

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Marie-Anne Isler Béguinin laatima ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietintö (A6-0131/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi ympäristöalan rahoitusvälineestä (Life+) (KOM(2004)0621 – C6-0127/2004 – 2004/0218(COD)). 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää Euroopan parlamenttia, ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa sekä ennen kaikkea esittelijä Isler Béguiniä hänen yksityiskohtaisesta ja rakentavasta mietinnöstään. Kiitän myös budjettivaliokunnan ja rahoitusmahdollisuuksia käsittelevän väliaikaisen valiokunnan jäseniä heidän panoksestaan Life+ -ohjelmaa koskevaan mietintöön. 
Life+ on rahoitusväline, jonka avulla on tarkoitus panna täytäntöön komission kaudeksi 2007–2013 ehdottama yhteisön ympäristöpolitiikka. Täytäntöönpanon ohella ohjelman avulla voidaan parantaa ympäristöalan hallintaa ja rahoittaa tiedottamiseen ja tiedonvälitykseen liittyviä toimia. 
Ehdotus on myönteinen järjestely ympäristöalan toimien rahoittamisen kannalta. Kuten komission neuvostoa varten valmistelemissa kertomuksissa tehdään selväksi, Life+ -rahoitusvälineessä määrätään rahoituksen keskimääräisestä vuotuisesta lisäämisestä 21 prosentilla nykytasoon verrattuna. 
Lisäksi siinä määrätään, että uuden ohjelman lähestymistavan on muututtava hankkeisiin perustuvasta lähestymistavasta kansallisiin ohjelmiin perustuvaksi lähestymistavaksi. Näin turvataan jäsenvaltioille laajempi joustavuus, jotta ne voivat vastata kiireellisimpiin ympäristöalan tarpeisiin.
Tällainen lähestymistapa edellyttää nykyistä laajempaa toissijaisuutta. Näin ollen alueelliset ja paikalliset tekijät, jotka ohjaavat usein ympäristöalan lainsäädännön täytäntöönpanoa, pystyvät vaikuttamaan ohjelman suunnittelemiseen ja soveltamiseen. 
Olen tietoinen parlamentin tekemästä arviosta, joka koskee komission ehdotusta. Komissio katsoo kuitenkin, että ympäristöalan toimia on useimmiten parempi rahoittaa taloudellisesti vahvojen rahoituslaitoksien avulla; tarkoitan tällä rakennerahastoihin liittyviä ohjelmia ja maaseudun kehittämisen ohjelmia. 
Tähän mennessä pyrkimyksemme suojella yhdentymispolitiikkaa ovat edistyneet merkittävästi kolmella saralla. Niitä ovat ensinnäkin maaseudun kehittämistä koskevan asetuksen hyväksyminen 21. kesäkuuta, toiseksi strategiset suuntaviivat, jotka koskevat asetukseen liittyvää maaseudun kehittämistä ja joissa viitataan selvästi Natura 2000:een, ja kolmanneksi strategiset suuntaviivat, jotka liittyvät aluepolitiikkaan ja jotka komissio hyväksyi viime tiistaina. Kyseiset suuntaviivat koskevat luonnon ja lajien suojelemista. 
Näin ollen komissio toteuttaa yhdentymispolitiikkaa ympäristöalalla. Life+ -välineen avulla ei voida ryhtyä niin laajoihin ja monimuotoisiin hankkeisiin kuin kyseisissä ohjelmissa edellytetään, minkä vuoksi Life+ -välinettä käytetään täydentämään näitä ohjelmia: siinä keskitytään ympäristöpolitiikan kehittämiseen – mitä parlamentti on usein esittänyt – tukemalla politiikan harjoittamista. Parlamentti on usein korostanut tätä seikkaa, kun se on parantanut ympäristöalan hallintaa kansalaisyhteiskunnan osallistumisen ja tiedon levittämisen myötä, jotta Euroopan kansalaiset ymmärtäisivät ympäristöalan lainsäädännön tavoitteet ja vaikutukset. 
Nämä tavoitteet vastaavat parlamentin toiveita ja näin ollen myös Euroopan kansalaisten toiveita, minkä vuoksi pidän komission ehdotusta oikeanlaisena. 
Marie Anne Isler Béguin (Verts/ALE ),
   .Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, saanen ensinnäkin esittelijänä kiittää koko ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa sen tekemästä työstä. Haluan myös kiittää valiokunnan puheenjohtajaa siitä, miten hän tuki työtämme, ja ennen kaikkea varjoesittelijöitä, jotka todella auttoivat minua saavuttamaan kompromissin ja esittämään järkevän ja merkittävän ehdotuksen. Haluan hyvin vilpittömästi ja virallisesti kiittää koko ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa siitä, että se noudatti strategiaani, jotta unionille voitiin luoda tarvittavat keinot harjoittaa ympäristöalan politiikkaa. Olen kaiken kaikkiaan sitä mieltä, että onnistuimme saavuttamaan valiokuntamme ulkopuolella hyväksynnän sille, että ympäristö tarvitsee nyt muutakin kuin pelkkiä sanoja ja että taloudellisia varoja tarvitaan, kuten muillakin politiikan aloilla. Uskon, että viesti on mennyt tältäkin osin läpi.
Arvoisa komission jäsen, haluan lisäksi huomauttaa, että eräs kollegamme muistutti tällä viikolla käydyssä keskustelussa, ettei pääasiaa pidä unohtaa. Hän on aivan oikeassa. Emme olekaan unohtaneet pääasiaa, joka on tällä hetkellä planeettamme suojeleminen: se on ainutlaatuinen ja hauras ja kärsii sille aiheuttamistamme paineista – ja olemme tästä täysin tietoisia.
Olemme päättäneet Euroopan unionin kanssa tehdä nyt lopun voimavarojen hukkaamisesta. Meidän on varjeltava sitä, mitä voidaan vielä varjella, ja korjattava vahingot. Euroopan unioni on tietoinen itselleen asettamastaan haasteesta. Unioni on jo käynyt taistoon ja selvinnyt voittajana: Kioto on taistelu, jonka unioni voitti. Ensin taistelimme Kioton sopimuksen allekirjoittamisesta ja myöhemmin sen ratifioimisesta. Toivomme nyt, että myös G8-maat kantavat vastuunsa niihin Euroopan maihin nähden, jotka aikovat ajaa tarmokkaasti ryhtymistä toimiin ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Arvoisa komission jäsen, ei pidä myöskään heikentää unionin määrätietoisuutta, kun on kyse ympäristön suojelemisesta. Tältä osin olemme olleet maanantaista lähtien varsin huolestuneita puheenjohtaja Barroson esitettyä lausuntonsa, joissa väitetään, että ympäristö ja siihen liittyvät strategiat ovat liian kalliita.
Arvio on mielestämme todella heikko. Tiedämme, että vahingot ovat maailmanlaajuisia. Tilanne on tämä, ja kuten kaikki tiedämme, mitä pidempään odotamme ennen asioihin puuttumista, sitä korkeamman hinnan joudumme maksamaan. Niinpä meidän, parlamentin, on saatava neuvosto ja komissio vakuuttuneiksi siitä, että jopa taloudellisesti niukkoina aikoina ympäristöön sijoittaminen on viisasta vakuutuksen ottamista – suoranaisen henkivakuutuksen ottamista – ympäristöömme kohdistuvia uhkia vastaan.
Tämä Life+ -välinettä koskeva mietintö on epäilemättä hyvin tärkeä, koska se liittyy taistelun perusnäkökohtiin: Life+ on rahoitusväline. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta tukee Life+-välinettä, mutta haluamme parantaa sitä, ja olemme tehneet sen jo selväksi. Entinen Life-ohjelma, joka perustui luontoon, ympäristöön ja kehitysmaihin, oli poliittisesti hillitsemättömän innovatiivinen ja osoitti, että ympäristöön sijoittaminen oli oikea tapa toimia kestävän kehityksen yhteydessä ja että näin luotiin työpaikkoja.
Uudessa Life-ohjelmassa komissio luottaa siihen, että ympäristö sisällytetään eri politiikkoihin, kuten selvitittekin. Tämä on hyvä asia, sitä emme voi kieltää, mutta emme ole vakuuttuneita siitä, että ympäristöalan politiikkojen delegoimisesta jäsenvaltioille on hyötyä. On hyvin tunnettua, ettei ympäristö useinkaan ole tärkein asia jäsenvaltioille. Näin ollen emme saavuta tuloksia ympäristöalan uudelleenkansallistamisella.
Toisaalta Euroopan unionin on tuettava kansalaisjärjestöjä, koska niitä on täysin mahdotonta korvata ja koska niiden on voitava jatkaa työntekoaan, mikä on kaikkien etujen mukaista, kuten mainitsitte. 
Totean lopuksi, että – kuten hyvin tiedätte – olemme sitä mieltä, että Natura 2000 on kaikkein ylenkatsotuin hanke. Tältä osin olemme itse asiassa päättäneet tehdä kaikille tiettäväksi, että Natura 2000 aiheuttaa kustannuksia mutta että se ei ole pohjaton kuilu: varat ohjataan alkuperäiseen alueelliseen kehittämiseen, joka perustuu ympäristön ja maata viljelevien ihmisten kunnioittamiseen. 
Selvititte meille, että olette panemassa asioihin vauhtia ja että Natura 2000 on sisällytettävä muihin politiikkoihin ja muihin rahastoihin. Odotimme juuri rakennerahastoja ja maaseudun kehittämistä koskevien keskustelujen päättymistä saadaksemme selville, onko meillä täydet takeet siitä, että Natura 2000 otetaan huomioon. Voin kertoa, että lasi on joko puoliksi tyhjä tai puoliksi täynnä, riippuen siitä, miten asiaa tarkastellaan.
Maaseudun kehittämisrahaston osalta toteamme olevamme toiveikkaita, mutta tiedämme, että se koskee vain korvauksia, mikä on hyvin myönteistä, koska rahallisia korvauksia tarvitaan. Rakennerahastoista tiedämme, että ne koskevat investointeja. Olemme itse asiassa hyvin tietoisia siitä, että investoinnit on määritelty hyvin tarkasti ja ettei uusia teitä tarvitse rakentaa uusien luontotyyppien etsimiseksi. Vajaus on näin ollen merkittävä. Tästä syystä ehdotimme, että hyväksymästänne summasta ohjattaisiin kolmasosa eli 21 miljardia euroa Life+ -ohjelmaan, jotta Natura 2000 -ohjelmaa voitaisiin edelleen noudattaa ja jotta sen avulla voitaisiin todella suojella ympäristöämme, mihin olemme sitoutuneetkin. 
Cristina Gutiérrez-Cortines,
   . – Arvoisa puhemies, ennen kuin otan kantaa hankkeen erityispiirteisiin, haluan kiittää paitsi jäsen Isler Béguiniä myös jäsen Lienemannia, muita varjoesittelijöitä sekä viranomaisia ja asiantuntijoita, jotka pyrkivät kaikin tavoin saavuttamaan yhteisymmärryksen hankkeen osalta. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa saavutettiin jo uskomaton yhteisymmärrys: kaikki ovat esittäneet näkökantansa ja vaikka tarkistuksia ei ilmeisestikään ole jätetty monta, uudenlainen henki on virinnyt ja Life-ohjelmaa on rikastutettu yhteistyössä komission kanssa.
Miten ohjelmaa on rikastutettu? Olemme mielestäni omaksuneet useita uusia näkökulmia. Ensinnäkin hankkeen yhteydessä on korostettu voimakkaasti luonnonvarojen hallintaa. Hankkeella on myös suuri opetukseen liittyvä merkitys, kun tarkastellaan ympäristön hallinnan opettamista. Olemme myös korostaneet institutionaalista merkitystä eli sitä, että kunnat ja alueet joutuvat paikallisviranomaisina arvioimaan varansa uudelleen. Tältä osin haluan myös korostaa erästä seikkaa: sellaisia maisemia kuin eräät jokialueet, joille on syytä antaa arvoa ja joita ei ole sisällytetty Natura 2000 -luetteloon mutta jotka voivat olla tärkeitä yhteisiä alueita.
Muihinkin uudistuksiin on ryhdytty. Kansainvälisten ja rajat ylittävien hankkeiden käsite on otettu käyttöön ja sitä on vahvistettu. Miksikö? Siitä syystä, että luonnonvaraiset alueet sijaitsevat yleensä raja-alueilla ja vuoristoisilla alueilla. Jokialueet ovat tästä hyvä esimerkki. Olisi johdonmukaista luoda jonakin päivänä Life-väline jokialueita varten, koska joet ulottuvat monien valtioiden alueelle.
Haluan vielä lisätä erään asian. Olemme kehittäneet markkinahenkeä Natura 2000 -ohjelmaa varten. Olemme sitä mieltä, että tässä tapauksessa on matkittava Yhdysvalloissa harjoitettua politiikkaa luomalla pankkeja kosteikkoja varten ja pankkeja luonnonvaraisia alueita varten, jotta jäsenvaltiot voivat maksaa korvauksia maanomistajille. Näin luomme Natura 2000 -alueita varten eräänlaisen omistajuuksien vaihtoalueen. Tällä tavalla yhtiöt ja monet muut tahot, joiden on myös ryhdyttävä tältä osin aloitteisiin, voivat osallistua taloudellisesti – saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti – suojeltujen alueiden käyttämisestä aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseen. Kyseiset tahot voivat harjoittaa aktiivista ja myönteistä politiikkaa luonnonympäristön suojelemiseksi yksityisten elimien ja toimielimien tuella.
Niinpä kyse ei ole vain jälleen yhdestä Life-ohjelmasta vaan yhteisymmärrykseen perustuvasta hankkeesta – yhteisymmärrykseen, joka on mielestäni saavutettu terveen maalaisjärjen avulla. Tästä syystä onnittelen kaikkia. 
Marie-Noëlle Lienemann,
   –Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan vuorostani kiittää esittelijäämme Isler Béguiniä, samoin kuin ympäristön, kansanterveyden ja kollegojani elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnasta: he ovat ponnistelleet voidakseen esittää parlamentille – kuten kollegani Gutiérrez-Cortines juuri sanoi – näkökannan, josta vallitsee yksimielisyys tai jota ainakin enemmistö todennäköisesti kannattaa. 
Life+- ja Life-ohjelma ovat erittäin tärkeä osa ympäristöalan politiikkaamme, koska ne muodostavat ainoan talousarviovälineen, jonka Euroopan unioni on antanut ympäristöpolitiikan käyttöön. On totta, että kansalaiset arvostelevat meitä usein Euroopan tasolla direktiivien, pakotteiden ja sääntöjen antamisesta, mikä on kuitenkin täysin perusteltua ja välttämätöntä. Eurooppa on edistänyt merkittävästi ympäristöpolitiikkaa, mutta ihmiset sanovat meille usein: "Te asetatte meille pakotteita mutta ette vapauta varoja tukeaksenne meitä kyseisten politiikkojen täytäntöönpanossa." Tästä syystä ilmenee vastustusta ja vaikeuksia, joiden vuoksi unionin on tuettava politiikkojen täytäntöönpanoa taloudellisesti. 
On olemassa tukivälineitä, kuten yhdennetyt politiikat, joita on edistetty vuosien ajan. Palaan asiaan rakennerahastojen ja yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä. Tarvitsemme kuitenkin myös erityisvälineitä. Life-ohjelma on jo osoittautunut tehokkaaksi monilla alueilla. Korostan tarvetta hyödyntää Life-ohjelmaa suurten puitedirektiivien elvyttämiseksi; mainittakoon esimerkiksi vesidirektiivi tai ohjelmamme kasvihuoneilmiön torjumiseksi. Jäsen Isler Béguin on kuitenkin oikeassa todetessaan, että Natura 2000 on keskustelumme ydinasia. On myönteistä, että Natura 2000 on otettu huomioon Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastossa. Tosiasia on kuitenkin, ettei tähän rahastoon voida sisällyttää kokonaista kustannuksien sarjaa, joka on olennaisen tärkeä kunkin maantieteellisen alueen hallinnoimisen ja direktiivin täytäntöön panemisen kannalta.
Tämä pätee kahdenlaisiin kustannuksiin: niihin, jotka koskevat toimia, ja niihin, jotka koskevat tiettyjä maantieteellisiä alueita. Tarkoitan erityisesti alueita, jotka eivät suoranaisesti kuulu maatalousalueisiin – kuten kosteikot, alueet, jotka sijaitsevat hieman erillään maatalousalueista ja niin edelleen – ja joita ei voida tukea aluekehitysrahastoon ja maaseudun kehittämisrahastoon liittyvien järjestelmien avulla. Tarvitsemme siis myös jotakin muuta. Olemme ehdottaneet, että 35 prosenttia summasta, jonka te, arvoisa komission jäsen, olette ilmoittanut olevan suuruudeltaan 21 miljoonaa euroa, ohjattaisiin Natura 2000:n hallinnoimiseen Life-ohjelman yhteydessä. Olen joka tapauksessa sitä mieltä, että Life-ohjelmaan liittyvä erityistalousarvio on parlamentille ratkaiseva ja olennaisen tärkeä asia.
Ottaen lisäksi huomioon, että komissio on uuden kokoonpanonsa alusta asti halunnut kaikin tavoin ilmaista kiinnittävänsä suurta huomiota parlamentin kantoihin, parlamentissa vallitsevan laajan yksimielisyyden tästä asiasta pitäisi saada komissionkin tukemaan kantojamme. 
Frédérique Ries,
   –Arvoisa puhemies, haluan vuorostani kiittää esittelijäämme Isler Béguiniä tämän yhteisen työn laadukkuudesta ja hänen energisestä sitoutumisestaan asiaan. Kesäkuun istuntojaksolla parlamenttimme antoi päätöslauselmassaan, joka koskee laajentuneen unionin poliittisia haasteita ja talousarviovaroja, hyvin selvän poliittisen viestin planeettamme ja sen luonnon ja biologisen monimuotoisuuden suojelemisesta. On olennaisen tärkeää taata tämän keskustelun ydinasian, Natura 2000 -verkoston, sujuva toiminta. Jäsen Lienemann muistutti meitä juuri tästä. Komission asiantuntijat ovat lisäksi laskeneet, että Natura 2000:een tarvitaan 21 miljardia euroa seitsemän vuoden aikana. 
Olemme tietoisia siitä, ettei kaikkia näitä tarpeita kateta maaseudun kehittämisrahastosta ja rakennerahastoista. Tästä syystä on vahvistettava Life+ -välinettä, erityistä ympäristöalan rahoitusvälinettä, joka on ollut käytössämme vuodesta 1992 alkaen. 
Haluan tästä syystä arvostella komissiota kahdesta syystä, joista olen samaa mieltä esittelijämme kanssa. Ensimmäinen koskee alkuperäistä 300 miljoonan euron suuruista summaa, joka on tietenkin täysin riittämätön. Tämän luvuista käytävän taistelun takana on Euroopan halu vastata suuriin haasteisiin, joita ovat ilman laatu, veden laatu, aluesuunnittelu ja kestävä jätteiden hallinta ja jotka ovat tässä vaakalaudalla. Toinen syy on seuraava: mielestäni Euroopan komission ei pidä siirtää muille vastuutaan ympäristöstä. Arvoisa komission jäsen, strategialla, jonka mukaan ympäristöasiat sisällytetään kaikkiin unionin politiikkoihin, on rajansa. Tästä syystä Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä tukee tarkistuksia 42, 43 ja 44. Euroopan parlamentti tukee teitä aina vastustaessanne tällaista ympäristöllistä Eurooppaa, joka on tietyssä mielessä väistymässä ja joka on joka tapauksessa vaihtoehtoinen valinta: sitä tyrkyttävät tietyt jäsenvaltiot, jotka näyttävät päättäneen eristäytyä muista. 
Johannes Blokland,
   . – Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin yhtyä esittelijälle esitettyihin kiitoksiin kaikesta työstä, jota hän on yhdessä muiden jäsenien kanssa tehnyt, mutta haluan kuitenkin tehdä pari huomautusta ehdotuksesta, josta äänestämme myöhemmin. Jotkut jäsenet odottavat ilmeisesti Euroopan unionin tukevan laajalti luontopolitiikkaa. Sitä toivon minäkin, koska olen myös sitä mieltä, että ekologisia verkostoja luomalla Euroopan unionilla voi olla myönteinen vaikutus koko maanosaamme. Meidän ei pidä kuitenkaan panna kaikkea toivoamme Euroopan unioniin, ainakaan sikäli kuin on kyse näiden Natura 2000 -ohjelmaan kuuluvien alueiden rahoittamisesta; tilannehan on se, että kansalliset viranomaiset ovat yhdessä eurooppalaisten asiantuntijoiden kanssa nimenneet nämä alueet, jolloin on hyväksyttävää, että osa niiden suojelemiseen tarkoitetuista varoista on peräisin unionin talousarviosta. 
Jäsenvaltiot ovat kuitenkin viime kädessä ensisijaisesti vastuussa niistä. Mielestäni on hyvin ymmärrettävää, että rahoituksen on vastattava tarpeita, ja tätä korostetaan myös eri tarkistuksissa. Euroopan tasolla pitäisi vain tehdä ja rahoittaa sitä, mihin jäsenvaltiot eivät yksinään pysty. Meidän ei pidä kääntää tilannetta päälaelleen tarjoutumalla maksamaan kaikesta ja tarkistamalla jälkeenpäin, haluavatko jäsenvaltiot osallistua siihen. Tästä syystä kehotan antamaan jäsenvaltioille tilaisuuden osallistua enemmän rahoitukseen ja auttamaan jäsenvaltioita vain silloin, kun ja jos EU:n rahoitusta on perusteltua myöntää. 
John Bowis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, G8-maiden johtajia askarruttaa Skotlannissa maailmamme kestävyys. Jos he matkustaisivat vähän matkaa Cairngorm-vuorille ja Abernethyn metsäreservaattiin, he näkisivät yhden Euroopan Natura 2000 -alueista. Se kattaa 13 000 hehtaarin verran vanhaa skotlantilaista mäntymetsää, nummialueita, järviä ja vuoria, ja alueella elää harvinaisia lajeja, kuten metsoja ja teeriä. Mainitun lajin, metsojen, arveltiin aiemmin katoavan Yhdistyneestä kuningaskunnasta 15 vuoden kuluessa, mutta nyt niiden määrä on kaksinkertaistunut. Reservaatissa ja sen kalasääskikeskuksessa käy vuosittain noin 100 000 ihmistä, jotka tuovat mukanaan 1,7 miljoonaa puntaa. Reservaatti työllistää myös 87 ihmistä aiemmin köyhällä maatalousalueella. 
Vastaavia tuloksia on saatu koko Euroopassa Skotlannista Espanjaan ja Saksaan. Natura 2000 -ohjelman avulla on pelastettu Espanjassa elävä espanjanilves. Brandenburgissa, jossa isotrappikanta oli romahtanut muutamaan sataan yksilöön, kun niitä oli 1930-luvulla vielä 4 000, monokulttuurin harjoittaminen 9 500 hehtaarin suuruisella alalla on muuttanut lajin tulevaisuudennäkymiä sekä hyödyttänyt taloudellisesti laman kourissa olevaa aluetta.
