Sukupuolten tasa-arvo ja naisten vaikutusvallan lisääminen kehitysyhteistyössä (keskustelu)
Puhemies
(ES) Esityslistalla on seuraavana Feleknas Ucan kehitysyhteistyövaliokunnan puolesta laatima mietintö sukupuolten tasa-arvon ja naisten vaikutusvallan lisäämisestä kehitysyhteistyössä
Feleknas Uca
esittelijä. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, viisi päivää sitten juhlimme kansainvälisen naisten päivän 100-vuotisjuhlaa. On saavutettu paljon, mutta vielä ei kuitenkaan ole todisteita yhtäläisistä mahdollisuuksista maailman köyhimmissä maissa. Naisten ja tyttöjen ihmisoikeudet eivät ole vielä lähimainkaan luovuttamaton, olennainen ja jakamaton osa yleismaailmallisia ihmisoikeuksia, mitä vaaditaan Yhdistyneiden Kansakuntien Wienin julistuksessa vuodelta 1993.
Olen käsitellyt mietinnössäni yksityiskohtaisesti naisten ja tyttöjen tilannetta kehitysmaissa ja olen tarkastellut myös tapoja, joilla EU:n kehitysyhteistyö voi parantaa kyseisten naisten elämää. Haluan esittää lyhyesti joitakin faktoja ja lukuja.
Kaksi kolmasosaa kaikista maailman lukutaidottomista on naisia. Yli 40 prosenttia Afrikan naisista ei ole käynyt peruskoulua. Afrikassa naisten osuus väestöstä on 52 prosenttia, mutta he tekevät 75 prosenttia maataloustyöstä ja tuottavat ja markkinoivat 60-80 prosenttia ruoasta.
Komission päivitetyssä strategiassa naisten tasa-arvosta ja osallistumisesta kehitysyhteistyöhön käsitellään tärkeitä aloja ja ehdotetaan konkreettisia toimia tasa-arvon edistämiseksi. Strategian kaksiosainen lähestymistapa on hyvä, sillä se tehostaa valtavirtaistamista, ja siinä myös ehdotetaan erillisiä toimia tasa-arvon edistämiseksi. Olen tyytyväinen myös 41 käytännön toimeen vastuullisen hallinnon, työllisyyden, talouden, koulutuksen, terveydenhoidon ja naisiin kohdistuvan väkivallan alalla. Siitä huolimatta olen arvostellut mietinnössäni useita kohtia. Haluan käsitellä tärkeimpiä niistä lyhyesti.
Uskon, että perinteisten väkivallan muotojen torjumisen olisi oltava naisiin kohdistuvan väkivallan vastaisten toimien keskipisteessä. Toiseksi minun on sanottava, että olen varsin hämmästynyt siitä, että strategiassa ei mainita taloudellisia kumppanuussopimuksia. Missään ei viitata naisten aseman vahvistamisen ja EU:n ja AKT-maiden välisten taloussopimusten yhteyteen. Kun strategiassa käsitellään naisten erityistä tilannetta konflikteissa, olen pahoillani siitä, että siinä ei mainita naisten osaa niin kutsutuissa heikoissa valtioissa ja vähiten kehittyneissä maissa. Olisi kiinnitettävä erityishuomiota lisääntymisterveydenhuoltoon ja naisten seksuaalisiin oikeuksiin kehitysmaissa.
Olen todella pahoillani siitä, että suurin osa tarkistusehdotuksista käsittelee jälleen sellaisten osien poistamista mietinnöstä, joissa vaaditaan naisille oikeutta päättää vapaasti ja riippumattomasti ruumiistaan ja elämästään. En halua kuulostaa pöyhkeältä, mutta mietintöäni ei pitäisi rajoittaa siihen asiaan. Olen tässä yhteydessä tyytyväinen tarkistuksiin, joita Kathalijne Maria Buitenweg ehdotti vihreiden puolesta, ja kiitän häntä hänen tärkeästä panoksestaan.
Lisääntymisterveydenhuollosta haluan sanoa tässä kohdassa vain seuraavan asian: jokaisella naisella on oikeus päättää vapaasti ja riippumattomasti ruumiistaan ja elämästään. Naisten täysimääräinen pääsy seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuoltoon on sukupuolten välisen tasa-arvon edellytys. Niin kauan kuin pääsy kielletään naisilta, muut päättävät naisten ruumiista ja elämästä. Kukaan, joka välittää todella Euroopan humanistisesta perinteestä ja yhteisistä arvoista ja ihmisoikeuksien kunnioittamisesta, ei voi haluta sitä!
(Suosionosoituksia)
Louis Michel
komission jäsen. - (FR) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, aloitan onnittelemalla esittelijää äärettömän perusteellisesta tutkimuksesta, joka koskee erittäin tärkeää monialaista aihetta. Naisten osallistumisen lisääminen taloudessa ja oikeudenmukainen vallanjako naisten ja miesten välillä ovat itse asiassa kehityksen edellytyksiä. Jos emme voi varmistaa sukupuolten välistä tasa-arvoa kehityksessä, emme saavuta koskaan vuosituhannen kehitystavoitteita tai kestävää talouskasvua.
Miksi naisten osuus ansiotyössä käyvästä työvoimasta Saharan eteläpuolisessa Afrikassa on vain 34 prosenttia? Miksi näiden naisten tulot ovat vain 10 prosenttia kaikista tuloista, ja miksi naiset omistavat vain yhden prosentin varallisuudesta? On selvää, että nämä ovat erittäin tärkeitä kysymyksiä. Entä miksi, kuten mietinnössä todetaan, naisten osuus äärimmäisessä köyhyydessä elävästä 1,3 miljardista ihmisestä on 70 prosenttia. Tässä kuvattu tilanne on erityinen tragedia, joka liittyy naisena olemiseen. Valitettavasti on aivan liian monia tällaisia kysymyksiä vastattavaksi. Ei edes Euroopassa, vaikka jäsenvaltioiden parlamenteissa onkin suhteellisen suuri osuus naisia, ole takuuta siitä, että naisille tärkeitä asioita käsitellään.
Kumppanuusmaita koskevassa politiikassa, meidän on käytävä todella perusteellista poliittista vuoropuhelua. Voin kertoa, että sukupuolten välistä tasa-arvoa koskeva vuoropuhelu ei ole aina yksinkertaista: siihen voi kuulua esimerkiksi se, että autetaan jakamaan tilastoja sukupuolen mukaan tai vaaditaan, että talousarviossa olisi kiinnitettävä enemmän huomiota sosiaalialaan, sillä monissa tapauksissa koulutus ja terveydenhuolto eivät ole todellisia painopistealoja, vaikka tiedetään hyvin, että naisten koulutus ja terveys ovat keskeisiä kehitystekijöitä.
Kaikki nämä huolet ovat keskeisiä aiheita sukupuolten tasa-arvoa ja naisten vaikutusvallan lisäämistä kehitysyhteistyössä koskevassa tiedonannossa, jonka komissio antoi 8. maaliskuuta 2007. Siinä annettu politiikka on vastaus sitoumuksiin, jotka on tehty kehityspolitiikkaa koskevassa eurooppalaisessa konsensuksessa sukupuolten tasa-arvon osalta kaikissa yhteistyöpolitiikoissa ja -käytännöissä. Tiedonannon tavoitteena on kehittää eurooppalaista näkemystä ja tarjota jatkuvaa tukea sukupuolten välisen tasa-arvon edistämiselle kaikilla kehittyvillä alueilla ja kaikissa kehitysmaissa.
Tiedonanto on myös opas uusiin avun muotoihin, varsinkin talousarviotukeen. Olen eri mieltä arvostelusta, jota mietinnössänne esitetään, sillä uskon, että talousarviotuki tarjoaa uusia mahdollisuuksia sukupuolten välisen tasa-arvon tehokkaalle edistämiselle. Miksi näin? Olen jo monissa tilanteissa esittänyt syitä, miksi olen kannattanut talousarviotukea mahdollisuuksien mukaan. Talousarviotuen käyttäminen antaa meille verrattomasti enemmän vaikutusvaltaa poliittisessa vuoropuhelussa kyseisen kumppanuusmaan viranomaisten kanssa. Sen avulla me voimme esimerkiksi keskustella poliittisista vaihtoehdoista ja muun muassa tarpeesta edistää paremmin naisten mahdollisuuksia maan taloudellisessa ja sosiaalisessa kehityksessä. Tällaisissa tapauksissa perustamme tukemme konkreettisiin tuloksiin, jotka on esitetty tai paljastettu indikaattoreilla, jotka ovat aina sukupuolikohtaisia ja korostavat siksi selkeästi sukupuolten välisiä eroja siellä, missä niitä esiintyy. Tavoitteet, joita käytämme maan tulosten mittaamiseen, ovat suurimmalta osin yhdenmukaisia vuosituhannen kehitystavoitteiden kanssa ja ovat erittäin olennaisia naisten elinolojen parantamisen kannalta. Niihin kuuluvat esimerkiksi koulua käyvien tyttöjen osuuden lisääminen ja ennen syntymää suoritettavien tarkastusten määrän lisääminen. Edistys, jonka maa saavuttaa tällaisten tavoitteiden saavuttamiseksi, on perusta, jonka mukaan Euroopan komissio jakaa talousarviotuen eri osia.
