Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen muuttaminen niitä jäsenvaltioita koskevaa vakausmekanismia varten, joiden rahayksikkö on euro (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana Elmar Brokin ja Roberto Gualtierin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö luonnoksesta Eurooppa-neuvoston päätökseksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan muuttamisesta niitä jäsenvaltioita koskevaa vakausmekanismia varten, joiden rahayksikkö on euro (00033/2010 - C7-0014/2011 - 2010/0821(NLE)).
Elmar Brok
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat, euro on valtava menestystarina. Se on yksi maailman vakaimmista valuutoista ja se on voittanut dollarin markkinoilla. Voimme nähdä, että Yhdysvalloista tulevat talousluvut ovat huomattavasti EU:ta huonompia. Koska meillä ei kuitenkaan ole yhtenäisiä olosuhteita, voidaan nähdä, että euroalueen yksittäisissä osissa yksittäisillä jäsenvaltioilla on vaikeuksia, ja meidän on vastattava siihen.
Kyse on siitä, että euron epäonnistuminen voisi olla erittäin kallista meille kaikilla tässä globalisoituneessa järjestelmässä, ja haluan ilmaista, että minun kotimaani - joka joskus kuvailee itseään aivan kuin se olisi tehnyt valtavia uhrauksia - on euron suurin edunsaaja tai yhteisesti suurin edunsaaja. Emme siis nyt harjoita itsemme uhraamista. Sen sijaan toimimme kaikkien valtioiden - suurten ja pienten, rikkaiden ja köyhien - etujen mukaisesti ja meidän on esiinnyttävä yhtenäisinä.
Meidän on myös tehtävä selväksi, että meidän on esiinnyttävä yhtenäisenä rintamana ollaksemme uskottavia. Emme voi antaa luokituslaitosten alentaa maan luokitusta kolmella tasolla yhden yön aikana, kuten Moody's teki. Kun niin käy, me joudumme jälleen kerran vaikeuksiin Yhdysvalloista tulevan paineen takia. Myös tässä meillä on oltava valmiuksia esiintyä vahvemmin yhtenäisenä. Olen siksi tyytyväinen, että pyrimme kolmella tavalla luomaan edellytykset, jotka tekevät meistä uskottavia. Ne ovat: vakaus- ja kasvusopimuksen vahvistaminen lisäämällä osallistumismahdollisuuksia; komission aseman lujittaminen ja varhaisvaroitusjärjestelmä, eurooppalainen ohjausjakso, jonka osana on havaittava varhaisessa vaiheessa, voidaanko ja pitääkö, ja missä määrin, talousarvion kurinalaisuutta noudattaa kaikissa jäsenvaltioissa. Kaikella tällä vahvistetaan valmiuksiamme, jotta emme joudu nykyisenkaltaiseen tilanteeseen uudelleen, ja sen avulla voimme saavuttaa kestävää uskottavuutta.
Toiseksi, emme voi nujertaa tätä kriisiä yksin talousarvion kurinalaisuudella. Me selviämme tästä velka-ansasta vain talousarvion kurinalaisuuden ja kasvun yhdistelmällä. Siksi kasvua ja kilpailukykyä edistävät ponnistukset ovat järkeviä. Olen tyytyväinen, että tällä alalla tehtyjä ehdotuksia aletaan hiljalleen muokata, jotta ne eivät perustu puhtaasti hallitustenväliseen lähestymistapaan vaan niitä yhdennetään koko ajan enemmän yhteisön menetelmään, jossa Euroopan unionilla on asiaankuuluvat valtuudet. Tästä tuloksena on se, että monia niistä huolista, joita meillä tässä parlamentissa aivan oikein oli tietystä ehdotuksesta, aletaan vähitellen ratkaista. Nämä kaksi tekijää - kilpailukyky ja talousarvion kurinalaisuus - liittyvät kuitenkin toisiinsa.
Kolmas kohtani liittyy perussopimuksen muuttamiseen, jota olemme valmistelleet ja josta Eurooppa-neuvosto voi vain päättää 24. maaliskuuta, jos olemme antaneet lausuntomme siihen mennessä. Perussopimuksen 136 artiklan 3 kohtaan on ehdotettu muutosta. Roberto Gualtieri ja minä sekä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta katsomme, että olisi parempi muuttaa 136 artiklan 1 kohtaa ja muuttaa sen sanamuotoa vastaamaan paremmin tarpeitamme.
Tiedämme kuitenkin myös, että tämä lähestymistapa saattaisi olla vaikeampi panna täytäntöön, koska politiikkaan ja aikaan liittyvistä syistä tavoitteenamme pitäisi olla yksinkertaistettu menettely eikä kansanäänestyksiä pitäisi järjestää. Jos se ei edellä mainituista syistä ole mahdollista, meidän pitäisi vähintään varmistaa, että neuvosto täyttää velvoitteet, joilla tehdään selväksi, että tässä tapauksessa hallitustenvälinen lähestymistapa ei tarkoita, että Euroopan unioniin luodaan pysyviä uusia rakenteita, vaan että sitä käytetään edelleen, aivan kuin ennenkin, vain menetelmä, kun tarvitaan läpimurtoja. Näitä ehtoja on siis noudatettava, jotta voidaan luoda edellytykset mahdolliselle yhdistämiselle, mikäli siirrytään yhteisön menetelmään ja jotta voidaan tehdä tällaisia parannuksia siten, että voimme toimia yhteisöllisellä tavalla pitkällä aikavälillä.
Se tarkoittaa, että ymmärrämme myös hallitustenvälisen lähestymistavan heikkoudet. Hallitustenvälinen lähestymistapa ei tarkoita, tai ei juurikaan tarkoita, parlamentaarista legitimiteettiä, ja se johtaa täydelliseen kyvyttömyyteen toimia monilla aloilla niiden yksimielisyysvaatimuksen mukaisesti. Se tarkoittaa, että yhteisön ratkaisu - Monnet'n menetelmä - on myös aina legitiimimpi, ja se antaa paremmat valmiudet toimia. Meidän ei pitäisi unohtaa sitä tässä keskustelussa.
Euroopan parlamentti haluaa luoda edellytykset, jotta voimme eri aloilla toteutetuissa toimenpiteissä palata lähestymistapaan, jossa käytetään yhteisön toimielimiä. Tämän osalta kyse ei ole erityisesti Euroopan parlamentista, koska hallitustenvälisessä lähestymistavassa meillä on useimmiten oikeus tulla kuulluksi. Kyse on komission suuremmasta osallistumisesta, komission, joka tekee taustatyön, suorittaa arvioinnin ja antaa ehdotuksia. Komission pitäisi myös ehdottaa asetusta kyseisistä asioista sisällyttääkseen ne yhteisön lainsäädäntöön.
Toivon, että Eurooppa-neuvosto on valmis - ja toivotan tervetulleeksi Richard Corbettin Eurooppa-neuvoston edustajana - luomaan tarvittavat edellytykset meidän kanssamme käytävissä keskusteluissa 24. maaliskuuta mennessä ja antamaan parlamentille vakuutuksen, että tätä lähestymistapaa voidaan käyttää siten, että tarvittavat toimet voidaan suunnitella järkevästi ja että voimme kantaa vastuumme yhdessä.
Roberto Gualtieri
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ei ole liioittelua sanoa, että tämä on historiallista aikaa Euroopan rakentamisprosessissa. Talouskriisi on tehnyt selväksi, että yhtenäisvaluutta edellyttää todellista eurooppalaista taloushallintoa, ja ensimmäisen kerran toteutetaan merkittäviä ja innovatiivisia toimia siihen suuntaan.
Samaan aikaan panemme kuitenkin merkille vaarallisen suuntauksen antaa tälle uudelle hallinnolle hallitustenvälisen aromin, jolla ei pelkästään vaaranneta Euroopan unionin institutionaalista rakennetta vain myös tehdään uusista mekanismeista tehottomia.
Pysyvä vakausmekanismi on siksi symbolinen kysymys, jonka merkitys on keskeinen. Toisaalta todellakin pysyvän vakausmekanismin perustaminen on ratkaiseva merkittävä askel eteenpäin. Parlamentti tukee tätä päätöstä, vaikka on tärkeää korostaa, että siinä ei saa sulkea ulkopuolelle mahdollisuutta käyttää poikkeuksellisia solidaarisuusmekanismeja, kuten tällä hetkellä käytettäviä 122 artiklaan perustuvia.
Toisaalta, jos pysyvän mekanismin perustaminen on siten myönteistä, Eurooppa-neuvosto on päättänyt luoda täysin hallitustenvälisen mekanismin ja kieltää siten ainoalaatuisella tavalla EU:n toimielimiltä kaikki tehtävät, mukaan luettuna sen perustamiseen johtava menettely.
Se voisi muun muassa saada ratifiointiprosessissa aikaan kiistoja yksinkertaistetun menettelyn asianmukaisuudesta, koska on tuskin epäiltävissä, että Euroopan unionin valtuuksien leikkaaminen edellyttäisi tavallista tarkistusmenettelyä. Lisäksi, koska perussopimuksessa todetaan kaksi selkeää asiaa: että niiden jäsenvaltioiden rahapolitiikka, joiden rahayksikkö on euro, kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan, ja että jäsenvaltioiden on sovitettava talouspolitiikkansa yhteen Euroopan unionin puitteissa, kuten perussopimuksessa todetaan, mekanismi, joka toimii täysin Euroopan unionin toimielinrakenteen ulkopuolella olisi tuskin yhdenmukainen näiden periaatteiden kanssa, ja johtaisi siksi Euroopan unionin valtuuksien vähenemiseen, mikä ei olisi yhdenmukaista yksinkertaistetun tarkistusmenettelyn kanssa. Myös monet kansalliset parlamentit voisivat ottaa tämän ongelman esiin ratifiointimenettelyn aikana, sillä se on, kuten tiedämme, monimutkainen ja riskialtis prosessi.
Myös tästä syystä parlamentti olisi suosinut erilaista, institutionaalisesti soveliaampaa ja poliittisesti vähemmän riskialtista menettelyä, kuten 352 artiklaa, joko yksin tai yhdessä 136 artiklan kanssa. Mietinnössä esitetään se selkeästi, mutta halusimme mieluummin keskittyä sisältöön kuin menettelyihin saadaksemme aikaan realistisen mutta määrätietoisen lähestymistavan.
