Peking +15 - sukupuolten tasa-arvoa koskeva YK:n toimintaohjelma (keskustelu) 
Puhemies
(PL) Esityslistalla on seuraavana keskustelu
Eva-Britt Svenssonin naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan puolesta neuvostolle laatimasta suullisesta kysymyksestä: Peking +15 - sukupuolten tasa-arvoa koskeva YK:n toimintaohjelma - B7-0007/2010) ja
Eva-Britt Svenssonin naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä: Peking +15 - sukupuolten tasa-arvoa koskeva YK:n toimintaohjelma - B7-0008/2010).
Eva-Britt Svensson
Naisten oikeuksia koskeva kysymys on aina korkealla asialistallani, ja siksi olen erityisen mielissäni, kun niistä keskustellaan myös täällä täysistunnossa, kuten tänään. Naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunta on hyväksynyt päätöslauselman, joka edustaa parlamentin kantaa Pekingin toimintaohjelmaan. Haluaisin kiittää valiokunnan kollegoitamme hyvin paljon heidän hyvästä yhteistyöstään.
Vuonna 1995 Yhdistyneiden Kansakuntien puitteissa hyväksytty toimintaohjelma oli historiallisesti merkittävä askel. Hyväksytty toimintaohjelma oli alansa ensimmäinen maailmanlaajuinen asiakirja. Siinä tehtiin yleinen katsaus naisten oloihin ja oikeuksiin. YK:lla on pitkät ja kunniakkaat perinteet ihmisoikeusalalla, ja se on antanut julistuksen jo vuonna1948.
Yleismaailmallinen julistus koostuu 30 artiklasta, ja niitä lainataan usein. Jo tässä julistuksessa - 2 artiklassa - todettiin, että kaikki ovat oikeutettuja oikeuksiin ja vapauksiin ilman minkäänlaista erotusta, ja sukupuoli on mainittu erikseen. EU:ssa naisten ja miesten välistä tasa-arvoa koskevalla kysymyksellä on selkeä perusta sekä perussopimuksissa että perusoikeuskirjassa.
Valiokunta oli samaa mieltä Pekingin toimintaohjelman merkityksestä ja siitä, että EU:n on tehtävä konkreettisemmin työtä kehityksen järjestelmällisen valvonnan osalta ja sen osalta, että varmistamme tasa-arvon lisääntymisen kaikilla aloilla. Vilnassa sijaitseva uusi Euroopan tasa-arvoinstituutti antaa meille tukea tässä työssä, ja se voi tehdä myös tutkimusta, jolla saadaan selville, mitkä poliittiset toimenpiteet ovat tehokkaimpia, koska meillä ei monilla aloilla ole riittävästi tietoa tai osaamista.
Tuen eurooppalaista suojelumääräystä koskevaa ehdotusta, ja olen erittäin mielissäni, että puheenjohtajavaltio Espanja on esittänyt sen. Pekingin toimintaohjelmassa on monia aloja, jotka ovat erittäin tärkeitä, jos haluamme edistyä. Niitä ovat muun muassa köyhyys, joka vaikuttaa ennen kaikkea naisiin, naisten riittämätön terveydenhuoltopalvelujen saatavuus, kaikenlainen naisiin kohdistuva väkivalta ja taloudellisten rakenteiden ja talouspolitiikan epätasa-arvoisuus.
Kuten tiedätte, kahdeksasta Euroopan parlamentin jäsenestä koostuva valtuuskunta on lähdössä New Yorkiin edustamaan Euroopan parlamenttia. Seuraamme keskusteluja ja neuvotteluja, jotka ovat osa arviointia siitä, miten pitkälle maailma on 15 vuodessa päässyt toimintaohjelman tavoitteiden saavuttamisessa. Otamme päätöslauselman, jonka huomenna hyväksymme, mukaamme New Yorkiin, ja meille on tärkeää, että se on mukanamme.
Valiokunta hyväksyi yhden kohdan, jossa todetaan, että seksuaali- ja lisääntymisterveys ja seksuaali- ja lisääntymisoikeudet ovat osa naisten oikeuksia ja että niitä on parannettava Euroopassa ja maailmanlaajuisesti. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ryhmä on pyytänyt tästä kohdasta erillistä äänestystä. Me kaikki tiedämme, että kun halutaan erillistä äänestystä jostakin kohdasta, se johtuu siitä, että se on erityisen tärkeä, ja siksi he eivät halua, että siitä äänestetään yhdessä muun päätöslauselman kanssa.
Olen PPE-ryhmän kanssa täysin samaa mieltä siitä, että 9 kohta on keskeinen. Pelkään kuitenkin, että he haluavat äänestää tämän kohdan kumoon, mikä minusta olisi erittäin valitettavaa. Olen täysin tietoinen siitä, että tämän parlamentin jäsenillä on erilaisia näkemyksiä ja arvoja, ja se on aivan oikein. Siksi me keskustelemme ja väittelemme. Sanamuoto on kuitenkin vähin mahdollinen, ja kaikkien pitäisi pystyä tukemaan sitä. Muuta sanamuotoa ei ole ehdotettu korvaamaan 9 kohtaa. Olisi erittäin valitettavaa, jos menisimme New Yorkiin sellaisen päätöslauselman kanssa, jossa ei puhuta edes vähimmästä mahdollisesta tässä peruskysymyksessä, joka on kuitenkin erittäin keskeinen kysymys maailmanlaajuisesti.
Toivon ja uskon, että kaikki voivat hyväksyä sanamuodon sellaisenaan, koska siinä todetaan vain se, mikä on meille itsestään selvää. Teimme prosessissa myös tiivistä yhteistyötä tuhansien eri naisten ja naisjärjestöjen kanssa, mikä antaa tälle asiakirjalle ainoalaatuisen perustan.
Diego López Garrido
Arvoisa Eva-Britt Svensson, paljon kiitoksia kysymyksestänne, koska tiedätte, että yksi tärkeimmistä, keskeisimmistä ja ensisijaisimmista asioista Euroopan unionin puheenjohtajavaltiolle Espanjalle on sukupuolten tasa-arvo. Puheenjohtajavaltiolla on monia tavoitteita, joissa tämä tasa-arvon ajatus näkyy, syrjimättömyyttä koskevan direktiivin osalta ja myös sen osalta, minkä mainitsitte, eli sukupuoleen perustuvan väkivallan torjuminen ja sukupuoleen perustuvan väkivallan uhrien suojelua koskevan määräyksen merkitys.
Siksi olen hyvin iloinen nähdessäni täällä komission jäsenen Redingin, joka vastaa kaiken miesten ja naisten väliseen tasa-arvoon liittyvän täytäntöönpanemisesta oikeudelliselta kannalta. Haluaisin myös aloittaa pyytämällä anteeksi sitä, että Espanjan tasa-arvoasioista vastaava ministeri ei ole täällä, koska hän on juuri osallistunut Espanjan senaatissa aborttilainsäädännön uudistusta koskevaan äänestykseen, jonka lopputulos muuten oli hyvä, koska se on juuri tänä iltapäivänä hyväksytty Espanjan parlamentissa.
Euroopan unionin neuvosto on aina kannattanut ja aina tukenut unionia ja Yhdistyneitä Kansakuntia sukupuolten tasa-arvon alalla. Puheenjohtajavaltio Ruotsi laati Peking +15 -kertomuksen, jonka puheenjohtajavaltio aikoo esittää naisten asemaa käsittelevän toimikunnan 54. istunnolle, ja on sanottava, että vaikka tällä alalla on saatu aikaan paljon edistystä, paljon on vielä tehtävänä.
Puheenjohtajavaltio on siksi esimerkiksi korostanut, että tilastoja on kehitettävä ja että Pekingin toimintaohjelmassa laatimiamme indikaattoreita on hyödynnettävä paremmin. Kuten tiedätte, Euroopan unionissa on laadittu 12 indikaattoria nykyisen sukupuolten tasa-arvon valvontaan, seurantaan ja arviointiin, vaikka tietyissä tapauksissa emme ole edelleenkään onnistuneet suunnittelemaan niitä esimerkiksi ihmisoikeuksien, viestimien ja ympäristön aloilla.
Haluaisin sanoa, että puheenjohtajavaltio Espanja aikoo järjestää toukokuussa teknisen kokouksen, jossa käsitellään naisia, viestimiä ja stereotyyppejä, viestimiin liittyvänä aiheena, joka kuuluu myös komission jäsenen Redingin toimivaltaan.
Haluaisin päättää puheenvuoroni sanomalla, että tällä hetkellä, kuten kaikki tietävät, on käsiteltävänä erittäin tärkeä kysymys, joka on talouskriisi. Sen aiheuttaman vahingon lisäksi se voisi olla myös este miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistymiselle. On kuitenkin myös totta, että, ristiriitaista kyllä, sukupuolten tasa-arvo voisi auttaa meitä voittamaan ja torjumaan kriisin: sukupuolten tasa-arvolla ja miesten ja naisten yhdenvertaisella pääsyllä työhön.
Puhun hyvin konkreettisesti EU 2020 -strategiasta. EU:n toimielimet ovat ilmoittaneet selkeästi haluavansa, että EU 2020 -strategiassa sukupuolten tasa-arvoa koskeva ulottuvuus kattaa koko strategian, jotta miesten ja naisten välistä tasa-arvoa koskeva kysymys on myös osa strategiaa.
