Maisto produktų higiena (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - tai Horsto Schnellhardto pranešimas Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto vardu dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 11 dėl diskriminacijos panaikinimo transporto įkainių ir sąlygų atžvilgiu įgyvendinant Europos ekonominės bendrijos 79 straipsnio 3 dalį ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 852/204 dėl maisto produktų higienos - C6-0211/2007 -.
Günter Verheugen
Komisijos pirmininko pavaduotojas. - (DE) Gerb. Pirmininke, ponios ir ponai, šiandien kalbame apie projektą, kuris yra vienos iš didžiausių ir svarbiausių Komisijos pradėtų politinių programų eksperimentas, t. y. išlaisvinti mažas ir vidutines Europos įmones nuo nereikalingos administracinės naštos. Kitaip tariant, jis susijęs su biurokratijos naikinimu. Norėčiau paaiškinti, kad šiandien nekalbame apie veterinarijos teisės problemas. Jei apie tai kalbėtume, manęs šiandien čia nebūtų.
Ši programa susijusi su administracinės naštos mažinimu, būdu, kuris sustiprins Europos ekonomiką ir prisidės prie darbo vietų kūrimo. Komisija puikiai supranta, kad administracinių išlaidų mažinimas jokiu būdu negali kelti pavojaus mūsų piliečiams, taigi ši programa nesusijusi su standartų mažinimu. Šiuo projektu siekiama, kad standartų būtų laikomasi taip, kad mūsų bendrovėms būtų pašalintos nereikalingos biurokratinės kliūtys. Šiuo atveju mes taip pat labai griežtai reikalausime laikytis šio pagrindinio principo.
Norėčiau pabrėžti, kad Komisija nneketina keisti maisto produktų higienos taisyklių turinio. Rizikos veiksnių nustatymas ir gamybos proceso procedūrinių veiksmų žymėjimas siekiant išvengti pavojų išlieka pagrindiniu mūsų klausimu. Mes jokiu būdu nemažiname esamų maisto higienos standartų, atvirkščiai, norime įvesti daugiau aiškumo. Norėtume užtikrinti, kad veiksmingiau taikomos esamos lankstumo nuostatos dėl registravimo. Tai atitinkamoms valstybių narių valdžios institucijoms nesukeltų didesnių sunkumų, nes jau dabar atsakomybdėl reglamentų laikymosi tenka ne valdžios institucijoms, o maisto gamintojams.
Mes norime labai mažoms įmonėms nustatyti taisykles, pagal kurias jos būtų atleistos nuo tam tikrų esamo reglamento reikalavimų. Kalbame apie labai mažas šeimos įmones: kepyklas, mažas maisto krautuves, kavines ir barus, degalinių parduotuves ir turgaus prekyvietes. Kodėl, galėtumėte pagrįstai paklausti, mes reikalaujame, kad šios mažos šeimos įmonės, kurių nviena nėra tiesiogiai susijusi su vidaus rinka, laikytųsi tų pačių biurokratinių procedūrų, kaip ir dideli prekybos centrų tinklai? Geras klausimas, kurį čia turime apsvarstyti.
Norėčiau pabrėžti, kad šios taisyklės taikomos visiems maisto gamintojams ir maisto gamyboje, apdorojimo ir pardavimo procese dalyvaujančioms bendrovėms, nepaisant jų dydžio. Taisyklės netaikomos asmeniniam namų ūkio vartojimui skirtam maistui ir netaikomos mažais kiekiais gaminančių vietos mažmenininkams skirtų, pvz., ūkininkavimui, medžioklei ir žvejybai, neapdorotų gaminių gamintojams. Dabartinėse lanksčiose taisyklėse dėl registravimo neatsižvelgiama į įvairius bendrovių dydžius. Aiškumo dėlei norėčiau paaiškinti: maža krautuvėlė, kur čia, Briuselyje, 10 valandą vakaro galite nusipirkti maisto, privalo vadovautis tais pačiais reglamentais, kaip ir milžiniškų prekybos centrų tinklai. Klausiu, ar tai teisinga?
Dėl jų verslo operacijų pobūdžio, nereikia nsakyti, kad didelės bendrovės su šiomis labai sudėtingomis ir išsamiomis nuostatomis lengvai susitvarko, bet kitaip yra labai mažų įmonių atveju. Norėdami oficialiai pateikti prašymą dėl RVASVT (rizikos veiksnių analizės ir svarbių valdymo taškų sistemos), maisto gamintojai privalo atlikti rizikos veiksnių analizę. Tai sudėtinga ir varginanti užduotis, galinti pareikalauti eksperto paslaugų. Siekiant sumažinti su šio pobūdžio analize susijusią naštą, reglamentas jau leidžia mažiems maisto gamintojams pasinaudoti atitinkamam sektoriui sudarytomis gerosios patirties gairėmis. Jos jau nustatytos įvairių valstybių narių kepykloms, alaus daryklos, mėsinėms ir restoranams, tačiau ne visur jomis vadovaujamasi.