Keskeinen kohta on se, jäsenvaltiot luovat pysyvän vakausrahaston, koska niin ne päättivät, mutta sillä voidaan myös luoda perusta uudelle EU:n toimielinten ulkopuoliselle rakenteelle tai se voi olla hallitustenvälinen vaunu Euroopan unionin junassa, joka kulkee EU:n lainsäädännön raiteita pitkin.
Parlamentti haluaa antaa panoksensa, koska seuraamme näistä poluista viimeksi mainittua. Pyysimme siksi mietinnössämme noudattamaan kahta edellytystä: muutosehdotus on laadittava uudelleen, jotta mekanismin jaon perustaminen sijoitetaan jotenkin EU:n menettelyyn, tai että EU:n toimielimet ovat tiiviisti mukana mekanismin käytännön täytäntöönpanossa ja ennen kaikkea ehtoihin liittyvien toimenpiteiden määrittelyssä.
Mitä periaatteita ja sääntöjä olisi laadittava tuen tarjoamiseksi? Kuka ne laatisi ja miten? Sitä varten tarvitaan asetuksen tavallisen lainsäätämismenettelyn nojalla ja odotamme tästä asiasta kuulemista Eurooppa-neuvoston ja jäsenvaltioiden kanssa.
Maroš Šefčovič
komission varapuheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, tämän päivän maailmassa, jossa kaikki liittyy kaikkeen, mikään maa ei säily koskemattomana siitä, mitä sen naapureille tapahtuu.
Katsokaa vain Pohjois-Afrikan tapahtumia ja katsokaa vain keskustelua, joka juuri päätettiin parlamentissa, ja minä katson, että se mikä on totta politiikassa, on ehdottomasti totta myös taloudessa.
Kriisi on vastikään osoittanut, miten suuri tarttumisriski on - erityisesti euroalueen jäsenvaltioille - kun jäsenvaltio joutuu vakaviin taloudellisiin vaikeuksiin, ja miten nopeasti se leviää muihin maihin.
Viime vuonna osoitimme päättäväisyytemme tehdä kaikki tarvittava yhtenäisvaluutan puolustamiseksi. Euroopan rahoitusvakausvälineen ja Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin kaltaiset tilapäiset välineet ovat osoittaneet arvonsa, mutta nyt on koittanut pysyvän ratkaisun aika.
Tämän vuoden tammikuussa ensimmäisen vuotuisen kasvuselvityksen myötä käynnistetyn taloushallinnon vahvistetun järjestelmämme täydentämiseksi meidän on perustettava toimielinten rahoitusmekanismi mahdollisten tulevien kriisien käsittelemiseksi.
Siksi komissio tukee perussopimuksen 136 artiklan rajallista muutosta. Tiedän, että jotkut teistä ovat pettyneitä tähän lähestymistapaan. Minun on sanottava, että komissio jakaa pettymyksenne. Kuten molemmat esittelijät, Elmar Brok ja Roberto Gualtieri - joita kiitän erittäin paljon erinomaisesta yhteistyöstä näiden asiakirjojen osalta - ja olen varma, suurin osa parlamentista, olisimme toivoneet, että unioni olisi ollut täysin vastuussa tästä pysyvästä mekanismista.
Ymmärrämme kuitenkin, miksi euroalueen jäsenvaltiot valitsivat tässä vaiheessa hallitustenvälisen mekanismin. Olkaa kuitenkin varmoja, että komissio on täysimääräisesti mukaan työssä, jolla tuleva vakausmekanismi perustetaan, euroalueen valtiovarainministerien kanssa, ja me olemme jatkuvasti valmiita tuomaan tarvittaessa asiantuntemuksemme vakausrahaston hallintaan aivan kuten teimme Kreikan osalta ja aivan kuten teimme Irlannin osalta.
Samaan aikaan komissio varmistaa huolellisesti, että se ei vaikuta mitenkään EU:n toimivaltaan.
Erityisesti, vaikka EU:n valtion tai hallitusten päämiehet sopivat, että 122 artiklaa, Euroopan rahoituksenvakausmekanismin oikeusperustaa, ei pitäisi enää käyttää koko euroalueen rahoitusvakauden ylläpitämiseen, puheenjohtaja Barroso ei - kuten tiedätte liittynyt tähän julkilausumaan. Siksi emme tämän osalta puhu Eurooppa-neuvoston päätelmistä vaan valtion tai hallitusten päämiesten julkilausumasta. Komissio katsoo sen olevan täysin poliittinen julkilausuma, joka ei vaikuta EU:n toimivaltaan.
Komissio ryhtyy myös kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin, sekä lainsäädännöllisiin että muihin, varmistaakseen, että tämä uusi mekanismi toimii täysin yhdenmukaisesti kaikkien jäsenvaltioiden talous- ja rahapolitiikan yhteensovittamista ja valvontaa koskevan EU:n velvollisuuden kanssa.
Jean-Paul Gauzès
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, olen talous- ja raha-asioiden valiokunnan lausunnon valmistelijana tietysti samaa mieltä siitä, mitä Elmar Brok sanoi.
Haluaisin vain kiinnittää huomiota kahteen kohtaan: nyt on tärkeää, että on olemassa oikeusvarmuus. Toisin sanoen enää ei pitäisi käydä jatkuvaa keskustelua EU:n tasolla toteutettavan toiminnan oikeusperustoista riippumatta siitä, onko se hallitustenvälistä vai yhteisön toimintaa; me suosimme tietenkin yhteisön toimintaa.
Miksi tämä oikeusvarmuus tarvitaan? Koska EU:hun ja euroalueeseen kohdistuu jatkuva markkinoiden paine. Emme voi tuhota markkinoita, mutta voimme yrittää saada ne hallintaan. Sen tehdäksemme meidän on lopetettava epävarmuus, joka päivä peruttava päätökset, ja meidän on lakattava ihmettelemästä jatkuvasti voimmeko tehdä päätöksiä vai emme.
Siksi teidän, arvoisa komission jäsen, on kiireesti otettava parlamentin pyynnöt huomioon, ja meidän on muutettava nopeasti perussopimusta tämän oikeusvarmuuden takaamiseksi, sillä se on välttämätöntä, jotta voimme vastata tehokkaasti kohtaamiimme vaikeisiin taloudellisiin oloihin.
Edward Scicluna
Arvoisa puhemies, me kaikki olemme samaa mieltä siitä, että euroalueen maille tarvitaan pysyvä rahoitusmekanismi. Mekanismin tarkoituksena on saada tiukoin ehdoin rahoitusta käyttöön euroalueen jäsenmamille, joilla on vakavia rahoitusongelmia, euron vakauden turvaamiseksi. Kyse on siitä, että vaikka kaikki kannattavat tätä käsitettä, sitä ei kuitenkaan ole määritetty missään neuvoston ehdotuksessa. Meillä on ehdotus, joka selittää, miksi ja kuka tämän mekanismin rahoittaa, mutta siinä ei määritetä, kuka siitä hyötyy. Parlamentti tekee sen, mitä neuvosto ei onnistunut tekemään: se kertoo selkeästi, keitä edunsaajat ovat, ja tarkentaa, että sitä on sovellettava kaikkiin jäsenvaltioihin eikä vain koko euroalueeseen. Mitä tapahtuu, jos pieni maa joutuu kriisiin mutta ei ole tarpeeksi vaikuttaakseen kielteisesti euron vahvuuteen? Sellaisenaan neuvoston ehdotusluonnoksessa ei säädetä oikeudellisista takuista, että maalla olisi tässä tapauksessa mahdollisuus tämän mekanismin käyttämiseen. Pienet jäsenvaltiot maksavat tähän rahastoon pystymättä käyttämään sitä rahoituskriisissä. Sitä ei voida hyväksyä, ja sillä rikottaisiin solidaarisuusperiaatetta, joka ruumiillistuu Euroopan unionissa. Se on aivan kuin maksaisi vakuutuksia hyötymättä niistä koskaan. Siksi suhtaudun myönteisesti tähän mietintöön, jossa todetaan selkeästi, ettei mitään jäsenvaltiota, jonka rahayksikkö on euro ja jo on edistänyt tätä rahastoa, saa sen koon perusteella estää osallistumasta. Toiseksi on kyse on koroista, joita ei saisi laskea rankaisevin astein, kuten tapahtuu Irlannissa ja Kreikassa. Neuvoston on siksi käsiteltävä tätä asiaa 14 kohdan perusteella ja otettava tämän osalta huomioon komission ohjelmat, esimerkiksi maksutaseväline ja makrotaloudellinen apu. On huolestuttavaa, että näin merkittävästä aiheesta on hyväksytty vain hallitustenvälinen lähestymistapa. Komission on osallistuttava sellaisten asetusten laatimiseen, joilla säädellään, pannaan täytäntöön ja valvotaan tätä mekanismia. Siksi olen hyvin tyytyväinen parlamentin tämän ehdotuksen osalta tekemään työhön, ja katson, että on tärkeää, että neuvosto hyväksyy ne sellaisenaan ja kuten niistä on sovittu kahdessa parlamentin valiokunnassa.
Paulo Rangel
Arvoisa puhemies, ensimmäinen asia, jota minun mielestäni on korostettava, koskee sitä, mitä kollegani Elmar Brok sanoi EU:n toimielinten osallistumisesta, ja sitä, mitä parlamentti pyytää neuvostolta tässä mietinnössä: nimittäin sitä, että EU:n toimielimet ja yhteisön menetelmä ovat mukana tätä vakausrahaston pysyvää vakausmekanismia koskevassa kysymyksessä. Mietinnössä kehotetaan erityisesti tähän osallistumiseen samalla kuin kunnioitetaan komission asemaa. Se on olennaista parlamentille, ja uskon, että se on olennaista tälle mekanismille.
Toinen kohta, ja se on erittäin tärkeä meille, on se, että vakausrahasto on vain yksi tekijä. Taloushallinto ja mahdollisesti EU:n asiat ovat muita tekijöitä tämän rahoitus- ja talouskriisin ratkaisemisessa, joka tällä hetkellä kiusaa joitakin euroalueen jäsenvaltioita, ja siksi neuvoston on oltava tietoinen siitä, että rahasto ei itse ratkaise mitään ongelmia ja että se on sisällytettävä talouden hallintamekanismiin ja Eurooppa 2020 -kasvustrategiaan.