Yksi puhujista mainitsi keskustelussa yhden ehdollisuuden muodon. Kun budjettitukea maksetaan, kumppani voidaan jossain määrin velvoittaa noudattamaan kriteereitä ja tiettyjä ehdollisuuden muotoja. Myönteisiä vaikutuksia on enemmän kuin niitä olisi ilman talousarviotukimekanismia. Oli miten tahansa, olen valmistautunut jatkamaan keskustelua muista aiheista. Olen kuitenkin tähän mennessä saamieni kokemusten perusteella täysin vakuuttunut siitä, että talousarviotuki - silloin kuin se on mahdollista - on selvästi paljon tehokkaampi tapa edetä.
Vuosien ajan olemme noudattaneet kaksoislähestymistapaa. Ensinnäkin yhdistämme sukupuolten välisen tasa-arvon kaikkiin politiikan aloihin ja toimiin, myös osaan talousarviotukijärjestelyjä ja poliittiseen vuoropuheluun kumppanien kanssa. Yksi tämän lähestymistavan seurauksia on tarve kouluttaa kollegojamme, jotka osallistuvat sukupuolinäkökohtia käsitteleviin valtuuskuntiin. Vuodesta 2004 lähtien yli tuhat heistä on saanut erityistä ”sukupuolikoulutusta”, ja olemme nyt avanneet sukupuolineuvontapalvelut koulutuksen tarjoamiseksi tulevaisuudessa. Toiseksi, rahoitamme erityistoimia naisten ja miesten välisen tasa-arvon edistämiseksi.
Tämäntyyppiset toimet sisältyvät tiettyihin kansallisiin alustaviin ohjelmiin, mutta mikä vielä tärkeämpää, on olemassa myös aihekohtaisia ohjelmia, jotka täydentävät maantieteeseen pohjautuvaa yhteistyötä. Esimerkiksi ”investointi inhimillisiin voimavaroihin” ja ”ihmisoikeudet ja demokratia” -ohjelmat sisältävät tiettyjä osatekijöitä sukupuolten välisen tasa-arvon edistämiseksi. ”Investointi inhimillisiin voimavaroihin” -ohjelmassa 57 miljoonaa euroa on osoitettu ”sukupuolitoimiin” vuosina 2007-2013: vuosittainen keskiarvo on noin kolme kertaa suurempi kuin menot ennen vuotta 2006. Sukupuolten välinen tasa-arvo on tietysti sisällytetty muihinkin aihekohtaisiin ohjelmiin, jotka koskevat koulutusta, terveydenhoitoa ja maataloutta tai ympäristöä ja kulttuuria.
On totta, että tehtävää on vielä paljon, mutta olen vakuuttunut siitä, että yhteisellä sitoutumisella sukupuolten välisen tasa-arvon edistämiseen, ja mikä tärkeintä yhteistyöllä kehitysmaiden naisten kanssa, voimme torjua köyhyyttä ja rakentaa oikeudenmukaisempia yhteiskuntia.
Gabriela Creţu
naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan valmistelija. - (RO) Arvoisat kollegat, huomaan, että mietintö on jo saanut aikaan reaktioita. Toivomme, että tämä todistaa sen poliittisen merkityksen.
Komission tiedonanto oli erittäin hyvä lähtökohta, ja parlamentti lisäsi hyödyllisiä kohtia. Haluaisin vain selittää kannan taustalla olevan periaatteen. Tavoite oli selvä, tuemme naisten asemaa kehitysyhteistyössä. Tasa-arvoon liittyvien perusteiden lisäksi on riittävästi todisteita siitä, että naiset ovat hyvä investointi, koska he moninkertaistavat tulokset.
Mutta miten me maksimoimme tehokkuuden tavoitteiden saavuttamisessa? Olisimme voineet vaatia avun vastaanottajavaltioilta tiukkoja kriteereitä naisten aseman vahvistamisesta. Itse asiassa tällaiset kriteerit ovat jo olemassa. Voimme kuitenkin odottaa myös huonoja reaktioita, asiantuntemuksen ja hallintokapasiteetin puutetta, muodollista sitoutumista suunnitelmien strategiseen kehittämiseen ja sitoumusten täytäntöönpanon puutteita. Velvoitteiden laiminlyönti voi johtaa avun vähentämiseen tai keskeyttämiseen. Se vaikuttaisi kielteisesti lopullisiin avun saajiin, ja naiset päätyisivät maksamaan hallitusten epäpätevyydestä, emmekä me halua sitä.
Näissä olosuhteissa päätimme vaatia niiden vaatimusten noudattamista, joita me hallitsemme ja joita varten meillä on toimintakeinot. Siitä syystä pyydämme komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan yhdenmukaisuuden kehitysyhteistyöpolitiikan ja muun yhteisön politiikan välillä. Muuten kotimaisen kauppapolitiikan tai yhteisen maatalouspolitiikan tietyt osat voivat haitata tavoitteitamme.
Koska sukupuoleen liittyvissä kysymyksissä on merkittäviä eroja jäsenvaltioiden politiikassa, uskomme, että sukupuolten tasa-arvoa koskeva Euroopan komission suunnitelma on ennakkoedellytys todelliselle ja tehokkaalle naisten käytölle kehitysyhteistyössä, joka on pääasiassa jäsenvaltioiden hallitsema politiikka. Tuen antamisen uudet keinot näyttävät heikentäneen naisiin kiinnitettyä huomiota.
Pyydämme arvioimaan niiden vaikutusta tasa-arvoon ja toteuttamaan asianmukaisia korjaustoimenpiteitä, jotta noudatetaan varojen käyttöä koskevaa vastuuta ja avoimuutta EU:n kansalaisiin nähden.
Anna Záborská
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (SK) Sukupuolten tasa-arvoa ja naisten vaikutusvallan lisäämistä koskevan mietinnön valmistelu varmastikaan ollut helppoa, kuten sen koko osoittaa.
Vaikka en ole samaa mieltä kaikista asioista Feleknas Ucan kanssa, haluaisin onnitella häntä hänen johdonmukaisuudestaan ja tarkkuudestaan aiheen käsittelyssä. Kun asiasta keskustellaan, meidän olisi korostettava tukea naisten arvolle ja heidän toiminnalleen yhteiskunnan yhteisen edun puolesta.
Kehitysmaissa (mutta ei vain niissä) monet naiset kärsivät syrjinnästä ja väkivallasta, työskentelevät usein huonoissa olosuhteissa ja pienillä palkoilla, heiltä puuttuu perusterveydenhoito, he työskentelevät liian monta tuntia ja kohtaavat nöyryytystä ja fyysistä hyväksikäyttöä. Se on syynä riittämättömään kehitykseen. Kaikilla näillä tekijöillä on myös vaikutuksensa heidän perhe-elämänsä laatuun. Kehityksen ja tasa-arvon edistäminen rauhan edistämiseksi 2000-luvulla: ne ovat konkreettisia toimia, jotka voivat auttaa meitä parantamaan tilannetta, jos toteutamme ne. Meidän on tuomittava toistuvasti, kompromissitta ja kaikissa tilanteissa seksuaalinen väkivalta, josta naiset ja nuoret tytöt usein kärsivät. Meidän on kannustettava kehitysmaita antamaan lakeja, jotka tarjoavat naisille tehokasta suojaa.
Kunnioituksesta jokaista yksilöä kohtaan meidän on myös tuomittava laaja näennäiskulttuuri, joka johtaa hyvinkin nuorten tyttöjen järjestelmälliseen seksuaaliseen hyväksikäyttöön ja arvon tuhoamiseen pakottamalla heidät uhraamaan ruumiinsa ja siten antamaan osuutensa seksiteollisuuden miljardituottoihin. Valitettavasti heidän asiakkaansa tulevat enimmäkseen kulttuurimaista, myös Euroopan unionista. Alueilla, joilla esiintyy sotilaallisia selkkauksia, naiset ovat poliittisista syistä järjestelmällisten raiskausten uhreja.
Arvostan naisliikkeiden toimintaa naisten arvon edistämiseksi. Kun tarkastellaan naisten auttamista kehitysmaissa, emme saa unohtaa, että kehitysrahastojen taloudellisen avun lisäksi on olemassa uskonnollisten järjestöjen ja hyväntekeväisyysjärjestöjen tehokas verkko. Tämä aloite on vuosia nauttinut paikallisten kirkkojen tuesta, johon kuuluvat rinnakkaiset suunnitelmat ja epäviralliset mikrolainat köyhille. On piristävää nähdä, kuinka köyhien naisten kärsivällinen, rehellinen ja kova työ palkitaan tällä tavoin. Sitä on myös tuettava uudistamalla rakenteita, jotka auttavat laajentamaan uusien aloitteiden menestystä.
