

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission puheenjohtajan julkilausuma komission politiikan strategisista suuntaviivoista. 
Barroso,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, niiden neljän viikon aikana, jotka ovat kuluneet siitä, kun annoitte ryhmälleni tukenne, olemme tarttuneet määrätietoisesti työhön. Tärkein tavoitteemme on ollut laatia ehdotuksia yhteiseksi visioksi, jolla ohjataan parlamentin, neuvoston ja komission toimintaa tulevina vuosina. Tämä visio täydentää hyvinvointiin, solidaarisuuteen ja turvallisuuteen perustuvaa kumppanuutta, jonka julkistin täällä viime heinäkuussa. Siinä määritellään tärkeimmät talouteen, sosiaaliasioihin ja ympäristöön liittyvät haasteet, joista menestyksemme riippuu, ja esitetään painopisteitä ja ratkaisuja. Toiminta ei kuitenkaan voi olla yksipuolista.
Siksi tämä keskustelu on tärkeä. Siksi olen täällä tänään kuunnellakseni teitä. Haluan kuulla parlamentin ehdotuksia, sillä ne ovat oleellinen panos yhteiseen pohdiskeluumme. Haluan kuulla huolenaiheita ja oppia teidän kauttanne tuntemaan edustamienne miljoonien eurooppalaisten näkemyksiä. Miksi tämä on niin tärkeää? Koska olen varma, että tämän komission, tämän parlamentin ja yhteisen Eurooppa-hankkeemme menestys riippuu siitä, että osoitamme Euroopan unionin pystyvän muuttamaan asioita sekä omien rajojemme sisällä että niiden ulkopuolella.
Kun nyt valmistaudumme ratifioimaan Euroopan perustuslain, meidän on muistettava Euroopan merkittävät saavutukset: puoli vuosisataa kestänyt rauha sekä sosiaalinen ja taloudellinen kehitys, kuten myös maanosamme jälleenyhdistymistä merkitsevä äskettäinen laajentuminen.
Emme saa kuitenkaan aliarvioida edessämme olevia haasteita, joihin on vastattava Euroopan laajuisilla toimilla: väestömme ikääntyminen, ympäristölle aiheutetut vahingot ja ilmastonmuutoksen vaikutukset, talouden sopeuttaminen globaaliin kilpailutilanteeseen ja rauhaamme ja turvallisuuttamme uhkaavat tekijät. 

Tänään en aio tehdä tarkempaa selkoa käynnissä olevasta työstämme, ennen kuin olen kuullut teitä; haluan kuitenkin hahmotella toimintamme keskeiset osatekijät.
Jotta Euroopan unioni saisi yhteyden kansalaisiinsa, meidän on ansaittava eurooppalaisten luottamus päivittäin vastaamalla heitä huolestuttaviin kysymyksiin. Heidän suurimmat huolensa koskevat taloudellista tilannetta ja työllisyystilannetta. Ilman mahdollisuutta kohtuullisiin ansioihin ja lastensa tulevaisuuden turvaamiseen ei ole vapautta eikä tulevaisuutta. Tarvitsemme vahvan, vakaan ja dynaamisen talouden lisätäksemme työllisyyttä ja mahdollisuuksia. Tärkeintä onkin kysyä: miten? Emme tarvitse taas uusia kokonaisvaltaisia selvityksiä vastataksemme tähän kysymykseen. Työ on jo tehty. Lissabonin strategia on sekä diagnoosi että suoritettavien tehtävien luettelo. Kuten totesin parlamentissa heinä- ja marraskuussa, aion tehdä siitä komission toiminnan tärkeimmän painopisteen. Tietoon perustuva talous on tällaisen strategian ydintekijä.
Toistaiseksi se saattaa näyttää liikaa vain kunnioitettavien päämäärien luettelolta, mutta komissio haluaa muokata sitä ja muuttaa sen hyvinvointiin tähtääväksi etenemissuunnitelmaksi asettamalla selkeät tavoitteet ja tiukan aikataulun. Tämä on tehtävä yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, joilla on osavastuu täytäntöönpanosta, ja käymällä rakentavaa vuoropuhelua työmarkkinaosapuolten kanssa.
Talouskasvu ei ole päämäärä sinänsä. Eurooppalaiset ovat huolissaan sosiaalisen mallimme kestävyydestä – tulonjako-, terveydenhuolto- ja eläkejärjestelmistämme. Elämänlaadulla ja ympäristöllä on heille merkitystä. Ainoa tapa näiden asioiden varmistamiseksi on niihin tarvittavien resurssien tuottaminen ja näin ollen talouskasvun turvaaminen. Muussa tapauksessa nämä asiat jäävät ylellisyydeksi, johon on varaa vain osalla kansalaisistamme.
Eurooppalaiset ovat huolissaan myös henkilökohtaisesta turvallisuudestaan. Rikollisuus ei pysähdy jäsenvaltioidemme rajoille. Terrorismi on globalisaation varjopuoli. Haluamme lisätä katujemme ja maanosamme turvallisuutta. Komissio tukee aktiivisesti aloitteita parantaakseen kansalaisten henkilökohtaisen turvallisuuden tasoa ja näin ollen myös henkilökohtaista vapautta. Mitä keinoja meillä on? Meidän on tuettava tavoitettamme tarvittavilla taloudellisilla resursseilla sekä unionissa että jäsenvaltioissa. Meistä ei tule todellista unionia ilman tarmokasta yhteenkuuluvuuspolitiikkaa. Meidän on toteutettava sisämarkkinat selkeällä ja yksinkertaisella lainsäädännöllä. Sääntelyä on parannettava, ja meidän on oltava valmiita luopumaan tarpeettomasta byrokratiasta.
Tämä on mahdollista myös tukemalla strategisia tavoitteitamme uudella, perustuslain innoittamalla toimintamallilla. Tällä tavoin on saatava aikaan myönteinen uudistusohjelma. Tätä kaikkea ei kuitenkaan saavuteta tyhjiössä. Unioni ei ole erillinen kokonaisuus. Se ei ole linnake. Monet valtiot haluavat liittyä unioniimme. Meidän tulisi valmistautua ottamaan ne vastaan samalla tavoin. kuin ne ponnistelevat noudattaakseen tiukkoja vaatimuksiamme.
Meillä on myös naapurivaltioita, ja meidän on järjestettävä suhteemme niihin paremmin, selvitettävä yhteisiä ongelmia ja edistettävä vakautta. Meillä on kaikkialla maailmassa kumppaneita, joihin meitä yhdistävät vahvat kulttuurisiteet ja taloudelliset siteet. Eurooppa ei voi olla itsekäs. Velvollisuutemme on osoittaa solidaarisuutta maailma köyhimmille alueille, erityisesti Afrikalle. Demokratiaan, vapauteen ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen perustuvat arvomme asettavat meidät vastuuseen näiden arvojen maailmanlaajuisesta edistämisestä. Vain vahvistamalla arvojamme voimme puolustaa etujamme maailmalla. 

Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on tänään paikalla kuunnellakseen teitä. Komissio tukeutuu näkemyksissään tämänpäiväiseen keskusteluun, joka on meille varmasti suureksi avuksi ehdottaessamme strategisia painopisteitä koko unionille ja saattaessamme loppuun nykyisen komission ensimmäisen vuoden työohjelman valmistelua. Esittelen teille nämä ehdotukset tammikuun toisessa täysistunnossa. Sen jälkeen parlamentin ja neuvoston on keskusteltava niistä, jotta voidaan sopia unionin tavoitteista ja painopisteistä vuoden 2005 ensimmäisellä puoliskolla. 
Haluan kertoa vielä parilla sanalla aloitteestani yhteisten strategisten tavoitteiden kehittämiseksi. Toisaalta monivuotisten ohjelmien käsite on nyt kirjattu perustuslakiin. Sitä on tosin jo kokeiltu käytännössä neuvoston ja edellisen parlamentin kanssa. Toistaiseksi olemme kuitenkin sitoutuneet ainoastaan koordinoimaan kolmen toimielimen ohjelmia, emmekä vielä koordinoi keskipitkän ja pitkän aikavälin strategisia visioitamme.
Vaikka toisaalta onkin totta, että edelliset komissiot esittelivät visionsa, se ei aina ollut osoitus todellisesta kumppanuudesta parlamentin tai neuvoston kanssa. Käytännössä se merkitsi Euroopan johtamista ilman riittävän selkeää etenemissuunnitelmaa, ja sen vuoksi ulkoiset kansainväliset tapahtumat saivat meidät poikkeamaan kurssista, ja painopisteemme muuttuivat liiaksi eri puheenjohtajavaltioiden poliittisten ohjelmien mukaan.
Siksi meillä on vähintäänkin velvollisuus parhaan kykymme mukaan asettaa keskipitkän ja pitkän aikavälin painopisteet koko unionille. Tällä en tarkoita pelkästään oman toimielimemme painopisteitä, vaan myös määrätietoisia toimia painopisteiden asettamiseksi koko unionille. 
Yhteisten strategisten painopisteidemme on toimittava unionin maailmanlaajuisena ohjausjärjestelmänä seuraavien viiden vuoden ajan. On selvää, että meidän on oltava joustavia ja osoitettava kykymme sopeutua muutoksiin. Joka tapauksessa yhteiset tavoitteemme auttavat meitä varmasti määrittelemään painopisteet, joita voidaan myöhemmin käyttää toimielintemme – komission, parlamentin ja neuvoston – työn arviointiin.
Olen hyvin innokas kuulemaan puheenvuorojanne ja työskentelemään kanssanne, jotta voimme laatia kunnianhimoisen ohjelman Euroopan tulevaisuutta varten.
Poettering (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, valmistaudumme ryhtymään työhön. Komission hyväksymiseen liittyneet vaikeat ja joskus dramaattisetkin viikot ovat takana päin. Komissio sai vihdoinkin täydellisen luottamuslauseen, ja valtaosa ryhmästämme äänesti yksimielisesti sen puolesta. Nyt on aika ryhtyä työhön. Tämänpäiväinen keskustelu on aivan uudenlainen kokemus, mikä johtuu siitä, että komissio kuulee ensin parlamenttia. Arvoisa komission puheenjohtaja, olen erittäin iloinen kuullessani teidän sanovan, että halusitte kuulla, mitä mieltä parlamentti on komission seuraavien viiden vuoden aikana tekemästä työstä. Olen myös iloinen kuullessani, että aioitte esitellä ohjelmanne 26. tammikuuta ja samalla ottaa mahdollisimman hyvin huomioon parlamentin näkemykset. Vielä puheenvuoroni aikanakin yritämme muodostaa parlamentin yhteistä kantaa.
Ryhmämme on jättänyt käsiteltäväksi päätöslauselmaesityksen, josta keskustellaan parhaillaan muiden ryhmien kanssa. Toivon, että parlamentti pystyy antamaan lausunnon, jotta komissio ja – toivottavasti – neuvosto voivat päästä yksimielisyyteen viisivuotisesta ohjelmasta. Ryhmämme mielestä tärkeimpiä painopisteitä on viisi: jos pystyisimme panemaan ne täytäntöön yksin, tekisimme sen, mutta emme pysty, ja siksi meidän on aina oltava valmiita sovittelemaan. Ensimmäinen on kilpailukyvyn ja kansalaisten hyvinvoinnin lisääminen talousuudistusten avulla; toinen on turvallisuuden parantaminen torjumalla terrorismia ja rikollisuutta, turvaamalla Euroopan unionin ulkorajat, estämällä turvapaikkajärjestelmien väärinkäyttö ja torjumalla laitonta maahanmuuttoa. Lisäisin, että tällä on merkitystä myös EU:hun laittomasti tuleville ihmisille, sillä tapahtumat Välimerellä, jossa tuhansia ihmisiä kuolee ratkaisemattomien ongelmien takia, loukkaavat perusluonteisia ihmisoikeuksia. Meidän on yhdistettävä voimamme ratkaisun löytämiseksi, ettei ihmisiä enää kuolisi Välimerellä.
Kolmas painopiste on rakentaa vahvempi unioni turvallisemmassa maailmassa levittämällä vakautta ja edistämällä demokratiaa ja ihmisoikeuksia. Neljänneksi on suunniteltava toimintalinjat, joilla mahdollistetaan puhtaampi ympäristö ja parannetaan ihmisten elämänlaatua. Viides ja viimeinen painopiste on tehdä Euroopan unionista avoimempi, vastaanottavaisempi uusille ideoille ja demokraattisempi, jotta sen toimintakyky paranisi ja byrokratia vähenisi. Arvoisa komission puheenjohtaja, pyydänkin teiltä, että aina ehdotuksia esittäessänne miettisitte, lisäävätkö ne byrokratiaa, rikkovatko ne toissijaisuusperiaatetta ja kuinka paljon ne maksavat. Toisin sanoen pyydän, että kaikki nämä tekijät otettaisiin huomioon komission hallintokäytännössä jo siinä vaiheessa, kun ehdotuksia esitetään.
Haluan käsitellä hieman tarkemmin kolmea näkökohtaa. Euroopan kilpailukyky ratkaisee, onko ihmisillä Euroopan unionissa työtä ja varaa elämiseen. Meidän on huolehdittava ennen kaikkea työllisyyden säilyttämisestä ja lisäämisestä, ja sen voimme tehdä ainoastaan lisäämällä Euroopan kilpailukykyä. Arvoisa komission puheenjohtaja, kehotan teitä varomaan sanojanne, sillä Lissabonin julistus, jonka mukaan Euroopan unionista piti tulla maailman dynaamisin tietoon perustuva talousalue, tuo mieleeni Nikita Hruštševin, joka 1950- ja 1960-luvulla halusi ohittaa Yhdysvallat. Mehän tiedämme, kuinka siinä kävi! Olkaamme siis vaatimattomia sanoissamme, mutta kunnianhimoisia teoissamme. Jos teette näin, olette menossa oikeaan suuntaan.
Ryhmämme ylivoimainen enemmistö on sitä mieltä, ettemme saa vaarantaa vakaus- ja kasvusopimuksen perustana olevia vakausvaatimuksia, sillä lisävelka jää nykyisen nuoren sukupolven maksettavaksi, eikä se ole taloudellisesti järkevää eikä toimintamme moraalisen perustan mukaista.
Toinen tärkeä seikka on naapuruuspolitiikka. Haluan rohkaista teitä, että tekisimme puheenjohtajakaudellanne aloitteita Lähi-idässä, koska olemme todenneet, ettei Yhdysvallat pysty siihen yksin. Lähi-itä on yksi Euroopan unionin naapurialueista, ja meidän kannattaa tehdä kaikkemme saavuttaaksemme siellä vakauden ja rauhan sekä Israelille että Palestiinalle. Tiedämme, miten tärkeää tämä on rauhan kannalta ja hyvien suhteiden luomiseksi arabi- ja muslimimaihin. Painopisteemme on oltava perustuslain hyväksyminen, josta riippuu Euroopan unionin rauhanomainen ja demokraattinen toiminta 21. vuosisadalla.
Schulz (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, iloitsen nähdessäni jälleen tänä aamuna komission puheenjohtajan Barroson. Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, minulla ei ole kuukauteen ollut tilaisuutta keskustella kanssanne, olen suorastaan kaivannut teitä, ja on hyvä, että olette täällä kuuntelemassa ideoita, joita voitte myöhemmin pohtia. Olen myös iloinen nähdessäni takananne istuvan komission jäsenen Kroesin; myönnän auliisti iloinneeni siitä, että kaiken täällä tapahtuneen jälkeen hän ensi töikseen otti kriittiseen tarkasteluun yhden teidän pääministerikaudellanne tehdyn Portugalin hallituksen päätöksen – se on hyvä osoitus hänen riippumattomuudestaan.
Jäsen Poetteringin viittaukset Nikita Hruštševiin lisääntyvät entisestään. Voin paljastaa parlamentille syyn tähän: Poettering väitteli tohtoriksi Konrad Adenauerin turvallisuuspolitiikasta. Adenauerin turvallisuuspolitiikan, kuten paljolti hänen muunkin politiikkaansa, tunnuslause oli "varman päälle". Voin kertoa jäsen Poetteringille, että ottamalla "varman päälle" Euroopan unioni ei pääse kovinkaan pitkälle. Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, kehotankin teitä olemaan varovainen vain sanoissanne, mutta rohkea komission ehdotuksissa ja sen tekemissä aloitteissa.
Käytän nyt tilaisuutta välittääkseni teille Euroopan parlamentin sosialidemokraattiselta ryhmältä kolme keskeistä viestiä pohdittavaksenne; aiemmissa keskusteluissa olen nimittänyt niitä politiikkamme kolmeksi keskeiseksi tekijäksi täällä parlamentissa. Ennen kuin toistan ne, annan teille – koska olette täällä kuunnellaksenne – lisää hyviä neuvoja: mitä tahansa aloitteita teettekin, ne tarvitsevat parlamentin laajan tuen. Siksi olenkin varma, että hyväksytte sosialidemokraattisen ryhmän näkemyksen ja otatte sen huomioon tekemissänne aloitteissa. Käsitätte tietenkin, että komission moitteettomasti suunnittelemat, uusliberalismiin ja konservatiivisiin käsityksiin perustuvat ohjelmat, joissa ei ole lainkaan sosialidemokraattista sisältöä, eivät saa meiltä kannatusta. Tämä on päivänselvää.
Jos haluamme, että Euroopan unionin talouspolitiikkaa ohjaavat talousuudistukset, kuten jäsen Poettering asian ilmaisi, niin – tehdäksemme kerralla selväksi, mihin konsensuksen ja konfliktin välinen raja vedetään – voin kertoa teille – hyvä jäsen Poettering, arvoisa puheenjohtaja Barroso – että tuollaiset talousuudistukset merkitsevät aina ja ennen kaikkea yhtä asiaa: niiden on todellakin lisättävä Euroopan unionin kilpailukykyä, mutta niiden on myös, ja ennen kaikkea, edistettävä sosiaalista yhteenkuuluvuutta Euroopassa. Nämä asiat ovat saman kolikon kaksi puolta. Ryhmämme vastustaa määrätietoisesti niitä, joiden mielestä kilpailukyky edellyttää eurooppalaisten työntekijöiden oikeuksien vähentämistä. Esimerkiksi palveludirektiivi antaa teille pian mahdollisuuden osoittaa, haluaako tämä komissio yhdistää kilpailukyvyn ja yhteenkuuluvuuden. Kilpailukykyä on korostettava mahdollisimman paljon, mutta sosiaalinen yhteenkuuluvuus on aivan välttämätön perusta kaikelle toiminnallemme.
Toisessa huomautuksessaan jäsen Poettering mainitsi samaan hengenvetoon terrorismin torjunnan, turvapaikka-asiat ja maahanmuuton, ja vaikutti minusta yhdistävän kaksi aivan erilaista ilmiötä vaarallisella tavalla. Terrorismin torjunta on yksi Euroopan unionin keskeisistä tehtävistä, mutta pyydän, ettette niputtaisi sitä yhteen laittoman maahanmuuton ja turvapaikkapolitiikan kanssa. Olen varma, ettette todella tarkoittanut sitä, mutta olkaa hyvä ja erottakaa nämä asiat toisistaan! Terrorismin torjumisella ei ole mitään tekemistä turvapaikka-asioiden ja maahanmuuton kanssa, mutta turvapaikka-asiat ja maahanmuutto muodostavat yhden ja saman tehtävän, yhden unionin politiikan polttavimmista kysymyksistä.
Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, siksi jo aiemmat hyvät ehdotukset – joita komission jäsen Vitorino teki vuosia sitten Tampereen prosessin yhteydessä – olisi jälleen otettava mukaan ohjelmaanne. Odotustemme mukainen Eurooppa – ja siihen ryhmämme pyrkii – on humaani ja haluaa taata kansalaistensa turvallisuuden. Sen ulkorajat on turvattu mahdollisimman johdonmukaisesti, mutta se myös kohtelee inhimillisesti niitä, jotka tarvitsevat suojeluamme.
Puhumme puhtaasta ympäristöstä, ja siihen tarvitaan kestäviä toimintaperiaatteita, mutta meidän on myös tuotava selvästi julki se, mikä on jälleen viime viikkoina käynyt ilmi Buenos Airesissa, eli ettei kestävän maailmanlaajuisen ympäristöpolitiikan epäonnistuminen ole Euroopan unionin syy. Yksi komission keskeisistä tehtävistä on tuoda julki, että niin kauan kuin Yhdysvallat laiminlyö Kioton pöytäkirjan ratifioinnin eikä tee mitään auttaakseen hiilidioksidipäästöjen vähentämisessä, meidän eurooppalaisten on väsymättä vaadittava sitä toteuttamaan kyseiset toimet. Tämä on yksi keskeisistä tehtävistänne komission puheenjohtajana.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, kolmanneksi minulla on teille vielä yksi ohjelmanne valmistelua koskeva viesti; se liittyy Euroopan unionin juurtumiseen ja sen paikan vakiinnuttamiseen maailmassa. Demokraattinen malli, joka perustuu monikansallisuuteen ja monietniseen rakenteeseen, jollainen Euroopan unionikin on, voi päästä johtoasemaan viemällä rauhaa maailmaan, koska tasapaino ja hyväksyntä ovat Euroopan unionin ydinasioita – suurten ja pienten välinen tasapaino ja erityisesti vähemmistöjen hyväksyminen. Jos perustatte unionin kansainväliset toimintaperiaatteet sanomaan, jonka mukaan pyrimme sisäiseen tasapainoon – kuten tällä hetkellä autamme Ukrainaa tekemään – ja mieluummin poliittisiin kuin sotilaallisiin ratkaisuihin etnisissä konflikteissa, teillä on aina sosialidemokraattisen ryhmän tuki puolellanne.
Ek (ALDE ),
   – Arvoisa puhemies, ALDE-ryhmä tukee Lissabonin prosessia, jolla voidaan parhaiten saavuttaa kilpailukykyinen eurooppalainen talous, ja sen mielestä kestävän taloudellisen kehityksen on oltava keskeinen periaate kaikissa tulevissa lainsäädäntöaloitteissa.
Yhteenkuuluvuus ja sosiaalinen kehitys ovat välttämättömiä, mutta ne puuttuvat nykyisestä unionista. Tietoon perustuva talous on välttämätön, mutta se ei toteudu unionissa tällä hetkellä. Meidän on lisättävä kehitykselle ja tutkimukselle myönnettävää rahoitusta, ja meidän on myös panostettava paljon enemmän elinikäiseen oppimiseen. Tekniikkaa on kehitettävä ympäristönäkökohtia ajatellen, mutta sitäkään unioni ei nykyään tee – ainakaan sillä tavoin kuin se voisi ja sen pitäisi.
Unionin kansalaisten tavoitteita ovat ihmisten perusoikeudet, oikeusvaltion periaatteet ja sukupuolten tasa-arvo: ne ovat vakaa pohja talouskasvulle. Arvoisa komission jäsen, kehotankin teitä olemaan sekoittamatta terrorismin vastaista taistelua ihmisoikeuksiin ja ihmisoikeuskysymyksiin.
Aktiivinen osallistuminen työmarkkinoille edesauttaa huomattavasti kohtuullisen elintason saavuttamista, alueiden kehitystä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, vaikka koulutukseen ja tutkimukseen tehtävät investoinnit sekä hallitusten toimet vakavien markkinahäiriöiden yhteydessä ovatkin keskeisellä sijalla.
Jokaista Euroopan valtiovarainministeriä houkutellaan nykyisin monin tavoin heikentämään vakaus- ja kasvusopimusta. Joskus näihin houkutuksiin suhtaudutaan samoin kuin kuuluisa ruotsalainen näyttelijätär: "Minua ei tarvitse johdattaa kiusaukseen, löydän sinne itsekin". ALDE-ryhmän vakaa käsitys on, että varma ja dynaaminen taloudellinen ympäristö voi toteutua Euroopan unionissa vain, jos uusi komissio sitoutuu tarkistamaan vakaus- ja kasvusopimusta niin, että se antaa vahvan suojan vastuutonta finanssipolitiikkaa vastaan ja säilyttää samalla tarvittavan joustavuuden sen varmistamiseksi, että Eurooppa maksimoi kasvupotentiaalinsa hintavakautta vaarantamatta.
ALDE-ryhmä on täysin valmis tekemään yhteistyötä komission kanssa tällä kivikkoisella tiellä, jota meidän on kuljettava rinnakkain, mutta se on tehtävä kestävän kehityksen mukaisesti.
Frassoni (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen erittäin mielissäni siitä, että tämänpäiväisessä keskustelussa monet parlamentin jäsenet useista poliittisista ryhmistä – jotkut aivan odottamattakin – ovat käyttäneet pitkiä puheenvuoroja kestävästä kehityksestä. Mielestäni tällainen kiinnostus on tärkeää, sillä olen varma, että tästä kysymyksestä tulee todellinen painopiste myös komissiolle.
Aikana, jolloin monet kansalaiset suhtautuvat yhä epäilevämmin Eurooppa-hankkeeseen, uuden komission ja kaikkien muiden yhteisön toimielinten tärkeimpänä strategisena tavoitteena tulisi jälleen olla selvästi tehokkaampi kansalaisten elämänlaadun parantaminen. Samoin niiden tulisi edistää myönteisellä tavalla demokraattista kasvua sekä Euroopan unionissa että sen ulkopuolella ja muuttaa unioni ekologiseen ja sosiaaliseen kestävyyteen suunnattujen teknisten innovaatioiden alueeksi.
Mielestämme näiden päämäärien saavuttamiseen tarvitaan kolmea sitoumusta. Ensimmäinen liittyy johdonmukaisuuteen asetetuissa tavoitteissa ja niissä valmiuksissa, joilla varmistetaan kyseisten tavoitteiden saavuttaminen. Siksi kehotamme painokkaasti komissiota ottamaan kaikissa poliittisissa ehdotuksissaan päättäväisemmin huomioon EU:n merkittävimmät sitoumukset, kuten kestävän kehityksen, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja sukupuolten tasa-arvon, ja sitoutumaan aidosti Lissabonin toimintaohjelman kolmen pilarin – talous, sosiaaliasiat ja ympäristö – tasapainon palauttamiseen, ettei jäykkiä taloudellisia tavoitteita edistettäisi yksityisten kansalaistemme elämänlaadun kustannuksella.
Kehotamme komissiota esittämään rohkeita ehdotuksia koordinoiduista toimista, joilla annetaan uutta vauhtia ympäristötekniikkaan tehtäville investoinneille ja työllisyyttä kohentaville toimille. Haluamme laajentaa kilpailukykyä mittaavia indikaattoreita lisäämällä niihin laadullisia ja sosiaalisia indikaattoreita sekä ympäristöindikaattoreita, kuten tulojen jakautumisen, köyhyyden ja energiatehokkuuden.
Mielestämme johdonmukaisuutta osoittaa myös valmius varmistaa tehtyjen sitoumusten noudattaminen. Tiedämme, että hyvin monet jäsenvaltiot eivät noudata Kioton pöytäkirjan tavoitteita, ja siksi ne menettelyt, joilla komissio auttaa näitä maita noudattamaan pöytäkirjaa, ovat tärkeä osatekijä johdonmukaisuuden saavuttamisessa. Tässä yhteydessä haluamme esittää uudelleen aiemman ehdotuksemme ilmaston vakaussopimuksesta, jossa päätettäisiin Kioton sitoumuksia koskevasta yhteisestä hallinnointijärjestelmästä, joka ei perustuisi ainoastaan rangaistuksiin vaan myös myönteiseen palautteeseen.
Toinen sitoumus, jota meidän on todellakin arvioitava uudelleen, koskee rohkeutta hylätä helppo sovinnaisuus, jolla sivuutetaan Euroopan unionin maailmanlaajuinen vastuu; meidän on sen sijaan tehtävä Euroopasta vertailukohta ja esimerkki niille, jotka muualla maailmassa taistelevat ihmisoikeuksien ja vapauden puolesta. Tämä on meille erittäin tärkeää. Emme voi jättää ilmaisematta kantaamme Kiinan ja Venäjän ihmisoikeuksista tai Tšetšenian sodasta kaupallisten tai taloudellisten syiden vuoksi. Keskustelemme pian uudelleen Daytonin sopimuksista, jotka tehtiin pian 10 vuotta sitten. Meidän on toimittava tässäkin asiassa, ja toivomme, että komissio pystyy tekemään joitakin myönteisiä aloitteita.
Kolmas ja viimeinen sitoumus liittyy kykyyn edustaa todella Euroopan unionin etuja siten, etteivät yksittäisten maiden väliset voimasuhteet ja yleensä suhteet neuvostoon vaikuta niihin liikaa, ja luomalla todellisia yhteyksiä niiden Euroopan parlamentin jäsenten sekä vapaaehtoissektorin ja liike-elämän toimijoiden välille, jotka ovat yhtä mieltä siitä, että Euroopan unioni on paljon enemmän kuin EU:n hallitusten summa. Tämän vuoksi kehotamme Barroson komissiota harkitsemaan uudelleen Bolkesteinin direktiiviä ja mahdollisesti peruuttamaan sen, puolustamaan REACH-direktiiviä kynsin hampain, ehdottamaan uutta yleishyödyllisiä palveluita koskevaa direktiiviä, luopumaan edellisen komission GMO:ja koskevista toimintalinjoista, tai ainakin tarkistamaan niitä, ja suhtautumaan käytännöllisesti ja rohkeasti laillisen maahanmuuton väylien avaamiseen.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan mainita ainakin neljä olennaista seikkaa toimielinten välisestä sopimuksesta, jonka haluamme kanssanne tehdä.
Ensimmäinen liittyy tietenkin komission jäsenten toimintasääntöihin ja eturistiriitakysymysten vakavasti ottamiseen. 
Toinen seikka koskee vaikutusten arviointia. Uutta lainsäädäntöä ei pitäisi arvioida sattumanvaraisesti, vaan yhdenmukaisesti sovellettavien arviointiperusteiden nojalla. Euroopan parlamentti edistyy vähitellen tässä asiassa. Tiedämme, että yritykset ja talouselämä yleensäkin ovat paljon aktiivisempia tällä alalla. Meidän on rohkaistava komissiota ja parlamenttia arvioimaan uusia säädöksiä myöskin kestävän kehityksen ja sosiaalisten vaikutusten perusteella.
Kolmas seikka koskee asiakirjojen saatavuuteen liittyvän kysymyksen ottamista uudelleen esille. Olemme erittäin tyytymättömiä nykyiseen tilanteeseen ja toivomme vilpittömästi, että onnistumme tulevina vuosina pääsemään myönteisiin tuloksiin.
Neljäs ja viimeinen seikka koskee hyvin monimutkaista kysymystä, josta meillä on epäilemättä tilaisuus keskustella uudelleen, nimittäin komission suhtautumisesta tapauksiin, joissa jäsenvaltiot rikkovat yhteisön lainsäädäntöä. Olemme äärimmäisen huolissamme sattuneista viivästyksistä ja siitä, että komissio näyttää kokonaan luopuneen tästä painopisteestä varsinkin ympäristöön liittyvissä kysymyksissä. Toivomme todella, että tulevaisuudessa komissio pohtii tätä painopistettä uudelleen, sillä Euroopan unionin uskottavuus riippuu myös sen kyvystä taata säädösten noudattaminen. 
Wurtz (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, uuden komission vallitseva poliittinen profiili huomioon ottaen olisi ryhmältäni uhkarohkeaa pyytää sitä panemaan täytäntöön strategisia suuntaviivoja, jotka vastaavat meidän visioitamme Euroopasta. Koska komission puheenjohtaja Barroso kuitenkin sai osakseen yllättävän voimakasta vastustusta virkaan asettamisensa aikoihin, kehottaisin häntä antamaan heikommassa asemassa oleville kansalaisille muutamia selkeitä viestejä siitä, että hän on kuullut myös sen, mitä heillä on sanottavanaan.
Ensimmäinen viesti voitaisiin antaa palveluiden vapauttamista koskevasta direktiiviehdotuksesta, jota yleisesti kutsutaan Bolkesteinin direktiiviksi ja johon jäsen Schulz ja jäsen Frassoni viittasivat. Tämä ehdotus vahvistaa kaikki epäilykset, joita sosiaaliset liikkeet, Euroopan ammatillinen yhteisjärjestö mukaan luettuna, tuntevat Euroopan liberalistista mallia kohtaan – ja syystäkin. Keskeistä tässä ehdotuksessa on surullisenkuuluisa alkuperämaaperiaate, jonka turvin palvelujen tarjoajat voivat soveltaa kotimaassaan voimassa olevaa sosiaalilainsäädäntöä kaikissa jäsenvaltioissa. Tämä johtaisi järjestelmälliseen sosiaaliseen polkumyyntiin, eräänlaiseen kaikkia palveluja koskevaan mukavuuslippujärjestelmään. Olen vakaasti sitä mieltä, etteivät kansalaiset hyväksyisi tällaista toimenpidettä. Arvoisa puheenjohtaja Barroso, pyydän siis yksinkertaisesti, että peruuttaisitte Bolkesteinin direktiivin ja käynnistäisitte aiheesta laajan keskustelun.
Toisessa viestissä voitaisiin käsitellä suunnitelmaa Välimeren etelärannikolle tai muihin unionin ulkopuolisiin valtioihin perustettavista pakolaisten ja maahanmuuttajien säilöönottokeskuksista. Suunnitelma on hirvittävä. Edellinen komissio kuitenkin laillisti tällaisen toiminnan käynnistämällä ja rahoittamalla pilottihankkeita. Tässäkin tapauksessa pyydän teitä yksinkertaisesti luopumaan kokonaan tällaisista suunnitelmista.
Kolmannen viestin pitäisi mielestämme koskea loputonta ja dramaattista Lähi-idän kriisiä. Unioni oli mukana laatimassa etenemissuunnitelmaa Palestiinan valtion perustamiseksi vuonna 2005. Vuosi 2004 on lopuillaan, emmekä ole päässeet edes alkuun hankkeemme toteuttamisessa. Suurin este tälle on pääministeri Sharon. Yksikään toinen päämies, paitsi epäilemättä George Bush, ei voisi rankaisematta toimia vastoin YK:n päätöslauselmia, pitää pilkkanaan Haagin tuomioistuinta ja kohdella unionia ylimielisesti. Komissio on hiljattain ehdottanut Sharonille jäsenyyttä – erästä komission jäsentä mukaillen – "ystäväpiirissä", ja kehottanut häntä nauttimaan sen uuden naapuruuspolitiikan suomista eduista. On ymmärrettävä, että kaksinaismoralismista tarpeekseen saaneet ihmiset saattavat pitää tällaista toimintatapaa erittäin tökerönä. Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, tässä tapauksessa pyydänkin, että hälventäisitte kaikki tätä alaa koskevat epäselvyydet vastaamalla kaksiosaiseen kysymykseen: mitä aiotte vaatia pääministeri Sharonilta, ja mitä toimenpiteitä suosittelette, jos hän ei jatkossakaan ota teitä vakavasti?
Vastauksianne näihin kolmeen kysymykseen seurataan varmasti erittäin tarkoin. 
Farage (IND/DEM ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, kuinka hauskaa, että voimme jatkaa keskusteluamme, joka niin tylysti keskeytettiin vain kuukausi sitten.
Puhuitte tänä aamuna unionin johtamisesta, ja paljon puhutaan viisivuotissuunnitelmista ja teidän suurista visioistanne; minusta kuitenkin vaikuttaa siltä, että teillä on pari ongelmaa. Ongelmia ovat legitimiteetti ja komission uskottavuus. Kuka on valtuuttanut komission muodostamaan Euroopan hallituksen? Ainakaan minulta ei ole koskaan kysytty, haluanko sitä. Parlamentissa järjestettyjen komission jäsenten kuulemistilaisuuksien täydellinen epäonnistuminen löi hyvin synkän leiman komissioonne. Tiedätte yhtä hyvin kuin minäkin, että teidän tahtonne ja tavallisten äänestäjien tahto loittonevat yhä kauemmas toisistaan. Siksi äänestysprosentti Euroopan parlamentin kesäkuisissa vaaleissa oli ennätysmäisen alhainen. Ihmiset tietävät, että Lissabonin toimintaohjelma on pelkkä vitsi ja että Euroopan unionin taloudellinen malli ei yksinkertaisesti toimi.
Kenties perustuslaki ja tulevat kansanäänestykset tarjoavat meille molemmille ratkaisumahdollisuuden; kansanäänestysten on kuitenkin oltava vapaita ja oikeudenmukaisia. Haluan takeenne siitä, että niissä tiedoissa, joita annetaan kansanäänestyksen järjestäville jäsenvaltioille, esitetään asian molemmat puolet, jotta vaalien tulos on vapaa ja oikeudenmukainen. Jos näin ei tehdä, saatamme joutua yleisön hampaisiin pidemmäksi aikaa. 
Libicki (UEN ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kommentoin pikaisesti useita kohtia siinä järjestyksessä, jossa puheenjohtaja Barroso ne mainitsi.
Aloitan taloudellisista kysymyksistä. Lissabonin strategia on loistava idea, mutta on muistettava, että jos Eurooppa aikoo kilpailla muun maailman kanssa, sen talouden on perustuttava järkevään vapauteen. Parlamentissa on oikeutetusti puhuttu paljon tietoon ja sosiaalisiin arvoihin perustuvan talouden välttämättömyydestä. Silti, ellei Euroopan talous perustu vapauteen, se ei pysty kilpailemaan menestyksekkäästi muun maailman kanssa. Jäsen Poettering tuntui olevan samaa mieltä, ja kannatan hänen näkemyksiään. Jäsen Farage vei sanat suustani, ja hänen puheenvuorossaan oli myös tervettä järkeä. Meidän on hyväksyttävä vapaa talous, ja sen on mentävä kaiken muun edelle.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, mainitsitte ympäristökysymykset. Ympäristön suojeleminen on varmastikin oleellisen tärkeää. Meidän on edistettävä ympäristönsuojelua, mutta ei ideologista sanelupolitiikkaa. Ei ole mukavaa, että suoja-aidat estävät näkyvyyden ajomatkalla läpi Saksan kauniin maaseudun, ja silti minulle käy niin kahdesti viikossa. Aitoja ei ole pystytetty ihmisten takia, vaan estämään kaikki eläimiin kohdistuvat haitat. Siksi en pysty ihailemaan maisemia, ja se on anteeksiantamatonta. Samanlainen haitta ovat tuuligeneraattorit, joita ei voi olla huomaamatta matkustaessaan Schwarzwaldin kauniin maaseudun halki. Itse asiassa Saksan hallitus ja Euroopan unioni tukevat näitä tarpeettomia, tappiota tuottavia hirviöitä. Ne yksinkertaisesti vahingoittavat ympäristöä. On tärkeää pitää mielessä ympäristön visuaalinen puoli, eikä rinnastaa ympäristökysymyksiä kaikkien mahdollisten eläinten oikeuksien puolustamiseen.
On muistettava, että sosiaaliasioihin kuuluu muutakin kuin demokratia ja suvaitsevaisuus. Myös moraalisilla arvoilla on tärkeä merkitys. Arvoisa puheenjohtaja Barroso, minun täytyy sanoa, että annoitte periksi vasemmiston painostukselle ryhtyessänne uudelleenjärjestelyihin uuden komission jäsenehdokkaan löytämiseksi. Toimintanne ei tiedä hyvää Euroopan moraalisten arvojen tulevaisuudelle.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, ulkopolitiikan soveltamisalan on oltava Turkkia ja Pohjois-Afrikkaa laajempi. Tiedän hyvin, että unionin vanhojen jäsenvaltioiden kansalaiset lomailevat kyseisissä maissa. Ymmärrän myös, että vanhojen jäsenvaltioiden kansalaiset tapaavat noiden maiden kansalaisia Euroopassa hoitaessaan jokapäiväisiä asioitaan. On kuitenkin ymmärrettävä, että ulkopolitiikkaan kuuluvat myös unionin itärajan takana olevat alueet. Vielä hiljattain niitä pidettiin ainoastaan Venäjän valtavana alueena. Tämä ei pidä paikkaansa. Rajan takana on muitakin valtioita kuin Venäjä, ja tarkoitan erityisesti Ukrainaa. Ukraina on vapaa kansakunta, ja haluaa pysyäkin sellaisena. Arvoisa puheenjohtaja Barroso, puhuitte solidaarisuudesta Afrikkaa kohtaan. Tuet eivät ole paras tapa osoittaa sitä, sillä ne ovat vain pisara valtameressä. Paras tapa osoittaa solidaarisuutta on poistaa Euroopan maataloustuet. Afrikan valtiot pystyisivät siten kilpailemaan ja rakentamaan itselleen parempaa tulevaisuutta.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, on oleellista noudattaa moraalisia arvoja ja tervettä järkeä, jos aiomme saada aikaan muutakin kuin tyhjiä puheita. Luotan siihen, että pidätte tämän mielessä. 
Bobošíková (NI ).
    Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, hyvät kollegat, keskustelemme parhaillaan komission strategisista suuntaviivoista. Siksi pyydän komissiota, kenties yhteistyössä neuvoston kanssa, kertomaan mahdollisimman pian selkeästi kaikille Euroopan unionin kansalaisille, mitä tapahtuu, ellei Euroopan perustuslakia ratifioida seuraavien kahden vuoden aikana jossakin yksittäisessä jäsenvaltiossa. Huomaan, että parlamentin suurimmat poliittiset ryhmät pitävät Euroopan perustuslain ratifiointia kaikissa 25 jäsenvaltiossa itsestään selvänä, mutta voin vakuuttaa teille, että kotimaassani tilanne on toinen. En väitä, ettei perustuslakia ratifioida, mutta kukaan siellä ei pidä sen ratifiointia itsestäänselvyytenä.
Parhaillaan tässä kysymyksessä vallitsee eräänlainen oikeudellinen tyhjiö, samankaltainen kuin silloin, kun alkuperäisiä ehdotuksia komissionne kokoonpanosta ei hyväksytty, eikä kukaan pysty vastaamaan selvästi siihen, mitä tapahtuu. Sanotaan, että jos perustuslakia ei hyväksytä 15 vanhassa jäsenvaltiossa, prosessi alkaa jälleen alusta. Jos sitä taas ei hyväksytä kymmenessä uudessa jäsenvaltiossa, noudatetaan samaa menettelyä kuin Nizzan sopimuksen yhteydessä, eli kansanäänestykset järjestetään vuoden kuluttua uudelleen kyseisissä maissa. Mielestäni uudet jäsenvaltiot eivät ole niin ala-arvoisia, että pitäisi käyttää kahta erilaista menettelyä, ja mielestäni Euroopan unionin kansalaiset ansaitsevat selkeän vastauksen siihen, mitä tapahtuu, jos Euroopan perustuslakia ei hyväksytä jossakin yksittäisessä valtiossa.
Esitän vielä yhden huomautuksen. Hyväksyttyyn Euroopan perustuslakiin kuuluvat nykyisellään myös selkeästi määritellyt rahoitusnäkymät, jotka Euroopan komissio on laatinut vuosiksi 2007–2013. Siksi on mielestäni äärimmäisen tärkeää, että niin kansalaisille kuin Euroopan parlamentillekin kerrottaisiin, mitä tapahtuu, ellei Euroopan perustuslaki tule voimaan. 
Szájer (PPE-DE ).
    Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän esittämän päätösehdotuksen yhdessä luvussa käsitellään unionin tuomista lähemmäs kansalaisia. Olen vakaasti sitä mieltä, että komission nimityksen vahvistaminen sinänsä tuo unionin toimielimiä lähemmäs kansalaisia. Euroopan parlamentti on Euroopan unionin ainoa suorilla vaaleilla valittu elin, ja Euroopan parlamentin vaalien ja komission hyväksymisen kautta on ensimmäistä kertaa muodostettu selkeä ja yksiselitteinen yhteys siinä mielessä, että eniten ääniä saaneilla puolueilla on suurin mahdollisuus vaikuttaa komission päätöksiin kansalaisia eniten koskettavissa kysymyksissä.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän mielestä uuden komission on käsiteltävä seuraavien viiden vuoden aikana kolmea olennaisen tärkeää kysymystä: kilpailukykyä, yhteenkuuluvuutta ja turvallisuutta, joista puolueemme puheenjohtaja mainitsi kaikki. Mielestäni kasvu, pienten ja keskisuurten yritysten kannustaminen ja sen aikaansaama työllisyys, tutkimus ja kehitys ovat unionin olennaisia päämääriä, jotka edistävät Euroopan kansalaisten hyvinvointia. Tutkimuksesta ja kehityksestä puheen ollen lisäisin, että Euroopan kansanpuolue toimii päättäväisesti eettisen tutkimuksen edistämiseksi. Turvallisuudesta haluan huomauttaa myöskin puhemiehelle, että jos tarkastelemme turvallisuuskysymyksiä Euroopan kansalaisen näkökulmasta, niin rikollisuus, rajat ylittävä rikollisuus, laiton maahanmuutto ja terrorismi todellakin kytkeytyvät toisiinsa. Ei ole mikään sattuma, että vapauden, turvallisuuden ja oikeuden käsitteet ovat niin suuresti riippuvaisia toisistaan, ja kansalaisen kannalta ne ovat suorastaan erottamattomat.
Kolmas ja ehkä tärkein tehtävä on yhteenkuuluvuus, unionin yhtenäisyyden varmistaminen. Äskettäin muodostettu Euroopan komissio sai lähtötilanteekseen jo laajentuneen Euroopan, ja jos on kotoisin uusista jäsenvaltioista, saa joskus täällä parlamentissa ja muissakin unionin toimielimissä sen vaikutelman, että Eurooppa, Euroopan unioni, ei ole vielä täysin ymmärtänyt laajentumisensa mittasuhteita. Yhdentyneelle Euroopalle on luotava uusia mahdollisuuksia, ja tarvitaan lisätoimia, jotta tämän yrityksen, Euroopan unionin tähänastisista mittavimman laajentumisen, menestys olisi taattu. Tämä on ratkaisevan tärkeää niin uusien kuin vanhojenkin jäsenvaltioiden kansalaisten kannalta. Siksi yhteenkuuluvuuspolitiikkaa on parannettava, ja laajentuminen vakiinnutettava. Laajentuminen on viety loppuun ainoastaan oikeudelliselta kannalta. Sosiaaliasioiden ja talouden alalla on vielä paljon tehtävää, ja Euroopan unionin on autettava uusia jäsenvaltioita saavuttamaan muut valtiot, ja tarjottava keinot Euroopan unionin sisäisen yhtenäisyyden aikaansaamiseksi. Laajentumisen myötä Euroopan unionista on tullut paljon monimuotoisempi paikka, mutta myös sen ongelmat ovat moninaistuneet. Nämä ongelmat on ratkaistava, ja uusiin kysymyksiin, jotka koskevat esimerkiksi vähemmistöjen oikeuksia, on vastattava riittävillä yhteisillä yhteisön toimilla. Haluan korostaa romanivähemmistöön liittyvää kysymystä ja kaikkia niitä kysymyksiä, jotka voidaan ratkaista komission avulla, Euroopan unionin toimielinten yhteistyöllä ja ottamalla huomioon suorilla vaaleilla valittujen parlamentin jäsenten näkemykset. 
Rasmussen (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, hetki sitten puolueemme puheenjohtaja Schulz esitteli vision ja luettelon käytännön ehdotuksista, ja koska toimin teidän puheenjohtajakaudellanne Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän puheenjohtajana, haluan tänään tehdä teille kymmenen käytännön ehdotusta.
Ensinnäkin totesitte itsekin, että Lissabonin strategian toteuttaminen on Euroopalle välttämätöntä. Strategian on oltava käytännöllinen ja kohdennettu. Ehdotamme teille viisivuotista ohjelmaa, jossa unionin Lissabonin strategiaa koskevalle suunnitelmalle laaditaan yhtä tarkoin määritelty aikataulu kuin se, joka laadittiin, kun aikanaan perustimme sisämarkkinat vuonna 1992. Toiseksi tarvitsemme uuden eurooppalaisen monivuotisen kasvustrategian, jolla koordinoidaan tiiviimmin kansallisten hallitusten julkisia investointiohjelmia. Samanaikainen toteutus lisää huomattavasti näiden toimien vaikuttavuutta. Kolmanneksi komission on laadittava ehdotus, jolla vahvistetaan yritysten yhteiskuntavastuuta ja otetaan huomioon varsinkin ulkoistamiseen ja eurooppalaisen tuotannon uudelleen suuntaamiseen liittyvät huomattavat ongelmat. Neljänneksi meidän on vahvistettava sukupuolten tasa-arvoa työpaikoilla. Viidenneksi meidän on kaksinkertaistettava vuotta 2020 koskevat kestävää energiankäyttöä koskevat tavoitteet 6 prosentista 12:een. Toimimalla määrätietoisesti voimme todella tehdä tämän. Kuudenneksi komission ohjelman menoarviossa on todellakin painotettava enemmän tutkimusta, kehitystä ja koulutusta. Seitsemänneksi on perustettava Euroopan unionin perusoikeusvirasto. Kahdeksanneksi on laadittava yleishyödyllisten palvelujen peruskirja, jossa vahvistetaan kansalaisten oikeuksia modernissa hyvinvointivaltiossa ohjaavat periaatteet. Arvoisa puheenjohtaja Barroso, yhdeksänneksi on laadittava luettelo "parhaita käytäntöjä" ohjaavista yhteisistä periaatteista, joita noudatetaan tietojenvaihdossa käsiteltäessä maahanmuuttajien kotouttamista yhteiskuntaan. Kymmenenneksi ja viimeiseksi meidän on, kuten itsekin totesitte, osoitettava enemmän solidaarisuutta. Komission on esitettävä Eurooppa-neuvostolle kesäkuuhun 2005 mennessä kunnianhimoinen suunnitelma EU:n kehitysmaille myöntämän tuen lisäämiseksi. Suunnitelmalla varmistetaan, että vuonna 2009 yhteenlaskettu rahoitusosuutemme on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:seen, ja että laadimme etenemissuunnitelman rahoitusosuuden nostamiseksi 0,7 prosenttiin vuonna 2015.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, mainitsin hyvin pikaisesti muutamia tärkeitä seikkoja, jotka ovat mielestäni olennaisia komission työn onnistumisen kannalta. Tarvitsemme hyviä puhujia, mutta myös käytännön toimia. Kuunnellessani tämänpäiväisiä puheenvuorojanne parlamentissa huomaan, että niissä on tällaista kunnianhimoa. Arvioimme työtänne käytännön toimien perusteella. Odotan innokkaasti ihmisten etujen mukaista järkevää yhteistyötä. 
Alvaro (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, ei ole mitenkään helppoa arvioida komission politiikan strategisia tavoitteita kahdessa ja puolessa minuutissa, mutta koska olemme juhlamielellä, minulla on aiheesta seuraavanlaista sanottavaa. Kuvitelkaamme komissio joulupukiksi ja minut pieneksi pojaksi. Minun on vielä mietittävä neuvoston roolia, ja te voitte kuvitella sen Petteri Punakuonoksi tai joulupukin pikku apulaisiksi. 
Hankala tehtäväni on nyt toivomuslistan laatiminen, ja ensimmäinen toiveeni onkin, että minulta ja muilta Euroopan parlamentin jäseniltä ei enää pitäisi evätä yhteispäätösoikeutta oikeus- ja sisäasioissa. Tämä on EU:n kannalta tärkeä ala, johon parlamentti odottaa voivansa osallistua täysimääräisesti vuodesta 2005 alkaen, sillä eurooppalainen yhteiskunta perustuu oikeusvaltioperiaatteeseen, ja jokainen kansalainen suostuu noudattamaan yhteisön asettamia vaatimuksia uskoen, että hänen laillisten edustajiensa enemmistö on tarkastanut ja hyväksynyt nämä vaatimukset. Toivomukseni on, että tämä usko muuttuu todeksi.
Toinen toivomukseni on, että me kaikki noudattaisimme samoja sääntöjä – sääntöjä, jotka olemme itsellemme laatineet. Mielestäni emme enää voi suvaita sitä, että omaan erinomaisuuteensa ihastuneet kansalliset hallitukset kiertävät perustamiensa toimielinten määräyksiä. Kun kourallinen Euroopan sisäasiainministereitä tekee nurkkakuntaisia päätöksiä, he ylenkatsovat eurooppalaista demokratiaa. Sekä Tampereen että Haagin ohjelmat ovat hyviä esimerkkejä yhteisön lähestymistavasta, johon kaikki osallistuvat. Toivon, että jatkamme sinnikkäästi tätä avointa vuoropuhelua sen sijaan, että muodostamme pieniä kuppikuntia. 
Kolmas toiveeni on, että tietosuoja otettaisiin asianmukaisesti huomioon. Kolmanteen pilariin on aika sisällyttää direktiiviin 95/46/EY verrattava tietosuojaa koskeva säädös. Haluan komission jäsenen Frattinin muistavan, että hän on antanut suostumuksensa tähän.
Neljäs ja viimeinen toiveeni tänään on, että Euroopan unioni katsoisi terrorismia silmästä silmään ja osoittaisi, että demokratia tarkoittaa myös demokratian puolustamista. Euroopan unionin on osoitettava, että se on niiden yläpuolella, jotka haluavat hukuttaa vapauden liekkeihin. Terrorismin voitto merkitsee vapaan yhteiskunnan tuhoa, ja siihen emme saa olla osallisina. Haluaisin komission arvostavan ja puolustavan demokratian perusperiaatteita, yksilön vapautta, ja panevan riittävästi painoa tietosuojalle.
Useimmat näkemistäni ja kuulemistani toivomuslistoista eivät ole näin lyhyitä, mutta niiden kirjoittajille ne ovat toivon ilmaus. Toivon, ettei joululahjatoiveeni hautautuisi poliittisten harharetkien nostattamaan lumimyräkkään. 

