Socialinės įtraukties skatinimas ir kova su skurdu (trumpas pristatymas) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - Gabrielės Zimmer pranešimas Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto vardu dėl socialinės įtraukties skatinimo ir kovos su skurdu, įskaitant vaikų skurdą, Europos Sąjungoje.
Gabriele Zimmer
Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau išreikšti apgailestavimą dėl to, kad dėl pranešimo savo iniciatyva, kurį ketinu pateikti komiteto vardu, nenumatoma atvirų diskusijų plenariniame posėdyje ir pakeitimų teikimo galimybė. Manau, tai nepriimtina, kad Parlamento nariai tokiu būdu apriboja savo teises ir nuvertina savo iniciatyva teikiamus pranešimus.
Mūsų komitete vyko labai gyvos diskusijos dėl šiandien pateikiamo pranešimo, kurio atžvilgiu buvo priimta per du šimtus pakeitimų, keturiasdešimt kompromisinių pakeitimų ir surengti du svarstymai, skirti ekspertams ir kitoms suinteresuotosioms šalims, ir visa tai vyko glaudžiai bendradarbiaujant su Moterų teisių ir lyčių lygybės komitetu. Taigi Parlamento narių susidomėjimas šiuo klausimu tikrai didelis.
Užimtumo ir socialinių reikalų komitetas didžiąja dauguma, apimančia visas frakcijas, balsavo už tai, kad ES kovos su skurdu ir socialine atskirtimi strategija būtų toliau tobulinama. Tikiuosi, kad visi plenarinio posėdžio nariai rytoj savo balsais tam taip pat pritars. Šiandien 78 mln. žmonių gyvena skurde, iš jų 19 mln. vaikai, todėl komitetas mano, - ir šią poziciją aiškiai išdėstsavo pateiktoje nuomonėje, - kad Europos Sąjunga ir jos valstybės narės privalo nustatyti konkrečius ir išmatuojamus tikslus socialinės integracijos skatinimo ir kovos su skurdu srityje.
Prieš kelias dienas Komisija pasiūlprincipus, kuriais galėtų būti grindžiama Tarybos tvirtinama aktyvios socialinės integracijos strategija. Mes, kaip komitetas, remiame šiuos pasiūlymus, nes turėjome galimybę su jais susipažinti iš anksto. Tačiau savo pranešime mes einame toliau ir raginame vadovautis visapusišku požiūriu į aktyvią socialinę integraciją.
Manome, kad šis požiūris turėtų būti grindžiamas šiais keturiais pagrindiniais principais: pirma, pakankamos finansinės pajamos nustatant minimalių pajamų sistemas, susijusias pašalpas ir socialinę paramą; antra, aktyvi užimtumo rinkos politika siekiant sukurti daugiau darbo vietų ir užtikrinti pakankamas pajamas; trečia, geresnės galimybės naudotis kokybiškomis bendruosius interesus tenkinančiomis viešosiomis paslaugomis; ketvirta, aktyvesnis įtraukimas tų, kurie paveikti skurdo ir socialinės atskirties, į šios strategijos formavimo ir įgyvendinimo procesą. Be to, mes norime integruoti lyčių lygybės klausimą į visus šios strategijos aspektus.
Mūsų komitetas laiko nepriimtinu dalyku tai, kad net ne visose ES valstybėse narėse yra sukurtos nacionalinės minimalių pajamų sistemos. Minimalių pajamų lygis daugelyje šalių yra žemiau ES nustatytos skurdo ribos. Todėl reikalaujame, kad būtų užtikrintos minimalios pajamos ir minimalus darbo užmokestis, viršijantys nustatytą skurdo ribą. Raginame Tarybą ES mastu nustatyti tikslą, kad minimalios pajamos siektų bent 60 % šalyje nustatytų vidutinių pajamų, o minimalus darbo užmokestis sudarytų bent 60 % šalyje ar atitinkamame sektoriuje nustatyto vidutinio darbo užmokesčio. Turi būti nustatytas galutinis terminas, iki kurio valstybės narės turėtų įgyvendinti minėtus tikslus vadovaudamosi subsidiarumo principu ir taikydamos atvirą bendradarbiavimo metodą.
Komitetas konsultacijose dėl šio pranešimo ypač daug dėmesio skyrkovos su vaikų skurdu klausimams. Vaikų gerov- tai mūsų pagrindinis rūpestis. Įgyvendinant JT vaiko teisių apsaugos konvenciją, pagal kurią dauguma valstybių narių yra įsipareigojusios, būtina politiškai susieti kovą už vaiko teises su kova su vaikų skurdu.