Haluaisin kuitenkin korostaa kolmea erittäin merkittävää kohtaa tässä mietinnössä: 6 kohtaa, joka kattaa kaikki jäsenvaltiot riippumatta niiden koosta, 12 kohtaa, jossa todetaan, että rahaston saatavuutta ei saa miltään valtiolta sen pienen koon takia, ja 14 kohtaa, joka on mielestäni merkittävin, koska siinä toisaalta vaaditaan, että korkoja on tarjottava edullisin ehdoin, jotta ei toisteta sitä, mitä nyt tapahtuu Kreikassa ja Irlannissa, joiden ongelmia ei ratkaista EU:n tai Kansainvälisen valuuttarahaston tuella. On olennaista, että on olemassa suotuisat olosuhteet ja back-to-back-lähestymistapa ilman lainanottokustannuksiin liittyvää marginaalia, jotta epävakaimpien jäsenvaltioiden rahoituskriisit voidaan ratkaista.
Enrique Guerrero Salom
Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa, miten merkittävä on kuuleminen, joka parlamentin on järjestettävä. Tämä on ensimmäinen Lissabonin sopimuksen uudistus sen hyväksymisen ja voimaantulon jälkeen. Tämä on askel kohti unionin taloushallinnon rakentamista, ja se on luultavasti ensimmäinen esimerkki siitä, miten perussopimukset mahdolliset tulevat uudistukset sisältävä osia tästä taloushallinnosta.
Parlamentin on minun mielestäni tehtävä kaikki tarvittava, mikä tarkoittaa tämän mekanismin luomista, tämän rahoitusvakausmekanismin täytäntöönpanoa ja samalla sen varmistamista, että se, mikä on tehtävä, tehdään parhaalla mahdollisella ja suotuisimmalla tavalla.
Tarvitsemme vakaan mekanismin, mikä tarkoittaa, että sillä on voitava estää ja vähentää keinottelua ja sillä on oltava valmiudet vastata tarpeen mukaan ja tarvittaessa. Sen pitäisi olla mekanismi, joka on turvallinen, jossa on oikeusperusta, jota nykyisessä väliaikaisessa mekanismissa ei ole, ja sen pitäisi olla taloudellisesti riittävän laaja.
Kannatan siksi yksinkertaistettua menettelyä, vaikka on suositeltavaa, että tämä on poikkeuksellinen toimenpide, että uudistukset toteutetaan toisella tavalla, että unionin osat liitettään hallitustenvälisyyteen, jossa komissiolla on ratkaiseva osa, ja lopuksi, että parlamentilla on sanansa sanottavana vastuuvelvollisuudessa.
Lopuksi, perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietinnön hyväksymisen jälkeen toivomme, että neuvosto suhtautuu avoimesti pyyntöömme, koska katsomme, että sillä vahvistetaan tätä pysyvää vakausmekanismia ja edistetään siten unionin taloushallintoa.
Andrew Duff
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, pääministeri on kertonut meille, että meidän pitäisi tehdä kaikki voitavamme euron vakauttamiseksi, mutta itse asiassa tämä on vähintä, mitä vaaditaan tehtäväksi.
Parlamentin liberaaliryhmä katsoo, että se on vain ensimmäinen vaihe toimenpiteiden sarjassa, joka lopulta johtaa johdonmukaisen ja uskottavan taloushallinnon rakentamiseen. Tärkeintä on selkeästi se, että mekanismi laaditaan siten, että se voidaan tulevaisuudessa liittää täysimääräisesti unionin järjestelmään. On tärkeää, että komissio on mukana mekanismissa ja ennen kaikkea, että mekanismin toimintasäännöistä, myös tiukoista ehtoja koskevista määräyksistä, säädetään asetuksella, jota komissio ehdottaa ja josta parlamentti ja neuvosto yhdessä päättävät.
Tämä on ensimmäinen huomattava muutos talous- ja rahaliittoa koskevaan Maastrichtin sopimukseen. On ratkaisevaa, että teemme sen oikein. Luotan siihen, että Elmar Brok ja Roberto Gualtieri neuvottelevat edelleen parlamentin puolesta ennen 24. maaliskuuta.
(Puhuja hyväksyi kysymyksen esittämisen sinisen kortin nojalla työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti)
William
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä puhujalta tätä: mitkä valtuudet EU:lla ja komissiolla hänen mielestään on taloushallinnon osalta? Onko puhuja samaa mieltä siitä, että valtuuksien puuttuessa puolue, jota hän edustaa, ei ole liberaali eikä demokraatti?
Andrew Duff
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa William Dartmouthille, että valtuuksista talous- ja rahaliiton luomiseen säädetään selkeästi Maastrichtin sopimuksella, josta Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivihallitus neuvotteli ja jonka Westminsterin parlamentti vahvisti myöhemmin monesti. Minun on sanottava, että jos Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin jäsenet luulevat voivansa leikkiä liukaskielistä yhtenäisvaluutan tulevaisuuden osalta, he tekevät suuren virheen.
Gerald Häfner
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minä katson kaikessa vakavuudessa, että voimme sanoa, että EU on nyt risteyksessä ja se on risteys, jossa kaksi suurta kriisiä vaatii meiltä toimintaa samaan aikaan.
Ensimmäinen niistä on talous- ja rahoituskriisi, joka on loppujen lopuksi myös euron kriisi, dramaattisine seurauksineen, jotka minun mielestäni johtuvat yksipuolisesta ja kestämättömästä kehitysmallista, joka perustuu velkaan ja sääntelyn purkamiseen, joilla jäsenvaltioissamme ja koko EU:ssa tuhottiin koko ajan enemmän kestävyyttä sekä sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja julkisten talousarvioiden saavutusmahdollisuuksia sen perustana.
Toinen suuri kriisi, josta olemme paljon vähemmän tietoisia, on se, joka minun mielestäni on demokratian ja legitimiteetin kriisi, joka liittyy siihen, että pystymme tekemään koko ajan enemmän päätöksiä kansallisen tason sijasta sen yläpuolella, minkä seurauksena, koska tämä liittyy juuri demokratian vähenemiseen, menetämme kansan suostumuksen ja hyväksynnän. Meidän pitäisi siksi harkita erittäin huolellisesti, mitä teemme.
Katsomme, että tarvitsemme todella vakausmekanismin, mutta kyse on vain siitä, että meidän mielestämme tämä ei ole riittävän perusteellinen, koska siinä hoidetaan oireita eikä syitä. Osallistuminen on yksipuolista ja se vaikuttaa julkisiin menoihin, palkkoihin, eläkkeisiin ja sosiaalietuuksiin. Keinottelusta saatavat valtavat voitot, joita on tehty ja tehdään edelleen, ja vaurauden ja tulojen koko ajan epätasa-arvoisempaa jakautumista EU:ssa ei käsitellä. Emme pyydä kyseisestä keinottelusta voittonsa saaneita kaivamaan taskujaan, ja se tarkoittaa, ettemme mene riittävän pitkälle.
Toinen kohtani on se, että se, mitä tässä teemme, on mekanismin luominen yhteisön menetelmän ulkopuolelle. EU on kuitenkin nimenomaan malli siitä, miten kyseinen yhteistyö valtioiden välillä niiden omasta vapaasta tahdosta voi perustua sosiaaliseen koheesioon ja suurempaan demokratiaan. Lissabonin sopimuksen nojalla lupasimme valmistella tulevat perussopimuksen tarkistuksen valmistelukunnan avulla, jotta niistä käytäisiin tiivis demokraattinen keskustelu. Nyt, perussopimuksen aivan ensimmäisessä tarkistuksessa teemme aivan päinvastoin. Me todella haluamme tämän vakausmekanismin, mutta emme halua sitä EU:n demokratian ja kansalaisosallistumisen kustannuksella, yhteisön menetelmästä luopumalla. Emme halua sitä eräänlaisena paluuna takaisin hallitustenväliseen EU:hun, vaan askelena eteenpäin yhteisöllisempään EU:hun, jossa on enemmän osallistumista ja enemmän demokratiaa.
Olemme siksi esittäneet siitä tarkistuksia, jotka liittyvät sekä sisältöön että menetelmään. Olemme tiiviissä yhteydessä esittelijöiden kanssa. Olemme päättäneet, että lopullista äänestystä ei järjestetä tänään. Toivon, että viime päivien aikainen edistys tarkoittaa, että lopuksi voimme antaa hyväksyntämme. Annamme hyväksyntämme kuitenkin vain, jos tämä sopimus vie meitä eteenpäin ja jos se ei johda takapakkiin rakentaessamme yhteisöllistä, demokraatista ja sosiaalista EU:ta.
Ashley Fox
Arvoisa puhemies, ryhmäni on tyytyväinen voidessaan tukea jäsenvaltioiden ehdottamaa perussopimuksen muutosta. Teemme niin, koska haluamme euron selviävän ja sitä käyttävien maiden kukoistavan. Me Yhdistyneessä kuningaskunnassa olemme iloisia, ettemme kuulu euroon, mutta me toivomme teille hyvää.
Vaikka tuemme perussopimuksen muutosta, emme kuitenkaan tätä mietintöä, koska tässä meillä toivomusluettelo viime hetkellä unelmoiduista tarpeettomista muutoksista. On todella valitettavaa, että parlamentti käyttäytyy tällä tavalla.
Tällainen patsastelu on vielä hämmentävämpää, koska äänestämme tästä kannasta vain tunteja ennen kuin Eurooppa-neuvosto hyväksyy virallisesti perussopimuksen muutoksen. Uskooko joku täällä todella, että neuvosto kuuntelee meitä? Jos parlamentti haluaa, että siihen suhtaudutaan vakavasti, meidän on lakattava yrittämästä tehdä vaikutusta ja sen sijaan alkaa toimia jäsenvaltioidemme kansalaisten puolesta.
Lothar Bisky
Arvoisa puhemies, minusta on huomionarvoista, että enemmistö tämän parlamentin ryhmistä tuntee nyt olonsa epämukavaksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan muuttamista koskevan nopeutetun menettelyn käytön hyväksymisen osalta. Tämä mietintö vahvistaa selkeästi odotuksemme Euroopan parlamentin jäseninä siitä, että mikään tuleva kriisinhallintamekanismi ei luo rinnakkaisia rakenteita unionin ulkopuolelle ja että parlamentin demokraattinen valvonta olisi säilytettävä joka vaiheessa. Huomaan vain, että minusta tämä osalta puuttuu jonkin verran uskoa.
Puheenjohtaja Barroso teki kyllä eilen selväksi, että hän tukee sekä sosiaalisen koheesion tavoitetta unionissa että yhteisön menetelmää. Kaikki puhujat olivat samaa mieltä hänen kanssaan. Tähän mennessä siitä ei ole kuitenkaan tehty päätöslauselmaesitystä se, minusta näyttää, on jotakin, joka puuttuu. Se, mitä oli - tai ei ollut - oli Merkelin ja Sarkozyn sopimus. Se herättää epäluottamukseni ja jonkin verran epäilyä.