Smith, Alyn (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, esitän vetoomuksen Euroopan valtiottomien kansojen puolesta. Jäsen Alvaron tavoin minuun vaikutti lähestyvä joulu. Kaikki kiltit pienet pojat ja tytöt ovat kirjoittaneet toivomuslistansa, ja sen sijaan, että lähettäisimme ne Lappiin lähetämmekin ne komission päärakennukseen Berlaymontiin. Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, teidän on itse selvitettävä tammikuussa, oletteko olleet joulupukki vai kitupiikki. Toivon kuitenkin, että teette meidän kaikkien joulusta iloisen ja valoisan.
Viittaan jäsen Frassonin ja jäsen Cohn-Benditin nimissä laaditun toivomuslistan 3 kohdassa mainittuun, toissijaisuusperiaatetta koskevaan pöytäkirjaan, joka on komissionne suurin tilaisuus antaa sisältöä toissijaisuusperiaatetta koskeville, usein tyhjänpäiväisille puheille ja tuoda Eurooppa lähemmäs kansalaisia. Toissijaisuusperiaatetta koskeva pöytäkirja antaa komissiolle mahdollisuuden tehdä jotain rohkeaa ja uutta. Komission on täysin mahdollista toimia ikään kuin toissijaisuusperiaatetta koskeva pöytäkirja olisi voimassa tästä iltapäivästä alkaen. Huolimatta perustuslakia koskevista päätöksistä komissio voisi toimia täysin päinvastoin kuin edeltäjänsä ja ottaa asianomaiset toimielimet mukaan ajoissa riippumatta siitä, onko kyseessä jäsenvaltion kansanedustuslaitos.
Vielä viisi vuotta sitten esimerkiksi kotimaallani Skotlannilla ei ollut parlamenttia. Nyt meillä on parlamentti, hallitus ja virkamieskunta, jotka saavat lähes kokonaan päättää terveydenhuollosta, koulutuksesta, oikeus- ja sisäasioista, ympäristökysymyksistä ja monista muista aloista. Ainoa asia, jota emme valvo, on raha, joka, kuten kollegat tietävät, on lähellä jokaisen skotin sydäntä. Skotlanti on kuitenkin Irlantia suurempi ja siellä on enemmän asukkaita kuin Tanskassa. Komissio voi käsitellä asiaankuuluvalla tavalla Skotlantiin liittyviä kysymyksiä Euroopan parlamentin ja Skotlannin parlamentin kanssa, ja siltikään lippumme ei ole muiden joukossa. Olemme selvästi huonommassa asemassa, kun on kyse suhteista unioniin, vaikka meillä olisi niin paljon annettavaa.
Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, kehotan teitä tekemään joulustamme iloisen ja valoisan ja käyttämään komissiotanne ja toissijaisuusperiaatetta koskevaa pöytäkirjaa, jotta puheet toissijaisuusperiaatteesta ja Euroopan lähentämisestä saisivat sisältöä, koska siitä on hyötyä teille, meille ja Euroopalle. 
Markov (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, Euroopan unionin strategian talouspolitiikan suuntaviivoista on määrätty perustuslakisopimuksessa.
Mainitsen kolme esimerkkiä III osasta: 177 ja 178 artikla, joissa määrätään vapaaseen kilpailuun perustuvan avoimen markkinatalouden periaatteesta, 147 ja 148 artikla, joissa heikennetään yksittäisten jäsenvaltioiden takaamia yleishyödyllisiä julkisia palveluita ja 203 artikla, jossa työllisyyspolitiikasta tehdään toisarvoista talouspolitiikkaan nähden. Tästä seuraa armoton hintakilpailu sosiaali- ja ympäristöalalla sekä työsuojelun alalla. Komissio tekee kaiken saman suunnitelman mukaisesti; pyysitte ohjausjärjestelmää, mutta teillä on jo sellainen, nimittäin palveluita koskeva direktiivi, satamadirektiivi ja kolmas rautatiepaketti.
Jos todella haluatte neuvoja siitä, miten Euroopan unionin tulisi säätää ohjausjärjestelmänsä, voin antaa teille joitakin hyvin lyhyesti: tehkää se ennemmin sosiaalisten periaatteiden mukaisesti kuin noudattamalla tiukasti vapaiden markkinoiden toimintamallia. 
Bonde (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, olemme kaikki veronmaksajia, ja maksamme kaikki jäsenmaksuja EU:lle. Olemme myös kansalaisia, joilla on erilaisia näkemyksiä perustuslaista. Sekä EY:n perustamissopimuksen että perustuslain mukaan olemme kaikki yhdenvertaisia lain edessä. Siitä huolimatta kaikki EU:n elimet ehdottavat, että meidän, jotka vastustamme perustuslakia, pitäisi maksaa tukia niille, jotka kannattavat sitä. Tärkeisiin kuulemistilaisuuksiin ei kutsuta perustuslain vastustajia. Eurooppa-liikkeelle ja sen kanssa samoin ajatteleville suunnitteluryhmille myönnetään suuria tukia, samoin miljoonia euroja propagandaan. Se on demokratian vastaista, sopimatonta ja vastoin yhdenvertaisuuden periaatetta, toisin sanoen laitonta. En ymmärrä, miten komission älykäs ruotsalainen varapuheenjohtaja voi allekirjoittaa tiedotusstrategian, jossa tyrkytetään ihmisille tietynlaista näkemystä perustuslaista.
Viranomaisilla on vain yksi tehtävä: julkaista perustuslakiluonnos ja valmistelukunnan laatima vaihtoehtoinen teksti mieluiten helppotajuisina julkaisuina kaikille mahdollisille kohderyhmille. Mielipiteiden muodostaminen tulisi jättää vapaalle lehdistölle, poliittisille järjestöille ja puolueille, kansalaisaloitteille ja asiasta kiinnostuneille osapuolille. Valtioilla ei pitäisi olla mielipiteitä, eikä perustuslaeilla erityistä poliittista sisältöä. Valtio on kaikkien kansalaisten käytössä. Perustuslailla pitäisi ainoastaan antaa perussäännöt lainsäädännön laatimisesta. Ihmisten tehtävänä on päättää säädösten poliittisesta luonteesta ja siitä, antavatko niitä EU:n toimielimet vai kansalliset kansanedustuslaitokset ja ovatko ne hyviä vai huonoja. On totalitarismia, jos valtiolle halutaan antaa tietty katsantokanta ja rajata ihmisten toiminta tietynlaisella politiikalla. Komission jäsen Wallström tuskin saa äänestäjiä hyväksymään tällaista hanketta. Hänen olisi paljon parempi pitää kiinni omasta ehdotuksestaan, joka muistuttaa paljon enemmän Grundtvigin sanomaa "vapaudesta niin Lokille kuin Thorillekin". 
Angelilli (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen vakuuttunut siitä, että yksi uuden komission painopisteistä pitäisi olla rakentavan keskustelun käynnistäminen vakaussopimuksesta ja sen mahdollisista uudistuksista.
Meidän on nopeasti selvitettävä kaikki väärinkäsitykset. Kukaan ei yritä – ja asiasta vastaava komission jäsen on toiminut hyvin vahvistaessaan tämän painokkaasti – keksiä uudistusta Maastrichtin kriteerien kiertämiseksi. Perustamissopimuksen määräysten tarkka noudattaminen ja sitoutuminen alijäämien asteittaiseen alentamiseen ovat edelleen välttämättömiä tavoitteita Euroopan talouden uskottavuuden ja vakauden varmistamiseksi. Mielestäni on kuitenkin mahdollista keskustella alijäämien vähentämisen tavoitteeseen liittyvistä toimintavaatimuksista ja ajatella vakaussopimuksen uudistamisen sijasta pikemminkin sen muuttamista niin, että olisi mahdollista sovittaa yhteen talousarvion kurinalaisuus ja joustavuus, jolloin kasvu, kehittäminen, työllisyys ja myös Lissabonin strategia saisivat uutta vauhtia.
Italian hallitus on pohtinut asioita, eivätkä sen ajatukset ole kaikuneet kuuroille korville. Liian vahva euro ja Euroopan kilpailukyvyn heikkeneminen Yhdysvaltoihin ja kehittyviin maihin nähden ovat merkittäviä huolenaiheita, joten voitaisiin ehdottaa infrastruktuuriin ja tutkimukseen tehtävien investointien jättämistä kansallisten talousarvioiden laskennan ulkopuolelle. Tämä tarkoittaa yksinkertaisesti kultaisen säännön noudattamista, jotta julkinen talous saataisiin vakautettua elpymistä vaarantamatta.
Lopuksi totean, että vakaussopimuksella ei enää voida tyytyä tavoittelemaan pelkkää vakautta, ja valitettavasti myös talouskasvun pysähtymistä, vaan sillä on edistettävä kilpailukykyä ja rakenneuudistuksia ja, ennen kaikkea, taattava lastemme tulevaisuus. 
Belohorská (NI ).
   – Kiitos, arvoisa puhemies. Arvoisa komission puheenjohtaja, olette hyvin merkittävässä asemassa, ja loppujen lopuksi, kuten tämä keskustelu osoittaa, sitä on paljon vaikeampi rakentaa kuin arvostella. Vakuutan teille, että ohjelmanne esittelyä seuraava keskustelu, jossa meidän on määrä esitellä teille tavoitteitamme ja unelmiamme, on vielä paljon tämänpäiväistä keskustelua kiihkeämpi. Ennen kaikkea kehotan teitä käsittelemään ohjelmassanne tulevaisuutta, jolla tarkoitan huolta tulevasta sukupolvesta, nuorisosta ja koulutuksesta. Kehotan teitä myös asettamaan etusijalle menneisyyden ja huolehtimaan ikääntyvästä sukupolvesta, vanhuksista. Ensimmäinen kokeiluluonteinen ja erittäin selkeä päämäärä on kollegani Bobošíkován mainitsema sopimus Euroopan perustuslaista. Olen varma, että pystytte vakuuttamaan Euroopan yhteisölle, että kyseessä on nykyaikainen asiakirja, jolla selkeytetään kaikkia aiempia vanhentuneita pelisääntöjä. Olette ensimmäistä kertaa laajentuneen yhteisön komission puheenjohtaja. Kehotan teitä hyödyntämään kymmenen uuden jäsenvaltion nimittämien komission jäsenten tarjoamia mahdollisuuksia repiäksenne maahan näennäisen rajan vanhan ja uuden Euroopan väliltä. Teillä on edessänne merkittävä ajanjakso: päämäärienne toteutuminen, sen luottamuksen täyttäminen, jonka asetimme teihin äänestäessämme teitä. Tietenkin tämä koskee myös meitä, sillä tähän kaikkeen tarvitaan meidän apuamme. En voi puhua kaikkien parlamentin jäsenten puolesta, mutta voin sanoa, että ne meistä, jotka edustavat täällä Slovakiaa ja poliittista puoluettani, ovat aina valmiita osallistumaan rakentavaan keskusteluun ja tulemaan mukaan ohjelmaanne. Äänestän sen puolesta ja vakuutan teille, että seuraan terveydenhuollon alaa erittäin tiiviisti ja tarkasti. Ihmisten vapaa liikkuvuus on vain korulause, jos sitä ei yhdistetä sairausvakuutusjärjestelmien yhteensovittamiseen. Arvoisa komission puheenjohtaja, toivotan teille onnea ja uskon, että tammikuussa onnistutte laatimaan tavoitteidemme mukaisen ohjelman. Kiitos. 
Itälä (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, strategisten poliittisten painopisteiden tulee olla ennen kaikkea suurissa asioissa. Pienten asioiden näpertely syö uskottavuutta sekä komissiolta että parlamentilta. Yksi tärkeä poliittinen painopiste on ehdottomasti turvallisuus. Meidän pitää olla huolehtimassa turvallisuudesta laajana käsitteenä, kuten Euroopan rauhasta ja maailman rauhasta. Mutta ennen kaikkea meidän pitää olla huolehtimassa turvallisuudesta yksilötasolla. Kansalaisten täytyy tuntea olonsa ja elämänsä turvalliseksi.
Toinen tärkeä painopiste on jo täällä usein mainittu kilpailukyky ja tältä osin Lissabonin strategia on keskeisessä asemassa. Komission puheenjohtaja otti esiin Lissabonin tehtäväluettelon ja se on todellakin toteutettava, se ei saa jäädä vain toivelistaksi.
Kilpailukykyyn liittyy oleellisesti se, että meidän pitää olla luomassa olosuhteet, jotka synnyttävät uusia yrityksiä Eurooppaan, jotka puolestaan synnyttävät uusia työpaikkoja. Näitä me tarvitsemme, jotta me saavutamme välttämättömän talouskasvun. Vakaa, hyvä ja kasvava talous edellyttää kuitenkin kasvu- ja vakaussopimuksen kaltaisia instrumentteja. Siitä on ehdottomasti uskallettava pitää kiinni ja sitä tulee kaikkien noudattaa, niin suurten kuin pientenkin maiden.
Haluan vielä viitata eiliseen Turkki-keskusteluun. Jos laajentuminen tapahtuu liian nopeasti, se saattaa heikentää mahdollisuuksiamme saavuttaa näitä haluttuja tuloksia sekä talouden että turvallisuuden alalla. Tämä on taas omiaan lisäämään kansalaisten EU-vastaisuutta. Siksi laajentumisen on edettävä maltillisesti ja hallitusti.
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, Eurooppaan on muodostumassa vakava ristiriitatilanne, ja meidän kaikkien on selvittävä siitä, vaikka juuri komission onkin tehtävä jotakin, ettei se olisi niin räikeä. Toisaalta Eurooppa houkuttelee ulkomaailmaa – ajatelkaa Ukrainaa, Etelä-Kaukasusta, Turkkia, joka juuri mainittiin, mutta myös käynnissä olevaa muuttoliikettä, sitä tosiasiaa, että Eurooppa on määränpää kaikille – tai ainakin monille – valtioille ja yksilöille. Toisaalta Euroopassa on havaittavissa sisäistä kaunaa ja pettymystä sekä huono ilmapiiri. Monissa tapauksissa komission varapuheenjohtajan on suhdetoimintatyöllään yritettävä selviytyä niistä, mutta koko komission on yhdessä parlamentin kanssa työskenneltävä ristiriidan ratkaisemiseksi. Tämä liittyy tietenkin aiempien puhujien jo mainitsemaan seikkaan, eli siihen, että monien kansalaisten mielestä eurooppalaisen mallin vahvistamiseksi ja ajanmukaistamiseksi ei toteuteta lainkaan myönteisiä toimia – minkä halusimme tuoda esiin päätöslauselmassa, josta äänestämme – vaan sitä ollaan pikemminkin purkamassa.
En ehdota että pohtisimme, onko asia todella näin, mutta ihmisistä tuntuu, että sosiaalisia oikeuksia vähennetään ja sosiaalisia vaihtoehtoja karsitaan, ja ettei ihmisillä ole tarpeeksi työtä ansaitakseen riittävästi rahaa ja kootakseen varoja itsensä ja perheensä elättämiseen. Mielestäni kansalaisten käsitys, jonka mukaan sosiaalinen malli tai eurooppalainen malli ovat vaarassa, vaarantaa koko Euroopan unionin. Vaikka syypäitä tähän tilanteeseen ja ihmisten elinolojen heikkenemiseen olisivatkin globalisaatio tai kilpailun uudet muodot, jotka eivät millään tavoin suoraan liity Euroopan unioniin, Euroopan unioni saa usein syyt niskoilleen, ja siksi meidän on tehtävä kaikkemme, jotta Lissabonin strategia todella onnistuisi ja ihmiset voisivat samastua eurooppalaiseen malliin. Kyse ei ole abstrakteista käsitteistä vaan hyvin konkreettisista asioista.
Koska palveludirektiivi jo mainittiin, haluan sanoa, että se voi nyt esitetyssä muodossaan hyvinkin olla esimerkki siitä, miten tavalliset ihmiset muodostavat käsityksensä. Monet pelkäävät sosiaalisten oikeuksiensa ja työntekijöiden oikeuksiensa heikentämisen lisäksi, että heidän oikeutensa kuluttajina heikkenevät. Tämä johtuu yksinkertaisesti sen periaatteen hyväksymisestä, että tulevaisuudessa kaikkialla Euroopassa olisivat vallalla kaikkein matalimmat kuluttajanormit, ja niitä olisi noudatettava korkeampien tai kenties jopa korkeimpien kuluttajanormien sijasta.
Vaikka tämän asian hoitaminen onkin siis nyt meidän tehtävämme, pyydän teitäkin miettimään, voitaisiinko tulevaisuudessa omaksua toisenlainen lähestymistapa, jossa hyödynnettäisiin muita kuin palveludirektiivissä säädettyjä periaatteita. Lopuksi huomautan, että olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että byrokratiaa ja ylisääntelyä on vähennettävä, mutta jos vain vilkaisettekin palveludirektiivin tulkintaa koskevia oikeudellisia lausuntoja, huomaatte, että tämä on pelkkää tekopyhää sanahelinää ja että todellisuus on jotain aivan muuta. Arvoisa puheenjohtaja Barroso, näin ollen kehotan teitä ja komissiotanne jälleen tukemaan ja vahvistamaan sosiaali- ja talouspolitiikan eurooppalaista mallia. 
Neyts-Uyttebroeck, Annemie (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat, ryhmäni odottaa komission yltävän ulko- ja turvallisuuspolitiikassa vähintään edeltäjiensä tasolle. Komission jäsenillä Ferrero-Waldnerilla ja Mandelsonilla on edessään vaikea tehtävä heidän jatkaessaan Pattenin ja Lamyn toimintalinjaa ja pitäessään yllä aiempia hyviä suhteita Javier Solanaan. Odotamme komission jäsenen Michelin elvyttävän unionin kehitysyhteistyöpolitiikkaa. Johdonmukaisuus on olennainen tekijä, joka antaa Euroopan unionille kansainvälisessä politiikassa samanlaista painoarvoa kuin sillä on maailmantaloudessa. Odotamme komission suunnittelevan ja ohjaavan uusien valtioiden jäsenyysvalmisteluja, Turkki mukaan luettuna, ja noudattamaan perusteellista työskentelytapaa uusien naapurimaidemme kanssa.
Nuo kaikki ovat melko tavanomaisia valituksen aiheita, mutta odotamme teiltä enemmän. Odotamme teidän toimivan paljon aktiivisemmin Lähi-idässä ja aloittavan täysivaltaisena osapuolena tasavertaisen keskustelun Yhdysvaltojen kanssa. Odotamme teidän jatkavan Afrikan-politiikan kehittämistä demokratiaa, oikeusvaltion periaatteita ja ihmisoikeuksia silmällä pitäen. Odotamme komission myös jatkavan Lamyn ja Fischlerin toimintalinjaa maailmankaupassa. Unionin toimet ovat todellakin aivan olennaisia Dohan kehitysohjelman parantamiseksi.
Viimeinen mutta aivan yhtä tärkeä seikka on, että odotamme komission edistävän monenvälisyyttä tasapainoisemman ja sen myötä turvallisemman maailman saavuttamiseksi. 
Manolakou (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, uuden komission ohjelmaa koskevat julkilausumat eivät ehkä kelpaa todisteina oikeudessa, mutta ne on kuitenkin annettu. Lissabonin strategian nopeampi täytäntöönpano työaikaa pidentämällä, palkkoja, eläkkeitä ja työttömyysetuuksia pienentämällä, osa-aikaista ja tilapäistä työtä suosimalla, työehtosopimukset poistamalla ja terveydenhuolto-, koulutus- ja sosiaalialaa yksityistämällä lisää pääoman tuottoa ja työntekijöiden köyhyyttä ja työttömyyttä.
Niin kutsuttu "Euroopan perustuslaki" ja Haagin ohjelma lisäävät Euroopan militarisointia, kun aseohjelmia kehitetään ja kansojen yksilölliset ja kollektiiviset oikeudet ja vapaudet murskataan terrorismin varjolla. Tällainen toimintamalli lisää eurooppalaisten monopolien erioikeuksia ja valtaa.
Miehityshallinnon rahoittaminen ja yhteistyö Irakin miehittäjien kanssa on vahingoksi rauhalle ja Irakin vastarinnalle, ja samalla neuvottelut WTO:n kanssa kartuttavat työttömien joukkoa ja tekevät selvää jälkeä pienistä ja keskisuurista maatiloista.
Euroopan kansojen pitäisi olla huolissaan ja samalla kiihdyttää taisteluaan. Niiden taistelu saattaa synnyttää vastustusta. Me Kreikan kommunistiseen puolueeseen kuuluvat Euroopan parlamentin jäsenet taistelemme niiden rinnalla pysäyttääksemme uuden, tavallisia kansalaisia vastaan nousemassa olevan myrskyn. 
Blokland (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti keskustelee tänään komission strategisista ja poliittisista tavoitteista, ja äskettäinen yhteenotto näiden unionin toimielinten välillä on vielä tuoreessa muistissa. Parlamentti muistuttaa komission puheenjohtajalle Barrosolle monin eri tavoin, että hän on toisinaan tehnyt Euroopan parlamentin painostuksesta kauaskantoisia lupauksia. Haluan erityisesti kiinnittää huomionne yhteen näistä lupauksista, eli hänen lupaukseensa sitoutua aktiivisesti perusoikeuksien ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseen ja syrjinnän torjumiseen. Mielestämme komission tulisi kehittää tätä toimintaperiaatetta siten, ettei Euroopan unioni aseta uudelleen eettisiä rajoja. Syrjinnän torjumisen seurauksena ei pitäisi poistaa käytöstä Raamattuun perustuvia käsityksiä avioliitosta eikä syrjäyttää näkemystä, jonka mukaan elämää kannattaa suojella.
Toiseksi pyytäisin komissiota olemaan puuttumatta Euroopan perustuslain ratifiointiin. Ratifiointi on nyt ja jatkossakin jäsenvaltioiden tehtävä. Komission tulisi pysyä visusti erossa Euroopan perustuslain puolesta käytävästä yksipuolisesta kampanjasta. On itsestään selvää, että myös perustuslakia vastaan äänestävien tulisi voida hyötyä komission panoksesta, jolla se pyrkii lisäämään jäsenvaltioiden kansanäänestysten osallistujamääriä. Todellisessa demokratiassa heidätkin pitäisi ottaa täysin vakavasti. 
Claeys (NI ).
   – Arvoisa puhemies, jos puhumme EU:n strategisista ja poliittisista suuntaviivoista, päädymme väistämättä puhumaan Turkista. Vaikka parlamentti, komissio ja neuvosto eivät ole edes aloittaneet keskustelua Euroopan rajoista, liittymisneuvottelut aloitetaan melko varmasti Turkin kanssa, joka ei ole eurooppalainen valtio ja jossa sen liittymishetkellä on yli 80 miljoonaa asukasta. Onpa todella hienoa strategista ajattelua!
Emme edelleenkään tiedä, kuinka paljon Turkin liittyminen maksaa, hyvänsä laskun sitten joutuukin maksamaan. On paljonpuhuvaa, että Yhdistyneen kuningaskunnan kaltainen valtio tukee täysin Turkin jäsenyyttä, vaikka se samalla pitää itsepintaisesti kiinni hyvityksestään. Tosiasiassa sama koskee myös monia muita nettomaksajia.
Turkista EU:hun suuntautuvan maahanmuuton seurauksia ei vieläkään ole kunnolla tutkittu. EU vieraantuu kansalaisistaan yhä enemmän. Meille jankutetaan kyllästymiseen saakka, että Eurooppa on tuotava lähemmäs kansalaisia, mutta tosi paikan tullen mitään ei tehdä. Turkin kysymys on tästä täydellinen esimerkki. Se on oivallinen tilaisuus kysyä kansalaisilta heidän mielipidettään, ja silti on epätodennäköistä, että yksikään jäsenvaltio järjestäisi kansanäänestystä. Komission jäsen Michel selitti tilannetta ollessaan vielä Belgian ulkoasiainministeri. Hän totesi, että kansanäänestys tämänkaltaisesta kysymyksestä käynnistäisi keskustelun, jossa muun muassa esitettäisiin islamista ilkeämielisiä väitteitä, jotka hyödyttäisivät ainoastaan oikeistopuolueita. Hänen mukaansa länsimainen demokratiamme ei pystyisi valvomaan ja suunnittelemaan julkista keskustelua tuonkaltaisista aiheista. 
Tämä demokratian vastainen käsitys on yksinkertaisesti hämmentävä. Meidän pitäisi kaikesta huolimatta kiittää komission jäsentä Micheliä hänen suorapuheisuudestaan. Hän sanoi ääneen sen, mitä monet hänen kollegoistaan ajattelevat sisimmässään. Euroopalla on vakava ongelma demokraattisen legitiimiytensä ja vastuuvelvollisuutensa suhteen, eikä asia näytä korjaantuvan lähitulevaisuudessa – itse asiassa aivan päinvastoin. 
Silva Peneda (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, komission puheenjohtaja on jo todistanut parlamentille määrätietoisuutensa ja innostuksensa aloittamalla Euroopan unionin toimeenpanevan elimen johtajan tehtävät käytäntöjä, toimintalinjoja ja menettelyitä koskevalla uudistusohjelmalla. Arvoisa komission puheenjohtaja, toivon, että komissio kokonaisuudessaan onnistuu löytämään sen, mitä niiden, jotka osallistuvat aktiivisesti toimielimiin ja haluavat uudistuksia, on aina vaikeinta löytää, nimittäin asianmukaisen eron realismin ja utopian välillä.
Tuon pysyvän tasapainon – jota jotkut kutsuvat terveeksi järjeksi – etsiminen on viimeiset 50 vuotta antanut Euroopalle mahdollisuuden kehittää sosiaalista mallia, joka on eurooppalaisen identiteetin kantava voima. Mallin keskeisiä tekijöitä ovat olleet rauha, hyvinvointi ja kulttuurien lähentyminen, ja se on osoittautunut menestykseksi.
Nyt meillä on kuitenkin vastassamme todellisuus, jossa on hiljattain ilmennyt lukuisia tähän saakka tuntemattomia tekijöitä: huolestuttava väestökehitys yhdistettynä ennennäkemättömään tekniseen kehitykseen, yhteen päätekijöistä, jotka ovat vakiinnuttaneet maailmaa pienentäneen ilmiön: globalisaation.
Jotta Eurooppa voisi näissä olosuhteissa edelleen noudattaa voittoisaa malliaan, meidän on varauksetta hyväksyttävä väistämättömät uudistukset, joilla parannetaan ennen kaikkea kilpailukykyämme. Se tarkoittaa markkinoiden avaamista, tuottavuuden kasvua, tutkimuksen lisäämistä ja tehostamista, uusia innovaatioita ja suurempia investointeja ihmisiin ja ideoihin.
Euroopan tarvitsemia uudistuksia ei kuitenkaan saa jättää ainoastaan komission harteille. Nähdäkseni kaikkein ratkaisevinta aluillaan olevassa uudistuskaudessa on oikeastaan jäsenvaltioiden sitoutuminen ja niiden halu ottaa riskejä näiden uudistusten toteuttamisessa. Ainoastaan jäsenvaltioiden voimakas sitoutuminen voi rohkaista yhteiskunnan dynaamisimpia sektoreita ja keskiportaan hallintoa osallistumaan uudistuksiin; ilman näiden ryhmien mukanaoloa uudistukset eivät ole mahdollisia. Mielestäni myös parlamentin olisi ryhdyttävä toimiin tällä alalla. 
Désir (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, sanoitte puheenvuoronne johdanto-osassa, että on tärkeää osoittaa Euroopan pystyvän muuttamaan asioita.
Tämä on myös meidän tavoitteemme varsinkin kasvun ja työllisyyden suhteen, ja palauttaakseen Euroopan unionin kansalaisten luottamuksen unionin on selvästi osoitettava kykynsä elvyttää taloutemme. Luonnollisesti keskustelussa käsitellään strategiaa ja keinoja kilpailukykymme palauttamiseksi. Kun esittelette ehdotuksenne tammikuussa, ryhmämme kiinnittää erityistä huomiota komissionne valitsemaan talousstrategiaan. Tässä yhteydessä monissa puheenvuoroissa on viitattu talouden, sosiaaliasioiden ja ympäristön väliseen kytkökseen, joka on mielestäni pelkkää sanahelinää ja peittää lähestymistapojen todelliset erot.
Meidän mielestämme on noudatettava Lissabonin strategiaa. Mainitsitte tavoitteeksi tietoon perustuvan kilpailukykyisen talouden, ja me olemme samaa mieltä. Mielestämme taloudellista strategiaa valittaessa valitaan myös sosiaalinen malli, ja jos valitsemme pelkkään liberalismiin perustuvan talousstrategian, se tapahtuu sosiaalisen mallin kustannuksella. Emme yhdy käsitykseen, että sosiaalinen näkökulma yksinkertaisesti ilmestyisi myöhemmin mukaan.
Mainitsen tietenkin esimerkkinä palveluja koskevan direktiivin. Jos palveluiden sisämarkkinoiden perustamisen hinta on sosiaalipalveluitamme –terveydenhuoltoamme – koskevan sääntelyn purkaminen ja monien yleishyödyllisten palvelujen ja työlainsäädännön vaarantaminen alkuperämaaperiaatteen takia, en usko, että pelkkä kilpailukyvyn palautuminen auttaisi meitä sen jälkeen säilyttämään osia Euroopan sosiaalisesta mallista.
Clintonin presidenttikausi Yhdysvalloissa osoitti, että talouskasvun perustana voivat todellakin olla investoinnit tietoon perustuvaan talouteen ja uuteen tekniikkaan; sosiaalinen malli ei kuitenkaan edistynyt samaan tahtiin, koska presidentti ei tuolloin saanut puolelleen kongressin enemmistöä eikä poliittista tukea toteuttaakseen tasapainottavaa sosiaalipolitiikkaa. Meidän mielestämme sitä vastoin investoinnit sosiaalialaan, julkisiin palveluihin ja infrastruktuuriin sekä korkeat ympäristönormit voivat olla tuotanto- ja kilpailutekijöitä ja edesauttaa Euroopan unionin menestymistä kansainvälisessä kilpailussa.
Suhtaudumme siksi vakavasti talouden, sosiaaliasioiden ja ympäristön keskinäiseen riippuvuuteen. Voisimme mainita tästä esimerkkejä, ja teemmekin sen tammikuussa kanssanne järjestettävässä vuoropuhelussa. Keskustelussa otetaan esiin myös tarve lisätä työllisyysastetta ja työvoiman osallistumisastetta. Mietitäänpä, mihin yhteiskuntaryhmiin tällä on kaikkein suurin vaikutus. Naiset ovat yksi näistä ryhmistä. Niissä maissa, joissa on investoitu julkisiin palveluihin, kuten päivähoitoon ja koulutukseen, on naisten työllisyysaste yleensä korkeampi.
Voisimme mainita muitakin heikossa asemassa olevia yhteiskuntaryhmiä, kuten monet epäsuotuisista oloista, etenkin siirtolaisperheistä, tulevat lapset, jotka rasismin ja syrjinnän lisäksi kärsivät myös puutteellisesta koulutuksesta. On myös pidettävä mielessä tarve vähentää kitkatyöttömyyttä ja se, että esimerkiksi Skandinaviassa on monesti päästy hyviin tuloksiin koulutukseen tehtyjen investointien ansiosta.
Mielestäni teidän on myös osoitettava pystyvänne parantamaan työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun laatua, jolla taataan palkansaajien tiiviimpi osallistumisen yritystensä kehittämiseen. Tässä yhteydessä odotamme myös aloitetta eurooppalaisesta yritysneuvostosta annetun direktiivin tarkistamiseksi, sillä kyseinen direktiivi on jäänyt huomattavasti jälkeen muista tiedottamista ja kuulemista koskevista direktiiveistä. 
Duff (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, joudun valitettavasti täydentämään komission puheenjohtajan Barroson strategisten painopisteiden luetteloa – joka on jo laajentunut keskustelun aikana – mutta toivon komission kiinnittävän huomiota siihen, että on välttämätöntä estää transatlanttisen kumppanuuden romahdus. Yhdysvaltojen nykyinen reaktio Euroopan yhdentymiseen on vaarallinen ja ennennäkemätön. Eurooppa ja Yhdysvallat ovat erimielisiä lukuisista kysymyksistä: kaupasta, tutkimuksesta, perusoikeuksista, ilmastonmuutoksesta, rahapolitiikasta, kilpailupolitiikasta, ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta ja perustuslaista. Meidän kaikkien ensisijainen tavoite on saattaa perustuslaki voimaan. Meidän on taisteltava sen puolesta sekä Atlantin toisella puolella että jäsenvaltioissamme.
Komission tehtävänä on ilmoittaa selvästi, mitä perustuslaissa sanotaan, miksi siinä sanotaan niin ja mitkä ovat seuraukset, ellei perustuslakia saateta voimaan. Kansalaisten on varmasti aivan järkevää kysyä, mitä tapahtuu, jos perustuslakia ei hyväksytä. Tarvitsemme totuudenmukaisia vastauksia tähän kysymykseen. Komission ei pitäisi pelätä loukkaavansa sellaisia hallituksia, jotka turvautuvat kansanäänestyksiin, mutta eivät osoita lainkaan toimintatarmoa niiden voittamiseksi.
Kansalaisille pitäisi ilmoittaa, että perustuslain torjuminen on sulaa hulluutta ja myös, mitkä seuraukset siitä olisi heikentyneelle Euroopan unionille. 
Guidoni (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, hyväksyessään Lissabonin strategian unioni asetti yhdeksi tavoitteekseen kunnianhimoisen päämäärän tulla maailman kilpailukykyisimmäksi osaamisyhteiskunnaksi.
Tällaista tavoitetta ei kuitenkaan voida saavuttaa ilman uutta panostusta perustutkimukseen ja innovaatioihin, mikä puolestaan edellyttää lisäresurssien suuntaamista laitteisiin, infrastruktuuriin ja eurooppalaisiin osaamiskeskuksiin sekä inhimillisen pääoman kehittämistä tuhansien nuorien tutkijoiden avulla. Tällaisen muutoksen aikaansaamiseksi investointitavoitetta on nostettava 3 prosenttiin sekä yksittäisissä jäsenvaltioissa että koko Euroopan unionnissa. Prodin komission ehdotuksella haluttiin saada menojen ylärajaksi 1,24 prosenttia bruttokansantulosta, mutta jotkut suurimmista EU:n jäsenvaltioista ovat jo julkisesti asettaneet ylärajaksi 1 prosentin.
Yhteisön varojen tiukka rajoittaminen tuottaa todennäköisesti konkreettista haittaa monille ensisijaisille politiikan aloille, kuten yhteenkuuluvuuspolitiikalle ja maaseudun kehittämispolitiikalle sekä kehitysyhteistyöpolitiikkaan yhä tiiviimmin kytkeytyvien koulutus- ja tutkimusohjelmien rahoittamiselle. Näin vähäisillä määrärahoilla olisi todella toiveajattelua puhua edelleen Euroopan uudesta panostuksesta tutkimukseen ja maailman kilpailukykyisimmän yhteiskunnan tavoitteesta. 
Giertych (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, minua ilahduttaa, että komission puheenjohtaja Barroso haluaa kuulla parlamentin näkemyksiä komission työstä. Esitän nyt huomautukseni.
Jäsenvaltioille ei ole siirretty lainkaan Euroopan unionin toimivaltaa toissijaisuusperiaatteen julkistamisen jälkeen. On korkea aika suhtautua vakavasti toissijaisuusperiaatteeseen, kuten myös jäsenvaltioihin. On aika myöntää, ettei jäsenvaltioita pidä määräillä sellaisissa asioissa, joista ne voivat aivan hyvin itsekin päättää. Seuraavaksi haluankin mainita ylisääntelyn. Meidän on lakattava sääntelemästä aivan kaikkea. Se on sosialismin toimintatapa, ja sosialismi on todistettavasti jättänyt ihmiset pulaan. Jäsenvaltioiden on saatava takaisin vapautensa. Kolmanneksi huomautan, että kaikkein pahinta sääntely on yhteisessä maatalouspolitiikassa, josta olisi päästävä eroon. Se on epäoikeudenmukainen köyhemmille jäsenvaltioille, varsinkin entisille itäblokin maille. Tästä säännöstä on kuitenkin yksi huomattava poikkeus. Entinen Saksan demokraattinen tasavalta, eli Itä-Saksa, sai unioniin liittymisestään alkaen saman kohtelun kuin viisitoista vanhaa jäsenvaltiota. Tällaisen eriarvoisen kohtelun on loputtava. Miksi puolalaista maanviljelijää pitäisi kohdella huonommin kuin entisen Itä-Saksan maanviljelijää? Yhteinen maatalouspolitiikka on epäoikeudenmukainen myös unionin ulkopuolella olevia köyhempiä maita kohtaan, ja siitä olisi yksinkertaisesti luovuttava. Sekä unioniin kuuluville että siihen kuulumattomille viljelijöille tulisi taata vapaus ja tasa-arvo. Viimeinen huomautukseni koskee perustuslaista järjestettäviä kansanäänestyksiä. On huolehdittava siitä, että ne ovat demokraattisia ja että niin perustuslain kannattajilla kuin sen vastustajillakin on yhtäläiset oikeudet ja yhtäläinen mahdollisuus käyttää julkisia tiedotusvälineitä. On aivan oikein tukea demokratiaa Ukrainassa, Irakissa ja Palestiinassa, mutta ennen kaikkea meidän on vaalittava sitä keskuudessamme.
Karas (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, minulla on esitettävänäni kuusi ideaa. Ensinnäkin kehotan palauttamaan Euroopan kansalaisten luottamuksen rauhan, vapauden ja oikeudenmukaisuuden Eurooppaan. Mitä tarkoitan sanoillani? Tarkoitan, että kaikkien tulisi pitää kiinni yhteisistä säännöistä, noudattaa perustamissopimuksia ja panna päätökset täytäntöön ja että komission tulisi hyödyntää enemmän aloiteoikeutta ja lisätä valvontaa. Sääntöjä on riittävästi, mutta poliittista tahtoa ja päättäväisyyttä puuttuu. Mieleen tulevat sellaiset sanat kuin "rikkomisesta johtuva menettely", "vakaus- ja kasvusopimus", "Lissabon" ja "Barcelona".
Arvoisa komission puheenjohtaja, kehotan teitä vetämään pois komission jäsenen Almunian vakaus- ja kasvusopimusta koskevan ehdotuksen, joka heikentää komissiota ja yhteisön lainsäädäntöä. Yhteisiä sääntöjä on vahvistettava.
Toiseksi kehotan, ettette anna sääntöjen rikkojien vaikuttaa tekoihinne, vaan teette aloitteita lopettaaksenne yksimielisen päätöksenteon neuvostossa, ettei onnistumisenne tai epäonnistumisenne riipu niistä, jotka jarruttavat kehitystä.
Kolmanneksi kehotan teitä lisäämään Euroopan kilpailukykyä Lissabonin ja Barcelonan tavoitteiden mukaisesti ja tekemään aloitteita poistaaksenne sisämarkkinoilta kaikki kilpailua rajoittavat, estävät ja vääristävät tekijät. Tarvitsemme vahvemman komission, vahvemman Euroopan ja enemmän aloitteita komissiolta.
Neljänneksi totean, ettei riitä, että vain koulutamme tutkijoita, vaan heidän on myös voitava tehdä mielekästä tutkimusta!
Viidenneksi kehotan lisäämään Euroopan turvallisuutta ja kansainvälistä vaikutusvaltaa yhteisen ulko- ja tuvallisuuspolitiikan, yhteisen puolustuspolitiikan, yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan sekä vahvemman YK:n avulla. Emme tarvitse Saksan veto-oikeutta turvallisuusneuvostossa, vaan Euroopan unionista on tultava sen pysyvä jäsen.
Kuudenneksi kehotan meitä pitämään Euroopan kansalaiset perillä asioista ja varmistamaan heidän osallistumisensa. Jäsenvaltioissa ei ole tarpeeksi Eurooppa-tietoisuutta, ja ne käyttävät kaksiosaista strategiaa heikentääkseen sitä. Meidän on estettävä syyn vierittäminen EU:n niskoille; arvoisa komission puheenjohtaja, teidän on osallistuttava tähän käyttämällä unionin tiedotus- ja viestintästrategiaa jokaisen huippukokouksen jälkeen, etteivät jäsenvaltiot pääse ottamaan itselleen kunniaa teidän saavutuksistanne.
Wiersma (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, haluan esittää muutamia huomioita ulkopolitiikasta. Järjestämme epäilemättä monia neuvotteluja EU:n ulko- ja turvallisuuspolitiikasta tulevina vuosina. Nähdäkseni komission, ja myös sen puheenjohtajan, tärkeänä tehtävänä on valvoa politiikan johdonmukaisuutta ja varmistaa, että komission tehtäviä ja neuvoston vastuualueita koordinoidaan tehokkaasti. Tässä yhteydessä on tietenkin tärkeää, että Euroopan unioni hyödyntää asianmukaisesti kaikkia käytössään olevia välineitä. 
Tähän saakka olemme luottaneet komission jäsenen Pattenin ja ulkopolitiikan korkean edustajan Solanan erinomaisiin suhteisiin. Nyt meillä on kuitenkin edessämme hieman erilaiset tulevaisuudennäkymät, joista on määrätty perustuslaissa. Pääasiassa odotamme ja pyydämme komissiolta, että perustuslain hyväksymistä ja ratifiointia odotettaessa se jatkaisi työskentelyä samojen periaatteiden mukaisesti ja etsisi yhdentymismallia, jossa eri pilarien – ensimmäisen, toisen ja kolmannen pilarin – soveltamisalat voidaan yhdistää.
Toinen meille tärkeä seikka on EU:n sitoutuminen tehokkaan monenvälisyyden edistämiseen. Tämä liittyy komission panokseen EU:n kansainvälisissä suhteissa. Haluaisimme komission kiinnittävän suurta huomiota myös EU:n turvallisuuspolitiikan siviilinäkökohtien täydentämiseen; mielestäni komission olisi myös vastattava niihin lupauksiin, joita se aiemmin teki EU:n toiminnan vahvistamisesta konfliktien ehkäisyssä. Lisäksi on mielestäni tärkeää käynnistää Yhdysvaltojen kanssa keskustelu YK:n tulevaisuudesta. Se on erittäin ajankohtainen aihe, johon komission voi odottaa osallistuvan aktiivisesti. Sen pitäisi olla uusi osatekijä transatlanttisessa vuoropuhelussa. Ainakin meidän osaltamme demokratian lisääminen maailmassa – tietenkin Euroopasta aloittaen – on tärkein aihe.
Käsittelen lyhyesti kolmatta kohtaa. EU:n laajentuminen ja komission sitoutuminen Turkin kanssa käytäviin neuvotteluihin, joista tällä viikolla keskustelimme, ovat tärkeitä tehtäviä tulevina vuosina.
Neljäs kohta koskee EU:n ja Venäjän suhteita, joista annetaan päätöslauselma tällä viikolla. Miten voimme kehittää suhteita tuohon maahan kaksitahoisesti: toisaalta taloudellista yhteistyötä ja yhteistä energiapolitiikkaa ja toisaalta avointa keskustelua arvoista, demokratiasta ja Venäjän kehityksestä tällä alalla? Nähdäksemme vilkas keskustelu EU:n ja Venäjän välisistä suhteista on väistämätön, aivan kuten yhteisistä naapureistamme käytävä keskustelu, jossa tulisi käsitellä Venäjää, Moldovaa, Kaukasiaa ja Ukrainaa.
Lopuksi esitän uusiin naapurimaihin liittyvän huomautuksen. Mielestämme Ukrainan kansa on antanut selkeän viestin. Mikä on EU:n vastaus presidentinvaalien kolmannen kierroksen jälkeen? Huomaamme, ettei uusi naapuruuspolitiikka nykyisessä muodossaan vastaa alueen tämänhetkistä kehitystä. Mielestäni naapuruuspolitiikan yhteydessä toteutettavat EU:n toimintasuunnitelmat on kytkettävä tiiviimmin Ukrainan hyvin näkyviin pyrkimyksiin lähentyä Eurooppaa. Mielestäni tästä tarvitaan parlamentissa vilkasta keskustelua. Sanalla sanoen uusien naapurimaiden suhteen tarvitaan laajempaa suunnitelmaa, eurooppalaista idänpolitiikkaa. 
Lax (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, unioni on läpikäynyt historiallisen laajentumisen ja ensimmäiset laajentumisen jälkeiset Euroopan parlamentin vaalit. On järkevää, että komission tärkeimmissä painopisteissä otetaan huomioon näiden tapahtumien myötä esiin noussut sanoma. Siksi haluan, että suuntaviivoissa annetaan selkeä poliittinen viesti, jonka Euroopan ainutlaatuinen nykytilanne ansaitsee.
Olemme luvanneet, että kahtia jakautunut Eurooppa yhdistyy. Siksi tärkeimmän painopisteen tulisikin olla erojen kaventaminen. Terveyseroja on tasattava. Haluamme yritysten toimivan yli rajojen ja tasaavan taloudellisia eroja.
Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi meidän on hyödynnettävä täysimääräisesti rakenne- ja tutkimuspolitiikan tarjoamia mahdollisuuksia. Itämerestä on tultava maailman puhtain meri, ja sen tarkoittaa, että Pietarista tulevien päästöjen on loputtava. Haluamme Itämeren alueelle huippuluokan dynaamisen tutkimusyhteisön, ja vastaavia odotuksia on varmasti etelämpänäkin. Meidän on perustettava oikeusalue, jossa jokainen voi olla varma lain antamasta suojasta riippumatta olinpaikastaan EU:n alueella. 
Tarvitsemme myös johdonmukaisen ja tarmokkaan toimintalinjan EU:n itäisiä naapurimaita varten. Ukrainan kriisi on paljastanut naapuruuspolitiikkamme heikkoudet. EU:n on tiukennettava strategiaansa ja oltava toimissaan johdonmukainen Kaukasian maita, Moldovaa ja Venäjää kohtaan. Juuri näitä asioita käsitteli myös jäsen Wiersma.
Minun on helppo yhtyä komission puheenjohtajan Barroson puheenvuoron ranskankielisen osuuden sanoihin: (meidän on asetettava painopisteet koko unionille). 
Musacchio (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toisissa yhteyksissä olen jo huomauttanut, että meidän on ymmärrettävä tietynlaisen lähestymistavan Eurooppa-hankkeeseen olevan nyt erittäin vaikeassa sosiaalisessa ja poliittisessa kriisissä.
Samalla kun keskustellaan Lissabonin strategian ajanmukaistamisesta, tehdään kuitenkin konkreettisia valintoja, jotka voivat olla merkki siirtymisestä määrättyyn suuntaan. Tästä asiasta haluan mainita kaksi todellista esimerkkiä. Ensimmäinen esimerkki on direktiiviehdotus, niin kutsuttu Bolkesteinin direktiivi, joka olisi mielestämme hylättävä. Se on pelkkä kielteisten päätösten sotkuinen vyyhti, jonka varjolla loukattaisiin samanaikaisesti sekä työntekijöiden että kansalaisten oikeutta laadukkaisiin palveluihin, ja sen vuoksi sitä vastustavat aivan oikeutetusti ammattijärjestöt ja lukuisat työmarkkinaosapuolet; vaadimme sen peruuttamista. 
Toinen esimerkki on ehdotus REACH-asetukseksi, jonka on määrä uudistaa kemianteollisuutemme laatu-, terveys- ja turvallisuustekijöitä, ja vaadimme painokkaasti sen pikaista hyväksymistä. Nämä kaksi konkreettista valintaa havainnollistavat kahta erilaista käsitystä Euroopasta. 
Harbour (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, keskustelemme strategisista painopisteistä. Ryhmäni koordinaattorina sisämarkkina-asioiden ja kuluttajapolitiikan valiokunnissa haluan keskittyä yhteen olennaiseen painopisteeseen: sisämarkkinoihin. Haluan vastata aiempiin huomautuksiin – on sääli, että jotkut puhujista ovat jo lähteneet – että komission jäsenen tuki palveluiden sisämarkkinoita koskevalle direktiiville on erittäin myönteinen asia, sillä direktiivi on olennainen osa sisämarkkinoiden toteuttamista. Palveluiden osuus unionin taloudesta on 60 prosenttia, ja jäsenvaltioissa on kokonainen verkosto kilpailun vapautta loukkaavia rajoituksia.
Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, älkää peruuttako direktiiviä, vaan parantakaa sitä. Valitettavasti jotkut kollegoistani elävät vielä menneisyydessä ja kutsuvat sitä "Bolkesteinin direktiiviksi". Toivon ennen kaikkea, että he seuraisivat aikaansa ja harkitsisivat sen kutsumista "McCreevyn direktiiviksi", mutta kenties siitä teidän tuellanne voisi tulla "Barroson direktiivi". Kukapa tietää?
Haluan esittää toisen tärkeän huomautuksen sisämarkkinastrategiasta. Meidän on saatava muu sisämarkkinasäännöstö toimimaan paremmin kuluttajien ja yritysten kannalta. Emme halua, että komissionne toimikaudella laaditaan palveluiden sisämarkkinoita koskevan direktiivin lisäksi paljon uutta sisämarkkina-alan lainsäädäntöä. Sitä vastoin haluamme teidän tehostavan nykyisten sisämarkkinadirektiivien täytäntöönpanoa ja selkeyttävän niitä. Käytännössä yritykset pitävät monia yhteisön direktiivejä aivan liian monimutkaisina; usein niiden välillä on ristiriitaisuuksia. Ympäristöä ja sosiaalipolitiikkaa koskevat tavoitteet eivät monissa tapauksissa toteudu, ja silti saamme niskoillemme niistä aiheutuvat menot ja epäjohdonmukaisuudet. Kuluttajat ovat huolissaan siitä, ettei heillä ole täyttä oikeutta tuotteiden saatavuuteen, yhteisiin hintoihin tai oikeussuojakeinoihin silloin, kun rajat ylittävissä toimissa on ongelmia.
Toivon, että keskitytte sisämarkkinastrategiassanne siihen, että kuluttajat ja yritykset saavat parempaa kohtelua sisämarkkinoilla, ja että saatatte toimikaudellanne voimaan säännöksiä varmistaaksenne, että me todella saavutamme tuon keskeisen päämäärän. 
Kósáné Kovács (PSE ).
    Arvoisa komission puhemies, esititte henkilökohtaisen visionne lähes kuusi kuukautta sitten pitäessänne ensimmäisen puheenvuoronne täällä Strasburgissa. Sen jälkeen henkilökohtainen visionne on avartunut ja saanut uuden rakenteen; koska olette myös unionin hallituksen päämies, päämääristänne päätetään yhdessä, ja me myös tarkastelemme näitä päämääriä ja niiden toteuttamista eri näkökulmasta. Viittaan meille osoitettuun ensimmäiseen puheenvuoroonne, jossa lupasitte, että toimintalinjojenne rinnakkaiset prosessit tukevat toisiaan. Lupasitte eräänlaista euklidista poliittista organisointia, jossa rinnakkaiset arvot eivät ole keskenään ristiriidassa ja tee toisiaan tyhjäksi, vaikka tämä onkin suuri haaste.
Mainitsen kaksi esimerkkiä, jotka on tuotu esiin useaan kertaan tämänpäiväisessä keskustelussa. Lissabonin strategiassa luvataan edistää unionin kilpailukykyä, kasvua ja työllisyyttä. Haluan korostaa kollegojeni huomautuksia: kilpailukyky, kasvu ja työllisyyden lisääminen eivät voi olla ristiriidassa sosiaalisen yhteenkuuluvuuden hyödyn ja arvon kanssa. On yhä uudelleen korostettava, että sosiaalinen yhteenkuuluvuus on osoitus unionin solidaarisuudesta vain, kun se pystyy ylittämään valtioiden rajat ja synnyttämään koko yhdentyneen Euroopan alueella ja valtioiden välillä yhteisvastuuta, jolla autetaan heikommassa asemassa olevia valtioita pääsemään eteenpäin ja saavuttamaan muut kehityksessä. Tämän saavuttamiseen tarvitaan monitahoisia ohjelmia, joilla autetaan näköpiirimme ulkopuolella olevia (sekä niitä, jotka eivät pääse työmarkkinoille) ja joilla pystytään palauttamaan inhimillisiä voimavaroja ja samalla parantamaan olosuhteita. Tarvitsemme monipuolisia ohjelmia, joilla annetaan vanhoille ja uusille jäsenvaltioille yhtäläiset mahdollisuudet työmarkkinoilla.
Toinen suuri tehtäväalue on vapauteen turvallisuuteen sekä turvallisuuteen oikeuteen liittyvien valtuuksien käyttäminen. Vaihtoehtoja eivät voi olla vapaus turvallisuus eivätkä turvallisuus oikeus. Martin Schulz mainitsi, ja olen kuullut myös korkeassa asemassa olevan unionin virkamiehen suusta, että Euroopan unioniin tulevat pakolaiset aiheuttavat terrorismin vaaran. Toivon, että torjutte tällaisen näkemyksen. On myös anteeksiantamatonta pitää erilaista kulttuuritaustaa tai muita kuin kristinuskoon kuuluvia uskonnollisia näkemyksiä perusteena epäluuloille. Syrjinnän torjumiseen tarvitaan erityisiä oikeudellisia toimenpiteitä, ja pyydän teitä muistamaan, että lupasitte henkilökohtaisesti sitoutua organisoimaan asianmukaisten oikeustoimien toteuttamista. 
Schierhuber (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, strategista suunnittelua koskevien suuntaviivojen on katettava myös yhteinen maatalouspolitiikka, sillä Luxemburgin Eurooppa-neuvoston päätöksiä sovelletaan myös tähän alaan. Yhteisen maatalouspolitiikan laajasta uudistuksesta päätettiin kesäkuussa 2003, ja tämä uudistus, joka on vielä toteuttamatta joissakin jäsenvaltioissa, on tuonut mukanaan perusteellisia muutoksia; siitä on seurannut, ja seuraa jatkossakin, lukuisia keskusteluja ja suurta epävarmuutta.
Seuraava odotettavissa oleva huomattava toimi on sokerialan markkinajärjestelyn uudistaminen, mutta sen jälkeen tilanne on rauhoitettava joksikin aikaa, sillä muuten emme kykene takaamaan viljelijöillemme riittävää vakautta tulevaisuuden suunnittelua varten. Tämä on tuotava selvästi esiin myös strategisessa suunnittelussa. Maataloudessa tarvitaan ennakoitavia kausia, ja toimintalinjoilla on myös taattava tietynasteinen varmuus niiden uskottavuuden vuoksi.
Arvoisa komission puheenjohtaja, vuosien 2010–2013 rahoitusnäkymien suhteen meillä on oltava selkeät suunnitelmat siitä, mitä haluamme unionilta. Laajemmassa unionissa tasapainoinen yhteenkuuluvuus ja rakennepolitiikka ovat entistäkin tärkeämpiä välineitä rakenteellisten erojen torjumiseksi. Tulevat maaseudun kehittämistoimet liittyvät toisen pilarin kokonaisrahoitukseen ja siten myös aktiivisen ja houkuttelevan maaseudun säilyttämiseen, mikä ei onnistu ilman ammattiaan harjoittavia viljelijöitä. Niinpä osa toiseen pilariin tarkoitetuista varoista saadaan mukauttamistoimista. Olemme myös huolissamme alueistamme, niiden kylistä ja kaupungeista. Unioni tarvitsee selkeitä tavoitteita ja strategioita. Kansalaiset odottavat meidän myös tarjoavan käytännön ratkaisuja maahanmuuttoon, turvapaikka-asioihin ja turvallisuuteen liittyviin kiperiin kysymyksiin. Kun kaikkia näitä kysymyksiä on käsitelty, niihin on myös varattava määrärahoja. Muunlainen menettely tuskin herättäisi luottamusta, eikä toisi meitä yhtään lähemmäksi unionin kansalaisia. 
Martínez Martínez (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin sosialidemokraattisella ryhmällä on kehitysyhteistyön ja humanitaarisen toiminnan alalla tavoitteita, jotka yritämme sisällyttää komissiolle ja sen puheenjohtajalle annettaviin parlamentin suosituksiin.
Vaadimme Euroopan unionilta perustuslain mukaisia virikkeitä, ja on erittäin rohkaisevaa, että tällä alalla, kuten muillakin aloilla, sovelletaan perustuslain logiikkaa ja sen mukaisia talousarvioita jo ennen sen ratifiointia.
Sosialidemokraattisen ryhmän merkittävin panos Euroopan yhdentymisprosessissa oli solidaarisuuden sisällyttäminen hankkeemme keskeisiin tukipylväisiin, ei ainoastaan tärkeänä moraalisena ja poliittisena arvona, vaan myös Euroopan rauhan, vakauden ja hyvinvoinnin takaamiseksi.
Onnistuimme ajanmukaistamaan tätä periaatetta huomattavan johdonmukaisesti perustuslaissa mukauttamalla sitä globalisoituneen maailman realiteetteihin. Näissä uusissa olosuhteissa unionin sisäinen solidaarisuus ei enää riitä, ainakaan sosialidemokraattiselle ryhmälle.
Emme voi enää tyytyä solidaarisuuteen, joka rajoittuu vain unionin alueisiin ja kansalaisiin. Pikemminkin tuon solidaarisuuden on oltava unionin tunnusmerkki myös kansainvälisissä yhteyksissä, etenkin solidaarisuuden niitä kansoja kohtaan, jotka taistelevat alikehittyneisyyttä vastaan arvokkuutensa ja hyvinvointinsa puolesta. Solidaarisuuden on siis ohjattava Euroopan unionin kansainvälistä toimintaa globalisaation aikaansaamissa uusissa olosuhteissa, mutta lisäksi sitä on sovellettava horisontaalisesti kaikkiin yhteisön politiikan aloihin.
Komission keskeisiin painopisteisiin kuuluu panostaminen vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseen, erityisesti köyhyyden ja nälän poistamiseen, toimimalla sekä vähiten kehittyneissä maissa että parantamalla hieman edistyneemmissä maissa kaikkein huonoimmassa asemassa olevan väestönosan elintasoa.
Aidsin ja muiden köyhyyteen ja alikehittyneisyyteen liittyvien sairauksien, kuten malarian ja tuberkuloosin, torjumisen on myös kuuluttava painopisteisiimme, samoin kuin naisten aseman edistämisen niissä maissa, joiden kanssa teemme yhteistyötä turvataksemme niiden kehityksen ja Espanjan pääministerin käynnistämän sivilisaatioiden välisen vuoropuhelun.
Komissiolla on tällä alalla kauttaaltaan suuri vastuu toimintansa kehittämisestä ja yhteensovittamisesta unionin jäsenvaltioiden toimintaan, jotta se varmistaisi toimien täydentävyyden ja johdonmukaisuuden etenkin, kun on kyse unionin osallistumisesta ja vaikutusvallasta Yhdistyneiden kansakuntien kehitysyhteistyövirastoissa.
Kaiken tämän saavuttamiseksi on oleellista säilyttää ennallaan kehitysyhteistyömme ja humanitaarisen toimintamme rahoitus ja jopa lisätä sitä, jotta voimme pitää kiinni Barcelonassa ja Monterreyssa antamistamme sitoumuksista ja aikataulusta, eikä ainoastaan tyytyä niihin, vaan asettaa itsellemme entistä korkeampia tavoitteita. 
Olbrycht (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, virkaan astuva komissio aloittaa työnsä tilanteessa, joka on varmasti ennätyksellinen käännekohta unionin historiassa. Samaan aikaan on tapahtunut monia merkittäviä asioita; tarkoitan viimeisimmän laajentumisen alustavaa arviointia, seuraavien laajentumiskierrosten valmisteluja, Turkin jäsenyydestä käytävä monisäikeinen keskustelu mukaan luettuna, Lissabonin strategiaan perustuvien toimien alustavaa arviointia ja uusien rahoitusnäkymien 2007–2013 valmistelutoimia.
Uuden komission on päätettävä kaikkein tärkeimpinä pitämistään strategisista toimista, joilla halutaan saavuttaa sekä perustamissopimuksissa määrätyt tavoitteet että unionin ja sen naapurialueiden nykyisten olosuhteiden meille asettamat tavoitteet. Tämä on erittäin tärkeä kysymys Euroopan parlamentille ja myös kansallisille kansanedustuslaitoksille. Jäsenvaltioiden taloudellisessa kehityksessä on selviä eroja. Kaikkien unionin jäsenvaltioiden edun vuoksi on siis oleellista toteuttaa tarvittavat toimet tällaisten erojen kaventamiseksi, mikä edesauttaa koko unionin kehitystä.
Jo usean vuoden ajan kehityseroja on kavennettu aktiivisella yhteenkuuluvuuspolitiikalla, jota on täydennetty syventämällä taloudellista yhdentymistä ja ottamalla unioniin uusia jäsenvaltioita, jotka kehityksen indikaattoreilla mitattuna ovat melko heikossa asemassa. Tässä tilanteessa korostuvat perustamissopimusten tarkoituksenmukaiset ja pätevät määräykset, joiden mukaan yksi unionin keskeisistä tavoitteista on sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden saavuttaminen. Perustamissopimuksissa myös tunnustetaan yhteenkuuluvuuspolitiikka yhdeksi tärkeimmistä unionin politiikan aloista. Yhteenkuuluvuuspolitiikkaa ei myöskään pidetä nykytilanteeseen ratkaisuja tarjoavana lyhyen aikavälin politiikkana, vaan pysyvänä ja loukkaamattomana osana yhteisön toimintaa. Kaikki tähän mennessä saadut kokemukset osoittavat yhteenkuuluvuuspolitiikan olevan tärkeämpää kuin koskaan, ja tämä on vahvistettu peräkkäisissä komission kertomuksissa. On myös ilmeistä, että vaikka yhteenkuuluvuuspolitiikka vaatii huomattavia taloudellisia voimavaroja, se edellyttää ennen kaikkea toimien toteuttajilta tarvittavaa tahtoa ja määrätietoisuutta.
Lopuksi totean myös monien parlamentin jäsenten puolesta, että luotamme uuden komission toimivan odotusten mukaisesti. Olemme varmoja, ettei se ota lähtökohdakseen väärää olettamusta, että sen pitäisi valita yhteenkuuluvuuspolitiikan ja kasvupolitiikan välillä.

Paasilinna (PSE ).
   – Arvoisa komissio, puhemies, kollegat, meillä on kaksi selvää päämäärää: eurooppalainen taloudellinen ja sosiaalinen malli, jota puolustamme, ja vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen kehittäminen. Kaikkeen tähän on sovellettava kestävän kehityksen periaatteita.
Lissabonin mukainen kilpailukyky ei kuitenkaan voi toteutua, mikäli jäsenmaat eivät ryhdy tehokkaasti täytäntöönpanemaan päätöksiä. Unionin sisälle on syntynyt eräänlainen epäsolidaarisuusliike ja sitä johtavat ne valtiot, jotka viivyttelevät täytäntöönpanossa. Tämä näkyy esimerkiksi tele- ja energiasektorilla. Komission on puututtava tähän nopeasti, sillä se maksaa meille miljardeja.
Mitä on kestävä kehitys? Onko se ympäristöllistä, sosiaalista vai tiedollista kehitystä? Tietysti kaikkia näitä, mutta erityisesti tiedollista. Jos perusopetus ei ole kunnossa meidän valtiossamme, kestävää kehitystä ei tule. Omassa maassani 15 prosenttia teinipojista on koulunsa keskeyttäneitä. Koulun ja kodin yhteys ei toimi, mutta silti oma maani on ollut vuosikausia paras peruskoulutukseltaan koko maailmassa.
Mitä me olemme tekemässä Euroopassa? Tuloksena on vanhentuneiden ihmisten ja huonosti koulutettujen Eurooppa. Mitä kestävää kehitystä se on? Meidän on panostettava tutkimukseen ja tuotekehitykseen. Kolmen prosentin katto on saavuttamatta, paitsi kahdelta valtiolta. Katsokaa kaikkia tilastoja. Ne, jotka ovat tämän täyttäneet, ovat kaikissa tilastoissa ykkösenä. Siinä on hyvä esimerkki, mitä pitäisi tehdä. Tämä on tiedon ja tekniikan vallankumouksen vuosisata. 40 prosenttia kilpailukyvystämme 1990-luvun puolivälin jälkeen perustui uuteen tekniikkaan ja Yhdysvalloissa vastaava luku oli 60 prosenttia. Tästä voimme ammentaa eli arvoisa Barroso, komissio, tarttukaa tähän asiaan, muuten me jäämme toisten jalkoihin. 
Ferber (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, esitän vain kolme huomautusta vastatakseni kysymykseen siitä, mitä seuraavien viiden vuoden aikana olisi tehtävä. Ensinnäkin suurin tehtävämme 1. toukokuuta 2004 tapahtuneen laajentumisen jälkeen on vakiinnuttaa Euroopan yhdentymisprosessi. Emme saa panna itseämme liian lujille ottamalla Euroopan unioniin liikaa uusia jäsenvaltioita; sen sijaan meidän on yhdessä kymmenen uuden jäsenvaltion kanssa vahvistettava tähänastiset saavutuksemme, sillä se on niiden tahto ja ne ovat halukkaita osallistumaan siihen aktiivisesti.
Toiseksi meidän on lisättävä Euroopan unionin kilpailukykyä, ja tämän tavoitteen on mentävä monien asioiden edelle. Käytän tilaisuutta hyväkseni kysyäkseni aivan suoraan – ja olen iloinen siitä, että varapuheenjohtaja on paikalla – onko järkevää lisätä REACH-hankkeen avulla teollisuuden kilpailukykyä Euroopan unionin ulkopuolella, kun unionissa käynnistetään samanaikaisesti ohjelma teollisuuden vähentämiseksi? Annan tukeni sille, mitä jäsen Schierhuber totesi sokerialan markkinajärjestelyistä. Onko järkevää sallia sokerin tuonti Euroopan unioniin Brasiliasta, jossa se tuotetaan ympäristöstä ja ihmishengistä piittaamatta, kun samalla vaikeutamme maaseudun elinmahdollisuuksia uusilla veroilla? Lisääkö se Euroopan unionin kilpailukykyä? Tällaisiin kysymyksiin komission on vastattava seuraavien viiden vuoden aikana.
Kolmanneksi meidän on synnytettävä luottamusta euroon. Tämän voimme tehdä yhdessä. Ihmiset ovat tarkastelleet yhteisvaluuttahanketta ainoastaan kriittisesti. Meidän tehtävämme on aikaansaada tämän uuden valuutan arvoiset suotuisat tulevaisuudennäkymät. Käytännössä se merkitsee, ettei vakaussopimusta tietenkään pidä vaarantaa eikä tulkita tarkoitushakuisesti; unioni ei myöskään löydä ratkaisua väestön jatkuvan ikääntymisen ja nuorten valinnanmahdollisuuksien vähenemisen aiheuttamiin ongelmiin, elleivät kaikki jäsenvaltiot onnistu pääsemään velkaloukusta. Tässä suhteessa vakaussopimuksella on vahva kurinpidollinen vaikutus, eikä sopimuksesta pidä luopua, vaan sitä on puolustettava. 
Xenogiannakopoulou (PSE ).
   – Arvoisa komission puheenjohtaja, komission seuraavaksi viideksi vuodeksi esittelemän ohjelman perustavoitteena tulee olla kestävä kehitys, täystyöllisyys ja taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus. Unionin kansalaiset odottavat erityistoimia, joilla saadaan aikaan uusia työpaikkoja ja todella parannetaan heidän elintasoaan. Näiden toimien toteuttamiseen tarvittavan riittävän rahoituksen turvaaminen on unionille uskottavuuskysymys. Rahoitusnäkymiä koskevassa kysymyksessä komission kannan on perustuttava vankasti Prodin ehdotuksiin, ja odotamme kannanottoanne tähän asiaan.
Euroopan unionin talouden kilpailukykyä koskevien toimien edellytyksenä on yhteenkuuluvuuden, yhteisvastuun ja sosiaalisen Euroopan samanaikainen vahvistaminen. Etusijalle on asetettava myös koulutus, innovaatiot, tutkimus ja tekniikka, ja yhtä paljon huomiota on kiinnitettävä palveluiden ja infrastruktuurien parantamiseen unionin alueilla.
Odotamme Euroopan komission tekevän tähän nimenomaiseen kysymykseen liittyviä sitoumuksia ja ehdotuksia ensi tammikuussa esittelemässään ohjelmassa. 
Bushill-Matthews (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tämän keskustelun alussa jäsen Poettering viittasi PPE-DE-ryhmän laatimaan päätöslauselmaesitykseen. Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, tämä on erinomainen asiakirja, ja suosittelen sitä teille. Sen ensisijainen tavoite on teidän ensisijainen tavoitteenne: unionin kilpailukyvyn ja hyvinvoinnin lisääminen. Siinä myönnetään, että tämä on mahdollista ainoastaan talousuudistusten avulla, ja kehotetaan komissiota ottamaan uudistusohjelman yhteydessä selvempi johtoasema työmarkkinoiden joustavoittamiseksi. Tämä ei merkitse, että komission pitäisi johdattaa ainoastaan yksittäisiä jäsenvaltioita kohti näitä tavoitteita, vaan sen tulisi johdattaa myös kutakin komission jäsentä.
Edellisellä toimikaudella minua huolestutti erityisesti tapa, jolla tietyt komission jäsenet johtivat omaa henkilökohtaista alaansa. Esimerkiksi minulle erittäin merkityksellisellä työllisyys- ja sosiaaliasioiden alalla odotin turhaan, että komissio käyttäisi kollegista päätöksentekoa ja että puheenjohtaja Prodi korostaisi tiettyjen sosiaalialan direktiivien haittaavan kilpailua ja jarruttavan työllisyyttä. Tämä vaikutti kuitenkin olevan kielletty alue koko komissiolle, ikään kuin se, että se rohkenisi kyseenalaistaa ehdotettua sosiaalialan lainsäädäntöä voisi tarkoittaa, ettei se välitä sosiaalisesta oikeudenmukaisuudesta ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta.
Me kaikki uskomme lujasti sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden merkitykseen, mutta suurinta sosiaalista epäoikeudenmukaisuutta on työttömyys: se on yksi suurimmista sosiaalisen syrjäytymisen aiheuttajista. Jäsen Schulz puhui aiemmin työntekijöiden oikeuksista, ja ne ovat tietenkin tärkeitä, mutta meidän on kiinnitettävä huomiota myös työelämän ulkopuolella olevien oikeuksiin, niiden oikeuksiin, jotka ovat halukkaita ja innokkaita työskentelemään mutta joilla ei ole työtä. Siksi koko komissiolla on oltava rohkeutta käsitellä ja tasapainottaa uudelleen sosiaalista toimintaohjelmaa ja edistää ensisijaisesti työllisyyttä, suurimpana tavoitteenaan joustavammat työmarkkinat. Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, ellette tee näin, ette onnistu. Ellette tee näin, Eurooppa ei menesty. Teidän on onnistuttava, ja toivotamme teille onnea. 
Saryusz-Wolski (PPE-DE ).
    Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, teidän osaksenne on tullut muuttuneen unionin johtaminen. Muutokset johtuvat kymmenen uuden jäsenvaltion liittymisestä ja uudesta itärajasta. Parlamentti uskoo, että teillä on vakaa aikomus suorittaa loppuun uuden komission historiallinen tehtävä. Arvoisa komission puheenjohtaja, jos komission toimintaa kuitenkin leimaa voimattomuus, eikä se strategisessa poliittisessa lähestymistavassaan onnistu ottamaan huomioon näitä kahta muuttujaa, tehtävä jää suorittamatta.
Tehtävänä on yhdistää Jaltassa rikki revitty Eurooppa. Siihen sisältyy Euroopan unionin uuden itäisen ulottuvuuden muodostaminen. Ensimmäisenä tavoitteena on yhdistää Eurooppa uudelleen ja varmistaa, että laajentumismahdollisuuksia lujitetaan lisäämällä yhteenkuuluvuutta. Myös taloudellisen yhteisvastuun tulisi olla yksi puheenjohtaja Barroson komission pääasiallisista ja jatkuvista tavoitteista. Sen tulee olla tavoite itsessään, ei Lissabonin strategiaan nähden toissijainen ja siihen sisällytetty tavoite. Lisäksi uuden unionin hyvä hallinnointi edellyttää yhteenkuuluvuuden saavuttamista tasoittamalla eroja talouskehityksessä.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, parlamentille antamanne julkilausuman mukaan on mahdotonta saada enemmän Eurooppaa vähemmällä rahalla. Teidän on siksi torjuttava päättäväisesti itsekkäät asenteet, joihin syyllistyvät nettomaksajat ja ne jäsenvaltiot, joille ei enää voida myöntää tukea koheesiorahastosta niiden taloudellisen menestyksen takia. Uudessa perustuslaissa edellytetään suurempaa poliittista yhteisvastuuta, ja unionin uskottava lujittaminen uuden perustuslain pohjalta on mahdotonta, jos samalla hylätään taloudellinen yhteisvastuu, tai ainakin vähennetään sitä. Tällainen toiminta olisi epäjohdonmukaista ja siksi myös tehotonta. Arvoisa puheenjohtaja Barroso, vetoan teihin, että puolustaisitte komission alkuperäistä talousarvioehdotusta. Kehotan teitä käymään perusteellisen keskustelun komission jäsenen Grybauskaitėn kanssa. Ymmärtääksemme hän esitti parlamentissa teidän kannastanne poikkeavan näkemyksen.
Toisen tavoitteen on oltava uusi itäinen ulottuvuus. Unioni on arvoihin perustuva yhteisö, ja meidän pitäisi olla iloisia näiden aatteiden leviämisestä rajojemme ulkopuolelle. Meidän pitäisi levittää demokratiaa ja ihmisoikeuksia. Toisaalta komission idänpolitiikan pitäisi olla määrätietoisempaa, vaativampaa ja nopeampaa ja toisaalta avoimempaa ja avokätisempää uusia demokratioita kohtaan. Sen on oltava monitahoista ja ehtoja asettavaa politiikkaa. Sen tulee rohkaista demokratian valintaa, kuten Ukrainassa. Ukraina tarvitsee tekoja pelkkien sanojen sijasta. Sen pyrkimykseen lähentyä Eurooppaa olisi suhtauduttava myönteisesti, ja sille pitäisi tarjota muutakin kuin ennen suurta demokraattista muutosta laadittua toimintasuunnitelmaa. Sille pitäisi tarjota assosiaatiosopimusta. Uusi idänpolitiikka tarvitsee uudet välineet. Unioni on vaarassa antautua vanhojen tavoitteiden ohjattavaksi. Uudet haasteet vaativat uusia lähestymistapoja. Arvoisa puheenjohtaja Barroso, luotamme siihen, että tuette jälkimmäisiä. 
Queiró (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, strategisia suuntaviivoja asetettaessa on parempi käyttää selvää kieltä, jotta voimme paremmin tuoda julki päämäärämme. Euroopan unionin on perustuttava vapauteen, ja vapautta on ainoastaan terveessä taloudellisessa ympäristössä, jossa vallitsee todellinen ja tehokas turvallisuus. Tarvitsemme kilpailukykyisen talouden vastataksemme kasvun ja täystyöllisyyden haasteisiin globaalissa ympäristössä, jonka hyödyt meidän on opittava valjastamaan käyttöön.
Haasteenamme on saada aikaan talous, jossa käytetään luonnonvaroja tasapainoisesti, ja jonka tehokkuus perustuu ajanmukaisuuteen eikä sen sosiaalisen mallin keskeisten sitoumusten rikkomiseen. Hyvinvointia ei saada aikaan ilman työtä, eikä hyvinvointia lisätä vähentämällä työn määrää. Tällainen ihme on mahdoton, ja ne, jotka itsepintaisesti loihtivat esiin tällaisen kangastuksen, joutuvat vastuuseen kehityksen ja yhteenkuuluvuuden heikentämisestä sekä talouden että sosiaaliasioiden alalla.
Tarvitsemme myös turvallisuutta. Emme puheisiin perustuvaa turvallisuutta, jossa käytetään hyväksi ihmisten pelkoja tai sivuutetaan kevyesti uhkatekijät, vaan sellaista, joka saadaan aikaan määrätietoisilla toimilla takaamalla tehokkaasti rajat ja sisäinen turvallisuus.
Euroopan on myös yhdessä perinteisten liittolaistensa kanssa harjoitettava kansainvälistä politiikkaa, jolla tuetaan demokratiaa ja rauhaa naapurimaissamme ja edistetään turvallisempaa ja kehittyneempää maailmaa.
Arvoisa puhemies, Barroson komission on tulevina vuosina käytettävä toimivaltaa ja otettava ohjat määrätietoisesti käsiinsä aikana, jota leimaavat perustuslakisopimuksen ratifioinnin aiheuttamat epävarmuustekijät sekä vakaus- ja kasvusopimuksen jäsenvaltioille asettamat taloudelliset rajoitukset. Emme voi toisaalta lisätä unionin toimivaltaa, politiikan aloja ja velvoitteita ja ottaa uusia jäsenvaltioita ja toisaalta pienentää talousarviota ja vähentää määrärahoja. Se on mahdoton yhtälö, joka pitkällä aikavälillä estää meitä saavuttamasta sitä, mitä me kaikki haluamme: vapaata, kehittynyttä taloutta turvallisella alueella. Se on todellinen avain malliimme ja sen perustana oleviin poliittisiin suuntaviivoihin tulevina vuosina. 
Papastamkos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kansainvälisen kaupan valiokunnan jäsenenä käsittelen puheenvuorossani ensisijaisesti Euroopan unionin aktiivisempaa roolia avoimemman, demokraattisesti legitiimimmän ja tehokkaamman maailmankauppajärjestelmän saavuttamisessa, järjestelmän, jonka jatkokehitys on ratkaisevassa vaiheessa.
Keskinäinen riippuvuus kansainvälisessä kaupassa ja markkinoiden yhdentyminen yleistyvät. Myös monenväliseen yhteistyöjärjestelmään osallistuvien maiden määrä kasvaa jatkuvasti. Nämä molemmat ovat hyviä syitä mukauttaa WTO:n sääntöjä ja vaatimuksia tavaroiden ja palvelujen markkinoiden avoimuuden lisäämiseksi ja kansainvälisen kaupan ja kehityksen välisen yhteyden vahvistamiseksi. Tämä suuntaus on selvästi nähtävissä Dohan ohjelmassa. Neuvottelujen tähänastinen edistyminen kuitenkin todistaa vaikeuksista. Kansainvälisen talouden ja kauppasuhteiden hoidon merkittävintä vaikuttajaa, Euroopan unionia, kehotetaan toimimaan entistä aktiivisemmin – sanoisin ottamaan ohjat käsiinsä – WTO:n järjestelmän vahvistamiseksi ja mukauttamiseksi jatkuvasti.
Jotta uudessa globaalissa ympäristössä voitaisiin optimoida resurssien jakautuminen, vakaus, ennustettavuus ja yhteisvastuu, sitä on vahvistettava uusilla, tehokkailla hallintoelimillä ja -mekanismeilla. Vain tällä tavoin voidaan välttää esimerkiksi tekstiili- ja vaatetusalalle tai sokerialan markkinajärjestelylle aiheutuvat seuraukset.
Ehdotukseni koskee rahoitusmarkkinoiden ja kansainvälisen kehitysyhteistyön välistä taloudellista ja poliittista yhteistyötä, jonka perusta on uusi kansainvälisen, sosiaalisen ja ekologisen markkinatalouden normi. Nykymaailmassa tarvitaan uutta yhtenäistä, globaalia talousjärjestelmää, toisiaan tukeviin institutionaalisiin ja toiminnallisiin rakenteisiin perustuvaa uutta järjestelmää. Mielestäni unionin on noudatettava tätä mallia, ja saman periaatteen mukaisesti komissiotakin – osoitan sanani teille, arvoista komission puheenjohtaja – kehotetaan kehittämään luovia aloitteita ja toimia. 
Thyssen (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi jouduttuani poistumaan keskustelusta hetkeksi, mutta minulla oli kolmikantakokous epäterveistä kaupan käytännöistä, mikä on tietenkin myös tärkeä aihe. Arvoisa komission puheenjohtaja, ilmoititte, että te ja komissionne asetatte toimintalinjoissanne etusijalle sosioekonomiset tekijät, ja on selvää, että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä kannattaa tätä. Tiedämme kaikki, että Lissabonin prosessissa on jääty jonkin verran jälkeen, ja meitä ilahduttaa kuulla, että haluatte vauhdittaa Lissabonin strategian etenemistä.
Yhdessä Wim Kokin kanssa kehotamme teitä keskittämään toimintaanne ja koordinoimaan tehokkaammin Lissabonin prosessin niin sisäisiä kuin muitakin tavoitteita ottamalla huomioon sekä työllisyyden suuntaviivat, talouden globaalit suuntaviivat että makrotaloudellinen vuoropuhelu. Haluamme saattaa loppuun Lissabonin prosessin, koska se on mielestämme välttämätön edellytys sille, että voimme tulevaisuudessa elää sosiaalisessa markkinataloudessa, jossa tehokkuus ja oikeudenmukaisuus sekä oma vastuu ja yhteisvastuu kulkevat käsi kädessä. Olemme hyvin tietoisia siitä, että nämä asiat ovat toistensa edellytys.
Arvoisa komission puheenjohtaja, siksi pyydämme teitä esittämään konkreettisia ehdotuksia jäsenvaltioiden ja niiden alueiden painostamiseksi, jotta ne tekisivät oman osansa niin koulutuksen, tutkimukseen tehtävien investointien kuin rakenneuudistustenkin alalla. Apuna tässä voidaan käyttää Lissabonin tavoitteita koskevia kansallisia suunnitelmia, muutamia rakenneindikaattoreita, kansallisia parlamentteja prosessin seuranta- ja arviointitehtävissä ja tietenkin myös jäsenvaltioiden luokittelua tulosten perusteella.
Kehotamme teitä myös varmistamaan, että vakaus- ja kasvusopimuksen pääsisältö säilyy ennallaan. Tästä aiheesta useilla parlamentin jäsenillä on ollut paljon sanottavaa.
Lopuksi pyydämme teitä auttamaan meitä palveluiden sisämarkkinoiden toteuttamisessa, kuitenkin oikealla tavalla, eli kansalaisten ja kansalaisyhteiskunnan tuella. Odotamme ehdotuksia sijoitusilmapiirin parantamiseksi myös pienten ja keskisuurten yritysten kannalta, jotka ovat edelleen talouskasvumme liikkeellepaneva voima. Tiedämme kaikki, että ilman kasvua ei ole työpaikkoja, ja ilman työpaikkoja putoaa pohja pois sosiaaliturvalta, jonka kaikki haluamme innokkaasti säilyttää.
Arvoisa puhemies, tehtävänne on vaikea, etenkin kun perustuslaki on vielä hyväksymättä, eikä rahoitusnäkymistä ole tietoa. Ikään kuin pyytäisimme teitä tarjoilemaan aterian, vaikka käytettävissä ei ole keittiötä sen valmistamiseen, emmekä tiedä, kuinka paljon siihen on varattu rahaa. Luotamme kuitenkin luovuuteenne ja komission hyvään ryhmähenkeen. Jos tammikuussa ehdotatte järkeviä toimintalinjoja ja esitätte johdonmukaisen ohjelman, PPE-DE-ryhmä tarjoaa teille pysyvän tuen. 
Barroso,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen kuunnellut teistä jokaista erittäin tarkkaavaisesti. Kiitän teitä puheenvuoroistanne, jotka ovat osoitus laajasta näkemysten kirjosta parlamentissa. Odotan myös innokkaasti ensi torstaina toimitettavan äänestyksenne tulosta. Tuolloin annettava päätöslauselma on varmasti erittäin tärkeä sen yhteisen strategisen vision kannalta, jonka haluamme Euroopan unionille muodostaa.
Tässä vaiheessa luulen voivani jo tehdä kolme alustavaa päätelmää. Ensinnäkin huomaan, että puhujien valtaenemmistö on yhtä mieltä siitä, että painopisteet on määrättävä kansalaisten odotusten mukaisesti ja että Euroopan unionin ja sen toimielinten on tärkeää vastata unionin kansalaisten tärkeimpiin huolenaiheisiin.
Toiseksi valtaosa puhujista nimesi kolme keskeistä toiminnan alaa: Lissaboniksi kutsumamme ala, Lissabonin strategia (talousuudistus, jossa on sosiaalinen ulottuvuus ja ympäristöulottuvuus), turvallisuuteen ja oikeuteen liittyvät alat ja Euroopan kansainvälinen asema.
Kolmanneksi vallitsee mielestäni laaja yksimielisyys siitä, että tarvitaan aktiivista yhteenkuuluvuuspolitiikkaa, todellista eurooppalaista yhteisvastuupolitiikkaa. Toivon erityisesti, että jäsenvaltioiden hallitukset ovat panneet tämän tarkoin merkille. Mielestäni voimme myös päätellä, että kasvun ja työllisyyden välttämättömyydestä Euroopassa ollaan yksimielisiä. Ilman kasvua, uusia työpaikkoja ja suurempaa taloudellista dynaamisuutta emme pysty säilyttämään korkeatasoista sosiaaliturvaa ja vaativia ympäristönormeja, joiden katsomme kuuluvan siihen, mitä yleisesti kutsutaan eurooppalaiseksi malliksi.
Kyse ei ole, eikä ole koskaan ollutkaan, eurooppalaisen mallin tuhoutumisesta. Todellisuudessa on kyse eurooppalaisen mallin mukauttamisesta ja ajanmukaistamisesta, ja lisäksi on otettava huomioon monia uusia haasteita, joita nousee esiin Euroopassa ja kaikkialla maailmassa. Väestön ikääntyminen, globalisaation vaikutukset – kaikki tämä vaatii Eurooppaa sopeutumaan ja muuttumaan tässä kilpailuhenkisemmässä ympäristössä. Voin ilokseni todeta, etten usko talouden tehokkuuteen ja sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen liittyvien kysymysten olevan ristiriidassa keskenään. Nämä tavoitteet – kilpailukyvyn lisääminen kestävän kehityksen ja sosiaalisten kysymysten rinnalla – eivät voi olla millään tavoin ristiriidassa. Meidän on työskenneltävä sovittaaksemme ne yhteen. Nämä tavoitteet määrittävät yhtä painopisteistämme.
Siksi meidän on mielestäni tavoiteltava mahdollisimman laajaa yksimielisyyttä, joka kuitenkin on dynaamista eikä perustu vastakkaisten näkemysten kumoamiseen, koska meidän on hyväksyttävä, että parlamentissa on myös joitakin toisilleen vastakkaisia painopisteitä. Niinpä meidän on määrättävä dynaamiselle yksimielisyydelle suurin yhteinen nimittäjä. Mielestäni yksi selvästi esiin noussut seikka, josta vallitsee yhteisymmärrys, on tarve vahvistaa yhteisvastuutamme laajentuneessa unionissa. Eurooppa on käymässä läpi jälleenyhdistymisprosessia. Laajentumisemme on päässyt vasta alkuun. Olemme allekirjoittaneet perustamissopimukset, ja unioniin on liittynyt kymmenen uutta jäsenvaltiota, mutta meidän on tehtävä kaikkemme, jotta voisimme pian lakata puhumasta vahoista ja uusista jäsenvaltioista ja muodostaa todellisen unionin, ja siihen tarvitsemme aktiivista yhteenkuuluvuuspolitiikkaa.
Siksi palaan takaisin ajatukseen arvoja koskevasta suunnitelmasta, ja yhteisvastuu on arvo, joka voi yhdistää meidät. Siksi totean, että nyt, kun eurooppalaisesta identiteetistä keskustellaan unionissa vilkkaasti, minun on korostettava sen juontavan juurensa lukuisten kansallisten, alueellisten ja paikallisten identiteettiemme kunnioittamisesta. Todellista identiteettiämme luonnehtii Euroopan monimuotoisuus, ja jos haluamme määrittää identiteetin, se on tehtävä Euroopan perustuslaissa ja perusoikeuskirjassa määrättyjen arvojen mukaisesti, toisin sanoen yksilön ihmisarvoa, ihmisoikeuksia, oikeudenmukaisuutta, oikeusvaltion periaatteita sekä vapauden ja tasa-arvon periaatetta kunnioittaen. Nämä arvot määräävät identiteettimme. Syrjimättömyyden periaatteen noudattaminen ja suvaitsevaisuus niitä kohtaan, jotka tulevat rajojemme sisäpuolelle. Näiden arvojen perusteella voimme siis edistää Euroopan käsitettä maailmalla. 
Totesin ensimmäisessä puheenvuorossani, että näiden arvojen perusteella voimme parhaiten valvoa etujamme. Valvomme etujamme tavoitteellisemmalla naapuruuspolitiikalla: itäisiä ja Välimereen alueen naapurimaita koskevalla politiikalla, jolla edistetään vakautta ja rauhaa, kuten olemme tehneet esimerkiksi Ukrainassa.
Haluan korostaa jotakin, mitä ei ole aina sanottu ääneen. Viestit, joita Euroopan unioni on lähettänyt Ukrainan nykyisen kriisin aikana, ovat olleet erittäin myönteisiä. Julkisuutta tavoittelematta neuvoston puheenjohtajavaltio, Eurooppa-neuvosto, Euroopan komissio ja jotkut jäsenvaltiot ovat yhdessä ponnistelleet rauhanomaisen ja demokraattisen ratkaisun löytämiseksi Ukrainalle. Tämä on hyvin luonteenomaista unionille. Myös kehitysyhteistyöpolitiikkamme on oltava avokätistä. Kuten jo totesin, Eurooppa ei voi olla itsekäs. Politiikan on annettava ulospäin kuva nykyisestä sisäisestä tilanteestamme: olemmehan selvinneet lukuisista aiemmista konflikteista turvautumalla usein ennen toisiaan vastaan sotineiden jäsenvaltioiden yhteistyöhön.
Siksi meillä on mielestäni velvollisuus puolustaa tehokasta monenvälisyyttä, jonka avulla työskentelemme tasaveroisina ja tärkeimpiä kumppaneitamme kunnioittaen, yritämme elvyttää transatlanttisen liittouman ja yhdistämme kaikki kumppanimme vapauden, rauhan ja demokratian kaltaisten arvojen äärelle. Näin Eurooppa pääsee eteenpäin – rikastuttamalla perintöään, rakentamalla ja uudistamalla dynaamista yhteisymmärrystä ja yrittämällä osoittaa maailmalle ne ominaisuudet, jotka tekevät siitä niin erilaisen.
Hyvät parlamentin jäsenet, lopuksi vakuutan teille, että komissio pyrkii ottamaan huomioon parlamentin näkemykset liittääkseen ne sellaisiin tulevaisuudennäkymiin, jotka eivät toivottavasti jää vain yhden tai kahden toimielimen strategiseksi visioksi, vaan joista tulee kaikkien unionin toimielinten ja koko Euroopan unionin strateginen visio seuraaviksi viideksi vuodeksi. 
Puhemies.
   Keskustelun lopuksi olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 103 artiklan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.(1)
Äänestys toimitetaan torstaina.
Keskustelu on päättynyt.