Kyse on eurooppalaisesta perinnöstämme, jonka suojeleminen on velvollisuutemme. Life+ on uusi rahoitusväline, jonka avulla sekä rakennerahastojen ja maaseudun kehittämisrahaston avulla Natura 2000 -ohjelma jatkaa menestymistään. Parlamentti äänesti 8. kesäkuuta merkittävästi lujitetun Life+ -ohjelman puolesta. Tiedän, ettei tämän vuoden talousarvio ole helppo, mutta otamme esille 8. kesäkuuta tehtyyn päätöslauselmaan sisältyvän ehdotuksen 21 miljardin euron kohdentamisesta seitsemän vuoden ajalle. Teemme ehdotuksen siitä, miten Life+ -ohjelmaa voidaan lujittaa merkittävästi. Life III ja sen kolme osa-aluetta, luonto, ympäristö ja kolmannet maat, ovat menestyneet kaikilta osin mutta kenties erityisesti Life-Luonto-välineen Natura 2000 -alueilla. 
Tilannetta edistetään Life+ -ohjelman avulla, ja mietinnöllä tuetaan kyseistä prosessia. Toivon, että komission vastaus on tukeva, rakentava ja mielikuvituksellinen. 
Jutta D. Haug (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tarkoituksena on, että Life+ -välineestä tulee vuodesta 2007 alkaen ainoa ympäristöalan rahoitusväline. Ei ole huono ajatus yhdistää yhtenäiseen ympäristöalan rahoitusvälineeseen eri ohjelmia, joilla on tuettu tällaisia ympäristöön liittyviä toimia Forest Focus -asetuksen soveltamisalaan kuuluvina toimina ja joilla on tuettu kansalaisjärjestöjä sekä paikallisia ja alueellisia viranomaisia. Talousarvioon liittyviä asioita tarkastelevana henkilönä olen erityisen ilahtunut siitä, että voimme pitää varmana, että toimenpiteellä parannetaan tehokkuutta ja suorituskykyä. 
Tiedämme, että energiapolitiikan tehokkuus edellyttää, että sitä harjoitetaan ruohonjuuritasolla kautta koko EU:n ja paikallisella tasolla kaikkialla. Tästä syystä, vaikka toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet eivät olekaan avoimia arvostelulle, on ehdottoman tärkeää – jos haluamme ympäristöpolitiikan rahoituksen todella tuovan Euroopalle kiistatonta lisäarvoa – että varojen käyttöä valvotaan tosiasiallisesti. Se edellyttää parlamentin yhteispäätösmenettelyä monivuotisten ohjelmien osalta mutta väistämättä myös arvioinnin tekemistä lyhyin väliajoin, jotta tilannetta voidaan korjata viipymättä. 
Life-Luonto-osa-alue on käytännössä pudotettu pois komission Life-välinettä koskevasta ehdotuksesta ja sen myötä myös Natura 2000 -ohjelman toimien rahoitus. Tätä emme voi hyväksyä. Komission ehdotus, jonka mukaan Natura 2000 -alueiden hallinnointi maksetaan rahastosta, ei ole myöskään huono ajatus, ottaen huomioon, mitä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta on havainnut tällaiseen toimintatapaan liittyvien ongelmien osalta – ennen kaikkea tarkoitan kilpailua muiden eri rahastoissa asetettujen tavoitteiden kanssa. 
Pääsimme lopulta sopimukseen siitä, että Life+ -välinettä pitäisi hyödyntää niiden Natura 2000 -alueiden tukemiseksi, joita ei rahoiteta mistään rahastosta. Nähtäväksi jää, minne asti tämä yhtä aikaa havainnollinen, todenmukainen ja solidaarisuuden elähdyttämä lähestymistapa kantaa. Huolimatta siitä, että parlamentti poisti aluekehitysvaliokunnan tukemana joka ikisen viittauksen Natura 2000:een rakennerahastoja koskevista asetuksista, odotan, että valiokuntamme mutta myös kansalaisjärjestöt ja komissio tarttuvat aloitteeseen – tai käyvät hyökkäykseen – saadakseen ihmiset vakuuttuneiksi asiasta. 
Anne Laperrouze (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, Life+ -ympäristöohjelma on ratkaisevan tärkeä ympäristöpolitiikan täytäntöönpanon ja kehittämisen kannalta. Näin ollen Life+ -ohjelman on toimittava täytäntöönpanon kannustimena ja innovaatioiden ja muutoksien kiihdyttimenä, jolloin painopistealueilla voidaan ryhtyä toimiin Euroopan tasolla. Nykyisestä Life-ohjelmasta saamiemme myönteisten kokemusten perusteella Life+ -ohjelmasta on tultava väline, jonka avulla arvioidaan ja valvotaan suojelun tasoa, laaditaan toimintasuunnitelmia lajien elvyttämiseksi ja ryhdytään toimiin, jotka liittyvät Euroopan laajuiseen Natura 2000 -verkostoon. 
On jatkettava Natura 2000:n vakiinnuttamista ja suojelemista koskevien demonstrointihankkeiden rahoittamista, koska ne tuottavat Euroopalle lisäarvoa. 
Ympäristöpolitiikka on kuitenkin muutakin kuin vain Natura 2000. Tästä syystä vastustan tarkistusta 35, jossa esitetään, että 90 prosenttia Life+ -ohjelman varoista osoitetaan Natura 2000 -verkostolle. Life+ -ohjelman myötä pitäisi itse asiassa omaksua lähestymistapa, jolla tuetaan suhteellisesti kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman neljää painopistettä: ilmastonmuutoksen torjuntaa, biologisen monimuotoisuuden suojelemista, ympäristöä ja terveyttä sekä luonnonvarojen suojelemista. 
Haluan lopuksi todeta, että jaan esittelijän kannan, jonka mukaan hankkeet on edelleen valittava yhteisön tasolla sen takaamiseksi, että ne tuottavat Euroopalle lisäarvoa. 
Françoise Grossetête (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että sanoista on todellakin ryhdyttävä tekoihin. Täällä parlamentissa ja muuallakin pidetään jatkuvasti puheita planeetan pelastamisesta ja kestävästä kehityksestä. Valitettavasti, kun tulee aika ryhtyä tositoimiin, ketään ei näy missään. Parlamentti on eri mieltä Euroopan komission kanssa: komissio on tehnyt valintoja, joista emme ole samaa mieltä. 
Arvoisa komission jäsen, ymmärrämme, että Life+ -ohjelman rahoitus on sisällytettävä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoon ja Euroopan aluekehitysrahastoon. Asia on monitahoinen: voimme hyväksyä sen vaikka saatammekin katua tätä. Tiedämme kuitenkin, miten paikalliset vaaleilla valitut edustajat toimivat. Kun on valittava eri painopistealueiden – taloudellisten ja ympäristöön liittyvien – välillä, on hyvin tunnettua, että ympäristö kärsii ja joutuu näiden valintojen uhriksi. 
Tästä syystä Euroopan on ehdottomasti ilmaistava arvovaltaisella tavalla, mitä se haluaa ja miksi on ratkaisevan tärkeää taata erityisrahoitus muun muassa Natura 2000:n yhteydessä. Natura 2000 on tärkeää politiikkaa, jota Eurooppa halusi, jota on ollut vaikea hyväksyttää paikallisilla vaaleilla valituilla, kentällä toimivilla edustajilla ja jota on ollut vaikea hyväksyä ja panna täytäntöön. Kuitenkin juuri nyt, kun meidän on tarpeen hallinnoida Natura 2000 -alueita, Euroopan komissio perääntyy. Tämä ei voi olla totta.
Nyt komissio ei enää halua tukea näiden alueiden hallinnoinnin rahoitusta. Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto ja Euroopan aluekehitysrahasto eivät kata kaikkia alueita, koska ne eivät ole maatalousalueita eivätkä metsämaita. Mitä teemme näissä tapauksissa? Muistutan teille, että Life+ on rahoitusväline ja että emme näytä suovan itsellemme mahdollisuuksia neuvotella neuvoston kanssa kaikkein tehokkaimmalla tavalla. Arvoisa komission jäsen, teidän pitäisi tukea parlamenttia sen käydessä rahoitusneuvotteluja neuvoston kanssa. Tarvitsemme teitä. Olemme ensimmäisessä käsittelyvaiheessa, ja meidän on osoitettava, että olemme päättäneet suojella rahoitusta, joka on meidän kannaltamme ratkaisevan tärkeä. Kompromissi on erittäin hyvä, mutta silti meistä tuntuu, että komissio on hylännyt meidät. Tämä olisi todella valitettavaa. 
María Isabel Salinas García (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ryhmäni on ylpeä ja iloinen mietinnöstä, jota esittelijä Isler Béguin on käsitellyt taitavasti, samoin kuin kaikki ne henkilöt, joiden työ on rikastuttanut mietintöä. 
Yhteispäätösmenettely on vahvuutemme, mitä korostaa tarve täyttää ympäristöön liittyvät tavoitteet, joita Euroopan unioni on aina pitänyt painopisteinään. 
Kun on kyse Natura 2000 -verkostolle myönnettävistä varoista, mietinnössä ei vaadita mahdottomia. Komissio on yhtä tietoinen kuin parlamenttikin rahoitusmahdollisuuksien aiheuttamista ongelmista, mutta rehellisesti sanottuna on todettava, että ne voidaan ratkaista hyvällä tahdolla ja päättäväisyydellä, kuten tässäkin tapauksessa. Verkostoa varten myönnettävien varojen lisääminen edellyttää kenties myös tarvittavien varojen parempaa uudelleen jakamista. 
Arvoisa komission jäsen, on selvää, ettei ihmisten pidä joutua maksamaan muiden synneistä. Mainittakoon esimerkiksi, ettemme voi enää vaatia andalusialaisia maanviljelijöitä kiristämään vöitään sen enempää verkoston ylläpitämiseksi – heille maanviljelijöinä aiheutuvan legitiimin vastuun perusteella – kuin aivan erityislaatuisten ja tarpeellisten toimien vuoksi, kuten espanjanilveksen suojelun nimissä. 
Komissio muistanee minua paremmin innostuksen, jonka vallassa Natura 2000 -verkoston toiminta aloitettiin. Sen jälkeen käynnistyi toiveikas lainsäädäntö- ja ohjelmamenettely, jolla tehdään ympäristöön liittyvistä painopistealueistamme totta. Kaiken tämän varojen ja innostuksen investoimisen ei pidä valua hukkaan. Life+ -ohjelman on oltava voimakas tae sen ylläpitämisestä ja lujittamisesta, mitä olemme luoneet tähän mennessä, myös kun on kyse luontotyypeistä ja lajiemme moninaisuudesta. 
Tältä osin, yhteisrahoituksen legitiimiyttä kyseenalaistamatta, kukaan ei voi kieltää, että verkoston ylläpitäminen merkitsee – ja näin sen on myös oltava – korkeita kustannuksia tietyille jäsenille ja erityisesti Espanjalle. Maassani on Tanskan ohella eniten suojeltuja alueita; lisäksi 29 prosenttia niistä sijaitsee kotiseudullani Andalusiassa.
Arvoisa komission jäsen, toisinaan on tartuttava toimeen, otettava kantaa ja oltava rohkea. Kehotan teitä edelleen syventymään ympäristönsuojeluun. Se on sen arvoista. 
Avril Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, vuodesta 1992 alkaen ympäristöalan rahoitusväline Life on ollut Euroopan yhteisön ympäristöpolitiikan tärkein väline. Se käsittää kolme rahastoa, Luonnon, Ympäristön ja Kolmannet maat. Nykyisen Life III -ohjelman on määrä päättyä vuoden 2006 loppuun mennessä, kun uusi paketti, Life+, otetaan käyttöön osana uusia rahoitusmahdollisuuksiamme, joista odotamme neuvoston tekevän päätöksen. Parlamentin on kuitenkin tullut aika tehdä päätös nyt. Haluammeko suojella omaa luonnonperintöämme?
Kun on kyse yhteisestä luonnonperinnöstämme, rahoituksen on mukailtava politiikkaa, ei päinvastoin. On erittäin vaikeaa määritellä luonnonvaraisten suoalueidemme, kasviston ja eläimistön alkuperäisten eliölajien sekä luonnonvaraisten elinympäristöjen ja yleisten virkistysalueiden, kuten puistojen ja metsäalueiden, rahallista arvoa. On tärkeää, että nämä ovat yhteisiä aarteita, jotka suuri yleisö omistaa ja joista se nauttii. Vastuu ei ole kenenkään muun kuin meidän Euroopan parlamentin jäsenten, jotka toimimme lainsäädäntövallan käyttäjinä neuvoston kanssa ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan välityksellä. 
Kannamme yhtäläisen vastuun niiden ponnistuksiemme jatkamisesta ja vahvistamisesta, joiden tarkoituksena on estää biologisen monimuotoisuuden katoaminen ja ympäristön tilan huononeminen. Ilman Life+ -välineelle myönnettävää tarkoituksenmukaista rahoitusta myönteiset askeleet, joilla on pyritty ratkaisemaan nämä ongelmat jo nykyisen ohjelman käyttöön ottamisesta vuonna 1992 alkaen, muuttuvat päinvastaisiksi. Menetämme myös ohjelmasta aiheutuvat merkittävät sosioekonomiset edut. EU:n 15 jäsenvaltiossa toimii jopa 125 000 työntekijää luonnonsuojeluun liittyvissä tehtävissä. 
Ala on kasvussa. Jäsen Bowis kertoi meille esimerkin Skotlannista. Skotlannin parlamentti on arvioinut, että maisemamatkailu hyödyttää Skotlannin taloutta vuosittain 560 miljoonan euron verran, suurelta osin taloudellisen laman kourissa olevilla alueilla. Hän mainitsi teeret ja espanjanilvekset. Arvoisa komission jäsen, saanko pyytää, että punaorava sisällytetään seitsemän vuoden kuluttua tähän biologisen monimuotoisuuden menestysten luetteloon? 
Kyse ei ole vain rahasummista. Rahavarat on turvattava. Ympäristöpolitiikan tavoitteita ei saavuteta ilman erityisesti ympäristöä varten nimettyä ja kohdennettua rahoitusta. Komission ehdottama nykyinen "yhdennetty lähestymistapa" – jonka mukaan rahoitus saadaan maaseudun kehittämisvaroista – ympäristöpolitiikan rahoittamiseen huolestuttaa minua syvästi, eikä se ole mielestäni toimiva ratkaisu. Meidän on suhtauduttava asiaan realistisesti: aina tulee olemaan jotakin kiireellisempää ja tärkeämpää kuin ympäristön suojeleminen. Jos Life+ -ohjelmaa rahoitetaan asianmukaisella tavalla, pystymme edistämään erityisiä suojelualueitamme ja näin ollen edistämään Euroopan biologista monimuotoisuutta, joka on katoamassa hälyttävän nopeasti. 
Karin Scheele (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, saanen myös onnitella esittelijää, jonka mietintö osoittaa, missä määrin sitoutumista vaaditaan ja kenellä on parlamentin ylivoimainen enemmistö takanaan, kuten tästä keskustelusta on tähän mennessä käynyt ilmi. 
Mietinnössä korvataan komission ehdotuksen valtavat puutteet, joten on olennaisen tärkeää hyväksyä mietintö suurella äänten enemmistöllä. Mielestäni ehdotuksen räikein puute on se, ettei siinä määrätä Natura 2000 -verkoston hallinnoimisen rahoituksesta kaudeksi 2007–2013, vaikka kuudennessa ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa asetettiinkin muiden muassa lajien monimuotoisuus ja niiden suojelu korkealle etusijalle. 
Komission suunnitelmassa, jonka mukaan Natura 2000 -verkostot rahoitetaan rakennerahastoista, piilee se valtava uhka, ettei niitä varten olisi käytännössä saatavilla riittävästi varoja. Jäsen Haug on jo viitannut eilisen äänestyksen tulokseen. Komission lähestymistavasta on myös käynyt ilmi, ettei komissio halua ottaa vastuuta tavasta, jolla yhteisön yhteistä ympäristöpolitiikkaa pannaan täytäntöön. 
Komissio ei ole myöskään todellakaan onnistunut soveltamaan lauseketta, jolla varmistetaan Natura 2000 -verkostojen asianmukainen hallinnointi, joka on olennainen edellytys rakennerahastoista saatavalle rahoitukselle. Niinpä meidän parlamentin jäsenien on tuettava vakuuttavan enemmistön turvin esittelijän lähestymistapaa, joka merkitsee Natura 2000:n täytäntöönpanosta aiheutuvien kustannuksien sisällyttämistä Life+ -ohjelmaan. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ehdotus, jonka mukaan nykyiset ympäristön tukiohjelmat sisällytetään yhtenäiseen Life+ -rahoitusvälineeseen, on perusteltu, koska siinä taataan välttyminen päällekkäisiltä toimilta. On myös järkevää yhdenmukaistaa ja yksinkertaistaa periaatteita ja menettelyjä. 
Life+ -ohjelman tavoitteena on turvata sellaisten toimien rahoitus, joita ei tueta EU:n muista rahoitusvälineistä. Kun otetaan huomioon nykyiset haasteet, joihin on vastattava ympäristönsuojelun alalla, lähestymistapa on täysin perusteltu. Life+ -ohjelmaan liittyy kuitenkin avainasemassa oleva ongelma eli Natura 2000 -verkoston yhteisrahoittaminen, luominen ja toteuttaminen. 
Life+ -ohjelmalle asetetuissa tavoitteissa otetaan asianmukaisesti huomioon seikat, jotka liittyvät luonnon ja biologisen monimuotoisuuden suojeluun sekä Natura 2000 -verkostoon. Samanaikaisesti korostetaan kuitenkin, että Natura 2000 -verkoston yhteisrahoitusta annetaan vain täydentävältä pohjalta, mikä tarkoittaa sitä, että tukea annetaan Euroopan aluekehitysrahastosta ja koheesiorahastosta. 
Olen huolissani siitä, että vaikka Natura 2000 -verkoston käsite Euroopassa on kehittynyt, kehitystä ei ole tuettu takaamalla asianmukaisella tavalla rahoitusta verkoston luomiselle ja ylläpitämiselle. Selkeitä yksityiskohtia periaatteista, joiden mukaan rahoitusta myönnetään Natura 2000 -alueiden suojelutoimia varten kaudeksi 2007–2013, ei ole tuotu esille, mikä aiheuttaa epäilemättä vajauksia Natura 2000 -verkoston rahoituksessa. Tällöin on mahdotonta toteuttaa monia kipeästi kaivattuja suojelutoimia. Mainittakoon esimerkiksi, etteivät mainitut varat kata suurinta osaa alueista, jotka on merkitty Natura 2000 -alueiksi Puolassa ja muissa maissa. Tällaisiin alueisiin kuuluvat maa-alueet, jotka ovat osa kansallisia metsäalueita, sekä turvesuot, suoalueet, luonnonvaraiset laidunmaat, dyynit, nummialueet ja pensasmaat, joita ei hyödynnetä maanviljelyyn liittyvissä tarkoituksissa. 
Kun otetaan huomioon Euroopan komission kirje, joka on päivätty 6. tammikuuta 2005 ja jonka mukaan pitäisi harkita mahdollisuutta laajentaa Natura 2000 -alueiden luetteloa Puolassa – mikä voisi merkitä sitä, että jopa 20 prosenttia maasta muodostuisi tällaisista alueista – erillisen rahoituksen takaamisesta Natura 2000 -verkoston vakiinnuttamista varten on tullut entistä merkittävämpi asia Puolan ja muiden maiden kannalta. 
Genowefa Grabowska (PSE ).
   Arvoisa puhemies, Life+-asetus on tärkeä säädös. Koska kyseessä on asetus, se on kaikkia jäsenvaltioita velvoittava ja tehokkaampi kuin mikään jäsenvaltioille osoitettu direktiivi.
Asiakirjassa on kuitenkin yksi puute, nimittäin se, että siinä esitetään ainoastaan viitteellinen luettelo ensisijaisista tavoitteista eikä siinä kerrota, kuinka paljon rahoitusta näihin ensisijaisiin tavoitteisiin osoitetaan, jos lainkaan. Tämä koskee erityisesti Natura 2000 -ohjelmaa, mitä edelliset puhujat ovat jo käsitelleet. Minun viestini komission jäsenelle on, että olisi virhe pakottaa tämä ohjelma kilpailemaan tuesta rakennerahastojen ja maaseudun kehittämisrahaston alaisuudessa.
Tämä olisi toimimaton lähestymistapa, koska sillä käynnistettäisiin likainen taistelu siitä, kenen tarpeet ovat suurimmat: paikallisyhteisöjen tarpeet, ympäristönsuojelun, harvinaisten kasvien ja eläinten suojelun vai kyseisillä alueilla asuvien ihmisten tarpeet. Sellainen asioiden tila olisi kestämätön.
Toiseksi haluan käsitellä Natura 2000 -ohjelman rahoitusta. Komission tiedonannon mukaan rahoitukseen käytettävän summan oletetaan nousevan 6,1 miljoonaan euroon. Tiedän hyvin, että tämä ei ole paljon rahaa. Itse asiassa se on ehdoton vähimmäismäärä. Tästä summasta 5 miljoonaa euroa on kuitenkin korvamerkitty EU:n vanhoille 15 jäsenvaltiolle ja ainoastaan miljoona euroa uusille 10 jäsenvaltiolle. Onko tämä sopiva suhde? Eikö komission jäsen usko, että varojen jakaminen tällä tavoin on eurooppalaisen solidaarisuuden periaatteen vastaista? 
Richard Seeber (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Dimas, en kadehdi komission jäsentä hänen nykyisestä asemastaan, koska maanantaina hänen oli vastattava parlamentille teemakohtaisten strategioiden viivästymisestä. Komissio oli ilmoittanut strategioiden valmistumisesta, mutta nyt se on ilmeisen haluton jättämään niitä. Tänään taas keskustelemme Life+:sta, uudesta rahoitusvälineestä, emmekä ole siitäkään täysin samaa mieltä.
Life-rahoitusväline, joka kehitettiin jo vuonna 1992, on kuitenkin nimenomaan sellainen asia, josta haluan todella kiittää komissiota. Kehittämällä tämän välineen komissio nimittäin hahmotteli uraauurtavan ohjelman Euroopan unionin ympäristöpolitiikalle. Tärkeää asiassa oli, että sillä oli tarkoitus panna täytäntöön lintudirektiivi, luontotyyppidirektiivi ja luonnonvaraista kasvistoa ja eläimistöä koskevat direktiivit sekä varmistaa asiaan tarvittava rahoitus. Oli tärkeää, että komissio valitsi yhdennetyn lähestymistavan, jolle myös minä annan täyden tukeni. Yhdennetty lähestymistapa on tässä ohjelmassa erityisen huomattava asia, eikä sitä löydy muista ohjelmista.