Vienas iš Komisijos pasiūlymo tikslų yra užtikrinti, kad taisyklės dėl galimų išlygų, kurios jau iš principo nustatytos Reglamente, ir kartu einančios gairės yra veiksmingai taikomos. Ką tai reiškia praktiškai? Tai ir yra viso reikalo esmė. Jei pirmuoju RVASVT tarpsniu maisto verslo operatorius gali įrodyti, kad rizikos veiksnių, kuriuos privalu užkardyti, pašalinti ar sumažinti iki priimtino lygmens, nėra, ar kad nustatyti rizikos veiksniai yra gerai ir nuolat kontroliuojami įgyvendinant bendruosius ir specifinius maisto higienos reikalavimus, tuomet operatorius turėtų būti atleistas nuo visų kitų RVASVT direktyvos reikalavimų. Pasakysiu atvirai: šis lankstumas jau prieinamas pagal dabartinę direktyvą, bet ne visos valstybės narės jį taiko. Todėl pateiktas Komisijos pasiūlymas susijęs su paspartintų veiksmų pagal mūsų administracinės naštos mažinimo Europos Sąjungoje veiksmų programą. Pasiūlymas susilauktam tikro Tarybos ir kai kurių valstybių narių pasipriešinimo. Man tai žinoma. Neatrodo, kad šios valstybės narės teiktų tiek daug svarbos administracinės naštos ir išlaidų biurokratijos mažinimui, ypač MVĮ, kaip tuo susirūpinusi Komisija ir Europos Parlamentas.
Tačiau susidarįspūdis, kad iki šiol ši diskusija vyksta tik tarp valstybių narių valstybės tarnautojų, atrodytų, kad jų politikai klausimo dar nesvarstė. Mano nuomone, valstybių narių, kurių valstybės tarnautojai taip pasipriešino pasiūlymui, politikai tikriausiai negali pasiteisinti visuomenei, kodėl jų šalis priešinasi Komisijos pasiūlymui, kuris palengvintų gyvenimą šimtams tūkstančių labai mažų įmonių ir mažoms įmonėms. Šiuo metu dažnai girdima agitacija prieš Briuselį, "biurokratinę pabaisą", kuri, kaip manoma, nusprendusi reglamentuoti ir riboti kiekvieną žmogaus gyvenimo aspektą, pasirodytų esą tik propaganda ir žlugtų, ir taptų aišku, kas iš tiesų atsakingas už pernelyg didelę biurokratiją.
Komisijos požiūriu, šis pasipriešinimas yra apgailėtinas, nes šis pasiūlymas yra svarbi, esminir simbolinmūsų administracinės naštos mažinimo Europos Sąjungoje veiksmų plano sudėtindalis. Už šį pranešimą ir jo aktyvią paramą esu labai dėkingas gerb. H. Schnellhardtui. Visus raginčiau šiam pranešimui pritarti, nes esu įsitikinęs, kad aiški tokio pobūdžio Parlamento žinia, kurią šiandien galima būtų išplatinti, Tarybai suteiks būtiną politinį impulsą šiam pasiūlymui priimti.
Horst Schnellhardt
pranešėjas. - (DE) Gerb. Pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, šiuo pranešimu mes padedame mažinti biurokratiją. Mums pavyko išaiškinti, kad nemažinant mūsų aukštų higienos standartų ar nekeliant jiems pavojaus, galima ir turėtų būti galima palengvinti su RVASVT kriterijų įgyvendinimu susijusią naštą, ypač mažoms įmonėms.
Svarbiausia, kaip jau sakKomisijos narys, palengvinti su registravimu susijusią naštą. Aš tiesiog norėčiau jums priminti, kad šios galimybės jau yra 2006 m. įsigaliojusiame higienos pakete. Tačiau mes pastebėjome, kad pasikeitus šiam pavyzdžiui higienos srityje, iškilo sunkumų įgyvendinimo požiūriu.
Parlamentas ir Komisija visuomet aiškiai siekišsaugoti 27 Europos Sąjungos valstybių narių maisto gamybos įvairovę. Tikrai gerai yra tai, kad, pavyzdžiui, mažos mėsinės galėtų ir toliau ateityje dirbti. Tačiau informacija, kurią gauname iš įvairių šalių, yra tokia, kad kai kuriuose regionuose kai kurioms mažoms bendrovėms itin sunku išgyventi. Todėl dėmesį būtina telkti į reglamentuose esančias lankstumo nuostatas ir padėti paversti jas tikrove. Tik tai, ir nieko daugiau, aiškiai ir nedviprasmiškai pabrėžėme šiame pranešime.
Išlaikyti lankstumo nuostatas, vadinasi, dėmesį į mažas ir vidutines įmones telkiame tik konstatuojamose dalyse. Tai suteikia galimybę bendrovėms, kuriose, sakykime, dirba 11, ne 10 darbuotojų, turėti naudos iš palankaus požiūrio, kad jos taip pat galėtų pateikti prašymą palengvinti šią administracinę naštą, jei jos, žinoma, gali įrodyti, kad rizikos veiksnių nėra arba kad nustatyti rizikos veiksniai yra gerai ir nuolat kontroliuojami. Pranešime taip pat pabrėžiama, kad maisto verslo operatoriai įpareigoti pateikti įrodymą, kad rizikos veiksnių, nuo kurių privalu apsisaugoti, arba kuriuos privalu užkardyti, pašalinti ar sumažinti iki priimtinų lygių, nėra arba, kad nustatyti rizikos veiksniai yra gerai ir nuolat kontroliuojami įgyvendinant bendruosius ir specifinius maisto higienos reikalavimus.
2006 m. priėmėme higienos paketą, kuris dabartinėmis aplinkybėmis taikomas 27 ES valstybėse narėse. Todėl nesuprantu gerb. D. Corbey pateikto pakeitimo, kuriame teigiama, kad spręsti, ar leisti mažinti naštą įgyvendinant RVASVT, turi valstybės narės. Tai sukurtų naują papildomą veiksmų planą, ko būtent reglamentu ir stengėmės išvengti. Kitaip sakant, nenorime jokių konkurencijos iškraipymų. Priimtas Gerb. D. Corbey pakeitimas taip pat prieštarautų paties reglamento tikslams, kitaip tariant, reglamentas pats sau prieštarautų. Būtent šito ir stengiamės išvengti!
