Muiden maatalouden alojen kuin maitoalan kriisi (keskustelu) 
Puhemies
(PL) Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma muiden maatalouden alojen kuin maitoalan kriisistä.
Mariann Fischer Boel
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan aivan aluksi kiittää teitä siitä, että tarjositte minulle mahdollisuuden kertoa täällä tänään maatalousalan nykyisestä taloustilanteesta.
Talous- ja rahoituskriisi on vaikuttanut myös maatalousalaan. Kysyntä on heikentynyt, valuuttakurssit ovat muuttuneet, ja luottoa on vaikeaa saada. Tämä kaikki on vaikuttanut maataloustuotteiden hintoihin ja viljelijöiden tuloihin.
Virallisia arvioita maataloustulosta saadaan vasta tämän viikon lopussa, mutta tuotantokustannusten suhteellisen kehityksen ja maatalousmarkkinoiden hintojen perusteella voimme jo odottaa tässä vaiheessa sen pienenevän vuonna 2009 huomattavasti aiempiin vuosiin verrattuna.
Maataloustulon ensimmäinen lasku tapahtui elokuussa 2008, ja tämän uuden laskun voidaan odottaa ylittävän vaikutuksiltaan maataloustulon poikkeukselliset nousut, jotka johtuivat maataloustuotteiden hintojen hyppäyksistä kesällä 2007 ja vuosi sen jälkeen.
Arvoisa puhemies, jos sallitte, käyn läpi muutamia eri aloja. Aivan ensin puhun viljakasveista. Vuonna 2008 viljakasvien hinnat laskivat huomattavasti, mikä johtui lähinnä hyvästä sadosta. Viime kuukausina olemme kuitenkin huomanneet, että erityisesti vehnän ja maissin hinnat ovat nousseet. Näiden muutosten valossa nyt ei ole sopivaa toteuttaa poikkeuksellisia toimenpiteitä, esimerkiksi avata maissin interventiotarjouskilpailua, eikä puuttua asiaan vientitukien avulla.
Tilanne on hieman erilainen rehuohran tapauksessa: sen vienti on vähentynyt ja kotimaiset hinnat ovat matalat, mutta interventio on juuri avattu, kuten tiedätte, ja tämän pitäisi auttaa rehuviljamarkkinoita.
Sianliha-alalla tilanne on edelleen epävakaa. Alan joutuessa talouskriisin se ei ollut vielä toipunut kokonaan vuoden 2007 vaikeuksista. Tänä vuonna hinnat ovat matalammat kuin viime vuonna, mutta samalla - joskushan asiaa on tarkasteltava myös myönteisestä näkökulmasta - rehun hinnat ovat paljon vakaammat kuin vuosina 2007-2008. Vaikka vienti onkin jäänyt vuoden 2008 tasosta, odotamme sen ylittävän selvästi vuoden 2007 tason.
Kaiken kaikkiaan en näe tällä hetkellä riittäviä perusteita ottaa käyttöön ylimääräistä markkinavälinettä, mutta voin vakuuttaa teille, että seuraamme tilannetta hyvin tarkkaan.
Hedelmien ja vihannesten tapauksessa talouskriisi on johtanut kotimaisen kulutuksen vähenemiseen, ja myös joillakin vientimarkkinoilla on tapahtunut laskua. Tämä on vaikuttanut hintoihin, joita tuottajat ovat saaneet hedelmistä ja vihanneksista. Alan erityispiirteiden vuoksi päätimme kuitenkin viimeisessä hedelmä- ja vihannesalan uudistuksessa, että alan haasteisiin tartuttaisiin lisäämällä tuottajajärjestöjen houkuttelevuutta ja antamalla niille vastuuta kriisinhallinnasta.
Tuottajajärjestöjen osuus hedelmien ja vihannesten kokonaistuotannosta on nykyään 40 prosenttia Ne voivat muodostaa taloudellisesti vahvempia yksiköitä myös kansainvälisesti, mikä on tärkeää, koska nykyajan kriisit eivät tunne kansallisia rajoja.
Vuoden 2007 uudistuksessa kannustimme tuottajajärjestöjä tähän. Tarjosimme niille myös uusia kriisinhallintavälineitä, kuten korjaamisen raakana tai korjaamatta jättämisen, jotka täydentävät perinteisiä markkinoilta poistamisia.
Olemme myös luoneet oikeudellisen kehyksen, joka tarjoaa hedelmien ja vihannesten tuottajille mahdollisuuden vaikuttaa markkinoihin ja vakauttaa markkinat, mutta alhaalta ylöspäin eteneviä toimia tarvitaan lisää, eikä komissio voi ottaa tästä vastuuta. Kannustan siksi perustamaan tuottajajärjestöjä ja katson, että jäsenvaltioiden ja viljelijöiden pitäisi tarkastella eri jäsenvaltioissa toimivien tuottajajärjestöjen määrää. Ei ole kovinkaan järkevää, että tuottajajärjestöt kilpailevat keskenään sen sijaan, että ne kilpailisivat vähittäismyyntialaa vastaan.
Oliiviöljyn hinnat nousivat ennätystasolle neljä vuotta sitten epäsuotuisten sääolosuhteiden vuoksi. Tämän jälkeen kolme peräkkäistä tyydyttävää satoa ja talouskriisi ovat johtaneet vähitellen hyvin alhaisiin hintoihin. Siksi komissio otti aiemmin tänä vuonna uudelleen käyttöön yksityisen varastoinnin tuen. Huomasimme markkinoiden reagoivan siihen välittömästi ja hintojen palautuvan tasaisesti.
Vaikka satoennusteet ovatkin hyvät - neljättä kertaa peräkkäin - varastot sadonkorjuun alkaessa olivat pienet. Kulutus nähdäksemme elpyy.
Yhteenvetona totean, että ilmassa on hienoisia merkkejä elpymisestä. Olen samaa mieltä siitä, että tilannetta on seurattava tiiviisti toimien toteuttamiseksi tarvittaessa.
Tämä oli nopea kooste lyhyen aikavälin toimenpiteistä, mutta haluan vakuuttaa teille, että tarkastelemme myös keskipitkän ja pitkän aikavälin kysymyksiä, kuten lisäarvon jakautumista elintarvikeketjussa, sekä sitä, miten puutumme hintojen voimakkaaseen vaihteluun. Palaamme varmasti myöhemmin myös näihin tärkeisiin asioihin.
Albert Deß
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, viime vuonna ja myös tänä vuonna maitotilalliset toivat huolenaiheensa kuuluvasti esiin myös Brysselissä. Tiedotusvälineistä saa sen kuvan, että vain maidontuottajat ovat vaikeassa tilanteessa. Totuus on kuitenkin se, että tilanne vaikuttaa myös muihin maatalouden aloihin. Siankasvattajat, sianlihantuottajat, siipikarjankasvattajat, hedelmien ja vihannesten viljelijät, viininviljelijät ja jopa viljakasvien viljelijät ovat - toisin kuin maidontuottajat- tottuneet siihen, että jotkin vuodet ovat hyviä ja toiset taas huonoja, eivätkä he tuo siksi ääntään yhtä kuuluvasti esiin. Katson kuitenkin, että meidän on nyt hyvä tuoda esiin myös näiden maataloustuottajien tilanne.
Arvoisa komission jäsen, sanoitte, että talous- ja rahoituskriisi on vaikuttanut maatalouden kaikkiin aloihin ja että meidän pitäisi pohtia, miten voimme reagoida asiaan. Puhuessani kentällä niiden viljelijöiden kanssa, joihin tilanne on vaikuttanut, kuulen kerta toisensa jälkeen samat asiat. He sanovat yleisesti selviytyvänsä markkinoista, lukuun ottamatta äärimmäisen vaikeita tilanteita, joita maidontuottajat ja muut tuottajat näkivät esimerkiksi viime vuonna ja tänä vuonna. He eivät kuitenkaan ymmärrä, miksi me EU:ssa kuormitamme heitä lisäämällä jatkuvasti byrokratiaa. He sanovat haluavansa viljellä maata sekä ruokkia ja hoitaa eläimiään eivätkä käyttää koko päivää siihen, että he pitävät kirjaa tekemisistään.