Ryhmälleni on selvää, että emme voi antaa hyväksyntäämme millekään politiikalle, jolla pyritään vahvistamaan talousarvio sosiaalialan lisäleikkauksilla. Euroopan parlamentin on ensin annettava äänestää konkreettisista ehdotuksista unionin tulevasta talous- ja rahapolitiikasta ja siihen liittyvistä mekanismeista, koska juuri niistä on kyse sen ytimessä. Se puolestaan on niin perustavanlaatuinen päätös, että sitä ei voi tehdä perusteella "EU per asetus", vaan ainoastaan perussopimuksella säädetyn valmistelukuntamenettelyn mukaisesti.
Ryhmä ei siten pysty äänestämään tämän puolesta, vaikka se on monissa suhteissa myönteinen mietintö. Loppujen lopuksi, huolimatta jatkuvista päinvastaisista vakuutteluista, se olisi tietenkin ennakkotapaus.
Godfrey Bloom
EFD-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, olen ollut täällä kuusi ja puoli vuotta, ja olen tosiaankin kuullut kaikenlaista hölynpölyä. Mutta milloinkaan en ole kuullut puhuttavan niin paljon hölynpölyä kuin tänään.
Monta vuotta sitten minulla oli tapana luennoida tästä aiheesta Cambridgen yliopistossa, ja suosittelisin, että teidän kannattaisi lukea joitakin vanhoista luennoistani. Kukaan teistä ei näytä ymmärtävän kansainvälisen rahan merkitystä. Elmar Brok, joka ei ole tullut puhelimesta pois sen jälkeen, kun hän tuli sisään vain kuunnellakseen itseään, oli sangen mielenkiintoinen. Hän aloitti keskustelun väittämällä, että se oli suuri menestys - euro. Voidaan miettiä, millä planeetalla Elmar Brok elää. Voi hyvänen aika! Se on täydellinen katastrofi.
Jos hän ajattelee, että se on sellainen menestys, pyytäisin häntä puhumaan pääasiassa Iberian niemimaalla, Etelä-Italiassa ja muualla Euroopassa miljoonille työttömille ihmisille, nuorille, jotka kärsivät tästä häpeällisestä petoksellisesta ja pettävästä rahayksiköstä, joka tungettiin EU:n kansalaisten kurkusta alas vastoin heidän tahtoaan.
Valtuutusta ei ole, hyvä Andrew Duff. Voin kertoa teille, kun heilutatte siellä sinistä korttia, että valtuutusta ei ole. Tälle ei ole valtuutusta. Yhdistyneen kuningaskunnan kansa ei ole äänestänyt koko tämän Euroopan unionin höskän puolesta, eikä ole kukaan muukaan. On vain yksi tapa, jolla tämä naurettava moniin eri talouksiin epäonnistuneiden ihanteiden perusteella ulottuva rahayksikkö voi selvitä - ja jos ymmärtäisitte mitään kansainvälisestä rahasta, ymmärtäisitte tämän - ja se on se, että on olemassa keskus- ja valtiojohtoinen raha- ja talouspolitiikka. Jos luulette saavanne valtuutuksen siihen, olette häpeäpilkku ja lurjus.
(Puhuja hyväksyi kysymyksen esittämisen sinisen kortin nojalla työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti)
Andrew Duff
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä Godfrey Bloomilta, miten hänen häväistyspuheensa otettiin Cambridgessa vastaan. En voi kuvitella, että taloustieteen opiskelijat sietävät tuollaista järjetöntä ja kohtuutonta hölynpölyä. Haluaisin kysyä häneltä tätä: eikö hänen mielestään Yhdistyneessä kuningaskunnassa ole työttömyyttä? Eikö hän tiedä Yhdistyneen kuningaskunnan liiallisen alijäämän tilanteesta? Eikö hän välitä siitä, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa inflaatio on suurempi kuin euroalueella ja että punta on epävakaa valuutta?
Godfrey Bloom
(EN) Arvoisa puhemies, minun on sanottava Andrew Duffille, että tuolloin, 1990-luvun puolivälissä, jotkut opiskelijat suhtautuvat näkemyksiini hieman epäilevästi. Käyn edelleen satunnaisissa tapaamisissa päivällisillä ja useimmat heistä tulevat luokseni ja sanovat, "Hyvänen aika, Godders, te olitte oikeassa".
Ja minä olen, jumalan tähden! Olin älyttömän oikeassa, enkö vain?
(Suosionosoituksia)
Andrew Henry William Brons
(EN) Arvoisa puhemies, Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisilla on kiusaus suhtautua vakausmekanismiin jonakin, jolla ei ole mitään tekemistä meidän kanssamme vain siksi, että emme kuulu euroalueeseen. Se olisi mielestäni vakava virhe.
Ei ole epäilystäkään että sekä täällä että kotona on monia Yhdistyneen kuningaskunnan poliitikkoja, jotka haluaisivat Yhdistyneen kuningaskunnan liittyvän euroon. Kaikki puolueet lupasivat, että ennen euroon liittymisen yrittämistä järjestettäisiin kansanäänestys, mutta me kaikki tiedämme, miten arvokkaita kansanäänestyslupaukset Yhdistyneessä kuningaskunnassa ovat. Sekä työväenpuolue että konservatiivipuolue lupasivat järjestää äänestyksen Lissabonin sopimuksesta. Edellä mainittu kiemurteli siitä irti näennäisellä perusteella, että perustuslaillinen sopimus ja Lissabonin sopimus olivat erilaisia, jälkimmäinen kiemurteli irti velvoitteestaan sillä perusteella, että Lissabonin sopimus oli ratifioitu ja että siksi oli mahdotonta järjestää kansanäänestystä. Nykyinen hallitus on lisäksi päättänyt, että tästä perussopimuksen muutoksesta ei järjestetä kansanäänestystä.
Perussopimuksen ehdotetussa muutoksessa säädetään niiden maiden kalliista osallistumisesta vakausmekanismiin, jotka eivät kuulu euroalueeseen. Koko vakausmekanismi on tietenkin eurokokeilun synnynnäisen virheen myöntäminen. Valuutan arvon pitäisi kertoa maan tuonnin ja viennin suhteellisesta arvosta - sen talouden tilasta. Yhtenäisvaluutta ei voi kertoa tarkasti 17:n - tai lopulta 27:n - eri talouden tilasta. Ensisijaisena tavoitteenamme on oltava varmistaa, että tämä katastrofaalinen kokeilu ei ikinä laajene Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
Carlo Casini
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, neuvoston ehdotuksessa on se kummallinen asia, että kun se on hyväksytty, sillä valmistellaan pysyvän vakausmekanismin luomista kansainvälisen oikeuden välineellä, ja siten ilman suoraa yhteyttä unionin toimielinrakenteeseen..
Se aiheutti suurta huolta perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa, jonka puheenjohtaja minä olen ja jonka tehtävänä on valvoa unionin toimielinkehyksen johdonmukaisuutta. Yksinkertaistettua tarkistusta koskeva ehdotus käynnisti siksi eloisan keskustelun, jossa esitettiin Euroopan yhdentymisprosessia koskeviin vakaisiin periaatteisiin perustuvia väitteitä pragmatismia ja reaalipolitiikkaa vastaan.
Lyhyesti, perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta katsoo, että perussopimuksen muuttamista koskevan ehdotuksen toteuttamiseksi parlamentin on arvioitava taloushallintoa niissä puitteissa, joihin ehdotus kuuluu. Meidän on tiedettävä enemmän siitä, miten tuleva mekanismi sopii nykyisiin toimielinrakenteisiin. Olisi virhe luoda kaksinkertaiset rakenteet, jotka pitkällä aikavälillä aiheuttaisivat riskin unionin hajoamisesta.
Elmar Brokin ja Roberto Gualtierin mietinnön ehdotuksilla ja esityksillä pyritään rakentamaan asianmukaisia siltoja unionin toimielinrakenteen ja uuden mekanismin välille. Haluaisin lisäksi korostaa, että neuvoston on käsiteltävä näitä kysymyksiä olennaisina EU:n toimielinten sopusointuiselle yhteistyölle.
Kehotan siksi lujasti Eurooppa-neuvostoa ottamaan tämän vaatimuksen ja siitä seuraavan pohdinnan huomioon ennen äänestystämme 24. maaliskuuta. Odottaessamme myönteistä merkkiä haluaisin kiittää sydämellisesti loistavasta esittelijöitä, Elmar Brokia ja Roberto Gualtieria.
Proinsias De Rossa
(EN) Arvoisa puhemies, minulla ei ole mitään epäilyjä siitä, että EU tarvitsee pysyvän vakausmekanismin. Olen taistellut monia poliittisia taisteluja ja kansanäänestyksiä demokraattisesti legitiimin yhteisön päätöksenteon puolesta. Suhtaudun siksi erittäin varautuneesti valtion päämiesten ehdottamaan perussopimusmekanismiin EVM:n perustamiseksi ja hallinnoimiseksi.
Kehotan valtion päämiehiä pohtimaan erittäin perusteellisesti EU:lle koituvia seurauksia, jos he torjuvat tämän suoraan vaaleilla valitun parlamentin laajan yksimielisyyden. Kyllä, tarvitsemme nopean päätöksen, mutta tällaisessa olennaisessa kysymyksessä meidän on noudatettava perussopimuksia. Virtahepo tässä huoneessa on huoli siitä, että sanamuodon muutos tai siirtyminen tavalliseen menettelyyn voisi käynnistää kansanäänestyksen Irlannissa. Minun reaktioni demokraattina on sangen yksinkertainen: mitä sitten? Minä kunnioitan ihmisiä. En pelkää ihmisiä. Minä uskon, että Irlanti on kypsä demokratia, joka pystyy tunnistamaan, missä etumme ovat ja ne ovat EU:n sydämessä.
Sharon Bowles
(EN) Arvoisa puhemies, vastaus talouskriisin itsemääräämistä koskeviin näkökulmiin oli hidas. Alun perin markkinat rankaisivat riittämättömistä vastauksista. Viime aikoina on ollut hengähdystaukoa. Nyt jotkin joukkovelkakirjojen korot ovat hiipimässä jälleen kestämättömälle alueelle.
Toteutetut pelastustoimenpiteet ovat osoittaneet muutostarpeen ja parhaalla tahdollanikin epäilen, ettei seuraava yritys ole sataprosenttisen asianmukainen, saati sitten tulevaisuuden kestävä.
