Anföranden på en minut (artikel 150 i arbetsordningen)
Talmannen
Nästa punkt är anföranden på en minut om frågor av politisk vikt.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Herr talman! Den17 februari i regionen Póvoa do Varzim drabbades 50 jordbrukares växthus av en tornado. Skadorna beräknas uppgå till ett värde på 1,5 miljon euro. På några få sekunder förstörde tornadon månader av arbete och år av investeringar. Jordbrukarna måste plantera nya grödor och det kommer att ta månader innan deras jordbruksprodukter når marknaden. Redan den 27 februari 2010 drabbades dessa jordbrukare svårt av en storm. Kostnaderna för skadorna beräknades uppgå till mer än 4 miljoner euro, men myndigheterna har ännu inte agerat när det gäller detta.
Siffrorna visar vilken betydelse grönsaksproduktionen har för den lokala ekonomin. 2 000 familjer, sammanlagt nästan 5 000 människor och 10 000 arbetstillfällen i regionen är direkt eller indirekt kopplade till den och befinner sig i farozonen. Dessa extrema väderfenomen inträffar allt oftare och innebär att utövandet av denna verksamhet äventyras. Om försäkringen inte subventioneras är den så dyr att det inte är praktiskt genomförbart att bedriva verksamhet.
I detta sammanhang vill jag säga att jag anser att det är viktigt att EU överväger att upprätta en gemensam miniminivå när det gäller försäkring för alla jordbrukare och gränserna för att vara berättigad till stöd från Solidaritetsfonden. Det är nödvändigt att beakta den regionala dimensionen eftersom de regioner som drabbas av allvarliga katastrofer annars kan utestängas eftersom de inte har nått den gräns som fastställts för medlemsstaterna som helhet.
Talmannen
Maria do Céu Patrão Neves! Låt mig bara säga att det förefaller som om du när du får ordet tycks talar längre än din talartid. Dessutom talar du mycket fort, vilket försvårar för tolkarna. Kanske skulle du kunna korta ned dina kommentarer?
Monika Smolková
(SK) Herr talman! Förra veckan förhandlade den slovakiske biträdande premiärministern och tidigare kommissionsledamoten Ján Figeľ i Bryssel om överföring av finansiella resurser till ett värde av 350 miljoner euro från de operativa programmen för informationssamhället, vetenskap och forskning samt utbildning och integration till det operativa programmet för transport.
Det är visserligen nödvändigt att bygga motorvägar. På samma sätt som när vi antog EU 2020-strategin, och framför allt i en tid som präglas av kris måste vi emellertid inse att de nödvändiga förutsättningarna för ekonomisk tillväxt först och främst är att avlägsna hindren mot ökad sysselsättning, ta itu med nya sociala risker och prioritera utbildning, vetenskap och forskning.
För en överföring av ekonomiskt stöd krävs stöd från alla kommissionsledamöter. I likhet med de slovakiska lärare, forskare och andra medborgare som inte anser att denna överföring av stöd är lämplig vill jag uttrycka en förhoppning om att de enskilda ledamöterna av Europeiska kommissionen kommer att värna om sysselsättning, utbildning, vetenskap och forskning. Dessa områden skulle verkligen gynnas av 350 miljoner euro, medan detta belopp endast skulle räcka till 11 km motorväg, och därför inte har samma betydelse för transportsektorn.
Ramon Tremosa i Balcells
(EN) Herr talman! Förra månaden stängdes den katalanska statliga tv-kanalen TV3 i Valencia ned av den regionala regeringen. Denna åtgärd strider inte bara mot EU-direktiven om språklig mångfald, stadgarna för regionala språk och minoritetsspråk samt den spanska grundlagen, utan är även ett direkt angrepp mot det kulturella broderskap som förenar katalaner och valencianer genom ett gemensamt språk.
Den regionala regeringen i Valencia inför nu invecklade tillstånd som innebär att den privata organisationen Acció Cultural del País Valencià, som för 20 år sedan installerade tv-sändarna, tvingas att stänga ned verksamheten.
Jag vill också nämna att ett lagstiftningsinitiativ till stöd för den katalanska tv-kanalen, som 615 000 medborgare har ställt sig bakom, har överlämnats till det spanska parlamentet. Den spanska regeringen bör beakta detta initiativ, men hittills har ingenting skett.