Viljelijämme ovat tuottaneet ruokaa vuosisatojen ajan pitämättä yksityiskohtaista kirjaa tekemisistään. Sadot ovat kasvaneet, ja eläimet tuottavat entistä enemmän - ja nyt me hukutamme maataloustuottajat byrokratiaan. Luin hiljattain maatalousministerien aikovan keskustella byrokratian vähentämisestä. Maataloustuottajamme tuskin uskaltavat uskoa tätä enää. Toivon, että pääsemme asiassa vihdoin eteenpäin ja voimme antaa maataloustuottajiemme tehdä sitä, mitä he tekevät parhaiten, eli tuottaa ruokaa, terveellistä ruokaa, puolelle miljardille hengelle. Meidän pitäisi auttaa heitä tässä ja varmistaa, että he voivat tehdä näin tulevaisuudessa.
Paolo De Castro
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, keskustelemme täällä jälleen kerran maatalousalan kriisistä.
Parlamentti on puhunut viime kuukausina useasti maitoalan vaikeuksista ja pyytänyt komissiota ja neuvostoa ryhtymään kiireesti toimiin. Olemme saavuttaneet tuloksia - vaikkakin vain osittaisia - mutta näiden aloitteiden pohjalta on saatu käyttöön 300 miljoonan euron erityisrahasto hätätilanteeseen vastaamista varten.
Meidän on kuitenkin otettava nyt huomioon, että maitoalan kriisi laajenee nopeasti EU:n maatalouden muille aloille. Huolestuttavia merkkejä näkyy vehnän, oliiviöljyn sekä hedelmien ja vihannesten markkinoilla, kuten komission jäsen Fischer Boel juuri totesi.
Maidon tapauksessa kyseessä on suhdanteellinen ilmiö, joka kulkee käsi kädessä kysynnän laskuun ja tämän jälkeen markkinoiden stagnaatioon johtaneen vaikean taloustilanteen kanssa. Kriisi alkaa saada huolestuttavat mittasuhteet, niin kuin maataloustuottajien lukuisat mielenosoitukset eri puolilla Eurooppaa osoittavat. Ne enteilevät uhkaavaa ja huolestuttavaa tilannetta ja ovat viesti laajasta huolesta, joka koskee koko alan tulevaisuutta.
Päätimme siksi 1. joulukuuta pidetyssä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan viimeisessä kokouksessa yksimielisesti kutsua komission kertomaan parlamentille maatalousalan kriisin tilanteesta sekä eri tuotantoaloilla ilmenevistä suuntauksista. Tältä osin odotamme ennen kaikkea sitä, että komissio hyödyntää käytettävissään olevia keinoja vakauttaa markkinat ja edistää kulutuksen elpymistä, mutta katsomme samalla, että meidän pitäisi tarttua myös tilaisuuteen tarkastella tulevaisuutta ja auttaa varmistamaan, että yhteinen maatalouspolitiikka on jatkossakin EU:n tärkeä politiikanala, jolla huolehditaan EU:n kaikkien kansalaisten ja alueiden eduista Pohjois-Ruotsista Kyproksen eteläosiin.
Viljelijät odottavat nopeaa toimintaa, ja me olemme nyt täällä ottamassa vastuuta asioiden jouduttamisesta, torjumassa kriisiä päättäväisellä tavalla ja hyödyntämässä viimeaikaisista kokemuksista opiksi otettuja asioita välttääksemme ajan tuhlaamista ja korjataksemme nopeasti tilanteen, joka on vaarassa pahentua entisestään. Toivomme komissiolta vastausta ja pyydämme sitä myös kertomaan asiaa koskevia uutisia.
Marian Harkin
Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä tilannekatsauksesta. Haluan kuitenkin keskittyä yhteen alueeseen, jolla voimme toimia. Kyse on luvattomien muuntogeenisten organismien (GMO) vähäisistä määristä tuontirehussa ja sen vaikutuksesta EU:n rehuteollisuuteen. Tämä on kaikenkattava kysymys.
Lähetin puheenjohtaja Barrosolle kirjeen, jonka monet Euroopan parlamentin jäsenet allekirjoittivat. Hän vastasi komission toteuttaneen pikaisia toimia hyväksyäkseen kolme muuntogeenistä tuotetta ja että neljäs on tulossa. Olemme silti edelleen hippasilla.
Ensi vuonna ongelmana on Brasilia. Brasilia on keventänyt hyväksyntäjärjestelmäänsä 22 kuukauteen, eivätkä ongelmat katoa. Olemme kaikki tietoisia siitä, että maatalousalaa vaivaavat pienet katteet, ja mielestäni EU:n maataloustuottajien pitäisi vähintäänkin voida odottaa, etteivät tuotantopanoskustannukset kasva siksi, ettei EU ole toiminut riittävän nopeasti lupien myöntämiseksi. Huonot tuottajahinnat ovat yksi ongelma itsessään, mutta kun tuotantopanoksia ei ole saatavilla maailmanmarkkinahintaan, taakka käy kaksinkertaiseksi. Irlannissa lupien viivästymisen aiheuttavat lisäkustannukset ovat olleet tämän vuoden toukokuusta lähtien 23 miljoonaa euroa.
Ongelma, joka koskee luvattomien muuntogeenisten organismien vähäisiä määriä tuontirehussa, ei katoa mihinkään, ja vaikka lupajärjestelmän nopea toiminta parantaa tilannetta, tarvitsemme edelleen teknisen ratkaisun.
Martin Häusling
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen Fischer Boel, puhuitte kriiseistä hyvin lyhyesti, enkä kuullut teidän mainitsevan niihin mitään mahdollisia ratkaisuja. On totta, ettei kriisi koske ainoastaan maitoalaa, vaan myös viljakasvien alaa ja että vihannesalan keskittyminen jatkuu. Lisäksi olemme menettäneet viimeisten kymmenen vuoden aikana 50 prosenttia siankasvattajistamme. Arvoisa komission jäsen, tämä ei johdu ainoastaan talouskriisistä vaan myös siitä, että maatalouspolitiikkanne suunta on ollut viime vuosina väärä. Teidän pitäisi todellakin todeta, että liberalisoinnissa on epäonnistuttu ja ettei maailmanmarkkinoita koskeva lähestymistapa ole maataloudelle sopiva ratkaisu.
Seuraavat pari vuotta ovat maataloutemme suunnan kannalta ratkaisevia. Olemme siksi kiitollisia siitä, että 22 maatalousministeriä toivat Pariisissa selvästi esiin, mikä maatalouden suunnan pitäisi olla. Olemme monesta asiasta samaa mieltä. Tarvitsemme maatalouteen luotettavaa suunnittelua, ja maatalouspolitiikan on oltava kestävää. Olemme ajaneet tätä pitkän aikaa.
Tuottajahinnat laskevat, kuluttajahinnat eivät. Tämä osoittaa maatalouspolitiikkamme palvelevan vain suurten konsernien etuja. Arvoisa komission jäsen, sanoitte aivan oikein, että meidän on parannettava tältä osin maataloustuottajien asemaa, mutta kieltäydytte kuitenkin aina vastaamasta kysymykseen siitä, miten tämä tosiasiassa tehdään. Yritämme tarjota vastauksia tähän. Asialla on nimittäin ratkaiseva merkitys tulevina parina vuotena. Viljelijöitä ei pidä nähdä pelkkinä raaka-aineiden tuottajina. Heidän on haettava aktiivisesti markkinavoimaa, ja tässä he tarvitsevat tukeamme.
Maatalousalan jatkuvat hintapaineet johtavat tuotteiden laadun heikentymiseen. Maatalouden teollistumisen lisääminen johtaa siihen, että luonnon monimuotoisuuden hupeneminen jatkuu, ja teollistunut maatalous lisää myös hiilidioksidi- ja metaanipäästöjä. Ilmaston suojelusta puhuminen mutta teollistumisen tiellä jatkaminen ei voi olla mikään ratkaisu!
