Izidi Evropskega sveta z dne 13. in 14. decembra 2007 v Bruslju - Polletje delovanja portugalskega predsedstva (razprava)
Predsednik
Naslednja točka so izjave Sveta in Komisije o rezultatih Evropskega sveta z dne 13. in 14. decembra ter poročilo o polletnem delovanju portugalskega predsedstva.
Najprej se iskreno zahvaljujem portugalskemu predsedniku in priznavam izjemno uspešnost portugalskega predsedstva. Čeprav ne morem vseh imenovati, želim omeniti nekaj predstavnikov: predsedujoči predsednik vlade José Sócrates, zunanji minister Luís Amado, minister Manuel Lobo Antunes in seveda veleposlanik Álvaro Mendonça e Moura. Zahvaljujem se vam in vašim kolegom, ki so pomagali.
Iskreno se zahvaljujem Komisiji in njenemu predsedniku Joséju Manuelu Durăo Barrosu. Ponavljam (to sem že na kratko omenil Evropskemu svetu), da gre dejstvo, da smo bili sposobni doseči dober rezultat v zvezi s pomembnim vprašanjem projekta Galileo, pripisati tudi dejstvu dobrega sodelovanja med Evropsko komisijo in Evropskim parlamentom ter doseganja dobrega rezultata skupaj s portugalskim predsedstvom. V zvezi s tem se zahvaljujem Komisiji.
Gospe in gospodje, v zadnjem tednu je bilo veliko dogodkov. Najprej smo v sredo v Evropskem parlamentu v Strasbourgu podpisali Listino o temeljnih pravicah Evropske unije, v četrtek je v Lizboni sledil podpis reformne pogodbe, v petek pa smo imeli vrh v Bruslju. Predsedujoči gospod Sócrates, moram reči, da je bil slovesni podpis pogodbe v Hieronimskem samostanu v Lizboni izjemno lep in je simbolično izražal številne naše skupne interese. Upamo, da bodo zdaj vsi parlamenti in državljani sledili madžarskemu vzoru in prav tako sprejeli pogodbo.
José Sócrates
predsedujoči Svetu. - (PT) Gospod predsednik, predsednik Komisije, gospe in gospodje, portugalsko predsedstvo in jaz osebno bomo o našem predsedovanju poročali Parlamentu z občutkom, da smo opravili našo dolžnost. Menim, da se boste strinjali z mano ob navedbi, da imajo Evropa in Evropejci dober razlog za zadovoljstvo s političnim razvojem v zadnjem polletju. Prepričan sem, da je Evropa danes močnejša, bolj prepričana vase in samozavestnejša. Ob koncu polletja je Evropa boljša v razmerju do sebe in tudi boljša v razmerju do ostalega sveta.
Gospod predsednik, gospe in gospodje, dobro se zavedate treh prednostnih nalog portugalskega predsedstva. Naj vas spomnim, prednostne naloge so bile pogodba, vrh EU-Brazilija in vrh EU-Afrika. Kot sem imel priložnost omeniti na zasedanju, s katerim se je začelo portugalsko predsedovanje, so to vedno bile tri glavne prednostne naloge portugalskega predsedstva že od vsega začetka.
Z zadovoljstvom povem, da smo dosegli vse cilje, ki smo si jih zadali za polletje. Naj začnem s ciljem, ki je najpomembnejši za vse: pogodba. Pogodba, nova pogodba za Evropo. To je bila vedno najpomembnejša prednostna naloga; nova pogodba, ki smo jo podpisali v Lizboni in jo imenovali lizbonska pogodba, je seveda pogodba, ki rešuje institucionalno mrtvo točko Evrope, pogodba, ki odgovarja na institucionalno krizo Evrope. Povedati vam moram, da noben znak zaupanja ni bil tako pomemben za evropski projekt, Evropejce in evropsko gospodarstvo, kot pa premagovanje te mrtve točke in krize.
Vendar se je ta pogodba odzvala tudi na tri glavne izzive, s katerimi se sooča Evropa. Prvi je izziv za evropsko državljanstvo. Gre za izziv potrjevanja vrednot, ki so temelj našega političnega projekta, ter vključitev potrditve vrednot in evropskega državljanstva v listino o temeljnih pravicah, ki smo jo razglasili v tem parlamentu, ki pa je pravno veljavna le z vključitvijo v lizbonsko pogodbo. To je bil prvi izziv.
Drugi je bil, da se Evropi zagotovi boljša sposobnost sprejemanja odločitev. Vsakdo, ki pozna Evropo, nedvomno razume, da mora Evropa s 27 državami spremeniti svoja pravila. Spreminjanje pravil, ohranjanje demokratičnosti pravil, vendar je pri tem treba omogočiti, da se institucije v imenu vseh Evropejcev učinkoviteje in uspešneje odzovejo na izzive novega sveta. Lizbonska pogodba prav tako obravnava ta izziv.
Nazadnje je izziv imeti močnejše in zmogljivejše institucije, institucije, ki so primerne za nove zahteve, s katerimi se srečuje Evropa. Lizbonska pogodba zdaj prav tako obravnava ta izziv. Če želimo poskusiti povzeti lizbonsko pogodbo, jo moramo prav na tem področju. Je pogodba, ki obvladuje tri glavne izzive: preoblikovanje Evrope v politični projekt, ki potrjuje svoje vrednote in priznava evropsko državljanstvo, Evropa, ki zdaj lažje sprejema izzive sodobnega časa in izpolnjuje pogoje za učinkovitejše sprejemanje odločitev, ter tudi Evropa, ki je okrepila svoje institucije za odzivanje na želje Evropejcev in pričakovanja, ki jih ima svet v razmerju do Evrope.
To je pomembna pogodba za Evropo, vendar je tudi pogodba, zaradi katere je Evropa močnejša pri opravljanju dela za boljši svet. To ni le pogodba za Evropejce in evropsko gospodarstvo, je tudi pogodba, ki svetu daje jasen znak, da se Evropa vrača in bo nadaljevala z evropskim projektom v obliki, ki bo navdihnila veliko celin po vsem svetu. Pogodba: prednostna naloga se je izpolnila med portugalskim predsedovanjem. Medtem ko je bila pogodba verjetno največji prispevek za močnejšo Evropo, bi vseeno poudaril drugi dve prednostni nalogi.
Prva je bila vrh z Brazilijo. Zakaj Brazilija? Iz enostavnega razloga, ker je zunanja politika EU že vključevala letne vrhove z Indijo, Rusijo in Kitajsko, nikoli pa ni imela vrha z Brazilijo. Z odobritvijo strateškega partnerstva na tem vrhu se zunanja politika EU preoblikuje v skladnejšo in razumljivejšo politiko. Z Brazilijo, Rusijo, Indijo in Kitajsko vodimo politiko, ki služi Evropi, ki želi biti svetovna politična akterka. Vrh z Brazilijo in strateško partnerstvo, ki smo ga vzpostavili, je okrepilo evropsko zunanjo politiko, vzpostavilo boljše pogoje za podporo evropskega gospodarstva ter tudi potrdilo vrednote in cilje evropskega projekta.
Tretja naloga, vrh z Afriko. Vrh Afriške unije. Ko se je začel vrh Afriške unije, smo se dobro zavedali težav, s katerimi smo se srečevali, vendar smo jih premagali, ker je bilo od začetka jasno, da smo imeli prav glede tega, da Evropa plačuje ceno sedmih let, ko ni imela političnega dialoga z Afriko, da je to bilo slabo za Afriko, slabo za Evropo in slabo za svet. Ni bilo razloga za obsežnejši in celostni politični dialog z Afriko. In morda je portugalska razumnost dvignila njen položaj za ocenitev, da je bila to napaka. To napako smo popravili z vrhom Afriške unije. Vrh je bil uspešen, saj si prvič v zgodovini sveta Evropa in Afrika delita skupno strategijo. Naj se ne slepimo, to ni evropska strategija za Afriko ali obratno. Ne, to je skupna strategija obeh celin in skupna strategija, ki se izvaja na podlagi petih glavnih tem, ki so pomembne za obe celini: mir in varnost, podnebne spremembe, človekove pravice in priseljevanje, skoraj sem pozabil najpomembnejše področje; to je pet strukturnih tem političnega dialoga z Afriko, ki, kot sem omenil, zadevajo Afriko, Evropo in tudi svet kot celoto. Vendar se nismo omejevali na odobritev skupne strategije, določili smo tudi akcijski načrt in mehanizem za izvajanje strategije, zdaj pa vzpostavljamo institucijo med Evropsko komisijo in Afriško unijo, tj. Komisija Afriške unije, da se zagotovi sodelovanje pri izvajanju tega, kar smo se dogovorili.
Gospe in gospodje, prepričan sem, da bo vsak, ki je seznanjen s temi vprašanji, vsak, ki ga zanimajo človekove pravice, vprašanja podnebnih sprememb, priseljevanja in podpore priseljencem, vprašanja razvoja ali varnosti, vesel, da sta Evropa in Afrika končno vzpostavili politični okvir za pogajanje in dialog.
Ne dvomim, da je zunanja politika Evrope boljša in bogatejša od vrha Afriške unije, zato vam z zadovoljstvom povem, da smo v polletju uspešno prestali ovire in zastoje ter da smo uspešno odpravili predsodke, zaradi česar lahko danes trdimo, da je Evropa ob koncu portugalskega predsedovanja postala močnejša ne le notranje, ampak tudi pri zunanji politiki.
V zvezi z Brazilijo, Rusijo, Indijo in Kitajsko imamo zdaj skladno politiko, z Afriko pa politični dialog, za katerega je vsak udeleženi v zunanjih odnosih menil, da je bila napaka, ker ga nismo imeli v zadnjih letih. Pogodba, Brazilija in Afrika so dosežki, dosežki v korist Evrope, vendar gospe in gospodje, gospod predsednik, zdaj ni časa niti na kratko našteti vseh dosežkov portugalskega predsedstva, vendar bi želel na kratko povedati, da je to predsedstvo pustilo pečat na glavnih točkah evropskega programa, najprej pa bi rad omenil program o svoboščinah.
Predsedovanje je zaznamovalo program o svoboščinah, ko smo tukaj razglasili listino o temeljnih pravicah, kar je bil odločilen trenutek za evropski projekt, listina pa je, kot sem omenil, pravno veljavna v lizbonski pogodbi. Pod vodstvom portugalskega predsedstva smo uspešno vzpostavili evropski dan boja proti smrtni kazni, ta pa časti evropske vrednote in daje jasno znamenje svetu evropskega zagovarjanja vrednosti življenja. Vedite, da se je v času portugalskega predsedstva na tretjem odboru Generalne skupščine Združenih narodov dosegel sporazum glede moratorija na smrtno kazen, glasovanje pa je bilo rezultat evropskega predloga, ki spoštuje evropske tradicije in vrednote. Poleg tega bi v zvezi s programom o svoboščinah poudaril prizadevanja portugalskega predsedstva za razširitev področja svobodnega gibanja na nove države članice.
S predsednikom Komisije in številnimi ministri bom 21. in 22. decembra imel priložnost biti navzoč na mejah, na katerih se bodo kontrole odpravile, pri čemer bo devet držav vstopilo v schengensko območje in tako izpolnilo največje pričakovanje tistim državljanom, ki želijo biti del Evrope in se svobodno gibati, hkrati pa pripadati območju, ki ščiti njihovo varnost.
Sistem SISone4all je lepa zgodba, saj se bodo z vztrajanjem Portugalske mejne kontrole 31. decembra 2007 odpravile, ker portugalski minister ne bi prenesel misli, da je tehnično nemogoče povezati baze podatkov novih držav z bazami podatkov schengenskega sistema, in ker je portugalsko podjetje predlagalo tehnično rešitev težave. V teh državah bomo 21. in 22. decembra pripovedovali, da je Portugalska zelo ponosna, da je lahko s portugalsko tehnologijo in politično voljo prispevala k temu, da bodo te države svojim državljanom lahko zagotovile popolno svobodo gibanja, ker je to največje pričakovanje Evropejcev. Prihajam iz države, ki je ta trenutek že doživela; dobro se spominjam trenutka, ko so bile mejne kontrole med Portugalsko in Španijo odpravljene in bilo je prvič, da smo se počutili kot del evropske družine. Iz tega razloga bo simbolični trenutek tega predsedovanja, ko bodo portugalski in drugi politiki ter predsednik Komisije prisotni na teh mejah v počastitev odprave kontrol, s čimer se bodo uresničile evropske sanje in pričakovanje glede oblikovanja območja svobodnega gibanja in varnosti, ki ga predstavlja schengensko območje.