Mes pabrėžiame, kad galimybnaudotis kokybiškomis paslaugomis, mūsų nuomone, yra labai svarbus veiksnys, skatinantis suaugusių asmenų ir vaikų, ypač vaikų, kuriems gresia skurdas, socialinę integraciją. Mes primygtinai reikalaujame, kad valstybės narės pradėtų kovą su skurdu pirmame etape įsipareigodamos iki 2012 m. sumažinti jį 50 %. Mes taip pat patvirtiname šio Parlamento sausio mėn. priimtą rezoliuciją dėl gatvės vaikų reiškinio panaikinimo iki 2015 m.
Vladimír Špidla
Komisijos narys. - (CS) Pone pirmininke, ponios ir ponai, leiskite man pasakyti kelis žodžius apie šį pranešimą. Jums visiems gerai žinoma, kad atnaujintoje socialinėje darbotvarkėje Komisija pasiūlmintį įtraukti kovą su skurdu kaip neatsiejamą socialinės darbotvarkės dalį ir pakartojo tą mintį savo rekomendacijoje dėl socialinės įtraukties. Džiaugiuosi, kad pranešėjos žodžiu pristatytame dokumente šiai rekomendacijai pritariama ir kad kai kurios pagrindinės joje išdėstytos nuostatos vertinamos teigiamai. Norėčiau pasakyti, kad Komisija teikia labai daug svarbos integruotai socialinės įtraukties skatinimo politikai, bet vaikų skurdo klausimą laiko dar svarbesniu. Atsižvelgdamas į tai, norėčiau pabrėžti, kad pirmą kartą per visą šios Komisijos kadenciją ši tema pateikiama taip išsamiai. Mes siekiame ir toliau eiti šia kryptimi, nes visiškai aišku, kad tradicinis skurdas, kurį vaikai paveldi iš tėvų - tai viena iš rimčiausių sociologinių problemų, susijusių su skurdu. Mūsų nuomone, būtina nutraukti šį užburtą ratą.
Ponios ir ponai, akivaizdu, kad šiuo atžvilgiu Komisija gali visapusiškai pasitikėti Parlamento parama. Aš, žinoma, su susidomėjimu stebėsiu tolesnę pažangą minėtų dokumentų ir pranešimo atžvilgiu. Taip pat galiu tvirtai patikinti, kad Komisija visapusiškai atsižvelgs į Parlamento sprendimus ir nuomonę savo tolesnėje veikloje siekiant socialinės įtraukties: tai nėra klausimas, kuriam išspręsti pakanka vieno komunikato, nėra tai ir mūšis, kurį galima laimėti per trumpą kelių savaičių ar mėnesių laiką.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Slavi Binev  
raštu. - (BG) Pone pirmininke, kolegos, norėčiau išreikšti savo paramą Gabrielės Zimmer pranešimui dėl socialinės įtraukties skatinimo ir kovos su skurdu. Kova su vaikų skurdu yra ES prioritetas, bet yra daugybkliūčių, trukdančių tinkamai socializacijai.
Norėčiau supažindinti jus su precedento neturinčiu atveju Bulgarijoje, kuris rodo, kaip dėl valdžios institucijos kaltės tūkstančiai vaikų neturi galimybės gauti išsilavinimą ir siekti kažko geresnio savo gyvenime. Dėl vyriausybės sprendimų vaikai, išpažįstantys krikščionybę, valstybinėse mokyklose patiria diskriminaciją religijos pagrindu. Bulgarijos švietimo ministerijos nuolaidžiavimu mokyklos Kardzhalio, Razgrado, Targovištės ir Šumeno rajonuose per musulmonų Ramazano šventę buvo dvi dienas uždarytos, nors ši šventoficialiai švenčiama tik musulmonų kraštuose. Nepaisant to, kad švietimas Bulgarijoje yra pasaulietinio pobūdžio, šiuose rajonuose ši diena buvo paskelbta religine mokyklos švente! Bulgarijos vaikai buvo priversti praleisti pamokas.
Bulgarija yra krikščioniška šalis ir nėra priėmusi jokių potvarkių dėl oficialaus musulmonų religijos švenčių šventimo. Tai kaip gali Bulgarijos viešosios švietimo įstaigos tyliai, be jokių paaiškinimų ir savo vaikų sąskaita švęsti Bulgarijoje oficialiai nešvenčiamą religinę šventę? Kažkas Bulgarijoje akivaizdžiai suinteresuotas tuo, kad vaikai per musulmonų šventes nesėdėtų klasės suoluose, o eitų į turkų mečetes.