Siksi meidän on parlamenttina otettava työmme erittäin vakavasti tulevina vuosina. Toivomme, että yhteistyöstämme uuden komission kanssa tulee rakentavaa.
James Nicholson
ECR-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, ymmärrämme kaikki maatalouden monien muiden alojen huolenaiheet, ja näiden alojen toimijat lähes varmasti ajattelevat, että me keskitymme aivan liikaa maitoalan ongelmien ratkaisemiseen. Meistä ne, jotka osallistuivat tähän, tiesivät kuitenkin, ettei vaihtoehtoa ollut vaan että maitoalan ongelmat oli ratkaistava, ja toivottavasti olemme nyt tiellä kohti ratkaisua joihinkin maitoalan kohtaamiin ongelmiin. Meidän on nyt keskityttävä muihin aloihin.
Olemme puhuneet ongelmista, joita viljanviljelijät ovat kohdanneet: he - samoin kuin kotiseutuni perunan- ja omenanviljelijät - ovat kärsineet esimerkiksi matalimmista hinnoista pitkään aikaan. Voisin jopa antaa teille luettelon muista aloista, joilla on vakavia ongelmia. Yhtenä suurimpana ongelmana - ja tältä osin haluan yhtyä siihen, mitä jäsen Harkin sanoi - ovat kuitenkin viiveet Euroopan unioniin tuotavien GMO-viljojen uusien juosteiden hyväksymisessä.
Aiheutamme rehun hinnan nostopaineita, mikä vaikuttaa EU:n sikatilallisiin, siipikarjankasvattajiin ja lihakarjankasvattajiin, ja kyseisten hyväksyntien nopeuttaminen helpottaisi pitkälti tilannetta. Suurena vaarana on, että sorrumme liialliseen byrokratiaan ja että lainsäädäntömme tukahduttaa maataloustuottajamme. Huomaatte tämän 1. tammikuuta, jolloin panette täytäntöön CPID:n, joka on mielestäni pelkkää ajanhukkaa.
Väliarviointi toi meille monia muutoksia, ja olemme aikeissa käynnistää vielä useampia. Katson kuitenkin, että meidän on tarkasteltava uudelleen näiden muutosten vaikutusta alaan. Omalta alueeltani saamieni kokemusten perusteella tiedän, että monet lampaankasvattajat ja emolehmäkasvattajat yksinkertaisesti jättävät alan.
Tämä suuntaus on erittäin huolestuttava. Meidän on tarkasteltava kumpaakin alaa ja sitä, miten itse asiassa tuemme niitä. Voimmeko tehdä kasvattajien hyväksi enemmän? Voimmeko saada heidät pysymään alalla? Meidän pitäisi nimittäin muistaa, että monet näistä aloista, kuten lampaiden ja emolehmien kasvatus, ovat ympäristön huomioonottavia aloja. Niitä harjoitetaan vuoristoalueilla ja alueilla, joilla muita vaihtoehtoja ei ole. Mielestäni meidän on tarkasteltava vielä uudelleen sitä, miten tuemme näitä maatalouden aloja.
Patrick Le Hyaric
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, sanoitte maatalouskriisin olevan syvä, minkä jo tiesimmekin. Pienet ja keskisuuret tilat eivät enää selviydy. Arvoisa komission jäsen, tämä ei kuitenkaan johdu teknisistä ongelmista, vaan ajamastanne sääntelyn purkamiseen tähtäävästä politiikasta, yhteisen maatalouspolitiikan perusperiaatteiden heikentämisestä, siitä, ettette suostu palaamaan järjestelmään, jossa työstä maksetaan vähimmäishinta, sekä yleisesti vapaakauppaa suosivasta lähestymistavastanne, joka rikkoo yhteisön suosituimmuusasemaa koskevaa periaatetta.
YMP:n uuden harkintakauden alla meidän on aika tarkastella maataloustyötä yleishyödyllisenä tehtävänä, joka palvelee yleistä etua. Siksi uuden maatalouspolitiikan on oltava myös elintarvike-, ympäristö- ja aluepolitiikkaa.
Meidän on ensin määritettävä tavoitteet ja tämän politiikan suunta, ennen kuin päätämme rahoitukseen liittyvistä näkökohdista. Joka tapauksessa tämä tarkoittaisi sitä, että tehdystä työstä maksettaisiin taattu vähimmäishinta, ja se johtaisi maatalouteen, joka tuottaa lisäarvoa, tarjoaa työtä ja edistää maataloutta, joka kunnioittaa elintarvikeomavaraisuutta ja torjuu nälänhätää.
Kaikki viittaa nykyään siihen, että sosiaalinen, ekologinen ja kansanterveydellinen tehokkuus edellyttää ihmisen kokoista maataloutta, ei teollista maataloutta. Meidän pitäisi keskustella näistä aiheista, jos haluamme viimein panna maatalouskriisille pisteen.
Lorenzo Fontana
EFD-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, maatalouden nykyinen kriisi johtuu selvästikin EU:n viime vuosina käynnistämästä nopeasta alueellisesta laajentumisesta ja ennen kaikkea markkinoiden aivan liian nopeasta globalisoitumisesta.
Maatalousalaa on suojeltava soveltamalla Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen periaatteita, erityisesti sen 32-38 artiklaa. Viittaan erityisesti tavoitteisiin, joiden saavuttaminen edellyttää erityisten lakiin perustuvien sääntöjen noudattamista. Tällä alalla säännöt, jotka ohjaavat interventioita markkinakriisin tapauksessa, eivät salli meidän reagoida merkittävällä tavalla maatalousalan tarpeisiin erityisesti viljelijöiden suojelemiseksi, vaikka ajat ovat äärimmäisen vaikeat ja vaikuttavat koko maatalouteen ja erityisesti hedelmien ja vihannesten, kuten omenoiden ja persikoiden viljelijöihin sekä viljakasvien, kuten vehnän ja maissin viljelijöihin.
Sen lisäksi, että viljelijöitä on autettava, heitä on suojeltava myös markkinoilla, kuten sopimuksen perustavanlaatuisissa määräyksissä vahvistetaan. Valitettavasti tätä tapahtuu vain rajallisesti. Huomasimme tämän aiemmin esimerkiksi maitokriisin kohdalla samoin kuin nykyisen hedelmä- ja vihanneskriisin kohdalla.
EU:n on nyt aika tehdä parempia päätöksiä tukeakseen todella kattavalla tavalla viljelijöitämme, tilojamme ja maatamme, jota valitettavasti laiminlyödään aivan liian usein. Siksi meidän olisi parasta pohtia vakavasti sitä, miten EU:n markkinoilla pyritään edistämään maataloustuotteidemme myyntiä unionin ulkopuolelta tuleviin tuotteisiin verrattuna, erityisesti - toistan - hedelmien ja vihannesten kohdalla.
Jos laadimme tarkkoja sääntöjä, joita koko EU:n on noudatettava ja joita varmistamme myös sellaisten kolmansien maiden noudattavan, joiden kanssa käymme huomattavaa maataloustuotteiden kauppaa, kykenemme ehkä saamaan aikaan vähemmän vääristyneet markkinat, jotka suojelevat paremmin viljelijöitämme ja EU:n maataloustuotteita.
Georgios Papastamkos
(EL) Arvoisa puhemies, maatalouden tietyt alat - vehnä-, oliiviöljy-, hedelmä-, vihannes- ja puuvilla-ala - ovat todellisessa ahdingossa. Teidän pitäisi tietää, että kreikkalaiset persikanviljelijät ovat raivoissaan. Riittänee, kun kerron teille, että juuri tällä hetkellä persikkahilloa on myymättä noin 200 000 tonnia.
Vehnäalan tilanne on yhä kriittinen, ja julkinen interventioväline on otettava jäsenvaltioissa käyttöön heti. Meidän on tuettava suojatulla alkuperänimityksellä tai suojatulla maantieteellisellä merkinnällä varustettuja tuotteita.