Keskustelemme nyt uudesta ehdotuksesta, jonka on tarkoitus kattaa vuodet 2007–2013 ja auttaa saavuttamaan EU:n kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman tavoitteet. Koska parlamentissa puhutaan paljon Lissabonin strategiasta, muistutan teitä, että eräs niin kutsuttuun "Lissabonin vuoteen 2010" mennessä saavutettaviksi asetetuista tavoitteista on Euroopan biologisen monimuotoisuuden vähenemisen tarkastelu, ja vaikka tämä tavoite on erillinen, sillä on myös yhteiskunnallis-taloudellisia vaikutuksia. Olen kotoisin alueelta, jossa matkailulla on hyvin suuri merkitys, ja voin todeta, että pääomamme perustuu pääosin alueemme biologiseen monimuotoisuuteen ja luonnonrikkauksiin.
On tärkeää, että tällä uudella ohjelmalla taataan jatkossakin taloudellinen tuki Natura-verkostolle. Vaikka ei ole epäilystäkään siitä, että komission valitsema yhdennetty lähestymistapa, yhteistyö aluekehitysrahaston kanssa, on oikea, haluan esittää kritiikkiä: lähestymistapa edellyttää, että meidän on pyrittävä ristiriitaisiin tavoitteisiin, mikä johtaa konfliktiin. Tämän konfliktin ratkaiseminen on ehdottoman välttämätöntä, jos haluamme löytää tarvittavan tasapainon molempien osa-alueiden välillä, joita ovat yhtäältä järkevä alueellinen kehitys ja toisaalta luonnonsuojelu. 
Andres Tarand (PSE ).
    Arvoisa puhemies, parlamentin Life+-rahoitusvälineeseen tekemät tarkistukset ovat merkittävästi parantaneet asetusehdotusta. Määrärahojen lisääminen komission ehdottamasta summasta kymmenkertaiseksi on todella merkittävä askel kestävän kehityksen tavoitteiden toteuttamiseksi, ja sillä edesautetaan toteuttamaan myös Euroopan unionin strategista tavoitetta, biologisen monimuotoisuuden köyhtymisen pysäyttämistä vuoden 2010 loppuun mennessä.
Määrärahojen lisäys tekee Life+:sta perustavan, itsenäisen välineen Euroopan unionin ympäristöpolitiikalle. Nykyisessä muodossaan Life+-rahoitusvälinettä on käytetty ainoastaan rahoituksen nykyisten puutteiden korjaamiseksi, joita ilmenee rakennerahastojen ja maaseudun kehittämisen rahaston välillä. Luonnonsuojelutavoitteiden ajaminen riippuisi tässä tapauksessa jäsenvaltioiden ratkaisevista painopistevalinnoista, ja yhteiskunnallis-taloudelliset painopisteet voisivat nousta niitä tärkeämmiksi.
Sekä rakennerahastot että maaseudun kehittämisen rahasto toimivat siten, että varoja maksetaan yksittäisille hakijoille. Tämä johtaa merkittävään riskiin, että arvokkaille luonnonkohteille ei saada rahoitusta hakijan puuttumisen tai hakijan kaukaisuuden takia. Life+-rahoitusvälineen yhteydessä olisi siis parempi toimia sellaisen mallin pohjalta, jota on käytetty Virossa useita vuosia. Mallin mukaisesti luonnonsuojelullisesti tärkeälle toiminnalle jaetaan tukea asuinpaikan mukaan, jolloin tuensaajan ei tarvitse olla maanomistaja, vaan kyseessä voi olla henkilö, joka toimii merkittävällä tavalla luonnonsuojelun edistämiseksi.
Euroopan unionin on tarjottava jäsenvaltioille luotettava, pitkän aikavälin rahoitusstrategia, jotta Natura-alueiden verkoston suojelu voidaan varmistaa. Jos päätöksenteko jätetään ainoastaan jäsenvaltioille, muut kansalliset edut voivat nousta erittäin arvokkaiden luontokohteiden suojelun edelle. Tämän välttämiseksi on tärkeää jättää suunnittelupäätökset jäsenvaltioille mutta varmistaa Euroopan unionissa Life+-toimien vähimmäisrahoitus. 
On tärkeää, että me kaikki tuemme parlamentin käsittelyyn jättämiä tarkistuksia, jotta unionin varat voidaan ohjata merkittävien eurooppalaisten luontokohteiden suojeluun.
Kiitos paljon. 
Christa Klaß (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, myös minä kannatan komission ehdotusta nykyisten ympäristöohjelmien rahoituksen ja hallinnon yksinkertaistamisesta ja niiden yhdistämisestä yhdeksi Life+-rahoitusvälineeksi. Myös minä kannatan täysin ympäristönsuojelua ja kaikkia siihen tarvittavia rahoitustoimia. Olisin tyytyväinen, jos voisimme tehdä tänään avokätisiä rahoitusjärjestelyjä luonnon suojelemiseksi. 
Mielestäni kautta 2007–2013 koskevan rahoitussuunnittelumme epäonnistuminen kuitenkin merkitsee, että olisi epärealistista esittää nyt rahoitusta koskevia erityisiä vaatimuksia ja olisi harhaa luulla meidän voivan tehdä niin. Tällä hetkellä emme tiedä, kuinka suuri Euroopan unionin talousarviosta tulee kokonaisuudessaan. Tiedämme, että pohjan, rahoituskehyksen on oltava valmiina, ennen kuin voimme miettiä yksityiskohtia. Olemme antaneet hyvin tarkan kuvauksen siitä, miten rakennerahastot ja maaseudun kehitys kilpailevat muun muassa Life+:n kanssa.
Asioiden nykytilassa meidän on mietittävä, mitkä toimet on järkevää toteuttaa Life+:n kautta ja mitkä tehtävät olisi jatkossakin jätettävä jäsenvaltioiden vastuulle. Eikö esimerkiksi metsien suojelun olisi jäätävä jäsenvaltioiden tehtäväksi? Miksi maan haltuunotto metsiensuojelussa pitäisi rahoittaa Life+:n varoista? Parlamentissa on oletettu, että ympäristön suojelemiseksi riittää yksin se, että ympäristöjärjestö saa haltuunsa maa-alueen. Pääasia ei kuitenkaan ole, kenelle maa-alue kuuluu, vaan kuinka maankäyttö suunnitellaan. Toisin sanoen maan hoito FFH-alueena, luontotyyppidirektiivin mukaisena alueena, on varmistettava ja sitä on tuettava, mihin liittyvät tehtävät ja kulut voidaan kattaa Life+-rahoitusvälineellä. Ympäristönsuojelu on nimenomaan oikeanlaista maa-alueiden käyttöä, ja sen seurauksena saadaan rahankäytölle myös parempi tuotto. 
Vastustan vahvasti kansalaisjärjestöjen tukemista julkisista varoista. Life+-rahoitusvälinettä ei pidä käyttää kansalaisjärjestöjen hallintokulujen hoitamiseen vaan ympäristöä käytännössä hyödyttävien hankkeiden rahoittamiseen. 
Evangelia Tzampazi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan puolestani kiittää esittelijää, jäsen Béguinia, ja varjoesittelijöitä heidän esittelemästään erinomaisesta työstä.
Life+:n rahoitustarpeella on selkeä eurooppalainen ulottuvuus ja arvo. Yleiseurooppalaista ja maailmanlaajuista lähestymistapaa on muutettava ympäristön pilaantumisen ja yhä lisääntyvien ympäristöongelmien vuoksi, jotka ovat usein rajatylittäviä.
Tämän saavuttamiseksi on välttämätöntä, että ympäristöalaan investoimisen lisäksi valvotaan kaikkien ohjelmien ympäristöön liittyviä toimia sekä Euroopan unionissa että sen ulkopuolella, jotta voidaan varmistaa niiden hyvä toimivuus ja huolellinen koordinointi. Luonnonsuojelun ja biologisen monimuotoisuuden suojelun käsitteet on otettava Life+-ohjelman perustaviksi temaattisiksi painopisteiksi, tämän uuden rahoitusvälineen perustavaksi lähestymis- ja toimintatavaksi.
Tällä ohjelmalla on oltava mahdollista rahoittaa muita toimia, joita ei rahoiteta muilla ohjelmilla, kuten Natura 2000 -ohjelmaa. Tällaisten vaatimusten täyttämiseksi otetaan tosin käyttöön myös muita rahoitusvälineitä.
Arvoisa komission jäsen, mielestäni Euroopan parlamentin vaatima lisärahoitus on vähimmäismäärä, jolla Life+:n todellinen toiminta voidaan varmistaa. Life+:n päämäärät liittyvät ympäristöpolitiikan perusasioihin, joita ovat tieto, kansalaisten tietoisuuden lisääminen ja, mikä tärkeintä, tämän politiikan soveltamisen valvonta.
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää puhujia heidän rakentavista huomautuksistaan ja erityisesti heidän Natura 2000 -ohjelmaa koskevista pohdinnoistaan. Komission mielestä nykyiset ympäristöohjelmat ovat toimineet tavoitteiden mukaisesti. Ohjelmilla Life-Luonto ja Life-Ympäristö on käynnistetty toimia erinomaisella tavalla. Life-ohjelman väliarvioinnissa on kuitenkin todettu, että niillä on ollut vain vähän vaikutuksia ympäristöpolitiikan kehitykseen.
Life+-rahoitusvälineellä saadaan tuloksia aikaan. Sen tarkoitus on tarjota rahoitusta politiikan kehittämiseksi, mutta sillä voidaan myös esimerkiksi antaa paikallisille ja alueellisille toimijoille mahdollisuus levittää parhaita toimintatapoja ympäristöasioiden toteuttamiseksi. Ympäristöä tosiasiallisesti hyödyttäviin investointeihin sijoittaminen voidaan parhaiten toteuttaa sellaisten rahastojen kautta, joilla on eniten rahoitusvoimaa. Tällaisia olisivat maaseudun kehittämisen rahastot ja aluekehitysrahastot.
Olen jo viitannut komission yhdentämispolitiikan nykyiseen menestykseen. Maatalousneuvosto hyväksyi 21. kesäkuuta asetuksen maaseudun kehittämisrahastosta. Asetuksessa annetaan maanviljelijöille ja yksityisille metsänomistajille mahdollisuus saada korvauksia Natura 2000 -ohjelmaan liittyvien toimien aiheuttamista kustannuksista ja tulonmenetyksistä. Tämän asetuksen mukaisesti maatilojen investointitukea on mahdollista saada Natura 2000 -alueen yleishyödyllisen arvon lisäämiseen ja Natura 2000 -ohjelmaan liittyvien maankäyttösuunnitelmien laatimiseen.
Neuvosto arvioi, että asetuksen toimeenpanemiseksi tarvitaan 82,75 miljardin euron määrärahat. Ainakin 25 prosenttia tuosta summasta, 22,2 miljardia euroa suunnattaisiin muun muassa maanviljelijöille ja yksityisille metsänomistajille Natura 2000 -ohjelman yhteydessä maksettaviin korvauksiin. Tämän lisäksi jäsenvaltioiden on halutessaan täysin mahdollista keskittää jopa suurempi osuus kansallisista varoistaan Natura 2000 -ohjelman rahoitukseen. Komissio antoi kaksi päivää sitten sekä maaseudun rahoituksen että alueellisen rahoituksen strategiset suuntaviivat. Maaseudun kehittämistä koskevissa suuntaviivoissa viitataan Naturaan ja aluetuen suuntaviivoissa viitataan selvästi luontoon ja lajien suojeluun. Komissio tavoittelee näin ympäristöasioiden yhdentämistä muihin politiikan aloihin.
Life+-rahoitusvälineestä ja ehdotetuista tarkistuksista totean, että komission mielestä on vaikeaa ottaa huomioon suurinta osaa ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ehdotukseen esittämistä tarkistuksista. Olen tietoinen kyseisen valiokunnan käsittelyyn jättämistä 44 tarkistuksesta ja budjettivaliokunnan käsittelyyn jättämistä 4 tarkistuksesta. Jaan tarkistukset kolmeen erilliseen ryhmään.
Ensin puhun ehdotuksen ulottuvuuteen liittyvistä tarkistuksista. Valitettavasti suurimmalla osalla tarkistuksista pyritään laajentamaan ehdotuksen ulottuvuutta. Tämä toimii komission sovittua yhdennettyä lähestymistapaa vastaan. Monet tarkistukset koskevat Natura 2000 -ohjelmaa, toisissa käsitellään yksityiskohtaisemmin asioita, jotka on jo mainittu tekstissä, esimerkiksi metsien seurantaa, verkostoitumista, tietoisuuden lisäämistä ja kansalaisjärjestöjen rahoitusta. Tämän lisäksi muut ohjelmat, tässä tapauksessa kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma, kattavat selkeästi tietyt osa-alueet, kuten ekoinnovoinnin. Tämän kattamisessa Life+-rahoitusvälineellä olisi vaarana hankkeiden kaksoisrahoitus, mihin tilintarkastustuomioistuin suhtautuu erittäin kielteisesti.
Toiset tarkistuksista koskevat menetelmää. Komissio voisi hyväksyä jotkin tarkistuksista periaatteessa, esimerkiksi ohjelmien vaikutusten laadun arviointia koskevat tarkistukset. Monivuotisten suunnitelmien hyväksymistä yhteispäätöksellä koskevat tarkistukset johtaisivat kuitenkin jäykkyyteen ohjelmien toteuttamisvaiheessa. Sen vuoksi näitä tarkistuksia ei selvästikään voida ottaa huomioon. Komissio ei myöskään voi ottaa huomioon lisävaatimuksia, jotka liittyvät komiteamenettelyyn.
Puhun vielä talousarvioon liittyvästä tarkistuksesta, jota komission on erittäin monimutkaista ja vaikeaa käsitellä. Life+-rahoitusvälinettä koskevassa mietinnössä sen ehdotettuja määrärahoja nostetaan 21 miljardiin euroon, mutta käsittelyyn on jätetty tarkistus tämän ehdotuksen laskemiseksi 7,35 miljardiin euroon. Tiedän kuitenkin myös, että budjettivaliokunta on ehdottanut Life+-ohjelmalle nollabudjettia. Myöskään rahoitusmahdollisuuksia käsittelevä väliaikainen valiokunta ei esittänyt mitään budjettisummaa Life+:lle.
Jos parlamentti tarjoaisi 7,35 miljardin euron lisämäärärahat ympäristölle, komissio tekisi kaikkensa varmistaakseen, että varat ohjattaisiin oikealla tavalla asiaankuuluviin rakenneohjelmiin, joilla siten tuettaisiin Natura 2000 -ohjelmaa. Ympäristöasioiden pääosasto puolestaan tekisi kaiken voitavansa varmistaakseen, että kyseiset varat käytettäisiin todellisesti ja tehokkaasti Natura 2000 -asioihin.
Totean tarkistuksista yksityiskohtaisesti, että komissio voi periaatteessa hyväksyä tarkistukset 9, 32 ja 33. Komissio voi hyväksyä tarkistuksen 25 osittain, sellaisena kuin se on muutettuna tarkistuksella 43. Komissio ei voi hyväksyä muita tarkistuksia.
Lopuksi totean, että Life+-ehdotus on joustava ympäristöalan rahoitusväline. Toivon, että löydämme pian yhteiset näkemykset, jotta saamme tämän ehdotuksen etenemään. 
Marie Anne Isler Béguin (Verts/ALE ),
   Arvoisa puhemies, jos annatte minun esittää lyhyen kommentin, voisinko kysyä arvoisalta komission jäseneltä, millä puolella hän oikein on. Emmekö kaikki sopineet 21 miljardin euron summan alentamisesta 9 miljardiin euroon, joka on todellakin vähimmäismäärä? Kuitenkin sanotte, että rahoitusnäkymistä ei ole sovittu mitään, kun jäsen Böge totesi Natura 2000 -ohjelman maksavan 21 miljardia euroa. Meillä on oltava takeet siitä, että tämä 21 miljardia euroa jaetaan todellakin koko budjettiin. Mielestämme maataloudelle voidaan antaa kolmasosa ja rakennerahastolle kolmasosa. Näin ollen myös ympäristölle voidaan antaa kolmasosa. 
Stavros Dimas,
   . Olette oikeassa siinä, että tämä 21 miljardia euroa perustuu tutkimukseen, jonka toteutimme komissiossa ja jossa todistettiin, että tarvitsemme vuosittain vähintään 6,1 miljardia euroa näihin ohjelmiin. Jäsen Bögen mietinnössä viitattiin tietenkin tähän. Tarkistuksessa summaa alennettiin 7,35 miljardiin seitsenvuotiskaudelle, joten itse asiassa mietinnöllä ei tehty mahdolliseksi summia, joista puhuitte aiemmin. Minun on jälleen toistettava, että jos meillä olisi nämä 7,35 miljardia lisää, voisimme varmistaa määrärahojen käyttämisen asiaankuuluvien rahastojen kautta Natura 2000 -ohjelmaan ja muihin ympäristöohjelmiin.
Minun on korostettava, että yhdennetyssä lähestymistavassa aiomme käyttää rakennerahastoja, koheesiorahastoa ja maaseuturahastoa saadaksemme tarvittavat varat. Tässä meille on apua suuntaviivoista, joista äänestettiin viime viikolla ja kaksi päivää sitten.
Maaseudun kehittämisen rahasto ja erityisesti maankäytön suunnittelua käsittelevä toimintalinja 2 saavat vähintään 25 prosenttia maaseuturahoituksen 22,2 miljardista eurosta. Tällä autetaan paljon myös ohjelmia, joita jäsenvaltiot ovat kiinnostuneita rahoittamaan. Jäsenvaltioillahan on lainsäädännöllinen velvoite rahoittaa Natura 2000 -ohjelmaan liittyviä hankkeita. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan hetken kuluttua, klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Tokia Saïfin laatima kansainvälisen kaupan valiokunnan mietintö (A6-0193/2005) tekstiili- ja vaatetusalasta vuoden 2005 jälkeen (2004/2265 (INI)). 
Tokia Saïfi (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, vetämättä teitä mitenkään mukaan asiaan, arvoisa komission jäsen, voin tänään ensimmäiseksi vain pahoitella sitä, ettei kumpikaan komission jäsenistä, Mandelson tai Verheugen, ole läsnä tässä keskustelussa, joka koskee useita kuukausia uutisissa etualalla ollutta kysymystä.
Arvoisa komission jäsen, Euroopan tekstiili- ja vaatetusteollisuuden tulevaisuutta ja kauppaa koskevia etuja on puolustettava. Euroopan komissio ja Kiina tekivät 10. kesäkuuta Sanghaissa yhteisymmärryspöytäkirjan, jonka kaikki 25 jäsenvaltiota ovat ratifioineet. Tämän vuoksi Euroopan parlamentti esittää tänään mielipiteensä Euroopan tekstiili- ja vaatetusalan tulevaisuudesta, jonka me kaikki toivomme olevan lupaava huolimatta alalla viime kuukausien aikana koetuista lukuisista mullistuksista.
Mielestäni tämän puitesopimuksen, tämän vapaakauppasopimuksen, avulla Euroopan tekstiiliteollisuus saa vähän aikaa hengähtää. Tästä huolimatta olen sitä mieltä, että on Euroopan parlamentin velvollisuus valvoa tarkkaan sopimuksen hallintaa ja seurantaa. Mielestäni olisi itse asiassa pidettävä voimassa tietyt suojalausekkeet ja hyödynnettävä käytettävissä olevia WTO:n hyväksymiä kaupan suojaamisen välineitä, jos se on tarpeen. Lisäksi Euroopan unionin ja kansallisten viranomaisten on pitkällä aikavälillä sekä edistettävä sellaisten toimien kehittämistä, joiden avulla voidaan hyödyntää eurooppalaisten valmistajien tuotanto- ja myyntimahdollisuudet, että varmistettava, että kansainvälisillä tekstiili- ja vaatetusmarkkinoilla noudatetaan reilua kauppaa koskevia sääntöjä.
Tämän vuoksi muistutan teitä perusperiaatteestamme, jonka mukaan muuhun maailmaan sovellettavan kauppapolitiikan olisi perustuttava kahteen periaatteeseen: oikeudenmukaisuuteen ja vastavuoroisuuteen. Kun otetaan huomioon tämä näkökulma ja kilpailukyvyn säilyttämistä tässä uudessa toimintaympäristössä koskeva tavoite, vapaa pääsy kolmansien maiden markkinoille on erittäin tärkeää kasvun kannalta.
Tämän vuoksi komission on kannustettava kaikkia Maailman kauppajärjestön maita, kaikkein heikoimmassa asemassa olevia kehitysmaita lukuun ottamatta, saamaan Dohan kehitysohjelmaa koskevissa neuvotteluissa markkinoille pääsyä koskevat vastavuoroiset edellytykset, jotka ovat tekstiili- ja vaatetusalan suurten tuottajien kannalta sekä oikeudenmukaisia että vertailukelpoisia.Lisäksi on vastustettava lujasti sitä, että eräät maata sulkevat edelleen rajansa Euroopan tuotteilta muilla esteillä kuin tullitariffeilla. Näitä käytäntöjä on torjuttava käyttämällä Euroopan unionin käytettävissä olevia oikeudellisia välineitä.
Arvoisa komission jäsen, nyt kun Hongkongissa pidettävään ministerikokoukseen on puoli vuotta aikaa, painottaisin sitä, että Dohan toimeksiannon keskeisenä tavoitteena on oltava teollisuustuotteiden markkinoille pääsyn esteiden poistaminen. Lisäksi on ratkaisevan tärkeää, kuten tässä esityksessä todetaan, suojella eurooppalaista osaamista, eurooppalaista lisäarvoa. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on suojeltava teollis- ja tekijänoikeuksia sekä torjuttava väärentämistä ja piratismia. Komission on itse asiassa toimittava määrätietoisesti sen varmistamiseksi, että kolmannet maat noudattavat TRIPS-sopimuksia erityisesti tekstiilimallien osalta. Samoin on välttämätöntä vahvistaa eettistä kaupankäyntiä, joka perustuu tuotantoprosesseihin, joissa otetaan huomioon ympäristöä ja terveyttä koskevat näkökohdat sekä noudatetaan työnormeja.
Lopuksi toteaisin, että jotta voidaan reagoida Euroopan tekstiiliteollisuuden taantumaan sekä turvata alan tulevaisuus ja kilpailukykyisyys Yhdysvaltojen ja Aasian alueellisia kokonaisuuksia vastaan, on tuettava Euro–Välimeri-tuotantoalueen luomista tekstiili- ja vaatetusalalla. Tämän saavuttamiseksi tavaroiden on annettava liikkua entistä vapaammin soveltamalla alkuperäkumulaatiota Euro–Välimeri-alueella mahdollisimman pian.
Samanaikaisesti näiden kauppaa koskevien toimenpiteiden kanssa Euroopan unionin olisi toteutettava siirtymävaiheen konkreettinen avustussuunnitelma koko tekstiili- ja vaatetusalan uudelleen järjestämiseksi ja suuntaamiseksi pyrkien auttamaan tekstiilejä tuottavia alueita varmistamaan alan tulevaisuuden ja kilpailukyvyn kansainvälisillä markkinoilla.
Arvoisa komission jäsen, Euroopan komission on tarkasteltava yksityiskohtaisesti tässä esityksessä esitettyjä asioita ja kehitettävä siinä annettuja suosituksia toteuttamalla käytännön toimia.
Lisäksi kehotan Euroopan parlamentin puolesta komissiota esittämään neljännesvuosittain tämän toimielimen jäsenille kertomuksen, joka koskee tässä päätöslauselmassa annettuja suosituksia ja komission toteuttamia toimia.
Lopuksi toteaisin, että jotta tämän alan tulevaisuus olisi todella lupaava, alan kehittämiseen on kiinnitettävä jatkuvasti huomiota. Näitä seikkoja pyydän siis tänään tekstiili- ja vaatetusteollisuuden hyväksi, Euroopan unionin keskeisen teollisuudenalan hyväksi. 