Esityslistalla on seuraavana juhlaistunto, jossa luovutetaan Saharov-palkinto Valko-Venäjän toimittajien liitolle.
Minulla on suuri ilo ja kunnia toivottaa tervetulleeksi vuoden 2004 Saharov-palkinnon voittajat. Euroopan parlamentti luovuttaa palkinnon puheenjohtaja Zhanna Litvinan johtamalle Valko-Venäjän toimittajien liitolle.
Haluan toivottaa teidät tervetulleeksi äidinkielellänne: , puheenjohtaja Litvina.
Minun on kerrottava parlamentille, että Valko-Venäjän toimittajien liiton edustajiin kuuluu Svetlana Zavadskaya, jonka aviomies on ollut kadoksissa heinäkuusta 2000 lähtien. Haluamme osoittaa myötätuntoamme ja solidaarisuuttamme Svetlana Zavadskayalle ja hänen perheelleen näinä vaikeina aikoina.
Palkinnolla annetaan tunnustusta joukolle ammattilaisia, jotka vaarantavat päivittäin henkensä etsiessään totuutta ja tiedottaessaan siitä kansalaisille. Vuonna 2004 maailmassa on murhattu yli 50 toimittajaa ja 14 media-assistenttia. Noin 200 on vangittu, ja meidän on muistettava, että kaksi ranskalaista toimittajaa on nyt ollut pidätettynä Irakissa jo yli 100 vuorokautta.
Vuosi 2004 ei ole ollut Valko-Venäjälle paras mahdollinen vuosi. Viranomaisten painostus riippumattomia tiedotusvälineitä kohtaan on lisääntynyt huomattavasti. Valtio on jatkanut edelleen kriittisten äänien vaientamista määräämällä sakkoja, lakkauttamalla järjestelmällisesti sanomalehtiä sekä tilapäisesti että pysyvästi, häiritsemällä toimittajia ja syyllistymällä toimittajiin kohdistuviin rikoksiin.
Vapaus on asia, jota yhteiskunnalla on oikeus toteuttaa ja josta sillä on oikeus tietää, eikä valtiolla ole oikeutta estää tätä vapautta. Valko-Venäjällä sitä estetään.
Koska kansainvälinen yhteisö ei ole tunnustanut vaalien tulosta, Valko-Venäjän diktatorisessa järjestelmässä sellaisten tietojen käyttö, joita viranomaiset eivät ole suodattaneet, on vaarallista. Valko-Venäjän toimittajien liitto ja sen tuhat jäsentä, joille tämä palkinto tänään luovutetaan, altistuvat tälle vaaralle joka päivä.
Vaikka liitto on joutunut kärsimään monenlaisesta perinteisestä sensuurista, se on onnistunut urhoollisesti levittämään tietoa Internetin välityksellä. Viranomaiset ahdistelevat teitä jatkuvasti, mutta silti te yritätte edelleen tiedottaa kansalaisille ilmaisunvapautta koskevasta oikeudesta ja sen toteuttamisen tärkeydestä.
Liittoonne kohdistetut hyökkäykset ovat hyökkäyksiä niitä perusihmisoikeuksia vastaan, jotka sisältyvät Euroopan perusoikeuskirjaan ja Euroopan perustuslakiluonnokseen.
Arvoisa puheenjohtaja, haluan ilmoittaa teille, että parlamentti on päättänyt, että suhteista Valko-Venäjään vastaava valtuuskunta katkaisee suhteensa hallituksen viranomaisiin ja pitää yllä ja edistää suhteita ainoastaan kansalaisjärjestöihin ja kansalaisyhteiskuntaan.
Murheellisina ja turhautuneina joudumme toteamaan, että 15 vuotta Berliinin muurin kaatumisen jälkeen jäänteitä Euroopan keinotekoisesta jakautumisesta on yhä olemassa.
Olemme turhautuneita siitä, että Valko-Venäjällä kuolemanrangaistus on yhä voimassa ja että se on ainoa maa tällä mantereella, jossa rangaistusta yhä sovelletaan. Tänään luovuttamamme palkinto muistuttaa meitä siitä, että Euroopassa on olemassa rajoja, jotka estävät meitä toteuttamasta arvojamme.
Hyvät parlamentin jäsenet, lopuksi haluan muistuttaa, että tavallisesti parlamentti pitää yhteyttä Saharov-palkinnon aiempiin voittajiin ja että tässä kuussa tulee täyteen 14 vuotta siitä, kun luovutimme tämän palkinnon Aung San Suu Kyille. Hän on yhä kotiarestissa Myanmarissa, ja aiomme jatkossakin vaatia hänen vapauttamistaan välittömästi.
Arvoisa puheenjohtaja, haluan tehdä ehdottoman selväksi sen, että kun olette palanneet maahanne, jatkamme teidän tukemistamme kaikin keinoin, ja vaadimme Valko-Venäjän viranomaisia kunnioittamaan teidän oikeuksianne ja vapauksianne.
Haluan onnitella teitä siitä työstä, jota teette Valko-Venäjällä: , puheenjohtaja Litvina. Puheenvuoro on nyt teillä.
Litvina,
   (1) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät kuulijat, tämä on minulle hyvin liikuttava hetki, sillä tämä on äärimmäisen tärkeä ja merkittävä hetki minulle ja kollegoilleni. Palkinnon myöntäminen meille järjestönä on osoitus solidaarisuudesta ja tuesta koko Valko-Venäjän demokraattiselle liikkeelle ja tuesta niille poliittisille voimille, jotka lopulta takaavat sen, että tulevaisuudessa Valko-Venäjän ja Euroopan unionin välille syntyy yhteys. Se, että alun perin ehdolla palkinnon saajaksi oli kaksi valkovenäläistä järjestöä – toinen oli nuorisojärjestö ZUBR – on todennäköisesti merkki siitä, että Valko-Venäjä on kansainvälisen huomion kohteena ja että maastani – jota eräs kollegoistani on kuvannut sakkipeliksi, joka on pudonnut pelilaudalta – tulee vielä jonain päivänä itsenäinen toimija unionin politiikassa ja että se saa vielä ansaitsemansa paikan muiden Euroopan kansojen joukossa.
Palkinto on meille todella tärkeä signaali, sillä ymmärrämme kyllä ongelmamme, joissa ei kuitenkaan ole kysymys ainoastaan ammatillisten periaatteidemme puolustamisesta. Kysymys on myös siitä, että puolustamme kaikkien kansalaistemme oikeuksia saada objektiivista ja sensuroimatonta tietoa. On erittäin tärkeää, että te ja Euroopan poliitikot ymmärrätte ongelmiamme.
Valitettavasti Valko-Venäjän viranomaiset ovat onnistuneet luomaan suljetun yhteiskunnan, joka perustuu eristämiseen ja demokraattisten arvojen halveksuntaan. Viranomaiset pyrkivät turvaamaan pysyvyytensä ja jatkuvuutensa valvomalla tietovirtaa täydellisesti. Viranomaiset ovat monopolisoineet lähes kaikki sähköiset tiedotusvälineet. Tilanne on entistä pahempi, sillä näissä monopolisoiduissa tiedotusvälineissä keskitytään saattamaan kaikki poliittiset vastustajat huonoon valoon. Lisäksi monopolisoidut tiedotusvälineet pyrkivät vahvistamaan stereotyyppejä ja myyttejä. Yksi tällainen Valko-Venäjällä laajalle levinnyt myytti on se, että kukaan Euroopan unionissa ei seuraa tekemisiämme, että kukaan ei odota meidän liittyvän heihin, että unioni on meitä kohtaan vihamielinen ja aggressiivinen ja että vain valtion päämies pystyy takamaan maamme vakauden, ja niin edelleen.
Perustuslaillisista määräyksistä huolimatta Valko-Venäjällä on vallalla vain yksi kaikille pakollinen aate. Valko-Venäjällä on nyt saatu päätökseen prosessi, jossa luotiin ideologiseksi "vertikaaliksi" kutsuttu valtiorakenne. Kritiikkiä ei siedetä lainkaan, eikä meillä ole oikeutta esittää mielipiteitämme.
Kollegani tietävät, että jos kritisoimme presidenttiä, meihin sovelletaan rikoslainsäädäntöä. Kaksi vuotta sitten nuorelle toimittajalle Paval Mazheikalle annettiin rikoslain perusteella vankilatuomio.
Poliittisten kampanjoiden aikana valtiosta riippumatonta lehdistöä painostetaan vieläkin enemmän. Kansanäänestys ja äskettäiset parlamenttivaalit ovat tärkeitä tapauksia. Ennen kansanäänestystä kollegani Elena Ravbetskaya, joka on -sanomalehden päätoimittaja, julkaisi artikkelin, jossa hän totesi, että kansanäänestyksen järjestäminen oli "haaste yhteiskunnalle" ja että sen toteuttaminen vaati todellista omantunnon puutetta ja yleisen mielipiteen täydellistä laiminlyömistä. Myös kollegani asetettiin tästä syytteeseen ja hänelle määrättiin sakot. Myös hänen sanomalehteään on rangaistu, ja sen toiminta on ollut lakkautettuna kolme kuukautta kyseisen artikkelin vuoksi.
Jälleen kaksi viikkoa sitten tunnettu henkilö Garry Pahaniayla, Valko-Venäjän Helsinki-komitean varapuheenjohtaja, tuomittiin valtioon kohdistuneesta kunnianloukkauksesta. Syynä tähän oli ruotsalaisen televisiotoimittajan nauhoittama kasetti, joka takavarikoitiin häneltä rajalla. Pahaniayla oli antanut haastattelun ja maininnut niiden henkilöiden nimet, joiden epäillään sekaantuneen Valko-Venäjän oppositiopoliitikkojen katoamisiin. Tämä oli viranomaisille riittävä peruste asettaa Pahaniayla syytteeseen, ja hänet voidaan hyvin tuomita viideksi vuodeksi vankeuteen.
Olemme hyvin huolissamme, sillä huolimatta Eurooppa-neuvoston erityisraportoijan Christos Pourguridesin laatiman Valko-Venäjällä kadonneita poliitikkoja ja toimittajia koskevan kertomuksen päätelmistä ja huolimatta siitä, että kansainvälinen yhteisö seuraa tarkasti tätä asiaa, näyttää siltä, että Valko-Venäjän viranomaiset eivät ole edelleenkään kiinnostuneita tutkimaan näitä katoamisia perusteellisesti tai julkaisemaan niitä koskevaa tutkimusta.
Emme edelleenkään tiedä, mitä tapahtui Dmitry Zavadskylle, joka katosi neljä vuotta sitten. Hän on toimittaja ja järjestömme jäsen, eivätkä viranomaiset ole koskaan kertoneet, mitä hänelle tapahtui. Hänen vaimonsa Svetlana Zavadskaya kuuluu valtuuskuntaamme.
Sanomalehdissä kirjoitetaan edelleen kadonneista. Kolme vuotta sitten presidentin vaalikampanjan aikana meitä rangaistiin asian esiin tuomisesta. Sensuuri oli suoraa. Tämän vuoden alussa järjestetyssä parlamenttivaalikampanjassa ja kansanäänestyksessä näimme, miten ensimmäistä kertaa sanomalehtiä lakkautettiin pikaisesti tiedotusministerin käskystä, ja 19 riippumattoman tiedotusvälineen toiminta keskeytettiin.
Kollegamme Andrey Shantarovich meni jopa nälkälakkoon sanomalehtensä lakkauttamisen vuoksi. Nälkälakon jälkeen häntä syytettiin luvattomasta protestista. Tämä oli absurdia. Tieto hänen nälkälakostaan oli julkaistu kaikkialla kaupungissa, ja sen vuoksi häntä sakotettiin nälkälakosta.
Sanomalehtien toiminnan keskeyttämisen tarkoituksena on ennen kaikkea vahingoittaa niiden taloudellista tilannetta. Taloudellisesta syrjinnästä on tullut yksi tapa rajoittaa riippumattoman lehdistön toimintaa. Lehdistökollegoillani on suuria vaikeuksia sanomalehtensä jakelussa. Yksi yhteiskuntamme suurimmista ongelmista liittyy vaihtoehtoisen ja paikkansapitävän tiedon jakeluun kansalaisille. Jos julkaisussa kritisoidaan viranomaisia, se aiheuttaa heti ongelmia kirjapainoille. Tiedotusministerin mukaan itsenäisiä kirjapainoja on satoja, mutta jopa viittä riippumatonta julkaisua ei enää voida painaa maassamme. Ne on painettava Smolenskissa Venäjällä, sillä niitä ei voida painaa Valko-Venäjän alueella olevissa kirjapainoissa.
Voin todeta, että toimittajat – kollegani riippumattomissa sanomalehdissä – pysyvät ehdottomasti uskollisina ammatillisille periaatteilleen. Riippumaton lehdistö, joka Valko-Venäjällä on vielä olemassa, on käytännössä ainoa instituutio, joka tarkkailee edes jollakin tavoin valtion toimintaa, ja se on ainoa vapaan tiedon kanava kansalaisille. Meidän olisi mahdoton selviytyä ilman kansainvälisten ja eurooppalaisten organisaatioiden antamaa kollektiivista tukea. Haluaisin käyttää nyt tilaisuutta hyväkseni ja osoittaa kiitollisuuttani Article 19 -kampanjalle, Kansainväliselle journalistiliitolle, Toimittajat ilman rajoja -järjestölle, International League for Human Rights -ihmisoikeusjärjestölle, tanskalaisille järjestöille, Ruotsin ja Norjan Helsinki-komiteoille, venäläiselle Centre of Extreme Journalism -keskukselle ("Äärimmäisen journalismin keskus") ja Glasnost Defence Foundation -säätiölle ("Avoimuuden puolustussäätiö"). Kaikki nämä ovat meitä avustavia kumppanijärjestöjä, ja vahvuutemme perustuu tähän kumppanuuteen ja yhteistyöhön.
Pidämme hyvin tärkeänä sitä, että Euroopan yhteiskunta ja Euroopan toimielimet pysyvät lujana sananvapautta ja ihmisoikeuksia koskevissa kannanotoissaan. Mikäli niissä annetaan vähänkään periksi, Valko-Venäjän sortokoneisto alkaa toimia ylikierroksilla, ja se lisää paineitamme entisestään. Viime aikoina monet Itä-Euroopan maiden poliitikot ovat ilmaisseet kansainvälisellä tasolla huolensa Valko-Venäjän tilanteesta, ja he ovat valmiita luomaan Valko-Venäjää koskevan strategian unionin tasolla. Me kannatamme tätä ja olemme varmoja siitä, että unionin Valko-Venäjää koskeva yhteinen strategia saadaan aikaan ja että se helpottaa todella paljon meidän tilannettamme.
Voimme taistella totalitaarista hallintoa vastaan ainoastaan luomalla avoimen tietoyhteiskunnan, sellaisen yhteiskunnan, jossa kannustetaan keskusteluun – foorumin, jossa ihmiset voivat saada paikkansapitävää tietoa. Olemme laatineet kokonaisvaltaisen ohjelman, jonka avulla maamme tilanteeseen voidaan mielestämme löytää ratkaisu. Olemme valmiita keskustelemaan ohjelmasta teidän kanssanne. Mainitsen muutamia ohjelman päätavoitteista.
Tarvitsemme tukea niissä asioissa, jotka ovat laillisia ja jotka vielä toimivat Valko-Venäjällä. Tarkoitan pääasiassa riippumatonta lehdistöä ja niitä valtiosta riippumattomia järjestöjä, jotka vielä toimivat maassamme. Myös Euroopan unionin vahvempi läsnäolo Valko-Venäjällä on meille todella tärkeää – ja johon haluamme kannustaa. Ehkä Euroopan unioni voisi esimerkiksi nimittää Valko-Venäjälle erityisedustajan. Pidämme hyvin tärkeänä sitä, että kansamme saisi Euroopan unionilta viestin, jonka sisältönä olisi, että paluumme Eurooppaan riippuu meistä itsestämme, Valko-Venäjän kansasta. Ymmärrämme, että nykyisin valkovenäläinen käyntikortti valitettavasti viittaa Lukašenkon hallintoon. Maassamme on kymmenen miljoonaa asukasta, ja ainakin puolet heistä katsoo, että paluu Eurooppaan on osa maamme tulevaisuutta.
Haluaisin käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ja kehottaa Euroopan parlamentin jäseniä – erityisesti suhteista Valko-Venäjään vastaavaa valtuuskuntaa – tukemaan ehdotuksiamme, jotka liittyvät Valko-Venäjän tiedotusvälineiden tilannetta koskevien kuulemisten järjestämiseen. Nämä kuulemiset voisivat johtaa suositukseen saattaa lainsäädäntömme eurooppalaisten vaatimusten mukaiseksi ja ne voisivat auttaa meitä purkamaan joukkotiedotusvälineitä koskevat monopolit.
Kiitän teitä vielä kerran tästä palkinnosta.
Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, juhlaistunto on päättynyt. 

Pęk (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä työjärjestyksen 166 artiklan perusteella, minkä oikeusperustan nojalla poistettiin ne pienet Puolan liput, jotka oli laitettu Puolan perheliitto -puolueen jäsenten istuimille? Onko toisten omaisuuden poistamiselle olemassa oikeudellisia perusteita, ja kenen käskystä liput poistettiin? Vaadimme, että ne palautetaan välittömästi. Meille ne ovat pyhiä. En myöskään ymmärrä, miten niistä voisi olla haittaa Euroopan parlamentille.
Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, tämä on tärkeä asia. Kuten tiedätte, toimimme perusoikeuskirjan mukaisesti ja puolustamme ehdottomasti oikeutta omaisuuteen. Tänä aamuna parlamentin yksiköille ilmoitettiin, että eräät istuntosalissa olleet liput oli poistettu sieltä. Huolellisen selvityksenkään jälkeen ei ole saatu selville, kuka liput poisti ja missä ne ovat nyt. Pyytäisin kärsivällisyyttä puolalaisilta ja muilta jäseniltä. Jatkamme selvitystä ja toivomme, että liput löytyvät jostakin, mutta toistaiseksi ne ovat yksinkertaisesti kadonneet.
Hyvät parlamentin jäsenet, minun on kuitenkin huomautettava, että tähän asti ei ole pidetty hyvänä käytäntönä sitä, että yksittäiset ryhmät merkitsevät istumapaikkansa lipuilla.
Haluan huomauttaa vielä, että yhden varapuhemiehen pyynnöstä puhemiehistö käsitteli kysymystä eilen ja että lippuja koskevan kysymyksen käsittely on lisätty seuraavan puhemiehistön kokouksen esityslistalle. 

Puhemies.
   Siirrymme äänestykseen.
Hudghton (Verts/ALE ),
   . Arvoisa puhemies, työjärjestyksen mukaisesti olin pyytänyt saada kommentoida tätä mietintöä, ja valitettavasti minulle ei myönnetty puheenvuoroa ennen äänestystä. En puhu sen vuoksi, että parlamentti pitäisi mietintöä kiistanalaisena – päinvastoin, talous- ja raha-asioiden valiokunnassa se hyväksyttiin ylivoimaisella enemmistöllä, ja olen iloinen, että parlamentissa kävi samalla tavoin. Kyse on nimittäin oikeudenmukaisuudesta ja yhtäläisten mahdollisuuksien varmistamisesta kaikille 25 jäsenvaltiolle. Mietinnön tehtävänä on antaa 10 uudelle jäsenvaltiolle mahdollisuus hyödyntää kokeilujärjestelmää, jonka avulla jäsenvaltiot voivat soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa erityisen työvaltaisiin palveluihin, kuten 9 aikaisemmasta 15 jäsenvaltiosta on jo tehnyt vuodesta 1999 lähtien. Järjestelmän määräaikaa jatkettiin yllättäen, eikä siitä sen vuoksi keskusteltu liittymisneuvotteluissa. Olen todella tyytyväinen siihen, että mietintö hyväksyttiin tämänpäiväisessä äänestyksessä.
Neuvostossa tämä kuitenkin kiistanalainen kysymys. Tämäkin mietintö edellyttää yksimielisyyttä, jotta neuvosto voi panna sen täytäntöön. Valitettavasti minun on todettava, että oma jäsenvaltioni Yhdistynyt kuningaskunta on yksi niistä, jotka suhtautuvat ehdotukseen tietyin varauksin, ja osa talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsenistä pelkäsi, että Yhdistynyt kuningaskunta tai muut maat voisivat torpedoida mietinnön. Parlamentti on kuitenkin kokeilun alusta lähtien kannattanut periaatetta vilpittömästi. Toivon, että tämänpäiväisen äänestyksen tulos rohkaisee neuvostoa varmistamaan oikeudenmukaisuuden kaikissa 25 jäsenvaltiossa käynnissä olevan kokeilun loppuajaksi. Totean myös – ja talous- ja raha-asioiden valiokunnan puheenjohtaja Berès on täysin samaa mieltä – että meidän olisi painostettava neuvostoa tekemään tästä pysyvä toimintatapa pyrkiessämme toteuttamaan Lissabonin strategian toteutumista koskevia haaveitamme. Toivon parlamentin kannattavan tätä ajatusta. 

 Äänestys on päättynyt. 

Queiró (PPE-DE ),
   .– Äänestin "Ehdotus neuvoston asetukseksi Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen" -asiakirjaa koskevan Euroopan talous- ja sosiaalikomitean kuulemista koskevan pyynnön puolesta.
Mielestäni Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa olisi kuultava sen vuoksi, että vuosina 2003 ja 2004 toteutetut YMP:n uudistukset ovat olleet strategisesti merkittäviä. Koska on päätetty, että uudella rahoituskaudella politiikan uudistuksen päätavoitteena on maaseudun kehittäminen, on myös korostettava, että yli puolet 25 jäsenvaltion EU:n väestöstä asuu maaseudulla, jonka osuus on 90 prosenttia alueestamme.
Sen vuoksi maaseudun kehittäminen on tärkeä politiikan ala, ja tämä on toistettu sekä Lissabonin (maaliskuussa 2000) että Göteborgin (kesäkuussa 2001) Eurooppa-neuvostojen päätelmissä. Sen vuoksi pidän tärkeänä, että suunnittelemme yhdessä eri institutionaalisten toimijoiden kanssa toimenpiteitä, joiden avulla voidaan valvoa ja täydentää YMP:n uudistuksia ja varmistaa, että ne ovat johdonmukaisia ensimmäiseen pilariin kuuluvien välineiden ja politiikkojen kanssa. Tämä edistää myös muita Euroopan unionin ensisijaisia poliittisia tavoitteita, kuten luonnonvarojen kestävää käyttöä, maaseutualueiden innovointia ja kilpailukykyä sekä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. 

Queiró (PPE-DE ),
   .– Äänestin "Ehdotus neuvoston asetukseksi Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä" -asiakirjaa koskevan alueiden komitean kuulemista koskevan pyynnön puolesta. Mielestäni yksi perustavanlaatuinen väline Euroopan unionia määrittävän solidaarisuuden taustalla on unionin koheesiopolitiikka. Tätä politiikkaa on toteutettava kunnianhimoisesti, ja sillä on voitava vastata viimeisimmän laajentumisen sekä Euroopan uusien talouskasvunäkymien asettamiin haasteisiin.
Alueiden komitean kuuleminen on tärkeää, kun otetaan huomioon näiden rahastojen strateginen merkitys. Unionin koheesiopolitiikalla on tärkeä merkitys unionin kasvu- ja koheesiotavoitteiden saavuttamisessa, sillä vähentämällä taloudellista ja sosiaalista eriarvoisuutta unioni auttaa varmistamaan, että kaikilla alueilla ja yhteiskuntaryhmillä on jotain annettavaa. 

Queiró (PPE-DE ),
   .– Äänestin "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan aluekehitysrahastosta" -asiakirjaa koskevan alueiden komitean kuulemista koskevan pyynnön puolesta. Pidän kuulemista tärkeänä sen vuoksi, että EAKR:lla on tärkeä tehtävä alueellisen epätasapainon poistamisessa. Alueelliset eriarvoisuudet ovat EU:ssa kasvaneet äskettäisen laajentumisen jälkeen, sillä muita heikommassa asemassa olevien alueiden määrä on kasvanut huomattavasti.
Pidän unionin eri alueiden sopusointuista kehittämistä jatkuvana haasteena, johon meidän on vastattava selkeillä tavoitteilla ja vakailla poliittisilla päätöksillä. Laajentumisen seurauksena myös yhteisön alue on laajentunut, ja sen kehittäminen edellyttää vahvempaa alueiden välistä yhteistyötä, jonka lähtökohtana ovat rajat ylittävän yhteistyön perusteella toteutettavat paikallista kehitystä edistävät yhteiset hankkeet sekä yhdennettyä aluekehitystä edistävät toimet, ja tässä tarvitsemme kaikkien alueellisten toimijoiden osallistumista. 

Queiró (PPE-DE ),
   .– Äänestin "Ehdotus neuvoston asetukseksi koheesiorahastosta" -asiakirjaa koskevan alueiden komitean kuulemista koskevan pyynnön puolesta. Alueiden komitean osallistuminen koheesiorahaston tarkistukseen on välttämätöntä, sillä juuri tämä rahasto auttaa rahoittamaan liikenneinfrastruktuuria koskevia hankkeita ympäristön ja Euroopan laajuisten liikenneverkkojen alalla.
Katson, että tarkistuksessa pitäisi säilyttää kyseistä politiikkaa määrittävät peruspariaatteet. Lisäksi tarkistuksen lähtökohtana pitäisi olla pyrkiminen yleiseen tasapainoon strategisen ulottuvuuden vahvistamisen ja täytäntöönpanojärjestelmän yksinkertaistamisen välillä ilman, että näin heikennetään jäsenvaltioiden välistä solidaarisuutta, joka on jäsenvaltioiden muodostaman unionin periaate sekä ominaispiirre. 

Queiró (PPE-DE ),
   .– Äänestin "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi eurooppalaisesta rajaseutuyhteistyöyhtymästä (ERY)" -asiakirjaa koskevan alueiden komitean kuulemista koskevan pyynnön puolesta.
Alueiden komiteaa olisi kuultava tässä asiassa alue- ja paikallisviranomaisten julkisena viranomaisena käyttämien toimivaltuuksien merkityksen vuoksi.
Kun otetaan huomioon ne merkittävät ongelmat, joita jäsenvaltioilla sekä alue- ja paikallisviranomaisilla on ollut rajat ylittävien, valtioiden välisten ja alueiden välisten yhteistyötoimien toteuttamisessa ja hallinnoinnissa erilaisten kansallisten lainsäädäntöjensä ja menettelyjensä mukaisesti, on hyväksyttävä riittäviä yhteisön toimenpiteitä näiden ongelmien ratkaisemiseksi. Tämän uuden yhteisötason yhteistyövälineen ansiosta yhteisön alueella voidaan perustaa oikeushenkilön asemassa olevia yhteistoiminnallisia yhtymiä, joita kutsutaan eurooppalaisiksi rajaseutuyhteistyöyhtymiksi (ERY).
Koko yhteisön sopusointuinen kehitys sekä taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittaminen edellyttävät rajaseutuyhteistyön tehostamista sekä tarvittavien toimenpiteiden toteuttamista, jotta rajaseutuyhteistyön esteet voidaan poistaa. 

Queiró (PPE-DE ),
   .– Kymmenen uuden jäsenvaltion täysimääräinen ja sopusointuinen yhdentyminen edellyttää kaikkien aiemmin vain 15:tä jäsenvaltiota koskeneiden pöytäkirjojen täydellistä mukauttamista ja sitä, että tämä mukautus myös toteutetaan mahdollisimman pian. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   .– Kyseinen ehdotus on seurausta Euroopan unionin neuvoston Euroopan komissiolle 26. tammikuuta 2004 antamasta luvasta aloittaa ja saattaa loppuun Meksikon kanssa neuvottelut, joiden tarkoituksena on tehdä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Meksikon yhdysvaltojen taloudellista kumppanuutta, poliittista yhteensovittamista sekä yhteistyötä koskevaan sopimukseen liitettävä lisäpöytäkirja uusien jäsenvaltioiden Euroopan unioniin liittymisen johdosta.
Edellä mainittujen uusien jäsenvaltioiden liittyminen edellyttää itse asiassa useiden lakien mukauttamista, jotta nämä valtiot pääsevät tasavertaiseen asemaan tulli-, talous- ja kilpailuasioissa.
Äänestin ehdotuksen puolesta. 

Queiró (PPE-DE ),
   .– Kymmenen uuden jäsenvaltion täysimääräinen ja sopusointuinen yhdentyminen edellyttää kaikkien aiemmin vain 15:tä jäsenvaltiota koskeneiden pöytäkirjojen täydellistä mukauttamista ja sitä, että tämä mukautus myös toteutetaan mahdollisimman pian. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   .– Ehdotus on seurausta Euroopan unionin neuvoston Euroopan komissiolle 23. helmikuuta 2004 antamasta luvasta aloittaa ja saattaa loppuun San Marinon kanssa neuvottelut, joiden tarkoituksena on tehdä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden puolesta pöytäkirja, joka koskee Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan osallistumista sopimuspuolina Euroopan talousyhteisön ja San Marinon tasavallan yhteistyöstä ja tulliliitosta tehtyyn sopimukseen kyseisten maiden Euroopan unioniin liittymisen vuoksi.
Näiden uusien jäsenvaltioiden liittyminen edellyttää itse asiassa useiden lakien mukauttamista, jotta kyseiset valtiot pääsevät tasavertaiseen asemaan tulli-, talous- ja kilpailuasioissa. 

Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   .– Äänestin neuvoston direktiiviehdotuksen puolesta, sillä uskon, että sitä on jo tutkittu ja arvioitu riittävän tarkasti maatalousvaliokunnassa, jossa se saikin ansaitusti yksimielisen hyväksynnän.
Pohdin kuitenkin, onko vain lainsäädännön muuttamista tai ajan tasalle saattamista koskeviin mietintöihin tarpeen soveltaa samaa menettelyä (vaikkakin yksinkertaistettuna) kuin sellaisiin mietintöihin, joissa käsitellään huomattavasti tärkeämpiä aiheita.
Itse asiassa tässä tapauksessa direktiiviin 87/328/ETY tehty muutos voidaan ymmärtää vain tulkitsemalla yhteisön lainsäädäntöä äärimmäisen positivistisesti, sillä lainsäädännön tulkintaa koskevien yleisten sääntöjen perusteella nautaeläinten siemennesteen varastoinnin "siemennesteen varastointiasemilla" (ei omaa tuotantoa) voitaisiin katsoa sisältyvän siemennesteen varastointiin "keinosiemennysasemilla" (omaa tuotantoa) ilman mitään muodollisia muutoksia.
Tämä voi kuulostaa tyhjänpäiväiseltä, mutta toisinaan myös naurettavaan asiaan voidaan suhtautua vakavasti tai vakava asia voi tuntua naurettavalta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .– Suhtaudun myönteisesti ehdotukseen neuvoston asetukseksi EMOTR:n tuesta maaseudun kehittämiseen annetun asetuksen muuttamisesta. Muutoksen tarkoituksena on välttää erilainen kohtelu laajentumista edeltäneen unionin muodostaneiden jäsenvaltioiden ja nykyisten 25 jäsenvaltion välillä. On todettava, että toimenpide on saanut alkunsa keskusteluissa talousarviosta, johon aiotaan tehdään todella suuria leikkauksia laajentumista edeltäneeseen aikaan verrattuna.
Tämä merkitsee sellaisen menettelytavan jatkamista, jossa maaseudun kehittämisen tukeminen on osa strategiaa, jolla pyritään hillitsemään yhteisen maatalouspolitiikan kustannuksia, vapauttamaan maatalousmarkkinat ja neuvottelemaan Maailman kauppajärjestön kanssa.
Kyseisillä toimilla ei kuitenkaan vastata tarpeeseen korjata Euroopan unionin maatalouspolitiikkaan liittyviä perustavanlaatuisia epäoikeudenmukaisuuksia eikä niiden avulla voida edistää välttämätöntä ja kipeästi kaivattua taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta eri jäsenvaltioiden välillä.
Maaseudun kehittämisen tehokkaassa edistämisessä tarvitaan tuottajia, maataloustuotantoa ja kestävän inhimillisen kehityksen mallia, jonka lähtökohtana on taloudellisten, sosiaalisten ja kulttuuristen ominaispiirteiden ja niiden monimuotoisuuden arvon lisääminen. 
Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Me kolme Kesäkuun listan jäsentä äänestimme mietintöä vastaan, sillä mietintö liittyy olennaisesti niihin yhteistä maatalouspolitiikkaa koskeviin säännöksiin, jotka haluamme kumota. Pohjimmiltaan yhteistä maatalouspolitiikkaa on uudistettava, ja sen uudistusta koskeva keskustelu on aloitettava viipymättä. Olemme sitä mieltä, että EU:n olisi alettava vähentämään maataloustukia jo vuoden 2005 aikana.
Näin ollen Kesäkuun listan jäsenet eivät voi äänestää minkään Euroopan parlamentille esitellyn maataloutta käsittelevän mietinnön puolesta. 
Manolakou (GUE/NGL ),
   . – Mielestämme on periaatteessa oikein, että maaseudun kehittämisen tukiohjelmissa 1. toukokuuta 2004 EU:hun liittyneisiin maihin sovellettava rahoitusosuus yhdenmukaistetaan vanhempiin jäsenvaltioihin sovellettavan rahoitusosuuden kanssa.
Hämmästelemme kuitenkin sitä, miten ehdotuksessa vakuutetaan, että toimenpiteestä ei aiheudu lisämenoja yhteisön talousarvioon. Näissä ohjelmissa kymmeneen uuteen jäsenvaltioon sovellettava rahoitusosuus kasvaa nimittäin 80 prosentista 85 prosenttiin. Hämmästelemme myös sitä, että ehdotuksessa käsitellään ainoastaan tavoite 1 -alueita, eikä muiden alueiden tilannetta tehdä selväksi.
Edellä mainittu harkittu moniselitteisyys johtuu siitä, että harhaanjohtavilla "maataloutta puoltavilla" lausunnoilla pyritään piilottamaan se tosiasia, että erityisohjelmien avulla yhteisön maatalous pyritään rakenteellisesti mukauttamaan yhteisen maatalouspolitiikan, Maailman kauppajärjestön sekä monikansallisten yritysten ja monopolien vaatimuksiin ja jakamaan resursseja uudelleen ensimmäisen ja toisen pilarin välillä, jotta onnistuttaisiin salaamaan ja lieventämään tämän seurauksia ja ehkäisemään ennalta yhteiskunnallista vastustusta. "Maaseudun taloudellisen toiminnan monipuolistaminen" tarkoittaa nimittäin käytännössä ensiarvoisen tärkeän maataloustoiminnan selkeää vähentämistä ja "kipulääkkeiden" etsimistä niille uusien ja vanhojen jäsenvaltioiden tuottajille, joiden tilat on pyyhkäisty pois.
Loppujen lopuksi tärkeää ei ole määrärahojen suuruus ja ohjelmien lukumäärä vaan niiden suuntaaminen, ja se on tällä hetkellä maataloutta vastustavaa ja todellisen maaseudun kehittämisen kannalta vihamielistä. 
Queiró (PPE-DE ),
   .– Koska ehdotus koskee asetuksen muuttamista siten, että vältetään erilainen kohtelu vanhojen jäsenvaltioiden ja tämänvuotisen laajentumisen yhteydessä unioniin liittyneiden maiden välillä, ja koska muutos ei aiheuta muutoksia talousarvioon, kannatan sitä. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   .– Myönnän, että 1. toukokuuta 2004 yhteisöön liittyneet maat ansaitsevat unionin toimielimiltä vähintäänkin samanlaisen kohtelun kuin myös vanhemmat jäsenvaltiot.
Sen vuoksi äänestin ehdotetun muutoksen puolesta, sillä muutoksella pyritään välttämään maiden eriarvoinen kohtelu asetuksen (EY) N:o 1257/1999 mukaisen rahoitusosuuden soveltamisessa niin, että uusiin jäsenvaltioihin olisi sovellettava 47 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan kolmatta luetelmakohtaa. 

Queiró (PPE-DE ),
   .– Tämä on hallintoon liittyvä kysymys, mutta kirjanpitokäytännön kannalta se on kuitenkin aiheellinen, sillä näin korjataan tilanne, joka oli perusteltu ennen Itävallan liittymistä unioniin mutta joka ei enää nykyisin ole mielekäs. Tämän vuoksi kannatan mietintöä. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   .– Itävallassa Kleinwalsertalin ja Jungholzin alueilla tuotettu maito on vain saksalaisten ostajien saatavana, sillä alueille pääsee ainoastaan Saksasta maantietä pitkin.
Kuitenkin asetuksella (EY) N:o 1782/2003, jolla otettiin käyttöön maitoalan suorat tuet, asianomaisten tuottajien tilakohtaisten viitemäärien hallinnointi jätettiin Saksan viranomaisten tehtäväksi. Samalla siinä säädettiin, että Itävallan viranomaisten on maksettava lypsylehmäpalkkiot kansallisten viitemäärien ja talousarvion rajoissa. Tämä johti hyvin järjenvastaiseen tilanteeseen, kuten voidaan kuvitella.
On tärkeää hallinnoida lypsylehmäpalkkioita oikeudenmukaisesti ja tasapainoisesti. Sen vuoksi on tärkeää muuttaa asianomaisten tuottajien Saksan viitemäärät Itävallan viitemääriksi maitokiintiövuodesta 2004/2005 alkaen.
Äänestin ehdotuksen puolesta. 

Queiró (PPE-DE ),
   .– Äänestin mietinnön puolesta, sillä pidän tärkeänä sitä, että lainsäädäntövälineitämme muutetaan kesäkuussa 2004 neuvoston tekemän päätöksen mukaisesti. Näin prosessi voi edetä omaan tahtiinsa ja kaikki sille asetetut tavoitteet voidaan saavuttaa. Tämä on mahdollista – ja siitä on todellista hyötyä – vain, jos neuvoston esittämät muutokset tehdään. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   .– Koska olen sellaisen jäsenvaltion kansalainen, joka on saanut ja saa edelleen tukea kehitystä ja yhteenkuuluvuutta unionissa edistävistä rahoitusvälineistä, ja koska näen, että niillä on saatu kotimaassani aikaan todellisia parannuksia, pystyn mielestäni ymmärtämään, kuinka ratkaisevan tärkeää uusille jäsenvaltioille ja myös ehdokasmaille on päästä osalliseksi näistä tuista, kuten esimerkiksi Kroatian tapauksessa.
Sen vuoksi on mielestäni hyödyllistä muuttaa kyseisiä välineitä koskevia asetuksia, jotta Kroatia voi saada niistä riittävää tukea osana liittymistä valmistelevaa prosessia, jota se on aloittamassa.
Jopa nykyisten rahoitusnäkymien voimassaoloaikana kyseisillä välineillä (PHARE, ISPA, SAPARD) voidaan saada aikaan rakenteellisia parannuksia hallinto-, lainsäädäntö- ja ympäristöasioissa sekä maatalous- ja liikennealalla. Näiden avulla Kroatiaa voidaan valmistella ottamaan käyttöön yhtenäinen liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA), jonka se saa käyttöönsä vuodesta 2007 alkaen. 

Queiró (PPE-DE ),
   . On tärkeää, että tilastot ovat luotettavia, ja sitä varten eri maiden välillä on tehtävä sopimuksia, joilla varmistetaan indikaattoreina käytettävien tietojen oikeellisuus keskinäisen tunnustamisen ja vahvistamisen avulla. Sveitsin valaliiton tapauksessa kysymys on entistäkin tärkeämpi, sillä EU:lla on Sveitsiin läheiset suhteet. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Mietintö on jatkoa neuvoston päätökselle Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen sopimuksen tekemisestä tilastoalalla.
Kuten tiedämme, EU:n ja Sveitsin väliset suhteet ovat vuosien mittaan lähentyneet taloudellisen, yhteiskunnallisen ja poliittisen elämän aloilla. Tarkoituksena on laajentaa näitä suhteita tilastoalalla tehtävään yhteistyöhön.
Kannatan täysin esitettyä ehdotusta, joka olisi mielestämme pitänyt panna täytäntöön jo kauan sitten. Sveitsi oli tosiaan osapuolena Euroopan talousaluetta koskevassa sopimuksessa – joka kattoi yhteistyön tilastoalalla – mutta ei voinut ratifioida sopimusta, koska asiasta vuonna 1992 järjestetyn kansanäänestyksen tulos oli kielteinen.
Näin ollen monien enemmän tai vähemmän virallisten kahdenvälisten sopimusten jälkeen meidän on aika jättää vuoden 1992 takaisku lopullisesti taaksemme ja saattaa loppuun neuvottelut, joihin valtuudet annettiin vuonna 2000. Näin voidaan luoda kokonaisvaltainen kehys yhteistyölle Sveitsin kanssa myös tilastoalalla. 

Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Mietinnössä käsiteltävän asetuksen tarkoituksena on ottaa käyttöön tukitoimenpiteitä yhteiskunnallisten olojen ja työllisyyden parantamiseksi sekä vapaakauppa-alueen toteuttamiseksi yhteisön ja Välimeren alueella.
Vapaakauppa-alue voidaan kuitenkin luoda parhaiten poistamalla EU:n tullit, tuet ja vientituet. Kunkin jäsenvaltion on päätettävä itse avustuksina ja investointeina toteutettavista tukitoimista ilman, että niitä tarvitsee kierrättää EU:n talousarvion kautta.
Kesäkuun listan jäsenet eivät näin ollen voi äänestää mietinnön puolesta. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin Garganin laatiman ehdotusta neuvoston asetukseksi rahoituksellisista ja teknisistä toimenpiteistä taloudellisen ja yhteiskunnallisen rakenneuudistuksen tukemiseksi Euro-Välimeri-yhteistyökumppanuuden (MEDA) puitteissa (kodifioitu toisinto) koskevan mietinnön puolesta.
Yhteisön lainsäädännön yksinkertaistaminen ja selkeyttäminen ovat tärkeitä keinoja tuoda toimielimet lähemmäs kansalaisia. Monien säännösten ja niihin tehtyjen muutosten hajanaisuus heikentää avoimuutta, jota ihmiset tarvitsevat ymmärtääkseen yhteisön asiakirjoja. Kodifiointi on kiitettävää ja ehdottoman tarpeellista työtä. Unionin on palveltava jäsenvaltioita ja niiden kansalaisia, eikä se näin ollen saa tuottaa lainsäädäntötekstejä, jotka ovat täynnä sekavuuksia. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Äänestin tämän neuvoston asetusta (EY) N:o 1488/96 ja siihen tehtyjä muutoksia koskevan kodifioidun toisinnon puolesta. Kodifioitujen säädösten sisältö on säilytetty siinä täydellisesti.
Näin jatketaan sinnikkäästi yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamista ja selkeyttämistä, jotta sen käyttäminen, ymmärtäminen ja täytäntöön paneminen olisi kaikille helpompaa. Tämä on se asia, jota olen aina pitänyt hyvin tärkeänä EU:n tulevaisuuden kannalta, eli yhteisön lainsäädäntömekanismeja ja säännöksiä on muutettava helpommin ymmärrettäviksi lisäämällä niiden tuntemusta ja tuomalla ne lähemmäs kansalaisia.
Tämän kysymyksen osalta haluaisin myös todeta, että monet äskettäin järjestetyt (Lissabonin, Korfun ja Essenin) Eurooppa-neuvostot ovat panneet merkille, että Välimeren alue on EU:lle ensisijaisen tärkeä alue, ja asettaneet tavoitteeksi aidon ja hyödyllisen Euro-Välimeri-yhteistyökumppanuuden luomisen. 

Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Äänestin meille esitellyn luottovakuutuksen, luottotakuiden ja rahoitusluottojen alan neuvotteluja ja tietojenvaihtoa koskevista menettelyistä tehdyn päätöksen 73/391/ETY ja siihen myöhemmin tehtyjen muutosten ja lisäysten kodifiointia koskevan ehdotuksen puolesta. Kysymys on vain kodifiointiprosessin edellyttämistä muodollisista muutoksista.
Tässä tapauksessa kodifiointi on sitäkin tärkeämpää, kun kysymys koskee rajat ylittävää toimintaa.
Lopuksi haluan kiinnittää huomionne vielä yhteen seikkaan, joka tulee esiin myös talous- ja sosiaalikomitean lausunnossa: on kiinnitettävä erityistä huomiota käännösten oikeellisuuteen, sillä kaikenlaiset epätarkkuudet voivat luoda oikeudellista epävarmuutta, mikä voi johtaa tekstin virheelliseen täytäntöönpanoon. 

Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Kyseisessä ehdotuksessa on yksinkertaisesti kysymys kaikkien alaan liittyvien yhteisön lainsäädäntötekstien kodifioinnista, jolla varmistetaan lainsäädännön selkeys ja ymmärrettävyys. On tärkeää, että näin tehdään.
Raakaöljy- ja/tai öljytuotevarastojen vähimmäistasoa on säännelty monilla direktiiveillä. Yleisesti ottaen kaikissa näissä direktiiveissä korostetaan kyseisten tuotteiden suurta merkitystä yhteisön energiatuotteiden hankinnassa. Tuotteet ovat peräisin kolmansista maista, ja niiden saantia vähentävät vaikeudet voisivat aiheuttaa vakavia häiriöitä yhteisön taloudelliselle toiminnalle.
Näin ollen ehdotuksessa pyritään auttamaan unionin kansalaisia saamaan tietoa näistä säännöistä ja ymmärtämään niitä, ja mikä tärkeintä, siinä pyritään luomaan riittävät edellytykset näiden elintärkeiden energianlähteiden mahdollisen pulan korvaamiseksi.
Tämän vuoksi äänestin mietinnön puolesta. 

Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Katsomme, että Itämeren kalavarojen hallinnosta vastaaminen tulevaisuudessa on Itämeren rannoilla sijaitsevien maiden tehtävä. Olemme sitä mieltä, että Euroopan yhteisöillä ei pitäisi olla valtuuksia siihen.
Maailman kalavarojen hallinto on hoidettava osittain Yhdistyneiden Kansakuntien kautta, ja Itämeren tapauksessa Itämeren maiden kesken.
Tämän vuoksi olemme päättäneet äänestää mietintöä vastaan. 
Martin, David (PSE ),
   . Suhtaudun myönteisesti tähän mietintöön, jolla täytetään Euroopan parlamentin vaatimus EU:n ja jäsenvaltioiden tasolla työskentelevien jäsenten valtakirjojen tarkistamisesta (Euroopan parlamentin jäsenten valitsemisesta yleisillä välittömillä vaaleilla annetun säädöksen, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston 25. kesäkuuta ja 22. syyskuuta 2002 tekemällä päätöksellä, 12 artiklan nojalla).
Mietinnössä korostetaan tarvetta saattaa työjärjestyksen nykyiset määräykset ajan tasalle ja sovittaa ne paremmin vuoden 1976 säädöksen uusiin säännöksiin. Mietinnössä korostetaan erityisesti sitä, että on poistettava tietyt puutteet, jotka liittyvät parlamentin vaalikauden vaihtumiseen. Esimerkkinä voidaan mainita toimiminen jäsenenä sekä kansallisessa kansanedustuslaitoksessa että Euroopan parlamentissa. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Kyse on Itämeren ja Belttien kalavarojen tulevaa hallintoa koskevasta komission ehdotuksesta. Ehdotuksen tarkoituksena on muuttaa EU:n ja niiden kolmansien maiden välisiä suhteita, jotka ovat sopimuspuolina edellä mainittuja merialueita koskevissa sopimuksissa, Viron, Latvian, Liettuan ja Puolan Euroopan unioniin liittymisen vuoksi.
Tällä hetkellä ja joulukuuhun 2005 saakka Itämeren ja Belttien kalavarojen hallintoa säännellään vuonna 1973 tehdyllä Euroopan yhteisön, Itämeren valtioiden, Puolan ja Venäjän välisellä sopimuksella, jota kutsutaan Gdanskin yleissopimukseksi. Kun edellä mainitut jäsenvaltiot liittyivät Euroopan unioniin, ne sanoutuivat automaattisesti irti sopimuksesta. Näin ollen sopimusta sovelletaan nykyisin ainoastaan EU:n ja Venäjän välillä.
Komissio siis ehdottaa, että yhteisö irtisanoutuu sopimuksesta. Ellei näin tehdä, EU:n ja Venäjän suhteita säännellään kahdenvälistä yhteistyötä varten luodulla välineellä, ja sillä voisi olla kielteisiä vaikutuksia.
Kannatan esittelijää ja pidän ehdotusta myönteisenä, ja samalla ymmärrän, että ne huolenaiheet, joita suojelutavoitteet...

Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Olemme sitä mieltä, että Euroopan unionin valmistelukunnalle pitäisi myöntää vastuuvapaus vuodelta 2003, sillä ei ole mitään syytä asettaa talouskertomusta kyseenalaiseksi. Vastustamme kuitenkin valmistelukunnan puutteellista edustavuutta ja epädemokraattisia työskentelytapoja. Valmistelukunnan hieman yli sadan jäsenen joukossa naiset, nuoret ja Euroopan unioniin kriittisesti suhtautuvat olivat selvästi aliedustettuina. Tämän vuoksi valmistelukunta ei voi sanoa edustavansa Euroopan kansalaisia.
Mikä tärkeintä, valmistelukunnan puheenjohtaja Valéry Giscard d'Estaing ja hänen puheenjohtajistonsa suunnitteli politiikkaa oman päänsä mukaan. Ehdotuksia esitettiin ilman työryhmien tai täysistuntojen taustatyötä. Täysistunnoissa ei toimitettu äänestyksiä, ja Giscard päätti itse, miltä enemmistöt näyttivät. Yhdymme puheenjohtajiston brittiläisen jäsenen Gisela Stuartin tekemään analyysiin, jonka hän esittää Euroopan perustuslain tekemistä käsittelevässä kirjassaan "The Making of Europe's Constitution" (Fabian Society, 2003). Hänen näkemyksensä on, että valmistelukunnan työtä ohjasi poliittinen eliitti, jolla ei ollut vastuuvelvollisuutta ja joka oli päättänyt lopputuloksen jo työn alussa. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Kun otetaan huomioon, että menot vahvistanut tilintarkastustuomioistuin toteaa saaneensa riittävän varmuuden siitä, että 31. joulukuuta 2003 päättyneen varainhoitovuoden tilinpäätös on luotettava ja että tilien perustana olevat toimet ovat kaiken kaikkiaan lailliset ja asianmukaiset, äänestän suosituksen puolesta. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Yhdyn esittelijän päätelmään siitä, että kun otetaan huomioon neuvoston 8. heinäkuuta 2004 ja komission 19. lokakuuta 2004 antama puoltava lausunto sekä tilintarkastustuomioistuimen 13. toukokuuta 2004 antama hyväksyntä, parlamentilla ei liene syytä olla puoltamatta vastuuvapauden myöntämistä valmistelukunnan pääsihteerille varainhoitovuodelta 2003.
Suhtaudun tietenkin myönteisesti kyseisen varanhoitovuoden tilinpäätöksen avoimuuteen ja, käyttääkseni tilintarkastustuomioistuimen käyttämää sanaa, luotettavuuteen.
Olen samaa mieltä myös siitä, että jäämä pitäisi jakaa niiden kolmen toimielimen kesken, jotka olivat osoittaneet varoja valmistelukunnan talousarvioon.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Kesäkuun listan jäsenet päättivät äänestää mietintöä vastaan, sillä budjettivaliokunnan ehdottamat muutokset avaavat tien uusille EU:n sitoumuksille ilman minkäänlaisia vaatimusta koordinoida muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa.
Kesäkuun lista vastustaa komission ehdotusta ja on sitä mieltä, että EIP:n ei pitäisi myöntää ehdotettua lainatakuuta. Kesäkuun lista suosittelee, että ne maat, joita nämä lainatakuut koskevat ja jotka niistä hyötyvät, pitäisi ryhtyä itse kyseisten lainojen takaajiksi tai etsiä siihen tehtävään vapailta markkinoilta joku muu toimija.
Kesäkuun lista on sitä mieltä, että ehdotus ei ole yhteisön edun mukainen vaan että se on vaarassa johtaa kalliiseen epäonnistumiseen, jos lainatakuita myönnetään testaamatta niitä ensin markkinavoimilla, kuten tavallisesti.
Kesäkuun lista olisi mielellään nähnyt, että myös komission ehdotus hylätään äänestyksessä, mutta ironista kyllä pidämme komission alkuperäistä ehdotusta vähemmän vastenmielisenä kuin budjettivaliokunnan esittämää ehdotusta. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yhteisön takauksen myöntämisestä Euroopan investointipankille Venäjän ja läntisten uusien itsenäisten valtioiden tietyille hankkeille myönnetyistä lainoista aiheutuvien tappioiden varalta (WNIS).
EU:n ulkopolitiikkaa toteutetaan tässä tapauksessa naapuruuspolitiikkana, joka auttaa kyseisiä maita jatkamaan matkaansa kohti taloudellista, yhteiskunnallista ja poliittista kehitystä. Mielestäni on täysin yhtä tärkeää todeta, että EU:n lainanantokapasiteetti on tärkeä ulkopolitiikan ja kehityspolitiikan väline ja myös tehokas väline EU:n yleisissä mahdollisuuksissa edistää kehitystä ja turvallisuutta lähinaapurustossaan. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Äänestin kyseisen päätösehdotuksen puolesta. Se käsittelee sama aihetta kuin maaliskuussa 2003 komission antama tiedonanto "Laajempi Eurooppa ja naapuruus: uusi kehys suhteille EU:n itäisiin ja eteläisiin naapureihin", jossa esitettiin strategia "ystäväpiirin luomiseksi" – sellaisen alueen luomiseksi, jolla vallitsevat yhteiset arvot, vakaus ja vauraus ja jolla on mahdollista syventää taloudellista yhdentymistä.
Suhtaudun myönteisesti siihen, että päätöksen on tarkoitus kattaa tammikuun 2007 loppuun mennessä sovitut EIP:n lainat, jotka on varattu ympäristöön, liikenteeseen, televiestintään ja energia-alan infrastruktuuriin liittyviin hankkeisiin.
Toinen syy, miksi pidän mietintöä myönteisenä, on se, että mietintö on samoilla linjoilla 25. marraskuuta 2004 Haagissa pidetyn EU-Venäjä-huippukokouksen kanssa, jonka tarkoituksena oli edistää strategista kumppanuutta ja syventää niin sanottuja neljää yhteistä aluetta. Nämä alueet ovat yhteinen talousalue, yhteinen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, ulkoisen turvallisuuden alalla tehtävän yhteistyön alue sekä tutkimuksen, koulutuksen ja kulttuurin alue. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Käsiteltävänä on kolmas Euroopan yhteisön ja kolmannen maan välinen takaisinottoa koskeva sopimus, joka on osa niin sanottua laittoman maahanmuuton torjuntaa.
Lainaan esittelijän toteamusta: "Takaisinottoa koskevien sopimusten tekeminen edistyy vaivalloisesti erityisesti siksi, ettei Euroopan unionilla ole tarjota mitään sopimuksen vastineeksi."
Tämä johtaa käytännössä ennen kaikkea kaikkien niiden työntekijöiden takaisin käännyttämiseen, jotka haluavat innokkaasti aloittaa uuden elämän ja muuttavat toiseen maahan mutta jotka törmäävät sitten "henkilöstöhallintoon", jossa heidän joukostaan seulotaan pois ne, joita pidetään ylimääräisenä voimavarana. Tämän olemme tuominneet toistuvasti.
Prosessi on osa suuntausta, jossa työvoimaa käytetään maailmanlaajuisesti hyväksi, ja nämä sopimukset ovat vain tämän suuntauksen näkyvä puoli.
Tämän vuoksi äänestimme mietintöä vastaan. 
Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Sri Lankan kanssa tehtävä takaisinottoa koskeva sopimus on osa yhteisen maahanmuuttopolitiikan täytäntöönpanoa. Kesäkuun lista ei kuitenkaan halua osallistua minkäänlaisen Euroopan linnoituksen rakentamiseen. Laitonta maahanmuuttoa ja laitonta oleskelua sekä laittomien maahanmuuttajien palauttamista koskevien toimenpiteiden pitäisi kuulua jäsenvaltioiden kansallisten parlamenttien toimivaltaan. Tämän vuoksi äänestämme mietintöä vastaan. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Tämänkaltaiset sopimukset, joita on allekirjoitettu monien maiden kanssa, ovat hyvin tärkeitä laittoman maahanmuuton torjunnassa. Sopimukset liittyvät myös ihmisoikeuksien suojeluun, sillä meidän on oltava tarkkoina ja varmistettava, että lakeja noudatetaan tarkasti niitä sovellettaessa. Sen vuoksi kannatan sopimusten hyväksymistä. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Amsterdamin sopimukseen perustuvan muuttovirtojen hallinnan osalta Tampereen huippukokouksessa kehotettiin "antamaan lähtö- ja kauttakulkumaille apua, jotta vapaaehtoista paluuta voidaan edistää ja auttaa kyseisten maiden viranomaisia vahvistamaan valmiuksiaan torjua tehokkaasti ihmiskauppaa ja huolehtia takaisinottoa koskevista velvoitteistaan suhteessa unioniin ja jäsenvaltioihin" (IV luku 26 kohta).
Päätösehdotuksen tarkoituksena on määrätä ne ehdot, joita EU:n ja Sri Lankan viranomaiset noudattavat ilman lupaa toistensa alueella oleskelevien henkilöiden ottamiseksi takaisin. Yhteisö haluaisi sisällyttää tämän käytännön kaikkiin tuleviin kolmansien maiden kanssa tehtäviin sopimuksiin, mikä olisi mielestäni asianmukaista.
Huolimatta siitä, että yhteisön alueelle pääsyä on jatkossakin valvottava tiukasti, haluan ulkoasiainvaliokunnan tavoin varmistaa sen, ettei ihmisoikeuksien kunnioittamisen tarvetta koskaan vähätellä.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Komissio ei onnistunut saamaan neuvostolta yksimielistä päätöstä ehdotuksestaan arvonlisäverokantojen yksinkertaistamista ja selkeyttämistä koskevaksi direktiiviksi. Näin ollen direktiivin 1999/85/EY, jonka nojalla jäsenvaltiot voivat kokeiluluontoisesti soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa erityisen työvaltaisiin palveluihin, soveltamisaikaa on jatkettu toistuvasti, ja nyt se päättyy 31. joulukuuta 2005. Direktiiviin uudelleenmuotoilun tarkoituksena on se, että laajentumisen jälkeen uusille jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus soveltaa sitä, ja tätä pidämme erityisen myönteisenä.
Komission arviointikertomuksessa todetaan, että toimenpiteen vaikutukset ovat häviävän pieniä ja että sen kustannus-hyötysuhde on epäsuotuisa. Komission päätavoitteessa keskitytään kuitenkin arvonlisäveron yhdenmukaistamista koskeviin ongelmiin, vaikka komissio toteaakin, että toimenpide ei vaikuta kielteisesti sisämarkkinasääntöihin.
Vaikka suhtaudummekin tähän toimenpiteeseen tietyin varauksin ja kun otetaan huomioon, ettei se ratkaise EU:n korkean työttömyyden aiheuttamia ongelmia, olemme sitä mieltä, että lupa olisi säilytettävä niillä jäsenvaltioilla, jotka haluavat soveltaa sitä pysyvästi. Näin edistetään uusien työpaikkojen luomista ja harmaan talouden torjumista. Toivomme, että uudet jäsenvaltiot osallistuvat tämän tavoitteen saavuttamiseen. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Neuvoston 22. lokakuuta 1999 hyväksymällä direktiivillä 1999/85/EY, jolla muutettiin direktiiviä 77/88/ETY, oli tarkoitus edistää kokeilujärjestelmää, jossa voitiin soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa erityisen työvaltaisiin palveluihin. Näin jäsenvaltioille annettiin mahdollisuus halutessaan testata alennetun arvonlisäverokannan vaikutuksia työpaikkojen luomiseen ja harmaan talouden torjumiseen kyseisillä aloilla. Kokeilusta laadittiin lopulta arviointikertomus, josta kävi ilmi, että arvonlisäverokannan alentamisen sekä työttömyyden ja harmaan talouden torjunnan välillä ei voitu nähdä suoraa vastaavuussuhdetta.
Arvonlisäverokannan alentaminen ei ole mielestäni paras tai tarkoituksenmukaisin keino vauhdittaa työmarkkinoita ja vähentää harmaata taloutta. Koska mitään ei kuitenkaan ollut suunniteltu – kokeilun oli määrä päättyä lopullisesti 31. joulukuuta 2003 – siinä tarkoituksessa, että myös uusille jäsenvaltioille annettaisiin mahdollisuus soveltaa alennettua verokantaa, tilanne oli epäoikeudenmukainen.
Koska olen sitä mieltä, että uusille jäsenvaltioille olisi annettava sama mahdollisuus, äänestin mietinnön puolesta. 

De Rossa (PSE ),
   . Totean mielelläni kannattavani tätä mietintöä ja PEACE-ohjelman jatkamista. Tällä ohjelmalla on myötävaikutettu omintakeisella ja tärkeällä tavalla sovinnon syntymiseen rakentamalla uutta luottamusta naapureiden välille ja tuomalla rajan kummallakin puolella elävät yhteisöt yhteen.
PEACE-hankkeilla on lisätty huomattavasti keskinäistä ymmärrystä ja parannettu yhteisöjen välisiä suhteita, ja olen iloinen, että nyt ohjelman rahoitusta on jatkettu vuoden 2006 loppuun.
On selvää, että toiveemme toteutuminen rauhanomaisesta tulevaisuudesta riippuu siitä, miten hyvin monet tästä ohjelmasta rahoitettavat valtioiden rajat ylittävät sekä pohjoisen ja etelän väliset aloitteet toteutetaan. 
Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Äänestimme mietintöä vastaan. Mielestämme niiden jäsenvaltioiden, jotka haluavat tukea Irlannin kansainvälistä rahastoa, on tehtävä se päättämällä rahoitustuesta kansallisessa parlamentissaan. Jäsenvaltioiden on maksettava nämä tuet suoraan valtion talousarviosta, eikä varoja pitäisi kierrättää EU:n talousarvion kautta. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yhteisön rahoitustuesta Irlannin kansainväliselle rahastolle (2005–2006). Rahastolla on edelleen hyvin suuri merkitys niiden alueiden jälleenrakennuksessa, jotka ovat tuhoutuneet vuosikymmeniä jatkuneen terrorismin aiheuttaman epävakauden seurauksena. Rahaston tavoitteet ovat edelleen kiireellisiä tavoitteita, ja tällä historiallisella hetkellä, kun neuvotellaan pysyvästä rauhasta, EU:n on osoitettava solidaarisuutta Irlannin kansalle. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Vuonna 1986 perustettu Irlannin kansainvälinen rahasto, jonka tavoitteena on avustaa Ison-Britannian ja Irlannin välillä tehdyn sopimuksen täytäntöönpanossa, edistää taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä, rohkaista kansallismielisten ja unionistien väliseen yhteydenpitoon, vuoropuheluun ja sovintoon kaikkialla Irlannissa, on tehnyt äärimmäisen hyödyllistä ja myönteistä työtä edistäessään alueella taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä kohti rauhaa ja sovintoa.
Erilaiset uhat ja epävarmuus varjostavat jälleen rauhan lujittamisprosessia Pohjois-Irlannissa ja Irlannin raja-alueella. Pohjois-Irlannin maakuntahallitus on lakkautettu. Näin ollen sillä, että rauhaa edistetään Pohjois- ja Etelä-Irlannin alueilla taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen avulla, on entistä suurempi merkitys. Tämä on prosessi, jota Irlannin kansainvälinen rahasto on toteuttanut ruohonjuuritasolla esimerkillisesti.
Tämän vuoksi komission olisi mielestäni hyväksyttävä ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisön rahoitustuesta Irlannin kansainväliselle rahastolle. Äänestän siis mietinnön puolesta. 

Queiró (PPE-DE ),
   . Kansaa edustavan demokraattisen toimielimen toiminnassa on hyvin tärkeää noudattaa niitä periaatteita, joihin parlamentaarista koskemattomuutta koskevat säännöt – asianmukaisesti – perustuvat. Sen vuoksi parlamentin jäsenen parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevaan päätökseen on suhtauduttava tietyllä varauksella.
Tässä tapauksessa kyse on oikeusprosessista, jossa käsitellään sellaista käyttäytymistä, jolla ei ole mitään tekemistä poliittisen toiminnan kanssa. Näin ollen, ja kun otetaan huomioon mietinnön sisältö, äänestin mietinnön puolesta. 