Myös karjankasvatus on pahassa kriisissä. Maitoala on jo mainittu, ja olemme syystäkin ryhtyneet toimiin sen suojelemiseksi. Pohjois-Kreikan karjankasvattajat ovat saartaneet Evzonan tulliaseman. Yksi heidän kohtuullisista vaatimuksistaan koskee sitä, että maitotuotteiden merkintöihin pitäisi sisällyttää maininta alkuperästä. Katson itse, että alkuperämerkintä suojaa sekä tuottajia että kuluttajia.
Tarvitsemme lisää toimenpiteitä edistääksemme maataloustuotteiden myyntiä sekä Euroopan unionissa että sen ulkopuolella kolmansissa maissa. Meidän on jatkettava markkinoiden tehostamista, seurattava toimitusketjun avoimuutta tehokkaasti ja kavennettava tuottaja- ja kuluttajahintojen välistä kuilua.
Kuten totesin keskustelussa vuoden 2010 talousarviosta, talousarviossa on äärimmäisen tärkeää säilyttää maatalousmenojen riittävä marginaali, jotta maatalouden muiden alojen ennakoimattomiin tarpeisiin on mahdollista reagoida.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Arvoisa puhemies, melkein koko maatalousala on EU:ssa kriisissä. Tämä johtuu paitsi maailmanlaajuisesta talouskriisistä ja taantumasta, joiden seurauksena kotimaiset ja ulkomaiset markkinat ovat supistuneet, myös yhteisestä maatalouspolitiikasta, uusliberalistisesta politiikasta, jota Euroopan komissio on harjoittanut viime vuosina. Se on myötävaikuttanut merkittävästi nykyiseen kriisiin. Jos maatalousalalla on jo näin suuria kannattavuusongelmia, mitä tapahtuu, kun maatalouden määrärahoja leikataan vuoden 2013 jälkeen, mitä niin monet haluavat? Tämä kyseenalaistaa ruoan saantivarmuuden EU:ssa.
Nykytilanne on erityisen hälyttävä karja- ja sikatilallisten sekä hedelmien ja vihannesten viljelijöiden kannalta. Mielestäni on hyvä, että komission jäsen haluaa antaa tuottajajärjestöille lisää rahaa, mutta tällä ei vielä ratkaista alan ongelmia. Toinen huolestuttava seikka on se, että viimeisten kuuden vuoden aikana EU:sta on tullut naudanlihan nettotuoja. Olemme nyt ulkomaisten markkinoiden armoilla.
Julie Girling
(EN) Arvoisa puhemies, jos haluatte tietää, miten vaikea viljelijöiden tilanne on, luokaapa silmäys Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen muuttamaan pienituloisten rajaan. Tämän rajan alapuolelle jäävän perheen katsotaan olevan köyhä. Yhdistyneestä kuningaskunnasta saadut tuoreet luvut osoittavat, että neljäsosa brittiviljelijöistä kuuluu tähän luokkaan.
Viljelijöiden auttamisessa ei ole kuitenkaan kyse pelkästä maatalouspolitiikasta, vaan meidän pitäisi työskennellä kokonaisvaltaisella tavalla. Kuluttajat haluavat ostaa laadukasta ja mahdollisimman lähellä kotiaan tuotettua ruokaa. Euroopan parlamentin on kuunneltava kuluttajien vaatimuksia: kuluttajat pyytävät elintarvikkeisiin selkeitä alkuperämerkintöjä voidakseen varmistua siitä, mistä heidän ruokansa tulee. Moniin elintarvikkeisiin merkitään jo alkuperämaa, eikä ole mitään syytä, miksei pakollista alkuperämerkintää voitaisi laajentaa muillekin aloille, niin että se koskisi myös ruokajalosteiden pääraaka-aineita.
Parlamentille tarjoutuu tähän tilaisuus ensi vuoden alussa. Pitäkäämme huolta siitä, että tartumme tähän tilaisuuteen.
Ilda Figueiredo
(PT) Arvoisa puhemies, olemme varoittaneet vuosien mittaan ja yhteisen maatalouspolitiikan peräkkäisten tarkistusten yhteydessä YMP:n seurauksista ja ehdottaneet vaihtoehtoja. Valitettavasti kukaan ei halunnut kuunnella meitä, joten olemme nyt ajautuneet katastrofaaliseen tilanteeseen. Tämä koskee muun muassa Portugalin maataloutta. Varoitimme siitä, mitä maatalouselintarvikkeiden kansainvälisen kaupan vapauttamisesta seuraisi. Sanoimme, ettei maatalouteen voida suhtautua kuin teollisuuden kauppatavaraan ja että se pitäisi jättää Maailman kauppajärjestön neuvottelujen ulkopuolelle, jotta se ei joutuisi osakemarkkinoiden ja rahoitusalan keinottelun armoille.
Olemme aina sanoneet, että elintarvikeomavaraisuus ja elintarviketurva on asetettava etusijalle ja että maanviljelijöiden on saatava ansaitsemansa tunnustus. Olemme siksi vastustaneet tuotantotukien ja maitokiintiöiden lopettamista. Olemme aina korostaneet, että EU:n eteläisten maiden maatalouteen liittyy erityispiirteitä, jotka on otettava huomioon, jos haluamme turvata niiden edellytykset tuottaa laadukkaita elintarvikkeita, kuten viiniä, oliiviöljyä, hedelmiä, vihanneksia, riisiä, lihaa ja maitoa. Näitä elintarvikkeita tuotetaan hyvin erilaisissa olosuhteissa kuin muilla alueilla.
Siksi vaadimme tarkistamaan tätä politiikkaa ja ottamaan huomioon tuotantotekijöiden, kuten dieselin, sähkön, lannoitteiden, rehun, luoton ja vakuutusten, korkeat hinnat. Meidän on autettava viljelijöitä toteuttamalla politiikkaa, joka tukee tuottajia ja luo maaseutualueille työpaikkoja.
Meidän on aika asettaa etusijalle perheviljelmät ja maaseutu - joka autioituu jatkuvasti - sekä alueellinen tuotanto ja kotoperäiset lajit. Viljelijämme ansaitsevat sen, sillä he tuottavat sitä, mitä me tarvitsemme syödäksemme.
John Stuart Agnew
(EN) Arvoisa puhemies, näyttää siltä, että liityn tilapäisesti jäsen Harkinin ihailijakerhoon kiinnittämällä huomionne rehumarkkinoiden kriisiin. Kyse on siitä, että 60 000 tonnin soijapapukuormasta saattaa löytyä vähäisiä määriä muuntogeenisiä aineita.
Elleivät nämä aineosat ole EU:n hyväksymää lajiketta, kuormaa ei saa purkaa. Tästä aiheutuu rahtaajalle jopa 2,3 miljoonan punnan kustannukset. Lisäksi se aiheuttaa häiriöitä muualla ketjussa, kun kuorma-autot palaavat tyhjillään rehutehtaille, joiden on sitten puolestaan vaikeaa hankkia lyhyellä varoitusajalla vaihtoehtoinen proteiinin lähde.
Euroopan komissiota on painostettu asian suhteen voimakkaasti, minkä seurauksena se on hyväksynyt neljä uutta muuntogeenistä maissilajiketta, joita se pitää turvallisina epäpuhtauksina. Tällaisen luvan myöntämiseen voi kuitenkin kulua useita vuosia, samalla kun Amerikassa viljelmät ottavat käyttöön uusia maissilajikkeita koko ajan. Tämä ongelma nousee takaisin pintaan vuoden tai parin päästä.
Lisäksi käytössä on tällä hetkellä monia muuntogeenisiä pellava- ja puuvillalajikkeita, joita voi sekoittua tahattomasti pieniä määriä suureen soijakuormaan. Myös niiden havaitseminen johtaa kuorman purkamisen kieltämiseen.
On nurinkurista, että vaikka sallimme pienet määrät kiviä, multaa, kuolleita hyönteisiä, metallia ja puulastuja, emme hyväksy lainkaan yksittäisiä maissinjyviä.
