Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, pyytäisin puhemiehistöltä vastausta seuraavanlaiseen ongelmaan: mehän käsittelimme eilen ajankohtaisia ja kiireellisiä aiheita, joiden joukossa oli minun kiireellinen aiheeni, joka koskee Georgian tilannetta. Äänestyksen jälkeen sain hämmästyksekseni tietää, että joillekin jäsenille - ei tietenkään minulle - on lähetetty erään parlamentin virkamiehen allekirjoittama ja parlamentin viralliselle paperille painettu kirje, jossa kehotetaan äänestämään tätä päätöslauselmaa vastaan.
Haluaisin vain tietää, ovatko asiat jo niin pitkällä, että byrokraatit voivat meillä nykyään jo määrätä jäsenten äänestyskäyttäytymisestä, ja pyydän tutkimaan asian.

Puhemies
Hyvä kollega, asia on saatettu tiedoksemme ja olisimme kiitollisia, jos voisitte antaa kyseisen kirjeen meille.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, se on täällä salkussani.

Kerr
Arvoisa puhemies, pöytäkirjan sivulla 58 on kerrottu puhemiehen ja tiettyjen parlamentin jäsenten välisestä mielipiteidenvaihdosta, joka koski Britannian konservatiivipuolueen nykyistä jäsenyyttä. Puhemiehen huomautukset on valitettavasti jätetty pois, ja hänen sukkeluutensa ja huumorintajunsa eivät käy ilmi pöytäkirjasta. Voisimmeko saada pöytäkirjan täydellisenä? Voiko konservatiivinen ryhmä kertoa meille vakuuttavasti, ovatko herra Donnelly ja herra Stevens kyseisen ryhmän jäseniä vai eivät? Sain eilen sellaisen käsityksen, että välillä he olivat ja välillä eivät. Merkittäköön pöytäkirjaan, että meidän tulisi tietää nykyinen tilanne.

Puhemies
Herra Kerr, puheenvuoronne ei koske pöytäkirjaa vaan sanatarkkaa istuntoselostusta. Nyt on kuitenkin kyse pöytäkirjan hyväksymisestä.

Chichester
Arvoisa puhemies, minun huomautukseni koskee myös pöytäkirjaa, sillä huomaan, että varapuhemies Martin onnistui poistamaan pöytäkirjasta huomautuksensa sen osalta, että hänen täytyy soittaa Downing Streetin numeroon 10 saadakseen äänestystä koskevia ohjeita. Jos tämä keino on varapuhemiesten käytettävissä - ja mitä parhainta onnea hänelle - onko se myös muiden jäsenten käytettävissä? Muuten, herra Kerr, konservatiiviryhmän kokoonpano on sama kuin eilen.

Puhemies
Tässäkään ei ole kyse pöytäkirjan vaan sanatarkkojen istuntoselostusten osasta.

Hallam
Arvoisa puhemies, tämä puheenvuoro koskee tietenkin pöytäkirjaa - sivua 21. Herra Cassidy ilmeisesti äänesti yli puoluerajojen. Haluaisin, että puhemies selventää asiaa, sillä tämänpäiväisen Guardian-lehden mukaan John Stevens ja Brendan Donnelly, vastapäisen konservatiiviryhmän jäseniä, erotettiin, ja myöhemmin Tory-puolue palautti heidän asemansa; myöhemmin he erosivat ja sitten pikaisen kompromissin jälkeen heidät taivuteltiin jäämään. Voisiko joku kertoa äänestäjille Isossa-Britanniassa, ovatko nämä kaksi jäseniä konservatiivipuolueessa vai ovatko he nyt sitoutumattomia?

Puhemies
Hyvät kollegat, sekoitatte nyt jatkuvasti pöytäkirjan ja istuntoselostuksen toisiinsa. Me hyväksymme vain pöytäkirjan. Olemme kuulleet, mitä sanottavaa teillä oli, mutta pöytäkirjasta ei kenelläkään muulla ole nähtävästi enää mitään sanottavaa.

McKenna
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa istuntosalin tulevaa tarvetta varten, että jos jäsenet haluavat käyttäytyä kuten koulupojat, tehkää niin istuntosalin ulkopuolella. Joillakin meistä on muuta tekemistä.
(Vaihtelevia reaktioita)

Puhemies
Jokaisella on oma näkemyksensä asioista.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Mosiek-Urbahn
Arvoisa puhemies, mainitsitte neuvoston yhteisen kannan, joka koskee direktiiviä kulutustavaroiden kaupasta ja takuista. Ensimmäisessä käsittelyssä oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta antoi lausunnon kyseisestä kannasta. Sen täytyisi antaa lausunto myös toisessa käsittelyssä. Sitä ei kuitenkaan nimetty.

Puhemies
Selvitämme asian.

Äänestys
Lulling
Arvoisa puhemies, jatkona eilisiltana komissaarin kanssa käymäämme keskusteluun haluaisin tehdä suullisen tarkistuksen tarkistukseen 7. Muista tarkistuksista voidaan äänestää yhdessä. Olemme nimittäin pyytäneet, että ohjelman riippumatonta arviointikertomusta arvioitaisiin riippumattomasti ja komissaari ilmoitti, että on komission asia toimittaa tällainen kertomus, minkä ymmärrän. Haluaisin suostumuksellanne ehdottaa poistettavaksi ensimmäisestä alakohdasta sanan " riippumaton" , jotta siinä lukisi " toimittaa arvion siitä, miten ohjelma on kehittynyt kautensa puolivälissä" ja että myös toisesta alakohdasta poistettaisiin sana " riippumaton" , jotta siinä lukisi " toimittaa arviointikertomuksen ohjelman täytäntöönpanosta" lisäten, kuten komissaari lupasi, sanat " riippumattomien asiantuntijoiden lausunnot huomioon ottaen" .
Pyydän teitä hyväksymään tämän suullisen tarkistuksen, joka on oikeutettu, ja voimme tämän tarkistuksen avulla ja teidän suostumuksellanne äänestää tarkistuksista 7-14 yhtenä kokonaisuutena.

Lindqvist
On erittäin kyseenalaista, pitäisikö EU: n sijoittaa suuria voimavaroja yhteisyritykseen Join European Torus (JET). Vastaavat voimavarat pitäisi pikemminkin sijoittaa uusiutuviin energialähteisiin. Olen sen vuoksi äänestänyt mietintöä vastaan.

Sianliha
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma sianlihasta.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluaisin alussa tuoda aivan selkeästi esille, että pääsyynä sianliha-alan nykyisiin vaikeuksiin on varmaankin se tosiasia, että sianlihan tuotannon osalta erityisen suotuisat vuodet 1996 ja 1997 ovat saaneet Euroopan maanviljelijät lisäämään tuntuvasti sikamääriään. Osaltaan vaikuttaa myös se, että markkinoille tulee taas, sikaruton heikennyttyä, Alankomaiden tuotanto kokonaisuudessaan. Euroopan sianlihantuotanto on mainituista syistä tänä vuonna kohonnut 17, 2 miljoonaan tonniin, mikä merkitsee noin miljoonan tonnin eli 6 %: n kasvua vuoteen 1997 verrattuna.
Tällainen kehitys aiheuttaa pakostakin suunnatonta painetta Euroopan sianlihamarkkinoilla. Tilanne on viime viikkoina kärjistynyt vielä entisestäänkin, kun äärimmäisen tärkeä Venäjälle suuntautuva vienti on lähes kokonaan pysähtynyt, Kaukoidän markkinoiden kysyntä on heikentynyt ja muiden viejämaiden, ennen kaikkea Yhdysvaltojen ja Kanadan, synnyttämä kilpailu on voimistunut.
Olemme ryhtyneet komissiossa useisiin toimenpiteisiin sianliha-alan tukemiseksi. Jo toukokuun puolivälissä otettiin tuoreen ja pakastetun luullisen sianlihan vientituet uudelleen käyttöön. Näin markkinat saatiin silloin pysymään vakaina useiden viikkojen ajan. Mutta kun hinnat jatkoivat romahtamistaan, komissio korotti heinäkuun lopussa mainittuja tukia 50 % ja otti samat tuet käyttöön luuttomaksi leikatulle lihalle. Tällä toimenpiteellä oli myöhemmin niin ikään erittäin myönteinen vaikutus vientiin.
Mutta sen jälkeen kun, kuten jo mainitsin, Venäjälle suuntautuva vienti sitten lopulta väheni jyrkästi ja pysähtyi elokuun puolivälissä, Euroopan markkinahinnat putosivat kolmessa viikossa lähes 10 eculla 100 kilogrammaa kohti. Suojellaksemme viejiä välittömiltä vahingoilta pidensimme sen jälkeen ensinnäkin Venäjän-viennin lisenssien voimassaoloaikaa 60 päivällä. Sianlihan hallintokomitean viime kokouksessa päätettiin ottaa pikaisesti käyttöön yksityisen varastoinnin tuki, jota on myönnetty syyskuun 28. päivästä lähtien.
Mainittu toimenpide antaa kaupalle mahdollisuuden pakastaa vasta teurastettujen sikojen lihaa ja varastoida sitä neljän, viiden tai kuuden kuukauden ajan yhteisön kustannuksella. Varastoidut tuotteet täytyy varastoinnin päätyttyä joka tapauksessa viedä kolmansiin maihin. Osa varastoiduista määristä sekä tämän toimenpiteen kulut on kuitenkin vähennettävä sianliha-alalle suunnitelluista WTO-vientivelvoitteista.
Toimenpide mahdollistaa 70 000 lihatonnin varastoinnin varainhoitovuonna 1999. Haluaisin korostaa, että kauppiaat voivat yhdistää varastoinnin sopivalla tavalla vientitoimiinsa, mikä myös osaltaan parantaa heidän kilpailukykyään kolmansien maiden markkinoilla.
Muutamat jäsenet kannattavat tukimäärien edelleen lisäämistä ja ovat anoneet sitä. Tässä yhteydessä kehotan heitä ottamaan huomioon, ettei tuen lisääminen, etenkään Venäjän-viennin osalta, ole mielekästä, niin kauan kuin Venäjän markkinat ovat täysin tukossa, eikä meillä ole siellä kumppaneita, joiden kanssa voimme solmia vientisopimuksia. Muilla kolmansien maiden markkinoilla ei tällä hetkellä tarvita suurempia vientitukia.
Tarkkailemme tietysti Euroopan sianlihamarkkinoiden tulevaa kehitystä erittäin tiukasti ja jatkamme ainakin seuraavassa, jo 14. lokakuuta pidettävässä hallintokomitean kokouksessa asiasta käytäviä neuvotteluja ja tarkistamme myös tuet heti kun Venäjän markkinat taas avautuvat.
Haluaisin päättää osuuteni erääseen huomautukseen, jota monet teistä eivät ehkä katso kovinkaan myönteiseksi. Huolimatta nykyisestä kriisistä, joka - kuten jo alussa mainitsin - johtuu ennen kaikkea sikamäärien lisäämisestä, on paraikaa ja jatkossakin virallisia järjestöjä, neuvontapalveluja, mutta myös alueviranomaisia ja jopa hallituksia, jotka kehottavat viljelijöitä supistamisen sijasta nyt laajentamaan sianlihantuotantoa. Pidän tätä, aivan suoraan sanottuna, huonona neuvona. Sillä komissio voi tosin auttaa lieventämään ja vaimentamaan tuotannon väliaikaisen kasvun seurauksia, mutta se ei voi suojata alaa rakenteellisesta ylituotannosta johtuvalta hintojen laskulta.

Fantuzzi
Arvoisa puhemies, minusta komissaari Fischlerin julkilausumat sianliha-alan kriisistä ovat olleet vastuuntuntoisia ja suurelta osin hyväksyttäviä. Ryhmämme antaa komissiolle tunnustusta siitä, että se on ryhtynyt toimiin, osin Euroopan parlamentin maataloutta käsittelevän valiokunnan kehotuksesta, ottamalla käyttöön yksityisen varastoinnin tuet syyskuun 28. päivästä lähtien ja lisäämällä vientitukia. Kuten komissaari sanoi, nämä toimet eivät toki ratkaise koko ongelmaa, mutta ne voivat osaltaan auttaa puuttumaan tähän kriisiin, joka on erityisen huolestuttava, vaikka siihen liittyykin suuria alueellisia vaihteluita siksi, että vaikka sianliha-alalle tyypillisesti markkinat ovatkin erittäin pitkälle kansainvälistyneet, Euroopan markkinoihin kuuluu myös alueita, joiden tilanne on parempi kuin muiden.
Tilanne on vakava, vaikka - kuten te, arvoisa komissaari, aivan oikein sanoitte - viime vuosina alan tuottajat ovat saaneet myös hyviä tuloja ja vaikka sikaruttokriisistä, joka antoi sysäyksen rationalisointitoimien käyttöönotolle, oltiinkin jo melko hyvin päästy yli. Nykyään jotkin hyvin tärkeät tuotantoalueet - Ranskassa, Saksassa, Tanskassa, Hollannissa ja Isossa-Britanniassa - ovat edistäneet hintojen romahtamista ennätysmäisen alhaisiksi, ja tästä on syytä olla hyvin huolissaan.
Tällä hetkellä ongelma liittyy tähän maailmanlaajuiseen kriisiin, joka vaivaa maailmanmarkkinoita ennen kaikkea elintarvikealalla, ja meillä on tässä tilanteessa monia eri vaihtoehtoja. Uskon kuitenkin, että vaihtoehto ei voi olla se, että heitämme hanskat tiskiin ja panemme syrjään Agenda 2000 -ehdotukset ja kaikki pyrkimykset YMP: n uudistamiseksi, koska tämä maailmanmarkkinoiden kriisi lamauttaa meidät täysin. Tiedän hyvin, että Atlantin valtameren takaa kantautuu huhuja, joiden mukaan Amerikan yhdysvallat ottaisi uudestaan keskusteltavaksi maatalousasetuksen, koska tämän kriisin edessä, joka vaikuttaa myös amerikkalaisiin tuottajiin, se aikoo ryhtyä tukitoimiin, pikaisiin toimiin, jotka liittyvät lainoihin ja rahoitustakuisiin ja jotka saattavat muuttaa pelisääntöjä kansainvälisellä tasolla ja lamauttaa Euroopan unionin tuottajat. Uskon kuitenkin, että tämä ei anna meille oikeutta luovuttaa. Päinvastoin, alkuun pantua uudistusprosessia on vietävä eteenpäin ja jatkettava parantamalla myös sisämarkkinoita. Uskonkin, että viljan hinnan laskua koskevilla ehdotuksilla saattaa olla merkittäviä vaikutuksia myös sianliha-alaan.
Lopuksi, tämä kriisi ei saa johtaa siihen, että kaikkien ympäristönäkökohtien edistämistä hidastetaan ja luovutaan tarjontaa koskevista politiikoista, joiden merkitys minusta on nyt korvaamattomampi kuin koskaan.

Redondo Jiménez
Arvoisa komissaari, olette juuri antanut meille selonteon niistä toimista, joita komissio on jo toteuttanut tämän vakavan sianlihakriisin ratkaisemiseksi. Olette myöskin todennut, että se johtui muun muassa tapahtuneesta huomattavasta kasvusta. Asia on kuitenkin niin, että kasvu ei ole ollut samanlaista kaikissa maissa, joten ratkaisut eivät voi olla samanlaisia sellaisessa maassa, jossa ylituotantoa on 104 %, kuin niissä maissa, joissa tuotantoaste on yli 470 %.
Mitä mainitsemiinne toimiin tulee, niitä voidaan parantaa, ja lisäksi on muita toimia, joita te ette maininnut. Vientitukien osalta on edistytty ja niiden piiriin on otettu mukaan luuttomaksi leikattu liha - kiitämme teitä siitä - ja myös yksityisen varastoinnin osalta on edistytty, mutta 70 000 tonnia on hyvin pieni määrä, kun otetaan huomioon ennen kaikkea se, että meillä on toinen yli 600 000 tonnin varasto viime vuodelta ja tämän vuoden varasto on vielä käyttämättä.
Lisäksi on vielä kaksi toimea, joihin te ette ole viitannut ja joita haluan korostaa: YMJ on voimassa vapailla markkinoilla, ja pyydämmekin teiltä täällä sitä, että sovellettaisiin 3 artiklaa, jossa määrätään, että kun hintojen romahdukset ovat poikkeuksellisia, voidaan soveltaa interventiojärjestelmän ostoja, eikä tekosyynä saa pitää - kuten komission virkamiehet ovat tehneet - hintaa, koska se on vahvistettu yhteisön perushintaa koskevassa 5 artiklassa. Näin ollen interventiojärjestelmän ostoja voidaan soveltaa.
Lisäksi meillä on yhteisön tukijärjestelmä, elintarvikeapujärjestelmä. Tätä voidaan soveltaa kaikkiin kansalaisjärjestöihin, hyväntekeväisyysjärjestöihin, Dominikaaniseen tasavaltaan - jossa on ollut hirveä katastrofi - ja sitä voidaan käyttää Venäjälläkin.
Ratkaisuja kyllä on, arvoisa komissaari. Olkaamme rohkeita ja tehkäämme ratkaisuja. Markkinoiden poikkeustilanteessa on toteutettava poikkeustoimia.

Mulder
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää herra Fischleriä hänen julkilausumastaan ja olen sitä mieltä, että hänen tekemänsä analyysi on oikea. Sianliha-alan sykli ei ole mitään uutta. Jokainen tässä salissa läsnäoleva, joka on opiskellut jonkin verran taloustiedettä, tietää, että miltei kaikissa taloustieteen oppikirjoissa käsitellään tällaisia syklejä. Se mikä tekee syklistä tällä hetkellä erityisen, on se seikka, että se osuu yksiin Venäjän ja Aasian kriisien kanssa.
Mielestäni sianliha-alalla voidaan yleisesti ottaen olla ylpeitä siitä, että sen kustannukset ovat niin pienet. Nähdessämme, että menot vuonna 1997 olivat 41 miljardin suuruisesta talousarviosta 168 miljoonaa ja vuonna 1998 ne tulevat olemaan todennäköisesti noin 330 miljoonaa, voimme todeta, että saavutus on erinomainen. Olenkin sitä mieltä, että ne ylimääräiset toimet, jotka on toteutettu, ovat täysin oikeutettuja. Hätätilanteissa pitää tehdä jotakin erityistä.
Komissio esittää tosiasiana sen, että sikojen tuotanto on lisääntynyt, mitä voidaan pitää ongelman todellisena syynä. On varmasti niin, että kun on enemmän tarjontaa, hinnat laskevat. Mutta eikö se johdu myös komission politiikasta pitää viljan hinta alhaisena? Ja eivätkö ongelmat tule pahentumaan tulevina vuosina, kun viljan hinta laskee entisestään Agenda 2000 - ohjelman myötä? Mikä vaikutus sillä tulee olemaan naudanlihan tuotantoon komission mielestä? Sillä kaikki ne lihalaadut, joita tuotetaan viljan avulla, saavat selviä etuja muihin lihalaatuihin nähden. Onko komissiolla pitkän aikavälin politiikkaa tässä asiassa?
Toinen kysymys: mikäli tiedot pitävät paikkansa, amerikkalaiset maanviljelijät saavat kuudesta seitsemään biljoonaa dollaria ylimääräistä tukea vaaleihin liittyvistä syistä. Mitä komissio aikoo tehdä tämän osalta? Aikooko komissio reagoida asiaan?
Viimeinen kysymys: mikäli alankomaalaisiin lehtiin on uskominen, komissaari Fischler on ylistänyt Alankomaiden sikatalouspolitiikkaa. Siihen sisältyy muun muassa sikojen kiintiöjärjestelmä. Kannattaako komissaari tällaisen järjestelmän käyttöönottoa kaikkialla Euroopassa?

Poisson
Arvoisa puhemies, arvoisa herra komissaari, olemme todistaneet sianlihan hintojen romahtamista kesän lopusta saakka niin Euroopan unionissa kuin maailmanlaajuisella tasollakin. Yhteisön tuotannonala - ja erityisesti pienet perhetuottajat - ovat hätätilassa. Mitä on tapahtunut? Ensinnäkin Euroopan tasolla ylituotantoa, kuten sanoitte, arvoisa komissaari, joka johtuu suurelta osin joidenkin sikaloiden vastuuttomasta laajentamisesta. Euroopan tarjonta on näin noussut 16 miljoonasta 17, 2 miljoonaan tonniin vuosina 1996-1998 eli se on kasvanut 9 %. Samanaikaisesti on havaittu, että Yhdysvaltain karjakanta on noussut 8 % kahdessa vuodessa, jolloin yhdysvaltalaiset, joiden hinnat ovat erittäin kilpailukykyisiä, ovat vallanneet ulkomaanmarkkinoita Euroopan unionin kustannuksella: olemme keskellä taloussotaa. Tilannetta selittävät myös Aasian ja Venäjän kriisit, joiden vuoksi Euroopan unioni on menettänyt lupaavat markkinat. Yhteisössä on nyt havaittavissa sianlihan kulutuksen taantuma muun vaalean lihan kilpailun vuoksi.
Komission on nyt turvauduttava hyvin tehokkaisiin lääkkeisiin, hevoskuuriin - kuten meillä päin sanotaan - sillä uhalla, että kriisi jatkuu ja syvenee. On ryhdyttävä hätätoimiin. Ensinnäkin on mukautettava vientitukien taso muun muassa Venäjän markkinoiden takaisin valtaamisen tarpeiden mukaan. Toiseksi on käynnistettävä nopeasti yhteisön sisäinen myynninedistämiskampanja yleisen mielipiteen herkistämiseksi ja jotta Euroopan kulutus saisi uutta pontta. Kolmanneksi Euroopan unionin lihavarastot on poistettava vähitellen omaksumalla humanitaarisen avun periaate, erityisesti Venäjän osalta, kyseenalaistamatta kuitenkaan nykyisiä kaupallisia kanavia ja vaarantamatta tulevia kanavia. Neljänneksi on aihetta hallita kysyntää ja tarjontaa samoin kuin tuotantoa ja sikaloita on hallittava järkevästi. Viidenneksi on valvottava sitä, että sianlihantuotantoa ei muuteta laajaksi liiketoiminnaksi , joka ei enää liity mitenkään maanviljelyyn, maaseudun kehittämiseen ja ympäristönormien kunnioittamiseen. Pelkään kuitenkin, että tämän viimeisen kohdan osalta on jo liian myöhäistä.

Jové Peres
Arvoisa puhemies, sianlihamarkkinoiden nykyinen kriisi sai alkunsa tarjonnan ja kysynnän välisestä epäsuhdasta, joka johtui teollisten tilojen määrän lisääntymisestä. Sittemmin Venäjän kriisin aiheuttama viennin voimakas lasku antoi markkinakriisille ennennäkemättömät mittasuhteet.
Tämän kriisin uhreja tulevat olemaan pienet ja keskisuuret tilat. Komission olisi ehdotettava toimia tämän tilanteen korjaamiseksi pienille ja keskisuurille tiloille tarkoitettujen erityistukien sekä teollisia tiloja hillitsevien toimien muodossa.
Suurin ongelma piilee kuitenkin siinä, että nämä Venäjän kriisin vaikutukset voivat heijastua myös muille aloille. Tässä mielessä kaikkein vakavinta on mielestäni se, ettei komissiolla ole välineitä tämän kriisin hallitsemiseksi, koska se pyrkii yleistämään ainoana välineenä yksityisen varastoinnin, joka olisi yksinomainen interventiomekanismi valtaosalla aloista. Euroopan maaseudun sosiaalinen kudos ei kestä sitä, että sen perusta - pienet ja keskisuuret tilat - tuhotaan tai että työpaikkoja häviää entisestään. Näin ollen komissiolla on velvollisuus korjata sianliha-alan rakenteellisen kriisin sosiaalisia vaikutuksia tukemalla pientiloja ja hillitsemällä teollisia tiloja.
Haluan kiinnittää huomion viimeaikaisiin tapahtumiin, koska jos komissio tuntisi vähänkään vastuuta, se tarkistaisi joitakin eri yhteisistä markkinajärjestelyistä tekemiään ehdotuksia. Jotta YMJ olisi nimensä arvoinen, sillä pitää olla markkinoiden säätelyvälineet, jotta se voi reagoida tuotannon suhdannevaihteluihin tai suhdannekriiseihin kaikilla aloilla.
Valiokuntakollegani eivät turhaan pyydä poikkeustoimia entistä hyödyttömämmiksi osoittautuvien toimien takia.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, hyvä komissaari, teidän olisi pitänyt aloittaa sillä arviolla, jonka esititte lopuksi. Jokainen sianlihamarkkinoilla toimiva tietää, mistä kriisi johtuu. Viljelijäjärjestöt ja kamarit yrittävät meillä nytkin sinnikkäästi edistää sianliha-alan laajenemista ja esittävät kirjoituksissaan propagandaa sen puolesta, että meidän täytyisi lopultakin hakea Alankomailta takaisin ne markkinaosuudet, jotka siellä menetettiin ruton takia.
Sama koskee tietysti Alankomaita ja muita jäsenvaltioita. Sianliha-alan teollistumista yritetään tällä tavoin edistää, vieläpä valtion rahoituksella, mikäli mahdollista. Näin syntyvä markkinoihin kohdistuva paine on tarkoitus poistaa vientitukia lisäämällä. Tappiolle jäävät veronmaksajat, jotka joutuvat maksumiehiksi, pienet yritykset ja eläinten hyvinvointi.
Meidän on torjuttava tämä vaatimus, ja, herra Pérez, tässä kohdassa olen eri mieltä kanssanne - ja tämä koskee myös yhteistä päätöslauselmaa, jonka jätimme allekirjoittamatta - emme saa myöntyä vaatimukseen yhteisen markkinajärjestyksen perustamisesta sianlihalle valtion interventioin, jotka johtavat siihen, että meillä tulee tälläkin alalla olemaan jatkuvasti ylijäämää. Meidän on huolehdittava siitä, että markkinoille palautuu järjestys ja ne irtautuvat niistä, jotka ovat laajentaneet tuotantoaan, ja meidän on ryhdyttävä toimiin sen turvaamiseksi, etteivät eläinten hyvinvointi ja talonpoikainen sikojen kasvatus joudu lapsipuolen asemaan.
Tämä tarkoittaa, että meidän on Euroopan tasolla tehtävä jäsenvaltioita sitovaksi, että teollinen maataloustuotanto ei ole etuoikeutettu viljelytapa eikä sitä saa sijoittaa maaseudulle muun maataloustuotannon tavoin, vaan sitä on kohdeltava teollisuutena, jonka on sijoittauduttava teollisuusalueille, joilla on voimassa muutakin elinkeinotoimintaa ja teollisuusyrityksiä sitovia asianomaisia päästömääräyksiä. Etuoikeuksien antamisen täytyy kohdistua viljelypinta-alaan sidottuun maatalouteen, ja tämä tarkoittaa myös viljelypinta-alaan sidottua sikojen kasvatusta.
Lisäksi meidän on tuettava alueellisia markkinoita. Minun omaa sianlihantuotantoani - myönnän sen olevan kohtalaisen pienimuotoista - ei kriisi ole suoramarkkinoinnin ansiosta koetellut. Minua ei myöskään koske Venäjän tai Aasian markkinoiden romahtaminen, vaan omat markkinani avautuvat suoraan kotiovelta, ja ne ihmiset, jotka haluavat ostaa minulta - ei siksi, että heitä kiinnostaisi Aasian tai Venäjän tilanne eikä siksi, että he uskovat lihansyönnin lisäämisen olevan heidän velvollisuutensa, koska teollista maataloustuotantoa on vauhditettu - pitävät kiinni omasta vaatimustasostaan samoin kuin minä pidän kiinni omastani. Minäkään en ole laajentanut tuotantoa. Siksi olen sitä mieltä, että tämä kriisi on omatekoinen. Mutta kriisi osoittaa myös, että juuri vientiin ja maailmanmarkkinoille suuntautuminen sisältää uhkatekijöitä, koska pienet ryhmät saavat silloin kaaostilaan kaiken sen, mikä itse asiassa voidaan järjestää mielekkäästi suurilla Euroopan sisämarkkinoilla.
Näin ollen pyydän teitä antamaan tämän sianlihan ylijäämätilanteen selvitä itsestään ja suojelemaan niitä, jotka eivät tässä tapauksessa saa jäädä toisarvoiseen asemaan, nimittäin maatalousalan perheyrityksiä, jotka muuten vetävät lyhyemmän korren.