Louis Michel,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensimmäiseksi todeta, että komission jäsenellä Peter Mandelsonilla on erittäin hyvä syy olla poissa täältä tänään, ja lisätä, että syy liittyy nimenomaan käsiteltävänä olevaan asiaan. Hän halusi osallistua kahdenvälisiin tapaamisiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa hänellä oli mahdollisuus tavata muutamia etenkin Hongkongissa järjestettävien WTO:n neuvottelujen kannalta erittäin tärkeitä ministereitä. Jos hän olisi jäänyt pois näistä tapaamisista, olisimme menettäneet tiettyjä mahdollisuuksia puolustaa joitakin täällä esittämistänne ensisijaisista tavoitteista. Kuten tiedätte, neuvottelut vaikuttavat suoraan tekstiilialaan. Tämän vuoksi pyydän vakavasti, että annatte anteeksi hänen poissaolonsa. Siihen oli siis tärkeä syy. Oli todella hyödyllistä, että hän osallistui tapaamisiin.
Tämän sanottuani haluan kiittää jäsen Saïfia erinomaisesta mietinnöstä ja todeta, että olen tyytyväinen ehdotukseen päätöslauselmaksi. Ehdotuksessa tuetaan komission jo tekemää työtä, jolla autetaan Euroopan tekstiili- ja vaatetusalaa vastaamaan myös tammikuussa 2005 tapahtuneen kiintiöiden poistamisen asettamiin haasteisiin. Tavoitteena on selkeästi vähentää kaupan vapauttamista koskevan historiallisen sopimuksen vaikutuksia. Sopimus tehtiin täsmälleen 10 vuotta sitten. Myönnämme kaikki, että Euroopan unionin kauppapolitiikalla olisi taattava alalle paras ympäristö ja mahdollisimman hyvät edellytykset, jotta ala voi osallistua kilpailuun yhtäläisin ehdoin. Sääntely- ja liiketoimintaympäristön uudelleenjärjestelyn olisi rohkaistava meitä katsomaan tulevaisuuteen ja toimimaan määrätietoisesti, löytämään tuotteille uusia markkinoita ja luomaan markkinoita, pikemmin kuin pelkästään suojautumaan kilpailulta sisämarkkinoilla.
Aion nyt käsitellä tärkeimpiä kauppaa koskevia kysymyksiä, jotka sisältyvät ehdotukseen päätöslauselmaksi. Ensinnäkin Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevassa kysymyksessä puhun EU:n ja Kiinan 10. kesäkuuta 2005 tekemästä sopimuksesta. Kuukausia kestäneiden neuvottelujen jälkeen olimme tyytyväisiä, kun pääsimme Kiinan kanssa sopimukseen, jonka avulla taataan tärkeimpien tuoteryhmien tuonnin kohtuullinen kasvu. Näin Euroopan teollisuus saa kaksi ja puoli vuotta lisää aikaa uudelleenjärjestely- ja mukauttamisprosessia varten.
Jäsenvaltioiden komission lähestymistavalle antama laaja kannatus osoittaa, että neuvoteltu sopimus oli varmasti monestakin eri syystä paras keino torjua Kiinasta peräisin olevan tuonnin virtaa. Ensinnäkin sopimus koskee useimpia EU:n tuotteita eli noin puolta niistä tuontituotteista, jotka vapautettiin tammikuussa 2005. Toiseksi sovitut määrät eroavat vain vähän siitä, mitä olisi seurannut siitä, että suojalausekkeiden mekaaninen soveltaminen olisi pantu täytäntöön. On ymmärrettävä, ettei todellakaan ollut muuta ratkaisua. Suojatoimenpiteiden tapauskohtainen täytäntöönpano olisi ollut taloudellisesti epävakauttavaa ja poliittisesti hyvin vaikeaa. Sopimuksen ansiosta tilanne on yritysten kannalta selkeämpi, varmempi ja uskottavampi molemmin puolin (tuottajat, viejät, maahantuojat ja jälleenmyyjät), ja sopimuksen avulla voidaan edistää kehitysmaista ja Välimeren maista Eurooppaan suuntautuvaa tekstiilien vientiä. Sopimus on sen vuoksi kaikkien osapuolten etujen mukainen.
Se, toteutammeko suojatoimia vastaisuudessa tai muita tuotteita koskevia suojatoimia, jää edelleen avoimeksi. Euroopan unioni ei ole luopunut laillisista oikeuksistaan, mutta on selvää, että olemme sitoutuneet tekemäämme sopimukseen. Mahdollisia vastaisuudessa toteutettavia toimia ei ole suljettu pois, jos ne ovat todella perusteltuja. Tämän vuoksi huolellista seurantaa jatketaan. Vastaisuudessa huomio on tekstiilialalla kiinnitettävä Euroopan unionin etuihin, etuihin, joita aiomme puolustaa voimakkaasti: markkinoille pääsyyn, teollis- ja tekijänoikeuksiin, Euro–Välimeri-alueeseen, alkuperäsääntöihin ja alkuperämerkintään.
Markkinoille pääsyä koskeva toimintasuunnitelma, josta korkean tason ryhmä keskusteli 14. kesäkuuta 2005, olisi hyväksyttävä virallisesti ja pantava täytäntöön korostaen teollis- ja tekijänoikeuksia. Tekstiili- ja vaatetusalalla tarvitaan myös entistä yhdenvertaisemmat markkinoille pääsyä koskevat edellytykset. Olisi edullista pienentää tulleja WTO:ssa. Ne olisi asetettava mahdollisimman alhaiselle tasolle vähiten kehittyneille maille ja heikossa asemassa oleville kehitysmaille. Muita esteitä kuin tullitariffeja on käsiteltävä tehokkaasti. Tämä on keskeinen tavoite muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyä koskevissa WTO:n neuvotteluissa. Euroopan unionin suunnittelemat tullien vähennykset olisivat hyväksyttäviä, jos merkittävä määrä maita tekisi vastineeksi markkinoille pääsyä koskevat vastavuoroiset tarjoukset, jotta ihannetapauksessa saavutettaisiin kriittinen massa. Komissio harkitsee alkuperämerkintää ja muuta merkintää koskevien ehdotusten esittämistä. Näiden ehdotusten avulla voidaan antaa asianmukaiset tiedot ja takeet vaatteiden alkuperästä rasittamatta samalla tarpeettomasti yrityksiä.
Uusi yleinen tullietuusjärjestelmä, jossa annetaan kehitysmaille etuoikeutettu pääsy markkinoille, hyväksyttiin 27. kesäkuuta, ja järjestelmä tulee voimaan 1. tammikuuta 2006. Käyttöön on otettu erityinen vaatetuotteita koskeva suojalauseke. Sen ulkopuolella ovat kaikki maat, joiden vienti kasvaa enemmän kuin 20 prosenttia vuodessa. Tämä lauseke on ainoa vakautta koskevaan maailmanlaajuiseen sopimukseen sisältyvä myönnytys, joka on voimassa vuoden 2008 loppuun. Kiina on jätetty sen ulkopuolelle ja Intian osalta ylläpidetään vallitsevaa tilannetta.
Mitä tulee etuuskohtelukaupan alkuperäsääntöihin, komissio aikoo tutkia, miten niiden soveltaminen vaikuttaa herkimmillä aloilla, kuten tekstiili- ja vaatetusalalla. On mitattava muutoksen vaikutuksia EU:n teollisuuteen ja kehitysmaakumppaneihimme.
Seuraavaksi käsittelen Euro–Välimeri-aluetta. Kuten te myös me komissiossa haluamme luoda aidon Euro–Välimeri-alueen, jossa tavarat voivat liikkua vapaasti ja jossa ne on vapautettu tullista. EU:n markkinoille tuotavat tekstiilituotteet ovat olleet tullivapaita 1970-luvulta lähtien, ja samanaikaisesti Välimeren maat ovat asteittain poistaneet tulleja EU:sta sinne vietäviltä tuotteilta. Euromed-tekstiiliteollisuuden kilpailukyky riippuu vähemmän tulleista kuin Aasiasta peräisin olevien tuotteiden kilpailusta, Euroopan unionin Aasian maille yleisen tullietuusjärjestelmän mukaisesti myöntämästä etuuskohtelusta, etuuskohtelukaupan alkuperäsääntöjen lieventämisestä ja vilpillisestä kilpailusta, joka aiheutuu siitä, että Kiina noudattaa työlainsäädäntöä leväperäisesti. Vaikka alkuperäkumulaatiota koskeva asia on viivästynyt neuvostossa, menettelyä yritetään nopeuttaa kaikin tavoin ja varmistaa, että alkuperäkumulaation soveltaminen alkaisi syksyllä 2005.
Päätelmät: valtaenemmistö jäsenvaltioista kannatti Kiinan kanssa tehtyä sopimusta; teollisuus sai lisäsiirtymäajan, jotta kilpailukykyä voidaan parantaa sekä kansainvälisillä että Euroopan unionin markkinoilla; ja komissio aikoo seurata positiivisten toimien ohjelman edistymistä säännöllisesti ja tarkkaan, jotta voidaan turvata Euroopan tekstiili- ja vaatetusalan tulevaisuus.
Mitä tulee pyyntöönne saada säännöllisesti tietoa toteutetuista toimista, komissio aikoo tiedottaa parlamentille säännöllisesti aloitteidensa täytäntöönpanosta. Tämän sanottuani en kuitenkaan mene niin pitkälle, että lupaisin, että teille toimitetaan kertomus kolmen kuukauden välein. Mielestäni olisi kuitenkin aivan kohtuullista, että parlamentille laadittaisiin kertomus säännöllisesti. 
José Albino Silva Peneda (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tekstiilialan tuotteiden tuonti Kiinasta on uuden ilmiön ensimmäinen vaihe ja aloittaa kiinalaisten tuotteiden väistämättömän tulvan Euroopan markkinoille. Tekstiiliala on kohteena ensimmäisessä vaiheessa ja muut tuotannonalat myöhemmin.
Ei voida kieltää, ettei Euroopalla ole tehokkaita keinoja reagoida tähän ilmiöön, joka on globalisaation seurausta. Esitetäänpä asia selvästi: Euroopan on kilpailtava sellaisten alueiden kanssa, joissa tuotteita valmistavat työntekijät, joiden palkat ovat pienimmät. Eurooppa ei kuitenkaan voi kilpailla – itse asiassa mikään alue ei voi kilpailla – sellaisten alueiden kanssa, joissa valuutta pidetään säännöstelyn avulla aliarvostettuna, joissa ei tehdä poistoja investoinneista, joissa ei makseta energiakustannuksia, joissa ei noudateta ympäristölainsäädäntöä, joissa käytetään orja- tai lapsityövoimaa ja joissa kaikki tämä tapahtuu yhteistyössä kyseisen maan kansallisten viranomaisten kanssa.
EU:n on harkittava uudelleen kansainvälisistä kauppasopimuksista neuvottelemista koskevaa lähestymistapaansa, jotta voidaan vaatia entistä tehokkaammin, että on vahvistettava yritysten sosiaalisen vastuun periaatetta sekä edistettävä Kansainvälisen työjärjestön (ILO) normien ja sopimusten sekä kansainvälisten ympäristöä ja ihmisoikeuksia koskevien yleissopimusten tiukkaa noudattamista. Nämä periaatteet on sisällytettävä EU:n kahdenvälisiin ja monenvälisiin kauppasopimuksiin.
Lisäksi pelkään, ettei tekstiilien tuontia valvota riittävästi. Alalla toimivien järjestöjen minulle toimittamat tiedot osoittavat, että äskettäin EU:n ja Kiinan sopimat tätä vuotta koskevat määrät ylitettiin huomattavasti kesäkuussa 2005. Toivon todella, että EU komission muodossa osoittaa hyvin pian, että EU pystyy varmistamaan sovittujen asioiden noudattamisen. 
Joan Calabuig Rull (PSE ),
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Saïfia työstä, jonka hän on tehnyt tämän mietinnön hyväksi. Se, mitä ehdotamme tänään parlamentille, ilmentää huoltamme Euroopan tekstiilialan vaikeasta tilanteesta, ja lisäksi esityksessämme ehdotetaan konkreettisia toimia alan kohtaamien valtavien haasteiden käsittelemiseksi.
Mielestämme on ensinnäkin tärkeää vaatia vastavuoroisuutta. Toisin sanoen haluamme yhtäläiset perussäännöt kaikille, avoimuutta markkinoille pääsyssä ja sitä, että kaikki osapuolet noudattavat sosiaali- ja ympäristölainsäädäntöä. Toiseksi vaadimme kuitenkin käytännöllistä tukea yritysten uudelleenjärjestelyn nopeuttamiseen, jotta voidaan parantaa kilpailukykyä ja taata niiden tulevaisuus uudessa maailmanlaajuisessa ympäristössä.
Tarvitaan alan uudelleen järjestämistä, jota on edistettävä kaikilla tasoilla – yhteisössä, jäsenvaltioissa ja alueellisesti – ja jonka on perustuttava sosiaaliseen vuoropuheluun ja toimielinten väliseen vuoropuheluun. Periaatteelliset ongelmat on ratkaistava nykyaikaisella teollisuuspolitiikalla.
Tämän vuoksi tässä päätöslauselmassa pyydetään komissiolta ja jäsenvaltioilta tekstiili- ja vaatetusalaa koskevaa eurooppalaista strategiaa, jonka tavoitteena on kehittää laatua parantavia prosesseja, tuottaa innovatiivisia ja teknologisesti kehittyneitä tuotteita, kiinnittää erityistä huomiota tavaramerkkeihin, lisätä toimia kaupan alalla, ottaa mukaan uuden talouden tekniikat ja varmistaa jatkuva ammatillinen koulutus.
Jotta nämä tavoitteet voidaan saavuttaa, tarvitaan Euroopan tekstiilialaa koskeva suunnitelma, joka sisältää tukea uudelleenjärjestelyä varten ja Euroopan unionin varoista alalle myönnettäviä erityisiä varoja. Kahdella välineellä on oltava huomattava osuus alan tulevaisuuden varmistamisessa: Euroopan teknologisen foorumin perustamisella, jonka avulla luodaan koordinoitu strategia tutkimuksen alalla, ja alan sisällyttämisellä seitsemänteen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmaan niin, että otetaan huomioon alan erityispiirteet, kuten pienten ja keskisuurten yritysten suuri määrä.
Euroopan tekstiiliteollisuuden tuotannon korkea laatu ja tasokas suunnittelu tunnustetaan kaikkialla maailmassa. Ala on osoittanut pystyvänsä sopeutumaan, ja jos ala saa nyt kiireellisesti tarvitsemansa tuen selvitäkseen kohtaamistaan huomattavista muutoksista, voimme julistaa, että alalla on tulevaisuus. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . – Haluan tuoda esiin muutamia aluekehitysvaliokunnan lausuntoon sisältyviä kohtia ja ehdotuksia.
Ensinnäkin tekstiilialan kiintiöiden poistaminen voi vaikuttaa haitallisesti EU:n epäsuotuisimmilla alueilla. Ala on EU:ssa keskeinen ala, jolla on paljon mahdollisuuksia ja joka voisi edistää taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden toteuttamista. EU:n on tuettava tätä alaa teollisuudenalana sekä kansallisella tasolla että koko yhteisön alueella.
Alalle ja erityisesti alasta riippuvaisille heikommassa asemassa oleville alueille on perustettava yhteisön ohjelma. Alan nykyaikaistamiseen ja edistämiseen suunnatun tuen on katsottava olevan tavoite, joka läpäisee kaikki EU:n politiikat. Kauppasopimuksiin sisältyviä suojalausekkeita on sovellettava niin pian kuin mahdollista, jotta voidaan suojella alaa niin tällä hetkellä kuin tulevaisuudessakin. On käynnistettävä välittömästi suuntaviivojen mukainen suojalausekkeen soveltamista koskeva "kiireellinen menettely", johon sisällytetään kaikkia asianomaiset kategoriat.
Lisäisin vielä muutaman asian. Komission ja Kiinan 10. kesäkuuta 2005 tekemän yhteisymmärryspöytäkirjan päätarkoituksena on laillistaa nykyinen tilanne, millä on vahingollisia vaikutuksia alaan erityisesti maissa, jotka ovat alasta riippuvaisia. Tätä emme voi hyväksyä. Kuten alalla toimivat järjestöt ovat todenneet, komission toimittamien tietojen mukaan se, mitä pöytäkirjassa sovittiin, on johtanut viennin kasvuun. Vuonna 2004 kasvu oli 49 prosenttia ja ennuste vuodelle 2005 on 318 prosenttia, mikä poikkeaa huomattavasti julkistetuista luvuista 8, 10 ja 12,5 prosenttia.
Lisäksi Kiinasta peräisin oleva tuonti oli ilmoitusten mukaan jo 20. kesäkuuta ylittänyt 10. kesäkuuta tehdyn sopimuksen mukaiset määrät lähes kaikkien tuotteiden osalta. Komissio luopui käsittämättömästi oikeudesta suojalausekkeeseen ja rajoitti näin sen soveltamista. Komissio ja neuvosto ovat toimineet tavalla, joka osoittaa selvästi, etteivät ne ole sitoutuneet puolustamaan tätä Euroopan teollisuudenalaa. Ne ovat sen vuoksi tärkeimmät syypäät tuhansien yritysten kauheaan tilanteeseen ja tuhansien työpaikkojen menetyksiin, joilla on vahingollisia sosiaalisia seurauksia. Tämän vuoksi jätimme käsiteltäväksi ehdotuksia tarkistuksiksi. 
Nicola Zingaretti (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, näyttää siltä, että valmiiden ehdotusten ja tekstiiliteollisuutta koskevan eurooppalaisen politiikan ja strategian analyysi alkaa vihdoinkin hahmottua.
Tämä on tarpeen, koska viime viikkojen aikana puoleemme on kääntynyt miljoonia kansalaisia, jotta ryhtyisimme toimeen tässä kysymyksessä. Heidän kärsimättömyyttään ja ajoittaista vihaakaan ei voi jättää huomioimatta. Nämä tuntemukset liittyvät tämän aikakauden globalisaatioilmiöihin, joita Yhdysvallat viime kädessä hallitsee, suuret maat, kuten Intia ja Kiina, hyväksikäyttävät sekä kehitysmaat ja Eurooppa monin eri tavoin kustantavat.
Tätä taustaa vasten mietinnössä selvennetään sitä, etteivät tekstiiliteollisuuden politiikat ja strategiat merkitse valtion myöntämiä tukia tai protektionismia, vaan kauppamääräyksien hyväksymistä kokonaisuudessaan. Mietinnössä kuitenkin edellytetään, että kaikki kunnioittavat näitä määräyksiä ja esitetään seuraava toimintamalli: markkinoiden avautuminen ja kilpailu tulisi nähdä mahdollisuutena, mutta samalla unionin olisi edistettävä tekstiiliteollisuuteen kohdistuvia toimiaan, eli tekstiiliteollisuuden uudistamista ja rakennemuutoksia, innovointia, tutkimusta ja henkilöstön koulutusta.
Mietinnössä myös vaaditaan komissiota hyväksymään kolmikohtainen aloite. Ensimmäiseksi aloitteessa vaaditaan sellaista politiikkaa, joka takaisi vapaakauppamääräysten kunnioittamisen kaikissa tuotantomaissa, erityisesti Kiinassa. Tästä seuraisi, että yrityksille myönnettävät kilpailua vääristävät valtion myöntämät tuet tai piilotuet vähentyisivät. Toiseksi vaaditaan eettisten, yhteiskunnallisten ja ympäristöä koskevien lausekkeiden tunnustamista ja käyttöönottoa. Näillä tähdätään laajempiin työntekijöiden oikeuksiin ja työolojen parantamiseen. Kolmanneksi vaaditaan tehokkaampaa tuoteväärennösten ja väärentämisen torjuntaa tiukentamalla rangaistuksia tuoteväärennösten jälleenmyyjille ja sisäänostajille sekä hyväksymällä jäljitettävyysjärjestelmä.
Lopuksi totean, että olisimme halunneet vielä selventää joitain kohtia, kuten kohdan, jossa käsitellään tietoon perustuvien kulutusvalintojen edistämistä koskevan aktiivisen strategian sisällyttämistä. Myös kohta, jossa käsitellään kaikkien tekstiili- ja vaatetustuotteiden alkuperämerkintöjen välitöntä käyttöönottoa oman tuotantomme vahvuuden suojelemiseksi ja elvyttämiseksi, olisi voinut olla muotoiltu selvemmin. Olen tyytyväinen, että arvoisa komission jäsen otti esille alkuperämerkintäasian. Nyt kaikki kuitenkin riippuu tästä politiikasta ja siitä, miten Eurooppa pystyy saamaan äänensä kuuluville ja arvostusta osakseen. 
Daniel Caspary,
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, muutamia päiviä sitten komissio onnistui parlamentin tuella pääsemään Kiinan kanssa sopimukseen, jonka tavoitteena on suojella Euroopan tekstiiliteollisuutta varsinaiselta kiinalaisten tekstiilien tulvalta.
Tässä on sekä hyviä että huonoja puolia. On hyvä, että sopimus antaa Etelä-Euroopan tekstiiliteollisuudelle pienen hengähdystauon, mutta ei sovi unohtaa sopimuksen negatiivisia puolia. Tuomalla kiintiöit takaisin luodaan kaupalle esteitä, mistä me aina kritisoimme Kiinaa.
Kenen on määrä päättää, mihin kiintiöön mikäkin maahantuoja kuuluu? Perustuuko se siihen, kuka ehtii ensimmäisenä, vai suositaanko niitä, joilla on jo pitkäaikaiset hankintasopimukset? Onko ehkä vielä joitain muita tapoja? Jos on, niin millä perusteilla, ja miten komissio aikoo ne määritellä?
Entä miten käy valintamyymälöiden ja kauppiaiden, jotka kiintiöiden poistumista ennakoiden ovat tehneet suuria tilauksia Kiinasta? Saavatko he tilaamansa tuotteet? Pysyvätkö hyllyt nyt tyhjinä, vai maksaako joku kauppiaille korvausta, jos heidän on ostettava tuotteensa kalliimmalla muualta maailmasta?
Entäpä ne eurooppalaiset tekstiilialan yritykset, jotka kiintiöiden poistumista ennakoiden ovat toisaalta uudelleensijoittaneet tuotantoaan Kiinaan ja toisaalta laajentaneet markkinointia ja jakelua Euroopassa? Voivatko niiden omat tehtaat Kiinassa toimittaa niille tuotteita, vai onko kiintiöiden takaisintuonti niille vain huonoa tuuria, jonka takia menee sekä elanto että joudutaan irtisanomaan työntekijöitä Euroopassa?
Entäpä tekstiilien tuottajat, jotka ovat käyttäneet viime vuodet ja omat rahansa rakennemuutoksiin? Saavatko he nyt rangaistuksen, kun puolestaan yritykset, jotka eivät haasteesta selvinneet, saavat rahaa rakennerahastoista?
Unioni antaa niille yrityksille vielä viimeisen mahdollisuuden korjata laiminlyöntinsä, jotka eivät vielä ole onnistuneet sopeutumaan globaalien markkinoiden uuteen Ei ole kuitenkaan minkään eurooppalaisen suojelu- tai tukipolitiikan tehtävä olla tekstiiliteollisuuden pysyvänä vakuutuksenantajana tulevaisuuden varalta. Tässä on kyse siitä, mitä varten liikeyritykset, niiden johtajat ja työntekijät, pohjimmiltaan ovat olemassa. Minusta heidän pitäisi kohdata tämä haaste. 
Francisco Assis,
   . – Arvoisa puhemies, aloitan onnittelemalla jäsen Saïfia loistavasta mietinnöstä. Tässä on kysymys sellaisen kauppa- ja teollisuusstrategian laatimisesta ja käyttöönotosta, jolla varmistetaan eurooppalaisen tekstiili- ja vaatetusteollisuuden elinkelpoisuus kansainvälisten markkinoiden avautuessa.
Jotta tällainen strategia onnistuisi, tarvitaan sekä puolustavia että ennakoivampia toimenpiteitä. Puolustavilla toimenpiteillä autetaan alan kansainvälisen kaupan sääntelyä. Otammekin mielellämme vastaan kaikki aloitteet, joilla pyritään varmistamaan vastavuoroinen markkinoille pääsy ja vedotaan kaikkiin eettisiin, yhteiskunnallisiin ja ympäristöasioihin liittyviin lausekkeisiin, jotta kansainvälisten markkinoiden kunnollinen sääntely taattaisiin. Tässä ei ole kyse protektionismista, vaan sen varmistamisesta, että tämän alan kansainvälistä kauppaa voitaisiin käydä oikeudenmukaisella ja reilulla tavalla.
Ennakoivia toimenpiteitä tarvitaan, koska on myös kysymys tämän teollisuudenalan kilpailukyvystä maailmanlaajuisesti. Ennakoivista toimenpiteistä seuraa, että unioni ottaa aggressiivisemman teollisuuspolitiikan käyttöön tällä erittäin tärkeällä alalla. Näin ollen myös kaikki sellaiset aloitteet ovat tervetulleita, joilla pyritään edistämään sijoittamista tutkimukseen ja kehitykseen, tukemaan innovointia ja parantamaan rahoituksen saamista, joka on eräs tämän alan yritysten suurimmista ongelmista.
Yli 95 prosenttia tämän alan yrityksistä on pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Yksi niiden vakavimmista ongelmista on siis rahoituksen puuttuminen. Näin ollen olemme sitä mieltä, että olisi erittäin tärkeää investoida tuotannon teknologiakehitykseen ja luoda järjestelmiä muodin ja uusien palvelujen tarpeisiin. Lisäksi olisi sijoitettava teknisiin tekstiileihin ja teknologian ulkopuoliseen innovointiin sekä perustettava teknologiaohjelma tämän teollisuudenalan vahvistamiseksi.
Katsomme, että näin ollen kaksi osa-aluetta on tuotava etualalle, kaupan osa-alue ja teollisuuden osa-alue. Jos nämä kaksi saadaan yhdistettyä, on mahdollista saada unionin tekstiili- ja vaatetusalasta elinkelpoinen. Lopuksi toistan vaatimuksemme tämän alan kansainvälisten markkinoiden sääntelystä ja siitä, että unionin on esitettävä selkeitä ehdotuksia Dohan neuvottelukierroksella. Tällä emme peräänkuuluta protektionistisia toimenpiteitä. Tätä alaa on saatava avoimemmaksi, ja sen edellytyksiä kansainvälisillä markkinoilla toimimiseen on vahvistettava. Tekstiiliteollisuuden alalla on monia erityispiirteitä, ja on tärkeää, että alan kansainvälisen kaupan sääntelystä ei vain puhuta, vaan sen puolesta toimitaan. 
Sajjad Karim,
   . Kysymys tekstiili- ja vaatetusalasta vuoden 2005 jälkeen on monella tapaa esimerkki maailmankaupan käytänteiden uudesta aikakaudesta ja nopeasti kehittyvän talouden maiden kasvavasta voimasta. Uusi aikakausi kuuluu innovatiivisille, niille, joilla on asiaankuuluva tietämys ja jotka pystyvät tunnistamaan maailman muuttuvat tuulet ja sopeutumaan niiden mukaan.
Unionin tekstiilialan vaikeudet voidaan esittää monella ulkoa harjoitellulla fraasilla. Olipa niissä perää tai ei, Eurooppa ei ollut varautunut 1. tammikuuta 2005 tehtyyn päätökseen tai siihen, että Kiinan valtion osallisuus tuotantolaitostensa tuotantoprosesseihin vääristää aitoa kilpailua markkinoilla. On kuitenkin selvää, että se mitä nyt tapahtuu tekstiilialalla, tulee toistumaan muillakin aloilla. Luin juuri -sanomalehdestä tänä aamuna reportaasia, jossa esiteltiin yksityiskohtaisesti kiinalaisten nelivetoautojen ensimmäistä maahantuontikierrosta. Autojen hinta oli sellainen, ettei siihen pysty vastaamaan yksikään tavarantoimittaja unionissa. Näin kovaa kilpailua meillä on siis vastassa.
Meidän on tunnustettava, että talousmaailman järjestys muuttuu nyt ennennäkemättömällä vauhdilla. Se asettaa unioninlaajuisesti monia hallinnollisia haasteita. Meidän onkin toimielimenä tehtävä kaikkemme, jotta eurooppalaisilla yrityksillä olisi tarvittavat tiedot jatkaakseen kilpailua ja johtaakseen niillä aloilla, joilla olemme ammattilaisia.
Ei ole toivottavaa, että viimeaikaisissa unionin ja Kiinan neuvotteluissa sietämiemme kaltaiset järjestelyt toistuvat minkään muun kilpailukumppanimme kanssa. Komissio teki oikein toteuttaessaan sopimukseen liittyvät toimenpiteet, mutta siitä ei ole pitkäaikaiseksi ratkaisuksi. Tämän kokemuksen myötä meidän pitäisi laajentaa näkemystämme ja vahvistaa kantaamme, jotta voitaisiin nähdä tulevien hallinnollisten haasteiden tuomat mahdollisuudet.
Edustamallani vaalipiirillä on pitkät perinteet tekstiilialan johtajana. Lancashiren puuvillan kehruutehtaat olivat osaltaan muodostamassa Yhdistyneen kuningaskunnan teollisen vallankumouksen tukirankaa. Paljon on muuttunut vuosien varrella. Aikaisemmin tuhansia ihmisiä työllistäneet tehtaat työllistävät enää muutamia satoja. Muutos sai alkunsa 1980-luvulla, kun muuttuvien olosuhteiden myötä oli siirryttävä tietokoneperustaisiin tuotantoprosesseihin niiden pitkällä aikavälillä tuoman tehokkuuden vuoksi.
Lancashiren tapauksessa oli valitettavaa, ettei prosessia hallinnoitu hallituksesta käsin, joten monien arvokkaiden työntekijöiden taidot muuttuivat yhtäkkiä tarpeettomiksi. Puuttui kansallisen tason näkemys ja innovointi, eikä prosessista selviämiseen tarvittavaa tietämystä tarjottu. Nykyisissä muuttuvissa olosuhteissa tämä ei saa toistua, vaan näitä olosuhteita olisi pidettävä teollisuuden kehittämisen puitteina.