Komitete priimtas tekstas tikrai priimtinas, bet jame aiškiai ribojama galimybpalengvinti mažų ir vidutinių įmonių naštą. Aktyvus valdžios institucijų dalyvavimas taip pat neatitinka reglamento principų. Pačiuose reglamentuose labai aiškiai išdėstyta, kad maisto įmonės įpareigotos laikytis gerosios higienos patirties ir pateikti įrodymus, kad jos kontroliuoja bet kuriuos rizikos veiksnius.
Tuo tikslu buvo pakartotinai prieštarauta, kad 2009 m. būtų iš naujo svarstomi reglamentai, vadinasi dabar naujos priemonės nereikalingos. Dėl to paprieštarausiu. Iki 2009 m. visos maistą gaminančios bendrovės privalo įgyti licencijas. Šiame licencijavimo procese veikiausiai atsiras problemų. Tai paskatins diskusijas ir, matyt, kils pavojus išgyventi, pvz., mažoms mėsinėms, kurias jau minėjau. Tiesą sakant, tai buvo esminis klausimas, paskatinęs Komisiją pateikti šį pasiūlymą. Todėl labai svarbu, kad Europos Parlamentas pasiųstų aiškų signalą dėl ketinimo, kuris aiškiai nustatytas su tuo susijusiame reglamente. Pirmiausia šis signalas išsiųstas maisto bendrovėms ir reguliuojančioms valdžios institucijoms.
Europos Parlamentas pasiektvirtų laimėjimų mažinant biurokratiją ir dabar, pritardamas šioms reguliuojančioms nuostatoms, turėtų padaryti tą patį.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
Teisės reikalų komiteto nuomonės referent. - (EL) Gerb. Pirmininke, drįsčiau sakyti, kad savo dviejų minučių neišnaudosiu. Paprasčiausiai noriu atkreipti dėmesį į tai, kad Teisės komitetas nagrinėdamas teisinius principus, 95 straipsnį laiko teisėtu pirmosios dalies pagrindu, o 95 ir 175 straipsnius - antrosios dalies pagrindu.
Į Teisės reikalų komiteto nuomonę bus atsižvelgta tvirtinant sprendimą.
Péter Olajos
PPE-DE frakcijos vardu. - (HU) Gerb. Pirmininke, labai jums dėkoju. XXI a. Europos piliečiams ypač didelę reikšmę turi sveikata ir geros kokybės maisto produktai. Mūsų, kaip EP narių, užduotis yra tai užtikrinti, bet siekiant užtikrinti vartotojų interesus, mums reikalingi įstatymai ir procedūros, pvz., RVASVT.
Tačiau lygiai tai pat svarbu nepersistengti ir gyvenimo per daug nereguliuoti, nes taip elgdamiesi neprisidėsime prie gyvenimo kokybės, o tik prie biurokratijos. Mano nuomone, dabartinkompromisinrekomendacija nurodo teisingą kryptį. Iki šiol patirtis rodė, kad dabar galiojančios RVASVT nuostatos daugeliu atvejų yra nepagrįstai griežtos. Be to, jos ne visuomet gali būti taikomos svetingumo ir viešbučių sektoriuje, nes ten taikomos maisto pramonės sąlygos ir darbo metodai.
Nepaisant šito, naujosios valstybės narės, tarp jų ir Vengrija, visiškai ir netgi daugiau įgyvendino RVASVT nuostatas. Mūsų bendrovės nuo to nukentėjo, daugelis atsisaksavo šimtamečių tradicijų ir patirties, tačiau šito siekti negalime, todėl būtini pakeitimai.
Pirma svarbu pabrėžti, kad restoranai nėra maisto fabrikai, todėl nevalia reikalauti, kad jie vadovautųsi tomis pačiomis nuostatomis, nes tai kenkia kokybei ir tradicijoms. Nepamirškime, kad "Michelin" žvaigždės buvo dar prieš RVASVT. Mes turime mažinti pernelyg didelį administracinių prievolių skaičių. Aš pritariu tam, kad nuo RVASVT būtų atleistos tik labai mažos įmonės ir MVĮ, kurios gali stebėti maisto higieną.
Apgailestauju dėl to, kad nors labai mažos įmonės apmokestinamos, MVĮ išlyga paslėpta tekste. Svarbu ją aiškiai išdėstyti ir paskelbti. Galiausiai ši sistema turi būti lankstesnnei yra dabar. Kompetentinga nacionalinvaldžios institucija turėtų nuspręsti, ką šiuo atveju diktuoja sveikas protas. Norėčiau pasveikinti pranešėją, parengusį šį pranešimą.
Dorette Corbey
PSE frakcijos vardu. - (NL) Gerb. Pirmininke, Komisijos nariai, ponai ir ponios, geresni reglamentai - kas jų nenori? Mūsų frakcija labai vertina Komisijos nario G. Verheugeno pastangas mažinti pernelyg didelę biurokratiją. Mes privalome daryti viską, ką galime, kad pagelbėtume mažoms ir vidutinėms įmonėms. Aš nagrinėjau pasiūlymus dėl maisto higienos ir dariau apklausą Nyderlanduose. Mano kolegos tą patį darsavo šalyse: klausinėjo, kaip laikosi kepėjai, mėsininkai, ir mažos krautuvėlės visoje Europos Sąjungoje.
Iš Švedijos girdėjome apie su pyrago dalijimu bažnyčios kieme susijusią problemą. Iš Nyderlandų atėjo skundai dėl taisyklių, kurių turi laikytis teatrai ir kino teatrai. Pasirodo, kad šiose dviejose šalyse higienos įstatymai nebuvo problemos priežastis. Tačiau būta ir kitų pranešimų iš mažų Jungtinės Karalystės parduotuvių, kurios per pastaruosius dvejus metus labai stengėsi taikyti RVASVT principus ir labai didžiuojasi sugebėjusios tai padaryti. Ar dabar Parlamentui derėtų sakyti, kad šie principai nereikalingi?