Michail Tremopoulos
(EL) Herr talman, mina damer och herrar! Kommissionen och övriga som ingår i stödmekanismen i Grekland tillkännagav nyligen att regeringen gjort ett åtagande om att samla in 50 miljarder euro till år 2015 genom att slumpa bort offentlig egendom.
Kommissionens representant Servaz Deruz gjorde ett uttalande där han sade att det verkliga vågspelet för den grekiska ekonomin var den övergripande privatiseringen av offentlig egendom. All offentlig egendom i Grekland är emellertid inte likadan: affärsfastigheter, såsom byggnader som inte har någon offentlig funktion är en sak och en radikal förändring av markanvändningen på bekostnad av miljön är något helt annat, eftersom det innebär att fria områden äventyras. Ett exempel på ett sådant område är den gamla flygplatsen i Aten, vars syfte är att kompensera för bristen på grönområden i en stad som har mindre än 3 m² grönområde per invånare. Genomsnittet för EU är 10 m² grönområde per invånare.
Områden av livsviktig miljöbetydelse, exempelvis Nestosdeltat, där byggandet av turistanläggningar som omfattar tusentals tunnland redan har tillkännagetts, är också i farozonen. Sådan användning, där livsviktiga miljöfunktioner offras, är själva motsatsen till definitionen av hållbar utveckling. Kriser och skulder innebär inte att framtida generationers rätt till en livsviktig naturmiljö och möjligheter för hållbara städer upphävs.
Marek Henryk Migalski
(PL) Herr talman! Jag beklagar verkligen att Edward McMillan-Scott inte längre är ordförande eftersom jag vill framföra en önskan till honom. Denna önskan är kopplad till mänskliga rättigheter, ett område som han är mycket intresserad av. Som ni känner till följdes valet den 19 december i Vitryssland av en våg av arresteringar. Det faktum att alla presidentkandidater som kandiderade mot Alexander Lukashenko arresterades bidrog till att göra situationen ännu mer bisarr. Den 19 februari släpptes Ales Mikhalevich, som var en av de kandiderande, från fängelset. Han bekräftade att han blivit torterad. Jag ska bespara er en beskrivning av denna tortyr. Det räcker med att säga att det var mycket allvarligt. Eftersom vi kommer att anta en resolution i just denna fråga den här veckan vänder jag mig härmed till hela kammaren, och i synnerhet till Edward McMillan-Scott eftersom mänskliga rättigheter ligger honom så varmt om hjärtat, och uppmanar er att på ett tydligt och empatiskt sätt uttala er i denna fråga och kräva att detta skamliga fenomen upphör. Tack.
Talmannen
Tack, herr Migalski. Edward McMillan-Scott har lyssnat till dig från talarstolen, men vi är alla mycket intresserade av mänskliga rättigheter.
Du talar om tortyr och jag kan försäkra dig om att den person som är ordförande nu och som fick sina naglar utdragna också är mycket intresserad av frågor som rör mänskliga rättigheter. Jag har upplevt situationer som den du beskrev och är därför mycket intresserad.
Miguel Portas
(PT) Herr talman! Det började med en sång i början av det här året. I denna sång kritiseras vår löjeväckande värld där det är nödvändigt att studera för att bli en slav. På bara några timmar blev denna sång något av en nationalsång i mitt hemland. Därefter kom fyra ungdomar. De använde Facebook för att starta en protest vars syfte är att förena arbetslösa, de som är slavar under ett annat namn, underleverantörer, korttidsanställda, svartanställda, praktikanter, och dem som genomgår arbetsträning: med andra ord de generationer som i mitt hemland skuldsätter sig för att kunna studera, som praktiskt taget betalar för att få arbeta och som hankar sig fram på 500 euro per månad.
Redan har över 40 000 människor via Internet anmält sig till denna demonstration som äger rum på lördag. Det skulle vara bra om Europa - detta Europa som bygger på ett ”uppifrån och ned”-perspektiv - lyssnade på dem som vill slippa rädsla och tystnad, som är trötta på otrygghet, den otrygghet som vi har påtvingat dem. Som sången säger är de generationen som inte orkar mer, och de är i sin fulla rätt att känna så.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Herr talman! Jag ska tala om Libyen. Upproret i detta land, som skett kort tid efter händelserna i Tunisien och Egypten, har varit blodigare och tagit en tragisk vändning. Vid första anblicken förefaller gräsrotsreaktionen mot regimen vara spontan och sakna ideologisk förankring. Den riktar sig mot en regim som uppenbarligen är oförmögen att lösa kroniska problem kopplade till tillväxt och grundläggande social rättvisa. Europa har mycket stora intressen i området. Dussintals europeiska företag - brittiska, italienska, franska och stora grekiska bolag - arbetar i Libyen, som är den tredje största oljeproducenten i Afrika. Instabiliteten skrämmer marknaderna och oljepriserna har redan gått genom taket.