Voin suositella tätä kansainvälisen kaupan valiokunnan viimeistelemää mietintöä parlamentille. Onnittelut esittelijälle. 
Caroline Lucas,
   .  Arvoisa puhemies, kiitän jäsen Saïfia hänen hyvin ajoitetusta mietinnöstään. Mielestäni monikuitusopimuksen päättymisestä seuraa suuria haasteita monelle maalle ympäri maailman. Maailmanpankki ja Maailman kauppajärjestö ennustavat, että kaikkien kiintiöiden poistamisen seurauksena Kiinan osuus maailman tekstiili- ja vaatetuskaupasta nousee vuoden 2003 seitsemästätoista prosentista yli 50 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä.
Voidaan väittää, että tähän mennessä Kiinan tuonti on kasvanut enimmäkseen muiden kolmansien maiden kustannuksella, joiden osuus EU:n markkinoista on pienentynyt. On kuitenkin jo selvää, että unionin tekstiili- ja vaatetusteollisuus on vaikeuksissa. Euroopan tekstiili- ja vaatetusteollisuuden järjestön Euratexin mukaan alalla on riski 1000 työpaikan menettämisestä päivittäin, ja puhutaan jopa miljoonasta työpaikasta vuoden 2006 loppuun mennessä.
Olen tyytyväinen komission toimiin, joihin se on vihdoin ryhtynyt ongelman ratkaisemiseksi. Kummeksun kuitenkin sen luottamustaan siihen, että muutaman vuoden mittaisella hengähdystauolla olisi mitään pitkän aikavälin vaikutuksia. Jos unionin tekstiiliteollisuudella on ollut kymmenen vuotta aikaa sopeutua uuteen todellisuuteen, mitä sellaista ne voisivat tehdä muutaman lisävuoden aikana, jota ei olisi jo tehty? Olen huolissani siitä, että komissio aliarvioi tämän haasteen.
Komissio on kehottanut eurooppalaisia valmistajia tuottamaan korkealaatuisempia tuotteita sen sijaan että ne yrittäisivät kilpailla Kiinan kanssa perushyödykkeillä. Kiinan kyky nousta rivakasti arvonlisäportaita on jo nähty usealla alalla, joten tämä neuvo ei juurikaan auta.
Komissio ei ole myöskään tunnustanut, että kyseessä on koko järjestelmää, eikä vain yhtä alaa koskeva haaste. Tekstiiliala on todennäköisesti vain ensimmäinen monien joukossa. Kuten jäsen Karim juuri totesi, tiedetään jo monia aloja, jotka aiheuttavat vielä huolta Kiinan kanssa kilpailtaessa. Tällaisia ovat vaikkapa jalkineet, polkupyörät, koneiden komponentit ja myös korkean teknologian hyödykkeet. Jos vaikutus Euroopan unionissa on vakava, on se monissa kehitysmaissa murskaava erityisesti naisille, jotka ovat epäsuhtaisesti edustettuja tällä alalla.
Vuonna 2000 tekstiilit ja vaatteet muodostivat 95 prosenttia Bangladeshin koko teollisuustuotteiden viennistä. Laosissa osuus oli 93 prosenttia, Pakistanissa 73 prosenttia ja lista on pitkä. Ala työllisti lähes kaksi miljoonaa työntekijää Bangladeshissa, Pakistanissa 1,4 miljoonaa. Ei siis ihme, että useat kymmenet valtiot Bangladeshin ja Mauritiuksen johdolla vetosivat yhdennellätoista hetkellä Maailman kauppajärjestöön tekstiiliteollisuutensa pelastamiseksi. On valitettavaa, että vetoomus kaikui kuuroille korville, koska Kiinan deflatorinen vaikutus painaa jo alas palkkoja, mikä puolestaan painostaa globaaleja tavarantoimittajia huonontamaan työntekijöiden oikeuksia ja työoloja pysyäkseen kilpailukykyisinä.
Esimerkiksi Filippiineillä hallitus on määrännyt, ettei sen säätämä laki minimipalkasta ole enää voimassa tekstiiliteollisuudessa. Bangladeshin hallitus puolestaan ilmoitti äskettäin, että se lisää luvallisten ylityötuntien määrää ja löyhentää naisten tekemän yötyön rajoituksia.
Osa ratkaisusta riippuu tällä hetkellä epäilemättä Kiinan painostamisesta täyttämään yhteiskunnalliset ja ympäristöä koskevat standardit, jottei sen kilpailuetu perustuisi työntekijöiden tai ympäristön hirvittävään hyväksikäyttöön. Kiinan asettama haaste tuo esiin perustavanlaatuisia kysymyksiä vapaan kaupan logiikasta ja suunnasta ylipäätään, ja se kuvaa sitä tuhoa, jota syntyy, kun yksittäisellä valtiolla ei ole pelkästään suhteellinen etu puolellaan vaan kutakuinkin ehdoton etu hyvin monella alalla. Vanhojen teorioiden mukaan vapaa kauppa on aina win-win, eli kaikkien etu, mutta nämä teoriat ovat nähtävästi perusteellisesti väärässä. Siksi komission olisi sitouduttava pikaisesti tekemään enemmän tutkimusta, jotta näitä uusia virtauksia voitaisiin paremmin ymmärtää ja sen myötä muotoilla sopivia menettelytapoja.
Lopuksi haluan vain todeta, että on mielestäni valitettavaa, että kahdessa tänään jätetyssä tarkistuksessa liitetään yhteen tekstiilit ja kemikaaliasetus. Mielestäni nämä tarkistukset ovat hyvin harhaanjohtavia ja valitettavia, eikä niistä ole hyötyä. Paljolti kyseisten tarkistusten vuoksi ryhmäni äänestää tyhjää tätä mietintöä koskevassa lopullisessa äänestyksessä. 
Helmut Markov,
   .  Arvoisa puhemies, en käsitä tätä yleistä hälinää Kiinan tekstiilituonnin nopeasta kasvusta tämän vuoden tammikuun ensimmäisestä päivästä lähtien. Olihan selvää, että juuri näin tapahtuisi. Jos markkinat avataan ja vapautetaan ehdoitta, on odotettavissa vain, että toiset tuottajat ottavat mahdollisuudesta vaarin ja kaiken hyödyn irti ryntäämällä vasta-avatuille markkinoille.
Mietitäänpä, mitkä ovat Kiinan pääasialliset tuontiartikkelit tällä hetkellä: alumiinisulatot, valukoneet, painimet, painevalumuotit ja valssimyllyt. Tämä tarkoittaa, että viiden vuoden päästä meillä on valtavia ongelmia jalkineteollisuudessa, polkupyöräteollisuudessa, autoteollisuudessa ja raudan ja teräksen valmistuksessa. Ei edes toimeenpanon lykkääminen vuoteen 2008 asti erityisillä suojalausekkeilla ratkaise ongelmaa, se ainoastaan lievittää sitä. On naiivia vaatia samoja kauppaa koskevia kilpailuehtoja Kiinan kanssa käytävään kauppaan kuin muiden maiden kanssa käytävään kauppaan. Tarkoittaako se, että vuodesta 2008 lähtien eurooppalaisen tekstiilityöntekijän olisi ansaittava saman verran kuin kiinalaisen työntekijän ollakseen kilpailukykyinen? Ajatus on absurdi.
On paitsi absurdia myös skandaali, että unioni tukemalla tuotantoaan kolmansiin maihin siirtäviä yrityksiä sahaa omaa oksaansa. Tämä ongelma on mahdollista ratkaista ainoastaan järjestelemällä unionin kauppapolitiikat kokonaan uuteen uskoon. Unionin on sitouduttava sellaiseen vapaakauppajärjestelmään, johon liittyy markkinoiden esteettömän avaamisen ja vapauttamisen lopettaminen. Reilu etujen tasapaino merkitsee kaupan edistämistä silloin, kun se on järkevää eikä itsetarkoitus. Se merkitsee myös paikallisen tuotannon ja paikallisten suhdanteiden säilyttämistä ja edistämistä ei vain unionin alueilla vaan myös kehitysmaissa.
Tähän sisältyy myös eräs ryhmäni vaatimus, nimittäin vaatimus unionin sitoutumisesta parempiin työoloihin, työntekijöiden sosiaaliturvaoikeuksiin ja korkeisiin ympäristöstandardeihin sekä omassa teollisuudessamme että kauppakumppaneiden tuotantojärjestelmissä. On siis otettava asianmukaisesti huomioon kauppakumppaneittemme erilaiset kehitysasteet. On kuitenkin todettava, että on tarpeellista uudistaa kiireesti ja kerralla komission valtuudet kauppaneuvotteluihin, jotka ovat peräisin vuodelta 1999. Ne eivät ole olleet toimivia Seattlessa eivätkä Cancúnissa, ja ne pettävät jälleen Hong Kongissa. En käsitä sitä, miten komission on tarkoitus laatia, kuten mietinnössä todetaan, itse omat valtuutensa.
Tuen esittelijän vaatimusta kohdennetuista tuista tekstiilialan tutkimukseen ja kehitykseen, joissa etusija olisi oltava turvallisten kemikaalittomien tekstiilien kehityksellä. Tämä tapahtuisi soveltamalla johdonmukaisesti vastavuoroisuuden tunnustamisen periaatetta ja täysin kemikaaliasetuksen hengessä. Mielestäni on myös varmistettava, ettei kuluttajista tule koekaniineja tekstiilituotteille, joissa on käytetty kaikenlaisia nanoteknologioita ennen kuin niiden vaikutuksia on riittävästi tutkittu. 
Bastiaan Belder,
   .  Arvoisa puhemies, tuontikiintiöiden poistamisen jälkeen tammikuussa 2005 maailman tekstiiliteollisuus on kokenut voimakkaan muutoksen. Kiinan tekstiiliviennin kasvaessa jättimäisiin mittasuhteisiin Euroopan unionin tekstiiliteollisuus on joutunut syvään kriisiin. Sama kriisi koettelee kehitysmaita kuten Bangladeshia, Kambodžaa ja Laosia. Olen esittelijän tavoin huolissani kiinalaisten tekstiilien määrän huomattavasta kasvusta eurooppalaisilla markkinoilla ja kehotan komissiota seuraamaan tarkkaan Euroopan unionin ja Kiinan kahdenvälisen sopimuksen täytäntöönpanoa vuosina 2005–2008. Haluan korostaa, että sopimus on vasta ensimmäinen askel toimissa, joiden tavoitteena on maailman tekstiilimarkkinoiden tasapuolistaminen ja niiden moitteettoman toiminnan mahdollistaminen. Komission on jatkettava vuoropuhelua Pekingin kanssa tuodakseen selkeästi ilmi, että maailmanmarkkinoiden vapauttaminen on riippuvainen yhdenvertaisista lähtökohdista.
Se, että Kiina maksaa laittomia valtiontukia tai järjestelmällisiä vientitukia, rikkoo teollis- ja tekijänoikeuksia eikä pidä maan omia markkinoita riittävän avoimina on täysin vapaiden markkinoiden periaatteen vastaista. Näissä asioissa ei voida vedota tietämättömyyteen, sillä Peking muistuttaa Euroopan unionia hyvin tarkkaan siitä, että sen on noudatettava WTO:lle antamiaan sitoumuksia. Esittelijä pyytää täysin aiheellisesti meidän kiinnittävän huomiota siihen, miten Kiinassa noudatetaan työelämän suuntaviivoja. Monissa tehtaissa työntekijöitä, myös lapsia, vaaditaan työskentelemään hirvittävän huonoissa oloissa. Komission on toteutettava aktiivista toimintapolitiikkaa, jonka tavoitteena on Kiinan työolojen parantaminen. Tämä ei ole tärkeää ainoastaan kiinalaisten työntekijöiden kannalta vaan myös naapurimaiden tekstiilityöntekijöiden kannalta. Kiinan tekstiiliteollisuuden laajentumisen vuoksi sen naapurimaissa sijaitsevat tekstiilialan yritykset joutuvat vähentämään tuotantokustannuksiaan vielä entisestään pysyäkseen kansainvälisesti kilpailukykyisinä.
Olen kuitenkin pettynyt siihen, että esittelijällä on niin kapea näkemys Euro–Välimeri-alueen eurooppalaisen tekstiiliteollisuuden tulevaisuudesta. Euroopan unionin ei pitäisi keskittyä yhteistyöhön yksinomaan yhden alueen kanssa maailman monisäikeisillä tekstiilimarkkinoilla. Lisäksi se, että EU on tehnyt kauppasopimuksen Syyrian kanssa, on maan nykyisen ihmisoikeustilanteen kannalta käsittämätöntä.
Komission on kartoitettava tarkkaan maailman tekstiiliteollisuuden mahdollisuudet ja uhat ilman tuontikiintiöitä ja muotoiltava selkeä toimintapolitiikka vuoden 2008 jälkeistä eurooppalaista tekstiiliteollisuutta varten. Eurooppalainen tekstiiliteollisuus voi säilyttää kilpailuasemansa maailmanmarkkinoilla ainoastaan kaupallisuuden ja innovatiivisuuden avulla. 
Cristiana Muscardini,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unioni on muutama kuukausi sitten käynnistänyt toiminnan, jonka voimakkaana vaikuttimena on ollut Kiinan tekstiili- ja vaatetusteollisuuden tuonnin kasvu kestämättömälle tasolle. Toiminta on alkanut tuottaa tuloksia yhteisymmärryspöytäkirjan muodossa, mutta kauppa vapautuu kuitenkin täydellisesti vasta vuonna 2008.
Kiitän jäsen Saïfia hänen erinomaisesta mietinnöstään. Hän vaatii täysin aiheellisesti, että varmistamme vastedeskin erittäin tarkkaan kiinalaisviranomaisten myötämielisyyden ja pidämme huonontuvan tilanteen hallinnassa. 
Mietinnön lopulliseen tekstiin tekemilläni tarkistuksilla halusin korostaa joitakin eurooppalaisen tekstiiliteollisuuden – ja yleensäkin tehdasmaisesti valmistettujen tuotteiden – kannalta äärimmäisen tärkeitä näkökohtia.
Meidän on nyt määrättävä asianmukaisia rangaistuksia niille, joiden havaitaan syyllistyneen tavaroiden laittomaan maahantuontiin tai väärennettyjen tavaroiden maahantuontiin ja jotka ovat siis sekaantuneet rikolliseen toimintaan. Rangaistuksena voi olla esimerkiksi määräaikainen kaupankäyntikielto Euroopan unionin kanssa, ja rangaistuksen ankaruus on määriteltävä sen mukaan, mitä seurauksia rikoksesta on tuottajille ja koko eurooppalaiselle yhteiskunnalle ja ennen kaikkea kuluttajille.
Vaadin, että seuraamme jatkuvasti, miten Kiinan viranomaiset ovat sitoutuneet torjumaan piratismia, tavaramerkkien ja tuotteiden väärentämistä sekä lasten hyväksikäyttöä ja huolehtimaan työntekijöiden oikeuksien kunnioittamisesta.
Toinen tärkeä ongelma on se, että Kiinan tekstiiliviennin voimakas lisääntyminen on vaikuttanut tuhoisasti niihin kehitysmaihin, joiden tavaroiden tärkeimmät ja keskeisimmät tuonti- ja myyntimarkkinat sijaitsivat ennen Euroopan unionissa, sillä EU:n markkinat ovat nykyään pullollaan kiinalaisia tavaroita. Kyseisten maiden tarpeet on myös otettava huomioon, koska ala on lähivuosien aikana löytämässä uuden tasapainon, jonka tärkeimpänä piirteenä on kaupan vapauttaminen.
Komission tehtävänä on panna täytäntöön strategioita, joilla tarjotaan elintärkeää tukea tekstiilialan modernisoinnille ja jotka auttavat yrityksiä siirtymään valistuneesti ja selkein asentein tielle, jota varsinkin pienten ja keskisuurten yritysten on yhä noustava ylämäkeen.
Maailmanmarkkinat eivät voi vapautua, jos kaikki osapuolet eivät noudata samoja sääntöjä ja sopimusmääräyksiä. Sääntöjen puuttuminen tai niiden noudattamatta jättäminen on este rehelliselle kilpailulle ja vie itse asiassa merkityksen koko vapaiden markkinoiden käsitteeltä. Sen lisäksi, että olemme suojaamassa yhtä EU:n merkittävää tuotantosektoria olemme myös suojaamassa kuluttajien oikeutta saada käyttöönsä turvallisia ja laadukkaita tuotteita ja työntekijöiden oikeutta saada tietoa omista tulevaisuudennäkymistään. Olemme suojaamassa myös työntekijöiden oikeutta siihen, että työmarkkinaehdot pannaan täytäntöön ihmisoikeuksia kunnioittaen.
Euroopan unionin on tuotava muulle maailmalle painokkaasti ilmi, että markkinat eivät voi vapautua ilman rehellistä kilpailua ja että rehellisen kilpailun edellytyksenä on yhteisten sääntöjen noudattaminen. 
Puhemies.
   – Useat parlamentin jäsenet ovat ottaneet puheenjohtajistoon yhteyttä parhaillaan käynnissä olevista tapahtumista. Lontoon liikenneverkostossa – kuten ehkä tiedättekin – on tapahtunut useita räjähdyksiä. Räjähdyksiä on ollut useilla metroasemilla, ja niitä on kohdistunut myös useisiin linja-autoihin. Joitakin ihmisiä on ilmeisesti loukkaantunut ja muutamia ehkä kuollut. Tällä hetkellä meillä ei ole muuta tietoa tapahtumista.
Parlamentin jäsenet haluavat käsittääkseni käyttää puheenvuoroja tästä asiasta. Haluan kertoa heille, että puheenjohtajisto ja koko parlamentti on tietenkin erittäin huolissaan tapahtumien johdosta. Ehdotan, että emme avaa asiasta keskustelua juuri nyt, koska tapahtumat ovat vielä käynnissä. Olen saanut ja pyytänyt tapahtumista tietoa. Vain muutama minuutti sitten on tapahtunut vielä yksi räjähdys. Kolmas tapahtuma – joksi englantilaiset sitä kutsuvat mutta joka on enemmän kuin tapahtuma ja pikemminkin terrori-isku – on kohdistunut erääseen Lontoon metroasemaan. Mielestäni meidän pitää odottaa hetken ennen kuin alamme keskustella asiasta selvittääksemme, mitä todella tapahtuu, ja saadaksemme asiasta lisätietoa. Lontoon metro on tällä hetkellä täysin tukossa ja suljettu ja metroliikenne on lamaantunut.
Halusin kuitenkin ilmoittaa asiasta teille ja kertoa, että parlamentti on tapahtumista ilmeisen huolestunut. Ehdotankin, että jatkamme keskusteluamme odotellessamme uutta tietoa tapahtumista.
James Hugh Allister (NI ).
    Arvoisa puhemies, vaikka keskustelumme on toki tärkeää, se ei ole mitään kotimaani pääkaupunkiin tänään kohdistuneiden julmien terrori-iskujen rinnalla. Haluan osaltani tuomita jyrkästi – varmaankin koko parlamentin puolesta – tämän terrorismin ja esittää osanottoni ja myötätuntoni niille, jotka ovat loukkaantuneet tai menettäneet henkensä.
Terrorilla ei meidän aikanamme näytä olevan mitään rajoja. Olen kotoisin Pohjois-Irlannista, jossa terrori on tullut valitettavasti liiankin tutuksi menneinä vuosina. Ajatukseni ovat siis niiden ihmisten mukana, jotka ovat joutuneet tämänaamuisten kauhistuttavien tapahtumien uhreiksi.
Pohjois-Irlannista haluan todeta sen, että se oli ennen monien Euroopan osien tavoin vireä maa, jossa oli runsaasti tekstiiliteollisuutta. Tänään tekstiiliteollisuus on kadonnut lähes kokonaan ja vienyt mukanaan tuhansia ja taas tuhansia työpaikkoja. Sen jälkeen kun kauppapolitiikka luovutettiin typerästi EU:n yksinomaisen toimivallan alaisuuteen, jäsenvaltiot ovat yksinkertaisesti tulleet voimattomiksi torjumaan niiden tekstiiliteollisuutta tuhoavaa halpatuontia.
EU on myös selvästikin pettänyt tekstiiliteollisuuden. Tuontikiintiöiden poistaminen 1. tammikuuta 2005 on lisännyt Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja muuallakin huomattavasti tuontia varsinkin Kiinasta. Meiltä kielletään tuontikiintiöt, mutta Kiinan valtion omistamat tehtaat saavat vientitukia, valtiontukea ja jopa ilmaista sähköä käyttöönsä ja hyötyvät Kiinan näennäisen aliarvostetusta valuutasta. Ei siis ole ihme, että emme kykene kilpailemaan Kiinan kanssa.
Komissaari Mandelsonin päätös määrätä polkumyyntitulleja tietyille synteettisille kuiduille on hyvä asia niin kauan kuin tullit toimivat, mutta kyseiset kuidut päätyvät Kiinassa usein jatkojalostukseen, jotta niille voitaisiin antaa lisäarvoa ja välttää näin polkumyyntitullien maksaminen. Jos synteettisen kuidun arvellaan esimerkiksi joutuvan polkumyyntitullin alaiseksi, sille annetaan lisäarvoa valmistamalla siitä kierrekaihdin, josta ei tarvitse maksaa polkumyyntitullia ja joka myydään EU:n markkinoille naurettavan alhaiseen hintaan. Tämä porsaanreikä on tukittava.
Komission on ylipäätänsäkin oltava aiempaa tiukempi Kiinan kanssa. 
Puhemies.
   –Hyvä jäsen Allister, uskon, että koko parlamentti on mukana tuomitsemassa terrorismia kanssanne. Esitämme myös syvimmän osanottomme loukkaantuneille, koska tällä hetkellä emme vielä tiedä, onko iskussa menetetty ihmishenkiä.
Terrorismi – josta tässä ilmeisesti on kyse – kyetään aina torjumaan Euroopassa, jos se on valmistautunut terroristeja vastaan ja jos se kieltäytyy taipumasta sen edessä. Tiedämme, että Lontoossa oli eilen useita merkittäviä tapahtumia kuten juhlintaa siitä, että Lontoo valittiin vuoden 2012 olympiakaupungiksi. Siellä juhlittiin myös G8-maiden tapaamista. Tämänpäiväiset tapahtumat eivät siis ole sattumaa. Meidän onkin tuomittava nämä teot kaikkein jyrkimmin sanakääntein. 
Maria Martens (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, myös minä haluan esittää osanottoni kaikille iskun uhreille. Tammikuun 1. päivästä 2005 alkaen WTO:n jäsenet eivät enää voi määrätä tuontikiintiöitä tekstiili- ja vaatetuonnille. Tällä toimenpiteellä on todistettavasti ollut valtavat vaikutukset eurooppalaisiin markkinoihin niin maahantuonnin kuin tuotannon osalta. Komissio on toiminut aivan oikein etsiessään tähän pulmatilanteeseen ratkaisua vuoropuhelun avulla. Näin se on antanut eurooppalaisille tuottajille vähän hengähdysaikaa – mutta siinä kaikki ja siinä kaikki mitä se voi antaakaan, sillä WTO ei anna lupaa muihin toimiin eikä sen odoteta muuttavan kantaansa.
Eurooppalaisten tuottajien on nyt löydettävä todellinen ratkaisu uuteen tilanteeseen. Ongelmat on pitkällä aikavälillä ratkaistava strategian avulla, sillä eurooppalainen tekstiili- ja vaatetusala kärsii – muiden alojen tavoin – rakenteellisesta ongelmasta. Monet tuotteet valmistetaan tai voidaan valmistaa halvemmalla Kiinassa ja ehkä myös muissa maissa. Tiedämme myös, että Kiina ei noudata WTO:n sääntöjä, mikä onkin suurempi ongelma varsinkin teollis- ja tekijänoikeuksiin, työoloihin, ympäristönsuojeluun ja markkinoille pääsyyn liittyvissä kysymyksissä. Tämä on syynä siihen, että se voi tuottaa tavaroita muita halvemmin ja johtaa puolestaan epäreiluun kilpailuun – ongelmaan, johon olisi todellakin löydettävä ratkaisu. Nykyisten sääntöjen noudattamisesta on pidettävä kiinni. Monet köyhemmät maat ovat viime vuosina tulleet äärimmäisen riippuvaisiksi tekstiili- ja vaatetusalasta; ne ovat myös havainneet työpaikkojen katoavan kilpailussa Kiinan kanssa. Meidän on estettävä se, että vähiten kehittyneistä maista tulee tämän kehityksen suurimpia häviäjiä.
Maahantuojien ja tuottajien etuihin kiinnitetään myös aivan liian vähän huomiota. Ne ovat kuitenkin vuoden 2005 jälkeisen tilanteen pakosta lähteneet mukaan – joskus suuriinkin – maksusitoumuksiin. Niistä ei saisi tulla yhden tuotantoteollisuuden alan pelastusoperaation uhreja. Niillä on oikeus tulevaisuuden ja oikeudellisten asioiden ennustettavuuteen.
Totean lopuksi, että voimme suojella kaupankäyntiasemaamme ainoastaan WTO:n sääntöjen mukaisesti ja osoittamalla kantavamme asianmukaisen vastuun köyhistä maista, reilusta kaupankäynnistä, ihmisoikeuksista ja ympäristöstä. Lisäisin vielä, että WTO:n jäsenten olisi itse asiassa toimittava samoin, ja esitän Onnitteluni jäsen Saïfille. 
Harald Ettl (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Kiinan tekstiili- ja vaatetusteollisuuteen on tehty yksin viimeisten kolmen vuoden aikana yli 20 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruiset sijoitukset, joista suuri osa on peräisin omista teollisuuslaitoksistamme. Sijoitusten ansioista tekstiilisteollisuuden tuotantokapasiteetti on kasvanut 50 prosenttia. Tämä tarkoittaa, että Kiinassa tuotetaan joka vuosi 20 miljardia vaatekappaletta eli neljä vaatetta jokaista maapallon ihmistä kohden. Tämä on lyhyesti sanottuna Kiinan tuotantokapasiteetti.
Siirrytäänpä seuraavaksi sosiaalisiin kysymyksiin. Kiinan tekstiiliteollisuuden palveluksessa työskentelevät naiset ovat yhteiskunnan alimmilla portailla: monet ansaitsevat alle dollarin päivässä eikä heillä ole mitään oikeuksia. Tästä huolimatta Kiinan osuus maailman tekstiilimarkkinoista on huimassa kasvussa. Maailman köyhimmät valtiot ovat kadottamassa kokonaan omat tekstiilitehtaansa. Aidsin riepottelemassa Afrikassa katoaa päivittäin tuhansia työpaikkoja. Euroopan unionissakin katoaa nykyään päivittäin tuhansia työpaikkoja. Koko maailmassa on yli 30 miljoonaa työpaikkaa, jotka ovat vaarassa siirtyä muualle, puhumattakaan niistä 30 miljoonasta työpaikasta, jotka ovat siirtyneet alihankkijoille. Tämä on enemmän kuin perustavanlaatuinen muutos työn maailmassa; tämä on katastrofi.
Kiinan tapahtumat ovat johtaneet siihen, että maa kilpailee tällä hetkellä itsensä kanssa; sosiaaliturvasäännöksiä heikennetään ja yrityksiltä poistetaan niiden yhteiskunnallisia velvoitteita. Meidän puhuessamme reilusta kaupankäynnistä ja työelämän normeista pääoma tekee mitä haluaa.
Arvoisa komission jäsen, pyydänkin teitä ottamaan sosiaaliturvakysymyksen esiin Hongkongissa piakkoin järjestettävissä WTO:n neuvotteluissa. Sanoessamme "kyllä" kaupan vapauttamiselle meidän on myös mietittävä, miten sen teemme. Haluan sanoa tämän kansainvälisen tekstiili-, vaatetus- ja nahkateollisuustyöntekijöiden liiton varapuheenjohtajana. Liittomme yli 10 miljoonaa jäsentä 110 maailman maassa ovat kauhistuneita tästä katastrofista. 
Danutė Budreikaitė (ALDE ).
   – Tekstiiliteollisuus oli EU:n ensimmäinen teollisuusala, joka joutui kärsimään maailmanmarkkinoiden muutoksista. Tekstiilimarkkinoille on ilmestynyt uusia markkinatoimijoita, joista tärkeimmät ovat Kiina ja Intia. On surullista kuulla Euroopan unionin virkamiesten kertovan, että neuvoteltaessa Kiinan jäsenyydestä WTO:ssa kymmenen vuotta sitten kukaan ei kuvitellut Kiinan kasvavan tällaista vauhtia. Tekstiiliteollisuuden ja muiden sektoreiden ongelmat osoittavat, että kyse ei ole yhden ainoan eurooppalaisen valtion kyvyttömyydestä hoitaa talouttaan. Lähes kaikki Euroopan teollisuusalat ovat vaikeuksissa. Euroopan unionin teollisuuspolitiikassa ennakoidaan oikeastaan vain kasvun ja työllisyyden yleistä suuntaa. Siinä ei määritellä, minkä sektorien toimintaa suositellaan laajennettavan; määrittely jää jäsenvaltioiden asiaksi. Esittelijä ehdottaa, että tekstiilituotanto keskitetään Välimeren alueelle Kiinan vastapainoksi. Tämä ei kuitenkaan selvästikään pysäytä Kiinaa vaan Euroopalle ilmestyy uusia kilpailijoita. EU:n teollisuusaloista on tehtävä tutkimus ja niitä varten on laadittava pitkän ajan kehitysennusteet, joissa otetaan huomioon uusien markkinatoimijoiden ilmaantuminen ja markkinoiden jakautuminen. Kehotankin Euroopan parlamenttia pyytämään, että Euroopan komissio laatii ehdotuksia teollisuuspolitiikan tarkistamiseksi ja pitkän ajan teollisuuskehityksen ennustamiseksi vuosiin 2030–2050 saakka. Komission olisi myös annettava teollisuudelle suosituksia niistä tulevaisuuden teollisuusaloista, joihin olisi alettava tehdä investointeja jo tänään. Jos emme ryhdy tällaisiin toimiin, kiinalainen "tsunami" tulee ja hävittää Euroopan teollisuuden. 
Puhemies.
   – Keskeytämme keskustelun tähän; se jatkuu klo 15.00. 

Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, viimeksi kuluneen tunnin aikana tietooni on tullut, että Lontoon liikennevälineisiin on kohdistettu ilmeisesti ennalta suunniteltujen iskujen sarja. Räjäytysten kohteena on ollut kolme bussia ja neljä metroasemaa. Kuolonuhreja on jo vahvistettu aiheutuneen, ja monet ihmiset ovat loukkaantuneet vakavasti. Minulla ei ole vielä tarkkoja lukuja, mutta kuolleita saattaa olla paljon. Raportteja iskuista saapuu muutaman minuutin välein.
Esitän parlamentin puolesta osanottoni kaikille niille, jotka kärsivät näiden raakalaismaisten tekojen seurauksista. Haluan parlamentin puhemiehenä ja kansalaisena, jonka maa vasta viime vuonna koki tällaisen iskusarjan kauheuden, lähettää meidän kaikkien puolesta Ison-Britannian kansalaisille viestin solidaarisuudestamme. Me kaikki olemme rinnallanne tänään. Me emme anna terroristien hirmutekojen tehdä tyhjiksi eurooppalaisia rauhaa ja demokratian arvoja.
Pyydän teitä nyt viettämään minuutin hiljaisuuden.

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana äänestys. 

Marie Anne Isler Béguin (Verts/ALE ),
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin muuttaa osaa tarkistuksesta, toisin sanoen haluamme korvata sanat "etusijalle asetetaan" sanoilla "komissio edistää" (alueellisia hankkeita). 


