestään eurooppalaisen jälleenvakuutuksen kilpailuasemaa ja koko Euroopan unionia talouden keskuksena. Direktiivillä puretaan myös yhteisön sisällä olevat hallinnolliset esteet, ja sen täytäntöönpanon myötä monimutkaiset kansalliset lisenssijärjestelmät EU:n sisällä häviävät. Kotijäsenvaltion valvontaviranomaiset harjoittavat tarvittaessa tällaista valvontaa. Jälleenvakuuttajan toimilupa on siten voimassa koko Euroopan unionissa. Koko vakuutusalaa koskevia sääntöjä uudistetaan kattavasti todennäköisesti ensi tai sitä seuraavana vuonna joko asianomaisten ehdotusten tai Solvenssi II -hankkeen pohjalta. Tarkistuksella, jota minä alun perin esitin, on varmistettu, ettei tässä jälleenvakuutusdirektiivissä ennakoida tulevaa Solvenssi II -hankkeesta käytävää poliittista keskustelua.
Kiitän lämpimästi esittelijä Skinneriä tiiviistä yhteistyöstä. Me kaikki toivomme, että ensi kerralla, kun keskustelemme näin tärkeästä aiheesta, voimme käyttää enemmän aikaa asian valmistelemiseen ja sen käsittelemiseen valiokunnissa. 
Harald Ettl,
   . – Arvoisa puhemies, erityisesti Solvenssi I -hanketta käsitelleen mietinnön esittelijän ominaisuudessa haluan kiittää Peter Skinneriä hänen työstään. Tästä seuraa tietysti loogisesti, että olen tyytyväinen, että tämä mietintö on nyt käsiteltävänämme.
Jälleenvakuutusyritykset ovat yksi viimeisistä rahoituspalvelualan toimijoista, joilla ei ole eurooppalaista passia. Suunnitellulla direktiivillä varmistetaan, että jälleenvakuutusyritysten toimintaa koskevat samat kilpailuedellytykset koko EU:ssa, samalla kun ensivakuutusyrityksille annetaan mahdollisuus vastata jälleenvakuutusyritysten riskeistä. Eurooppalainen passi tarkoittaa, että EU:n alueella kotipaikkaansa pitävään jälleenvakuuttajaan, toisin sanoen jälleenvakuutusyritykseen, joka on saanut toimiluvan ja jota valvotaan kotijäsenvaltiossaan mutta joka kattaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa kotipaikkaansa pitävän vakuutusyrityksen riskejä, ei enää sovelleta vastaanottavan jäsenvaltion valvontaviranomaisten harkinnanvaraista toimilupaa.
Mikäli tämän vastavuoroiseen tunnustamiseen perustuvan järjestelmän on määrä toimia siten, ettei siitä aiheudu haittaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa toimiville ensivakuuttajille ja että kilpailuedellytykset ovat samat koko EU:n alueella, direktiivin täytäntöönpanoa kansallisessa lainsäädännössä on yhdenmukaistettava samaan tapaan kuin pankkien kohdalla ja kansallisten valvontaviranomaisten on tehtävä yhteistyötä valvontamenetelmiensä osalta. Yhdessä esittämistäni tarkistuksista kehotin valvontaviranomaisia näin ollen tekemään tiiviimpää yhteistyötä Euroopan vakuutus- ja työeläkekomiteassa.
Jälleenvakuutusala muodostaa maailmanlaajuisen verkoston, koska se on ainoa tapa hajauttaa riittävästi suurten menetysten ja katastrofien riskiä. Eurooppalaisten jälleenvakuutusyritysten on kilpailtava erityisesti pohjoisamerikkalaisten ja australialaisten kilpakumppaneiden kanssa. Äskettäinen American International Group -vakuutusyhtiötä ravistellut skandaali Yhdysvalloissa on paljastanut laaja-alaista valvontaa ja tiedonantoa koskevat puutteet ensivakuuttajien ja jälleenvakuuttajien välisissä suhteissa.
Kehotin yhdessä tarkistuksessani näin ollen komissiota ja kansallisia vakuutusvalvontaviranomaisia tekemään tiiviimpää yhteistyötä Kansainvälisen vakuutusvalvontaviranomaisten järjestön (IAIS) kanssa, jotta omistajaohjausta ja sisäisiä tarkastusmenettelyjä koskevia vaatimuksia voidaan laajentaa. Jotta yksimielisyyteen neuvoston kanssa voitaisiin päästä mahdollisimman nopeasti, toimivaltainen talous- ja raha-asioiden valiokunta hyväksyi vain yhden tarkistuksen, jolla neuvoston toimivaltaisessa työryhmässä laadittuun tekstiin lisättiin yksi alakohta.
Kaikki ehdotetut tarkistukset uhrattiin nopeutetun menettelyn hyväksi. Tämä onkin ainoa selitys siihen, miksei täysistunnon käsiteltävänä oleva versio sisällä tarkistustani, jossa selvennetään, mitkä valtion obligaatiot voidaan käyttää jälleenvakuutusyrityksen vakuutusteknisten vastuuvelkojen kattamiseen. Näin ollen jälleenvakuutusdirektiivi on ainoa rahoituspalveluja koskeva direktiivi, jossa ei erotella valtion obligaatioita riskiluokituksen mukaan eikä tehdä eroa valtion luokituksen tai sen perusteella, onko obligaatioiden liikkeellelaskija EU:n tai OECD:n jäsenvaltio. Hieman enemmällä olisi saatu paljon aikaan. 

Sarah Ludford,
   . Arvoisa puhemies, onnittelen esittelijää ammattitaitoisesta ja erittäin kattavasta työstä, joka on yhteistyössä neuvoston ja komission kanssa mahdollistanut sen, että tästä asiasta on päästy nopeasti yhteisymmärrykseen. Direktiivin teksti on kompromissi, jonka kaikki asianosaiset, jälleenvakuutusala mukaan lukien, ovat kuitenkin hyväksyneet.
Kyseessä on asiakirja, joka herättää tuskin kovinkaan suurta kiinnostusta ja huomiota. Tästä direktiivistä ei todennäköisesti käytäisi vilkasta keskustelua perustuslakia koskevassa kansanäänestyksessä, jos sellainen järjestettäisiin, mutta se on siitä huolimatta erittäin tärkeä. Euroopan unionin jälleenvakuutusalan sääntelykehyksen puuttuminen ja erilaiset kansalliset säännöt ovat synnyttäneet epävarmuutta ensivakuutusliikkeen harjoittajien keskuudessa, luoneet kaupan esteitä sisämarkkinoille, lisänneet hallinnollista työtaakkaa ja kustannuksia sekä heikentäneet Euroopan unionin asemaa kansainvälisissä kauppaneuvotteluissa. Lontoon ja sen vahvan vakuutusalan edustajana sekä erityisesti useita vuosia Lloyd'sin Lontoon toimipaikassa työskennelleenä henkilönä ymmärrän, miten tärkeästä sisämarkkinoita koskevasta saavutuksesta direktiivissä on kyse. Direktiivi perustuu toimiluvan myöntävän kotijäsenvaltion harjoittaman valvonnan ja vastavuoroisen tunnustamisen hyväksyttyihin periaatteisiin.
Meille kansalaisina on tärkeää se, että mitä enemmän valvontaa tehostetaan ja siitä aiheutuvia kustannuksia vähennetään, sitä enemmän työpaikkoja luodaan eurooppalaisessa vakuutustoiminnassa, joka on kilpailukykyinen EU:ssa ja muualla maailmassa. Direktiivi vapauttaa investointeihin varoja, jotka on tällä hetkellä sidottu tuottamattomasti vakuuksiin, ja antaa EU:lle mahdollisuuden vastata amerikkalaisten kilpailunvastaisiin sääntöihin.
Jälleenvakuutus on maailmanlaajuista liiketoimintaa, jossa eurooppalaiset yritykset ovat johtavassa asemassa, joten on luotava maailmanlaajuiset markkinat, joilla yrityksillä on tasavertainen pääsy asianomaisille markkinoille. Käsiteltävänämme oleva direktiivi vie meitä vakaasti oikeaan suuntaan. Se ei herätä kovinkaan suurta kiinnostusta ja huomiota, mutta on siitä huolimatta merkittävä. 
Wiesław Stefan Kuc (PSE ).
    Hyvät parlamentin jäsenet, tiedämme hyvin, miten tärkeä jälleenvakuutus on vakuutus- ja pankkialoille. Se on valtavan tärkeä kaikille yrityksille niiden koosta riippumatta. Tässä yhteydessä nousee esille useita kysymyksiä, mutta käytettävissäni oleva aika huomioon ottaen käsittelen vain kahta niistä.
Ensimmäinen kysymys koskee sitä, onko meidän tarkoituksenmukaista rajata direktiivin soveltamisala koskemaan pelkästään jälleenvakuutusyrityksiä. Mehän tiedämme varsin hyvin, että vakuutusyritykset ottavat vastavuoroisia vakuutuksia vähentääkseen riskejä, kuten pankit tekevät myöntäessään pankkitakuita. Toiseksi haluaisin käsitellä luonnonkatastrofien varalta otettavien vakuutusten, joita on 14 eri tyyppiä, pakollista jälleenvakuuttamista. Kuten nimikin jo sanoo, luonnonkatastrofit ovat arvaamattomia, ja niihin liittyy siten erittäin suuri riski, vaikka toisinaan tällaisia katastrofeja ei tapahdukaan moniin vuosiin. Tämän riskin kantavat sekä muutamat suuret että lukuisat pienemmät vakuutusyritykset. Kyseisiin vakuutuksiin liittyvä riski on erityisen suuri maataloudessa, koska tilojen suuri lukumäärä tarkoittaa, että myös vakuutuksia otetaan valtava määrä.
Lopuksi haluan todeta, että vaikka uskonkin minkä tahansa sääntelyn parantavan tilannetta, tästä direktiiviehdotuksesta puuttuvat valitettavasti monet niistä asioista, joiden olisin halunnut sisältyvän siihen. 
Charlie McCreevy,
   . Arvoisa puhemies, haluan aluksi esittää jäsen Skinnerille ja muille parlamentin jäsenille pahoitteluni siitä, että myöhästyin keskustelun alusta liikenneruuhkien ja kilpailukykyneuvoston Luxemburgissa pidetyn kokouksen vuoksi. Ehdin kuitenkin paikalle kuulemaan parlamentin jäsenten puheenvuorot.
Minulla on ilo kertoa teille, että komissio voi hyväksyä täysin kaikki valiokunnan hyväksymässä mietinnössä esitetyt tarkistukset. Tarkistuksissa otetaan huomioon neuvostossa käydyt keskustelut, ja myös vakuutusala tukee niitä voimakkaasti. Ehdotetut ratkaisut ovat lisäksi erittäin tasapainoisia ja noudattavat komission tälle lainsäädännölle alun perin asettamia tavoitteita.
Jäsen Skinner käsitteli puheenvuorossaan myös lisävakuusjärjestelmiä. Nämä järjestelmät ovat erittäin kalliita jälleenvakuutusyrityksille, koska ne rajoittavat yritysten investointistrategiaa. Tämä johtaa viime kädessä jälleenvakuutuspalvelujen kallistumiseen, mikä saattaisi puolestaan nostaa vakuutuksenottajien vakuutusmaksuja. Euroopan unionin jälleenvakuutusala toivoo erityisesti, että amerikkalaisesta lisävakuusjärjestelmästä luovutaan tai sitä muutetaan. Keskustelin äskettäin yhdysvaltalaisten kollegoideni kanssa Yhdysvalloissa asetettujen lisävakuusvaatimusten poistamisesta tai lieventämisestä, ja nämä keskustelut jatkuvat parhaillaan.
Onnittelen valiokuntaa ja esittelijä Skinneriä erinomaisesta työstä ja kiitän kaikkia niitä, jotka auttoivat varmistamaan, että työtä tehtiin ripeästi ja tehokkaasti. 