Euroopan parlamentti pyysi viime vuonna mietinnössään neuvostoa ja komissiota sisällyttämään 2020-strategiaan luvun sukupuolta koskevan ulottuvuuden mukaan ottamisesta. Viime vuonna 30. marraskuuta työllisyys-, sosiaalipolitiikka-, terveys- ja kuluttaja-asioiden neuvosto, erävirallinen EPSCO-neuvosto, joka juuri nyt kokoontui Barcelonassa, sanoi myös, että jäsenvaltioiden ja komission on tehtävä työtä varmistaakseen toimivaltuuksiensa mukaisesti, että sukupuolta koskeva ulottuvuus voidaan vahvistaa 2020-strategiassa ja että kaikki asiaankuuluvat politiikanalat otetaan huomioon. Olen siksi varma, että tämä ja komission toimintaohjelma, tärkeä toimintaohjelma, joka on aina ollut perusväline tämän strategian ohjauksessa, tarkoittavat, että tämä näkökulma otetaan mukaan asiakirjaan, jonka komissio on 3. maaliskuuta meille luvannut 2020-strategiasta (ja jonka ovat maininneet puheenjohtaja Van Rompuy ja komission puheenjohtaja José Manuel Barroso).
Meidän on jatkettava työtä, meidän on edistettävä edelleen sukupuolten tasa-arvoa koskevaa politiikkaa. Siinä ei ole kyse vain oikeudesta vaan johdonmukaisuudesta Euroopan unionin hengen kanssa, jotta se voi olla maailmanlaajuisesti edelleen vertailukohta miesten ja naisten väliselle tasa-arvolle.
Viviane Reding
Arvoisa puhemies, minulle on kunnia, että ensimmäisessä puheenvuorossani parlamentin kyselytunnilla vastaan naisia koskeviin kysymyksiin. Todellakin, perusoikeuksista vastaavana komission jäsenenä katson, että naisten ja miesten yhdenvertaiseen kohteluun liittyvä perusoikeuksia koskeva kysymys on yksi tärkeimmistä ja myös yksi vanhimmista. Muistelen lisäksi hyvin lämpimästi, miten yli 15 vuotta sitten nuorena Luxemburgia edustavana Euroopan parlamentin jäsenenä valmistelin Pekingin toimintaohjelmaa Luxemburgissa; nyt olemme täällä Euroopan parlamentissa valmistellaksemme Pekingin toimintaohjelman seurantaa. Olemme tehneet täyden kierroksen.
Minun ei tarvitse korostaa sitä; kuten tiedätte, miesten ja naisten välinen tasa-arvo on yksi Euroopan unionin perusarvoista, ja voitte luottaa komission vankkumattomaan sitoumukseen tällä alalla.
Esitän tämän vuoden aikana sukupuolten tasa-arvoa koskevan uuden strategian, jossa seurataan tasa-arvoa koskevaa nykyistä etenemissuunnitelmaa vuosille 2006-2010. Muutaman päivän kuluttua Yhdistyneissä Kansakunnissa alkaa naisten asemaa käsittelevän toimikunnan 54. istunnon työ Pekingin ohjelman 15. vuosipäivän kunniaksi, ja Euroopan parlamentti lähettää sinne erittäin merkittävän valtuuskunnan. Minä itse olen siellä, neuvoston puheenjohtajan kanssa, ja se on ensimmäinen asia. Me molemmat käytämme puheenvuoron täysistunnon aikana. Mielestäni myös se on erittäin vahva symboli.
Se on myös tilaisuus arvioida kansainvälisellä tasolla Pekingissä määritellyillä 12 toiminta-alalla aikaansaatua edistystä ja sen lisäksi nähdä, mitä epätasa-arvoa on jäljellä, koska siitä huolimatta, että menestystä on saatu aikaan, vielä on haasteita, joihin on vastattava. Minun on lisäksi sanottava, että Euroopan unioni on nyt ja se on jatkossakin Yhdistyneiden Kansakuntien työn merkittävä tukija sekä institutionaalisten mekanismien käynnissä olevassa uudistuksessa että tämän sukupuolta käsittelevän ulottuvuuden luomisessa Yhdistyneissä Kansakunnissa.
Euroopan unioni on myös kehityksen osalta vaikutusvaltainen tukija erityisesti vuosituhannen kehitystavoitteiden puitteissa, koska niillä varmistetaan merkittävä asema sille kansalaisten 50 prosentille, joka edistää tätä kehitystä maailmanlaajuisesti. Tiedämme todellakin, että ilman naisten panosta ei ole kehitystä. Siksi miesten ja naisten yhdenvertainen kohtelu on komission laaja-alaista politiikkaa, jota käsittelevät tällä alalla vastuullisen komission jäsenen lisäksi myös muut komission jäsenet omilla vastuualueillaan, nimittäin aloilla, jotka koskevat Euroopan unionin sisäistä politiikkaa sekä sen ulkopolitiikkaa ja, erityisesti, sen yhteistyö- ja kehitysyhteistyöpolitiikkaa.
Me kaikki tiedämme, että Pekingin toimintaohjelman laatiminen oli valtava askel eteenpäin. Tämän ohjelman hyväksymisen jälkeen sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistaminen on levinnyt koko Euroopan unioniin. Se oli paras Pekingissä annettu merkki. Vaikutus on ollut todella huomattava, koska kaikissa jäsenvaltioissamme tasa-arvoa koskevaa politiikkaamme ei enää rajata kohdennettuihin toimiin, vaan se sisällytetään tästä alkaen kaikkiin asiaankuuluviin politiikanaloihin.
Pekingin toimintaohjelman avulla olemme myös voineet seurata edistystä, joka on saatu tasa-arvon osalta aikaan neuvoston useimmilla toiminta-aloilla kehittämien indikaattorien perusteella. Toimia on 12 ja indikaattoreita yhdeksän. Olemme hyvin ylpeitä tuloksista, mutta indikaattoreita on laadittava vielä kolme, ja uskon, että neuvosto on sitoutunut tekemään niin hyväksymällä päätelmät näiden jäljellä olevien indikaattorien laatimiseksi ja kehittämiseksi.
Pekingin toimintaohjelman 15. vuosipäivä. Puheenjohtajavaltio Ruotsi on kartoittanut, mitä EU:ssa on tehty tasa-arvon osalta. Neuvosto on antanut joitakin päätelmiä, ja parlamentti esittää nämä asiakirjat, jotka saavat tietysti paikkansa kaikissa muissa toimissa, joita Euroopan unioni kehittää.
Molemmat puheenjohtajat ovat juuri ilmaisseet kantansa EU 2020 -strategiasta. On vain luonnollista, että tässä järjestelmässä, joka saa EU:n jälleen liikkeelle, naisilla on erityinen asema, erityisesti aikana, jolloin yhä harvemmilla ihmisillä on työtä. Itse asiassa meillä ei ole enää valinnan vapautta: naisia tarvitaan taloudellista kehitystä varten. Kyse ei ole enää vain sukupuolten tasa-arvosta, kyse on talouspolitiikasta ja vain siitä. Siksi meillä ei ole asiassa valinnan vapautta. Tarvitsemme naisia, jos haluamme EU:n voittavan vaikeutensa, ja nämä uudet indikaattorit tietenkin auttavat meitä siinä. Korkean tason ryhmässä olemme kehittäneet toimintaohjelman, jonka avulla voimme valvoa nykyisiä indikaattoreita ja luoda indikaattoreita, jotka on vielä pantava täytäntöön. Meitä auttaa luonnollisesti tässä tehtävässä Euroopan tasa-arvoinstituutti, joka toimii ensi viikosta alkaen - ja se on toinen symboli, sillä se tapahtuu juuri samaan aikaan kuin New Yorkissa pidetään kokous - pysyvästi Vilnassa.
Arvoisa puhemies, kun palaan New Yorkista, tulen luoksenne keskustelemaan tasa-arvoa koskevasta komission strategiasta. Teemme sen yhdessä. Teemme sen väestömme 50 prosentin puolesta, kansalaistemme 50 prosentin puolesta, ja me onnistumme.
Christa Klaß
PPE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ensi viikolla New Yorkissa järjestettävä naisten maailmankonferenssi antaa meille tilaisuuden saattaa miesten ja naisten välinen tasa-arvo yhteiskunnan huomion kohteeksi maailmanlaajuisesti. Niin tekemällä altistamme ehdottomasti nykyisen asemamme tiiviille ja kriittiselle arvioinnille sen osalta, mitä olemme saavuttaneet ja mitä vielä haluamme saavuttaa. Naisten maailmankonferenssissa Pekingissä 15. kesäkuuta 1995 esitetty kehotus tasa-arvoon, kehitykseen ja rauhaan on edelleen konkreettinen julistus tavoitteistamme tänään, myös Euroopassa.
Me etenemme, ja tavoite on lujasti edessämme. Meidän on kuitenkin myönnettävä, että tie ei ole helppo, että tien varrella on liikenneruuhkia, esteitä ja joskus jopa yksisuuntaisia tieosuuksia. Meidän on määriteltävä reitti jatkuvasti uudelleen ja pidettävä päämäärä lujasti näkyvissä. Saksassa on vanha sanonta: kaikki tiet vievät Roomaan. Oikeaa yhteistä tietä etsittäessä kehotan siksi meitä kaikkia etsimään yhteisempää perustaa.