Nicholson
Arvoisa puhemies, ensinnäkin suhtaudun myönteisesti komission täällä tänä aamuna antamaan julkilausumaan sianliha-alan kriisistä koko Euroopassa. Se, että saimme tämän julkilausuman tarkoittaa, että komissio tiedostaa vakavan ongelman Euroopan unionin sianlihateollisuudessa.
Minun vaalipiirissäni Pohjois-Irlannissa tilanne on ehkä jopa huonompi kuin muissa osissa Eurooppaa. Tilannetta pahensi yhden jalostustehtaan menetys viime kesäkuussa sattuneen tulipalon takia. Tiedän, että komissio on kaiketi tietoinen tästä. Tämä johti sikakannan vahvistumiseen maatiloilla heinä- ja elokuussa. Politiikkojen parhaista yrityksistä huolimatta, Pohjois-Irlanti, Lontoon maatalous-, kalastus- ja elintarvikeministeriö tai Bryssel eivät pystyneet löytämään ratkaisua tähän ongelmaan. Meille sanottiin joka paikassa " olemme pahoillamme, kaikki ovat lomalla" . Siat eivät menneet lomalle. Niitä oli ruokittava, ja meidän ongelmamme oli vakava. Ei ole kovinkaan hyvä, jos joutuu menemään äänestäjiensä luo ja sanomaan: " Olen pahoillani, mutta kaikki ovat lomalla Brysselissä" . Vaikka ymmärrän, että ihmisillä on oikeus pitää lomansa, vastaisuudessa Brysselin jokaisessa toimielimessä tulisi aina olla riittävästi henkilökuntaa, joka voi tehdä poliittisen päätöksen, jos todellinen kriisi syntyy Euroopan unionin jossakin osassa. Tämänkaltainen tilanne ei paranna Euroopan unionin mainetta.
Tiedän, että helppoja ratkaisuja ei ole olemassa. Tiedän, että Venäjän kriisi on pahentanut tilannetta, mutta pelkästään viennin, vientitukien ja vientiavustusten hyödyntäminen ei ole tarpeeksi. Me tarvitsemme paremman mekanismin ongelmien tunnistamiseksi, ennen kuin syntyy ongelmia. Sianlihateollisuus on tärkeä ala. Se pitää nuoret maatiloilla, ja muutoin he eivät ehkä olisi siellä. Se työllistää myös monia ihmisiä maatilan ulkopuolella. Pelkään, että sianlihateollisuus on vaiheessa, jossa se ei ehkä selviä nykyisestä kriisistä.
Haluaisin pyytää komissiota perustamaan työryhmän tilanteen selvittämiseksi ja vakuuttamaan, että tämä ei toistu ja että me voimme laatia pitkän aikavälin politiikan, joka koskee sikojen tulevaisuutta kaikkialla Euroopan unionissa.

Paisley
Arvoisa puhemies, Pohjois-Irlannin sianlihateollisuus on kärsinyt enemmän kuin kaikki muut maatalousalat, joita kriisi on jo koetellut, kuten komissaari tietää. Kriisin keskivaiheessa sianlihateollisuus menetti yhdessä yössä 40 % teurastus- ja säilöntäkapasiteetistaan. Uusi Malton-tehdas, joka maksoi 10 miljoonaa puntaa, paloi maan tasalle. Kriisitilassa oleva teollisuudenala, joka menettää 40 % kapasiteetistaan, on vaarassa tyrehtyä kokonaan.
Minkä vetoomuksen komissaari sai Yhdistyneeltä kuningaskunnalta tämän kauhean hätätilanteen vuoksi? Pyydettiinkö taloudellista tukea? Jos tämä olisi tapahtunut Unionin missä tahansa muussa osassa ja 40 % teollisuusalasta olisi tuhoutunut, kansalliselta hallitukselta olisi vaadittu ratkaisevia toimenpiteitä ja ne olisi toteutettu.
Sianlihateollisuus on varsinainen helmi Pohjois-Irlannin maataloudessa. Se tyrehtyy, kuten kollegani on maininnut, eikä se tule olemaan elinkelpoinen, jos se ei saa välitöntä tukea. Sianliha-alan ongelmien vuoksi sianlihan tuottajat harkitsevat itsemurhaa, ja jotkut tekevät itsemurhan, joten tilanne on epätoivoinen.
Vaadin komissaaria lähettämään välittömästi yhden virkamiehistään Pohjois-Irlantiin arvioimaan itse tilanteen traagisuutta ja vakavuutta. Maatalous on Pohjois-Irlannin suurin teollisuusala. Sen osuus on 2, 28 miljardia puntaa Pohjois-Irlannin kaupasta, ja se työllistää 10 % koko työvoimasta. Koko teollisuus on kriisissä. Maataloustulot ovat romahtaneet. Vuonna 1997 ne laskivat 38 % vuoden 1996 tasosta 203 miljoonaan puntaan. Lopuksi haluan sanoa, että maataloustulojen odotetaan laskevan edelleen tänä vuonna 50 miljoonalla punnalla. Tilanne on näin vakava. Odotamme Euroopan tekevän jotain puolestamme.

McCartin
Arvoisa puhemies, minä otin tämän kysymyksen alun alkaen esille. Olen tyytyväinen, että monet parlamentin jäsenet ja itse komissaari ovat erittäin tietoisia ongelmasta ja sen vakavuudesta.
Kyse ei ole pelkästään siitä, että maanviljelijät eivät kykene ansaitsemaan elantoaan. Kyse on siitä, että maanviljelijät menettävät nopeasti rahaa ja vaarana on, että he menettävät kotinsa ja koko elinkeinonsa.
Maanviljelijät kaikkialla Euroopassa katsovat, että Euroopan unioni on vastuussa maataloudesta. Me käytämme vuosittain 17 miljardia viljelykasveihin. Me käytämme vuosittain 5 miljardia naudanlihaan. Me onnistuimme löytämään ylimääräiset 2 miljardia, kun naudanlihateollisuus joutui vaikeuksiin, vaikka sianlihateollisuus on kaksi kertaa niin suuri - Euroopan unionissa kulutetaan kaksi kertaa enemmän sianlihaa kuin naudanlihaa. Meijeriteollisuuteen käytimme 3 miljardia. Me käytimme ainoastaan 300 miljoonaa sianlihaan, vaikka se on ala, joka on kaksi kertaa niin suuri kuin naudanliha-ala.
On erittäin tärkeää, että me kiinnitämme huomiota tilanteeseen, ja pyrimme löytämään kiireellisiä ratkaisuja, sillä tämä on hätätapaus. Kollegalleni herra Graefe zu Baringdorfille, joka suhtautuu vakavasti näihin asioihin, minun on sanottava, että asia koskee suursikaloita, mutta juuri suursikalat jäävät jäljelle, kun kriisi on ohitse. Pienimmät ja hauraimmat menehtyvät. Me emme puhu täällä tänään suursikaloiden puolesta. Me pyydämme kiireellisiä toimenpiteitä auttaaksemme niitä perhetiloja, jotka ovat äärimmäisessä hädässä. Ne menehtyvät ensimmäisenä kriisin syventyessä.

Anttila
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, kiitos komissaari Fischlerille julkilausumasta, joka kattavasti selitti sen, miksi tähän ylituotantotilanteeseen sikataloudessa on tultu. Komission päätös tukea yksityistä varastointia on oikea, mutta se ei yksin riitä. Sianlihavuorien purkaminen vaatii korotettua vientitukea, jotta ylijäämät kyetään viemään globaaleille markkinoille. Siihen on löydettävä rahoitus. Lisäksi sianlihatuotantoa on EU: ssa supistettava vastaamaan paremmin kulutusta ja olemassa olevia vientimahdollisuuksia. Vastuu supistuksista on niillä jäsenmailla, jotka ovat lisänneet tuotantoaan yli kulutuksen kasvun viimeisen kahden vuoden aikana. Tässä tilanteessa ne hallitukset, jotka nyt kehottavat vielä lisäämään tuotantoa, ovat vastuuntunnottomia.
Tuotannon vähentämisessä on korostettava tuotannon ympäristövaikutuksia ja vähennettävä tuotantoa erityisesti ympäristönsuojelullisilla riskialueilla. Kysymys komissaarille: onko mahdollista käyttää Euroopan unionin ympäristötukea ympäristöä liiaksi kuormittavan sianlihatuotannon vähentämiseen? Tuotannon tasapainottamisella on kiire, koska muuten se tapahtuu laajan konkurssiaallon kautta.

Querbes
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komissaari, sianlihantuotannon kriisi on sietämätön pienten ja keskisuurten tuottajien kannalta. Kriisin on johdettava tehokkaisiin ja komission ja jäsenvaltioiden välillä sovittuihin taloudellisiin toimiin, jotta tuottajat selviävät tästä koetuksesta ongelmitta.
Mutta miten voidaan hyväksyä tällä hetkellä, kun Eurooppa ilmoittaa 600 000 tonnin ylijäämästä, että sallitaan sellaisten valtavien teollisuushallien perustaminen, jotka herättävät vastustusta ympärillä asuvien väestöjen ja itse maanviljelijöiden keskuudessa? Eikö tällaisten laitosten rakentamista pitäisi lykätä Euroopan tasolla? Nykyisen tilanteen Euroopassa ja maailmassa on nimittäin johdettava politiikkaan, jolla hallitaan tuotantoa todellisen yhteisen markkinajärjestelyn kautta. Tämä on välttämätöntä, jotta voitaisiin taata säädylliset tulot perhetuottajille sellaisen inhimillisen kokoisen tuotannon puitteissa, joka luo työpaikkoja ja takaa ympäristön ja alueen sopusointuisen asuttamisen kunnioittamisen.
Mutta kenellä on unionin toimielinten tasolla halua ja rohkeutta suunnata yhteisön maatalouspolitiikkaa eri suuntaan ja käydä käsiksi tuohon, lainaan, äärimmäisyyksiin menevään liberalismiin, joka on Maanviljelijöiden yhteistyöelimen COPAn puheenjohtajan mukaan kriisin syy? Voidaanko uskoa, että komissio on valmis toimimaan tehokkaasti tähän suuntaan ja sianlihan hintojen romahtamista vastaan, kun komissio ehdottaa samanlaista hintakehitystä viljan, maidon ja naudanlihan alalla, kun komissio ehdottaa laajentumista ilman todellista tasapainomekanismia maihin, joissa maataloushinnat ovat 30 % - 60 % alhaisemmat kuin Euroopan unionissa ja kun komissio jatkaa tätä ääriliberalistista vastuunpakoilua neuvottelemalla eurooppalaisten markkinoiden avaamisesta Yhdysvalloissa ja eteläisen Amerikan yhtenäismarkkinoilla? Eikö olisi kiireellistä vapautua tästä markkina-ajattelusta, joka säätelee markkinoita ja palauttaa pohdiskelut YMP: n ja Agenda 2000: n uudistuksen osalta maanpinnalle?
Emme aloita tyhjästä. Hyväksymällä muutama viikko sitten Cunhan mietinnön YMP: n uudistuksesta parlamentti hahmotteli toisenlaisen maatalouspolitiikan puitteet, maatalouspolitiikan, joka huolehtii enemmän yhteiskunnan tarpeista säädyllisten tulojen, työpaikkojen, ravinnon ja ympäristön laadun sekä alueiden tasapainon ja kansainvälisen yhteistyön kannalta. Tällaisen suuntauksen pitäisi tällä hetkellä olla neuvoston ja parlamentin keskustelujen keskipisteessä.

Hallam
Arvoisa puhemies, monien täällä olevien jäsenten lailla olen ollut yhteydessä sianlihan kasvattajiin omassa vaalipiirissäni viime viikolla. Havaitsin, että monet heistä ovat lähellä taloudellista perikatoa. Ihmiset, jotka ovat tehneet pitkän ajan sitoumuksen tuottaa ensiluokkaisia tuotteita, huomaavat nyt yhtäkkiä, että sioista, joista aiemmin maksettiin 34-40 puntaa, maksetaan nyt 10-12 puntaa.
He eivät pyydä avustusta tai hyväntekeväisyyttä. He pyytävät kuitenkin apua. Sianlihan kasvattajiamme voitaisiin auttaa monella tavalla. Me voisimme ottaa käyttöön vientiluottotakuujärjestelmän. Me voisimme harkita keinoja auttaa markkinoilta vetäytymistä. Me voisimme harkita tapoja säännöstellä uusien tulokkaiden menoa markkinoille.
Herra Fischlerin mainitsemien Venäjän markkinoiden osalta - Venäjä on kauheassa tilassa, ja meidän sianlihamarkkinat ovat kauheassa tilassa. Joten miksi emme lahjoita Venäjän kansalle ainakin halvempia lihanosia. Antakaamme lihat pois; antakaamme ne Venäjän markkinoille, käyttäköön venäläiset tätä lihaa ruokkiakseen kansalaisiaan, ja vähentäkäämme painetta omilla markkinoillamme.
On myös muita kysymyksiä. Brittiläisillä sianlihan kasvattajilla on lisäongelmia, jotka ovat aiheutuneet karjan kasvatusta koskevien sääntöjen yksipuolisesta käyttöönotosta. Meidän on varmistettava, että nämä säännöt ovat yhdenmukaisia koko Euroopan unionissa. Meidän on myös varmistettava, että myös Euroopan unioniin tuotu liha täyttää nämä säännöt.
Lopuksi totean, että päällysmerkintöjä koskevia sääntöjä tulisi kiristää siten, että sianliha-ala voi kehittää oman tuotemerkkinsä ajan myötä. Tämä voisi estää suuria tavarataloja vaihtamasta lähteitä halvempien hyödykehintojen toivossa. Minun tahollani sianlihan tuottajat eivät halua hyväntekeväisyyttä, mutta he haluavat toki mahdollisuuden.

Santini
Arvoisa puhemies, tämän kriisin syitä on nyt jo puitu laajasti, mutta minäkin haluaisin antaa vaatimattoman panokseni mahdollisten ratkaisukeinojen yksilöimiseksi. Ensimmäiset ratkaisukeinot ovat luonteeltaan institutionaalisia, ne ovat yksinkertaisimpia ja ne on jo otettu esille: ennen kaikkea siis turvautuminen yksityiseen varastointiin ja vientitukiin. Herra komissaari suhtautuu kuitenkin penseästi tähän vaihtoehtoon, koska hän ei pidä sitä toteuttamiskelpoisena siksi, että kysynnän puuttuessa ei ole vientiä, josta seuraa automaattisesti, että tuistakaan ei ole hyötyä.
Mitä muita vaihtoehtoja on? Ennen kaikkea on olemassa vaara, että kukin ajattelee vain omia vaikeuksiaan, ja nyt onkin pyrittävä vaikuttamaan jäsenvaltioiden hallituksiin, jotta ne eivät osin hienoisen paniikin ja osin demagogian vaikutuksesta sortuisi unilateraalisiin, etten sanoisi yksioikoisiin toimiin, joilla ei kuitenkaan puututa ongelman ytimeen.
Toisen komissiolle tehdyn ehdotuksen tarkoitus on tarttua tomerasti tarjonnan säätelyyn tasapainottamalla ja koordinoimalla sitä. Kun otetaan lisäksi huomioon rajoittamistoimet, joita Yhdysvallat aina kohdistaa Euroopan unioniin kaikissa kansainvälisiin suhteisiimme liittyvissä ongelmatilanteissa, miksemme yllättäisi heitä tarttumalla itse toimeen ja selvittämällä, tukeeko Yhdysvallat todellakin WTO-paneelin sääntöjen vastaisella tavalla omia tuottajiaan?
Voisimme lisäksi tutkia tarkoin Venäjän ja Japanin kriisien perimmäisiä syitä yrittääksemme ehkäistä sen, että niiden vaikutus laajenee entisestään; lopuksi voisimme varmistaa, että suuret elintarvikeyritykset kantavat oman osuutensa vastuusta. Emme siis voi alistua raamatulliseen ennustukseen seitsemästä laihojen lehmien vuodesta ja seitsemästä lihavien lehmien vuodesta: jos neljää korkeiden hintojen vuotta seuraa neljä alhaisten hintojen vuotta, kyseessä on, arvoisa komissaari, katastrofi!

Hardstaff
Arvoisa puhemies, viime perjantaina myös minä tapasin vaalipiirini maanviljelijöitä. He kaikki pelkäävät suuresti tämänhetkistä tulojen romahdusmaista vähennystä, erityisesti sianliha-alan tuottajat, joiden eläimet myydään markkinoilla niin alhaisin hinnoin, että jokainen eläin tuottaa tappiota. Brittiläiset maanviljelijät, jotka yleensä ovat erittäin maltillisia, lainkuuliaisia ihmisiä, eivät ole yhtä halukkaita osoittamaan mieltään kuin vastaavassa asemassa olevat henkilöt joissakin muissa maissa. Tilanteen on todellakin oltava epätoivoinen, jotta he osoittaisivat mieltään kadulla, kuten he tekivät viime viikolla Blackpoolissa pidetyn Labour-puolueen konferenssin yhteydessä, tai jotta he saartaisivat sataman estääkseen sianlihan tuonnin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, kuten he tekivät vaalipiirissäni Imminghamissa muutama viikko sitten.
Kun kiertelen vaalipiirissäni Lincolnshiressä, näen usein pelloilla sikoja, joiden elämä on normaalin aktiivista ja elintaso korkeaa luokkaa. Niiden omistajat ovat erittäin katkeria siitä, että heidän sioista saamansa alhaiset hinnat eivät heijastu lihanhintoihin tavarataloissa, jotka tuovat maahan lihaa, joka on peräisin sioista, jotka on kasvatettu alempien hyvinvointistandardien mukaan.
Maanviljelijät tarvitsevat nyt apua selviytyäkseen jouluun saakka. Lukuisia lyhytaikaisia toimenpiteitä voidaan pikaisesti toteuttaa tilanteen helpottamiseksi. Vientituet auttavat markkinoita auttamalla tuottajia löytämään uusia markkinoita EU: n ulkopuolelta. Yksityisen varastoinnin tuet voivat helpottaa ylitarjontaa markkinoilla lyhyellä aikavälillä. Tällainen liha tulisi kuitenkin viedä ulkomaille tai käyttää hätätarpeiksi EU: n ulkopuolisille alueille - mahdollisesti Venäjälle, kuten on todettu - jolla estetään ylitarjonnasta aiheutuvan ongelman syntyminen.
Vientiluottotakuut voivat auttaa viejiä vähentämään riskejä ja kilpailemaan EU: n ulkopuolella, ja ne lisäävät heidän luottamustaan löytää uusia markkinoita. Koko EU: n kattava tehokas markkinointiohjelma, joka vastaa naudanlihaa varten kaksi vuotta sitten käyttöönotettua ohjelmaa ja josta laadin mietinnön parlamenttiin, voisi myös olla erittäin tärkeä kulutuksen lisäämiseksi ja varastojen vähentämiseksi. Myös eläkkeelle haluavia maanviljelijöitä tulisi auttaa.
Toimenpiteiden tulisi olla samanlaisia kaikkialla EU: ssa sen varmistamiseksi, että yksikään jäsenmaa ei saisi epäoikeudenmukaisia etuja. Teidän välityksellänne kehotan komissiota ja neuvostoa tekemään päätöksen ja ryhtymään pikaisiin toimiin 14. lokakuuta pidettävän kokouksen jälkeen. Euroopan maanviljelijät tarvitsevat nyt apua. He eivät voi odottaa toimenpiteitä enää kahta tai kolmea kuukautta.