John Bowis (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, haluaisin esittelijän puolesta ja työjärjestyksen 53 artiklan perusteella kysyä komissiolta, onko se nyt valmis hyväksymään parlamentin tarkistukset. 
Louis Michel,
   .  Hyvät parlamentin jäsenet, komissio pitää kiinni kollegani komission jäsenen Ferrero-Waldnerin eilen ilmoittamasta kannasta, jonka mukaan Euroopan parlamentin kuuleminen on välttämätöntä. 
John Bowis (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, siinä tapauksessa – edelleen esittelijän puolesta – haluaisin pyytää parlamenttia palauttamaan asian valiokuntaan lisäneuvotteluja varten. 

Alessandra Mussolini (NI ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni Euroopan parlamentilla on velvollisuus kunnioittaa vainajia. Juuri tällä hetkellä Lontoossa on tapahtumassa sarja uusia räjähdyksiä. Tämä on hyökkäys koko unionia vastaan, minkä vuoksi on välttämätöntä ottaa yhteys nykyiseen Euroopan unionin puheenjohtajavaltioon.

John Bowis (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, otan asian esille saman artiklan perusteella, saman esittelijän puolesta, ja esitän saman kysymyksen komissiolle. 
Louis Michel,
   .Otan luonnollisesti huomioon parlamentin kannan ja tiedotan siitä kollegiolle. 
John Bowis (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, tämä saattaa olla puolittainen askel eteenpäin, mutta haluaisin yhä palauttaa asian valiokuntaan lisäneuvotteluja varten. 


Sophia in 't Veld (ALDE ),
   .  Arvoisa puhemies, haluaisin selventää, että suosittelemme tässä mietinnössä, että Euroopan parlamentti hylkää sopimuksen matkustajatietojen siirrosta EU:n ja Kanadan välillä. Tämä ei tarkoita, että sopimus ei voi edetä, vaikka me äänestämme sitä vastaan, koska meitä ainoastaan tässä asiassa.
Muistanette, että viime vuonna Euroopan parlamentti hylkäsi vastaavan sopimuksen Yhdysvaltain kanssa sekä asiasisällön että menettelyn perusteella. Sopimus allekirjoitettiin siitä huolimatta, ja sen jälkeen parlamentti vei komission ja neuvoston oikeuteen. Asia on yhä ratkaisematta, ja oikeuden päätöstä odotetaan tämän vuoden loppuun mennessä.
Haluan korostaa, että sopimus Kanadan kanssa on sisällöltään paljon parempi. Annamme tunnustuksen siitä, että komission on neuvotellut hyvän sopimuksen. Komissio kuitenkin valitsi samanlaisen menettelyn kuin Yhdysvaltain kanssa neuvotellun sopimuksen tapauksessa. Sekä Euroopan parlamentti että kansalliset parlamentit on tosiasiassa syrjäytetty. Komission olisi pitänyt valita sen sijaan hyväksyntämenettely.
Oikeudellisten asioiden valiokunta hyväksyi yksimielisesti näkemyksen, että komissio on valinnut väärän oikeusperustan. Jos parlamentin olisi nyt hyväksyttävä tämä menettely, se itse asiassa horjuttaisi vireillä olevaa oikeusjuttua.
Toistan, että äänestys mietinnön puolesta ei estä neuvostoa etenemästä sopimuksen suhteen. Toisin sanoen Euroopan parlamentin hylkäys ei millään tavoin vaaranna sopimusta, mutta samalla parlamentti säilyttää johdonmukaisuutensa aikaisempiin kantoihinsa nähden eikä horjuta oikeusjuttua.
Sen vuoksi pyydän teitä ystävällisesti äänestämään mietinnön puolesta.

Piia-Noora Kauppi (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, kohtaan 26 liittyvästä tarkistuksesta 2 toimitetaan kohta kohdalta -äänestys. Ensimmäinen osa päättyy sanaan "markkinat", ja loput tarkistuksesta poistetaan, jolloin tarkistus on samanlainen kuin alkuperäisessä muodossaan valiokunnassa.
Ehdotan, että ensimmäinen osa hyväksytään. Toista osaa ei hyväksytä, se hylätään. 

Piia-Noora Kauppi (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, tässä tarkistuksessa on kieleen liittyvä ongelma. Haluaisin "ja"-sanan korvattavaksi "tai"-sanalla, jolloin se on vähäisin kaikista mahdollisista syistä, joiden perusteella selvityspalveluun pääsy voidaan evätä. Siten "ja"-sana olisi muutettava englanninkieliseen versioon – joka on alkuperäisversio – ja sen jälkeen kaikkiin muihin kieliversioihin. 

Puhemies.
   – Äänestys päättyi.
Francis Wurtz (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä erään tarkoituksenmukaisen ehdotuksen: emme voineet äänestää jäsen Saïfin tekstiiliteollisuutta koskevasta mietinnöstä tänä aamupäivällä, ja tiedän, että siitä on tarkoitus äänestää tänään iltapäivällä. Olen sitä mieltä, että kun tekstiilialan ongelmilla on huomattavia vaikutuksia, eikä vähiten työllisyyteen liittyviä vaikutuksia, meidän ei pitäisi nyt iltapäivällä äänestää tällaisesta asiasta mitenkään hätäisesti. Ehdotan, että äänestys siirretään seuraavaan istuntojaksoon.
Martin Schulz (PSE ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni jäsen Wurtz on aivan oikeassa; ei ole oleellista, olemmeko käyneet keskustelun loppuun, sillä ei ole merkitystä. Tärkeää on, että äänestystä ei toimiteta enää tänään, vaan vasta seuraavalla istuntoviikolla, siis syyskuun istunnossa. Kannatan ehdottomasti ehdotusta.
Françoise Grossetête (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ymmärrän varsin hyvin kollegoideni argumentit: he ovat oikeassa siinä, että tekstiilialan kysymykset ovat erittäin tärkeitä. Haluaisin vain muistuttaa teitä siitä, että Strasbourgin istuntojakso päättyy torstai-iltapäivisin noin klo 17.00 ja että jäsenten tulisi olla läsnä. Tällaisten lykkäysten pyytäminen merkitsee, että emme tee työtä suunnitellusti täysistuntojemme loppuun saakka. Mielestäni se on erittäin valitettavaa. 

Bernd Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olin pyytänyt puheenvuoroa jo ennen käsittelyjärjestystä koskevia äänestysselityksiä. Haluaisin kysyä teiltä suoraan, onko todellakin oikein anoa äänestyksen siirtoa ennen kuin keskustelu on käyty loppuun. Mielestäni ei. Katson, että sitä olisi pitänyt pyytää vasta keskustelun loputtua, tai että olisimme voineet äänestää siitä tänä iltana. Pyydän teitä tarkistamaan asian iltaan mennessä. Siinä tapauksessa meidän olisi lopullisen äänestyksen yhteydessä äänestettävä vielä lykkäystä koskevasta ehdotuksesta. Näin siksi, että mielestäni oli sääntöjenvastaista äänestää siitä kesken keskustelun. 

Claude Moraes (PSE ),
   . Mietintöni koskee Luxemburgin suurherttuakunnan aloitetta neuvoston päätöksen tekemiseksi Europolin henkilöstöön sovellettavien peruspalkkojen ja lisien mukauttamisesta, ja äänestän tänään sen puolesta, koska olemme saaneet joitakin lupauksia suuremmasta vastuuvelvollisuudesta ja avoimuudesta tavassa, jolla Europolin toimintoja johdetaan. Europol on erittäin tärkeä Euroopan kansalaisille ja Euroopan parlamentille. Europolin toiminta esimerkiksi huumausainekaupan, laittoman ihmiskaupan ja muun järjestetyn rikollisuuden torjumiseksi on ensiarvoisen tärkeää, ja sillä on EU:n laajentumisen ja mahdollisten tulevien laajentumisten vuoksi yhä suurempi merkitys. Äänestän mietintöni puolesta, ja olen pannut merkille kesäkuussa 2005 uuden johtajan kuulemiseksi järjestetyn Euroopan parlamentin kuulemistilaisuuden ja Euroopan parlamentin vierailun Europolin päämajaan huhtikuussa 2005. On tärkeää, että tuemme Europolin työtä, mutta yhtä tärkeää on, että neuvosto ymmärtää Europolin työn keskeisiä alueita koskevan vastuuvelvollisuuden ja avoimuuden merkityksen. Tällä hetkellä emme vielä ole saavuttaneet tätä vastuuvelvollisuuden tasoa. 