Tai kelia kitą klausimą. Per paskutinę mūsų kadenciją labai daug dirbome dėl pagrindinio maisto įstatymo reformos. To reikėjo dėl nusižengimų maisto saugos srityje ir dėl daugelio su maistu susijusių skandalų. Pagrindinio maisto įstatymo esmyra ta, kad atsakomybuž maisto saugą tenka gamintojui. Valstybių institucijų vaidmuo yra prižiūrėti. Mes prieštaraujame šiam vaidmenų padalijimui, jei bendrovėms suteikiamos išlygos remiantis rizikos veiksnių analize, nes tai reikštų, kad vyriausybvėl prisiima atsakomybę, o tai iš tikrųjų būtų žingsnis atgal. Šis žingsnis nereikalingas ir dėl to, kad tuo metu išaiškėjo, jog iš tiesų daugelyje valstybių narių šių principų įgyvendinimas vyksta puikiai. Europos Sąjungos valstybių narių mažos įmonės jau susitvarksavo reikalus ir dirba pagal praktiškai įvykdomus higienos kodeksus.
Nederėtų pamiršti dviejų dalykų. Pirma, pagrindinis maisto įstatymas, kurį viliamės šiandien pakeisti, pakeitvisą aibę taisyklių. Dar 2004 metais Parlamentas ir, žinoma, PSE frakcija pateikargumentus dėl kovos su pernelyg didele biurokratija. Pagal dabartines taisykles mažos bendrovės jau dabar gali prašyti taikyti lankstumo nuostatas. Antras klausimas yra tas, kad reforma suplanuota jau 2009 metams. Jei esama rimtų problemų, jas galima išspręsti 2009 m., t. y., kitais metais. Vienu žodžiu, mūsų frakcija mano, kad be išsamaus įvertinimo pakeitimų nereikia skubiai įgyvendinti.
Vis dėlto nenorime nuvilti mažų bendrovių, todėl pateikėme pakeitimą, kuris teisę spręsti palieka valstybėms narėms. Jei vienoje iš valstybių narių kiltų neatidėliotinai spręstinų problemų, tuomet ta valstybnargali pati spręsti, ar leisti išlygas. Tai visiškai atitinka reglamentą, gerb. H. Schnellhardtai, o be to, jis labai pragmatiškas ir kartu labai paprastas. Todėl prašau jūsų pakeitimui pritarti.
Marios Matsakis
ALDE frakcijos vardu. - Gerb. Pirmininke, aš taip pat norėčiau pasveikinti pranešėją įdėjus daug darbo.
Šio pasiūlymo tikslas yra sumažinti su maistu susijusių įmonių administracinę naštą. Ypač aiškiai siekiama atleisti labai mažas įmones nuo pagrindinių RVASVT procedūros prievolių, žinoma, jokiu būdu nekeliant pavojaus maisto higienai ir vartotojų sveikatos saugai. Manoma, kad tai reikalinga, nes bendrovės, kuriose dirba mažiau nei 10 darbuotojų ir kurių veiklą iš esmės daugiausia sudaro maisto pardavimas tiesiogiai galutiniam vartotojui, labai nukenčia nuo didelių RVASVT keliamų biurokratinių sunkumų, kad daugeliu atvejų bankrotas būna neišvengiamas.
Toks tikslas visiškai atitinka mūsų išreikštą pageidavimą paremti mažas įmones joms kovojant dėl išlikimo su didelėmis bendrovėmis dažniausiai nelygiame priešiškų interesų mūšyje. Atrodo, kad šiam siekiui kai kuriuose mūsų svarstymų tarpsniuose nepritarnei pranešėjas, nei Taryba. Aš manau, kad jie norėjo išlygas ir lankstumo nuostatas vienodai taikyti visoms bendrovėms - didelėms ir mažoms. Iš pirmo žvilgsnio ir teoriškai tai gali atrodyti teisinga, bet faktiškai tai didelneteisybmažų bendrovių atžvilgiu ir pirmiausia akivaizdžiai prieštarauja šio įstatymo tikslui, kuris, be abejo, skirtas pagelbėti labai mažoms įmonėms.
Kai kurie gali įrodinėti, kad tai šališkas požiūris ir neteisinga konkurencija. Galbūt jie yra teisūs vadovaudamiesi griežta įstatymo raide ir pernelyg supaprastintu teoriniu požiūriu, bet teisingumo ir ilgalaikio planavimo požiūriu tai būtų tas pats, kas visiškai vienodomis sąlygomis į vieną bokso ringą kovai pakviesti 6 pėdų ūgio čempioną ir 3 pėdų ūgio vaiką. Mes manome, kad kai kuriomis aplinkybėmis mažiesiems ir silpniesiems reikia teikti ypatingą pagalbą. Antraip mūsų laisva vidaus rinka taps užakusiu tvenkiniu, kur didelės žuvys surys mažąsias, o tos vėliau, matyt, ir viena kitą. Tai atsispindi mūsų balsavimo koncepcijoje. Raginu balsuoti, kad būtų apgintos mažosios Europos įmonės.
Leopold Józef Rutowicz
UEN frakcijos vardu. - (PL) Gerb. Pirmininke, gerb. H. Schnellhardto pranešime yra daug svarbių Komisijos pasiūlymų pakeitimų. Kai kuriuose iš jų nagrinėjami Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 852/2004 dėl maisto produktų higienos ir Reglamento Nr. 11 skirtumai. Atitinkamoms su maisto higiena susijusioms institucijoms siūlomas lankstesnis požiūris ir procedūrų paprastinimas. Abu šie klausimai turi labai didelę reikšmę mažoms vietos ir regiono rinkose veikiančioms įmonėms.