Naisille on annettava yhtäläiset mahdollisuudet, oikeudenmukainen palkka, tasa-arvoiset uramahdollisuudet, tasa-arvoinen pääsy koulutukseen kaikilla tasoilla, pääsy terveydenhoitoon ja tasa-arvo perheasioissa. Naisten osallistumista politiikkaan on kannustettava, mutta naisten edistys kehitysmaissa on edistystä meille kaikille.
Anne Van Lancker
PSE-ryhmän puolesta. - (NL) Ryhmäni puolesta voin sanoa, että tuemme voimakkaasti Feleknas Ucan mietintöä ja onnittelemme komission jäsentä tasa-arvostrategiasta. Käytännössä kaikki maat allekirjoittivat vuosituhannen kehitystavoitteet kahdeksan vuotta sitten. Puolet ajasta on jo mennyt, ja näyttää siltä, että Afrikka ei saavuta useimpia tavoitteita.
Naiset ovat keskeisessä osassa köyhyyden torjunnassa, mutta heillä ei kuitenkaan ole tasa-arvoista oikeutta koulutukseen, terveydenhoitoon, työllistymiseen tai omaisuuden omistamiseen. Heidän sosiaalinen asemansa on heikko, ja naisiin kohdistuva väkivalta on laajalle levinnyttä. Samaan aikaan useimmat kumppanimaittemme strategisista ohjelmista jättävät naiset kokonaan vaille huomiota. Siksi sukupuoliulottuvuus on todellakin asetettava poliittisen vuoropuhelun keskipisteeseen kumppanimaittemme kanssa, ja naisjärjestöjen on osallistuttava politiikan muotoiluun.
Minusta on hirveää, että PPE- ja UEN-ryhmien jäsenet haluavat poistaa mietinnöstä selvän puheen seksuaali- ja lisääntymisterveydestä, koska jos naiset voivat tehdä päätöksiä omasta ruumiistaan ja siitä, saavatko he lapsia vai eivät, se pelastaa miljoonien naisten hengen, ja lapsillakin on enemmän mahdollisuuksia ja yhteisöt vahvistuvat. Jokainen, joka kieltää sen, heikentää väestöä ja kehitystä koskevaa konsensusta, jonka kansainvälinen yhteisö vahvisti vuonna 1994, emmekä anna tämän tapahtua.
Lopuksi totean, että kannatan 100-prosenttisesti vihreiden ryhmän vaatimusta naisten oikeuksien eurooppalaisesta lähettiläästä. Naisten oikeuksien lähettiläs antaa maailman naisille kasvot ja äänen EU:ssa ja sen hallituksissa ja voi toisinaan muistuttaa komission jäseniä heidän antamistaan sitoumuksista.
Renate Weber
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, sukupuolten välinen tasa-arvo ja naisten vaikutusvallan lisääminen ovat arvoja ja periaatteita, joita kannatamme Euroopan unionissa. Sellaisina ne on varmasti jaettava kehitysmaiden kanssa nykyisen yhteistyön puitteissa. Meillä kaikilla on valtava vastuu, kun käsittelemme niitä, koska kaksinaismoralismin edistäminen heikentäisi meitä moraalisesti, ja me varmasti menettäisimme uskottavuutta. Viittaan nyt erityisesti tarkistuksiin, jotka jätettiin tämän päivän äänestystä varten, samoihin tarkistuksiin, jotka kehitysyhteistyövaliokunta hylkäsi.
Pelkään, että käytämme kahdenlaista mittatikkua, kun toisaalta ilmaisemme kyseiset arvot kehitysyhteistyökumppaneillemme ja kun toisaalta käytämme niitä Euroopan unionissa. Emme voi jättää mietinnöstä pois viittauksia lisääntymisoikeuksista, koska se on keskeinen aihe, kun pyrimme edistämään naisten oikeuksia ja heidän vaikutusvaltansa lisäämistä.
Kuten mietinnössä aivan oikein korostetaan, naisten täydet oikeudet seksuaaliseen terveyteen ja lisääntymisterveyteen ovat edellytys sukupuolten tasa-arvon saavuttamiselle. Lisääntymisoikeuksien suojelu, kuten perhesuunnittelu syntymän ajoittamisen ja sijoittamisen osalta, ja lisääntymistä koskeva päätöksenteko ilman syrjintää, pakkoa ja väkivaltaa antavat naisille vapauden osallistua voimakkaammin ja tasa-arvoisemmin yhteiskuntaan.
Emme voi mennä vain puolimatkaan kumppaneitamme kohti ja väittää samaan aikaan, että tavoitteenamme on terveemmät ja vahvemmat naiset, jotka voivat osallistua aktiivisesti ja tasa-arvoisesti yhteiskunnalliseen elämään. Suokaa anteeksi kovat sanani, mutta minusta se on pelkkää tekopyhyyttä. Emme saavuta kyseisiä tavoitteita, jos aloitamme jättämällä pois keskeisiä asioita tai annamme erilaisia vaikutelmia periaatteistamme, erilaisia kuin mitä meillä on kotona.
Nykymaailmassa sukupuolten tasa-arvon edistäminen ja naisten vaikutusvallan lisääminen kehitysmaissa ei ole helppo tehtävä. Kyseisten tavoitteiden saavuttaminen tarkoittaa aitoa sitoumusta ja toimintaa sekä ennen kaikkea vilpitöntä uskoa suhteisiimme kehitysmaiden kanssa.
Margrete Auken
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DA) Arvoisa puhemies, 750 miljoonaa naista elää köyhyydessä, ja nämä naiset taistelevat omasta ja perheensä olemassaolosta. Eurooppalaisina meidän on taisteltava heidän rinnallaan oikeudesta parempaan elämään. Naisten rooli on korvaamaton, mutta kuitenkaan heidän kykyjään ja mahdollisuuksiaan ei arvosteta. Heidän koulutustaan, työntekoaan ja omistusoikeuttaan on rajoitettu huomattavasti. EU:n yhtenä päätehtävänä pitäisi olla sen varmistaminen, että naiset sijoitetaan EU:n harjoittaman kehitysyhteistyön keskipisteeseen. Nykyisin politiikkamme päätyvät liian usein siihen, että alennetaan naisten entisestäänkin alhaista asemaa, ja siksi olen erittäin tyytyväinen Feleknas Ucan mietintöön.
On tärkeää olla vesittämättä tätä mietintöä, kuten monet PPE-DE-ryhmässä (kristillisdemokraatit) ja UEN-ryhmässä yrittävät tehdä tarkistuksilla, jotka poistaisivat kaikki maininnat siitä, että naisilla on seksuaalisia oikeuksia ja lisääntymisoikeuksia. Kuten jo moneen kertaan on todettu, kyseiset oikeudet ovat keskeisiä, jotta naiset voivat ottaa vastuuta omasta ja siten perheidensä elämästä. Se on usein elämän ja kuoleman kysymys heille. Naisilla täytyy olla oikeus sanoa ”ei”, jotta he voivat välttää väkivaltaa ja hankkia koulutuksen ja huolehtia itsestään. Tämä on keskeistä, jos halutaan saada aikaan kehitystä meidän kehitysavullamme, ja on moraalitonta ja typerää olla laittamatta naisia toiminnan keskiöön.
Valitettavasti poliittinen tahto puuttuu, tietysti - kuten on jo todettu - ja siksi monet meistä tukevat ehdotusta unionin naisten korkean edustajan nimittämisestä. Hän voisi varmistaa sen, että naiset osallistuvat poliittiseen ja sosiaaliseen työhön maailmanlaajuisesti ja saavat sen vaikutusvallan, mikä heille kuuluu, koska he edustavat puolta maailman väestöstä. Naisista ei saa tulla uhreja tai kurjia raukkoja. Meidän kaikkien on päästettävä heidät samalle tasolle meidän kaikkien kanssa.
Luisa Morgantini
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, mitä voin sanoa? Kaikki kunnia komissiolle hyvin jäsennellystä tiedonannosta, jossa annetaan ensimmäistä kertaa eurooppalainen strategia sukupuolten tasa-arvosta kehitysyhteistyössä noudattamalla vaatimuksia, joita ovat antaneet suuret naisryhmät, jotka kieltäytyvät jäämästä uhreiksi. Sitä vastoin me kieltäydymme olemasta uhreja ja olemme elämämme ja seksuaalisuutemme päähenkilöitä, ja me päätämme minkälaisessa yhteiskunnassa haluamme elää: yhteiskunnassa, joka voi torjua syrjintää, epäoikeudenmukaisuutta, väkivaltaa ja valtioiden ja mielien militarisointia ja lopettaa ne.