Martin, David (PSE ),
   . Tämä on järkevä Itämeren kalavarojen kahdenvälistä hallintoa koskeva järjestely, jossa kootaan voimassa olevat Venäjän federaation sekä Viron, Suomen, Latvian, Liettuan, Puolan ja Ruotsin väliset kahdenväliset sopimukset yhdeksi kahdenväliseksi sopimukseksi.
On tietenkin tärkeää, että kalavarojen säilyttämistä pidetään ensisijaisena tavoitteena. Olisi myös pidettävä mielessä, että suurin uhka Itämeren elollisille luonnonvaroille tulee maalta eikä mereltä, ja paras keino vähentää meren saastumista on sisällyttää ympäristönsuojeluvaatimukset kalastuspolitiikkaan. Tämä olisi pidettävä yhtenä päätavoitteista, kun neuvotellaan kahdenvälisestä sopimuksesta yhteisön ja Venäjän federaation välillä. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Mietinnössä käsitellään sellaisen välineen luomista, joka helpottaisi työntekijöiden liikkuvuutta unionissa ja, kuten esittelijä toteaa, Lissabonissa vuonna 2000 pidetyn Eurooppa-neuvoston strategisten tavoitteiden saavuttamista.
Kuten olemme aiemmin todenneet, avainkysymyksenä on tällaisen välineen tarkoitus. Onko sen tarkoituksena lisätä työntekijöiden liikkuvuutta ja siten elvyttää maan omia henkilöresursseja vai auttaa vain taloudellisesti kehittyneimpiä maita hyödyntämään muiden maiden henkilöresursseja?
Syystäkin pelkäämme sitä, että välineen tarkoituksena on lisätä taloudellisesti kehittyneimpiin maihin muuttavan teknisen henkilöstön ja tutkimushenkilöstön määrää ja että tässä mielessä tarkoituksena on luoda eurooppalaiset työmarkkinat tai jopa eurooppalainen asiantuntijapörssi.
Toteaisin vielä kerran, että neuvoston ja UNESCOn kanssa tehdyn yhteistyön tuloksena ehdotetut asiakirjat ovat jo olemassa. Tämän vuoksi äänestimme mietinnön puolesta, vaikka suhtaudummekin kriittisesti yritykseen vahingoittaa myönteisiltä vaikuttavia pyrkimyksiä. 
Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Mielestämme EU:n ei tarvitse luoda vakiomuotoista asiakirjakansiota, jota EU:n kansalaiset voivat käyttää työtä hakiessaan. EU:n toimielimillä voi tietenkin olla vakiomuotoinen asiakirjakansio niitä varten, jotka hakevat töitä näistä toimielimistä. Tällaisesta asiakirjakansiosta ei saisi kuitenkaan tehdä pakollista vaatimusta. Sen sijaan tämä on asia, josta jäsenvaltioiden olisi itse voitava päättää. 
Marques (PPE-DE ),
   . Onnittelen jäsen Novakia hänen erinomaisesta työstään yhteisön yhteisiä tutkinto- ja pätevyysvaatimuksia selkeyttävien puitteiden – Europassin – luomiseksi.
Ehdotuksen tarkoituksena on luoda yhtenäinen asiakirjakansio, jonka avulla kansalaiset voivat työ- tai opiskelupaikkaa hakiessaan esittää tutkintonsa sellaisessa muodossa, joka on vertailukelpoinen kaikkialla unionissa.
Europass helpottaa ammatillista liikkuvuutta ja kannustaa opiskelemaan Euroopan unionissa, ja tämä puolestaan auttaa saavuttamaan Lissabonin strategian tavoitteet.
Kannatan Europassin luomista, sillä liikkuvuus on tärkeä asia, kun luodaan parempia työpaikkoja ja hillitään pätevyyden vähenemistä unionin työmarkkinoilla. Olen vakuuttunut siitä, että tämä antaa tarvittavan sysäyksen niiden esteiden kaatamiseksi, joita unionin kansalaiset kohtaavat tällä alalla.
Haluan myös korostaa, että on tarpeen välttää lainsäädäntöprosessin pitkittämistä, ja sen vuoksi äänestin Europassin puolesta. Näin ollen se voi tulla voimaan jo vuonna 2005.
Queiró (PPE-DE ),
   . Lisätäksemme tutkintojen ja pätevyyden koordinointia, selkeyttä ja avoimuutta, meidän on pyrittävä kokoamaan tutkintotodistuksiin liittyvät toimet yhteisiin puitteisiin. Kyse ei ole todistusten tunnustamisesta vaan tutkintojen ja pätevyyden esittämiseen liittyvien prosessien yksinkertaistamisesta. Sen vuoksi äänestin suosituksen puolesta. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Käsiteltävänä olevalla lainsäädäntöehdotuksella pyritään luomaan yhteinen asiakirjakansio, jonka avulla kansalaiset voivat esittää taitonsa, pätevyytensä ja tutkintonsa ja joka helpottaa ulkomailla hankitun ammatillisen koulutuksen ja työkokemuksen tunnustamista työmarkkinoilla. Tämän vuoksi se edistää ammatillista ja oppimistarkoituksessa tapahtuvaa liikkuvuutta unionissa.
Sen lisäksi, että ehdotuksella tehdään tutkinnoista ja pätevyydestä vertailukelpoisia, sen avulla voidaan myös saavuttaa Lissabonissa vuonna 2000 pidetyssä Eurooppa-neuvostossa asetetut tavoitteet eli tehdä unionista maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin alue vuoteen 2010 mennessä.
Niinpä Europass – joka sisältää eri maissa käytyihin kursseihin, korkea-asteen opintoihin, kielitaitoon ja ammattikoulutukseen liittyviä asiakirjoja – paitsi edesauttaa selvästi näiden tavoitteiden saavuttamista myös parantaa yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen laatua unionissa. Tämä on nuorison kannalta erittäin myönteinen ja tärkeä toimenpide. Sen vuoksi sen olisi tultava voimaan heti kun mahdollista.
Äänestin mietinnön puolesta. 
Toussas (GUE/NGL ),
   . – Europass on jälleen yksi keino korvata järjestelmällinen ja yhtenäinen koulutus hajanaisella pätevyydellä ja nykyisiin markkinavaatimuksiin mukautetulla vanhentuneella koulutuksella. Tarkoituksena on käyttää työntekijöitä hyväksi – täysin Lissabonin strategian mukaisesti.
Näin ollen jatkossa vain työnantajat vastaavat yleissivistävien ja ammatillisten tutkintojen arvioinnista voidakseen valita hakijoista sen, joka sopii parhaiten heidän hyväksikäyttötarkoituksiinsa. Tällä tavoin koulutusjärjestelmältä riistetään sille kuuluva tehtävä.
Europassia voidaan uudistaa, ja työnantajat voivat lisätä siihen uusia vaatimuksia. Se voidaan ehkä muuttaa myös välineeksi, jolla työntekijöistä pidetään rekisteriä, jossa kuvataan paitsi heidän taitojaan ja tietojaan myös heidän mielipiteitään, vakaumuksiaan ja käytöstään.
Oppimistarkoituksessa tapahtuvan ja ammatillisen liikkuvuuden helpottamista koskevat puheet ovat vain hämäystä. Elinikäistä oppimista ja vaihdettavia yksittäisiä koulutusmoduuleja suosiva politiikka ennemminkin jarruttaa kuin edistää liikkuvuutta ja on osoitus siitä, että ihmisen on oltava aina valmis vastaamaan työvoimaa koskeviin muuttuviin vaatimuksiin.
Vaadimme, että Europass poistetaan ja että 1) käyttöön otetaan yhteinen ja vapaa valtion koulutusjärjestelmä, jolla luodaan yhtenäinen perusta yleissivistykselle sekä perustason ammatilliselle koulutukselle, jolla taataan riittävä ammattitaito, ja että 2) liikkuville työntekijöille taataan korkea elintaso, tasavertainen työllisyys ja koulutus sekä yhtäläiset elinolot. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu 
- Salvador Garriga Polledon ja Anne Elisabet Jensenin laatimasta budjettivaliokunnan mietinnöstä (A6-0068/2004) neuvoston muuttamasta esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2005 (kaikki pääluokat) (11445/2004 – C6-0123/2004 – 2004/2001(BUD) – 2004/2002(BUD)) ja oikaisukirjelmistä nro 1/2005 (15180/2004 – C6-0216/2004), 2/2005 (15181/2004 – C6-0217/2004) ja 3/2005 (15182/2004 – C6-0218/2004) esitykseen Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2005
Pääluokka I, Parlamentti
Pääluokka II, Neuvosto
Pääluokka III, Komissio
Pääluokka IV, Tuomioistuin
Pääluokka V, Tilintarkastustuomioistuin
Pääluokka VI, Talous- ja sosiaalikomitea
Pääluokka VII, Alueiden komitea
Pääluokka VIII (A), Oikeusasiamies
Pääluokka VIII (B), Euroopan tietosuojavaltuutettu
- Reimer Bögen laatimasta budjettivaliokunnan mietinnöstä (A6-0069/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi joustovälineen varojen käyttöön ottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn toimielinten sopimuksen 24 kohdan mukaisesti (KOM(2004)0402 – C6-0213/2004 – 2004/2087(ACI)). 
Garriga Polledo (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, mielestäni voimme esitellä tänään hyvän sopimuksen huolimatta jokavuotisesta kiusauksesta pyrkiä rahoittamaan parlamentin etuja ja syyttää neuvostoa kaikesta muusta.
Vuosittainen talousarviomenettely on täydellinen esimerkki siitä, millaista toimielinten välisen yhteistyön pitäisi olla. Olen ollut budjettivaliokunnan jäsenenä kymmenen vuotta enkä ole koskaan pitänyt toimielinten välistä vastakkainasettelua oikeana tapana ratkaista talousarvion painopisteitä. Nähdäkseni aika on näyttänyt, että yhteisymmärryksen kannattajat ovat oikealla asialla.
Vuoden 2005 talousarvioesityksen kannalta olisi parasta, jos kaikki kolme toimielintä voisivat olla kohtuullisen tyytyväisiä lopputulokseen. Olisi naurettavaa pitää sopimusta jonkin toimielimen voittona toisesta, sillä mielestäni Euroopan unioni perustuu juuri näihin kolmeen toimielimeen.
Kulunut vuosi on ollut talousarvion osalta hyvin mutkikas. Aluksi laskettiin otsakkeiden 3, 4 ja 5enimmäismääriä, mikä on tehnyt parlamentin esittämien painopistealueiden noudattamisesta erittäin vaikeaa.
Vakaussopimuksen ansiosta jäsenvaltiot ovat noudattaneet budjettikuria, ja näin on syytä olla myös jatkossa.
Olemme järjestäneet Euroopan parlamentin vaalit, joiden ansiosta meillä on uusia parlamentin jäseniä ja uusi budjettivaliokunnan puheenjohtaja. Kiitän häntä erittäin hyvästä työstä. Meillä on myös uusi komissio ja uusi talousarviosta vastaava komission jäsen, jota kiitän niin ikään erinomaisesta työstä. Kiitän myös hänen edeltäjäänsä Schreyeriä.
Hyvät kollegat, tämän vuoden syyskuusta lähtien olen pyrkinyt edistämään talousarviostrategiaa, jonka tavoitteena on puolustaa Euroopan parlamentin asettamia painopistealueita Lissabonin tavoitteiden, tiedotuspolitiikan, turvallisuuden ja oikeudenmukaisuuden aloilla. Puolustamme näitä painopistealueita, koska olemme poliittinen parlamentti ja koska olemme luvanneet kansalaisillemme unionin, jossa tuetaan talouskasvua, luodaan työpaikkoja, tiedotetaan aiempaa paremmin unionin nykytilasta ja tulevaisuudesta, valvotaan aiempaa tehokkaammin maahanmuuttovirtoja sekä lisätään turvallisuutta torjumalla rikollisuutta ja terrorismia.
Toimemme yhteisön aidon terrorisminvastaisen kannan muotoilemiseksi ovat paras mahdollinen tapa, jolla Euroopan parlamentti voi osoittaa kunnioitustaan niille lähes 200 eurooppalaiselle, jotka murhattiin Madridissa 11. maaliskuuta. Haluan kiittää teitä kaikkia antamastanne tuesta.
Strategiamme kannalta on ollut keskeistä varmistaa, ettei unionin virastoja rahoiteta yksipuolisesti parlamentin muiden painopisteiden kustannuksella. Jos haluamme lisätä virastojen määrää, niille on osoitettava myös uusia varoja. Hyvät kollegat, tämä oli kantamme, ja uskon, että parlamentti on saavuttanut strategiamme mukaiset tavoitteet lähes sataprosenttisesti.
Olemme onnistuneet ottamaan käyttöön 185 miljoonan euron joustovälineen. Tämä merkitsee uusia varoja, jotka ylittävät rahoitusnäkymien enimmäismäärän. Näistä uusista varoista olemme kohdistaneet 40 miljoonaa euroa hajautettuihin virastoihin, eli neuvosto tunnustaa nyt ensimmäistä kertaa, että uudet varat ovat tarpeen uusien sitoumusten noudattamiseksi.
Lisäksi olemme käyttäneet joustovälineestä 100 miljoonaa euroa Irakin jälleenrakentamisen rahoittamiseen. Näin olemme jättäneet talousarvioon riittävän liikkumavaran rahoittaaksemme muun muassa Latinalaista Amerikkaa, Aasiaa ja Välimerta koskevia toimia, tautien ja köyhyyden torjuntaa sekä demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevaa aloitetta.
Olemme edelleen huolissamme maksumäärärahakysymyksestä, vaikka kaikki kolme toimielintä ovatkin sitoutuneet laatimaan tarvittaessa lisätalousarvion vuonna 2005. Meidän kaikkien eli kolmen toimielimemme noudattama kuri ja ankaruus ovat luku sinänsä, mutta on kokonaan toinen asia säästää maksumäärärahoissa harkitsemattomasti tavalla, joka saattaa vaarantaa talousarvion täytäntöönpanon vuonna 2005. Parlamenttimme on ensi vuonna erityisen valppaana. Määrärahoissa ei saada koskaan säästää unionin tarpeiden kustannuksella.
Neuvosto on leikannut maatalouden maksumäärärahoja miljardilla eurolla, mikä on talousarvion yhteydessä epätavallista. Odotammekin neuvostolta lisäselvityksiä asiasta.
Hyvät kollegat, lopuksi kiitämme puheenjohtajavaltio Alankomaita sen – odotetusti – osoittamasta käytännönläheisyydestä neuvotteluissa ja sen yllättävänkin voimakkaasta halusta päästä yhteisymmärrykseen parlamentin kanssa. Arvoisa ministeri, kiitämme teitä joka tapauksessa panoksestanne, ja arvoisa komission jäsen, teitä kiitämme sovitteluvalmiudestanne. Toivon, että yhteistyömme on tiivistä vuonna 2005. Kiitokset kuuluvat myös koordinaattoreille, parlamentin jäsenille, budjettivaliokunnan sihteeristön jäsenille ja henkilökohtaiselle avustajalleni.
Kanssanne on ollut ilo työskennellä laatiessamme vuotta 2005 koskevaa talousarvioesitystä, joka voidaan toivoakseni hyväksyä suuremmitta ongelmitta torstaisessa äänestyksessä. 
Jensen (ALDE ),
    Arvoisa puhemies, hallintomenot eivät luonnollisestikaan ole olleet vaikein kysymys tämänvuotisissa talousarvioneuvotteluissa, etenkään kun virkamiesten palkankorotukset haluttiin pitää tänä vuonna alle 1 prosentissa eikä alun perin kaavailluissa 2,6 prosentissa. Parlamentin ensimmäisen käsittelyn mukaisten lukujen perusteella meille jääkin sopivasti liikkumavaraa hallintomenojen enimmäismäärässä. Lisäksi tietyt toimielimet ovat onnistuneet jouduttamaan tämänvuotisia maksumäärärahoja ja mahdollistaneet näin säästöt vuoden 2005 talousarviossa. Kaiken kaikkiaan onkin onnistuttu varmistamaan, että muut toimielimet – eli parlamentin ja neuvoston lisäksi tuomioistuin, tilintarkastustuomioistuin, talous- ja sosiaalikomitea, alueiden komitea, oikeusasiamies ja Euroopan tietosuojavaltuutettu – voivat toteuttaa suunnittelemansa virkanimitykset, jotka perustuvat laajentumiseen, henkilöstöuudistuksiin ja varainhoitouudistukseen.
Käytännössä nämä aiottua pienemmistä palkankorotuksista aiheutuvat säästöt pannaan täytäntöön vuoden 2005 aikana laadittavan lisätalousarvion avulla. Näin olemme sopineet neuvoston kanssa. Siksi emme äänestä näistä säästöistä parlamentin toisessa käsittelyssä vaan säästämme myös neuvoston ja parlamentin talousarvioista panemalla säästöt täytäntöön toisen lisätalousarvion avulla. Nämä talousarviothan on laadittu neuvoston kanssa ensimmäisessä käsittelyssä aloitetun sovittelumenettelyn perusteella.
Tähän asti kaikki on sujunut hyvin. Kaikkien toimielinten on tärkeää varmistaa jatkuvasti, että niiden hallinto on mahdollisimman tehokasta ja edullista. Lisäksi on erityisen tärkeää, että saamme taloudellista etua toimielinten välisestä yhteistyöstä. Siksi on mielestäni myös tärkeää, että pääsihteerit toimittavat meille ensi vuoden alkupuolella – ennen huhtikuun 1. päivää – ajan tasalla olevan kertomuksen nimitysten edistymisestä. Olemme todenneet laajentumisen jälkeisten virkanimitysten viivästyneen, ja mielestäni meidän on tärkeää seurata tarkasti näiden asioiden edistymistä, jotta voimme havaita mahdolliset ongelmat.
Myös muilla aloilla on todellista tarvetta toimielinten väliselle yhteistyölle. Haluan tässä vaiheessa tarkentaa hieman keskustelun polttopistettä ja esittää haasteen parlamentin johdolle. Eräs käytännön esimerkki yhteistyön tarpeesta on alueiden komitean halu käyttää parlamentin kokoustiloja kokoontuessaan Brysselissä. Meidän on erittäin järkevää tarjota tilojamme sen käyttöön, kunhan järjestely ei haittaa parlamentin työskentelyä. Tämän päätöksen tekeminen on parlamentin johdon vastuulla. Päätöksessä on otettava huomioon meidän työmme, mutta samalla on ajateltava myös tuottavuutta.
Parlamentin talousarviosta 20 prosenttia koostuu hallintomenoista, mikä vaikuttaa tarpeisiin nähden kohtuulliselta. Korostan kuitenkin – kuten olen tehnyt ennenkin – että viime vuosina olemme pystyneet käyttämään tästä 20 prosentin talousarviosta huomattavia summia rakennusten maksamiseen ja että voimme näin säästää talousarvioon varatuissa vuokramenoissa tulevina vuosina. Näin on myös kuluvana vuonna, kun kahdesta uudesta Brysselissä sijaitsevasta rakennuksesta – D4:stä ja D5:stä – maksetaan yli 130 miljoonaa euroa.
Kun kaikki on sanottu ja tehty, parlamentin talousarvioon vuodelle 2005 jää vielä jonkin verran liikkumavaraa. Tässä yhteydessä kehotankin parlamentin johtoa tarkastelemaan sen tuen laatua, jota meille parlamentin jäsenille tarjotaan esimerkiksi käännösten ja oikeusavun muodossa. Esimerkiksi kielikysymyksissä joudumme usein tekemään kompromisseja, jotka eivät välttämättä ole miellyttäviä. Laajentumisen vuoksi ja lainsäädäntätoimien lisääntyessä saatavillamme on oltava tukea, tutkimuksia, lähdeaineistoja ja analyysejä. Juuri parlamentti on ihmisten ikkuna yhteiseen lainsäädäntätyöhön, ja siksi meidän on vaadittava olosuhteita, joissa voimme taata lainsäädäntätyön asianmukaisen laadun. Vuoden 2005 talousarviossa varataan 17,5 miljoonaa euroa parlamentin jäsenille maksettavien korvausten korotuksiin, jotta voisimme nimittää avustajia. Parlamentin jäsenten työmäärä kasvaa jatkuvasti, mikä johtuu paitsi lisääntyvästä lainsäädäntätyöstä myös unionin laajentumisesta. Käsittelemässämme lainsäädännössä on hyvin usein kyse monimutkaisesta ympäristö- ja kauppalainsäädännöstä, ja tarvitsemme tukea tässä työssä. Siksi on oikeudenmukaista, että parlamentin jäsenten saamia korvauksia korotetaan ja että voimme näin nimittää avustajia. On erittäin tärkeää, että työolomme ovat kohtuulliset. Kyseinen summa asetettiin varaukseen odottaessamme asiaa koskevaa päätöstä. Nyt päätös on tehty ja monia aloja varten on hyväksytty selkeät säännöt. Näin budjettivaliokunta voi hyväksyä ensi vuonna parlamentin puhemiehen kehotuksesta kannan varauksen poistamiseksi.
Lopuksi kiitän teitä rakentavasta yhteistyöstä, jota olemme tehneet tämän talousarviomenettelyn aikana. Kiitän erityisesti komission jäsentä Grybauskaitėa, joka on toiminut hyvin aktiivisesti talousarviota koskevan kompromissin saavuttamiseksi. Haluan kiittää myös neuvoston edustajaa Nicolaïta ja esittelijä Garriga Polledoa, jotka ovat mielestäni edistäneet talousarviomenettelyä suurenmoisella tavalla. Viimeisenä mutta ei vähäisimpänä haluan kiittää kollegoitani, koordinaattoreita, heidän rakentavasta yhteistyöstään talousarviota laadittaessa. 
Böge (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, joustovälineen käyttöönotto on tänä vuonna läheisesti yhteydessä talousarvion onnistuneeseen käsittelyyn ja toimielinten väliseen yhteisymmärrykseen, jonka saavuttaminen oli totisesti tarpeen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, jälkeen päin voitaneen todeta olleen erinomainen asia, että parlamentti varmisti vuonna 1999 käydyissä työläissä neuvotteluissa mahdollisuuden joustovälineen käyttöön. Joustovälineestä on nimittäin ollut suurta hyötyä myös neuvoston omilla painopistealueilla, kun viime vuosien talousarvioita on pantu täytäntöön.
Haluan palauttaa jälleen kerran mieleen, että joustovälineen – jonka vuosittainen enimmäismäärä asetettiin toukokuussa 1999 tehdyssä sopimuksessa 200 miljoonaan euroon – tarkoituksena on varautua ennalta arvaamattomiin tilanteisiin. Lisäksi toimielinten sopimuksen 24 kohdassa todetaan, ettei tätä joustovälinettä periaatteessa pitäisi käyttää samaan tarkoitukseen kahtena peräkkäisenä varainhoitovuonna. Joustovälineen käyttöönotto edellyttää luonnollisesti asiaankuuluvaa esitystä, minkä jälkeen on arvioitava, onko tietystä otsakkeesta tai – mikäli tämä ei ole mahdollista – otsakkeiden välisten siirtojen avulla rahoitettava muita ennalta arvaamattomia toimia. Tämän jälkeen voidaan keskustella siitä, onko joustoväline syytä ottaa käyttöön.
Kyseinen menettely toistuu lähes joka vuosi, ja näistä kokemuksista olemme oppineet itse asiassa sen, että tulkintakysymykset rasittavat tätä joustoa toisinaan varsin huomattavasti. Haluan kiinnittää huomionne tämänvuotiseen tilanteeseen, jossa käytettävissämme on lopulta 185 miljoonaa euroa. Tästä summasta 45 miljoonaa on kohdistettu Peace II -ohjelmaan, 40 miljoonaa virastoihin – jotka kuuluvat tunnetusti neuvoston tärkeimpiin painopistealueisiin ja uhkaavat aina syrjäyttää otsakkeeseen 3 kuuluvat tärkeät ohjelmat, jotka tuovat lisäarvoa Euroopan unionille – ja 100 miljoonaa Irakin jälleenrakentamiseen.
Juuri tässä yhteydessä haluan korostaa, että vuoden 2004 talousarviossa Irakille myönnetystä 90 miljoonan euron kokonaissummasta on – mikäli muistan oikein – rahoitettu joustovälineen avulla 74 miljoonaa euroa jo vuonna 2004. Tätä on selvästikin miltei mahdotonta perustella, eikä lähtökohtaisesti pitäisikään toimia näin. Siksi meidän olisi erittäin viisasta hyödyntää uusista rahoitusnäkymistä ja niiden edellyttämästä joustosta käytävässä keskustelussa kokemuksia, joita olemme viime vuosina saaneet joustovälineen käytöstä. Haluan nimittäin muistuttaa, että vuoden 2005 talousarviossa on kyse kaikkiaan 106,3 miljardin euron maksumäärärahoista ja 200 miljoonan euron joustovarasta.
Tässä vuodessa on mielenkiintoista se, että ensimmäistä kertaa joustovälineen käytöstä ei ole hyötyä ainoastaan otsakkeessa 4 (ulkoiset toimet) vaan väistämättä myös otsakkeissa 2 ja 3. Sopimuksella on ollut viime kädessä se ylimääräiseksi seuraukseksikin luonnehdittavissa oleva vaikutus, että – eräänlaisena lainsäädännöllisenä ja talousarvioon liittyvänä hätäratkaisuna – otsakkeeseen 7 on voitu sisällyttää 120 miljoonan euron rahoituspaketti Pohjois-Kyprokselle ja että yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan rahoitusta on voitu lisätä 10 miljoonalla eurolla yhteensä 62,5 miljoonaan euroon.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan todeta, että kun otetaan huomioon kokemuksemme ja käytännöllisesti katsoen jokavuotinen keskustelumme joustovälineen käytöstä, yhden asian on oltava päivänselvä sekä neuvostolle että parlamentille, kun keskustelemme uusista rahoitusnäkymistä: mitä pidemmälle aikavälille rahoitusnäkymät kohdistetaan – olipa kyse vuosista 2007–2013 tai mistä muusta jaksosta tahansa – ja mitä pidemmälle ajalle summat lyödään lukkoon, sitä todennäköisempää on, että tarvitsemme tulevina vuosina lisäjoustoa selvitäksemme ennalta arvaamattomista tilanteista ja että vaadimme tätä joustoa neuvostolta neuvotellessamme rahoitusnäkymistä. 
Nicolaï,
   . Arvoisa puhemies, pidän myönteisenä, että kaksi toimielintämme pääsi 25. marraskuuta pidetyssä neuvottelukokouksessa yleiseen sopimukseen unionin ensi vuoden talousarviosta. Haluaisin esittää joitakin asiaan liittyviä huomioita tämänpäiväisen keskustelun pohjalta.
Kuten tiedätte, neuvosto ei alun perin ollut varautunut joustovälineen käyttöön. Yleisen kompromissin saavuttamiseksi neuvoston oli kuitenkin hyväksyttävä huomattavan – 185 miljoonan euron – joustovälineen käyttöönotto, mihin kaikki jäsenvaltiot eivät suinkaan suhtautuneet myötämielisesti. Budjettikurin vuoksi neuvosto katsoo, että valintoja on tehtävä: eihän kansallisella tasollakaan voida vain koota yhteen kaikkia painopistealueita ja odottaa, että joku maksaa laskun.
Valmistautuessaanneuvottelukokoukseen neuvosto perehtyi kuitenkin huolellisesti parlamentin perusteluihin. Parlamentti teki alusta lähtien selväksi, ettei se pystyisi rahoittamaan sen paremmin perinteisiä painopistealueitaan kuin otsakkeisiin 3 ja 4 – sisäiset politiikat ja ulkoiset toimet – kuuluvia uusia painopistealueitaankaan olemassa olevien enimmäismäärien sallimissa rajoissa. Päästyämme sopimukseen joustovälineen käytöstä otsakkeessa 3 parlamentti pystyy nyt palauttamaan virastojen rahoituksen ennalleen. Samalla parlamentti on turvannut riittävän rahoituksen omilla painopistealueillaan.
Tarkasteltaessa joustovälineen käyttöä otsakkeessa 4 totean olevani parlamentin ulkoasianvaliokunnanlausunnon valmistelijan kanssa samaa mieltä siitä, että lopputulosta voidaan pitää parlamentin kannalta varsin myönteisenä.
Haluan ottaa esiin myös Pohjois-Irlannin rauhanprosessin. Olen tyytyväinen, että pääsimme sopimukseen Peace II -ohjelman rahoituksesta vuosiksi 2005–2006. Näin tuemme arvokkaalla tavalla pitkän aikavälin ratkaisua.
Lopuksi totean, että parlamentin valtuuskunta mahdollisti sopimuksen saavuttamisen lieventämällä maksumäärärahoja koskevia vaatimuksiaan. Lopputulos on tasapainoinen ja komissionkin mielestä toimiva. Odotan hyvillä mielin torstaina järjestettävää allekirjoitustilaisuutta. 
Grybauskaitė,
   . Arvoisa puhemies, olen erittäin tyytyväinen saadessani puhua teille uuden komission ensimmäisenä edustajana tässä erittäin tärkeässä prosessissa, joka alkoi 22. marraskuuta ja joka liittyy välittömästi vuoden 2005 talousarviosta käytäviin neuvotteluihin. Kyseinen talousarvio on hyvin tärkeä sekä Euroopan parlamentin että koko unionin kannalta.
Kummankin budjettivallan käyttäjän osoitettua taitonsa ja joustavuutensa 25. marraskuuta käydyissä varsin raskaissa neuvotteluissa pääsimme sopimukseen tiukasta talousarviosta vuodelle 2005. Solidaarisuutensa ja määrätietoisuutensa ansiosta parlamentti saavutti kaikki tärkeät tavoitteensa. Budjettivaliokunnan puheenjohtaja Lewandowski, talousarvion esittelijä Garriga Polledo, joustovälinettä käsitellyt esittelijä Jensen, jäsen Böge ja muut budjettivaliokunnan jäsenet, jotka osallistuivat hyvin aktiivisesti koko päivän ja yön kestäneisiin neuvotteluihin, ansaitsevat kiitoksemme kovalla työllä saavutetuista tuloksista. Myös neuvoston puheenjohtajaa Nicolaïta on aihetta kiittää siitä, että hän kannusti jäsenvaltioita hyväksymään sopimuksen. Tehtävä ei ollut helppo.
Lopullisen sopimuksen kohdalla on luonnollisesti olemassa pieni vaara, ettei kaikkia pakollisia menoja ole otettu huomioon paketin sisällöstä päätettäessä. Esimerkiksi maatalousvaliokunnan viimeisimpien arvioiden mukaan neuvosto jätti huomiotta joitakin menoja: ylimääräiset maksupyynnöt rakennerahastoja varten tai muut vuoden aikana toteutettavat toimet saattavat olla välttämättömiä. Olen kuitenkin tyytyväinen, että pääsimme sopimukseen yhteisestä julistuksesta, jonka aiheena ovat rakenteellisia toimia koskevat maksumäärärahat. Tämä julistus mahdollistaa nopean, yhdessä käsittelyssä tehtävän päätöksen lisätalousarviosta ja ylimääräisistä maksumäärärahoista, mikäli komissio toteaa niiden olevan tarpeen vuoden 2005 puolivälissä.
Kehotan molempia budjettivallan käyttäjiä toimimaan nopeasti, mikäli lisätalousarvion ehdottaminen näyttää tarpeelliselta. Sama koskee myös pakollisia maatalousmenoja. Haluamme niin ikään korostaa, että – kuten edellä on mainittu – joustovälinettä käytetään nyt ensimmäistä kertaa kolmen otsakkeen enimmäismäärien yläpuolella ja että olemme sopineet yhteensä 185 miljoonan euron käyttämisestä tähän välineeseen.
En aio paneutua kokonaispaketin yksityiskohtiin, joita on jo kuvattu erittäin ansiokkaasti, enkä saavuttamiimme merkittäviin sopimuksiin. Haluan kiinnittää huomionne siihen, mikä on tärkeää meille ja mikä on aina tärkeää parlamentille: täytäntöönpanon tehostamiseen.
Parlamentti pyrkii joka vuosi tukemaan talousarviomenettelyssä komission toimia täytäntöönpanon tehostamiseksi, mitä pidämme erittäin myönteisenä. Komissio pyrkii samaan täytäntöönpantavuutta koskevalla kirjeellään. Olemme noudattaneet ensimmäisessä käsittelyssä esittämäänne vaatimusta, minkä vuoksi olette vapauttaneet monia varauksia. Kiitän teitä tästä.
Parlamentti on huolissaan siitä, miten valtiosta riippumattomat toimijat ja kansainväliset organisaatiot käyttävät Euroopan unionin varoja. Komissio laatii huhtikuuhun 2005 mennessä kertomuksen, jossa arvioidaan näitä kysymyksiä.
Olette säilyttäneet varauksen 50 uuden viran rahoittamiseksi, kun rahoitusta on pyydetty sadoille viroille. Toivon voivamme esittää tammikuussa siirtopyynnön näitä virkoja koskevan varauksen korottamiseksi, sillä ehdot on mielestäni täytetty.
Pyydätte muuttamaan varainhoitoasetusta koskevia sääntöjä. Lupaan, että komissio esittää kevääseen 2005 mennessä ehdotuksia varainhoitoasetuksen tarkistamiseksi. Komissio onkin jo esittänyt ehdotuksia täytäntöönpanosääntöjen tarkistamiseksi, ja neuvosto on valmis antamaan niistä lausuntonsa. Odotamme parlamentin näkemyksiä.
Tarkastelen uudelleen pyyntöänne tukea tapahtumia ja pilottihankkeita. Kaikki niistä eivät ole toteutettavissa, mutta uudessa poliittisessa tilanteessa saattaa avautua uusia mahdollisuuksia. Kerron teille tammikuussa niitä koskevista ajatuksistani.
Komissio kiittää teitä vielä kerran rehdeistä ja määrätietoisista neuvotteluista sekä halustanne saavuttaa kompromissi. Kiitän teitä kaikkia suurenmoisesta saavutuksestanne. Toivotan tässä vaiheessa myös hyvää joulua ja jään odottamaan kiinnostuneena torstaina toimitettavaa äänestystä. 
Puhemies.
   Kiitän arvoisaa komission jäsentä ja toivotan hänelle kaikkea hyvää työhön komission jäsenenä. 
Deprez (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, todellisen vapauden, turvallisuuden ja oikeudenmukaisuuden takaaminen alueellamme on selvästikin yksi Euroopan unionin keskeisistä poliittisista painopistealueista ja kansalaistemme merkittävistä kiinnostuksen kohteista. Siksi haluan aivan aluksi kiittää budjettivaliokuntaan kuuluvia kollegoitani. Erityisesti kiitän yleisesittelijäämme Garriga Polledoa siitä, että hän on tukenut useimpia niistä tarkistuksista, jotka kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on esittänyt, ja että nämä tarkistukset on saatettu parlamentin äänestettäviksi. Monen tarkistuksemme tarkoituksena on nimenomaan vahvistaa Euroopan unionin valmiutta terrorismin torjumiseen. Tämä merkitsee muun muassa, että Eurojustin toimintamäärärahoja korotetaan ja että talousarvioon sisällytetään pilottihanke, jonka avulla edistetään varojen ja toimien koordinointia koko EU:n alueella terrorismin uhkien ehkäisemiseksi ja torjumiseksi. Olemme ehdottaneet myös toimia niiden tapojen tukemiseksi, joilla kaikki eurooppalaiset voivat osoittaa solidaarisuuttaan terrorismin uhreille.
Lisäksi haluan ottaa esiin taas kaksi muuta painopistealuetta, joita pidämme erityisen tärkeinä. Arvoisa komission jäsen, ehdotamme, että pidämme varauksessa pääosan määrärahoista, joita on vaadittu matkustajien oikeuksien turvaamiseksi. Tiedämme, että parlamentilla ja komissiolla on erimielisyyksiä niiden henkilötietojen riittävästä suojaamisesta, jotka lentoyhtiöiden on luovutettava Yhdysvaltojen tulliviranomaisille. Mikäli äänestämme ehdotetun tarkistuksen puolesta, määrärahat pysyvät jäädytettyinä, kunnes komissio onnistuu ehdottamaan passiivisen järjestelmän sijaan aktiivista järjestelmää tietojen toimittamiseksi. Komissio on pyrkinyt tähän useaan kertaan, kuten parlamentti on kehottanut.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toiseksi ehdotamme, että pidämme varauksessa kaikki määrärahat, jotka on osoitettu ulkorajoista vastaavalle virastolle. Tämän viraston toimintavalmius ja tehokkuus edellyttävät pysyvää päämajaa. Kehotamme neuvostoa perustamaan tällaisen päämajan viipymättä, mieluimmin ennen kuluvan vuoden loppua. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olette jo ratkaissut monia ongelmia, ja uskon, että pystytte ratkaisemaan myös tämän ongelman ennen tehtävänne päättymistä. Kiitoksia jo etukäteen. 
Ferber (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aloitan kiittämällä kolmea esittelijäämme erinomaisesta työstä. Osoitan kiitokseni myös valiokuntamme puheenjohtajalle ja erityisesti valiokunnan sihteeristölle, jonka toimittamien tietojen avulla me parlamentin jäsenet pystyimme pitämään puolemme viekasta neuvostoa vastaan.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, neuvotteluistamme on luonnollisesti jäänyt jälkimaku, jota haluan käsitellä hyvin selkein sanoin. On sanomattakin selvää, että Euroopan unionin on säästettävä rahaa. Meidän on laadittava tiukka talousarvio ja käsiteltävä kansalaisten verorahoja vastuullisesti. Haluan kuitenkin kysyä, onko asianmukaista, että vuotuisessa talousarviomenettelyssä talousarviosta pyritään tekemään yhä vaikeaselkoisempi, kun jo siinä vaiheessa tiedetään, että seuraavana vuonna tarvitaan lisätalousarviota. Tämä ei ole uskottava lähestymistapa. On päivänselvää, ettei yksikään 25 jäsenvaltiomme kansallisista parlamenteista hyväksyisi tällaista menettelyä.
Toiseksi kehotan, että pyritte hillitsemään ministerikollegoitanne ulkoministeriöissä ja kaikilla muillakin aloilla. Suuntaan jo katseeni jäsen Bögen mainitsemiin neuvotteluihin todetessani, ettei ole mitään järkeä asettaa rahoitusnäkymien avulla enimmäismääriä, jos kaikille asianosaisille on selvää, että luvut ovat kuvitteellisia eikä niitä voida – eikä halutakaan – koskaan saavuttaa. Pyydän teitä olemaan rehellisiä tässä asiassa. Olemme lähes 5 miljardin euron päässä Agenda 2000:n enimmäismäärästä – enimmäismäärän alapuolella! Puhukaamme siis maatalouspolitiikan yhteydessä siitä, paljonko rahaa todella tarvitsemme, sen sijaan että löisimme summat lukkoon talousarviomenettelyssä. Muistanette, että arvoisa komission jäsen totesi juuri tarvitsevansa lisätalousarvion.
Älkäämme antako yhtään lupausta kymmenelle uudelle jäsenvaltiolle. Näin voimme säästää, jos haluamme pitäytyä pakkomielteeksemme muodostuneessa 1,0 prosentin talousarviossa. Tämä on pyyntöni ja opetus, jonka olen saanut näissä neuvotteluissa. Olemme saavuttaneet yhdessä paljon, mutta näihin neuvotteluihin on suhtauduttava jo hieman vakavammin.
Guy-Quint (PSE ),
   . Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, äänestämme talousarviosta kahden päivän kuluttua, ja on minun vuoroni kiittää niitä, jotka ovat osallistuneet sen laatimiseen. Kiitän jäsen Jenseniä, jäsen Garrigaa, jäsen Bögeä ja kaikkia niitä, jotka ovat työskennelleet kanssamme.
Haluan jälleen kerran todeta olevani ymmälläni menetelmästä, jolla talousarvio laaditaan, ja tässä toisessa käsittelyssä erityisesti tavasta, jolla keskusteluja käytiin neuvoston kanssa marraskuussa.
On totta, että olemme päässeet sopimukseen ja saavuttaneet tuloksia, mutta oliko meidän todella käytettävä 12 tuntia neuvotteluihin, joissa olisi tarvittu todellista keskustelua eikä joukkoa ihmisiä, jotka tosiasiassa vahingoittivat talousarvion sisältöä? Olemme nyt päässeet maksumäärärahoissa 1,05 prosenttiin BKT:stä, mikä on enemmän kuin 1 prosentin merkkipaalu. Joustovälineen kohdalla päädyimme kuitenkin odottamattomaan tulokseen, jonka avulla voimme rahoittaa painopistealueitamme lyhyellä aikavälillä. Mahdollisuus perustuu otsakkeesta 2 tehtyyn sopimukseen. Tämän tuloksen saavuttaminen oli mielestämme äärimmäisen tärkeää, vaikka ratkaisu onkin pitkällä aikavälillä hyvin puutteellinen.
Aikana, jona neuvottelemme seuraavista rahoitusnäkymistä, tämä menettely ei mielestämme mahdollista todellisen talousarvion laatimista unionin todellisia toimia varten. Neuvoston suhtautuminen näihin neuvotteluihin saa minut ajattelemaan, että jos neuvotteluissa kerran puhutaan enimmäismääristä, parlamentin on määriteltävä myös vähimmäismäärä, jota pienempi unionin talousarvio ei ole enää järkevä.
Maksumäärärahojen kiveen kirjoittaminen siirryttäessä pois maksusitoumusmäärärahoista on tyypillinen strategia neuvostolle, mutta se on outo toimintamalli aikana, jona kaikkia – olipa kyse yksityisestä tai julkisesta sektorista – kehotetaan avoimuuden, luotettavuuden ja totuudenmukaisuuden varmistamiseen käsiteltäessä talousarviota ja sen lukuja. Näin ei voi jatkua, ja unionin on oltava aivan yhtä ankara itseään kuin muitakin kohtaan. Tässä tilanteessa pystyimme vapauttamaan haluamamme investoinnit hyvin lyhyellä aikavälillä, mistä kollegani puhuvat tarkemmin.
Osoitan sanani komissiolle, kun totean toivovamme, että talousarvion täytäntöönpano onnistuu tänä vuonna hyvin. Erityisesti toivomme tätä tiedotuksen ja kansalaisten kanssa käytävän vuoropuhelun alalla.
Arvoisa komission jäsen, teidän tapaanne toivon, että edistymme tänä vuonna kysymyksessä, joka koskee pilottihankkeiden valmistelua ja täytäntöönpanoa, jotta voimme aiempaa paremmin vastata yhteiskuntamme odotuksiin.
Puheenvuoroni lopuksi aion käsitellä lyhyesti erästä talousarvion otsaketta, joka hämmensi meitä. Hyvät kollegat, kun sovimme äänestävämme erityistapahtumia koskevan paketin puolesta, olimme täysin yksimielisiä siitä, että sekularismin käsite on pantava täydellisesti täytäntöön Euroopan unionissa. Annoitte meille sananne siitä, että Kölnissä järjestettävälle maailman nuorisopäivälle on tunnusomaista muiden kulttuurien ja filosofioiden kunnioittaminen ja että Euroopan unionin varoja käytetään täysin maallisiin tarkoituksiin. Te tiedätte yhtä hyvin kuin minäkin, että tarkkailemme tilannetta huolellisesti.
Muiden toimielinten talousarviot hyväksyttiin ongelmitta, ja totean niistä ainoastaan, että meidän on arvioitava omia menojamme. Rajoittamalla tiukasti menojamme olemme nimittäin asettaneet rajoituksia myös itsellemme ja kieltäneet itseltämme varoja, joiden avulla voisimme työskennellä, harjoittaa toimivaltaamme ja käyttää etuoikeuksiamme muihin toimielimiin nähden.
Lopuksi totean vain, että tämä talousarvio pystytään varmasti panemaan täytäntöön vuonna 2005 ilman suuria ongelmia mutta että kyseessä on siirtymävaiheen talousarvio, joka ei sisällä mitään todellisia keinoja jatkuvuuden varmistamiseksi. Tämä huolestuttaa meitä suuresti. Uskon kuitenkin, että jäsen Pittella voi ottaa haasteen vastaan, vaikkei tämä menetelmä olekaan kestävä ja vaikka se saattaa jatkossa estää meitä toteuttamasta talousarvioita, jotka vastaavat poliittisia toimiamme. 
Virrankoski (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, EU:n talousarvio vuodeksi 2005 on nyt parlamentin toisessa käsittelyssä. Haluan kiittää budjetin esittelijöitä Salvador Garriga Polledoa ja Anne Jenseniä erinomaisesta työskentelystä. Samoin haluan kiittää valiokunnan puheenjohtajaa Lewandowskia johdonmukaisesta valiokunnan johtamisesta sekä komissaari Grybauskaitėa ja neuvoston edustajaa ministeri Nicolaïta rakentavasta yhteistyöstä.
EU:n budjetti vuodeksi 2005 täyttää ehkä ensi vuoden tarpeet, vaikka kysymysmerkkejä on. Vaikein kädenvääntö käytiin maksumäärärahoista, jotka uhkasivat jäädä liian pieniksi. Jo tällä hetkellä maksamattomat sitoumukset eli RAL:it nousevat 100 miljardiin euroon, josta rakennerahastojen osuus on noin 70 miljardia euroa. Viime vuosien heikko budjetin toteutuminen on nyt luonut ruuhkan. Neuvosto halusi loppuun saakka rajoittaa maksumäärärahoja. Vain kovin ponnistuksin maksut saatiin 106,3 miljardin euron tasolle, mikä on vielä 7,9 miljardia euroa alle rahoitusnäkymien. Se on kuitenkin 500 miljoonaa euroa eli yli yhden prosentin EU:n bruttokansantulosta. Tämä kuuden jäsenmaan esittämä budjettikatto kummitteli siis sovittelussakin.
Kuitenkin jopa neuvosto epäili rahoituksen riittävyyttä hyväksymällä yhteisen julkilausuman, jonka mukaan rakennerahastoja koskeva mahdollinen lisätalousarvio pyritään hyväksymään yhdellä lukemisella. Lausuma on hyvän budjettipolitiikan vastainen, koska talousarvioon on otettava kaikki tiedossa olevat varainhoitovuoden menot. Mainittakoon, että samassa sovittelussa hyväksyttiin rakennerahastojen maksumäärärahojen korottaminen tänä vuonna 3,7 miljardilla eurolla, koska varat ovat loppuneet. Tästä oli uutta rahaa kaksi miljardia euroa.
Talousarvion käsittelyssä nousi esiin Euroopan unionin erillisvirastojen määrän nopea kasvu. Ensi vuonna niitä on jo 23, joista viisi on uutta. Niiden hallintomenoihin jouduttiin käyttämään joustovälineestä 40 miljoonaa euroa, koska muuten rahoitusta ei löytynyt. Erillisvirastoja on viime aikoina perustettu runsaasti jäsenmaiden keskinäisen kaupankäynnin tuloksena. Vielä vuonna 2000 erillisvirastoja oli vain seitsemän. Siksi olisi pikaisesti selvitettävä, ovatko erillisvirastot tehokkain tapa kehittää EU:n hallintoa. Saattaa olla, että näin muodostamme vaikeasti valvottavia yksiköitä, jotka osittain luovat vain kaksinkertaista byrokratiaa.
Toinen kysymys on erilaiset järjestöt ja organisaatiot, joille myönnetään talousarviossa suoraan määrärahoja. Nämä korvamerkinnät ovat oikeastaan varainhoitoasetuksen vastaisia. Mielestämme järjestelmä on eräänlainen suosikkijärjestelmä, jossa tukiperusteet ovat epäselvät ja hämärät. Parlamentin tulisi pysyä lakiasäätävänä elimenä ja jättää toimeenpanotehtävät komissiolle, jolloin voidaan parhaiten valvoa toiminnan puolueettomuutta. 
Trüpel (Verts/ALE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Grybauskaitė, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Nicolaï, hyvät kollegat, keskustelemme tänään sopimuksesta, jonka olemme tehneet neuvoston kanssa vuoden 2005 talousarviosta, mutta samalla pyrimme tietenkin myös arvioimaan, miten asiat sujuvat laadittaessa vuoden 2006 talousarviota ja mitä kauden 2007–2013 rahoitusnäkymissä on jatkossa odotettavissa.
Totean selvin sanoin, että arvioidessani vuotta 2005 koskevaa tulosta poliittiselta kannalta näen saavutuksessamme sekä hyviä että huonoja puolia. Myönteisenä näkökohtana voidaan pitää joustovälinettä. Olen samaa mieltä jäsen Bögen kanssa: hänhän teki hyvin selväksi, että olemme nyt onnistuneet ottamaan käyttöön nämä varat paitsi sisäpolitiikan ja virastojen myös ulkopolitiikan osalta, ennen kaikkea tukiessamme Irakin vaaleja. Kyse on menestyksestä, jota pidimme parlamentissa ehdottomana edellytyksenä suoriutumiselle kaikista meille sälytetyistä tehtävistä.
Mielestäni meidän oli välttämätöntä pitää voimassa Lissabonin strategian mukainen painopistealue, tiedotuspolitiikan kehittäminen, jonka toteutuessa saavutamme unionin kansalaiset ja äänestäjät aiempaa paremmin. Me vihreät pidämme tärkeänä edistysaskeleena myös sitä, että LIFE-ohjelman ja ympäristönsuojeluohjelman unohtuminen estettiin.
Haluan kuitenkin todeta aivan yhtä selvästi, etten pidä siitä, miltä maksumäärärahat näyttävät vuonna 2005. Meidän on myönnettävä, ettei tällä neuvottelukierroksella ollut lopulta enempää liikkumavaraa; siksi äänestämme talousarvion puolesta. Yhdyn arvosteluun, jonka jäsen Ferber kohdisti neuvostoon. Mielestäni hän kuvasi osuvasti myös neuvoston pakkomielteenomaista suhtautumista yhden prosentin rajaan. Sanon tämän aivan suoraan, koska hänen sanansa ilahduttivat minua kovasti ja koska on varsin harvinaista, että jäsen Ferber ja minä olemme samaa mieltä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Nicolaï, totesitte paitsi sovittelumenettelyn aikana käymissämme neuvotteluissa myös täällä tänään, että Euroopan parlamentin – aivan kuten kansallistenkin parlamenttien – on oltava valmis päättämään painopistealueistaan. Tämä pitää todellakin paikkansa. Myös kollegani ovat todenneet jo, että budjettikuri on meidän kaikkien etujen mukaista ja että suhtaudumme talousarvioon vakavasti. Yhtä lailla tekään ette voi vältellä meidän asettamaamme kysymystä, sillä mikäli meidän on määriteltävä painopistealueita, myös kansallisten hallitusten on toimittava samoin. Mielestäni lähestymistapanne on väärä, jos katsotte, että teidän on säästettävä yksipuolisesti unionin politiikan kustannuksella. Politiikka on vaarassa kansallistua uudelleen, mikä olisi virhe laajentuneessa unionissa, jolle on asetettu uusia tehtäviä ja haasteita – nythän kyse on ensimmäistä kertaa 25 jäsenvaltion talousarviosta. Jos haluamme harjoittaa todella eurooppalaista politiikkaa, meillä on oltava myös poliittista rohkeutta laatia sen mukainen talousarvio. Nettomaksajien kanta ja pakkomielteenomainen suhtautuminen yhden prosentin rajaan eivät mielestäni puhu tämän puolesta, mitä pidän poliittisena virheenä. Jos haluamme kehittää yhdessä suurenmoista mannertamme ja edistää talousuudistuksia, lisätä koulutusmenoja sekä tukea nuoriamme ja uusia lahjakkuuksiamme, meidän on myös ryhdyttävä yhteisiin toimiin teidän kanssanne eli neuvoston ja nettomaksajien kanssa, jotta hyvinvointi lisääntyy Euroopassa. Tältä osin kohdistan arvosteluni myös Saksan punavihreään hallitukseen.
Lopuksi kiitän koko budjettivaliokunnan henkilöstöä ja jäseniä. Toivon, että työskentelymme on tulevina vuosinakin yhtä tarmokasta pyrkiessämme edistämään Euroopan unionin asiaa. 
Wurtz (GUE/NGL ),
   . Arvoisa puhemies, ryhmäni on tehnyt esityksen vuoden 2005 talousarvion hylkäämiseksi, ja haluan nyt selvittää tämän aloitteen taustalla olevia syitä. Ryhmäni ei ole koskaan kannattanut unionin talousarvion harkitsematonta kasvattamista. Olemme sitoutuneet julkisten varojen tarkkaan hallintaan, ja ennen kaikkea on huomattava, ettemme pidä talousarviota ainoana välineenä, jonka avulla unioni voi saavuttaa päämääränsä. Tältä osin haluamme korostaa esimerkiksi, että Euroopan keskuspankin tavoitteet ja toiminta on suunnattava kokonaan uudelleen. Pitää kuitenkin edelleen paikkansa, että unionin talousarvio heijastaa poliittista tahtoa. Asetettujen tavoitteiden saavuttaminen on varmistettava riittävillä rahavaroilla, sillä muutoin koko EU:n uskottavuus vaarantuu.
Kun vakaus- ja kasvusopimuksen hengen mukaisesti on kohdistettu yhä suurempia paineita julkisten menojen vähentämiseen hinnalla millä hyvänsä, vuonna 2004 käytettävissämme ollut talousarvio on bruttokansantuloon suhteutettuna pienin sitten vuoden 1987. Vuosi toisensa jälkeen parlamentti on arvostellut tätä laskevaa suuntausta ja talousarvioon liittyvää työlästä tasapainottelua. Ongelmana ovat lisääntyvät siirrot ja lisätalousarviot, kehitysmaille ja uusiin tarpeisiin suunnattavien keskeisten määrärahojen pienentäminen rahoitettaessa esimerkiksi jälleenrakentamista sodan pahasti runtelemissa maissa, kuten Balkanin maissa, Afganistanissa ja Irakissa, sekä joustovälineen väärinkäyttö. Parlamentti arvostelee tätä suuntausta joka vuosi, ja kuulimme juuri jäsenten Ferberin, Guy-Quintin ja Trüpelin muistuttavan tästä tyytymättömyydestä. Ehdotan yksinkertaisesti, että tähän puututaan tänä vuonna paitsi sanoin myös selkein ja näkyvin teoin.
Teimme vuoden 2005 talousarviosta 25. marraskuuta käymissämme neuvotteluissa kompromissin, jossa lopulliseksi summaksi määritettiin 106,3 miljardia euroa. Hyvä jäsen Guy-Quint, summa ei suinkaan vastaa 1,05:tä vaan 1,005:tä prosenttia bruttokansantulosta. Tämä summa on todellakin pienempi kuin komission alustavassa talousarvioesityksessä määritelty 109 miljardia, mikä oli jo vähemmän kuin parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämä 111 miljardia. Sekin oli puolestaan vähemmän kuin ne 114 miljardin euron talousarviositoumukset, jotka neuvosto, komissio ja parlamentti antoivat vuonna 2000 osana yhdessä määriteltyjä rahoitusnäkymiä. Mielestämme neuvoston on vihdoin lopetettava järjestelmällisen rajoittava ja lyhytnäköinen politiikkansa, mikä on ensimmäinen syy esitykseemme vuoden 2005 talousarvion hylkäämiseksi.
Toinen päätöksemme taustalla oleva syy on, että ensi vuosi on 25 jäsenvaltion unionin ensimmäinen kokonainen vuosi. Mielestämme tämän laajentumisen onnistuminen edellyttää, että laatimassamme talousarviossa otetaan riittävästi huomioon tähän suureen hankkeeseen liittyvän vuorovaikutuksen väistämättömät kustannukset ja varmistetaan, ettei samalla unohdeta vaikeuksissa olevia vanhojen jäsenvaltioiden alueita ja väestöryhmiä. Lisään vielä, että kaikkien tarpeellisiksi katsomat uudet toimet työllisyyden, koulutuksen, ammatillisen koulutuksen, tutkimuksen ja ympäristön tukemiseksi edellyttävät johdonmukaista rahoitusta, ellei kyseisiä uusia toimia päätetä rajoittaa koskemaan vain muutamaa tuottoisaa kohdetta ja etuoikeutettua eliittiä. Pyrkimys onnistuneeseen laajentumiseen, jossa uusia ja vanhoja jäsenvaltioita ei saateta kilpailuasemaan keskenään, on toinen syy siihen, miksi teimme esityksen tämän puutteellisen talousarvioesityksen hylkäämiseksi.
Lopuksi totean, että vuosi 2005 on ratkaiseva vuosi, kun pyrimme saavuttamaan 25 jäsenvaltion välillä sopimuksen vuosia 2007–2013 koskevista rahoitusnäkymistä. Kuten on jo useaan kertaan todettu, näitä neuvotteluja rasittaa tällä hetkellä suuri painolasti: kuusi nettomaksajana toimivaa jäsenvaltiota haluaa rajoittaa unionin talousarvion jatkossa 1 prosenttiin tai 0,9 prosenttiin bruttokansantulosta. Komissio on kiinnittänyt perustellusti huomiota siihen, että tämä merkitsisi itse asiassa suunnatonta, yli 9 miljardin euron leikkausta vuoden 2007 talousarvioon, kun sitä verrataan edelliseen varainhoitovuoteen. Mihin moiset dramaattiset leikkaukset kohdistuisivat? Suuriin saavutuksiin, jotka on julkistettu mahtipontisin menoin? Rakennerahastoihin? Sopivasti kaikkeen? Aiommeko olla valmiina tarttumaan toimeen, kun näin vastuuttomia näkemyksiä esitetään?
Jos hyväksymme ilman vastalauseita vuoden 2005 talousarvion, joka perustuu yhteen prosenttiin bruttokansantulosta, emmekö hyväksy silloin jossakin määrin ajattelutavan, joka ilmenee kuuden vauraimman jäsenvaltion kirjeestä? Kolmas syy esitykseemme vuoden 2005 talousarvion hylkäämiseksi oli halumme tuoda parlamenttiin taisteluasennetta, ennen kuin on liian myöhäistä – ennen ratkaisevia neuvotteluja tulevien vuosien rahoitusnäkymistä. 
Whittaker (IND/DEM ),
   . Arvoisa puhemies, EU:n toimielimet käyttävät noin neljäskymmenesosan jäsenvaltioiden verotuloista. Yhdistyneessä kuningaskunnassa meille sanotaan, että tämä on pieni hinta etuoikeudesta käydä kauppaa naapuriemme kanssa sekä siitä vauraudesta, jonka EU on meille tuonut. Olemme kuitenkin vähitellen huomaamassa, ettei meidän tarvitse kuulua EU:hun voidaksemme käydä kauppaa ja tehdä yhteistyötä EU:n jäsenvaltioiden kanssa ja että voisimme hyvin olla nykyistä vauraampia, jos emme kuuluisi unioniin, kuten entinen komission jäsen Kinnock on ystävällisesti vahvistanut.
Meille sanotaan myös, että EU:n talousarvio on pieni verrattuna kansallisiin talousarvioihin. Kansallisista talousarvioista rahoitetaan kuitenkin joitakin hyödyllisiä asioita, kuten puolustus, koulutus, terveydenhuolto ja eläkkeet. EU:n talousarviosta maksetaan maataloustukia, joita ilman maatalous toimisi paremmin. Siitä rahoitetaan alueellisia hankkeita, joita ei olisi muutoin pidetty kannattavina. Siitä maksetaan huonosti kohdistettua kehitysapua kaukaisille alueille. Siitä maksetaan tilintarkastajille, joiden mukaan 93 prosenttia raportoiduista menoista on varmistettu epäasianmukaisesti tai täynnä virheitä. Talousarviosta rahoitetaan Euroopan parlamenttia.
Lopettakaamme kiistely siitä, miten paljon varoja olisi käytettävä mihinkin hankkeeseen tai aloitteeseen pyrittäessä turhaan saavuttamaan Lissabonin tavoitteita. Tarkastelkaamme laajempaa kokonaisuutta. Kuten edellinen puhuja juuri totesi, monet omien talousarvio-ongelmiensa kanssa kamppailevat jäsenvaltiot haluavat rajoittaa osuutensa yhteen prosenttiin bruttokansantulosta. Komissio on aivan aiheellisesti huomauttanut, että osuuden on oltava paljon suurempi, jos uusien jäsenvaltioiden odotuksiin halutaan vastata. Miten paljon suurempi – kaksi prosenttia, neljä prosenttia? Jos EU keskittyisi toden teolla ihanteisiin, joita se jatkuvasti julistaa – rauhaan, vaurauteen, vahvoihin talouksiin – se toimisi aivan toisin. Se ei pohtisi näitä moninaisia hankkeita vaan avaisi markkinansa kunnolla sekä sisäisesti että ulkoisesti ja lopettaisi yritystemme toiminnan vesittämisen tuhansilla perusteettomilla ohjailevilla säännöillä, ja sen talousarvio voisi olla prosentin murto-osa BKT:stä. 
Roszkowski (UEN ),
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vuotta 2005 koskevan unionin talousarvion parissa tehty työ on saatettu lähestulkoon päätökseen. Komissio ehdotti talousarvion kokonaissummaksi 109:ää miljardia, neuvosto 105:tä miljardia ja parlamentti 111:tä miljardia euroa. Lopullinen luku on 106 miljardia euroa. Esittelijöitä on luonnollisesti kiitettävä heidän tekemästään työstä, mutta on myös syytä kysyä, onko lopputulos onnistunut ja asianmukainen kompromissi. Tämä ei kuitenkaan ole lopulta lähestulkoonkaan tärkein kysymys. Paljon merkittävämpää on, että lopputulos on odotuksia pienempi. Monet parlamentin jäsenet näyttävät jakavan käsitykseni. Leikkauspolitiikka on vienyt voiton, vaikka unioni on laajentunut kymmenellä uudella jäsenvaltiolla. Vallalla on ollut toiveajattelu siitä, että laajempaa unionia voitaisiin ylläpitää vähemmällä rahalla. Vieläkin huolestuttavampaa on, että sovittu menotaso saattaa vaikuttaa kauden 2007–2013 rahoitusnäkymiin. Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä katsoo, ettemme voi tällä hetkellä vastustaa vuoden 2005 talousarviota, mutta emme näe myöskään mitään syytä iloita.
Tässä yhteydessä on mahdollista pohtia tilannetta myös laajemmin. George Kennan totesi aikanaan, että Neuvostoliiton laajentuminen johtui sen kyvyttömyydestä ratkaista sisäisiä ongelmia. Luotan siihen, ettei näin ole Euroopan unionin kohdalla. Valitettavasti näiden kahden kysymyksen välillä on huolestuttavia yhtäläisyyksiä, joista tärkein on talouspolitiikka. Tähän saakka unionin noudattamassa politiikassa on korostettu koheesiota ja taloudellista solidaarisuutta, joiden avulla on tuettu muita heikommin kehittyneitä maita ja edistetty näin jäsenvaltioiden kokonaiskehitystä. Tällä hetkellä koheesion ja taloudellisen solidaarisuuden käsitteitä ollaan pyyhkimässä pois unionin sopimuksista. Koheesiopolitiikan heikentäminen tai sen lopettaminen kokonaan saattaa johtaa jatkossa erojen vakiintumiseen nykyistäkin selvemmin. Tämä on erityisen todennäköistä, jos Lissabonin strategia merkitsee viime kädessä talouspolitiikasta luopumista eli jos pyritään mahdollisimman hyvään laatuun mahdollisimman pienin kustannuksin, mistä on etua kehittyneiden maiden sosiaalipolitiikalle. Viittaan tällä työpaikkojen suojeluun maissa, joiden rasitteena ovat liian korkeat sosiaaliset kustannukset. Toinen asia, jonka haluan ottaa esiin, on se, ettei Eurooppa kykene määrittelemään omaa identiteettiään. Buttiglionen tapaus ja islamilaisten yhteisöjen epäonnistunut integrointi Länsi-Eurooppaan –aihetta käsiteltiin hiljattain -lehdessä – ovat molemmat merkityksellisiä esimerkkejä tästä, ja sama koskee myös perustuslain johdantotekstiä. Samaan aikaan jatkamme keskustelua laajentumisesta ja Turkin ottamisesta mukaan unioniin, ottamatta lainkaan huomioon perustavia eroja unionin ja Turkin välillä. Nämä erot merkitsevät esimerkiksi sosiaalisia, taloudellisia, poliittisia ja kulttuurisia ongelmia. Yleisten ja erityisten normien väliseen konfliktiin on reagoitu poistamalla kaikki normit. Ne, jotka ovat päättäneet toteuttaa hinnalla millä hyvänsä Euroopan liittovaltion, jossa ei tunneta rajoja, ideologista identiteettiä eikä koheesiopolitiikkaa, vahingoittavat toimillaan unionia. He toimivat unionia vastaan hitaasti mutta varmemmin kuin ne, jotka juuri nyt haluavat vahingoittaa unionia ääriliikkeille ominaisella kielenkäytöllä. Tästä kaikesta voidaan tehdä ainoastaan yksi päätelmä: jatkossa unionin on saavutettava nykyistä kattavampi ideologinen identiteetti ja otettava käyttöön lisää varoja, jotta koheesio- ja solidaarisuuspolitiikka voidaan panna tehokkaasti täytäntöön.
Kozlík (NI ).
    Kiitoksia. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin palata kollegani Roszkowskin sanoihin ja esittää muutamia tosiseikkoja ja lukuja. Komissio ehdotti vuoden 2005 talousarvioesityksessään maksumäärärahojen tasoksi 109:ää miljardia euroa, neuvosto ehdotti ensimmäisessä käsittelyssä 105:tä miljardia euroa ja parlamentti määritti tasoksi 111 miljardia euroa. Tämä saa aikaan vaikutelman pätevästä toiminnasta. Toisella kierroksella neuvosto on ehdottanut maksumäärärahojen tasoksi jälleen 105,3:a miljardia euroa ja parlamentti puolestaan 106,3:a miljardia euroa, mikä on noin 5 miljardia vähemmän kuin ensimmäisellä kierroksella. On päivänselvää, kuka johtaa tätä talousarviolla pelattavaa pöytätennispeliä, mutta selvää on myös se, ettei talousarviomenettelyjä ole vieläkään määritelty yksiselitteisesti.
Jos parlamentti hyväksyy ehdotetun maksumäärärahojen tason, kokonaissumma on 6,5 prosenttia suurempi kuin vuonna 2004. Verrattuna euroalueen arvioituun inflaatiotasoon lisäys on kohtuullinen, mutta kun toisessa vaakakupissa on tarve rahoittaa Euroopan unionin poliittisia tavoitteita ja painopistealueita, optimismiin ei juurikaan näytä olevan aihetta. Niin kauan kuin rahoitusosuus- ja maksumäärärahatasojen yhteensovittamista käytetään Euroopan unionin talousarviomenettelyn laadun mittarina, meillä on pikemminkin syytä pessimismiin. Pari vuotta sitten Euroopan parlamentti hyväksyi tilintarkastustuomioistuimen varainhoitovuotta 2003 koskevan vuosikertomuksen. Vuosikertomuksesta käymässään keskustelussa parlamentti oli yksimielinen yhdestä tärkeimmistä päätelmistä eli siitä, että luottojen ja maksumäärärahojen täytäntöönpanoaste oli varsin matala ja että se oli jo pitkään liikkunut 80 ja 90 prosentin välillä. Tältä osin vuoden 2005 talousarvioesitys ei merkitse täyskäännöstä, sillä siinä ennakoidaan maksumäärärahojen täytäntöönpanoasteeksi muodostuvan 90 prosenttia. Rakennerahastojen osalta keinot talousarviovarojen ja maksumäärärahojen täytäntöönpanemiseksi ovat jäsenvaltioiden hallitusten käsissä. Parlamentin tehtävä onkin tärkeä, sillä meidän on käytettävä poliittisia välineitämme ja pyrittävä saamaan tiedotusvälineet toimiemme tueksi kohdistaaksemme hallituksiin ja neuvostoon asianmukaista painostusta, jotta ne hyödyntäisivät käytettävissään olevat varat aiempaa täysimääräisemmin ja tehokkaammin ja jotta Euroopan unionin yhteiset toimet pystyttäisiin rahoittamaan. Jos näin ei tapahdu, talousarvion käsittely parlamentissa on jatkossakin lähinnä mahdollisuus testata Euroopan parlamentin jäsenten uskollisuus kotimaidensa hallituksille – ei suinkaan testi, jossa mitattaisiin talousarviomenettelyn tehokkuutta ja kilpailukykyä ja arvioitaisiin Euroopan unionin varojen käyttöä. Kiitoksia. 
Puhemies.
   Kuulemme nyt muita tämänpäiväisellä listalla olevia puhujia, joista ensimmäisenä on vuorossa jäsen Salafranca Sánchez-Neyra. Pyydän häneltä anteeksi, että puhumisjärjestykseen oli lipsahtanut pieni virhe, jonka onnistuimme korjaamaan hänen avullaan ja jäsen Lewandowskin avulla. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, mielestäni parlamentin työjärjestyksessä itse asiassa todetaan, että mietinnöstä vastaavan valiokunnan esittelijöiden jälkeen vuorossa ovat yleensä valiokuntien lausuntojen valmistelijat.
Arvoisa puhemies, haluan kuitenkin kiittää teitä kohteliaisuudestanne, ja kiitän myös talousarvion yleisesittelijää Garriga Polledoa hänen tekemästään erinomaisesta työstä ja siitä tavasta, jolla hän on edistänyt neuvoston ja parlamentin välillä käytyjä neuvotteluja.
Olemme kohdanneet ongelmat, jotka perinteisesti nousevat esiin otsakkeessa 4. Tänä vuonna kyse oli myös Irakille myönnetystä 200 miljoonan euron avusta, kuten arvoisa neuvoston puheenjohtaja on todennut. Olemme onnistuneet saavuttamaan tyydyttävän ratkaisun, mutta katsomme joka tapauksessa, että komission ehdottama ratkaisu olisi ollut parempi, sillä sen ansiosta olisimme säästyneet 15 miljoonan euron leikkauksilta otsakkeessa 4.
Mielestäni jäsen Bögen huomiot osuvat ehdottomasti oikeaan, eli emme voi ottaa joka vuosi mukaan uusia sitoumuksia Euroopan unionin ulkoisia toimia koskevien perinteisten painopistealueiden kustannuksella.
Meidän on järkeistettävä joustovälineen käyttöä ja noudatettava joustovälineestä annettuja sääntöjä, jotta Euroopan unionin hanke olisi uskottava. Arvioidessamme tulevia rahoitusnäkymiä pääsemme varmasti yhteisymmärrykseen tämän kysymyksen ratkaisemisesta.
Arvoisa puhemies, haluan kiittää myös kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon valmistelijaa Wijkmania hänen tekemästään erinomaisesta yhteistyöstä ja hänen halustaan pyrkiä aina löytämään ratkaisuja, jotka sopivat yhteen hänen oman valiokuntansa ja ulkoasiainvaliokunnan painopistealueiden kanssa. Tässä vaiheessa minulla on tilaisuus myös toivottaa arvoisalle komission jäsenelle onnea tuleviin tehtäviin ja kehottaa häntä helpottamaan meidän työtämme siten, ettei hän antaisi sitoumuksia, joita ei tueta talousarviossa. Olen nimittäin sitä mieltä, että tällaisen lähestymistavan avulla voimme tehdä aiempaa tehokkaampaa yhteistyötä pyrkiessämme meitä kaikkia innostavaan tavoitteeseen. 