Peter Skinner (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, onkohan komission jäsen tietoinen siitä, että Yhdysvalloissa on laadittu luonnos mahdolliseksi mallilaiksi osavaltioiden lainsäätäjiä varten. Ellette ole nähnyt sitä, toimitan sen teille erittäin mielelläni. Uskon, että amerikkalaiset ovat tällä hetkellä varmastikin heikoimmillaan. Mietinnön vahva puoli, jota kannattaa mielestäni korostaa komission jäsenelle, on se, että sillä varmistetaan laaja ja täydellinen yhteisymmärrys. Tämän yhteisymmärryksen ansiosta komission jäsen ja parlamentti voivat jatkaa erittäin voimakasta amerikkalaisten painostamista, jotta nähdään, onnistummeko saamaan heiltä sopimuksen, jonka todella ansaitsemme. 
Charlie McCreevy,
   . Arvoisa puhemies, tämä asia tuottaa minulle hankaluuksia, vaikka olen keskustellut siitä vakuutusalan edustajien kanssa. Äskettäisellä Yhdysvaltain matkallani käsittelin tätä kysymystä muutamien vakuutusvalvontaviranomaisten kanssa.
Kuten arvoisa jäsen hyvin tietänee, yksi – joskaan ei ainoa – hankaluus tässä kysymyksessä on se, että Yhdysvalloissa jokainen osavaltio vastaa vakuutusvalvonnasta omalla alueellaan. Ainakin Euroopan unionissa kussakin jäsenvaltiossa on yksi sääntelyn valvonnasta vastaava viranomainen, jonka puoleen voi kääntyä, ja Euroopan unionissa voi aina vedota tähän nimenomaiseen direktiiviin. Sitä vastoin Yhdysvalloissa kyseinen ala kuuluu yksittäisten osavaltioiden toimivaltaan, ja kukin osavaltio nimittää omat vakuutusvalvontaviranomaisensa.
Euroopan unionissa uskottiin, että tässä kysymyksessä oli viime vuosina edistytty hyvää vauhtia. Vakuutusalalla Atlantin tällä puolen oli tehty erittäin lujasti töitä ja luultiin, että amerikkalaisten kanssa oli päästy yhteisymmärrykseen siitä, miten asiat etenisivät. Sitten kaikki kuitenkin romahti, koska vakuutusvalvontaviranomaiset vaihtuvat melko usein Yhdysvalloissa. Ymmärrätte siis varmasti tähän kysymykseen liittyvät vaikeudet.
Otin kyseisen asian esille Yhdysvaltoihin huhtikuussa tekemäni matkan aikana, ja nyt keskustelut taas jatkuvat. Haluan kuitenkin tähdentää niitä hankaluuksia, jotka liittyvät lähinnä juuri mainitsemaani kysymykseen. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Schierhuberin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A6-0145/2005) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen (KOM(2004)0490) – C6-0181/2004 – 2004/0161(CNS)). 
Charlie McCreevy,
   . Arvoisa puhemies, sallikaa minun aluksi esittää pahoitteluni kollegani Fischer Boelin puolesta. Hän myöhästyy mutta ehtii kyllä paikalle ennen keskustelun päättymistä.
Haluan aloittaa kiittämällä jäsen Schierhuberia sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäseniä kaikesta tämän mietinnön hyväksi tekemästään työstä.
Mietintöön hyväksyttiin valiokunnassa 129 tarkistusta, joista kommentoin vain muutamia tärkeimpiä. Osassa tarkistuksista vähennettiin kolmen toimintalinjan vähimmäisrahoitusosuuksia, säilytettiin ennallaan Leader-ohjelmaa varten ehdotetut määrärahat ja poistettiin kyseistä ohjelmaa koskeva varaus. Näiden tarkistusten tarkoituksena on antaa jäsenvaltioille enemmän joustovaraa ohjelmoinnin painopistealueiden määrittämisessä. Ymmärrän tämän tarpeen ja pidän myönteisenä myös sitä, että Euroopan parlamentti on komission kanssa samaa mieltä vähimmäisrahoitusosuuksien tarpeellisuudesta. Tämä on ratkaisevaa, jos haluamme varmistaa tasapainoiset ohjelmat, joilla pyritään vastaamaan maaseutualueiden moninaisiin haasteisiin.
Komissio on valmis hyväksymään vähimmäisrahoitusosuuksien supistamisen. Toimintalinjaa 3 eli elämänlaadun parantamista maaseutualueilla ja taloudellisen toiminnan monipuolistamista koskevan rahoitusosuuden supistaminen 15 prosentista 8 prosenttiin on kuitenkin mielestäni liian suuri muutos, jolla olisi kielteinen vaikutus välttämättömään toimintalinjojen väliseen tasapainoon. Tämä koskee siis tarkistuksia 17, 43, 44, 115, 117 ja 118. Älkää unohtako, että toimintalinjaan 3 kuuluvat toimet voivat oikein toteutettuina edistää merkittävästi talouskasvua ja työpaikkojen syntymistä maaseutualueilla. Tämä on selkeästi viljelijöidemme ja heidän perheidensä etujen mukaista ja liittyy läheisesti Lissabonin strategiassa asettamiimme tavoitteisiin.
Toisissa tarkistuksissa yhdistetään strategiasuunnitelmat ja kehittämisohjelmat sekä vähennetään laadittavien kertomusten määrää kahteen kertomukseen koko budjettikauden osalta. Tätä käsitellään tarkistuksissa 34–41. Suhtaudun ensiksi mainittuun epäilevästi, sillä strategiasuunnitelmalla olisi suurempi painoarvo kuin maaseudun kehittämisohjelmilla. Olen kuitenkin valmis tekemään myönnytyksiä kansallisten strategiasuunnitelmien harvennetun seurannan osalta ja hyväksymään kaksivuotisen kertomuksen vuosittaisen sijasta. Korostan, että säännöllisellä kertomusten laadinnalla on erittäin keskeinen merkitys vastuussa ja siinä, että Euroopan kansalaisille selitetään, miten politiikkamme edistää maataloutta ja maaseutualueiden kehitystä.
Voin periaatteessa hyväksyä toimintalinjaa 1 koskevat tärkeimmät tarkistukset, nimittäin tarkistukset 54, 63, 65 (osittain), 66 ja 67. Niissä käsitellään seuraavia seikkoja: nuorille viljelijöille annettavan tuen laajentamista koskemaan korkotuettuja lainoja; vaatimusta, jonka mukaan metsänhoitosuunnitelmien on perustuttava metsäalueen kokoon; maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen annettavan tuen myöntämistä mikro- ja pienyrityksille (metsätaloustuotannon tapauksessa tuki kuitenkin rajoitetaan mikroyrityksiin); hajanaisten maatilojen yhdistämisen sisällyttämistä tukikelpoisiin infrastruktuurin tukitoimiin, joissa keskitytään pääasiassa kilpailukyvyn parantamiseen tähtääviin toimiin, sekä elintarvikeketjun toimijoiden yhteistyön ja keskinäisen tiedonkulun tukemista.
Tarkastelen seuraavaksi toimintalinjaa 2, jota käsitellään tarkistuksissa 73 ja 79 ja osittain tarkistuksissa 69, 76 ja 81. Komissio on periaatteessa valmis hyväksymään kokonaan tai osittain tarkistukset, jotka koskevat: geneettisen monimuotoisuuden säilyttämisen ja vesipuitedirektiiviin liittyvien maksujen sisällyttämistä asetukseen; kasvinsuojeluaineiden ja lannoitteiden käyttöä koskevien vaatimusten sisällyttämistä pakollisiin vaatimuksiin; joustavampaa lähestymistapaa maatalouden ympäristösitoumusten kestoon; korkean luonnonarvon alueiden tukikelpoisuutta tuottamattomien investointien osalta sekä tulonmenetyksiä koskevan kriteerin sisällyttämistä metsäteollisuudelle Natura 2000 -ohjelmasta suoritettaviin maksuihin.
Totean lopuksi, että komission on vaikea hyväksyä joitakin ehdotetuista tarkistuksista eri syistä. Muutamat näistä tarkistuksista menevät komission ehdotusta ja olemassa olemia normeja pidemmälle ja uhkaavat näin heikentää niiden vaikutusta asianomaiseen politiikkaan. Toisissa taas tehdään tarpeettomia täsmennyksiä, jotka sisältyvät jo yleisempiin käsitteisiin.
Päätän puheenvuoroni toteamalla, että voin hyväksyä kokonaan tai osittain joitakin mietinnössänne esitettyjä keskeisiä tarkistuksia. Muita tarkistuksia en sitä vastoin voi hyväksyä.
Haluan jälleen kiittää Euroopan parlamentin jäseniä myönteisestä ja rakentavasta panoksesta eurooppalaiseen maaseutualueita koskevaan politiikkaan. 
Agnes Schierhuber (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aloittaa kiittämällä vuorostani erittäin hyvästä yhteistyöstä komissiota ja erityisesti neuvostoa, kaikkia valiokunnan jäseniä, kaikkia poliittisia ryhmiä, sihteeristöjä ja niiden henkilökuntaa sekä kaikkia heitä pohjatyön tekemisessä avustaneita henkilöitä. Tämän mietinnön laatiminen yhteistyössä oli hieno kokemus.
Yli puolet EU:n asukkaista asuu maaseutualueella, jonka osuus unionin pinta-alasta on 90 prosenttia. Me kaikki haluamme tehdä näistä alueista kaupunkeineen ja kylineen aktiivisia ja houkuttelevia ja säilyttää ne myös sellaisina sekä antaa maaseutualueille valoisan tulevaisuuden. Kaikkein tärkein edellytys tälle on kukoistava ja ennen kaikkea tuottava maa- ja metsätalous. Arvoisa komission jäsen, olen erittäin iloinen nähdessäni teidän saapuneen nyt paikalle.
Yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksessa vuonna 2003 tehtiin pysyviä uudistuksia eurooppalaiseen maa- ja metsätalouteen. Maaseudun kehittämisestä on tullut jopa entistäkin tärkeämpää uudistuksen edetessä. Mietinnössä käsitellään maaseudun kehittämisen ohjelmakautta 2007–2013. Minulle oli erityisen tärkeää pitää kiinni täällä täysistunnossa toimitettavaa äänestystä koskevasta aikataulusta, jotta asiakirja on neuvoston ja komission käytettävissä ennen Luxemburgin puheenjohtajakauden päättymistä. Viljelijät tarvitsevat turvaa voidakseen suunnitella tulevaa.
Kyseessä on ensimmäinen kerta, kun maataloutta koskevaa ohjelmasuunnittelua tehdään 25 jäsenvaltion EU:ssa. Maaseudun kehittäminen on tärkeää kaikille jäsenvaltioille mutta aivan erityisesti uusille jäsenvaltioille. Maaseudun kehittämisellä on erityisen suuri merkitys vuodesta 2007 alkavissa rahoitusnäkymissä.
Saanen muistuttaa teitä siitä, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta esitti kaikkiaan 342 tarkistusta, aluekehitysvaliokunta 75 tarkistusta ja budjettivaliokunta yhden tarkistuksen. On siis melkoinen saavutus, että niitä on mietinnössä nyt enää vain 130. Me tarvitsemme maaseutualueilla tämäntyyppistä eri alojen edustajien välistä yhteistoimintaa ja valmiutta yhteistyöhön. Komission ehdotuksessa on paljon myönteistä, kuten rahoitusvälineiden yhdistäminen yhdeksi rahastoksi, maaseudun kehittämispolitiikan yksinkertaistaminen selkeyden vuoksi ja niin edelleen. Myönteisiä ovat myös kolmesta toimintalinjasta koostuva rakenne ja Leader-lähestymistapa.