Kaikki kunnia myös Feleknas Ucan mietinnölle, jossa käsitellään perusteellisesti näkökohtia, joita komissio ei ole ottanut huomioon ja jotka sen mielestäni pitäisi hyväksyä. Minun ei tarvitse tässä toistaa, kuinka paljon on naisia, jotka elävät viheliäisessä köyhyydessä, naisia, jotka ovat lukutaidottomia ja kärsivät AIDSista tai malariasta, ja naisia, jotka ovat fyysisen ja seksuaalisen väkivallan uhreja, erityisesti kotonaan, jopa Euroopassa.
Käytännön toimilla on merkitystä: hallintotapa, koulutus, terveydenhoito, naisiin kohdistuva väkivalta, oikeus omistaa ja tehdä työtä ja, kuten Feleknas Uca sanoo, EU:n talous- ja kauppapolitiikka, joka ei ole ristiriidassa kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa.
Tarvitaan paljon vahvempaa valtavirtaistamispolitiikkaa, ja se vaatii huomattavaa taloudellisten ja inhimillisten resurssien sitomista komission valtuuskuntiin ja niihin hankkeisiin, joilla on merkittävä vaikutus, kuten mikroluotot. Nämä ovat käytännön toimia, joilla saadaan todennäköisesti muodostettua pysyviä suhteita naisliikkeisiin paikallisissa ja kansallisissa tilanteissa, eri maiden naisten verkostoihin, joiden perustamisen syynä ovat olleet aavikoitumisen torjunta, konfliktien ratkaisu ja oikeus terveyteen, asumiseen ja veteen.
Haluaisin sanoa jotain tarkistuksista, joilla pyritään poistamaan viittaukset moniin kansainvälisiin strategioihin - Kairosta Maputoon - naisten lisääntymisoikeudesta ja vapaasta lisääntymisoikeudesta. Elämän puolustaminen on loukkaamatonta. Oikeus elämään tarkoittaa kuitenkin, ettei voida epäröidä kehitysyhteistyöpolitiikan täytäntöönpanossa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Urszula Krupa
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies mietintö naisten tasa-arvosta ja naisten vaikutusvallan lisäämisestä kehitysyhteistyössä käsittelee ongelmia, jotka vaikuttavat esimerkiksi Afrikan ja Aasian maiden naisiin. Siinä annetaan strategia, joka sisältää toimia eri luokissa: sukupuolten tasa-arvo, poliittinen järjestelmä, työllisyys, koulutus, terveydenhoito ja naisiin kohdistuva väkivalta.
Kuten tiedämme, naisten ja miesten yhtäläiset oikeudet ovat tärkeä osa sosiaalista kehitystä, joka kuuluu eurooppalaiseen sivilisaatioon ihmisoikeuksien ja kaikkien ihmisten kunnioittamista koskevina perussääntöinä. Mutta yhtäläiset oikeudet ja naisten syrjimättömyys eivät ole ainoat sosiaalisen kehityksen ehdot. On monia tekijöitä, jotka ovat tärkeitä sosiaalisen edistyksen kannalta. Niihin kuuluvat sellaisten eettisten ja moraalisten periaatteiden noudattaminen, joilla taataan se, että naisten hyväksikäyttö, heihin kohdistuva väkivalta, huijaaminen ja muut manipulaation muodot, mukaan luettuna syrjintä ja sorto, vähenevät merkittävästi.
Afrikan naisten dramaattiset elinolosuhteet ovat seurausta politiikasta, jossa luonnonvarojan ryöstetään, ja kansainvälisistä yrityksistä, jotka rikastuvat paikallisen väestön elämän ja terveyden kustannuksella. Budjettituki ja muut EU:n ohjelmat eivät korvaa ryöstötalouden aiheuttamia menetyksiä. Myös eettinen relativismi suosii seksuaalista hyväksikäyttöä ja sukupuolitautien leviämistä. Paljon puhuttu seksuaalinen vapaus vie naisilta heidän arvonsa alentamalla heidät seksiobjekteiksi ja kannustaa väkivaltaan. Naisten tilannetta ei paranneta ehkäisyn ja aborttien lisärahoituksella, vaan tukemalla perheitä, erityisesti monilapsisia perheitä, koulutuksen ja kehityksen mahdollistamiseksi ja terveydenhuollon ja sosiaalisen suojelun parantamiseksi erityisesti raskaana olevien naisten osalta. Koulutettujen naisten, joilla on johtajaominaisuuksia tai halua osallistua politiikkaan, olisi tietysti voitava asettua ehdolle vaaleissa ja käyttää psykofyysistä eroa näkemysten laajentamiseksi muistakin tärkeistä asioista kuin vain niistä, jotka koskevat naisia ja lapsia.
Sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistaminen keskeisenä ajatuksena - joka on tuonut meille muun muassa isyysloman - on jo saanut aikaan odotettuja tuloksia, koska ruotsalaiset isät eivät ole ainoita, jotka suosivat hirven metsästystä tai sanomalehtien lukemista lastenhoidon kustannuksella. Tiedotusvälineiden levittämä seksuaalisen aggression tyrannia vaikuttaa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Filip Kaczmarek
(PL) Arvoisa puhemies, Feleknas Ucan mietinnössä käsitellään sukupuolten tasa-arvon tärkeitä kysymyksiä kehitysyhteistyössä. Valitettavasti esittelijän epäilemättä myönteisiä aikeita heikentää terveyden sekä seksuaali- ja lisääntymisoikeuksien kohtuuton ja ristiriitainen käsittely. Aihetta ei pitäisi käsitellä ristiriitaisesti, mutta mietinnössä käytetään Euroopan unionin kovin usein käyttämää paradoksaalista kieltä. Nimenomaan tämä merkillinen kielenkäyttö loitontaa EU:n kansalaisistaan ja tekee siitä käsittämättömän, vieraan byrokraattisen koneiston. Näin myös luomme ja ruokimme EU:n vastustajia.
Siksi toivon, että parlamentti hyväksyy PPE-DE-ryhmän tarkistukset. Miksi? Siksi, että esittelijä ja hänen kannattajansa tarkoittavat ”terveyttä ja lisääntymistä koskevilla oikeuksilla” päinvastaista kuin mitä sanat oikeasti tarkoittavat. ”Lisääntymisoikeudet” eivät tarkoita lisääntymisen rajoittamista. Se, mitä olemme tekemässä, on myönteisen nimen antamista jollekin, jolla on kielteisiä seurauksia eli lisääntymisen rajoittaminen. Se on suoranaista petosta.
Niiden, jotka kannattavat väestön rajoittamista köyhissä maissa ja edistävät ehkäisyä tai aborttia, ei pitäisi piiloutua terveyttä ja lisääntymistä koskevien oikeuksien kaltaisten termien taakse. Meidän pitäisi kutsua asioita niiden oikeilla nimillä. Minusta näyttää siltä, että he eivät halua tehdä niin, koska he epäilevät, että Euroopan unionin ei pitäisi todella huolehtia sellaisista asioista. Eikö eurooppalaisissa, jotka edistävät ja rahoittavat ehkäisyä ja aborttia Euroopan ulkopuolella, ole jotain epäilyttävää? Afrikassa ja Aasiassa, aivan kuten EU:ssakin, yksittäisten valtioiden olisi päätettävä, millaista politiikkaa tällä alalla noudatetaan. Mietinnössä sanotaan, että naisten pitäisi päättää. Me kuitenkin kerromme Afrikan naisille, mitä tehdä. Tässä on jotain hämmentävää.
Vielä yksi asia: tasa-arvolla ja sillä, että on monta lasta, ei ole mitään syy-seuraussuhdetta. Nuo kaksi eivät ole yhteydessä keskenään, enkä ymmärrä, miksi ne yhdistetään toisiinsa tässä mietinnössä.
Alain Hutchinson
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, tällä kertaa en aio puhua itse mietinnöstä - josta onnittelen esittelijää - vaan tarkistuksista, joista pian äänestetään, ja haluan sanoa, että mielestäni UEN-ryhmän esittämät tarkistukset ovat liioittelematta pöyristyttäviä.
(Suosionosoituksia)
Kieltäytymällä tukemasta mietinnön kaikkia viittauksia ehkäisyongelmaan UEN-ryhmä todellisuudessa kieltäytyy tunnustamasta, että eteläisen pallonpuoliskon naisilla on oikeus ihmisarvoiseen elämään. Se on todella pöyristyttävää, se on vastuutonta ja tekopyhää, kun tiedämme, että asianmukaisen perhesuunnittelun puute tuomitsee miljoonat ihmiset eri puolella maapalloa tarpeettomaan kärsimykseen, sairauteen ja kuolemaan - raskaiten se osuu naisiin ja lapsiin, joita he synnyttävät maailmaan, liian usein vastoin tahtoaan.