Funk
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, vaikka kaikki onkin jo tullut puheeksi, eivät kaikki vielä ole päässeet puhumaan. Siksi esitän asiani hyvin lyhyesti. Aion käsitellä neljää kohtaa. Ensinnäkin, sianlihan tuottajahinnat ovat laskeneet voimakkaammin kuin kaupan eteenpäin antamat hinnat. Tähän pitäisi myös kiinnittää huomiota. Toiseksi, arvoisa komissaari, ette ole puhunut mitään tuoreimmasta sikojen laskennan arvioinnista. Teillä on kyllä kelvolliset luvut, sillä sikatalousasioista vastaava virkamiehenne on suorittanut harjoittelunsa minun maatilallani. Siksi hän on niin pystyvä mies - tulkoon tämäkin tässä sentään mainituksi!
Kolmanneksi olisi nyt suotuisin tilaisuus - olen Graefe zu Baringdorfin kanssa samaa mieltä tästä asiasta - panna täytäntöön nitraattidirektiivi ja ottaa tarkasteltavaksi yhteisön ylisuuret karjamäärät, tavoitteena palauttaa ne normaalimittoihin, jotta rehuntuotantopinta-ala ja lietelannan levityspinta-ala ovat asiallisessa suhteessa toisiinsa. Tilaisuus on nyt mitä otollisin. Omalla tilallani näin onkin, sehän on selvä. Meillä nämä asiat on toteutettu jo aikoja sitten. Vain Ala-Saksissa ollaan tietysti pahasti jälkijunassa. Ja siitä huolimatta yksi heikäläisistä on päässyt Saksan liittokansleriksi asti. Tässä nähdään, mikä kaikki meillä on mahdollista!
Neljänneksi teidän pitäisi tarkistaa viljan hinnan lasku, siis miten viljan hinnan voimakas lasku vaikuttaa jalostustalouteen ja miten se piristää sitä. Maanviljelijät haluavat parempaa lisäarvoa. Tämä on aivan selvää, ja silloin emme enää ollenkaan löydä ulospääsyä ongelmatilanteesta.
(Suosionosoituksia)
Filippi
Arvoisa puhemies, haluaisin vain korostaa kahta asiaa, kunhan sanon ensin väärinkäsitysten välttämiseksi olevani yhtä mieltä siitä, että olemme täällä tänä aamuna keskustelemassa tästä aiheesta ja että tarvitaan välttämättä toimia, jotka auttavat meitä pääsemään yli tästä vaikeasta vaiheesta.
Haluaisin kuitenkin sanoa aivan suoraan, arvoisa komissaari, että viimeisin julkilausumanne ei yllättänyt minua, ja katson, että meidän on tehtävä ero tämän kriisin taustalla olevien rakenteellisten syiden ja toisaalta kriisiä syventäneiden tilannesidonnaisten syiden välillä. Venäjän markkinat ovat esimerkiksi syventäneet kriisiä, jonka syy on ylituotanto ja joidenkin jäsenvaltioiden harjoittama virheellinen politiikka.
Tämä politiikka on oikaistava, koska se uhkaa rangaista myös perinteisiä sianlihantuotantoalueita, joilla tuotetaan ennen kaikkea laatutuotteita, jalostettuja tuotteita - kinkkua, leikkeleitä ja niin edelleen - ja jotka ovat vaarassa joutua maksamaan laskun niistä virheistä, joita on tehty arvioitaessa tuotannon kysyntää.
Toinen asia, jonka haluaisin sanoa, on tämä: puuttukaamme vain tilanteeseen sen edellyttämillä toimilla, mutta yrittäkäämme välttää sitä, että tätä kriisiä käytettäisiin hyväksi sääntelyn lisäämiseksi tällä alalla, joka tähän asti on pärjännyt ilman tukien kaltaisia interventioita; yrittäkäämme välttää sitä, että mentäisiin perinteiselle tukilinjalle, jossa lähtökohtana on alan suhdannekriisi.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin kiittää sydämellisesti tästä keskustelusta, koska minulta kysyttiin, voinko esittää teille, miten tuotanto on kehittynyt. Näette tässä alkuvuoden 1998 tuotantomäärät alkuvuoden 1997 tuotantomääriin verrattuna. Hollannissa tuotanto nousi - kuten jo selitinkin, pääasiassa edellisvuotisen sikaruton voittamisen takia - 17, 9 %, Espanjassa 7, 8 % - Espanja on siten nykyään Euroopan unionin toiseksi suurin sianlihan tuottaja - ja Portugalissa samoin yli 7 %. On kuitenkin myös maita, joissa tuotanto on jopa vähentynyt, esimerkiksi Italia, Luxemburg ja Suomi. Saksassa tuotanto kasvoi 4 %.
Haluaisin nyt aivan lyhyesti käsitellä esittämiänne kysymyksiä: Pohjois-Irlannin tulipaloon liittyvään hyvin erityiseen kysymykseen haluaisin sanoa, että ensinnäkin Britannian hallitus on esittänyt tälle alueelle kansallista tukea, jota harkitaan parhaillaan. Toiseksi kyseinen yritys on saamiemme tietojen mukaan tällä välin jo hankkinut toisen teurastamon palaneen tilalle. Kolmanneksi, jos jälleenrakentamista varten tarvitaan rakennetukea, on asia järjestettävä rakenneohjelmien puitteissa. Neljänneksi: älkää sanoko, ettemme olisi olleet käytettävissä! Elokuussa on myös käyty kaksi tätä kysymystä koskevaa keskustelua minun yksiköideni kanssa.
Seuraavaksi Hallamin esittämään kysymykseen, joka koskee elintarvikeapuohjelmien laatimista Venäjää varten. Uskon, että meidän pitäisi ensiksi puhua venäläisten itsensä kanssa. Ei varmaankaan olisi hedelmällistä tehdä tarjousta - sitähän jotkut jo ovat yrittäneetkin - niin kauan kuin venäläiset eivät lainkaan halua sitä. Tähän mennessä Venäjän hallitus on selittänyt pitävänsä ensisijaisen tärkeänä normaalin Venäjälle suuntautuvan viennin palauttamista entiselleen. Vielä sen lisäksi meidän täytyisi, jos tiedostaisimme rohkeasti tosiasiat, tietysti ensin selvittää asia kansainvälisellä tasolla estääksemme elintarvikeapuohjelman vähentämisen viennin kokonaismäärästä ja meille siitä koituvat ylimääräiset vaikeudet. Ennen kaikkea meidän olisi selvitettävä kyseisen ohjelman rahoitustapa.
Emme siis periaatteessa, alun perin ja joka tapauksessa vastusta tällaista ohjelmaa, mutta edellytykset on ensiksi selvitettävä. Pidämme lisäksi ensiarvoisen tärkeänä sitä, että jos myönnämme tällaisia avustuksia, saamme myös vakuuden siitä, että tämä apu menee todella avun tarpeessa olevien eikä kenen tahansa hyväksi.
Seuraavaksi käsittelen kysymystä, joka koskee tuottajahintojen ja valintamyymälöiden hintojen välistä epäsuhtaa: jos havaitsette maassanne tällaista epäsuhtaa, on kyse kilpailun heikkoudesta, josta ei kuitenkaan voida syyttää yhteisöä, vaan tässä tapauksessa on juuri kuluttajajärjestöjen ja muiden elinten huolehdittava järjestelmän toimivuudesta.
Sitten ovat vuorossa pitkän aikavälin näkökohdat. Olemme Agenda 2000 -ohjelmaan liittyvissä ehdotuksissamme toden totta käsitelleet kysymystä, miten sianlihan ja naudanlihan välinen kilpailusuhde kehittyy tulevaisuudessa. Varsinkin kun lähdemme siitä, että sianliha - kuten kaikki vaaleat lihalajit - tulevat vastedes pikemminkin menestymään kuin jäämään tappiolle, uskomme, että naudanlihan hintoja on juuri sen tähden leikattava voimakkaammin, jotta tasapaino säilyy. Suuntaus on se, että sianlihan kysyntä tulee pikemminkin säilymään. Uskon, että teidän ei myöskään pitäisi tehdä laskelmia siten, että tarkastelette yhteisön peltotuotteista maksamia miljardeja erillisinä, ottamatta huomioon niiden ja sianlihan välillä vallitsevaa yhteyttä. Ymmärrettävästi juuri useat sianlihantuottajat hyötyvät viljelypalkkioista, koska he tuottavat viljaa ja rehua omaan käyttöönsä.
Mitä tulee amerikkalaisten tuottajien tukemiseen, presidentti Clinton on esittänyt, että Amerikan maataloutta, joka ennen kaikkea viljantuotannon osalta on tällä hetkellä melkoisessa kriisitilanteessa - tuettaisiin kokonaisuudessaan aiempaa voimakkaammin. Mutta amerikkalaisten on tietysti myös noudatettava samoja velvoitteita kuin meidänkin, nimittäin sovittuja GATT-velvoitteita. Tarkkailemme tietysti myös niiden noudattamista hyvin tiukasti. Jos havaitsemme jossain tapauksessa, ettei niitä noudateta, ryhdymme tarpeellisiin toimenpiteisiin.
Maailmanmarkkinoille suuntautumista koskevan kysymyksen näkisin tosiaan hieman toisin kuin se edellä esitettiin. Emme halua missään nimessä häiritä paikallisia tai alueellisia markkinoita, jotka, kuten Graefe zu Baringdorf hyvin vaikuttavasti kuvaili, pysyvät kriiseistä riippumatta toiminnassa, vaan aivan päinvastoin, haluamme vahvistaa ja tukea näitä alueellisia markkinoita. Emme kuitenkaan voi markkinoida koko Euroopan tuotantoa pelkästään alueellisilla markkinoilla, vaan niiden lisäksi on siis muita markkinoita, joita emme yksinkertaisesti saa jättää huomiotta.
Yhdessä kohdassa myönnän teidän olevan aivan oikeassa ja palaan samalla Mulderin kysymykseen. Se, mitä Alankomaissa on ehdotettu tuotannon vähentämiseksi, on suorassa yhteydessä nitraattidirektiiviin. On kyse Alankomaiden yrityksestä panna nitraattidirektiivi täytäntöön sianlihantuotannon alalla, ja Alankomaiden hallitus on myös esittänyt asian näin. Tiedätte kaikki kuitenkin, miten monissa jäsenvaltioissa nitraattidirektiiviä ei vielä ole pantu täytäntöön. Olen täysin suostuvainen tämänpäiväisen keskustelun pohjalta vielä kerran pyytämään toimivaltaisilta yksiköiltä ja kollegaltani Bjerregaardilta, että toimimme nyt jäsenvaltioiden osalta vastaavalla tavalla, sillä tämä on mielestäni paras suojakeino maanläheisen tuotannon turvaamiseksi Euroopassa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Fischler!
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
Yhteinen päätöslauselmaesitys sianliha-alan kriisistä
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Van Dam
Arvoisa puhemies, vahvasti heilahtelevat hinnat ovat tuttuja sikataloudessa. Taloustieteessä ei puhuta turhaan sianliha-alan sykleistä. Venäjälle suuntautuneen viennin tyrehdyttyä sianlihamarkkinoiden tämänhetkiset ongelmat ovat erittäin vakavia. Tämä on jo mainittu. Siksi on hyvä, että Euroopan parlamentti on ilmaissut mielipiteensä asiasta. Tuemme komissiolle osoitettua pyyntöä toteuttaa muita, täydentäviä toimia. Olemmekin äänestäneet päätöslauselman puolesta.
Mutta mitä täydentäviin toimiin sisältyy? Suositusten yleinen muotoilu osoittaa, että parlamentin jäsenillä on asiasta melko erilaisia mielipiteitä. On esitetty otettavaksi käyttöön tukijärjestelmä porsaiden tappamisen yhteydessä, vasikoista maksettavan teurastusmaksun mukaisesti. Me vastustamme tätä ehdottomasti. Tällaista järjestelyä ei voida hyväksyä eettisesti eikä se ole hyväksi alan yrityskuvalle. Muut mainitut mahdollisuudet ovat sianlihan tukeminen ja teurastuspainon alentaminen. Suhtaudumme epäillen tällaisiin järjestelyihin. Niitä varten sianlihan markkinajärjestelyä pitäisi muuttaa, mikä on pitkän aikavälin toimi. Meidän mielestämme ei ole järkevää muuttaa nykyistä kevyttä markkinajärjestelyä raskaaksi nykyisen kriisin vuoksi.
Suosittelemme, että komissio ryhtyy toimiin olemassa olevien välineiden parhaan mahdollisen käytön varmistamiseksi, vaikka välineet ovatkin rajoitetut kevyen markkinajärjestelyn puitteissa. Mutta yksityisen korvausjärjestelyn ja vientitukien avulla unioni voi antaa hyvän panoksen ongelmien ratkaisuun. Komission on myös valvottava tarkasti, että eri jäsenvaltioiden käyttöön ottamat tukitoimet eivät ole ristiriidassa Euroopan unionin säännösten kanssa. Etenkin sellaisia jäsenvaltioita, joissa on käytössä yksipuoliset tukisäännökset, on kohdeltava tiukasti. Tarkoitan tässä muun muassa korottomia lainoja ja tukia ylituotannon ylläpitämiseksi. Sellaisessa käytännössä ei ole mitään mieltä.

Barthet-Mayer
ARE-ryhmä ei allekirjoittanut tätä niin sanottua " yhteistä" päätöslauselmaa, jonka PSE-, PPE-, UPE- ja GUE/NGL-ryhmät esittivät. Tämä päätöslauselma yllätti meidät jähmeydellään. Teksti vaikuttaa kylläkin meistä nimittäin oikealta, mutta kuitenkin ontolta selonteolta sianliha-alan nykyisestä kriisistä; tässä päätöslauselmassa pidättäydytään erityisesti ottamasta kriisistä opiksi, eikä siinä ole minkäänlaisia kouriintuntuvia ehdotuksia, joita tuottajat kuitenkin tarvitsevat kiireellisesti jouduttuaan kohtaaman tämän kriisin sen täydellä voimalla.
Tämä kriisi oli ennakoitavissa ja seurausta sianlihan tuotannon hillitsemättömän teollistumisen, neljä vuotta kestäneen, keinotekoisesti houkuttelevien, ylituotantoa kannustavien hintojen ylläpitämisen ja todellisen tuotantoa hallitsevan eurooppalaisen politiikan puuttumisen yhdistelmästä. Sianlihan hintojen raju romahtaminen sekä vientimarkkinoiden menettäminen etenkin Venäjän kriisin seurauksena ovat vain alan rakenteellisen heikkouden oireita, jotka poliittisen tahdon puute ja tietynlainen suosiontavoittelu ovat aiheuttaneet. Jokainen sianliha-alan kriisi karsii pienimmät tuottajat teollisuuden toimijoiden tieltä, jotka puolestaan ovat ensisijaisesti vastuussa nykytilanteesta.
Yhteisö ei pysty vastaamaan tyydyttävästi tuottajien huoliin tämän päätöslauselman, jossa tyydytään vaatimaan olemassa olevan järjestelmän sokeaa jatkamista, ilman että edes kyseenalaistettaisiin tähän asti noudatetun politiikan perusteita, heikoilla ja aroilla ehdotuksilla. ARE-ryhmä oli ehdottanut selkeisiin toimiin ryhtymistä, jotta tuotannon hallinta olisi todellista ja kestävää. Tuotannon hajauttaminen, joka asettaisi laadun määrän edelle, on samoin prioriteettiemme joukossa.
Tässä hengessä ryhmä kannattaa sitä, että komissio tukisi kieltoa lisätä tuotantoa rakenteellisten ylijäämien alueilla. Komissiota pitäisi kannustaa asettamaan etusijalle ne tuottajille myönnetyt tuet, joiden tavoitteena on edistää laajaperäisen tuotannon menetelmiä, joilla osoitetaan arvonantoa maahan ja joiden puitteissa käytetään yhteisöstä peräisin olevia ravintoaineita.
Lopuksi ARE-ryhmä on sitä mieltä, että kaikkien alalle myönnettävien erityisten tukitoimien ehdoksi on asetettava kunkin alueen omien tarpeiden mukaan markkinoille asettamiseen, jalostamiseen, ympäristönsuojeluun, tuotannon hajauttamiseen ja yritysten tuotantoalan vaihtoon liittyviä toimia, ja tukitoimien on sijoituttava tuotannon hallinnan ja laadun tavoittelun kokonaisstrategiaan.
Äänestämme kuitenkin tämän päätöslauselman puolesta osoituksena tämän kriisin mittasuhteiden aiheuttamasta huolestuneisuudestamme ja solidaarisuudestamme kriisin koskettamia maanviljelijöitä kohtaan.

Sindal
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet sianlihaa koskevan yhteisen päätöslauselman puolesta. Olemme tehneet niin siksi, että päätöslauselma yleisesti katsottuna on hyväksyttävä. Tietyt tuotteet, joita viedään muun muassa Kaukoitään, eivät saa vientitukea. Se on kyseisten tuottajien syrjintää. Sen takia kannatamme tukea sellaisten tuotteiden yksityiselle varastoinnille, jotka eivät saa vientitukea. Olemme luonnollisesti sitä mieltä, että pidemmällä aikavälillä paras tapa luoda tasapainoa markkinoilla on tarjota eläimille kunnolliset olot ja ottaa huomioon ympäristö. Kannatamme uudistusta, johon sisältyy hintojen lähentäminen maailmanmarkkinahintoihin ja vientituen supistaminen.

Souchet
Sianlihamarkkinat tuottavat ylijäämää. Euroopan unionin viennin osuus Aasian ja Venäjän markkinoille on nimittäin lähes 40 % kolmansiin maihin suuntautuvasta kokonaisviennistä. Molemmilla markkinoilla vallitseva taloudellinen tilanne on nimittäin erityisen huolestuttava, eivätkä ne voi enää tehdä hankintoja samalla määrällisellä tasolla kuin aikaisemmin.
Sisäasioiden osalta kahdessa jäsenmaassa, Alankomaissa ja Espanjassa, on tosin riehunut eläinkulkutauti (sikarutto) kahden viime vuoden aikana. Tämän taudin lähes täydellisen hävittämisen myötä on kuitenkin voitu palauttaa näiden kahden jäsenvaltion tuotantotaso aikaisempien vuosien tasolle.
Vaikka ylijäämän ilmaantuminen olikin ennustettavissa, ja sen sijaan, että komissio analysoisi sianlihan YMJ: n riittämättömyyttä, komissio mainitsi meille päinvastoin esimerkkinä sianlihantuotannon tapauksen perustellakseen sianlihan YMJ: n uudistusta (yksityinen varastointi, viranomaisten väliintulon poistaminen, tuotantohinnan alentaminen ja niin edelleen...).
Täällä ja muualla on sopivaa tuomita järjestelmällisesti maataloustuotannon ja aivan erityisesti viime aikoina kehiteltyjen pihattosikaloiden lisääminen sianlihantuotannon alalla. Haluan kuitenkin muistuttaa, että maanviljelijät eivät ole vastuussa tästä tilanteesta. Jo monien vuosien ajan komissio on harjoittanut sellaista politiikkaa, joka suosii tätä tehostamista alueilla, jotka sijaitsevat lähellä karjanrehun hankintapaikkoja. Tiedämme, että jotta sikoja voitaisiin tuottaa kilpailukykyisillä hinnoilla maailmanmarkkinoilla, ravinnon hintaa on laskettava mahdollisimman paljon. Euroopan unioni, joka suosimalla soijakakkujen, maniokin ja muiden samankaltaisten kasviproteiinien tuontia (Euroopan unioni on omavarainen vain 15 %: iin asti kasviproteiinien osalta) ja viljalajeja korvaavien tuotteiden vientiä (viljagluteeniravinto) ilman, että niitä verotettaisiin mitenkään, kantaa suoran vastuun sikaloiden keskittymisestä unionin länsirannikon satamien ympärille. Näiden rannikon tuotantoalueiden kilpailuetu aiheutti sen, että Euroopan tuotanto siirtyi aivan muualle ja keskittyi rajoitetuille alueille (Alankomaihin, Belgiaan, Bretagneen, Tanskaan) ja johti tiedossamme oleviin seurauksiin ympäristön ja eläinkulkutautien vaaran osalta.
Tällä tehostamisella on kuitenkin ollut myös vääristävä vaikutus itse maanviljelijöihin. Heidän on nimittäin pitänyt sijoittaa merkittäviä summia korkean teknologian sikalarakennuksiin. Analysoitaessa esimerkiksi Ranskan maatalouden tilannetta havaitaan, että sianlihantuottajat kuuluvat kaikkein velkaantuneimpien viljelijöiden luokkaan. Tiedossamme olevassa markkinoiden lamassa heidän on pakko tuottaa, jopa tappiollisesti, ja myydä tuotantonsa hyvin alhaisilla hinnoilla.
Miten on kuluttajien laita? Tällä hetkellä, kilohinnan pysyttyä monen viikon ajan 6 frangin alapuolella elopainokiloa kohti, kuluttajahinnat pysyvät entisellään. Todellisuudessa tästä tilanteesta hyötyvät välikädet eivätkä ne anna raaka-aineen hintojen alentumisen hyödyttää kuluttajia.
En haluaisi lopettaa korostamatta niitä vakavia seurauksia, joita tuottajille on aiheutunut joistakin komission toimintahäiriöistä. Kollegamme Jim Nicholson, Pohjois-Irlannin edustaja, on kertonut meille dramaattisesta tilanteesta, johon hänen alueensa joutui kesällä komission kykenemättömyyden vuoksi. Toinen Pohjois-Irlannin kahdesta sikateurastamosta paloi kesällä, eikä se enää voinut huolehtia sikojen teurastamisesta. Jäljellä oleva teurastamo, vaikka se toimikin täydellä teholla, ei voinut korvata näitä puutteita eivätkä tuottajat saaneet teurastettua eläimiään. Tarvittiin komission lupa Pohjois-Irlannin sikojen teurastamiseksi Irlannin tasavallassa. Mutta komissio oli lomilla... Brysselissä kukaan ei ollut vastuussa. Kukaan ei voinut tehdä päätöstä. Kaikki oli jumissa. Tällä välin eläimet lihoivat yli ihannepainonsa. Tämä traaginen tilanne osoittaa meille jälleen kerran teknokraattisen, kentällä vallitsevasta todellisuudesta etääntyneen päätöksentekojärjestelmän kielteiset vaikutukset.
Haluaisin lopuksi korostaa täällä kollegamme Edouard des Placesin esittämän ehdotuksen merkitystä. Viime vuonna tarkasteltavaksi jättämässään lausunnossa Agenda 2000 -nimisestä tiedonannosta hän tarkensi, että oli tarpeen ottaa käyttöön tulovakuutuksen periaate. Tässä järjestelmässä on se hyvä puoli, että se on sallittu GATTin ja Maailman kauppajärjestön välisten sopimusten puitteissa. Kuitenkin sitä mukaa kuin komissio esittää asetuksia Agenda 2000: sta, huomaamme, ettei tämä ehdotus ole aina mukana niissä. Jos sianlihan tuottajat olisivat voineet liittyä tällaiseen Euroopan unionin rahoittamaan vakuutukseen, he olisivat voineet paremmin kohdata nyt tiedossamme olevan tilanteen edellisellä kaudella, jolloin hinnat olivat korkeammat. Sen sijaan, että YMP: tä ja pääasiallisia yhteisiä markkinajärjestelyjä uudistettaisiin hintoja vähentämällä ja vähentämisen osittaisella korvaamisella tukiaisten avulla, pyydämme komissiota harkitsemaan vakavasti ja nopeasti sellaisten uusien välineiden luomista, joilla viljelijöiden tulot vakiintuisivat.
Pystyykö komissio kuvittelemaan mitään muuta kuin YMP: n asteittaista purkamista, jota se on toteuttamassa? Pystyykö se tarjoamaan Euroopan maanviljelijöille muita näkymiä kuin tyytymisen dollarin kehityksen ja maatalouden raaka-aineiden maailmanmarkkinahintojen kestämiseen? Jos vastaus on " ei" , komission toimivallan siirto ei ole enää oikeutettu.

Euro ja yhteinen maatalouspolitiikka
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Schierhuberin laatima maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0320/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY)
I.maatalouden euromääräisestä valuuttajärjestelmästä (KOM(98)0367 - C4-0406/98-98/0214 (CNS)), II.siirtymätoimenpiteistä euron käyttöönottamiseksi yhteisessä maatalouspolitiikassa(KOM(98)0367 - C4-0407/98-98/0215(CNS)).
Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, euron käyttöönotto Euroopan unionissa tuo mukanaan monia muutoksia, mukautuksia ja uudelleenjärjestelyjä, jotka kohdistuvat myös maatalouteen ja maatalouden nykyiseen valuuttajärjestelmään. Nyt voimassa olevaa järjestelmää on käytetty vaimentamaan valuutan vaihtelua, joka on voinut vaikuttaa maanviljelijöiden tuloihin. Kuvitteellisen muuntokurssin, niin sanotun " vihreän kurssin" avulla on äärimmäisen monimutkaisella ja kalliilla tavalla yritetty pitää tuloja suhteellisen vakaina.
Yhtenäisvaluutan vuoksi ei kyseistä tasausmekanismia enää tulevaisuudessa tarvita euroalueella. Tämä joustamaton järjestelmä jää pois käytöstä 1.1.1999, sen jälkeen kun valuuttakurssit on kiinnitetty. Maatalouden valuuttajärjestelmä on tosin edelleen säilytettävä niiden valtioiden osalta, jotka eivät ota käyttöön yhtenäisvaluuttaa. Tästä syystä komissio ehdottaa maatalouden valuuttajärjestelmää koskevien nykyisten asetusten kumoamista ja niiden korvaamista kahdella uudella. Olen sitä mieltä, että komissio on kehittänyt hyvän järjestelmän, joka, kuten jo mainittiinkin, on aiempaan verrattuna paljon yksinkertaisempi käyttää ja tulee loppujen lopuksi myös halvemmaksi.
Näillä kahdella asetuksella on tarkoitus säännellä toisaalta siirtymistä nykyisestä järjestelmästä uuteen järjestelyyn ja toisaalta osallistuvien ja ei-osallistuvien jäsenvaltioiden välistä järjestelmää. Haluaisin tässä yhteydessä korostaa, miten tärkeää euron käyttöönotto on Euroopan maanviljelijöille, koska juuri he tarvitsevat valuuttapoliittisesti vakaata toimintaympäristöä. Saanen muistuttaa liiran massiivisesta devalvoinnista, joka tapahtui vuonna 1995 ja aiheutti suuria tappioita muun muassa Itävallan maanviljelijöille.
Kun viljelijöiden tulot eivät euroalueella enää ole alttiina alueen sisäisen valuutan vaihtelun uhalle, tämä parantaa mielestäni turvallisuutta sisä- ja kolmansien maiden markkinoilla.
Haluaisin vielä sanoa muutaman sanan ei-osallistuvien jäsenvaltioiden maatalouden valuuttamekanismista. Komissio tekee eron hintojen ja muiden tukien sekä suorien tukien välillä. Koska jokainen vähäinen valuutan vaihtelu ei voi heti oikeuttaa tasaustukeen, on määritelty liikkumavara. Merkittävän revalvoinnin määräksi on hintojen osalta vahvistettu vähintään 2, 6 %, jotta voidaan katsoa, että on syntynyt niin sanottu tulonmenetys, joka sitten loppujen lopuksi on myös määrä tasata. Suorien tukien osalta kyseinen prosenttimäärä on 0, 5 %. Haluaisin vielä sanoa 2, 6 %: n osalta, että tätä prosenttimäärää sovelletaan jo nykyisessä järjestelmässä, koska siitä on säädetty neuvoston hiljattain antamassa asetuksessa.
Mitä tulee rahoitusjärjestelmän uudistuksiin, on niissäkin tehty ero hintojen ja muiden tukien sekä suorien tukien välillä. Suorien tukien osalta unionin rahoitusosuus on vastedeskin 50 %, vaikka jäsenvaltio ei maksaisikaan omaa osuuttaan. Toisin on kuitenkin hintojen osalta: ne myönnetään vastedes vain silloin, kun jäsenvaltiokin osallistuu rahoitukseen yhtäläisellä osuudella.
Maksut ovat vastedes asteittain alenevia ja päättyvät kolmen vuoden kuluttua. Tätä järjestelmää sovelletaan pääpiirteittäin myös silloin, kun osallistuvien maiden valuutat muunnetaan euroiksi, eli vaihtokurssin kiinnittämisen ajankohtana. Tässä yhteydessä haluaisin vain korostaa, että yhteisön osuus tasaustuesta on suorien tukien osalta ensimmäisenä vuonna 100 %, edellyttäen että revalvointi on vähintään 0, 5 %.
Yhtenäisvaluutan käyttöönotto on tärkeä askel, ja sillä on suuri merkitys Euroopan tulevalle kehitykselle ja yhdentymiselle. Olemme sen avulla päässeet yhden askelen lähemmäs sisämarkkinoiden toteuttamista. Minulle Euroopan unioni ei merkitse ainoastaan talousyhteisöä vaan myös yhteisvastuullisuuden yhteisöä. Tästä syystä kannatan myös komission tukea niiden jäsenvaltioiden maanviljelijöille, jotka eivät ole ottaneet käyttöön yhtenäisvaluuttaa. Heidän ei pidä hyötyä, mutta ei myöskään joutua kärsimään tästä tilanteesta, sillä maanviljelijät eivät saa lopulta olla väliinputoajia, koska hallitukset ovat päättäneet toistaiseksi olla ottamatta käyttöön euroa. Kuten sanottu, yhteisön talousarvion uudelleenjärjestely saa loppujen lopuksi aikaan huomattavia säästöjä. On kuitenkin turvattava kohtuullisen siirtymäkauden rahoitus maanviljelijöiden edut huomioon ottaen.
Lopuksi odotan ja toivon komissiolta, että jos euron käyttöönottovaiheessa syntyy vielä ennalta arvaamattomia vaikeuksia, niihin reagoidaan nopeasti ja tehokkaasti.