Maatalousvaliokunnassa käymissämme keskusteluissa onnistuimme tekemään kolme suurta kompromissia. Ensimmäinen niistä koskee toimintalinjojen painotusta, toinen Leader-ohjelmaa ja kolmas komission ehdottamaa yhteisrahoitusta. Tulimme valiokunnassa siihen tulokseen, että toissijaisuuden suojelemiseksi on tärkeää supistaa toimintalinjojen määrärahoja siten, että niiden rahoitusosuudet ovat 10, 20 ja 8 prosenttia. Leader-ohjelman vähimmäisrahoitusosuudeksi olemme kaavailleet seitsemää prosenttia, mutta haluamme poistaa kyseistä ohjelmaa koskevan varauksen. On myös tärkeää, että hyväksymällä mietinnön jäsentensä enemmistöllä parlamentti lähettää neuvostolle ja komissiolle tärkeän poliittisen viestin. Minulle oli koko laadintaprosessin ajan tärkeää, että mietintö kattaa niin pohjoiset, eteläiset, itäiset kuin läntisetkin alueet. Mietinnössä myös selkeästi tunnustetaan, että YMP:n uudistukseen sisältyvä mukauttaminen vapauttaa varoja, jotka pitäisi käyttää ensisijaisesti toimintalinjoihin 1 ja 2. Tiedän, että komission jäsen on kanssani samaa mieltä nuorten viljelijöiden tukemisen tarpeellisuudesta. Tulevat sukupolvemme ovat vaakalaudalla, ja toivonkin teidän, arvoisa komission jäsen, voivan hyväksyä parlamentin esittämän summan, joka on 55 000 euroa tilaa kohden. Maa- ja metsätalouden kilpailukykyä on lisättävä, minkä vuoksi ehdotamme tuen laajentamista koskemaan pieniä ja keskisuuria tiloja ja metsätaloudessa mikro- ja pienyrityksiä epäsuotuisista alueista puhumattakaan. Arvoisa komission jäsen, haluamme, että epäsuotuisten alueiden määrittämisestä tehdään tutkimus, jotta epäsuotuisat alueet voidaan määritellä uudelleen asianmukaisesti ja jotta voimme myös saavuttaa Lissabonin ja Göteborgin tavoitteet.
Mietintöön sisältyy paljon muutakin. Haluamme myös lisätä määrärahoja, koska tuemme Natura 2000 -ohjelmaa, joka voi kuitenkin toimia vain, jos maaseudun kehittämisen määrärahoja lisätään. Maaseudun kehittämisohjelma ei voi korvata muita ohjelmia, rakennerahastoja ja vastaavia välineitä. Maaseutualueiden tukeminen edellyttää meiltä kaikilta yhteistoimintaa.
Tuottava maa- ja metsätalous on olennainen aktiivisen ja houkuttelevan maaseudun kannalta. Maaseutualueita koskeva politiikka on politiikkaa, joka koskee kaikkien eurooppalaisten alueiden koko väestöä ja on keino varmistaa heidän selviämisensä.
Totean lopuksi, että täysistuntoa varten on jätetty käsiteltäväksi kolme tarkistusta. Voin hyväksyä tarkistukset 130 ja 131 mutta en valitettavasti tarkistusta 132. 
Armando Dionisi,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, maaseudun kehittämispolitiikka on innovatiivisin osa yhteisön uutta maatalouspolitiikkaa, ja on erittäin tärkeää, ettei tätä kunnianhimoisinta haastetta maaseutualueidemme tulevaisuudelle uhrata EU:n talousarviossa. Maaseudun kehittämiseen myönnettyjen määrärahojen leikkaaminen tarkoittaa resurssien vähentämistä elintarviketurvallisuudesta, ympäristönsuojelusta ja toimista, joilla parannetaan maaseudun tilaa ja tuotteiden laatua sekä luodaan uusia työpaikkoja.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan hyväksymässä mietinnössä annetaan paljon painoarvoa nuorille viljelijöille tarkoitettuihin tukitoimiin. Nuoria viljelijöitä pitäisi kannustaa jäämään maaseudulle ja harjoittamaan maanviljelystä kilpailukykyisellä ja kestävällä tavalla. Jäsen Schierhuberin ponnistelut maaseudun kehittämiseen myönnettävän rahoituksen säilyttämiseksi ansaitsevat kiitosta, mutta kolmen toimintalinjan vähimmäisrahoitusosuuksien supistaminen huolestuttaa meitä. Olisi ollut tarkoituksenmukaisempaa säilyttää komission ehdotus, sillä rahoitusosuuksien supistaminen tarkoittaa, että jäsenvaltioille annetaan enemmän harkintavaltaa varojen hallinnassa, mikä taas merkitsee heikompaa ja tehottomampaa EU:n politiikkaa.
Katsomme lisäksi, että Leader-ohjelman osalta olisi säilytettävä komission ehdotus, jolla perustetaan Leader-vararahasto niitä jäsenvaltioita varten, joiden menot ovat alhaisempia, jotta voidaan tehostaa ja palkita parhaita hankkeita. Lisäksi on erittäin tärkeää, että kansalliset toimintasuunnitelmat ovat yhteisön strategisten tavoitteiden mukaisia, ja kumppanuuksien vahvistaminen on keskeinen väline näiden tavoitteiden saavuttamisessa.
Lopuksi totean, että maaseudun kehittämispolitiikan muuttaminen aidoksi aluepolitiikaksi edellyttää, että maaseudun kehittämispolitiikka vastaa ja on osa yhteisön muita aloja koskevaa politiikkaa. Maaseudun kehittämispolitiikkaan liittyy Lissabonin ja Göteborgin strategioiden keskeisiä elementtejä, joita emme voi hylätä, jos toivomme elvyttävämme Euroopan, sen tavoitteet ja arvot. 
Rosa Miguélez Ramos,
   . Arvoisa puhemies, kuten on jo todettu, komission ehdotuksessa asetetaan kolme ensisijaista tavoitetta. Ne ovat maa- ja metsätalouden kilpailukyvyn parantaminen, ympäristön tilan ja maankäytön kohentaminen sekä maaseutualueiden asukkaiden elämänlaadun parantaminen ja kannustaminen taloudellisen toiminnan monipuolistamiseen.
Onnittelen aluksi esittelijä Schierhuberia erinomaisesta työstä, jonka tuloksena on syntynyt asiakirja, josta äänestämme huomisessa istunnossa. Jäsen Schierhuber ansaitsee onnittelut myös siitä, että hän on kyennyt laatimaan tasapainoisen tekstin, joka sisältää kokonaisuudessaan maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa aikaansaadut kompromissit. Mietinnössä tehdään lisäksi erittäin merkittäviä parannuksia komission tekstiin, mikä auttaa lisäämään joustavuutta ja tehostamaan ohjelmien hallinnointia.
Näistä parannuksista haluan mainita ensinnäkin toimintalinjojen vähimmäisrahoitusosuuksien supistamisen, jonka uskon olevan myönteistä. Muita parannuksia ovat mahdollisuus yhdistää kansallisia ja/tai alueellisia ohjelmia, miesten ja naisten välisen tasa-arvon lisääminen sekä jäsenvaltioille esitetty pyyntö, että nämä helpottaisivat naisten mahdollisuuksia päästä tilojen yhteisomistajiksi.
Yksittäisten toimintalinjojen osalta korostan nuorille viljelijöille myönnettävän toiminnan aloitustuen nostamista, mihin jäsen Schierhuber äsken viittasi. Tämä enintään 55 000 euron arvoinen tuki myönnetään kertapalkkiona tai lainan korkotukena. Järjestelmän joustavuuden avulla nuoria viljelijöitä autetaan lisäksi noudattamaan sääntöjä. Haluan myös tuoda erityisesti esille tuotteiden jalostusta ja kaupan pitämistä koskevan tuen laajentamisen koskemaan keskisuuria yrityksiä sekä kaikentyyppisiä tuottajien yhteenliittymiä. Tältä osin uskon, että juuri näillä yrityksillä ja yhteenliittymillä on viime kädessä parhaat mahdollisuudet tuottaa lisäarvoa paikallisille tuotteille.
Haluaisin lisäksi viitata kysymykseen, joka on ratkaisevan tärkeä, nimittäin väestön vähenemistä koskevan kriteerin ottamiseen uudelleen käyttöön epäsuotuisten alueiden määrittämisessä. Komission tulevaisuudessa antamasta uudesta epäsuotuisten alueiden määritelmästä riippumatta näille alueille on annettava etusija maaseudun kehittämisessä, koska maaseutualueiden väestön väheneminen on kiistaton merkki niiden takapajuisuudesta.
Jäsen Schierhuberin mainitseman Natura 2000:n rahoituksen osalta mietinnössä vaaditaan määrärahojen korottamista, koska komissio on useaan otteeseen torjunut ehdotuksemme oman rahoitusvälineen perustamisesta Natura 2000:lle.
Haluaisin lopuksi viitata toimintalinjan 3 yhteydessä naisten toiminnan tukemiseen maaseutualueilla. Pidän sitä keskeisenä osa-alueena, jota meidän on edistettävä kaikin tavoin. Meidän on myös ryhdyttävä useisiin toimiin varmistaaksemme, että naiset otetaan täysimääräisesti mukaan maaseudun kehittämiseen.
Halusin myös mainita maaseudun kehittämistoimet ja koko Leader-lähestymistavan, jota tällä asetuksella vahvistetaan, koska se auttaa lisäämään Euroopan unionin näkyvyyttä kansalaisten keskuudessa. Juuri nyt on nimenomaan tärkeää, ettei tätä näkyvyyttä heikennetä.
Ranskan kansanäänestyksessä, jossa Euroopan perustuslakisopimus hylättiin, minua hämmästytti erityisesti se, että 70 prosenttia ranskalaisista viljelijöistä äänesti Euroopan perustuslakiluonnosta vastaan. Meillä on velvollisuus ryhtyä toimiin tämän tilanteen korjaamiseksi, missä nyt käsiteltävänä oleva mietintö uskoakseni auttaa merkittävästi. 
Kyösti Tapio Virrankoski,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen. Jäsen Schierhuber on tehnyt erinomaisen mietinnön EU:n uudesta maaseuturahastoasetuksesta. Haluan esittää siitä parhaat kiitokset samoin kuin rakentavasta yhteistyöstä, joka maatalousvaliokunnassa vallitsi.
EU:n maatalouspolitiikan painopiste on siirtymässä maaseudun kehittämiseen, koska suorat tuet ja markkinatoimet on tiukasti rajattu niin sanotun Brysselin kompromissin puitteisiin. Suoria tukia ja markkinatoimia on tarkoitus leikata vuositasolla noin 5 prosenttia eli 1,5 miljardia euroa maaseuturahaston hyväksi. EU:n tulevissa rahoituskehyksissä maaseudun kehittämiseen on kaikkiaan varattu vuosittain yli 11 miljardia euroa.
Tarve on kuitenkin huutava. Komissio esitti toimenpiteitä suunnattaviksi kolmeen toimintalinjaan: maa- ja metsätalouden kilpailukyvyn parantamiseen, maankäyttöön eli maaseudun ja ympäristön kohentamiseen sekä maaseudun elinkeinoelämän monipuolistamiseen ja maaseutualueiden elämänlaatuun. Komissio esitti jokaiseen toimintalinjaan kohdennettavaksi tietyn minimirahoituksen. Valiokunta laski nämä rajat mahdollisimman alhaisiksi, sillä jäsenvaltioille on taattava riittävä liikkumavara omien maakohtaisten ohjelmien laatimiseksi.
Maaseuturahaston keskeisenä tehtävänä on parantaa maatalouden kilpailuedellytyksiä eri puolilla EU:ta. Tästä syystä esimerkiksi LFA-tuen kehittäminen on entistä ajankohtaisempaa, koska yleinen CAP-tuki suuntautuu lähinnä EU:n parhaille viljelyalueille. Samoin maatalouden ympäristötuen merkitys kasvaa, sillä ympäristökysymyksistä tulee yhä ajankohtaisempia.
Maaseuturahaston tarkoituksena on parantaa maaseudulla elämisen mahdollisuuksia. Siksi ryhmäni katsoo, että tukitoimet on suunnattava nimenomaan yksityisille ihmisille ja heidän muodostamilleen organisaatioille, ei valtiolle. Myös yritysten tukemisessa tulisi keskittyä nimenomaan mikro- ja pienyrityksiin. Näillä huomautuksilla tuemme lämpimästi jäsen Schierhuberin mietinnön hyväksymistä. 