Tämän nollatoleranssipolitiikan aiheuttama epävarmuus on johtanut siihen, että rahtaajien vakuutusmaksut ovat nousseet voimakkaasti. Nämä kustannukset siirretään edelleen karjankasvattajille. Lisäksi uutiset siitä, ettei rehutilauksia voida hoitaa, aiheuttavat karjankasvattajille suurta ahdistusta.
Tilanne on erittäin epätyydyttävä ja aiheuttaa tarpeettoman kriisin lihan- ja munantuotantoalalle. Vaadin komissiota suhtautumaan koko kysymykseen käytännönläheisemmällä ja järkevämmällä tavalla sekä asettamaan muuntogeenisille epäpuhtauksille toleranssirajan, joka vastaa muihin epäpuhtauksiin sovellettavaa rajaa.
Giovanni La Via
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluan kiittää komission jäsentä hänen tekemästään erittelystä, mutta haluan myös korostaa, että joidenkin tuotannonalojen kriisi uhkaa nyt mahtavan Eurooppamme tiettyjen alueiden maataloutta.
Erityisesti vehnäalan viime kuukausina kokema kriisi on laskenut hinnat niin alas, etteivät ne riitä enää kustannusten kattamiseen, ja monilla Euroopan alueilla kylvöalueet jäävät tänä vuonna noin 30 prosenttia pienemmiksi. Tämä koskee varsinkin syrjäisiä alueita, joilla vaihtoehdot käyttää maata muuhun tarkoitukseen ovat rajalliset. Toisaalta hedelmien ja vihannesten osalta komission jäsen toi esiin näkökulman, joka on ominainen uudelle yhteiselle markkinajärjestelylle, joka jättää kriisin hoitamisen tuottajajärjestöjen tehtäväksi.
Toimenpideohjelmissa tähän kohdennetut resurssit ovat tietenkin rajalliset eivätkä millään tavalla riitä interventioon laajalle levinneiden rakenteellisten kriisien, kuten nykyisen kriisin, tapauksessa. Kuten totesitte, niillä voidaan mahdollisesti vastata tarpeisiin joko siten, että tuotteita korjataan raakana tai sadosta tuhotaan pieni osa, kun kyse on kysynnän ja tuotannon pienestä epätasapainosta normaaleina vuosina, mutta ei missään tapauksessa laajalle levinneen kriisin, kuten nykyisen kriisin, tapauksessa.
Sama koskee oliiviöljyalaa ja muita aloja, mutta katson, että tässä kohden on tärkeää pyytää komissiolta ehdotuspaketti, perusteellinen ehdotus, joka kattaa maitoalaa lukuun ottamatta kaikki muut alat, joilla ei ole vielä toteutettu erityisiä toimia nykyisen kriisin torjumiseksi.
Iratxe García Pérez
(ES) Arvoisa puhemies, talouden yleiset ongelmat ovat vaikuttaneet myös maatalousalaan. Keskustelimme kuukausia sitten maidontuottajien tilanteesta, mutta silloinkin monet meistä sanoivat kriisin vaikuttavan myös maatalouden muihin aloihin.
Koko alan tilanne on vaikea: useimmista tuotteista maksettavat tuottajahinnat ovat matalat, ja monien tilojen tulot ovat alkaneet pudota alle kannattavuusrajan. Tilanne on osoittanut, että maatalouselintarvikealan arvoketjun toimijoiden välillä vallitsee epätasapaino. Meidän on edelleen löydettävä ratkaisu tarpeeseen muuttaa hinnoittelujärjestelmä avoimeksi ja tasapainottaa nykyisen lainsäädännön avulla asianosaisten osapuolten neuvotteluedellytykset.
Toinen asia, joka huolestuttaa meitä tässä vaikeassa tilanteessa, on maataloustuottajiemme kilpailukyvyn heikkeneminen, sillä he - toisin kuin kilpailijansa - kärsivät korkeista tuotantokustannuksista. Pyydän yhteisten tukitoimien kokoamista sekä ratkaisuja, jotka eivät pyöri kunkin yksittäisen jäsenvaltion reagointikyvyn ympärillä.
Peter Jahr
(DE) Arvoisa puhemies, aivan aluksi haluan todeta olevani hyvin kiitollinen siitä, että keskustemme tästä aiheesta tänään, koska tiedotusvälineistä voisi saada sen kuvan, että kriisi on koskenut vain maitoalaa. Asia ei ollut eikä ole niin, ja siksi asiaankuuluville viljelijöille on äärimmäisen tärkeää, että Euroopan parlamentti keskustelee nyt heidän tilanteestaan.
Talouskriisi on vaikuttanut viljelijöihin voimakkaasti. Viime toimintavuosi oli yksi vuosikymmenen pahimmista. Monien tilojen tuotot putosivat merkittävästi, ja siksi monien viljelijöiden tilanne on hyvin vaikea. Talouskriisit paljastavat ihmisten tekemät virheet. Kriiseistä tulee katastrofeja vain, jos niille ei tehdä mitään. Talouskriisit paljastavat ihmisten tekemät virheet, ja juuri siksi voimme puuttua näihin virheisiin.
Jokaiseen kriisiin liittyy myös mahdollisuus, ja meidän on hyödynnettävä näitä mahdollisuuksia paremmin. Jotta se olisi mahdollista, komission on ensinnäkin reagoitava nopeammin ja johdonmukaisemmin talouden tasapainon häiriöihin. Toiseksi meidän on luotava tarvittava poliittinen kehys, jotta viljelijät voivat säännellä markkinoita itse. Kolmanneksi tuottajajärjestöjen laillista valtaa on lisättävä huomattavasti. Neljänneksi meidän on parannettava ja yksinkertaistettava huomattavasti maatalouden raaka-aineiden käyttöä uusiutuvan energian tuotannossa sääntelemällä markkinoita. Viidenneksi emme saa vain puhua byrokratian vähentämisestä, vaan meidän on puututtava viimein tähän ongelmaan.
Siispä pyydän jälleen kerran, että ottaisimme opiksemme kriisistä ja tarttuisimme sen tarjoamaan tilaisuuteen. Olemme sen velkaa itsellemme ja ennen kaikkea viljelijöillemme. Odotan tältä osin komission ehdottavan vuoden 2010 alussa joukon toimenpiteitä, joista voimme sitten keskustella tarkemmin asiasta vastaavassa valiokunnassa.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Arvoisa komission jäsen, haluan kiittää teitä siitä, että olette jälleen paikalla parlamentissa - niin kuin olette ollut koko toimikautenne ajan - vaikka komissio onkin keskellä siirtymävaihetta. Maatalouden ongelmat eivät kuitenkaan välitä poliitikkojen aikatauluista, ja viljelijät odottavat meiltä ratkaisuja ongelmiinsa, vaikeuksiinsa ja ahdinkoonsa.
Kuten me kaikki tiedämme, talouskriisi on vaikuttanut myös maatalouteen - ei pelkästään maitoalaan, niin kuin tiedotusvälineet antavat ymmärtää, vaan myös muihin aloihin. Se on vaikuttanut viime kuukausina voimakkaasti maidon, vihannesten ja hedelmien, viljojen ja oliiviöljyn tuottajiin, aivan kuten tuotantokustannusten valtavat hyppäykset vaikuttivat aikaisemmin lihantuottajiin.
Hedelmien ja vihannesten tuottajien tilanne todennäköisesti pahenee entisestään, kun markkinat avataan myös marokkolaisille tuotteille uuden, parhaillaan hyväksyttävän sopimuksen nojalla. Tosiasia on se, kuten komission jäsen totesi, että markkinoilla on nähty viime viikkoina myönteisiä merkkejä, muttemme saa innostua tästä liikaa, sillä jos nousukausi tulee, kuten toivomme, myös öljyn hinta nousee varmasti ja näin myös maatalouden tuotantokustannukset nousevat vääjäämättä.