Zaznamovali smo ne le program o svoboščinah, ampak tudi socialni program. Vsakega bi opozoril, da se je sporazum med evropskimi sindikati in združenji delodajalcev dosegel v času portugalskega predsedovanja, kar je zelo pomemben sporazum, ki poudarja izzive za evropski trg dela, v času portugalskega predsedovanja pa so se tudi vse države sporazumele glede skupnih načel prožne varnosti, kar deluje kot gonilna sila, ki pospešuje evropski model, po katerem je prožnost, ki je nepogrešljiva za konkurenčnost, združljiva z varnostjo delavcev, kar je posebnost evropskega socialnega modela.
Glede socialnega programa želim poudariti pozornost, ki smo jo namenili migracijski politiki. V šestih mesecih smo temu vprašanju namenili precej pozornosti. Gostili smo mednarodno konferenco v Lizboni, ker je bil naš cilj pomagati pri določitvi ali vzpostavitvi širših smernic za evropsko migracijsko politiko. Na zadnjem Svetu je predsednik Komisije imel priložnost predstaviti dokument Komisije, ki opredeljuje temelje te politike, tj. migracijske politike, ki ima v bistvu tri stebre: vključevanje priseljencev, boj proti nezakonitemu priseljevanju in sodelovanje z državami izvora za urejanje migracijskih tokov in na ta način varovanje priseljencev. To je mejnik, pomembna točka o evropskem socialnem programu, Portugalska pa je zelo ponosna, da je prispevala k napredku pri evropski migracijski politiki.
Portugalsko predsedstvo je prav tako zaznamovalo gospodarski program, pri čemer imam v mislih odobritev projekta Galileo pod portugalskim predsedstvom, kakor je omenil predsednik Evropskega parlamenta; projekt se je več let zavlačeval, škodoval Evropi in celemu svetu pošiljal sporočilo, da je Evropa v tako odločilnem sektorju nesposobna imeti lasten projekt. Projekt Galileo je mogoče eden od infrastrukturnih projektov za izboljševanje podobe Evrope v svetu in podpiranje Evrope na zelo konkurenčnem področju telekomunikacij. Zaradi tega smo zelo ponosni, da se je pod vodstvom portugalskega predsedstva in ministra Mária Lina končno dosegel sporazum, ki razlikuje med Evropo in evropskim projektom. V zvezi z gospodarskim programom želim poudariti tudi naš prispevek k vseevropski pomorski politiki s potrditvijo okvirne direktive o strategiji o morskem okolju kot osnovnega pogoja za Evropo, da ima skladen pristop med vsemi državami v razmerju do morja.
Kar zadeva energijo in podnebne spremembe, želim poudariti dve točki: prva je sklenitev strateškega načrta za energetske tehnologije. To je gotovo temeljna točka, ki zaznamuje ambicije Evrope na tem področju in njeno pripravljenost za čim večje vlaganje v inovacije in raziskave, tako da se bomo lahko soočili z izzivi prihodnosti. Poudaril bi tudi sporazum z Balija, dosežen med portugalskim predsedovanjem, ki nam danes zagotavlja jasen časovni načrt za pogajanja, tako da bomo leta 2009 ponovno dosegli svetovni sporazum za odzivanje na izzive podnebnih sprememb.
Nazadnje, gospe in gospodje, smo zaznamovali tudi program za prihodnost Evropske unije, s čimer seveda mislim na deklaracijo o globalizaciji, ki smo jo potrdili na zadnjem Svetu. Deklaracija pomeni naslednje: najprej je Evropa rešila svoje institucionalne težave in se zdaj sooča z izzivi spreminjajočega se sveta, da prevzame vlogo voditeljice v institucionalni reformi, obravnava izobraževanje, usposabljanje in raziskave kot osrednje vprašanje za rešitev vloge Evrope v globaliziranem svetu in tudi za boj proti vsem okoljskim izzivom, ki grozijo svetu. Evropski program o globalizaciji pomeni, da se Evropa vrača in ponovno razpravlja o popolnoma temeljnih vprašanjih, ki jih je na žalost puščala v ozadju, ker so jo v zadnjih letih ovirale institucionalne težave.
Deklaracija o globalizaciji in tudi sporazum o skupini za razmislek. Na nedavnem Svetu smo sprejeli mandat za skupino za razmislek, da bi prispevala k splošnemu posvetovanju glede tega vprašanja in prihodnosti Evrope med letoma 2020 in 2030. Za pomoč pri prepoznavanju in soočanju z izzivi smo potrdili vodstvo te skupine Felipeju Gonzálesu, ki je v evropski zgodovini eden od velikih Evropejcev in se vrača v politično življenje zaradi vodenja te skupine, da bi služil temu, kar je zanj plemenit ideal: evropski projekt skupaj s podpredsednikoma Vike-Freibergovo in Jormo Ollil, ki se mu bosta pridružila pri vodenju medtem oblikovane skupine.
Gospod predsednik, gospe in gospodje, ne bom opisoval vsake podrobnosti dosežkov portugalskega predsedovanja, ampak bi povedal, da sem na to predsedovanje zelo ponosen in zadovoljen z njim. Dosegli smo vse cilje, ki smo si jih postavili; najpomembnejše in tudi tiste, v katerih uspeh smo dvomili. Pogodba, Brazilija, Afrika, zaznamovali pa smo tudi gospodarski program, socialni program, program o svoboščinah in program za prihodnost. Gospod predsednik, gospe in gospodje, to predsedovanje je predsedovanje za proevropsko državo, državo, ki jasno razume, da zagovarja lastne interese prek evropskega projekta v državi, predani evropskim idealom, v državi, ki jo vodijo evropski politiki, ki jasno razumejo, da Evropa potrebuje razvoj evropskega projekta in da je ta projekt najverjetneje najžlahtnejši, najbolj kritičen in najpomembnejši projekt sodobnega časa ter je pomemben za Evropejce, evropsko gospodarstvo in tudi za svet.
Dovolite, gospod predsednik, da se na koncu zahvalim predvsem ministru za zunanje zadeve, ki sedi poleg mene, ki me je spremljal v tem polletju, državnemu sekretarju za evropske zadeve, ki je tukaj z mano, zahvaljujem se tudi portugalskemu diplomatskemu zboru, ki je vse organiziral, delal v ozadju in pogosto ni dobil priznanja za svoje delo; zahvaljujem se celotnemu portugalskemu zboru, ki se je za svojo državo in Evropo potrudil po najboljših močeh in ga je vodil eden od pomembnih portugalskih veleposlanikov, tj. veleposlanik Mendonça e Moura, ki je tukaj z mano.
Gospod predsednik, gospe in gospodje, to predsedovanje smo začeli z geslom: "Močnejša Evropa za boljši svet", to polletje pa smo končali v prepričanju, da smo to geslo spoštovali, se zelo potrudili kot država, da se Evropa lahko predstavi kot močnejša, kot Evropa, ki bolje služi svojim državljanom, ter kot Evropa, ki je bolje pripravljena na vlogo v svetu.
Vse smo storili za Evropo, ker je to način, kako zagovarjati interese Portugalske, Evrope in tudi sveta. Zahvaljujem se vsem parlamentarnim skupinam, ki so nas v tem obdobju podpirale; zahvaljujem se Komisiji za njeno podporo in predsedniku Evropskega parlamenta za njegovo stalno podporo, ki je portugalskemu predsedstvu ni nikoli zavrnil. Zelo sem ponosen in zadovoljen glede predsedovanja, svoje veselje, ki je veselje za Evropo, pa bi želel deliti z vami.
(Ploskanje.)
Predsednik
Gospod predsedujoči, zelo se vam zahvaljujem za ta govor in ponovno za vašo vdanost.
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - (PT) Gospod predsednik, predsednik Sveta, gospe in gospodje, v zadnjem polletju se je izvrstno ponazorilo, kar smo zagovarjali kot dva načina za napredovanje v Evropi. Hkrati kot si prizadevamo za rešitev institucionalnih vprašanj, si prizadevamo tudi za napredek v smislu praktičnih rezultatov za ponazoritev državljanom, da Evropa resnično deluje v korist njihovim željam.
Leto 2007 je pokazalo, da je Evropa sposobna sprejemanja teh izzivov. Priča smo bili pogajanjem, sporazumu in podpisu lizbonske pogodbe, ki bo Evropi omogočila institucije za prihodnost, tako da se bo lahko odzvala na izzive 21. stoletja.
Pri tem bi ponovno izrazil spoštovanje portugalskemu predsedstvu in zlasti predsedniku vlade Joséju Sócratesu za njegovo primerno vodenje Evropske unije. Pravično je priznati tudi pomemben prispevek nemškega predsedstva in kanclerke Merklove pred mandatom Portugalske, ki je omogočil pozitiven napredek za sporazum, tako pomemben za Evropo. Gotovo je bilo na začetku veliko tistih, ki so dvomili v potrebo po tem prizadevanju, vendar je res, da so se pred nekaj dnevi v Lizboni vlade EU 27 sporazumele glede pogodbe, o kateri so se same pogajale.
Ta politični dosežek je treba zdaj prenesti v prakso. Države članice so se sporazumele in podpisale pogodbo ter se dogovorile o ratifikaciji, tako da začne veljati 1. januarja 2009. Ta zaveza držav članic se mora jemati zelo resno. S podpisom pogodbe so vlade prevzele odgovornost za zagovarjanje pogodbe pred svojimi parlamenti in javnim mnenjem. Če želi Evropa napredovati, morajo vlade biti pri teh nalogah uspešne.
Gospod predsednik, prisrčno pozdravljam Madžarsko, ki je včeraj ratificirala lizbonsko pogodbo. Pogodba je bila ratificirana z veliko večino: 385 glasov za in le pet glasov proti.
(Ploskanje.)
Menim, da je ratifikacija lizbonske pogodbe, ki jo je prva opravila ena od novih držav članic, zelo simbolično dejanje in zelo pozitiven politični znak. Madžarska si zasluži naš aplavz.
V tem obdobju in zlasti v teh šestih mesecih smo hkrati opazili, da Evropska unija vodi politiko, ki vsak dan vpliva na vsakega Evropejca: gospodarska rast, ustvarjanje novih delovnih mest, podnebne spremembe, energija, priseljevanje in inovacije. To so vprašanja, ki bodo določila uspeh Evrope v sedanjosti in prihodnosti.
Predsednik vlade Sócrates je že spregovoril o številnih dosežkih predsedovanja. Vseh ne bom ponavljal. Seveda pa se lahko strinjam z vsem, kar je povedal v zvezi s pomenom vrha med Evropsko in Afriško unijo, s prvim vrhom z Brazilijo o strateških odnosih s to zelo pomembno državo, s sporazumom, ki se je dosegel o Galileu, ter zelo pomembnim sporazumom socialnih partnerjev o načelih prožne varnosti. Lahko dodam še nekaj drugih točk in poudarim tiste, katerim je bilo včasih namenjeno manj pozornosti, pa so prav tako pomembne. Na primer, splošni politični sporazum, ki je bil dosežen z Evropskim parlamentom, o ustanovitvi Evropskega inštituta za inovacije in tehnologijo, ki je zelo konkreten in vodilen projekt za inovacije v Evropi, ter tudi uvedba celostne pomorske politike za Unijo.
S tem se uspešno izvaja delo, ki ga je začela opravljati Komisija pred skoraj tremi leti, in sicer marca 2005. Glede na obsežno javno razpravo o zeleni knjigi, ki jo je objavila Komisija junija 2006, smo v evropskih institucijah dosegli jasno soglasje o tem, kako je pomorska politika pomembna za Unijo, da se lahko ta sooči z izzivi globalizacije in konkurenčnosti, podnebnimi spremembami in energijo ter na trajnosten način kar najbolj poveča potencial naših oceanov in morij. Na podlagi izjemnega julijskega poročila petih odborov Evropskega parlamenta je Evropski svet prejšnji teden v celoti upošteval vizijo Komisije o celostni pomorski politiki za Unijo in akcijski načrt. Posebno spoštovanje gre izraziti portugalskemu predsedovanju, ki je to obravnavala kot prednostno nalogo za Unijo.