Jag anser att Europa under de nuvarande omständigheterna måste ägna särskild uppmärksamhet åt i första hand den ökade flyktingströmmen från Libyen och Nordafrika i stort och i andra hand följderna av bakslaget i alla de europeiska budgetarna och en försämring av den ekonomiska krisen.
Dessutom måste orsakerna utvärderas och vi måste vidta åtgärder mot det som sker i Europa, framför allt måste vi ge ungdomar arbete och framtidsutsikter. Ungdomarna i länderna i den islamska världen saknade hopp och det var därför de agerade som de gjorde, och vi kommer att se vad som händer här.
Corneliu Vadim Tudor
(RO) Herr talman! För några dagar sedan fattade Rumäniens regeringsparti ett märkligt beslut. De röstade för dödshjälp, närmare bestämt dödandet av gatuhundar. Jag uppmanar Europeiska folkpartiet, som är baserat på den kristdemokratiska ideologin, att vädja till sina kolleger i Demokratiska liberala partiet i Rumänien att akta sig för att få oskyldiga varelsers blod på sina händer. Jesus älskade djuren: ”Barmhärtighet vill jag se och inte offer” sade frälsaren. Jag vädjar också till de andra parlamentsledamöterna, varav många har åtminstone en hund som de älskar som vore den en ängel.
Dessvärre präglas Rumänien av Medeltidens mörker och grymhet på detta område. I dag använder sig Băsescus regim av dödshjälp för djur och imorgon kommer den att använda sig av dödshjälp för människor. Att döda hundar är även en lukrativ verksamhet för maffian. Hjälp till att förhindra att Rumänien förvandlas till Idi Amins Uganda. Oavsett vilka anledningar som åberopas finns det lösningar som är fredliga och civiliserade, och under historiens gång har brott aldrig varit någon lösning.
Eleni Theocharous
(EL) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Den senaste tiden har all vår uppmärksamhet ägnats åt de folkliga upproren i Nordafrika. Vi får emellertid inte nonchalera turkcyprioternas uppror i det ockuperade Cypern. Det är ett mycket viktigt uppror och de som påstår att de inte hör turkcyprioternas röster kommer nu verkligen att göra det.
Turkcyprioterna protesterar mot de ekonomiska motgångar som den turkiska ockupationen utsatt dem för genom kolonisatörer som förändrar befolkningens demografi och får dem att försvinna. De protesterar även mot det våldsamma islamska angreppet som innebär att hundratals moskéer byggs och religiösa lärare skickas av Erdoğan till det ockuperade Cypern, och de kämpar för sin överlevnad under Republiken Cyperns flagga.
Turkcyprioterna sade ”nej” till Annanplanen, det var inte de som röstade ”ja” till planen som delade Cypern en gång för alla. Därför anser jag att vi bör öppna våra öron och lyssna till våra landsmän turkcyprioternas protester.
Mario Pirillo
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Situationen för den blåfenade tonfisken i Medlehavet fortsätter att åsamka fiskesamhällena oräkneliga ekonomiska skador. Den italienska regeringen anslöt sig till beslutet från Iccat (Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten) och begränsade fiskekvoterna för blåfenad tonfisk till enbart kommersiella fiskefartyg, med en faktisk ökning av de mängder som är avsedda för fritidsfiske. Detta var en absurd åtgärd som enbart ledde till ytterligare belastningar för de redan hårt prövade fiskarna.
När det gäller detta påminner jag er om de negativa effekter som underlåtenheten att fatta beslut om ett undantag för skarpsillfiske har haft på industrin. Jag hoppas av resultatet av det kommande mötet som kommissionsledamot Damanaki, som är här i dag, kommer att delta i kommer att vara att skarpsillfiske kan återupptas under 2011, åtminstone i vissa områden såsom Schiavonea och Corigliano Calabro i Kalabrien, med en eventuell översyn för 2012.