Bairbre de Brún  
raštu. - (GA) Socialinės įtraukties politika pirmiausia turi būti grindžiama žmogaus teise gyventi oriai ir dalyvauti visuomenės gyvenime. Todėl įgyvendinant socialinės įtraukties politiką būtina užtikrinti pakankamą pajamų lygį, kad žmonėms netektų skursti ir patirti socialinę atskirtį.
Pranešime remiami svarbūs Komisijos žingsniai, kuriais siekiama sustiprinti kovą su skurdu ir socialine atskirtimi. Jame primygtinai raginama suintensyvinti šią kovą nustatant aiškius rodiklius ir konkrečius tikslus. Jame pabrėžiama būtinybkovojant su skurdu vadovautis visapusiškesniu požiūriu, apimančiu platų ES politikos sričių ratą.
Ypač svarbu, kad pranešime raginama užtikrinti pakankamą minimalaus darbo atlygio ir minimalių pajamų lygį, prioritetinį dėmesį skirti kovai su vaikų skurdu, taip pat užtikrinti galimybę žmonėms, kuriems gresia socialinatskirtis, naudotis viešosiomis paslaugomis. Kartu turi būti įgyvendinamos socialinę įtrauktį skatinančios priemonės, apimančios aprūpinimą būstu, švietimą, profesinį rengimą, visą gyvenimą trunkantį mokymąsi, taip pat paramos asmenims ir šeimoms planus.
Proinsias De Rossa  
raštu. - Šis pranešimas buvo apibūdintas kaip visapusiška kovos su skurdu strategija. Tačiau dabar, kai mūsų piliečiams ir ekonomikai tenka kovoti su sunkiais pasaulio finansų krizės padariniais, kaip niekada anksčiau tapo aišku, kad gyvename tarpusavyje susijusiame ir priklausomame pasaulyje.
Politika, kurią Europos Sąjunga vykdo įvairiose srityse, taip pat daro poveikį už jos ribų esančioms šalims. Todėl formuojant vidaus politiką būtina atsižvelgti į problemas, egzistuojančias už ES ribų. Negalima atskirti Europos kovos su skurdu nuo pasaulio mastu vykdomos kovos su socialine atskirtimi.
Vaikų darbas didina skurdą, pasmerkdamas ištisas kartas neraštingumui, ligoms ir ankstyvai mirčiai. Vaikai turi mokytis mokykloje, o ne dirbti. Išvystyta ekonomika negali būti sukurta naudojant išsilavinimo neturinčią darbo jėgą. Vaikų darbas atima galimybę kurti geresnes sąlygas. Vaikų darbas, iš tikrųjų, prisideda prie pasaulio ritimosi žemyn.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
2005 m. 78 mln. žmonių Europos Sąjungoje, o tai sudaro 16 % visų ES gyventojų, gyveno ties skurdo riba. Šiuo metu kas penktas ES gyventojas gyvena sąlygomis, neatitinkančiomis nustatytų standartų, kiekvieną dieną apie 1,8 mln. žmonių priversti ieškoti prieglobsčio benamiams skirtuose nakvynės namuose, 10 % gyvena šeimose, kurių nvienas narys nedirba, 4 % yra ilgalaikiai bedarbiai, 15 % gauna labai mažą darbo atlygį, 8 % dirbančių žmonių gyvena ties skurdo riba ir net 19 mln. vaikų kenčia skurdą.
Ne visos ES valstybės narės turi tinkamas socialinės apsaugos sistemas.
Atsižvelgiant į tai, Komisijos pasiūlytas požiūris į aktyvią socialinę integraciją vertas pripažinimo. Socialinės integracijos politika turi laiduoti visiems žmonėms pagrindinę teisę gyventi oriai ir dalyvauti visuomenės gyvenime, taip pat užtikrinti integruotą darbo rinką, geresnes galimybes naudotis kokybiškomis paslaugomis, lyčių lygybę ir diskriminacijos nebuvimą.
Socialinės paramos lygis šiuo metu žemesnis už skurdo grėsmę, todėl valstybės narės turi priderinti ją prie pagrindinio tikslo - ištraukti žmones iš skurdo. Turi būti vykdomos socialinės apsaugos programos, suteikiančios žmonėms veiksmingą pagalbą ir paramą ieškant galimybių užsitikrinti stabilų užimtumą.