PPE-DE-ryhmän tarkistukset ovat yhtä valitettavia. Niissä asiat vain muotoillaan eri tavalla, erityisesti kieltäytymällä tunnustamasta naisten oikeutta hallita omaa hedelmällisyyttään. Suurimmassa osassa kehitysmaita naiset ja tytöt - jopa nuoret tytöt - kärsivät edelleen merkittävästä syrjinnästä ja sietämättömästä väkivallasta. Jokainen, joka kieltää näkemyksen, jonka mukaan jokaisella kyseisten maiden naisella pitäisi olla oikeus määrätä omasta kohtalostaan, kieltäytyy pitämästä näitä naisia tasa-arvoisina miesten kanssa. Lisääntymisterveyden ei kuitenkaan pitäisi olla näin hälyttävä aihe: se tarkoittaa vain sitä, että ihmisille annetaan mahdollisuus kokea vastuullista, tyydyttävää ja turvallista seksuaalisuutta ja naisille annetaan vapaus valita lasten saaminen ja sen ajankohta. Tämä terveyskäsitys riippuu naisista ja miehistä, jotka voivat valita tasa-arvon perusteella hedelmällisyyden sääntelykeinot, jotka ovat turvallisia, tehokkaita, kohtuuhintaisia ja hyväksyttäviä.
Olle Schmidt
(SV) Arvoisa puhemies, on tärkeää, että sanomme selkeästi, mitä haluamme. Liian kauan keskustelu, jossa pitäisi käsitellä ihmisoikeuksia, on myrkytetty erilaisissa poliittisilla mielipiteillä. On selvää, että naisilla on oikeus omaan ruumiiseensa. Siksi en väistänyt naisten sukuelinten silpomista koskevassa keskustelussa kysymystä, merkitseekö šarian soveltaminen sitä, että ihmisten tasa-arvoa ei tunnusteta. Kukaan ei kieltäisi mieheltä oikeutta päättää omasta lisääntymisestään tai sanoa, että on kulttuuriarvo kieltää mieheltä mahdollisuus tienata omaa rahaa ja ylläpitää omaa itsenäisyyttä.
Kun EU, joka on maailman suurin avun antaja, toimii kolmannessa maailmassa, meidän arvojemme pitäisi aina olla selviä. Ihmisoikeuksien - joihin lasken tasa-arvon teorian lisäksi myös käytännössä - on oltava tunnuslauseena. Meidän on viestittävä selkeästi, että markkinatalous on hyvä asia köyhille naisille ja miehille, ei paha. Tästä on osoituksena erittäin menestyksekäs mikroluottokampanja, joka on lisännyt miljoonien heikossa asemassa olevien naisten hyvinvointia ja vaikutusvaltaa.
Tietenkään rikkaan maailman tehtävänä ei ole pakottaa ketään tiettyyn elämäntapaan, mutta kuten minusta on teroitettava, meillä on vastuu antaa mahdollisia vaihtoehtoja niille, joilla ei nyt ole vaihtoehtoja. Kuten monet kollegani täällä, olen todella pettynyt nähdessäni jotkut muuten hyvään ja tärkeään mietintöön esitetyt tarkistukset. Ne todellakin osoittavat väärään suuntaan.
Takanani olevalle kollegalle haluaisin sanoa, että kun olin Ruotsin parlamentin jäsen, jäin poikani kanssa kotiin kuudeksi kuukaudeksi isyyslomalle. Mielestäni minusta todella tuli parempi vanhempi kuin olin ollut aikaisemmin. Tietysti luin sanomalehtiä, mutta päätehtäväni oli huolehtia lapsistani ja tehdä se yhdessä vaimoni kanssa. Voin vain sanoa, että se oli hyvä asia. Mielestäni useampien ihmisten pitäisi tehdä niin ja nähdä, miten tärkeää on pitää perhe koossa: miehet, naiset, lapset.
(Suosionosoituksia)
Raül Romeva i Rueda
(ES) Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa toteamalla, että olen innoissani tästä mietinnöstä, koska se on tärkeä monestakin syystä.
Ensinnäkin oikeuden perusteella: vaikka naiset ja tytöt tekevät arviolta kaksi kolmasosaa työstä maailmassa, he saavat vain viisi prosenttia tuloista, ja sitä paitsi köyhyydellä on selvästi naisen kasvot.
Toiseksi arvon perusteella: mielestäni on tärkeää korvata usein annettu kuva naisista haavoittuvina uhreina kuvalla, jossa naiset ovat monipuolinen ryhmä sosiaalisia toimijoita, joilla on arvokkaita resursseja ja valmiuksia ja omat ohjelmansa. Siihen kuuluu muun muassa se, että tunnustetaan ja otetaan huomioon naisten oikeus tehdä päätöksiä omasta seksuaalisuudestaan ja ruumiistaan.
Kolmanneksi aidon sitoumuksen ja yhdenmukaisuuden perusteella: on valitettavaa, että tasa-arvon valtavirtaistamista käytetään usein syynä sille, ettei tiettyjä ehdotuksia tehdä ja tavoitteita aseteta esimerkiksi maakohtaisissa strategia-asiakirjoissa.
Kaikista näistä syistä uskon, että mietintö on otettava myönteisesti vastaan ja että sen olisi saatava ehdottoman enemmistön tuki.
Gay Mitchell
(EN) Arvoisa puhemies, tämä on mietintö sukupuolten välisestä tasa-arvosta ja naisten vaikutusvallan lisäämisestä kehitysyhteistyössä. Miksi sitten sosialistit, liberaalit ja eräät muut valmistautuivat tänä aamuna äänestämään sellaisia tarkistusta vastaan, jolla pyritään tiedottamaan naisiin kohdistuvasta syrjinnästä, joka alkaa kohdussa.
Minun, Nirj Devan ja Irena Belohorskán nimissä tehdyssä tarkistuksessa komissiota kehotetaan pyytämään kaikkia unionin kumppaneita ympäri maailmaa, niin hallituksia kuin kansalaisjärjestöjäkin, tekemään jatkuva sukupuolianalyysi kaikista aborteista ja raportoimaan tuloksista säännöllisesti parlamentille. Ehkä Alain Hutchinson voisi kertoa meille, mikä tiedon saamisessa on niin kamalaa? Parlamentti suunnittelee tänä aamuna toisaalle katsomista äänestämällä tätä tarkistusta vastaan, vaikka joissain maissa poikien suosiminen on johtanut miljoonien tyttöjen eliminointiin vanhempien sukupuolivalikoinnin takia. Tyttövauvoja kuolee myös tarkoituksellisiin laiminlyönteihin ja nälkään. UNFPA:n mukaan yksin Aasiassa on ”kadonnut” vähintään 60 miljoonaa tyttöä. Joissain maista kerrotaan, että sukupuolen valinta on yleisempää kaupungeissa, joissa lapsivesi- ja ultraäänitutkimuksen kaltaista tekniikkaa on valmiina käyttöä ja väärinkäyttöä varten. Toisissa maissa se on yleisempää maaseudulla, missä UNFPA:n mukaan poikia suositaan voimakkaasti. Joissain maissa tyttäret nähdään taloudellisena rasitteena, ja UNFPA:n mukaan sukupuolten osuus syntymässä, vaikka onkin hieman korkeampi, painottuu entistä enemmän tämän takia. Naisten ja tyttöjen puutteella tietyissä Aasian maissa on mahdollisesti hälyttäviä sosiaalisia vaikutuksia, mukaan luettuna naiskaupan kysynnän kasvu, olipa syynä avioliitto tai seksityö, sekä heidän asemansa yleinen heikkeneminen. Nämä ovat UNFPA:n sanoja, eivät minun.
Mikä on parlamentin kanta? Katsoa toisaalle. Kautta historian enemmistöt ovat erehtyneet, esimerkiksi Itävallassa ja Saksassa 1930-luvulla. Miten oletettavasti harkitseva elin, kuten Euroopan parlamentti, voi olla niin epäoikeudenmukainen, että hylkää tämän tarkistuksen? Haluamme vain tietoa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Ana Maria Gomes
(EN) Arvoisa puhemies, onnittelen kollegaani Feleknas Ucaa erinomaisesta mietinnöstä ja olen tyytyväinen kaksoislähestymistapaan, jonka komissio vahvistaa tiedonannossaan ja jossa keskitytään sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamiseen ja erityistoimiin naisten vaikutusvallan lisäämiseksi. Pahoittelen kuitenkin, että monessa kehitysyhteistyön rahoitusvälineitä koskevassa maakohtaisessa strategia-asiakirjassa vain viitataan tasa-arvoon monialaisena kysymyksenä eikä eritellä konkreettisia toimia, tavoitteita tai määrärahoja. Se tarkoittaa sitä, että strategisesta kehyksestä huolimatta tasa-arvotoimet voivat kehitysyhteistyössä rajoittua retoriikkaan tulevina vuosina.