Sonia Alfano
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag anser att det genom händelserna i Mellanöstern har blivit tydligt för EU:s institutioner att de inte kan fortsätta att ignorera kränkningen av grundläggande rättigheter och nationella grundlagar. Jag ber om ursäkt, men jag måste återigen rapportera om en skamlig åtgärd från den styrande majoriteten i Italien som vill rädda Silvio Berlusconi från de rättegångar som just har inletts med anledning av allvarliga brott såsom utpressning och utnyttjande av barnprostitution.
Den italienska majoriteten uppmanade författningsdomstolen att besluta i vilken domstol Silvio Berlusconis fall ska prövas. Författningsdomstolen kommer säkert att begära en domare på personlig grund, men vi kan inte fortsätta att ignorera Berlusconis femtioelfte attack mot den italienska demokratin och den italienska domarkårens oberoende.
Många kolleger har redan undertecknat en framställning för att sända en stark signal till det italienska folket från deras folkvalda parlamentsledamöter. Det är ett märkligt sammanträffande att medan Silvio Berlusconi har angripit domarkåren i många år så har justitieministern Angelino Alfano kommit till Strasbourg för att beskriva planen på att effektivisera rättssystemet, men utan att hitta ett enda tillfälle då han hinner träffa Europaparlamentet. Kanske är han rädd för att möta obekväma frågor från dem som företräder det italienska folket när det gäller rättssystemet och det sätt som vissa försöker att förstöra dess oberoende?
Oldřich Vlasák
(CS) Herr talman! Här i Europaparlamentet vill jag uppmärksamma er på EU-domstolens dom C-236/09 från förra veckan. I enlighet med denna dom kommer det fr.o.m. den 21 december nästa år inte längre att vara möjligt att göra skillnad mellan försäkringsköpare utifrån deras kön. I detta fall har EU-direktivet och tolkningen av det uppenbarligen gått för långt. Det strider mot naturlagarna och kommer att få en mycket negativ inverkan på försäkringsbranschen. Det är lika ologiskt som om vi skulle hindra försäkringsbolagen från att beakta om ett hus är beläget högst uppe på ett berg eller på en flodslätt eller hur många olyckor en bilförare har upplevt vid beräkningen av försäkringspremierna för andra försäkringar än livförsäkringar. Det är trots allt inte bara demografer som är medvetna om det faktum att den manliga befolkningens dödlighet i utvecklade samhällen är högre än den kvinnliga befolkningens dödlighet, i stort sett inom alla ålderskategorier och i de flesta av fallen, på ett anmärkningsvärt sätt. Kvinnor lever dessutom vanligtvis 10 procent längre. I Tjeckien är mäns förväntade livslängd 73 år medan kvinnornas är 80. Att förneka detta och använda ett direktiv från Bryssel för att införa ett krav för försäkringsbolag som innebär att de inte kan göra skillnad mellan kvinnor och män går emot försäkringsteorin och innebär dessutom att vissa grupper av försäkringsköpare diskrimineras. Resultatet är att kvinnor kommer att behöva betala högre premier och män kommer att få lägre pensioner.
João Ferreira
(PT) Herr talman! De sociala följderna av att tillämpa så kallade åtstramningsåtgärder förvärras för varje dag. Den finansiella sektorn och storföretagen fortsätter att samla på sig enorma vinster och på ett ohållbart sätt pressa ut nationella resurser genom den ränta som länder som Portugal tvingas betala på sina statsobligationer. Här måste en fråga ställas: Hur länge fortsätter EU:s ledare att dra åt snaran? De har nu föreslagit en så kallad pakt för konkurrenskraft, vilket innebär nya angrepp på löner och sociala rättigheter, höjning av pensionsåldern och alltmer osäkra arbetstillfällen. Dessutom vill man införa allt detta genom ekonomisk styrning mot folkets vilja.
Arbetstagarna fortsätter nu att intensifiera sin kamp runt om i EU. Det visar att kräftgången för vår civilisation trots allt inte är oundviklig och att det går och är nödvändigt att välja en annan väg. Vi gratulerar än en gång dessa arbetstagare till deras mod och beslutsamhet. De oräkneliga kamphandlingarna, strejkerna, protesterna och demonstrationerna inger optimism och framtidstro, särskilt den portugisiska fackliga centralorganisationen CGTP-IN:s demonstration den 19 mars.