Pittella (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vaikeat neuvottelut on saatettu päätökseen, ja tulos on kiitettävä. Tästä saamme kiittää esittelijöitä Garriga Polledoa ja Jenseniä, kaikkia poliittisia ryhmiä ja uutta komission jäsentä, joka on antanut meille arvokasta apua ja jonka kohteliaisuuksiin vastaan mielelläni.
Sopimusta voidaan pitää parlamentin kannalta tyydyttävänä, sillä se sisältää monia myönteisiä tuloksia. Hyväksymisvaihe on ollut vaikea, mutta olemme selvinneet siitä. Olemme varmistaneet Irakin jälleenrakentamisen rahoituksen, perinteisten maantieteellisten toimien jatkumisen sekä pk-yritysten, tiedotuksen ja tutkimuksen ja virastojen rahoituksen. Talousarvioon on sisällytetty myös rakennerahastoihin ja pilottihankkeisiin tarkoitetut varat. Jotkin näistä hankkeista ovat erittäin mielenkiintoisia, kuten harjoittelijoille tarkoitettu Erasmus-ohjelma sekä konfliktien ehkäisyä ja pienaseiden vähentämistä koskevat pilottihankkeet.
Emme voi kuitenkaan olla tyytyväisiä tapaan, jolla maksumäärärahoja koskevaa kokonaisuutta käsiteltiin. Tiedän varsin hyvin, ettei vika ollut parlamentissa eikä komissiossa, joka itse asiassa auttoi meitä ja käytti niin kovia keinoja kuin saattoi. Se jääkylmä joustamattomuus, jolla neuvosto pitäytyi yhdessä prosentissa, vei tällä kertaa voiton, eikä se tiedä hyvää sen paremmin rahoitusnäkymistä käytävien neuvottelujen kuin seuraavan talousarvionkaan kannalta. Jäsen Guy-Quintin tavoin toivon, että seuraavassa talousarviossa voidaan saavuttaa kunnianhimoisempia ja tyydyttävämpiä tavoitteita.
Olemme ylittäneet hiuksenhienosti yhden prosentin rajan. Tämän viestin antaminen oli perusteltua, sillä parlamentti ei aio hyväksyä rahoitusnäkymiä, jotka pakottavat unionin hylkäämään perussopimuksiin perustuvat tehtävänsä ja velvollisuutensa. Uusiin jäsenvaltioihin liitetään kummallisia ajatuksia, ja toisinaan niihin kohdistetaan myös psykologista uhkailua, jonka avulla ne yritetään saada ylläpitämään niin sanottua kurinalaista linjaa.
Hyvät kollegat, kurinalaisuus edellyttää avointa ja tehokasta hallintoa, mutta se ei merkitse luopumista unionin kansalaisten odottamasta johtajuudesta. Perustamissopimuksen 158 artiklassa vahvistetaan, että taloudellinen ja sosiaalinen koheesiopolitiikka on yksi Euroopan unionin tärkeimmistä tehtävistä. Niiden, jotka tavoittelevat talousarvioiden supistamista, rakennerahastojen pienentämistä ja rajoittamista vain tietyille alueille, koheesiopolitiikan uudelleenkansallistamista ja Lissabonin strategian edellyttämien varojen riistämistä, on syytä tiedostaa tässä ja nyt, että he kohtaavat tämän parlamentin lujan vastustuksen. 
Seppänen (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, olen poliittisen ryhmäni edustajana seurannut keväästä lähtien talousarviokeskustelua budjettivaliokunnassa. Olen vakuuttunut siitä, että molemmat mietinnön laatijat ovat tehneet parhaansa, mutta siitä huolimatta ryhmäni ehdottaa budjetin hylkäämistä niillä poliittisilla perusteilla, jotka puheenjohtajamme Francis Wurtz esitteli istunnon alussa.
Parlamentin näkökulmasta ongelma on budjettikuri, joka ei tunne riittäviä joustoja. Tiukkaa budjettikuria täydennetään toimielinten välisellä sopimuksella, joka salakuljetettiin Euroopan parlamentin läpi toukokuussa 1999. Edellinen parlamentti ei voinut eikä tämäkään parlamentti voi vaikuttaa toimielinten välisessä sopimuksessa määriteltyihin määrärahojen enimmäismääriin.
Ainoa mahdollisuus tuottaa lisää joustoa olisi ollut irtisanoa kummallisissa olosuhteissa syntynyt toimielinten välinen sopimus, mutta siihen ei parlamentti ole ollut valmis huolimatta siitä, että budjetin joustamattomuus on ollut yleisesti tiedossa. Joustojen puute on neuvoston intressien mukaista, mutta ei parlamentin. Kiitän kuitenkin hyvästä yhteistyöstä budjettivaliokunnan puheenjohtajaa, esittelijöitä ja koordinaattoreita, vaikka ryhmäni onkin päätynyt ehdottamaan budjetin hylkäämistä. 
Kristovskis (UEN ).
    Arvoisa puhemies, käsittelen puheenvuorossani kysymystä, joka koskee yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tarpeisiin varattuja määrärahoja. Jo pari vuosikymmentä sitten ennustettiin, että 2000-luku olisi kasvaneiden riskien ja uhkien aikaa. Tämän vuoksi pidän erittäin tärkeänä Euroopan unionin halua edistää Euroopan vakautta ja lisätä myös yleistä vaikutusvaltaansa maailman turvallisuusprosesseissa. Tavoitteelle antaa lisäpontta Euroopan unionin ilmaisema halu ja lisääntyvä valmius osallistua konfliktien ehkäisyyn ja kriisinhallintatoimiin – haasteisiin, jotka eivät luonnollisestikaan ole vähenemässä.
On ennustettu, että siviilikriisinhallintaoperaatioiden määrä kaksinkertaistuu lähitulevaisuudessa. Asiantuntijat keskustelevat Irakissa, Sudanissa ja Kongossa mahdollisesti toteutettavista operaatioista. Vähintään yhtä tärkeää on myös ylläpitää vakautta Euroopan unionin naapurimaissa. Tässä yhteydessä on syytä mainita Georgia ja Balkanin maissa toteutetut operaatiot. Älkäämme unohtako, että terrorismi on todellinen uhka myös Euroopan unionin sisällä. Toimet joukkotuhoaseiden leviämisen torjumiseksi ovat edelleen tärkeitä. Euroopan unionin institutionaalisia toimintamahdollisuuksia on kehitettävä kriisinhallinnan alalla.
Näistä syistä on päivänselvää, että Euroopan unionin yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan liittyvät toimet ovat vääjäämättä lisääntymässä. Kun tarkastellaan vuoden 2005 talousarviossa näihin toimiin osoitettujen varojen määrää, herää kuitenkin huoli ristiriidasta, joka vallitsee unionin poliittisten päämäärien ja niiden saavuttamiseen käytettävissä olevien varojen välillä. Euroopan unionin turvallisuusstrategian onnistunut noudattaminen edellyttää varoja, joiden riittämättömyys on usein aiheena toimielimemme asiantuntijoiden käymissä keskusteluissa. On kiistatta ilahduttavaa, että Euroopan parlamentti onnistui toisessa käsittelyssä osoittamaan YUTP:n tarpeisiin 10 miljoonaa euroa enemmän kuin ensimmäisessä käsittelyssä. On kuitenkin mahdotonta ymmärtää niitä taktisia syitä, joiden perusteella parlamentin talousarvion valvontavaliokunta osoitti ensimmäisessä käsittelyssä 10 miljoonaa euroa vähemmän näiden tärkeiden tavoitteiden koordinointiin. Euroopan parlamentin virheellisen lähestymistavan estämiseksi oli valitettavasti välttämätöntä käynnistää sovittelumenettely. 
Martin, Hans-Peter (NI ).
    Arvoisa puhemies, tässä keskustelussa vaaditaan joka puolelta lisää, lisää ja lisää. Olen itsekin lisäämisen kannalla, mutta tarkoitan tällöin tehokkuuden ja avoimuuden lisäämistä, olipa kyse Lissabonin strategiasta tai turvallisuuspolitiikasta. Meillähän olisi loppujen lopuksi enemmän rahaa, jos puuttuisimme lopultakin niihin suuriin pyhiin lehmiin, jotka piilevät parlamentin talousarviossa ja erityisesti tässä valtavassa sadan miljardin euron talousarviossa.
Esitän vain kaksi asiaan liittyvää huomiota. Avoimuus merkitsisi myös sitä, että tehtäisiin selväksi, miten poliittisia ryhmiä tästä lähtien rahoitetaan. Tähän kysymykseen ei saatu yksiselitteistä vastausta ensimmäisessä käsittelyssä. Avoimuus merkitsisi myös uutta äänestystä sihteeristökorvauksista, joita ollaan jälleen korottamassa salamyhkäisesti. Valitettavasti tällaista äänestystä ei kuitenkaan ole tulossa. Arvoisa komission jäsen, ei siis kannata ihmetellä, jos talousarviota verrataan torikauppaan, ja jos teidän kerrotaan myöntyneen tunnissa miljardin euron vaatimuksiin. Asianmukaista talousarviota ei voida laatia tällä tavoin. Tarvitsemme selityksiä ja muutoksia. 
Lewandowski, Janusz (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen oppinut budjettivaliokunnassa erittäin hyödyllisen taidon, joka on helpottanut elämääni suuresti: on parasta aloittaa kiittämällä asianosaisia henkilöitä, jolloin aikaa on käytettävissä yllin kyllin. Siksi kiitän esittelijä Garriga Polledoa ja samoin myös jäsen Jenseniä. On syytä muistaa, että koordinaattorit ja varapuheenjohtajat ovat vastuussa siitä yhteistyöilmapiiristä, jossa talousarviotyötä tehdään Euroopan parlamentissa. Tämä poikkeaa jyrkästi vastaavasta työstä kansallisissa parlamenteissa. Kiitokseni ovatkin ansainneet jäsenet Ferber, Guy-Quint, Trüpel, Seppänen ja Roszkowski sekä varapuheenjohtajat Walter, Böge ja Mulder. Luotan siihen, että sama yhteistyöilmapiiri vallitsee edelleen torstaina, kun pistämme pisteen i:n päälle vuoden 2005 talousarvion osalta. Talousarvion lopullinen versio on neuvoston kanssa käytyjen erittäin vaikeiden neuvottelujen tulos. Arvostamme puheenjohtajavaltio Alankomaiden ja erityisesti neuvoston puheenjohtajan Nicolaļn halua tehdä yhteistyötä ja saavuttaa kompromissi, ja samalla on syytä kiittää myös komission jäsentä Grybauskaitėa, joka toimi välittäjänä neuvottelujen kiristyessä kokouksessa.
Pitää kiistatta paikkansa, että parlamentti puolusti painopistealueitaan. Se turvautui joustovälineeseen etenkin sisäisten politiikkojen ja ulkoisten toimien aloilla, jotka ovat meille erittäin tärkeitä. Tämänpäiväiset puhujat ovat kuitenkin korostaneet, että tilanne pahenee. Asiat näyttävät synkemmiltä, kun katsomme tulevaisuuteen, seuraaviin monivuotisiin rahoitusnäkymiin. Olen varma, ettei rakennerahastojen pienentämistä ja kolmen osapuolen yhteistä julistusta lisätalousarvion tarpeesta voida pitää terveenä rahoitussuunnitteluna.
Talousarviomenettelystä totean, että vuosi 2005 merkitsi alkua monille prosesseille. Siksi hallinnon laatu oli erityisen tärkeää. Päätänkin puheenvuoroni kiittämällä virkamiehiä Fialhoa ja De Feoa sekä koko heidän ryhmäänsä. He ovat aitoja virkamiehiä, jollaisia tarvittaisiin kipeästi lisää kommunismin jälkeisessä Euroopassa. Heidän mukanaolonsa tietää hyvää tulevan talousarviotyön onnistumiselle. 
Maňka (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, investointiedellytykset ovat tällä hetkellä suotuisat Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Korkotaso on alhainen, inflaatiopaineita ei ole ja varaukset ovat riittäviä. Jos Euroopan unionin taloutta verrataan Yhdysvaltojen talouteen, on kuitenkin todettava, että sijoittajat saavat paremman voiton ja nopeamman tuoton suuntaamalla vastaavat investoinnit Yhdysvaltoihin. Siksi Euroopan unionin on valmistauduttava rakenteellisiin uudistuksiin kaikilla tasoilla ja kaikissa toimielimissä. Ei riitä, että tiettyihin alueisiin ja aloihin investoitujen rahavarojen tehokkuutta mitataan vain niiden määrän perusteella. Ilman asiaankuuluvaa palautetta emme voi arvioida määrällisiä indikaattoreita, joten meidän on integroitava ja kehitettävä tapoja mitata laatua ja lisäarvoa. Tämä pätee myös tieteeseen ja tutkimukseen, kuten jäsen Wurtz totesi aiemmin tänään. Jäsenvaltiot on saatava mukaan tähän prosessiin. Niistä jokaisen on laadittava oma Lissabonin strategiansa ja omat rahoitusnäkymänsä sekä suunniteltava tulonsa ja menonsa niiden perusteella. Me kaikki tiedämme, että tärkeimmät Lissabonin tavoitteita koskevat taistelut käydään siinä vaiheessa, kun uudistuksia pannaan täytäntöön kansallisella tasolla. Sanon kaiken tämän, koska puhuessamme vuotuisista talousarvioista, rahoitusnäkymistä ja Lissabonin strategiasta puhumme aina yhteisistä rahavaroista. Olemme viimeinkin saavuttaneet kompromissin keskusteluissamme vuoden 2005 talousarviosta. Mielestäni voimme kaikki hyväksyä talousarvion. Haluan kiittää budjettivaliokunnan kaikkia jäseniä heidän rakentavasta lähestymistavastaan. Me kaikki tiedämme, että vuoden 2005 talousarvio on siirtymävaiheen talousarvio. Edessämme häämöttää uusien rahoitusnäkymien laatiminen. Niiden avulla voimme aiempaa tehokkaammin käynnistää Lissabonin strategian, jonka tehokkuus ja laatu ovat eri luokkaa kuin tähän mennessä. 
Martinez (NI ).
    Haluan kiittää aluksi esittelijäämme Garriga Polledoa, vaikkei hän olekaan paikalla. Talousarvion arviointi on selvästikin jättimäinen urakka.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, viime vuonna talousarvio ylitti symbolisen 100 miljardin euron rajan. Tänä vuonna vaikuttaa siltä kuin uutuudenviehätys olisi kaikonnut. Kaksi suurta talousarviokierrosta ja kenties myös kaksi poliittista maailmaa on saatettu päätepisteeseen.
Ensinnäkin olemme selvästi saattaneet päätökseen Prodin kierroksen eli kautta 2000–2006 koskevan suunnittelun, ja väliaikaisen komission kanssa olemme jo käsitelleet ja käsittelemme edelleen kauden 2007–2013 kierrosta. Samalla olemme kuitenkin saattaneet päätökseen myös vaatimattomien talousarviokierrosten aikakauden, vaikka unionin 106 miljardin euron talousarvio onkin itse asiassa pienempi kuin Espanjan talousarvio, jonka kokonaissumma on 117 miljardia euroa.
Jokainen ymmärtää, että jos Turkki otetaan mukaan, 277 miljoonan euron lisääminen talousarvioon ei riitä, vaan liittymistä edeltävänä jaksona on lisättävä 33 miljardia euroa joka vuosi. Tästä seuraa, että kymmenen vuoden kuluttua unionin talousarvio on kaksinkertaistunut ja verotus on täytynyt arvioida uudelleen unionin alueella. Tuolloin ei puhuta enää 1 prosentista eikä 1,24 prosentista bruttokansantuloon nähden.
Tuolloin olemme myös saattaneet päätepisteeseen kaksi poliittista maailmaa. Ensinnäkin kyse on parlamentin ja neuvoston välisten suhteiden maailmasta, sillä vuoteen 2009 mennessä pakollisten ja muiden kuin pakollisten menojen välinen ero on hävinnyt ja maatalouden vastainen parlamentin enemmistö hallitsee maataloutta ja maaseutuympäristöjä. Samalla kyse on myös toisen maailman päättymisestä, joka on käynnissä jo nyt, sillä vuoden 2005 talousarviossa maatalouden määrärahoja on leikattu miljardilla eurolla. Myöhemmin näitä määrärahoja on ryöstettävä, jotta muita aloja voidaan rahoittaa maaseutualojen kehityksen nimissä. Postitoimistojen, rautatieasemien, verotoimistojen ja julkisten palvelujen häviäminen kylistä osoittaa kuitenkin selvästi, mihin olemme menossa.
Tämän vuoksi olisin halunnut sisällyttää esittelijämme ja kollegojemme avustuksella vuoden 2006 talousarvioon Euroopan juhlapäivän maaseutualueiden kunnan- ja kaupunginjohtajien kunniaksi. Näin olisi voitu osoittaa kunnioitusta työlle, jota 90 000 kunnan- ja kaupunginjohtajaa tekee eurooppalaisissa kylissä. Muutoin on todettava, että vuoden 2005 talousarviomme kuuluu jo somaan pieneen maailmaan, jossa Euroopan unionilla on maailmanlaajuiset päämäärät mutta maakunnallinen talousarvio. 
Puhemies. –
   Hyvä jäsen Martinez, en huomannutkaan, että käsittelimme kaikkia näitä asioita yhteisesti tässä talousarviokeskustelussa. Ehkäpä jäsen Dombrovskis on toista mieltä. 
Dombrovskis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, PPE-DE-ryhmä kannattaa avoimuutta sekä mahdollisimman täysimääräistä ja asianmukaista EU:n talousarviovarojen käyttöä. Ryhmämme pahoittelee, että Euroopan parlamentin enemmistö on hylännyt ehdotuksemme Euroopan parlamentin menojen vähentämiseksi siten, että niiden osuus olisi pienempi kuin perinteiset 20 prosenttia kaikista hallintomenoista. On tunnustettava, että ohjasimme tänä vuonna noin 150 miljoonaa euroa käyttämättömiä varoja ennakkomaksuina ensi vuoden menoihin. Tämä osoittaa selvästi, miten perusteltu PPE-DE-ryhmän ehdotus oli.
Muiden toimielinten osalta todettakoon, että Euroopan parlamentti oli arvioinut jo ennen ensimmäistä käsittelyä EU:n toimielinten esittämät täydentäviä määrärahoja koskevat pyynnöt ja että se tuki näitä pyyntöjä ensimmäisessä käsittelyssä, mikä katsottiin perustelluksi. On muistettava, että valtaosa EU:n toimielinten täydentäviä määrärahoja koskevista pyynnöistä liittyy EU:n laajentumiseen ja EU:n uusiin rahoitus- ja henkilöstösääntöihin. Siksi uusimme lähtökohtaisesti ne EU:n toimielinten täydentävät määrärahat, joita Euroopan parlamentti oli kannattanut mutta jotka ministerineuvosto hylännyt. Lisätäkseen EU:n talousarvion avoimuutta ja varmistaakseen talousarviovarojen tarkoituksenmukaisen käytön Euroopan parlamentti on esittänyt kahta uutta aloitetta. Ensinnäkin ehdotamme, että komissio toimittaa vuotuisen alustavan talousarvioesityksensä yhteydessä myös tiedot viroista, jotka ovat vapaana tai jotka on järjestetty vuoden aikana uudelleen. Näin Euroopan parlamentti voi arvioida aiempaa paremmin perusteita uusien virkojen pyytämiselle. Toiseksi kehotamme kaikkia EU:n toimielimiä tekemään yhteistyötä ja sallimaan tilojensa käytön tarvittaessa myös muille toimielimille. Näin EU:n talousarviovarat voidaan kohdistaa tarkoituksenmukaisemmin, kun pyritään vastaamaan ylimääräisten tilojen tarpeeseen ennen kaikkea laajentumisen yhteydessä. Samalla voidaan taata erilaisissa kokouksissa ja muissa tilaisuuksissa tarvittavien tilojen saatavuus ilman tarpeettomia menoja, jotka aiheutuvat tilojen rakentamisesta tai vuokraamisesta.
Lopuksi käsittelen muutamalla sanalla aluepolitiikkaa. Euroopan parlamentti pitää myönteisenä edistysaskelia, jotka on saavutettu vuonna 2004 rakennerahastojen muodostamisen alalla, eikä ymmärrä Ecofinin halua vähentää määrärahoja vuonna 2005. Euroopan parlamentti pitää välttämättömänä rahoitusnäkymissä määriteltyjen sitoumusten maksamista ajallaan ja vastustaa määrärahojen lykkäämistä rahoitusnäkymien viimeiseen vuoteen. 
Kilroy-Silk (NI ).
    Arvoisa puhemies, näillä ihmisillä on kyllä otsaa. Olen hämmästynyt, että he kehtaavat ylipäätään ilmaantua tänne. Heidän tilejään ei ole hyväksytty kymmeneen vuoteen, ja siitä huolimatta he haluavat lisää rahaa tuhlattavaksi, jätettäväksi hunningolle sekä altistettavaksi petoksille ja lahjonnalle. Jos he olisivat johtaneet pientä yritystä minun maassani, heidät olisi jo asetettu syytteeseen ja luultavasti myös vangittu.
Kertokaa minulle, miksi minun pitäisi äänestää tämän puolesta! Miksi yhdenkään äänestäjäni ja maanmieheni pitäisi kannattaa tätä? Kotimaani eläkeläisistä 2,6 miljoonaa elää köyhyydessä tarveharkintaisten etuuksien varassa, 3,6 miljoonaa lasta elää köyhyysrajan alapuolella ja 3,9 miljoonaa lapsetonta aikuista elää köyhyydessä – ja maamme on vauras! Olemme maailman neljänneksi suurin talous.
Miksi niin monet äänestäjistäni elävät köyhyydessä? Koska rahat tulevat teidän porukallenne! Koska 19 miljardia puntaa näistä rahoista haaskataan tehottomaan yhteiseen maatalouspolitiikkaan, jolla tuetaan tehottomia maanviljelijöitä Ranskassa, Italiassa ja Kreikassa. Miksi minun äänestäjieni on kärsittävä heidän petoksistaan, heidän harjoittamastaan lahjonnasta ja heidän tehottomuudestaan? Äänestäjieni ei pitäisi kärsiä niistä. Pelkästään vetämällä rahamme pois yhteisestä maatalouspolitiikasta voisimme korottaa eläkkeitä 30 punnalla viikossa. Kysyttiinkö äänestäjiltäni, haluavatko he antaa rahansa Ranskaan, Italiaan ja Kreikkaan? Ei! Kuultiinko heitä? Ei! Annettiinko heille mahdollisuus äänestää? Ei! Olisivatko he kannattaneet rahojen luovuttamista, jos heillä olisi ollut mahdollisuus äänestää? Eivät olisi. Enkä kannata minäkään.
Arvoisa puhemies, voitte laskea nuijanne, sillä päätän puheenvuoroni ajoissa. 
Puhemies. –
   Ilman muuta. Pahoittelen, että päätitte puheenvuoronne, koska olisimme suoneet teidän jatkavan. Itse asiassa en tiedä, mistä puhuitte, eli oliko kyse todella Euroopan unionista. Ei ole kuitenkaan epäilystäkään siitä, että kyse oli talousarviosta. 
Grosch (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ehkä parasta, mitä demokratian hyväksi voi tehdä, on suhtautua objektiivisesti niihin asioihin, joista on eri mieltä. Näin yritänkin tehdä, sillä liikenne- ja matkailuvaliokunta ei kannattanut kaikkea, mitä ehdotuksissa esitettiin. Valiokuntamme toi esiin kaksi kysymystä, joista ensimmäinen liittyi Euroopan laajuisiin verkkoihin. Niiden osalta maksusitoumusmäärärahoja lisättiin, millä haluttiin reagoida laajentumiseen. Mielestäni valiokuntamme reaktio oli myönteinen, sillä menojenhan on oltava hankkeiden mukaisia.
Toinen erimielisyyttä aiheuttanut asia olivat virastot, joiden tilanne on nähdäksemme paljon hankalampi. Turvallisuuden sekä maantie-, meri- ja rautatieliikenteen aloilla monissa kysymyksissä on päästy poliittiseen yhteisymmärrykseen neuvoston, parlamentin ja komission kesken, mutta kun tarvittavien varojen osoittaminen tulee ajankohtaiseksi, yhteisymmärrys ei yllättäen aina riitäkään. Siksi mieleemme tulee näiden virastojen kohdalla kysymys, onko toimintamäärärahoja syövät henkilöstömenot todellakin syytä kohdistaa niihin vai pitäisikö henkilöstömäärärahat suunnata johonkin muualle. En aio nyt paneutua teknisiin yksityiskohtiin tämän tarkemmin.
Haluan käsitellä vielä joitakin hyvin merkittäviä aloja. Olemme tietenkin iloisia, että merten pilaantumisen torjunnan alalla on nyt lopulta käytettävissä jonkin verran varoja, joiden avulla voimme ainakin osoittaa muulle maailmalle, että meillä on nyt poliittisen tahdon lisäksi myös keinoja puuttua asioihin. Tätä alaahan neuvosto ennusti ja ehdotti määrärahattomaksi, symboliseksi budjettikohdaksi. Tulevaisuus näyttää, riittävätkö 17 miljoonaa euroa, jotka hyväksyttiin ehdottamiemme yli 20 miljoonan euron sijasta. Sama pätee rautatie- ja lentoliikenteeseen. Kyseiset virastot ovat ilmoittaneet selkeästi, etteivät ne voi suoriutua tehtävistään asianmukaisesti käytettävissään olevin varoin. Liikenne- ja matkailuvaliokunta varoittaakin, ettemme voi odottaa seuraavaa katastrofia, ennen kuin saatamme varat vastaamaan todellista tilannetta. 
Bowis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, käsittelen kahta tässä keskustelussa sivuttua näkökohtaa. Ensimmäinen huomioni koskee viittauksia virastoihin ja bioterrorismiin. Yhdistän nämä kaksi kysymystä toisiinsa, koska osa bioterrorismin torjuntaan liittyvästä työstä tehdään uudessa Ruotsiin perustetussa Euroopan sairauksien seurantakeskuksessa. Talousarviota on arvosteltu muun muassa siitä, ettei virastoja rahoiteta riittävästi, jolloin on epävarmaa, miten niiden pitäisi toimia.
Kansalaistemme mielestä unioni käyttää hyvin usein rahaa toimiin, jotka eivät ole välttämättömiä. Joitakin toimia pidetään puolestaan ehdottoman välttämättöminä. Turvallisuus on eräs keskeisimmistä huolenaiheista, ja on meidän vastuullamme ja meidän etujemme mukaista varmistaa, että turvallisuustoimia rahoitetaan asianmukaisesti. Siksi toivonkin, että komissio ja kollegani parlamentissa takaavat, että käsittelemme asianmukaisesti virastoja, jotka toimivat elintarviketurvallisuuden, lääkevalvonnan ja -arvioinnin sekä tautien ehkäisyn ja valvonnan aloilla.
Toinen tarkastelemani näkökohta liittyy työhön, joka on edessämme rokotteiden ja kehitysmaille annettavan tuen aloilla. Tiedämme, miten tärkeitä nämä alat ovat, ja olen itsekin laatinut mietinnön kehitysmaita koskevista terveysuhkista. Tiedämme, että rokotuskampanjat ovat olleet tehokkaita, mutta niitä voidaan toteuttaa vielä paljon enemmän. Neljän viime vuoden aikana on rokotettu noin 35 miljoonaa lasta – esimerkiksi hepatiitti B:tä vastaan – mutta miljoonat lapset ovat vaarassa ja kuolevat, koska käytettävissä ei ole riittävästi varoja. Olen erittäin tyytyväinen toimiin, joilla rokotuksia varten kerätään varoja, ja toivon, että voimme jatkaa etenemistä tällä tiellä. Näin voimme saavuttaa tuloksia, joista voimme olla ylpeitä. 
Maat (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan osoittaa lämpimät kiitokseni esittelijä Salvador Garriga Polledolle hänen erinomaisesta yhteistyöstään. Lopputulokseen olen vain kohtalaisen tyytyväinen, mutta uskon hänen tehneen kaiken voitavansa ottaakseen huomioon parlamentin ja ennen kaikkea unionin maaseutualueiden tilanteen.
Ajattelen samoin myös puheenjohtajavaltio Alankomaista, mistä pääsenkin suoraan suurimpaan pettymykseeni tässä talousarviossa. Tällä sopimuksella jäämme lopulta lähes miljardin euron päähän siitä, minkä on perustellusti arvioitu riittävän ja mitä komissio ehdotti. Tiedän, että puheenjohtajavaltio Alankomaat on toiminut sinänsä myönteisellä tavalla ehkäistäkseen tämän, mutta olen hyvin pettynyt muuhun neuvostoon, joka ei lopulta noudattanut komission viimeistä ehdotusta.
Tämä on mielestäni hämmästyttävää, kun ajatellaan unionin maaseutualueiden tilannetta ja suurta maatalousuudistusta, joka on nyt aloitettu ja joka aiheuttaa joillekin dramaattisia tulojen menetyksiä. Tämä on hämmästyttävää, kun ajatellaan myös valtavaa maaseudun kehittämisohjelmaa, joka on vielä toteutettava vielä kymmenessä uudessa jäsenvaltiossa. Tässä tilanteessa on mahdotonta hyväksyä näin huomattavia säästöjä, etenkin kun otetaan huomioon, että maatalousmenot muodostavat ensi vuonna noin 0,4 prosenttia BKT:stä. Tämä on poikkeuksellisen vähän, kun muistetaan, että unionin maatalous ja puutarhanhoito ovat maailman tiukimpien normien mukaisia niin ympäristönsuojelun, eläinten hyvinvoinnin, maisemansuojelun kuin elintarviketurvallisuudenkin kannalta. Jos halutaan päästä halvalla, on myös varauduttava ikäviin yllätyksiin.
Emme voi jatkaa näin. Toivon, ettei maatalouden talousarviota leikata jatkossa lisää vaan että jatkamme toimia kilpailukykyisen maatalouden puolesta myös Euroopassa. Tässä yhteydessä haluan sanoa kaksi asiaa Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen jäsenille ja sitoutumattomille parlamentin jäsenille ja vastata siten heidän esittämiinsä syytteisiin, jotka kohdistuivat Euroopan unionin maatalouspolitiikkaan. Voin kertoa heille, että Yhdistynyt kuningaskunta saa epäsuhtaisen suuren osan maatalouden talousarviosta. Oma maani edustaa 7:ää prosenttia tuotannosta mutta saa ainoastaan 2 prosenttia rahoista. Yhdistyneessä kuningaskunnassa tilanne on täsmälleen päinvastainen. Ilman Euroopan parlamenttia Yhdistyneen kuningaskunnan suu- ja sorkkatautikriisiä ei olisi saatu ratkaistua tyydyttävällä tavalla. Jos näillä herroilla ei ole muuta tekemistä kuin esittää halveksivia huomioita, viesti ei ole mennyt perille – ei sen paremmin heille itselleen kuin Yhdistyneen kuningaskunnan maaseudullekaan, jonka he jättävät aivan oman onnensa nojaan. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä pitää joka tapauksessa silmällä Yhdistyneen kuningaskunnan maaseutua.
Surján (PPE-DE ).
    Euroopan unionin kansalaiset ovat meidän toimiemme tuomareita. Tämän talousarviokompromissin jälkeen voimme mielestäni katsoa heitä luottavaisesti silmiin, sillä siinä taataan meille varat, joiden avulla voimme saavuttaa tavoitteemme. Riittävätkö vuoden 2005 talousarviossa kuvatut varat kuitenkaan pitkällä aikavälillä? Ymmärrämme, että valtioiden talousarvion alijäämäisyyden vuoksi hallitukset pyrkivät minimoimaan menojaan. Jos menot kuitenkin laskevat tietyn rajan alle, niistä tulee hyödyttömiä: jos tavoitteet jäävät unelmiksi, jokainen käytettävä euro heitetään hukkaan. Nykyisessä talousarviossa ei ole vielä kyse tästä, mutta meidän on huomattavasti tehostettava toimiamme tietyillä aloilla, jotta yrityksemme voivat olla kilpailukykyisiä maailmanlaajuisella tasolla ja jotta voimme auttaa koheesiomaita saavuttamaan muut valtiot nykyistä nopeammin.
Meidän on kiinnitettävä huomiota siihen, että tässä kompromississa, jota kannatan, käytetään huomattavasti vähemmän rahaa kuin vuoden 1990 talousarviokierroksella suunniteltiin. Suunnitellessamme nyt uutta talousarviokierrosta herääkin kysymys: mitä järkeä on asettaa tavoitteita kauas tulevaisuuteen tai määritellä numeroita moniksi vuosiksi eteenpäin, jos emme voi toimia niiden mukaisesti? Me, jotka elimme neuvostovallan alaisuudessa, koimme, mitä viisivuotissuunnitelmien laatiminen tyhjänpäiväisistä numeroista merkitsi. Haluan ja uskon unionin välttävän nämä karikot ja kannatan ensi vuoden talousarviota.
Dover (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, pahoittelen vielä kerran, etten ollut läsnä sovittelukokouksessa, joka oli hyvin pitkä ja vaivalloinen tilaisuus. Kiitän uutta komission jäsentä ja erityisesti ministeriä, joka johti kokousta.
Kuulin, että ministerineuvosto pysyi yhtenäisenä menotasoa koskevassa kannassaan. Yhdistyneen kuningaskunnan edustajana – vaikken kuulukaan samaan puolueeseen kuin hallitus – pidän erittäin myönteisenä maani ja viiden muun maan näkemystä, jonka mukaan menotaso ei saa ylittää yhtä prosenttia bruttokansantulosta tai -tuotteesta. Olen tyytyväinen, että sovittelun tulos oli juuri tällainen.
Virastoista totean, että niiden jatkossa saamia tuloja on pohdittava vielä lisää. Kannatan etääntymistä keskitetyistä toiminnoista ja komissiosta sekä siirtymistä toisistaan riippumattomiin virastoihin. Virastot ovat kasvaneet voimakkaasti, mikä on merkki niiden menestyksestä. Nyt meidän on pohdittava, miten paljon lisätuloja ne voivat saada ulkopuolisista lähteistä sen sijaan, että ne saavat avustuksia tai tukea Euroopan parlamentilta. Sanon tämän Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisen rakennusviraston entisenä toimitusjohtajana. Meidän oli siirryttävä hyvin nopeasti täydelliseen omavaraisuuteen tilanteesta, jossa rahoituksemme koostui 85-prosenttisesti avustuksista ja tuista. Tämä voi siis onnistua. En kuitenkaan sano, että muutoksen pitäisi olla yhtä raju.
Lopuksi totean, että pääsimme erittäin järkevään sopimukseen rakennerahastoista. Sen tarkoituksena oli vähentää menoja vuonna 2005 mutta taata kaikkien osapuolten hyväksymä valmiusjärjestely, jonka ansiosta korjaava ja täydentävä lisätalousarvio voidaan laatia milloin tahansa. Tämä tarkoittaa, että voimme valvoa, mitä vuonna 2005 tapahtuu ja että meille on osoitettava ne syyt, joiden perusteella todellisia menoja tarvitaan vuonna 2006. 
Herranz García (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, maatalousvaliokunnan mietintöä koskevan lausunnon valmistelijana pahoittelen mielivaltaisia leikkauksia, joista ministerineuvosto päätti määritellessään yhteisen maatalouspolitiikan perusteella annettavia tukia vuodelle 2005.
Leikkauksissa on kyse täsmälleen yhdestä miljardista eurosta verrattuna Euroopan komission alustavaan talousarvioesitykseen. Päätös oli ennenkuulumaton, ja lisäksi se tehtiin ratkaisevassa keskustelussa Euroopan unionin tulevista rahoitusnäkymistä.
Tuomitsen epäkunnioittavan tavan, jolla ministerineuvosto teki tämän päätöksen. Päätöksellä vaarannetaan ensi vuoden maataloustuet, jotka perustuvat jäsenvaltioiden antamaan muodolliseen sitoumukseen Euroopan unionin maanviljelijöille.
Neuvoston päätös merkitsee, että yhteisen maatalouspolitiikan mukaisten tukien hallinnassa ollaan epävarmassa tilanteessa, ja tämä taas pakottaa komission sellaiseen menokuriin, että se joutuu toimimaan epäoikeudenmukaisesti useamminkin kuin kerran.
Keskustelussa on mainittu mahdollisuus tilkitä vuoden 2005 maatalouden talousarviota myöhemmin lisätalousarviolla, vaikkemme toistaiseksi tiedä, mistä tähän tarvittavat varat on tarkoitus ottaa. Maat, jotka kannattavat osuutensa pienentämistä yhteisön talousarviosta, voittivat ensimmäisen erän selvästi, koska ministerineuvosto kannatti tätä leikkausta yksimielisesti.
Tämä yksimielisyys koski myös omaa maatani. Kukaan ei ole rohjennut kyseenalaistaa tätä päätöstä, jossa ei ole otettu huomioon myöskään Euroopan parlamentin kantaa. Ensimmäisessä käsittelyssä Euroopan parlamentti palautti voimaan Euroopan komission alustavan talousarvioesityksen, mutta ministerineuvosto sivuutti täysin tämän aloitteen, ja ministerineuvosto on ainoa toimielin, jolla on valtuudet päättää pakollisista menoista.
Vuoden 2005 maatalousmenojen leikkaukset ovat vain esimakua siitä, mitä saattaa tapahtua vuonna 2007 ja siitä eteenpäin, kun Euroopan komission on esitettävä arviointikertomus siitä, onko unionin maanviljelijöille maksettavien suorien tukien yksikkömääriä tarpeen leikata. Valitettavasti Euroopan parlamentin ääntä ei ole otettu huomioon tässä tapauksessa. Siksi kehotan parlamenttia estämään tilanteen toistumisen ensi vuonna. 
Wijkman (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, jäsen Salafranca Sánchez-Neyran tavoin olen hieman hämmentynyt puheenvuorojärjestelyistä. Puhun täällä talousarviota koskevan kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon valmistelijana, joten tasapuolisuuden nimissä minun olisi pitänyt saada puhua keskustelun alussa.
Kiitän jäsen Garriga Polledoa erittäin taitavasti tehdystä työstä, merkittävästä halusta ottaa huomioon eri valiokuntien näkemykset ja yleisesti ottaen tehokkaasti hoidetusta käsittelystä. Kehitysyhteistyövaliokunnan edustajana olen tyytyväinen lopputulokseen. Hyödyntämällä joustomekanismia täysimääräisesti olemme onnistuneet välttämään pitkän aikavälin kehitysohjelmiin kohdistuvat huomattavat leikkaukset tehdessämme tilaa Irakille.
Olen jäsen Salafranca Sánchez-Neyran kanssa aidosti samaa mieltä siitä, että meidän on löydettävä pitkäaikainen ratkaisu ongelmaan, joka nousee esiin lähes joka vuosi suurten katastrofien ja kriisien yhteydessä. Meidän on suojeltava pitkän aikavälin kehitysohjelmiamme, jos aiomme pystyä edistämään rakentavalla tavalla työtä vuosituhannen tavoitteiden saavuttamiseksi.
Tarkasteltaessa otsakkeen 4 erityisiä kohdennuksia totean olevani hyvin tyytyväinen, että vaatimus talousarvion suuntaamisesta aiempaa selkeämmin köyhyyden poistamiseen on kuultu. Tämä merkitsee 30 miljoonan euron lisäystä määrärahoihin, jotka osoitetaan Aasiassa toteutettavien toimiin. Aasiassahan elää suuri enemmistö maailman köyhistä. Korotukset koskevat myös terveydenhuollon alalla toteutettavia toimia, sillä HIVin, malarian ja tuberkuloosin estämiseen on varattu aiempaa enemmän varoja. Kuten jäsen Bowis hiljattain korosti, nyt ollaan perustamassa myös uutta 10 miljoonan euron ohjelmaa muiden köyhyyteen liittyvien sairauksien torjumiseksi ja erityisesti pienten lasten rokottamiseksi.
Terveydenhuollon alalla tarvitaan paljon nykyistä enemmän varoja, erityisesti Afrikassa. Lisäykset, joista nyt olemme päättämässä, merkitsevät, että määrätietoinen työmme jatkuu terveydenhuoltoon tarkoitetun tuen lisäämiseksi kehitysavun alalla. Juuri tällä tiellä meidän on jatkettava. 
Nicolaï,
   .  Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä parlamentin jäseniä heidän mielenkiintoisista huomioistaan.
Ensimmäinen oma huomioni on vastaus jäsenten Trüpelin ja Wurtzin puheenvuoroihin. On päivänselvää, etten puhu täällä nettomaksajien, niin kutsutun yhden prosentin ryhmän tai Alankomaiden hallituksen puolesta vaan nimenomaan neuvoston puolesta. Neuvosto kannatti yksimielisesti budjettikuria. Se kannatti niin ikään yksimielisesti vain pientä korotusta maksumäärärahoihin, vaikka ottikin huomioon laajentuneen unionin tarpeet.
Tästä pääsenkin jäsenten Ferberin, Wurtzin ja Maatin esittämään huoleen siitä, etteivät maksumäärärahat riitä kaikkiin tarpeisiin vuonna 2005. Neuvoston toinen käsittely perustui budjettikurin periaatteeseen. Neuvosto oli yksimielinen siitä, että maksumäärärahojen taso oli kaikkein tärkein tekijä, ja näytti esimerkkiä vähentämällä maatalousalan pakollisia menoja. Yleisen sopimuksemme maksumäärärahojen taso on miljardi euroa korkeampi kuin neuvoston arvio siitä, mikä riittäisi velvoitteiden täyttämiseen vuonna 2005. Komissio, jonka on pantava talousarvio täytäntöön, pitää sovittua enimmäismäärää riittävänä.
Yhtä tärkeää on huomata, että neuvosto kantaa vastuunsa, jos maksumäärärahat osoittautuvat riittämättömiksi. Neuvosto on osoittanut, ettei tämä ole pelkkää sanahelinää: kuten tiedätte, se osoitti tänä vuonna lisämäärärahoja rakenteellisiin toimiin. Kuten komission jäsen Grybauskaitė totesi, olemme sitoutuneet käsittelemään asian yhdessä käsittelyssä, jos lisämäärärahat ovat tarpeen.
Oli mielenkiintoista kuulla jäsen Ferberin kysymys sovittelun tuloksista vuoden 2005 lisämäärärahojen osalta. Hän unohti mainita ne 10 miljardia euroa, jotka palautettiin meille käyttämättöminä vuonna 2003.
Lopuksi totean olevani komission jäsenen Grybauskaitėn kanssa samaa mieltä siitä, että neuvottelut olivat raskaat. Haluan kiittää häntä sekä budjettivaliokunnan esittelijöitä ja puheenjohtajaa heidän rakentavasta panoksestaan neuvotteluissa. Lopputulos ratkaisee, ja lopputuloksena on hyvä kompromissi. Olen jäsen Garriga Polledon kanssa täysin samaa mieltä siitä, ettei kyse ole voittamisesta tai häviämisestä vaan ainoastaan voittamisesta: tilaa on sekä budjettikurille että poliittisille painopistealueille. Loppujen lopuksi voittajia ovat unionin kansalaiset. 
Puhemies.
   – En usko, että komissio haluaa enää lisätä mitään.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 11.30. 
Puhemies.
   –Esityslistalla on seuraavana Josep Borrell Fontellesin laatima politiikan haasteita ja rahoitusmahdollisuuksia laajentuneessa unionissa käsittelevän väliaikaisen valiokunnan suullinen kysymys komissiolle seuraavan rahoituskehyksen valmistelusta. 
Borrell Fontelles (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Prodin komissio jätti käsiteltäväksemme kaksi tiedonantoa: ensimmäinen koskee ajanjakson 2007–2015 talousarvion yleisiä puitteita ja toinen rahoitettavien politiikan alojen oikeusperustaa.
Ministerineuvosto on jo aloittanut työskentelyn -työryhmän parissa, kuten neuvoston edustaja Atzo Nicolaï on meille kertonut, ja me Euroopan parlamentissa olemme perustaneet tilapäisen työryhmän, jonka puheenjohtajana minulla on kunnia toimia ja joka on jo laatinut joukon asiakirjoja, joiden parissa mietinnön esittelijä Böge tekee parhaillaan hyvin tiivistä työtä, jotta parlamentin kanta olisi johdonmukainen.
Näin ollen tiedämme kaikki, miten tärkeä tämä tehtävä on, koska sen avulla meidän on kyettävä päättämään poliittisista painopisteistä ja määriteltävä talousarviomäärärahat, jotka unioni saa käyttöönsä vuosien 2007–2013 välisenä aikana.
Kaikki tietävät – vaikka minun onkin muistutettava teitä tästä – että rahoitusnäkymiä ei voida luoda ilman parlamentin yksimielisyyttä. Ilman parlamentin yksimielisyyttä toimielinten välinen sopimus ei ole mahdollinen, mitä ei ole mainittu perustamissopimuksessa.
Parlamentti toivoo pääsevänsä yksimielisyyteen aikataulun sallimassa ajassa, mutta se haluaa saada aikaan hyvän sopimuksen, ja tämän mahdollistamiseksi meidän on heti selvitettävä eräitä asioita. Ensinnäkin meidän on saatava tietää, hyväksyykö nykyinen komissio työnsä päättäneen komission ehdotukset.
Arvoisa komission jäsen, on totta, että te sanoitte meille jo politiikan haasteita ja rahoitusmahdollisuuksia käsittelevän väliaikaisen valiokunnan kokouksessa, että Barroson johtama komissio hyväksyy työnsä päättäneen komission ehdotukset sellaisenaan. Hieman tämän jälkeen tiedotusvälineissä levitettiin tietoja ja kommentteja, joiden mukaan komissio ei aiokaan toimia Prodin komission esittämien ehdotusten mukaisesti, tai ainakaan se ei suostu toimimaan niin.
Arvoisa komission jäsen, koska komission puheenjohtaja ei ole paikalla, teillä on nyt tilaisuus kertoa virallisesti parlamentille, mikä on teidän mielestänne se varojen määrä, jonka Eurooppa tarvitsee saavuttaakseen tavoitteensa. Olisi myös hyvä, jos voisitte selittää meille, minkälaiset tulorakenteet ovat mielestänne kaikkein tarkoituksenmukaisimmat, jotta unioni kykenee huolehtimaan nykyisistä ja tulevista tarpeistaan.
Toiseksi totean, että meidän olisi myös hyvä ottaa selvää, mitä tapahtuisi, jos jotkin jäsenvaltiot estäisivät yksimielisyyden saavuttamisen tiettyyn määräaikaan mennessä. Olisiko komissio valmis kehittämään väliaikaisia toimia, joita tarvitaan monivuotisten ohjelmien jatkuvuuden varmistamiseksi rahoitusnäkymiä koskevan puitesopimuksen puuttuessa?
Kuten tiedätte, parlamentti on jo ilmaissut, mikä on sen mielestä sopiva kestoaika näille rahoitusnäkymille. Uskomme, että viisi vuotta on sopiva aika, koska se vastaa parlamentin ja komission toimikauden pituutta.
Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, perustamalla politiikan haasteita ja rahoitusmahdollisuuksia käsittelevän väliaikaisen valiokunnan ja nimittämällä oma-aloitteisesti oman puhemiehensä kyseisen valiokunnan puheenjohtajaksi, mikä ei ole tavallinen käytäntö, parlamentti halusi antaa selkeän osoituksen siitä, että se on kiinnostunut prosessista, joka on niin arkaluonteinen ja niin olennaisen tärkeä Euroopan tulevaisuuden kannalta, ja että se on prosessiin poliittisesti sitoutunut.
Tiedämme, että edessämme on nyt hyvin tärkeitä haasteita. Miten kykenemme rahoittamaan laajentumisen, jonka olemme juuri toteuttaneet? Miten kohtaamme tulevat laajentumissuunnitelmat, jotka epäilemättä toteutetaan tulevien rahoitusnäkymien puitteissa? Miten voimme taata, että Euroopan yhä tärkeämmäksi muodostuvaa roolia maailmassa tuetaan riittävin taloudellisin resurssein? Miten kykenemme toteuttamaan ne toimet, jotka tekevät Euroopasta sen, mitä Lissabonista puhuessamme kutsumme aina maailman dynaamisimmaksi ja kilpailukykyisimmäksi taloudeksi?
Kaikki nämä asiat on sisällytettävä talousarvioon, koska sitä, mitä ei ole talousarviossa, ei ole olemassa, kuten valtiovarainministerit sanovat. Ilmaisu voi olla hieman liioiteltu, mutta tiedämme, että voidakseen olla olemassa tietyt asiat on ensin sisällytettävä talousarvioihin.
Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, Barroson komissio hyväksyttiin parlamentin hyvin laajalla luottamusäänestyksellä. Nyt teidän pitää osoittaa, että komissio ei ole pelkkä sovittelija parlamentin ja neuvoston välillä, vaan että se kykenee osoittamaan vahvaa poliittista johtamiskykyä. Rahoitusnäkymät tarjoavat tähän hyvän tilaisuuden.
Böge (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, aloitimme työmme komission antaman tiedonannon ja esitysten pohjalta. Voidaksemme jatkaa työtämme, meidän täytyy tietenkin saada vastaukset niihin kysymyksiin, jotka parlamentin puhemies otti juuri esiin. Arvoisa komission jäsen, käynnissä on paljon keskusteluja ja liikkeellä on huhuja, joten ehkäpä tämän päivän keskustelu edistää asioiden selvittämistä. Te esimerkiksi sanoitte väliaikaisen valiokunnan kokouksessa, että maatalouspolitiikka on jäänne 1800-luvulta. Jos asia on näin, miksi komissio ei ole tehnyt minkäänlaisia ehdotuksia sen muuttamiseksi? Vai edistääkö maatalouspolitiikka sittenkin jollakin tavoin Lissabonin strategiaa ja kestävyyttä maatalousuudistusta koskevien päätösten osalta nykyisessä tilanteessa? Komission jäsen Verheugen on sanonut, että mikäli Lissabonin strategian täytäntöönpanossa halutaan onnistua, jäsenvaltioiden on otettava entistä enemmän vastuuta ja sitouduttava toimiin, mutta näkemyksemme on, että tähän sisältyy myös kysymys Euroopan lisäarvosta, siitä, onko Lissabonin strategian avulla tarkoitus panna talousarvio entistä paremmin täytäntöön, erityisesti Euroopalle lisäarvoa tuovien ohjelmien eli tutkimusohjelmien ja monivuotisten koulutusohjelmien osalta. Lisäksi saamme jo näinkin varhaisessa vaiheessa epävarmoja tietoja sisäisistä keskusteluista, jotka liittyvät mahdollisuuteen luopua 1,14 prosentista, sitten joku ehdottaakin, että 1,06 tai 1,07 prosenttia voisi olla mahdollinen kompromissi, joten sallinette, että mietinnön esittelijänä teen täysin selväksi, että kenenkään ei muissa elimissä pitäisi ajatella, että parlamentti on valmistautunut neuvottelemaan alemmista marginaaleista kuin niistä, jotka on asetettu perustaksi perustamissopimuksen 272 artiklassa. Lisäisin tähän, että asia on näin ilman, että otetaan huomioon Euroopan kehitysrahastoa, jonka myötä tulee ylimääräinen 0,03 prosentin lisäys, ja tämä on ensimmäistä kertaa sisällytetty 1,14 prosenttiin komission ehdotuksessa ja näin ollen myös talousarviossa.
Arvoisa komission jäsen, kuvailitte kriisitilannetta, johon sisältyy kaikki ne asiat, jotka voivat tulla esiin, jos sopimukseen ei päästä. Haluamme päästä sopimukseen, ja sen vuoksi vaadimme tänään jälleen kerran kuukausittain pidettävää kolmenvälistä keskustelua, jonka avulla voidaan varmistaa, ettei vaikeita kysymyksiä jätetä käsiteltäväksi menettelyn loppuun, vaan pikemmin joustavuuteen, rahoitusnäkymien kestoon liittyvistä kysymyksistä ja muista aiheeseen liittyvistä asioista pitäisi voida keskustella hyvissä ajoin ja tarkastella niitä yhdessä osana toimielinten välistä pysyvää vuoropuhelua.
Grybauskaitė,
     Arvoisa puhemies, minun pitäisi sanoa, että virallisesti vastaan komission puolesta neljään parlamentin esittämään kysymykseen, mutta niitä on esitetty minulle paljon enemmän. Pyrin vastaamaan niihin, ja samalla annan "virallisen" vastauksen.
Haluan sanoa heti aluksi, että komissiossa ei käydä enimmäismääristä muita sisäisiä keskusteluja kuin teille ja neuvostolle esitetyn virallisen ehdotuksen puitteissa. Tiedotusvälineiden esittämistä kuulopuheista huolimatta tämä ei ole asia, josta komissio käy keskustelua.
Nyt annan "virallisen" vastauksen ensimmäiseen kysymykseen, jossa kysytään tukeeko uusi komissio uusien rahoitusnäkymien rakennetta. Kyllä, laajentuneella Euroopan unionilla on edessään uusia haasteita, ja sen on vastattava uudenlaisiin odotuksiin. Meidän pitää saattaa ajan tasalle rahoitusnäkymiemme rakenne voidaksemme pohtia näitä uusia painopistealoja. Tämän seurauksena meidän on laadittava uusi menoluokitus saadaksemme uuden kattavan kuvan Euroopan unionin rahataloudesta. Rajoitettu määrä menoluokkia heijastaa unionin painopisteitä niin, että ne ovat Euroopan kansalaisille entistä selkeämpiä ja että menot järjestetään niiden mukaisesti. Uusi komissio tukee näitä samoja painopisteitä, toisin sanoen sitä, että Euroopan unionista tehdään tietoon perustuva dynaaminen talousalue, jossa tavoitellaan Euroopan unionin laajentuessa entistä vahvempaa yhteenkuuluvuutta säilyttämällä unionin luonnonvarat – tämä koskee niin maatalouteen, kalastukseen kuin ympäristöön liittyviä luonnonvaroja – ja huolehtimalla niistä sekä kehittämällä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta ja unionin roolia kansainvälisenä toimijana.
Käsittelemämme ehdotukset heijastavat unionin tarpeita ensinnäkin siksi, että nämä painopisteet ilmentävät ja edustavat yhteisymmärrystä siitä, millä aloilla Euroopan pitää lisätä toimiaan. Toiseksi haluan sanoa, että ehdotettu rakenne vie meitä myös konkreettisen askeleen eteenpäin kohti yksinkertaistamis- ja järkeistämistoimia, mitä parlamentti kannatti 22. huhtikuuta antamassaan päätöslauselmassa. Viimeisenä asiana totean, että näiden ehdotusten ansiosta sekä neuvosto että parlamentti ovat voineet käydä perusteellisia keskusteluja ja valmistella maaperää ensi vuonna tehtävälle sopimukselle.
Toinen kysymys kuuluu, hyväksyykö uusi komissio rahoitusohjelmien keston, johon seuraavan komission ja seuraavan Euroopan parlamentin on sitouduttava. Vakuutan teille, että komissio on täysin tietoinen parlamentin kannasta, joka esitettiin myös 22. huhtikuuta annetussa päätöslauselmassa ja jossa se vaatii, että rahoituskehys vahvistetaan vain viideksi vuodeksi. Me kuitenkin tarkastelimme tätä kysymystä ja tulimme siihen tulokseen, että seuraavan ohjelmakauden kohdalla seitsemän vuotta olisi kaikkein paras ratkaisu, markkinoihin liittyvien kulujen ja suorien maksujen katto esimerkiksi maataloudessa on jo vahvistettu Eurooppa-neuvoston kokouksessa vuoteen 2013 asti. Seitsemän vuoden aikataulu myös maksimoi pitkän aikavälin suunnittelun edut erityisesti koheesiotoimissa.
Kolmannessa kysymyksessä halutaan tietää, tukeeko uusi komissio kaikkia niitä ehdotuksia, jotka tunnetaan nimellä "Prodin paketti", vai onko se sitä mieltä, että sitä pitäisi muuttaa, ja jos niin miltä osin. Kuten sanoin aikaisemmin, tuemme kaikkia ehdotuksia. Komissio tukee aikaisemmin tänä vuonna ehdotettua pakettia. Emme kutsu sitä millään nimellä: kyse on komission ehdotuksesta, ja me tuemme kyseistä ehdotusta, nimittäin ehdotettua rahoituskehystä, jota täydennetään muutamilla lainsäädännöllisillä ja muilla kuin lainsäädännöllisillä ehdotuksilla, jotka hyväksyttiin helmi–syyskuun 2004 välisenä aikana. Ne on esitetty neuvostolle ja usealle parlamentin valiokunnalle. Komissio arvioi, että jäljelle jäävät tarpeelliset ehdotukset hyväksytään heti ensi vuoden alussa.
Rahoitusnäkymiä tukeva poliittinen hanke perustuu joukkoon huolellisesti määriteltyjä painopisteitä, joissa yksimielisyys on jo saavutettu Euroopan unionin toimielinten välillä monina jo tehtyinä sitoumuksina, esimerkkinä maataloutta, laajentumista, Lissabonin strategiaa koskevat sitoumukset ja muut sitoumukset. Tähän nojautuen komissio valmistelee parhaillaan myös viisivuotisia strategisia tavoitteitaan, jotka esitetään parlamentille tammikuun 2005 loppuun mennessä. Komissio uskoo, että ehdotukset muodostavat hyvän perustan seuraavia rahoitusnäkymiä koskevalle sopimukselle. Tällaisen sopimuksen saavuttamiseksi komissio aikoo ottaa aktiivisesti osaa keskusteluihin ja neuvotteluihin, joita Euroopan unionin ja neuvoston välillä on tarkoitus käydä. Tässä yhteydessä komissio aikoo ottaa perusteellisesti huomioon keskustelun pääkohdat ja pyrkii saavuttamaan poliittisen yksimielisyyden kesäkuun 2005 loppuun mennessä.
Neljäs kysymys kuuluu, onko komissio valmis ottamaan huomioon muiden toimielinten painopisteet. Vastaus on "kyllä". Komissio ottaa ilman muuta tarkoin huomioon parlamentin kannan, joka liittyy jo ehdotettuihin aloitteisiin ja vuonna 2005 ehdotettaviin aloitteisiin. Paketti perustuu jo nyt hyvin laajaan yksimielisyyteen Euroopan parlamentin päätöslauselmien, Eurooppa-neuvoston päätelmien ja tietysti komissiossa käytävien keskustelujen perusteella siltä osin, missä toimia tarvitaan.
Tulevat keskustelut komission strategisista tavoitteista on liitetty tähän suoraan, ja komissio pitää erittäin tärkeänä yhteisten painopisteiden määrittelemistä. Perustuslaki merkitsee koonnettuja monivuotisia rahoituspuitteita, ja toivoisin, että yhteinen näkemys seuraavaa ohjelmakautta varten olisi ensimmäinen askeleemme tässä tehtävässä.
Haluaisin esittää lyhyesti kaksi asiaa viimeistelläkseni virallisen vastauksen komissiolle esitettyyn kysymykseen. Ensinnäkin haluan muistuttaa teitä siitä, mitä komission puheenjohtaja Barroso on sanonut parlamentin istuntosalissa: Euroopan unionin on sovitettava yhteen poliittiset tavoitteensa taloudellisten varojensa kanssa. On ehdotettu, että rahaa käytettäisiin yhä enemmän, koska tämä on välttämätöntä laajentumisen ja sen vuoksi, että uusilla aloilla on tarvittu toimia. Emme voi luoda entistä laajempaa Eurooppaa pienemmällä rahamäärällä. Toiseksi haluan korostaa, että komissio sitoutuu vahvasti siihen tavoitteeseen, että poliittinen sopimus saavutetaan kesäkuuhun 2005 mennessä ja että lainsäädäntöehdotukset hyväksytään saman vuoden loppuun mennessä.
Puheenjohtajavaltiot Irlanti ja Alankomaat ovat saavuttaneet huomattavaa edistystä neuvoston puheenjohtajakausillaan. Meidän kaikkien täytyy pitää vauhtia yllä ja tukea aktiivisesti puheenjohtajavaltio Luxemburgin ponnisteluja, jotta poliittinen yksimielisyys saavutetaan sen puheenjohtajakauden loppuun mennessä. Komissio toivottaa puheenjohtajavaltiolle onnea sen tehtävässä pyrkiä saavuttamaan tavoitteet, jotka ovat hyödyksi kaikille Euroopan kansalaisille.
Lamassoure (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, kiitos teille, arvoisa komission jäsen, kiitos teille ensimmäisestä vastauksestanne, jonka meille juuri annoitte. Näin myös vahvistitte sen, mitä sanoitte väliaikaiselle valiokunnalle ja budjettivaliokunnalle. Minun on lyhyesti todettava vastauksestanne, että se ei tyydytä meitä täysin, koska se tarkoittaa sitä, että uusi komissio hyväksyy edellisen komission ehdotukset tutkimatta niitä yksityiskohtaisesti ja että se uskoo pallon olevan nyt parlamentilla ja Eurooppa-neuvostolla.
Luotammekin nyt siihen, ettei komissio omaksu passiivista sovittelijan asennetta, vaan että se osoittaa sellaisen päättävän poliittisen elimen johtamistaitoja, joka voi nojautua parlamentin vain kuukausi sitten osoittamaan vahvaan luottamukseen, kuten puheenjohtaja Borrell sanoi. Onkin entistä välttämättömämpää ja tärkeämpää, että uusi komissio omaksuu vahvan kannan nyt, kun neuvoston ensimmäisissä puheenvuorokierroksissa on käynyt ilmi, että eräät jäsenvaltiot ehdottavat ensimmäistä kertaa suhteellisen määrän leikkaamista budjetista, kuten jäsen Böge sanoi.
Teollisuusasioista vastaava komission jäsen sanoo julkisesti, että Lissabonin strategiaa varten on tällä hetkellä olemassa 27 painopistealaa ja että ne pitäisi sulauttaa yhdeksi. Eikö tämä muka vaikuta talousarvioon?
Sanoitte, ettei komissiossa ole käyty keskustelua siitä määrästä, jota omien varojemme enimmäismäräksi on ehdotettu. Milloin keskustelua sitten aiotaan käydä? Millä aloilla taloudelliset uhraukset ovat komission mielestä väistämättömiä, mikäli varojen enimmäismäärästä ei onnistuta päättämään?
Voidaanko puheenjohtaja Prodin tekemät ehdotukset rahoittaa järkevästi Euroopan unionin nykyisen rahoitusjärjestelmän pohjalta, vai uskooko komissio, että neuvottelujen pitäisi koskea yhtä lailla tuloja kuin menojakin?
Lopuksi haluan kysyä, minkälaisiin väliaikaisiin toimiin pitäisi ryhtyä ja milloin, kun näyttää hyvin todennäköiseltä, ettei neuvosto onnistu saavuttamaan yksimielisyyttä ennen kuin perustuslain ratifiointiprosessi on saatu päätökseen? Kuten olette meille muistuttaneet, puheenjohtaja Barroso sanoo, että emme voi laajentaa Eurooppaa, jos rahaa on entistä vähemmän. Paljonko rahaa tarvitaan puheenjohtaja Barroson ehdottamaa politiikkaa varten? 
Krehl (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, puhun tänään omasta puolestani, ryhmän koordinaattorina aluekehitysvaliokunnassa, jolla on toiseksi suurin yksittäinen budjetti käsiteltävänään, koska koheesio- ja rakennepolitiikan budjetti on 35 prosentin osuudellaan toiseksi suurin maatalousbudjetin jälkeen. Sen lisäksi, että tehtävänämme on käsitellä rahoitusnäkymiä, erityisvaliokuntien ja erityisesti aluekehitysvaliokunnan tehtävänä on valmistella asiaankuuluvat asetukset jokaista rahastoa varten varainhoitokaudeksi 2007–2013. Näkemykseni on, että liittämällä koheesio- ja rakennepolitiikka unionin perustuslakiin Lissabonin ja Kööpenhaminan päätelmien pohjalta omaksutaan samalla hyvin nykyaikaisia poliittisia lähestymistapoja Euroopan politiikan täytäntöönpanoa varten kansalaisten eduksi.
Voidaksemme tehdä työtämme aluekehitysvaliokunnassa tarvitsemme luotettavan lausunnon ja lähtökohdat, ja sekä minä että ryhmäni uskomme, että ainoastaan Prodin ehdotus voi täyttää nämä vaatimukset. Haluan tehdä pienen huomautuksen ja sanoa, että minulla on sellainen vaikutelma, että kaikki yrittävät jollakin tavoin käyttää aluepolitiikkaa hyväkseen. Neuvosto toimii niin yrittämällä saada hyväksytyksi jonkin tietyn prosenttimäärän, kun taas valtaosa sen jäsenistä haluaa tehdä leikkauksia, koska maataloudessa aletaan jo pikku hiljaa saavuttaa raja. Arvoisa komission jäsen, koska olen nähnyt, miten te toimitte budjettivaliokunnan ja politiikan haasteita ja rahoitusmahdollisuuksia laajentuneessa unionissa 2007–2013 käsittelevän väliaikaisen valiokunnan kanssa voin sanoa, että komissio toimii samoin ja vaatii yhä useammin rahoitusnäkymien laatimista. Minusta tuntuu, että kyseisestä lauseesta puuttuu toinen puoli, joka kuuluisi: "olivatpa näkymät hyvät tai huonot". Sellaiseen meillä ei ole varaa.
Yhä useammin pyritään myös hyödyntämään rakennepolitiikan toimia muiden asioiden rahoittamiseen. Esimerkkinä voin esittää sen, miten Natura 2000 -ohjelman rahoitus on siirretty ympäristöalalta pois rakennepolitiikkaan. Haluaisin kuitenkin myös sanoa, että aluepolitiikka oli tarpeellinen vanhassa 15 jäsenvaltion EU:ssa, ja se on tarpeellinen myös uudessa EU:ssa, johon kuuluu 25 jäsenvaltiota. Tarvitsemme tehokkuutta, mutta meillä ei ole varaa siihen, että mittavat leikkaukset tällä alalla vaikuttavat kielteisesti suureen osaan väestöstä jonkin sellaisen takia, mitä me kaikki halusimme ja josta Euroopan unioni on aina tehnyt konkreettisen, miljoonien kansalaisten ulottuvilla olevan asian.
Arvoisa komission jäsen, sanoitte, että sanomalehdet raportoivat vain epäonnistumisista. Saksassa meillä on sanonta, jossa sanotaan suurin piirtein, että ei ole savua ilman tulta. Sen vuoksi keskustelut 1,05 tai 1,06 prosentista eivät hyödytä mitään. Haluaisin muistuttaa teille, että Euroopan unioni on aina toiminut hyvin, kun komissio on vahvistanut parlamenttia ja päinvastoin. Pystymme yhdessä neuvottelemaan hyvin, olipa neuvosto samalla puolella meidän kanssamme tai vastapuolella. 
Jensen (ALDE ),
    Arvoisa puhemies, me Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä olimme hyvin tyytyväisiä huomatessamme, että Prodin komissio antoi niin paljon painoarvoa Lissabonin tavoitteille esitellessään rahoitusarvioluonnoksensa. Panimme myös merkille, että entistä parempi kilpailukyky ja lisääntynyt kasvu Euroopassa ovat niitä asioita, jotka ovat tärkeällä sijalla Barroson komission asialistalla ja ovat olleet sitä alusta alkaen. Tämän olemme myös voineet huomata kuunnellessamme niitä selkeitä huomioita, joita puheenjohtaja Barroso esitti täällä tänään täysistunnon aikana.
Sen vuoksi olen sitä mieltä, että on aivan luonnollista kysyä komissiolta, aikooko se kohdata ne seuraukset, joita sen tiukka keskittyminen Lissabonin tavoitteisiin aiheuttaa, ja muuttaa Prodin komission ehdotusta. Aikooko se missään kohdin osoittaa enemmän varoja kilpailukyvyn parantamiseen sekä kasvun ja työpaikkojen lisäämiseen? Aiotaanko rahoituskehyksen rakenteeseen tehdä muutoksia? Onko tarkoitus keskittää entistä enemmän huomiota laajeneviin politiikan aloihin? Onko joitakin asioita, joista aiotaan luopua?
Meillä on edessämme laaja lainsäädäntö- ja ehdotuskokonaisuus. Ymmärrän, että nykytilanne muodostaa lähtökohdan, mutta voisi kuitenkin olla kiinnostavaa kuulla, onko mitään, mitä halutaan korostaa entistä enemmän ja onko olemassa mitään kielteisiä painopisteitä. Jos painopistealoja on, missä leikkauksia on tarkoitus tehdä ensimmäiseksi?
Kun me parlamentissa keskustelemme rahoitusarvioista, emme keskity menokattoon, kuten jotkin maat neuvoston kokouksissa tekevät. Emme halua olla sidoksissa neuvoston yksipuolisiin keskusteluihin yhdestä prosentista tai muuta sellaista. Olen iloinen, että olette tänään sanonut, ettei prosenttimääristä keskustella komissiossakaan, ei ainakaan vielä.
Meidän ei pidä keskustella määrästä, vaan laadusta. Parlamentin on sen vuoksi kehotettava komissiota säilyttämään mielenrauhansa ja ennen kaikkea keskustelemaan EU-politiikan sisällöstä. Voimme keskustella budjetin enimmäismääristä myöhemmin. Meillä on nyt ainutlaatuinen mahdollisuus pohtia, mitä haluamme ja miltä haluamme tulevaisuuden EU:n näyttävän vuosina 2007–2013, eikä meidän pidä hukata tätä tilaisuutta.
Voin oman ryhmäni puolesta sanoa, että meidän on tärkeää keskittyä tutkimukseen, lisätä yhteisiä tutkimusohjelmia ja ehkä jopa pohtia sellaisen tutkimusta varten tarkoitetun rahaston luomista, jolla voidaan vahvistaa nanoteknologian kaltaisia tulevaisuuden tekniikoita ja jonka ansiosta EU kykenee myös toimimaan keskeisessä asemassa. Meidän täytyy pohtia, miten voimme tehdä vertailevaa arviointia Euroopan yliopistoista vertailemalla oikeudenmukaisesti, mitä kukin tekee parhaiten rajat ylittävän periaatteen mukaisesti, ja meidän on myös luotava tervettä kilpailua. Meidän täytyy tutkia koulutusohjelmiamme ja selvittää, otetaanko niissä huomioon uusien jäsenvaltioiden tarpeet. Näissä maissa esimerkiksi monilla opiskelijoilla ei ole varaa matkustaa ja oppia uusia asioita.
Voidaan jälleen kysyä, olemmeko nyt onnistuneet keskittymään oikeisiin asioihin? Tämä on tietysti kysymys, josta me parlamentissa aiomme käydä keskustelua ja jonka parissa aiomme tehdä työtä. Tämän jälkeen voidaankin todeta, että suuri kamppailu keskittyy epäilemättä aluepolitiikkaan. Juuri aluepolitiikka on vaikea ala. Kun osallistuitte kuulemisiin täällä parlamentissa, olitte melko rohkea sanoessanne, että jotkin uusista maista vaativat todennäköisesti 4 prosenttia bruttokansantuotteesta. Arvoisa komission jäsen Grybauskaite, olen kiinnostunut kuulemaan, oletteko edelleen samaa mieltä nyt, kun olette komission jäsen. Tässäkin asiassa aiomme toki pyrkiä käyttämään rahoja mahdollisimman tehokkaasti, ja pyrimme korostamaan laatua pikemmin kuin määrää. Sen vuoksi on ratkaisevan tärkeää, mitä saamme aikaiseksi aluepolitiikassa, ja me toki ymmärrämme, että tämä on varsin vaikea asia, myös neuvostolle.
Toivon, että onnistumme käymään rakentavaa keskustelua ja järjestämään kolmenvälisiä keskustelutilaisuuksia kuukausittain, koska on tärkeää, että jatkamme näistä asioista keskustelua. Meillä on selvitettävänämme melkoinen paketti. 
Buitenweg (Verts/ALE ),
   .  Arvoisa puhemies, Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä pitää komission ehdotuksia vahvana perustana parlamentin ja neuvoston välisille neuvotteluille. Ymmärrän, että haluatte nyt nimittää sitä Barroson paketiksi ettekä Prodin paketiksi. Tämä sopii minulle, onhan minulla osuutta paketin sisällön kanssa. Suhtaudun hyvin myönteisesti siihen, että bruttokansantuotteesta 1,14 prosenttia osoitetaan Lissabonin strategian mukaisiin investointeihin, köyhillä alueilla taloudelliseen kannustustoimiin suunnattaviin varoihin sekä EU:n roolin vahvistamiseen maailmassa.
Ryhmäni suhtautuu kuitenkin myös kriittisesti suunnitelmiinne. Näyttäähän nyt siltä, että tulevien sukupolvien, meidän lastemme, osa voi olla kova. Investoinnit uusiutuviin kestäviin energiamuotoihin ovat riittämättömät, mikä on ympäristölle vahingollista ja edistää lisäksi riippuvuutta kaikenlaisista epäilyttävistä järjestelmistä maissa, joilla on runsaasti öljylähteitä. Natura 2000 -ohjelmaa varten ei ole erillistä rahastoa, varat ovat riittämättömät pakolaisten vastaanottamiseksi alueella, ja varoja nuorille tarkoitettuja kulttuuri- ja vaihto-ohjelmia varten on lisätty liian vähän. Haluamme mainostaa Eurooppaa hieman nykyistä vähemmän ja varmistaa, että ihmiset saavat Euroopasta hieman nykyistä enemmän kokemuksia.
Ryhmäni siis puoltaa ehdotusta 1,14 prosentista. Se on todellakin aika erilainen luku kuin mistä moni jäsenvaltio puhuu. Jotkut kyseisistä jäsenvaltioista pitävät edelleen itsepintaisesti kiinni yhdestä prosentista. Samalla ne ovat vaivihkaa muuttuneet entistä radikaalimmiksi, koska olen huomannut, että samanaikaisesti ne soveltavat yhtä prosenttia maksusitoumusmäärärahoihin eivätkä maksuihin, jotka ovat perinteisesti aina olleet jonkin verran alhaisemmat. Tämä tarkoittaisi, että aina vuoteen 2013 saakka meillä olisi nykyistä pienempi talousarvio, vaikka Euroopan unioni on laajentunut. Paneudumme vähän väliä niin tiiviisti tavoitelistojen laatimiseen.
Kaikki jäsenvaltiot eivät ajattele asiasta samalla tavalla. Maatalousvarojen ja rakennerahastojen leikkaukset ovat itse asiassa hyvin kiistanalainen asia. Sen vuoksi lapsikin ymmärtää, että ne jäävät pääosin ennalleen suurissa neuvotteluissa. Missä leikkauksia aiotaan tehdä? Varoissa, jotka on varattu tutkimukseen, kehitykseen, ihmisoikeuksiin, ympäristöön, ulkopolitiikkaan ja kulttuuriin liittyviin asioihin. Juuri niillä aloilla, jotka ovat ihmisille tärkeitä ja jotka saavat näkyvää lisäarvoa, jos ne pannaan täytäntöön koko Euroopan laajuisesti. Sellainen talousarvio, joka saa vahvistusta euroskeptisyydestä, vain ruokkii samaista euroskeptisyyttä yhä enemmän. Siten pidämme yllä sellaista Eurooppaa, jossa keskitytään ensisijaisesti markkinoihin ja valuuttaan, ja sellainen johtaa ehdottomasti väärälle tielle.
Olen samaa jäsen mieltä Lamassouren kanssa, joka sanoo, että komission on osoitettava entistä aktiivisempaa johtamiskykyä. Jos todella haluamme – ja siitähän me loppujen lopuksi pidämme kiinni – että Eurooppa on sellainen Eurooppa, joka on yhtenäinen eroineen, meidän pitää aktiivisesti panostaa tähän. Haluaisin myös kehottaa komissiota hyödyntämään meitä, koska se ei vielä tunne meidän kantaamme. Toki me puhumme 1,5 prosentin puolesta, koska olemme paljon kunnianhimoisempia kuin jäsenvaltiot. Sen vuoksi komissio kulkee keskitietä 1,14 prosentin ehdotuksellaan.
Siksi toivon, että onnistutte luomaan strategisen näkemyksen, jolla karkotetaan kaikki se savu, jota jatkuvasti syntyy ja joka voi mielestämme olla merkki pienestä tulipalosta – olette kenties jossakin vaiheessa vaivihkaa pudottaneet lukua 1,07 prosenttiin. Kehotamme teitä pikaisesti esittämään selkeän kannan siitä, mihin suuntaan haluatte Eurooppaa johtaa. Näyttäkää johtamiskykynne. Osoittakaa sitä neuvotteluissa, koska se on ainoa tapa luoda Eurooppa, joka ei muistuta vanhaa markkinoiden ja valuutan Eurooppaa, vaan sellaista Eurooppaa, jossa ihmiset ja ympäristö otetaan vakavasti. 
Grabowski (IND/DEM ),
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, keskustelu unionin rahoitusnäkymistä pitäisi pikemmin olla keskustelu Euroopan tulevaisuudesta. Vuosikymmentä 2004–2013 leimaa 12 uuden maan liittyminen unioniin. Unionin pitää päättää, aikooko se edistää Euroopan yhdentymistä ja yhtäläisiä mahdollisuuksia, vai haluaako se luoda eroja ja lisätä eriarvoisuuksia. Tutkimuslaitosten, kansalaisyhteiskunnan, yrittäjien ja muiden tahojen pitäisi osallistua keskusteluun Euroopan tulevaisuudesta, eikä vain politiikkojen. Valitettavasti unioni ei tue tämänkaltaisia julkisia keskusteluja. Sen sijaan Euroopan tulevaisuudesta päätetään joissakin kaukaisissa toimistoissa. Byrokraatit ja poliitikot tekevät toimia ja varoja koskevia päätöksiä, ja lisäksi he päättävät varojen kohdentamisesta ja niiden määrästä. Samaan aikaan parlamentti keskittyy tiiviisti keskustelemaan vähemmän tärkeistä asioista sekä mahdollisuuksistaan laajentaa toimivaltaansa. Vaikka parlamentin toimivaltaa laajennettaisiinkin, meillä ei ole aikaa valmistella omaa talousarvioluonnosta, jossa käsitellään kahta merkittävää asiaa, toisin sanoen sitä, miten talouskehitystä voidaan vauhdittaa ja miten Euroopan rikkaiden ja köyhien alueiden välisiä eroja voitaisiin pienentää.
Uutta talousarviota kuitenkin tarvitaan, koska komission luonnos on vastoin yhteisvastuullisuuden käsitettä eikä edistä Euroopan kehitystä. Tämä on totta sekä ehdotusten että niissä mainittujen rahasummien kohdalla. Parhaana esimerkkinä tästä voisin mainita sen, että vanhan 15 jäsenvaltion unionin maat, jotka kaikki ovat rikkaita, saavat 194 miljardia euroa liikaa koheesiorahastosta, kun taas uusien jäsenvaltioiden sekä Romanian ja Bulgarian on määrä saada vain 180 miljardia euroa. Kannattaa myös muistaa, että merkittävä osa jälkimmäisestä summasta päätyy rikkaille maille neuvonantajille ja asiantuntijoille tarkoitettujen maksumääräysten ja maksujen muodossa.
Meidän mielestämme Euroopan parlamentin pitäisi yrittää laatia oma talousarvioluonnos. Sen laatiminen toteutettaisiin joko komission ja neuvoston vastapuolena tai yhteistyössä niiden kanssa. Tämä talousarvio perustuisi kolmeen periaatteeseen. Ensimmäinen niistä on se, että mitä suurempi unioni sitä suurempi budjetti. Toinen periaate kuuluu: mitä suuremmat kehityserot sitä enemmän rahaa pitäisi osoittaa vähemmän kehittyneille alueille ja jäsenvaltioille. Kolmannen periaatteen mukaan tarvitaan vero- ja investointihelpotuksia, kuten muitakin asianmukaisia toimia vähemmän kehittyneiden alueiden ja maiden hyväksi. 
Martin, Hans-Peter (NI ).
    Arvoisa puhemies, jos yritätte selittää nuorelle Euroopan unionin naispuoliselle kansalaiselle ja keski-ikäiselle miehelle, mistä tässä oikein on kyse, ettekö väistämättä päädy tekemään vertailuja Neuvostoliiton kanssa ja kertomaan, että käsiteltävänämme on seitsemän eikä niinkään viiden vuoden suunnitelma? Eikö asia olekin niin, että päätöksentekokoneistoa voidaan hyvin verrata siihen, jota käytettiin Moskovassa, erona on vain se, että nyt mukana on lobbareita? Arvoisa komission jäsen, jos käännätte ajatuksen toisinpäin ja sanotte heille ymmärtävänne, että Euroopan kansalaiset tarvitsevat rahaa, minkä jälkeen pohditte painopisteitä ja sanotte haluavanne todellakin kaksinkertaistaa koulutukseen varattavat määrärahat, haluavanne todellakin kaksinkertaistaa tutkimukseen varattavat määrärahat, miten te siinä tapauksessa teette asian selväksi? Miten ilmaisette asian siinä tapauksessa? Mikäli ette onnistu tekemään selväksi, mihin kaikkeen tarvitsemme näitä rahoja, kansalaisten tuki varmasti evätään teiltä, ja Eurooppa valuu entistäkin enemmän katastrofin partaalle. 
Galeote Quecedo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan komission puheenjohtaja esitti viime viikolla eräitä kommentteja – eräs kollegakin korosti tänään samaa – joiden sanoma oli suurin piirtein se, että Eurooppaa ei voida luoda, jos rahaa on entistä vähemmän. Arvoisa komissio, olette tänään vahvistanut, että nykyinen komissio pitää kiinni edellisen komission ehdotuksesta. Haluaisin lisätä tähän ja sanoa niille, jotka jatkuvasti väittävät olevansa Euroopan puolestapuhujia, että pienemmät varat merkitsevät koheesiopolitiikan uudelleenkansallistamista, mikä merkitsee entistä heikompaa Eurooppaa.
Siitä huolimatta komissio aikoo kaiketi pian ehdottaa muutoksia, mikä riippuu siitä, miten neuvottelut etenevät. Olen myös varma, että komission ehdotukset perustuvat tasapainoperiaatteeseen. Arvoisa komission jäsen, tästä syystä haluaisin pyytää Euroopan komissiota tarkistamaan ehdotuksensa sellaiset näkökulmat, jotka saattaisivat johtaa epäoikeudenmukaisiin tuloksiin, koska niistä puuttuu tasapaino. Sanon tämän, koska uskon, että jossakin määrin juuri näin voi käydä neuvottelujen tässä vaiheessa.
Saadaksemme ainesta kyseistä keskustelua varten, joko antamalla sille tukemme tai hylkäämällä sen, haluan vedota Euroopan komissioon, jotta se julkistaisi parlamentille käytettävissään olevat tiedot laajentumiskustannusten vaikutuksista 15 jäsenvaltioon – mikä on tietysti aivan välttämätöntä – koska aikomus maksaa uusien kumppaneidemme lähentymiskriteereistä nykyisiä jäsenvaltioita ja niiden alueita kohtaan osoitettavan yhteisvastuullisuuden nimissä olisi täysin Euroopan periaatteiden vastaista ja vahingollista yhteiselle tulevaisuudellemme.
Päätän puheenvuoroni ilmaisemalla tukeni Euroopan komissiolle, mikäli se säilyttää koheesiopolitiikan yhtenä Euroopan integraation peruspilareista. 
Van den Berg (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Prodin monivuotista rahoituspakettia kutsutaan nyt Barroson monivuotiseksi rahoituspaketiksi edellyttäen, että se perustuu 1,14 prosenttiin, vaikka minun mielestäni 1, 1,14 tai 1,24 prosenttia ei ole ydinasia. Todellinen keskustelu koskee kysymystä siitä, olemmeko valmiit tosiasiassa maksamaan uuden Euroopan perustuslain sisältämistä poliittisista painopistealoista. Kysymys on siis siitä, että rahat laitetaan sinne, missä suu on. Juuri tässä asiassa Euroopan kansalaiset ovat nähneet, miten Euroopan johtajat ovat liian usein epäonnistuneet. Haluan esittää tältä osin kuusi kommenttia.
Ensimmäinen kommentti on, että Euroopan on oltava sosiaalinen Eurooppa, mutta useimmissa maissa koulutukseen ja tutkimukseen tehtävät yksityiset ja julkiset investoinnit ovat jäljessä kehityksestä. Tehdään jyrkkiä 3 prosentin suuruisia leikkauksia, mutta tutkimukseen ja koulutukseen ei ole mahdollista tehdä ylimääräisiä investointeja. Kultainen sääntö ei ole vakaussopimuksessa mikään vaihtoehto.
Toiseksi, emme ole valmiit siirtymään konkreettisesti maataloustukien myöntämisestä maaseutu- ja ympäristöpolitiikkaan sisäisen sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja meille tärkeän asian, eli tiedon, vuoksi. Tämä loisi tilaa tietoinnovaatiolle maaseudulla ja kaupunkialueilla niin, että etusijalle asetetaan kymmenen uutta liittyvää valtiota. Euroopan perustuslaissa sanomme, että haluamme Euroopan olevan maailmassa keskeisessä asemassa.
Tällä hetkellä yhdellä viidestä ihmisestä maailmassa ei ole mahdollisuuksia saada koulutusta tai terveydenhoitoa. Puhumme vuosituhannen tavoitteista ja vuodesta 2015, mutta huomaamme itse asiassa, että EU:n jäsenvaltiot ja itse EU käyttävätkin näihin aloihin odotettua vähemmän rahaa parlamentin päätöslauselmista huolimatta. Haluamme, että komission uudet suunnitelmat ja komission kehityspolitiikasta antama tiedonanto otetaan tammikuussa etusijalle käsiteltävien asioiden joukkoon ja että parlamentti antaa laajan tukensa näille otsakkeen 4 sisältämille millenium-tavoitteille: 35 prosenttia millenium-tavoitteisiin ja 20 prosenttia peruskoulutukseen ja perusterveydenhuoltoon. Jäsen Borrell oli oikeassa sanoessaan, että jos jotakin asiaa ei ole mainittu talousarviossa, sitä ei silloin ole olemassa. Sen vuoksi haluamme toimia näin.
Neljäs asia on se, että Eurooppaa johdetaan huonosti kaikkein näkyvimmin ulkopolitiikassa, jossa tehdään suuria päätöksiä, mutta ilman rahoitusta. Haluamme luoda Lähi-idän politiikan yhdessä yössä, ja otamme siihen rahat Afrikan köyhyyden torjumiseen tarkoitetuista varoista. Haluamme uuden naapuruuspolitiikan. Hyviä asioita, mutta rahat otetaan jälleen kerran Afrikan ja Keski-Amerikan köyhyyden torjuntaan tarkoitetuista varoista. Jokaiselle tavoitteelle on luotava oma budjettinsa. Meidän ei pitäisi joutua siirtämään varoja edestakaisin.
Viides asia on se, että haluamme kansalliset petostentorjunta- ja tilintarkastustoimistot, joiden tehtävänä on varmistaa, että talousarvio pannaan täytäntöön ja hyväksytään ripeästi ja ilman petoksia jokaisessa maassa. Olemme edelleen aivan liian haavoittuvaisia tässä asiassa.
Kuudes ja viimeinen huomio on, että kansalaiset haluavat jokaisen maan antavan kohtuullisen osuuden yhdistettyyn Euroopan budjettiin omien mahdollisuuksiensa mukaan. Jos osuus on 1 tai 1,15 prosenttia, hyvä niin, kunhan osallistuminen tapahtuu kunkin maan mahdollisuuksien ja varojen mukaan. Tasaveroiset osuudet koskevat niin Alankomaita kuin muitakin maita. Vain siinä tapauksessa saamme Euroopan kansalaisten tuen todella vakavasti otettavalle politiikalle. 
Virrankoski (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan unionin uudet rahoituskehykset ovat todennäköisesti suurin asia, joka tällä kaudella on parlamentin ratkaistavana. Se ei ainoastaan määrää EU:n rahoitusta, vaan koko tulevan toiminnan sisällön. Ensimmäinen vakava erimielisyys jäsenmaiden välillä koskee rahoituksen laajuutta. Komission esitys lähtee maksumäärärahoista, jotka olisivat keskimäärin 1,14 prosenttia bruttokansantulosta. Kuuden maan esitys yhden prosentin menokatoksi on tiukka. Se ei vastaa edes ensi vuoden budjetin laajuutta, vaikka uusien jäsenmaiden siirtymävaihe on vasta alussa. Niinpä nyt kysytään yhteisvastuuta. Loppuuko se, kun rahasta on kyse?
Toinen ongelma on suurimpien nettomaksajien jäsenmaksun helpotusvaatimus, niin sanottu yleinen korjausmekanismi. Se ei vaikuta oikeudenmukaiselta, koska nämä samat jäsenmaat myös hyötyvät eniten yhteismarkkinoista.
Komission esityksessä on voimakas painopiste työllisyyden ja kilpailukyvyn parantamisessa. Mielestäni painopiste on aivan oikea. Julkilausumia on jo tehty tarpeeksi. Teollisuus ja yrityselämä eivät voi menestyä ilman voimakasta tutkimus- ja kehitystyötä. Toisaalta tutkimus on niin kallista, että mikään jäsenmaa ei yksinään pysty kilpailemaan esimerkiksi Yhdysvaltain tai Japanin kanssa. Siksi tarvitaan eurooppalaista yhteistyötä. Tällaista on jo nyt esimerkiksi avaruusteknologian ja hiukkastutkimuksen alalla.
Uusia tutkimusohjelmia luotaessa on lähdettävä siitä, että ne keskittyvät hankkeisiin, jotka vaativat Euroopan laajuista yhteistyötä. Niistä ei saa muodostua nykyisenkaltaisia byrokraattisia rakennerahastojen ohjelmia. Tutkimusohjelmiin liittyen myös koulutusohjelmia on vahvistettava. Olisi erittäin tärkeää, että tulevista rahoituskehyksistä sovittaisiin jo ensi vuonna. Silloin vältyttäisiin vastaavalta sotkulta kuin Agenda 2000 -ohjelmakauden alussa, joka viivästyi, ja jolloin useiden ohjelmien valmistelu oli pahasti kesken. 
Smith, Alyn (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minuutin pituisen puheaikani aikana aion keskittyä aluepolitiikkaan ja erityisesti siihen vaaraan, että joissakin maissa ei ehkä enää harjoiteta aluepolitiikkaa sen jälkeen, kun neuvottelut rahoitusnäkymistä saadaan päätökseen.
Arvoisa komission jäsen, olen tyytyväinen siihen, että sitoudutte alkuperäisiin komission ehdotuksiin, vaikka olemmekin muista lähteistä kuulleet, että komissio valmistelee joissakin kohdissa vaihtoehtoisia tuloksia. Pyytäisin teitä harkitsemaan sen kertomista, minkälaisia analyysejä olette tehnyt rahoitusnäkymiä koskevista vaihtoehtoisista tuloksista. Se helpottaisi erityisen paljon omissa maissamme käytävää keskustelua.
Oma maani Yhdistynyt kuningaskunta – toisin kuin oma kotimaani Skotlanti – aikoo esittää kannan, joka on kaikkea muuta kuin rakentava ja selkeä. Objektiivinen analyysi siitä, mitä Yhdistyneen kuningaskunnan kanta merkitsee numeroina ja poliittisina seuraamuksina, antaisi erittäin hyödyllisen panoksen tälle keskustelulle. Yhdistyneen kuningaskunnan tähän keskusteluun tähän mennessä antama panos, johon sisältyy kanta Yhdistyneen kuningaskunnan veronpalautuksista, tilastollisista vaikutuksista, rakennerahastojen uudelleen kansallistamisesta sekä EU:n budjetin rajoittamisesta yhteen prosenttiin BKT:stä, on pelkkä vahingollisten tekojen kasauma. Komission tekemä objektiivinen analyysi tästä panoksesta olisi hyvin suuri apu keskustelulle, jota käymme Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 