Sukupuolten tasa-arvo ei voi eikä saa olla äänestyksen tai niukkojen ja pakotettujen enemmistöjen kohde. Ryhmäni antaa vapauden päättää tästä asiasta, ja siksi, hyvä Eva-Britt Svensson, haluaisimme kohta kohdalta -äänestyksen. Tasa-arvosta on kehityttävä ajattelutapa. Se edellyttää herkkyyttä ja se edellyttää suostuttelun voimaa. Eva-Britt Svensson on päätöslauselmassaan koskenut moniin avoimiin haavoihin. Edelleen on monia asioita, joita ei ole saatettu loppuun ja joita on käsiteltävä, ja ne on mainittu: ei stereotyyppistä ajattelua, sama palkka samasta työstä, naisten köyhyys, naisiin kohdistuva väkivalta ja ikääntyvä yhteiskunta, joka vaikuttaa erityisesti naisiin. Meille ne ovat tässä päätöslauselmassa ehdottomasti tärkeimpiä asioita, joita haluamme käsitellä.
Pelkät aiejulistukset eivät auta. Pelkästään luettelo monista päätöslauselmista, strategioista ja sopimuksista vie kaksi sivua Eva-Britt Svenssonin mietinnöstä. Ryhmälleni on hyvin tärkeää, että aina, kun puhumme tasa-arvosta, mainitaan sekä miehet että naiset - tasa-arvoisesti, niin sanoakseni - ja toivomme, että Pekingin seurantakonferenssi myös johtaa siihen, että voimme taas edetä yhden askelen kohti suurempaa tasa-arvoa.
Zita Gurmai
S&D-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, vietämme Pekingin toimintaohjelman käynnistämisen 15. vuosipäivää. Tämä on harkinnan hetki, jolloin meidän on arvioitava, mitä olemme tähän mennessä saavuttaneet, mutta myös mietittävä uusia tapoja saavuttaa vuonna 1995 asetetut tavoitteet.
Alku oli lupaava: vuonna 1995 saatiin aikaan yleinen yksimielisyys, jonka mukaan naiset ja miehet ovat tasa-arvoisia kaikista näkökulmista katsottuna, mukaan luettuna politiikka, talous, oikeus ja yhteiskunta. Tästä yksimielisyydestä huolimatta jatko on vähemmän sävähdyttävä. Monia Pekingin toimintaohjelman tavoitteista ei ole vielä läheskään saavutettu. Monissa maissa naisilla ei edelleenkään ole riittävästi valtaa ja köyhyydellä on naisen kasvot.
Lisäksi, jopa 2000-luvulla, jopa kehittyneissä maissa, keskustellaan edelleen joistakin perusasioista ja kyseenalaistetaan jo vahvistetut oikeudet, kuten seksuaali- ja lisääntymisterveydelliset oikeudet. Olen hyvin iloinen, että Euroopan parlamentissa ei seurata kyseisiä suuntauksia, vaan päinvastoin sitoudutaan näihin perusoikeuksiin. Poliittiset väittelyt, konservatiivien hyökkäykset ihmisoikeuksia vastaan, ovat kuitenkin hälyttäviä, ja ne korostavat selkeästi sitä, että taistelu naisten oikeuksien puolesta ei ole läheskään ohi.
Minun mielestäni ihmisoikeuksista ei voida tehdä kompromisseja. Emme saa tyytyä pienimpään yhteiseen nimittäjään. Kun muutaman päivän päästä menemme New Yorkiin, meidän on siksi ponnisteltava, jotta kaikilla naisilla on samat oikeudet ja että näitä oikeuksia suojellaan. Teen sen itse "minun vartaloni, minun oikeuteni" -moton nojalla, moton, joka meidän on välitettävä kaikille maailman naisille.
Antonyia Parvanova
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, kun katsotaan taaksepäin siihen, mitä on saavutettu sen jälkeen, kun Pekingin julistus ja toimintaohjelma hyväksyttiin 15 vuotta sitten, kukaan ei voi kieltää, että paljon on vielä tehtävänä. Olemme edelleen kaukana Pekingin strategisista tavoitteista. Epätasa-arvo ja sukupuoleen liittyvät stereotypiat hallitsevat kaikilla maailman alueilla, myös Euroopan unionissa. Jos haluamme edistyä näissä asioissa, on olennaista, että kansallisella tasolla ja EU:n tasolla on luotettavaa ja vertailukelpoista tietoa Pekingin indikaattoreista. Sitten meidän on myös varmistettava, että näitä indikaattoreita valvotaan ajanmukaisesti, jotta EU:n strategiamme voidaan päivittää vastaamaan sukupuolten tasa-arvoa.
Meillä on EU:ssa vielä paljon tehtävää.
Otetaan esimerkiksi työmarkkinoiden tilanne: meidän on kurottava umpeen sukupuolten välinen palkka-ero ja huolehdittava siitä, että naisilla on paikkoja ja edustusta johtoasemissa sekä julkisissa että yksityisissä järjestöissä.
Kun yhteiskuntaa koskevia näkökulmia käsitellään perusteellisemmin, naisiin kohdistuvat epätasa-arvo ja syrjintä johtavat useimmiten syrjäytymiseen ja köyhyyteen. Köyhyys on suurin yksittäinen määräävä tekijä terveyden osalta. Köyhyyden naisistumisella on todellinen vaikutus naisten fyysiseen ja henkiseen terveyteen.
Vähemmistöihin kuuluvat naiset kokevat köyhyyttä, syrjäytymistä ja syrjintää. Heidän tarpeitaan ei juuri tunneta ja niitä lyödään laimin, eikä heidän ääntään kuulla. Romaninaisten eliniänodote voi olla jopa kymmenen vuotta alhaisempi kuin enemmistöön kuuluvilla naisilla. Lapsikuolleisuus on 3-4 kertaa suurempi kuin enemmistöön kuuluvalla väestöllä.
Syrjintää, syrjäytymistä ja köyhyyttä on myös käsiteltävä ikääntyvän väestön osalta. Erot naisten ja miesten eliniänodotteessa johtavat suurempiin taloudellisiin ja sosiaalisiin vaikeuksiin yksinasuville iäkkäille naisille. Tämä on uusi ja kasvava ilmiö ja vakava ilmiö, jota on tarkasteltava tiiviisti ja käsiteltävä asianmukaisesti.
Lopuksi, arvoisa komission jäsen, haluaisin kannustaa teitä lujasti laatimaan direktiivin naisiin kohdistuvasta väkivallasta. Me kaikki tuemme teitä.
Nicole Kiil-Nielsen
Vuonna 2006 YK tunnusti, että heikoimmassa asemassa olevat väestönosat ja köyhimmät väestönosat olivat ilmastonmuutoksen tärkeimmät uhrit. Tosiasia on, että naiset ovat enemmistönä molemmissa luokissa.
Esimerkiksi Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, jossa naisia jo syrjitään maan omistuksen ja hallinnan osalta, mutta kuivuudesta johtuva viljelymaan niukkuuden lisääntyminen vähentää heidän selviytymiskeinojaan vielä enemmän.
Äskettäin julkistetussa raportissa ennustetaan, että vuonna 2050 miljardi ihmistä on paennut vihamielistä ympäristöä. Nämä ilmastopakolaiset, joiden pitää hakea turvaa väliaikaisista leireistä, menettävät turvallisuuden, ja se lisää naisiin kohdistuvaa uhkaa.
Meidän on kuitenkin myönnettävä, että 15 viimeisen vuoden aikana mihinkään ympäristöä koskevaan EU:n oikeudelliseen tekstiin ei ole sisällytetty sukupuolinäkökulmaa.
Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta kehotan siksi Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita ottamaan naisten ja miesten välistä tasa-arvoa koskevan näkökulman mukaan kaikkiin ympäristöä koskeviin vaikutustenarviointeihin, lainsäädäntöön ja politiikanaloihin.
Marina Yannakoudakis
ECR-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, siitä on vain vähän alle sata vuotta, kun kaikki naiset saivat äänioikeuden Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Taistelu naisten oikeuksien puolesta ei ole uusi ilmiö, ja haluan osoittaa kunnioitusta kaikille niille naisjärjestöille ympäri maailman, jotka edelleen taistelevat miesten ja naisten tasa-arvon puolesta.
Naiset haluavat tehdä itsenäisiä valintoja uransa tai perhettä koskevien pyrkimystensä osalta: valita työskentelyn perinteisesti miehisessä ammatissa tai vastaavasti valita lasten hoitamisen ja työskentelyn kotona. Se, mitä meidän todella on tehtävä, on antaa valtaa naisille. Me konservatiiveina uskomme valinnan mahdollisuuteen, ja valinnan mahdollisuuden myötä joustavuuteen naisille ja lopulta tasa-arvoon.
Emmekö me tahattomasti tee naisista heikommin työllistettäviä vaatimalla, että yritykset tarjoavat oikeuksia, joita ne eivät voi panna täytäntöön nykyisessä taloudellisessa ilmapiirissä? Vastaavasti, saammeko naiset luopumaan lasten kanssa kotona olosta, koska me yhteiskuntana arvostamme sitä vähemmän kuin työpaikkaa?
Komission jäsen sanoi aivan oikein, että meidän on saatava naiset pois taantumasta ja takaisin työhön. Minä sanon, että meidän on myös taattavat työpaikat pienyrityksissä, ja tämä auttaa meitä saavuttamaan tämän tavoitteen. Säätämällä liikaa lakeja saatamme pienyritykset lopettamisen vaaraan ja siten vuorostaan rajoitamme todellisia valintoja, joiden puolesta taistelemme antaaksemme naiselle ne ja siten heidän ansaitsemansa tasa-arvon.