Arvoisa komission jäsen, parlamentin on siis vaadittava komissiota vastaamaan näihin kysymyksiin poliittiseen kalenteriin katsomatta. Viljelijät odottava parlamentilta ja komissiolta poliittisia merkkejä, ja siksi käymme tänään keskustelua täysin oikeaan aikaan. Toivomme, että komissio voi antaa meille merkkejä ja kertoa, mitä tietoja sillä on ja mitä toimenpiteitä se ehdottaa lyhyellä aikavälillä näiden ongelmien lieventämiseksi.
Michel Dantin
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitos jälleen kerran puheenvuorosta.
Vuosien 2007-2008 hintakriisi toi esiin kuluttajien olevan heikossa asemassa hintojen vaihdellessa. Vuoden 2009 maatalouskriisillä on paljon haitallisemmat vaikutukset tiloihin kuin mitä indeksit paljastavat. Miksi? Siksi, että monet esittivät maataloushintojen noususuuntauksen olevan kestävä ja että viljelijät epäilemättä investoivat vuonna 2008 ja vuoden 2009 alussa aivan liikaa, sillä 2000-luvun alusta lähtien on kertynyt eräänlainen viive.
Arvoisa komission jäsen, olette moneen otteeseen todennut toivovanne, ettei markkinoiden sääntelyyn tarvitsisi puuttua enää samalla tavalla. Olemmeko kuitenkin unohtaneet viimeisten 20 vuoden aikana, että maataloustuotteet ovat pääasiassa elintarviketuotteita ja että ketjun molemmissa päissä tarvitaan tietynlaista hintavakautta? Kuluttajat tarvitsevat hintavakautta siksi, että erilaisten taloudellisten velvoitteiden, kuten asuntolainanlyhennysten, lasten kasvatuksen ja vapaa-ajan menojen vuoksi heillä ei ole riittävästi ylimääräisiä tuloja, joiden turvin he selviäisivät hinnanvaihteluista. Toisaalta tuottajat tarvitsevat hintavakautta, sillä heidän liiketoimintansa sitoo huomattavasti pääomaa, mikä edellyttää suuria investointeja.
Alojen organisointi, jossa otetaan huomioon tuotantoketjun kaikki osatekijät sekä uudet toimijat - viittaan erityisesti laitosruokailualaan sekä pakastettuja pikaruokia ja jopa tuoretuotteita valmistaviin jalostusyhtiöihin - voi epäilemättä johtaa yksityisten hinnanvakautusvälineiden käyttöönottoon.
Arvoisa komission jäsen, uskotteko, että asiaa voitaisiin viedä eteenpäin, ja onko komissio valmis osallistumaan tällaisiin keskusteluihin?
Diane Dodds
(EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä siitä, että hän on tullut jälleen tänne kuuntelemaan meitä. Haluan ottaa esiin muutaman asian, jotka ovat olleet viime kuukausina kovasti esillä Pohjois-Irlannin maatalousalalla. Arvoisa komission jäsen, olette kenties lukenut, että äärimmäiset tulvat ovat koetelleet Fermanaghin kreivikuntaa viime viikkoina. Ne ovat aiheuttaneet vakavaa haittaa etenkin viljelijöille, joiden on vaikeaa päästä pelloilla oleviin varastoihin, ja monet tiet on suljettu ja ne ovat kulkukelvottomia sateen vuoksi. Tilanne vaikuttaa myös viljelijöiden mahdollisuuksiin levittää lietelantaa ja aiheuttaa heille yleisesti tappiota. Pyydän komissiota tutkimaan asiaa ja kertomaan, voidaanko viljelijöille antaa suoraa apua.
Pyydän myös komissiota kiinnittämään huomiota Pohjois-Irlannin perunantuotantoon. Monet perunanviljelijät ovat kirjoittaneet minulle viime aikoina, sillä viime viikkojen voimakkaat sateet ovat vaikuttaneet vakavasti myös heihin. He ovat kertoneet olevansa erittäin huolissaan mahdollisuuksistaan saada perunat nostettua maasta, ja koska talvikausien alkaessa routa lähenee nopeasti, he pelkäävät menettävänsä satonsa. Siispä myös tämä ala - joka on osa Pohjois-Irlannin maataloutta - on suurissa vaikeuksissa.
Tapasin aivan hiljattain myös useita munantuottajia, jotka ovat vaihtamassa häkkejään parempiin. He haluaisivat komission takaavan, ettei heitä vaadita vaihtamaan häkkejä uudelleen pitkään aikaan, ja pyytäisin siksi komissiota tutkimaan myös tätä asiaa.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, maatalousalan kriisi on äärimmäisen vakava, ja se on vaarassa kärjistyä peruuttamattomaksi.
Kotiseudullani Apuliassa oliiviöljyn tuotanto on tärkein elinkeino ja yksi suurimmista tulonlähteistä. Tänä vuonna oliivien hinta on pudonnut 30 euroon sadalta kilolta ja öljyn tukkuhinta 2,5 euroon kilolta. Näillä hinnoilla tuottajat tekevät tappiota. Ekstra-neitsytoliiviöljy, vihreä kulta, josta maani on aina ollut ylpeä, on vaarassa johtaa yhteiskunnalliseen ja sosiaaliseen kuolemaan. Viljelijät järjestävät eri puolilla aluetta tiesulkuja ja mielenosoituksia.
Väitätte kaiken olevan kunnossa ja hintojen nousevan jälleen, mutta kerron teille toisenlaisesta tilanteesta, jonka minä tunnen, sillä koen sen joka päivä. Tarvitsemme kiireesti toimia, ja pyydänkin, että oliiviöljy-, hedelmä- ja vihannesalan hyväksi otettaisiin käyttöön solidaarisuusrahasto, niin kuin maitoalan tapauksessa tehtiin. Arvoisa komission jäsen, pyydän toteuttamaan kiireesti oliivialan tilannetta helpottavia lisätoimenpiteitä ja erityisesti tarkistamaan komission asetusta (ETY) N:o 2568/91 oliiviöljyn ominaisuuksista niin, että analysointimenetelmien joukkoon lisättäisiin ydinmagneettinen resonanssikuvantaminen (NRMI). Sen avulla voisimme paljastaa jatkuvat petokset, jotka koskevat sitä, että supermarkettien hyllyillä olevissa pulloissa lukee "ekstra-neitsytoliiviöljy", vaikka todellisuudessa pullot sisältävät tislattujen tai jalostettujen öljyjen sekoituksia.
Elisabeth Köstinger
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischer Boel, kiitos selonteostanne. Tämä on tärkeä merkki viljelijöillemme, jotka joutuvat elämään tässä vaikeassa markkinatilanteessa.
Arvoisa komission jäsen, viittasitte myös kysynnän laskuun maatalousalalla. Juuri sen vuoksi on tärkeää elvyttää tämä ala ja piristää myyntiä. Komission on nyt tärkeämpää kuin koskaan ennen havaita kriisit varhaisessa vaiheessa tuotantoalasta riippumatta ja toteuttaa kiireesti tehokkaita toimia niiden torjumiseksi.
Olen vakuuttunut siitä, että elintarvikkeiden tuotannon alalla, joka on vaihteluille altis ala, tarvitaan erityisesti markkinavälineitä. Maatalous tuottaa korvaamatonta lisähyötyä myös pitämällä kulttuurimaisemamme avoimena ja huolehtimalla maaseudusta, luonnon monimuotoisuudesta ja muista asioista. Meidän on muistettava kaikki tämä ja otettava se huomioon tulevissa keskusteluissamme uudesta maatalouspolitiikasta.
Marc Tarabella
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän teitä eri maataloustuotteiden hintojen vaihtelua koskevasta selvityksestänne. Johtopäätöksenne asiasta oli se, että meidän on jatkettava tilanteen seuraamista, jotta voimme tarvittaessa ryhtyä toimiin.
Osoititte itse asiassa sormella hintojen vaihtelua - nykyajan viljelijän suurinta vihollista - ja haluan vain puhua sen puolesta, että meidän on otettava uudelleen käyttöön ja jatkettava julkista hinnoittelu- ja sääntelypolitiikkaa sekä epäilemättä harjoitettava tulevaisuudessa tätä julkista politiikkaa hintojen ja katteiden seurantakeskuksen kautta. Tämä seurantakeskus vahvistaisi tasapuoliset hinnat kaikille tuotantoketjuun osallistuville - tuottajille, jalostajille ja jakelijoille.