Siksi tarvitsemme pysyvän rahoitusmekanismin, joka on joustava, erityisesti mahdollistamaan varhainen puuttuminen, jos se on tehokkain korjauskeino. Se ei ole niinkään villi ajatus. IMF tekee sitä. Tietysti on kuitenkin oltava rajoja, painopistealoja ja hallintoa.
Tarvitsemme siis perussopimuksen muutoksen, joka mahdollistaa kehityksen, emme perussopimuksen muutosta, joka johtaa sekaannukseen siinä, mikä katsotaan "välttämättömäksi koko euroalueelle", missä kärsitään ainakin kokoon liittyvästä syrjinnästä.
Jopa vahvat euroalueen maat tarvitsevat vakausmekanismia pankkijärjestelmän ja valtionvelan yhteenliitettävyyden takia. Ei ole sattumaa, että EKP kehottaa tarpeeksi suuri rahastoja käsittelemään euroalueen pankkien pääomapohjan vahvistamista.
Korkojen osalta puolestaan on saatava aikaan tasapainon kestävyyden ja moraalikadon välillä, mutta loppujen lisäksi kanta ei voi olla se, että jäsenvaltiot ottavat vuokraa aivan liikaa kustannuksiin nähden.
Vicky Ford
(EN) Arvoisa puhemies, perussopimuksen muutos on arkaluontoinen aihe omassa jäsenvaltiossani, jossa lupauksista huolimatta Lissabonin sopimus hyväksyttiin ilman kansanäänestystä. Ymmärrän kuitenkin, miksi euroalueen kriisi saa teidät perustamaan pysyvän vakausmekanismin, ja vaikka Yhdistynyt kuningaskunta ei ole euroalueen jäsen, toivomme todella teille taloudellista menestystä. Näistä syistä hallitukseni on sanonut, että se ei estä mekanismin perustamiseen tarvittavaa perussopimuksen muutosta. Mutta tällä päätöslauselmalla mennään pidemmälle, ja tiedämme historiasta, että epämääräisen kielen käyttäminen johtaa epävarmuuksiin.
Johdanto-osan kappaleissa otetaan esiin käsite euro-obligaatioista sekavasti ilmaistuna ja ilman yksityiskohtia. Ryhmäni jäsenet ovat huolissaan. Luovutetaanko tällä pois valtion oikeus hallita omia varojaan? Entä moraalikatoa koskevat kysymykset?
Yhteenvetona, emme äänestä jäsenvaltioiden sopimaa perussopimuksen kieltä vastaan, koska sillä pyritään erityisesti mahdollistamaan tämän mekanismin luominen, mutta emme voi tukea tätä päätöslauselmaa, jossa on salamyhkäisiä ja epämääräisiä käsitteitä.
Søren Bo Søndergaard
(DA) Arvoisa puhemies, Lissabonin sopimus tuli voimaan vain vähän yli vuosi sitten. Olemme kuitenkin jo tekemässä toista muutosta perussopimukseen. Minusta on itse asiassa erittäin kiinnostavaa, että Lissabonin sopimus oli selkeästi niin huono, että sitä on muutettava jatkuvasti. Miksi sitä muutetaan ja miten sitä aiotaan muuttaa? Ei tavallisen menettelyn nojalla vaan erityisen nopeutetun menettelyn nojalla. Miksi niin? Siksikö, että perussopimuksen muutos on merkityksetön? Ei, vaan itse asiassa täysin päinvastoin. Se aiotaan kuitenkin toteuttaa niin nopeasti, että ei ole todellista mahdollisuutta saada ihmisiä mukaan perusteelliseen keskusteluun.
Kun Lissabonin sopimus myytiin ihmisille, yksi esitetyistä perusteluista oli, että sillä annettaisiin Euroopan parlamentille enemmän vaikutusvaltaa. Ehdotettu muutos kuitenkin tarkoittaa, että tärkeimmät päätökset voidaan tehdä EU:n tasolla ilman, että Euroopan parlamentilla on asiassa mitään sanansijaa. Mikä on siis perussopimuksen muutoksen tulos? Sen osalta olemme täysin samaa mieltä Euroopan palkansaajien keskusjärjestön kanssa. Perussopimuksen muutoksella valmistellaan ylhäältä johdettua hyökkäystä työehtosopimuksia vastaan koko EU:ssa ja huononnetaan siten työntekijöiden oloja. Uskooko joku todella, että tällä tavalla saadaan ihmisten tuki yhteiselle eurooppalaiselle hankkeelle? Kiitos, että annoitte minulle puheenvuoron.
Morten Messerschmidt
(DA) Arvoisa puhemies, tärkein asia, joka tulee mieleeni tätä mietintöä ja tätä perussopimuksen muutosta lukiessani on se, että tämä on ehdoton loukkaus - loukkaus äänestäjiä kohtaan, sillä nyt heitä ylenkatsotaan toisen kerran täydellisesti perussopimuksen suhteen - perussopimuksen, josta heiltä ei edes kysytty, halusivatko he sen ensimmäisellä kerralla. Se on loukkaus veronmaksajia kohtaan, erityisesti Pohjois-Euroopan veronmaksajia, joiden on maksettava monien Etelä-Euroopan maiden ylikulutuksesta. Se on myös ehdoton loukkaus Etelä-Euroopan talouksia kohtaan, sillä ne saattavat saada käsityksen, että siinä on kyse kyseessä olevien maiden rahanpuutteesta. Niin ei ole. Näiden ongelmana ovat rakenteelliset puutteet. Näissä maissa olisi tehtävä monia rakenteellisia uudistuksia, jos niiden haluttaisiin sopivan malliin, jota euro edellyttää ja johon se pyrkii. Vain muuttamalla rahoituspolitiikkaansa enemmän Saksan suuntaan nämä maat voivat käynnistää taloutensa uudelleen. Voisimme aivan yhtä hyvin puhua asioista niiden oikeilla nimillä, ja lisärahan ja aina halvempien lainojen antaminen vain pitkittää tuskaa. Kiitos arvoisa puhemies.
Francisco Sosa Wagner
(ES) Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa, että olen samaa mieltä niiden jäsenten kanssa, jotka ovat puhuneet täällä tänä aamuna ja jotka ovat vaatineet parlamentin ja komission kunnioitusta.
Siksi vaatimaton puoltava ääneni riippuu siitä, onko Eurooppa-neuvosto valmis hyväksymään näiden toimielinten aseman. Se johtuu siitä, että uusien mekanismien, joista puhumme, on oltava huomattava tekijä taloushallinnossa, jota johtaa Euroopan unioni, joka kykenee takaamaan johdonmukaisuuden yleisen talouspolitiikan, jossa on asetettava selkeät, tarkat ja rajatut tavoitteet, ja tämän vakausvälineen välillä. Meidän on toisin sanoen varmistettava hinnalla millä hyvänsä, että tässä ponnistuksessa, jossa olemme mukana, ei päädytä kulkemaan hallitustenvälistä tietä, joka on umpikuja tai vain muutaman maan hallitsema hanke, koska sillä estettäisiin uudistus.
Hyvät kollegat, EU rakennetaan yksi tiili kerrallaan, ja tämä on tiili, jolla vahvistetaan ja tasapainotetaan herkkää rakennusta.
Werner Langen
(DE) Arvoisa puhemies, emme saa tässä keskustelussa unohtaa, että käsittelemme 136 artiklan mukaista yksinkertaistettua perussopimuksen tarkistusta ja että meidän, parlamenttina - minkä tahansa mekanismin yhteydessä - odotetaan osallistuvan enemmän. Se on lähtökohta. Sen osalta on esitetty toivomusluettelo. Haluaisin antaa erityisen tukeni Elmar Brokille, kun hän sanoo, että komission ja parlamentin osallistumisesta on säädettävä. Siksi käymme tätä keskustelua emmekä tee päätöstä ennen 24. maaliskuuta, jotta voimme antaa neuvostolle mahdollisuuden todella tehdä tuosta osallistumisesta totta.
Komission täysimääräinen osallistuminen heittää ilmoille kysymyksiä, koska komissio ei aiemmin ole kyennyt noudattamaan velvollisuuttaan perussopimuksen valvojana, kun se ei ole käynnistänyt menettelyjä. Myöskään jäsenvaltiot eivät ole onnistuneet noudattamaan velvoitteitaan. Siksi on ehdotonta, että toteutamme tämän yksinkertaistetun perussopimuksen tarkistuksen nojalla uuden vaiheen talous- ja rahaliiton aikaansaamisessa.
Minulla on myös ajatus siitä, miten se voidaan saada aikaan, ja se on se, että komissio laatii kaiken - myös ehdotukset ja luonnokset - neuvoston puolesta, ja neuvosto on sitten velvollinen, melko samalla tavalla kuin rahapoliittisessa vuoropuhelussa, jota käymme riippumattoman Euroopan keskuspankin kanssa, tiedottamaan meille ja keskustelemaan asioista kanssamme. Se olisi järkevä lähestymistapa.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Arvoisa puhemies, oikeudelliselta kannalta sopimuksen muutos on olennainen vahvistetun euro-obligaation käyttöönotolle. Se on epäilemättä tarpeen myös euroalueen vakausmekanismin ottamiseksi käyttöön.
Keskinäinen avustusmekanismi voi asianmukaisesti perustettuna sitoa unionin yhteen ja johtaa suurempaan yhdentymiseen ja solidaarisuuteen jäsenvaltioiden välillä. Emme saisi kuitenkaan missään nimessä pysähtyä tähän. Jos mekanismin halutaan olevan merkittävä, talousalalla, mutta myös sosiaalipolitiikassa on parannettava yhteensovittamista.
Katson kuitenkin, että aikomus perustaa vakausmekanismi EU:n toimielinten ulkopuolelle on huono merkki. Ehdotetun mekanismin hallitustenvälinen tai jopa yksityisoikeudellinen luonne voi saada Euroopan yhdentymishankkeen taantumaan monta vuotta.
Haluaisin siksi kehottaa komission lisäksi myös jäsenvaltioiden edustajia luopumaan sellaisista ajatuksista. Jos aiomme hyödyntää kriisiä edes jotenkin myönteisesti, meidän on suhtauduttava siihen tilaisuutena ryhtyä toimiin eikä hajaantua. Pysyvän vakausmekanismin perustaminen ja toiminta olisi toteutettava mahdollisimman tiiviissä yhteistyössä EU:n puitteiden kanssa, ja sen pitäisi sisältää tiiviimpää yhteistyötä koskevat toimielinmenettelyt.