Būtina nedelsiant imtis veiksmų sprendžiant problemas, su kuriomis susiduria vaikai, ypač vaikai iš imigrantų šeimų, apleisti vaikai, išnaudojami vaikai ir smurtą patiriantys vaikai.
Louis Grech  
raštu. - Atsižvelgiant į pastaruoju metu, tiksliau tariant, šiuo metu, pasaulyje siaučiančią finansų ir ekonomikos krizę ir į jos padarinius, mano nuomone, būtina persvarstyti esamą skurdo sąvokos apibrėžimą ir kriterijus, taikomus nustatant skurdo ribą.
Susirūpinimą kelia tai, kad skurdas neretais atvejais nėra toks akivaizdus kaip prieš kelis dešimtmečius, bet ne mažiau realus. Šiuolaikinis gyvenimo būdas leidžia šią naują skurdo formą dideliu mastu paslėpti.
Daugelio šeimų perkamoji galia mažėja dėl brangstančio pragyvenimo, ypač dėl augančių maisto, sveikatos priežiūros paslaugų ir energijos kainų. Mažas pajamas gaunančioms šeimoms, pensininkams, bedarbiams ir kitoms pažeidžiamoms mūsų visuomenės grupėms gresia kovos už išlikimą pavojus, nes minėtos išlaidos sudaro didžiąją jų mėnesinių pajamų dalį.
Pastaruoju metu sparčiai prastėjantys pasaulio ekonomikos rodikliai byloja apie artėjantį ekonomikos nuosmukį. Tai neišvengiamai pakenks visų ūkio sektorių stabilumui. Socialinių programų ir paslaugų pasiūlos mažėjimas skaudžiausiai atsileips tiems, kurie patiria perkamosios galios mažėjimą.
Manau, kad Europos Sąjunga ir valstybės narės turi imtis priemonių šiai socialinę nelygybę didinančiai paslėpto skurdo problemai, su kuria susiduria daug ES piliečių, spręsti.
Lívia Járóka  
raštu. - Europos Sąjungoje pripažįstama, kad būtina panaikinti vaikų skurdą, ir šiam klausimui teikiama daug svarbos. Romų vaikai yra ypač skurdžiai gyvenanti mažuma, negaunanti tinkamos pagalbos apsirūpinimo būstu, užimtumo, švietimo ir sveikatos priežiūros srityse.
Visi šie veiksniai lemia tai, kad romų vaikai neturi ateities ir patiria socialinę atskirtį, ypač jei jie auga dideliame skurde. Tokia aplinka atima galimybę romų vaikams naudotis savo teisėmis, kurių jie verti. Skurde augantys romų vaikai neturi galimybių, kuriomis dauguma vaikų gali laisvai naudotis. Į socialinės atskirties ir vaikų skurdo problemas būtina atsižvelgti formuojant ES ir valstybių narių politiką, ypač srityse, susijusiose su aktyvia socialine įtrauktimi.
Šiuo metu turimais duomenimis, 50 % romų yra visiškai ar beveik neraštingi, 30 % 3-10 metų amžiaus vaikų serga rimtomis ligomis, pvz., tuberkulioze. Be to, romai gyvena dešimt metų trumpiau nei dauguma žmonių. Romų socialinatskirtis, kurią jie patiria vaikystėje, jiems užaugus dar padidėja. Daugelyje Europos miestų 90 % romų yra bedarbiai ir nepuoselėja daug vilčių artimiausioje ateityje darbą surasti. Siekiant socialinės sanglaudos ES, šis užburtas ratas turi būti nutrauktas.
Magda Kósáné Kovács  
raštu. - (HU) Siekiant užtikrinti mūsų vaikų gerovę, būtina, kad jie gyventų švarioje aplinkoje, turėtų padorų būstą, tinkamą maistą ir galimybę įgyti išsilavinimą. Pranešimas apima per platų spektrą klausimų, kad būtų tinkamai atsižvelgta į vaikų padėtį. Todėl jame nėra išsamiai perteikta, o tik užsiminta, kokiu mastu vaikų skurdas daro įtaką dabartinei visuomenei ir formuoja jos ateitį.