Wilson
Arvoisa puhemies, yhtenäisvaluutalla - eurolla - säästetään tietenkin paljon rahaa: useimmat eurooppalaiset maat eivät tarvitse maatalouden tasaustukea tammikuun 1. päivän jälkeen.
Niin kutsuttu " vihreä kurssi" lakkautetaan, ja niiden maiden osalta, jotka eivät ole liittyneet " euromaahan" , nykyisen vihreän punnan asteittaisia kurssivaihteluja ei enää ole, ja ne korvataan vaihtokurssilla, joka perustuu päivittäin vahvistettavaan kurssiin.
Euroopan unionin mailla, jotka eivät kuulu " euromaahan" , on tasaustukijärjestelmä vuoteen 2002 asti - seuraavan kolmen vuoden ajan. Haluan varmistua siitä, että tasausta pyytävien maanviljelijöiden tasausmaksua ei viivytetä. Jos meidän tavoitteemme on auttaa, kun maataloustulot romahtavat, ei auta jos maksut viivästyvät, kunnes maanviljelijät ovat tehneet vararikon. Maanviljelijöiden on saatava ehdotettu suora tuki, jos revalvaatio on yli 0, 5 %, eikä tuki saa tulla liian myöhään, jolloin siitä ei ole heille apua.
Meidän on kiinnitettävä huomiota yhteen seikkaan: minun maani Yhdistynyt kuningaskunta kärsii nyt korkeasta punnan arvosta kansainvälisillä valuuttamarkkinoilla. Halpoja tuontitavaroita virtaa maahan, ja meillä on taloudellisia ongelmia. Sama tilanne voi syntyä " euromaassa" , jos me sovimme vapaakaupasta Pohjois-Amerikan kanssa. Meidän on neuvotteluissamme todellakin harkittava yhteisen maatalouspolitiikan kustannuksia.
Lopuksi haluaisin todeta, että arvostan tehtyjä tarkistuksia. Uskon, että pääsemme yhteisymmärrykseen. Onnittelen esittelijää.

Funk
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, annan tietysti täyden tukeni sille, mitä kollega Schierhuber toi täällä erinomaisella tavalla esille. Hän viittasi myös muutamiin kohtiin, joista yhtä haluaisin tarkastella lähemmin.
Maatalous on varsin selvästi kärsinyt eniten valuuttojen arvon vaihtelusta, ja näin sen on täytynyt sietää myös huomattavaa tulojen vaihtelua ja vähenemistä. Minut on kuitenkin saanut varuilleni eräs kirjoitus, jonka Saksan liittoneuvosto on julkaissut ja jossa sanotaan, että nykyinen tasoitussääntely ei ole oikeudenmukainen eikä myöskään sopiva suojelemaan maanviljelijöitä niiltä tappioilta, jotka jo Wilsonkin mainitsi.
Kyseisessä kirjoituksessa lähdettiin siitä, että 1 %: n tasoitus vastaa 600 miljoonaa Saksan markkaa, ja me sovellamme 2, 6 %: n vaihteluväliä. Jossakin tietyssä maassa, jossa tämän 2, 6 %: n vaihteluvälin vaikutus ilmenee, esimerkiksi Saksassa - kuten Saksan liittoneuvosto väittää - voi siis syntyä 1, 5 miljardin tappiot maataloustuotteiden hintojen yhteydessä.
Tämä sai minut tietysti varuilleni ja päätin puhua asiasta tänään täällä. En haluaisi palata kotijoukkojeni luo ja joutua vastaamaan kysymykseen, miksi kukaan ei ole avannut suutaan. Haluaisin siksi kysyä teiltä ja asianomaisilta alaisiltanne nyt: voiko tällaista tapahtua, ja eikö tasausjärjestelmästä pidä silloin neuvotella vielä uuden kerran?

Anttila
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, onnittelut rouva Schierhuberille tärkeästä mietinnöstä. Komission esityksen mukaan yhteisö maksaa suorien tukien muodossa kaikille euroalueen ulkopuolisille jäsenvaltioille ensimmäisenä vuotena sadan prosentin tasauksen tulomenetyksistä. Tätä esitystä pidän eräänlaisena ennakkotapauksena. Kun uusia jäsenmaita tulee unioniin, ne tuskin tulevat suoraan euroalueeseen. Kysynkin: korvataanko näillekin euron ulkopuolelle jääville maille automaattisesti suorien tukien muodossa sadan prosentin tasaus valuutan arvon eroista johtuvista tulomenetyksistä ensimmäisenä vuotena?
Kansallinen valuutta on ollut oman elintarviketuotannon yksi suojautumiskeino. Nyt euro paljastaa alastomasti kilpailukykyerot ja elintarvikkeiden hintaerot EU: n sisällä. Euroalueen ulkopuolisten EU-maiden kuten esimerkiksi Ruotsin ja Tanskan kruunujen aivan hiljattain tapahtuneet 7-8 prosentin heikkenemiset verrattuna esimerkiksi Suomen markkaan antavat kyseisten maiden tuotannolle vastaavan kilpailuedun. Nyt käsittelyssä olevan mietinnön mukaan riski maatalouden valuuttajärjestelmän aiheuttamista kaupan vääristymistä poistuu. Kuitenkin euroalueen ulkopuoliset maat saavat valuutan arvon muutoksista kilpailuetua, jota ei mielestäni ole riittävästi selvitetty euron valmistelussa. Kysynkin, aikooko komissio seurata euron ulkopuolisten maiden valuutan arvon muutoksia ja niiden vaikutuksia kilpailijamaiden eli euroalueen toimintaan. Lopuksi totean, että Suomen keskeisimmät kilpailija- ja vientimaat Saksaa lukuunottamatta ovat juuri nämä euron ulkopuoliset maat ja siinä mielessä tämä asia on äärettömän tärkeä meille. Muuten pidän euroa aivan hyvänä. Se antaa mahdollisuuden suojautua nyt myllertäviä valuuttamarkkinoita vastaan.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Anttila. Hyvät jäsenet, annan nyt puheenvuoron herra Hallamille, mutta minun on ensin ilmoitettava herra Hallamille, että panin puhemiehenä merkille, että hän oli poissa perjantaina viime täysistunnossa.

Hallam
Arvoisa puhemies, olin poissa, koska otin osaa valintamenettelyihin, joita en läpäissyt, ja en todennäköisesti ole parlamentin jäsen tulevaisuudessa. Oli varsin ikävää, että olin poissa juuri tuona perjantaina. On kuitenkin olemassa varsin salaperäisiä tapoja, joiden avulla politiikat toisinaan kehittyvät.
Kannatan kollegani herra Wilsonin ja erityisesti rouva Anttilan tekemiä huomautuksia, jotka koskevat joitakin huolenaiheita, joita meillä niin sanotuissa pre-in-maissa on, valuuttajärjestelmän toimintatavasta yhtenäisvaluutan käyttöönoton jälkeen. Haluaisin myös, että pöytäkirjaan merkitään joitakin huolenaiheitani joistakin seikoista, joita olette ehkä kuulleet brittiläisestä politiikasta ja siitä tavasta, jolla konservatiivipuolue - suurin oppositiopuolue - on nyt päättänyt sulkea oven eurolta lopullisesti.
Olen edelleen varauksellinen. Olen aina uskonut, että John Mayorin " odota ja katso" -politiikka oli itse asiassa järkevää politiikkaa. Olen erittäin huolestunut siitä, että koska oppositiopuolue näyttää sulkevan oven lopullisesti, se vähentää työpaikkoja minun vaalipiirissäni. Me tarvitsemme ulkomaisia sijoittajia sellaisissa paikoissa kuten Telford, Pohjois-Shropshire, Hereford, Ross-on-Wye ja Wyre Forest. Tiedän, että uutinen siitä, että suurin oppositiopuolue aikoo lopullisesti sulkea oven eurolta, vaikuttaa haitallisesti tuleviin ulkomaisiin sijoituksiin.
On erittäin selvää, että nämä ihmiset puhuvat ainoastaan pienen vähemmistön puolesta. Haluan tehdä parlamentille selväksi, että Ison-Britannian kansalaiset odottavat, miettivät erittäin tarkkaan ja harkitsevat. Paine talous- ja rahaliittoon liittymisen osalta kasvaa edelleen, erityisesti brittiläisten liikemiesten keskuudessa.

Lulling
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, annoitte meille ajoissa, jo kuukausia sitten, maatalouden valuuttajärjestelmän perusteellista uudelleenjärjestelyä koskevia ehdotuksia. Siitähän tulee välttämätön, sen jälkeen kun euro on otettu käyttöön yhtenäisvaluuttana, eikä jäsenten siis ollut pakko huomauttaa siitä teille kirjeissä, joiden tarkoituksena lieneekin ollut näytteillepano ja maanviljelijöiden suosion kerääminen.
Ne, jotka tuntevat maatalouden valuutantasausmaksujen järjestelmän, joka kieltämättä on erittäin monimutkainen, ovat tienneet, että euroalueen maanviljelijöitä varten ei enää tarvita tasausmaksuja, kuten esittelijämme Schierhuber on erinomaisella tavalla selvittänyt. Niitä voidaan tosin vielä tarvita maanviljelijöille, jotka ovat niistä jäsenvaltioista, joita nimitetään ei-osallistujamaiksi, jos näiden maiden valuuttoja revalvoidaan euroon nähden.
Juuri tässä onkin mielestäni syy vaikeuksiin. Esitän kysymyksen, miksi jäsenvaltioiden, jotka tietoisesti jäävät euroalueen ulkopuolelle, on tarkoitus saada yhteisön kassasta 50 %: n osuus mahdollisista tasaustukimaksuista, jolloin jäsenvaltio voi jopa jättää tuen kansallisen osuuden maksamatta. Euron käyttöönoton myötä katoaisivat kaikki maatalouden valuuttajärjestelmään liittyvät ongelmat yhdellä iskulla, ja voisimme päästä vielä suurempiin säästöihin. En taatusti haluaisi, että euroalueen ulkopuolelle jättäytyvien maiden maanviljelijöitä rangaistaisiin. En kuitenkaan ymmärrä, miksi kyseisten maiden päätöksen, joka koskee euroalueen ulkopuolelle jäämistä, pitää maksaa muille jäsenvaltioille mahdollisesti satoja miljoonia. Olen sitä mieltä, että meidän täytyisi silloin pyrkiä löytämään ratkaisu EU: n rahoituksen puitteissa, sillä nämä maat eivät toki voi istua kahdella tuolilla.

Gillis
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä esittelijää rouva Schierhuberia tästä mietinnöstä. Euron käyttöönotto 1. tammikuuta 1999 Euroopan yhtenäisvaluutaksi vahvistaa suuresti unionin yhdentymistä. Se antaa rahaliittoon osallistuville maille tehokkaan piristysruiskeen ja Irlannin kaltaisille maille, jotka vievät maasta suuren osan maatalouden kokonaistuotannostaan, euro vähentää kustannuksia, sillä kansalliseksi valuutaksi muuttaminen ei enää ole tarpeen, kun eurosta tulee todellinen maksuväline eikä pelkästään laskennallinen yksikkö kuten ecu.
YMP: n toteuttaminen tulee olemaan paljon yksinkertaisempaa, ja se tulee olemaan paljon parempi maanviljelijöille. Elintarvikkeiden viejille, jotka käyvät kauppaa sekä EU: n että kolmannen maiden markkinoilla, maatalouden valuuttajärjestelmästä ja valuuttojen muuttamisesta aiheutuvat maatalouskaupan vääristymät poistuvat sopimuksista ja täten riskit ja kustannukset vähenevät. Suhtaudun myönteisesti komission erinomaiseen valmistelutyöhön ja todelliseen mahdollisuuteen säästää yli miljardi euroa vuosittain EU: n budjettiin. Kuten mietinnöstä käy ilmi, rahaliittoon osallistuville ja ei-osallistuville jäsenvaltioille on luotava eri mekanismit. Tämä seikka korostaa jälleen kerran niitä kaupallisia vaikeuksia, joita Irlanti tulee kohtaamaan käydessään kauppaa Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa, sillä Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu rahaliittoon. On selvää, että mitä nopeammin Yhdistynyt kuningaskunta päättää osallistua rahaliittoon, kuten uskon sen lopulta tekevän, sitä parempi meille kaikille.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin ensinnäkin lausua sydämelliset kiitokset maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevälle valiokunnalle, mutta ennen kaikkea kuitenkin myös esittelijälle, rouva Schierhuberille, tästä erinomaisesta mietinnöstä. Olen iloinen siitä, että esittelijä ja myös valiokunta suhtautuvat myönteisesti komission tärkeimpiin, seuraavassa lueteltuihin uudistustavoitteisiin: ensinnäkin on tarkoitus yksinkertaistaa huomattavasti olemassa olevia säännöksiä. Toiseksi aiomme mukauttaa olemassa olevan järjestelmän euron käyttöönoton ja samalla luodun uuden valuuttatilanteen vuoksi. Kolmanneksi aiomme mukauttaa järjestelmän kulloinkin vallitsevaan markkinatilanteeseen, ja ennen kaikkea tarkoituksenamme on torjua viljelijöidemme tulonmenetykset.
Näiden tavoitteiden toteuttamiseksi komissio on ehdottanut vihreiden kurssien poistamista ja korvaamista muuntokursseilla toistaiseksi euroalueen ulkopuolisten jäsenmaiden osalta ja kiinteillä muuntokursseilla osallistujavaltioiden osalta. Ei-osallistuvien jäsenvaltioiden osalta on myös tarkoitus jatkaa määräytymisperusteiden järjestelmää ja säilyttää maatalouden tasaustukijärjestelmä vähäisin muutoksin. Olen iloinen siitä, että Euroopan parlamentti suhtautuu myönteisesti kaikkiin näihin ehdotuksiin, kuten jo tiistainakin kävi ilmi Langenin mietinnöstä käydyssä keskustelussa.
Funk esitti epäilyksiä vapaa-alueen ja määräytymiskynnyksen osalta. Jo nykyiseenkin järjestelmään sisältyy 2, 6 %: n vapaa-alue, jota sovelletaan jo nyt, joten se ei ole ollenkaan uusi asia. Tämä kynnys on niin sanotusti summittaisen lähtökohdan vastine sellaisen tulonmenetyksen laskemisessa, joka johtuu hintojen tai epäsuorien tukien arvon alenemisesta kansallisessa valuutassa. Ylimitoitetun tasaustuen riski on summittaisessa laskennassa suurempi, ja siksi olemme suunnitelleet tämän 2, 6 %: n rajan.
Tämä ei kuitenkaan millään tavoin liity niin sanottuun määräytymiskynnykseen, joka on 0, 5 % ja sisältyy niin ikään nykyiseen järjestelmään. Tämän kynnyksen tarkoituksena on ainoastaan estää tasausvelvoitteen syntyminen jo hyvin pienten muutosten yhteydessä, koska muuten syntyisi sellainen järjetön tilanne, että hallinnointikustannukset olisivat maanviljelijän saavuttamia etuja suurempia.
Komission ehdotus on kaiken kaikkiaan esimerkkinä siitä, miten yksinkertaistamiseen tähtäävä suunnitelma voi samalla myös parantaa avoimuutta ja helpottaa ehdotuksen ymmärtämistä.
Siirryn seuraavaksi yksittäisiin tarkistusehdotuksiin, jotka koskevat johdanto-osaa - yhtä poikkeusta lukuun ottamatta. Panen tyytyväisenä merkille, että esittelijä kannattaa kaikkia muita artikloja. Haluaisin kuitenkin mieluummin säilyttää nykyisen sanamuodon, koska ehdotuksen johdanto-osan kappaleet viittaavat kiinteästi asianomaisiin artikloihin, ne on laadittu artikloja silmällä pitäen ja niissä sitä paitsi keskitytään aivan välttämättömiin selvityksiin.
Haluaisin puhua vain tarkistusehdotuksesta 6, joka koskee toistaiseksi talous- ja rahaliiton ulkopuolisten jäsenvaltioiden mahdollisuutta käyttää euroa. Tämä on yksi ehdotuksen tärkeistä näkökohdista. Tarkistus tähtää muotoiluun, joka on tällä hetkellä ristiriidassa asiaan liittyvän artiklan kanssa. Komissio on kuitenkin täysin valmis ottamaan neuvoston käsittelyn yhteydessä puheeksi tarkistuksessa ilmaistut epäilyt.
Mitä tulee 4 artiklaa koskevaan tarkistukseen 8, pidän kiinni siitä, että komission ja maatalouden valuuttajärjestelmää käsittelevän komitean tehtävänä tulee olla maatalouden valuuttajärjestelmään liittyvän tuen vähentämisperusteiden muuttaminen markkinatilanteen huomioon ottamiseksi. Tässähän on kyse puhtaasti teknisistä mukautuksista, jotka pitäisi ennen kaikkea myös saada nopeasti aikaan, jotta ei pääse syntymään aiemmin jo kritisoidun kaltaista tilannetta, nimittäin tukien laskemisen ja maksamisen viivästymistä. Tämä on ainoa pyrkimys, jota me tässä asiassa noudatamme.
Haluaisin päättää puheenvuoroni parlamentille osoitettuun kiitokseen ja kiittää parlamenttia vielä kerran myötämielisestä kannatuksesta, jota se on antanut tälle uudistukselle, joka takaa yhteisen maatalouspolitiikan täydellisen ja nopean mukauttamisen Euroopan rakennustyön puitteissa otettavalle suurelle edistysaskeleelle, rahaliittoon.

Puhemies
Kiitos, paljon kiitoksia teille, arvoisa komissaari. Kehotan teitä vielä ennen äänestykseen siirtymistä kuuntelemaan minuutin ajan rouva Schierhuberia, joka on esittelijänä pyytänyt minulta puheenvuoroa.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, olen kuunnellut esitystänne erittäin tarkkaavaisesti. Kaikki tarkistukset yksimielisesti hyväksynyt maatalouden ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta ei ole varsinaisesti pyrkinyt muuttamaan tekstiä, toisin sanoen komission ehdotusta, vaan ainoastaan syventämään sitä. Pyydän vielä kerran sopivan tilaisuuden tullen pohtimaan asiaa tältä kannalta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Schierhuber.
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi molemmat lainsäädäntöpäätöslauselmat.)

Souchet
I-EDN-ryhmä äänesti tämän mietinnön puolesta, koska ryhmän valiokuntakäsittelyssä esittämät kuusi tarkistusta hyväksyttiin.
Näissä kuudessa tarkistuksessa muistutetaan, että yksi YMP: n perusperiaatteista on Euroopan unionin maanviljelijöiden välinen tasa-arvo, ja niissä korostetaan tarvetta valvoa sitä, että euron käyttöönotolla ei rangaista jäsenvaltioiden maanviljelijöitä eikä erityisesti niiden valtioiden maanviljelijöitä, joiden on osallistuttava yhteisvaluutan käyttöön.
On sanottu ja toistettu liian usein, että maanviljelijät voisivat hyötyä eurosta, jos niin sanottuja kilpailullisia devalvaatioita ei olisi. Tutustuttaessa komission ehdotuksiin tosiasioiden tasolla havaitaan, että euron vaikutusta maanviljelijöiden tuloihin ei ole tutkittu. Vielä hämmästyttävämpää on se, että näissä ehdotuksissa määrätään, ettei minkäänlaista tasaustukea myönnetä, jos summa vastaa alle 0, 5 %: n revalvaatiota ja ettei näitä tukia myönnetä sellaisille summille, joihin kahden viime vuoden aikana ennen tämän asetuksen voimaantuloa on sovellettu alhaisempaa kurssia.
Mitä kuitenkin havaitsemme tällä hetkellä? Olemme todistamassa maailmanlaajuista talouskriisiä, joka alkoi tänä kesänä. Kriisin vaikutukset ovat jo huomattavat valuuttapariteettien kannalta niiden valuuttojen, jotka ovat mukana euron käyttöönotossa, ja dollarin välillä.
Tiedämme, että maatalouden raaka-aineiden maailmanmarkkinahinnat on vahvistettu dollareina. Vahva euro rankaisee siis Euroopan maataloustuotteiden vientiä. Mitä maanviljelijämme tekevät nähdessään hintojensa laskevan euroissa, vaikka perushinnat dollareissa pysyvätkin vakaina?
Komission Agenda 2000: ta koskevissa ehdotuksissa on kyse vain hinnanalennuksista ja siis maanviljelijöiden tulojen voimakkaasta vähentämisestä, ottaen huomioon, että tasaustukia ei revalvoida kuin vain vähän Maailman kauppajärjestön neuvotteluja odotellessa.
Pelkään siis, kuten kaikki ryhmäni kollegat, että Euroopan maanviljely joutuu kärsimään suuresti euron käyttöönotosta. Mikä onkaan näissä oloissa Euroopan maatalousalueen tulevaisuus?
Tämän kysymyksen esittämisen sijasta Ranskan kansalliskokouksessa keskustellaan tällä hetkellä aivan surrealistisesti sellaisesta laista maatalouden suuntaviivoiksi, jolla säädetään alueellisista viljelysopimuksista, joiden tavoitteena on vain kannustaa viljelijöitä ryhtymään maatalouden aluehallinnon virkamiehiksi. Mutta se on jo toinen juttu! Tunnen kuitenkin kovasti pelkoa sen ammatin puolesta, joka on edelleen eurooppalaisen yhteiskuntamme peruskivi.

Maataloustuotteet ja elintarvikkeet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Mulderin laatima maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0280/98) maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatupolitiikasta.

Mulder
Arvoisa puhemies, kun keskustelemme näinä päivinä Euroopan maatalouspolitiikasta, keskustelussa on oikeastaan kaksi päälinjaa. Ensiksikin maatalouspolitiikan on muututtava. Toiseksi tuottamamme ravinnon on oltava turvallisempaa ja eläinystävällisempää. Parlamentin maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta pyrkii ohjaamaan tämän mietinnön avulla keskustelua tiettyyn suuntaan. Ensiksi valiokunta esittää selvästi, että mitä tahansa maataloustukia koskevia esityksiä tehdään, keskimääräinen viljelijä ja puutarhatuottaja saa mieluummin tulonsa markkinoilta saatuina hintoina kuin täyttämällä kaikenlaisia lomakkeita tukien saamiseksi.
Yksi mahdollisuus, jonka näemme parempien hintojen saamiseksi, on ravinnon laadun painottaminen sen määrän sijasta. Komissio on jo myöntänyt tämän. Ajatus ei ole uusi. Komissio teki 1990-luvun alussa ehdotuksen kasvien luonnonmukaisesta tuotannosta ja piakkoin saamme toivottavasti ehdotuksen luonnonmukaisesta eläintuotteiden tuotannosta. Mutta vaikka tarkastelisimme asiaa miltä kannalta tahansa, olkoon se oikein tai väärin, tällä hetkellä luonnonmukaisesti viljeltyjen tuotteiden osuus on noin 2 % eurooppalaisista maatalousmarkkinoista.
Toinen komission tekemä ehdotus koskee alueellisten tuotteiden merkityksen korostamista. Tämä on erinomaista, maataloutta ja maatalouden kehittämistä käsittelevä valiokunta on sitä mieltä, että tätä pitää painottaa enemmän, tällaisten tuotteiden menekkiä pitää edistää paljon enemmän asiaan liittyvien edistämisrahastojen ja muiden vastaavien välineiden avulla. Asiassa on varmasti parantamisen varaa. Nämäkin tuotteet muodostavat vain pienen osan markkinoista. Mikäli komission meille esittämät tilastotiedot pitävät paikkansa, niiden osuus markkinoista on tällä hetkellä 8 %. Se merkitsee sitä, että 90 % kaikista Euroopassa tuotetuista maataloustuotteista tulee markkinoille hyvin erilaatuisina. Yksi tuottaja saastuttaa paljon, toinen ei. Markkinat ovat jo jossain määrin sopeutuneet tähän. Euroopassa on suuri määrä laatumerkintöjä. Komissio on tietääkseni teettänyt hiljattain tutkimuksen asiasta. Tällä hetkellä on olemassa noin 1500 laatumerkintää. Yksi näiden laatumerkintöjen sektori erottuu kuitenkin joukosta. Se on integroitu tuotanto, joka on käynnistymässä tällä hetkellä kaikkialla Euroopassa. Kyseessä on käsite, joka on englanniksi: from the stable to the table . Jokaista tuotantoketjun osaa valvotaan. Maataloutta ja maatalouden kehittämistä käsittelevän valiokunnan mielestä tällaista tuotantomuotoa pitää edistää.
Kuluttaja haluaa tietää, mitä hänen ruokapöytäänsä tulee ja maanviljelijöiden on hyvä tietää, mitkä vaatimukset heidän on täytettävä tuotannossaan. Tämä merkitsee myös sitä, että laatumerkintöjen määrään tulee enemmän avoimuutta, mikäli saadaan aikaan yksi yhteinen eurooppalainen laatumerkintä. Tämä on mietinnön keskeisin asia. Me vaadimme eurooppalaista laatumerkintää markkinoiden suurimmalle osalle, koskemaan sitä jäljelle jäävää 90 %: a tuotteista. Se ei merkitse sitä, että kaikki nykyiset kansalliset, alueelliset tai muut laatumerkinnät eivät enää olisi voimassa. Ei, jokainen saa tuottaa mitä haluaa, vapaus on hyväksi, mutta tiettyjä vaatimuksia on valvottava.
Järjestelmän on ensisijaisesti pohjauduttava seuraavaan: maanviljelijät ja puutarhatuottajat voivat ottaa vapaaehtoisesti osaa siihen. Kriteereitä koskevien teknisten vaatimusten pitää olla täysin julkisia ja niitä on voitava valvoa. Jonkin valtion laitoksen tai valtion hyväksymän laitoksen pitää harjoittaa riippumatonta valvontaa.
Loppujen lopuksi tämän ei tarvitse merkitä ylimääräisiä kustannuksia Euroopan unionin talousarviolle. Asianomaisten tulee jakaa kustannukset. Maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta pyytää Euroopan unionin talousarviosta vain hieman ylimääräisiä varoja tällaisten tuotteiden myynninedistämiseen. Arvoisa puhemies, miksi myös laatupolitiikka on tärkeää? Ensisijaisesti siksi, että eurooppalaiset markkinat vapautuvat yhä enemmän suhteessa maailmanmarkkinoihin. Minusta ei ole missään tapauksessa kohtuullista vaatia eurooppalaisia viljelijöitä ja puutarhatuottajia tuottamaan yhä ympäristö- ja eläinystävällisempiä tuotteita, ja samalla avata markkinat sellaisten Euroopan ulkopuolisten viljelijöiden tuotteille, joiden ei tarvitse täyttää samoja ehtoja. Tällainen kilpailu on epärehellistä ja pyydämmekin komissiota ottamaan tuotteiden laadun ja laatumerkinnät esille WTO: ssa.