Kako so se vsi ti dosežki uresničili? Pri tem je bilo bistvenega pomena učinkovito sodelovanje med tremi osrednjimi institucijami: Parlament, Komisija in Svet ministrov so lahko skupaj sodelovali in vzpostavili resnično soglasje glede širokega področja delovanja Evropske unije. Veliko koristi smo imeli tudi od vse večjega spoznavanja, da je Evropska unija pravo sredstvo za obravnavanje sedanjih velikih izzivov. Samo poglejte podatke Eurobarometra, ki so bili objavljeni danes. Raziskava potrjuje podatke, objavljene letošnjo pomlad, da je skupna podpora Evropski uniji višja, kot je bila kdaj koli v zadnjem desetletju. Pridobivamo zaupanje evropskih državljanov; zdaj moramo pokazati, da si to zaupanje zaslužimo.
Prejšnji teden so tri institucije Evropskega parlamenta v Strasbourgu v nekaj dneh razglasile listino o temeljnih pravicah, podpisala se je lizbonska pogodba in po teh pomembnih trenutkih se je Evropski svet osredotočil na ključna vprašanja, ki so za državljane neposredno zanimiva.
Po zgodovinskih dogodkih v sredo in četrtek se je v petek Evropski svet vrnil na ključno nalogo uresničevanja rezultatov Evrope; tako imamo zdaj vzpostavljen okvir za te rezultate, ki jih mora Evropska unija zagotoviti leta 2008.
Za naše prihodnje ukrepanje je bistven pomen globalizacije. Ni preteklo veliko časa, ko so se oblikovalci politik izogibali vprašanja globalizacije. Globalizacija se je obravnavala kot preveč težavno in preveč odločilno vprašanje ter se je včasih celo skušalo izogniti besedi. Deklaracija o globalizaciji, ki jo je odobril Evropski svet, je to spremenila. Vemo, da lahko Evropa združi praktičen in proaktiven pristop do globalizacije. Vsi vplivi globalizacije niso pozitivni, to vemo, vendar to ni razlog za pasivnost. Zaradi tega naj se raje podvojijo naša prizadevanja, da kar najbolj izkoristimo priložnosti, ki jih ponuja globalizacija Evropi. Evropska unija se glede svoje prihodnosti v dobi globalizacije lahko utemeljeno počuti samozavestno. Prikazuje, kako so vrednote, ki vladajo evropski družbi, popolnoma združljive s proaktivnim pristopom do globalizacije. To je sporočilo deklaracije o globalizaciji. To je zdaj pravi občutek gonilne sile v našem programu za doseganje uspeha v dobi globalizacije, gonilna sila, ki jo bomo v naslednjih mesecih ohranjali s številnimi pobudami Komisije.
Zadovoljen sem bil glede odločitve portugalskega predsedstva, da posebno pozornost nameni priseljevanju. Če uspemo dobro obravnavati vprašanje priseljevanja, imajo lahko vsi korist: Evropa, države članice Evropske unije, pa tudi države izvora in sami priseljenci, ker je to tudi socialno vprašanje, kot nas je nedavno opozoril predsedujoči Svetu. Evropski svet je podprl celostni pristop, ki ga je v začetku decembra predlagala Komisija. Da bi podprli predloge, ki so že pripravljeni, kot so v zvezi z nezakonitim priseljevanjem, neprijavljenim delom in modro izkaznico za visoko usposobljene delavce, bomo naslednje leto v zvezi s priseljevanjem predlagali nove predloge za vzpostavitev zares celostnega pristopa na evropski ravni.
Pred tem bomo predlagali nov sveženj ukrepov za uresničitev obljub Unije glede podnebnih sprememb in energije. Še eno točko o globalizaciji predstavljajo podnebne spremembe in potreba po svetovni rešitvi za svetovno težavo. Vesel sem, da Evropa to vprašanje razširja po vsem svetu. Ponosen sem, da je bila Evropska unija in njenih 27 držav članic na konferenci na Baliju enotna. Deklaracija je pomemben korak v pravo smer na poti v København leta 2009. Vem, da bi si nekateri od nas želeli več, vendar je bilo dejstvo, da se je na konferenci Združenih narodov doseglo soglasje ter zaveza k ciljnemu datumu in ureditvi po letu 2012, samo po sebi uspešno in bodimo odkriti, da ta uspeh ne bi bil mogoč brez vodilne vloge Evrope in evropske enotnosti.
Poudarek je zdaj na potrebi po zagotavljanju nadaljnjega spremljanja in vztrajanja pri ambicioznih zavezujočih ciljih za zmanjšanje CO2. Le nekaj dni po konferenci na Baliju se lahko jasno zavedamo, da se spremembe obračajo v našo korist. Nekateri od naših glavnih partnerjev, ki še niso spremenili svojega mnenja - Avstralija ga je že - ga še bodo. Vendar moramo pritisk ohranjati, da osmišljamo naše vodenje. Najboljši način za to je, da z nadaljevanjem naših lastnih predlogov mislimo resno. S Parlamentom želim tesno sodelovati v prihodnjem letu in soglašati s skupnim ciljem političnega sporazuma o celotnem svežnju do konca naslednjega leta.
Evropski svet je prav tako izkoristil priložnost za usmerjanje v prihodnost ne le v smislu deklaracije o globalizaciji, vendar tudi s predlaganjem nekaterih idej. Skupina za razmislek predstavlja inovativen pristop, ki lahko obrodi sadove. Če zremo v leto 2020, je za leto 2030 potrebna disciplina in domišljija, vendar nam rezultat lahko pomaga pri ohranitvi poudarka na celotni sliki, zlasti na svetovnih izzivih. Ko bo celotna skupina začela delovati naslednje leto, se lahko zanese na podporo Komisije. Pozdravljam tudi odločitev predsednika skupine Felipeja Gonzálesa, zelo izkušenega državnika in predanega Evropejca, ter podpredsednikov Vike-Freibergove in Jorme Ollila.
Evropski svet se je ustavil tudi pri neposrednejših izzivih. Stabilnost Kosova je močno odvisna od enotne Evropske unije in prihodnost tako Srbije kot Kosova je v Evropi. To vedo oni in to vemo mi. Pokazati moramo odločno in enotno delovanje Unije. Gre za odločilni preizkus Evrope, kjer ne smemo zatajiti. Evropska komisija spodbuja države članice, da ohranjajo enoten in skladen pristop glede vprašanja Kosova.
Preden zaključim, bi želel povedati, da je Komisija izjemno zadovoljna z evropskim soglasjem o človekoljubni pomoči, ki sta ga sprejela Parlament in Svet. Deklaracija, za katero mi je v čast, da jo podpišem po tem zasedanju s predsednikom Pötteringom in predsednikom portugalske vlade Sócratesom, je obsežna politična izjava o naših ciljih, načelih in dobrih praktičnih pristopih do človekoljubne pomoči, ki jo dvostransko zagotavljajo države članice in Evropska skupnost.
Soglasje je mejnik za človekoljubno pomoč Evropske unije. Sama Evropska komisija je druga največja človekoljubna donatorica na svetu in z dajanjem prednosti temu soglasju se je ostro odzvala na vse bolj zahtevno okolje, s katerim se soočajo človekoljubni delavci. Povečevanje politične vloge Komisije na tem področju glede na njene obsežne izkušnje pri zagotavljanju človekoljubne pomoči in edinstvene vloge v središču Evropske unije pozitivno pozdravljajo države članice, Parlament in tudi človekoljubni partnerji. Začela so se notranja dela za prenos zavez iz soglasja v osnutek akcijskega načrta, ki bo predstavljen v prvi polovici leta 2008.
Nazadnje, predsednik vlade Socrates je kot predsedujoči Evropskemu svetu omenil, da delo v tem letu še ni končano. V čast mi bo, da se mu bom pred koncem leta pridružil pri zelo simboličnem dejanju odpiranja naših notranjih meja. Od 21. decembra 2007 bomo živeli in se gibali na območju 24 držav brez notranjih meja. To je edinstveni in zgodovinski dosežek. Estonija, Češka, Latvija, Litva, Madžarska, Malta, Poljska, Slovaška in Slovenija bodo odpravile kontrole na notranjih mejah. To bo vsem Evropejcem omogočilo hitrejše in enostavnejše potovanje. Od 21. decembra 2007 bo mogoče brez kontrole na mejah potovati od Iberskega polotoka do Poljske in od Grčije do Finske.
Čestitam tudi portugalskemu predsedstvu glede strateškega vodstva za uspešno izvajanje projekta schengenskega informacijskega sistema: "SIS eden za vse". Odprava notranjih meja Evropske unije prinaša nove možnosti za ljudi, ki živijo, se gibajo in sklepajo posle v Evropi. Za naše državljane je pomembna razlaga, da se hkrati z odpravo kontrol na mejah in spodbujanjem svobode krepijo tudi varnostni standardi, ker to pomeni učinkovito kontrolo na zunanjih mejah. Ne smemo pozabiti, da je na primer zdaj španska meja poljska meja, ta pa je tudi grška meja, tako da lahko to urejamo brez okrepitve varnosti na zunanjih mejah in gremo dalje le zaradi tega, ker so se te države članice potrudile. Ne le s simboličnega stališča menim, da bo to zelo pomemben razvoj naše nove, razširjene in zavezane Evrope.
Sporočilo leta 2007 je veliko upanja in nemalo pričakovanj. Oči Evropejcev se obračajo k Evropski uniji za odgovore na številna vprašanja. Zadnji meseci nam dajejo samozavest, da smo kos nalogi.
(Ploskanje.)
Predsednik
Predsednik Komisije, zahvaljujem se vam za vaš govor in predanost.
Joseph Daul
v imenu skupine PPE-DE. - (FR) Gospod predsednik, predsednik Komisije, predsedujoči Svetu, gospe in gospodje, danes ta parlament proslavlja v celoti delujočo Evropo. Lizbonska pogodba je podpisana. Njena ratifikacija se je začela. Čestitam Madžarski, pravi državi članici, ki jo je ratificirala.
Z lizbonsko pogodbo utrjujemo naše skupne vrednote, to so demokracija, svoboda, solidarnost, in naše cilje: mir, varnost, varstvo okolja in napredek. Da, lizbonska pogodba daje Uniji večjo kohezijo. Integracijski proces, ki se je začel pred petdesetimi leti, se nadaljuje: še vedno smo združeni v raznolikosti izvora, kulture in jezikov, kar predstavlja resnično bogastvo Evrope in kar je vzpostavljeno v lizbonski pogodbi. Iz vključevanja pluralistična Evropa črpa svojo moč.
Zakonodajalci našim državljanom dolgujemo pojasnilo. Povejmo to na enostaven način. Evropska unija in države članice so združene. Delijo si pristojnosti. Odločile so se, da del svoje neodvisnosti opravljajo skupaj. Od Evrope zahtevajmo stvari, za katere je pristojna, in od držav članic zahtevajmo stvari, za katere so pristojne.
Moja skupina bo nadaljevala s kampanjo za lizbonsko pogodbo in evropsko listino o temeljnih pravicah, ki daje pečat našim skupnim vrednotam. Upajmo, da je to jasno in razumljivo, predvsem pa, da to vsak spoštuje, ter da pogodbo podpira veliko število naših državljanov.
Od leta 2009 bo nov institucionalni okvir, ki ga zagotavlja lizbonska pogodba, povečal pristojnosti Parlamenta. Pomembno je vedeti, da se bo od junija 2009 z rezultati evropskih volitev določila sestava Parlamenta, kar bo vplivalo na imenovanje predsednika Komisije. Očitno moja skupina upa, da bo na volitvah prepričala kar največ evropskih državljanov, ki bi oddali glas za vodstvo PPE-DE; vodstvo, ki je sposobno nadaljevati socialno-ekonomsko strategijo za obravnavo globalizacije in staranje prebivalstva, vodstvo, ki je sposobno vlagati v raziskave in razvoj, razvijati evropski prostor pravice in varnosti za učinkovitejši boj proti kriminalu, nezakonitemu priseljevanju in terorizmu, vodstvo, ki je sposobno sprejemati prave odločitve za varstvo našega okolja, trajnostni razvoj in energetsko neodvisnost, vodstvo, ki je sposobno voditi zunanjo politiko, ki omogoča Evropi enotno delovanje. To je za nas podlaga za pristojnosti združene Evrope in upravljanje v prihodnosti, evropsko upravljanje. To je tisto, kar je danes potrebno na Kosovu za ohranitev miru. Mir in stabilnost na Balkanu pred vrati EU zelo zadevata Evropejce.