Reglamento įgyvendinimas pareikalaus priežiūros institucijų bendradarbiavimo rinkoje įvairiais lygiais, nuolatinės rinkos stebėsenos ir atitinkamos Komisijos paramos, pavyzdžiui, dėl keitimosi gerąja patirtimi. Priėmus pranešėjo pakeitimus, šis reglamentas turės teigiamo poveikio rinkai ir todėl mes jam pritariame.
Kartika Tamara Liotard
Gerb. Pirmininke, europiečiai turi teisę vartoti saugų maistą. Manau, kad tai visuomet turėtų būti pagrindine tokių diskusijų, kaip ši, žinia ir pagrindinis Europos politikos siekis. Be abejo, svarbu užtikrinti ir tai, kad piliečiams kiek galima mažiau trukdytų beprasmės taisyklės, tačiau dabartinės taisyklės jau sudaro sąlygas labai mažas įmones atleisti nuo sudėtingiausių administracinių higienos reikalavimų. Kavai bendruomenių centruose ar gaiviesiems gėrimams prekyvietėse grėsmnekyla, o kitos įmonės paprasčiausiai turi užtikrinti gerą higieną. Todėl nebūtina sudaryti sąlygų naujoms išlygoms, išskyrus tas, kurios skirtos labai mažoms įmonėms, ir visai neprotinga didinti išimtinių atvejų skaičių ar taisykles padaryti ne tokias aiškias, ko, regis, siekia pranešėjas tam tikrais klausimais. Kaip ir vartotojų organizacijos, aš griežtai patarčiau šito nedaryti.
Irena Belohorská
(SK) Noriu padėkoti pranešėjui H. Schnellhardtui už pranešimą, kuriame nagrinėjami du skirtingi klausimai ir kuriems taikomos skirtingos procedūros. Kadangi maisto produktų higienai taikoma bendro sprendimo procedūra, ši procedūra neišvengiamai trukdys kainų ir transporto sąlygų sričiai, kuriai taikoma tik konsultavimosi procedūra. Aš pritariu sąlygai, kad atskirų valstybių narių maisto saugos reikalavimai privalo būti visiems vienodi ar bent neturėtų vieni nuo kitų labai skirtis. Tačiau čia priėjome prie klausimo dėl importo į Europos Sąjungą iš trečiųjų šalių, kuriose maisto produktai pilni pesticidų. Užteršta aplinka turi neigiamą poveikį žmogaus sveikatai. Todėl privalome daryti viską, ką galime, kad neleistume žalingiems maisto gaminiams kenkti mūsų sveikatai.
Turime pradėti tirti maisto produktus, jų sudėtines dalis ir gyvulinės kilmės žaliavas bei augalų kilmę dėl rizikos veiksnių sveikatai, higienos priimtinumo ir biologinės vertės. Dėmesį turime telkti į atpažinimą ar galimą klastojimą. Turime tirti svetimas medžiagas maiste ir dėmesį telkti į kasdienį vartojimą, pvz., ne tik į ftalatus žaisluose, kurie nėra kasdienio naudojimo. Slovakijos gamintojai dažnai kritikuojami dėl maisto produktų higienos. Tačiau privalau dėmesį atkreipti į tai, kad vis dėlto Slovakijoje yra žymiai griežtesni maisto standartai nei 15 valstybių narių senbuvių.
Frieda Brepoels
- (NL) Gerb. Pirmininke, ponios ir ponai, aš taip pat norėčiau padėkoti mūsų pranešėjui už jo puikų bendradarbiavimą. Iš pirmo žvilgsnio atrodo, kad tai paprasta, bet klausydami savo kolegų EP narių, girdime, kad tikrai taip nėra. Visiems turėtų būti aišku, kad iš tikrųjų bet kuri įmonprivalo siekti užtikrinti geriausią higieną, bet šio tikslo siekimo būdai, be abejonės, neturėtų būti visoms įmonėms vienodi. Manau, jog labai svarbu, kad įvairių valstybių narių kompetentingos valdžios institucijos iš tikrųjų pasinaudotų dabartiniame reglamente jau numatytomis lankstumo nuostatomis ir atleistų tam tikras maisto bendroves nuo to, kas iš tiesų yra labai sudėtinga RVASVT procedūra, žinoma, su sąlyga, kad demonstruojami ir užtikrinami tie patys higienos standartai. Manau, tai tikrai pasiekiama vadovaujantis gerąja higienos patirtimi, kuri grindžiama sektoriaus gairėmis, tarkime tomis, kurios kai kuriose šalyse jau parengtos.
Vis dėlto norėčiau paklausti Komisijos nario, jei jis galėtų mane trumpai išklausyti, nes matau jį kalbantis su mūsų pranešėju, ar jis galėtų smulkiau paaiškinti porą klausimų. Jis pasakė, kad tai taikoma visoms maisto bendrovėms, nepaisant jų dydžio. Aš vis dar norėčiau iš jo išgirsti, ar jis tikrai mano, kad šis pranešimas suteikia daugiau lankstumo nuostatų įvairioms maisto bendrovėms, o ne tik labai mažoms įmonėms.
Antra, Komisijos narys ką tik pasakė, kad valstybėms narėms nebus primetama papildoma našta, bet galbūt tai bus papildoma našta įmonėms. Todėl iš tiesų norėčiau išgirsti, ar įrodymas, kurį turi pateikti bendrovės, iš tiesų gali būti grindžiamas sektoriaus gairėmis, kad bendrovėms tai nesudarytų papildomos biurokratijos.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Pranešime pabrėžiama biurokratijos mažinimo svarba dviejose srityse.