Pranešimas apima socialinės integracijos ir skurdo temas, nagrinėjamas kompleksiniu būdu, kai kur vadovaujantis visapusišku požiūriu, kai kur susitelkiant ties rizikos grupėmis, pvz., etninėmis mažumomis, migrantais, vyresnio amžiaus žmonėmis, neįgaliaisiais, ypač išskiriant moterų ir vaikų padėtį. Aš, žinoma, pritariu nuomonei, kad užimtumas yra svarbiausias kovos su skurdu ginklas. Tačiau savaime jis dar neužtikrina socialinės integracijos ar skurdo panaikinimo.
Pranešime taip pat rašoma apie tai, kad daug žmonių, turinčių darbą, gyvena skurdžiai. Kaip teisingai nurodoma, to priežastys glūdi netinkamose darbo sąlygose ir neteisingoje darbo užmokesčio sistemoje, taikomoje tam tikroms nepalankioje padėtyje esančioms grupėms. Apgailestauju, kad dokumente, kuriame siekiama perteikti įvairovę, nepasigilinta į problemas, su kuriomis susiduria tam tikros rizikos grupės, ir nepasiūlyta būdų joms spręsti. Tačiau atsižvelgdama į autorės įsipareigojimą ir pranešimo turinį, galiu būti tikra, kad pranešimas paskatins Europos institucijas priimti įstatymus, kurie padės šį tikslą pasiekti ir padėti nuo skurdo kenčiantiems žmonėms, nes būtent šio tikslo siekiama pranešime.
Siiri Oviir  
raštu. - (ET) Pone pirmininke, ponios ir ponai, kiekvienas žmogus turi teisę aktyviai dalyvauti visuomenės gyvenime, įskaitant teisę į darbą ir ekonominę veiklą, ir teisę džiaugtis normaliomis gyvenimo sąlygomis bei visuomenės, kurioje jie gyvena, gerove.
Užimtumo užtikrinimas, be abejo, yra geriausiais būdas užkirsti kelią skurdui ir socialinei atskirčiai. Tačiau įdomu tai, kad šiandien Europos Sąjungoje 20 mln. žmonių, turinčių darbą, daugiausia moterys, gyvena skurde.
Mano nuomone, be to, kad būtina spręsti skurdo ir socialinės atskirties problemas, su kuriomis susiduria labiausiai pažeidžiamos gyventojų grupės, didesnis dėmesys ES taip pat turėtų būti skiriamas kovai su dirbančių žmonių, ypač moterų, skurdu.
Būtina persvarstyti ES darbo rinkos skatinimo politiką: kad dirbantiems žmonėms galėtumėme pasiūlyti didesnę socialinę apsaugą, mums reikia tramplino, nuo kurio atsispirdami galėtumėme užtikrinti šiems žmonėms galimybę turėti nuolatinį, gerai apmokamą ir teisiniu požiūriu užtikrintą darbą.
Taip pat manau, kad valstybėse narėse darbuotojams mokamas darbo užmokestis (minimalus atlyginimas) turi būti nustatomas teisingai, dirbantiems žmonėms garantuojant pakankamas pajamas, kad jiems netektų kęsti skurdo.
Taip pat palankiai vertinu raginimą nustatyti ES tikslą dėl minimalaus darbo užmokesčio siekiant, kad būtų mokamas bent 60 % atitinkamo (nacionalinio, sektoriaus ir t. t.) vidutinio darbo užmokesčio siekiantis atlyginimas, taip pat susitarti dėl grafiko, kada šis tikslas turi būti įgyvendintas visose valstybėse narėse.
Tik pusiausvyra tarp lankstumo ir apsaugos gali pagerinti padėtį užimtumo ir socialinės įtraukties srityse.
Rovana Plumb  
raštu. - (RO) Praėjo jau devyneri metai, kai į darbotvarkę buvo įtraukta "padoraus darbo" sąvoka, bet pusplanetos darbo jėgos uždirba mažiau kaip 2 dolerius per dieną, o moterų užimtumas 2007 m. tesiek49 %, nors dirbančių vyrų dalis sudar74,3 %.
Rumunijoje tik 15 % visų dirbančių gyventojų turi pakankamas pajamas užtikrinantį padorų darbą, o dirbančių moterų, kurioms gresia skurdas, yra apytikriai 10 % daugiau nei vyrų. Akivaizdu, kad daugelyje ekonomikos sektorių moterims už darbą mokama daug mažiau nei vyrams. Mėnesinio darbo užmokesčio skirtumas moterų nenaudai sudaro apytikriai 1/3 šalyje nustatytos minimalios bazinės algos.