Ilda Figueiredo,
   . – Arvoisa puhemies, yhteisen maatalouspolitiikan peräkkäisillä uudistuksilla on ollut kauhistuttavia seurauksia perhetiloille sekä pienille ja keskisuurille tiloille, ja yksi viimeisimmistä ja huolestuttavimmista uudistuksista on tukien irrottaminen tuotannosta. Komissio on näissä uudistuksissa toistuvasti sivuuttanut maatalouden merkityksen maaseutualueiden pysyvälle asuttamiselle sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden turvaamiselle. Se ei ole myöskään ottanut uudistuksissa lainkaan huomioon eikä tukenut niin sanottuja koheesiomaita, joissa ihmiset yhä enenevässä määrin hylkäävät maaseudun.
Talousarvioehdotus, jonka komissio esitti uutta maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa varten vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymien yhteydessä, on täysin riittämätön esimerkiksi siten, että siinä otetaan huomattavia summia tästä rahastosta Natura 2000 -verkon rahoittamiseen.
Portugalin maanviljelyksen ja portugalilaisten viljelijöiden kannalta on erityisen tärkeää korottaa maa- ja metsätaloustuotantoa koskevan toimintalinjan 1 talousarviota. Kyseiseen toimintalinjaan kuuluvat myös viljelemätön maa sekä maa- ja metsätaloustuotantoa edustavat järjestöt. Natura 2000 -ohjelmaa koskevaa yhteisön rahoitusta on samoin välttämätöntä korottaa vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymissä. Ohjelman rahoituksen tulisi olla osa Life+-ohjelmaa tai maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja rakennerahastoja, joiden olisi oltava ohjelman pääasiallisia rahoittajia. Tarkoituksenmukaisin ratkaisu olisi toisin sanoen perustaa vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymissä Natura 2000 -ohjelmaa varten erityinen yhteisön rahasto, jolla edistetään biologisen monimuotoisuuden suojelemista, kuten teimme maatalousvaliokunnassa esittämässämme ehdotuksessa.
Vastustamme komission suunnitelmaa sellaisen järjestelmän valmistelemisesta, jossa yhteenliittymät, joilla ei ole mitään tekemistä maaseudun kanssa, voivat saada tukea, joka tulisi varata maanviljelyyn, maataloustuotantoon ja maaseutualueille, toisin sanoen maa- ja metsätaloustuotantoon ja maanviljelyyn kokonaisuudessaan. Komission suunnitelma käsittää valtavan joukon hyvin erilaisia yhteenliittymiä, jotka voivat hakea maaseudun kehittämiseen myönnettävää rahoitusta.
Haluamme korostaa jälleen kerran, että todellinen yhteisen maatalouspolitiikan tehostaminen ja maksujen enimmäismäärän rajoittaminen viljelijää kohden auttavat ensinnäkin jakamaan tukea uudelleen oikeudenmukaisemmin jäsenvaltioiden, viljelijöiden ja tilojen kesken. Niiden avulla voidaan myös tukea voimakkaammin pienten ja keskisuurten tilojen markkinoita sekä lisätä maaseudun kehittämiseen, erityisesti korvauksiin ja biologisen maankäytön tukemiseen, käytettävissä olevia määrärahoja. 
Kathy Sinnott,
   . Arvoisa puhemies, Irlannin maaseudulla perhetilat muodostavat yhteisöllisen elämän perustan. Jatkuvan maanviljelyn vastaisen politiikan tuloksena näemme irlantilaisten perhetilojen ja niiden myötä maaseutuyhteisöjemme katoavan. Kaikki haluavat kehittää maaseutua, mutta suurissa vaikeuksissa olevan irlantilaisen maanviljelyn kannalta myönteistä maaseudun kehittämistä voi mielestäni olla vain sellainen toiminta, jossa tuetaan perhetiloja ja kehitetään samalla maaseutuyhteisöjä täydentävillä sosiaalikysymyksiä, koulutusta, liikennettä ja työllisyyttä koskevilla hankkeilla sekä infrastruktuurilla. Tässä maaseudun kehittämissuunnitelmassa pyritään kuitenkin edistämään täydentäviä toimintoja samalla kun supistetaan primäärisektoria, toisin sanoen perhetilojen määrää ja määrärahoja. Näin ollen voin vain todeta, että suunnitelma on järjetön ja että se tuhoaa Irlannissa juuri ne maaseutuyhteisöt, joita sillä väitetään tuettavan.
Meidän on sen sijaan harjoitettava järkevää maaseudun kehittämispolitiikkaa, jossa ymmärretään maanviljelyn arvo, viljelijät keskittyvät maanviljelyyn ja jossa viljelijät palkitaan tehdystä työstä maksamalla oikeudenmukainen hinta heidän tuottamistaan tuotteista. Maanviljely on yksi vanhimmista, keskeisimmistä ja tärkeimmistä toiminnoista. Me Irlannissa näytämme ajattelevan, että kaikki niin sanotut paremmat työpaikat ovat tulevaisuutta, ja toimimme epäviisaasti ajamalla perhetilamme suureen ahdinkoon. Olemme hulluja, sillä tarvitsemme molempia. Meidän on luotava korkean teknologian työpaikkoja ja jopa perustettava maaseudulle tällaista teknologiaa hyödyntäviä yrityksiä, mutta meidän on samanaikaisesti kasvatettava siellä myös karjaa, sokerijuurikasta, maissia ja omenatarhoja. Siten tulevaisuutemme on turvattu. 
Liam Aylward,
   . Arvoisa puhemies, esittelijä toteaa mietinnön perusteluissa, että yli puolet 25 jäsenvaltion EU:n asukkaista asuu maaseutualueella, jonka osuus pinta-alasta on 90 prosenttia. Maa- ja metsätalouden merkitys on ensiarvoisen suuri maankäytön ja EU:n maaseutualueiden luonnonvarojen hallinnan kannalta sekä maaseutuyhteisöjen elinkeinoelämän monipuolistajana.
Olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa. Lisäisin kuitenkin, että kotimaassani Irlannissa pienet ja keskisuuret perhetilat muodostavat yhteiskunnan selkärangan. Ne ovat vuosien saatossa turvanneet peruselintarvikkeiden saannin, myötävaikuttaneet ympäristönsuojeluun ja edistäneet maaseudun etuja. Joka yhdestoista työntekijä Irlannissa työskentelee maataloudessa. Maatalouselintarvikeala on myös erittäin tärkeä toimija Irlannin taloudessa, sillä sen osuus bruttokansantuotteesta on kahdeksan prosenttia. Lisäksi maatalouden tuottamien hyödykkeiden osuus Irlannin viennistä on seitsemän prosenttia ja noin viidesosa Irlannin ulkomailta saatavista nettotuloista. Haluan myös korostaa, että vuonna 2004 Irlannin maatalousviennin arvo ylitti seitsemän miljardia euroa. Sanalla sanoen, maatalous on Irlannissa elintärkeä kansallinen etu. Jatkuva maaseudun kehittäminen kotimaassani on näin ollen erittäin tärkeää.
Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston rahoittaminen on keskeinen kysymys, joka huolestuttaa minua jonkin verran, sillä ellei neuvosto pääse yksimielisyyteen vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymistä, koko hankkeesta voi tulla limbo.
Viimeaikainen kehitys huomioon ottaen arvoisa komission jäsen voisi ehkä kertoa meille, onko maaseudun kehittämistä varten olemassa "suunnitelma B" siltä varalta, ettei tulevasta rahoituksesta päästäkään pikaisesti yhteisymmärrykseen. Viittaan tällä eritoten Ranskan kansanäänestykseen, jossa ranskalaisten maanviljelijöiden enemmistö torjui perustuslakisopimuksen erittäin selkeästi, ja ranskalainen maanviljelijäyhteisö on sentään ollut vuosien saatossa yksi yhteisen maatalouspolitiikan suurimmista edunsaajista. 
Maatalousneuvosto hyväksyi vain viikko sitten päätelmät EU:n metsiä koskevasta toimintasuunnitelmasta. Ministerineuvosto tunnusti muun muassa metsätalousalan taloudellisen, ekologisen ja sosiaalisen merkityksen EU:ssa sekä metsien ja metsänhoidon merkityksen pyrittäessä kestävää talouskasvua ja kilpailukykyä koskeviin Lissabonin tavoitteisiin sekä luonnonvarojen määrän ja laadun suojelemista koskeviin Göteborgin tavoitteisiin. En näin ollen tue komission maaseudun kehittämisohjelmaan sisältyvää metsätaloutta koskevaa lähestymistapaa. Siinä ehdotettu kymmenen vuoden palkkiokausi on aivan liian lyhyt ja myönnettävän avustuksen määrä liian pieni. Komission ehdotus merkitsee itse asiassa olemassa olevien avustusten vähentämistä.
Emmekö pysty parempaan? Meidän on nimittäin pystyttävä paljon parempaan kuin mitä olemme nyt saaneet aikaan. Ristiriitaisia lähestymistapoja on lähes mahdotonta selittää asioihin perehtymättömälle suurelle yleisölle, ja ne heikentävät mielestäni täysin kollektiivista uskottavuuttamme.
Sallikaa minun lopuksi ilmoittaa vastustavani komission ehdotuksessa esitettyjä vähimmäismäärärahoja, jotka ovat uskoakseni toissijaisuusperiaatteen vastaisia. Niissä ei mielestäni oteta huomioon joustavuutta, jota tarvitaan maaseutualueiden erilaisten tarpeiden täyttämiseksi. Minusta olisi itse asiassa parempi, ettei asetukseen sisältyisi lainkaan tällaisia vähimmäismääriä. 
James Hugh Allister (NI ).
    Arvoisa puhemies, maataloudessa eletään ennalta-arvaamattomien muutosten aikaa. Maatalous on edelleen tärkein elinkeino Pohjois-Irlannin vaalipiirissäni. Tästä syystä onkin erittäin tärkeää, että maaseudun kehittämistä koskeva asetus parantaa eikä pahenna tilannettamme. Maaseudun kehittämisen rahoituksessa ei saa asettaa epäoikeudenmukaisesti etusijalle uusia jäsenvaltioita, mistä olisi erittäin suurta haittaa 15 vanhalle jäsenvaltiolle. "Me maksamme, he kuluttavat" -periaate ei yksinkertaisesti käy. Maaseudun kehittämiseen myönnettävän rahoituksen olisi todellakin mielestäni oltava jotenkin verrannollinen jäsenvaltioiden talousarviota koskeviin maksuosuuksiin. Haluan, että erityisesti toimintalinjan 1 määrärahoja lisätään eikä vähennetä ja että nämä varat menevät todellakin viljelijöille eivätkä päädy hallinnon taskuihin. Toimintalinjasta 1 myönnettävä tuki tulisi varata ja kohdentaa maatalousyhteisölle, joka osallistuu suoraan maanviljelyyn. Muistakaa, että juuri maanviljelijöistä tulee tämän politiikan keskeisiä rahoittajia, kun tilakohtaista tulotukea mukautetaan vuonna 2006 peräti 9,5 prosentilla.
Haluan myös, että asetuksessa sallitaan mahdollisimman suuri alueellinen joustavuus. Joustavuus, mahdollisimman vähäinen sääntely ja käsitys, jonka mukaan maanviljely ja maaseudun kehittäminen ovat liittolaisia eivätkä toistensa vaihtoehtoja, ovat mielestäni oikea tapa edetä. 
Elisabeth Jeggle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää lämpimästi esittelijäämme, jäsen Schierhuberia. Hän on tehnyt erinomaista työtä tässä mietinnössä, jossa pyritään löytämään tasapaino useiden eri perusteltujen etujen välille.