Jos nyt annamme tilanteen edetä pisteeseen, jossa hinnoittelua säännellään yksityisesti, jakelijat ja jalostajat kasvattavat aina katteitaan, mikä merkitsee tappiota tuottajalle ja siten huomattavia ongelmia paikalliselle maataloudelle. Arvoisa puhemies, totean lopuksi, ettemme voi sivuuttaa myöskään sitä, että meidän on kyettävä neuvottelemaan Yhdysvaltojen kanssa - erityisesti vehnän hinnasta, joka vahvistetaan Chicagossa - sillä kyseessä on maailmanlaajuinen eikä pelkästään eurooppalainen ongelma.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen huolissani siitä, että koordinoinnin puute merkitsee usein sitä, ettei maatalouteen sovelleta kestävyyskriteerejä.
Haluan esittää kaksi kysymystä. Etelä-Eurooppa aavikoituu, asialla on suuri vaikutus ilmastonmuutokseen ja tiedämme maankäytöllä olevan tässä ratkaiseva osa. Miksi siis maksamme siitä, että oliivipuita ja viiniköynnöksiä revitään maasta juurineen? Tämä tarkoittaa sitä, että EU maksaa aavikoitumisen edistämisestä! Aiotteko panna tälle pisteen?
Toinen kysymykseni koskee sopimusta Marokon kanssa. Jos EU harjoittaa yhteistä ulkopolitiikkaa, sen on puolustettava EU:n kansalaisten ja tuottajien etuja. EU neuvottelee Marokon kanssa sopimuksesta polvillaan ottamatta huomioon vastavuoroisuuden periaatetta, turvaamatta terveyttä ja varmistamatta sitä, että torjunta-aineita ja elintarvikkeiden laatua koskevat ohjelmat jatkuvat.
Miten on mahdollista, että tällä tavoin paitsi avataan ovet kiintiöt ylittäville tuotteille myös vaarannetaan laatu?
Béla Glattfelder
(HU) Arvoisa puhemies, meidän on äärimmäisen tärkeää puhua nyt maatalouden kriisistä, sillä julkisuuteen on vuotanut useita suunnitelmia siitä, miten maataloustuet poistetaan vähitellen käytöstä vuoden 2013 jälkeen. Meidän on muistettava, miten vakaviin seurauksiin hiljattain toteutetut liberaalit toimenpiteet ovat johtaneet. Meidän on otettava opiksemme näistä esimerkeistä, jottemme tee samoja virheitä uudelleen. Maatalouden merkitys kasvaa voimakkaasti tulevina vuosina, kun nälkää näkevien määrä jatkaa maailmassa kasvuaan.
Yksinkertaistuksista totean sen, että valitettavasti viljelijät katsovat, että vaikka yksinkertaistuksista puhutaan, mitään ei kuitenkaan koskaan tapahdu. Heidän on noudatettava yhä monimutkaisempia järjestelmiä. EU on toteuttamassa uusia eläinten hyvinvointia koskevia toimenpiteitä. Ne lisäävät kustannuksia, joita vastaan maataloustuottajiemme kilpailijat eivät joudu kamppailemaan. Lisäksi jokainen uusi eläinten hyvinvointia koskeva toimenpide lisää energiankulutusta, mikä merkitsee myös hiilidioksidipäästöjen kasvamista entisestään.
Karin Kadenbach
(DE) Arvoisa puhemies, komission toimintalinjauksista käydyssä keskustelussa puheenjohtaja Barroso sanoi kestävyyden ja luonnon monimuotoisuuden suojelun olevan EU:n ensisijaisia poliittisia tavoitteita tällä lainsäädäntökaudella. Siksi näihin tavoitteisiin on pyrittävä kaikilla politiikanaloilla ja tietenkin erityisesti maatalouden alalla. Kehotan teitä painokkaasti edistämään ja tukemaan tänään niitä - ja vain niitä - toimenpiteitä, jotka edistävät luonnon monimuotoisuuden säilymistä ja kestävyyttä.
Seán Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, pidän tätä keskustelua myönteisenä. Joillekin täällä mainituille ongelmille emme voi juuri mitään, mutta toisille ongelmille voimme tehdä paljonkin. Kollegani ovat puhuneet erityisesti liiallisesta sääntelystä, jota viljelijät pitävät ongelmana eri puolilla Euroopan unionia. Ihmiset ovat maininneet myös muuntogeeniset elintarvikkeet, ja olen heidän kanssaan asiasta täysin samaa mieltä: alalla on ryhdyttävä toimiin.
Lisäksi elävien eläinten vienti on ala, jonka uskon olevan meille tärkeä. Tällä alalla vaarana on se, että asetamme niin paljon sääntöjä, että kustannukset estävät toiminnan, erityisesti sellaisten tuottajien kohdalla, jotka vievät karjaa Irlannin kaltaisesta saarivaltiosta.
Mietin toisinaan, että olisi mielenkiintoista verrata esimerkiksi tänne parlamenttiin tänään saapuneiden jäsenten matkustusaikataulua ulkomaille kuljetettavien eläinten matkustusaikatauluun, ja uskon, että parlamentin jäsenet saattavat joskus kärsiä kovemmasta stressistä.
Meidän on oltava tässä asiassa hyvin varovaisia, jottemme sääntele liikaa ja hinnoittele itseämme ulos markkinoilta.
Puhemies
- (EN) Hyvä jäsen Kelly, kiitos. Vaikka kannustammekin jokaista puhumaan vieraita kieliä täällä parlamentissa, haluan huomauttaa, että aloititte puheenne sanomalla "Merci, Monsieur President". Oletan, ettette anonut minulta armoa vaan yrititte sanoa "kiitos" - ja lisään vielä, ettette tehnyt sitä kreikan kielellä, jolla se kuuluisi "Ευχαριστώ, κύριε Πρόεδρε"!
Gabriel Mato Adrover
(ES) Arvoisa puhemies, maatalousalan tilanne ei ole ainoastaan huolestuttava, vaan kutsuisin sitä kestämättömäksi: viljelijöiden tulot laskevat, ja viljelijöiden saaman tulon ja kuluttajien maksaman markkinahinnan välinen ero kasvaa joka päivä. Kasvijärjestys on jo utopiaa, ja assosiaatiosopimuksia rikotaan toistuvasti, kuten häpeällisessä marokkolaisia tomaatteja koskevassa tapauksessa, jonka Euroopan petostentorjuntavirasto on pannut merkille ja johon komissio ei ole puuttunut määrätietoisesti. Kasvien terveyttä koskevia sääntöjä soveltaminen ja valvonnan toteuttaminen on vaihtelevaa, mikä johtaa täysin epäoikeudenmukaisiin tilanteisiin.
Jos lisäämme näihin ongelmiin vielä yksittäistapaukset, kuten banaanialan tullimaksujen laskun, jolla on erittäin kielteiset vaikutukset, tai sen, ettei karjankasvattajilla ole varaa tuotantopanoskustannuksiin, olette varmasti kanssani samaa mieltä siitä, että alan tulevaisuus on vähintäänkin hyvin epävarma.
Lisäksi syrjäisimpien alueiden maatalouden tulevaisuus ei ole ainoastaan epävarma vaan äärimmäisen huolestuttava. Viljelijät haluavat jatkaa viljelyä, mutta se käy joka päivä yhä vaikeammaksi. Komission on tunnustettava maatalouden merkitys. Tunnustakaa se rohkeasti!
Herbert Dorfmann
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, monet maatalousalat ovat todellakin tällä hetkellä kriisissä. Tähän on epäilemättä monia syitä. Yksi niistä on luultavasti viime vuosina tapahtunut maatalouspolitiikan vapauttaminen. Jos poistamme yhteisen maatalouspolitiikan turvaverkkoja yksi toisensa jälkeen, hinnanvaihtelut lisääntyvät. Tämä aiheuttaa viljelijöillemme yhä suurempia ongelmia.