Mara Bizzotto
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puheenjohtajavaltio Ruotsin kertomuksessa Pekingistä ei ole minkäänlaista viittausta muiden kuin länsimaisten naisten tilanteeseen Euroopassa. Joko ongelmaa ei siis ole tai emme halua nähdä sitä. Musliminaisten tilanne tämän päivän maailmassa, myös Euroopassa, on kuitenkin järkyttävä.
Jos länsimaisella feminismillä on identiteettikriisi, se johtuu siitä, että monikulttuurisuuden muoti on johtanut siihen, että niin monet meistä välttävät puuttumasta näihin asioihin, jotka ovat niiden taistelujen ytimessä, joita niin monet musliminaiset käyvät Euroopassa ja maailmassa.
Jättäkäämme monikulttuurisuus ja poliittinen korrektius sinne, mistä ne löysimme, ja nouskaamme vastaamaan uusiin haasteisiin. Eurooppalaisten miesten ja naisten on nyt, ei myöhemmin, tuettava Euroopan musliminaisia heidän vapautustaistelussaan ja autettava siten niitä maailman liikkeitä, jotka puhuvat islamilaista fundamentalismia vastaan.
Olemmeko halukkaita taistelemaan varmistaaksemme, että naiset Euroopassa ovat vapaita siitä hengellisen kuoleman symbolista, joka burkha on? Olemmeko valmiita keskustelemaan naisten olojen huononemisesta muslimiyhteisöissä Euroopassa?
Jos näistä asioista käytävän keskustelun henki voittaa hiljaisuuden, sitten meillä on myös voimaa tukea asiaa, joka koskee maailman naisten vapauttamista islamilaiselta sorrolta.
Edit Bauer
(HU) Me voisimme ja meidän pitäisi 15 vuotta Pekingin ohjelman hyväksymisen jälkeen luonnollisesti puhua monista asioista. Puhuisin kuitenkin mieluummin sitä, mikä on meidän tehtävämme. Meillä on käytettävissämme yksi väline ja se on lainsäädäntö. Näiden 15 vuoden aikana on tapahtunut monia asioita, sekä jäsenvaltioissa että EU:n tasolla; suuria askelia on otettu, pääasiassa syrjinnän vastaisten lakien antamisen ansiosta. Se oli merkittävä askel eteenpäin kohti yhdenvertaisten mahdollisuuksien luomista. Totta, emme voi olla tyytyväisiä yhteisön lainsäädäntöön tai usein jäsenvaltioidenkaan lainsäädäntöön, koska näemme usein todisteita siitä, miten tehottomia nämä säännökset edelleen ovat. Tilanne muuttuu usein vain hyvin vähän, kun lait tulevat voimaan. Voimme ottaa esimerkiksi naisten ja miesten välisen palkkaeron. Yli 30 vuoden ajan laissa on kielletty sukupuoleen perustuva syrjintä, ja kuitenkaan nämä erot eivät ole juurikaan muuttuneet kymmenen viime vuoden aikana, vaan toisinaan ne ovat jopa kasvaneet.
Näiden oikeuksien saatavuus on erityinen ongelma, koska oikeussuojakeinot ovat usein erittäin kalliitta ja monimutkaisia. Yhdenvertaisen kohtelun täytäntöönpanosta vastaavat viranomaiset, joiden vastuulla on jäsenvaltioiden syrjinnän vastaisen lainsäädännön valvonta, ovat yleisesti huonosti varustettuja, ja resurssien puutteen takia niiden toimivalta on usein rajattu tiedon ja neuvojen tarjoamiseen. Toivottavasti saamme tänä vuonna myös mahdollisuuden tarkastella täällä laatimiemme ja antamiemme lakien tehokkuutta. On selvää, että kaikkea ei voida ratkaista lainsäädännön keinoin. Stereotypioita on vaikea muuttaa, mutta meidän on kuitenkin tunnustettava, että lakiemme tehokkuus seisoo tai kaatuu sen mukana, onnistummeko tekemään sen. Johtopäätökseksi yksi lause: aika ajoin kannattaa ehdottomasti katsella taaksepäin kulkemaamme tietä, mutta meidän on myös nähtävä selkeästi, minne olemme suuntaamassa. Kiinnitämme suuria toiveita uudelleen muotoiltuun 2020-strategiaan sekä yhdenvertaisia mahdollisuuksia koskevan strategian uudelleenmuotoiluun.
Edite Estrela
(PT) Nautin suuresti teidän kuuntelemisestanne. Olette antaneet meille myönteisiä viestejä ja vahvistaneet halunne toimia. Toimintaa todellakin tarvitaan paljon, koska 15 vuotta Pekingin jälkeen voimme nähdä, että valitettavasti tulokset ovat edelleen sangen merkityksettömiä. Kyse ei ole vain köyhyyden kasvoista, jotka edelleen ovat naisten, vaan myös lukutaidottomuuden, työttömyyden ja pienten palkkojen kasvoista. Koulutuksen ja terveydenhuollon saatavuudessa on edelleen syrjintää. Naiset ovat ihmiskaupan ja fyysisen, seksuaalisen ja henkisen väkivallan pääasialliset uhrit. Naiset ovat aliedustettuja politiikassa ja yritysten johtokunnissa tai, ilmaistakseni sen toisin sanoin, he ovat syrjässä poliittisesta ja taloudellisesta päätöksenteosta.
Tiedämme myös, että jos tasa-arvopolitiikan halutaan olevan asianmukaista ja tehokasta, arviointien on oltava luotettavia, ja niiden on perustuttava vertailukelpoisiin tieteellisiin tietoihin, jotka on eritelty sukupuolen mukaan. Sitä tarvitsemme voidaksemme tehdä asianmukaisia arviointeja ja sitten panna asianmukaisia toimenpiteitä täytäntöön.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa, että minä en tullut parlamenttiin ylistääkseni Espanjan upouutta aborttilakia.
Minä olen huolissani ihmiselämästä, ja olen erityisen huolissani naisista - joita olen täällä puolustamassa - joiden henki on vaarassa sukupuoleen perustuvan väkivallan takia, ja olen täällä tarjotakseni heille tilan, jossa he voivat elää vapaasti ja turvallisesti.
Parlamentin 2. helmikuuta 2006 annetussa päätöslauselmassa suositeltiin, että jäsenvaltiot ottavat käyttöön nollatoleranssin kaiken naisiin kohdistuvan väkivallan osalta ja että ne toteuttavat aiheelliset toimenpiteet varmistaakseen uhrien paremman suojelun.
Tukholman ohjelmalla, joka hyväksyttiin tässä parlamentissa, luotiin vapauden, oikeuden ja turvallisuuden alue kaikille EU:n kansalaisille ja sukupuoleen perustuvan väkivallan katsottiin olevan kyseisen ohjelman ensisijainen tavoite. Se näkyi puheenjohtajavaltio Espanjalle esittämässäni pyynnössä, että se edistäisi toimikautensa aikana eurooppalaista suojelumääräystä sukupuoleen perustuvan väkivallan uhreille ja varmistaisi, että näiden rikosten uhrit saavat saman suojelun tason kaikissa jäsenvaltioissa.
Rajattomassa EU:ssa myös sukupuoleen perustuvan väkivallan torjunnan pitäisi olla rajatonta, ja jäsenvaltioiden pitäisi tehdä työtä yhtenäistääkseen lainsäädäntöään, jotta naisten pahoinpitelyn torjunnassa voitetaan sen tiellä olevat lainsäädännölliset esteet, ja me voimme lopultakin suojella naisten ja heidän lastensa elämää, ainakin Euroopan unionissa.
Siksi pyydän komissiota ja neuvostoa tekemään kaiken tarpeellisen ja voitavansa edistääkseen uhrien eurooppalaista suojelumääräystä, joka on hyvin tehokas väline sen varmistamisessa, että ne, jotka eivät kunnioita naisten ihmisarvoa ja heidän oikeuttaan elää vapaasti ja turvallisesti, eivät jää rankaisematta.
Iratxe García Pérez
(ES) Arvoisa puhemies, ... (puheenvuoron alkuosa ei ole saatavana teknisistä syistä) ... 30 000 naista yhdisti äänensä, ajatuksensa ja suunnitelmansa oikeudenmukaisemmassa ja tasa-arvoisemmassa yhteiskunnassa etenemisestä. He tulivat erilaisista paikoista ja edustivat todella monia ajatusmaailmoja ja kulttuureja, mutta heidän yhteisenä päämääränään oli taistella sen puolesta, että heidän oikeutensa tasa-arvoon ja oikeudenmukaisuuteen tunnustetaan, sekä naisten sosiaaliseen ja poliittiseen elämään osallistumisen, vastuun jakamisen ja seksuaali- ja lisääntymisterveyteen liittyvien oikeuksien puolesta.
Nyt nämä tavoitteet ovat ajankohtaisempia kuin koskaan, ja sen vuoksi tehtävää on vielä paljon. Näin ollen tämä päätöslauselma herättää perustavanlaatuisia kysymyksiä, jotka liittyvät esimerkiksi siihen, että Euroopan komission on kehitettävä etenemissuunnitelmansa seurantastrategiaa ja sen kiinteitä yhteyksiä Pekingin toimintaohjelmaan sekä edistettävä tasa-arvopolitiikkaa unohtamatta tasa-arvonäkökulmaa lainsäädäntömenettelyissään.
On tärkeää muistaa, että nykypäivänä Euroopan unioni voi olla esimerkkinä muulle maailmalle tasa-arvopolitiikassa, mutta työssämme ja ponnistuksissamme meidän on myös muistettava kaikkia niitä naisia Euroopan ulkopuolella, joilla ei ole mitään perusoikeuksia.