Dobro upravljanje Evrope ima tudi srednjeročno in dolgoročno vizijo ter podpiramo odločitev Evropskega sveta, da vzpostavi skupino za razmislek za ocenitev učinka v prihodnosti glede odločitev, sprejetih danes in v središču demokracije, ter ki bo poskušala odgovoriti na izzive, s katerimi se bo morala Evropa soočiti v naslednjih 10, 20 ali 30 letih, kar se bo odražalo na razvojnih strategijah EU. Le trdno upravljanje lahko prežene odpor in nasprotovanje boju proti podnebnim spremembam. Ocena z Balija je dober primer. Evropa potrebuje vodilno vlogo, da lahko rešuje podnebna vprašanja, najprej v Poznanu leta 2008, kjer bodo naslednja pogajanja o podnebju, in nato še v Københavnu. Evropski politiki imajo pri tem glavno odgovornost. Obremenitev prihodnosti naših otrok in vnukov bi bil zločin. Od nas je odvisno, ali bomo v to prepričali naše ameriške partnerje.
Podnebje in dobro upravljanje v Evropi sta zadevi, ki jih je treba obravnavati danes, tukaj v Bruslju, ko se ministri za kmetijstvo in ribištvo sestanejo na letnem maratonu razprav o proizvodnih kvotah. Ne pozabimo na vpliv podnebnih sprememb na proizvodnjo hrane. Lani avgusta smo doživeli že velika povišanja cen živilski proizvodov. Zdaj sta se povišali tudi ceni pšenice in riža ter dosegli rekordno vrednost. Evropski državljani ponovno pričakujejo odgovore Evrope in tudi usklajene ukrepe.
Gospod predsednik, predsedujoči Svetu, gospe in gospodje, 50 let vzpostavljamo mir, uspeli smo ustvariti enoten trg, odpravili smo zunanje meje, imamo centralno banko in evropsko valuto, od srečanja v Amsterdamu se ukvarjamo s skupno zunanjo politiko ter imamo Europol in Eurojust. S povečevanjem in širitvijo schengenskega območja ustvarjamo prostor varnosti in pravice. Evropa potrebuje več. Lizbonska pogodba rešuje EU pred padcem.
Zame in mojo skupino je sestava Evrope v 21. stoletju ponovno sopomenska z navdušenjem in ambicijami. Od območja proste trgovine do prave politične Evrope ponovno spregovorimo o evropskem projektu in smo pripravljeni na sprejemanje odločitev. V novem globaliziranem svetu ni prostora za "vsakega zase". Ne glede na velikost ali poseljenost naše države članice brez povezovanja nimajo možnosti za blaginjo.
Zahvaljujem se predsedniku, predsedujočemu Svetu, predsedniku Komisije, praznične pozdrave vsem, predvsem pa želim najboljše glede sprejetja pogodbe leta 2008 s strani ostalih 26 držav.
(Ploskanje.)
Martin Schulz
v imenu skupine PSE. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, portugalsko predsedstvo je bilo uspešno in čestitam vam, gospod Sócrates, in celotni vladi za ta uspeh.
Družina Lobo Antunes nam je priskrbela ne le dobrega državnega sekretarja, ampak tudi priznanega pisatelja, ki je napisal zanimiv roman z naslovom The Splendour of Portugal, ki je tudi vrstica nacionalne himne. Ugled Portugalske raste s tem predsedovanjem, zlasti po zaslugi treh stvari, ki ste jih sami omenili. V primerjavi z Evropo je vrh z Afriško unijo Afriki povrnil dostojanstvo, za katerega so bili Afričani zaradi Evropejcev že dolgo prikrajšani. To je bil eden od uspehov vašega predsedovanja. Dejstvo, da ste organizirali vrh z Brazilijo, kaže na to, da je treba politiki v zvezi z Latinsko Ameriko nameniti večjo pozornost v evropski politiki, ker dejansko temelji na skupnih tradicijah (Portugalska, Brazilija, Španija, Južna Amerika, Srednja Amerika), danes pa tudi predvsem na skupnih vrednotah, ki si jih deli z regijo sveta - Latinsko Ameriko. Organizacija tega vrha z Brazilijo je bil zato pravi korak. V zvezi s skupnimi vrednotami se v imenu svoje politične skupine se zahvaljujem za to, da ste se dejansko borili za odpravo smrtne kazni in to postavili v središče delovanja, evropski dan boja proti smrtni kazni pa je v veliki meri zasluga portugalskega predsedovanja.
(Ploskanje.)
Kljub temu so izzivi pred nami. Videli smo slovesni podpis pogodbe, a to sem že doživel in videl vse, ki so slovesno podpisali. Doživel sem tudi zakulisje, v katerega so ti slovesni podpisovalci poniknili. Nekateri zdaj niso več med nami, morda je to tudi prav. Zdaj, ko je pogodba v postopku ratifikacije, imamo nekaj, za kar se moramo boriti. Madžarski smo se že zahvalili. Če želimo biti leta 2008 uspešni, je treba natančno upoštevati vsebino sklepov zasedanja Sveta, ki je bilo po slovesnem podpisu.
V imenu svoje skupine pozdravljam dejstvo, da Svet priznava potrebo po reviziji smernic za integrirano gospodarsko politiko. Upam, da Komisija to jemlje resno in zagotavlja ustrezno izjavo. Pozdravljam tudi dejstvo, da Svet zahteva izjavo Komisije glede storitev splošnega interesa, kar je tudi zahteva ene od naših skupin. V zvezi s tem sem pisal vsem voditeljem vlad. Predsednik Komisije, upam, da boste to zdaj vzeli resno, saj ste pred nekaj tedni povedali, da take izjave ne potrebujemo. Svet se z vami glede tega ne strinja in kot socialisti smo na strani Sveta.
Predsednik Komisije, povedali ste, da naše delo še ni končano in zaradi tega se zdaj obračam na vas. Govorili ste o schengnu. Skupaj z gospodom Sócratesom bosta odprla meje. To je izjemno. Vendar vem, da boste jutri imeli težko delo. Komisija želi jutri skleniti osnutek direktive o čezmejnih zdravstvenih storitvah. Ne vem, če je pametno dan pred božičnimi počitnicami tako na hitro sprejemati tako odločitev. Direktiva Bolkestein se je prav tako na hitro sprejela dan pred poletnimi počitnicami, to pa nas je posledično stalo ratifikacije ustave. Zato bi vam rekel: če jo sprejmete jutri, se zavedajte, da je treba vse, kar je zunaj okvira direktive o storitvah, tj. zunaj načela države porekla, treba razumeti takole: v direktivi o storitvah smo določili jasen okvir. Če poskušamo načelo države izvora s posebnimi direktivami izsiliti skozi zadnja vrata, se bomo jezili nad skupino socialdemokratov v Evropskem parlamentu. Upoštevajte to pri jutrišnji resoluciji.
Leta 2008 potrebujemo uspešno ratifikacijo. Evropski državljani so videli, da je portugalskemu predsedstvu skupaj z nemškim leta 2007 dejansko uspelo Evropo izvleči iz slepe ulice. Začeli smo se premikati, zdaj imamo podlago za pogodbo, ki pa še ne velja. Če to želimo, potrebujemo zaupanje prebivalcev. Če želimo to zaupanje pridobiti, moramo ljudem reči: "Temelj Evrope je socialna odgovornost". "Čikaški fantje" v vaši Komisiji naj ne ovirajo Božička. V Evropi potrebujemo jasno zavezo Komisije in tudi to, da je Evropa socialno odgovorna. V nasprotnem primeru se bo to izneverilo.
S tem vam vsem želim vesel božič.
(Smeh in ploskanje.)
o
o o o
Predsednik
Govorilo se je o prizadevanjih portugalskega predsedstva za odpravo smrtne kazni in dosego moratorija. Vsi ste gotovo opazili, da je država New Jersey v Združenih državah odpravila smrtno kazen. Danes sem pisal guvernerju New Jerseyja Jonu Corzineju ter njemu in zakonodaji čestital za to odločitev.
(Ploskanje.)
o
o o o
Graham Watson
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, pogosto pravijo, da izjema potrjuje pravilo, to predsedstvo pa ni potrdilo nobene izjeme.
Prevečkrat so nam ponujene lepe besede in visoke ambicije programov predsedstva, ki so se bolj kršili kot upoštevali. Z oživitvijo pogodbe, za katero smo vsi mislili, da ne obstaja več, ste pokazali, da je nemogoče zares mogoče. Od tega trenutka naprej se bo Lizbona vtisnila v naš spomin kot trenutek, ko si je Evropa podarila orodja in zanesljivost, da bo globalizacija delovala v našo korist in ne proti nam.
Politika ne bi bila politika, če dopustimo, da velike uspehe izpostavljamo, manjše neuspehe pa prikrivamo. Medtem ko je lizbonska pogodba nesporen uspeh, se je treba zavedati precenjevanja. Lizbonski vrh, ki je simbolično pomemben, lahko še bolj oddalji Evropo in Afriko. Soglasje o EPA se izmika tako hitro kot zagotovitve EU za razvoj trgovine.
Kaj se je zgodilo z veliko razpravo o prožni varnosti? Vašo veliko idejo o oživitvi evropskega gospodarstva, ki je upadlo, še preden smo ga opredelili? Kaj se dogaja z modro izkaznico, z večjo mobilnostjo delavcev v Uniji, ali s povezovanjem lizbonske in göteborške agende prek popolnega ločevanja ter zmanjševanja izpustov CO2?
Pravite, da ste zaznamovali pravosodje in notranje zadeve, vendar bodite previdni. Sporazumi o izmenjavi podatkov so v nevarni prednosti pred sporazumi o varstvu in varnosti podatkov.
Na pozitivni strani so po zaslugi znanja vaših ministrov evropsko vodstvo na Baliju, izjemen sporazum o proračunu EU za prihodnje leto in konstruktivna vzdržanost, ki nam je dala skupno politiko o Kosovu.
Predsednik vlade, po zaslugi vašega poguma in odločnosti lahko večje evropske države članice le začasno zaustavijo hiter napredek. Od leta 2009 vzpostavljamo glasovanje s kvalificirano večino, Parlament pridobiva moč s soodločanjem in veto ne bo več sredstvo za izsiljevanje Evrope, napredna večina, sredinska večina pa bo uspela oblikovati samo črne in bele odločitve Evrope.
Evropa je morda izgubila Beethovnovo Odo radosti, vendar dobro razumete Shakespearovo misel "morje pompa, ki buta ob strmi breg tega sveta". Kot je primerno za vodjo velikega pomorskega naroda, ste ga ujeli pri umiku.
(Ploskanje.)
Brian Crowley
v imenu skupine UEN. - Gospod predsednik, menim, da nihče od mojih kolegov še ni tega storil uradno, zato čestitam portugalskemu predsedniku vlade Sócratesu za zelo uspešen Svet in za podpis lizbonske pogodbe, kar je še pomembneje.
Točka, ki jo poudarjate glede vprašanj, kako Evropa lahko napreduje in se sooči z izzivi v prihodnosti, je bila omejena ali se je z njo odlašalo zaradi pomanjkanja učinkovitega sprejemanja odločitev znotraj institucij Unije. Medtem ko se nekateri tukaj ne bi strinjali s končnim sporazumom v lizbonski pogodbi, in drugi menijo, da je vse skupaj pretirano, dejansko stanje kaže, da z veljavnimi pogodbami nimamo dobre podlage za reševanje teh težav. Če nič drugega, je konferenca na Baliju pokazala, kako pomembno je bilo, da je Evropa enotna na tistih področjih, na katerih ima Evropska unija pristojnosti za sprejetje takih odločitev in zmožnost ukrepanja na svetovni ravni.
Očitno je tisto, kar se je dogajalo na Svetu po tem, druga zgodba. In to določa več smernic ter nadaljnjo pot, za katero želimo, da se odvija.
Če se omejim na tisto, kar se mi zdi največji dosežek portugalskega predsedovanja, je to vaša vztrajnost na vrhu z Afriško unijo. Ne glede na to, kaj pravijo drugi, je afriška celina naša najbližja soseda, naj si gre za področja razvoja, človekoljubne pomoči ali tveganj. Predolgo je preveč držav in preveč predsednikov vlad stalo vzvišeno do Afrike, ker je ena oseba kršila človekove pravice in svobodo.
Mi pa smo obsodili celo Afriko in nismo bili sposobni sestaviti skupnih strategij za napredek in razvoj ter omogočiti Afriki, da se razvije ne le na gospodarskem in trgovinskem področju, temveč da prevzame vodilno vlogo za pomoč tistim državam v Afriki, ki so bile uspešne, ter usmerja druge, da postanejo zgled.