Fantuzzi
Arvoisa puhemies, onnittelen kollega Mulderia: hän on laatinut hyvän mietinnön, jotta tämä muodostaisi perustan tulevalle työlle, jotta ei pysähdyttäisi tähän ja hyväksyttäisi mukisematta sitä, mitä komissio ehdottaa. Minä en hyväksy mukisematta sitä, mitä komissio ehdottaa, huolimatta siitä, mitä jotkut pääosaston VI virkamiehet sanovat, eli että laatupolitiikan myötä koko YMP: n suuntaus ei ole enää Fordin oppien mukainen, kuten aikoinaan. Minä luulen, että tämä pitää paikkansa vain hyvin vähäisessä määrin: meillä on yhä maatalouspolitiikka, jossa keskitytään liikaa määrään. Jos yhteismarkkinajärjestelyissä ei aleta ottaa käyttöön laatukäsitteitä ja lakata maksamasta tukea tuotantotonnien perusteella, laatupolitiikkojen ja tuottajien vastuun todellinen merkitys on yhä liian vähäinen.
Tämä ei muuta sitä, että komissiolta on saatu muutama myönteinen signaali, kuten viime elokuussa esitetty logo tuotteille, joilla on suojeltu alkuperänimike tai maantieteellinen merkintä. Olen myös nähnyt, että pääosaston VI kotisivulla Internetissä on uusi sivu, joka on omistettu laatutuotteille, ja tiedän, että myynninedistämistoimia tutkitaan. Minulla on useaan otteeseen ollut tilaisuus kuunnella Euroopan kuluttajajärjestöjen liiton (BEUC) kantoja Euroopan parlamentin maataloutta käsittelevässä valiokunnassa: liitossa suhtaudutaan vastahakoisesti laatutuotteisiin eikä käsitetä, että on olemassa tämänsuuntaisia sääntöjä, ja pidetään niitä protektionistisina toimina, joilla taataan tuottajien tulot ja huijataan kuluttajia. Tämä merkitsee sitä, että edessä on suuri urakka, on käytävä kulttuuritaistelu, ja minä uskon, että tässä mielessä esittelijän ehdotukset laatuluokasta, jossa otetaan huomioon myös ympäristönäkökohdat, ovat hyvin mielenkiintoisia.
Varmaankin käy niin, että me puhumme näistä asioista, ja sitten Agenda 2000: ssa ei anneta riittävästi painoarvoa ympäristön huomioon ottavalle laadulle. Asetuksen 2078 lisäykset eivät riitä, ja ennen kaikkea ei kuulosta vakuuttavalta ajatukselta jättää ympäristönäkökohtien huomioon ottaminen tukien määrittelyssä jäsenvaltioiden täysin vapaaseen harkintaan. Myöskään myynninedistämistoimia ei ole lisätty riittävästi. Meillä on jo 500 Euroopan tasolla rekisteröityä tyypillistä tuotetta, joilla on suojeltu alkuperänimike tai maantieteellinen merkintä: uskon siis, että tarvitaan erityisedustajia edistämään kaikkialla maailmassa eurooppalaisia tuotanto- ja kulutustapoja, ja heidän on siis oltava se väline, jolla tuetaan uusia myynninedistämistoimia kansainvälisellä tasolla.
Lopuksi totean olevani samaa mieltä herra Mulderin kanssa: yhteisön on pidettävä tarkoin huolta siitä, että se varjelee laatupolitiikkaa kansainvälisissä yhteyksissä. WTO: ssa puhutaan hormonilihasta ja siirtogeenisistä elintarvikkeista yhtä kevyesti kuin televisioista: minusta sitä ei voida hyväksyä.

Filippi
Arvoisa puhemies, PPE-ryhmä on tukenut herra Mulderin mietintöä. Kiitämme häntä työstä, jonka hän on tehnyt maataloutta käsittelevässä valiokunnassa. Hän päätti olla esittelemättä täällä uudelleen tarkistuksia juuri siksi, että hän yhtyi tuohon äänestystulokseen, ja äänestyslistassamme kieltäydymme muutoksista juuri siksi, että hienosäätötyö on jo tehty maataloutta käsittelevässä valiokunnassa.
Haluaisin ainoastaan korostaa mietinnön eräitä erittäin tärkeitä seikkoja. Ensimmäinen koskee tarvetta luoda meille laatupolitiikkaa koskeva kokonaisstrategia erityisin säännöin, joilla puututtaisiin valmistusketjuun ja joilla palautetaan laadun käsitteelle täysin sille kuuluva arvo. Kun puhumme laadusta, ajattelemme usein vain, että tuote ei saa olla terveydelle haitallinen. Laatu on laajempi käsite, ja meidän on yritettävä palauttaa täysin arvoonsa laadun periaate. Toinen seikka on tyypillisten tuotteidemme suojelu Maailman kauppajärjestössä. Kolmas tärkeä seikka koskee - minun nähdäkseni - uudenlaisten laatuasiantuntijoiden ammattimuotojen tukemista sekä tarvetta käyttää todellakin enemmän resursseja tyypillisten tuotteiden ja laatutuotteiden myynninedistämiseen. Tämän eteen on tehty liian vähän, on tehtävä enemmän, mutta varottava kuitenkin luomasta uutta byrokratiaa.

Anttila
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, aluksi onnittelut kollega Mulderille tärkeästä ja asiantuntevasta mietinnöstä. Kuluttajia hämmentävät liian monet laatu-, tavara- ja alkuperämerkinnät. Siksi kannatankin lämpimästi Mulderin mietinnössä mainittua koordinoitua järjestelmää, jossa unionin tasolla säädetään käytössä olevista laatumerkeistä ja niiden myöntämisperusteista. Tämä ei suinkaan estä kansallista, alueellista tai paikallista laatutyötä tai laatupolitiikkaa, joka on myös erittäin tarpeellista. Suomessakin on juuri valmistunut kansallisten elintarvikkeiden laatupolitiikan perusteet. Se on yhteistyötä koko elintarviketalousketjussa, laatutyötä pelloilta kuluttajan pöytään asti. Siihen laatutyöhön on saatava mukaan myös kauppa, joka tällä hetkellä ainakin Suomessa kilpailee vain ruuan hinnalla ja unohtaa kokonaan korkean laadun merkityksen. Laadulla on oltava korkeampi hinta, koska sen tuottaminenkin on kalliimpaa.
Kannatan Mulderin mietinnössään ehdottamaa ympäristöperusteisen eurooppalaisen laatuluokan perustamista, koska Euroopan unioni ei koskaan tule selviytymään globaalissa kilpailussa millään muulla kuin korkealla laadulla ja sen sallimalla korkeammalla hinnalla.

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies, kuvittelin, että puheenvuoroni olisi sentään kahden minuutin arvoinen, mutta nähtävästi aikaani on lyhennetty eurooppalaisen mittapuun mukaan. Joka tapauksessa tahtoisin sanoa, että yhdymme kollega Mulderin näkemyksiin ja puolustamme edelleenkin tuotteen makua yhtenä laatunormeista ja että olemme edelleen sitä mieltä, että puolustaessamme makua meidän on samalla myös vaadittava, että tuote valmistetaan eettisesti tyydyttävissä olosuhteissa.
Tämä on ongelma, jota komissio ei yksin pysty ratkaisemaan: kyse on kulttuurisesta ongelmasta, jonka ratkaisemisessa tarvitaan myös kuluttajia. Kuluttajayhdistykset on herätettävä, ne on saatava itse valvomaan kuluttamiaan tuotteita. Minusta tämä ei ole kovin polttava ongelma, sillä odotettavissa oleva elinikä on länsimaissa jyrkästi noussut ja siitä on muodostunut jo suorastaan poliittinen ongelma. Emme me siis joka päivä niele sisäämme myrkkyjä, enkä minä kuulu niihin hysteerikkoihin, jotka luulevat, että kaikki, mitä kulutamme, on myrkkyä. Mutta koska todellakin puolustan laatua ja koska olen sitä mieltä, että laatunäkökohtaa on kunnioitettava ja että maailma ei saa muuttua pelkäksi McDonald'siksi, tahtoisin myös pyytää, että tätä menettelyä ei pilattaisi liialla byrokratialla. Ja että makua puolustettaisiin samanaikaisesti myös Maailman kauppajärjestössä, että sitä puolustettaisiin nimenomaan monien kansojen huonoa makua vastaan, sillä eräät kansat ovat valmiita nielemään kulttuurisesti sisäänsä mitä tahansa. Puolustan eurooppalaista laatua, todellista laatua niissä tuotteissa, joita minä haluan syödä, ja sitä minä pidän laatuna.

Puhemies
Kiitos, herra Rosado Fernandes, ilmoitan teille, etten halua puhemiehenä millään lailla lyhentää kaunopuheisuuttanne 30 sekunnilla. Näin ollen - vaikka aika onkin jo kulunut umpeen - en ole käyttänyt nuijaa. Olisin odottanut, kunnes nuo kaksi minuuttia ovat kuluneet, koska on aina erittäin miellyttävää kuunnella teitä.

Seppänen
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, tuon terveisiä Euroopan unionin pohjoisilta alueilta. On paradoksaalista, että meillä on epäedulliset luonnonolosuhteet, mutta me tuotamme parempilaatuisia elintarvikkeita kuin edullisissa luonnonolosuhteissa tuotetaan. Se perustuu siihen, että meillä on perheviljelmiä eikä teollista tuotantotapaa. Se on ekologinen tuotantotapa. Meillä on talvi, kylmät olosuhteet, jotka pitävät huolen siitä, että torjunta-ainejäämiä on vähemmän kuin eteläisissä maissa. Meillä valvotaan hormonien ja antibioottien käyttökieltoa toisin kuin edullisten luonnonolosuhteiden maissa. Vapaa kauppa EU: n sisällä on huonontanut meidän elintarvikkeidemme laatua, ja sen takia me kannatamme kaikkia sellaisia laatu-, ympäristö- ja sisältömerkintöjä, jotka parantavat kuluttajien suojelua ja lisäävät kuluttajien valintamahdollisuuksia.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, herra Fischler, sanoitte äsken, että alueellisilla markkinoilla ei voida myydä kaikkia tuotteita. Puhumme nyt kuitenkin aivan eri asioista kuin äsken. Äsken oli kyse siitä, että maailmanmarkkinoilla ei myydä laatua vaan ylijäämiä, joista päästään eroon vain myymällä polkuhintaan tai vientitukien avulla. Minulla ei ole mitään sitä vastaan, että maailmanmarkkinoille viedään laatua kilpailutarkoituksessa. Olkoon kyse sitten itävaltalaisista viineistä, ranskalaisista viineistä tai parmankinkusta - maailmanmarkkinoilla on käytettävä samaa logiikkaa kuin alueellisilla markkinoilla.
Tällä haluan sanoa, että meidän on pyrittävä laatuun eikä ylijäämien poistamiseen alueella, joka kuuluu maailman suurimpiin elintarvikkeiden tuontialueisiin. Meillä ei periaatteessa ole ylijäämiä. Niitä on ainoastaan siellä, missä interventiopolitiikka vetää niitä puoleensa. Näin ollen tämä mietintö on hyvin tärkeä, koska meidän on päästävä laatutavoitteiseen tuotantoon, ja sen jälkeen voimme suunnata tuotantoa maailmanmarkkinoille, ei kuitenkaan valtion tukiin turvautuen, vaan etsimällä maailmanmarkkinoiltakin kyseisistä tuotteista kiinnostuneita asiakkaita ja alueita.
Lopuksi vielä yksi huomio. Herra Fischler, olemme tietysti myös omien laatutuotteidemme osalta riippuvaisia muista markkinoista. Jos sianlihamarkkinat nyt romahtavat, laatutuotteiden markkinoiden hintatason säilyttäminen on tietysti silloin paljon vaikeampaa kuin silloin, kun hinnat ovat kaiken kaikkiaan vakaat. Näin ollen emme ole kokonaan irrottautuneet muista markkinoista ja olemme myös kiinnostuneet kokonaislaadun kehittymisestä markkinoilla.

Barthet-Mayer
Arvoisa puhemies, vaikka maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatupolitiikkamme onkin tuore, se on epätäydellinen. Se perustuu kolmeen asetukseen, jotka koskevat vuodesta 1991 alkaen kasviperäisiä tuotteita, mutta säädöstä laajennetaan paraikaa koskemaan myös eläinten tuotantoa ja vuodesta 1992 alkaen suojattuja maantieteellisiä merkintöjä ja perinteisiä tuotteita.
Herra Mulderin, jota onnittelen tästä hyvin vakavasti tehdystä työstä, mietinnössä ehdotetaan kahta mielenkiintoista väylää tämän politiikan laajentamiseksi. Ensinnäkin mietinnössä ehdotetaan laatumerkintöjen avoimuutta ja luotettavuutta parantavaa lainsäädäntöä. Mietinnössä tarkennetaan, että jäsenvaltioiden valtuuttamien, tuotannosta ja kaupasta riippumattomien tarkastuselinten on huolehdittava valvonnasta. Sitten mietinnössä ehdotetaan ympäristöä kunnioittaville tuotannon kriteereille perustuvan eurooppalaisen laatumerkin luomista.
Herra Mulder, mielestäni on muistutettava, että laatu on kokonaiskäsite, jota ei voida rajoittaa yhteen tekijään, oli se sitten hygienia, estetiikka, maku tai jäämien puute. Maataloustuotteiden osalta laatu liittyy moninaisuuteen, tuotantotapoihin, ympäristöön ja säilöntätapoihin. Jalostettujen tuotteiden osalta laatu liittyy alkuperäiseen laatuun ja jalostustapoihin.
Tämän käsitteen täydentämiseksi ryhmäni ehdottaa ravitsevuuden ja ihanteellisen terveydentilan käsitteiden sisällyttämistä tarkistukseen 8. Mitä valvontaan tulee, luonnonmukaisesta maataloudesta saadut kokemukset osoittavat, että valvonnan on oltava ankaraa, jotta vältetään kilpailun vääristymät kolmansiin maihin tapahtuvan viennin tasolla mutta myös jäsenvaltioiden välillä. Tämä on perusteena tarkistukselle 8, jossa suositellaan tuontitavaroiden tasa-arvoista ja yhteisön tuotteiden yhdenmukaista valvontaa.
Haluaisin lopuksi sanoa, että kahden ääripään, luonnonmukaisen ja teollisen maanviljelyn välillä on tosiaankin tilaa välilliselle mutta epäyhtenäiselle vaihtoehdolle, jota on säädeltävä kuluttajien ja integroitua maataloutta harjoittavien tuottajien etujen nimissä. Täydellisellä asetuksella pitäisi täsmentää vaihtoehtoisia tuotantotapoja sekä sellaisen eurooppalaisen laatumerkinnän myöntämismuodollisuuksia, jonka aitous pitäisi vahvistaa yhdellä ainoalla logolla, joka on sellainen, että se herättää ja ansaitsee kuluttajien luottamuksen.

Souchet
Arvoisa puhemies, kaikki puhuvat laadun käsitteestä, mutta se kattaa todellisuudessa hyvin erilaisia ulottuvuuksia. Jotkut puhuvat tuotteen terveydellisestä laadusta, ja tältä osin BSE-kriisi osoittaa, että kuluttajat suhtautuvat aina vain tarkemmin tähän ulottuvuuteen. Eräät puhuvat tuotteen aistinvaraisesta laadusta ja toiset lopulta laadusta, joka liittyy paikallisten tuotteiden perinteeseen.
Esittelijämme, jota haluan kiittää todella paljon hänen mietinnöstään, on analysoinut hyvin kahta ensimmäistä ulottuvuutta, joihin unionin pohjoisosan jäsenvaltiot suhtautuvat erityisen tarkasti. Kansakuntien Eurooppa -ryhmä on jättänyt kollegamme mietintöön kolme tarkistusta, joiden tavoitteena on vahvistaa laadun käsitteen kolmatta ulottuvuutta.
Kauppavaihdon maailmanlaajuistumisen vuoksi hinnan käsite pyrkii hallitsemaan maatalouden raaka-aineiden markkinoita enemmän ja enemmän. Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että " perinteisen" laadun käsite edustaa omalta osaltaan huomattavaa mahdollisuutta Euroopan maatalousalueelle. Maataloustuotannon markkinat eivät näin ollen ole enää sidoksissa ainoastaan hintaan vaan alueeseen.
Meillä on Ranskassa pitkä tarkistetulla alkuperämerkinnällä varustettujen tuotteiden perinne. Kansallisen alkuperänimikkeitä käsittelevän instituutin (Institut national des appellations d'origine) avulla on voitu kehittää laadukasta viininviljelyä sekä joidenkin juustojen ja lihaleikkeleiden laadun määrittämistä ja säilyttämistä, ja havaitsemme, että siellä, missä maataloustuotanto liittyy alkuperämerkinnällä varustettuun tuotteeseen, voidaan ylläpitää maatalouden arvoa tuotantoalueella.
Tämä arvon ylläpitäminen nimikealueilla sallii samalla kertaa maatalouden työpaikkojen säilyttämisen ja sen välttämisen, että tuotantotavat vaikuttaisivat ympäristöön kielteisesti, sekä elämän monimuotoisuuden säilyttämisen.
Tietyt juustonimikkeet edellyttävät erityisistä lypsylehmäroduista saadun maidon käyttämistä, viininviljelyssä taas voidaan käyttää vain perinteisiä viiniköynnöslajikkeita. Nämä esimerkit osoittavat hyvin, että tämä paikallisten ja perinteisten laatutuotteiden ulottuvuus on todellinen mahdollisuus joillekin tuotantoalueille Euroopan maatalousalueella.
On jo aika päästä Euroopan unionissa todelliseen maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatupolitiikkaan, kuten mietinnössä korostetaan. Tämän politiikan on katettava kaikki laadun käsitteen näkökohdat. On välttämätöntä yhdistää nämä kolme ulottuvuutta, jotta voidaan vastata samalla kertaa kuluttajien ja jalostusteollisuuden vaatimuksiin mutta myös maatalousmaailman paremman tasapainon tarpeeseen.
Arvoisa puhemies, työllisyys ei kehity maatalousalueella ennen kuin maatalous osoittautuu kykeneväksi sopeuttamaan tuotantonsa kuluttajien ja alan eri toimijoiden vaatimuksiin ja säilyttämään arvonlisäyksen mahdollisimman pitkälle tuotantoalueiden läheisyydessä.

Happart
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, kulttuuriin liittyvät erityispiirteet ilmenevät suurelta osin ruokailutavoissa, mutta myös ja erityisesti siinä mitä syömme ja mitä juomme. Alkuperänimikkeiden on perustuttava hyvin tarkkoihin laatukriteereihin, oli kyse sitten alkuperästä tai tuotantotavasta. Tällä tavalla takaamme kulttuuriin liittyvien erityispiirteiden säilymisen, mutta sen lisäksi ylläpidämme tärkeää taloustoimintaa niillä maaseutualueilla, joilla ei harjoiteta muuta tuotantoa tai joilla ei ole muita vaihtoehtoja. Olemme jo kahden vuoden ajan korostaneet, Corkin konferenssista alkaen, tarvetta säilyttää maaseudun työpaikat ja etsineet tarkoituksenmukaisia keinoja saavuttaa tavoitteemme. Alkuperätuotteet ja erityislaatuiset tuotteet ovat konkreettinen vastaus.
Tänä aamuna puhuttiin sianlihantuotannon kriisistä. Se oli tietenkin ennakoitavissa. Sehän on jaksoittaista. Mikä on vaihtoehto? Esimerkiksi Ardennien kinkun tuottaminen edellyttää sitä, että sika kasvatetaan ja lihotetaan Ardenneilla tällä samalla alueella tuotetuilla viljatuotteilla ja että lihaa käsitellään tarkkojen ehtojen mukaan jokaisessa tuotantovaiheessa, maatilalta kuluttajan lautaselle. Se ei tietenkään tarkoita sitä, että massatuotannossa, josta puuttuvat alkuperäviitteet, voitaisiin tehdä mitä tahansa. Turvallisuuteen ja elintarvikkeisiin ei saa suhtautua löysäkätisesti. Ihmisten terveys taataan ensisijaisesti ruokailutapojen ja etenkin kuluttajien saatavilla olevien tuotteiden laadun avulla.
En aio muistuttaa teille löysäkätisyydestä, johon Ison-Britannian viranomaiset syyllistyivät rikoksen tuntomerkit täyttävässä " hullun lehmän" ongelmassa. Toivon, että kaikki Euroopan vastuuhenkilöt ovat ymmärtäneet, että pienen ryhmän taloudellisia etuja ei pidä koskaan asettaa etusijalle suuremman ryhmän terveysvaatimuksiin nähden. Missään oloissa, millään verukkeilla ei pitäisi luopua perinteisiä arvoja korostavan laatutuotannon erityispiirteistä ja muuttaa sitä massatuotannoksi, jota maailmanmarkkinoiden pakotteet ovat latistaneet ja muokanneet. Latistaminen ei luo koskaan yhtä paljon työpaikkoja eikä tuo yhtä lailla tyytyväisyyttä kuluttajalle kuin alueellisten erikoisuuksien ylläpitäminen.

Keppelhoff-Wiechert
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, kollegamme Mulder on antanut erittäin hyvän mietinnön maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatupolitiikasta. Kuluttajan on nykyään sisämarkkinoilla vaikea saada selville, mitä monet alueelliset laatumerkinnät tarkoittavat, ja siksi meidän kaikkien tulisi oikeastaan suhtautua myönteisesti siihen, että täydennykseksi ehdotetaan Euroopan tasoista sääntelyä. Ympäristön- ja eläintensuojelun merkitys kasvaa entisestään Euroopan kuluttajien keskuudessa. Mielestäni vieläkin on erittäin kyseenalaista - kun tarkastelen asiaa suuren naisjärjestön edustajana - saako kaksinkertainen merkintä - toisin sanoen sekä alueellinen että eurooppalainen tarkastusmerkintä - sitten myös aikaan valmiuden korkeampien hintojen maksamiseksi tiukemmin ehdoin tuotettujen elintarvikkeiden osalta.
Omien kokemusteni mukaan kansalaiset ovat valmiita maksamaan vaatteista, asumisesta, autoista ja matkoista korkeampia kuluttajahintoja kuin juuri elintarvikkeista. Kaksinkertaisen merkinnän ei kuitenkaan välttämättä tarvitse johtaakaan hintojen nousuun. Meidän on WTO-neuvottelujen yhteydessä esiteltävä amerikkalaisille erittäin selkeästi eurooppalainen hyvän maatalouskäytännön säännöstö Euroopan maatalouden mallina, minkä monet aiemmatkin puhujat jo toivat esille.
Kansalaisillemme on kuitenkin tehtävä selväksi, että jos vaatii entistä enemmän ympäristön- ja eläintensuojelua, on johdonmukaisesti oltava myös valmis maksamaan kohtuullinen hinta tuotteista, jotka on tuotettu tiukennettujen vaatimusten mukaisesti. Haluamme nyt eurooppalaisen laatumerkinnän avulla auttaa kuluttajia tunnistamaan muiden jäsenvaltioiden kansalliset ja alueelliset laatumerkinnät sisämarkkinoilla, koska niillä ilmoitetaan elintarvikkeiden erityislaadusta.
Tällä tavoin espanjalainen kuluttaja voi hyvin helposti varmistua siitä, että saksalaiset elintarvikkeet vastaavat ankaria ja avoimia vaatimuksia, kun ne on varustettu hänelle tuntemattomalla laatumerkinnällä. Tunnustettujen eurooppalaisten laatumerkintöjen on määrä täyttää aivan tietyt perusedellytykset, ja uskon, että tämän Mulderin esityksen myötä voimme myös avata vielä suuremmat markkinat näille tuotteille.
Nykyään on jo olemassa kaksi eurooppalaista maatalouden laatuluokkaa: maataloustuotteiden luonnonmukainen tuotantotapa ja yhteisön suojaus perinteisten tuotteiden osalta. Me parlamentin jäsenet haluaisimme lisätä niihin vielä kolmannen luonnonmukaisten tuotteiden luokan, joka täyttää myös ympäristön- ja eläintensuojelulle asetetut kriteerit. Tällä tavoin voimme vastata kuluttajien kysyntään, joka koskee ympäristön kannalta suotuisia maataloustuotteita, ja luoda lisää arvostusta myös paljon keskustellulle, mutta minulle vielä hämäräksi jääneelle integroidulle tuotannolle.