Sukupuolisensitiivisistä suoritusindikaattoreista olisi tehtävä väli- ja loppuarviointi. Parlamentti valvoo strategia-asiakirjojen täytäntöönpanoa, ja toivomme, että komissio voi raportoida edistyksestä erityisinä sukupuolikohtaisina tuloksina.
Lopuksi totean, että olen järkyttynyt monista keskiaikaisista käsityksistä, jotka näkyvät mietinnöstä jätetyissä tarkistuksissa ja jotka liittyvät seksuaali- ja lisääntymisterveyteen. Äänestän luonnollisesti niitä vastaan.
Alexander Lambsdorff
(DE) Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää erinomaisesta mietinnöstä ja myös onnitella komissiota sen tiedonannosta. Haasteena on nyt pysyä johdonmukaisena. Kymmenen päivää sitten menin New Yorkiin useiden kansallisten parlamenttien kollegoiden kanssa vierailemaan naisten asiaa käsittelevän toimikunnan luona Euroopan parlamentaarisen foorumin kutsusta. On mielenkiintoista havaita, että maat, jotka ovat AKT-kumppaneitamme, sanovat yhtä, kun ne keskustelevat Brysselin ja eri pääkaupunkien kanssa, ja jotain aivan toista New Yorkissa, kun asioista keskustellaan maailmanlaajuisella tasolla.
Siksi pyydän komission jäsentä olemaan johdonmukainen, neuvomaan valtuuskuntiaan niin, että vastaavissa pääkaupungeissa puhutaan New Yorkissa otetusta asenteesta, koska naispolitiikkaa ja kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevia tavoitteitamme usein vastustetaan New Yorkissa.
Siinä yhteydessä olen erittäin iloinen, että UNIFEM avaa nyt toimiston Brysselissä. Se varmasti nostaa keskustelun tasoa Yhdistyneiden Kansakuntien ja Euroopan unionin välillä tällä alalla.
Olen erityisen iloinen siitä, että mikroluotot mainitaan yhtenä naisten vaikutusvallan lisäämisen ja vapautumisen keinona. On olemassa joitain varsin erikoisia järjestelyjä...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Satu Hassi
(FI) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, paljon kiitoksia jäsen Ucalle erinomaisesta mietinnöstä, ja samalla yhdyn monien kollegojen esittämään paheksuntaan oikeiston tarkistusehdotusten johdosta.
Jotta naisten oikeudet toteutuisivat täysimääräisesti myös kehitysyhteistyössä, Euroopan unioni tarvitsee naisten oikeuksien lähettilään, jonka tehtävänä olisi valvoa naisten oikeuksien huomioon ottamista. Siten voitaisiin myös tehostaa entisestään kehitysyhteistyörahojen käyttöä.
Me tiedämme, että halvin tapa edistää kehitystä on parantaa naisten oikeuksia mukaan lukien seksuaaliset oikeudet, koulutus, työssäkäyntimahdollisuudet ja niin edelleen. Vaikka tämä asia tiedetään kokemusten ja lukuisien selvitysten perusteella, se unohdetaan kerta toisensa jälkeen, myös päätettäessä EU:n kehitysyhteistyörahojen käytöstä. Siksi tarvitsemme naisten oikeuksien lähettilään, ja siksi toivon, että kollegat tukevat tätä asiaa koskevaa tarkistusehdotusta numero 20.
Nirj Deva
(EN) Arvoisa puhemies, vaikka mietinnössä on paljon hyvää, siinä on jotain, mistä olen täysin eri mieltä, kuten kollegani Filip Kaczmarek ja Gay Mitchell ovat jo tehneet.
Aloitan kysymällä teiltä, arvoisa puhemies, kuka sanoi näin: ”Syntymää edeltävän sukupuolen valinnan takia lukemattomilta naisilta kielletään jopa oikeus olla olemassa”. Mietinnön esittelijä voi yllättyä siitä, että sen sanoi Ban Ki-moon avauspuheenvuorossaan Yhdistyneiden Kansakuntien naisten asemaa käsittelevälle toimikunnalle.
Sen lisäksi UNFPA toteaa maailman väestön tilaa koskevassa raportissaan viime vuodelta, että maailmassa on 60 miljoonan naisen vaje - se vastaa Yhdistyneen kuningaskunnan koko väestöä. Nämä kadonneet naiset on valikoitu ennen syntymää, heidät on abortoitu ja murhattu, ja tämä tapahtuu mantereella, jossa synnyin, joten tiedän mistä puhun. Miten sukupuolten tasa-arvoa koskevassa Euroopan parlamentin mietinnössä voidaan vaieta pelkästään sukupuoleen perustuvasta tahallisesta eliminoinnista? Missä tasa-arvo on?
Jätin mietinnöstä tarkistuksen, jossa vaaditaan sukupuolianalyysiä maailman kaikista aborteista, ja arvatkaa mitä tapahtui? Sosialistit äänestivät sitä vastaan! Miksi? Eikö meillä ole oikeutta tietää, miten naisia abortoidaan ennen syntymää? Näemme myöhemmin tänään, miten he äänestävät tarkistuksesta 11.
En tiedä, miksi esittelijä haluaa tuhlata tämän arvokkaan tilaisuuden poistaa merkittävin naisiin - heidän oikeuteensa elää - kohdistuva epäoikeudenmukaisuuden aihe nykymaailmassa ja sen sijaan vaatii sen säilyttämistä puolustamalla niin kutsuttua oikeutta...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Arvoisa puhemies, tilastot osoittavat, että tasa-arvopolitiikka jouduttaa köyhyyden poistamista ja väestökehityksen sekä sosiaalisten ja taloudellisten indikaattorien korjaamista koskevien vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista. Sukupuolinäkökohtia kuitenkin pidetään edelleen toissijaisina.
Monissa maissa naiset eivät edelleenkään saa perusterveyspalveluja ja koulutusta eivätkä he saa osallistua päätöksentekoprosesseihin. Kaksi kolmasosaa kaikista maailman lukutaidottomista on naisia. Kehitysmaissa todennäköisyys saada toisen asteen koulutusta on tytöillä 11 prosenttia pienempi kuin pojilla. Tilastot osoittavat myös traagisen terveystilanteen. Saharan eteläpuolisessa Afrikassa esimerkiksi 60 prosenttia HIV-viruksen saaneita on naisia, ja tyttöjen osuus nuorten AIDS-tapauksista on 75 prosenttia.
Komission tiedonanto on tärkeä vaihe sukupuolinäkökohtien sisällyttämisessä EU:n ja kumppanimaiden yhteistyösopimuksiin tärkeänä välineenä köyhyyden poistamiseksi ja ihmisoikeuksien tukemiseksi, mikä sisältää naisiin kohdistuvan väkivallan torjumisen. Onnittelen esittelijää hyvin valmistellusta mietinnöstä ja...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Roberta Alma Anastase
(RO) Tänään me keskustelemme toisesta mietinnöstä, jossa analysoidaan naisten tilannetta, se on toinen tällä viikolla, mutta tällä kertaa yhtäläisten mahdollisuuksien näkökulmasta yhteisön kehitystä ajatellen.
Mietintö on saanut aikaan keskustelua ja ristiriitoja, erilaisia lähestymistapoja ja asiayhteyteen liittyviä analyysejä. On kuitenkin tärkeää, että me keskustelemme tällaisista asioista; on vieläkin tärkeämpää, että on olemassa asiayhteyteen liittyviä ehdotuksia ja konkreettisia tuloksia.
Puhumme paljon koulutuksesta ja sen merkittävästä roolista asenteiden muuttamisessa, käyttäytymisen ohjaamisessa, syrjäytymisuhan alaisten ryhmien integroimisessa ja yhteisöjen kehittämisessä. Uskon kuitenkin, että nyt on korkea aika muodostaa johdonmukainen EU:n koulutuspolitiikka, jonka vaiheita on valvottava. On selvää, että sukupuolinäkökohtien on oltava osa koulutusohjelmia.
On tärkeää, että Euroopan unioni sisällyttää tämän aiheen unionin ulkopuolisten maiden kanssa käytäviin vuoropuheluihin ihmisoikeuksien suojelun alalla. Kulttuurienvälisen vuoropuhelun teemavuonna 2008 on kannustettava yliopistojen vaihtoa ja kokemusten vaihtoa eurooppalaisten naisten ja kehitysmaiden naisten välillä, jotta voidaan seurata naisten asemaa koko maailmassa. Tästä näkökulmasta nuorten sukupolvien, myös nuorten tyttöjen aseman edistämisen on oltava kehitysyhteistyöpolitiikan painopistealana.