Angelika Werthmann
(EN) Herr talman! Cyprioterna i norra Cypern, det område som står under militär ockupation av kandidatlandet Turkiet, har outhärdliga levnadsförhållanden. Vi kan bland annat gång på gång konstatera nya människorättskränkningar. Turkiet skickar bosättare till denna del av Cypern och orsakar därmed en avsevärd demografisk förändring. Turkcyprioterna är redan i minoritet i sitt hemland och många av deras hembyar har fått byta namn.
Två demonstrationer har genomförts de senaste veckorna. Som en reaktion på demonstrationen i januari utsattes turkcyprioterna för verbala påhopp av Turkiet. Landet ersatte även sin ambassadör i norra Cypern med en guvernör. Jag ber därför dig, herr talman, att vidta lämpliga åtgärder innan EU har förlorat denna del av sitt territorium till Turkiet, och att även säkerställa att generalsekreteraren för lärarförbundet KTOS, Sener Erzil, är säker i sitt hemland.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Herr talman, herr kommissionsledamot! För några timmar sedan sänkte kreditvärderingsinstitutet Moody's än en gång sitt kreditbetyg för Greklands ekonomi. Jag tillhör oppositionen i Grekland och måste säga att Moody's beslut är helt omotiverat, låt vara att vi är mycket kritiska till regeringens ekonomiska politik. Beslutet kommer precis dagen före auktionen av statsskuldväxlar, som sker en gång i halvåret och är nödvändig för Grekland, och några få dagar före rådets viktiga sammanträden den 11 och 25 mars, då viktiga beslut kommer att fattas.
Det är inte bara Grekland som drabbas av kreditvärderingsinstitutens godtyckliga kreditbetyg. Dessa institut måste regleras. Medan jag har ordet vill jag säga några ord om rådets sammanträden i mars. Denna månad är viktig för euroområdet och hela EU. Ett misslyckande kommer att försätta EU i en svår sits. Marknaderna kommer att kasta sig över ett sådant misslyckande och vi måste förebygga detta - vi har ingen tid att förlora.
Ioan Enciu
(RO) Herr talman! Med anledning av en anmälan från sammanslutningen av icke-statliga organisationer för strukturfonder vill jag fästa uppmärksamhet på de EU-institutioner som är ansvariga för den ytterst bristfälliga förvaltningen av strukturfonder i Rumänien, särskilt Sectoral Operational Programme for Human Resources. Rumäniens regering och premiärministern personligen engagerar sig för att ta emot de medel som erhålls på ett bättre sätt. Tyvärr är resultatet närmast obefintligt. Den rumänska myndighet som förvaltar medel från strukturfonderna underlåter inte bara att bistå respektive förmånstagare, utan försvårar till och med tillgången till pengarna.
Oegentligheterna är legio: från orättvisa förändringar av bidragsavtal till försenade utbetalningar och fördelning av icke-transparenta medel med politisk hemvist som kriterium. Jag vill ta tillfället i akt att vädja till kommissionen att skyndsamt ingripa och kontrollera verksamheten i de enheter som ansvarar för förvaltningen av EU-medel i Rumänien. Endast ett ingripande utifrån kan stoppa detta ständiga missbruk. Det anmäls gång på gång, såväl av dem som borde vara förmånstagare som av icke-statliga organisationer, och bedrivs på alla nivåer av företrädare för de nuvarande makthavarna.
Pat the Cope Gallagher
(EN) Herr talman! Internationella fonden för Irland har spelat en stor roll för fred och försoning i mitt land.
Sedan fonden inrättades 1986 har den delat ut mer än 838 miljoner euro till en stor mängd projekt både i Nordirland och i angränsande grevskap. Projekt i ekonomiskt missgynnade regioner får alltjämt stöd därifrån. Förra veckan anslogs 9,8 miljoner euro i stöd till utbildnings- och gemenskapsinitiativ i Nordirland i grevskapen Donegal, Monaghan och Sligo.
För tillfället är framtiden dock mycket osäker. Det amerikanska representanthuset minskade nyligen USA:s budget för utlandsändamål, varvid anslagen till fonden ströks. Jag räknar med att vår tillträdande premiärminister, vår taoiseach, tar upp frågan när han åker till Washington för att fira St Patrick's Day.
(GA) EU samt Irlands och Storbritanniens regeringar har sagt sig önska att fondprogrammet förlängs. Även om Förenta staternas stöd till fonden är viktigt, finns ingen anledning för EU och Irlands och Storbritanniens regeringar att upphöra med att ge fonden begränsade och riktade ekonomiska resurser.