Meidän on tehtävä kovasti töitä heidän ja Euroopan unionin naisten puolesta.
Mariya Nedelcheva
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan onnitella jäsen Svenssonia tämän YK:n sukupuolten välisen tasa-arvon toimintaohjelmaa koskevan päätöslauselman laatimisesta.
Vielä nykyisinkin miesten ja naisten välinen epätasa-arvo vallitsee monella alalla. Tarkoitan työllisyyttä, sillä palkkakuilu on ilmiselvä ja perhe- ja työelämän yhteen sovittaminen on edelleen vaikeaa. Voisin luetella monia muitakin tapauksia.
Vaikka miesten ja naisten välistä epätasa-arvoa onkin pyritty torjumaan ponnekkaasti, mitään Peking +15 -kokouksessa sovituista Pekingin toimintaohjelmaa koskevista tavoitteista ei ole täysin toteutettu. Kysymys ei ole siitä, että määritämme ikuisesti tavoitteitamme uudelleen, sillä tiedämme hyvin, mitä ne ovat. Sen sijaan meidän on tarkasteltava uudelleen niitä toimenpiteitä, joilla olemme pyrkineet näihin tavoitteisiin.
Tämän vuoksi mielestäni on erittäin tärkeää, että Euroopan unioni määrittelee yksityiskohtaisesti YK:n toimintaohjelman tavoitteisiin liittyvän strategiansa keskittyen kolmeen pääalaan. Strategiassamme on otettava huomioon lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin toimenpiteet.
Lyhyellä aikavälillä on tarkasteltava yksityiskohtaisesti kaikkia herkkiä aloja talous- ja finanssikriisin näkökulmasta. On määriteltävä tarkat indikaattorit, joiden avulla voimme arvioida ja mitata kriisin vaikutuksia naisten työllisyyteen ja taloudelliseen asemaan. Näissä indikaattoreissa on keskityttävä taloudellisiin, sosiaalisiin ja ympäristöllisiin näkökohtiin.
Keskipitkällä aikavälillä jäsenvaltioissa on säännöllisesti seurattava ja päivitettävä tilastotietojamme. Tämän vuoksi Pekingin toimintaohjelman yhteydessä jo kehitettyjä indikaattoreita on tarkasteltava uudelleen sen kannalta, mikä on niiden poliittinen, taloudellinen ja sosiaalinen merkitys. Näiden kahden näkökohdan huomioon ottaminen tuo meille sitä yhdenmukaisuutta, jota tarvitsemme Euroopan unionissa saavuttaaksemme yhteiset tavoitteemme.
Lopuksi totean, että pitkällä aikavälillä meidän on varmistettava tasa-arvopolitiikan sisällyttäminen muihin politiikkoihin mutta myös edistettävä hyvien käytäntöjen vaihtoa jäsenvaltioiden välillä ja tietenkin varmistettava, että Euroopan komission etenemissuunnitelma vastaa saavutettua edistystä.
Kun hyväksymme tämän kolmitasoisen menettelytavan, lisäämme huomattavasti mahdollisuuksiamme saavuttaa vihdoin tärkeimmät tavoitteemme.
Silvia Costa
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Peking +15 -kokous joutuu tänä vuonna käsittelemään rahoitus-, talous- ja työllisyyskriisiä, joka vaikuttaa haitallisesti miljoonien naisten elin- ja työoloihin kaikkialla Euroopan unionissa ja maailmassa mutta joka saattaa tarjota mahdollisuuden kehitysmallien, työmarkkinoiden järjestämisen ja sosiaalipolitiikan uudelleentarkasteluun.
Vahvistaessaan Peking +15:n tavoitteita Euroopan unionin on naisten nimissä asetettava etusijalle seuraavat asiat: menettelytavat, jotka tarjoavat naisille mahdollisuuden käyttää ympäristöresursseja ja luottoa, mukaan lukien mikrorahoituksen avulla; perhe- ja työelämän tasapaino, mukaan lukien hyväksymällä vanhempainvapaata koskeva direktiivi; koulutuspolitiikka sekä nuoria ja naisia työhön ottaville yrityksille tarjottavat kannustimet sekä ihmiskaupan torjunta. Tämä olisi tehtävä uudella direktiivillä, joka toivottavasti perustuu edellisellä Strasbourgin istuntojaksolla hyväksyttyyn päätöslauselmaan.
Meidän on ennen kaikkea kohdennettava kehitysyhteistyötuki naisten vaikutusvallan lisäämiseen köyhimmissä maissa, ja erityisesti Afrikan maissa, luomalla esimerkiksi yhteyttä EU:n ja Afrikan naisten välille.
Olisi hyvä - nyt puhun komission jäsenelle ja puhemiehelle - jos komission edustusto New Yorkissa tukisi ja saisi tukea kampanjalle Nobelin rauhanpalkinnon myöntämiseksi Afrikan naisille, joita edustavat symbolisesti niissä maissa aktiivisesti toimivien yhdistysten johtajat, jotka kärsivät eniten konfliktien ja köyhyyden vaikutuksista.
Sylvie Guillaume
(FR) Tänään keskustelemme miesten ja naisten tasa-arvosta 15 vuotta Pekingissä järjestetyn neljännen naisten maailmankonferenssin jälkeen ja vietämme myös köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan eurooppalaista teemavuotta.
Haluaisin nähdä yhteyden näiden kahden asian välillä, sillä työn epävarmuudesta kärsivät todellakin pääasiassa naiset. Esimerkiksi Ranskassa naisten osuus osa-aikaisista työntekijöistä on 80 prosenttia, ja heidän työsuhteensa ovat epävarmoja ja matalapalkkaisia. Lisäksi 80 prosenttia naisista saa palkkaa, joka on alle minimipalkan, mikä tarkoittaa sitä, että lopulta he saavat eläkettä, joka vastaa juuri ja juuri vähimmäistoimeentuloa. Tämän lisäksi naisten ja miesten välinen palkkakuilu on edelleen erittäin suuri.
Näin ollen sukupuolten tasa-arvo on toteutunut jossain määrin vain teoriassa, ja naisten, joilla on lisäksi vielä suuri määrä perhevelvoitteita, on toisinaan pakko tehdä useampaa työtä useammalle työnantajalle, ja silti heidän ansionsa ovat lopulta pienemmät kuin miehillä.
Tämän vuoksi on ehdottomasti otettava käyttöön julkisia toimia, jotka kohdennetaan erityisesti näihin eriarvoisuuksiin sekä työ- että perhe-elämässä, sekä sosiaaliturvajärjestelmiä, joilla vastataan aktiivisesti naisten tarpeisiin. Ilman näitä toimenpiteitä Pekingin tavoitteet jäävät todennäköisesti haaveeksi.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Sukupuolten tasa-arvo on Euroopan unionille todella tärkeä periaate, kun se pyrkii kasvuun, työllisyyteen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen liittyviin tavoitteisiinsa. Euroopan unioni on edistynyt paljon Pekingin toimintaohjelman täytäntöönpanossa, mutta emme voi olla täysin tyytyväisiä nykytilanteeseen. Pekingin toimintaohjelman täytäntöönpanoa koskevasta kertomuksesta käy ilmi, että asetettuja tavoitteita ei ole Euroopan unionissa vielä saavutettu. On todella tärkeää, että Pekingin indikaattoreita käytetään kehittämään tasa-arvonäkökulmaa kansallisissa uudistusohjelmissa sekä sosiaalista suojelua ja osallisuutta koskevissa kansallisissa raporteissa. Jäsenvaltioissa ja EU:ssa on edelleen puutetta luotettavista ja vertailukelpoisista tiedoista, joiden avulla voidaan määrittää sosiaalisia indikaattoreita, mukaan lukien naisten köyhyyttä, naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja institutionaalisia mekanismeja. Yksi Euroopan tasa-arvoinstituutin tehtävistä on vertailukelpoisten tietojen käsittely. Tasa-arvoinstituutin työohjelmaan sisältyvien tavoitteiden pitäisi auttaa erityisesti Pekingissä määritettyjen indikaattoreiden käytössä. Olen vakuuttunut siitä, että talouslaman aikana on erittäin tärkeää vahvistaa sukupuolten tasa-arvoa edistäviä institutionaalisia mekanismeja.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, kiitän kollegojani tästä keskustelusta.
Puhuin äskettäin virkamiesten korkean tason ryhmälle, naisille, jotka olivat edenneet urallaan korkeimpaan mahdolliseen virkaan, ja he olivat huolissaan siitä, miten he voisivat edetä vielä pidemmälle. Haluan hieman kääntää tämän keskustelun suuntaa, sillä mielestämme käytämme liikaa aikaa siihen, että yritämme saada naisia ammatteihin, emmekä pohdi, miksi miehet eivät pyri tiettyihin ammatteihin. Tärkein syy on se, ettei niistä makseta riittävän hyvin, ja sanon tämän erittäin selvästi - maksamme liian vähän siivoamisesta, työstä, jota kukaan ei halua tehdä. Jos tarkastelisimme, millaista palkkaa maksamme tällaisista ammateista, voisimme saavuttaa tasa-arvon sekä tällä tasolla että asteikon toisessa päässä. Mielestäni meidän on tarkasteltava näitä kysymyksiä, mikäli haluamme todellista sukupuolten tasa-arvoa.
Puheenjohtajavaltio Espanja on mielestäni hyvin huolissaan esimerkiksi naisten asemasta maataloudessa. Toisaalta heillä on tärkeä rooli, mutta sitä ei tunnusteta eikä sitä todellakaan pidetä tärkeänä, ja toisaalta tämä on tärkeä näkökohta tulevissa maatalouspolitiikan uudistuksissa.