Reglamente Nr. 11 dėl diskriminacijos panaikinimo dėl transporto įkainių ir sąlygų, kuriame reikalaujama, kad vežėjai turėtų dokumentą, kuriame turėtų būti nurodyti ir nuvažiuotini atstumai, ir maršrutai, ir sienos kirtimo punktai. Pasiūlymu dėl pervežimų srities siekiama švelninti tam tikras prievoles dėl pervežimo duomenų pateikimo.
Atsižvelgdama į Reglamentą (EB) Nr. 852/2004 dėl maisto produktų higienos, norėčiau pritarti Europos Socialistų frakcijos pateiktam pakeitimui, pagal kurį kompetentingoms institucijoms leidžiama atleisti maisto sektoriaus ekonomikos dalyvius nuo vienos ar kelių skirtų priemonių, jei šios institucijos gali užtikrinti, kad nesama vengtinų rizikos veiksnių arba kad visi nustatyti rizikos veiksniai yra gerai ir nuolat kontroliuojami taikant maisto produktų higienos bendruosius ir specifinius reikalavimus. Tai susiję su kepyklomis, mėsinėmis, vaisių ir daržovių parduotuvėmis, o labiausiai - turgaus prekyvietėms.
Holger Krahmer
(DE) Gerb. Pirmininke, ponios ir ponai, maistas ir higiena eina išvien, dėl to visiškai neabejojama. Visi kartą gyvenime esame suvalgę tai, kas buvo "sugedę". Kita vertus, per didelis apdairumas ir pernelyg griežtas reguliavimas nepabers mums kaip iš gausybės rago pavyzdingai higienos standartus atitinkančio maisto. Smulkieji gamintojai veikiausiai uždarys savo parduotuves, nes negalės mokėti papildomiems darbuotojams, kurie reikalingi formoms pildyti, o ne duonai kepti. Mano šeimininkas, kuris tiekia duonos bandeles, neturi registruoti, ar nušluostprekystalį ir išplovindus. Tačiau, jei jis šių atsargumo priemonių nesiimtų, neturėtų klientų. Taigi iš tiesų patikimi teisės aktai virsta visa reglamentuojančiu, daugiau žalos nei naudos teikiančiu uolumu. Todėl aš visiškai pritariu administracinės naštos bendrovėms, ypač labai mažoms įmonėms, kurioms šią naštą pakelti kur kas sunkiau nei didelėms bendrovėms, palengvinimui.
Norėčiau matyti, kad geriau suprasdami šį labai mažoms įmonėms daromą poveikį, juo vadovautumėmės šiuose rūmuose svarstydami ir su kitomis sritimis susijusius klausimus, ypač aplinkos ir vartotojų apsaugos srityse.
Andreas Mölzer
(DE) Gerb. Pirmininke, mes pasirinkome sistemą, pagal kurią visos maistą gaminančios, apdorojančios ir parduodančios įmonės privalo nuolat ir ištisai stebėti bei dokumentuose registruoti kiekvieną atliekamo proceso veiksmą.
Tačiau kol mes čia sėdime ir svarstome, ar užtikrinta maisto higiena, vartotojų pasitikėjimą griauna BSE (spongiforminės encefalopatijos) atvejai ir su pašvinkusia mėsa susiję skandalai, skiestas alyvuogių aliejus ir vyne aptiktas glicerinas. Tai, kad vis daugiau GM maisto patenka į ES, netgi tuomet, kai tam prieštarauja 70 proc. ES gyventojų, taip pat nepadeda kelti žmonių pasitikėjimo. Todėl privalome labai gerai apsvarstyti šios dienos sprendimą ir užtikrinti, kad keliaklupsčiaudami maisto bendrovėms prieš įvyksiantį aukščiausio lygio ES ir JAV susitikimą, neaukojame savo piliečių sveikatos.
Negalime iš savo pačių gamintojų reikalauti laikytis griežtesnių nuostatų, kai leidžiame importuoti maistą, kuris nepagamintas laikantis tokių pačių griežtų reikalavimų, nes juk tai naudinga kainos ir konkurencingumo požiūriu. Ateis laikas, kai vietos gamintojai taip pat pradės reikalauti išlygų, ir juos galima bus visiškai pateisinti.
Avril Doyle
Gerb. Pirmininke, šio pasiūlymo tikslas yra sumažinti mažų įmonių administracinę naštą. Pasiūlymas, kaip geresnio reglamento iniciatyvos dalis, kilo Įmonių ir pramonės generaliniame direktorate. Deja, nors aš ir labai pritariu sumanymui mažinti mažų įmonių administracinę naštą, manau, kad šis pasiūlymas nuo pat pradžių neaiškus (gerb.H. Schnellhardtas jį labai pakeitė), nes sudaro sąlygas kai kurioms įmonėms, pvz., judiems maisto prekiautojams ir garažo kieme prekiaujantiems maistu (šioms dviems įmonių kategorijoms iš tiesų reikia taikyti higienos taisykles), apskritai nukrypti nuo visų higienos taisyklių taikymo.
Pats higienos reglamentas suteikia veiksmų laisvę, turint kompetentingų valdžios institucijų pritarimą, leisti įmonėms, kurioms nereikia taikyti viso RVASVT režimo, nuo jo nukrypti. Atrodo bėda ta, kad kai kurių valstybių narių ministerijos nesinaudoja joms suteiktomis veiksmų laisvės galiomis ir kai kuriuose ES regionuose reikalaujama, kad mažoms saldumynų parduotuvės ir net prekiaujantys bažnyčių prieangiuose taikytų visas RVASVT taisykles.