Hardstaff
Arvoisa puhemies, myös minä uskon, että elintarvikkeiden koko, muoto ja ulkonäkö eivät ole ainoita kriteerejä, joiden perusteella laatua tulisi arvioida. En ole kovinkaan usein samaa mieltä herra Rosado Fernandesin kanssa parlamentissa, mutta olen täysin samaa mieltä hänen kanssaan siitä, että maku, tuoksu ja ravintoarvo ovat elintarvikkeen laadun todellisia kriteerejä.
Olin hiljattain Puolassa parlamentaarisen sekakomitean puolesta. Kolmen erittäin tehokkaan työpäivän jälkeen tunsin itseni hämmästyttävän hyvinvoivaksi ja terveeksi. Kun ajattelin asiaa, tämä johtui mielestäni näiden kolmen päivän aikana nauttimani erinomaisen ruuan laadusta: tuoreita hedelmiä, tuoretta kalaa ja lihaa ja maukasta leipää, jonka veroista en ole koskaan aiemmin maistanut. Tästä huolimatta me EU: ssa ajattelemme, että Puolan maatalous on tehotonta.
Meidän on harkittava maatalousmenetelmiämme Euroopan 15 maassa ja sitä tapaa, jolla me määrittelemme laadun. Tehokkaasti tuotetut, mauttomat tuotteet, jotka näyttävät hyvältä, eivät ole aidosti laadukkaita, ja jopa isot tavaratalot alkavat tunnustaa tämän. Euroopan kuluttajat vaativat oikeutetusti yhä enemmän luonnonmukaisesti valmistettuja elintarvikkeita, joita ei ole pilattu torjunta-aineiden ja niin edelleen liiallisella käytöllä, elintarvikkeita, joissa on todellista makua ja ravintoarvoa. Eurooppalaisten maanviljelijöiden, elintarvikevalmistajien ja tavaratalojen tulisi mukautua tämän kysynnän tyydyttämiseksi.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, haluan onnitella Mulderia hänen mietintönsä johdosta. Laatupolitiikka on Euroopan maataloudelle välttämätön asia, vaikka voidaankin todeta, että laadun määrittelyssä paljastuu jatkuvasti käsityseroja. Laadun tuottamisen täytyy näkyä myös hinnoissa ja viljelijöiden tuloissa. Haluaisin huomauttaa, että BSE-kriisin aikana Itävallassa eivät laatutuotantoa koskevalla merkinnällä ja alkuperämerkinällä varustetut tuotteet joutuneet kärsimään myynnin romahtamisesta.
Vaikka yhtenäinen eurooppalainen laatumerkintä ei tällä hetkellä ole mahdollinen, pitäisi tavoitteena olla näiden pyrkimysten jatkuva edistäminen, kuten päätöslauselmamme 8 kohdassa esitetään. Selkeä enemmistö Euroopan viljelijöistä asuu ilmastollisesti suotuisien alueiden ulkopuolella. Sillä ei sen tähden ole mahdollisuutta tulojen merkittävään parantamiseen tuotantoa lisäämällä. Siksi vain laatutuotanto voi olla korkeimpana kriteerinä Euroopan maataloudelle ja sen korvaamattomuudelle, joten seuraavien WTO-neuvottelujen puitteissa on välttämätöntä saada aikaan asianomainen suojaus.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, olen käynyt läpi myös maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatupolitiikkaa koskevan Mulderin mietinnön erittäin kiinnostuneena. Omasta puolestani voin periaatteessa vain suhtautua myönteisesti siinä esitettyihin arveluihin. Kaikki päätöslauselmaesityksenne kohdat ansaitsisivat myös varmasti komission erityisen mielenkiinnon ja erityisen arvostuksen, mutta haluaisin keskittyä tässä yhteydessä ainoastaan mietintönne molempiin päälukuihin.
Ensinnäkin, mitä tulee eurooppalaisen laatumerkinnän käyttöönottoon, jonka avulla on tarkoitus koordinoida olemassa olevia laatumerkintöjä, haluaisin painottaa erityisesti erästä seikkaa. Jokaisen uuden lainsäädäntätoimen yhteydessä on periaatteessa ensiksi tutkittava, voidaanko esille tulleet ongelmat selvittää tehokkaasti jo olemassa olevissa oikeudellisissa puitteissa vai ei. Saanen tässä yhteydessä muistuttaa komission perusluonteisesta lainsäädäntäsuunnitelmasta, joka esitettiin vuoden 1985 valkoisessa kirjassa sisämarkkinoiden täytäntöönpanon osalta. Tässä suunnitelmassa ehdotetaan, että yhdenmukaistettuja yhteisiä säännöksiä laaditaan enää vain terveyden- ja kuluttajansuojelun, ympäristönsuojelun ja moitteettoman kauppatavan osalta. Näiden yhdenmukaistettujen säännösten ulkopuolelle jääviä asioita on säänneltävä kansallisten säännösten, standardien tai teknisten vaatimusten vastavuoroisen tunnustamisen avulla.
Jäsenvaltioiden velvollisuus ilmoittaa komissiolle standardeista ja teknisistä eritelmistä mahdollistaa arviot siitä, onko tavoiteltu päämäärä, toisin sanoen kaupankäynnin teknisten esteiden poistaminen yhteisöstä, saavutettu. Jos laatumerkinnät ovat eri jäsenvaltioissa sisällöltään hyvin erilaisia, niistä voi muodostua merkittävä este yhteisön sisäiselle kaupalle. Tämä käy ilmi komission yksiköiden toiminnasta ja erilaisista tuomioistuimen päätöksistä.
Euroopan tason lakeja säätävä taho antoi sen tähden 90-luvun alussa oikeudelliset puitteet suojatuille alkuperänimikkeille, suojatuille maantieteellisille merkinnöille, taatusti perinteisille tuotteille sekä maataloustuotteiden luonnonmukaiselle tuotantotavalle. Tämä oli - niin sanoakseni eurooppalaisen lisäarvon tähden - oikeutettua, koska yhteisön toimenpide oli tehokkaampi jäsenvaltioiden yksittäisiin toimenpiteisiin verrattuna.
Laatumerkintöjä sekä tuotteiden erityisten tunnusmerkkien todistamista koskevat esitykset - perinteisiä tuotteita koskevaa esitystä lukuun ottamatta - sen sijaan hylättiin. Komissio ei voi tällä hetkellä havaita, että niissä perusteissa, jotka johtivat silloiseen päätökseen, olisi muuttunut jotain perusluonteista. Myös eurooppalaisesta ECO-merkistä saadut epätyydyttävät kokemukset osoittavat tämän, mikä ei merkitse sitä, että emme jatkaisi kehityksen tarkkaavaista seuraamista.
Haluaisin nyt lyhyesti käsitellä toista pääehdotusta, johon sisältyy uusi, ympäristönäkökohtiin perustuva eurooppalainen laatuluokka. Kuten tiedätte, on integroitua tuotantoa varten olemassa jo useita yhteisön toimia, tutkimuksia ja tutkimusohjelmia, esimerkiksi hedelmiä ja vihanneksia koskeva yhteiseen markkinajärjestelyyn liittyvä erityistuki, sekä maatalouden ympäristötoimien rahoitus asetuksen 2078 nojalla. Näitä alojahan on tarkoitus jopa vahvistaa Agenda 2000 - ohjelman puitteissa.
Meidän pitäisi siis jatkaa pohdintaa tällä tasolla ja kehittää esimerkiksi toimintalinjoja, joissa otetaan huomioon tuotteiden monipuolisuus, erilaiset maatilat, paikalliset olosuhteet ja käytössä olevien teknologioiden soveltaminen. Olen täysin vakuuttunut siitä, että integroidun maatalouden edelleen kehittämisestä voi aiheutua ympäristölle todellista lisäarvoa, myös maan kestävän käytön osalta. Ensiksi tarvitaan kuitenkin selkeä strategia. Jos tällainen kattava strategia tekee eurooppalaisen laatumerkinnän mielekkääksi ja yhteisin toimenpitein saadaan aikaan riittävä johdonmukaisuus, saattaa eurooppalaisen laatumerkinnän käyttöönotto olla hyvinkin paikallaan. Nykytilanteessa on mielestäni vielä hieman liian aikaista antaa lopullista lausuntoa asiasta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Puhemies
Onnittelemme herra Mulderia siitä, että hänen tärkeä mietintönsä on hyväksytty.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, minulla on vielä yksi kysymys Fischlerille, ennen kuin hän lähtee. Olemme nyt 5 kohdassa äänestäneet sen puolesta, että eläintuotteet sisällytetään asetukseen N: o 2092/91 maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta, ja asiaa viedään nyt eteenpäin. Tehän tiedätte, että komissio ja parlamentti ovat jo aikoja sitten antaneet tätä asiaa koskevan yhteisen ehdotuksen, jota neuvosto ei kuitenkaan ota esityslistalle. Katson tästä syystä vielä kerran aiheelliseksi kehottaa teitä ja parlamenttia käyttämään tässä asiassa painostusta, jotta ehdotus ainakin vielä Itävallan puheenjohtajakauden aikana tulee esityslistalle, sillä maataloustuotteiden luonnonmukaisella tuotantotavalla on maassanne suuri merkitys, mistä haluaisin onnitella teitä.

Fischler
Arvoisa puhemies, herra parlamentin jäsen, hyvät naiset ja herrat, olen mielihyvin valmis esittämään parlamentin toivomuksen nykyiselle puheenjohtajamaalle. Voin kuitenkin myös sanoa teille, että puheenjohtajamaa on jo tuonut julki halunsa käsitellä tätä asiaa vielä nykyisen puheenjohtajakauden aikana.

Gillis
Suurinta osaa vaalipiirini pinta-alasta hyödynnetään elintarvikkeiden tuotannon, jalostuksen ja markkinoinnin alalla ja monet niistä ihmisistä, joita edustan täällä parlamentissa, työskentelevät kyseisillä aloilla. Sellaisten elintarvikkeiden aloilla, jotka on tarkoitettu sekä kotimaiseen kulutukseen että vientiin. Kaikki äänestäjäni ovat elintarvikkeiden kuluttajia. Joten ruuan turvallisuus, laatu ja hygienia ovat erittäin tärkeitä asioita meille kaikille. On varsin selvää, että BSE-kriisi ja tutkintavaliokunnan tulokset ovat kiinnittäneet sekä tuottajien että kuluttajien huomion. Tuottajat ymmärtävät paremmin kuin koskaan, että kuluttajien etujen kunnioittaminen ja heidän tarpeittensa tyydyttäminen on aivan välttämätöntä, jotta menestyisi elintarvikkeiden markkinoinnin alalla. Kuluttajat puolestaan vaativat oikeutetusti avoimuutta ja selkeyttä - hyviä tuotantomenetelmiä, karjanhoidon korkeita standardeja ja eläinten hyvinvointia. He vaativat myös ympäristöystävällisiä maatalousjärjestelmiä, jotka takaavat kestävän maatalouden.
Kannatan täysin laatumerkinnän periaatetta. Olen tuottajana osallistunut monen vuoden ajan tällaisten kansallisten laatumarkkinoiden kehittämiseen. Minulla on kuitenkin joitakin epäilyjä siitä, voidaanko koko EU: n kattava kehitysmerkintä luoda olemassa olevien laatumerkintöjen rinnalle, ilman että jompikumpi kärsii. Valmistajat ja vähittäismyyjät käyttävät laatumarkkinoita vakuuttaakseen kuluttajat - ei pelkästään antaakseen heille tietoa tuotantomenetelmistä ja alkuperästä, vaan he käyttävät tätä erittäin tärkeänä myynti- ja mainoskeinona.
Koko EU: n kattavan laatumarkkinoiden käsite edellyttäisi tiukasti valvottua tarkastusjärjestelmää, jolla varmistetaan, että erittäin korkeita standardeja noudatetaan koko EU: n alueella. On myös tärkeää, että olemassa olevat laatumarkkinat tunnustetaan erikseen ja että ne ovat edelleen kannattavia niiden valtavien kehityskustannusten takia.
Koko EU: n kattavaa laatumerkintää voitaisiin käyttää myös WTO: ssa, ja täten Eurooppaan tuotujen elintarvikkeiden olisi pakko noudattaa EU: n terveysstandardeja.

Sindal
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet maataloustuotteita ja elintarvikkeita käsittelevän Mulderin mietinnön puolesta. Olemme tehneet niin siksi, että mietintö yleisesti katsottuna on hyväksyttävä. Tuemme sellaisen eurooppalaisen laatumerkinnän käyttöönottoa, joka ottaa huomioon eläinten hyvinvoinnin ja ympäristön. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että on tärkeätä täsmentää, mitä eläinten hyvinvoinnilla ja ympäristöllä tarkoitetaan. Sille pitää asettaa konkreettisia sääntöjä, ja ne maat, jotka eivät noudata määräyksiä, menettävät oikeuden käyttää merkintää. Monet jäsenvaltiot käsittävät yhä laadun jonakin, joka liittyy makuun. Meidän mielestämme laatu on myös eläinten hyvinvointia ja ympäristön huomioon ottamista. On tärkeätä luoda kuluttajille avoimuutta sellaisen merkinnän avulla.

Van Dam
Eri jäsenvaltioissa on kehitetty laatumerkintöjä yhdentyneestä maataloudesta peräisin oleville tuotteille. Jotta avoimuus kuluttajaa kohtaan lisääntyisi, kollega Mulder vaatii tutkimaan, onko mahdollista yhdistää nämä yhdeksi kaiken kattavaksi Eurooppa-logoksi. Alankomaalaisena alaryhmänä suhtaudumme myönteisesti siihen ajatukseen ja siksi olemme tukeneet Mulderin mietintöä. Haluamme kuitenkin esittää muutamia huomautuksia.
Toisaalta Eurooppa-logo ei voi korvata nykyisiä kansallisia, alueellisia ja paikallisia laatumerkintöjä, vaan korkeintaan täydentää niitä. Jokaisella alueella on omat erityiset maisema- ja kulttuuriarvonsa ja ympäristöongelmansa. Yhdentynyttä maataloutta koskevat säännökset ja niihin liittyvät laatumerkinnät voidaan yhdenmukaistaa eurooppalaisella tasolla vain osittain. Tämän lisäksi logon menestys riippuu kuluttajien sitä kohtaan osoittamasta luottamuksesta. Nykyiset merkinnät ovat saaneet tähän mennessä luotettavan maineen. Ei ole ollenkaan varmaa, että kuluttaja luottaisi yhtä paljon eurooppalaiseen lippuun.
Toisaalta voimme hyväksyä Eurooppa-logon, mikäli se on todellakin jonkin arvoinen. Kyseisten tuotteiden pitää olla laadullisesti, mikä on hyvin tärkeää, mutta myös ympäristönsuojelun kannalta selvästi tavallisia maataloustuotteita parempia. Muuten Eurooppa-logo ei ole muuta kuin tavallinen myyntitemppu.
Lyhyesti, tuemme tutkimusta Eurooppa-logon mahdollisuuksista. Lopullinen mielipiteemme Eurooppa-logosta riippuu sen konkreettisesta toteuttamisesta. Tässä yhteydessä kaksi asiaa ovat tärkeitä. On jätettävä riittävästi tilaa kansallisille ja alueellisille merkinnöille, ja tuotteiden on oltava ympäristönsuojelun kannalta selvästi tavallisia maataloustuotteita parempia.

Tavoite 2: työpaikat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Vallvén laatima aluepoliittisen valiokunnan mietintö (A4-0213/98) komission tiedonannosta: yhteisön rakennepoliittisen tavoitteen 2 uudet alueelliset ohjelmat vuosiksi 1997-1999 - tavoitteena työpaikkojen luominen (KOM(97)0524 - C4-0641/97).

Vallvé
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, keskustelemme tavoitteen 2 ohjelmien tästä osa-alueesta vuosiksi 1997-1999.
Ihmettelen, onko kovinkaan järkevää keskustella tästä tiedonannosta, jonka komissio esitti lähes vuosi sitten - tarkalleen sanottuna 14. marraskuuta 1997. Siinä oli tarkoitus arvioida ajanjaksoa 1997-1999, mutta asiakirja saapui meille, kun kyseisestä ajanjaksosta oli kulunut jo lähes kolmannes.
Toisaalta ei voida unohtaa sitä, että tästä asiakirjasta keskustellaan, kun aluepoliittinen valiokunta on jo laatinut viisi mietintöä Agenda 2000: n osalta ja niitä käsitellään valiokunnassa juuri tulevalla viikolla.
Mielestäni on kuitenkin myönteistä, että käytämme hyväksi tätä keskustelua puhuaksemme aluepolitiikasta, sillä siitä ei juuri keskustella parlamentissa, eikä ole syytä unohtaa sitä, että Euroopan unioni osoittaa siihen 34 % talousarviostaan.
Haluan kiittää täällä läsnäolosta erityisesti arvoisaa komissaaria, joka on saapunut tänne tämän mietinnön takia. Se ei hämmästytä minua, koska hän on jatkuvasti ollut kiinnostunut aluepoliittisen valiokunnan työstä.
En aio käyttää tätä vuosia 1997-1999 koskevaa mietintöä puhuakseni siitä, millainen Euroopan unionin aluepolitiikka voi ja millainen sen pitää tulevaisuudessa olla, tai arvioidakseni Agenda 2000: ta. En aio tehdä niin. Siitä puhutaan tulevissa keskusteluissa täällä parlamentissa ja mahdollisesti marraskuun istuntojaksolla.
Haluan korostaa niitä tarkistuksia, joita tehtiin tavoitteen 2 soveltamiseksi vuosina 1997-1999 ja jotka liittyvät aineettomiin tekijöihin, yritysten - erityisesti pk-yritysten - kehittämiseen, innovaatioon ja tuotteiden kehittämiseen, koulutukseen ja ammatilliseen pätevöittämiseen sekä myös niihin toimiin, joita on täytynyt toteuttaa ympäristön suojelemiseksi.
Olen sitä mieltä, arvoisa komissaari, että näiden muutosten myötä rakennerahastojen - ja tarkemmin sanottuna tavoitteen 2 - käyttäminen väistyy, ja nyt toteutetaankin infrastruktuureja, mikä oli tavallaan tavoitteen 1 vaihtoehto.
Tavoite 2 on teollisuusalueiden uudistamista, ja sana " uudistaminen" säilytetään Agenda 2000: ssa. Uudistaminen, jonka alaa laajennetaan: se, mikä koski ennen vain teollisuuden alaa, kattaa myös maaseutualueet, kaupunkialueet ja kalastusalueet.
Uudistamistavoite on keskeinen väline taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi ja parantamiseksi Euroopan unionin puitteissa. On selvää, että ensisijainen painopiste kyseisellä ajanjaksolla, 1997-1999, on työpaikkojen luominen. Se on keskeinen haaste Euroopassa, jossa - emme saa unohtaa sitä - on 18 miljoonaa vailla työtä olevaa kansalaista.
Toisaalta on pahoiteltava sitä, ettei ole yhdenmukaisesti arvioitu niitä toimia, joita jotkin jäsenvaltiot olivat jo saattamassa päätökseen niiden yhteiskuntaryhmien osalta, joita pitkäaikaistyöttömyys voi tulevaisuudessa uhata.
Haluan korostaa neljää ensisijaista tekijää: kilpailukykyä, tutkimuksen kehittämistä, koulutusta ja yhtäläisiä mahdollisuuksia sekä ympäristönsuojelua. Näillä on suuri merkitys uudistettaessa ja kehitettäessä kilpailukykyisiä alueellisia talousrakenteita.
En voi kuitenkaan olla pahoittelematta sitä, että menojen kasvua on tapahtunut lähinnä vain tutkimusta ja kehittämistä koskevassa kohdassa eikä juuri lainkaan muissa kohdissa.
Vuosien 1997-1999 ohjelmissa on selvästikin jatkuvuutta vuosien 1994-1996 ohjelmiin nähden. On korostettava sitä, että tavoitteen 2 uusissa suuntaviivoissa vuodeksi 1997 - tämä on yksi niistä eduista, kun tietoja arvioidaan jälkeenpäin - varatut määrärahat on otettu täysimääräisesti käyttöön. Täydentävyysperiaatteen soveltaminen ja sen arviointi ohjelman hyväksymisen yhteydessä aiheuttaa edelleen joskus ongelmia. Asiaan vaikuttavia tekijöitä pitääkin täsmentää ja määritellä.
Myös kumppanuuden periaatetta on vahvistettava. Alueellisten viranomaisten ja työmarkkinaosapuolten rooli on tässä keskeinen, kuten komissaari on tulevaisuuden kannalta varmasti ennakoinut.
On niin ikään tärkeää korostaa sitä, että tavoitteen 2 alueiden läheistä suhdetta tavoitteen 1 alueisiin pitää arvioida riittävästi.
Lopuksi haluan kiittää esitetyistä tarkistuksista, vaikka en esittelijänä haluakaan sisällyttää mietintöön niitä tarkistuksia, joissa viitataan Agenda 2000 -hankkeeseen.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunta valmisteli Vallvén ja Howittin mietintöihin yhteisen lausunnon, josta keskusteltiin jo viime viikolla ja joka koski rakennerahastojen tarkistamista vuoden 1999 loppuun sekä tavoitteen 2 uusia alueellisia ohjelmia vuosiksi 1997-1999. Näissä mietinnöissä on yhteistä ehdotus Euroopan unionin rakennetoimien puoliväliarvioinnista, ja kuten esittelijä herra Vallvé sanoi, olemme kyseisen ajanjakson puolivälissä.
Olemme esittelijä herra Vallvén, kanssa samaa mieltä siitä, että työllisyyden pitäisi käytännössä olla tämän ehdotuksen ensisijainen tavoite. Sen vuoksi olemme sitä mieltä, että on tärkeää korostaa hänen mainitsemiaan neljää alaa: pk-yrityksiä - yli 80 % Euroopan unionin työpaikoista on pienissä ja keskisuurissa yrityksissä - ympäristöä - olen ympäristövaliokunnassa ja tiedän erittäin hyvin, että uusilla työpaikkojen lähteillä on hyvin merkittäviä aloja, joilla voidaan korostaa ympäristöä, ja olisi erittäin tärkeää ottaa se huomioon - tutkimusta ja kehittämistä sekä ilman muuta yhtäläisiä mahdollisuuksia - jotta naisilla olisi lopultakin samat mahdollisuudet kuin miehillä.
Yhdymme myös niihin arvosteluihin, jotka koskevat sellaisen edellistä ajanjaksoa koskevan arvioinnin puuttumista, jonka ansiosta meillä olisi paremmat edellytykset tehdä ehdotuksia tulevaisuutta varten. On nähty, millaisia vaikeuksia ympäristöviranomaisten ja sosiaalisten toimijoiden osallistuminen jokaiseen ohjelmaan on aiemmin aiheuttanut, eikä myöskään ole todenmukaisesti arvioitu sitä, millainen rooli uusilla työpaikkojen lähteillä on ollut näiden rakennerahastojen menoissa työpaikkojen luomiseksi erityisesti taantuvilla teollisuusalueilla, joihin oma alueeni kuuluu - olen kotoisin Asturiasta. Sen vuoksi mielestämme on erittäin tärkeää, että tässä meneillään olevassa uudistuksessa, josta keskustellaan ensi viikolla, otettaisiin tulevaisuudessa huomioon avoimuuden, osallistumisen, yhtäläisten mahdollisuuksien ja kestävän kehityksen periaatteiden horisontaalisen täytäntöönpanon tarve - kestävälle kehitykselle osoitetaan vain 5, 2 % - sekä tasapaino työllisyyttä lisäävän politiikan ja sellaisten talouspolitiikkojen välillä, jotka eivät hävitä työpaikkoja, koska talouspolitiikat toisinaan hävittävät työpaikkoja. Lisäksi infrastruktuureihin osoitettuja määrärahoja on mielestämme korostettava vähemmän, koska niiden luomat työpaikat ovat lyhytaikaisia, ja uusille työpaikkojen lähteille on varattava enemmän määrärahoja, koska niiden luomat työpaikat ovat pitempiaikaisia.