On kaksi muuta asiaa, jotka haluan mainita. Monet naiset osallistuvat tähän keskusteluun, mutta mielestäni meidän on oltava rehellisiä sen osalta, kuinka monella meistä on lapsia huollettavana. Voisimmeko olla täällä, jos meillä olisi lapsia huollettavanamme? Kyllä, mutta vain siksi, että ansaitsemme paljon enemmän kuin toiset, jotka eivät voi tehdä samoin.
Lopuksi antakaamme tunnustusta Iranin naisille. Saimme kuulla heistä eilen, ja mielestäni meidän olisi täällä parlamentissa ja tässä keskustelussa annettava tunnustusta heidän taistelulleen ja toivotettava heille kaikkea hyvää.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Miesten ja naisten yhtäläiset oikeudet on yhteisön lainsäädäntöön sisältyvä Euroopan unionin perusperiaate. Vuonna 2009 kansallisten parlamenttien jäsenistä naisia oli 24 prosenttia, maiden hallitusten jäsenistä heitä oli 26 prosenttia, Euroopan unionin yritysjohtajista 33 prosenttia ja Euroopan unionin julkisten korkeakoulujen professoreista heitä oli 18 prosenttia. Haluan mainita myös sen, että 81,3 prosenttia nuorista naisista on suorittanut vähintään keskiasteen opinnot, kun taas Euroopan unionissa yliopistoista valmistuneista naisten osuus on 59 prosenttia.
Euroopan unionin kasvu- ja työllisyysstrategialla pyritään varmistamaan, että vuoteen 2010 mennessä naisten työllisyysaste on 60 prosenttia. Naisten köyhyysriski johtuu kuitenkin pääasiassa yksinhuoltajaäitien perheiden tilanteesta. Pidämme varmasti tärkeänä sitä, että naisille taataan yhtäläiset mahdollisuudet uransa kehittämiseen ja suunnitteluun sekä olosuhteet, jotka tukevat yksityis-, työ- ja perhe-elämän tasapainoa. Tässä kohtaa haluan korostaa lastenhoitopalvelujen merkitystä. Pyrimme varmistamaan, että 30 prosenttia alle kolmevuotiaista lapsista voi saada tähän ikäryhmään kuuluville tarkoitettuja lastenhoitopalveluja.
Ilda Figueiredo
(PT) Kun kansainvälinen naistenpäivä ja sen satavuotisjuhlat lähestyvät, ja kun pian tulee kuluneeksi 15 vuotta Pekingin toimintaohjelman hyväksymisestä, voimme nähdä, että naisten elämässä on edelleen vakavia ongelmia, sillä he ovat epävarman työn, työttömyyden, kasvavan eriarvoisuuden, kapitalismin kriisin sekä yhteiskunnassa, työpaikalla ja kotona heihin kohdistuvan väkivallan uhreja. Köyhyydellä on naisen kasvot myös täällä Euroopan unionissa, jossa 85 miljoonan köyhyydessä elävän ihmisen joukosta suurin osa on naisia. Näistä syistä emme ainoastaan kannata naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnassa hyväksyttyä päätöslauselmaa vaan myös toivomme, että parlamentin enemmistö hyväksyy sen, myös sen kohdan, jossa korostetaan, että seksuaali- ja lisääntymisterveys sekä niihin liittyvät oikeudet ovat erottamaton osa naisten oikeuksia koskevaa toimintasuunnitelmaa ja että on välttämätöntä lisätä ponnisteluja naisten lisääntymisoikeuksien ja -terveyden parantamiseksi niin Euroopassa kuin maailmanlaajuisesti.
On aika tehdä loppu eriarvoisuudesta ja stereotypioista ja panna etusijalle miesten ja naisten yhtäläisten oikeuksien edistäminen sosiaalisessa kehityksessä.
Corina Creţu
(RO) Yhdellä Pekingin toimintaohjelmassa vuonna 1995 määritellyistä keskeisistä toiminta-alueista pyrittiin torjumaan naisiin kohdistuvaa väkivaltaa. Viisitoista vuotta tämän historiallisen YK:n konferenssin jälkeen arvio naisten aseman parantamiseksi maailmassa toteutetuista toimenpiteistä on pettymys. Monet vuosien saatossa hyväksytyistä ohjelmista ovat surullista kyllä jääneet kauas todellisuudesta, puhumattakaan vuosituhannen kehitystavoitteista, joihin sisältyy sukupuolten tasa-arvon edistäminen. Valitettavasti perheväkivalta, raiskauksen käyttäminen aseena sodissa, sukuelinten silpominen, pakkoavioliitot, ihmiskauppa tai seksiorjuus ovat edelleen painajaisia, jotka tuhoavat miljoonien naisten elämää kaikkialla maailmassa.
Mielestäni emme voi puhua onnistumisesta ellei Euroopan unioni osallistu tähän tehtävään entistäkin aktiivisemmin. Tarvitsemme kattavan strategian, jolla voidaan torjua köyhyyttä, koulutuksen ja tiedon puutetta, rankaisemattomuutta, aseellisia konflikteja ja prostituutioon tähtäävää ihmiskauppaa. Mielestäni meidän on tärkeää muistaa, että ennen kuin naisiin kohdistuvasta väkivallasta tulee pahuuden väline, sen laukaisijoina on hyvin monenlaisia tekijöitä, joiden kitkemiseksi meidän on toteutettava yhtenäisempiä ja päättäväisempiä toimenpiteitä.
Franz Obermayr
(DE) Arvoisa puhemies, Pekingin toimintaohjelman läpi kulkee tulipunainen lanka, nimittäin syrjimättömyys. Se on hyvä asia. Naisille ei saa tarjota huonompaa sopimusta kuin miehille ilman hyvää ja järkevää syytä.
En kuitenkaan usko, että naiskiintiöt - niin sanottu "myönteinen" syrjintä - ovat tässä järkevä menettelytapa. Tärkeimpänä perusteena on oltava taidot, ei sukupuoli. Tämän vuoksi vastustan vahvasti naiskiintiötä Euroopan komission nimittämisessä. Sen sijaan, että olemme huolissamme kiintiöistä, meidän pitäisi todella keskittyä naisiin, joita sorretaan ja syrjitään.
Euroopan unionissa annamme edelleen musliminaisten elää eräänlaisessa rinnakkaisessa yhteiskunnassa, jossa naisiin kohdistuva väkivalta ja muut sortamisen muodot ovat osa arkipäivää. Sallimme sen, etteivät musliminaiset voi Euroopan unionissa päättää itse vapaasti monista heidän elämäänsä liittyvistä asioista. Tämä alkaa pukeutumistavasta ja se jatkuu läpi koulutuksen siihen, millaisen uran ja millaisen aviomiehen he voivat valita. Naisten oikeuksien puolustajat muslimimaista lähestyvät meitä ja toivovat, että asialle tehdään täällä jotakin. Missä on ihmisoikeuksia puolustava Euroopan unioni, kun sitä tarvitaan?
Olen siis sitä mieltä, että meidän on lopetettava nämä keinotekoiset keskustelut kiintiöistä ja sen sijaan tehtävä työtä torjuaksemme sitä massiivista syrjintää, jota tapahtuu Euroopan unionissa päivittäin uskonnonvapauden varjolla - tällaiselle ei todellakaan ole sijaa valistuneessa arvoyhteisössämme.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Ilman edellistä puhujaa, teitä ja ministeriä olisimme olleet ainoastaan naisten muodostama ryhmä, joka keskustelee siitä, miten sukupuolten tasa-arvoa olisi parannettava. Tämä on kiistatta yksi tärkeimmistä kysymyksistä nyky-yhteiskunnassa ja nykyaikana, ja olen samaa mieltä jäsen Svenssonin kanssa siitä, että on ehdottoman tärkeää koordinoida toimintaa kaikilla tasoilla.
Varsinaisen jatkuvaan sukupuolten eriarvoisuuteen liittyvän ongelman lisäksi Euroopan unionissa ei ole vielä korkealaatuista sovittujen indikaattoreiden sukupuoliperusteista erottelua esimerkiksi naisten köyhyyden, naisiin kohdistuvan väkivallan tai naisten ihmisoikeuksien aloilla. Komission pitäisi näin ollen antaa Eurostatin tehtäväksi luoda yhteyksiä, joiden avulla voidaan koordinoida vertailukelpoisten tietojen tai jäsenvaltioista saatavien tietojen keruuta, ja samalla komission pitäisi painostaa jäsenvaltioita tekemään aktiivista yhteistyötä Eurostatin kanssa.
Tästä huolimatta EU on edelleen maailmanlaajuinen edelläkävijä sukupuolten tasa-arvossa, ja mielestäni meidän pitäisi jakaa muun maailman kanssa ne hyvät käytännöt, jotka meillä EU:ssa jo on. Seuraavalla neuvottelukierroksella meidän olisi puhuttava myös niistä hyvistä asioista, joita olemme onnistuneen saavuttamaan. Uskon, että viiden vuoden kuluessa, kun vietämme Pekingin toimintaohjelman 20. vuosipäivää, meidän pitäisi vihdoin voida juhlia parempaa edistymistä sukupuolten tasa-arvokysymysten ratkaisemisessa maailmanlaajuisesti.