Ryszard Czarnecki
(PL) Herr talman! I söndags hölls lokala val i Litauen. Den rörelse som företräder den polska nationella minoriteten fick stor framgång i valet, trots att diskriminering av polacker i Litauen har varit vanligt i många år. Tyvärr har de inte återfått det territorium som Sovjetunionen tog ifrån dem för 50 år sedan. Möjligheterna till nationell utbildning för polacker som bor där har i stor utsträckning varit begränsade. De tvingas att förvränga sina namn och förbjuds bland annat att skriva dem med polsk stavning. De får inte heller sätta upp polskspråkiga skyltar med ort- eller gatunamn, något som strider mot EU:s bestämmelser och Europarådets föreskrifter. Jag vädjar till Europaparlamentet att ta upp frågan om polackerna i Litauen, eftersom detta är tydlig diskriminering av mina landsmän där. Jag betonar att detta strider mot EU:s bestämmelser.
Willy Meyer
(ES) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag vill med kraft säga att min grupp tar avstånd från rådets beslut att på kommissionens förslag förlänga det nuvarande avtalet om fiskepartnerskap mellan Europeiska gemenskapen och Konungariket Marocko med ytterligare ett år.
Vi motsätter oss beslutet eftersom det icke-självstyrande territoriet Västsaharas vatten fortfarande ingår i avtalet. Som vi alla vet är detta territorium ett av de få afrikanska territorier som ännu inte avkoloniserats på det sätt som Förenta nationerna önskar. Vattnen är inte en del av Marocko. Eftersom Västsaharas vatten inte tillhör Marocko bör EU inte heller ta med dem i avtalet.
Detta har fastslagits av internationella domstolar och framför allt tillhör vattnen enligt internationell rätt inte Marocko. Europaparlamentets rättstjänst har reserverat sig eftersom det tidigare fiskeriavtalet inte gagnade det västsahariska folket. Rättsläget är sådant att vi entydigt motsätter oss detta beslut.
Jag anser att vi ska vara mycket varsamma och erinra oss erfarenheterna från Tunisien, Egypten och Libyen. EU borde ställa mycket hårdare krav på att internationell lagstiftning ska efterlevas.
Nuno Teixeira
(PT) Herr talman, herr kommissionsledamot! Europaparlamentet kommer snart att behöva besluta om översyn av det särskilda programmet för vissa regioner beroende på dessa regioners avsides läge och ökaraktär (Posei). Detta inrättades för att hantera det avlägsna läge och den ökaraktär som präglar EU:s yttersta randområden. Programmet behöver anpassas till det nya rättsliga läge som uppkommit genom Lissabonfördraget, och framför allt behöver dess regelverk tillämpas på ett mer flexibelt sätt. Det är motivet till reformen.
Lissabonfördraget anger hur de yttersta randområdena missgynnas och vilka begränsningar de är utsatta för. Det är just därför som vi nu måste anpassa och uppdatera det nuvarande systemets omfattning och innehåll genom att beakta de utmaningar som de yttersta randområdena står inför. När det gäller Madeira syftar jag särskilt på behovet av att avlägsna hinder för export och frakt av förädlade produkter, något som starkt begränsar utvecklingen och tillväxten i den agroindustriella sektorn. Särskilt bananodlingen hotas genom att marknaderna gradvis öppnas för tredjeländer, men det gäller även vin- och mjölkproduktion. Territoriell sammanhållning syftar till en harmonisk utveckling av EU:s regioner och även översynen av Posei bör bidra till detta.
Gerard Batten
(EN) Herr talman! Jag ska redogöra i detalj för den senaste utvecklingen när det gäller den europeiska arresteringsordern.
Många människor har utlämnats trots att det saknats egentlig bevisning emot dem. Domstolarna har faktiskt ingen befogenhet att ta ställning till bevisningen och kan inte förhindra orättvisa utlämningar. Nu har situationen spetsats till ännu mer. En av mina väljare, dr Miguel-Ángel Meizoso, ska utlämnas till Spanien, inte för att han anklagas för ett brott utan snarare för att genomgå en utredning som avser ett brott som han påstås kunna begå i framtiden. Dr Meizoso har bott i London i 20 år och kan nu få sitt liv sönderslaget på godtyckliga grunder av en åklagare som undersöker ett brott som inte har begåtts. Jag orienterar gärna alla skeptiker om fallet.