60 prosenttia väestöstä ja 90 prosenttia EU:n pinta-alasta. Nämä kaksi lukua osoittavat todellakin selvästi, miten tärkeä maaseudun kehittäminen on Euroopan unionin maatalouspolitiikan toisena pilarina. Kansalaisten tyytyväisyys EU:n toimintaan edellyttää, että maaseutualueilla asuvat kansalaiset ovat siihen tyytyväisiä. Viimeaikainen poliittinen kehitys ja epäonnistunut kansanäänestys huomioon ottaen meidän on paitsi tiedostettava voimakkaammin eurooppalaisen politiikan hyväksynnän tarpeellisuus myös asetettava tämä tarve aivan ehdottomasti etusijalle kaikissa toimissamme.
Heikkoon rahoitustilanteeseen ja tukien jakamisesta käytävään kiistelyyn liittyen minun on myös huomautettava, että alun perin EU:n talousarvio oli nimenomaan maataloustalousarvio. Talousarvioon myöhemmin lisättyjen politiikanalojen ei saa antaa jättää tätä eurooppalaisen politiikan perinteikästä ydintä varjoonsa. Tästä syystä myös vaaditaan, että maaseudun kehittämisen määrärahat, jotka ovat osa maatalouden rahoitusta, tulisi ohjata ensisijaisesti viljelijöille maanviljelyyn liittyviin hankkeisiin. Kannatankin lämpimästi jäsen Schierhuberin kaikkien kolmen tärkeimmän toimintalinjan osalta ehdottamia määrärahoja. Pidän erittäin tärkeänä, että mikroyritysten saatavilla olevaa tukea laajennetaan koskemaan myös maaseutualueilla toimivia keskisuuria yrityksiä. Meidän on myös yhdyttävä esittelijän vaatimukseen siitä, että Natura 2000 -ohjelmaa, jonka rahoituksesta ei ole edelleenkään sovittu, on rahoitettava toisen pilarin määrärahojen sijasta myöntämällä tähän tarkoitukseen lisävaroja.
Haluan lopuksi kiittää vielä kerran vilpittömästi jäsen Schierhuberia ja kaikkia muita, jotka ovat tehneet erittäin lujasti töitä tämän tärkeän mietinnön parissa. Edellä mainittujen seikkojen valossa mietintö on ansainnut tukemme. 
Katerina Batzeli (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kaksi kansakuntaa torjui äskettäin Euroopan perustuslain, mikä tapahtui mahdollisesti eri syistä. Tämä "ei" kaikuu erityisen voimakkaana Euroopan parlamentin täysistunnossa.
On selvää, että nämä tapahtumat ovat herättäneet kansalaisten keskuudessa epävarmuutta siitä, mitä näiden muurien sisällä tapahtuu, toisin sanoen miten yhteisön toimielimet tekevät päätöksiä, sekä eurooppalaisen sosiaali-, talous- ja kehityspolitiikan jatkuvuudesta ja vakaudesta.
Yksi niistä politiikanaloista, jotka eivät takaa pitkällä aikavälillä vakaita taloudellisia ja liiketoiminnallisia puitteita, on yhteinen maatalouspolitiikka YMP. Syynä yhteisen maatalouspolitiikan muuttamiseen ja uudistamiseen ei ole niinkään tarve ratkaista kyseisen politiikan luontaiset ongelmat vaan ennen kaikkea ulkopuolelta kohdistuvat paineet, joita asettavat esimerkiksi Maailman kauppajärjestö, kahdenväliset kauppasopimukset ja Euroopan unionin rahoitusnäkymät. Erityisesti rahoitusnäkymien kautta pyritään ilmentämään Euroopan unionissa vallitsevia uusia suuntauksia, joissa päätösvaltaa pyritään siirtämään enemmän jäsenvaltioille, supistamalla yhteisön talousarviota ja siirtämällä YMP:n kaltaisten yhteisön politiikanalojen rahoituksen hallinnointia enemmän jäsenvaltioille. Yhteistä maatalouspolitiikkaa arvostellaan siitä, että sen ansiosta viljelijät ovat tietyillä Euroopan unionin alueilla päässeet taloudellisesti etuoikeutettuun asemaan ja ettei sen yhteydessä ole keskusteltu yhteisön varojen uudelleenjakamisesta näiden räikeiden ristiriitojen vähentämiseksi. Tästä arvostelusta huolimatta yhteisen maatalouspolitiikan yhteisrahoitusta edistetään, mikä pahentaa entisestään edellä mainittuja ristiriitoja.
Jos maaseudun kehittämisen on määrä vahvistaa maaseutualueiden taloutta ja pysyä kestävän alueellisen kehityksen vauhdissa, se tarvitsee määrärahoja ja yhtenäistettyä suunnittelua. Komission ja puheenjohtajavaltion kompromissiehdotuksissa esitetyt määrärahat eivät mahdollista vahvempaa maaseudun kehittämispolitiikkaa, joka tarjoaa uusia mahdollisuuksia ja tuo innovaatioita, minkä ansiosta maaseudun kehittämisen alalla voidaan lähestyä Lissabonin tavoitteita.
Epäsuotuisten alueiden uudelleenmäärittely, jossa ei oteta huomioon työllisyyskriteeriä, tekee komissiosta helpon maalitaulun. Se näyttää nimittäin tekevän päätöksiä pelkästään teknokraattisten kriteerien, kuten maaperän koostumuksen perusteella. Komissio ei ota huomioon kasvavan työttömyyden koetteleman maaseudun todellisia ongelmia. Kehitysohjelmien keston tulisi olla seitsemän vuotta myös YMP:n täytäntöönpanon mukaisesti, jotta tuottajille ja elintarviketeollisuudelle annetaan pysyvä ajallinen viitekehys.
Olen täysin samaa mieltä jäsen Schierhuberin erinomaisessa mietinnössä esitetyistä huomautuksista ja ehdotuksista. Perustuslain hylkääminen kahdessa äskettäisessä kansanäänestyksessä ei voi merkitä askelta taaksepäin. Sen on saatava meidät vakuuttuneiksi siitä, että meidän on tuettava tärkeää rakenteellista kehityspolitiikkaa, jonka tavoitteena on yhteenkuuluvuuteen ja yhteisvastuullisuuteen perustuva Eurooppa. 
Jan Mulder (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, haluan myös omasta puolestani kiittää jäsen Schierhuberia innostuneisuudesta, jolla hän on tavanomaiseen tapaansa esitellyt mietintönsä. Minäkin kannatan elinkelpoisen maaseudun säilyttämistä Euroopassa ja voin näin ollen tukea komission kolmea tavoitetta. En kuitenkaan ymmärrä, miksi komission on määrättävä, että tietty prosenttiosuus on käytettävä yhteen tavoitteeseen ja toinen prosenttiosuus toiseen tavoitteeseen ja niin edelleen koko Euroopan osalta. Alankomaissa ja myös Ranskassa järjestetyn kansanäänestyksen, johon muutamat puhujat ovatkin jo viitanneet, jälkeen on varmastikin aiheellista noudattaa Brysselissä sääntöjen laadinnan osalta erittäin suurta maltillisuutta. Pystymme aivan hyvin tekemään päätöksiä itse, ja komissio voi todeta jälkeenpäin, onko varoja käytetty viisaasti vai ei.
Yleisesti ottaen mietintö on mielestäni hieman liian antelias eri alueiden suhteen. Euroopassa ei ole ainoatakaan epäsuotuisaa aluetta, jota ei olisi mainittu mietinnössä. Voisimme tämän seurauksena päätyä tilanteeseen, jossa varoja ei ole enää käytettävissä muille kuin epäsuotuisille eurooppalaisille alueille, joilla on oma maaseutunsa. En usko, että tarkistuksella, jossa vaaditaan maaseudun kehittämispolitiikkaan osoitettavien määrärahojen kokonaismäärän korottamista, on realistisia mahdollisuuksia. Siihen on kuitenkin onneksi lisätty tarkennus, jossa todetaan, että määrärahojen lopullinen määrä riippuu rahoitusnäkymiä käsittelevää mietintöä koskevan äänestyksen lopputuloksesta.
Haluan myös puolustaa järkevää eurooppalaista laatupolitiikkaa. Jos vapauttaminen lisääntyy ja asetamme EU:n ulkopuolisille toimijoille aivan erilaiset ehdot kuin eurooppalaisille viljelijöille, on tietysti epäoikeudenmukaista odottaa, että eurooppalaiset viljelijät voivat kilpailla vapaasti. Sellaisen, joka myy tuotteitaan meille, on toimittava meidän ehdoillamme, mutta näiden ehtojen on oltava yleisesti tiedossa, ja juuri tässä eurooppalainen laatupolitiikka astuu kuvaan mukaan. 
Bairbre de Brún (GUE/NGL ).
Pidän myönteisenä Agnes Schierhuberin mietintöä, jossa käsitellään komission ehdotusta Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoksi. Kannatan hänen mietinnössään esitettyä näkemystä, jonka mukaan komission ehdotus on myönteinen mutta kaipaa joitakin tiettyjä parannuksia.
Tuen komission ehdotuksia, joiden tavoitteena on parantaa ympäristön ja maaseudun tilaa maankäyttöön myönnettävän tuen avulla. Yhtä tärkeä on tavoite parantaa maaseudun asukkaiden elämänlaatua ja kannustaa taloudellisen toiminnan monipuolistamista maanviljelijöille ja muille maaseudun toimijoille suunnatuilla toimenpiteillä. Pidän myös myönteisenä sitä, että yhden maaseudun kehittämistä koskevan rahaston perustamisen myötä vähennetään byrokratiaa ja toimien päällekkäisyyttä.
Kannatan jäsen Schierhuberin mietinnössä esitettyjä ehdotuksia, joiden tavoitteena on edistää naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia sekä naisten osallistumista maanviljelyyn ja laajemmin maaseudun elinkeinoelämään. Biologisen maankäytön tukeminen on myös tärkeää.
Komission kaudeksi 2007–2013 ehdottama talousarvio, jonka kokonaismäärä on vuoden 2004 hintoina ilmaistuna 88,75 miljardia euroa, oli myös tervetullut. Tämäkin summa aiheuttaisi silti huomattavia ongelmia. Pidän ehdottoman tärkeänä, että näitä varoja käytetään perhetiloista muodostuvien yhteisöjemme elämänlaadun parantamista ja maaseutuympäristömme suojelua koskeviin tavoitteisiin.
Lisäksi Natura 2000 -ohjelman tavoitteet on otettava huomioon kaikilla EU:n maatalouspolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan sekä niiden rahoituksen osa-alueilla. Viljelijöitä, metsänhoitajia ja muita maankäytöstä vastaavia pitäisi tukea asianmukaisesti Natura 2000 -alueiden suojelemisessa ja säilyttämisessä. Maaseuturahastoon pitäisi osoittaa vuosiksi 2007–2013 riittävät määrärahat, joiden avulla tämä on mahdollista. Muussa tapauksessa on olemassa suuri uhka, että toistamme aiemmin tekemämme virheet.
Mieczysław Edmund Janowski (UEN ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, keskustelemme tänään aivan erityisestä inhimillisen toiminnan alasta, koska maataloudessa on kyse ei enempää eikä vähempää kuin biologisen olemassaolomme välineistä. Samaan aikaan me kaikki kuitenkin tiedämme, että maatalous on merkittävä paitsi talouden myös sosiaalisten kysymysten, kulttuurin ja ympäristön kannalta.
Haluankin antaa jäsen Schierhuberille tunnustusta työstä, jota hän on tehnyt laatiessaan näin erinomaisen mietinnön. Olemme hyvin tietoisia siitä, että nykysuuntauksessa yhä useammilla maaseudulla asuvilla on vain vähän yhteyksiä maatalouteen, mistä seuraa maatalouspolitiikan ja aluepolitiikan huomattava päällekkäisyys. Tästä syystä maaseutualueilla on oltava mahdollista harjoittaa moninaisia maatalouteen liittyviä toimintoja tehokkaasti, millä varmistetaan, että voidaan tuottaa ja jalostaa mahdollisimman korkealaatuisia maataloustuotteita. Samalla maaseutualueilla asuville on taattava asianmukaiset elinolot. Muita kysymyksiä, joihin on kiinnitettävä huomiota maaseutualueilla, ovat perhe- ja sosiaaliset yhteydet ja kulttuuriset näkökohdat sekä ekologia ja matkailu.