Angelika Werthmann
(DE) Arvoisa puhemies, sukupuolten tasa-arvo on EU:n perusperiaate. Tämä periaate mainitaan sopimuksissa ja verkkosivustoilla, ja sitä toistellaan iloisesti usein ja monissa paikoissa. Näin ollen pitäisi olla perusteltua kysyä, miksi me aina puhumme siitä. Vastaus on yksinkertaisesti se, että monella alalla tasa-arvoa ei toteuteta. Odotan kovasti sitä päivää, kun meidän ei enää tarvitse puhua tästä ja sukupuolten tasa-arvon periaate on vihdoin toteutunut yhteiskunnassa.
Diego López Garrido
neuvoston puheenjohtaja. - (ES) Arvoisa puhemies, yhdyn kaikkiin esitettyihin puheenvuoroihin, kaikkiin paitsi jäsen Obermayrin esittämään puheenvuoroon, johon yhdyn vain osittain.
On todettava, että nämä naisedustajien puheenvuorot ovat merkkejä uudesta aikakaudesta, joka on alkamassa Euroopan unionissa myös sukupuolten tasa-arvon alalla.
Sukupuolten tasa-arvosta on hyötyä paitsi naisille myös miehille. Sukupuolten tasa-arvo on tärkeä yhteiselon periaate. Siksi ajattelin, että tänään puhuisivat sekä miehet että naiset, sillä tasa-arvosta on hyötyä meille kaikille, ei ainoastaan naisille, ja mielestäni Euroopan unioni on erittäin viisaasti sitoutunut sukupuolten tasa-arvoon.
Se on tehnyt niin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklassa, jossa naisten ja miesten sukupuolten tasa-arvon periaate mainitaan ensimmäistä kertaa primaarilainsäädännössä, sekä saman sopimuksen 3 artiklassa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 8 artiklassa, jonka mukaan unionin on noudatettava kaikissa toimissaan miesten ja naisten välisen tasa-arvon periaatetta. Tässä tarkoitetaan kaikkia toimia. Toisin sanoen sukupuolten tasa-arvon periaate asetetaan sopimuksissa keskeiseen asemaan Euroopan unionin politiikassa, ja siitä on tullut ydinperiaate Euroopan unionin poliittisella asialistalla. Meidän on ryhdyttävä toteuttamaan tätä toimeksiantoa, joka meille annetaan Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa.
Juuri tämän puheenjohtajavaltio Espanja ja Euroopan unionin neuvosto haluavat tehdä, ja olemme vakuuttuneita siitä, että komissio tekee kanssamme yhteistyötä.
Juuri eilen meillä oli kokous komission kanssa Madridissa. Komission jäsen Reding osallistui kokoukseen, ja olemme varmoja, että komissio aikoo tehdä erittäin tiivistä yhteistyötä auttaakseen meitä sukupuolten tasa-arvoon liittyvien tavoitteidemme toteuttamisessa tämän puheenjohtajakauden aikana.
Ensinnäkin, kertoakseni lähitulevaisuuden tapahtumista, 8. maaliskuuta on tärkeä päivä, sillä se on kansainvälinen naistenpäivä ja Euroopan parlamentti keskustelee silloin Strasbourgissa naisten peruskirjasta. Samana päivänä myös työllisyydestä, sosiaalipolitiikasta, terveydestä ja kuluttaja-asioista vastaava neuvosto keskustelee tasa-arvon ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden - joka on myös yksi unionin periaatteista - toisiinsa liittämisestä, sukupuolten tasa-arvon liittämisestä sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja väkivallan kitkemiseen.
Puheissanne useimmin esiin tullut aihe on varmaankin ollut tarve kitkeä sukupuolisidonnainen väkivalta, joka on yhteiskuntamme suurin vitsaus, yhteiskuntamme pahin puoli: naisiin kohdistuva väkivalta.
Olen varma, että sukupuolisidonnaista väkivaltaa koskeva suojelumääräys tulee olemaan yksi suurista saavutuksistamme tulevina kuukausina, sillä sitä on pidettävä suurena saavutuksena. Jälleen kerran totean, että luotamme komission ja Euroopan parlamentin yhteistyöhön tässä asiassa.
Viviane Reding
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, tasa-arvodirektiivien antaminen alkoi vuonna 1970, ja siitä lähtien monet direktiivit ovat paitsi muuttaneet jäsenvaltioiden lainsäädäntöä - tuohon aikaan jäsenvaltioissa ei ollut asiaa koskevaa lainsäädäntöä - myös johtaneet jäsenvaltioissa uusien lakien, naisten ja miesten tasa-arvoa kaikilla yhteiskunnan tasoilla koskevien lakien, säätämiseen. Siitä huolimatta, ja tässä olette oikeassa, meillä on hyviä lakeja, mutta niitä ei sovelleta käytännössä. Mielestäni meidän on aivan ensimmäiseksi jätettävä uusien lakien säätäminen ja huolehdittava siitä, että lakeja todella sovelletaan yhteiskunnassa.
Haaveilen ajasta, jolloin voimme keskustella tässä salissa ja puolet puhujista on miehiä ja puolet naisia. Haaveilen siitä, ettemme tarvitse enää kansainvälistä naisten päivää, koska ongelmia ei enää ole. On mukava haaveilla, käytännöt ovat olemassa, ja meidän on konkreettisesti tartuttava näihin asioihin. Tämän vuoksi olen erittäin kiitollinen puheenjohtajavaltio Espanjalle, joka on asettanut naiskysymyksen ensisijaisten tavoitteiden kärkipäähän.
Pyrin kollegoitteni kanssa hyvin omistautuneesti sisällyttämään sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamisen kaikkiin niihin menettelytapoihin, joita aiomme esittää. Yhdessä työllisyydestä vastaavan kollegani Andorin kanssa huolehdimme siitä, että tämä toteutuu EU 2020 -strategiassa.
Muiden näkökohtien osalta aion, kuten olen jo todennut, työstää naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan kanssa uutta tasa-arvostrategiaa, jossa ovat etusijalla miesten ja naisten väliseen palkkakuiluun ja naisten päätöksentekoon osallistumiseen liittyvät kysymykset, sillä ne ovat todellisia rakenteellisia ongelmia, jotka meidän on ratkaistava. On myös yhteiskuntaan liittyviä kysymyksiä, jotka menevät hyvin syvälle ja joita meidän on ratkottava naisjärjestöjen avulla, jäsenvaltioiden ministerien avulla, kansallisen lainsäädännön avulla sekä Euroopan unionin lainsäädännön avulla, ja on tietysti vielä myös hirvittävä naisiin kohdistuvaa väkivaltaa koskeva kysymys. Mielestäni tämä tulee olemaan etusijalla siinä työssä, jota aiomme tehdä.
Hyvät naiset, olen kuitenkin sitä mieltä, että kun vahva valtuuskuntanne menee New Yorkiin juhlistamaan Pekingin toimintaohjelman 15-vuotista taivalta, saamme olla ylpeitä, sillä kun katsomme, mitä olemme saavuttaneet kuluneiden 15 vuoden aikana, se on paljon. Hyvä on, emme ole vielä siellä, mihin haaveemme meitä vie, mutta olemme saavuttaneet paljon, ja tämän kokemuksen avulla voimme auttaa paljon muissa maanosissa eläviä naisia. Tämä on aiheena New Yorkin kokouksessa. Siellä ei tarkastella vain sitä, mitä Euroopan unionin naiset nyt tekevät, vaan myös sitä, mitä Euroopan unionin naiset ja Euroopan unionin politiikka, kehitysyhteistyöpolitiikka, voivat tehdä muissa maanosissa elävien naisten hyväksi.
Näin ollen olen myös sitä mieltä, että perusoikeuskirjassa, jonka kaunista tekstiä jokaisen lapsen pitäisi lukea Euroopan unionin kouluissa ja jokaisen yliopistomme opiskelijan pitäisi tutkia, todetaan aivan oikein, että miehet ja naiset eivät ole erilaisia. He ovat tasa-arvoisia, ja meidän velvollisuutemme on huolehtia siitä, että puhumme suoraan silloin, kun tämä perusperiaate ei toteudu kansallista lainsäädäntöä soveltaessamme. Eikä meidän pidä puhua vain täällä, vaan meidän on puhuttava suoraan myös jäsenvaltioissa ja näytettävä esiin tulevat ongelmat, joita ei ole vielä ratkaistu, eikä vain pysyttävä hiljaa kunnes ongelma on ratkaistu.
Esitän pyynnön kaikille miehille täällä parlamentissa. Liittäkää äänenne naisten ääniin.