Wohlin (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, pitkän aikavälin rahoitusnäkymät on tärkeä asiakirja. Se asettaa rajoituksen vuotuisille talousarvioille aina vuoteen 2013 saakka. Tällä on ratkaiseva merkitys eri alojen valintaan ja siihen, miten suuren sitoumuksen EU voi tehdä seuraavan seitsemän tai kahdeksan vuoden aikana.
Viime päivinä komissio on esittänyt näkemyksensä pitkän aikavälin talousarviosta. Uusi komissio on ottanut käsiteltäväkseen edellisen komission ehdotuksen eli sen, mikä tunnetaan Prodin pakettina. Tämä merkitsee merkittävää menojen kasvua. Joidenkin maiden tapauksessa kyse on 50 prosentin todellisesta kasvusta. Sellaista ei voida mielestäni hyväksyä.
Näkemykseni mukaan uuden komission olisi pitänyt kuunnella tarkemmin kuuden suurimman nettomaksajan näkemyksiä. Ne vaativat, että rahoitusnäkymät pitäisivät sisällään yhden prosentin menokaton bruttokansantuotteesta. Katto pitäisi asettaa paitsi maksuille, myös maksusitoumuksille. Emme voi hyväksyä sitä, että kuten komissio esittää, nämä sitoumukset nousevat 1,27 prosenttiin bruttokansantuotteesta. Se on korkeampi raja kuin jäsenvaltiot ovat sitoutuneet maksamaan. Vuoden 2013 jälkeen ei ole mitään mahdollisuutta laajentaa toimintaa yleisen talouskehityksen ohella, mikäli kaikki maat eivät suostu luopumaan veto-oikeudestaan. En usko niiden ryhtyvän sellaiseen.
Sen vuoksi komissio ehdottaa, että EU ottaisi käyttöön jonkinlaisen EU-veron. Vastustamme ehdottomasti ja vahvasti sitä, että EU:lle annetaan oma verotusoikeus. Ilman yksittäisten jäsenvaltioiden harjoittamaa tarkkailua EU:n tavoitteella kasvaa federatiiviseksi supervaltioksi ei ole minkäänlaista rajaa. Jokaisen jäsenvaltion pitäisi antaa kansalliselle parlamentilleen mahdollisuus äänestää EU:n rahoitusnäkymistä, ennen kuin ministerineuvosto tekee päätöksensä, jotta päätöstä ei tehtäisi salassa vaan avoimesti ja selkeästi niin, että ihmiset tietävät niistä rahoitussitoumuksista, jotka ne joutuvat hoitamaan.
Jotta kansalliset parlamentit saisivat vahvan perustan päätöksenteolleen, komission pitäisi laatia luonnos vaihtoehtoisista näkymistä, joiden menokatto pysyy ehdottamassamme yhdessä prosentissa. Muutoin on olemassa selvä vaara, että lopulta komissio pakotetaan hätiköityihin vähennyksiin menoissa ja sitoumuksissa sen sijaan, että se olisi voinut asettaa asiat tärkeysjärjestykseen, minkä ansiosta uusille maille tehtyjen lupausten pitäminen olisi mahdollista. 
Puhemies.
   Istunto keskeytetään, ja sitä jatketaan klo 21.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana kyselytunti. Käsittelemme komissiolle esitettyjä kysymyksiä (B6-136/2004).
Puhemies.
   Seuraavana on 
Vain muutama vuosi sen ravintoketjuskandaalin jälkeen, joka puhkesi Euroopassa kanojen sisältämän dioksiinin ja nautaeläinten BSE-taudin takia, uusi tapaus aiheuttaa huolta Euroopan kansalaisten mielissä. Syöpää aiheuttavan dioksiinin löytyminen maitotuotteista Hollannissa on tuonut lähimenneisyyden painajaiset uudestaan esille. Eurooppa ei ole onnistunut saamaan hallintaansa tällaisia ilmiöitä, jotka koskevat peruskulutustuotteita ja ovat vakava uhka kansanterveydelle.
Mitä komissio aikoo tehdä tämän uuden uhkan voittamiseksi ja elintarviketurvallisuuden takaamiseksi Euroopan unionissa tulevaisuudessa?
Kyprianou,
   . Hiljattain ilmennyt saastumistapaus osoitti, että Euroopan yhteisöllä on jo välttämätön yhdennetty lainsäädäntö tällaisten tilanteiden hallinnoimiseksi asianmukaisesti. Siksi lisätoimenpiteitä ei ole tarkasteltu ainakaan toistaiseksi, vaan nyt on tärkeää soveltaa voimassa olevia toimenpiteitä oikein.
Elintarvikkeiden ja rehujen sisältämien dioksiinien ja PCB-yhdisteiden seurantaohjelmia sovelletaan kaikkialla Euroopan unionissa. Ohjelmien avulla Alankomaiden viranomaiset ovat pystyneet tunnistamaan saastumislähteen ja ryhtymään asianmukaisiin toimenpiteisiin saastumislähteen hävittämiseksi. Mahdollisesti saastuneiden tilojen ja karjayksiköiden tunnistamiseksi on käytössä seuranta- ja tunnistamisjärjestelmiä.
Kyseisissä yksiköissä on otettu käyttöön tarvittavat suojatoimenpiteet, jotta estetään mahdollisesti saastuneiden elintarvikkeiden ja rehujen pääsy ravintoketjuun. Elintarvikkeita ja rehuja koskeva ennakkovaroitusjärjestelmä on toiminut erityisen tehokkaasti toimivaltaisten viranomaisten välisen tietojenvaihdon alalla.
Tämän saastumistapauksen hallinnassa erityisen suuri merkitys oli sillä, että Euroopan unioni on hyväksynyt ylärajan dioksiinipitoisuudelle. Tällä oikeudellisella päätöksentekovälineellä turvataan kansanterveyden suojelu. Meidän on kuitenkin myönnettävä, ettei ravintoketjun saastumisen mahdollisuutta voida kokonaan sulkea pois. Tämä riski on aina olemassa, ja siksi olemme ottaneet käyttöön välttämättömät toimenpiteet, jotta voimme tunnistaa tällaiset riskit ja torjua ne. Kansanterveyden suojelemiseksi on kuitenkin äärimmäisen tärkeää, että saastuminen todetaan jo varhaisessa vaiheessa seurannalla ja että käytössä on säännöt, joilla torjutaan ja ehkäistään ravintoketjun saastuminen edelleen.
Yhteisön nykyinen lainsäädäntö sisältää jo nyt tällaisia säädöksiä. Saastumistapaus, josta keskustelemme tänään, osoittaa kuitenkin, että turvallisuutta arvioitaessa on syytä ottaa huomioon paitsi elintarvikkeiden ja rehujen ainesosat myös tuotteet, joita käytetään suoraan tai epäsuorasti elintarvikkeiden ja rehujen valmistuksessa. Elintarviketurvallisuuslainsäädännössä säädetään, että elintarvikkeiden ja rehujen valmistajat ovat vastuussa tuoteturvallisuudesta. Komissio aikoo jatkossakin painottaa tätä valmistajien velvollisuutta ja seurata toimivaltaisten kansallisten elinten vastuulla toteutettavia tarkastuksia, jotta taataan nykyisten vaatimusten täyttyminen.
Lopuksi totean kaatopaikoista, että annetulla yhteisön lainsäädännöllä varmistetaan, että kaatopaikat suunnitellaan ja niitä hoidetaan siten, ettei niistä ole vaaraa ihmisten terveydelle tai ympäristölle. 
Tzampazi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, riskien hallinnoimiseksi ja kansanterveyden suojelemiseksi on välttämätöntä yhtäältä vahvistaa rehujen ainesosissa, rehuissa ja elintarvikkeissa esiintyvien dioksiinien enimmäismäärät siten, että arvot ovat tiukat mutta toteuttamiskelpoiset, ja tiukentaa arvoja ajan myötä sekä toisaalta varmistaa vastuunjako ravintoketjun kaikissa niissä vaiheissa, joissa dioksiinia esiintyy.
Tämän tavoitteen onnistumisen kannalta ketjun heikko linkki ovat kuitenkin valvontajärjestelmät, etenkin rehualalla, sillä kansalaisten on vaikeampi mieltää sen yhteyttä kansanterveyteen, ja rehutuotannossa tiedottaminen on heikompaa kuin elintarviketuotannossa. Eräs todiste tästä on se, että hiljattain ilmenneiden, elintarvikkeisiin liittyvien suurten ongelmien perussyy on ollut rehujen sisältämä dioksiini.
Mihin toimiin aiotte ryhtyä lujittaaksenne ja vahvistaaksenne rehujen valvontajärjestelmien nykyistä mallia, jotta sekä Euroopan tasolla että jäsenvaltioiden tasolla tehtävät tarkastukset toimivat entistä tehokkaammin? 
Kyprianou,
   . Haluaisin lisätä, että dioksiinien ylärajat on jo vahvistettu ja sovellettavat standardit ovat tiukat. Samalla ravintoketjun kaikissa vaiheissa on painotettu lopullisen rehutuotteen lisäksi myös tuotantojärjestelmää, ja tästä syystä myös tuotantovälineitä valvotaan.
Haluaisin myös tiedottaa arvoisalle jäsenelle, että hyväksymme pian rehuhygieniaa koskevan säädöksen, jossa vahvistetaan tiukat säännöt ja tuotantoprosessin ne kriittiset vaiheet, joissa on sovellettava kaikkia hygieniasääntöjä, ja uskon, että vastaan tällä arvoisan jäsenen huolenaiheisiin. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Saksassa on päästökaupan yhteydessä ilmennyt tapauksia, joissa CO-päästöjä koskevan sertifikaatin hakijoilta on peritty satojen tuhansien eurojen suuruisia hallinnollisia maksuja. Millä perusteella kyseiset maksut määräytyvät? Ovatko maksut yhdenmukaiset kaikkialla Euroopan unionissa? Mitä komissio aikoo tehdä mahdollisten erojen tasoittamiseksi? Onko komissio yleisesti ottaen sitä mieltä, että maksuja olisi perittävä? Kuinka suuret kustannukset päästöjen aiheuttajille kaiken kaikkiaan koituu näistä hallinnollisista maksuista?
Michel,
   .  Arvoisa puhemies, päästökauppadirektiivi ei sisällä hallinnollisia maksuja koskevia säännöksiä. Tällaisten maksujen periminen ja määrä kuuluvat siten kansallisten hallitusten vastuulle. Tiedämme, että jäsenvaltiot ovat omaksuneet erilaisia lähestymistapoja ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämistä koskevan direktiivin 96/61/EY mukaisiin lupamaksuihin.
Lupien myöntämisestä vastuussa olevat viranomaiset vastaavat kustannuksista, ja jokainen jäsenvaltio voi päättää, miten se haluaa rahoittaa nämä kustannukset. Siksi komissiolla ei ole mitään arviota CO2-päästöjen aiheuttajilta perittävien hallinnollisten maksujen kokonaismäärästä.
Haluaisin myös sanoa, että toimin komission jäsenen Dimasin sijaisena, ja hän välittää anteeksipyyntönsä, sillä hän osallistuu parhaillaan Yhdistyneiden kansakuntien ilmastosopimuksen sopimuspuolten konferenssiin. Kuten tiedätte, kyse on hyvin tärkeästä konferenssista, ja hän pyysi minua toimimaan sijaisenaan. 
Caspary (PPE-DE ).
   – Kiitokset arvoisa komission jäsen. Oletteko kuitenkin samaa mieltä siitä, että erilaisilla hallinnollisilla maksuilla vääristetään merkittävästi sisämarkkinoiden toimintaa ja että ne johtavat erilaisiin kilpailuoloihin yksittäisissä jäsenvaltioissa? Oletteko samaa mieltä myös siitä, että tietyissä jäsenvaltioissa hallinnolliset maksut ovat selvästi korkeampia kuin todelliset hallinnolliset menot ja että komission on tehtävä parannuksia sisämarkkinoiden toimivuuden varmistamiseksi? 
Michel,
   .  Maksut voivat vaihdella jäsenvaltioittain, ja joissakin tapauksissa niitä ei peritä lainkaan. Tilanne ei kuitenkaan eroa mitenkään muista veroista ja maksuista, jotka vaihtelevat jäsenvaltioittain ja joilla on vaikutuksia yrityksiin. Kyse on loppujen lopuksi kunkin jäsenvaltion poliittisesta päätöksestä ja siitä, haluaako se rahoittaa tällaiset hallinnolliset menot yleisestä talousarviosta vai suorilla maksuilla. Koska kasvihuonekaasujen päästölupia koskevat maksut eivät kuulu komission toimivaltaan, komissiolla ei ole käsitystä siitä, miten paljon kukin jäsenvaltio perii nykyään maksua päästökauppadirektiivin mukaisista kasvihuonekaasujen päästöluvista.
Päästökauppadirektiivin uudelleentarkastelu aloitetaan alkuvuodesta 2005. Tutkimuksessa keskitytään tärkeimpiin sidosryhmiin ja moniin erilaisiin kysymyksiin, kuten siihen, miten järjestelmä vaikuttaa eurooppalaisten yritysten kilpailukykyyn yhteisön ulkopuolella. 
Martin, David (PSE ).
   – Arvoisa komission jäsen, päästökauppasertifikaatit ovat Euroopan unionille eräs hyvin tärkeä näkökohta Kioton tavoitteiden saavuttamisen kannalta. Minusta on hyvin valitettavaa, että ette pysty tiedottamaan jäsenelle kunkin yksittäisen jäsenvaltion nykytilanteesta. Aikooko komissio tutkia vuonna 2005 käynnistettävässä uudelleentarkastelussa 25 jäsenvaltion tilannetta todetakseen, mikä on voimassa oleva käytäntö, ja varmistaakseen, että vuoden 2005 jälkeen luodaan tasavertainen toimintaympäristö? 
Michel,
   .  Kuten totesin, päästökauppadirektiivin uudelleentarkastelu käynnistyy vuoden 2005 alussa. Tutkimuksessa keskitytään tärkeimpiin sidosryhmiin ja moniin eri alojen kysymyksiin. Voin välittää kysymyksenne kollegoilleni ja mahdollisesti pyytää heitä tekemään asiasta tutkimuksen, jotta voimme vertailla eri maiden tilanteita.
Minusta tällainen tieto vaikuttaa tärkeältä mutta toistan, että verotus ja maksut eivät kuulu komission toimivaltaan. Kukin jäsenvaltio päättää itse maksujen ja verojen tasosta, mikä pätee muihinkin tuotteisiin. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Piratismi on tekijänoikeuksien räikeää loukkaamista, joka vaikuttaa tuhoisasti kulttuuriteollisuuden rahoitukseen ja erityisesti audio- ja audiovisuaalituotteiden tuotantoon ja jakeluun.
Informaatioyhteiskunnassa audiovisuaaliset tuottajat luovat sisältöä Internetiin etsiessään uusia teknologisia ratkaisuja tuotteidensa levittämiseen. Uudet teknologiat helpottavat kulttuurin levittämistä, mutta voivat myös vakavasti vaarantaa taiteilijoiden toimeentulon ellei piratismia saada kuriin.
Poliittisen ja oikeudellisen taistelun lisäksi on selvää, että taistelua on käytävä myös sosiaalipedagogian kautta. Kansalaiset eivät ole tietoisia tekijänoikeuksien arvosta informaatioyhteiskunnassa eivätkä siten ymmärrä, miksi piratismi on rikollista.
Komissiolla voi olla merkittävä tehtävä yleisön ja varsinkin nuorison kouluttamisessa ja tietoisuuden lisäämisessä piratismin vaaroista informaatioyhteiskunnassa. Mitä toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa levittääkseen tätä sanomaa ja osallistuakseen eurooppalaisen audiovisuaalisen teollisuuden suojelemiseen? 
McCreevy,
   .  Komissio on täysin tietoinen piratismiin liittyvästä ongelmasta, etenkin sen viimeisimmästä ja entistä pahemmasta muodosta Internetissä. Olen täysin samaa mieltä arvoisan jäsenen kanssa siitä, että tämä ilmiö on hyvin tuhoisa kulttuuriteollisuudelle, ja aion vakaasti tehdä kaikkeni piratismin vähentämiseksi mahdollisimman alhaiselle tasolle.
Komissio perusti maaliskuussa 2004 digitaalisisältöön kohdistuvien oikeuksien hallintajärjestelmiä (DRMS) käsittelevän korkean tason työryhmän osana eEurope 2005 -toimintasuunnitelmaa. Korkean tason työryhmän lopullisesta raportista, joka esitettiin 8. heinäkuuta, käy ilmi yhteisymmärrys perusperiaatteista, ja siinä esitetään suosituksia tuleviksi toimiksi kolmella alalla, joista yksi on siirtyminen laillisiin palveluihin. On ensisijaisen tärkeää rohkaista kuluttajia käyttämään laillisia verkkopalveluja, jotta luodaan menestyvät eurooppalaisen digitaalisen sisällön markkinat. Digitaalisisältöön kohdistuvien oikeuksien hallintajärjestelmillä on tässä tärkeä merkitys, sillä niillä mahdollistetaan uusien liikemallien käyttöönotto ja estetään laiton käyttö. Esitetyillä suosituksilla lisätään aktiivisesti kuluttajien tietoisuutta laillisista vaihtoehtoisista tuotteista ja parannetaan kuluttajien luottamusta.
Totean EU:n ulkopuolisissa maissa vallitsevasta tilanteesta, johon myös arvoisa jäsen viittasi, että komissio hyväksyi 10. marraskuuta 2004 teollis- ja tekijänoikeuksien täytäntöönpanoa kolmansissa maissa koskevan strategian. Strategiassa vahvistetaan tulevia vuosia koskevat suuntaviivat EU:n rajojen ulkopuolella tapahtuvien teollis- ja tekijänoikeuksien loukkausten määrän vähentämiseksi. Teknisen yhteistyön ja teknisen avun, valvonnan, lainsäädännön täytäntöönpanon ja kahden- ja monenvälisen seurannan lisäksi komissio pyrkii edistämään käyttäjille ja kuluttajille suunnattua tiedotusta kolmansissa maissa ja tukemaan julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyötä oikeuksien täytäntöönpanossa. On useita ohjelmia, jotka kattavat myös teollis- ja tekijänoikeudet ja joilla edistetään tiedottamista ja koulutusta. Tällaisia ovat esimerkiksi ASEAN-maille tarkoitettu teollis- ja tekijänoikeuksia koskeva ohjelma ECAP, Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioita koskeva Cotonoun sopimus sekä Balkanin maille tarkoitettu CARDS-ohjelma. 
Guardans Cambó (ALDE ).
   – Arvoisa komission jäsen, kiitos vastauksestanne. Kaikki mainitsemanne toimenpiteet ovat täysin asianmukaisia, ja kuten totesitte, ne koskevat teollis- ja tekijänoikeuksien kaikkia eri näkökohtia. Halusin kuitenkin ottaa esille sen erityisen ongelman, aikooko komissio keskittyä erityisesti niille aloille, joilla jäsenvaltioilla on heikosti välineitä asian ratkaisemiseksi, ja osoittaa mistä teollis- ja tekijänoikeuksien suojelussa on kyse ja lisätä näin kansalaisten tietoisuutta.
Tämä on luultavasti yksi niistä harvoista aloista, joilla kansalaiset rikkovat tietämättään rikoslakia ja suhtautuvat asiaan jopa myönteisesti. Mitä siis aiotte tehdä osoittaaksenne yleisillä kampanjoilla tai muilla toimilla, että tämä on hyvin tärkeä aihe ja että Euroopan audiovisuaalialan tulevaisuus on vaakalaudalla? 
McCreevy,
   .  Komissio aikoo jatkaa tilanteen seuraamista yksittäisissä jäsenvaltioissa. Useat jäsenvaltiot, kuten Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska ja Saksa, ovat jo ottaneet käyttöön laaja-alaisia opetus- ja tiedotusohjelmia. Komissiolla ei ole sen enempää resursseja kuin jäsenvaltioillakaan. On ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulla varmistaa, että teidän perustellusti esittämästänne näkökohdasta ja luvatta tapahtuvasta ja laittomasta kopioinnista syntyvistä ongelmista tiedotetaan entistä laajemmin. Minulle on kerrottu, että laittomien CD- ja DVD-levyjen arvo mustassa pörssissä on kolminkertainen kannabikseen verrattuna ja että voittomarginaalit ovat kahdeksankertaiset. Se on siten paljon tuottavampaa toimintaa, jossa kiinni jäämisen vaara ja rangaistukset ovat pienempiä. Siksi on jäsenvaltioiden etujen mukaista varmistaa tiedottamistoimien täytäntöönpano tällaisen toiminnan pysäyttämiseksi. 

Puhemies.
   Seuraavana on 
Parlamentin 732 jäsenen muuttaminen Strasbourgiin vähintään kerran kuukaudessa on kallista. On muutettava asiakirjat, konttoritarvikkeet, autot ja ihmiset, mikä aiheuttaa tehottomuutta ja tarpeetonta byrokratiaa. Euroopan parlamentin vaalien alhainen äänestysprosentti viime keväänä osoittaa, että äänestäjät eivät piittaa Euroopan unionista tarpeeksi. Kyseessä on vakava poliittinen ongelma. Tätä ongelmaa ei kuitenkaan ratkaista siirtelemällä toimielimiä eurooppalaisesta kaupungista toiseen. Sen johdosta yhä useampi ihminen kääntää EU:lle selkänsä. Meidän poliitikkojen on oltava lähellä niitä kansalaisia, joita me edustamme, ja suhtauduttava heidän arkipäiväisiin ongelmiinsa vakavasti. Voisimme tehdä niin, vaikka Euroopan parlamentti sijaitsisi yhdessä ainoassa maassa.
Suurten resurssien käyttäminen edestakaiseen muuttamiseen ei ole oikein Euroopan kansalaisia kohtaan. Voiko komissio vastata, kuinka paljon Euroopan parlamentin kahden toimipaikan ylläpito maksaa ja voidaanko sitä uskottavasti perustella Euroopan veronmaksajille? 
Kallas,
   .  Aivan ensimmäiseksi haluan sanoa, että Euroopan parlamentin kotipaikan sijainti on vahvistettu Euroopan yhteisöjen toimielinten, tiettyjen elinten ja yksikköjen sekä Europolin kotipaikan sijainnista tehdyssä pöytäkirjassa N:o 8, joka on liitetty Amsterdamin sopimukseen. Toimielinten sijaintia koskevalla kysymyksellä on ollut hyvin suuri merkitys, sillä siihen liittyy korkean tason päätöksentekoa, ja se koskee paitsi Brysselissä ja Strasbourgissa myös Luxemburgissa sijaitsevia toimielimiämme. Kyse on hyvin korkean tason poliittisesta päätöksenteosta.
Vuonna 2003 virkamiesten siirtämisestä Strasbourgiin aiheutui komissiolle yhteensä 1,7 miljoonan euron kustannukset. Tämä luku sisältää kaikki siirtymiseen liittyvät kustannukset, myös komission virkamiesten ja komission jäsenten kabinettien henkilöstön siirtymiskustannukset. Kyse ei siten ole suuresta summasta. Määrän on ennakoitu kasvavan hieman tulevina vuosina.
Kysyitte unionin maksettavaksi koituvista kustannuksista. Meillä ei ole kovin tarkkaa arviota kaikista kustannuksista, mutta tiedämme, että Euroopan parlamentin kustannukset ovat paljon suuremmat. Parlamentin jäsenen van Hultenin maaliskuussa 2004 laatiman mietinnön mukaan istuntojaksojen järjestämisestä sekä Brysselissä että Strasbourgissa koituu vuosittain yhteensä 200 miljoonan euron kustannukset.
Van Hulten kannatti Brysseliä parlamentin ainoaksi toimipaikaksi, ja parlamentin talousarvion valvontavaliokunta kannatti häntä. Komission tehtävänä ei ole arvostella Euroopan parlamentin toimintaa. 
Hedh (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ymmärrän, että teidän on vaikea arvioida lukuja, koska meitä, joiden on siirryttävä näiden kahden toimipaikan välillä, on niin paljon. Rahallisten kustannusten lisäksi on otettava huomioon myös ympäristölle aiheutuvat kustannukset, joilla on mielestäni valtava merkitys.
Minusta on hyvin vaikeaa perustella näitä matkoja kansalaisille Euroopassa ja Ruotsissa, kun he kysyvät asiasta. Kyse on suuresta summasta rahaa, jonka voisimme käyttää moniin muihin tärkeisiin asioihin EU:ssa. Mielestäni tämä on tärkeä kysymys, ja meidän olisi otettava se esille mahdollisimman usein, kunnes siirrymme käyttämään vain yhtä toimipaikkaa, joka sijaitsee toivottavasti Brysselissä. 
Kallas,
   .  Se on teidän kantanne. Kuten totesin, Euroopan toimielinten sijainnista päätettiin vuonna 1957, ja kyse on edelleen hyvin korkean tason päätöksenteosta. Komissio on valmis keskustelemaan kaikista näistä kysymyksistä. On hyvin vaikeaa arvioida ympäristölle aiheutuvia kustannuksia, mutta vuoden 2003 talousarviossamme kyseinen summa oli 1,7 miljoonaa euroa. 
Caspary (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, oletteko kanssani samaa mieltä siitä, että Strasbourg on parlamentin kotipaikka ja että se siirtyy Brysseliin vain myönnytyksenä vähentääkseen Euroopan yhteisön muiden toimielinten kanssa tehtävään yhteistyöhön liittyvää byrokratiaa ja että sen ensisijainen kotipaikka on täällä Strasbourgissa? Oletteko kanssani samaa mieltä myös siitä, että 200 miljoonan euron summa, jota olette esittäneet vuotuisiksi menoiksi, ei koske ainoastaan ylimääräisiä kustannuksia vaan parlamentin kaikkia toimintakustannuksia? 
Kallas,
   .  Euroopan yhteisöjen toimielinten sijaintia ei voida tarkastella vain kustannusten näkökulmasta. Tämä on hyvin tärkeä poliittinen kysymys. Van Hulten arvioi mietinnössään nämä kustannukset noin 200 miljoonan euron suuruisiksi, ja valtaosa niistä on aiheutunut edestakaisista matkoista Brysselin ja Strasbourgin välillä. Minulla ei ole tarkempia lukuja, mutta kuten talousarviosta ilmenee, parlamentin kokonaiskustannukset ovat suuremmat. 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämä kysymys on todellakin tullut esiin toistuvasti aloitettuamme kokoontumisen tässä suurenmoisessa salissa, ja uskon, että me kaikki haluaisimme yhden ainoan toimipaikan, jossa työskennellä, se on totta. Me kaikki haluamme vähentää kustannuksia, me kaikki haluamme vähentää jätteitä, me kaikki haluamme vähentää saasteita, mutta tänään meidän on mielestäni keskusteltava Euroopan parlamentin toimipaikan sijainnista. Kokoonnumme tänään Strasbourgissa ja uskon, että Ranska ja Strasbourgin asukkaat ovat siihen tyytyväisiä, ja he tekevät kaikkensa, jotta tuntisimme olomme kotoisaksi.
Haluaisin tietää, onko todellisista eroista tehty tutkimusta, sillä kaikista Brysselin tai Strasbourgin matkoista aiheutuu kustannuksia, jotka ovat samat kaikille. Mielestäni toimipaikan sijainnista ei ole järkevää nostaa joka kerta suurta hälyä riippumatta siitä, matkustavatko parlamentin jäsenet Strasbourgiin vai Brysseliin. Se on pohjimmiltaan poliittinen kysymys, josta ovat vastuussa poliittiset viranomaisemme. 
Kallas,
   .  Tämä on poliittinen kysymys, enkä halua kommentoida asiaa. Siitä päätettiin vuonna 1957. Voin vakuuttaa teille, ettei komissiolla ole mitään aikomusta ehdottaa muutoksia tähän monimutkaiseen aiheeseen. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Parlamentin antaman mietinnön A5–0393/03 50 kohdassa todetaan, että "nykyisen johtajan toimikausi päättyy maaliskuussa 2005" ja että parlamentti "kehottaa komissiota julistamaan johtajan viran avoimeksi virallisessa lehdessä keväällä 2004, jotta parlamentin asiasta vastaava valiokunta voi kuulla valvontakomitean ehdottamia soveltuvia ehdokkaita syksyllä 2004". Katsooko komissio, että kyseinen kohta on jätetty huomiotta? Jos ei katso, miksi ei? Jos katsoo, miksi?
Voiko komissio avoimuuden vuoksi luetella tarkkaan kaikki toimenpiteet ja päätökset, jotka on tehty Franz-Hermann Brünerin seuraajan nimittämistä koskevan mietinnön antamisen jälkeen?
Aikooko komissio julistaa OLAF:n johtajan viran avoimeksi? 
Kallas,
   .  Olen hyvin iloinen voidessani vastata tähän kysymykseen, sillä välittömästi sen jälkeen, kun minut nimitettiin useista eri aloista, myös OLAF:sta, vastaavaksi komission jäseneksi, minuun otettiin yhteyttä ja minulta kysyttiin, miten edetä OLAF:n tulevaisuutta koskevissa eri hankkeissa ja ehdotuksissa, kuten mahdollisissa johtoa koskevissa päätöksissä. Eräs tällaisista ehdotuksista oli täyttää tämä virka käyttämällä avointa kilpailua. Lupasin, että kertoisin mielipiteeni, kun muodollisuudet ovat ohi. Muodollisuudet saatettiin loppuun 22. marraskuuta, ja välittömästi uuden komission aloitettua toimintansa päätimme julistaa viran avoimeksi ja täyttää sen avoimen kilpailun kautta. Saimme tänään oikeudellisen yksikön lopullisen lausunnon ilmoituksen muutamista näkökohdista. Sain ensimmäisen version työn kuvauksesta muutama päivä sitten, joten virka ilmoitetaan hyvin pian avoimeksi. Sen jälkeen järjestetään avoin kilpailu. 
Van Buitenen (Verts/ALE ).
    Haluaisin tietää, miltä uusi aikataulu näyttää, ja milloin parlamentilla on mahdollisuus kuulla ehdokkaita. 
Kallas,
   .  Komissio ymmärtää täysin, että kyse on aivan erityisestä virasta ja että parlamenttia ja neuvostoa on kuultava johtajan nimittämisestä. Määräaika on 1. maaliskuuta, jolloin toimikausi päättyy.
Jos julkistamme sen nyt, kilpailumenettely tulee olemaan hyvin lyhyt. Toivon, että ensi vuoden alussa meillä on riittävästi aikaa kuulla toimivaltaista parlamentin valiokuntaa ja neuvostoa hakijaehdokkaista. Pyrimme valitsemaan hakijat mahdollisimman pian, minkä jälkeen aloitamme parlamentin kuulemisen. Komissiolla ei ole mitään aikomusta heikentää parlamentin asemaa tässä hyvin arkaluonteisessa kysymyksessä. 
Puhemies.
   Kysymys nro 37 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittänyt parlamentin jäsen ei ole läsnä. 

Puhemies.
   Seuraavana on 
Julkisella tiedonvälityksellä on äärimmäisen tärkeä tehtävä demokraattisessa yhteiskunnassa: se antaa areenan tutkimukselle, antaa mielipiteiden erilaisille mielipiteille ja niiden esittäjille, levittää puolueetonta ja syvälle luotaavaa tietoa. Markkinoilla ei tällaista tehtävää ole, eivätkä ne voi täysimääräisesti täyttää yhteiskunnan vähemmistöryhmien ohjelmistotarpeita.
Julkinen tiedonvälitys on media-alan kehityksen kärjessä. Joukkotiedotusvälineet toimivat yhä enemmän uuden teknologian avulla. Uuden tietoyhteiskunnan mediaolosuhteet eivät vähennä julkisen tiedonvälityksen tarvetta - päinvastoin. Tekniikan kehittyessä ja riippumattomasti rahoitetun mediasektorin tarpeen kasvaessa kysynkin, miten komissio aikoo varmistaa, että julkinen tiedonvälitys säilyttää asemansa Euroopan unionissa uuden tiedonvälitystekniikan yleistyessä? 
Reding,
   .  Arvoisan jäsenen kysymys koskee kahta alaa: ensinnäkin kulttuurien monimuotoisuutta, moniarvoisuutta ja riippumattomuutta ja toiseksi osaamiselle rakentuvan talouden toteuttamista.
Kulttuurien monimuotoisuus on vahvistettu yhteisön lainsäädännössä, etenkin Amsterdamin pöytäkirjassa. Toinen näkökohta liittyy innovaatioiden edistämiseen ja teknologian kehittämisstrategiaan. Näillä molemmilla tavoitteilla on ensisijaisen tärkeä asema tulevaisuuden EU:ssa. Yhteisön lainsäädäntö ei sulje pois mahdollisuutta määrittää uusia tiedonvälityspalveluita julkisiksi palveluiksi. Uusien tekniikoiden on kuitenkin katettava kaikki toimijat – sekä julkiset että yksityiset – jotta tietoyhteiskunnasta on hyötyä kaikille. Tämä tarkoittaa sitä, että on ehkä tarpeen määrätä asianmukaisista julkisen palvelun velvoitteista ja panna ne täytäntöön tällaisten uusien tekniikoiden alalla.
Vuonna 2001 annetussa komission tiedonannossa valtiontukisääntöjen soveltamisesta julkiseen yleisradiotoimintaan vahvistetaan, että jäsenvaltiot ovat vastuussa yleisradiotoiminnan rahoittamisesta ja määrittelemisestä. Kyseisessä tiedonannossa komissio ei sulje pois sitä mahdollisuutta, että tietyt online-palvelut voitaisiin toteuttaa julkisina palveluina. Jäsenvaltiot voivat siten ryhtyä asianmukaisiin toimiin mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Haluaisin kuitenkin muistuttaa teitä siitä, että myös muiden media-alan toimijoiden – sekä nykyisten että uusien operaattoreiden – tehtävänä on edistää moniarvoisuutta, kulttuurien monimuotoisuutta, innovaatioita, kilpailukykyä ja kuluttajien valinnanvaraa. 
Westlund (PSE ).
    Arvoisa puhemies, monet kiitokset vastauksestanne. Esitin tämän kysymyksen, koska tiedän, että monet haluaisivat rajoittaa julkisen palvelun toimintamahdollisuuksia. Julkisten palvelujen rajoittaminen kieltämällä tietyn tekniikan käyttö on vain eräs esimerkki. Jotkin tahot katsovat, että uusi televisiodirektiivi ja ehdotettu palveludirektiivi ovat eräs keino rajoittaa julkisia palveluja.
Miten komissio aikoo varmistaa sen, ettei näillä direktiiveillä ainakaan rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta määritellä sitä, mitä julkisella palvelulla tarkoitetaan, ja niitä ehtoja, joita sovelletaan julkisen palvelun yrityksiin? 
Reding,
   .  Arvoisa puhemies, direktiivien välillä vallitsee hierarkia, ja mainitulla televisiodirektiivillä tarkoitetaan televisio ilman rajoja -direktiiviä. Myös perustamissopimus on tärkeä, ja Amsterdamin pöytäkirja on hyvin selkeä tässä kysymyksessä. Oikeusvarmuuden parantamiseksi komissio julkaisi siten vuonna 2001 tiedonannon valtiontuesta julkisille televisiopalveluille ja sisällytti tekstiin nimenomaisesti sen mahdollisuuden, että jäsenvaltiot voivat antaa muun muassa Internetille saman kohtelun kuin julkisille televisiopalveluille, mikäli Internet on osa julkista sektoria ja mikäli siihen sovelletaan samoja velvoitteita. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Komissio ei ole tähän asti ollut kuulevinaankaan yksityisten televisioyhtiöiden valituksia epäreilusta kilpailusta, josta ne joutuvat kärsimään.
Monissa tapauksissa valtion julkisille televisioyhtiöille myöntämät rajoittamattomat takuut ylittävät huomattavasti julkisen palvelun nettokustannukset. Lisäksi monet julkisen alan yhtiöt käyttävät saamansa tuen (joka joissakin tapauksissa on yli 92 prosenttia tuloista) yksityisten yhtiöiden ohjelmia vastaavien ohjelmien tarjoamiseen, millä ei ole mitään tekemistä niiden julkisen palvelun velvoitteen kanssa.
Se tosiasia, että kukin yksittäinen valtio voi vapaasti määritellä "julkisen palvelun velvoitetta" koskevan käsitteen johtaa siihen, että monet niistä valitsevat kaiken kattavan määritelmän, jonka piiriin kuuluvat ohjelmat voidaan katsoa osaksi julkista palvelua.
Huolimatta siitä, mitä jäsenvaltioiden yleisradiotoimintaa koskevassa pöytäkirjassa säädetään, eikö komissio katso, että avoimemman toiminnan ja kilpailuoikeuden kunnioittamisen kannalta, olisi säädettävä yhdestä ainoasta "julkisen palvelun velvoitetta" koskevasta käsitteestä yhteisön tasolla? Olisiko komissio valmis tekemään tätä koskevan ehdotuksen? 
Reding,
   .  Arvoisa puhemies, minun on tuotava ilmi tässä yhteydessä myös se, että komissio on perustamissopimusten valvoja ja että se on aina tehnyt kaiken välttämättömän sen varmistamiseksi, että kilpailusääntöjä noudatetaan, etenkin yleisradiotoiminnalle annettavaa valtiontukea koskevien säännösten alalla.
Haluaisin kuitenkin lisätä tähän kysymykseen, että vuoden 2001 tiedonannossa yleisradiotoiminnalle annettavasta valtiontuesta selvennetään, miten asiaa koskevia sääntöjä on sovellettava. Tiedonannossa kerrotaan selkeästi, että, mikäli siihen on edelleen tarvetta, jäsenvaltiot ovat vastuussa julkisen palvelun rahoittamisesta ja sen tehtävän määrittelemisestä, eikä komission tehtävänä ole päättää siitä, onko lähetettävä ohjelma yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu tai miten sen tehtävä olisi määriteltävä. Komissio huolehtii ainoastaan siitä, vastaavatko tehtävän määritelmä ja rahoitus todellista tilannetta.
Siksi komission mielestä on tärkeää, että tehtävä määritellään mahdollisimman selvästi ja tarkasti, ja jos julkinen palvelu menee julkista tehtäväänsä pidemmälle, että se pitää erillistä kirjanpitoa kaupallisista toiminnoistaan, kuten mainosajan myynnistä. 
Herrero-Tejedor (PPE-DE ).
   – Arvoisa komission jäsen Reding, kiitos vastauksestanne. Kiitos, että selvensitte niin tarkkaan kysymyksiä, joista tiedämmekin jo säädettävän yhteisön lainsäädännössä. Arvoisa komission jäsen, esitin kysymykseni mennäkseni hieman tätä pidemmälle.
Huomaamme usein kaikissa Euroopan unionin maissa, että se tapa tulkita sääntöjämme, jota te niin hyvin selvensitte, johtaa usein sanoisinko kieroon käyttäytymiseen, joka rajoittaa vapaata kilpailua.
Katsotteko, että voisimme pyrkiä laatimaan uuden sanamuodon, uuden tekstin, jossa esitetään selkeämmin julkista palvelua koskevat perusteet? 
Reding,
   .  Arvoisa jäsen tietää hyvin, ettei komissio voi mennä voimassa olevia tekstejä pidemmälle. Koska teollisuudenalan kanssa käydään kuitenkin parhaillaan neuvotteluja televisio ilman rajoja -direktiivin mahdollisesta tarkistamisesta, nyt on oikea aika esittää toinen määritelmä, mikäli sellaista tarvitaan. Odotan siksi, mitä julkisen ja yksityisen sektorin toimijoilla on sanottavana asiasta.
Haluan myös sanoa arvoisalle jäsenelle, että jos yksityinen sektori esittää kantelun epäoikeudenmukaisesta kilpailusta, komissio ottaa kantelun käsiteltäväksi ja tutkii, onko julkinen sektori oikeassa vai väärässä, ja joko suostuu esitettyihin pyyntöihin tai torjuu ne. Tässä yhteydessä voidaan mainita muutamia aiheeseen liittyviä mielenkiintoisia lupia, esimerkiksi - ja -kanaville on myönnetty valtiontukea samoin kuin -ohjelmalle ja muille samantyyppisille ohjelmille, sillä ne ovat sääntöjen mukaisia. Muihin hakemuksiin tehtiin muutoksia tai ne hylättiin.
Meillä on vielä kesken muutaman tapauksen tarkastelu, ja arvoisa jäsen Herrero-Tejedor, voitte olla varma siitä, että komissio pyrkii soveltamaan sääntöjä joka kerta ja varmistamaan, että julkisen ja yksityisen sektorin välillä voidaan käydä vapaata kilpailua, jota ei saa tukahduttaa. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Kun siirrytään tarjoamaan digitaalisia televisiopalveluja, mihin lisätoimiin komissio aikoo ryhtyä turvatakseen tekstityksen ja sisällön täydentämisen puhutuilla selostuksilla sekä lisätäkseen niiden käyttöä? 
Reding,
   .  Arvoisa jäsen toi esiin tekstitystä ja sisällön täydentämistä puhutuilla selostuksilla koskevan kysymyksen viime vuonna parlamentin päätöslauselmassa televisiosta ilman rajoja. On selvää, että digitaaliset televisiolähetykset mahdollistavat paremman tekstityksen ja sisällön täydentämisen puhutuilla selostuksilla analogiseen järjestelmään verrattuna. Tällaisia palveluja varten on jo määritetty säännöt. Katson, että siirtyminen digitaalitelevisioon tuo mukanaan mahdollisuuksia parantaa tämäntyyppisiä palveluja. Se ei ole uhka.
Kuten kerroin parlamentille kuulemistilaisuudessani syyskuussa, mielestäni uusien tekniikoiden kehittymisen on hyödytettävä kansalaisia ja edistettävä heidän hyvinvointiaan. Siksi yksikköni julkistaa piakkoin tarjouskilpailun digitaalitelevision saatavuutta koskevan tutkimuksen käynnistämiseksi. Tutkimuksessa keskitytään toimintamallien kehittämiseen, jotta jäsenvaltioiden on helpompi tarjota apupalveluja.
Haluan mainita myös siitä, ettei unionin lainsäädännössä vaadita jäsenvaltioiden yleisradioyhtiöitä huolehtimaan tekstityksestä ja sisällön täydentämisestä puhutuilla selostuksilla. Apupalvelujen tarjonnassa noudatetaan toissijaisuusperiaatetta, mutta yhteisötasolla joitakin aloja sovitetaan luonnollisestikin yhteen televisio ilman rajoja -direktiivillä. Kyseisen direktiivin mukaisesti olen pyytänyt yhteyskomiteaa antamaan tietoa jäsenvaltioiden toteuttamista toimenpiteistä, jotta parannetaan näkö- ja kuulovammaisten mahdollisuuksia käyttää televisio-ohjelmapalveluja.
Keräämme ja analysoimme parhaillaan jäsenvaltioiden vastauksia. Tavoitteemme on edistää lainsäätäjien ja teollisuusryhmien parhaita käytäntöjä, ja teemme jäsenvaltioiden kanssa yhteistyötä parantaaksemme apupalvelujen saatavuutta ja edistääksemme taloudellisesti kannattavia laitemarkkinoita, jotka täyttävät saatavuutta koskevat tarpeet. 
Howitt (PSE ).
   – Komission jäsenelle ei varmaankaan tule yllätyksenä, että tuomme nämä kysymykset jälleen esiin myös uudessa komissiossa. Itse asiassa yllättyisitte varmaan, jollemme tekisi niin.
Hyväksyn sen, mitä komission jäsen totesi televisio ilman rajoja -direktiivistä, mutta pyydän häntä seuraamaan tätä kysymystä hyvin tiiviisti. Toissijaisuus on hieno asia, mutta hän tietänee, että Euroopan unioni on rahoittanut tekstitystä käsitteleviä konferensseja jo reilun 20 vuoden ajan ja että sen toimien vaikutus yleisradioyhtiöihin on kasvanut todellisuudessa hyvin vähän.
Aikooko komission jäsen esimerkiksi varmistaa vertailuanalyysin laatimisen, jotta saamme selville kunakin vuonna tapahtuvan asteittaisen kasvun? Voiko hän kertoa tänään, milloin hän aikoo esittää toteuttamansa analyysin tulokset yhteysryhmän osalta ja missä muodossa hän aikoo sen tehdä. Voiko hän antaa toivoa eri puolilla Eurooppaa asuville näkö- ja kuulovammaisille siitä, että televisiopalveluja parannetaan? 
Reding,
   .  Haluan vakuuttaa arvoisalle jäsenelle, että muistan oikein hyvin hänen 25. marraskuuta 2003 päivätyn kirjeensä aiheesta. Koska olen nyt vastuussa televisio ilman rajoja -direktiivin lisäksi myös uusista tiedotusvälineistä yleisesti, annan varmasti tälle kysymykselle jopa entistä suuremman painoarvon.
Vastaan arvoisan jäsenen kysymykseen, että toimintamalleja koskeva tutkimus käynnistetään vuoden 2005 alussa, ja se saatetaan päätökseen noin vuoden kuluttua, vuoden 2006 alussa tai puolivälissä. Yhteyskomiteasta totean, että sen työt jatkuvat ja tulokset julkaistaan Internetissä vuoden 2005 alussa. 
Mitchell (PPE-DE ).
   – Komission jäsen muistanee, että olen esittänyt hänelle English Premiership -jalkapallon televisiolähetystä koskevan kysymyksen. Komission jäsen on vastannut kysymykseeni siten, että laajakaistainen Internet-palvelu on ehkä eräs mahdollisuus lähettää ohjelma rajoituksitta.
Jos laajakaistaista Internet-palvelua aiotaan käyttää uutena kanavana entistä laajemman viestinnän mahdollistamiseksi, saanko kysyä komission jäseneltä, voiko hän harkita myös sellaisten säännösten sisällyttämistä esittämiinsä uusin ehdotuksiin, joilla varmistetaan, että laajakaistaisten Internet-palvelujen lähetysjärjestelyissä otetaan huomioon myös asianmukainen tekstitys kysymyksessä mainittujen ihmisten tarpeiden täyttämiseksi? 
Reding,
   .  Arvoisa puhemies, komission on selvästikin oltava puolueeton tekniikkaa koskevissa kysymyksissä. Se, mitä sovelletaan yhteen tekniikan muotoon, on sovellettava myös toisiin, ja meidän on osoitettava henkilöille, joilla on vaikeuksia osallistua täysimääräisesti tietoyhteiskuntaan, yhtäläistä kunnioitusta käytettävästä tekniikasta riippumatta. Siksi sisältö ei muutu mitenkään mutta muoto luonnollisestikin muuttuu, ja jos edistämme laajakaistatekniikan käyttöä, näkö- tai kuulovammaisten on ehdottomasti saatava apua.
Mainittakoon, että olemme huomanneet, että esimerkiksi kolmannen sukupolven puhelimet ovat avuksi tällaisten henkilöiden tarpeiden täyttämisessä. Niiden avulla huonokuuloiset voivat käyttää puhelinta lähettämällä kuvan suunliikkeistä. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Viime aikoina on ollut havaittavissa, että televisiotoiminnan harjoittajat pyrkivät televisiodirektiivistä käytävässä keskustelussa hämärtämään toimituksellisen sisällön ja mainonnan välisiä jakolinjoja. Merkkituoteteollisuus on nimittäin yhä tyytymättömämpi television mainosblokkeihin ja pyrkii markkinoimaan tuotteitaan piilomainonnalla tai tuotesijoittelulla (product placement).
Mitä mieltä komissio on yhä lisääntyvästä "product placement" -markkinoinnista televisiossa? Katsooko komissio, että on syytä ryhtyä sääntelemään televisiolähetyksissä käytettävää tuotesijoittelua? 
Reding,
   .  Arvoisa puhemies, haluan kertoa jäsen Ebnerille, että televisio ilman rajoja -direktiivissä säädetään periaatteesta, jonka mukaan televisiomainonta ja teleostoslähetykset on pidettävä erillään muista ohjelmapalveluista optisin ja akustisin keinoin. Direktiivissä säädetään myös, että piilomainonta ja piiloteleostoslähetykset ovat kiellettyjä.
Kuten olen jo todennut edellisiin kysymyksiin antamissani vastauksissa, direktiiviä tarkistetaan parhaillaan, ja vuonna 2003 järjestetyssä julkisessa kuulemisessa eri osapuolet saivat ilmaista näkemyksensä. Jotkin operaattorit kannattavat itse asiassa mainontaa koskevan säännön joustavoittamista siten, että otetaan huomioon muuttuva tekniikka esimerkiksi sallimalla näytön jakaminen tai sellaisten laitteiden markkinointi, joiden avulla katsojat voivat estää mainosviestit. Vuonna 2003 päästiin kuitenkin yhteisymmärrykseen siitä, että mainokset olisi voitava tunnistaa selvästi, jottei yleisöä johdeta harhaan.
Kuulemisessa ei käynyt ilmi, että Euroopassa harjoitettaisiin direktiivin sääntöjen vastaista "product placement" -markkinointia. Siksi tätä kohtaa selkeytettiin komission vuonna 2003 antamassa tulkitsevassa tiedonannossa tietyistä televisiomainontaa koskevien säännösten näkökohdista. Olen tietenkin valmis käymään nämä asiat läpi uudelleen direktiivin mahdollisen tarkistamisen yhteydessä, jota aion esittää vuonna 2005. 
Ebner (PPE-DE ).
   – Kiitos arvoisa puhemies. Olen iloinen kuullessani komission jäsenen sanovan, että hän antaa tässä tapauksessa kuluttajansuojalle etusijan, jos kantaa muutetaan vuonna 2005. Nykyinen käytäntö ei itse asiassa ole ollut kovinkaan tyydyttävä, sillä kaikilla lähestymistavoilla ei suojella kuluttajaa, ja asialle on tehtävä jotain. 
Reding,
   .  Arvoisa puhemies, pyrin antamaan yhtä hyvän esimerkin ja esittämään asiani lyhyesti. Kuluttajansuoja on tietenkin korkealla asialistallamme, ja kiinnitämme siihen asianmukaista huomiota. Kun direktiiviä tarkastellaan uudelleen, komissio on valmis tekemään tiivistä yhteistyötä sekä kuluttajansuojan alalla toimivien parlamentin jäsenten kanssa että kuluttajansuojajärjestöjen kanssa. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Katsooko komission jäsen, että sähköisen viestinnän tietosuojasta (direktiivi 2002/58/EY(1)) vuonna 2003 annetuissa määräyksissä esitetyt paikkatietojen käsittelyä koskevat rajoitukset (14 kohta) merkitsevät sitä, että jos henkilö hyväksyy passiivisten paikannuspalvelujen käytön, paikantajan on ennen jokaista paikannusyritystä ilmoitettava paikannettavalle, että paikantaja haluaa määrittää paikannettavan sijainnin ja että paikantajan on pyydettävä lupaa välittää nämä tiedot eteenpäin ja saatava tällainen lupa ennen paikantamista? 
Reding,
   .  Arvoisa jäsen kysyy, onko komission jäsen samaa mieltä Yhdistyneen kuningaskunnan sähköisen viestinnän tietosuojasta (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) vuonna 2003 annettujen, paikkatietojen käyttöä koskevien määräysten 14 kohdan mukautetusta tulkinnasta. Koska tämä kysymys liittyy kansallisen lain tulkintaan, pyydän arvoisaa jäsentä kääntymään Yhdistyneen kuningaskunnan tiedotusvaltuutetun Richard Thomasin puoleen, joka on vastuussa sähköisen viestinnän tietosuojaa koskevien säännösten täytäntöönpanosta. Määräyksillä pannaan täytäntöön EU:n direktiivi henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla – sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi.
Koska olen direktiivistä vastaava komission jäsen, olen tyytyväinen voidessani tuoda esille seuraavat näkökohdat, joista on hyötyä tulkittaessa direktiiviä kansallisella tasolla. EU:n sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivissä säädetään, että paikkatietoja voidaan käyttää, mutta vain tilaajan tai käyttäjän suostumuksella. Ennen tällaisen suostumuksen antamista käyttäjälle tai tilaajalle on ilmoitettava, minkä tyyppisiä tietoja käsitellään, mikä on käsittelyn tarkoitus, kuinka kauan se kestää sekä siirretäänkö tiedot kolmannelle osapuolelle lisäarvopalvelun tarjoamista varten.
Komissio ei kuitenkaan katso, että direktiivi edellyttäisi, että käyttäjälle tai tilaajalle ilmoitetaan tietojen käsittelystä tai että paikkatietoon pyydetään suostumusta joka kerta, kun palvelun tarjoaja yrittää paikantaa hänet. Direktiivissä vaaditaan kuitenkin, että tilaajille ja käyttäjille on annettava mahdollisuus kieltää väliaikaisesti paikkatietojen käsittely, vaikka he olisivatkin tilanneet paikkatietopalvelun. 
Honeyball (PSE ).
   – Kiitos arvoisa komission jäsen. Panen merkille suosituksenne kääntyä asiassa Yhdistyneen kuningaskunnan puoleen. Haluan kuitenkin tarkastella tätä aihetta syvemmältä. Voimassa olevien säännösten mukaan suostumusta on pyydettävä, vaikka siitä ei olekaan mitään takeita. Jos käyttäjä voidaan paikantaa tämän tietämättä, sillä on hyvin vakavia seurauksia. Paikannettavan henkilön henkilökohtaista turvallisuutta loukataan; häntä voidaan esimerkiksi uhata väkivallalla. Tähän liittyy monia hyvin vakavia kansalaisvapauksiin liittyviä näkökohtia. Kehotan teitä suhtautumaan asiaan hyvin vakavasti. Tuon asian esille Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja toivon, että te viette asiaa eteenpäin täällä. 
Reding,
   .  Vastaan arvoisalle jäsenelle, että jos tällainen ongelma ilmenee tai jos kuluttajien saatavana ei ole tietoa, katson asialliseksi esittää kantelu kansalliselle toimivaltaiselle elimelle. 