Kiitän teitä ja toivon, että tämän erittäin tärkeän mietinnön lopullinen versio heijastaa kaikkia Euroopan parlamentissa olevia näkemyksiä ja me saamme tasapainoisen lähestymistavan asiaan.
Thijs Berman
(NL) Naisten vapaus tehdä omia päätöksiä on yksinkertainen ihmisoikeus. Sen avulla talous kasvaa ja sosiaalinen suojelu paranee. Naisten kuolleisuus kehitysmaissa on edelleen traagisen ja sietämättömän korkea. Sen seurauksena perheet tuhoutuvat. Sillä on suora yhteys lapsityövoiman käyttöön. Yhtäläisiin mahdollisuuksiin ja vapauteen investoiminen tarkoittaa investoimista tulevaisuuteen Euroopassa ja kehitysmaissa.
Ryhmäni kanssa pidän järkyttävänä sitä, että tässä parlamentissa on jätetty monta ultrakonservatiivista tarkistusta, joilla pyritään rajoittamaan naisten oikeuksia, Feleknas Ucan erinomaisesta ja laajasta mietinnöstä. Ne eivät koske vain raskauteen liittyviä valintoja, se on pelkkää tekopyhyyttä. Niiden tarkoituksena on poistaa kaikki viittaukset jopa kaikkein hillityimpiin naisten oikeuksia koskeviin YK:n teksteihin. Kuitenkin seksuaalinen vapaus ja lisääntymisoikeus takaavat valinnanvapauden kaikille naisille. Jopa Vatikaani tunnustaa kyseisen vapauden jonain päivänä. Naiset eivät kuitenkaan voi odottaa, maailmalla ei ole varaa odottaa.
Ioannis Varvitsiotis
(EL) Arvoisa puhemies, uskon vilpittömästi, että seksuaali- ja lisääntymisterveyteen liittyvien tietojen ja palvelujen saanti suojelee naisia AIDSilta, jos mikä. Siksi vastustan kieltäytymistämme sen sallimiseksi sillä perusteella, että kyse on peitellysti abortista. Vastustan myös sitä, että samasta syystä poistamme Kioton pöytäkirjan tunnetusta Maputon pöytäkirjan tekstistä, joka koskee Afrikan naisten oikeuksia.
Abortissa on tietysti kyse periaatteesta, ja kukin meistä hyväksyy kannan sen mukaan, mihin me uskomme. Kunnioitan toisten uskoa, mutta pyydän heitä myös kunnioittamaan minun uskoani. Meidän pitäisi kunnioittaa naisten oikeuksia ja jokaisen naisen oikeutta valita, tekeekö abortin vai ei, olipa taustalla taloudelliset, sosiaaliset, perheeseen liittyvät tai jopa terveydelliset syyt. Siksi äänestän henkilökohtaisesti mietinnön puolesta.
Rovana Plumb
(RO) Tässä mietinnössä on monia hyviä näkökohtia ja kannatan sitä, mutta äänestän oikeiston absurdeja lisääntymisoikeutta koskevia tarkistuksia vastaan.
Haluan sanoa, että on ilmeistä, että kestävää kehitystä ei voida saavuttaa ilman naisten aseman muuttamista taloudessa, yhteiskunnassa, politiikassa, ympäristönsuojelussa ja perheessä. Määrittelimme tänään keskustelussamme, että koulutus on keskeinen kehitystekijä. Koska tasa-arvo koskee ennen kaikkea stereotypioita ja koulutusta, ehdotan, että komissio tukee jäsenvaltioita sukupuolten tasa-arvon sisällyttämiseksi koulujen opetusohjelmaan.
Nyt tarvitaan konkreettisia ja määrätietoisia toimia, kuten budjettimäärärahojen lisääminen perheen taloudellisen ja sosiaalisen aseman parantamiseksi, ja olen varma, että meillä on poliittinen tahto saavuttaa nämä tavoitteet.
Zita Pleštinská
(SK) Koska 70 prosenttia 1,3 miljardista äärimmäisessä köyhyydessä elävästä ihmisestä on naisia, kehitysapu on osoitettava pääasiassa naisille.
Olen samaa mieltä kaikista kohdista Feleknas Ucan mietinnössä, jossa todetaan, että koulutus on avain naisten vaikutusvallan lisäämiseen. Katson, että taloudellista ja teknistä apua olisi annettava niille naisjärjestöille, jotka toimivat koulutuksen alalla ja opettavat naisille, miten menestyä. Tuen mikroluottoja välineenä vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi.
En kuitenkaan ole samaa mieltä esittelijän mietinnössä esittämästä kannasta, joka koskee lisääntymisterveyttä. Jos haluamme antaa naisille oikeuden päättää omasta ruumiistaan, miksi emme anna syntymättömälle lapselle samaa mahdollisuutta päättää elämästä ja kuolemasta? Kannatan PPE-DE- ja UEN-ryhmän kollegoideni jättämiä tarkistuksia tässä suhteessa ja kiitän kollegoitani rohkeudesta jättää ne. En äänestä mietinnön puolesta, jos tarkistuksia ei hyväksytä.
Karin Scheele
(DE) Arvoisa puhemies, onnittelen komissiota ja esittelijää. Olen pahoillani siitä, että tässä keskustelussa on keskitytty niin voimakkaasti seksuaali- ja lisääntymisterveyteen, koska on monia muitakin tärkeitä kysymyksiä.
Minusta näyttää siltä, että YK ja monet konservatiivit käyttäytyvät ikään kuin seksuaali- ja lisääntymisterveys liittyisi vain aborttiin. Siinä tapauksessa neuvoisin heitä tarkastamaan tosiasiat ja tutkimaan niitä huolellisesti: ehkäisyn, tiedotuksen ja kyseisten palvelujen saannin vastustaminen vain lisää aborttien määrää. Minusta on erittäin kyynistä, että samat ihmiset vastustavat sitä ja teeskentelevät, että heillä on monopoli etiikkaan ja moraaliin.
Tilastoista puheen ollen, kuulemme joka vuosi Yhdistyneiltä Kansakunnilta ja havaitsemme maailman väestöä koskevasta raportista, että on epäeettistä ja moraalitonta vastustaa seksuaali- ja lisääntymisoikeuksia.
(Suosionosoituksia)
Avril Doyle
(EN) Arvoisa puhemies, keskustelemme sukupuolten välisestä tasa-arvosta ja naisten vaikutusvallan lisäämisestä ja kehitysyhteistyöstä. Minusta on surullista, että joka kerta kun näistä asioista keskustellaan, keskustelu muuttuu erittäin suvaitsemattomaksi naisten seksuaali- ja lisääntymisterveyttä koskevista oikeuksista. Se on surullista. Yksi tämän parlamentin tragedioista on se, että emme näe kokonaiskuvaa koulutuksen ja mikroluottojen merkityksestä.
En tue suurinta osaa kollegojeni jättämistä tarkistuksista. Ei siksi, ettenkö olisi huolissani. En tarkoita, etten ole huolestunut laajalle levinneestä sukupuolen valikoinnista, jolla tuhotaan naispuolisia sikiöitä Kiinassa ja kaikkialla muualla. Tietysti me kaikki olemme huolissamme siitä, mitä siellä tapahtuu. Se johtuu siitä, että en ole vakuuttunut siitä, että motiivit tarkistusten jättämisen taustalla ovat ne, mitä tarkistuksessa itse asiassa sanotaan.
Jos kollegamme vastustavat aborttia, soisin heidän jättävän abortin vastaisen tarkistuksen, koska mielestäni miespuolisten sikiöiden valikointi on heille yhtä suuri huoli kuin...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Haluaisin kiittää esittelijää laajasta tasa-arvoa koskevasta mietinnöstä ja komissiota sen tiedonannosta. Asiakirja on kuitenkin yhtä tehokas kuin sen täytäntöönpano. Siksi meidän olisi toimittava, jotta näin tapahtuu.
Vuosituhannen kehitystavoitteet voidaan saavuttaa tasapainottamalla kaikki politiikat - jotka koskevat perhettä, koulua, yliopistoa, terveydenhuoltoa ja taloutta - joissa naisten olisi oltava keskeisessä asemassa. Yhteistyöohjelmissamme olemme korostaneet naisten oikeutta olla terveitä, ja siihen sisältyy lisääntymisterveys.
Meidän olisi ajateltava myös naisten taloudellista riippumattomuutta, joka on ennakkoedellytys yrittäjyyden kehittymiselle ja heidän kaikkien mahdollisuuksien viimeistellylle käytölle. On erityisen tärkeää puhua kaikille tasoille, kansallisille ja kansainvälisille, jaetusta vastuusta, miesten ja naisten jakamasta vastuusta. Tämä koskee kaikkia elämänaloja ja talouden kaikkia sektoreita.
Piia-Noora Kauppi
(FI) Arvoisa puhemies, kyseistä mietintöä edelsi hyvin vilkas keskustelu myös valiokunnassa alkuvuodesta, ja tämä keskustelu tuntuu jatkuvan täällä täysistunnossa tänään.