Puhemies
- (ES) Olen vastaanottanut keskustelun päätteeksi yhden työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Vasilica Viorica Dăncilă  
Yhdistyneet Kansakunnat julisti 25. päivän marraskuuta kansainväliseksi päiväksi naisiin kohdistuvan väkivallan lopettamiseksi, ja sitä vietetään joka vuosi kaikkialla maailmassa. Tämä ilmiö on hyvin laaja, ja Euroopan unionissa 45 prosenttia naisista joutuu erilaisten väkivallan muotojen uhriksi. Maailmanlaajuisesti yhtä naista kolmesta on lyöty, pakotettu sukupuoliyhdyntään tai muuten pahoinpidelty. Tämä ilmiö ei näy ainoastaan naisiin ja tyttöihin kohdistuvassa perheväkivallassa, vaan myös hyväksikäytössä, seksuaalisessa väkivallassa, ihmiskaupassa, kunniamurhissa, vaarallisissa perinteisissä käytännöissä, kuten morsiamen polttamisessa tai liian nuorella iällä solmittavissa avioliitoissa, ja muissa naisten kehoon, mieleen ja ihmisarvoon kohdistuvissa väkivallan muodoissa. Useimmissa tapauksissa väkivallantekijä on aviomies tai kumppani tai tuttava. Mielestäni naisiin kohdistuva väkivalta on yksi vakavimmista ihmisoikeusloukkauksista. Väkivallan vakavuutta lisää se, että sitä tapahtuu kaikissa maanosissa, kaikissa maissa ja kulttuureissa niiden taloudellisesta kehityksestä riippumatta. Näihin tekoihin syyllistyneitä on rangaistava ankarasti. Merkittävissä rikoksissa on kansainvälisellä rikostuomioistuimella oltava tärkeä rooli ja sen tekemien päätösten on vastattava tarkasti kansallisten tuomioistuinten päätöksiä.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
kirjallinen. - (PL) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, YK:n Pekingissä järjestämästä kuuluisasta yhtäläisiä oikeuksia käsitelleestä naisten maailmankonferenssista tulee pian kuluneeksi 15 vuotta. Näiden 15 vuoden aikana YK:n sukupuolten välisen tasa-arvon toimintaohjelman allekirjoittaneet 189 maata ovat saaneet jonkin verran edistystä aikaan kaikilla asiakirjassa määritetyillä 12 keskeisellä ongelma-alueella. Useimmat määritetyistä ongelmista ovat kuitenkin edelleen ratkaisematta, erityisesti naisiin kohdistuvan perheväkivallan ongelma ja naisten joutuminen mukaan aseellisiin konflikteihin. Näitä aiheita ei tarvitse esitellä Euroopan parlamentille - käsittelemme niitä ihmisoikeusloukkauksia koskevissa keskusteluissamme lähes jokaisessa täysistunnossa. Näin ollen haluan todeta arvostavani YK:n aloitetta. Joka viides vuosi toimintaohjelma tarkistetaan yksityiskohtaisesti useissa maissa (viimeksi vuonna 2005) ja kiireellisimpiä kysymyksiä korostetaan. Viisi vuotta sitten New Yorkissa toimintaohjelman allekirjoittaneiden maiden huomiota kiinnitettiin naisiin kohdistuneiden raiskausten suureen määrään, HI-virus-/aids-tartuntojen lisääntymiseen naisten keskuudessa ja naisten syrjintään työhönotossa. Valitettavasti samat huomiot voidaan tehdään myös tänä päivänä. Tarvitsemme hyvin erityistä toimintasuunnitelmaa, jossa kaikki toimintaohjelman allekirjoittaneet antavat todellista tukea ja johon Euroopan unioni osallistuu, jotta voimme nähdä selkeää edistymistä tapahtuneen, kun ohjelmaa seuraavan kerran tarkistetaan viiden vuoden päästä.
Daciana Octavia Sârbu  
Olen vahvasti sitä mieltä, että sukupuolten tasa-arvon on oltava keskeinen tavoite kaikissa demokratioissa. Vaikka Euroopan unioni onkin ponnistellut kovasti saavuttaakseen Pekingin toimintaohjelman tavoitteet, niitä kaikkia on ollut mahdotonta saavuttaa. Euroopan unionissa on edelleen vahvoja naisiin liittyviä stereotypioita ja merkittäviä palkkaeroja miesten ja naisten välillä, samalla kun naisten houkuttelemisessa päätöksentekotehtäviin on edistytty todella hitaasti. Yhtäläiset oikeudet jäävät kuitenkin yleensä vain haaveeksi, erityisesti Itä-Euroopan maissa, EU:n uusissa jäsenvaltioissa. Jotta jäsenvaltiot edistyisivät paremmin Pekingin toimintaohjelman tavoitteiden saavuttamisessa, on ehdottomasti saatava luotettavia ja vertailukelpoisia tietoja naisten asemasta sekä Euroopan unionissa että jäsenvaltioissa. Myös toimintaohjelmassa määritetyillä keskeisillä ongelma-alueilla tapahtunutta edistystä olisi tarkasteltava säännöllisesti. Olen kuitenkin tyytyväinen siihen, että puheenjohtajavaltio Espanja on sisällyttänyt sukupuolten tasa-arvoon liittyvän ongelman ensisijaisiin tavoitteisiinsa ja kiinnittänyt erityistä huomiota maatalousalalla työskenteleviin naisiin. Tämän vuoksi haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja onnitella puheenjohtajavaltiota tästä aloitteesta.
Joanna Senyszyn  
Yksi Pekingin toimintaohjelmassa määritetyistä keskeisistä ongelma-alueista on se, että naisten oikeudet muodostavat luovuttamattoman, erottamattoman ja jakamattoman osan yleismaailmallisia ihmisoikeuksia. Tavoitteena on ottaa näiden oikeuksien suojelemiseksi täysimääräisesti käyttöön kansainvälisiä välineitä, muun muassa kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskeva yleissopimus. Yksi syrjinnän muoto on naisten lisääntymisoikeuksien loukkaaminen. Lisääntymisoikeuksien kunnioittamista Puolassa vuonna 2007 koskeva kertomus ja tähän kertomukseen perustuvat YK:n ihmisoikeuskomitean suositukset osoittavat selvästi, että Puolassa naisilla on vaikeuksia saada korvattavia ehkäisykeinoja, raskaudenaikaista lääkintähoitoa, raskaudenaikaisia kokeita ja jopa lievitystä synnytyskipuihin. Heiltä evätään mahdollisuus lailliseen aborttiin lähes kaikissa tapauksissa, jopa silloin, kun lainsäädäntö sen sallisi. Tämän tuloksena Puolassa suoritetaan vuosittain 200-400 laillista ja 100 000 laitonta raskaudenkeskeytystä.
Ehdotan, että naisten tasa-arvon mittariksi EU:n jäsenvaltioissa hyväksytään laillisten aborttien suhdeluku, joka määritetään laskemalla montako laillista raskaudenkeskeytystä tehdään 1 000:tta elävänä syntynyttä lasta kohti vuodessa. Maissa, joissa naisilla on oikeus valita abortti, tämä luku on noin 200. Puolassa se on 1. Tämä on objektiivinen keino mitata naisten lisääntymisoikeuksien loukkaamista Puolassa. Vaadin tehokkaampaa EU:n ja YK:n välistä yhteistyötä naisten oikeuksien valvonnassa ja sellaisten mittausmenetelmien käyttöönottoa, joilla naisten oikeuksien loukkaukset voidaan ilmaista määrällisesti.
Anna Záborská  
Päätöslauselma ei kata koko Pekingin toimintaohjelmaa. Kuten tavallista, on helpompi jäädä miettimään sukupuoleen kohdistuvia stereotypioita, "lisääntymisterveyttä", puhumattakaan abortista, kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevasta yleissopimuksesta, väkivallasta ja kiintiöistä. Eikö naisten ja äitien laajalla enemmistöllä Euroopassa ja koko maailmassa ole mitään muita ongelmia? Eikö ole aika ryhtyä ratkomaan myös muita esteitä? Pekingin toimintaohjelman 9 kohdassa päämääräksi kuitenkin asetetaan kaikkien naisten vaikutusvallan lisääminen. On tärkeää, että kaikki naiset voivat kokea kuuluvansa sellaisen julkisen yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan politiikan piiriin, jossa kunnioitetaan heidän luonnollista erilaisuuttaan ja heidän välttämätöntä täydentävää luonnettaan ja jossa ei unohdeta kansallisten ja alueellisten identiteettien tai historiallisen, kulttuurisen ja uskonnollisen monimuotoisuuden merkitystä. Toimintaohjelman täytäntöönpano on jokaisen jäsenvaltion omalla vastuulla, ja siinä on otettava huomioon henkilöiden ja heidän muodostamiensa yhteisöjen erilaiset uskonnolliset ja eettiset arvot sekä kulttuuriperintö ja filosofiset vakaumukset, ja niitä on myös ehdottomasti kunnioitettava. Mikäli Pekingin toimintaohjelman täytäntöönpanossa olisi kunnioitettu näitä lähtökohtia, emme olisi todenneet naisten aseman kehityksessä vain lievää paranemista. Tässä päätöslauselmassa lähetetään yksipuolinen signaali, joka pikemminkin erottaa kuin yhdistää.
Artur Zasada  
Kannatan täysin jäsen Svenssonin sukupuolten tasa-arvo-ongelmaa käsittelevää työtä, ja olen samaa mieltä siitä, että hänen esiin ottamansa asiat vaikuttavat merkittävästi siihen prosessiin, jossa pyritään saavuttamaan yhtäläiset oikeudet naisille ja miehille. Toisaalta haluan huomauttaa, että monet naiset valitsevat tietoisesti ja vapaaehtoisesti kotona perheen puolesta työskentelemisen. Toisinaan heidät pakotetaan luopumaan urastaan odottamattomista syistä, esimerkiksi siksi, että heidän on hoidettava sairasta tai vammaista lasta. Tässä tilanteessa merkittävän ongelman muodostaa se, ettei näille naisille ole olemassa eläkeoikeuksia koskevia asianmukaisia ratkaisuja. Monissa maissa tähän asiaan ei ole tarjolla minkäänlaisia ratkaisuja, tai jos niitä on, ne eivät riitä takaamaan naisille kunnollista toimeentuloa. Tämän vuoksi on tärkeää, että sukupuolten tasa-arvoa koskevassa keskustelussa käsitellään myös kodista ja lastenhoidosta huolehtivien naisten oikeuksia etuuksiin.