Na nek način se skozi to zrcali delovanje Evrope v samem začetku, ko so ustanovni očetje Evropske unije združili svoje vizije po grozotah prve in druge svetovne vojne. S svojo vizijo so skušali pritegniti druge države, da zdaj vidimo: nekdanje diktature, bivše totalitarne režime, ki so zdaj del demokratičnih družin v Evropski uniji.
Predsednik vlade, čestitam vam in celotni ministrski skupini, zlasti pa vsem vašim javnim uslužbencem, ker so pripravili podlago in ustvarili možnosti, da se izkažemo.
Nazadnje se zahvaljujem tudi Komisiji, ki je imela veliko vlogo pri zgladitvi sporov in težav, s katerimi smo se srečevali v celotnem procesu.
V postopku ratifikacije vam želim veliko uspeha. Na Irskem imamo referendum o tem, kdaj bodo ljudje imeli čas za volitve, čestitam pa madžarskemu parlamentu za današnjo odločitev o postopku ratifikacije.
Monica Frassoni
v imenu skupine Verts/ALE. - (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, zahvaljujem se portugalskemu predsedstvu za njegovo pošteno in odprto proevropsko prizadevanje v tem polletju ter menim, da so verjetno nekatere pomanjkljivosti, na katere je že opozoril gospod Watson, odgovornost skupine in ne predsedstva, ker je s Svetom, ki ga imamo, precej težko doseči pomembnejše rezultate. Na kratko sem želela omeniti tri prednostne naloge predsedstva in nato na hitro komentirati podnebne spremembe kot del okoljskih vprašanj.
Glede lizbonske pogodbe naša politična skupina meni, da bi bilo mogoče zavzeti manj obrambno držo, ki ne bi prepuščala programa le v rokah evroskeptikov. To, kar je naredil Gordon Brown, je po mojem mnenju škandal in njegov odnos do vas ter tudi do vseh nas je prav tako škandalozen. Menim, da ne smemo biti več tako potrpežljivi in da je način, kako so Združeno kraljestvo in nekatere druge države dosegle, kar so želele glede lizbonske pogodbe, ki je korak nazaj glede na ustavo, znak, da se moramo res zamisliti nad tem, kaj je prihodnost Evrope.
S tega vidika se mi zdi, da mandat skupine za razmislek ni velika reč, bodimo resni. Ker ne more storite tega, onega in drugih stvari. To pravim, ker se moja skupina strinja s Spinellijem, edinim modrecem evropske institucije in Evropskega parlamenta; zadovoljna sem tudi, da ta skupina modrecev ne more storiti veliko, čeprav ne vem natančno, kaj lahko predsednik Felipe Gonzáles naredi v mandatu, vendar bomo očitno njegovo delo preučili z velikim zanimanjem.
Glede Brazilije nas najbolj skrbi dejstvo, da nič več ne govorimo o regionalni razsežnosti naših strateških odnosov s tem delom sveta, in enako bi lahko rekli za Afriko. Rekli ste, da nimate časa povedati, vendar bi želela vedeti, kakšna je dejansko strateška vsebina tega partnerstva z Brazilijo. Odkrito rečeno se meni in moji skupini zdi, da je edina stvar, ki se jasno pojavlja, da je interes Evropske unije v Latinski Ameriki in zlasti Braziliji interes njenih podjetij, nekaterih bolj kot drugih.
Kljub temu smo si želeli jasno strategijo za Latinsko Ameriko, katere cilj je oživljanje razsežnosti regionalnega povezovanja in opredelitev politike, usmerjene v večje sodelovanje pri podnebnih spremembah, kar se preprosto ni pokazalo kot sorazmerno puhla podpora za trženje bioetanola predsednika Lule.
V zvezi z Afriko je bila moja skupina zmeraj kritična do pristopa, do politike, ki je svojeglavo ideološka v zvezi s sporazumi o gospodarskih partnerstvih zlasti s strani Komisije. Ta pristop à la carte nas skrbi zaradi tega, ker afriška razsežnost ne zadostuje, kot so naši partnerji jasno povedali, zato se poskuša doseči dvostranski sporazum z vsako od afriških držav posebej.
To me spominja na to, kar so Združene države naredile z Mednarodnim kazenskim sodiščem: negativno je in popolnoma v nasprotju z našimi vrednotami, kar zadeva razvojno politiko. Sporazumi o gospodarskem partnerstvu niso instrument razvojne politike in menim, da so nam naši afriški partnerji to povedali jasno in glasno.
Gospod predsednik, nazadnje se zahvaljujem predsedstvu in tudi Komisiji za delo, opravljeno na Baliju, vendar menim, da najtežji del šele pride s prenosom v zakone in uredbe vseh zavez, ki smo jih sklenili o podnebnih spremembah. Imenitno je imeti krasno predstavo in trdna prepričanja na Baliju, vendar se moramo za jasne zakone in uredbe trdno zavzemati tudi v Evropski uniji.
Francis Wurtz
v imenu skupine GUE/NGL. - (FR) Gospod predsednik, predsedujoči Svetu, predsednik Komisije, slišali smo veliko samohvale. Po pojem mnenju bi moral biti konec predsedstva Sveta EU priložnost za voditelje držav ali vlad, da opravijo kritično oceno dejanj glede na izzive, s katerimi se je treba soočiti. To je še toliko bolj pomembno, ko se pojavlja finančna kriza, ko naš boj proti podnebnim spremembam ni preveč uspešen, katerega rezultat je negotov, in ko mednarodna skupnost poskuša oživeti mirovni proces s ciljem reševanja spora, ki zaznamuje naše obdobje.
Naj začnem s finančno krizo. Vodilni pisec pri Financial Times Martin Wolf vsaj enkrat navaja resnico. "Kar se dogaja ... je velik udarec za verodostojnost anglosaškega modela ... finančnega kapitalizma". Kdaj bo Evropski svet doživel tako razsvetljenje? Ali je na splošneje to res trenutek, da se odriva svobodno konkurenco na škodo zaščitnih ukrepov za zaposlovanje in pravic sindikatov, kot sta ponazorili dve zaskrbljujoči sodbi Sodišča, tj. zadeva Viking Line in še bolj škandalozna zadeva Vaxholm? Ali z zmanjševanjem delavnih pravic EU načrtuje soočenje z izzivom globalizacije? Ali verjamete, da bodo Evropejci dolgoročno sprejeli to pojasnitev o pridobitvi v imenu svobodnega trga in svete konkurence? Preveč hitro ste prepričani, gospod Barroso. Ena javnomnenjska raziskava še ne prinaša zaupanja, tako kot tudi ena lastovka še ne prinese pomladi.
Sledi podnebje. Evropa trdi, da je na najvidnejšem položaju v tej bitki in dejansko so cilji 27 držav članic za zmanjšanje emisij na pravi strani. Vendar kaj se zgodi z dejanskimi ukrepi, ko se industrijski lobiji lotijo sprejemanja odločitev najvišjih organov EU? Jutri bomo glede tega imeli jasnejšo sliko, ko bo Komisija predstavila nove standarde za emisije ogljikovega dioksida pri avtomobilih.
Nazadnje o pomoči za Palestino. Dobro opravljeno za finančno zavezo, če se ta seveda upošteva. Vendar kje je ta politična zaveza EU? Kaj pa glede očitne potrebe po umiku 550 vojaških barikad, da se konča blokada Gaze, da se učinkovito prekine naselitev na Zahodnem bregu, da se izpusti zapornike, da se konča poniževanje? Kdaj se bo prenehala samocenzura v zvezi z okupatorjem, če uporabim besede iz poročila gospoda de Sota, nekdanjega predstavnika ZN na Bližnjem vzhodu?
Poleg drugih področij so to tri področja, za katera se verodostojnost evropskega projekta lahko dobi ali izgubi.
Nigel Farage
v imenu skupine IND/DEM. - Gospod predsednik, to popoldne sem zelo užival ob vašem podpisovanju proračuna Evropske unije za leto 2008 in kdo ve, mogoče bodo revizorji podpisali tudi poslovne knjige. To bi bilo zabavno, kajne?
Gospod Sócrates, gotovo ste zelo zadovoljni z vašim predsedovanjem in dejstvom, da ste prejšnji četrtek podpisali to pogodbo v čudovitem samostanu v Lizboni. Vendar se ne morem pridružiti čestitkam drugih vodij skupin, ker to zame ni pošteno ravnanje. V Lizboni ste podpisali ustavno pogodbo. Po vsebini je enaka ustavi, ki so jo Francozi in Nemci zavrnili.
Odpravili ste določene besede, spremenili oštevilčenje členov in nam dali to isto pogodbo. Odkrito rečeno, si čimer ste se ukvarjali, ni nič boljše od velike prevare. Šlo je za jasno namero, da Evropejcem vsilite ustavo, le da niste imeli poguma, da jo tako imenujete.
To je nepošteno, oblikovano je le za preprečitev referendumov v državah članicah. Za vsem tem se skriva nov in po mojem mnenju zelo nevaren pojav evronacionalizma, želje po ustvarjanju takega stanja. Odgovor "ne" je nesprejemljiv in nič ga ne more ustaviti. Tukaj morate samo videti stanje, ko igra himna, ki naj sploh ne bi bila v novi pogodbi, ljudje pa stojijo pokonci. Pri evropskem projektu gre za nacionalizem.
Da se ljudem vsili novo državljanstvo, nov pravni red, ne da bi jih vprašali za soglasje, je zelo tvegana stvar. Zato prosim, da predsedovanje končate s premislekom. Izpolnite, kar ste obljubili svojim državljanom na Portugalskem. Omogočite jim referendum. To bo spodbudilo druge države članice k enakemu dejanju. Če je ta pogodba tako dobra, kot pravite, jo prodajte narodom Evrope.
(Ploskanje skupine IND/DEM.)
Maciej Marian Giertych
(PL) Gospod predsednik, voditelji držav članic EU so 13. decembra v Lizboni podpisali reformno pogodbo, tj. preimenovano in pozneje obžalovano Evropsko ustavo. Na žalost podpisniki niso vedeli, kaj podpisujejo; niso vedeli, ker prečiščeno besedilo ne obstaja. Tu pa tam se pogodba sklicuje na drug dokument, to pa povzroči še več sklicevanja. Namenoma je tako zapleteno, da nihče ne more razumeti, kakšna je vsebina. Na koncu imamo 25 strani obrazložitev glede oštevilčevanja členov v stari pogodbi v primerjavi z začasnim oštevilčevanjem v lizbonski pogodbi in oštevilčevanjem, ki se bo uporabilo v prečiščenem besedilu - popolna zmešnjava.
Portugalska, ali vas ni sram, da se tak nezrel dokument imenuje lizbonska pogodba? Portugalska, ali se ne sramujete, da ste sprejeli ponižanje s strani časovnega razporeda, ki ga je določilo nemško predsedstvo kot del standardizacije? Portugalska, ali vas ni sram, da goljufate Evropejce s tem, da jim predstavljate tisto, kar si ne želijo; tisto, kar bi na referendumu gotovo zavrnili, in tisto, kar so že zavrnili? Portugalska, sram naj vas bo.
Carlos Coelho
(PT) Gospod predsednik, predsednik Sveta, gospe in gospodje, čestitam, to je bilo izvrstno predsedovanje. Predsednik Komisije, čestitam za vašo podporo in zavezanost. Medinstitucionalno sodelovanje se je obrestovalo in pokazalo dobre rezultate. Moram reči, da nisem razumel govora gospoda Schulza in nisem razumel sklicevanja na direktivo Bolkestein, ki jo je predsednik Barroso podedoval od prejšnje Komisije.
V tem parlamentu smo opazili zelo dobro sodelovanje med predsednikom Evropske komisije in samo Komisijo s Parlamentom; vsi poslanci so dobro sodelovali, o čemer lahko pričajo portugalski poslanci, člani PSD pa so ponosni, da so prispevali k uspehu tega predsedovanja.
Poleg tega se je Portugalska med predsedovanjem Sveta vedno potrudila. To je veljalo v primeru leta 1992 z gospodom Cavaco Silvo in ministrom za zunanje zadeve Joăom de Deus Pinheirom; v primeru leta 2000 s predsednikom vlade Antóniom Guterresom in v primeru leta 2007, ko sta naše tretje predsedovanje Svetu vodila José Sócrates in minister Luís Amado.