Haluaisin päättää puheenvuoroni ilmaisemalla toiveeni, että annetun ehdotuksen hyvistä merkeistä tulee totta.
Ryszard Czarnecki
(PL) Arvoisa puhemies, olemme muuttamassa Lissabonin sopimusta, joka itse asiassa hyväksyttiin vasta äskettäin. Sen ehkä pitäisi saada meidät miettimään, onko perussopimus, jota hehkutettiin niin suuresti ja jonka sanottiin olevan patenttiratkaisu kaikkiin EU:n ongelmiin, kuitenkin oikeastaan osoittautunut täysin yliarvostetuksi.
Tietysti kriisi, joka on tällä hetkellä unionin ongelma, edellyttää hyvin päättäväistä toimintaa. Kysymys on vain siitä, ehdottavatko komissio ja neuvosto todella hyvää ratkaisua. Tässä ei ole kyse vain euroalueesta, koska se vaikuttaa alueen ulkopuolisiin maihin. Mikä vielä tärkeämpää, noille maille - ja se koskee myös kotimaatani Puolaa - periaatteessa pakotetaan päätökset, jotka tehtiin ilman niiden osallistumista. Se ei ole hyvä viesti kansalaisille, joille kerran sanottiin, että Lissabonin sopimus ratkaisisi kaikki ongelmat.
Gunnar Hökmark
(EN) Arvoisa puhemies, minulla on esitettävänä kolme kohtaa. Ensinnäkin, valuutat eivät aiheuta vajeita. Niitä aiheuttavat hallitukset ja ylikulutus. Luulen, että se on ehkä huono uutinen Godfrey Bloomille, joka puhui täällä aiemmin, koska jos hän on oikeassa ja vastuu on valuuttojen, se olisi erittäin huono uutinen punnalle ja dollarille, joissa on tällä hetkellä suurimmat vajeet maailmanlaajuisesti. Vastuu on hallitusten.
Siksi on tärkeää, että takaamme ja jäsennämme vakausmekanismin siten, että sillä autetaan jäsenvaltioita selviämään vaikeuksista, mutta autetaan myös jäsenvaltioita olemaan joutumatta vaikeuksiin. Siksi katson, että on tärkeää, että vakausmekanismin rahoitus on jäsennelty siten, että suurimmille riskeille altistuvat, joilla on suurimmat alijäämät, pitäisi velvoittaa maksamaan enemmän mekanismiin. Sitten sovellettaisiin eräänlaista saastuttaja maksaa -periaatetta sekä ennaltaehkäisevää toimintaa vakausmekanismissa ja edistettäisiin euron vakautta sellaisenaan.
Siksi katson, että sen lisäksi, että keskustelemme vakausmekanismin muodollisesta rakenteesta, meidän on myös keskusteltava sen rahoittamistavasta. Meidän on taattava vakaus pitkällä aikavälillä sekä lyhyellä aikavälillä.
Vital Moreira
(PT) Arvoisa puhemies, voin tiivistää kantani kolmeen kohtaan. Ensinnäkin ajatus euron pysyvästä vakausmekanismista on itsessään ratkaiseva panos yhtenäisvaluutan vahvistamisekseen, suurempaan rahapoliittiseen yhdentymiseen EU:ssa ja julkisten velkamarkkinoiden vakauttamiseen. Meidän pitäisi siksi tukea sitä varauksetta.
Toiseksi, pysyvä vakausmekanismi voidaan luoda turvallisesti ja oikeudellisesti varmasti, jos se on sisällytetty perussopimuksiin selkeästi. Meidän pitäisi siksi tukea Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen huolellista muutosta.
Kolmanneksi, olisi selkeästi suotuisaa, jos Euroopan unionin toimielimet loisivat mekanismin ja hallinnoisivat sitä itse sen sijaan, että se luotaisiin euroalueen hallitustenvälisenä aloitteena. Olemme kuitenkin hyvin tietoisia siitä, että se on mahdotonta tiettyjen jäsenvaltioiden ylitsepääsemättömän vastustuksen vuoksi, ja tarvitaan vain yksi kyseinen vastustus, jotta perussopimuksen muutosta ei hyväksytä. Meidän pitäisi siksi tukea neuvoston ehdotusta perussopimuksen muutokseksi tällaisenaan.
Rafał Trzaskowski
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin ensin kiittää esittelijöitä heidän tekemästään erinomaisesta työstä. On sangen rohkaisevaa, että puhumme samalla äänellä kuin Euroopan komissio. Mikä vielä tärkeämpää, haluaisin kiittää heitä tämän parlamentin erioikeuksien puolustamisesta. Kollegoilleni ECR-ryhmässä haluaisin sanoa, että tässä ei yritetä tehdä vaikutusta vaan vahvistaa oikeutetusti asemamme tässä prosessissa.
Kriisiaikoina tarvitsemme tehokkaita ratkaisuja, vakautta ja ennustettavuutta, ja kaikki nämä ominaisuudet voidaan saada parhaiten aikaan käyttäessämme hyväksemme yhteisön toimielimiä.
Hallitustenväliset ratkaisut eivät pitkällä aikavälillä johda meitä minnekään. Ennen kaikkea, jos suhtaudumme vakavasti talouskriisin torjumiseen ja kilpailukykyyn, meidän on tehtävä se yhdessä riippumatta siitä, onko kyseinen jäsenvaltio euroalueen jäsen vai sen ulkopuolella.
Suhtaudun siksi myönteisesti siihen, että meidän kannassamme - josta äänestimme eilen tämän parlamentin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa - sovimme avaavamme mekanismin kaikille maille, jotka haluavat osallistua siihen, hälventäen siten perusteettomia pelkoja kahden nopeuden EU:sta.
Jo Leinen
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Lissabonin sopimuksessa, jonka puolesta tehtiin työtä niin kauan, oli kaksi selkeää viestiä: ensinnäkin yhteisen menetelmän vahvistaminen siten, että komission asema on keskeinen, ja toiseksi demokratian vahvistaminen Euroopan parlamentin osallistumisen myötä.
Vähän yli vuosi perussopimuksen voimaantulon jälkeen Lissabonin henkeä jo ylenkatsotaan ja rusennetaan. Se, mitä Eurooppa-neuvosto on tällä perussopimuksen tarkastuksella suunnitellut, on yksiselitteisesti vastoin näitä molempia Lissabonin sopimuksen viestejä. Yhteisön menetelmää ei vahvisteta - sen sijaan meillä on uudelleenkansallistaminen, hallitustenvälisyyden lisääminen, tärkeällä tulevan EU:n politiikan alalla ja täydellinen EU:n toimielinten poisjättäminen. Sitä ei voida hyväksyä, ja parlamentti on itse asiassa vastustanut tätä ehdotusta. Minua hämmästyttää, että komissio ei perussopimusten valvojana ole ilmaissut itseään selkeämmin ja että meidän parlamentissa pitää jossakin määrin toimia komission edustajina. Meidän on painostettava komissiota toimiin, jotka sen olisi pitänyt jo toteuttaa.
Tässä laaditaan vaarallista ennakkotapausta. Huomaamme talouskriisin tuloksena, että rahaliitto ei voi olla olemassa yksin. Pohjois-Afrikan pakolaisvirran ja naapureidemme epävarmuuden vuoksi pyrimme lisäämään EU:n toimia, emmekä halua uudelleenkansallistamista. Toivon, että esittelijät voivat edelleen saada parannuksia aikaan, koska muuten en voi äänestää tämän perussopimuksen tarkistuksen puolesta.
Frank Engel
(FR) Arvoisa puhemies, käsiteltävänämme oleva vakausmekanismi on suunniteltu edellisten hätätilojen perusteella. Se on pelastusmekanismi. Pitkällä aikavälillä valtioita ei kuitenkaan voida pelastaa, eikä niitä pitäisi pelastaa. Tavoitteena olisi oltava kehittää EU:n talousliittoa ja luoda EU:n talousarvioalue, joka voi tukea jäsenvaltioita ja yhtenäisvaluuttaa.
Sitä varten meidän on edettävä pidemmälle kuin nykyiset hätätilat sallivat. Loppujen lopuksi EU:n toimielinten on otettava johtoasema, ja meidän on lopetettava riippuvuutemme loputtomista hallitustenvälisistä aloitteista, olivatpa ne ranskalais-saksalaisia tai muita.
Pierre Werner, jonka suunnitelmaa voidaan pitää euron perustavanlaatuisena pohjana, sisällytti työhönsä maininnan EU:n taloudellisesta päätöksentekokeskuksesta, joka on vastuussa parlamentille. No, nyt tuo taloudellinen päätöksentekokeskus voi olla vain komissio ja parlamentti.
Seuraavassa vaiheessa, sen jälkeen, kun olemme ylittäneet perussopimuksen pientä muutosta koskevan esteen, josta aiomme äänestää, meidän on siksi mentävä lopulta ajassa 40 vuotta taaksepäin ja viimeinkin täytettävä Pierre Wernerin toive.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, perussopimuksen muuttaminen on aina monimutkainen ja arkaluontoinen aihe, erityisesti ensimmäistä kertaa, koska se voidaan katsoa ennakkotapaukseksi tuleville toimille.
Juuri siksi katson, että Elmar Brokin ja Roberto Gualtierin työ on hyvin huolellinen, tasapaino ja ehdottomasti kannatuksen arvoinen. Mietinnössä on kolme asiaa, joita haluaisin korostaa sellaisina kuin ne on meille esitetty.
Ensimmäinen kohta on se, että pysyvä mekanismi ei voi eikä saa olla EU:n toimielinkehyksen ulkopuolella. Siksi komission mukanaolo on keskeistä, jotta voidaan saada aikaan yhteinen määritelmä suhteelle nykyisen toimielinkehyksen ja muutettavan mekanismin välille.
Toinen kysymys on tilapäisten toimenpiteiden asianmukainen jatkuvuus suhteessa nykyiseen tilanteeseen: ongelmia seuraa, jos sitä ei saada aikaan. Lopuksi, suhde taloudellisiin laitoksiin on olennaisen tärkeä taloushallinnon tulevalle kehitykselle. Meidän on vältettävä luomasta kaksinkertaisia järjestelmiä, joista olisi enemmän haittaa kuin hyötyä.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Arvoisa puhemies, emme pääse tänä aamuna eteenpäin Elmar Brokin ja Roberto Gualtierin mietinnön äänestyksessä: teemme sen Brysselin täysistunnon aikana. Teemme sen silloin antaaksemme Elmar Brokille ja Roberto Gualtierille aikaa neuvotella Eurooppa-neuvoston kanssa 136 artiklan soveltamisen ehdoista.