Käsiteltävänämme olevaan aiheeseen liittyy useita kysymyksiä, joihin haluaisin kiinnittää parlamentin huomion. Jäsenvaltioiden on tiedostettava, että myös kansallisissa talousarvioissa tulisi varata riittävä rahoitus, joka käytetään yksinomaan maaseudun kehittämiseen. Toiseksi maaseuturahaston rahoitusta pitäisi käyttää paikallisella tasolla mahdollisimman laajasti integroitumisen tai pienten ja keskisuurten yritysten tukemiseen. Kolmanneksi varoja jaettaessa tulisi ottaa huomioon maantieteelliset olot, esimerkiksi vuoristoisten tai melko vuoristoisten alueiden ainutlaatuinen luonne. Neljänneksi olisi kiinnitettävä erityistä huomiota maaseutualueiden koulutusjärjestelmään ja maatalousneuvonnan antamiseen. Viidenneksi haluan huomauttaa, että maaseutualueilla tarvitaan infrastruktuuria, toisin sanoen teitä, vesihuoltoa, viemärijärjestelmiä, puhelinlinjoja ja Internet-yhteyksiä, ja että tällaisen infrastruktuurin on vastattava nykypäivän vaatimuksia. Myös perusterveydenhuolto on turvattava maaseutualueilla, joiden asukkailla on oltava mahdollisuus käyttää viihde- ja kulttuuritiloja sekä saada korkealaatuista koulutusta, kuten jo aiemmin mainitsin.
Ehdotan, että maaseutualueiden elvyttämiseen varataan lisää rahoitusta. Jos nämä varat alistettaisiin paikallisyhteisöjen valvontaan, ne eivät varmasti menisi hukkaan. 
Lambert van Nistelrooij (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, meidän on nyt nähdäkseni lähetettävä erittäin selkeä viesti Euroopan maaseudulle. Tapahtuipa markkinoilla miten suuria muutoksia tahansa, Euroopan on säilyttävä näkyvänä, konkreettisena ja helposti tunnistettavana. Viime viikolla kävi ilmeiseksi, etteivät "markkinat, markkinat, markkinat", toisin sanoen pelkästään raha, tuo Eurooppaa yhtään lähemmäs kansalaisia tai kosketa kansalaisten syvimpiä tuntoja. Eurooppa on muutakin: siihen kuuluu sosiaalinen ulottuvuus ja elinkelpoinen maaseutu. Tästä syystä on erinomainen asia, että maaseudun kehittämisohjelma on niin laaja-alainen. Erittäin hienoa on myös se, että aluekehitysvaliokunta, jossa minulla on etuoikeus olla jäsenenä, on hyväksynyt tarkistukset, joissa nimenomaan edellytetään alueellista ja paikallista osallistumista sekä samaan aikaan yhtenäistettyä lähestymistapaa. Maatalouden lisäksi myös luonnonmaisemalla ja matkailutoiminnoilla on oma osansa maaseudun kehityksessä, ja meidän on tuettava aktiivisesti uusia toimintoja, kuten tieto- ja viestintäteknologiaa, liiketoiminnan innovoinnin vuoksi. Erilaisiin toimintoihin siirtyminen maaseudulla vaikuttaa varmasti sentyyppisiin maaseutu- ja kaupunkialueisiin, joita meillä Alankomaissa on. Alankomaissa on valmiina useita ehdotuksia muutosten tekemiseksi osallistumalla maaseutualueiden jälleenrakentamiseen. Näihin kuuluvat Göteborgin ja Lissabonin tavoitteiden saavuttaminen, vahvan maatalouden säilyttäminen eikä vähiten kaikenlainen innovaatio, jota voidaan tehdä elintarvikeketjun eri vaiheissa tapahtuvassa jalostuksessa.
Kannatan jäsen Maatin aiemmin esittämää ehdotusta siitä, että otsikoiden välillä ja myös tuen prosenttimäärissä tulisi sallia enemmän joustoa.
Totean lopuksi, että Euroopassa kummittelee parhaillaan uudelleenkansallistamisen haamu. Tämä suuntaus nostaa jo päätään yhteisen eurooppalaisen politiikan seurauksena mutta on vieläkin näkyvämpi vuonna 2013, kun seuraava rahoitusta koskeva taistelu käydään. Vastustan tätä suuntausta sillä perusteella, että se tekee Euroopasta epäyhtenäisemmän, heikentää sen tunnistettavuutta ja etäännyttää Eurooppaa maaseudun asukkaista, joiden suuri enemmistö on torjunut Euroopan perustuslain. Tämä ei johdu siitä, etteivätkö maaseudun asukkaat haluaisi eurooppalaista politiikkaa, vaan eurooppalaisen politiikan epämääräisyydestä, millä on kielteisiä vaikutuksia. 
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ).
   Voin vain onnitella jäsen Schierhuberia hänen työstään. Jäsen Schierhuber on laatinut erinomaisen mietinnön, joka tarjoaisi erittäin hyvän käsitteellisen viitekehyksen maaseudun kehittämisvarojen jakamiselle, jos oikeastaan olisi, mistä jakaa. Komission ehdottamaan 88 miljardin euron tukisummaan verrattuna viimeisimmässä, puheenjohtajavaltio Luxemburgin esittämässä neuvotteluesityksessä ehdotetaan määrärahojen rajua supistamista ainoastaan 73–75 miljardiin euroon kaudelle 2007–2013. Tämä määrärahojen supistus on erittäin merkittävä kaikkien jäsenvaltioiden kannalta mutta erityisen haitallinen uusille jäsenvaltioille, kun otetaan huomioon, että uskoimme näissä neuvotteluissa sovittavan rahoituksen tasapainottavan Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston syrjiviä rahoitusta koskevia päätelmiä. Myös komission jäsen Fischer Boel lupasi kuulemistilaisuudessaan, että näin tulisi tapahtumaan. Tiedän, ettei tämä ole hänestä kiinni. Syrjivä suorien tukien järjestelmä huomioon ottaen tämä syrjivä maksujärjestelmä tarkoittaa sitä, että seuraavalla seitsenvuotiskaudella maataloustuki viljelijää kohti on vanhoissa jäsenvaltioissa 48 000 euroa, kun taas uusissa jäsenvaltioissa se on vain 14 000 euroa. Toisin sanoen vanhojen jäsenvaltioiden viljelijät saavat seitsemän vuoden ajan kolme kertaa enemmän suoria tukia ja maaseudun kehittämismäärärahoja kuin uusien jäsenvaltioiden viljelijät. Jos tämä supistamishanke todellakin etenee, älkää antako sen vaikuttaa uusille jäsenvaltioille osoitettaviin määrärahoihin. 
Anne Laperrouze (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, pidän esittelijä Schierhuberin tapaan myönteisenä yhden rahaston perustamista maaseudun kehittämispolitiikan rahoitusta varten ja voimakkaampien strategisten suuntaviivojen laatimista.
Kaudelle 2007–2013 myönnettävän rahoituksen osalta pidän valitettavana, että rahoitusnäkymissä ehdotetaan maaseudun kehittämismäärärahojen supistamista. Valitettavaa on myös se, ettei asetusehdotuksessa anneta nuorille viljelijöille enää lisäaikaa vaatimusten täyttämiseen, kuten vuosia 2000–2006 koskevassa ohjelmassa tehtiin. Tästä syystä kannatan palaamista aiemmin sovellettuun välineeseen.
Yhtenä ratkaisuna tilanteeseen, jossa vaatimusten täyttäminen edellyttää investointeja, voisi olla se, että tällaisten investointien tekemiseen annetaan aikaa viisi vuotta tilan perustamisesta. Kyseisen ajanjakson aikana nuoret viljelijät voisivat edelleen hyötyä investointituesta eikä heitä rangaistaisi siitä, etteivät he täytä maatalouden kehityssuunnitelmassa selkeästi määriteltyjä vaatimuksia.
Totean lopuksi olevani vakuuttunut siitä, että maaseutualueiden houkuttelevuus kasvaa. Tämän vuoksi olen esittänyt muutamia tarkistuksia, joiden tarkoituksena on tehdä asetuksesta suotuisampi maaseudun kehittämistä kohtaan erityisesti vahvistamalla sen muita kuin maatalouteen liittyviä näkökohtia, joihin kuuluvat muun muassa käsitalous ja mikroyritykset. 
James Nicholson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, pidän tätä erinomaista mietintöä myönteisenä ja onnittelen esittelijää. Maaseudun kehittämisellä on jatkossa erittäin tärkeä myönteinen vaikutus maaseutuyhteisön tulevaisuudelle. Maaseutuyhteisöön on kohdistunut yhä enemmän sen selviytymistä koskevia paineita. Uskon, että kun maaseutuyhteisöstä otetaan pois maanviljelijä ja hänen perheensä, yhteisö alkaa hajota. Olemme jo nähneet, mitä tapahtuu: koulut, kirkot ja postitoimistot suljetaan ja ihmiset muuttavat maaseudulta kaupunkeihin.
Tiedän, että muutos on väistämätön ja että meidän on oltava valmiita tähän muutokseen, mutta asioiden on muututtava parempaan suuntaan. Emme halua enää nähdä uusien yhteisöjen hajoavan. Leader-ohjelma on nähdäkseni ollut pääasiassa onnistunut, ja sitä pitäisi kehittää, jotta paikallisella tasolla voidaan saavuttaa enemmän myönteisiä tuloksia. Ei ole olemassa taikasauvaa, jota voimme heilauttaa saadaksemme aikaan taianomaisen ratkaisun. Yksi asia, jota me kuitenkin tarvitsemme maaseutualueiden talouden toista pilaria varten, on raha.
Tukien mukauttamisesta saatavia varoja, jotka kasvattavat talousarviomäärärahojen kokonaismäärää, on myönnettävä suorana tukena pienten perhetilojen tulevaisuuden turvaamiseksi, sillä nämä tilat muodostavat maaseutualueiden talouden selkärangan. Meidän on annettava nuorille viljelijöille toivoa ja kannustettava nuoria tekemään maanviljelystä tulevaisuutensa.
Tukien mukauttamisesta saatujen varojen on palattava takaisin viljelijälle, eikä niitä saa haaskata hyödyttömiin ja toivottomiin hankkeisiin. Viljelijäperheitä pitäisi kannustaa enemmän kehittämään tiloillaan pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Byrokraattisten suunnitteluviranomaisten, jotka ahdasmielisine käsityksineen tuhoavat ja autioittavat maaseutuyhteisöä, on puolestaan oltava ymmärtäväisempiä. 
Astrid Lulling (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, onnittelen jäsen Schierhuberia, joka on vakaumuksensa, sinnikkyytensä ja vieläpä itsepintaisuutensa ansiosta onnistunut esittämään meille tasapainoisen kompromissin, jonka neuvosto voi hyväksyä vielä ennen Luxemburgin puheenjohtajakauden päättymistä.
Vuoden 2003 YMP:n uudistuksessa on avainasemassa maa- ja metsätaloustuotannon säilyttäminen erityisesti alueilla, jotka on tähän asti määritelty epäsuotuisiksi, joten olen esittänyt epäsuotuisten alueiden nykyisen määritelmän säilyttämistä toistaiseksi. Olen samoin ehdottanut, että näitä alueita koskevaa määritelmää tulisi muuttaa ainoastaan kattavan tutkimuksen perusteella. Emme voi yksinkertaisesti luopua kyseisillä alueilla maksettavista korvauksista vain siitä syystä, ettei nykyinen määritelmä ole enää voimassa. Tällainen menettely merkitsisi täydellistä sosiaalista, taloudellista ja ekologista katastrofia maataloudelle erityisesti kotimaassani, koska 96 prosenttia sen maatalousalasta on, ikävä kyllä, tietysti epäsuotuisaa.