Poudaril bi simbolični ukrep, ki ga je omenil predsednik Sócrates: nedavno odobritev Sveta o evropskem dnevu proti smrtni kazni. To je Evropa, na katero smo lahko ponosni, Evropa skupnih vrednot, ki si jih nazadnje delijo vse države članice brez izjeme. Ponovno poudarjam tri strukturne ukrepe, ki so se sprejeli med polletjem in so po mojem mnenju najpomembnejši: konec institucionalne krize s sprejetjem pogodbe in razglasitvijo zavezujoče evropske listine o temeljnih pravicah, zgodovinska razširitev schengenskega območja, kar sem sam spremljal, v katero je zdaj vključenih dodatnih devet držav članic in skoraj štiri milijone kvadratnih kilometrov, kar se lahko doseže to leto le s sposobnostjo Portugalske pri iskanju rešitve in sprejemom pomembnega strateškega programa Galileo, za katerega bi si nekateri želeli, da ne bi obstajal in prepustil monopol Združenim državam, Rusiji in Kitajski.
Čestitam vam, predsednik vlade Sócrates, in voščim vesel božič in srečno novo leto. Evropsko predsedovaje je bilo predsedovanje z dosežki, leto 2008 pa bo povsem drugačno leto, dvom v meni bi bil presenetljiv, če Portugalci ne zahtevajo tudi rezultatov v nacionalni politiki. Sem eden od tistih, ki verjamejo, da je gospod Sócrates boljši predsednik Sveta kot pa predsednik vlade.
Edite Estrela
(PT) Gospod predsednik, kako je mogoče toliko narediti v tako kratkem času? Vprašanje poslanca Evropskega parlamenta dobro povzema splošno mnenje o portugalskem predsedovanju EU: uspeh. Na podlagi govora gospoda Carlosa Coelha sem začudena, kako je bilo mogoče doseči rezultate, ki jih lahko vsak opazi in prizna kot predsednik EU, medtem ko je hkrati Portugalska dosegla, kar je; skoraj se zdi, da je sposoben biti prisoten povsod. Kar portugalskemu predsedniku vlade ne moremo očitati, je, da ni opravil svoje dolžnosti na obeh mestih in ni bil prisoten tam, kjer bi moral biti.
Gospe in gospodje, na voljo imam zelo malo časa, da povem to, kar želim: dve minuti sta kratki. Vendar dovolj dolgi, da se zahvalim, čestitam in priznam prispevke veliko ljudi ter opozorim na dejstvo, da so nekateri dvomili in nekateri niso verjeli. Na srečo so tu bili tisti, ki so bili v to prepričani, in ljudje z značajem, kot ga ima predsednik vlade Portugalske José Sócrates, se bodo zapisali v zgodovino zaradi svoje odločnosti zlasti zato, ker so verjeli in to uresničili, kar nam je prineslo lizbonsko pogodbo. Ne mislim se krasiti s tujim perjem, ker so za to zaslužni tudi drugi, vendar brez njegove in naše odločnosti danes ne bi imeli lizbonske pogodbe, niti vrha z Brazilijo niti vrha z Afriško unijo. To so le trije primeri od mnogih, ki bi jih lahko omenila.
Poleg tega so se časi spremenili, želje so se spremenile, poljska vlada se je spremenila in zdaj lahko celo proslavljamo evropski dan boja proti smrtni kazni. Zato moramo biti zadovoljni, si čestitati in se predvsem zahvaliti predsedniku Sveta in njegovi celotni skupini, portugalskemu diplomatskemu zboru, ministru za zunanje zadeve, državnemu sekretarju in celotni vladi ter tudi predsedniku Evropske komisije in sami Komisiji za njihov prispevek, ker je bilo to predsedovanje izjemno in sem zaradi tega zelo ponosna. Hvala.
Lena Ek
Gospod predsednik, pogajanja na Baliju o podnebnih spremembah so bila uspešna, vendar moramo misliti naprej. To je bil prvi uspešni korak proti Københavnu. Udeleženci z različnih področij Evropske unije so dobro opravili nalogo, pri čemer jih je portugalsko predsedstvo dobro usmerjalo. Vendar se želim osredotočiti na vprašanja in težave, s katerimi se soočamo, to pa predvsem zadeva nekaj tem.
Najprej časovni načrt. Na poti v København moramo spremljati vsako srečanje. To moramo opravljati s sodelovanjem in popolnim izvajanjem ukrepov ali orodij nove pogodbe ter res narediti, ker se bo v prihodnosti glede teh vprašanj soodločalo. To pomeni druge delovne metode in tesnejše sodelovanje med Komisijo, Svetom in Parlamentom, česar se veselim.
Naj zdaj navedem nekaj težav. Obravnavati moramo skupino G77 za gozdarstvo, kombinacijo prenosa tehnologije in boja proti revščini ter podnebnimi spremembami. To se lahko bolje pripravi kot na Baliju in je zelo nujno.
V rokah držim celoten lizbonski strateški sveženj Komisije. Ni le lizbonska pogodba, ampak tudi lizbonski postopek, ki ju moramo združiti z delom na področju podnebnih sprememb. Menim, da je treba še veliko dokazati, če želimo udejanjiti in izpolniti obljube Evrope na Baliju.
Guntars Krasts
(LV) Gospod predsednik, čestitam portugalskemu predsedstvu za njegove dosežke. Predsedstvo je uspelo svoj program okronati z novo pogodbo. To je bilo obdobje, v katerem je bilo treba doseči sporazum o reformni pogodbi, ne le za izboljšanje institucionalne zmožnosti, vendar najprej predvsem za zagotovitev, da države članice ohranijo upanje v svojo sposobnost dogovarjanja. Portugalsko predsedstvo je določilo standard, ki lahko služi za dobro referenčno točko prihodnjim predsedovanjem in v tem znamenju moramo nadaljevati. Lizbonska pogodba mora razviti svojo privlačnost, ker se o njej ne bo odločalo na referendumu v državah, ki so zavrnile prejšnjo različico. Evropskim državljanom in ostalemu svetu moramo pokazati, da je postala Evropa zares dinamična in je dosegla tehnični sporazum ter da Evropska unija ni le gospodarski projekt, vendar vključuje sodelovanje, katerega cilj je doseganje socialnih ciljev. Evropska unija bo lahko pokazala prednosti lizbonske pogodbe, če se bo sporazumela glede hitrih in daljnosežnih gospodarskih reform. Politika EU zagotavlja veliko rešitev, ki se spoštujejo po vsem svetu, kot so odločitve Evropske mreže za konkurenco ali ukrepi za zmanjšanje podnebnih sprememb. Kljub temu obstaja kar nekaj področij, na katerih je Evropska unija zelo dolgo neodločna. Na primer, ni se mogla sporazumeti glede skupne politike za varnost oskrbe z energijo in liberalizacije trgov z električno energijo in plinom, kar bo na različne načine določilo konkurenčnost Evropske unije na svetovni ravni. S sposobnostjo Evropske unije, da uvede notranje reforme, se bo določila njena sposobnost za delovanje navzven. Dinamičnost v Evropski uniji bo vse bolj zaznamovala njen mednarodni status, njeno privlačnost v očeh potencialnih držav članic in tudi absorpcijsko sposobnost. S sprejetjem lizbonske pogodbe se mora določiti ločnica za odpravljanje argumentov o sposobnosti Evropske unije za prevzem držav, ki prepričljivo izpolnjujejo pristopna merila, ter upam, da bo Ukrajina kmalu imela priložnost, da pokaže svoje želje po pridružitvi k Evropski uniji. Hvala.
Mary Lou McDonald
Gospod predsednik, leto 2008 naj bi bilo odločilno za Evropsko unijo in lizbonska pogodba bo morda dokončno oblikovala prihodnost Unije. Zagovorniki pogodbe danes navajajo, da je njen glavni namen poenostaviti pristojnost odločanja. To ne drži. To je dejansko ponovno ambiciozna politična strategija, da se odločanje na kritičnih področjih iz držav članic prenese na institucije EU, tj. institucije, ki niso v demokratičnem dosegu državljanov. Določbe v zvezi z nacionalnimi parlamenti, peticijami državljanov in subsidiarnostjo so le simbolične.
Na Irskem bomo lahko volili za to pogodbo in prepričana sem, da naš predsednik vlade zavida francoskim in nizozemskim voditeljem, ki lahko zanemarjajo stališča svojih državljanov, ali drugim voditeljem, pod oblastjo katerih ljudje ne odločajo o pogodbi. Na Irskem se vlada pretvarja, da je zaradi našega slovesa vzornih Evropejcev potrebno sprejetje te pogodbe. Dejansko pa vrednote demokracije, socialne vključenosti, vzpostavljanja miru, kateremu je Evropska unija zaneseno zavezana, še najbolje varujejo vzorni Evropejci, ki zavračajo neprimerno pogodbo. Irci ne potrebujemo velike in dobre Evrope, ki nam dopoveduje, da je lizbonska pogodba edina možnost.
Tistim voditeljem EU, ki se zanimajo za našo državo, bi povedala naslednje: če vas referendumska kampanja tako navdušuje, si jo organizirajte v svoji državi. V nasprotnem primeru nas pustite, da nadaljujemo svojo razpravo in sprejmemo svojo demokratično odločitev.
Jens-Peter Bonde
Gospod predsednik, pisno se opravičujem zaradi dogodkov, ki so se zgodili prejšnjo sredo, ko je član moje skupine porinil uslužbenca. Uslužbenci opravljajo delo zelo mirno in strokovno ter si zaslužijo naše spoštovanje. Mirna očitna demonstracija je ušla izpod nadzora. Zaradi tega mi je zelo žal, ker si lizbonska pogodba zasluži jasen protest.
Predsedniki vlad so razveljavili rezultate dveh referendumov. Če bi se to zgodilo v Venezueli, bi vsak od nas protestiral. Zdaj so vsi predsedniki vlad ploskali danskemu kolegu, ko je na vrhu povedal, kako je Dance prevaral na referendumu.
O novi pogodbi se je pogajalo za najbolj tesno zaprtimi vrati, kar sem opazil v 29 letih dela v tem parlamentu. Četrtina poslancev ni mogla vplivati in pridobiti znanja o premeščanju členov ustave v lizbonski pogodbi. Predsedniki vlad so podpisali pogodbo, nihče od njih je ni prebral v končni preštevilčeni izdaji in Madžarska je zdaj ratificirala nekaj, česar tudi sama ni prebrala.
Svet je bil naprošen, da zavede javnost s prikrivanjem in preštevilčenjem ter spreminjanjem vrstičnega razmaka, tako da se večja pogodba lahko predstavi kot mini pogodba. Tak odnos si zasluži demokratični protest.
Hans-Peter Martin
(DE) Gospod predsednik, ni dvoma, da ste varno zasidrali nagibajočo se barko v Tejo Quayju. Vprašanje je preprosto: kaj je na barki? Ali se je tisto, kar je nemški predsednik Roman Herzog kritično ugotavljal glede ustave, zdaj uredilo? Ali izkrcanja ni na vidiku, ali sploh ni več na krovu lizbonske pogodbe? Ali to enostavno odrivate?
Pravite, da smo sposobni ukrepanja. Nekaj je na tem. Gre le za to, da še vedno ni demokratična vrednota. Celo diktatorji so ponosni, ko lahko pokažejo svojo sposobnost za ukrepanje. Kaj pa pravičnost, kje je tu napredek? Menim, da bi obstajal izhod iz birokratske slepe ulice in iz škode, v katero ste se sami vodili. To bi bili referendumi. Sramota je, da se jim izogibate, če ste tako prepričani, da ste v Tejo Quay zasidrali pravo barko.
Giles Chichester
Gospod predsednik, izrekam pohvalo predsedniku vlade za njegovo današnjo izjavo in njegov mandat kot predsedujočega Svetu.
Vesel sem, da Evropski svet ostaja zavezan ukrepanju glede podnebnih sprememb. Pozdravljam tudi zavezo glede obravnavanja preostalih ovir pri dokončnem oblikovanju enotnega trga, čeprav sem zaskrbljen, da se poudarek lizbonske strategije oddaljuje od potrebe po gospodarski reformi proti tako imenovanemu socialnemu modelu.
Domnevam, da je bilo lizbonsko srečanje tako, na katerega britanski predsednik vlade ne bo gledal s ponosom. Podpisal je pogodbo, za katero je Britancem obljubil referendum. Glede tega zdaj ni držal svoje obljube. Menim, da pogodba neuspešno obravnava temeljna vprašanja preglednosti in odgovornosti - približevanja Evrope ljudem - kar je v Laekenski deklaraciji prednostna naloga.