När ska parlamentet få upp ögonen för alla orättvisor som sker i den europeiska arresteringsorderns namn, och debattera dem?
Eduard Kukan
(SK) Herr talman! EU måste snarast besluta sig för en principiell hållning gentemot Vitryssland. Vi kan inte kommunicera med en regim som håller politiska fångar, inte har fria massmedier och där det civila samhället saknar yttrandefrihet.
Situationen efter valet har visat att det finns gränser för Aljaksandr Lukasjenkas makt. EU bör utnyttja detta och hjälpa landet att skaka av sig denna auktoritära regim. Utmärkande för situationen är också att de före detta kommunistländerna bär ett ansvar, grundat på deras erfarenhet av regimer som liknar Vitrysslands.
Vår ståndpunkt måste därför bygga på principer och värderingar. EU måste också vidta åtgärder för att isolera de personer som är ansvariga för valfusket, stoppa kontakterna med höga regimföreträdare och frysa deras tillgångar.
Å andra sidan behöver vi utöka den vänkrets som föredrar EU:s allmänna värderingar och principer. Vi måste erbjuda ett alternativ till den nuvarande utvecklingen snarast, eftersom ett auktoritärt styrt land inte har någon framtid i Europa.
Constance Le Grip
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag vill ägna hela min minut åt pakten för konvergens och konkurrenskraft. Vi närmar oss euroområdets toppmöte om några dagar (den 11 mars) och jag anser att det är viktigt att betona att idén om en pakt för konvergens och konkurrenskraft i sig är bra och högst eftersträvansvärd.
Låt oss markera detta. Åtminstone för mig står det klart att pakten om konkurrenskraft - i den form som man just nu diskuterar, förhandlar om och överväger - vare sig är eller blir ett dokument bland alla andra, eller en lång harang av goda föresatser som aldrig förverkligas. Den utgör vårt högtidliga löfte att gå vidare med valutaunionens ekonomiska aspekter.
Pakten är ett stort steg framåt mot större konvergens för euroområdets ekonomier och mot mer politisk samordning, särskilt på områden där befogenheterna ligger hos medlemsstaterna och där sådant är en viktig faktor för att öka vår konkurrenskraft. Den globala ekonomiska striden har blivit så hård att det är helt avgörande att vår del av världen förbättrar sin konkurrensförmåga. Vi kommer att behöva ta krafttag mot statsskulden, stabilisera vår valuta och ömsesidigt anpassa våra ekonomiska, sociala och skattemässiga system.
Den mellanstatliga modellen har fått ta mycket stryk på senare tid och har ställts emot gemenskapsmodellen. För mig är dessa debatter är sterila och meningslösa. Avståndet är sannerligen långt till det som våra medborgare oroar sig för. Precis som EU:s ständige ordförande Herman Van Rompuy anser jag att vi antingen ska ha en europeisk strategi eller ingen strategi alls.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Herr talman! Detta är ett ovanligt sammanträffande, eftersom jag ska ta upp samma ämne. Pakten om konkurrenskraft syftar till att närma euroområdets ekonomier till varandra genom långtgående strukturreformer. Huvudmålet är att öka euroländernas konkurrenskraft och stärka omvärldens förtroende för euroområdet. Även om flera bra mål ingår i pakten, bland annat kampen mot underskott och reformerna av pensionssystemen, måste vi förstå vilka risker detta medför. För det första slår man in på en farlig väg genom själva sättet att tillkännage initiativet, utan samråd med övriga länders regeringar. Det underblåser faktiskt klichébilden av den såta fransk-tyska duon som i tysthet beslutar om EU:s huvudfrågor utan att fråga sina partner vad de tycker. För det andra ser många länder projektet som ännu ett försök att skapa ett tvåfiligt Europa, vars kärna utgörs av de ekonomiskt mest konkurrenskraftiga medlemsstaterna. Visserligen bjöd paktens initiativtagare in länder utanför euroområdet att delta, men det är otvivelaktigt ren taktik. De protektionistiska stämningarna har ökat i många av euroområdets länder. Man kan därför anta att uppfyllandet av paktens hårda krav kommer att leda till att euroområdet blir ett hot mot, eller en begränsning av, den gemensamma marknaden. Tack så mycket!
Talmannen
Punkten är härmed avslutad.