Olen näin ollen helpottunut siitä, että esittämäni tarkistukset hyväksyttiin. Kyse ei ole vain viljelijöiden eduista, mutta ilman heitä maaseutualuetta, jolla yli puolet EU:n väestöstä edelleen asuu ja jonka osuus EU:n pinta-alasta on 90 prosenttia, ei olisi lainkaan olemassa. Ranskan kansaäänestyksen maaseutualueita koskevien tulosten pitäisi antaa ajattelemisen aihetta kaikille niille, jotka pitävät yhteistä maatalouspolitiikkaa liian kalliina. Vieläkin kalliimpaa on torjua köyhyyttä ja rikollisuutta suurissa taajamissa, jos ajamme myös maaseudun asukkaat näihin taajamiin. Maaseudun tukemiseen ja perhetiloihimme perustuvan maatalouden säilyttämiseen sijoitetut rahat ovat tuottoisa investointi Euroopan unionissa.
Koska asianomaista aihetta koskevia tarkistuksiani ei hyväksytty, en saa tietenkään unohtaa tähdentää, että mehiläistarhaus kuuluu myös maanviljelyyn ja että erittäin suuressa vaarassa oleva mehiläistarhaus ansaitsee myös asianmukaista tukea maaseutualueilla. Toivon teidän muistavan myös tämän seikan. 
Zdzisław Zbigniew Podkański (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, maatalous ei voi kehittyä, ellei samalla kehitetä myös maaseutua. Tätä teoriaa tukevat niin taloudelliset ja ekologiset kuin sosiaalisetkin näkökohdat, väestökysymykset mukaan luettuina.
Olen kotoisin Lubelszczyznasta, Puolan itäosassa sijaitsevalta alueelta, joka on yksi Euroopan unionin kymmenestä köyhimmästä alueesta. Suurin osa alueen asukkaista asuu maaseudulla ja harjoittaa maanviljelystä pienillä tiloilla, joiden keskimääräinen pinta-ala on noin kahdeksan hehtaaria. Nämä tilat ja niihin kuuluvat maa-alueet on pikaisesti yhdistettävä, koska viljelijät viljelevät usein kymmeniä erillisiä maatilkkuja. Avustuksen saamisen sijaan useimmilta viljelijöiltä on kuitenkin tähän mennessä riistetty mahdollisuus kasvattaa tuottoisia viljelykasveja, kuten pellavaa, hamppua ja tupakkaa, ja äskettäin jopa marjoja.
Pienille tiloille maksettavat suorat tuet eivät anna mitään takeita siitä, että tällaisilla tiloilla työskentelevät ihmiset saavat kunnollisen toimeentulon. Maaseutualueiden asukkaat ansaitsevat näin ollen jopa enemmän huomiota kuin esimerkiksi maankäyttö näillä alueilla sekä maa- ja metsätaloustuotanto. Tämä pitää paikkansa erityisesti siksi, että maaseutualueet ovat heikosta taloudellisesta asemastaan huolimatta erittäin rikkaita kulttuurisesti ja ekologisesti. Maaseutualueilla on säilytetty luonnonmaisema, paikalliset murteet ja kulttuuriperinteet sekä eettiset ja moraaliset arvot, joita eurooppalainen yhteiskunta nyt niin kipeästi tarvitsee. Meidän on varmistettava, että nämä arvot säilyvät koskemattomina meidän jälkeemme tuleville sukupolville.
Köyhillä alueilla asuvat ihmiset tarvitsevat erityistä tukea. On myönteistä, että keskusteltavanamme oleva neuvoston asetus Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston tuesta maaseudun kehittämiseen kattaa myös sellaiset kysymykset kuin neuvonnan, ammatillisen koulutuksen ja matkailun, vaikkei asetuksessa valitettavasti mennäkään tässä suhteessa riittävän pitkälle. Pidän erityisen tärkeänä sitä, ettei nuorten koulutusta laiminlyödä. Emme saa unohtaa, että toivomiemme tulosten saavuttaminen on mahdollista vain, jos toteuttamamme toimet ovat sekä kattavia että tarkkaan harkittuja.
Lopuksi haluaisin antaa tunnustusta jäsen Schierhuberille, joka on käsitellyt vaikeaa aihetta ja lukuisia esitettyjä tarkistuksia esimerkillisesti. Onnitteluni hänelle. 
Czesław Adam Siekierski (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unionilla oli edessään suuri haaste kymmenen uutta jäsenvaltiota käsittäneen laajentumisensa jälkeen. Olemme keskustelleet uudesta maaseudun kehittämispolitiikasta jo yli vuoden. Tämän politiikan tärkein tavoite on parantaa maaseudulla asuvien perheiden elin- ja työoloja ja lisätä uusien maatalouden ulkopuolisten taloudellisten toimintamuotojen määrää. Sillä pyritään myös auttamaan maatalouden rakenneuudistusta ja nykyaikaistamista sekä lisäämään maatalouden kilpailukykyä samalla, kun suojellaan ympäristöä.
Maaseutualueiden riittävää rahoitusta koskevaan ongelmaan tarvitaan ratkaisu. Erityisesti Puola tarvitsee kiireellisesti tällaista rahoitusta, koska se kärsii rakenteellisista ongelmista ja erittäin korkeasta työttömyydestä. Uudet jäsenvaltiot tulisi jättää kaikkien sellaisten määrärahojen leikkausten ulkopuolelle, joita EU tekee maaseudun kehittämisen rahoitukseen. Uusille jäsenvaltioille sanottiin, että täysimääräiset suorat tuet poistettaisiin asteittain kymmenen vuoden kuluessa sillä perusteella, että maaseudun kehittämiseen tarvittiin enemmän määrärahoja. Nyt EU haluaa kuitenkin hillitä maaseudun kehittämismenojensa kasvua.
Jos Euroopan komissio haluaa kohdistaa rahoituksen leikkaukset etupäässä maaseudun kehittämiseen entisissä koheesiomaissa, sen pitäisi varmistaa, ettei tämä tapahdu uusien jäsenvaltioiden kustannuksella.
Voimme vain toivoa, että yhden rahoitus- ja ohjelmointivälineen käyttöönotto helpottaa uuden maaseudun kehittämispolitiikan hallinnointia ja valvontaa. Uudesta rahastosta pitäisi tukea myös valtionmetsiä, joiden alueella on poikkeuksellisen arvokkaita luonnonmaisemia, koska muussa tapauksemme edistymisemme Natura 2000 -ohjelman tavoitteiden saavuttamisessa voisi vaikeutua.
Uusien jäsenvaltioiden viranomaisille ja paikallisille toimintaryhmille tulisi antaa teknistä apua, jotta varmistetaan, että Leader-toimintalinja voidaan panna täytäntöön täysimääräisesti ja ongelmitta.
Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä myös inhimillisen pääoman kehittämiseen. Tämä pätee erityisesti naisiin ja nuoriin, joilla on erittäin keskeinen asema maaseudun kehittämisessä. 
Ljudmila Novak, (PPE-DE ).
   Maiseman monimuotoisuus Euroopan eri maissa sanelee myös työolojen monimuotoisuuden erityisesti maatalousalalla. Tällä tavoin maat, joiden maisemaa hallitsevat kukkulat, eivät yllä samaan tuottavuuteen hehtaaria kohden kuin ne maat, joiden olot ovat paljon suotuisammat maanviljelyyn. Jos maanviljelyä ja maaseudun kehittämistä laiminlyötäisiin vaikeampien työolojen vuoksi, tehtäisiin suurta vahinkoa kyseiselle maalle ja maisemalle niin strategisesti kuin ympäristönkin kannalta. Näin ollen on mielekästä tukea maatalousvaliokunnan ehdotusta Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston tuesta maaseudun kehittämiseen.
Isämme ja isoisämme viljelivät maata selviytyäkseen ja rakkaudesta maahan, vaikka he eivät koskaan saaneetkaan täyttä korvausta työstään. Nykyään on yhä vähemmän ihmisiä, jotka tekisivät tätä työtä rakkaudesta. He haluavat pikemminkin ansaita rahaa ja luoda itselleen suotuisammat työ- ja elinolot, kuten kaupallisen alan tai julkisen sektorin työntekijät. Tästä syystä tuen erityisesti nuorille viljelijöille ehdotettua tukea, jonka avulla he pystyvät luomaan perusedellytykset työnsä jatkamiselle.
Tiedämme omasta kokemuksestamme Sloveniassa, että jos nuori viljelijä ottaa tilan hoitaakseen, hän yleensä myös nykyaikaistaa sitä ja jatkaa maanviljelyä menestyksellisesti. Jos nuori taas lähtee tilalta, koska ei näe sen tarjoavan tulevaisuutta, hän palaa takaisin vain harvoin, koska elannon voi monissa tapauksessa ansaita nopeammin ja helpommin muualla.
Nykyaika edellyttää kuitenkin viljelijöiltä, että nämä osaavat myydä ja markkinoida tuotteitaan ja tuntevat lainsäädännön sekä ovat innovatiivisia ja ympäristötietoisia. Kaikki tämä vaatii erittäin suurta tietämystä ja tukea yhteiskunnan, Euroopan unionin, jäsenvaltion ja kansalaisten taholta.
Kaikki kansalaiset haluaisivat syödä jatkossakin terveellistä ruokaa ja elää kauniissa maisemassa ja puhtaassa ympäristössä. Tämän vuoksi maaseudun kehittäminen on koko yhteiskunnan eikä pelkästään maanviljelijöiden tehtävä. Maaseudun kehittämistä tulisi edistää yksinkertaistamalla säännöksiä, jotta kaikki välikädet eivät tienaa avustusten maksamisessa enemmän kuin itse viljelijät. 
Tunne Kelam (PPE-DE ).
    Arvoisa komission jäsen, haluan kiittää esittelijää perusteellisesta ja ammattimaisesta työstä. Tämä mietintö on arvokas jatke edellisen komission jäsenen Franz Fischlerin käynnistämälle uudistukselle.
Kannatan painokkaasti mietinnössä sekä komissiolle että jäsenvaltioille esitettyjä kehotuksia tukea mikro- ja pienyrityksiä. Näillä yrityksillä on erityisen tärkeä rooli maaseutualueiden työllisyydessä ja kehityksessä, joten niille on annettava etusija jäsenvaltioiden asettamissa tukikriteereissä maaseudun kehittämistä koskevan rahoituksen osalta.
Kannatan myös ajatusta nuorille viljelijöille oman yrityksen perustamiseen myönnettävästä jatkuvasta tuesta siten, että katetaan heille liiketoimintasuunnitelmien laatimisesta aiheutuneet kustannukset.
Lisäksi haluaisin korostaa, että yksityisiä metsänomistajia on tuettava tehokkaammin uuden rahoitusjärjestelmän avulla ja että heille on korvattava metsävarojen uudistamisesta ja säilyttämisestä aiheutuvat kustannukset. Edustan Viroa, jossa metsiä on 50 prosenttia mantereen pinta-alasta ja jossa 40 prosenttia näistä metsistä on yksityisomistuksessa, joten olen tietoinen yksityisten metsänomistajien huolenaiheista.
Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoituksessa tulisi pitää mielessä muutamia seikkoja. Ensinnäkin Euroopan unionin on taattava asetuksen rahoituksen kestävyys. Määrärahoilla on toisin sanoen voitava rahoittaa maaseutualueiden elämää sekä vanhoissa että uusissa jäsenvaltioissa.
Toiseksi EU:n maaseudun kehittämistä koskevaa budjettikohtaa ei saa missään tapauksessa pienentää, koska se olisi ristiriidassa yhteisen maatalouspolitiikan periaatteiden ja perusteiden kanssa. Haluan korostaa, että maaseudun kehittämistä koskevalla uudella asetuksella laajennetaan käytettävissä olevien toimien valikoimaa metsätalouden, Natura-ohjelman ja maatalouden ulkopuolisten työpaikkojen osalta, mikä edellyttää rahoituksen vieläkin nopeampaa lisäystä.