Obnašanje gospoda Browna je bilo v Lizboni nenavadno in netaktno. To, da je sploh podpisal pogodbo, je vznemirilo večino Britancev, s preziranjem uradne slovesnosti pa je užalil voditelje vlad. Celo glede na njegove standarde je to bila presenetljiva napačna politična presoja.
Naznanilo o posvetovalni skupini za prihodnost Evrope ni dobrodošlo. Zakaj zdaj potrebujemo dodaten organ, ko pa smo pravkar preživeli tri leta agonije zaradi ustave? Gospod Brown pravi, da institucionalne razprave ne bo več. Dodal je tudi in citiram "čas je, da se osredotočimo na gospodarstvo, varnost in okolje". Vendar gospod Sarkozy dejansko pravi "nasprotno - naj bo ambiciozno".
Kot je povedal in citiram "je delo skupine, da opredeli nove evropske sanje". Mislil sem, da je to tisto, kar naj bi opravil gospod Giscard d'Estaing. Nekoliko sem zmeden. Mogoče mi lahko priskoči na pomoč predsednik vlade.
Jo Leinen
(DE) Gospod predsednik, predsedujoči Svetu, poleg vseh uspehov v zadnjem polletju je podpis lizbonske pogodbe gotovo najsvetlejša točka portugalskega predsedstva. Menim, da je lizbonska pogodba, ki se bo zapisala v zgodovino, tretja pomembna evropska pogodba za rimsko in maastrichtsko pogodbo.
Po vrhu v Nici decembra 2000, torej pred natančno sedmimi leti, je ta parlament pokazal veliko energije in zavezanosti pri doseganju boljše evropske pogodbe, menim pa, da vam bo celoten parlament hvaležen za dejstvo, da se zdaj po sedmih letih to uresniči. Resničnost lahko postane, če vseh 27 držav članic ratificira pogodbo, kot se je tukaj večkrat ponovilo. Prejšnji teden v Strasbourgu sem bil iskreno pretresen, da Evropi nasprotuje koalicija devetih držav, od radikalne levice do radikalne desnice. Naj se ne pustimo slepiti: veliko tistih, ki pravijo, da želijo vključiti državljane, jih v resnici želijo predvsem zmesti in ovirati Evropo. Tu ne gre za sodelovanje državljanov, vendar za zaustavitev nadaljnje evropske enotnosti.
Ena od vizij lizbonske pogodbe je ustvarjanje evropske demokracije, to pa je nekaj novega, ker ne obstaja nikjer na svetu. Zahvaljujem se, da se je uredba o evropskih političnih strankah prav tako zgodila v času vašega predsedovanja. Na prvi obravnavi smo ustvarili mojstrovino. Je tudi podlaga za evropske politične ustanove in zato za številne platforme pri vzpostavljanju evropske razprave in obveščanju o Evropi. Za zaključek želim povedati, gospod Sócrates, da smo posadili seme, ki bo v le nekaj letih zraslo v visoko drevo z veliko vejami. Upam, da bodo te veje že vidne v kampanji za prihodnje evropske volitve junija 2009. Najlepša hvala za vaše predsedstvo.
Andrew Duff
Gospod predsednik, po mojem mnenju je naša izkušnja s predsedovanjem taka, da napredujemo, če je glasovanje s kvalificirano večino omogočeno, kot je revizija finančnih perspektiv v podporo programu Galileo.
Kjer se glasovanje s kvalificirano večino lahko uvede, vendar se ne, kot je direktiva o delovnem času, odločitve spodletijo, do sporazumov ne pride in tudi napredovanja ni. Lizbonska pogodba razširja glasovanje s kvalificirano večino. Pri njeni uporabi v prihodnosti pokažimo popolno zaupanje vase.
Vendar se bosta lizbonska pogodba in listina ohranili kot trajni testament predsedovanja, ki je bilo vodeno z znanjem, učinkovitostjo in čarom. Hvala.
Irena Belohorská
(SK) Hvala, gospod predsednik, gospe in gospodje, z današnjo sejo se končuje eno najpomembnejših predsedovanj EU v zadnjem desetletju.
V politiki to ni bilo navadnih šest mesecev s predsedujočo državo, ki si je prizadevala za uskladitev držav članic EU. Po zelo uspešnem nemškem predsedovanju, ki je bilo uspešno pri zaključku obdobja razmisleka o ustavi, je portugalsko predsedstvo uspešno nadziralo podpis tako imenovane lizbonske pogodbe. Tako kot v preteklosti, ko se je Portugalska zapisala v zgodovinske knjige kot utemeljiteljica in odkriteljica nove zemlje, si bo evropska sodobna zgodovina zapomnila Portugalsko kot utemeljiteljico nove zgodovine v okviru Evropske unije.
Menim, da bo položaj Evropskega parlamenta v okviru tega sporazuma imel veliko večji pomen, kot ga je imel do zdaj.
Poleg tega temeljnega dokumenta je treba portugalsko predsedstvo tudi pohvaliti za vrh med Evropsko unijo in Brazilijo ter za nedavno sklenjen vrh med Evropsko unijo in Afriko. Oba vrhova sta položila trdne temelje za dejavnosti držav, ki bodo predsedovale v prihodnosti, in za povečevanje vpliva Evropske unije v teh delih sveta.
Gospod predsednik, zahvaljujem se za vaše prizadevanje in vam želim vesel božič.
Avril Doyle
Gospod predsednik, tudi jaz bi se rada zahvalila in čestitala portugalskemu predsedstvu. Čeprav je moje mnenje pristransko, menim, da je predsedovanje boljše, če je narod manjši, ampak to zdaj ni pomembno.
Zahvaljujem se vam zlasti za delo, ki ste ga opravili na vrhu EU-Afrika, EU-Brazilija, na področju celostne pomorske politike in predvsem za zaključek podpisovanja lizbonske pogodbe.
Pogodba ne bo obstajala, dokler jo vseh 27 držav članic ne ratificira. Glede na način, na katerega govorimo, in jezik, ki ga uporabljamo v glagolskih časih, obstaja nevarnost o domnevi, da bo to pogodbo ratificiralo vseh 27 držav članic.
Pri nas na Irskem moramo imeti referendum in smo ga pripravljeni imeti - bila bi nepoštena, če ne bi rekla, da smo bili samo malo ljubosumni, ko smo slišali, kako enostavna je bila ratifikacija za Madžare.
Na Irskem se bo težava pojavila z referendumom, kakor je bilo pri prejšnjih; obstaja namreč tveganje, da bo volivce zaradi vse večjega nezadovoljstva s sedanjo vlado zamikalo voliti proti referendumu o lizbonski pogodbi, pri čemer pa to sploh ni njihov namen. Objektivno bi si vlada zaslužila brco, saj veste kam. Obračam se na svoje sodelavce iz stranke Fine Gael, ki bodo naredili vse za zagotovitev, da vlada uspešno ratificira lizbonsko pogodbo na podlagi referenduma, preda sporočilo, sodeluje z ljudmi, vlaga v sporočilo v odnosu z javnostmi, kar bo zagotovilo, da Evropi posredujemo odgovor, ki si ga dejansko zasluži.
Ničesar se ne da predvideti. Irske volivce moramo spomniti, da je Irska zares postala neodvisna tako kulturno kot psihološko šele po pridružitvi Evropski uniji. Članstvo Unije je razširilo naša obzorja in nas spodbudilo, da gledamo širše.
Uspeh Irske, ki je za seboj pustila kruto dediščino kolonializma in z Združenim kraljestvom vzpostavila nov odnos, ki je okrepil mirovni proces Severne Irske, je treba obravnavati kot bistveni del moderne evropske zgodovine z vzporednim temeljnim sodelovanjem med Francijo in Nemčijo.
Občudujem članstvo Irske in prispevek k Uniji. Doma se ozrem okrog sebe in vidim samozavestno pluralistično družbo, ki se precej razlikuje od introspektivne sektaške Irske, v kateri so odraščali naši starši in stari starši. Evropa je pomagala Irski pri opredelitvi njenega mesta v širšem svetu. Zaslužimo si, da to Evropi vrnemo z ratifikacijo lizbonske pogodbe. Kolegi, ne bodite prepričani, dokler ni končano. Ne bo lahko.
Predsednik
Gospa Doyle, ko ste omenili velikost države, ki predseduje Svetu, ste mislili, da je lahko predsedovanje Irske še boljše?
(Smeh.)
Józef Pinior
(PL) Gospod predsednik, najprej priznavam delo portugalskega predsedstva in predsednika vlade Jóseja Sócratesa pri doseganju podpisa lizbonske pogodbe. To je glavni dosežek Evrope, zelo pomemben in zgodovinski trenutek po letih globoke krize za Evropsko unijo.
Medtem bodo v prihodnjem letu morale vse države članice ratificirati to pogodbo. To ne bo lahko, trenutno smo priča cinične manipulacije instrumentov neposredne demokracije proti evropski demokraciji.
Brez oklevanja povem, da tisti, ki danes na nosilca referendumov gledajo cinično, tega ne počnejo v dobri veri. Temu smo bili priča v Strasbourgu pred tednom dni, ko so različni skrajneži z evropskega političnega prizorišča predstavili vsebinsko pomemben slogan referenduma proti evropski pogodbi in zato dejansko proti evropskemu sistemu liberalne demokracije.
Gospod predsednik, želel bi omeniti tudi nekaj, kar je zelo osebne narave. V vzhodni Evropi smo pred 25 leti predstavili slogan za Evropo brez meja proti diktatorjem v naši državi. Ta teden je Evropa res postala celina brez meja, tj. Evropska unija, v simboličnem, tehničnem in organizacijskem pomenu. To je pomemben trenutek za narode držav EU.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Gospod predsednik, želim opozoriti na odgovornost Sveta, portugalskega predsedovanja in Komisije do direktive o tleh, ki je pred Svetom.
Po obširnih razpravah je Parlament odobril predlog, ki je veliko bolj odprt, manj birokratski in bolj prilagodljiv od predloga Komisije. Odobril se je po številnih razpravah s 496 glasovi za in 161 proti. Svetu smo poslali to sporočilo, o katerem se ni bilo mogoče dovolj pogajati prejšnji teden.
Svet in Komisija nista razumela, da je Parlament predlagal nov način priprave zakonodaje v Evropi s 27 državami z različnim regulativnim razvojem, izkušnjami ter različnimi birokratskimi sistemi. Poiskati moramo nove načine za zbliževanje z državljani. Rešitev ni v tem, da se pripravi zakonodaja v manjšem obsegu, ali v izpadu zakonodaje, vendar je treba poiskati bolj odprt in prilagodljiv način, kot predlaga Parlament.
Predlagali smo dokument z opredeljenim rezultatom, ki ga je treba doseči, kot določa člen 249 pogodbe, ter v zameno državam članicam prepustiti izbiro oblike in metod. Če Evropa želi imeti vodilno vlogo pri podnebnih spremembah in okolju, se ne more zanesti na politike, ki temeljijo na ureditvi, obdavčevanju in sodni ureditvi, kar zadeva okoljsko politiko. Naučiti se moramo medsebojnega razumevanja v okolju svobode in prilagodljivosti. To je tisto, kar se zahteva od mlade Evrope.
José Sócrates
predsedujoči Svetu. - (PT) Gospod predsednik, to je bilo predsedovanje v podporo Evropi in je predstavljalo evropski projekt. Ni bilo predsedovanje, ki bi ugajalo vsem, bilo je predsedovanje, ki je razdvajalo; prejemalo je pohvale zagovornikov Evrope in doživljalo proteste nasprotnikov Evrope. Tudi na to smo ponosni. Tistim, ki se posmehujejo govornikom, tistim, ki poskušajo prekiniti izvajanje demokracije v parlamentih, se ni treba opravičevati, ker smo tukaj dejansko razglasili listino o temeljnih pravicah, ki določa strpnost kot temeljno evropsko vrednoto in je strpna celo do tistih, ki ne razumejo demokratičnega duha in obnašanja.