Teemme niin, koska, kuten Jo Leinen sanoi, Euroopan unioni on myös der Hüter der Verträge - perussopimusten valvoja - ja koska haluamme euron toimivan kaikkien mukanaolevien ja kaikkien sitoutuneiden kanssa; loppujen lopuksi, arvoisa puhemies, haluamme sen olevan tehokas.
Sitä me pyydämme. Kyse ei ole toimielinten välisestä kiistasta. Kyse ei ole vallan hankkimisesta parlamentille. Kyse on siitä, että tulos - tästä seuraava mekanismi - on tehokas EU:n kansalaisten kannalta.
Danuta Jazłowiecka
(PL) Arvoisa puhemies, vain vuosi sitten, kun otetaan huomioon, miten vaikeaa Lissabonin sopimuksen ratifiointi oli, kukaan meistä ei uskonut mahdolliseksi sen säännösten muuttamista. EU:n taloudellinen tilanne kuitenkin tarkoittaa, että siitä, mikä oli mahdotonta vain vuosi sitten, on tullut jotakin, joka voidaan tehdä, ja että sillä jopa on jäsenvaltioiden enemmistön suostumus.
Talous- ja rahoituskriisi opettaa meille solidaarisuutta, mutta sen lisäksi se myös paljastaa yksittäisten jäsenvaltioiden välisen vahvan taloudellisen suhteen. Euroalueen ulkopuolella oleminen ei suojele maita, jotka eivät käytä yhteisvaluuttaa, euroalueen sisäiseltä talousarviokriisiltä. Päinvastoin, euroalueen jäsenten rahoitusongelmilla on haitallisia vaikutuksia koko unionin tilanteeseen. Pysyvän rahoitusvakausmekanismin pitäisi siksi olla avoin kaikille jäsenvaltioille, myös euroalueen ulkopuolisille. Euroalueeseen kuulumattomien jäsenvaltioiden poisjättäminen, myös Ranskan ja Saksan kilpailukykysopimuksessa ehdotetusta vahvemmasta taloudellisesta ja sosiaalisesta yhdentymisestä, laajentaa edelleen jakoa kahden nopeuden EU:hun, mikä ei auta meitä rakentamaan vahvaa, yhtenäistä ja kilpailukykyistä EU: eikä luomaan unionille edellytyksiä yhteistyöhön, johon Elmar Brok meitä kannustaa. Kiitos.
Zita Gurmai
(EN) Arvoisa puhemies, me kaikki olemme tietoisia nykyisestä talouskriisistä ja vaarasta, jonka se yleisesti aiheuttaa elämällemme, erityisesti eurolle, joka on ratkaiseva EU:n poliittiselle ja taloudelliselle hankkeelle. Meidän on säilytettävä euroalueen vakaus kaikkia tarpeessa olevia jäsenvaltioita kohtaan tunnetun vastuun ja solidaarisuuden periaatteen mukaisesti. Haluaisin kuitenkin korostaa kolmea kohtaa.
Vaikka epätoivoiset ajat edellyttävät epätoivoisia toimenpiteitä ja yksinkertaistettuja menettelyjä, pitkällä aikavälillä ei ole mahdollista jättää huomiotta avoimuutta, parlamentin valvontaa ja demokraattista vastuuvelvollisuutta. Vakausmekanismin olisi oltava ensimmäinen osa monimutkaista lähestymistapaa ja pysyviä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on tehdä työtä kohti unionin taloushallintoa. Kun pysyvä vakausmekanismi on perustettu, sen ei pitäisi olla olemassa EU:n toimielinkehyksen ulkopuolella.
Haluaisin lopuksi kiittää esittelijöitämme erinomaisesta työstä, jota he ovat tehneet tässä erittäin merkittävässä, kiireellisessä ja monimutkaisessa asiassa. Vaikka vakausmekanismista ei ole paljon tietoa, se ansaitsee paikkansa EU:n toimielinkehyksessä. Olen hyvin tyytyväinen siihen, että Unkarin presidentti tulee pian tänne.
Pervenche Berès
(FR) Arvoisa puhemies, kolme vuotta sitten meille sanottiin: "Tällä perussopimuksella päätetään kaikki perussopimukset, sitä ei tarkisteta". Todellisuus on saanut meidät nyt tarkistamaan sitä. Ensimmäistä kertaa Lissabonin sopimus antaa Euroopan parlamentille todellisia valtuuksia perussopimusten tarkistamisen osalta. Meillä on käsiteltävänä ehdotus, jossa jätetään huomiotta Euroopan parlamentin oikeudet ja jossa ehdotetaan hallitustenvälistä mekanismia yhteisön asiassa - rahapolitiikassa.
Olen tehnyt tästä kaksi johtopäätöstä. Ensinnäkin toivon, että kollegamme, jotka aikovat neuvotella puolestamme, pystyvät muuttamaan mahdollisimman paljon meille esitettyä ehdotusta, jotta mekanismi voidaan "yhteisöllistää uudelleen". Toiseksi toivon myös, että tämä perussopimuksen tarkistaminen on viimeinen, joka tehdään ilman Euroopan parlamentin sopimusta tai osallistumista.
Tällä Euroopan parlamentilla on ehdotuksia tehtävänä, ja tiedämme, että meidän on edettävä pidemmälle perussopimuksen tarkistamisen osalta ja tiiviimmän yhteistyön osalta, jos euroalueen halutaan selviävän.
Sven Giegold
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat käsiteltävänämme on nyt kolme erilaista taloushallinnon pakettia: komission kuusi ehdotusta, kilpailukykysopimus - josta tällä hetkellä neuvotellaan puheenjohtaja Van Rompuyn ja puheenjohtaja Barroson johdolla - ja ehdotukset perussopimuksen muuttamiseksi ja siihen liittyvä Euroopan vakausmekanismin perustaminen. On selvää, että tämän keskustelun jälkeen tämän kaiken on tapahduttava parlamentin valvonnassa ja komission ehdotusten perusteella.
Tosiasia kuitenkin on, että perussopimusten nojalla parlamentilla on erilaiset oikeudet kunkin kolmen eri paketin osalta. Nämä paketit ovat kuitenkin päällekkäisiä. Mitä meidän pitäisi siis poliittisesti tehdä? Minun mielestäni on olennaisen tärkeää, että liitämme suostumuksemme komission kuudelle ehdotukselle siihen, että vaatimuksiimme vastataan muilla aloilla, jotta kaikesta tulee yksi hyvin tasapainoinen paketti kansalaisten etujen mukaisesti.
Jaroslav Paška
(SK) Arvoisa puhemies, monet EU:n jäsenvaltiot sopivat luovansa ja käyttävänsä yhtä yhteistä rahayksikköä. Erilaiset taloudelliset voimavarat ovat kuitenkin saaneet aikaan tilanteen, jossa yhteys yhteiseen rahayksikköön vaikeuttaa joidenkin jäsenvaltioiden osalta maksukyvyttömyyden käsittelemistä koskevien tavanomaisten menettelyjen käyttämisestä päättämistä. Kaikki samaa rahayksikköä käyttävät maat ovat siksi sopineet luovansa mekanismin, jonka nojalla ne voivat ratkaista nykyiset rahoitusongelmat ja myös ehkäistä niitä tulevaisuudessa.
Mukana olevien maiden sopima ratkaisu edellyttää kuitenkin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan muuttamista ja täydentämistä ja tämän ratkaisun hyväksymistä kaikissa EU:n jäsenvaltioissa. Vastuun yhteisestä rahayksiköstä kantavat kuitenkin tällä hetkellä pääasiassa Euroopan rahaliiton 17 maata, ja siksi on loogista, että Euroopan vakausmekanismi olisi hallitustenvälinen, ja minun mielestäni Euroopan komissiolle riittää pelkästään tarkkailijan asema.
Maroš Šefčovič
komission varapuheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, kuten monta kertaa on sanottu, joskus komission on puhuttava suoraan tullakseen kuulluksi. Yritän tehdä sen nyt.
Ensinnäkin haluaisin kiittää esittelijöitä erinomaisesta yhteistyöstä ja jäseniä erittäin tärkeästä keskustelusta. Katson, että voimme ehdottomasti olla samaa mieltä monista kohdista, jotka on esitetty tässä keskustelussa, erityisesti siitä, että tarvitsemme voimakasta toimintaa EU:n tasolla ja että tulevan mekanismin olisi oltava mahdollisimman lähellä yhteisön henkeä ja menetelmää.
Vastaukseksi Kreikan ja Irlannin avusta esitettyihin huomautuksiin: minun mielestäni kokemuksemme osoittaa selkeästi, että meidän pitäisi pyrkiä jatkuvasti herkkään tasapainoon velkakestävyyden säilyttämisen ja moraalikadon välttämisen välillä. Sen, että opimme kokemuksesta, ovat mielestäni osoittaneet kollegani, komission jäsenen Olli Rehnin, muutaman viime päivänä antamat lausunnot.
Katson kuitenkin, että meidän on muistutettava itsellemme, että olosuhteet, joissa elämme, ovat todella poikkeukselliset. Kriisi on täällä edelleen, elpyminen on epävakaata ja markkinoilla on myllerrystä, kuten voimme nähdä jatkuvista hajonnan muutoksista. Euroopan maat kärsivät ennen kaikkea sietämättömästä paineesta, ja ne näkevät tulevaisuutensa olevan kiinnitetty velkojensa korkeisiin korkoihin.
Meidän on siksi toimittava, ja meidän on toimittava nopeasti. Meidän on osoitettava selkeästi päättäväisyytemme. Pysyvän mekanismin perustaminen on siksi tehtävä mahdollisimman lyhyessä ajassa ja mahdollisimman nopeasti.
Ennen kaikkea - ja tämä olisi yksi ehto, jota komissio vaati erittäin painokkaasti - se on tehtävä perussopimusten puitteissa. Olen samaa mieltä Jean-Paul Gauzèsin kanssa siitä, että tarvitaan ripeää toimintaa, koska tarvitsemme oikeusvarmuutta. Olen myös samaa mieltä Enrique Guerrero Salomin kanssa siitä, että meidän ei pitäisi suhtautua tähän ennakkotapauksena. Voin vakuuttaa hänelle, että komissio ei ehdottomasti suhtaudu käytettävään menettelyyn tai ehdotettuun yhteistyön lajiin ennakkotapauksena.