Päätän puheenvuoroni toteamalla, että rahoituksessa on tärkeää erottaa selkeästi toimet, joilla on rakenteellisia vaikutuksia, ja muiden rakennerahastojen piiriin kuuluvat toimet. 
Zbigniew Zaleski (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, komission ehdotuksessa ja parlamentin mietinnössä esitetään erittäin monia keskeisiä ehdotuksia tavoiksi, joilla maaseutualueita ja erityisesti maatalousalueita voitaisiin tukea. Keskityn puheenvuorossani käsittelemään kahta erityiskysymystä, jotka eivät liity maatalouteen. Ensimmäinen näistä on infrastruktuuri, tai toisin sanoen vesihuolto, tiet, viemärijärjestelmät ja puhelinlinjat, joita kaikkia tarvitaan maaseutualueiden elinolojen parantamiseksi. Toinen on koulutus, koska maaseudun asukkaille on annettava samat koulutusmahdollisuudet kuin kaupunkien asukkaille. Tämä muun muassa auttaisi pysäyttämään maaltapakoa.
Havaittavissa on uusi suuntaus, jossa ihmiset muuttavat takaisin maaseudulle mutta vain elääkseen lähellä luontoa. Maaseudun asukkaiden kannalta on tärkeää, että he voivat työskennellä maaseudulla toteuttaakseen itseään ammatillisesti varsinkin pienissä ja keskisuurissa yrityksissä.
Ihmiset muuttavat pois maaseudulta. Ehdotus, jossa ihmisiä kannustetaan muuttamaan takaisin maaseudulle, auttaa säilyttämään väestötasapainon ja vähentämään kielteisiä vaikutuksia, joita maaseudulta kaupunkeihin suuntautuvaan muuttoliikkeeseen liittyvällä valintaprosessilla on. Viestintäteknologiat ja uudet liikennemuodot tarkoittavat sitä, että erittäin monet ihmiset voisivat asua ja työskennellä maaseutualueilla. IT-asiantuntijat ja pk-yrittäjät ovat vain kaksi esimerkkiä. Tämä edellyttää kuitenkin, että maaseudulle muuttaville tarjotaan asianmukaiset olosuhteet tai ainakin jonkinlaista apua. Toteuttamalla tällaisia toimia auttaisimme säilyttämään perheyritysten perinteen ja vahvistaisimme samalla perhesiteitä. Viimeksi mainituilla on mittaamatonta arvoa nykypäivän Euroopalle. Varmistaisimme näin myös niiden arvojen säilymisen, joita ilman Eurooppaa edustava EU olisi toimintakyvytön ja menettäisi olemassaolonsa tarkoituksen.
Tiivistäen voidaan todeta, ettei maaseutualueille investoitu raha mene hukkaan. Eurooppa hyötyy tällaisista investoinneista suuresti monessa keskeisessä suhteessa. 
Mariann Fischer Boel,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamenttia erittäin arvokkaasta ja rakentavasta panoksesta, jonka olette antanut maaseudun kehittämistä koskevaa asetusta käsittelevällä lausunnollanne. Olen vakuuttunut, että parlamentin ilmaisemat huolenaiheet, jotka koskevat erityisesti ensimmäistä ja toista toimintalinjaa, ovat auttaneet meitä ymmärtämään paremmin niitä keskeisiä kysymyksiä, jotka ovat tärkeitä Euroopan kansalaisille, joita te täällä parlamentissa puolestaan edustatte.
Haluaisin kommentoida muutamia tämäniltaisessa keskustelussa esille nostettuja kysymyksiä. Ensinnäkin vähimmäismäärärahat, jotka useat jäsenet mainitsivat. Komissio on avoin toimintalinjojen väliselle tasapainolle, jossa jäsenvaltioille jätetään enemmän liikkumavaraa. Toimintalinjaa 3 varten ehdotettu kahdeksan prosenttia on kuitenkin liian vähän verrattuna komission ehdottamaan 15 prosenttiin. Älkää unohtako, että toimintalinjaan 3 kuuluvat toimet voivat oikein toteutettuina edistää merkittävästi talouskasvua ja työpaikkojen syntymistä maaseutualueilla. Tämä on selkeästi viljelijöidemme ja heidän perheidensä etujen mukaista ja liittyy läheisesti Lissabonin strategiassa asettamiimme tavoitteisiin.
Joku puhujista mainitsi, että jäsenvaltioille tulisi antaa mahdollisuus kohdentaa maaseudun kehittämisvaroja ensisijaisesti kolmanteen toimintalinjaan. Jäsenvaltioilla on hyvät mahdollisuudet tähän ehdottamiemme vähimmäismäärärahojen rajoissa. Meidän on kuitenkin myös varmistettava tältä osin vähimmäistasapaino, jotta jäsenvaltiot käsittelevät maaseutualueiden kehittämiseen liittyviä useita eri haasteita.
Nuorten viljelijöiden osalta totean, että heillä on oltava liiketoimintasuunnitelma. Maatalousympäristöä lukuun ottamatta komissio ei ole halukas tekemään muista toimista pakollisia. Jos nuorilla viljelijöillä on todellinen ongelma jossakin jäsenvaltiossa, sitä pitäisi käsitellä kansallisessa strategiassa, jossa olisi myös ehdotettava asianmukaisia toimia sen ratkaisemiseksi. Toisaalta liiketoimintasuunnitelmien ei pitäisi olla liian ohjailevia tässä vaiheessa. Täytäntöönpanoasetuksiin voidaan tarvittaessa sisällyttää tätä koskevia lisäsäännöksiä. Kuten komission jäsen McCreevy jo mainitsi, hyväksymme myös nuorille viljelijöille myönnettävän tuen laajentamisen koskemaan korkotukilainoja.
Panin myös merkille huomautuksenne lisäajan myöntämisestä nuorille viljelijöille vähimmäisvaatimusten täyttämistä varten. Sallikaa minun tehdä tämä asia hyvin selväksi: nuorille viljelijöille ei voida antaa avointa sekkiä. Heidän on periaatteessa noudatettava täydentäviä ehtoja aivan kuten muidenkin viljelijöiden. Olen kuitenkin valmis harkitsemaan yhtä poikkeusta tähän periaatteeseen. Kun nuori viljelijä ottaa hoitaakseen tilan, jolla on ongelmia jonkin vaatimuksen täyttämisessä, hän voi mainita tämän puutteen liiketoimintasuunnitelmassaan ja ryhtyä tarvittaviin toimiin ongelmien ratkaisemiseksi. Kyseisessä tapauksessa olisi järkevää antaa nuorelle viljelijälle aikaa mukautua tilanteeseen, eikä häntä rangaistaisi tänä aikana siitä, ettei tila täytä asianomaisia vaatimuksia.
Epäsuotuisten alueiden osalta pyysitte minua tarkastelemaan mahdollisuutta sisällyttää asetukseen sosiaalis-taloudellisia kriteerejä ja asteittaista muutosta koskevia siirtymäaikoja niitä alueita varten, jotka eivät enää täytä epäsuotuisten alueiden määritelmää. Komission ehdottama muutos koskee nykyisten epäsuotuisten alueiden välimuotoalueita. Vuoristoiset alueet ja tietyt epäsuotuisat alueet säilyvät siis ennallaan.
Jäsenvaltioita kehotetaan ohjelmissaan joko vahvistamaan tällaisten alueiden olemassa oleva määrittely tai muuttamaan sitä. Välimuotoalueiden osalta olemme kuitenkin yhtä mieltä siitä, että meidän on muutettava lähestymistapaamme, kun otetaan huomioon Euroopan tilintarkastustuomioistuimen esittämä arvostelu, johon myös parlamentti yhtyy. Komissio myöntää, että tähän työhön tarvitaan enemmän aikaa ja että meidän on tarkasteltava uudelleen toistaiseksi ehdottamiamme tukikriteerejä. Meidän tulisi kuitenkin muistaa, että käyttämiemme kriteerien on oltava objektiivisia, jotta WTO voi katsoa kyseisten tukien kuuluvan niin kutsuttuun vihreään laatikkoon. Tässä yhteydessä voidaan harkita siirtymäajan käyttöönottoa nykyisille välimuotoalueille.
Komissio esittää parlamentille ja neuvostolle vuonna 2008 kertomuksen ja ehdotuksen vuonna 2010 tapahtuvaa voimaantuloa silmällä pitäen.
Ehdotitte myös, että maaseuturahaston osuutta on nostettava 85 prosenttiin julkisesta rahoitustuesta syrjäisimpien alueiden ja pienten Egeanmeren saarten ohjelmissa, kuten koheesiopolitiikkaa koskevassa asetuksessa ehdotetaan. Saanen selittää, miksi ehdotimme hieman tästä poikkeavaa lähestymistapaa. Ensinnäkin olen samaa mieltä kanssanne siitä, että näiden alueiden julkista rahoitustukea koskevien osuuksien tulisi olla korkeampia. Tämän vuoksi ehdotimme osuutta, joka on itse asiassa viisi prosenttia korkeampi kunkin toimintalinjan osalta. Toimintalinjojen välillä on kuitenkin hyvä säilyttää tietty eriyttäminen, jotta voimme näin ilmentää, miten tärkeinä pidämme toista ja neljättä toimintalinjaa. Koheesiopolitiikkaa koskevassa ehdotuksessa ei eroteta toimintalinjoja eikä näin ollen tehdä tällaista eriyttämistä. Tarjoamme ehdotuksessamme lisäksi syrjäisten alueiden toimijoille useita erityisetuja, joita ei sisälly koheesiopolitiikkaan.
Muutamat teistä mainitsivat, että mukauttamisesta saatavat varat tulee ohjata vain toimintalinjoille 1 ja 2. Tämä ei ole mahdollista, sillä sen jälkeen, kun mukauttamisesta saatavat varat ovat käytettävissä, ne ovat osa koko ohjelmointia. Nämä varat pitäisi näin ollen myöntää kansallisissa strategiasuunnitelmissa määriteltyjen tarpeiden perusteella.
Natura 2000 -ohjelman osalta meidän on löydettävä herkkä tasapaino. Maaseudun kehittämisen varoja voidaan ja pitäisi käyttää tähän tarkoitukseen, mutta ne eivät voi koskaan olla ainoa rahoituslähde tämän ongelman ratkaisemiseen. Minusta on erittäin tärkeää korostaa, että Natura 2000:ssa on oltava myös muita rahoituslähteitä, jotta maaseudun kehittäminen ei joudu toimimaan ohjelman ainoana rahoittajana.
Uuden asetuksemme ja Euroopan parlamentin siihen tekemien parannusten myötä meillä on uskoakseni vankka perusta maaseudun kehittämiselle tulevaisuudessa. Tämä edellyttää kuitenkin myös rahoitusta, jonka monet teistä ovat maininneetkin tänään. Rahoitusnäkymistä sopiminen on totuuden hetki. Toivon voivani luottaa teidän tukeenne, jotta meidän on mahdollista säilyttää mahdollisimman paljon määrärahoja tällä erittäin tärkeällä alalla.
Kiitän teitä jälleen kerran erinomaisesta työstänne. Kuulin jäsen Mulderin toteavan, että esittelijä oli esittänyt parastaan. Olen täysin samaa mieltä hänen kanssaan. Minulla on ollut ilo tehdä yhteistyötä maatalousvaliokunnan jäsenten kanssa. 
Agnes Schierhuber (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan todellakin kiittää teitä erittäin lämpimästi sanoistanne. Puheenvuoronne on mielestäni osoitus siitä, että olemme lähentyneet erittäin paljon niissä keskeisissä kysymyksissä, jotka ovat tärkeitä meille kaikille. Pidin erityisen myönteisinä epäsuotuisia alueita, pieniä ja keskisuuria yrityksiä sekä nuoria viljelijöitä koskevia huomautuksianne. Jos mukauttamista on sovellettava kaikkiin toimintalinjoihin, meidän on myös kiinnitettävä paljon huomiota niiden määrärahojen tasoon. Arvoisa komission jäsen, kiitän vielä kerran vilpittömästi teitä ja henkilökuntaanne tuestanne. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 12.00. 