Puhemies.
   Seuraavana on 
Lokakuun 26 päivänä 2004 julkaistiin Amnesty Internationalin raportti joukkoraiskauksista Kongon demokraattisessa tasavallassa. Myös strategia-asiakirjassa DRC-EU "Stratégie de coopération et programme indicatif 2003–2007" käsitellään asiaa. Sen mukaan Kongon demokraattisen tasavallan yhteiskunnallinen, poliittinen ja taloudellinen tilanne vaikuttaa ihmisoikeuksiin "erittäin kielteisesti".
Voiko komissio ilmoittaa, mitä kestäviä komission strategia-asiakirjan mukaisia tuloksia rahoituksella on saatu aikaan kansanterveyden alalla ja oikeusvaltion palauttamisessa Kongon demokraattiseen tasavaltaan? Voiko se edelleen ilmoittaa, onko edelleen tarpeellista vapauttaa kiireellisesti rahoitusta (talousarvio B) erityisesti tuhansille raiskausten uhreille annettavaan fyysiseen ja psykologiseen apuun? 
Michel,
   .  Arvoisa puhemies, Euroopan komissio on tietenkin hyvin huolestunut Kongon demokraattisessa tasavallassa pitkän konfliktin seurauksena tehdyistä lukuisista ihmisoikeusloukkauksista, kuten joukkoraiskauksista. Komissio on itse asiassa antanut tukea terveydenhuoltoalalle ja institutionaalista tukea demokratiakehitykselle osana vuosien 2003–2007 yhteistyöstrategiaansa Kongon demokraattisen tasavallan kanssa. Tämä tuki myönnetään eriytettynä ja täydentävänä tukena kyseisessä maassa tapahtuneisiin joukkoraiskauksiin puuttumiseksi.
Yhteisöllä on kokemusta yhteistyöstä terveydenhuoltoalalla jo monen vuoden ajalta, sillä vuodesta 1992 alkaen tukiohjelmia varten on myönnetty 70 miljoonaa euroa. Näillä ohjelmilla edistetään perusterveydenhuoltoa ja lääkkeiden toimittamista sellaiseen hintaan, joka vastaa paikan päällä vallitsevaa tilannetta. Terveydenhuoltoalalla otetaan käyttöön uusi noin 70 miljoonan euron tukiohjelma aiemmin toteutettujen ohjelmien tulosten lujittamiseksi ja niihin liittyvien toimintojen ulottamiseksi kattamaan myös muita terveyteen liittyviä aloja.
Humanitaarisen avun toimisto ECHO vahvistaa vuotta 2005 koskevassa maailmanlaajuisessa suunnitelmassaan antavansa tukea alueille, joilla esiintyy paljon seksuaalista väkivaltaa. Tällaisia ovat etenkin Kivu ja Maniema. Myös hankkeita, joiden tarkoituksena on palauttaa oikeusvaltio ja edistää naisten oikeuksia, rahoitetaan eurooppalaisilla demokratia- ja ihmisoikeusaloitteilla.
Komissio on hyvin aktiivinen myös institutionaalisen tuen alalla. Kuluvan vuoden alusta se on avustanut Iturissa sijaitsevaa Bunian ensimmäisen asteen tuomioistuinta, joka käsittelee raiskaustapauksia. Tällä tuella pyritään lopettamaan rankaisematta jättäminen ja rauhoittamaan alueen tilannetta.
Rakennetasolla komissio on ottamassa käyttöön kumppanuus- ja tukimekanismin Kongon hallituksen kanssa oikeusjärjestelmän uudistamiseksi. Näin mahdollistetaan lopulta, että kansalliset tuomioistuimet voivat käsitellä tehokkaasti raiskaustapauksia.
Lopuksi totean, että talousarviossa B, johon arvoisa jäsen viittaa kysymyksessään, on varattu noin 27 miljoonaa euroa tukea kiireellisen kuntoutustyön toteuttamiseksi Kongon itäisissä provinsseissa, jotka ovat kärsineet konfliktista ja siten ihmisoikeusrikkomuksista kaikkein vakavimmin. 
Staes (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, vaikka olenkin kiitollinen komission jäsenelle hänen yksityiskohtaisesta vastauksestaan, minulla on edelleen sellainen olo, ettei taistelu ole vielä ohi. Vain muutama viikko sitten Ruandan ja Kongon demokraattisen tasavallan presidentit tekivät uuden rauhansopimuksen, mutta olivat jälleen toistensa kimpussa vain muutamaa päivää myöhemmin. Minulla on maassa omat lähteeni – muutama katolinen pappi – jotka ovat ilmoittaneet minulle useista joukkoraiskauksista. Tuhansia ellei kymmeniä tuhansia naisia on jälleen kerran raiskattu.
Komissio antaa rahoitusta alueella toteutettavalle ohjelmalle, mutta eikö meidän pitäisi tutkia tämän konfliktin todellisia syitä? Me kaikki tiedämme, että mineraalivaroilla – timanteilla, coltanilla ja kullalla – tehdään valtavasti voittoa. Eikö komission pitäisi ryhtyä toimiin tässä asiassa yhdessä neuvoston ja puheenjohtajavaltion kanssa? Tätä on jatkunut jo vuosia. Arvoisa komission jäsen, tietäen teidän henkilökohtaisen sitoumuksenne ja teidän henkilökohtaisen tietämyksenne alueesta uskon vakaasti, että jokainen odottaa teidän ryhtyvän yhdessä kolleganne Ferrero-Waldnerin kanssa entistä voimallisempiin ja tehokkaampiin toimiin alueella, ja haluaisin kuulla teidän mielipiteenne asiasta. 
Michel,
   .  Arvoisa puhemies, olen täysin samaa mieltä arvoisan jäsenen kanssa. Kuten hyvin tiedätte, olen hyvin hämmentynyt ja hyvin huolestunut Suurten järvien alueen tilanteesta ja etenkin siitä, mitä on tapahtumassa itäisessä Kongossa. Siksi, kun poistun täältä huomenaamulla, lennän paikan päälle ja vierailen toistamiseen kaikissa näissä maissa ja tarkastelen tilannetta maiden johtajien kanssa.
Olen tietoinen myös toistuvista väärinkäytöksistä ja toistuvista ja äärimmäisen vakavista väkivaltaisuuksista, joita alueella on koettu uudelleen. Entiset FAR- ja Interahamwe-ryhmät eivät ole ainoa ongelma, vaan ongelmia aiheuttavat myös muut ryhmät, jotka ovat järjestäytyneitä rikollisia, ja muut, jotka todella elävät väestön kustannuksella ja ovat tällaisten hirmutöiden takana.
Siksi kierrän pääkaupungeissa 15.–20. joulukuuta. Tapaan kyseisten maiden presidentit ja useita vastuuhenkilöitä, myös Yhdistyneiden kansakuntien virkailijoita, selvittääkseni, mitä kansainvälinen yhteisö voi todella tehdä ja etenkin mitä kansainvälinen yhteisö on lopulta valmis tekemään. Tiedämme hyvin, ettei Kongon armeija tai poliisi pysty ratkaisemaan ongelmaa. Niillä ei ole tällä hetkellä siihen valmiuksia, ja siksi olisi järkevää antaa Yhdistyneiden Kansakuntien Kongon demokraattisessa tasavallassa oleville tarkkailijajoukoille (MONUC) uusi toimeksianto: ne tarvitsevat lisää resursseja parantaakseen valmiuksiaan toimia paikan päällä.
Kuten tiedätte, niiden nykyiseen toimeksiantoon ei kuulu esimerkiksi ihmisten riisuminen aseista voimakeinoin, vaan se voi kerätä aseet ainoastaan vapaaehtoisilta luovuttajilta. Siksi sen toimintaa leimaa voluntarismin periaate, ja pyrin saamaan keskustelukumppanini vakuuttuneiksi asiasta. Ensinnäkin koetan suostutella ruandalaisia ja kongolaisia pysymään rauhallisina, jotta he eivät toimisi hetken mielijohteesta ja vaarantaisi konfliktin sovittelua, kun siirtymäprosessi on täydessä käynnissä. Siksi yritän ensimmäiseksi saada heidät vakuuttuneiksi siirtymäprosessin jatkumisen välttämättömyydestä. Sen jälkeen teen kaikkeni vakuuttaakseni kansainvälisen yhteisön, jota Yhdistyneiden kansakuntien kaltaiset elimet maassa edustavat, siitä, miten välttämätöntä on tehdä tarvittavat päätökset asian ratkaisemiseksi lopullisesti, sillä kuten totesitte oikeutetusti, oikeusvaltio ei ole enää todellisuutta tässä osassa maailmaa.
Olen kanssanne täysin samaa mieltä, ja siitä on todisteena se, että lähden huomenna uudelleen matkaan kiertääkseni alueella ja selvittääkseni tilannetta paikan päällä. Eräs avoin kysymys on Kongon vaalit ja näiden vaalien aikataulu sekä lainsäädäntö, jota parlamentin on vielä annettava, jotta vaalit voidaan järjestää. Koska olen jo aiemmin todennut tämän julkisesti, tietänette, että mielestäni vaalien aikataulu olisi jätettävä ennalleen, jotta jatketaan viranomaisiin kohdistuvaa painostusta. Aion myös vedota Kigalissa sen puolesta, etteivät Kigalin joukot tee hyökkäyksiä vieraalle maaperälle. Kuten näette, aion tehdä tilanteesta toisen kattavan arvion.
Arvoisa jäsen Staes, minulla ei valitettavasti ole toimivaltaa ratkaista ongelmaa itse, ja voin vain toivoa, että suostuttelutaidoillani on tällä kertaa vaikutusta. Voitte kuitenkin luottaa siihen, että välitän huolenaiheenne eteenpäin, sillä ne ovat myös minun huolenaiheitani. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Euroopan unioni myöntää humanitaarista apua moniin maapallon maihin. EU:n 25:n jäsenvaltion hallitusten tiedostaminen ja myös niiden välitön aktivoituminen ja reagoiminen kärsivien kansojen humanitaarisiin tarpeisiin on tätä nykyä saavuttanut odottamattomat mittasuhteet. Valitettavasti monissa tapauksissa tietyistä maailman kolkista, esimerkiksi viime aikoina Norsunluurannikolta, tulevat viestit eivät luo ihanteellisimpia olosuhteita. Sisällissotien – jotka monissa tapauksissa leviävät myös muihin maihin – syttyminen, esimerkiksi Aasiassa, Afrikassa ja Keski-Amerikassa, tuottaa ihmiskunnalle ongelmia.
Tosiasia on, että Euroopan unioni tukee näitä maita humanitaarisen avun kautta.
Mutta kuinka turvataan kärsiville kansoille kulloinkin lähetettävä tuki ja materiaalisen avun lähetykset, esimerkiksi Norsunluurannikon tai Darfurin tapauksessa, missä taistelut jatkuvat aiheuttaen kymmeniä kuolonuhreja ja missä vallitsevana piirteenä on anarkia ja sekasorto?
Mihin ennaltaehkäiseviin toimiin Euroopan unioni aikoo ryhtyä vastaavanlaisten nykyisten ja tulevien tilanteiden varalta?
Michel,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, muutaman viime vuosikymmenen aikana humanitaarisen avun työntekijät ovat toimineet turvattomissa ja ennalta-arvaamattomissa oloissa. Olen varma, että olemme kaikki tietoisia niistä kasvaneista vaaroista, joita he kohtaavat antaessaan apua epävakaissa oloissa. Esimerkkinä tällaisista oloista mainittakoon etenkin Irak, Norsunluurannikko ja Darfur. Avustustyöntekijät ovat hyvin usein, itse asiassa liian usein, joutuneet aseistettujen joukkojen ja miliisin hyökkäyksen kohteeksi.
Kun otetaan huomioon ne vaikeat olosuhteet, joissa komissio toimii humanitaarisen avun toimiston ECHO:n ja kumppaniensa välityksellä, aineellisen avun ja lähetysten vieminen perille niitä tarvitseville on käymässä entistä vaikeammaksi. On todettava myös, että humanitaarisiin toimiin osallistuu entistä enemmän muita kuin yksinomaan humanitaarisia toimijoita, kuten armeija, mikä on johtanut toisinaan sääntöjen hämärtymiseen ja lisännyt näin avustustyöntekijöiden turvallisuusriskejä.
Jotta humanitaarista toimintaa voidaan jatkaa ja jotta varmistetaan, että apu ja laitteet saavuttavat kohteensa, komission päätösten perustana ovat humanitaariset arvot ja periaatteet sekä halu antaa korkealaatuista apua humanitaaristen järjestöjen kanssa luotujen kumppanuuksien välityksellä. Neuvoston humanitaarista apua koskevien sääntöjen mukaisesti komissio tekee päätöksensä yksinomaan humanitaaristen perustarpeiden ja -periaatteiden, nimittäin tasapuolisuuden, puolueettomuuden ja riippumattomuuden pohjalta. Noudattamalla näitä periaatteita meidän pitäisi edistää avustustyöntekijöiden suojelua ja taata heille pääsy uhrien luo konfliktitilanteissa.
Jotta sotilasjoukkojen ja avustustyöntekijöiden tehtävät voidaan säilyttää toisistaan erillään, komissio katsoo, että kansalaisjärjestöille olisi annettava keskeinen rooli pantaessa täytäntöön humanitaarisia toimia tilanteissa, joissa turvaudutaan sotilaallisiin valmiuksiin ja resursseihin. Siksi se pitää kiinni siitä, että tällaisissa tilanteissa on noudatettava ohjeita, jotka on annettu sotilas- ja siviilipuolustusvarojen käytöstä Yhdistyneiden kansakuntien toteuttamissa monimutkaisissa humanitaarisen avun hätätoimissa.
ECHO ei ole toimintajärjestö. Sen tehtävänä on rahoittaa koordinoidun humanitaarisen avun antamista kumppanijärjestöjen, kuten kansainvälisten kansalaisjärjestöjen, muiden kansainvälisten järjestöjen tai Yhdistyneiden kansakuntien välityksellä. ECHO:n tuen laatu ja tehokkuus määräytyvät hyvin pitkälti sen kumppaneiden ammatillisten kykyjen perusteella. Kaikki järjestöt, jotka allekirjoittavat ECHO:n kanssa tehtävää yhteistyötä koskevan kumppanuussopimuksen, sitoutuvat siten noudattamaan juuri mainitsemiani humanitaarisia perusarvoja ja -periaatteita.
Humanitaarisen avun perustavoitteena ei ole estää tai ratkaista konflikteja vaan lieventää niiden aiheuttamia inhimillisiä kärsimyksiä. ECHO käy neuvotteluja muiden rahoittajien ja kumppaneiden kanssa ja etsii aktiivisesti keinoja ratkaistakseen kasvavat ongelmat, jotka liittyvät uhrien luokse pääsyyn ja avustustyöntekijöiden turvallisuuteen, ja parantaakseen tilannetta tältä osin.
Hallitusten, aseistettujen joukkojen ja valtiosta riippumattomien toimijoiden tietoisuutta kansainvälisen humanitaarisen lain mukaisista velvoitteista on lisättävä. Laissa määrätään, että konfliktin osapuolten on helpotettava apusaattueiden kulkua ja tasapuolisen avun antamista konfliktista kärsineille kansalaisille. Mainitsen tästä yhtenä käytännön esimerkkinä seuraavan tilanteen: vieraillessani Sudanissa, tarkemmin sanottuna Darfurissa, muistutin valtion viranomaisia ja kapinallisia siitä, miten ensisijaisen tärkeää on, että ne sallivat kansainvälisille humanitaarisille järjestöille esteettömän pääsyn uhrien ja avun tarpeessa olevien ihmisten luo. Tämä on perusperiaate, ja tämän esimerkin yhteydessä painotan myös komission ja kyseisten maiden viranomaisten poliittisen vuoropuhelun merkitystä. 
Mavrommatis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää komission jäsentä Louis Micheliä siitä, miten analyyttisesti hän on tarkastellut tätä hyvin tärkeää aihekokonaisuutta, etenkin kun otetaan huomioon, että myös erään Euroopan unionin valtion joukkoja oli vasta hiljattain Norsunluurannikolla.
Esitän kuitenkin yhden täydentävän kysymyksen: onko komissionne harkinnut vähentävänsä humanitaarista apua, jollei ole selvää tai varmaa, että apu käytetään avun tarpeessa olevien hyväksi, ja jos on olemassa vaara, että apu päätyy kapinallisten käsiin? Tuon tämän kysymyksen esiin vuosia riehuneen kansalaissodan takia, joka estää taloudellisen ja aineellisen avun antamisen kansalaisille, ja etenkin pienille lapsille ja vanhuksille tarkoitetun lääkinnällisen ja farmaseuttisen avun perille viemisen. 
Michel,
   .  On sanomattakin selvää, että jos olemme aivan varmoja, ettei apu mene perille, pyydämme keskeyttämään tuen antamisen. Minun on kuitenkin myönnettävä, että se on äärettömän vaikeaa, sillä tarvitsemme ajan tasalla olevaa tietoa.
Saamme yleensä tämän tiedon paikan päällä toimivilta tahoilta, joko kansalaisjärjestöiltä tai kansainvälisiltä järjestöiltä. Tämä kaikki tapahtuu äärimmäisen vaikeissa ja äärimmäisen herkissä oloissa. Siksi meidän on tehtävä asianmukainen arvio ennen kuin lakkautamme humanitaarisen avun tai keskeytämme sen lähettämisen tai yritämme lähettää sitä. Mainitsitte Norsunluurannikon. Meidän on vältettävä myös sitä, että ajamme väestön kaaokseen ja täydelliseen köyhyyteen, jos humanitaarinen apu lakkautetaan.
On ilmeistä, että jokainen tapaus arvioidaan erikseen omien lähetystöjemme antamien tietojen perusteella. Minun on sanottava, että nykypäivänä toimien laajasta hajauttamisesta on paljon hyötyä. Saamme tietoa entistä luotettavammin ja entistä nopeammin, ja saamamme tiedon perusteella voimme joko jatkaa työtämme, neuvotella avun kohdentamisesta oikeaan kohteeseen tai yksinkertaisesti keskeyttää avun antamisen. En kuitenkaan voi antaa tukeani toimille, joissa ei oteta huomioon kaikkia näitä näkökohtia.
Toistan silti, että tämä on kaikki äärimmäisen vaikeaa ja se on tehtävä äärimmäisen tahdikkaasti ja äärimmäisen hienotunteisesti, ja siksi meidän on kulloinkin tarkasteltava jokaista tapausta erikseen. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Petosten aiheuttamat ongelmat ovat vuosia leimanneet EU:n tukipolitiikkaa, ja politiikkaa on lisäksi arvosteltu siitä, että se suosii kansallisia erityisetuja unionissa. Tämä on vakavasti vahingoittanut unionin tukipolitiikan uskottavuutta.
Katsooko komissio, että sen olisi toteutettava lisätoimenpiteitä, jotta tukien alalla vältytään uusilta petosskandaaleilta? Myönnättekö, että EU:n tukipolitiikkaa ohjaavat suuressa määrin kansalliset erityisedut? 
Michel,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio vauhdittaa jatkuvasti Euroopan unionin taloudellisten etujen suojelua ja etenkin petosten torjuntaa kaikilla toiminta-aloilla.
Kehitysapu ei ole mikään poikkeus, ja on pantava merkille, että tilintarkastustuomioistuin on antanut myönteisen tarkastuslausuman Euroopan kehitysrahaston hallinnosta vuonna 2003.
Kuten tilintarkastustuomioistuin ja Euroopan petostentorjuntavirasto OLAF ovat vahvistaneet, riskit eivät liity lähetystöpalvelujen hallinnoimien liiketoimien sääntöjenmukaisuuteen, vaan ne liittyvät hyvin usein täytäntöönpanoelinten, kuten kehitysmaiden paikallisyhdistysten, valtiosta riippumattomien järjestöjen tai projektinhallintaryhmien, hallinnoimiin liiketoimiin. Siksi komissio hyväksyi vuonna 2003 paljon kurinalaisemman lähestymistavan, jossa yksinkertaistettiin menettelyjä ja toteutettiin ulkoisia tilintarkastuksia, jotta tällaisia liiketoimia voidaan valvoa entistä paremmin.
Puhuttaessa kehitysapupolitiikkaan liittyvistä kansallisista eduista, totean, että toistaiseksi tarjousmenettelyt on paras tae avoimuudesta ja kilpailusta ja siten myös kohtuullisista hinnoista.
Lisäksi Euroopan unionin kehitysapupolitiikka on määritelty marraskuussa 2000 annetussa neuvoston ja komission yhteisessä julkilausumassa ja eri alueiden ja maiden kanssa tehdyissä kumppanuussopimuksissa, kuten Cotonoun sopimuksessa, ja kansainvälisissä sitoumuksissa, kuten vuosituhannen julistuksessa tai Monterreyn konsensuksessa. Nämä muodostavat puitteet Euroopan unionin kehitysapupolitiikalle, eikä kyse ole minkään yksittäisen jäsenvaltion kansallisista erityiseduista.
Päinvastoin yhteisön harjoittaman kehitysyhteistyöpolitiikan suhteellisena etuna on se, että se edustaa eurooppalaisia arvoja, periaatteita ja tavoitteita. Kumppaniemme mielestä se on tasapuolinen kansallisten politiikkojen näkökulmasta, se perustuu aitoon kumppanuuskäsitteeseen kyseisten maiden kanssa ja se pannaan aidosti täytäntöön. 
Goudin (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin kuulla ehdotuksia käytännön toimenpiteiksi. OLAF paljasti hiljattain, ettei Lesotholle myönnetty taloudellinen tuki ole tullut perille eikä varoja ole siten käytetty suunniteltuun tarkoitukseen. Haluan kuulla komission jäseneltä konkreettisempia ehdotuksia. 
Michel,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, pyydän anteeksi, mutta minusta vaikuttaa siltä, että tällä hetkellä käytössä olevat mekanismit ovat riittäviä. Tästä on todisteena se, että te viittasitte tapaukseen, jonka lähetystömme on jo itse asiassa tuonut tietoomme. Siksi katson, että kaikki välttämättömät menettelyt saatettiin käyntiin välittömästi; kantelut pantiin vireille ja niin edelleen. Koko mekanismi toimi asianmukaisesti.
Petosten torjumiseksi olisi tietenkin tehtävä kaikki mahdollinen. Meidän on kuitenkin tehtävä kaikkemme myös sen estämiseksi, ettei koko järjestelmämme pysäytä vähitellen koko prosessia. Mielestäni nykyiset tarkastukset ovat riittäviä ja rahoitussäännöt ovat riittävän tarkkoja ja rajoittavia. En kyseenalaista niitä. Olemme tai minä olen eittämättä nollatoleranssin kannalla, mutta suonette anteeksi, että minun on sanottava toisaalta, ettei nollariskiä ole olemassakaan.
Emme voi myöskään jatkaa loputtomiin tarkastusten, arviointien ja tilintarkastusten lisäämistä todetaksemme lopulta, ettei mitään hankkeita ole enää toteutettavana. Sekä humanitaariset että kehitysyhteistyöhön liittyvät hätätilanteet ovat mahdollisia. Kysyitte minulta konkreettisista toimenpiteistä, mutta te tiedätte jo, mitä toimenpiteitä toteutetaan, ja saamamme tiedon perusteella en kannata lisätoimenpiteiden käyttöönottoa.
OLAF:n mekanismi on täysin riippumaton, ja se toimii hyvin. Paikan päällä olevat lähetystömme lähettävät erittäin tärkeää tietoa, ja vaikka tiedossamme olisikin pelkkiä huhuja, otamme välittömästi käyttöön ennakkovaroitusjärjestelmän. Mielestäni olisi vaikeaa ryhtyä pidemmälle meneviin toimiin. Jos haluatte konkreettisia toimenpiteitä, voisimme ehkä vielä pitää lähetystömme hyvin ajan tasalla ja kouluttaa niitä hyvin, jotta ne voivat vastata välittömästi, olla jatkuvasti valppaina ja hyödyntää saamaansa tietoa parhaalla mahdollisella tavalla.
Lopuksi totean, että olen tietenkin halukas keskustelemaan asiasta ja tarkistamaan mielipidettäni, mutta mielestäni tarkastuksia on jo riittävästi, etenkin minun toiminta-alallani. Minusta kaikki nämä tarkastukset, arviot, tilintarkastukset ja esteet vaikuttavat varsin riittäviltä, ja siksi olen jokseenkin haluton ottamaan käyttöön uusia toimia. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Mauritanian kiristynyt tilanne ei ole helpottunut vuoden 2003 presidentinvaalien jälkeen. Konflikti voi vaalilakien puutteen vuoksi puhjeta monesta syystä, kuten vuosien 1989 ja 1991 välillä tehtyjen etnisten rikosten rankaisematta jättämisen, kidutusta koskevien toistuvien syytösten, orjuutta edistävien tekojen tai öljyvarojen tulevan hyödyntämisen vuoksi.
EU on Mauritanian pääkauppakumppani, joten on kiireellistä edistää ja myöhemmin toimia sovittelijana vilpittömän vuoropuhelun käynnistämiseksi Mauritanian hallituksen, sen kansallisen ja aseistautuneen opposition sekä ihmisoikeusjärjestöjen välillä.
Aikooko komissio ryhtyä ponnekkaasti edistämään aloitetta Mauritanian kriisin ratkaisemiseksi neuvotteluteitse? Jos komissio ei puutu asiaan, se on vastuussa uhatun väestön auttamatta jättämisestä. 
Michel,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Mauritaniassa vuotta 2003 leimasivat poliittisesti kaksi tärkeää tapahtumaa. Ensimmäinen niistä oli 8. ja 9. kesäkuuta tehty vallankaappausyritys, ja toinen oli 7. marraskuuta järjestetyt presidentinvaalit, joissa virassa oleva presidentti Maaouya Ould Sid’Ahmed Taya, joka on ollut vallassa vuodesta 1984 alkaen, valittiin tehtävään uudelleen. Viimeisimpiä presidentinvaaleja edelsi ja seurasi johtavien poliitikkojen pidätyksiä, joista valtaosa oli luultavasti jossain määrin mielivaltaisia.
Kun otetaan huomioon kansalaisvapauksiin kohdistuneet rajoitukset terrorismin vastaisen sodan yhteydessä ja vallankaappausyrityksen seurauksena toteutetut toimenpiteet, vuotta 2003 voidaan pitää taantumuksellisena vuotena demokratiakehityksen kannalta. Vuonna 2004 tilanne ei kuitenkaan näytä huonontuneen.
Mauritaniaa voidaan kuitenkin edelleen pitää maana, jossa valtarakenteiden eri tahot voivat käydä vuoropuhelua, vaikka tätä vuoropuhelua leimaavatkin alati jännitteet. Komissio on tietoinen tilanteen herkkyydestä. Siksi yhdeksännestä Euroopan kehitysrahastosta on osoitettu 10 miljoonaa euroa, toisin sanoen 10 prosenttia kokonaismäärärahoista, toimintaedellytysten vahvistamiseen ja oikeusvaltion perustamiseen. Komissio katsoo luonnollisestikin, että on ensisijaisen tärkeää pysyä valppaana. Mielestäni demokratiakehityksen taantuminen ei kuitenkaan vielä anna aihetta tehdä voimakasta aloitetta, jolla turvataan neuvotteluratkaisu Mauritanian kriisiin.
Saanen vielä lisätä, että Mauritanian hallitukselle on tiedotettu, että yhdeksännestä Euroopan kehitysrahastosta maksettavia määrärahoja on leikattu 10 miljoonalla eurolla nimenomaan toimintaedellytysten vahvistamisen ja oikeusvaltion perustamisen alalla toteutettujen riittämättömien toimien takia, kuten vuoden 2004 väliarvioinnissa todettiin. Vaikka rahoituksen pieneneminen liittyy enemmänkin vastaanottokykyyn kuin poliittiseen tilanteeseen, sillä on tarkoitus viestiä Mauritanian viranomaisille, miten välttämätöntä oikeusvaltion lujittaminen on.
Joka tapauksessa Euroopan unioni käy syvällistä poliittista vuoropuhelua Mauritanian viranomaisten kanssa, ja se pitää tapahtumia hyvin tiiviisti silmällä. Lisäksi aion ottaa henkilökohtaisesti yhteyttä presidentin toimistoon ja muutamiin Mauritanian yhteyshenkilöihimme keskustellakseni tilanteesta. Tämän vuoropuhelun ensisijainen tarkoitus on edistää hyvää poliittista ja taloudellista hallintoa. Tätä varten unioni pyrkii tukemaan demokratiakehitystä, joka alkoi vuoden 2001 vaaleista, korostamalla tarvetta kunnioittaa oikeusvaltiota ja sen välineitä.
Vastaan kysymykseenne tiivistäen, että mielestäni tässä tapauksessa ei ole riittävästi perusteita käynnistää lähitulevaisuudessa voimakasta aloitetta, jolla pyrittäisiin turvaamaan neuvotteluratkaisu Mauritanian kriisiin. Se ei vaikuta tällä hetkellä perustellulta. 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
   – Arvoisa komission jäsen, kiitos vastauksestanne. Se osoittaa, että te ymmärrätte tilanteen heikentyneen vuonna 2003 ja tunnustatte, että Mauritania on todellakin ollut kriisissä. On totta, että vain harvat ihmiset tuntevat hyvin Mauritanian tilanteen. Tämä valtio on todellakin unohdettu. Emme ole täysin varmoja siitä, tuleeko maasta AKT-valtioiden kanssa tehtyjen Cotonoun sopimusten osapuoli vai osallistuuko se Euro-Välimeri-kumppanuuteen.
Koska Euroopan unioni on nykyään yksi Mauritanian suurimmista avunantajista, haluaisimme lopuksi tietää, onko maa riippuvainen AKT-valtioille annettavasta rahoituksesta tai hiljattain perustetusta uudesta lähetystöstä? Samaan aiheeseen liittyen haluaisin pyytää teiltä entistä tiiviimpää seurantaa. Nykyisten tapahtumien perusteella ja jos keskitymme vain siihen, mitä Mauritanialle on myönnetty kalastusalalla, meidän on pääteltävä, että asianmukainen seuranta ja valvonta ovat toivottavia ja että meidän pitäisi voida varmistaa, että tätä valvontaa todellakin harjoitetaan. 
Michel,
   .  Jaan luonnollisestikin huolenaiheenne. Vuonna 2003 ilmennyt ongelma ei varmastikaan ole muuttunut akuutimmaksi vuonna 2004. Voin vain luvata teille varmistavani, että viranomaisten kanssa käynnistetään pian uudelleen poliittinen vuoropuhelu ja että vuoropuhelussa painotetaan teidän selvästi esiin tuomianne huolenaiheita, joihin minä yhdyn. Tulevina viikkoina, uuden vuoden alussa, alan pitää säännöllisesti yhteyttä viranomaisiin, jotka sattumoisin tunnen hyvin. Toimiessani aiemmin ulkoministerinä vierailin Mauritaniassa ja minua hämmästytti se, että vaikka valtaosa väestöstä on muslimeja, Mauritania on yksi niistä harvoista muslimivaltioista, jotka pitävät yllä suhteita Israeliin, ja pyrkii siten olemaan puolueeton.
Ihailin Mauritaniaa sen takia, sillä se, että muslimivaltio kykenee omaksumaan puolueettoman lähestymistavan Lähi-idän kaltaiseen konfliktiin, oli minusta osoitus älykkyydestä ja halusta estää maan poliittista elämää altistumasta fundamentalismille tai minkäänlaiselle ääritoiminnalle.
Tästä syystä en usko, että poliittisen vuoropuhelun käynnistämisessä ilmenee minkäänlaisia vaikeuksia. Voitte varmasti luottaa siihen, että käynnistän tämän vuoropuhelun uuden vuoden alussa. 
Puhemies.
   Kiitos arvoisa komission jäsen.
Kysymyksiin 48–87 vastataan kirjallisesti.