Howitt
Arvoisa puhemies, sosialistiryhmän puolesta haluaisin sanoa, että tuemme voimakkaasti tätä toimintaohjelmaa, jossa torjutaan Euroopan teollisuuden taantumisesta kärsivien alueiden työttömyyttä. Tuemme sitä, koska työpaikkojen luomisen ja työttömyyden lakkauttamisen täytyy olla rakennerahasto-ohjelmien ensimmäinen ensisijainen tavoite; koska ihmiset, jotka asuvat kivihiili-, tekstiili-, teräs- ja aseteollisuusalueella, eivät pyytäneet taloudellisia sokkiaaltoja, jotka ovat särkeneet heidän yhteisönsä, eikä kukaan voi pyytää heitä rakentamaan uudestaan talouksiaan ilman julkista tukea; ja koska tämä 9 miljardin ecun menoerä - yli 7 miljoonaa puntaa - edustaa ihmisten ensisijaisia tavoitteita siitä, miten Euroopan rahat tulisi käyttää.
Samalla kun onnittelen herra Vallvéa hänen mietinnöstään totean, että siinä on monia alueita, jotka vastaavat omaa rinnakkaismietintöäni, joka koski tavoitteen 1 ja 5b alueen toimintalinjoja samalla ajanjaksolla. Me olemme samaa mieltä tarpeesta turvata tasavertaiset mahdollisuudet ja ympäristötavoitteet kaikissa ohjelmissa. 5 % ympäristölle: tämä tarkoittaa, että 95 % varoista voidaan käyttää luonnonvarojemme vahingoittamiseen, ja tämä ei ole hyväksyttävää.
Olemme samaa mieltä tarpeesta tukea toimintalinjojen määrittelyprosessia, jolla varmistamme, että yhteiset aiheet ovat kunkin maan ohjelmien perustana, ja tarpeesta neuvotella täysin Euroopan komission kanssa näistä toimintalinjoista. Toivon, että komissaari käyttää hyväkseen tämän aamuista tilaisuutta vakuuttaakseen meille, että uudet toimintalinjat ovat valmiita 31. joulukuuta mennessä.
Olemme samaa mieltä siitä, että ohjelmien hyväksymisen viivästyminen ensimmäisellä kaudella - 12 % varoista siirrettiin seuraavalle kaudelle - aiheuttaa tarpeetonta vahinkoa alueille ja seuduille, jotka odottavat liian kauan ja joiden täytyy sitten kuluttaa rahat liian nopeasti.
Oman maani puolesta haluaisin sanoa, että arvostamme sitä, että Yhdistynyt kuningaskunta on tämän ohjelman suurin edunsaaja: noin 2, 7 miljardia ecua - yli 2 miljardia puntaa. Yli 150 000 pientä ja keskisuurta yritystä Britanniassa saa nyt apua näiden rahojen ansiosta. Se, että noin 14 % Ranskan julkisista sijoituksista on edustettuina tässä ohjelmassa, osoittaa epäilyksettä sen turvaverkon merkityksen, josta me väittelimme seuraavalla ohjelmakaudella ja jonka tarkoitus on estää tämän erittäin merkittävän tukitason yhtäkkinen loppuminen. Kiitän komissiota siitä, että se hyväksyi sen, mitä meillä oli sanottavana.
Sosialistit kannattavat suurinta osaa tarkistuksia, joita parlamentti tänään käsittelee. Kannatamme erityisesti työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan kollegojemme johtopäätöksiä, joissa todetaan, että varoja tulisi osoittaa enemmän uusille työllisyyslähteille, mukaan lukien osuustoiminnallinen ala, ympäristöhankkeet ja paikalliset kehittämisaloitteet. Olemme samaa mieltä heidän kanssaan siitä, että vammaisten edunsaajien määrän arvioinnin täydellinen puuttuminen on selvä merkki siitä, että mainstreaming-periaatetta, josta komissio puhuu usein, ei ole saavutettu.
Haluaisin selittää, miltä osin meidän täytyy olla eri mieltä. Ensinnäkään me emme voi kannattaa tiettyjä tarkistuksia, joissa rannikkokalastukselle tai kaupunkialueille annetaan erityinen ensisijainen asema, meidän henkilökohtaisesta myötätunnostamme huolimatta, sillä tämä on tasapuolinen paketti, jossa mitään erityistä osaa ei voida korostaa muiden kustannuksella. Toiseksi emme voi kannattaa rahoituksen jakamista koskevia ehdotuksia tai rakennerahastojen uusia sääntöjä koskevia kriteerejä. Tämä keskustelu käydään valiokunnassa, ja olisi ennenaikaista ratkaista näitä kysymyksiä tänään. Kolmanneksi me emme arvostele erityisesti komissiota varojen vähäisestä käytöstä tai sen kyvyttömyydestä käsitellä horisontaalisia tavoitteita riittävästi.
Yhdymme huolenaiheisiin, mutta haluamme mieluummin työskennellä yhdessä komissaarin kanssa ja selvittää rakentavasti näiden ongelmien syyt tulevaisuudessa.
Lopuksi totean, että päätöslauselmassamme 14. päivältä helmikuuta 1996 ilmoitimme komissaarille tätä ohjelmaa koskevista vaatimuksistamme. Olen iloinen siitä, että näistä oltiin laajasti yhtä mieltä. Helmikuun 14. päivä on Valentinuksen päivä - päivä, jona rakastavaiset lähettävät toisilleen viestejä. Kunnioitan suuresti rouva Wulf-Mathiesia, ja vaikka emme voikaan taata vastaavanlaista läheistä suhdetta parlamentin ja komission välillä, me kiitämme häntä ja onnittelemme häntä tässä ohjelmassa saavutetusta tärkeästä työstä.

Berend
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, suhtaudun periaatteessa esittelijä Vallvén tavoin myönteisesti toimintalinjoihin komission ensisijaisten tavoitteiden määrittelemiseksi. Niiden tarkoituksena on taata tasapaino talouspolitiikan, työpaikkojen luomisen ja säilyttämisen sekä unionin muiden politiikkojen välillä. Muut politiikat mainittiinkin jo, toisin sanoen kilpailukyky, pk-yritysten tukeminen, ympäristö ja kestävä kehitys sekä innovaatio ja yhtäläiset mahdollisuudet.
Uuden tavoitteen 2 toimet säilyvät ensiarvoisen tärkeinä työpaikkojen luomisen ja säilyttämisen yhteydessä. Monissa uusissa ohjelmissa voidaan havaita jatkuvuutta, mikä on ilahduttavaa verrattuna aiempiin ohjelmakausiin. On kuitenkin suhtauduttava kriittisesti siihen, että ohjelmat eivät vieläkään aina vastaa laadultaan odotuksia, eikä puoliaika-arviointien tuloksia pystytä tarpeeksi ajoissa hyödyntämään tulevaa ohjelmakautta suunniteltaessa.
Täydentävyysperiaate ja sen arviointi aiheuttavat jatkuvia ongelmia tarpeellisten asiakirjojen puutteellisen toimituksen takia. Suhtaudumme myönteisesti ehtojen käyttöönottoon toista maksuerää varten. Arviointeja koskevia uusia määräyksiä pitäisi tosin selvästi yksinkertaistaa.
Tuemme komissiota sen pyrkimyksissä antaa jäsenvaltioille tulevaisuudessa enemmän liikkumavaraa jäsenvaltioiden kansallisten edellytysten ja yhteisön edellytysten yhdistämisen osalta. Emme oikeastaan pidä perusteltuna esittelijän pelkoa siitä, että jäsenvaltiot voisivat väärinkäyttää tätä liikkumavaraa. Komission toissijaisuusperiaatteetta noudattava lähtökohta on mielestäni tässä yhteydessä askel oikeaan suuntaan.

Lindqvist
Arvoisa puhemies, rouva komissaari, pienet ja keskisuuret yritykset, ympäristö ja kestävä kehitys, naisten ja miesten samanlaiset mahdollisuudet sekä panostaminen tutkimukseen ja kehittämiseen ovat neljä ensisijaista alaa uusien työpaikkojen luomisessa.
Haluan erityisesti korostaa, että ympäristöala uusine ympäristötuotteineen ja uusine ympäristöjärjestelmineen on tulevaisuuden kannalta ala, jossa maailmanlaajuisesti tarvitaan hyvää tekniikkaa ja ympäristötekniikkaa. Tätä meidän on luonnollisesti hyödynnettävä, ja meidän on varmistuttava siitä, että olemme edelläkävijöitä tällä alueella.
Huonoja puoliakin on. Määrärahoja on hyödynnettävä paremmin. Tuolit eivät saa olla tyhjillään ja projektiin tarkoitetut rahat eivät saa olla käyttämättä kuukausikaupalla tai puoli vuotta. Arviointeja on parannettava tekemällä oikeita ympäristöseurauskuvauksia ja tasa-arvokuvauksia kaikissa ohjelmissa, jotta toimittaisiin laadittujen samanlaisia mahdollisuuksia, ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevien pääsääntöjen mukaisesti.
Uuden tavoitteen 2 osalta haluan erityisesti tukea rannikko-, saaristo- ja saarialueita, toisin sanoen vanhoja tavoitteen 5b alueita. Tuen omalta osaltani tarkistusta 4, jossa käsitellään lisääntyvää kansallista vaikuttamista.

Donnay
Arvoisa puhemies, Euroopan unionissa on lähes 20 miljoonaa työtöntä, mikä on äärimmäisen huolestuttava tilanne. Näin ollen työllisyyskysymys on suuri haaste. Tavoite 2 -ohjelman, jonka prioriteettina on työpaikkojen luominen, neljännen kauden tulokset ovat suhteellisen tyydyttäviä. Vielä on kuitenkin paljon tehtävää.
Mietinnöstä voi tehdä joitakin johtopäätöksiä. Mutta pohtikaamme tämän osakatsauksen ohella komission ehdotuksia tulevan tavoitteen 2 osalta. Toimintavaraus saattaa mielestämme vahingoittaa vaikutuksia, joita ohjelmien jatkamisella niiden tarpeellisen jatkuvuuden takaamiseksi on. Suhtaudumme samoin epäluuloisesti ohjelmien toimien määrän eri tavoitteiden välisen jakauman ohjeellisten prosenttiosuuksien vahvistamiseen ja tämän tavoitteen äärimmäiseen monimuotoisuuteen, joka saattaa vahingoittaa tavoitteen johdonmukaisuutta ja tehokkuutta.
Lopuksi on välttämätöntä ylläpitää teollisuuden taantumisesta kärsivien alueiden huomattavaa tukemista, jotta ne voisivat jatkaa useiden alueiden jo hyvin aloittamaa kehitystä, jota tukien supistaminen saattaisi suuresti vaarantaa.
Lopuksi meidän on osattava hyödyntää nykyisestä tavoitteesta 2 saatuja opetuksia, jotta voisimme optimoida tulevan uuden työllisyystavoitteen toimien vaikutukset.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Donnay.
Hyvät jäsenet, annan nyt puheenvuoron Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta herra Manuel Escolá Hernandolle. Herra Manuel Escolá Hernando pitää ensimmäisen puheenvuoronsa parlamentissa. Sallikaa minun toivottaa hänet tervetulleeksi, ja koska minulla on ollut tilaisuus tutustua häneen ja hänen uraansa henkilökohtaisesti, sallikaa minun myös ennustaa, että hänen yhteistyönsä tulee olemaan erittäin myönteistä koko parlamentin työn ja Euroopan unionin edistämiseksi tehtävän yhteistyön kannalta.

Escolá Hernando
Arvoisa puhemies, kuten on hyvin sanottu, pidän ensimmäisen puheenvuoroni tässä parlamentissa Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta osoittaakseni tukemme tälle mietinnölle. Haluaisimme erityisesti painottaa sitä ajatusta, joka ilmaistaan 18 kohdassa ja josta me olemme täysin samaa mieltä, sillä se liittyy komission ehdotukseen uudeksi tavoitteeksi 2. Kyseinen ajatus koskee pelkoa siitä harkinnanvaraisuudesta, jonka jäsenvaltioiden liikkumavaran niinkin merkittävä kasvu voi aiheuttaa, mikäli ehdotettu yhteisön edellytysten ja kansallisten edellytysten yhdistäminen säilyy uuden tavoitteen 2 osalta teoreettisesti tukikelpoisia alueita valittaessa.
Hyvät jäsenet, jotkut voisivat tulkita tätä menettelytapaa niin, että komissio luopuu vastuustaan jokaisen jäsenvaltion sisäisten poliittisten etujen hyväksi. Voisimme jopa puhua rakennepolitiikkojen tietynlaisesta uudelleen kansallistamisesta, josta voisi olla seurauksena paitsi komission uuden tavoitteen 2 luomisesta toivomien tulosten vääristyminen myös jopa niiden keskeisen tavoitteen eli taantuvien ja rakennevaikeuksista kärsivien alueiden tukemisen mitätöiminen. Voisi käydä niin, hyvät jäsenet, että tavoitteen 2 osalta tukikelpoiset alueet jäisivätkin sen ulkopuolelle ja toiset alueet, jotka eivät sen osalta ole tukikelpoisia, otettaisiinkin mukaan jäsenvaltioiden sisäisten poliittisten etujen takia.
Mielestämme on tässä mielessä välttämätöntä, että komission valintakriteereistä tulevan tavoitteen 2 osalta tehtäisiin puolueettomampia.

Porto
Arvoisa puhemies, rakennerahastojen tavoitetta 2 on aihetta pohtia erityisen tarkoin, sillä kyseessä on huomattavan tärkeä tavoite, jota on kuitenkin vaikea toteuttaa oikealla tavalla.
Tässä on kyse teollisuuden taantumisesta kärsivistä alueista, ja sen tähden on tutkittava erityisen huolellisesti, onko noilla teollisuudenaloilla tulevaisuudennäkymiä, toisin sanoen on tapaus tapaukselta tutkittava, onko kyse elinkelpoisista yrityksistä. Jos niin on, niitä on kohdeltava asianmukaisesti " vanhoina teollisuudenaloina" ja niille on annettava niiden tarvitsemaa suoraa tukea.
Mikäli niin ei ole, eli mikäli nuo teollisuudenalat tai yritykset eivät ole keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä kilpailukykyisiä, on kaikkien, varmasti myös työntekijöiden itsensä, edun mukaista löytää tilanteeseen vaihtoehtoisia ja mielekkäitä ratkaisumalleja nykyisissä jatkuvan kilpailun oloissa, joissa ei ole odotettavissa eikä edes toivottavaa, että rajat suljettaisiin uudelleen.
Koska tavoitteeseen 2 sisältyy nyt myös kaupunkialueiden uudistaminen, on pidettävä tarkoin mielessä, että tuota tavoitetta on mahdoton saavuttaa, ellei jäsenvaltioissa noudateta tasapainoista rakennepolitiikkaa. Mikäli tulevaisuudessa harjoitetaan edelleen keskittämiseen tähtäävää politiikkaa, kuten minun maassani, jossa kaikki tärkeimmät ja dynaamisimmat teollisuudenalat keskitetään yhteen tai kahteen kaupunkiin, seurauksena on jatkuvasti uusia muuttoliikkeitä ja niin ollen väistämättä myös vaikeita sosiaalisia ongelmia, syrjäytymistä ja turvattomuutta. Silloin mikään noille alueille virtaava kansallinen tai Euroopan unionin rahoitusapu ei enää pysty pelastamaan niitä, sillä silloin taistellaan hyökyaaltoa vastaan.
Euroopan eri maissa saatujen kokemusten vertailu puhuu selvää kieltään, sillä sen kaltaisia ongelmia ei suinkaan ole niissä maissa, joissa on tasapainoinen kaupunkiverkosto, niin että ihmisillä on mahdollisuus pysyä kotiseudullaan, jolloin heidän voimavarojansakin voidaan hyödyntää paremmin.
Ei tätä asiaa ratkaista sillä, että pyritään aina vain lievittämään sosiaalisia ongelmia, joista kärsivät ihmiset eivät itse ole syypäitä vääränlaiseen politiikkaan, josta noita ongelmia syntyy, vaan asia ratkaistaan sillä, että pyritään löytämään ongelman ytimeen pureutuvia ratkaisuja, joista me kaikki lopulta hyödymme.

Klaß
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, rakennepolitiikka on aina myös työmarkkinapolitiikkaa. Alueillamme on käynnissä kiertokulku. Ihmiset asuvat juuri siellä, missä on tarjolla työtä. Toisaalta he työskentelevät mieluiten alueilla, jotka tarjoavat työn lisäksi myös moitteettoman ympäristön, toisin sanoen hoidetun, turmeltumattoman luonnon, toimivan infrastruktuurin ja työ- ja asuinalueiden väliset nopeat liikenneyhteydet. Ihanteelliseen työpaikkaan kuuluu myös kulttuurinen toimintaympäristö. Koulujen sekä ammatti- ja jatkokoulutuksen on oltava varmistettuja, ja vapaa-aikaa varten on myös oltava viihdyttävää kulttuuritarjontaa. Jos jokin näistä pienistä pyöristä lakkaa pyörimästä tässä kiertokulussa, syntyy epätasapaino, ja kokonaiset alueet vuotavat kuiviin. Siellä missä työtä ei ole, sieltä puuttuvat myös ihmiset ja päinvastoin - siellä missä ei ole ihmisiä, ei ole myöskään työtä. Tästä rakennepolitiikan on lähdettävä, ja meidän on nähtävä toimintaympäristö kokonaisuudessaan eikä vain ja ainoastaan työpaikkaa erillisilmiönä.
Kun tarkastelemme tien rakentamista, näemme isoja koneita ja vain muutamia paikalla olevia työntekijöitä, mutta tie on silti alueen valtasuoni. Olemme yksittäisten ohjelmien arvioinnin yhteydessä havainneet, että sinne, mihin virtaa EU-rahaa, virtaa lisäksi myös yhteisrahoitusvaroja, etenkin yksityisen sektorin varoja. Jäsenvaltiot lisäävät jokaiseen miljoonaan ecuun EU: n yhteisrahoitusta omasta puolestaan 2 miljoonaa, ja 20 % kaikista varoista on peräisin yksityiseltä sektorilta. Liikkeelle saadaan siis varsin vaikuttavat voimavarat. Meidän on ymmärrettävä pitkän aikavälin merkitys, ja kannatan esittelijä Vallvén käsitystä, että kolmivuotiskausi on liian lyhyt. Meidän on pystyttävä näkemään suuria kokonaisuuksia, jotta Euroopan ihmiset voivat muovata elämänsä elämisen arvoiseksi.

Hatzidakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, vaikka mainitsemanne ohjelmakauden päättymiseen on käytännössä vielä vuosi, emme voi oikeastaan tehdä mitään muuta kuin vetää johtopäätökset ja ottaa oppia seuraavaksi ohjelmakaudeksi.
On siis merkittävää - tämä on ensimmäinen huomioni - että komission arvioiden mukaan kyseessä olevan ajanjakson aikana luodaan 880 000 työpaikkaa tavoitteen 2 alueilla. Luku voisi olla suurempi, mutta se voisi ilmeisesti olla pienempikin. Olen siis siihen tyytyväinen. Toiseksi ilmaisen tyytyväisyyteni sen johdosta, että olemme keskittyneet neljään ensisijaiseen tavoitteeseen, kilpailukykyyn, ympäristönsuojeluun, sukupuolten väliseen tasa-arvoon ja innovatiivisuuteen, joita kaikkia pidän hyvin tärkeinä asioina. Samaan aikaan kuitenkin esiintyy kollegoiden mainitsemia ongelmia, jotka koskevat ohjelmien laatua ja synnytettävien työpaikkojen ennakkoarviointia, ongelmia, jotka olisi hyvä hoitaa.
Nyt meidän on Euroopan kansanpuolueen ryhmänä uuden ohjelmakauden osalta sanottava teille - tiedätte sen - että pidämme kyseenalaisena komission yritystä hoitaa uudella tavoitteella 2 samaan aikaan sekä teollisuusalueiden ongelmia että maaseutua, jolla on uudistumisongelmia. Tästä lähtien pidämme tarpeellisena ainakin takuita siitä, että säädöksillä katetaan - väestön mukaan laskettuna - Euroopan tasolla 10 % teollisuusalueista ja 5 % maaseudusta.
Lisäksi kannatamme komission ehdotusta siitä, että näitä alueita valittaessa käytetään samaan aikaan sekä kansallisia että yhteisön arviointiperusteita. Toissijaisuusperiaate edellyttää tätä. Kannatamme myös komission ehdotusta turvallisuusverkostosta eli 33 %: n luokan suurimmasta pienennyksestä tavoitteiden 2 ja 5 b nyt kattamilla alueilla.

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, ensinnäkin haluaisin kiittää varsin sydämellisesti esittelijä Vallvéa ja samalla myös kaikkia muita keskusteluun osallistuneita rakentavasta keskustelusta ja erittäin rakentavasta mietinnöstä. Olen tyytyväinen komission ja parlamentin väliseen syvään yhteisymmärrykseen sekä toimintalinjojen että tavoitteen 2 ohjelmakauden 1997-1999 osalta. Kiireellisimpänä tavoitteenamme on todellakin oltava rakennemuutoksesta kärsivien alueiden tukeminen pysyvien työpaikkojen luomisessa.
Erityisen iloinen olen myös siitä, että kannatatte keskittämistä, hajauttamista ja yksinkertaistamista koskevia komission uudistusehdotuksia ja että tunnustatte mietinnössänne, että komissio on jo tavoitteen 2 toisen ohjelmakauden aikana pyrkinyt välittömästi hyödyntämään aiempia kokemuksia. Minäkin voin vain olla kanssanne samaa mieltä, kun toteatte päätöslauselmaesityksessä, että keskittäminen tulee saada aikaan yhteisvastuullisuuden periaatetta noudattaen. Myös se, että tavoitetta 2 koskeviin toimintalinjoihin on suhtauduttu myönteisesti jäsenvaltioiden kehittämissuunnitelmien tukemisen keinona, vahvistaa rakennerahastojen uudistamista koskevia komission perusteluja. Voin mielihyvin vielä kerran selittää, että aiomme ensiksikin saada uuden ohjelmakauden toimintalinjat valmiiksi vuoden loppuun mennessä, ja te tiedätte tavoitteen 2 toimintalinjojen yhteydessä käyttämämme menettelyn perusteella, että käymme tällöin tiivistä vuoropuhelua aluepoliittisen valiokunnan ja parlamentin kanssa, minkä vuoksi olemme myös samaa mieltä tavoitteista.
Tehän tiedättekin, että vaatimuksenne, joka koskee tavoitteiden voimakkaampaa määrällistämistä, otetaan meillä komissiossa avosylin vastaan. Olemmehan jo antaneet jäsenvaltioille menetelmälliset puitteet työllisyysvaikutusten ennustamiseksi ajalle 1997-1999. Meidän on kuitenkin todettava, että niitä ei valitettavasti ole käytetty kovinkaan tiiviisti. Sen tähden onkin vastedes tärkeää parantaa indikaattoreita ja arviointia. Haluaisin siksi juuri erään jäsenen huomautuksen takia vielä kerran tehdä selväksi, että tehokkuusreservi voi antaa myönteisiä yllykkeitä edellä mainittua varten, sillä indikaattorien puutettahan ei ole, eikä myöskään välttämättä puutetta komission antamista virikkeistä niiden hyödyntämiseksi, vaan meiltä puuttuvat mahdollisuudet saavuttaa niillä myös myönteinen yllykevaikutus, esimerkiksi juuri mainittua keinoa käyttäen.
Komissio on kanssanne samaa mieltä siitä, että meidän on tuettava toimintalinjojen - joita ovat kilpailukyky, pienet ja keskisuuret yritykset, innovaatio, ympäristö ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen - painopisteitä. Uskomme tosin, että uusiin rakennerahastoasetuksiin sisältyvät ehdotuksemme, nimittäin rahoitukselliset yllykkeet yhteisön sisäisille kiinnostaville painopisteille, kuten ympäristö ja naisten oikeudet, ovat tehokkaampia kuin kiintiöt, varsinkin kun meidän on varmistettava, että emme itse aiheuta kyseisten kiintiöiden vaikutuksesta haittaa aluepolitiikassa noudattamallemme bottom up - lähtökohdalle.
Uuden tavoitteen 2 johdonmukaisuutta koskevan kysymyksen yhteydessä haluaisin vielä kerran aivan lyhyesti käsitellä lähtökohtaamme, sillä keskustelupuheenvuoroista kävi selvästi esille huoli siitä, että nämä asiat eivät sovi yhteen. Toistan vielä, että kaikkien alojen, toisin sanoen teollisuusseutujen, maaseutualueiden, kalastusalueiden ja kaupunkien ongelma-alueiden yhteydessä on kyse samasta asiasta, nimittäin tuista, jotka tähtäävät rakennemuutoksen hallitsemiseen ja työpaikkojen luomiseen muille kuin kriisialoille, joilla joudumme kamppailemaan työpaikkojen menetystä vastaan.
Asetusehdotuksen jopa 50-prosenttisesti joustavat kansalliset edellytykset ja parempi joustavuus alueiden valinnan yhteydessä jättävät jäsenvaltioille tarpeellista liikkumavaraa kansallisten ja alueellisten erityispiirteiden huomioon ottamista ja täydentävien, keskustelussakin useaan otteeseen vaadittujen edellytysten käyttämistä varten. Komissio ei yhdy huoleenne siitä, että ehdotuksen mukainen yhteisön edellytysten yhdistäminen joustaviin kansallisiin edellytyksiin antaisi jäsenvaltioille liikaa liikkumavaraa ja voisi johtaa väärinkäytöksiin. Haluaisin tosin korostaa, että komissio tekee kaikkensa estääkseen kansallista alakohtaistumista ja pirstaloitumista vaarantamasta alueellista bottom up -lähtökohtaa. Uskon, että on tärkeää luottaa tässäkin kysymyksessä parlamentin tukeen, ja silloin voinemme kohdata ne huolenaiheet, jotka Vallvé ja eräs toinen puhuja toivat täällä esille. Pidän tärkeänä sitä, että voimme tuettavien alojen integroinnin avulla voittaa alakohtaisten politiikkojen välisen kilpailun sekä myös kaupunkien ja maaseudun välisen kilpailun ja hyödyntää synergioita, jotka nykyään usein jätetään käyttämättä.
Olemme yksimielisiä kumppanuuden merkitystä koskevasta kysymyksestä. Haluaisin tässä yhteydessä nimenomaan vielä kerran korostaa, että ottamalla mukaan sekä paikallisia että alueellisia yhteisöjä ja työmarkkinaosapuolia, kansalaisjärjestöjä, siis myös ympäristöjärjestöjä, ja lisäämällä naisten osuutta seurantakomiteoissa on tarkoitus taata tulevaisuudessa enemmän kansalaisläheisyyttä, mutta myös saada aikaan laajempi aktivoituminen yhteisten tavoitteidemme hyväksi. Uudella kumppanuusperiaatteella on siksi meidän näkökulmastamme avainrooli sekä tehokkuuden lisäämisen että yhteisön tuen selvyyden osalta.
Yksinkertaistamista koskevista asioista lienemme pääpiirteittäin samaa mieltä. Haluaisin poistaa erään väärinkäsityksen: seurantakomitean on määrä tulevaisuudessa olla päättävä elin myös silloin, kun ohjelmien painopisteitä tarkistetaan sisäisesti. Olemme tässäkin asiassa vähentäneet komission vaikutusvaltaa päästäksemme eroon byrokratian painolastista.
Haluaisin lopuksi vielä sanoa muutaman sanan täydentävyysperiaatteesta. Ongelmat, joita meillä on ollut täydentävyysperiaatteen toteuttamisessa, on tuotu esille sekä komission tiedonannossa että Vallvén mietinnössä. Haluamme siksi myös yksinkertaistaa ja parantaa valvottavuutta uudistuksen avulla. Jos täydentävyydestä tulee vastedes ohjelman laatimiseen sisältyvä neuvotteluprosessin osa, voimme aiempaa helpommin varmistaa, että jäsenvaltiot ja komissio pääsevät yksimielisyyteen yhteisestä määritelmästä sille, mitä tämän täydentävyyden on määrä tarkoittaa, ja takaavat kyseisen periaatteen tarkistettavuuden.
Täydentävyysperiaatteen noudattamista ei lisäksi ole määrä tarkistaa enää vuosittain vaan ainoastaan kolme kertaa koko ohjelmakauden aikana. Tämä takaa toisaalta byrokratian kevenemisen ja mahdollistaa samalla tarpeellisen tehokkuuden, jotta voimme varmistaa, että rakennetuet eivät korvaa kansallisia budjettimäärärahoja, vaan niitä käytetään strategisena lisäelementtinä alueellisessa kehittämisessä.
Näin ollen haluaisin vielä kerran kiittää sydämellisesti siitä tuesta, jota olemme saaneet sekä mietinnössä että myös täällä täysistunnossa käydyssä keskustelussa

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Wulf-Mathies.
Keskustelu on päättynyt.
Ennen kuin siirrymme äänestykseen, herra Kellett-Bowmanilla on puheenvuoro menettelyä koskevaa esitystä varten.