Mano nuomone, problemas kelia pirminių teisės aktų taikymas, o ne patys teisės aktai.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Manau, kad gerb. G. Verheugeno pastangoms pagelbėti MVĮ derėtų visiškai pritarti ir taip pat norėčiau padėkoti gerb. H. Schnellhardtui. Maisto sauga Europos Sąjungoje yra itin svarbus klausimas, bet ją derėtų protingai ir racionaliai reguliuoti ir stebėti.
Žmonės dažnai mano, kad ES taikomas pernelyg griežtas reglamentavimas padeda tarptautinėms bendrovėms, o ne MVĮ. Gerb. G. Verheugenas teisus, kad nacionalinės stebėsenos institucijos ir toliau blogina padėtį, todėl mažos ir vidutinės maisto gamyklos be reikalo tikrinamos ir Vengrijoje, jos verčiamos pernelyg griežtai laikytis nuostatų, o institucijos nedrįsta imtis jokių realių veiksmų prieš tarptautines bendroves, kurios geriau gali apginti savo interesus.
Deja, šiame pranešime parama nebeteikiama mažoms kaimo skerdykloms ir kepykloms, kurios dėl nesuvokiamai pernelyg griežto reguliavimo buvo priverstos atsisakyti gamybos, bet manau, kad šiam pranešimui derėtų besąlygiškai pritarti.
Ewa Tomaszewska
(PL) Gerb. Pirmininke, aš pritariu Komisijos pasiūlymui. Biurokratijos mažinamas mažoms įmonėms, mažoms parduotuvėms ir paslaugų teikėjams suteiks daugiau galimybių tokiems subjektams išlikti. Todėl jis naudingas smulkioms įmonėms, jų darbuotojams ir vartotojams. Taigi jei RVASVT sistemos kriterijai nėra pažeidžiami ir jei laikomasi šios srities maisto gamybos ir paslaugų higienos, smulkiesiems kepėjams, konditeriams, mėsininkams, daržovių ir vaisių parduotuvėms ir mažoms kavinaitėms, kurie visi paprastai būna šeimos verslas, reikia pagelbėti. Tačiau vėliau derėtų stebėti šių teisinių pakeitimų poveikį. Sveikinu pranešėją.
Christa Klaß
(DE) Gerb. Pirmininke, Komisijos nary, kalba ne apie tai, ar norime daugiau ar mažiau higienos. Mes kalbame apie naštos palengvinimą ir biurokratijos mažinimą mažoms ir vidutinėms įmonėms. Taigi mums dar kartą reikia apsvarstyti šį klausimą: ar kiekvienu atveju ir kiekvienai bendrovei, didelei ar mažai, nepaisant to, kam tenka atsakomybė,
RVASVT sistema yra tinkama ir būtina?
Bendrovių, kurios daugiausiai tiesiogiai parduoda maistą galutiniam vartotojui, pvz., kepyklų, mėsinių, maisto parduotuvių ir prekyviečių ir ūkininkų kavinių, vyno barų ir vynuogynams priklausančių sezoninių vyno tavernų, kur svečiai pažįsta savininką ar vadybininką ir kuris paprastai prieinamas asmeniškai, atveju, neabejotinai turėtume taikyti kitokius nei didelėms bendrovėms taikomus kriterijus.
Tai biurokratijos naikinimo ir atsakomybės klausimas. Manau, jog čia mums tikrai derėtų pažaboti subsidiarumo principą, bet nereikalaujant galimybės nustatyti visiškai kitokius reikalavimus atskirose valstybėse narėse. Konkurencijos sąlygos turi būti vienodos. Todėl aš pritariu Komisijos pasiūlymui ir gerb. H. Schnellhardto pranešimui.
Pierre Pribetich
(FR) Gerb. Pirmininke, niekas neneigia, kad mums reikia sukurti rizikos veiksnių analizės ir svarbių valdymo taškų sistemos principais grindžiamas procedūras. Visi sutinka su tuo, kad Europos Sąjunga, siekdama bendrapiliečiams užtikrinti aukščiausią galimą maisto gaminių saugos lygį, Bendrijos lygiu siūlo išradingus teisės aktus dėl maisto gaminių. Tačiau turime mažinti betikslės biurokratijos apimtį, ypač mažoms ir labai mažoms įmonėms, o našumą užtikrinti neribojant su maisto produktais susijusių tikslų.
Ar reikėtų pasiduoti ir atsiduoti sveikatos ir reglamentų fobijoms? Žinoma, kad ne.
Kaip "Bourgogne-Franche Comté" atstovas Parlamente, gerai žinau visus savo regiono mažų ir labai mažų įmonių sūrių gamybai naudojamus metodus. Sūriams gaminti reikalingos bakterijos. Tam tikriems sūriams į pasterizuotą pieną dar kartą įdėtos bakterijos užtikrina, kad šie gaminiai atitinka aukščiausius maisto saugos standartus. Reguliuojančių procedūrų didinimas susilpnintų mažas ir labai mažas įmones.
Todėl raginu Parlamentą priimti 12 pakeitimą, kuris palengvintų šias lankstumo nuostatas. Manau, jog tai būtina kalbant apie pagarbą kultūrų įvairovei ir skatinant kultūrų dialogą...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Günter Verheugen
Komisijos narys. - (DE) Gerb. Pirmininke, ponios ir ponai, dar kartą norėčiau pašalinti nesusipratimą. Šis pranešimas nesusijęs su esamų maisto higienos taisyklių pakeitimu. Šios taisyklės nebus, net ir nereikšmingai, keičiamos ir niekam nebus daromos jokios išlygos. Ateityje, kaip ir dabar, visi privalo laikytis mūsų maisto higienos taisyklių. Šiandien kalbame apie visai ką kita. Mes kalbame apie tai, ar šiandien turimos itin sudėtingos biurokratinės nuostatos turėtų būti taikomos visoms įmonėms, jei pirmuoju procedūros tarpsniu jos gali įrodyti, kad jokių rizikos veiksnių nėra arba kad tie rizikos veiksniai yra gerai kontroliuojami. Toks yra šio pasiūlymo tikslas.