Puhemies.
   Keskustelu seuraavien rahoitusnäkymien valmistelusta jatkuu. Jäsen Silva Penedalla on kahden minuutin puheenvuoro. 
Silva Peneda (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Grybauskaitė, seitsemän vuoden ajanjakso on pitkä maailmassa, jossa elämme. Viimeisimpien rahoitusnäkymien jälkeen EU on laajentunut, ja tämä laajentuminen on suurin sen historiassa. EU:sta on tullut myös entistä yhtenäisempi Nizzan sopimuksen voimaantulon ja Euroopan perustuslakisopimuksen allekirjoittamisen johdosta.
Viimeisten seitsemän vuoden aikana maailma on globalisoitunut ja yhteisöistä on tullut monimutkaisempia sekä monimuotoisempia. Asenteet, tavat, käyttäytyminen ja jopa arvot ovat muuttuneet. Rahoitusnäkymät on voitava sovittaa nykyiseen poliittiseen toimintaympäristöön ja nykymaailman uusiin olosuhteisiin. Rahoitusnäkymistä tehtävällä päätöksellä meillä on mahdollisuus osoittaa, että meillä on kunnianhimoinen visio Euroopasta, voittoisa visio, joka uskoakseni on myös komissiolla.
Sen vuoksi meidän on kaikin keinoin estettävä rahoitusnäkymien tavoitteiden tai julkisen talouden vakauttamistoimenpiteiden tavoitteiden alentaminen, mitä eräät henkilöt ilmeisesti haluaisivat. Tässä yhteydessä haluaisin pyytää komission jäsen Grybauskaitėta ystävällisesti kommentoimaan kolmea olennaista edellytystä, joille rahoitusnäkymien olisi mielestäni perustuttava.
Ensimmäinen edellytys on uskottavuus. Poliittisten painopisteiden, kilpailukyvyn parantamisen ja Euroopan yhteenkuuluvuuden, on toimittava yhdessä. Toiseksi on tehtävä selvä ero aiempiin käytäntöihin, millä tarkoitan, että meidän on ryhdyttävä uudistamaan EU:n omaa rahoitusta. Kolmanneksi on luotava mielikuvituksellisia ratkaisuja, kuten sen varmistaminen, että EU:n budjetin korvamerkittyjä varoja käytetään myös välineenä muiden varojen hankkimiseksi, saatiinpa ne sitten yksityiseltä tai julkiselta sektorilta. 
Lax (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, tämä on ensimmäinen EU:n laajentumisen jälkeen laadittava uusi rahoituskehys. Kaikkien, sekä uusien että vanhojen jäsenvaltioiden, on voitava hyväksyä se. Tämä koskee myös valtioita, joilla menee suhteellisen hyvin. Pohjois-Euroopassa on edelleenkin raskaat erityisolosuhteet. Ei voi olla oikeudenmukaista, että pysyvästi epäsuotuisat alueet, joilla on esimerkiksi kylmä ilmasto ja pitkät välimatkat, joutuvat niin sanoakseni maksamaan siitä, että ne näyttävät tilastollisesti rikkailta.
Jotkut myös odottavat, että tiettyjä EU:n budjettiin suoranaisesti liittymättömiä hankkeita toteutettaisiin. Esimerkiksi Itämeren alueella kannatetaan yleisesti Itämeren veden laadun parantamista. Tämä merkitsee muun muassa sitä, että kaikki jätevesi, myös Pietarin jätevesi, on pystyttävä puhdistamaan. Tutkimuksen painopistealojen on tuettava kokonaisten historiallisista syistä erillään eläneiden alueiden, kuten Itämeren alueen ja Keski-Euroopan, kehitystä.
Totean lopuksi, että EU:n ulkopolitiikan selkiytymistä kohtaan on korkeat odotukset. Meillä on haasteita niin Ukrainassa, Kaukasuksella, Valko-Venäjällä kuin ehkä Venäjälläkin.
Schroedter (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin palata iltapäivän keskusteluun. On harmillista, että neuvosto ei ole nyt paikalla kuuntelemassa keskusteluamme ongelmista, joita rahoitusnäkymissä mielestämme on. Minulle on aluepoliitikkona – ja parlamentin aluekehitysvaliokunnassa työskentelevänä poliitikkona – selvää, että meillä on oltava varmuutta suunnitelmien tekemiseksi etukäteen. Tämä merkitsee, että tarvitsemme sopimuksen ja me tarvitsemme sen hyvin pian, sillä vuosi 2005 on takaraja, mikäli valmisteluvaihe ei osoittaudu paikallisviranomaisille riittämättömäksi. Tämä merkitsee myös, että suunnitteluun mukaan haluavat paikallisvaikuttajat joutuvat kärsimään, koska säädökset pannaan kyseisellä tasolla täytäntöön aivan liian myöhään.
Kannatan myös sitä, mitä komission jäsen totesi järkevyydestä pidentää vaihe seitsemään vuoteen nyt ensimmäisenä vuonna, kun meillä on kymmenen uutta jäsenvaltiota. Se mahdollistaisi pitkän suunnitteluvaiheen, kun on kyse rakennerahastoista, mikä on käytännön kannalta järkevää.
Haluan myös korostaa, että rakennerahastot eivät saa muuttua säästöporsaaksi, koska yhteenkuuluvuus on Euroopan unionin ydin. Parhaiten tuntemassani valtiossa aiheuttaa ristiriitoja, kun poliitikot vetoavat massoihin puheillaan yhden prosentin asiasta, kääntyvät vasta sitten Brysselin puoleen ja pyytävät rahaa ratkaistakseen alueensa rakenteelliset ongelmat.
Haluamme todellista eurooppalaista politiikkaa, eikä tuo ole sitä!
Dover (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, puheenvuoroni koskee Euroopan parlamentin varoja ja rahoitusta. Ymmärrän olevan hyvin tärkeää, että komissio, ministerineuvosto ja myös parlamentti yrittävät ensimmäisten seitsemän vuoden jälkeen harkita rationalisoimista parlamentin viisivuotisen toimikauden aikana. Meillä on se etu, että toimikautemme on määrätyn pituinen, ja meidän olisi käytettävä sitä, kun määrittelemme tulevia rahoitusnäkymiä.
Olin hyvin paljon samaa mieltä tänään iltapäivällä jäsen van den Bergin kanssa, kun hän totesi, että meidän on tehtävä jotain kansallisvaltioissa taloudellisen vastuun parantamiseksi. Tämä johdattaa minut puhumaan filosofiastamme Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivien ryhmässä: Meidän olisi yritettävä tehdä voitavamme Euroopassa ja meidän olisi tehtävä se tuloksellisesti ja tehokkaasti. Jos se tarkoittaa sitä, että teemme vähemmän, tehkäämme se paremmin. Yritämme liian usein lisätä vaikutusvaltaamme Euroopassa kaikenlaisten asioiden suhteen. Siihen ei ainoastaan kulu paljon rahaa, vaan se johtaa keskittymisen hajaantumiseen ja taloudellisen vastuullisuuden rapautumiseen, mikä on hyvin merkittävää.
Toinen asia, josta haluan puhua, on meidän omat varamme. Meidän on harkittava omaa rahoitusjärjestelmäämme. Nykyinen menetelmä on täysin hyväksyttävä, se toimii hyvin, eikä meidän pitäisi tehdä siihen perinpohjaisia muutoksia. On suunniteltu, että Euroopan unionin vero otettaisiin käyttöön vuodesta 2013 alkaen. En toivoisi sen koskaan toteutuvan. Se olisi huonoa kehitystä. Mielestäni tarvitsemme kaikkivoivan ministerineuvoston, vaikka puhunkin parlamentin jäsenenä. Periaatteessa se maksaa laskut, ja se sopii minulle sillä edellytyksellä, että voimme kontrolloida toimintaamme ja tarjota parempaa talousvastuuta tulevaisuudessa.
Grossetête (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kysymys Euroopan unionin rahoituksesta on keskeinen, koska unionin on kohdattava pelottavia haasteita. Sen on saatettava laajentumisprosessi onnistuneesti päätökseen ja saavutettava yhteenkuuluvuuden tavoite, joka symboloi solidaarisuuspolitiikkaamme, unohtamatta vanhan 15 jäsenvaltion unionin vähemmän kehittyneitä alueita. EU:n on toteutettava yhteisen maatalouspolitiikan ja Natura 2000:n sitoumukset sekä ennen kaikkea Lissabonissa asetetut tavoitteet, jotka koskevat kilpailukykyä, tutkimusta, työllisyyttä, koulutusta, ympäristöpolitiikkaa ja kansanterveyttä. Samalla on otettava riittävästi huomioon myös väestömme ikääntyminen. Viimeistä kysymystä ei ole käsitelty tänä iltapäivänä, vaikka väestön ikääntymisellä on selvästi taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia tulevaisuuteemme.
Minkä kannan komissio aikoo ottaa näiden haasteiden ja Kiinan kilpailukyvyn räjähdysmäisen kasvun edessä? Elämme aikaa, jolloin komissio ja neuvosto valmistautuvat jälleen kerran avaamaan Euroopan portit. Voimmeko siis jatkaa toimimista budjetilla, joka ei ole kehittynyt 1990-luvun jälkeen, vaikka Euroopan unioniin on sittemmin otettu paljon uusia jäsenvaltioita ja vaikka sille on myönnetty laajemmat valtaoikeudet uusilla perussopimuksilla?
Arvoisa komission jäsen Grybauskaitė, emme ole vakuuttuneita. On syytä esittää kysymyksiä komission halusta tehdä konkreettisia ehdotuksia. Varustautukaa parlamentin tuella ja tehkää voitavanne vaikuttaaksenne niihin, jotka kannattavat yhden prosentin enimmäismäärää. Tehkää heille selväksi, että unioni ei voi toimia enemmän vähemmällä rahalla, kuten Barroso totesi. Vaikka suostuisimme sopimukseen yhteisestä maatalouspolitiikasta, tiedämme, että on mahdotonta rahoittaa unionin talouspolitiikkaa tästä hetkestä vuoteen 2013, jos sitoudumme yhden prosentin enimmäismäärään.
Eurooppa on liikkeessä. Se on laajentunut ja kunnianhimoinen. Arvoisa komission jäsen Grybauskaitė, oletteko varma, että teillä on keinot Euroopan kunnianhimon tyydyttämiseksi? Pyydämme teitä kertomaan, kuinka paljon resursseja tarvitaan tavoitteidemme rahoittamiseksi. Tiedätte, että varoja on lisättävä. Arvoisa komission jäsen, teidän on valmistauduttava puolustamaan avainasemia kiivaasti. Tiedätte varmasti, että tämä olisi huono hetki pettää sekä parlamentti että koko Euroopan kansa. 
Karas (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin aloittaa sanottavani vetoamalla vakavamman ja objektiivisemman lähestymistavan puolesta. Tämän aamun keskustelussamme vuoden 2005 budjetista moni puhuja vetosi neuvostoon, jotta budjetti otettaisiin vakavammin. Jos kuitenkin pyrimme pääsemään sopimukseen neuvoston kanssa hetkellä, jolloin jo keskustelemme budjettivajeen vuoksi tehtävistä aloitteista, esittämämme luvut eivät ole uskottavia. Monet epäilevät jo, ettemme tule toimeen näillä summilla. Katsoessani, mitä tiedotusvälineet ovat todenneet rahoitusnäkymistä, alan pelätä samaa asiaa. 
Pelkään samaa liian kevyttä lähestymistapaa, kun on kyse Turkista ja muista ajankohtaisista aiheista. Arvoisa komission jäsen, pyydänkin, ettette olisi vain sivustakatsoja vaan poliittisesti aktiivisempi.
Talousarvio ja rahoitusnäkymät ovat lukujen muodossa olevia työohjelmia, ja olemme tänään aloittaneet keskustelun toimintaohjelmasta seuraaviksi viideksi vuodeksi. Vaadimme parempaa kilpailukykyä. Lissabonissa ja Barcelonassa asetetut tavoitteet ovat tärkeimpiä asioita, ja ne on toteutettava. Samoin on toteutettava nuorten vahvistettu rooli maailmassa, terrorismin torjuminen, laajentuminen Kroatian, Bulgarian ja Romanian liittymisen kautta, uusi naapuruuspolitiikka ja parempi tiedotus- sekä viestintäpolitiikka.
Haluaisin teidän kertovan, onko ne lisävelvollisuuksiin ja lisätoimiin liittyvät asiat, joista olemme tänään keskustelleet, mainittu vanhan komission ehdotuksessa vai onko uuden komission lyötävä leimansa siihen ja vaadittava poliittisia hankkeita? Tähän saakka on ainoastaan kuiskailtu kulissien takana, että ylärajasta käydään jatkuvaa keskustelua. Lopettakaamme numeroilla pelaaminen ja puhukaamme siitä, mitä meidän on tehtävä ja paljonko se maksaa. Sen jälkeen voimme puhua omista varoistamme, tehtävien jaosta ja siitä, kenen pitää tehdä mitäkin. 
Hatzidakis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin esittää kolme huomautusta keskusteltavana olevaan aiheeseen. Ensinnäkin melkein kaikki puheenvuoron käyttäneet parlamentin jäsenet totesivat, että Euroopan unionin olisi toimittava yhdenmukaisesti sekä komission että parlamentin toistuvasti esittämien tavoitteiden kanssa. Suhtaudun kyseiseen asiaan myönteisesti. On nimittäin totta, että toiminta ilman rahaa on mahdotonta. Pidän erityisen negatiivisena sitä, että budjetin koosta keskustellaan ja että on pyrkimyksiä leikata sitä aikana, jolloin se merkitsisi Euroopan unionin vuosikustannusten olevan yhteensä 2,5 prosenttia julkisista varoista Euroopassa, vaikka komission ehdotus hyväksyttäisiin. Tästä me nimittäin puhumme aikana, jolloin meillä on tärkeitä ja vakavia asioita koskevia pyrkimyksiä, kuten totesin.
Haluaisin toiseksi komission jäsenen selventävän, mitä rakennerahastoille tapahtuu tulevaisuudessa, jos päätöstä ei tehdä tämän vuoden loppuun mennessä. Rakennerahastoihin on monivuotinen lähestymistapa, ja meillä on toimintaongelma, mikä voi olla oikeudellisesti sääntelemätön tilanne. Tämä estää ohjelmia alkamasta 1. tammikuuta 2007. Arvoisa komission jäsen, mitä tälle voitaisiin tehdä?
Kolmas asia, jota haluan kommentoida, koskee laajentumisen kustannuksia. Yhtäältä ajatellaan, että meidän on maksettava laajentumisen hinta, koska se on erittäin merkittävä Euroopan unionin historiallinen valinta. Toisaalta kustannukset on kuitenkin jaettava reilusti. Tiedän, että teknisestä näkökulmasta kyseinen asia ei liity nyt keskusteltavana olevaan asiaan, mutta se sivuaa yleistä aihetta. Haluaisin komission jäsenen kertovan, onko komissiolla käytössään tutkimuksia, joista käy ilmi laajentumisen kustannusten lopullinen jakaminen. Arvoisa komission jäsen, viittaan omia varoja koskevaan kysymykseen, mutta mielestäni nämä asiat liittyvät selvästi toisiinsa.
Olbrycht (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, työ uusien rahoitusnäkymien parissa on alkanut hyvin vaikeissa olosuhteissa, ja se on siksi aiheuttanut paljon erimielisyyksiä. Kaikista harkittavina olevista asioista ei keskustella. Näin on voinut olla ennenkin, mutta se on tullut yllätyksenä eräille unionin uusille jäsenvaltioille.
Tahdon ensinnäkin todeta, että ehdotus talousarvion rajoittamiseksi yhteen prosenttiin ei pohjaudu säästämishaluun tai kulujen rationalisointipyrkimyksiin. Se on seurausta suunnitelmista muuttaa varojen kohdentamista ja näkemyksestä, että varoja voidaan käyttää tehokkaammin kansallisessa politiikassa. Todistamme siis yhteisön toimien soveltamisalan supistumista. Tämä ei tule yllätyksenä koordinoivan unionin ajajille, mutta se aiheuttaa huolta vahvan unionin puolustajien keskuudessa. Tulojen ja menojen rajoittamisella on suoria vaikutuksia kaikkiin maihin, koska se vaatii yhdentymispolitiikan rahoitusrakenteen muuttamista ja sen soveltamisalan rajoittamista. Tämä koskettaa luonnollisesti eniten heikoimpia maita, vaikka niiden pitäisi olla kyseisen politiikan suurimpia hyötyjiä.
Toiseksi totean, että koheesiopolitiikkaa tulkitaan parhaillaan uudelleen. Kyseinen politiikka irtaantuu yhä enemmän perustastaan, nimittäin alikehityksen ongelmien jakamisesta solidaarisuuden hengessä ja yhteisestä vastaamisesta todettuihin epätasa-arvoisuuksiin, jotka ovat taloudellisen yhdentymisen välttämätön seuraus. Siksi on olennaisen tärkeää tukea niitä toimia, joita tiukasti nykyisten säädösten muuttamista ja vähemmän kehittyneiden maiden tukemisperiaatteen poistamista vastustavat hallitukset ovat toteuttaneet Euroopan neuvostossa.
Mieleen tulee esimerkki urheilumaailmasta. Hyvät kuulijat, kuvitelkaa tilanne, jossa jalkapallojoukkueeseen otetaan joukko pelaajia. He ovat innokkaita pelaamaan, valmistautuneet haastavaan harjoituskauteen, täynnä taisteluhenkeä ja halukkaat voittamaan. Kuvitelkaa, että kun he ehtivät jalkapallokentälle, heille kerrotaan, että säännöt ovat muuttuneet ja heidän on pelattava rugbya jalkapallon sijaan. Uskon teidän ymmärtävän, että sellaisessa tilanteessa pelaajat kokisivat epämiellyttävän yllätyksen ja olisivat hämmentyneitä. Toivottavasti komission jäsen ja koko komissio toimivat johdonmukaisesti sen varmistamiseksi, että säännöt pysyvät samoina. 
Kuźmiuk (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kauden 2007–2013 rahoitusnäkymiä koskevalla komission kyselytunnilla käytän tänään puheenvuoroni suurimman uuden jäsenvaltion Puolan edustajana. Korostan tätä, koska suurin osa keskustelussa puhuneista parlamentin jäsenistä on viidentoista vanhan jäsenvaltion edustajia, ja heidän näkemyksensä rahoitusnäkymistä kaudelle 2007–2013 eroavat paljon uusien jäsenvaltioiden näkemyksistä.
Ensinnäkin haluaisin korostaa ongelmaa, joka on kyseisen kauden talousarvion koko. Kuusi niin sanottua nettomaksajaa puolustaa yhden prosentin enimmäismäärää BKT:sta, kun taas Prodin komissio ehdotti 1,14:ää prosenttia BKT:sta. Arvioiden mukaan tämä merkitsee absoluuttiselta summaltaan noin 180 miljardin euron eroa, mikä tarkoittaa noin 25 miljardia euroa vähemmän kyseisten rahoitusnäkymien jokaiselle vuodelle. Tämä on uusien jäsenvaltioiden näkökulmasta valtava summa. Se on summa, joka on ehdottoman oleellinen kehityserojen vähentämiseksi vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden välillä ja sen varmistamiseksi, että jako ensimmäisen ja toisen luokan Eurooppaan ei juurru pysyvästi.
Toiseksi haluaisin viitata ongelmaan, joka koskee rakennerahastojen ja koheesiorahaston varoja. Viittaan erityisesti niiden myöntämiseen vanhan unionin alueille, joita "tilastolliset vaikutukset" koskevat. Komissio on huomattavan antelias näitä alueita kohtaan. on suunnitelmissa myöntää jopa 194 miljardia euroa kyseisille alueille puheena olevien seitsemän vuoden aikana mutta ainoastaan 181 miljardia euroa uuden unionin alueille. Olisi pidettävä mielessä, että kyseisellä ajanjaksolla ainakin kaksi uutta jäsenvaltiota liittyy Euroopan unioniin ja koko 12 uuden jäsenvaltion alue toivoo tukea.
Kolmas ongelma, jonka haluan mainita, koskee rakennerahaston ja koheesiorahaston rahoituksen rajoittamista neljään prosenttiin kulloinkin kyseessä olevan jäsenvaltion BKT:sta. Kymmenelle uudelle jäsenvaltiolle tämä merkitsee vuosittain alle 20 miljardin euron suuruista summaa. Uskon, että enimmäismäärää olisi syytä nostaa viiteen prosenttiin jäsenvaltion BKT:sta.
Toivon todella, että komission jäsen ottaa huomioon kolme mainitsemaani ongelmaa.
Andrikienė (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin tuoda esiin muutamia asioita uuden jäsenvaltion näkökulmasta.
Ensinnäkin laajentuneen unionin tärkeimpien poliittisten tavoitteiden ja jäsenvaltioiden välisen solidaarisuuden periaatteen olisi ohjattava uutta rahoituskehitystä.
Toiseksi omien varojen enimmäismäärä olisi asetettava tasolle, jolla voitaisiin varmistaa uusien jäsenvaltioiden onnistunut integroituminen unioniin ja jolla otettaisiin huomioon jäsenyysneuvottelujen aikana tehdyt sitoumukset.
Kolmanneksi uskon vakaasti, että meidän Euroopan parlamentissa on tuettava komission talousarvion varojen runsasta kohdentamista Lissabonin strategian toimiin. Tämän keskeisen asian rahoittamiseksi olisi suunniteltava selkeä mekanismi, jolla varmistettaisiin tietty osuus varoista jokaiselle jäsenvaltiolle. Haluaisin myös huomauttaa, että Lissabonin strategian tavoitteiden rahoituksen ei pitäisi tapahtua EU:n koheesiopolitiikan kustannuksella. Lissabonin strategian tavoitteiden täytäntöön panemiseksi suunnitellun avun olisi tultava koheesiopolitiikan kautta toteutettavan avun lisäksi eikä sen sijaan, sillä kilpailukyky ja koheesio vahvistavat toisiaan.
Neljänneksi EU:n vähemmän kehittyneiden talouksien näkökulmasta taloudellisen avunannon taso olisi suhteutettava valtioiden tämänhetkiseen taloudellisen kehityksen tasoon. Avustussumman ei pitäisi missään tapauksessa olla valtiota kohden korkeampi varakkaammissa jäsenvaltioissa kuin vähemmän kehittyneissä valtioissa. 
Viidenneksi meidän olisi myös otettava huomioon seuraava seikka: vähiten kehittyneiden jäsenvaltioiden sosiaalinen ja taloudellinen lähentyminen muihin voi hidastua, mikäli rakenteellisen avun rajoittamista nimellismenojen ylärajan säännön kautta sovelletaan seuraavalla ohjelmakaudella, koska se ohjaa koheesiopolitiikan varoja kehittyneemmille jäsenvaltioille ja alueille.
Viimeiseksi totean, että komissio totesi aivan oikeutetusti laajentuneen EU:n tarvitsevan enemmän rahaa. On mahdotonta päästä laajentuneen ja laajentuvan Euroopan haasteiden yli vähemmällä rahalla.
Van Nistelrooij (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, on tärkeää, että meille annetaan mahdollisuus keskustella rahoituspuitteista hyvissä ajoin ja äänestää niistä parlamentin valiokunnissa säännöllisin väliajoin. Tämä koskee erityisesti koheesiopolitiikkaa ja aluepolitiikkaa. 
Aiempi aluepolitiikka on itse asiassa ollut todella tehokasta. Euroopassa vallinneet epätasa-arvoisuudet ovat suurelta osin tasoittuneet, ja uusien avainaloitteiden, erityisesti Lissabonin toimintaohjelman, valossa kyseistä politiikkaa pitäisi todellakin jatkaa. Näin voidaan kuitenkin tehdä vain, mikäli parlamentti saa aikaan uudet säädökset hyvissä ajoin yhdessä komission ja neuvoston kanssa. Tämä tarkoittaa käytännössä sitä, että meidän olisi voitava tehdä päätös tästä ensi vuoden puolivälissä, vuoden 2005 keskivaiheilla. Näin voisimme välttää sen, mitä tapahtui vuonna 1999, kun keskustelut venyivät ja täytäntöönpanoa oli karsittava.
Lissabonin toimintaohjelmassa vaaditaan jäsenvaltioiden hallituksilta ja aluehallinnon edustajilta pitkäjänteisyyttä. Tämä tarkoittaa, että meidän on oltava ajoissa valmiita, ja tästä näkökulmasta koko asian siirtäminen vuoden 2006 jälkipuoliskolle, jolloin puheenjohtajavaltiona on Yhdistynyt kuningaskunta, olisi toiminnan kannalta erittäin haitallista. Lyhyesti sanottuna haluan korostaa aluepolitiikan merkitystä Lissabonin tavoitteiden, innovoinnin, kilpailun edistämisen ja toisen talousarvion tavoitteen lisäksi osittain siksi, että tämä voi edistää yhteistyötä alueiden sisällä ja kumppanien välillä.
Totean vielä rahoitusnäkymistä, että yhden prosentin enimmäismäärä tekee ne tietenkin mahdottomiksi. Toinen tähän asiaan vaikuttava tekijä on se, että opimme hajautetun täytäntöönpanon olleen lähempänä kansalaisia Euroopan maakuntien, alueiden, kaupunkien ja työmarkkinaosapuolten tasolla. Tästä seurasi, että osallistuminen oli laajempaa. Jos yhden prosentin enimmäismäärä johtaisi politiikan uuteen kansallistumiseen, menettäisimme eurooppalaisen lisäarvon. Tämä olisi minusta hyvin valitettavaa. 
Puhemies.
   Kiitos kaikille puhujille. Olemme päässeet puhujalistan loppuun. Komission jäsen ei ymmärtääkseni aio käyttää puheenvuoroa. Keskustelu on päättynyt.
Ribeiro (GUE/NGL ).
    Mielestämme komission ehdotus seuraaviksi rahoitusnäkymiksi ei riitä nykyisten sosiaalisten, taloudellisten ja ympäristöön liittyvien haasteiden kohtaamiseksi. Se on riittämätön myös laajentumisen myötä nousseen taloudellisen ja sosiaalisen koheesion tarpeen sekä EU:n korkeiden työllisyyslukujen ja köyhyyden voittamiseksi. Määrällisesti ehdotus on keskimäärin 1,09 prosenttia yhteisön bruttokansantulosta, mikä on vähemmän kuin Agenda 2000 (1,10 prosenttia) ja aiemmat vertailukohdat. Laadulliset painopistealueet ovat kilpailukyky, yrittäjyys, turvallisuus ja puolustus kehityksen, yhteistyön ja koheesion kustannuksella.
Voisi kysyä, vahvistaako ja kärjistääkö Barroso Prodin linjaa, kun otetaan huomioon, että komission jäsenten lausunnot pohjustavat neuvottelemista jopa nykyistä, riittämätöntä pakettia alemmasta tasosta. Lausunnot ovat samalla linjalla kuuden jäsenvaltion kirjeen allekirjoittajien kanssa. Heidän tarkoituksensa on asettaa budjetin enimmäismääräksi yksi prosentti yhteisön bruttokansantulosta. Tätä olemme aina vastustaneet. Haluamme täten tehdä selväksi, että emme hyväksy rahoitusnäkymiä, joiden keskimääräiset vuosimenot ovat komission ehdotuksen ja aiemmin mainitsemassani kuuden jäsenvaltion kirjeessä esitetyn enimmäismäärän välillä ja jotka koko ajan lähenevät kyseistä enimmäismäärää. Kannatamme ajatusta säilyttää seitsemän vuoden rahoituskehys, kun jopa tällä alueella kehityssuunta on neuvotella rajojen laskemiseksi. .
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Lambertin laatima kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A6-0051/2004) turvapaikkajärjestelmästä ja suojelusta lähtöalueilla [2004/2121(INI)]. Keskustelu alkaa. Jäsen Lambertilla on puheenvuoro. .
Lambert (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää kaikkia varjoesittelijöitä sekä ulkoasiainvaliokunnan lausunnon laatijaa kiinnostuksesta ja paneutumisesta tähän mietintöön. Olisimme varmasti kaikki toivoneet, että valiokuntakäsittelyyn ja etenkin valiokunnan esittämien tarkistusten ja mietinnön yleissisällön perusteellisempaan käsittelyyn olisi ollut enemmän aikaa, sillä tiedän, että ongelmia jäi vielä ratkaisematta. Valiokunnan jäsenten enemmistö on kuitenkin monista asioista yhtä mieltä, ja toivon neuvoston ja komission ottavan tämän huomioon. 
Olemme tyytyväisiä komission kahteen tiedonantoon, sillä ne ovat tärkeä askel kohti yhteisen turvapaikkapolitiikan luomista. Kannatamme uudelleensijoittamisohjelman, suojattua maahantuloa koskevien menettelyjen ja alueelle annettavan tuen kaltaisten toimenpiteiden painottamista, sillä ne laajentavat ja täydentävät nykyisiä oikeuksia hakea turvapaikkaa Euroopan unionista, ja olemme yhtä mieltä siitä, että näiden sisäisten turvapaikkajärjestelmien on oltava korkealuokkaisia. 
Olemme yhtä mieltä siitä, että EU:n sisäisten velvollisuuksien siirtäminen muualle lähettämällä turvapaikanhakijat leireille esimerkiksi Libyaan ei ole hakijoiden kannalta kestävä eikä edes lyhytaikainen ratkaisu. Yhteisen menettelyn osalta katsomme, että on parempi sekä turvapaikanhakijalle että viranomaisille, että kaikkia asiaan kuuluvia tietoja tarkastellaan yhdellä kertaa, ja olemme tyytyväisiä siihen, että komissio on esittänyt yhtenäisen järjestyksen käyttöönottoa turvapaikkapäätösten tekemisessä. Katsomme kuitenkin, että jäsenvaltioissa, joissa on käytössä vain täydellinen pakolaisen asema mutta ei toissijaista suojelua, suojelujärjestelmä voi olla puutteellisempi kuin jäsenvaltioissa, jotka soveltavat molempia. 
Ymmärrän, että tämä on joillekin jäsenvaltioille vaikea kysymys ja että voi vaikuttaa siltä, että mietinnön 37 ja 38 kohdassa ratkaistaan jo ennalta Euroopan parlamentin kanta turvapaikkamenettelyä koskevaan direktiiviin, josta toivomme parlamenttia kuultavan pian uudelleen. Olisin kiinnostunut kuulemaan parlamentin jäsenten mielipiteitä näiden kohtien mahdollisesta poistamisesta. Parlamentti on kuitenkin täysin yhtä mieltä siitä, että päätöksentekomenettelyn on painotuttava alkuvaiheeseen. Olemme myös samaa mieltä siitä, että päätöksiä tekeviä virkamiehiä on koulutettava käyttämään maatietoja paremmin. On kauhistuttavaa, että ihmisen henki riippuu mielipiteestä, jonka todenperäisyyttä ei ole koskaan tarkistettu. Tällaisessa tilanteessa on Ramzi Isalam, algerialainen homoseksuaali, joka saatetaan karkottaa Yhdistyneestä kuningaskunnasta Algeriaan, koska hänen ei katsota olevan toissijaisen suojelun tarpeessa. Tämä puolestaan perustuu erään kanadalaisen diplomaatin muutaman vuoden takaisen raportin mainintaan, joka sisältyy yhä Yhdistyneen kuningaskunnan käyttämiin maatietoihin. Samaisen diplomaatin kaikki muut lausunnot on vähitellen poistettu käytöstä. EU:ssa on pystyttävä käyttämään parempilaatuisia tietoja, kun päätetään ihmisten elämästä. 
Kiistanalaisempaa on, että valiokunnan enemmistön mielestä on otettava käyttöön jonkinlainen seuranta- tai raportointijärjestelmä, jotta kuulisimme, mitä tapahtuu kielteisen suojelupäätöksen jälkeen palautetuille. Silloin saisimme kenties tietää, onko kyseiseen maahan turvallista palauttaa muita.
Valiokunta on täysin samaa mieltä siitä, että tarvitaan yhtenäisempi ratkaisu niiden alueiden tukemiseen, joissa valtaosa maailman pakolaisista oleskelee yrittämättäkään koskaan tulla Euroopan unioniin, toisin kuin monet lehtiartikkelit väittävät tai poliitikot luulevat. Tiedämme, että yhtenäisen ratkaisun luominen on vaikea haaste, mutta osaratkaisut aiheuttavat sekaannusta. Haluaisimme tietää, miten komissio aikoo tulevaisuudessa edistää yhtenäisen ratkaisun syntymistä. Olemme myös yhtä mieltä siitä, että tarvitaan lisää uutta rahaa – ei vain varojen siirtämistä nykyisen kehitysapubudjetin sisällä – jos haluamme tarjota pitkäaikaista tukea suojeluvalmiuksien kohentamiseksi ja suojeluratkaisujen laadun parantamiseksi lähtöalueilla täydessä yhteistyössä sikäläisten maiden kanssa.
Mistä muusta olemme yhtä mieltä? Olemme yhtä mieltä siitä, että uudelleensijoittamisohjelmat voivat olla erittäin arvokkaita erityisesti silloin, kun niillä autetaan suurimmassa vaarassa ja jo valmiiksi epävarmassa tilanteessa olevia; että näillä ohjelmilla voidaan edistää Euroopan unionissa yleistä tietoisuutta siitä, miksi pakolaiset haluavat suojelua; että tämä tietoisuus voi auttaa torjumaan kaikenlaista syrjintää ja etenkin rasismia ja muukalaisvihaa. 
Olemme myös samaa mieltä siitä, että tarvitaan yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka, joka merkitsee ensisijaisesti EU:n sitoutumista konfliktien ehkäisemiseen ja pitkäaikaisten konfliktien ratkaisemiseen. Tämän vuoksi suhtaudumme myönteisesti ehdotettuihin EU:n alueellisen suojelun ohjelmiin ja haluamme osallistua niiden kehittämiseen ja arviointiin. 
Kuten huomaatte, on monia asioita, joista olemme yhtä mieltä ja joita emme kiistä tässä keskustelussa. Huomisen äänestyksen tuloksesta riippumatta haluaisin meidän välittävän juuri tämän viestin sekä neuvostolle että komissiolle. Komission kaksitahoinen lähestymistapa muodostaa järkevän ja kunnianhimoisenkin ohjelman, sillä sen tavoitteena on yhtäältä nykyisten direktiivien yleinen korkea täytäntöönpanoaste Euroopan unionissa ja toisaalta sen pakolaisten valtaenemmistön olosuhteiden parantaminen, joka oleskelee lähellä aluetta, jolta on paennut. Tästä olemme yhtä mieltä, ja parlamentti haluaa osallistua täysimääräisesti tällaisten aloitteiden kehittämiseen. .
Frattini,
   .  Arvoisa puhemies, jäsen Lambertin mietinnössä komission kahta tiedonantoa käsitellään välineinä, joilla pyritään kohti yhteistä eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää. Haagin ohjelman turvapaikkajärjestelmää koskevassa luvussa vahvistetaan täysimääräisesti yhteistä eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää koskeva tavoite ja asetetaan tavoitteen saavuttamisen kunnianhimoiseksi määräajaksi vuosi 2010.
Komissio huolehtii siitä, että tavoite saavutetaan määräaikaan mennessä ja että Euroopan parlamentilla on siinä keskeinen asema. Keväästä 2005 lähtien Euroopan parlamentti toimii toisena lakiasäätävänä elimenä tähän tarvittavassa prosessissa. Haagin ohjelmassa kuvastuu myös se, että turvapaikka-asioiden ulkoinen ulottuvuus on saavuttamassa EU:ssa yhä tärkeämmän aseman. Yhtenäisen suojelujärjestelmän kohentuminen voi koitua pakolaisten hyödyksi kaikkialla maailmassa ja auttaa jakamaan vastuuta pakolaisista muillekin kuin niille maille, joissa valtaosa pakolaisista oleskelee. Tämä on myös EU:n edun mukaista. Kiitän esittelijää siitä, että hän tunnustaa työn tärkeyden ja sen taloudelliset seuraukset. Euroopan parlamentin tinkimätön tuki on tarpeen. 
Kestäviä ratkaisuja koskevassa tiedonannossa tarkastellaan tapoja, joilla EU voi parantaa suojeluvalmiuksia lähtöalueilla ja edistää kansainvälisen suojelun tarpeessa olevien henkilöiden järjestäytyneempää ja hallitumpaa tuloa EU:hun siten, että perustetaan EU:n laajuinen uudelleensijoittamisohjelma. Pakolaisten pitäisi voida saada suojelua mahdollisimman pian ja mahdollisimman lähellä paikkaa, jossa suojelun tarve on syntynyt. Tässä ei niinkään painoteta taakan siirtämistä kuin sen jakamista; sitä että kolmansien maiden kanssa mietitään yhdessä, miten yhteiseen haasteeseen vastataan. Suunnitelmat eivät saa korvata kansainvälisen ihmisoikeusoikeuslainsäädännön, erityisesti vuoden 1951 pakolaisyleissopimuksen jäsenvaltioille asettamia velvoitteita, vaan niiden on kaikessa täydennettävä näitä velvoitteita sekä oikeutta turvapaikkaan Euroopan unionissa. 
Haagin ohjelmassa todetaan selvästi, että yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän toisen vaiheen täytäntöönpanon on perustuttava jäsenvaltioiden toteuttamien toimenpiteiden vaikutusten perusteelliseen arviointiin. Komission tiedonannossa ehdotetaan menetelmää, jolla tällainen arviointi voidaan toteuttaa ja yhteistyötä käytännössä kehittää. Tätä yhteistyöhön ja yksimielisyyteen perustuvaa menetelmää voidaan soveltaa myös muilla yhteisön turvapaikka- ja maahanmuuttolainsäädännön aloilla. Pidemmällä aikavälillä meidän on syytä rohkaista ja edistää jäsenvaltioiden jatkuvaa yhteistyötä tällä alalla. Näin komissio aikookin tehdä. .
Kasoulides (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, tälle yhtenäiselle ja kokonaisvaltaiselle lähestymistavalle turvapaikka- ja maahanmuuttoasioihin on keskeistä niiden kolmansien maiden yhteistyö, joita pyydämme varmistamaan kanssamme, että tämä pitkälle suunniteltu politiikka onnistuu, ja jakamaan siitä vastuun. Tähän yhteistyöhön olisi pyrittävä olemassa olevien välineiden ja erityisesti EU:n naapuruuspolitiikan avulla. 
Arvoisa komission jäsen, olitte oikeassa sanoessanne, ettei kolmansien maiden pidä saada sitä vaikutelmaa, että EU pyrkii siirtämään omat velvoitteensa toisten harteille. Siksi meidän on osoitettava näkyvästi valmiutemme auttaa näitä maita kohentamaan omaa suojeluvalmiuttaan, antaa hätäapua kriisitilanteessa oleville maille ja huolehtia siitä, että meillä on nykyisten kehitysapuvarojen lisäksi tarvittavat määrärahat käytettävissämme. On oltava selvää, että me olemme valmiit kantamaan oman vastuumme kolmansien maiden rinnalla, mikä tarkoittaa yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän perustamista Tampereella kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätöksen mukaisesti, alueellisen suojeluohjelman valmistumista joulukuuhun 2005 mennessä sekä kunkin jäsenvaltion vastaanottokykyyn perustuvan uudelleensijoittamisohjelman käyttöönottoa. 
Lopuksi toteaisin, että suojeluvalmiuksien parantaminen luomalla suojattua maahantuloa koskevat menettelyt ei tarkoita sitä, että omatoimisesti maahan saapuvien nykyinen oikeus hakea turvapaikkaa EU:n jäsenvaltiosta poistuu. Uskon vakaasti, että mitä paremmin EU onnistuu kohentamaan lähtöalueiden suojeluvalmiuksia ja mitä enemmän se auttaa kolmansia maita saattamaan suojeluvalmiudet kansainvälisten normien mukaisiksi, sitä paremmin EU:n ulkopuolelta tulevien pakolaisten suojattua maahantuloa koskevat menettelyt toimivat, sitä vähemmän saapuu omatoimisesti pakolaisia, jotka hakevat turvapaikkaa suoraan jäsenvaltioilta ja sitä kannattamattomammaksi ihmiskauppa muuttuu. 
Díaz de Mera García Consuegra (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä kollegat, koska Tampereen Eurooppa-neuvosto otti yhdeksi tavoitteekseen yhteisen turvapaikkajärjestelmän luomisen, parlamentti ja sen mukana Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on ollut täysin sitoutunut tämän tavoitteen saavuttamiseen sekä Euroopan unionin aikomukseen huolehtia ihmisistä, jotka tulevat laillisesti maihimme hakemaan parempaa elämää ja tulevaisuutta. 
Tänään, kun tähtäimessämme on vuosi 2010, johon mennessä Haagin ohjelman mukaisesti yhteisen turvapaikkajärjestelmän toinen vaihe on loppuun saatettu, olemme siinä onnellisessa asemassa, että Euroopan unioni on jo hyväksynyt tärkeitä sääntöjä, mutta paljon on vielä tekemättä, ja olemme valmiit saattamaan tehtävän päätökseen. Meidän on toimittava vastuuntuntoisesti ja kurinalaisesti. Kun kyse on ihmisistä, jotka tarvitsevat apuamme, emme voi toimia toisin. 
Käsiteltävänämme on tärkeä mietintö, jota pidän siinä mielessä ansiokkaana, että se antaa tietyistä seikoista selvän ja määrätietoisen kuvan: ensinnäkin parlamentti sanoo selkeästi "ei" ehdotukselle vastaanottoleirien perustamisesta unionin ulkopuolelle. Vastuuta, jonka äsken mainitsin, ei voida väistää. Emme voi katsoa muualle epätoivoisten ihmisten pyytäessä apuamme. Turvapaikanhakijoiden pitäminen rajojemme ulkopuolella ei ole paras tapa osoittaa, että todella noudatamme arvoja, joihin Euroopan unioni perustuu. 
Toiseksi pyydämme että pakolaisille annettava apu perustuu solidaarisuuden ja jaetun vastuun periaatteeseen. Taas kerran on selvää, että vain solidaarisuudella ja unionin yhteisellä toiminnalla voidaan saada aikaan toimivia ja kestäviä ratkaisuja. Taas kerran unionilla on tilaisuus osoittaa sitoutuneensa aidosti yhteiseen turvapaikkajärjestelmään.
Lopuksi ilmaisemme tukemme yhteisön laajuiselle uudelleensijoittamisohjelmalle, jossa kuitenkin on aina otettava huomioon sekä kyseisen valtion että kyseisen yksilön tahto. Tällä hetkellä olemme esittelijän kanssa eri mieltä vain yhdestä asiasta, ja pidämme esittelijän kykyä sovittaa yhteen eri kantoja erittäin suuressa arvossa ja kiitämme häntä. Kaikista näistä syistä voimme kuitenkin äänestää tämän mietinnön puolesta vain, jos tämä niin sanottuja turvallisia kolmansia maita koskeva ongelma ratkaistaan. 
Moraes (PSE ).
    Arvoisa puhemies, ryhmäni kannattaa tätä mietintöä varauksettomasti, koska mielestämme yhteisestä turvapaikkajärjestelmästä puhutaan parlamentissa paljon, mutta sen toteutuminen edellyttää Lambertin mietinnön hyväksymistä.
Sanomme haluavamme jakaa taakan, luoda yhteisen turvapaikkapolitiikan ja tukea Tampereen asialistaa, mutta siitä on vaikea edetä käytännön toteutukseen mietinnössä, joka edistää joitakin tavoittelemistamme asioista. Olen itse käsitellyt turvapaikkatapauksia monen vuoden ajan, ja pidän Lambertin mietintöä edistyksellisenä mutta kuitenkin sellaisena, että parlamentin eri puolueet voivat sitä kannattaa.
Puhumme hyvistä turvapaikkapäätöksistä. Kaikilla jäsenvaltiolla on sama ongelma: turvapaikkapäätösten tekeminen on niin heikkolaatuista, että aidot turvapaikanhakijat eivät saa tuotua asiaansa esille eikä heitä hyväksytä yhteenkään maahan. Tämä on meille kaikille pahasta. Mietinnössä käsitellään huonoa päätöksentekoa turvapaikka-asioissa. 
Haluamme kohentaa suojeluvalmiuksia lähtöalueilla ja määrittelemme tässä mietinnössä, mikä ero on kauttakulkuleirin ja asioiden käsittelyn muualle siirtämisen ja toisaalta alueellisen suojelun välillä. Haluan ilmaista ryhmämme tukevan tätä mietintöä. 
Özdemir (Verts/ALE ),
   . Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää jäsen Lambertia hänen mietinnöstään. Olen samaa mieltä jäsen Moraesin kanssa. Ryhmäni on täysin tämän mietinnön kannalla. Suurimman osan siitä, mitä minulla on sanottavaa, jäsen Lambert toi jo esille erinomaisella tavalla. Haluaisin kuitenkin huomauttaa, että käsiteltävinä olevien kahden direktiivin välillä on jännitteitä. Yhtä menettelyä koskevassa direktiivissä asetetaan edellytykset pakolaisaseman ja toissijaisen suojelun myöntämiselle. Menettelyissä sovellettavia vähimmäisvaatimuksia koskevaa direktiiviä on mukautettava niin, että se on yhdenmukainen tämän direktiivin kanssa. Näin ei tällä hetkellä ole.
Toiseksi uudelleensijoittamista on syytä kannattaa, sillä se koskee kaikkein heikoimmassa asemassa olevia. Se ei ole väylä talouspakolaisuuteen. Se antaa toivoa. Tällä hetkellä vain kuusi jäsenvaltiota käyttää hyväkseen mahdollisuutta ottaa pakolaisia uudelleensijoittamisohjelmien puitteissa, vaikka pakolaisten kanssa tehdyt vapaaehtoiset sopimukset auttavat sekä heitä itseään että UNHCR:ää, joka kannattaa uudelleensijoittamista lämpimästi.
Lopuksi totean, että on oltava täysin selvää, ettei uudelleensijoittamista ja suojattua maahantuloa koskevia menettelyjä saa käyttää verukkeena omatoimisesti Euroopan unionin valtioihin saapuvien turvapaikanhakijoiden oikeuksien rajoittamiselle. 
Henin (GUE/NGL ),
   . Arvoisa puhemies, viime vuosien aikana tuhannet ihmiset – miehet, naiset ja lapset – ovat kulkeneet kotikaupunkini Calais'n tai pahamaineisen Sangatten leirin läpi, koska heille on uskoteltu, että he löytävät Yhdistyneestä kuningaskunnasta onnelansa. He ovat kosovolaisia, afganistanilaisia, irakilaisia, sudanilaisia, kurdeja – ihmisiä, jotka etsivät vapautta ja turvaa; tavallisia maailman kansalaisia, jotka kurjuus on ajanut kodeistaan ja jotka toivovat meidän kaikkien tavoin löytävänsä vain hieman onnea. Sallikaa minun vakuuttaa heille, ettemme jätä heitä pulaan. 
Hyväksyn Lambertin mietinnön sisällöstä suurimman osan, mutta velvollisuuteni on lausua se objektiivinen totuus, että vaikka turvapaikanhakumenettelyjen parantaminen, yksinkertaistaminen ja yhdenmukaistaminen ovat kiistaton askel eteenpäin, emme saavuta mitään, ennen kuin viitsimme käydä todellista, laaja-alaista keskustelua Euroopan tarvitsemasta maahanmuutosta ja talouskehityspolitiikasta, jota EU:n on harjoitettava suhteessa köyhiin maihin. Siihen saakka tällä foorumilla käydään säännöllisesti keskusteluja näiden aikamme paimentolaisten ahdingosta. 
Eurooppalaiset tietävät epäilemättä, että täällä on korkeampi elintaso kuin Afrikassa ja erityisesti että täällä on mahdollista tehdä työtä laittomasti, jos on valmis ansaitsemaan vähemmän ja pitämään suunsa kiinni. Euroopassa on henkilöitä, jotka houkuttelevat tänne ihmisiä, käyttävät heitä hyväkseen ja rikastuvat tällä orjakaupalla. 
Kyllä, meidän on palautettava Euroopan kunnia, joka tahriintuu aivan liian usein, aivan kuten meidän on kehotettava unionia nostamaan päänsä pensaasta, jonne se on pistetty sillä tekosyyllä, että maahanmuutosta puhuminen nostattaa kansallismielisiä tunteita. Meidän ei kuitenkaan pidä osoittaa syyttävällä sormella vain Eurooppaa, sillä myös Kansainvälisellä valuuttarahastolla, jonka suositukset ovat johtaneet moniin joukkomuuttoihin; Yhdistyneillä Kansakunnilla ja YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun virastolla on asiassa osuutensa.
Kyllä, Euroopan unionilla pitäisi olla turvapaikkapolitiikka, joka on Euroopan ihmisoikeussopimuksen periaatteiden mukainen. Kyllä, Euroopan unionin olisi tarkasteltava perin pohjin maastamuuttokysymystä. Kyllä, Euroopan unionin olisi muistettava, että myös sen omalla alueella on nälkää näkeviä lapsia. 
Borghezio (IND/DEM ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, mietinnössä torjutaan vastaansanomattomasti jo ennalta kaikki kysymykset, jotka koskevat niin kutsuttujen vastaanottokeskusten perustamista lopullisiin kauttakulkumaihin, mitä useat puolueet ovat ehdottaneet. Sanotaan, että tällaisten keskusten perustaminen tekisi kansainvälisten ihmisoikeusvelvoitteiden noudattamisen vaikeaksi, mutta en tiedä, mille oletuksille tämä väite perustuu. Lieneekö esittelijä varmistanut, etteivät näiden maiden johtajat tai maahanmuuttajien lähtö- ja kauttakulkumaissa toimivat kansalaisjärjestöt, myös eurooppalaiset, ole halukkaita yhteistyöhön. 
Luulen, että tämän ennakkokäsityksen taustalla on pelkästään ideologisia syitä, sillä vastaanottokeskukset voisivat varmasti suorittaa tarvittavat tarkastukset ja kohdella maahanmuuttajia inhimillisesti. Kieltäytyminen näiden keskusten perustamisesta jättää itse asiassa tilanteen ennalleen ja estää kauttakulkumaiden osallistumisen muuttoprosessin hallinnointiin, mikä kuitenkin olisi toivottavaa.
Afrikassa vastikään avattu keskus, jonka perustamiseen oma maani osallistui merkittävällä tavalla Tripolin sopimusten mukaisesti, on jo nyt ja ainakin toistaiseksi onnistunut estämään epätoivoisten ihmisten Välimeren-ylitykset salakuljettajien vanhoissa paateissa ja niistä seuraavat traagiset haaksirikot. Sen perustaminen on näin ollen edistänyt viheliäisen ihmissalakuljetuksen torjuntatyötä. 
Czarnecki, Ryszard (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, turvapaikka-asiat eivät ole teknisiä. On nähtävä niiden todellinen luonne: ne ovat poliittisia ja yhteiskunnallisia asioita. Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat viimeisen 10 vuoden aikana kiinnittäneet turvapaikkapolitiikkaan, etenkin muista maanosista tulevia ihmisiä koskevaan turvapaikkapolitiikkaan, vain vähän huomiota. Tämän lähestymistavan tuhoisat seuraukset ovat nyt nähtävissä. Rasismi ja poliittiset ääriliikkeet rehottavat ja vaikuttavat sekä tulokkaisiin että paikallisiin. Kelvoton turvapaikkapolitiikka on lisäksi heikentänyt monien yhteiskuntien luottamusta Euroopan yhdentymiseen. Yhdentyminen liitetään – virheellisesti tai ei – liiankin liberaaliin turvapaikkapolitiikkaan. On selvää, että tilanteen ei voida sallia jatkuvan tällaisena. Ihmisoikeuksien, demokratian ja kansalaisten turvallisuuden välillä on säilytettävä oikeanlainen tasapaino. Olen tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti korostaa päätöslauselmansa 2 kohdassa toimia, joilla "lisätään [mahdollisten turvapaikanhakijoiden] suojeluvalmiuksia lähtöalueilla". Näin pitääkin tehdä. Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisian korostaa, että Euroopan suhteellisen vaurauden vuoksi turvapaikkaongelma kasvaa väistämättä. 
Zappalà (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, Euroopan parlamentin jäseninä me edustamme tässä salissa niiden 25 valtion kansalaisia, joista Euroopan unioni koostuu. Parlamentti on unionin toimielimistä ainoa, jonka jäsenet valitaan välittömillä vaaleilla. Koska olemme suoran konsensuksen välikappaleita ja saaneet valtuutemme kansalta, meidän on joissakin asioissa kyettävä unohtamaan poliittiset ideologiamme. Maahanmuuton pitäisi kuulua näihin asioihin. 
Historia on opettanut meille, että suurimpia onnettomuuksia, mitä ihmistä voi kohdata, on joutua jättämään kotiseutunsa ja että maahanmuuton syitä on monia eivätkä kaikki ole vapaaehtoisia. Kehittyneessä sosiaalijärjestelmässä – ja Euroopan unioni koostuu kehittyneistä valtioista – ei voida ennalta sulkea pois ilmiön joitakin oireita ja keskittyä vain tunteita herättävään puoleen. Unionin on turvattava olemassaolonsa perustana toimivat perusperiaatteet, mutta niin, että kaikki, sekä sen omat että kolmansien maiden kansalaiset, hyötyvät niistä. Sen on turvattava ne yhteisen politiikan avulla, yhteisesti sovituilla valinnoilla, joihin kaikki sitoutuvat, eikä tehottomilla hankkeilla, joilla jotkut jäsenvaltiot eristäytyvät muista. 
Jos meillä on oltava yhteinen maahanmuuttopolitiikka, kaikki sen seuraukset on hyväksyttävä, erityisesti näinä aikoina, jolloin sisäisestä turvallisuudesta on syytä tuntea syvää huolta. On esimerkiksi tärkeää, ettei ennalta torjuta ajatusta maahanmuuttajien tieto- ja valmistelujärjestelmästä lähtö- ja kauttakulkumaissa. Tällainen järjestelmä on organisoitava ja siitä on sovittava yhdessä, ja jos se täydentää lähtöalueille annettavaa taloudellista tukea ja aloitteita, sillä voidaan saada aikaan kaikkien kannalta myönteisiä tuloksia. 
Ehdotuksessa ei käsitellä tätä asiaa, ei edes käytännön kannalta, emmekä siksi voi kannattaa sitä ellei siihen tehdä asianmukaisia tarkistuksia. 
Roure (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minun on ensiksi kiitettävä esittelijäämme jäsen Lambertia tästä erinomaisesta mietinnöstä, jota kannatamme. Olemme nyt päässeet yhteisen eurooppalaisen turvapaikkapolitiikan muotoilussa kriittiseen vaiheeseen. Voidaan todeta, että ensimmäinen vaihe kansallisten turvapaikkapolitiikkojen eurooppalaisessa yhdenmukaistamisessa on johtanut tason laskemiseen. 
Tämän vuoden marraskuussa neuvosto hyväksyi joukon uusia eurooppalaisen turvapaikkapolitiikan painopisteitä Haagin ohjelmassa. Ohjelmaan sisältyy se, että yhdenmukaistamisen toisessa vaiheessa luodaan yhteinen turvapaikkajärjestelmä. Haluammekin tässä yhteydessä ennen kaikkea todeta, että Eurooppa on turvapaikka ja että meidän on pidettävä yllä tätä humanitaarista perinnettä. 
Käsiteltävänä olevan mietinnön ensisijainen tavoite on muistuttaa jäsenvaltioita siitä, että turvapaikkapolitiikkamme on perustuttava Geneven yleissopimukseen ja pakolaisasiain päävaltuutetun asemaan. Euroopan humanitaarisen perinteen ylläpitämiseksi vahvistamme virallisesti vastustavamme kaikkia yrityksiä siirtää turvapaikanhakumenettely muualle ja perustaa kauttakulkuleirejä Euroopan unionin rajojen ulkopuolelle. 
Euroopan turvapaikkapolitiikan on perustuttava solidaarisuuden sekä jaetun taakan ja vastuun periaatteisiin, ei vain Euroopan unionin sisällä vaan myös suhteessa EU:n ulkopuolisiin maihin. Eurooppalaisen turvapaikkapolitiikan on myös vahvistettava turvapaikanhakijoiden perusoikeuksia. Yhteisen turvapaikkamenettelyn päätavoitteena on oltava korkeatasoisen suojelun tarjoaminen pakolaisille. Sen on myös parannettava päätöksenteon laatua. Euroopan parlamentin, joka on valittu demokraattisesti ja joka on vastuussa Euroopan kansoille, on vahvistettava turvapaikanhakijoiden oikeus ihmisarvon mukaiseen vastaanottoon. Tarvitsemme selkeämpiä, oikeudenmukaisempia ja paremmin organisoituja turvapaikkajärjestelmiä, ja meidän on korjattava nykyisten järjestelmien puutteet. Meidän on suojeltava pakolaisia, mutta meidän on myös vaikutettava omaan väestöömme kertomalla heille, minkälainen hätä ajaa ihmiset hakemaan turvaa Euroopasta, jotta he näin ymmärtäisivät tilanteen paremmin. On tietenkin toivottavaa, että pakolaiset palaavat omaan maahansa. Jotta se olisi mahdollista, on puututtava heidän ahdinkonsa perussyihin. Ennen kuin tähän päästään, velvollisuutemme on huolehtia pakolaisten kotouttamisesta ja heidän majoituksestaan vastaanottavissa maissa. Samalla täytyy kohentaa suojeluvalmiuksia ja laatia ohjelma kestävien ratkaisujen kehittämiseksi. 
Lopuksi huomauttaisin, että tarkistuksen 1 tulkinta on tuottanut vaikeuksia monissa kielissä. Siksi haluankin tehdä selväksi, että sana "perustuva" viittaa pakolaisten ennenaikaiseen palauttamiseen eikä suojelutoimiin, joiden tarkoitus on vahvistaa suojeluohjelmia. Mielestäni oli tärkeää tehdä tämä asia selväksi. 
In 't Veld (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, yhdyn eri parlamentin jäsenten esittämiin lämpimiin sanoihin ja minäkin pyydän tukeanne tälle erinomaiselle mietinnölle. 
Meillä on käsiteltävänämme tuskallinen ongelma, johon on löydettävä ratkaisu pikaisesti. Ratkaisun on kuitenkin oltava todellinen ja pysyvä eikä tilapäiskokeilu. Pitkällä aikavälillä tarvitaan tietenkin laillista maahanmuuttoa Euroopan unioniin. Siinä mielessä neuvosto on jättänyt tilaisuuden käyttämättä jättämällä laillisen maahanmuuton määräenemmistöpäätöksenteon ulkopuolelle. Vaikuttaa siltä, että jäsenvaltioiden on helpompi päästä yhteisymmärrykseen siitä, miten pidetään ihmiset EU:n ulkopuolella kuin siitä, miten heidät voitaisiin päästää laillisesti sisään. Viime viikkoina ja kuukausina EU ja parlamentti ovat puhuneet pitkään ja hartaasti eurooppalaisista arvoista ja ihmisoikeuksista etenkin komissiota koskevassa keskustelussa, mutta myös tänään Turkin yhteydessä.
Sivilisaatiomme tason mitta on se, miten kohtelemme kanssaihmisiämme ja muutamme arvomme teoiksi. Turvapaikanhakijat eivät ole rikollisia; he ovat kanssaihmisiämme ja ansaitsevat siksi humaanin vastaanoton. He ansaitsevat tukemme, ja siksi minä hyväksyn tämän mietinnön. 
de Brún (GUE/NGL ).
Maailma arvioi Euroopan unionin sitoutumista tasa-arvoon, oikeudenmukaisuuteen ja "reiluun peliin" sen mukaan, miten se kohtelee sotaa ja vainoa pakenevia. 
Jäsen Lambert ansaitsee suuren kiitoksen mietinnöstään ja siitä, että mietinnössä keskitytään humanitaarisiin ja ihmisoikeudellisiin kysymyksiin, jotka ovat turvapaikkakeskustelun ytimessä. Hänen laillaan katson, että EU:n politiikan pitäisi perustua mahdollisimman korkeisiin kansainvälisiin normeihin ja ihmisoikeuksiin. On syytä suhtautua myönteisesti ja yhtyä voimakkaasti siihen, että hän kieltäytyy hyväksymästä niin kutsuttuja säilöönottokeskuksia edes lyhytaikaisena ratkaisuna turvapaikanhakijoiden kohteluongelmaan.
Olen tyytyväinen myös siihen, että mietinnössä painotetaan turvapaikkahakemusten käsittelyn nopeuttamista ja tehokkuuden ja avoimuuden turvaamista päätöksentekoprosessissa. Konfliktit, köyhyys sekä yhteiskunnallinen ja poliittinen epävakaus ovat miljoonien ihmisten arkipäivää eri puolilla maailmaa. Meidän on siksi siirryttävä painottamaan enemmän konfliktien ratkaisua ja ehkäisemistä Yhdistyneiden Kansakuntien alaisuudessa.
Turvapaikka-asiat voidaan hoitaa pysyvästi vähentämällä konflikteja ja köyhyyttä maailmassa. Tässä EU:lla on tärkeä tehtävä, ja meidän on valittava oikea toimintamalli. Meidän on osoitettava maailmalle, että ihmisoikeus-, oikeus- ja tasa-arvoasioissa EU:n politiikan täytäntöönpano on sen puheiden tasalla. Minäkin olen vahvasti tarkistusten kannalla.
Santoro (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, tunnistan itseni Lambertin mietinnöstä, koska jos on olemassa vihollinen, joka estää Eurooppaa kasvamasta, se on pelko. Pelkoa voidaan varmasti torjua osaamalla erottaa apuamme hakevien joukosta ne, jotka ansaitsevat tulla autetuiksi. 
Jokin aika sitten Libyan viranomaiset pidättivät 75 eritrealaista. He olivat pitkään pidätettyinä ja heitä kohdeltiin epäinhimillisesti. Sitten heidät pantiin lentokoneeseen vietäväksi takaisin lähtömaahan. Epätoivoissaan he kaappasivat koneen ja pakottivat sen laskeutumaan Sudaniin. YK:n pakolaisasioiden päävaltuutettu kykeni haastattelemaan 60:tä 75 eritrealaisesta, koska loput olivat vankilassa kaappauksen vuoksi. Kaikki haastatellut olivat oikeutettuja turvapaikkaan, mutta Libyalla ei ole tällaista oikeutta tunnustavaa lakia. Se ei ole allekirjoittanut Geneven yleissopimusta eikä takaa ihmisoikeuksien kunnioittamista vankiloissa.
Toisaalta jopa oman maani Italian kaltaisilla mailla ei ole lakia turvapaikkaoikeudesta, ja siksi ne torjuvat maahanmuuttajia sattumanvaraisesti tutkimatta hakemuksia ja ilman oikeudenmukaista ja yksilöllistä arviointia. Myös laillisia maahanmuuttajia nöyryytetään ja heidät pakotetaan odottamaan vuosikausia oleskelulupansa oikeutettua uusimista. On selvää, että näitä ihmisiä pidetään sisäisenä vihollisena, jota on kohdeltava huonosti ja joka on heitettävä ulos.
Euroopan olisi kuitenkin itse tutkittava turvapaikkahakemukset ja samalla autettava Maghreb-maita edistymään kohti oikeuksien kunnioittamista. Meidän olisi varmistettava, että Eurooppa muuttaa nämä ihmisvyöryt laillisiksi maahanmuuttajiksi soveltaen mahdollisimman korkealaatuisia pakolaisten arviointi- ja suojelukriteerejä. Tämä on sekä hyödyllinen että mahdollinen suunnitelma, ja siksi on tarpeen perustaa yksi yhteinen EU:n pakolaisvirasto ja eurooppalaisia vastaanottokeskuksia, joissa tutkitaan yksittäisiä hakemuksia ja tarjotaan oikeudellista ja kielellistä apua.
Pakolaiset ovat tärkeimpiä liittolaisiamme edistettäessä talouden, yhteiskunnan ja demokratian kehittymistä heidän lähtömaissaan, koska maailmasta tulee turvallisempi vasta, kun se lakkaa olemasta niin epäoikeudenmukainen. 
Puhemies.
   Kiitos. Puhujaluettelossa ei ole muita puhujia. Käsittääkseni komission jäsen ei ole halukas käyttämään puheenvuoroa. Näin ollen keskustelu on päättynyt. Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Catanian laatima kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A6-0067/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin suositukseksi neuvostolle Euroopan unionin huumausainestrategiasta (2005–2012) [2004/2221(INI)]. Annan puheenvuoron esittelijälle, jäsen Catanialle. 
Catania (GUE/NGL ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni keskustelun aiheena olevan Euroopan unionin huumausainestrategian olisi perustuttava yksinomaan tieteelliseen lähestymistapaan, todellisen tilanteen analyysiin ja asiasta viime vuosina saatuihin kokemuksiin. Sitä vastoin perustassa painottuvat valitettavasti aivan liian usein ideologiset seikat ja dogmaattiset tai tunnepitoiset näkökohdat.
Käytettävissä olevien tietojen avulla kysymystä voidaan lähestyä käytännön näkökulmasta. Tarkoitan erityisesti tietoja, jotka Lissabonissa sijaitseva Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus on toimittanut meille. Kuten tunnettua, nämä tiedot ovat sekä tieteellisesti korkealaatuisia että luotettaviksi osoitettuja. Lissabonin keskuksen laatimassa vuoden 2004 vuosikertomuksessa todetaan, että tilanne heroiinikuolemien ja heroiinin käyttäjien osalta on Euroopassa kaiken kaikkiaan muuttumaton, mutta ettei hi-viruksen leviäminen ole vähentynyt, vaan jopa kasvaa joissakin uusissa jäsenvaltioissa, että kokaiinin käyttö yleistyy useimmissa jäsenvaltioissa, että kannabis, jota yli 20 prosenttia Euroopan kansalaisista on käyttänyt tai käyttää parhaillaan, on yleisimmin käytetty aine ja että ekstaasia käytetään yhtä yleisesti tai mahdollisesti jopa yleisemmin kuin amfetamiinia. Tämä kaikki osoittaa yksiselitteisesti, ettei tähän mennessä sovelletuilla strategioilla ole saavutettu myönteisiä tuloksia.
Huumeiden käytöstä vankiloissa seurantakeskus toteaa, että huumeiden käyttäjät ovat yliedustettuina vankiloissa, että huumeita käyttävien vankien osuus vaihtelee 22 prosentista 86 prosenttiin vankien määrän, vankilan ja maan mukaan ja että tarttuvien tautien leviämisvaara on vankiloissa suuri.
Huumeiden käytön kriminalisoinnista keskus toteaa, että huumaavien aineiden käytön kriminalisointi on monissa jäsenvaltioissa lisännyt näiden aineiden käyttöä. Huomauttaisin ruotsalaisille kollegoilleni, että keskuksen kertomuksessa viitataan erityisesti Ruotsin tilanteeseen. Kertomuksessa mainitaan tutkimus, jossa osoitetaan, että huumemarkkinat ovat voimistuneet Ruotsissa pakkokeinoihin perustuvan strategian soveltamisen aikana. Kertomuksessa päätelläänkin, ettei ole erityisiä todisteita väitteelle, että huumeiden käytön kriminalisointi ehkäisisi huumeiden käyttöä nuorten keskuudessa.
Viimeiseksi toteaisin huumekaupasta, että Europolin mukaan huumaavien aineiden kaupan osuus maailman bruttokansantuotteesta on noin 2–5 prosenttia, joka osuus menee suoraan huumekauppiaille ja suurille rikollisjärjestöille maailmanlaajuisesti. Yhdysvaltain huumevirasto arvioi, että vuonna 2005 Afganistan vie yli 5 000 tonnia oopiumia, josta 95 prosenttia tulee Eurooppaan. Tämä osoittaa, ettei Yhdistyneiden kansakuntien vuonna 1998 hyväksymällä toimintasuunnitelmalla ole saavutettu myönteisiä tuloksia, ei myöskään yritettäessä vähentää huumeiden merkitystä järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin rahoittamisessa. Nimekäs syyttäjä, Gerardo D'Ambrosio, kertoi meille, että Madridin iskun rahoittamiseksi al-Qaidan terroristit vaihtoivat 250 kilogrammaa hasista TNT-räjähteeksi.
Mietintö, jonka kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on hyväksynyt, perustuu edellä esitetyn vuoksi tarpeeseen torjua huumekauppaa, järjestäytynyttä rikollisuutta ja terrorismia sekä asettaa etusijalle huumeita käyttävien hengen ja terveyden suojelu. Asiaa ei saa käsitellä yleistä järjestystä tai pakkokeinoihin perustuvaa strategiaa koskevana kysymyksenä, vaan yksinomaan sosiaalisena ja taloudellisena kysymyksenä. Tämän vuoksi mietinnössä keskitytään haittojen vähentämistä ja vankiloissa annettavaa korvaushoitoa koskevaan strategiaan sekä tarpeeseen soveltaa tieteellisiä faktoja huumeiden vaikutuksien käsittelemiseen, käynnistää tieteellisiä tutkimuksia nykyisten huumaavien aineiden vastaisten toimien kustannusten ja hyötyjen selvittämiseksi, auttaa huumeidentuottajamaita muuttamaan maataloustuotantoaan, tutkia kannabiksen, oopiumin ja kokan lehtien lääkinnällisiä vaikutuksia ja toteuttaa toimia, joilla takavarikoidaan rikollisten ja terroristien varoja, jotka ovat peräisin rahanpesusta ja huumekaupasta.
Pyydän näin ollen Euroopan parlamenttia hyväksymään tämän mietinnön, komissiota tukemaan sitä ja neuvostoa – jonka jäseniä ei valitettavasti ole paikalla, koska neuvosto on selvästi jo tehnyt asiasta päätöksensä – harkitsemaan tämän suosituksen sisällyttämistä kolmen päivän kuluttua pidettävän kokouksen esityslistalle. Lisäksi haluan mainita, että tämä suositus laadittiin usean järjestön tuella. 
Frattini,
   . Arvoisa puhemies, hyvä jäsen Catania, kuten tiedätte, uusi vuosien 2005–2012 huumausainestrategia, joka Eurooppa-neuvoston on määrä vahvistaa, on laajentuneen Euroopan unionin ensimmäinen huumausainestrategia. Se perustuu edellisen strategian arviointiin, jonka komissio toteutti lokakuussa.
Euroopan laajuinen lähestymistapa, jossa suositaan tasapainoa kysynnän ja tarjonnan vähentämistoimenpiteiden välillä, käsittää näin ollen 25 valtiota. Strategiassa otetaan selvästi huomioon tarve edistää koordinointia Euroopan unionissa ja parantaa EU:n toimien näkyvyyttä muissa maissa. Strategian päätavoitteet muunnetaan eri toimiksi kahdessa peräkkäisessä nelivuotisessa toimintasuunnitelmassa, joista komissio antaa ehdotuksen vuosien 2005 ja 2009 alussa, kuten tiedätte.
Komissio aikoo antaa ehdotuksensa toimintasuunnitelmaksi helmikuussa 2005. Komission mielestä parlamentilla on olennainen merkitys huumeongelman kaltaisen kysymyksen käsittelemisessä, jotta eurooppalainen politiikka voidaan tuoda lähemmäs kansalaisia. Toisin sanoen tarvitaan siis yhteinen eurooppalainen poliittinen strategia. Voitte olla varmoja, että komissio noudattaa tätä lähestymistapaa määrätietoisesti. 
Brepoels (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, voin ilmoittaa teille, ettei Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä kannata tänään keskustelun kohteena olevaa suositusluonnosta, koska sillä ei voida vastata tärkeimpiin haasteisiin, joihin Euroopan unionin olisi keskityttävä tulevassa huumausainestrategiassaan.
Viime aikojen luvut huumeiden käytöstä nuorten keskuudessa ovat hälyttäviä. Yhä useammat nuoret ja yhä nuoremmat nuoret kokeilevat huumeita, erityisesti mietoja huumeita, joita on entistä helpommin heidän saatavillaan hintojen laskun vuoksi. Mielestäni esittelijä väheksyy ongelmaa mietinnössään, mikä on minusta tässä tilanteessa aivan epäasianmukaista. Sitä vastoin tilanteessa edellytetään rohkeaa ja kattavaa lähestymistapaa yhden ainoan tavoitteen saavuttamiseksi: huumeiden käytön ja sen kaikkien kielteisten seurausten vähentämiseksi. Komission arviointi kertomus ja Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen vuosikertomus osoittavat, että vielä on paljon tehtävää, myös Euroopan laajuisesti.
Kuten komission jäsen totesi, eurooppalaisen politiikan olisi tuotava lisäarvoa eri jäsenvaltioiden eriytettyihin lähestymistapoihin koordinoinnin, tiedottamisen, tieteellisen tutkimuksen sekä rajatylittävän huumekaupan ja siihen liittyvän rikollisuuden torjunnan alalla. Jos tällaista politiikkaa aletaan soveltaa, on mielestämme luotava erillinen budjettikohta, jolla tuetaan uusia aloitteita ja edistetään hyödyllisten kokemusten vaihtoa jäsenvaltioiden välillä.
Tähän mietintöön ei sisälly edellä mainitun kaltaisia ehdotuksia. Sitä vastoin se on epäyhtenäinen ja täynnä ristiriitaisuuksia. Siinä vaaditaan esimerkiksi faktoihin ja tieteelliseen tutkimukseen perustuvaa lähestymistapaa – ajatus, jota tietysti kannatamme – mutta samanaikaisesti tehdään päätelmiä, joista suurin osa on virheellisiä. Mietinnössä väitetään, ettei pakkokeinoihin perustuvasta politiikasta ole mitään hyötyä ja ettei toteutetuilla toimilla ole saavutettu mitään tuloksia. Lisäksi mietinnössä tehdään hätiköityjä päätelmiä siitä, mitä olisi tehtävä.
Lopuksi toteaisin, että Eurooppa-neuvosto määrittelee strategian tällä viikolla ja parlamentti ...
Moraes (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, tämä on erinomainen mietintö, jota parlamentin tämä puoli kannattaa. Tuemme sitä monista niistä syistä, jotka edellinen puhuja mainitsi, myös keskusteluun liittyvien tieteellisten ja käytännöllisten faktojen vuoksi. Meillä ei ole selkeästi ideologista asennetta kysymykseen, mutta keskustelu vaikuttaa jonkin verran ideologiselta. Sen mukaan ongelmaa ei voida käsitellä tehokkaasti ja tuloksellisesti, jollei pystytä ratkaisemaan haittojen vähentämistä ja jollei ymmärretä riippuvuutta ja rikollisuuden räjähdysmäistä lisääntymistä, jonka syynä on huumeista aiheutuva rikollisuuden kasvu, josta kärsitään kaikissa Euroopan unionin jäsenmaissa.
Tämä mietintö – jota tarkistettiin paljon valiokunnassa noin 106 tarkistuksen avulla – on osoitus kahdesta asiasta. Ensinnäkin siitä, että parlamentti on hyvin kiinnostunut EU:n huumausainestrategiasta. Toiseksi tiedämme kaikki parlamentin jäseninä, että kansalaiset haluaisivat mielellään EU:n strategian. Millainen strategian siis olisi oltava? Vastaus tähän kysymykseen sisältyy suurelta osin mietintöön. Mietinnössä ei esimerkiksi ole kyse tiukasta tai sallivasta suhtautumisesta huumausaineisiin, vaan siinä tarkastellaan järkeviä haittojen vähentämistä koskevia strategioita. Huumeiden käytön ja hi-viruksen leviämisen välinen yhteys tunnetaan. Jollei sitä oteta huomioon parlamentissa, seurauksena on lisää haittoja, rikollisuutta ja kärsimystä.
Haittojen vähentämisen lisäksi haluamme painottaa enemmän kuntoutusta. Tiedotustoimia varten on varattava asianmukaisesti varoja sen sijaan, että teeskennellään, että kansalaisilla on riittävästi tietoa tästä ongelmasta. Lisäksi on toteutettava asianmukaiset toimet sen estämiseksi, että laittomasta huumekaupasta saaduilla tuloilla rahoitetaan kaikkea kansainvälisestä terrorismista muunlaiseen rikollisuuteen. Tämä mietintö ei ole tiukka tai salliva. Se on tehokas. Sen avulla voidaan puuttua sekä rikollisuuteen että yksilöille aiheutuviin haittoihin.
Lisäksi tässä mietinnössä kehotetaan hallituksia ja kansallisia parlamentteja toteuttamaan tehokkaita toimia, joilla estetään huumeiden kulkeutuminen vankiloihin. Jäsen Catania korosti tätä asiaa jatkuvasti, koska siihen kiinnitetään jäsenvaltioissa liian harvoin huomiota. Euroopan unionin on käsiteltävä Euroopan laajuisesti joitakin vaikeita kysymyksiä, joita yksittäiset jäsenvaltiot eivät aina painota tarpeeksi. Tällä hetkellä huumeista aiheutuvat haitalliset vaikutukset moninkertaistuvat vankiloissa. Vankiloista vapautuvat henkilöt tekevät yhä enemmän rikoksia. Tämä on vaikea ongelma Euroopan unionissa. Kansalaiset haluavat, että me Euroopan parlamentin jäsenet ja komissio käsittelemme huumeista aiheutuvia ongelmia tehokkaalla huumausainestrategialla.
Vanha tyyli kliseineen ja huumeista tiedottamisineen on ollutta ja mennyttä. Nyt tarvitaan tehokkaampaa strategiaa. Mietinnössä painotetaan oikeassa suhteessa haittojen vähentämistä, riippuvuuden hoitamista ja huumeongelmien syiden käsittelemistä sen sijaan, että esitettäisiin kliseitä huumeiden vaikutuksista. Se on hyvä mietintö, joten kannatamme sitä. Mietintöä on tarkistettu paljon, joten mielestäni koko parlamentin olisi kannatettava sitä siihen tehtyjen tarkistusten jälkeen. Me parlamentin tällä puolella teemme niin. 
In 't Veld (ALDE ),
   .  Arvoisa puhemies, jos voisin vähentää huumeiden käyttöä äänestämällä tätä mietintöä vastaan, tekisin niin välittömästi, mutta ikävä kyllä se vaihtoehto ei ole mahdollinen. Kehotan sen vuoksi parlamenttia kannattamaan tätä mietintöä, sillä se on erinomainen ja rohkea. Mikä on sen tavoite? Mielestäni tavoite on yhteinen. Kuuntelin myös jäsen Brepoelsia, ja kannatimme suurta osaa hänen tarkistuksistaan.
Tavoitteena on haittojen vähentäminen, käyttäjille ja ympäristölle aiheutuvien vahinkojen vähentäminen. On tutkittava, miten tämä tavoite voidaan parhaiten saavuttaa. On tarkasteltava, millä toimintatavalla saavutetaan tuloksia, sillä tulokset ovat ratkaisevia. Kyse ei ole ideologiasta, vaan tuloksista. On hyväksyttävä politiikka, joka perustuu ideologian sijasta faktoihin, tutkimukseen sekä tietojen ja kokemusten vaihtoon. Tämän vuoksi on valitettavaa, ettei edellisen strategian arviointi ollut ajoissa käytettävissä. Lisäksi hetki sitten todettiin, että loppujen lopuksi neuvosto päättää tämän strategian hyväksymisestä muutaman päivän kuluttua. Olisi valitettavaa, jos neuvosto tekisi päätöksensä ilman, että parlamentti olisi ilmaissut mielipiteensä asiasta.
Mietinnössä asiaa tarkastellaan käytännöllisesti ja realistisesti. Minun on todettava täysin vilpittömästi, että olen ymmärtänyt mietinnön aivan eri tavalla kuin jäsen Brepoels. Mielestäni mietinnössä ei mitenkään suljeta pois mahdollisuutta käyttää pakkokeinoihin perustuvaa strategiaa yhtenä vaihtoehtona. Tietysti tällaisen strategian on oltava tarkoin kohdennettua ja tehokasta – tämä koskee myös Alankomaiden politiikkaa, joka ymmärretään usein väärin. Kun tarkastellaan Yhdysvaltain käymää ankaraa sotaa huumeita vastaan, sanoisin, ettei se ole vähentänyt huumeiden käyttöä yhtään, vaan ainoastaan täyttänyt huumeparonien taskut.
Tärkeää omalle lähestymistavallemme on ennaltaehkäisy ja käytännöllisyys. Annan teille muutaman esimerkin, jotka ovat kiistanalaisia, jopa Alankomaissa. Kaikkien on vaikea hyväksyä niitä eikä päätöksiä saa tehdä asiaa harkitsematta. Olisiko esimerkiksi kaduilla asuville huumeiden käyttäjille jaettava neuloja? Hyväksytäänkö heidän huumeiden käyttönsä, jos tehdään näin? Ei tietenkään, mutta jakamalla neuloja voidaan varmistaa, ettei liikkeellä ja käytössä ole likaisia neuloja. Olisiko testattava tablettien laatu kutsuilla, joissa nuoret käyttävät kaikenlaisia tabletteja, myös ekstaasia ja vastaavia huumeita? Olisiko tiedotettava? Olisiko varmistettava, etteivät nuoret käytä samanaikaisesti sekä alkoholia että huumeita? Jos tehdään näin, viestitäänkö heille, että huumeiden käyttö on hyväksyttävää? Se vaara on olemassa. Toisaalta ymmärrän, että jollei näin tehdä, nuoria kuolee tällaisilla kutsuilla. Niin kauan kuin he käyttävät huumeita, kuten he tekevät, ennaltaehkäisy ja tiedottaminen ovat mielestäni tärkeitä.
Lopuksi toteaisin, että olemme esittäneet kaksi tarkistusta, jotka koskevat tiedonvaihtoa ja vaihtoehtoisten menetelmien harkitsemista. 
Agnoletto (GUE/NGL ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, kieltoon perustuvalla politiikalla on ollut kaikkialla maailmassa aina kahdenlaisia seurauksia. Toisaalta huumaavia aineita käyttävien henkilöiden kuolemantapausten ja vankeusrangaistuksien määrä on lisääntynyt huomattavasti. Heillä muun muassa rikoksen uusimisprosentti on suurin kaikista vangeista. Toisaalta kaikenlaiset huumekauppiaat ovat hyötyneet rajoittamattomasta laajasta liiketoiminnastaan.
Tässä suunnitelmassa keskitytään kuitenkin pääasiassa huumeiden käyttäjien terveyden suojeluun. Tämän vuoksi haittojen vähentämisstrategiat ovat ehdottomasti erittäin tärkeitä. Sellaisten henkilöiden pitäminen hengissä, jotka eivät tällä hetkellä pysty lopettamaan tai halua lopettaa huumaavien aineiden käyttöä, on ainoa keino, jonka avulla on toivoa, että he tulevaisuudessa onnistuvat pääsemään eroon kaikenlaisista riippuvuuksista. Muistettakoon, että suurin osa kuolemista johtuu aidsista ja sydänhalvauksista eli huumeiden käyttötapoihin liittyvistä patologisista tilanteista.
Tämän vuoksi haittojen vähentämiseen sisältyy kaduilla ja matalan kynnyksen periaatteella toimivissa keskuksissa toteutettavia toimia. Lisäksi on tiukasti erotettava huumekauppiaat ja huumeiden käyttäjät toisistaan, vaikka pakkokeinoihin perustuvassa politiikassa heidät luokitellaan usein samaan ryhmään. Lopuksi toteaisin, että on erittäin tärkeää ottaa mukaan sosiaalisia toimenpiteitä ja farmakologisia korvaustoimenpiteitä. On vältettävä kaikenlaisia moralistisia asenteita, joilla niitä vastustetaan. 
Blokland (IND/DEM ),
   .  Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään jäsen Catanian laatimasta kiistanalaisesta mietinnöstä eurooppalaisesta huumausainestrategiasta, jossa keskeistä on torjua huumeita niiden käytön edistämisen sijaan. Mietinnön nimen perusteella näyttää siltä, että tästä asiasta ollaan yhtä mieltä.
Huumeilla ei ole sijaa terveessä yhteiskunnassa. Jos Euroopan unionissa ollaan vakavissaan huumekaupan torjunnassa, rikoksille on säädettävä seuraamuksia. Ei voida enää sietää ihmisiä, jotka tuhoavat elämää rikastumalla huumeiden käyttäjien kustannuksella. Edessä voi kuitenkin olla jatkuva taistelu, jollei sitä vastoin tehdäkään kaikkea mahdollista huumeiden käytön torjumiseksi. Ehkäisevien toimien lisäksi on yhä oltava mahdollista rangaista huumeiden käytöstä.
Olen tämän vuoksi esittänyt ryhmäni puolesta kaksi tarkistusta, jotka mahdollistavat huumausainerikosten seuraamusten käytön ehkäisevien toimien ohella myös vastaisuudessa. Kehotan teitä kannattamaan tarkistuksia. Tämä ei tietenkään tee mietinnöstä hyvää. Minun on saatava tämä sanotuksi: mietintö on täynnä ideologiaa, vaikka siinä väitetään päinvastaista.
Lopetan puheenvuoroni tähän. Kiitos, että sain mahdollisuuden tuoda mielipiteeni julki. 
Crowley (UEN ),
   .  Arvoisa puhemies, en kannata mietintöä, mutta haluan silti kiittää esittelijää hänen työstään. Vaikka hän toteaa, että on etäännyttävä ideologiasta, mietinnössä on hyvin paljon ideologiaa. Jos meillä on erilaisia mielipiteitä, on vaikea löytää yhteinen perusta, jota kaikkien olisi tavoiteltava.
Minun on todettava heti aluksi, että lukiessaan mietintöä saa sellaisen käsityksen, että huumeiden ja huumeiden käytön kriminalisointi olisi lisännyt huumeiden käyttöä. Sen vuoksi olisi hiljaa myönnettävä, että laillistaminen johtaisi vähäisempään ja turvallisempaan huumeiden käyttöön.
Viittaukset "haittojen vähentämismenetelmiin" ja muuhun vastaavaan ovat englannin kielen väärinkäyttöä. Kyse on pelkästään huumeiden käytön helpottamisesta. Huolimatta siitä, mitä ihmiset sanovat, ja huolimatta hyvistä tarkoituksista, joita heillä saattaa olla, on väärin sanoa, että aids-kuolleisuus vähenisi neulojen jakamisen ansiosta. Huumeiden käyttäjä käyttäisi aina vain useampia neuloja ja antaisi ne edelleen muille käyttäjille.
Tätä ongelmaa on tarkasteltava realistisesti. Ennen kaikkea on kyse ihmisten elämästä – sellaisten ihmisten elämästä, jotka ovat poikkeuksetta heikoimmassa asemassa yhteiskunnassamme. Väitetään, että heidän huumeiden käytöstään tulisi turvallisempaa perustamalla piikityshuoneita, jakamalla puhtaita neuloja tai käyttämällä heroiinia lääkkeenä – kuten mietinnössä todetaan – ja että tämä parantaisi näiden ihmisten elämää. Todellisuudessa riippuvuus on helvettiä, se tuhoaa.
Ainoa tapa, jolla ihmiset voivat päästä eroon riippuvuudestaan, on estää heitä käyttämästä huumeita. Ainoa tapa ehkäistä ihmisiä sortumasta takaisin riippuvuuteen on poistaa heidän tarpeensa käyttää huumeita. Jos epäilette sanojani, ei tarvitse tarkastella niin sanottuja "laittomia huumeita". Riittää, että tarkastellaan laillisia päihteitä, joita Euroopassa on saatavilla – alkoholia ja savukkeita – ja niiden aiheuttamia vahinkoja. Jäsen Moraes puhui aikaisemmin tuhosta, joita huumausaineisiin liittyvä rikollisuus aiheuttaa kaduilla. Tarkastelkaapa tuhoa, jota alkoholi – laillinen päihde – aiheuttaa kaikkien länsieurooppalaisten kaupunkien kaduilla. Jos lähdetään laillistamisen ja haittojen vähentämisen tielle, kuten tässä mietinnössä ehdotetaan, ongelma pahenee satakertaisesti kaikissa kaupungeissamme.
Kyse ei ole parhaimpien strategioiden yhdistämisestä ja yhteen sovittamisesta. Kyse on tiedottamisesta, jonka avulla ihmisille kerrotaan vahingoista ja vaaroista, joita huumeiden käyttö heille aiheuttaa. Kyse on ankarista rikosoikeudellisista seuraamuksista, joilla varmistetaan, että huumekauppiaita rangaistaan tavalla, joka vahingoittaa heitä eniten: vaikuttamalla heidän tuloihinsa. Tämä edellyttää varojen takavarikointia ja jäädyttämistä, voimakasta politiikkaa, jolla varmistetaan, että riippuvuudesta ja huumeongelmista kärsiville annetaan asianmukaiset resurssit, jotta he voivat päästä eroon riippuvuudestaan. Nuorten huumeriippuvaisten ja alkoholistien parissa työskennelleenä olen todennut, että ainoa tapa, jolla ihmiset voivat päästä eroon huumeista, on lopettaa niiden käyttö. Päämääränä olisi oltava huumeiden käytön lopettaminen, ei niiden käytön helpottaminen. 
Cederschiöld (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tässä tapauksessa on kaksi todella vastakkaista näkemystä: toisessa huumeet on hyväksytty luonnolliseksi osaksi jokapäiväistä elämää ja toisessa halutaan tehdä kaikki mahdollinen kaikkien huumeiden myynnin ja käytön lopettamiseksi.
Useimmat ruotsalaiset, etenkin lasten vanhemmat, kannattavat jälkimmäistä näkemystä. Se tarkoittaa, että etusijalle asetetaan ennaltaehkäisy ja huumeiden torjunta rikosoikeuden tuella. Jäsen Catanian esittämä ajatus, että nykyinen huumausainepolitiikka olisi rikos ihmisoikeuksia vastaan, on meille aivan vieras. Emme pidä laittomien huumeiden käyttöä ihmisoikeutena. Seuraamukset, joita käytettäessä huumeriippuvaiset voivat valita hoidon vankilan sijaan, eivät ole rikos ihmisoikeuksia vastaan. Ne ovat keino auttaa ihmisiä pääsemään eroon huumeriippuvuudesta. Myös Lissabonissa sijaitseva Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus tuo tämän esiin kertomuksensa johdantona olevan yhteenvedon lopussa. Jäsen Catanian kannattaisi lukea se.
Emme halua laillistaa huumeiden väärinkäyttöä. Sen sijaan haluamme viestiä selkeästi ja yksiselitteisesti, että vastustamme huumeita. Ehdotukset, että lääkärit auttaisivat ihmisiä huumeiden käyttämisessä tai jopa että heroiinia jaettaisiin ihmisille, ovat meistä outoja. Mielestämme on keskeistä, että huumeriippuvaisten kuntoutuksen ja heille annettavan hoidon on oltava osa ja jäätävä osaksi kansallista toimivaltaa.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä yhdessä meidän ruotsalaista Moderaterna-puoluetta edustavien jäsenten kanssa äänestää Catanian mietintöä vastaan juuri siksi, että haluamme ottaa kantaa tämän epidemian vastaisessa toiminnassa. Lähestymistapamme tavoitteena on vapauttaa ihmiset huumeriippuvuudesta sen sijaan, että heidän riippuvuutensa annettaisiin jatkua edelleen. 
Meijer (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, kapinalliset ja kriittiset nuoret alkoivat 1960-luvulla käyttää huumeita, joita yhteiskunnan hyvinvoivat olivat aikaisemmin käyttäneet vain suljettujen ovien takana. Nuoret pitivät mietojen huumeiden käyttöä osana vapaustaisteluaan. Siitä lähtien useissa valtioissa politiikan tavoitteena on ollut huumeiden käyttäjien eristäminen, kriminalisointi, rankaiseminen ja eliminointi. Tällä pakkokeinoihin perustuvalla lähestymistavalla ei ole voitu estää huumeiden käytön yleistymistä.
Tämän lähestymistavan vaihtoehtona ei ole tulla välinpitämättömäksi ja sanoutua sitten irti vahingoista, joita huumeet alkoholin ja nikotiinin tavoin aiheuttavat käyttäjien terveydelle, ja haitoista, joita ne aiheuttavat muille. Emme saa vältellä ristiriitoja huumekauppiaiden kanssa, jotka ansaitsevat hyvin toisten ongelmien kustannuksella. Tässä mietinnössä kollegani Giusto Catania on esittänyt oikean tavan vähentää ongelmia mahdollisimman paljon. Hän on hyväksynyt mukaan menettelytavan, joka on kehitetty Alankomaissa, Belgiassa, Sveitsissä ja osassa Saksaa ja joka perustuu suvaitsevuuteen, ennaltaehkäisyyn ja avun antamiseen käyttäjille sekä erityyppisten huumeiden riippuvuuksien välisten erojen huomioon ottamiseen. Tiedän, että tämä lähestymistapa herättää emotionaalista vastustusta niiden keskuudessa, jotka ovat sen illuusion vallassa, että huumeiden käyttö voidaan tukahduttaa rankaisemalla käyttäjiä. Rankaiseminen on johtanut vain vapauksien puutteen vastustamiseen. Tämän vuoksi vaihtoehdolle tarvitaan laajaa kannatusta. 
Goudin (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, ruotsalainen Kesäkuun lista -ryhmä suhtautuu hyvin kriittisesti mietintöön, josta tänään keskustellaan. Ehdotuksen mukaan on otettava käyttöön todellinen EU:n huumausainepolitiikka. EU:n yhteinen huumausainepolitiikka tarkoittaa kompromissipolitiikkaa, jossa suhtaudutaan huumeisiin vapaamielisesti.
Ruotsissa kaikki huumeiden käyttö, lääketieteellistä käyttöä lukuun ottamatta, on kiellettyä. Meille on tärkeää, että Ruotsin rajoittava huumausainepolitiikka jatkuu tulevaisuudessakin. Suosittelemme ennalta ehkäisevää työtä, hoitoa, sosiaalista kuntoutusta ja muuta kuntoutusta.
Mietinnössä korostetaan huumausainepolitiikkaa, jonka tavoitteena on haittojen vähentäminen. Haluamme tehdä työtä huumeettoman yhteiskunnan hyväksi emmekä hyväksyä huumeiden käyttöä. Vastustamme huumeiden luokittelua miedoiksi ja koviksi huumeiksi sekä väitettä, etteivät niin sanotut miedot huumeet aiheuttaisi riippuvuutta.
Tässä yhteydessä ongelmana on sellaisten sisäisten rajatarkastusten puuttuminen, joilla voitaisiin estää huumekauppa jäsenvaltiosta toiseen. EU:n jäsenvaltion on pystyttävä valvomaan kansallisia rajojaan, jotta se voi estää huumeiden pääsyn maahan. Nykyisessä tilanteessa sisäiset rajatarkastukset ovat EU:ssa käytännöllisesti katsoen olemattomia.
Lopuksi huomauttaisin, että EU:ssa esiintyvät huumeongelmat ovat suuressa määrin seurausta maailman muissa maissa vallitsevasta köyhyydestä. EU:n kauppapolitiikka, jossa ei välitetä solidaarisuudesta ja joka käsittää tulleja, lisenssejä ja kiintiöitä, on osaltaan syynä maailman köyhyysongelmiin. On tärkeää, että YK, pikemminkin kuin EU, tekee työtä sen hyväksi, että vaihtoehtoisten kasvien viljelystä tulee kannattavaa maailman köyhissä maissa. 
Coelho (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät parlamentin jäsenet, jäsen Catanian meille tänään esittelemässä mietinnössä asetetaan kyseenalaiseksi nollatoleranssiin ja kieltoon perustuva politiikka, jota harjoitetaan jäsenvaltioissa. Esittelijän tavoitteena on muuttaa nykyistä strategiaa, eikä kenellekään tule yllätyksenä se, että äänestämme tätä mietintöä vastaan.
Jäsen Catania mainitsi Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen kertomuksen. Seurantakeskuksen johtaja Estievenart oli täällä viime kuussa ja totesi, että "näyttää siltä, että huumeiden käytön joidenkin pahimpien seurauksien vähentämisessä on edistytty". Hän sanoi, että huumekuolemien määrä on alkanut laskea, heroiinin käyttötaso on vakiintunut muutamissa maissa, hi-virusepidemian leviäminen huumeita käyttävien keskuudessa hidastuu ja että "tehostetaan toimenpiteitä huumeisiin liittyvien haittojen vähentämiseksi. Lisäksi suurimmassa osassa Eurooppaa huumeidenkäyttäjillä on paremmat mahdollisuudet päästä hoitoon". Tämä osoittaa selvästi, etteivät kaikki tulokset ole olleet kielteisiä.
Huolimatta kaikista strategioista, joita on sovellettu, on vielä paljon tehtävää. Edelleen on valtavia ongelmia, jotka liittyvät huumeiden tuotantoon ja kauppaan sekä käyttöön, joka on edelleen erittäin yleistä kaikissa jäsenvaltioissa. Kymmenen uuden jäsenvaltion liityttyä unioniin on erittäin tärkeää, että tehostetaan yhteistyötä niiden maiden kanssa, jotka ovat nyt EU:n rajavaltioita.
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, tarvitaan eurooppalaista huumausainepolitiikkaa, jonka avulla voidaan torjua huumausaineisiin liittyvää rikollisuutta ja vastata ohjelman mukaisesti neljään päätavoitteeseen: ehkäistä huumeiden käyttöä ja huumeriippuvuutta, vähentää laittomien huumeiden tarjontaa ja kysyntää, vähentää sosiaalisia haittoja ja terveyshaittoja sekä vähentää rikollisuutta. Tätä tietä meidän on kuljettava – torjunnan tietä liian sallivan suhtautumisen sijaan. 
Carlshamre (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, jotkin asiat ovat yksiselitteisiä, kuten se, että Eurooppa on kannabiksen suurin markkina-alue maailmassa. Onko mahdollista päästä eroon huumeista? Onko luovutettava ja ainoastaan vähennettävä vahinkoja? Ehdottomasti ei. Tiedetään, että suurin osa heroiinin, kokaiinin ja amfetamiinin väärinkäyttäjistä aloittaa nimenomaan kannabiksen käytöllä. Tämän vuoksi on ratkaisevan tärkeää varmistaa, että entistä harvemmat alkavat käyttää kannabista.
Catanian mietinnön mukaan rajoittava politiikka on epäonnistunut. Lissabonissa sijaitsevan Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen muutama viikko sitten julkaisemat luvut ovat yksiselitteisiä. Maissa, joissa huumeisiin suhtaudutaan rajoittavasti, kuten Ruotsissa, 7 prosenttia 15-vuotiaista on käyttänyt kannabista. Yhdistyneessä kuningaskunnassa 42,5 prosenttia 15-vuotiaista pojista on käyttänyt kannabista. Rajoittavan politiikan ansiosta etenkin huumeiden käytön aloittavien määrä on vähentynyt huomattavasti.
Jäsen Catanian mukaan "miedot huumeet" eivät ole vaarallisia. Seurantakeskuksen uusien tietojen mukaan ne lisäävät erilaisten fyysisten ja mielenterveydellisten ongelmien vaaraa, esimerkiksi masennuksen, psykoosien ja skitsofrenian vaaraa.
Euroopan huumausainepolitiikkaa tarkistetaan parhaillaan. Asenteet ovat muuttuneet kymmenen viime vuoden aikana myös Alankomaiden kaltaisissa maissa. Nykyään ainoastaan kolmasosa maan niin sanotuista coffee shop -kahviloista on jäljellä. Alankomaiden oikeusministeri on todennut, että Alankomaat joutuu luultavasti muuttamaan politiikkaansa. On toiveita kehityksen suunnan kääntymisestä. Jokaisen, joka haluaa nähdä vähemmän huumeita Euroopassa, olisi äänestettävä Catanian mietintöä vastaan. 
Svensson (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, varoittaisin termien "miedot" ja "kovat" huumeet käytöstä. Miedoista huumeista puhuminen antaa aivan vääriä signaaleja. Sen mukaan nämä huumeet olisivat vaarattomia, mutta mietoja huumeita ei ole olemassa. Sen sijaan nämä huumeet, esimerkiksi kannabis, johtavat usein muiden huumeiden käyttöön.
Olen vieraillut useissa erilaisissa huumeriippuvaisten hoitolaitoksissa. Niissä lähes kaikki riippuvaiset ovat olleet yhtä mieltä siitä, että heidän huumeiden väärinkäyttönsä, joka tuhosi heidän elämänsä ja vei heiltä heidän tulevaisuutensa, alkoi huumeista, joita kutsutaan erheellisesti miedoiksi huumeiksi. Nämä riippuvaiset ovat vihaisia ja turhautuneita siitä, ettei yhteiskunta ole tiedottanut riittävän selkeästi kannabiksen, hasiksen ja vastaavien huumeiden vaaroista.
Kotimaassani Ruotsissa on yhdistetty rajoittava huumausainepolitiikka ja huumeiden kriminalisointi sekä huumeriippuvaisten hoito. Tämä yhdistelmä on osoittautunut parhaimmaksi tavaksi lopettaa huumeiden väärinkäyttö. Ruotsissa viime vuosina havaittu pieni nousu on osittain johtunut avoimista rajoista ja osittain muualla EU:ssa käydystä laillistamiskeskustelusta. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia. Luettelo pyydetyistä puheenvuoroista päättyy tähän. Ymmärtääkseni komission jäsen ei halua puheenvuoroa, joten keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A6-0049/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/EEC muuttamisesta [9262/1/2004 – C6-0110/2004 – 2003/0052(COD)] (Esittelijä: Robert Sturdy). Annan puheenvuoron esittelijälle, jäsen Sturdylle. 
Sturdy (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, haluan aloittaa toteamalla, että on ilo olla täällä tänään. Toivon, että huomenna äänestyksessä päästään yksimielisyyteen. Huomaan, että jäsen Jørgensen on paikalla, ja haluan esittää muutamia kommentteja parlamentin työskentelytavoista. Jäsen Jørgensen tuli mukaan myöhemmin, koska hän on uusi parlamentin jäsen. Liberaalidemokraattien, sosialidemokraattien sekä vihreiden ryhmiä edustavat kollegani ovat työskennelleet hyvin tiiviissä yhteistyössä tämän mietinnön parissa. Kiitän heitä, sillä heidän tukensa ansiosta minulla oli vahva asema neuvotellessani neuvoston kanssa. Sellaista asemaa me tavoittelemme kaikki täällä kunnianarvoisessa parlamentissa, jotta voimme esittää näkökantamme.
Mitä tämä mietintö koskee? Tavoitteena oli ottaa käyttöön yhteinen yhdenmukaistettu järjestelmä, jolla voidaan valvoa tietyntyyppisiä kemikaaleja ja elintarvikkeissa esiintyvien kemikaalijäämien vahvistettuja enimmäismääriä. Yksi seikka, jota minä en unohtanut, mutta jota muut jäsenet eivät ehkä ole huomanneet, on se, että tämä mietintö on REACH-direktiivin edeltäjä. REACH-direktiiviä koskeva mietintö on suurimpia parlamentin käsiteltäväksi tulevia mietintöjä. Jos muut jäsenet pystyvät käsittelemään asian samalla tavalla kuin me – sanon "me", koska kaikki kollegamme työskentelivät yhdessä, kuten kerroin – niin olemme erittäin vahvassa asemassa.
Mitä tämä lainsäädäntö merkitsee kuluttajille, ihmisille, joihin se vaikuttaa? Se merkitsee turvallisempia elintarvikkeita koko Euroopan alueella. Jos ostaa Irlannissa Espanjasta tuodun tomaatin, voi olla varma tuotteen laadusta ja turvallisuudesta. Lainsäädäntö takaa, että Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin oleva lampaanliha, jota myydään – uskallanko sanoa – ranskalaisille, on turvallista. Tämä on erittäin tärkeää kuluttajille.
Mietintöön sisältyy muutamia suosituksia, joista olemme olleet yhtä mieltä, esimerkiksi, että elintarvikkeet testataan myyntipaikalla. Olimme kuitenkin yksimielisiä myös siitä, että tuontituotteiden on oltava yhtä laadukkaita. Tämä on tärkeää Euroopan unioniin tuotteita tuoville henkilöille. Torjunta-ainejäämien on oltava samojen vaatimusten mukaisia – en tosin väitä, että ne välttämättä olisivat tai eivät olisi. On kuitenkin tärkeää, että Euroopan unioniin tulevat ihmiset ymmärtävät tämän.
Mainitsen lyhyesti muutamia kohtia, joista kinastelimme ja väittelimme. Hyvä maatalouskäytäntö oli vaikea kysymys, mutta komission avulla laadimme määritelmän, josta olen tänään mielissäni. Kollegamme tekivät tiivistä yhteistyötä komission ja, kuten sanoin, neuvoston kanssa. On hyvin tärkeää tulevaisuuden kannalta, että tiedetään tarkkaan, mitä hyvä maatalouskäytäntö tarkoittaa.
Oli hieman vaikeaa muodostaa kantaa synergistisistä vaikutuksista, mutta nyt tiedämme tarkkaan, miten niihin on suhtauduttava. Kerrottakoon niille, jotka eivät ole perehtyneet asiaan, että synergistisiä vaikutuksia syntyy, kun viljelykasvilla käytetään mahdollisesti eri kemikaalien yhdistelmää, ja ettei ole erityistä määritelmää siitä, miten ne ovat havaittavissa. Olemme laatineet lainsäädäntöä, joka toimii tulevaisuudessa. Siinä on jätetty tuleville jäsenvaltioille mahdollisuus määritellä tarkalleen, millainen synergististen vaikutusten tilanne on.
Olen huolissani siitä, miten ehdotus toteutetaan jäsenvaltioissa, sillä kyseessä on asetus, mikä tarkoittaa, että se on pantava täytäntöön. Luin hiljattain, että hallituksilla on usein tapana lisätä tarpeettomia hienouksia säädöksiin. Tämän asian onnistumisen kannalta on tärkeää, etteivät hallitukset monimutkaista sitä: tavoitteena on tasavertaisuus.
On mielenkiintoista, että Yhdistyneen kuningaskunnan maatalousministeri Beckett on sanonut, että hän päättää siitä, koska viljelijät voivat mennä pellolle tai koska on liian märkää tai koska on satanut. Mitenkähän hän mahtaa tehdä sen? Joka tapauksessa on tärkeää, että hallitukset tai jäsenvaltiot eivät joudu epäedulliseen asemaan muihin jäsenvaltioihin verrattuna. Juuri siitä syystä tämä lainsäädäntö on laadittu. Se on toimiva, hyvä asetus. Siltä varalta, ettei sovittuja yhteisiä päätöslauselmia hyväksytä, PPE-DE-ryhmä on varautunut asiaan. Odotan kuitenkin, että kaikki yhteiset tarkistukset hyväksytään huomenna. Odotan jäsenvaltioiden panevan asetuksen täytäntöön ja toteuttavan sitä hyvin. 
Kyprianou,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen tyytyväinen, että näyttää siltä, että ehdotus asetukseksi torjunta-ainejäämistä elintarvikkeissa ja rehuissa voidaan hyväksyä toisessa käsittelyssä. Neuvoston puheenjohtajavaltion, Euroopan parlamentin esittelijöiden ja komission väliset neuvottelut ovat viime aikoina edistyneet hyvin, ja viimeiset esteet selvitettiin viime viikolla.
Haluan korostaa tämän asetuksen merkitystä elintarviketurvallisuuden kannalta. Sen avulla voidaan asettaa yhdenmukaistetut enimmäismäärät kaikille torjunta-aineille kaikissa maataloustuotteissa koko EU:ssa yhdessä säädöksessä, jota voidaan soveltaa suoraan kaikkiin EU:n kansalaisiin. Se käsittää kaikki tilanteet ja sisältää luettelon torjunta-aineista, joille ei edellytetä jäämien enimmäismääriä, ja siinä määritellään alhainen taso, jota sovelletaan järjestelmällisesti kaikkiin torjunta-aineisiin, joista meillä ei ole tietoja. Siinä esitetään selkeästi, miten ja mihin jäämien enimmäismääriä koskeva hakemus tehdään ja miten silloin on meneteltävä. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen toteuttaa kuluttajille aiheutuvan riskin arvioinnin parhaalla mahdollisella menetelmällä. Jäsenvaltioiden toteuttama valvonta ja täytäntöönpano tehostuu ja paranee. Komission suorittamasta seurannan koordinoinnista tulee luonteeltaan entistä pakollisempaa.
Tästä lainsäädännöstä on hyötyä kaikille osapuolille. Kuluttajat hyötyvät entistä paremmasta suojasta ja avoimemmista tiedoista siitä, mitä torjunta-aineita elintarvikkeissa voi olla ja millaisia vaikutuksia niillä voi olla. Elintarvikkeiden tuottajat hyötyvät, koska on entistä selkeämpää, mitä vaatimuksia tuotteiden on noudatettava. Valvonta- ja täytäntöönpanoelimet voivat viitata yhteen ainoaan yhteisön luetteloon jäämien enimmäismääristä. Jäsenvaltioiden lainsäätäjien ei enää tarvitse saattaa säännöksiä osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Ennen kuin lopetan puheenvuoroni, haluan esittää muutamia kommentteja neuvottelujen aikana ratkaistuista yksityiskohdista. Euroopan parlamentin peräänantamattomuus kumulatiivisten ja synergististen vaikutusten huomioon ottamiseksi voi johtaa läpimurtoon tarvittavien menetelmien kehittämisessä ja soveltamisessa. Olen tyytyväinen, että asia mainitaan nyt selkeästi lainsäädäntöehdotuksessa. Olen mielissäni parlamentin päättäväisyydestä liittää selkeästi toisiinsa jäämien enimmäismäärät ja hyvä maatalouskäytäntö, integroitu torjunta ja mahdollisimman alhaisten torjunta-ainemäärien käyttö. Myös selkeä vaatimus herkimpien väestöryhmien, kuten lasten ja sikiöiden, huomioon ottamisesta on hyödyllinen edistysaskel. Nämä kysymykset ovat hyvin myönteisiä seikkoja tämän asetuksen kannalta.
Neuvottelujen loppuvaiheessa osapuolten välinen keskinäinen luottamus kasvoi. Voin tyytyväisenä vahvistaa, että komissio voi olla yhtä mieltä kolmen toimielimen laatimasta kompromissiratkaisusta ja hyväksyä sen. Uskon, että vahvistatte parlamentin hyväksynnän huomisessa äänestyksessä.
Tämän hankkeen päätökseen saattaminen on lähellä. On aika todeta kaikkien osapuolien ponnistelut ja kiittää erityisesti esittelijä Sturdya asian käsittelemisestä sekä ajasta ja työstä, jonka hän on käyttänyt mietinnön laatimiseen. 
Klaß (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tavoitteena on vähentää byrokratiaa ja yksinkertaistaa lainsäädäntöä: tällä yhdellä asetuksella on tarkoitus korvata neljä torjunta-ainejäämiä koskevaa perusdirektiiviä. Kyse ei ole ainoastaan elintarviketurvallisuudesta ja kuluttajien terveydestä, vaan myös yhtäläisistä mahdollisuuksista kilpailla sisämarkkinoilla ja – muistettakoon myös tämä – maailmanlaajuisilla markkinoilla. Tuottajien ja valmistajien on toimittava samanlaisissa olosuhteissa, ja kaikilla kuluttajilla on oikeus turvallisiin elintarvikkeisiin.
Euroopan elintarvikeviranomaisella on tärkeä tehtävä riskienhallinnassa. Kuluttajille ei ole mitään hyötyä siitä, että he saavat viikoittain varoituksen toisensa jälkeen, joskus jopa niin yleisen ilmoituksen muodossa kuin että esimerkiksi tietyn jäsenvaltion omenoissa jäämien määrä ylittää sallitut enimmäismäärät. Tällaiset ilmoitukset ovat hyödyllisiä vain, jos niissä ilmoitetaan sen yrityksen nimi, jonka tuotteissa on liikaa torjunta-ainejäämiä. Koko EU:n alueelle asetetaan hyvin tiukat normit, etenkin kuluttajien terveyden suojelun suhteen, mikä on aivan oikein.
On kuitenkin tarkasteltava tarkemmin myös Euroopan unioniin suuntautuvaa tuontia. Ei ole syytä käyttää kahdenlaisia normeja, mikä merkitsee mielestäni tuontituotteiden tiukempaa valvontaa. Tuontituotteiden tuotantoprosesseihin ei voida puuttua samalla tavoin kuin täällä tuotettujen elintarvikkeiden ollessa kyseessä, joten on sitäkin tärkeämpää tarkastaa ja seurata loppumarkkinoilla olevia tuotteita. Olen iloinen, että valiokunta on päässyt kompromissiin "hyvän maatalouskäytännön" määritelmästä. Eurooppalaiset maanviljelijät noudattavat tuotannossaan mitä tiukimpia lakiin perustuvia vaatimuksia, joista parhaiten tunnettuja ovat täydentäviä ehtoja koskevat säännökset. Niiden, jotka viljelevät lakia noudattaen, on myös voitava olla varmoja siitä, että heidän tuotteensa eivät aiheuta terveysvaaroja.
Kiitän jäsen Sturdya työstä, jota hän on tehnyt kuukausien mittaan, ja hyvästä kompromissista, johon on päästy. 
Jørgensen (PSE ),
    Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä jäsen Sturdya. Mielestäni yhteistyömme on ollut rakentavaa sekä edennyt miellyttävässä ja avoimessa ilmapiirissä. Haluan kiittää muita "varjoesittelijöitä" sekä myös komissiota ja neuvostoa saamastamme hyvästä opastuksesta ja neuvonnasta. Olen tyytyväinen siihen, että voin pitää ensimmäisen puheenvuoroni täällä täysistunnossa näin tärkeästä asiasta. Itse asiassa tämä lakiehdotus tai lainsäädäntöehdotus kuvaa mielestäni EU:ta parhaimmillaan. Tämän ehdotuksen avulla varmistetaan muutamia asioita, jos se hyväksytään haluamassamme muodossa.
Ensinnäkin tietenkin varmistetaan rajatylittävä kauppa. Näin taataan erilaisten tuotteiden saatavuus ja niiden edullisemmat hinnat. Samalla varmistetaan kuitenkin muita tärkeämpiä seikkoja, nimittäin kuluttajien terveys ja suoja sekä heidän ostamiensa elintarvikkeiden turvallisuus.
Olen kotoisin hyvin kylmästä pohjoisesta maasta, joten olen iloinen, että voin ostaa hedelmiä ja vihanneksia myös talvella. Olen kuitenkin tyytyväinen ainoastaan silloin, jos voin olla varma, että syömäni omena on terveellinen. Tämän varmistamisessa tästä lainsäädännöstä on apua. Mainitsen pari asiaa, joiden onnistuminen on ollut erityisen tärkeää meille sosialidemokraateille ja joissa on mielestäni päästy kompromissiin, johon kaikki voivat olla tyytyväisiä.
Ensinnäkin haluan mainita erityisen herkkien ryhmien huomioon ottamisen. On aivan eri asia laatia lainsäädäntöä jäsen Sturdyn ja minun kaltaisilleni raavaille, terveille ja elinvoimaisille miehille. Sellainenkin on tietysti tarpeen. On kuitenkin tarvetta laatia lainsäädäntöä myös ottamalla huomioon herkemmät ryhmät, kuten lapset – sekä syntyneet että vielä syntymättömät. Voin tyytyväisenä sanoa, että myös tämä on saavutettu.
Toiseksi korostaisin – pyydän anteeksi tulkeilta, sillä tulossa on taas vaikeita ilmaisuja – että mukaan on otettu kumulatiiviset vaikutukset, jotka ovat seurausta synergiasta. Tämä on erittäin tärkeää. Asia kuulostaa hieman tekniseltä, mutta todellisuudessa se on aivan yksinkertainen. Itse asiassa ei riitä, että otetaan huomioon, kuinka myrkyllinen tai myrkytön torjunta-aine on. Lisäksi on otettava huomioon, kuinka myrkyllisiä tai myrkyttömiä kaksi tai kolme tai neljä torjunta-ainetta on, kun ne ovat keskenään vuorovaikutuksessa eli kun ne reagoivat keskenään elintarvikkeessa. On erittäin tärkeää, että tämä otetaan huomioon. Tällä hetkellä asiasta ei tiedetä paljoakaan, mutta siitä on tiedettävä vastaisuudessa enemmän ja se on otettava paremmin huomioon. Muuten asialla voi olla huomattavia seurauksia kuluttajien terveyden kannalta. Pelkään, että niitä on jo nyt.
Kolmanneksi toteaisin, että on hyvä asia, että on valvontaa ja lainsäädäntöä, mutta lisäksi on varmistettava, että rikkomuksilla on seuraamuksia. Minusta yrityksen nimen mainitseminen ja siitä aiheutuva häpeä on hyvä ajatus. Mielestäni on järkevää velvoittaa jäsenvaltiot julkaisemaan valvontatulokset Internetissä. Se lisää avoimuutta, mikä puolestaan parantaa kuluttajansuojaa. Kuluttajien on voitava säilyttää mielenrauhansa, ja asia voidaan taata näin.
Neljänneksi ja viimeiseksi toteaisin, että mielestäni on rohkaisevaa, että on saatu aikaan selkeitä ja rakentavia määritelmiä, myös hyvän maatalouskäytännön määritelmä ja ylärajojen varsinainen määritelmä. Näistä neuvotteleminen menestyksekkäästi ei ollut helppoa, mutta etenkin neuvoston ja komission hyvän opastuksen avulla pystyimme saavuttamaan kompromissin, johon kaikki voivat olla tyytyväisiä ja jonka avulla voimme varmistaa tavoitteemme. Sanoisin, että kaiken kaikkiaan tämä ehdotus voi vaikuttaa myönteisesti eurooppalaisten jokapäiväiseen elämään. Olen tyytyväinen siihen ja ylpeä siitä, että olen ollut mukana sen laatimisessa. 
Ek (ALDE ),
    Arvoisa puhemies, lakiluonnos, josta täällä parlamentissa keskustellaan tänään, on hyvin merkittävä eurooppalaisten kansanterveydelle ja heidän luottamukselleen elintarviketurvallisuuteen. Se on erittäin tärkeä kaikille äänestäjille omissa vaalipiireissämme ja ehkä erityisesti allergisten lasten vanhemmille.
Tarkistuksemme ovat sopusoinnussa sen kanssa, mikä liberaalidemokraattien liiton ryhmän mielestä ja minun mielestäni on kohtuullista sekä kilpailun että kuluttajansuojan kannalta tehokkaan ehdotuksen aikaan saamiseksi.
Haluan korostaa muutamia seikkoja. Sisämarkkinoiden toiminta on äärettömän tärkeää. Sisämarkkinoilla halutaan suojella kansalaisia ja samalla asettaa normeja elintarvikkeiden testaamiselle ja käsittelylle elintarvikeketjun kohdissa, joissa elintarvike kohtaa kuluttajan ensimmäisen kerran ja tulee jakeluketjuun. Tässä suhteessa ehdotus on järkevä. Se on myös siltä osin hyvä, että sen avulla voidaan suojella tärkeitä ja herkkiä, suuressa vaarassa olevia ryhmiä, kuten naisia, imeväisiä ja sikiöitä.
Lisäksi otetaan kantaa hyvän maatalouskäytännön tasoon. Tässä on otettu huomioon sekä integroitu torjunta että ilmastolliset vaihtelut, jotta ehdotuksesta tulisi tasapuolisempi. On hyvin tärkeää, etteivät nämä mahdollisuudet ottaa huomioon paikallisia tai alueellisia vaihteluja vähennä ehdotuksen kunnianhimoisuutta. Tätä on tarkasteltava sovellettaessa ehdotusta käytäntöön, sitten kun se on tullut voimaan asianmukaisesti.
On hyvä, että ehdotuksessa on elintarvikeviranomaista koskevia aikaan ja resursseihin liittyviä parannuksia. Mielestäni esittelijä on tehnyt hyvää työtä. Olen tyytyväinen siihen, että kansalaisyhteiskunnan ja kansalaisjärjestöjen mahdollisuuksia osallistua näistä kysymyksistä keskustelemiseen ja niiden käsittelemiseen on helpotettu. 
McAvan (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kello on jo paljon, ja meitä on täällä enää vähän, mutta kaikesta huolimatta käsittelemme hyvin tärkeää kysymystä. On sääli, että jälleen kerran lainsäädäntöasiat jätetään parlamentissa iltamyöhään.
Äskettäisessä mielipidekyselyssä 77 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan väestöstä sanoi olevansa huolissaan elintarvikkeiden sisältämistä torjunta-aineista. Näin ollen, kuten kaikki ovat todenneet, työmme täällä on vastaus yleiseen mielipiteeseen. Olen hyvin tyytyväinen, että on päästy kompromissiin ja että pääasioista ollaan samaa mieltä.
Olen erityisen kiinnostunut kahdesta kysymyksestä, joten olen iloinen, että niistä on sovittu. Ensimmäinen koskee kumulatiivisia ja synergistisiä vaikutuksia: cocktail-vaikutuksia. Meille kerrottiin, ettei tällä hetkellä ole menetelmää näiden vaikutusten mittaamiseen, mutta tutkimusten mukaan juuri nämä vaikutukset ovat ongelman ydin. Olen hyvin tyytyväinen komission jäsenen toteamukseen, että hän aikoo edistää asiaa koskevaa tutkimusta ja tukea parlamenttia sen varmistamisessa, että kumulatiivisia vaikutuksia tutkitaan entistä enemmän. Tämän vuoksi esitin johdanto-osan 5 kappaletta koskevan tarkistuksen. Yhtenä ongelmana on, että monet asiantuntijat sanovat näiden kumulatiivisten vaikutusten olevan perusteettomia, mutta tämän väitteen oikeaksi tai vääräksi osoittamiseksi ei ole todisteita. On hyvin tärkeää, että asiaa tutkitaan.
Toinen kysymys, jonka jäsen Jørgensen mainitsi, koskee lapsiin ja sikiöihin kohdistuvia vaikutuksia. Monien tutkimusten mukaan ympäristössä olevat torjunta-aineet tai kemikaalit ovat vaikuttaneet lapsiin ja sikiöihin jollakin tavalla. Äskettäisessä kemikaaleja käsittelevässä radio-ohjelmassa tehtiin kokeita eräälle isoäidille, äidille ja tyttärentyttärelle. Kokeet osoittivat, ettei eniten kemikaaleja löytynyt isoäidistä – joka oli elänyt 1930–50-luvuilla, jolloin kaupunkiympäristö oli hyvin pilaantunut – vaan 15-vuotiaasta tyttärentyttärestä. Hänen veressään oli kemikaaleja, joiden myynti oli lopetettu useita vuosia aikaisemmin. Tiedetään, että osa näistä aineista on peräisin torjunta-aineista. On erittäin tärkeää, että tutkimuksissa aletaan tarkastella aikuisten lisäksi lapsia ja vaikutuksia sikiöihin.
Kuluttajien luottamus elintarviketurvallisuuteen ja elintarvikenormeihin on hyvin vähäinen. Aikaisemmin mainitsemassani kyselyssä yli 50 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan väestöstä sanoi, etteivät he usko torjunta-aineita koskevien hallituksen vakuuttelujen olevan luotettavia. Asia onkin saatava kuntoon. Tieteellisten tutkimusten mukaan tuontituotteissa on enemmän torjunta-aineita kuin EU:ssa kasvatetuissa tuotteissa. Tämä on erittäin tärkeää lainsäädäntöä. Olen hyvin kiitollinen jäsen Sturdylle, jäsen Jørgensenille ja kaikille niille komissiossa ja neuvostossa, jotka ovat työskennelleet ahkerasti sellaisen kompromissin saavuttamiseksi, jota voimme kaikki tukea huomenna. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia. Luettelo pyydetyistä puheenvuoroista päättyy tähän. Ymmärtääkseni komission jäsen ei halua puheenvuoroa, joten keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00. 