Siksi lyhyen aikavälin tavoitteena täytyy olla ratkaisun löytäminen kriisin. Maatalouspolitiikkamme tarkistamisen yhteydessä meidän on kuitenkin ennen kaikkea pohdittava, mitä voimme tehdä hinnanvaihteluille. Lissabonin sopimuksen voimaantulon myötä meillä, Euroopan parlamentilla, on velvollisuus toimia aktiivisesti. Se, että maatalousministerit ovat tavanneet Pariisissa viime päivinä neuvoston ulkopuolella keskustellakseen ongelmasta, on periaatteessa varmasti hyvä asia. Meidän tehtävänämme parlamentissa on kuitenkin osoittaa viljelijöillemme uusi roolimme. Meidän on löydettävä tulevaan maatalouspolitiikkaamme demokraattisia ratkaisuja.
Mariann Fischer Boel
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, yritän nyt vastata joihinkin minulle esitettyihin kysymyksiin. Mielestäni täällä käyty keskustelu osoittaa kuitenkin selvästi, että keskuudessamme vallitsee yhteisymmärrys maatalousalan kohtaamista vaikeuksista.
Aivan aluksi totean, että olin hieman yllättynyt kuullessani, että olisimme poistaneet maatalousalan turvaverkon. Näin ei todellakaan ole. Meillä nimittäin on turvaverkko sellaisien tilanteiden varalle, joissa viljelijät tarvitsevat tukea. Meillä on jatkuva turvaverkko, nimittäin suorat maksut. Ne ovat käytössä ja hyödyttävät viljelijöitä. Lisäksi meillä on erilaisia interventiojärjestelmiä, yksityinen varastointi ja vientitukijärjestelmät, jotka voidaan tarvittaessa ottaa käyttöön.
Yksinkertaistamisesta ja byrokratiasta totean sen, että olen kanssanne täysin samaa mieltä siitä, että meidän pitäisi yrittää helpottaa viljelijöidemme tilannetta mahdollisimman paljon. Juuri siksi esittelen neuvostolle keskiviikkona pidettävässä kokouksessa muutamia sääntelyn purkamista koskevia ehdotuksia, joista voimme keskustella.
Neuvosto esitti 39 erilaista ehdotusta, ja voimme hyväksyä niistä melkoisen määrän. Jotkin niistä ovat luonteeltaan poliittisia ja liittyvät vuoden 2013 jälkeiseen aikaan, mutta olen varma, että ehdotukset ovat mielestänne erittäin mielenkiintoisia.
Niille, jotka ottivat esiin kysymyksen muuntogeenisistä organismeista, vastaan olettavani, että tiedätte, että ajattelen asiasta täysin samalla tavalla ja että mielestäni on tärkeää löytää ratkaisu luvattomien GMO:iden esiintymistä koskeviin teknisiin lukuihin. Odotan seuraavan komission esittävän asiasta ehdotuksen.
On totta, että Euroopan unioni on maataloustuotteiden suurin tuoja, mutta samalla se on myös maataloustuotteiden suurin viejä. Tämä johtuu siitä, että meillä on äärimmäisen hyvä brandi: eurooppalaisia tuotteita pidetään ulkomaiden markkinoilla laadukkaina. Siksi ajatus siitä, että meidän pitäisi nyt suojata omaa tuotantoamme, vahingoittaisi maatalousalaamme.
Siispä meidän on toimittava jatkossakin näkyvällä tavalla vientimarkkinoilla. Uskon, että tarvitsemme tulevaisuudessa paljon lisää rahaa laatutuotteidemme myynnin edistämiseen uusilla kehittyvillä markkinoilla - ja toivon, että Euroopan parlamentti tukee tätä täysin. Uskon, että pystymme paljon parempaan, mutta tarvitsemme siihen hieman tukea.
Seuraavaksi puhun sääntelykehyksestä. En kuullut koko lausetta tarkkaan, mutta luulen, että aiheesta esitettyjen kommenttien taustalla oli kyse juuri siitä. Maataloustuottajat voivat jo nykyisin sopia meijeriteollisuuden kanssa tietyn määrän toimittamisesta kiinteään hintaan. Tämä on jo tuottajille mahdollista. Tiedätte myös, että tutkimme maitoalaa käsittelevässä korkean tason ryhmässä vapaaehtoisia keinoja parantaa tätä järjestelmää.
Olen täysin samaa mieltä siitä, että luonnon monimuotoisuus on tärkeä asia, ja juuri siksi sisällytimme sen uusiin haasteisiin sopiessamme yhteisen maatalouspolitiikan terveystarkastuksesta marraskuussa 2008. Siispä tämä asia on etusijalla, ja olen täysin samaa mieltä parlamentin jäsenen esittämistä huomautuksista.
Toimenpiteistä totean sen, että voimme todella käyttää kaikkia välineitä, joita meillä on tällä hetkellä käytettävissämme. Väliaikainen komissio ei voi kuitenkaan esittää uusia aloitteita. Olen varma, että olette tietoisia tästä ongelmasta, ja siksi toivon, että uusi komissio voi aloittaa toimintansa mahdollisimman pian.
Lisäksi totean olevani hyvin iloinen siitä, että Euroopan parlamentti on tulevaisuudessa tärkeä toimija, sillä Lissabonin sopimuksessa määrätään yhteispäätösmenettelyn käytöstä paitsi maatalousasioissa myös budjettiasioissa. Saatte siis valtavasti valtaa maatalousalan määrärahojen suhteen vuoden 2013 jälkeen.
Voin luvata pitäväni teitä tarkasti silmällä, kun ryhdytte hoitamaan uusia tehtäviänne maatalousalalla, vaikken ehkä teekään sitä tältä paikalta käsin.
Puhemies
(EL) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Luís Paulo Alves  
Talous- ja rahoituskriisi on ajanut meidät myös maatalous- ja sosiaalikriisiin. Siksi mielestäni on hyvä, että parlamentissa käydään tätä keskustelua - olkoonkin, että keskustelu on jokseenkin myöhässä. Tuottajat (muun muassa viljan, sianlihan, oliiviöljyn, hedelmien ja vihannesten tuottajat) elävät tällä hetkellä äärimmäisen vaikeita aikoja, sillä kysyntä on romahtanut ja tuotantokustannuksiin verrattuna he saavat tuotteistaan hyvin huonon hinnan. Heillä on myös vaikeuksia saada luottoa. Nämä ongelmat vaikuttavat vakavasti heidän tuloihinsa. Maataloushintojen epävakaus on erittäin monimutkainen asia. Se vaikuttaa suunnitteluun ja ennakoitavuuteen - jotka ovat maataloustuottajille tärkeitä - ja tällä tavoin vakavasti kannattavuuteen ja investointiasteeseen. Siksi on hyvin tärkeää turvata tilojen toiminnan jatkumisen edellytykset sekä tietyn asteinen hintavakaus, jotta tuottajat voivat turvata toimeentulonsa parantamalla tuotteidensa laatua, mikä vaikuttaa myönteisesti koko ketjuun tuottajalta kuluttajalle.
Spyros Danellis  
EU:ssa on tavallista, että maatilojen työntekijät tekevät montaa työtä. Tällä pyritään turvaamaan tulot maataloustulon lisäksi. Nykyinen kriisi vaikuttaa voimakkaammin pieniin kuin suuriin tiloihin, sillä pienillä tiloilla työskentelee useammin työntekijöitä, jotka tekevät useaa työtä. Tämä johtuu siitä, että riippumatta tuotanto-alasta, johon tila on erikoistunut, sen täytyy selvitä maataloustulon vähenemisen lisäksi myös muiden tulojen vähenemisestä tai loppumisesta, samalla kun sen suoran tuen muodossa saama palkkaturva ei missään nimessä riitä säällisen elintason ylläpitämiseen.
Siispä pientilat tarvitsevat monialaista tukea selviytyäkseen kriisistä riippumatta siitä, mihin maataloustuotannon alaan ne ovat erikoistuneet.