Gospe in gospodje, ne strinjam se s pogosto neresno in nerazvito vizijo tistih, ki menijo, da obstaja brezpogojna temeljna delitev na tujo in domačo politiko. Pri nas se portugalsko predsedovanje jemlje zelo resno in vsi predsedniki vlad, vključno z mano, so razumno obravnavali delo kot ključno in prednostno, kadar koli je šlo za portugalsko predsedovanje, saj je evropski projekt tudi notranje politično vprašanje za Portugalsko in ne zadeva le tujce in Evropo. Ne, to zadeva nas, Portugalce. Zaradi tega so predsedniki vlad vedno dajali prednost zavezi za evropsko ukrepanje in evropsko agendo, ker se na področju evropskih zadev dobro zavedamo, da svoje interese zagovarjamo prek evropskega projekta.
Ali veste, da pripadam stranki in na srečo državi, v kateri upoštevamo Churchillovo pravilo: v tujini nikoli ne kritiziramo ali napadamo lastne vlade. To prihranimo za takrat, ko pridemo domov; takrat nadoknadimo izgubljeni čas, ko se vlada lahko sama zagovarja. To je bolj pošteno; tako delamo na Portugalskem; to je dostojen način, na katerega delujeta portugalska tradicija in portugalska politična kultura, kadar gre za predsedovanje EU.
Prav tako želim poudariti pomemben razlog, zakaj smo v preteklem letu napredovali. Napredek je bil dosežen, če pogledamo Evropo na začetku leta in Evropo ob koncu tega leta, napredovali smo tudi v zvezi s programom, ki so ga skupaj opredelila tri predsedstva in to je bilo koristno. Usklajevanje med tremi predsedstvi, ki se je ustrezno povezovalo s programom Komisije, je bilo koristno za Evropo in menim, da vam moram posredovati lastno izkušnjo; verjamem, da mi je to veliko pomagalo in prispevalo k usklajevanju z prejšnjimi predsedstvi. Vedno sem menil, da je za lizbonsko pogodbo zaslužno prejšnje predsedovanje Angele Merkel in njeno vodenje za pridobitev mandata, brez katerega ne bi bilo pogodbe.
Nekdo je vprašal zakaj Brazilija? To je enostavno vprašanje. Iz istega razloga kot so strateška partnerstva s Kitajsko, Indijo in Rusijo, če partnerstva z Brazilijo ni, bi bila to napaka, ker se v svetu, v okolju ali v trgovini ničesar ne more doseči brez Brazilije, pri čemer navajam le to, kar je politično očitno. Današnja Brazilija je nova mednarodna partnerica, ki ima velik in ključni pomen, zaradi česar menim, da je zunanja politika EU boljša, skladnejša in razumljivejša na podlagi partnerstva z Brazilijo.
Nekdo je omenil vztrajnost na vrhu z Afriško unijo. Tako je, bili smo vztrajni. Dobro se spomnim, ko smo pred letom in pol razpravljali o vrhu z Afriško unijo, nihče pa ni zares verjel, da bomo uspeli. Vsakdo je poudarjal težave in ovire, vendar smo vztrajali, ker smo vedno čutili, da imamo prav in da to ne bi bila napaka, čutili pa smo tudi, da je želja na obeh straneh in nismo se zmotili. To je še eden od razlogov za uspešnost vrha.
Želel sem povedati, da je na koncu to predsedovanje Evropo popeljalo naprej. Vseeno smo le napredovali, to še ni konec zgodbe. Smo še daleč od konca zgodbe. Le majhen korak, dobro se zavedam njegovega obsega; dobro se zavedam, da je politika nenehno prizadevanje, po zaključku ene naloge pa se pojavi nova, ki jo je treba opraviti. Zavedam se tudi, da moramo na področju priseljevanja doseči napredek glede modre izkaznice; dobro se zavedam, da moramo napredovati pri prožni varnosti; dobro se zavedam, da je preveč stvari, ki jih je treba narediti, vendar smo na vseh teh področjih dosegli napredek. Nismo naredili koraka nazaj; nismo obstali na mestu; premaknili smo se naprej. Nazadnje so evropski projekt v zadnjih petdesetih letih sestavljali le majhni, vendar odločni koraki naprej. To vam pripovedujem, ker sem trdno prepričan, da smo s portugalskim predsedovanjem dosegli napredek in delo je bilo opravljeno v korist evropskega projekta in ničesar drugega, ker so nas vodili interesi lastne države in jih evropski projekt zagovarja. Država, ki želi svojo neodvisnost deliti z drugimi in želi sodelovati v tej nenavadni pustolovščini, v kateri si 27 držav deli neodvisnost na območjih, ki so se pred 20 leti obravnavala kot območja nacionalne varnosti. Skupna neodvisnost daje zgled svetu sodelovanja za mir, razvoj in to je evropska pustolovščina. Počaščen sem, da sem k temu prispeval in vas prepuščam ponosu, ki ga Portugalska čuti do tega. Moja država je bila vedno proevropska. Portugalci so zelo proevropski; verjamejo v Evropo ter kot jaz in večina vas so bili razočarani, da je Evropa zavlačevala delo tri leta. Želeli so odpraviti zastoj; želeli so napredovati. Dosegli smo napredek in kar je še več, dosegli smo ga pri pogodbi, ki se imenuje po našem glavnem mestu. Želel sem tudi povedati, kako ponosna in počaščena je Portugalska, da je lahko bila na voljo Evropi v zadnjem polletju. Najlepša hvala.
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - (PT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, za zaključek zelo zanimive razprave želim na kratko poudariti točko, ki jo je navedel predsednik vlade José Sócrates in se mi zdi zelo pomembna lekcija za prihodnost.
Menim, da so čestitke za delo portugalskega predsedstva utemeljene in pravične, kot sem to že povedal in ne le za to, da bi bil vljuden. Predsedstvo je tudi milostno delilo zasluge za uspešnost z drugimi institucijami in celo z drugimi predsedstvi, zlasti z nemškim predsedstvom, dejstvo pa je, da smo sodelovali tudi z naslednjim slovenskim predsedstvom. Menim, da je pomembno o teh sklepih predsedujočega Svetu, predsednika vlade, razmisliti, saj moramo pogodbo še ratificirati, kot je prav povedala gospa Doyle.
Evropskega tabora ne smemo razdeliti. V tem parlamentu imamo več političnih družin, vendar ob poslušanju nekaterih govorov sem imel vtis, da nekateri ljudje mislijo, da lahko ponovno razdvojimo evropsko razpravo. Običajno in upravičeno je, da se izrazijo različne poti za prihodnost Evrope in da politične družine predložijo predloge, ki si pogosto nasprotujejo. Kar se po mojem mnenju zdi huda napaka, za kar si odkrito želim, da je ne bo nihče ponovil, je napadanje Bruslja ali Evropske komisije ali uporaba na desnici ali levici lahkotnih kritik o evropskih institucijah. To bi bila zelo huda napaka.
Različne politične družine, različne institucije morajo oblikovati svoje predloge, vendar morajo imeti znanje in politično strategijo, da ne razdelijo evropskega tabora, zlasti ne na umeten način. Kot je portugalski predsednik vlade, predsedujoči Svetu, povedal, imamo na voljo čas in prostor za vse; obstaja nacionalni prostor in evropski prostor. Če zdaj razdelimo proevropski tabor, ki sega od levice preko sredine do desnice, vendar je odkrito naklonjen napredku Evrope, bi bilo to po mojem mnenju zelo huda napaka. To pripovedujem kot predsednik Komisije, ki si vedno prizadeva za združljivost sodobne agende z evropsko konkurenčnostjo, ki je socialno sposobna, poskuša celo odpraviti napake prejšnje Komisije ter si prizadeva za doseganje novih soglasij v korist Evrope, pri čemer zvesto sodeluje s Svetom in Parlamentom. To sem želel povedati v božičnem času kot odgovor na nekatere govore, ki niso bili v božičnem duhu, pri čemer bomo na Komisiji opravljali delo popolnoma predano, si prizadevali za dokončanje izjemnega projekta, katerega stanje se je z delom portugalskega predsedstva precej izboljšalo glede na preteklost, za kar ponovno čestitam predsedniku vlade Sócratesu in njegovi skupini.
Resnica je: kadar pomislimo na stanje današnje Evrope in Evrope pred dvemi ali tremi leti, smo lahko samozavestni, zato vam želim izjemno leto 2008, veliko uspeha za vsakega od vas kot tudi za Evropo.
Predsednik
Predsednik Komisije, hvala tudi vam za vaše delo. Gospe in gospodje, želim povedati le eno stvar: upravičeno smo pohvalili portugalsko predsedstvo, pohvalili smo Komisijo, vendar brez Evropskega parlamenta te pogodbe sploh ne bi imeli na mizi in zato moramo biti ponosni, da smo našo pot vedno vodili z veliko večino Evropskega parlamenta.
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 142)
Richard Corbett  
v pisni obliki. - Podpis reformne pogodbe je bil višek predsedovanja Portugalske Svetu, novica, da jo je madžarski parlament že ratificiral (čeprav še ne moremo izkoristiti stališč Evropskega parlamenta o tem, ker bomo glasovali februarja), pa je dobrodošla.
Veliko je bilo pripomb glede poznega prihoda Gordona Browna na slavnostni podpis, za kar nekateri trdijo, da gre za nenaklonjenost. Dejansko se lahko razloži na drugačen način: kljub sovpadanju z obveznostmi (s prvim nastopom kot predsednik vlade pred odborom za zvezo), zaradi česar je bila nemogoča njegova pravočasna prisotnost na slovesnosti, je vseeno vztrajal, da osebno podpiše pogodbo, kot pa da to opravi David Miliband, kar bi bilo tudi popolnoma mogoče.
Ilda Figueiredo  
v pisni obliki. - (PT) V tej razpravi o portugalskem predsedstvu je predsednik Sveta Evropske unije zlasti poudaril pogodbo, ki povzema bistvo tako imenovane Evropske ustave in na katero želi navezati Lizbono.
Na žalost to ni bilo dobro predsedovanje za delavce in revne ljudi v Evropski uniji.
Nekdo se ne more zadovoljiti z védenjem, da je portugalsko predsedstvo uspelo utrditi neoliberalno pot celo s svobodnejšo konkurenco, tako da gospodarske in finančne skupine lahko postavljajo svoje pogoje in uspevajo na račun razpada mikropodjetij, malih in srednje velikih podjetjih ter privatizacije javnih storitev, tako da lahko svoje razumevanje prožne varnosti uporabijo kot pravo orožje za izkoriščanje vsakega, ki dela, s čimer se povzroča vse bolj neoliberalna praktična uporaba lizbonske strategije.
Kot je bilo razvidno iz razprave, bodo evropske sile poskušale utrditi in razširiti svojo moč, pri čemer bodo poskušale tudi preprečiti pravico ljudi vsake države, da izrazijo svoje mnenje o pogodbi na referendumu po demokratični razpravi vsebine besedila, ki se ga podpiše. Reklamno kampanjo so v različnih državah pripravile sile in elite, ki imajo moč in podpirajo politiko desnice, pri čemer se poskušajo izogniti referendumom z izjemo Irske, kjer so obvezni.
Zita Pleštinská  
v pisni obliki. - (SK) Gospe in gospodje, ob zaključku portugalskega predsedovanja želim izraziti zadovoljstvo v zvezi s tem, da bodo 21. decembra 2007 notranje meje schengenskega območja postale preteklost.
Predsednik vlade José Sócrates, izražam spoštovanje in se vam zahvaljujem za osebno sodelovanje in pogumno držo Portugalske pri prizadevanju, da svobodno gibanje oseb, ki je eno od štirih temeljnih svoboščin Unije, postane do načrtovanega roka resničnost za državljane devetih držav članic, vključno z mojo državo Slovaško.
Pot do te dolgo pričakovane svoboščine v EU ni bila lahka in večkrat se je zdelo, da se je celoten projekt znašel v slepi ulici. Pred enim letom ni bilo razloga za praznovanje, ker je Evropska komisija takrat svetovala, da se datum širitve brezmejnega območja preloži na leto 2009. Ta odlog se je pojavil zaradi težav pri pripravi sistema SIS II, ki naj bi povečal potencial sedanjega sistema SIS in omogočil širitev vzhodno od EU.
Več držav članic ni hotelo poiskati rešitve, portugalski predstavniki pa niso oklevali. Kmalu po prvih znakih krize se je z odobritvijo elegantne rešitve SISone4ALL, ki so jo predlagali Portugalci, ponudil žarek upanja, da se dolgo pričakovana širitev schengenskega območja lahko doseže.
Po zaslugi konstruktivnega pristopa in poznejše odločnosti portugalskega predsedstva bomo to leto imeli božič brez kontrole potnih listov.