Tarptautinės darbo organizacijos atlikto tyrimo rezultatai, paskelbti Tarptautinės moterų dienos proga, aiškiai rodo, kad Europa daugiau negali leisti sau ignoruoti moterų potencialo, o siekiant įgyvendinti lyčių lygybės principą, moterims būtina užtikrinti vienodas galimybes patekti į darbo rinką ir gauti padorų darbą. Galimybių gauti padorų darbą užtikrinimas visiems piliečiams turi būti užimtumo politikos prioritetas, nes tai yra pagrindinis socialinės įtraukties mechanizmas ir kartu vienintelis tinkamas būdas kovoti su skurdu.
Katrin Saks  
raštu. - (ET) Socialinatskirtis ir vaikų skurdas yra problemos, kurias turėtumėme rimtai spręsti, todėl šiuo atžvilgiu komiteto iniciatyva yra sveikintina. Tačiau turėtumėme pamąstyti, ar mūsų planai yra pakankamai ambicingi. Valstybės narės šiuo atžvilgiu turėtų imtis kelių svarbių žingsnių.
Pakankamos pajamos, užtikrinančios žmonių pragyvenimą, yra tai, ko mums reikia labiausiai, kad būtų sumažinta socialinatskirtis. Turėtumėme pripažinti, kad daugelyje ES valstybių narių nustatytas minimalus atlyginimas neužtikrina normalių pajamų.
Socialinės paramos mažinimas, žinoma, yra vienas iš veiksnių, didinančių socialinę atskirtį. Persvarstant biudžetą šiomis ekonominės depresijos sąlygomis Estijoje pradėta atvirai kalbėti apie vaiko pašalpos panaikinimą. Visuotinvaiko pašalpa yra tai, ko vertas kiekvienas vaikais. Be to, kad ši pašalpa suteikia praktinę pagalbą šeimoms, ji dar turi svarbią simbolinę reikšmę. Kaip buvusi demografijos reikalų ministrir kaip dabartinEstijos vaikų apsaugos lygos pirmininkė, aš su šiais reikalais esu gerai susipažinusi ir darysiu viską, kad ši parama, nors ji kainuoja brangiai, nebūtų panaikinta.
Be socialinių pašalpų, skirtų pajamoms palaikyti, taip pat yra kitų svarbių tikslinių pašalpų, skirtų pažeidžiamoms grupėms, pvz., pagyvenusiems asmenims, vienišoms motinoms ar vienišiems tėvams, daugiavaikėms šeimoms ir neįgaliesiems. Šios rūšies pašalpomis dengiamos papildomos išlaidos, susijusios su asmeniniu išlaikymu, medicinine ir socialine priežiūra. Jungtinėje Karalystėje pagyvenusiems žmonėms šaltuoju metų laiku mokama pašalpa, neleidžianti jiems sušalti savo namuose ir kęsti energetinį skurdą, yra puikus pavyzdys, kuriuo valstybės narės, įskaitant Estiją, galėtų pasekti.
Silvia-Adriana Ţicău  
raštu. - (RO) Kelių transporto paslaugos sudaro 1,6 % BVP ir aprūpina darbu 4,5 mln. Europos Sąjungos piliečių.
Ekonomika ir visuomenė, apskritai, labai dideliu mastu priklauso nuo kelių transporto sektoriaus efektyvumo, nes 44 % prekių gabenama sunkvežimiais ir 85 % žmonių keliauja automobiliais ir autobusais.
Kad būtų įgyvendinti teisiniai reikalavimai, susiję su socialinėmis sąlygomis, valstybės narės turėtų investuoti į kelių transporto infrastruktūrą ir imtis būtinų veiksmų tinkamam investicijų, skirtų kelių transporto infrastruktūros plėtrai, lygiui užtikrinti. Plėtojant infrastruktūrą, prioritetas turėtų būti teikiamas saugių stovėjimo aikštelių statybai.
Kad būtų pašalintos visos dirbtinės kliūtys, trukdančios laisvam prekių judėjimui, aš paprašiau, - tai padariau pateikdama pakeitimą, - kad Komisija Europos Parlamentui pateiktų ataskaitą, kurioje būtų apžvelgta kiekvienos valstybės narės padėtis eismo reguliavimo požiūriu. Atsižvelgdama į tai, kad tam tikros eismo reguliavimo priemonės riboja laisvą prekių ir žmonių judėjimą, aš paprašiau Komisijos persvarstyti dabar galiojančius teisės aktus ir pasiūlyti jų pakeitimus, kad būtų užtikrintas eismo reguliavimo sistemos nuoseklumas.