Kellett-Bowman
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää työjärjestystä koskevan puheenvuoron, huomaan, että Riippumattomat Euroopan kansakuntien puolesta -ryhmä on pyytänyt kuusi nimenhuutoäänestystä, joista aiheutuu kustannuksia ja jotka vievät aikaa. Ainoastaan yksi ryhmän jäsen on läsnä varmistaakseen, että teemme näin.
(Suosionosoituksia )

Puhemies
Herra Kellett-Bowman, nimenhuutoäänestystä on pyydetty työjärjestyksen mukaisesti. En voi puhemiehenä tehdä muuta kuin noudattaa työjärjestyksen määräyksiä. Minulla ei ole valtuuksia toimia toisin, mutta sananne merkitään pöytäkirjaan.

Berthu
Arvoisa puhemies, haluan vain vastata yhdellä lauseella herra Kellett-Bowmanille. Nähdessämme keskustelun ja äänestykset, olemme tyytyväisiä siitä, että pyysimme nimenhuutoäänestystä. Yksi tarkistuksemme hyväksyttiin, toisia on hylätty muutamien äänien tarkkuudella, ja olemme sitä mieltä, että teimme oikein esittäessämme edelleen tätä pyyntöä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Berthu. Olen puhemiehenä sanonut jo, että pyyntö oli esitetty työjärjestyksen mukaisesti ja että näin ollen mitään muutosta ei tehty.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Andersson
Äänestän tarkistuksen 4 puolesta, koska haluan enemmän joustavuutta etenkin, kun kyseessä on valtion tuki.

Souchet
Herra Vallvén mietintö on kuin kaksiosainen taideteos. Sen ensimmäisessä osassa pyritään luomaan katsaus tavoitteeseen 2 vuosina 1989-1993 kuuluneilla alueilla. Esittelijä toteaa rehellisesti, että tilanne on todella epäselvä: tietoja oli " harvoin saatavilla" eikä suoritusosoittimia " ollut standardoitu" . Alkeellisimmankin kurinalaisuuden olisi siis pitänyt johtaa esittelijä pysyttelemään tietyn välimatkan päässä niiden komission liikkeelle laskemien kokonaisvaltaisten mielikuvituksellisten arvioiden osalta, jotka koskevat tavoite 2 -ohjelmien ansiosta luotujen tai ylläpidettyjen työpaikkojen määrää. Herra Vallvé myöntää tosin, että " näihin lukuihin on kuitenkin syytä suhtautua varovaisesti, sillä osa tiedoista oli puutteellisia tai vertailukelvottomia, niiden arviointi oli vaikeaa eivätkä ne aina vastanneet tarkoitettua kohdetta. Kohdistaminen oli vielä hyvin harvinaista näissä ohjelmissa ja onnistumisasteen arviointi" , esittelijä lisää, " tästä syystä vaikeaa" .
Hän esittää kuitenkin lopulta - koska hänellä ei ole esittää todistusvoimaista tilastotietoa - ilmeisesti propagandatarkoituksiin kehitetyn kokonaisluvun, 450 0-500 000 nettotyöpaikkaa tavoite 2 -alueilla. Todellisuudessa kukaan ei pysty arvioimaan näiden rakennerahastojen, jotka ovat hyvin tärkeitä työpaikkojen kannalta, todellista vaikutusta. Olimme ehdottaneet tarkistusta, jossa esitetään uudelleen esittelijän itsensä perusteluissa ilmaisemat varaukset, joita niiden laatija ei ole, omituista kyllä, noudattanut...
Herra Vallvén mietinnön toinen osa koskee uuden tavoitteen 2 näkymiä. Esittelijä ihmettelee uuden tavoitteen heterogeenisyyttä ja vaikuttaa kaunistelevan asiaa lausuessaan " kyseenalaistavansa komission optimismin yhteenkuuluvuuden turvaamisesta näinkin monimuotoisen tavoitteen kohdalla" . Hän pelkää sitä paitsi, että komission määrittämä väestöraja johtaa teoreettisesti tukikelpoisten alueiden määrittämiseen sopimattomien kriteerien määrittämiseen.
Pahoittelen sitä, että esittelijä unohtaa kokonaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden merellisten julkisivujen merkityksen, ovathan ne kuitenkin mantereemme länsiosan maiden tärkeimpiä tunnusmerkkejä. Aavikoituminen on nimittäin todellinen vaara monilla alueilla, erityisesti niillä alueilla, joiden syrjäytyminen tulee aina vain lisääntymään. Kesäajan matkailu ei voi yksinään ylläpitää jatkuvasti elämää rannikoillamme. Puhtaasti alueellisella ajatustavalla, joka aiheuttaa huomattavia eroja järjestelmissä rannikolta toiselle, saattaa olla merkittäviä häiritseviä vaikutuksia. Jäsenvaltioiden on siis yleisesti saatava joustaa tarpeen mukaan, jotta ne voisivat edistää alueensa tasapainoista kehittämistä ja kohdata joidenkin alueiden asteittaisen aavikoitumisvaaran. Tässä tarkoituksessa ehdotettua maantieteellistä jakaumaa, 10 %, 5 %, 2 % ja 1 %, ei pitäisi tulkita ankarasti. Ryhmämme on esittänyt useita tämänsuuntaisia tarkistuksia.
Tämä joustavuus on erityisen tärkeää kalastuksesta voimakkaasti riippuvaisilla alueilla, joilla on ehdottoman tärkeää voida jatkaa kalastajille määrättyjen velvoitteiden korvaamista kohdistamalla rakenteellista tukea oikein, mikä on tarpeellinen edellytys tasa-arvoisen yhteisen kalastuspolitiikan tehokkuudelle ja pysyvyydelle. Muutoin ei enää jatkossa edes kannata puhua YKP: stä: se ei tuolloin ole enää muuta kuin tyhjä kuori.
On lopulta mielenkiintoista panna merkille herra Vallvén, liberaaliryhmän esittelijän, epäröinti, vaikka se onkin varovaista, valtionavun ja työllisyyden välisen suhteen osalta. On ristiriitaista, ettei hän ole katsonut aiheelliseksi muistuttaa, että paras tapa pelastaa tai luoda työpaikkoja on se, että valtiot alentavat verotustaan ja lieventävät yrityksille asettamiaan hallinnollisia velvoitteita ja että Euroopan unioni edistää paremmin tasa-arvoista kaupankäyntiä.
Näistä kaikista syistä ryhmämme ei ole voinut tukea tätä mietintöä.

Ariane-ohjelma - Kaleidoskooppi-ohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Pexin laatima kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0355/98) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi kirjan ja lukemisen alaa koskevasta kääntämisen kattavasta tukiohjelmasta tehdyn päätöksen N: o 2085/97/EY muuttamisesta (ARIANE-ohjelma) (KOM(98)0539 - C4-0544/98-98/0282(COD)), -Pexin laatima kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0356/98) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi taide- ja kulttuuritoimintaa koskevasta Euroopan laajuisesta tukiohjelmasta 29 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyn päätöksen N: o 719/96/EY muuttamisesta (KALEIDOSKOOPPI-ohjelma) (KOM(98)0539 - C4-0545/98-98/0283(COD)).
Pex
Arvoisa puhemies, olen iloinen, että saan puhua tänään Ariane- ja Kaleidoskooppi-kulttuuriohjelmien jatkosta vuonna 1999. Ariane on ohjelma kirjojen, lukemisen ja kääntämisen tukemiseksi yhteisön varoin. Ohjelma kattaa ajan 1. tammikuuta 1997-31. joulukuuta 1998. Euroopan unioni on tukenut näinä kahtena vuotena miltei 300: aa kirjallista työtä, noin 80: n pienemmiltä kielialueilta peräisin olevan kirjailijan Euroopan tunnetuimmille kielille käännettyjen kirjojen levittämistä, yli 60: n sellaisen yhteistyöhankkeen toteuttamista, joista ovat vastanneet kirjastot, kulttuuriyhdistykset ja muut vastaavat tahot ja noin 900: n kirjallisuutta kääntävän kääntäjän lisäkoulutusta. Lyhyesti sanottuna Ariane-ohjelma on toiminut erittäin hyvin ja siksi sitä on jatkettava.
Toisen kulttuuriohjelman, Kaleidoskoopin, puitteissa yhteisö tukee taide- ja kulttuuritoimintoja, joihin sisältyy eurooppalainen ulottuvuus. Tämä ohjelma kattaa ajan 1. tammikuuta 1996-31. joulukuuta 1998. Kaleidoskooppi-ohjelma on tukenut kaiken kaikkiaan 420: tä kulttuurihanketta tänä aikana. Näiden hankkeiden suunnittelussa ja toteuttamisessa on ollut mukana 1500 kulttuurilaitosta unionin 15 jäsenvaltiosta, Euroopan vapaakauppaliitosta ja Keski- ja Itä-Euroopan maista. Sen lisäksi ohjelma on avustanut 50 000: n luovan tai toteuttavan taiteilijan ja muiden kulttuurin ammattilaisten toimintaa. Ohjelma on mahdollistanut 20 000 nuoren osallistumisen taide- ja kulttuuritoimintoihin, miltei 10 000 näytelmän ja näyttelyn levittämisen, 60 harjoittelupaikan luomisen ja paljon muita toimintoja. Lyhyesti sanottuna Kaleidoskooppi-ohjelma on tukenut unionin taide- ja kulttuuritoimintojen kehitystä ja säilyttämistä tavalla, jota ei voi aliarvioida. Siksi olisi vahinko, jos Ariane- ja Kaleidoskooppi -ohjelmat lakkautettaisiin 1. tammikuuta 1999 ja uudet ohjelmat aloitettaisiin vasta vuotta myöhemmin, 1. tammikuuta 2000. Komission - joka muuten on aiheuttanut tämän virheen - ehdotusta aloittaa koehankkeet vuonna 1999 kyseisen vuoden kattamiseksi ei voitu toteuttaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen vuoksi, jonka mukaan tällaisille koehankkeille ei ole oikeudellista perustaa.
Viikonloppuna 12. ja 13. syyskuuta tapahtui kuitenkin Linzissä, Itävallassa ihme. Komissaari Oreja ja Itävallan varakulttuuriministeri Wittmann saivat kulttuuriasioiden ministerineuvoston vakuuttuneeksi siitä, että nykyisten ohjelmien jatkaminen on välttämätöntä.
Parlamentin kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan ja budjettivaliokunnan kaikkien jäsenten avun ansiosta vuoden 1999 talousarviota muutettiin ennätysajassa ja sitten käsiteltiin ehdotus oikeudellisen perustan toteuttamiseksi. Nämä päätökset hyväksyttiin yksimielisesti. Komission ehdotuksessa esitetään kuitenkin teknisistä syistä, mitä pahoittelen suuresti, niukempaa budjettia kuin toimielinten välisessä sopimuksessa sovittiin. Siinä nimittäin päätettiin jatkaa vuoden 1998 talousarvion pohjalta. Siksi tämänpäiväisiin esityksiin sisältyy tarkistus talousarvion korottamisesta vuoden 1998 tasolle. Parlamentin pitää siis tehdä komission kotitehtävät ja tässä tapauksessa teemme ne mielihyvin. Mainitsen summat vielä varmuuden vuoksi: Ariane-ohjelman kohdalla on kyse 4, 1 miljoonasta ecusta, Kaleidoskooppi-ohjelman kohdalla 10, 2 miljoonasta ecusta.
Kohta - toivottavasti - tehtävällä päätöksellä molempia ohjelmia jatketaan ensi vuonna. Toivomme voivamme aloittaa ohjelmat vuonna 2000 uudella tavalla yhdistettyinä ja mahdollisesti uudella rakenteella varustettuina: kyseessä olisi ensimmäinen kulttuurin puiteohjelma vuosiksi 2000-2004. Puheenvuoro on nyt neuvostolla. Kulttuuriministerien yksimielisesti tekemä päätös on vahvistettava. Viimeisessä Coreperin kokouksessa ei ilmeisesti oltu tietoisia kulttuuriministerien päätöksestä, sillä läsnä oli joitakin jäsenvaltioita, jotka vastustivat asiaa.
Vaadinkin neuvostoa ja kaikkia jäsenvaltioita tekemään tämän päätöksen ennen talousarvion ensimmäistä käsittelyä, jotta summat voidaan todella sisällyttää talousarvioomme, varustettuna toistaiseksi p.m.-merkinnällä.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa vielä muutaman sanan Pexin käyttämästä puheenvuorosta. Meille on kaikkein tärkeintä saada hallitukset vihdoin vakuuttuneiksi siitä, että Euroopan kehittämisessä aloitetaan euron valmistelujen päätökseen saannin myötä uusi vaihe, jossa ratkaiseva etusija ei ole ainoastaan taloudella vaan myös kulttuurilla. Vaikuttaa siltä, ettei tätä ole vieläkään täysin ymmärretty korkeammissa sfääreissä, mikä johtaa kulttuuriohjelmien yhteydessä edelleenkin esiintyviin erilaisiin lykkäyksiin ja vaikeuksiin. Haluaisin esittää Pexille erityiset kiitokset, koska hän vaatii, että meillä on ainakin vuosituhannen vaihteen jälkeen vihdoin kulttuuriohjelmia, jotka säilyttävät Euroopan kulttuurin suuren monimuotoisuuden.

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, komissio haluaisi Kaleidoskooppi- ja Ariane- ohjelmia koskevilla ehdotuksillaan varmistaa yhteisön kulttuuritoimien jatkuvuuden vuodelle 1999. Tavoitteena on kattaa se aika, joka edeltää vuosille 2000-2004 ajoitetun Euroopan yhteisön ensimmäisen kulttuuripuiteohjelman hyväksymistä. Komissio oli aluksi suunnitellut ensi vuodeksi valmistelevia, uuden puiteohjelman painopisteisiin suuntautuviksi tarkoitettuja toimenpiteitä Kaleidoskooppi- ja Ariane -ohjelman ja vuodelle 2000 suunnitellun uuden puiteohjelman väliseksi siirtymäkaudeksi. Kun tuomioistuin oli 12. toukokuuta antamassaan tuomiossa kuitenkin päättänyt, että kaikkiin yhteisön maksamiin suorituksiin tarvitaan oikeudellinen perusta, komissio katsoi paremmaksi luopua suunnitelluista toimenpiteistä, pidentää kummankin ohjelman kestoaikaa ja taata siten ainakin jatkuvuus.
Komission erityispyrkimyksenä oli silloin estää niiden tulosten vaarantuminen, joita tähän mennessä on syntynyt kulttuurin alueella tehdyn, kulttuuripainotteisten kumppanuuksien ja verkostojen muodossa toteutetun yhteistyön ansiosta ja joihin esittelijä kiitettävästi viittasi. Kolme toimielintä pääsi 21. syyskuuta pidetyssä neuvoa-antavassa kolmen osapuolen kokouksessa yhteisymmärrykseen Kaleidoskooppi- ja Ariane-ohjelmien pidentämisestä vuoteen 1999, jolloin edellytykset ja määrärahat eivät muutu vuoden 1998 tasosta.
Koska komissio lähti ehdotuksissaan pienemmästä summasta pyrkiessään johdonmukaisuuteen vuoden 1999 alustavan budjettiesityksen kanssa, ehdotukset täytyy nyt tarkistaa lainsäädäntö- ja budjettimenettelyjen puitteissa, ja tulette pian osallistumaan niistä päättämiseen. Voin vain yhtyä Pexin ja myös von Habsburgin vetoomukseen, että meidän pitäisi nyt päättää tämä luku myönteiseen signaaliin.
Haluaisin kiittää parlamenttia, etenkin esittelijää ja kulttuuri-, nuoriso- ja kouluasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja Pexiä rakentavasta yhteistyöstä. Haluaisin kiittää teitä myös siitä, että olette näin lyhyessä ajassa mahdollistaneet tämän parannuksen, joka koituu yhteisön kulttuuritoiminnan hyväksi vuonna 1999. Olette näin toistamiseen osoittaneet, kuinka suuren arvon annatte kulttuurille Euroopan integraation puitteissa, ja haluaisin korostaa, että toissijaisuusperiaate ja monimuotoisuus kuuluvat yhteen, eikä siitä huolimatta suljeta pois sitä, että olemme yhdessä tietoisia tästä toissijaisuusperiaatteesta ja tästä monimuotoisuudesta ja korostamme sitä juuri myös yhteisötoimiemme vaihdolla ja selvyydellä.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, pyydän arvoisalta puhemieheltä ja parlamentilta anteeksi sitä, että käytän väärin arvoisan puhemiehen tunnettua kärsivällisyyttä. Tässä tapauksessa haluan pitää puheenvuoron, joka liittyy mielestäni suoraan näihin kahteen parhaillaan käsittelemäämme mietintöön: taide- ja kulttuuritoiminnan tukea koskevaan Kaleidoskooppi-mietintöön ja niin ikään herra Pexin laatimaan mietintöön, joka koskee kirjan ja lukemisen alan, kääntäminen mukaan lukien, tukiohjelmaa, Ariane-ohjelmaa. Sanon näin, arvoisa puhemies, koska Nobel-palkintolautakunta myönsi eilen Nobel-palkinnon eräälle merkittävälle eurooppalaiselle kirjailijalle, José Saramagolle, joka on Espanjassa asuva Portugalin kansalainen. Hän on tavallaan ottopoika Lanzaroten saarella, jossa hän asuu, ja haluaisin jollakin tavalla välittää parlamentin puhemiehelle pyyntöni, että hän tervehtisi parlamentista käsin herra Saramagoa, joka on sitä paitsi parhaillaan käymässä parlamentissa ja osallistuu näihin tehtäviin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Medina. Te tiedätte, että Espanjassa on sellainen sanonta, että " hyvänä vuonna ei leivästä ole pulaa" . Näin ollen sananne ovat tervetulleita, mutta pöytäkirjassa lukee, että eilen välittömästi sen jälkeen, kun palkinnosta oli kuultu, pidin parlamentin täysistunnossa samantapaisen puheenvuoron. En varmastikaan sivuuta tätä kysymystä, kun hyvästelemme tänään. Näin ollen herra Medinan sanat ilman muuta sisällytetään pöytäkirjaan, ja olen varma siitä, että ne antavat lisäpontta sille, mitä sanoin eilen ja mitä parlamentin puhemies tulee sanomaan herra José Saramagolle.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi molemmat lainsäädäntöpäätöslauselmat.)

Puhemies
Hyvät jäsenet, onnittelen herra Pexiä hänen erinomaisesta työstään kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevässä valiokunnassa, jonka puheenjohtaja hän on.

Hawlicek
Olen erittäin iloinen tänään käsiteltävänä olevasta lainsäädäntöehdotuksesta, joka koskee Kaleidoskooppi- ja Ariane-ohjelmien pidentämistä. Kulttuurivaliokunta arvosteli jo ennen kesää sitä, että vuosi 1999 ilman kulttuuriohjelmia ja vain pilottihankkein varustettuna toisi tullessaan 40 % leikkauksen kulttuuribudjettiin.
Valtiosihteeri tohtori Peter Wittmannin toiminnan ansiosta onnistuttiin 11. syyskuuta 1998 Linzissä pidetyssä kulttuurineuvoston neuvoa-antavassa kokouksessa tekemään päätös kummankin ohjelman jatkamisesta yhdellä vuodella. Kulttuurivaliokunnan puheenjohtaja Pexin erityisten ponnistelujen ansiosta teimme jo 14. syyskuuta 1998 valiokunnassa päätöksen vastaavasti tarkistetusta talousarviosta, ja 21. syyskuuta tehtiin neuvoston, parlamentin ja komission välillä poliittinen sopimus Kaleidoskooppi- ja Ariane-ohjelmien pidentämisestä yhdellä vuodella.
Kyseiseen sopimukseen sisältyy, että budjettimäärärahat säilytetään vuoden 1998 tasolla, nimittäin 14, 3 miljoonassa ecussa eikä komission ehdotuksen mukaisesti 10, 9 miljoonassa ecussa.
Olen varma, että parlamentti hyväksyy tämän oikeutetun ehdotuksen ja että myös neuvoston puheenjohtaja tohtori Wittmann onnistuu 17. marraskuuta 1998 pidettävässä kulttuuriministerineuvostossa saamaan aikaan päätöksen 14, 3 miljoonasta ecusta.
Ohjelmien pidentäminen on erinomainen esimerkki loistavasta yhteistyöstä Euroopan parlamentin ja neuvoston puheenjohtajan Itävallan välillä.

Puhemies
Parlamentti on käynyt läpi esityslistan. Tämän istunnon pöytäkirja annetaan parlamentin hyväksyttäväksi seuraavan istunnon alussa.
Hyvät jäsenet, ennen kuin sammutamme istuntosalin valot, minulla on miellyttävä tehtävä kiittää parlamentin yksiköitä kärsivällisestä ja tehokkaasta yhteistyöstä.
Sallikaa minun kuitenkin myös käyttää hyväksi tätä perjantaipäivien ystävällismielistä ilmapiiriä ja lausua teille eräs mielipide, jonka varmastikin te kaikki jossakin määrin jaatte. Tämä viikko on nimittäin ollut sellainen viikko, jolloin Euroopan unionin lipun siniseen väriin on sekoittunut hieman - sanoisimmeko - Iberian niemimaan väriä, Portugalin lipun ja Espanjan lipun väriä, koska on tapahtunut kaksi sellaista asiaa, jotka mielestäni ovat omiaan rikastuttamaan kulttuuriperintöä ja poliittista perintöä, vaikka kyse onkin kahdesta niin erilaisesta asiasta. Kulttuuriperinnön osalta - herra Medina muistutti siitä juuri - herra Saramagolle on vastikään täysin ansaitusti myönnetty Nobel-palkinto. Kyseessä on todellakin tunnustus hänen kirjailijantaidostaan, mutta se on tunnustus myös portugalin kielelle, joka on yksi toimielimemme kulttuuriperinnöistä. Kyseinen kieli ei ole tärkeä ainoastaan historiansa takia, vaan sillä on myös nykyisin tärkeä panos tässä parlamentissa, tässä toimielimessä, ja se on lisäksi Etelä-Amerikkaa kohtaan tuntemamme solidaarisuuden ja yhteistyön kielellinen ilmaus. Meidän on syytä iloita tästä asiasta.
Meidän on syytä iloita myös toisesta asiasta, hyvät jäsenet - ja tämä asia koskettaa minua hieman lähempää - sillä vieraanamme on tällä viikolla ollut Espanjan valtionpäämies, kuningas Juan Carlos. Luulen, että me kaikki olemme ottaneet hänet vastaan lämpimästi ja olemme niin ikään kaikki voimakkaasti korostaneet hänen eurooppalaisten sanojensa merkitystä. Pintapuolisesti katsoen voisi hämmästyä siitä, että tasavaltalaiset ja monarkistit lausuivat yhdessä saman mielipiteen, mutta käytin ilmausta " pintapuolisesti katsoen" , hyvät jäsenet, koska kuningas Juan Carlos on demokraatti, eikä suinkaan passiivinen demokraatti, vaan sellainen demokraatti, ettei keneltäkään, joka muistaa totuudenmukaisesti viimeaikaiset historialliset tapahtumat, voi jäädä huomaamatta hänen myönteinen panoksensa silloin, kun Espanjassa siirryttiin rauhanomaisesti diktatuurista demokratiaan. Sitä paitsi hän puolusti eturintamassa demokraattista perustuslakiamme erään helmikuun 23. päivänä tapahtuneessa vallankaappausyrityksessä.
Hyvät jäsenet, olen halunnut pohtia näitä asioita, koska näiden kahden henkilön kulttuurinen ja poliittinen panos liittyy siihen vaatimattomaan ja jokapäiväiseen työhön, jota me täällä teemme, ja ainakin omalla kohdallani se palauttaa luottamukseni Euroopan unionin tulevaisuuteen.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 12.45.)