Pidän naisten terveyspalveluja laajasti tarkasteltuina hyvin tärkeänä osana ihmisoikeuksia. Naisten terveyspalvelujen kirjoon kuuluvat ehdottomasti myös seksuaali- ja lisääntymisterveyteen liittyvät palvelut.
Tämä ei ole ainoastaan kehitysmaiden ongelma, vaan esimerkiksi Yhdysvalloista eilen kuulemieni tietojen mukaan 40 prosentilla nuorista teinitytöistä on sukupuolitautitartuntoja. Pelkkä valistus ja vastuullisuus eivät riitä edes läntisessä maailmassa.
Kehitysmaissa tilanne on vielä huomattavasti pahempi. Naisten HIV-tartunnat lisääntyvät, naisiin kohdistuva seksuaalinen väkivalta lisääntyy. Seksuaali- ja lisääntymispalveluiden tarjonnassa kehitysmaissa ei myöskään ole kysymys abortista, vaan siitä, että naiset tietävät, mitä mahdollisuuksia heillä on ja että heillä on oikeus tehdä omia valintojaan.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, kiitos että annatte minun puhua tästä aiheesta, koska keskustelun kuumetessa haluan palauttaa asiat käytännöllisemmälle tasolle. Todellisuus on kuvattu perusteluosassa: esimerkiksi Afrikassa, jossa naisten osuus väestöstä on 52 prosenttia, he tekevät 75 prosenttia maataloustyöstä ja tuottavat ja markkinoivat jopa 80 prosenttia ruoasta. Mielestäni naisten osuus kehityksessä ruoan tuotannon osalta usein unohdetaan.
Perusteluosassa on kuitenkin poikkeuksena kappale, joka on historiallinen, eikä ole enää ajan tasalla. Se liittyy yhteiseen maatalouspolitiikkaan, ja olen siitä täysin eri mieltä. Eurooppa on kehitysmaiden tuotteiden suurin tuoja. Meillä on ”kaikki paitsi aseet” -sopimus ja meillä on ehkä pian maailmankauppasopimus. Kuitenkin meidän on mielestäni, kuten Maailmanpankki sanoo, investoitava maatalous- ja elintarviketuotantoon, ja se on tehtävä naisten avulla.
Louis Michel
komission jäsen. - (FR) Arvoisa puhemies, puhun lyhyesti, koska oletan, ettei enää ole aikaa pitkään puheeseen.
Haluaisin tarttua Ana Maria Gomesin kysymykseen. Miksi maakohtaisissa strategia-asiakirjoissa on niin vähän erityistoimia, jotka koskevat sukupuolinäkökohtia? Vastaus on yksinkertainen: kumppanimaat laativat maakohtaiset strategiat itse ja päättävät niistä, koska niiden on valittava kaksi alaa johon keskittyä, emmekä me sanele, mitkä alat niiden olisi valittava. Haluaisin kuitenkin korostaa, että vaadimme sukupuolinäkökohdan huomioon ottamista koko hankkeen ajan.
Alexander Lambsdorff, ymmärrän, miksi teidän on vaikea hyväksyä yhteenkuuluvuuden puutetta Euroopan unionin kannassa New Yorkissa, mutta mielestäni teidän on otettava asia esiin neuvoston eikä komission kanssa, koska komissio ei voi korjata asiaa. Tämän sanottuani haluaisin tietysti toistaa toiveenne entistä yhdenmukaisemmasta kannasta.
Haluaisin lyhyesti jakaa oman vakaumukseni - ja jotkut teistä voivat pitää sanojani provokatiivisina. Olen täysin samaa mieltä niiden kanssa, joiden mielestä lisääntymisterveys on naisten tasa-arvon edellytys. Henkilökohtaisesti en näe, miten voimme käsitellä aihetta ja käsitellä tätä kysymystä sopimatta tästä edellytyksestä, aivan kuten olemme samaa mieltä koulunkäynnistä, työssäkäynnistä ja mikroluotoista. Kaikki nämä kysymykset ovat selvästi tärkeitä sinänsä, mutta lopulta on kysymys sellaisten olosuhteiden luomisesta, joissa naiset voivat valita vapaasti. Se on sukupuolten tasa-arvon perusperiaate, eikä sitä voida kieltää!
(Suosionosoituksia)
Haluaisin myös pyytää kaikkia, joilla on epäilyksiä naisten olosuhteiden tragediasta tietyissä kehitysmaissa, tulemaan ja katsomaan itse ja kuulemaan tarinoita, joista jotkut naiset voivat kertoa heille omista kammottavista kokemuksistaan. Siinä kaikki, mitä halusin sanoa: siihen ei ole paljoakaan lisättävää. Vielä kerran kiitos keskustelun korkeasta laadusta.
Feleknas Uca
esittelijä. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, olen kiitollinen kaikille puhujille heidän kiinnostavista puheenvuoroistaan. Erityiset kiitokseni Gabriela Creţulle, joka laati lausunnon naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan puolesta. Hänen selkeä analyysinsä ja ehdotuksensa yhdenmukaisuuden lisäämiseksi ovat rikastuttaneet mietintöäni monilla tärkeillä aloilla. Ajanpuutteen takia en voi valitettavasti keskustella kaikista hänen panoksistaan ja toivon, ettei hän ota tätä epäkunnioituksen merkkinä.
Monet kiitokset Anne van Lanckerille, Thijs Bermanille, Alexander Lambsdorffille, Alain Hutchinsonille, Karin Scheelelle, Avril Doylelle, Henri Weberille, Ioannis Varvitsiotisille, Satu Hassille ja Ana Maria Gomesille. He ovat oikeassa sanoessaan, että lisääntymisterveys on kehitysmaissa ehdoton painopisteala ja että on tärkeää puolustaa sitä rohkeasti ja johdonmukaisesti. Olen täysin eri mieltä Urszula Krupan kanssa siitä, että seksuaalinen vapaus edistää väkivaltaa. Se on vastenmielistä ja syrjivää logiikkaa!
(Suosionosoituksia)
Nirj Devalle sanon, että en odottanutkaan häneltä mitään muuta. Suokaa anteeksi tämä huomautus. Luisa Morgantini ja Raül Romeva i Rueda ovat, kuten aina, löytäneet voimakkaat sanat sen selvittämiseksi, että naiset eivät halua almuja vaan yksinkertaisesti sen, mikä heille kuuluu ihmiskunnan toisena puoliskona.
Paljon kiitoksia kaikille, jotka tukevat mietintöäni. Olen iloinen myös siitä, että kansalaisjärjestöt ovat antaneet kehityksen ja naisten oikeuksien alalla erittäin myönteisen arvion mietinnöstä. Olen erittäin kiitollinen kaikille yhteistyöstä ja tuesta, jota olen saanut.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
(ES) Keskustelu on päättynyt.
Seuraavaksi toimitetaan äänestys.
Kirjalliset kannanotot (työjärjestyksen 142 artikla)
Genowefa Grabowska  
Yhtäläiset mahdollisuudet ja naisten ja miesten tasa-arvoinen osallistuminen resurssien käyttöön ja julkiseen elämään ovat ratkaisevan tärkeitä, eivätkä vain EU:n ulkopuolella kestävän kehityksen puitteissa, vaan myös erittäin monille naisille itse Euroopan unionissa. Annan teille esimerkin: Puolassa, kotiseudullani Sleesiassa naiset, jotka työskentelevät joka päivä naisten ja miesten välisen tasa-arvon puolesta, ovat huolissaan siitä, että sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamista eli tasa-arvopolitiikkaa ei panna asianmukaisesti täytäntöön alueellisessa taloudellisessa, poliittisessa ja kulttuurisessa toiminnassa.
Naiset, jotka kokoontuivat Katowicessa 8. maaliskuuta 2007, julistivat, että paikallisviranomaiset tai tiedotusvälineet eivät edistäneet tasa-arvopolitiikkaa - eivät julkisesti eivätkä yksityisesti - huolimatta siitä, että Puola liittyi EU:hun lähes neljä vuotta sitten. He lisäsivät, että Sleesian viranomaiset eivät ilmeisestikään olleet vakuuttuneet iskulauseesta ”demokratia ilman naisia on vain puoli demokratiaa”.
Äskettäin pidettyjen vaalien jälkeen Sleesian politiikassa on kolmasosa vähemmän naisia. Miten kukaan voi puhua naisten tasa-arvosta? Siksi Sleesian naiset vaativat, että paikalliset viranomaiset varmistavat heille tasa-arvoisen mahdollisuuden osallistua paikallishallintoon ja päätöksentekoprosessiin, ylennykset ja liiketoimien hoitamisen, yhtäläiset mahdollisuudet työelämässä, työehdot ja palkan, sekä väkivallattomuuden.