Minun on tiedotettava teille, että komissio on tiiviisti mukana valmistelutyössä ja että meidän mielestämme on olennaista, että olemme mukana myös tämän mekanismin perustamisessa ja toiminnassa. Kuten Eurooppa-neuvoston päätelmien liitteessä 2 todetaan, komission aseman odotetaan olevan keskeinen analyysien ja ohjelmien valmistelussa siinä tulevaisuudessa olevia maita varten. Katsomme kuitenkin, että komission keskeistä asemaa olisi korostettava vielä vahvemmin.
Valittua menetelmää koskevasta arvostelusta minun on sanottava, että olemme nähneet hyviä esimerkkejä siitä, mihin kyseinen menetelmä voi johtaa, esimerkiksi Schengen tai kolmas pilari.
Lopuksi enää yksi lause. Kun Lissabonin sopimusta laadittiin, tällainen yhteistyön laji, tällainen yhteistyön alue, katsottiin liian kunnianhimoiseksi jäsenvaltioille. Nyt kuitenkin tosielämä ja todelliset kokemukset, joita meillä on keskinäisestä riippuvuudesta ja taloudellisesta yhteistyöstä, osoittavat selkeästi, että tarvitsemme eurooppalaisen ratkaisun tähän erittäin tärkeään eurooppalaiseen ongelmaan. Uskon, että voimme saada sen aikaan.
Puhemies
(IT) Kiitos, arvoisa komission jäsen Šefčovič. Roberto Gualtierilla on nyt puheenvuoro, vaikka kehotankin vahvasti häntä pitäytymään yhdessä minuutissa.
Roberto Gualtieri
esittelijä. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämän on ollut merkittävä keskustelu, joka on minun mielestäni osoittanut selkeästi, että poliittisten ryhmien välillä vallitsee laaja yksimielisyys mietinnön arvioinneista ja yleisestä suunnasta.
Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta parlamentti todella puhuu yhdellä äänellä, ja se on tärkeää. Sanomme kyllä pysyvälle vakausmekanismille, vaikka emme voi salata tiettyä hämmennystä ja huolta, jotka, kuten olemme oppineet, myös komissio jakaa, vaikka olisimme halunneet lukea näistä huolista komission kannasta valittuun menettelyyn.
Suhtaudumme avoimesti siihen, että osoitetaan käytännöllisyyttä ja vastuullisuuden tunnetta pannessa merkille, että eurooppalaisen mekanismin luomiseksi tänään ei ole poliittisia edellytyksiä, ja että joka tapauksessa olemme osoittaneet ja osoitamme jatkossakin päättäväisyyttä halussamme auttaa sisällyttämään mekanismi unioni oikeudellisiin ja menettelyllisiin puitteisiin ja samalla kunnioittamaan perussopimuksia.
Ehdotuksemme ovat selkeitä, mutta mielestäni olennaista on toinen asia. Onko Eurooppa-neuvosto halukas aloittamaan parlamentin kanssa todelliset keskustelut sen ehdotuksista ja onko komissio halukas ottamaan tässä keskustelussa aktiivisen aseman?
Haluaisin korostaa, että parlamentti on tehnyt päätöksen, jota kutsun tavanomaiseksi, äänestyksen lykkäämisestä 24. päivään maaliskuuta. Mielestäni se on tärkeä merkki: tämä on vastuullinen parlamentti, mutta mielestäni neuvoston on myös osoitettava vastuullisuuden tunnetta ottamalla parlamentin ehdotukset huomioon.
Puhemies
- (EN) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (149 artikla)
George Sabin Cutaş
Nykyisen talouskriisin nojalla ehdotuksella rahoitusvakausmekanismin käyttöönotosta vastataan kiireelliseen tarpeeseen jäsenvaltioiden välisestä solidaarisuudesta, ja se on myönteinen askel. Perussopimuksen muuttaminen suunnitellussa muodossa voisi kuitenkin tällä hetkellä saada aikaan mekanismin, joka on tarkoitettu yksinomaan rajalliselle määrälle jäsenvaltioita. Sen nojalla esimerkiksi valtioita, joiden rahayksikkö ei ole euro, ei voida sisällyttää sen soveltamisalaan. Jotta tämä mekanismi voisi olla todella eurooppalainen, se pitäisi minun mielestäni luoda Euroopan unionin toimielinkehyksessä, ja komission ja Euroopan parlamentin pitäisi osallistua siihen. Siinä on myös otettava huomioon kaikkien 27 jäsenvaltion osallistuminen. Emme saa unohtaa, että taloudellisilla vaihteluilla, joita tapahtuu euroalueen ulkopuolisissa jäsenvaltioissa, on vaikutuksia koko unionin talous- ja rahoitusvakauteen.
Ilda Figueiredo
Se, mitä nyt tapahtuu Lissabonin sopimuksen ilmoitetun muutoksen osalta, osoittaa, että kaikki, mitä EU:n johtajat ovat sanoneet kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin merkityksestä, demokratian syventämisestä ja itse perussopimuksen kestävyydestä, on ollut vain propagandaa..
Vuosi ja muutama kuukausi Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen kaikki työnnetään syrjään, jotta voidaan laatia muutos käyttämällä itse sopimuksen mekanismia, jonka nojalla ei vain mahdollisteta muutoksen tekemistä ilman minkäänlaista demokraattista osallistumista - millä itse asiassa jatketaan perussopimuksen hyväksymistä koskevien kansanäänestysten torjumista - vaan myös luodaan mekanismi, joka mahdollistaa jäsenvaltioiden talouksien pysyvän valvonnan.
Tämä mietintö on menossa samaan suuntaan, koska siinä esitetään tiettyjä ehdotettuja muutoksia komission ehdotukseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen muuttamisesta niitä jäsenvaltioita koskevaa vakausmekanismia varten, joiden rahayksikkö on euro.
Käytännössä kaikella pyritään vahvistamaan vauhtia, jonka ne pyrkivät antamaan tälle taloushallinnolle luomalla "eurooppalaisen ohjausjakson": vakaus- ja kasvusopimuksen, talouspolitiikan suuntaviivojen ja minkä tahansa mahdollisesti hyväksyttävien indikaattorien noudattamiseen liittyvien seuraamusten syventämisen. Ne yrittävät määrätä jäsenvaltioille todellisen pakkopaidan.
Jiří Havel
Toukokuussa 2010 Kreikan pitkäaikainen talouden epätasapaino johti valtavaan pelastuspakettiin, jonka arvo on 720 miljardia euroa ja joka saatiin EU:n ja kansainvälisen valuuttarahaston varoista. Huolimatta siitä, että euroalueen maita varten luotiin Euroopan rahoitusvakausväline (ERVV), jonka varat olivat jopa 440 miljardia euroa, ei voida sanoa, että kaikki EU:n ongelmat on ratkaistu. ERVV:n toiminta lisäksi loppuu vuoden 2012 lopussa, ja sijoittajien keskuudessa vallitsee jonkin verran epävarmuutta siitä, mitä tapahtuu euroalueen ongelmaveloille tuon päivämäärän jälkeen tai sen jälkeen, kun takuut on käytetty. Siksi perussopimuksen 136 artiklan muutos, jolla luodaan vakausmekanismi vuoden 2013 jälkeiselle ajalle, on suotavaa EU:n tulevan rahoitus- ja talousvakauden kannalta. Haluaisin kuitenkin huomauttaa, että tämä mekanismi ei ole patenttiratkaisu niiden valtioiden, joilla on ongelmalliset talousarviot (tai syrjäisten valtioiden) nykyiseen suojeluun, ja että meidän on harkittava myös kattavaa ratkaisua tähän ongelmaan (julkisen velan vähentäminen, luottamuksen palauttaminen pankkialalla ja rakenneuudistukset, mukaan luettuna syrjäisten valtioiden julkisen talouden vahvistaminen niiden kilpailukyvyn vauhdittamiseksi). Kokonaisuudessaan katson, että Elmar Brokin ja Roberto Gualtierin toimittama mietintö on tarkka analyysi asiasta, ja siinä viitataan sekä asiaankuuluvaan EU:n lainsäädäntöön että budjettivaliokunnan lausuntoon, ja minä suosittelen siksi perussopimuksen 136 artiklan muutoksen hyväksymistä ehdotetussa muodossa.
Sandra Kalniete
kirjallinen. - (LV) Euro on muutamana viime vuotena kokenut monia iskuja, jotka olisivat saattaneet tuhota jonkin muun rahayksikön. EU:n johtajien toimet, vaikka ne eivät aina olekaan olleet riittävän ripeitä tai vakuuttavia, ovat mahdollistaneet euron puolustamisen. Tilanne on edelleen ristiriitainen ja vaikea, mutta olen vakuuttunut siitä, että EU selviytyy tästä kriisistä taloudellisesti voimakkaampana. Tämä kriisi on paljastanut EU:n heikot kohdat ja osoittanut selkeämmin, mitä muutoksia tarvitaan Euroopan unionin lainsäädäntöön, myös Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen, euroalueen maiden vakausmekanismin osalta. Olen vakuuttunut siitä, että Euroopan rahoitusvakausmekanismin perustaminen on yksi tärkeimmistä askelista, jonka EU voi ottaa välttääkseen vakavat talouskriisit tulevaisuudessa. Euroopan rahoitusvakausmekanismin perustaminen ei tietenkään ratkaise kaikki ongelmia, ja siksi on tärkeää, että hallitukset tunnustavat vastuunsa Maastrichtin kriteerien noudattamisessa ja panevat täytäntöön järkevää, tarkkaan ajateltua talous- ja rahapolitiikkaa, joka perustuu pitkän aikavälin tavoitteisiin. Meillä ei ole varaa toistaa viime vuosien näkymiä, kun jäsenvaltiot edistivät talouspolitiikkaa, jossa "kaasujalka oli raskas" ja jossa jätettiin huomiotta Maastrichtin kriteerit ja rikottiin talouden perusperiaatteita. Euro ei ole ainoastaan rahayksikkö, se on poliittinen sopimus, joka osoittaa EU: n kyvyn olla moninaisuudessaan yhtenäinen. Euro on takuu EU:n vakaudesta, kasvusta ja yhtenäisyydestä. Siksi minulla ei ole pienintäkään epäilystä siitä, ettemmekö pystyisi olemaan riittävän selvänäköisiä ja viisaita nujertaaksemme tämän kriisin ja antaaksemme kehitykselle uutta vauhtia.