Atsakau į klausimą, kad pasiūlymas susijęs tik su tomis įmonėmis, kurios pačiu pirmu tarpsniu gali įrodyti, kad nėra jokių rizikos veiksnių maisto higienai arba kad tie rizikos veiksniai yra gerai kontroliuojami. Be abejo, ši nuostata turės konkretų poveikį mažoms ir vidutinėms įmonėms, o ypač labai mažoms įmonėms, kurios pamatys, jog būtinus įrodymus pateikti paprasta. Pasiūlymas nesudarys papildomos naštos valdžios institucijoms, jei nebus priimtas gerb. R. Corbetto papildomas pakeitimas, kuris reikštų, kad kiekvienu procedūros tarpsniu valdžios institucijos turėtų imtis veiksmų. Tuo atveju administracinnašta būtų didesnė.
Prašyčiau jūsų pranešėjo pasiūlymui pritarti. Jis iš tiesų pagerino pirminį Komisijos pasiūlymą. Ko siekiame, visiškai akivaizdu: esamas įstatymas dabar taikomas taip, kad neatitinka pirminio įstatymo leidėjo sumanymo. Šiandien šiuo pakeitimu užtikrinsime, kad įstatymas bus taikomas taip, kaip iš pradžių buvo įstatymo leidėjo sumanyta.
Komisijos pirmininko pavaduotojas. - Priedas - Komisijos pozicija
Komisija pabrėžia, kad RVASVT reglamento pakeitimas nesilpnina maisto higienos reikalavimų. Jis tik suteikia didesnio aiškumo ir kartu veiksmingiau panaudoja reglamente nustatytas lankstumo nuostatas atsižvelgiant į reikalavimą teikti ataskaitas.
Esamose lankstumo nuostatose dėl reikalavimo teikti ataskaitas į bendrovių dydį neatsižvelgiama. Tačiau atsižvelgiant į didesnių maisto verslo operatorių pobūdį, vargu ar šios nuostatos taikytinos didesnėms bendrovėms. Todėl veikiausiai pakeitimas bus ypač palankus mažoms ir vidutinėms įmonėms. Tai aiškiai išdėstyta pasiūlytoje naujoje konstatuojamoje dalyje.
Pakeitimas kompetentingoms valdžios institucijoms nesudaro jokios papildomos naštos dėl taisyklių laikymosi, nes prievolįrodyti, kad taisyklių laikomasi, tenka tik maisto verslo operatoriams.
Pakeitimo tikslas yra mažinti bendrovių administracinę naštą veiksmingiau panaudojant esamas lankstumo nuostatas dėl ataskaitų teikimo.
Horst Schnellhardt
pranešėjas. - (DE) Gerb. Pirmininke, ponios ir ponai, iš tiesų esu labai dėkingas įvairiai prisidėjus prie šių diskusijų. Manau, kad beveik visi pasisakymai parodviena: esame pasiryžę mažinti biurokratiją ir palengvinti Europos mažų ir vidutinių įmonių naštą, kai kalbama apie RVASVT taisyklių įgyvendinimą.
Dabar šį pasiryžimą turime parodyti balsuodami už tinkamus pakeitimus, vadinasi už 10 pakeitimą, dėl kurio sutarėme su Komisija ir pirmininkaujančios Tarybos atstovais. Šiame pakeitime aiškiai ir nedviprasmiškai išdėstyta, ką norime pasiekti.
Todėl remdamiesi 2006 m. priimtu reglamentu, galime ir toliau veikti atvirai. Mes norime valdžios institucijoms, o iš tiesų, maisto bendrovėms suteikti procedūrą, kuri leistų joms greitai reaguoti. Kaip pirmiau savo šiandieninėje kalboje nurodžiau, iki 2009 m. bus su bendrovių licencijavimu susijusių sunkumų.
Čia mums reikia aiškiai pasakyti: norime mažinti biurokratiją ir išlaikyti higienos standartus. Šis pasiūlymas šių standartų nemenkina. Manau, jog tai ir yra žinia, kuri perteikia tai, ko nori Parlamentas.
Pirmininkas
Sveikinu nuveikus puikų darbą, gerb. H. Schnellhardtai.
Diskusija baigta.
Balsavimas vyks 11.00 val.
Rašytiniai pareiškimai (142 straipsnis)
Gyula Hegyi  
raštu. - (HU) Vengrijos valdžios institucijų vasarą atliktų patikrinimų duomenimis, dažnai tam tikrų higienos problemų turi atsitiktiniai prekiautojai, greito maisto pardavimo punktai ir prekyvietės. Šie reiškiniai žinomi ir kitose šalyse. Aš pritariu tam, kad privalome išardyti nereikalingą biurokratiją, ypač jeigu nuostatos trukdo mažų įmonių darbui. Tačiau mažesnteisės aktų apimtis negali reikšti prastesnės maisto saugos.
Priešingai nei kituose žemynuose, Europos maisto saugos reglamentas yra ypatingo ir išskirtinio lygmens. Jį įgyvendinant gali būti trūkumų, bet nebūtina šių problemų spręsti silpninant reguliavimą. Dėl šios priežasties nuo RVASVT ir ES higienos sebėsenos galima atleisti tik tais atvejais, kai galime būti visiškai tikri, kad taip darydami nekeliame žalos. Kaip sako vengrai, geriau būti išgąsdintam negu išsigąsti.