Othmar Karas (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, halusin huomauttaa, että äänestettäessä Isler Béguinin mietinnöstä äänestin kahdesti tarkistusta 43 vastaan. En tehnyt niin siksi, että haluaisin sivuuttaa ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ehdotuksen sisällön, vaan koska meidän on syytä kysyä itseltämme periaatteessa, onko yksittäisten valiokuntien voitava kesken rahoitusnäkymistä käytävää keskustelua hyväksyä päätöslauselmia, jotka ovat ristiriidassa Bögen mietinnön yhteydessä tehtyyn päätökseemme nähden.
Voimme olla neuvotteluissamme neuvoston kanssa vahvoja vain, mikäli emme ennen rahoitusnäkymiä koskevaa päätöstä sabotoi päätöksentekoperustaamme – olkoot yksittäiset valiokuntien esittämät lausunnot kuinka perusteltuja tahansa. Otimme huomioon neuvottelumme rahoitusnäkymistä ja äänestimme siksi vastaan. 
Christa Klaß (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, äänestin Isler Béguinin mietintöä vastaan. Haluan tehdä selväksi, että kannatan sekä ympäristönsuojelua että rahoituksellista järjestelyä, joka on aivan välttämätön. Mielestäni meidän tulee myös pitää kiinni Bögen mietinnössä määrittelemästämme rahoitusnäkymiä koskevasta linjasta. Vastustan kuitenkin ympäristöjärjestöjen ja kansalaisjärjestöjen institutionaalista tukemista sekä sitä, että Euroopan unioni ottaa itselleen yhä uusia tehtäviä.
Ympäristönsuojelussakin on sovellettava toissijaisuusperiaatetta. Ensisijainen vastuu on jäsenvaltioilla. Tämä pätee metsäpolitiikkaan, mutta myös maan ostoon luonnonsuojelutarkoituksiin. Rahavarojen ollessa niukat meidän on keskityttävä oleelliseen, ja se merkitsee ympäristön kannalta vastuullista maankäyttöä. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Ympäristöalan rahoitusvälinettä (Life+) koskeva komission ehdotus on taloudellisilta resursseiltaan riittämätön, ja on mahdotonta hyväksyä, että Natura 2000 -komponentti ei sisälly siihen.
Tänään hyväksytyllä mietinnöllä parantaa merkittävästi komission ehdotusta, sillä siihen sisällytetään rahoitusta kehittämällä luontoa ja biologista monimuotoisuutta koskeva komponentti, joka kattaa Natura-alueiden (EU:n tärkeimpien luonnonalueiden verkosto) luomisen, säilyttämisen ja hallinnoinnin. Siten se myös auttaa saavuttamaan tavoitteet, jotka on asetettu biologisen monimuotoisuuden heikkenemisen pysäyttämiseksi vuoteen 2010 mennessä ja sen jälkeen.
Jätetyt tarkistukset selventävät Life+ -hankkeen tavoitetta. Sen saavuttaminen edellyttää, että ilmakehän kasvihuonekaasupitoisuuksia vähennetään merkittävästi, Euroopan metsiä suojellaan, ympäristötietoutta lisätään ja Euroopan kansalaisten osallistumista ympäristötavoitteiden saavuttamiseen tehostetaan.
On kysyttävä, onko tämä kunnianhimoinen hanke toteutettavissa nykyisillä voimavaroilla ja nykyisellä poliittisella tahdolla. 
David Martin (PSE ),
   . Äänestin tämän mietinnön puolesta. Life+ on yhteisön ympäristöpolitiikan ja lainsäädännön kehittämisen, täytäntöönpanon, valvonnan, arvioinnin ja tiedonvälityksen keskeinen väline. Sillä tuetaan aivan erityisesti kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman täytäntöönpanoa. Meidän on varmistettava, että Life+ -hanketta varten varataan asianmukainen, sen kunnianhimoisten tavoitteiden mukainen talousarvio. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . EU:n osoittama sitoutuminen ympäristökysymyksiin ansaitsee yleisesti tukemme. Velvollisuutemme on yrittää jättää tuleville sukupolville asuttavaksi kelpaava maailma. Siksi on häpeällistä väärinkäyttää luonnonvaroja ikään kuin huomista ei olisi. On kuitenkin tehtävä ero luonnonsuojelupolitiikan ja sellaisen politiikan kesken, joka tuo ympäristön tapahtumien keskipisteeksi, ikään kuin se olisi ainoa olemassa oleva asia. On muitakin keskeisiä alueita, joita ei saa jättää huomiotta, kuten ihmiset, taloudelliset tarpeet ja kehitystarpeet.
Haluan tässä yhteydessä mainita, että jaan pääosin ne huolenaiheet, jotka parlamentti on ilmaissut sekä valiokunnassa että täysistuntokeskustelussa, erityisesti kun sopimus on yleisesti ottaen järkevä. Me suojelemme ympäristöä, koska asetamme ihmiset etusijalle. Sen tulisi periaate, joka ohjaa kaikkia tekojamme. 

Andreas Mölzer (NI ),
   . Monet sveitsiläiset suhtautuvat Euroopan unioniin skeptisesti. He pelkäävät poliittisten oikeuksiensa menettämistä eivätkä halua, että heitä pakotetaan mihinkään. Tähän saakka alppimaa on kulkenut viisaasti kahdenvälisten sopimusten tietä, ja niiden ansiosta sillä on ollut EU:n kanssa etuoikeutettu kumppanuus, jota voisi suositella monelle muullekin valtiolle, joka haluaa säilyttää itsemääräämisoikeutensa ja ominaispiirteensä.
Kriisien ravistelema unioni on tehnyt itsensä naurunalaiseksi kerta toisensa jälkeen: se on joutunut sekasortoon Saksan viisumiskandaalin vuoksi sekä pian tämän jälkeen seuranneen kahden perustuslain hylkäävän "ei"-tuloksen ja ratkaisemattomien talousarviokysymysten vuoksi. Perustuslain hylkääminen on varmaankin helpottanut monien sveitsiläisten päätöstä äänestää Schengenin ja Dublinin sopimusten puolesta, koska sveitsiläisten mieleen on luultavasti pikemminkin löyhä valtioiden liitto kuin keskitetysti johdettu yhtenäinen valtio.
Vallitsevan epäluulon tilanteessa taustalla oleva Schengenin/Dublinin uhka ei ole omiaan vahvistamaan luottamusta, sillä jokainenhan tietää, että syyskuussa on äänestettävä sopimuksen laajentamisesta EU:n uusiin jäsenvaltioihin.
Juuri tämä piittaamattomuus ja aivan ilmeinen suvereenien päätösten yli jyrääminen huolestuttavat Euroopan kansalaisia. Ei ole hyväksyttävää, että tukimiljoonilla ja harhauttavilla lupauksilla houkutellaan uusia jäseniä tai maita tiiviimpiin sidoksiin EU:n kanssa, jolloin niiltä viedään mahdollisuus kulkea omaa tietään EU:n ulkopuolella. 

Agnes Schierhuber (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ilmoitan Euroopan kansanpuolueen ryhmän (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien puolesta, että pidän Euroopan ja Kanadan välistä matkustajatietojen ja matkustajarekisteritietojen käsittelemistä ja välittämistä koskevaa sopimusta hyvänä asiana. Mielestämme tämä sopimus on erittäin tasapainoinen. Se on erittäin tärkeä askel ratkaistaessa maailmanlaajuiseen turvallisuuteen liittyviä arkaluonteisia kysymyksiä ja torjuttaessa kansainvälistä terrorismia, josta olemme tänäänkin saaneet uuden surullisen esimerkin.
PPE-DE-ryhmä äänesti tänään tyhjää, koska halusimme sillä tavoin ilmaista neuvostolle protestimme lyhyiden määräaikojen vuoksi. Näin lyhyet määräajat eivät ole asianmukaisia, eivätkä ne jätä aikaa keskustelulle, joka tästä asiasta on käytävä.
Protestimme kohdistuu yksinomaan menettelyyn. Haluamme tämän sopimuksen, sillä siitä riippuu täällä parlamentissa edustamiemme kansalaisten turvallisuus, ja äänestyskäyttäytymisemme on tarkoitus ilmentää juuri sitä. Haluaisin onnitella komissiota sopimuksesta ja ehdotuksesta sekä esittelijää hänen mietinnöstään. 
Carlos Coelho (PPE-DE ),
   . Pidän Kanadan kanssa tehdyn Kanadaan lentäviin matkustajiin sovellettavan matkustajatietojen (API) ja matkustajarekisteritietojen (PNR) käyttöä koskevan sopimuksen sisältöä hyvänä.
Kannatan erityisesti syrjimättömyyden ja vastavuoroisuuden periaatteita, mahdollisuutta yhdessä arvioida tehtyjen sitoumusten täytäntöönpanoa sekä sitä, että tietojen siirtämistä rajoitetaan tietojen lähettämistä koskevalla järjestelmällä, mikä on hyvä esimerkki myös muille samanlaisille sopimuksille, kuten sopimukselle Yhdysvaltain kanssa.
Mielestäni on ilahduttavaa, että Kanadalla – toisin kuin Yhdysvalloilla – on käytössään tietosuojaa koskeva oikeudellinen järjestelmä, johon kuuluu riippumattoman tietosuojavaltuutetun valvonta. Pidän myönteisenä myös sitä, että Kanadan lain mukaan kansalaisilla on oikeus tutustua omiin henkilötietoihinsa, tarkistaa niitä ja vieläpä vastustaa joidenkin tietojen sisällyttämistä niihin, ja että Kanadan sitoumuksissa tämä oikeus ulotetaan Kanadan ulkopuolella oleviin EU:n kansalaisiin.
Annan tukeni jäsen in ’t Veldin erinomaiselle mietinnölle ja siihen sisältyville ehdotuksille ja olen yhtä mieltä siitä, että meidän on odotettava Yhdysvaltain PNR-tapausta koskevaa tuomioistuimen päätöstä. 

Laima Liucija Andrikienė (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, äänestin Valko-Venäjän poliittista tilannetta ja tiedotusvälineiden riippumattomuutta koskevan päätöslauselman puolesta. Olen kiitollinen eri poliittisia puolueita ja eri poliittisia ryhmiä edustaville kollegoille, jotka tukivat tätä päätöslauselmaa. Odotan komission konkreettisia toimia, joilla annetaan mahdollisimman pian tarvittava apu, niin että riippumattomien radio-ohjelmien lähettäminen ulkomailta – Liettuasta, Puolasta ja mahdollisesti Ukrainasta – Valko-Venäjälle voidaan aloittaa. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Yksi EU:n viimeisimmän laajentumisen suoria vaikutuksia on ollut, että poliitikot, tiedotusvälineet ja ihmiset ovat entistä enemmän kiinnittäneet huomiotaan maihin, jotka ovat nyt EU:n lähimpiä naapureita. Näihin maihin kuuluu syystäkin Valko-Venäjä, jonka tapahtumat ovat vuosikausien ajan antaneet aihetta vakavaan huoleen. Kuten äskettäin kävi täysin selväksi Ukrainan suhteen, EU kykenee käyttämään vaikutusvaltaansa edistääkseen menestyksellistä siirtymistä demokratiaan. Tämä ajatus on taustalla niissä huolenaiheissa, jotka parlamentin hyväksymässä päätöslauselmassa on tuotu esiin ja joille annoin täyden tukeni. 

Luca Romagnoli (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toivon, ettei meidän Euroopassa koskaan enää tarvitse kokea sotaa minkään valtion itsemääräämisoikeutta vastaan. Toivon, ettei koskaan enää tule tilannetta, jossa jokin kansantalous romahtaa Maailmanpankin ummistaessa silmänsä, jossa määrätään kohtuuttomia ehtoja kerta toisensa jälkeen ja jossa julkiset ja valtion omistamat yritykset pakkolunastetaan tai niiden toiminta tehdään mahdottomaksi. Toivon, että jokainen tuntee häpeää Euroopan historian kaikkein alhaisimpien tapahtumien vuoksi, jotka aiheuttivat kuolemaa, kurjuutta ja epävakaisuutta Balkanilla. Näistä syistä äänestin tyhjää äänestettäessä tekopyhästä Srebrenicaa koskevasta päätöslauselmasta. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . On kulunut kymmenen vuotta Euroopan nykyhistorian häpeällisimmistä ajoista. Meidän pitäisi yrittää muistaa tuon ajan hirvittävät tapahtumat ja oppia niistä sekä ymmärtää kaksi erittäin tärkeää asiaa. Ensinnäkin meidän tulisi käsittää, että rauha, jota useimmat ihmiset nykyisin pitävät itsestään selvänä asiana, on hauras lahja. Toiseksi näiden kymmenen vuoden aikana on otettu merkittäviä askelia eteenpäin. Juuri nyt velvollisuutemme on muistaa kauheudet sekä niiden tahojen rooli, jotka rohkaisivat joukkomurhaan ja toimittivat sen. Meidän on myös muistettava se, että tietyt järjestöt laiminlöivät uhrien suojelun, sekä opittava tehdyistä virheistä. 
Catherine Stihler (PSE ),
   . Bosnian Srebrenicassa tehtyä joukkomurhaa ei tulisi unohtaa koskaan. Bosnian serbiarmeija otti heinäkuussa 1995 haltuunsa pienen kylpyläkaupungin, joka oli julistettu YK:n suoja-alueeksi. Viiden päivän aikana 7 000 miestä ja poikaa surmattiin julmalla tavalla. Tämä oli pahin kansanmurha Euroopassa sitten toisen maailmansodan. Vuosikymmen on kulunut, ja miehet, jotka määräsivät joukkomurhan tehtäväksi, ovat yhä vapaana. EU:n on tehtävä kaikki mahdollinen painostaakseen asiaankuuluvia viranomaisia ottamaan kiinni ja asettamaan syytteeseen tästä hirmuteosta vastanneet henkilöt. 
Georgios Toussas (GUE/NGL ),
   .– Kreikan kommunistinen puolue äänesti Srebrenicaa koskevaa päätöslauselmaa vastaan, sillä sitä on mahdoton hyväksyä. Siinä pyritään oikeuttamaan Naton Jugoslaviaan kohdistama kauhea sota ja perustelemaan rikoksia sen väestöä kohtaan. Väestö jaettiin osiin amerikkalaisten ja eurooppalaisten imperialistien interventiolla, joka aluksi sai aikaan sodan maan sisällä, ja sen jälkeen maahan hyökkäsi Nato. Se käyttää Srebrenicaa kaunistellakseen tätä likaista sotaa sekä laillistaakseen yhtäältä tulevat toimensa, joilla se pyrkii Balkanin jakamiseen, ja toisaalta koko alueelle suunnitellut imperialistiset interventiot.
Tarkoitus on antaa siunaus Yhdysvaltain siivittämälle Haagin erityisoikeudenkäyntien sarjalle, jonka syytteeseenpanon perusta on romahtanut ja käynyt mielettömäksi.
Srebrenican osalta haluaisimme korostaa, että 
? vieraan imperialistisen intervention syyt eivät ole salattavissa 
? ihmiset muistavat, että Sarajevon torin pommi, joka teki sodasta entistä vaikeamman, oli ulkomaisen tiedustelupalvelun toiminnan tulos.
Päätöslauselman viittaus Srebrenicaan suurimpana sodanjälkeisenä rikoksena on täydellistä historian väärentämistä, koska suurin sodanjälkeinen imperialismin aiheuttama rikos Euroopassa on Jugoslavian murskaaminen.
Poliittiselta kannalta tarkasteltuna voidaan todeta, että moraalinen vastuu sodasta, Belgradin synnytyssairaalan, Alexinatzissa sijainneen tehohoito-osaston ja koulun pommituksista, siviilien raaoista murhista, rypälepommien käytöstä ja perusrakenteiden tuhoamisesta on amerikkalaisilla ja eurooppalaisilla imperialisteilla. 

Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Kaukoidän suhteidemme avainalueita on Kiinaan kohdistuva asevientikielto. Kannatan sitä, vaikka tiedänkin, että se on ennen kaikkea symbolinen ele, koska Kiina pysyy uhkana Taiwanille ilman eurooppalaisia aseitakin ja koska Kiinassa yhä huolestuttavassa määrin loukataan ihmisoikeuksia.
Kiinan valta ei ole – ei nyt eikä tulevaisuudessa – luonteeltaan yksinomaan sotilaallista. Kiinan merkitys taloudellisena voimatekijänä kasvaa koko ajan, ja maa käyttää valtavat määrät energiaa. Se on demografinen voimatekijä. Se on diplomaattinen voimatekijä, kun otetaan huomioon, että se on Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston pysyvä jäsen ja että se diplomatian ja yhteistyöpolitiikan auttaa kehitysmaita vaatimatta minkäänlaista demokratisointiprosessia – itse asiassa kaukana siitä. Näin ollen EU:ssa on syytä ajatella strategisesti, sen sijaan että keskusteltaisiin pelkästään siitä, poistetaanko vientikielto vai ei. Tärkeimpänä tavoitteenamme on varmistaa, että Kiinasta tulee demokratia. Mikään demokratia ei ole uhka meille, kun taas sellainen sotilaallinen, diplomaattinen ja demografinen voimatekijä, jolla on suunnaton taloudellinen valta ja jossa ei ole minkäänlaista demokraattista valvontaa tai vastapainoa, voi olla uhka keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä. 

Eija-Riitta Korhola (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, en voinut kannattaa maamiinapäätöslauselman johtopäätöksiä, vaikka kehitysyhteistyössä mukana olleena jaan tämän huolen ja pidän maamiinojen käyttöä kehitysmaissa suurena tragediana.
Edustan EU-maata, joka on sitoutunut täyttämään Ottawan-sopimuksen velvoitteet vuoteen 2016 mennessä. Tuolloin luovumme maailman turvallisimmista ja vähiten vahingoittavista miinoista, joilla suojataan 1 324 kilometrin pituista Venäjän rajaamme. Miinat eivät ole hallitsemattomasti maastossa vaan varastossa ja vartioituna. Kun niitä sodan aikana maastoon asennettiin, laadittiin tarkat kartat myöhempää purkua varten. Kukaan siviili ei voi tallata suomalaiseen sakaramiinaan eikä astua vahingossa purkumiinan laukaisinlankaan. Suomen olosuhteisiin raajansa silponeiden lasten kuvat eivät sovellu. Maita, joissa näin tapahtuu, ei Ottawan-sopimuksen piiriin saada. Tiedämme jo nyt, että puolustuksemme heikkenee olennaisesti. On löydettävä tilalle korvaava järjestelmä, jolla on sama funktio mutta eri nimi. Ongelmamme on siis semanttinen.
Voikin kysyä, millaista logiikkaa noudattaa moraali, joka vaatii nykyisten jalkaväkimiinojen hävittämistä mutta hyväksyy korvaavien menetelmien hankkimisen. Ei vihollisen torjunnan ja tuhoamisen tarkoitus muutu siitä, että asejärjestelmä vaihdetaan modernimpaan, kalliimpaan ja tehokkaampaan. Uudet järjestelmät eivät ole millään tavoin nykyisiä maamiinoja hellempiä tappovälineitä. Niidenkin tavoitteena on estää vihollisen eteneminen. Ongelmanratkaisussa tulisikin keskittyä enemmän miinojen käyttöön terrorin välineenä kuin itse laitteeseen. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Jalkaväkimiinat ovat katalimpia sodankäynnissä käytettyjä laitteita, koska ne usein näkymättömällä tavalla ulottavat konfliktin kauhut tulevaisuuteen. Siksi haluamme luonnollisesti tuoda julki, että olemme sitoutuneet varmistamaan miinakieltosopimuksen hyväksymisen ja että jaamme huolenaiheet, jotka parlamentti on tuonut esiin tästä asiasta. Huolenilmaisumme ja sitoutumisemme tämän sopimuksen menestymiseen eivät kuitenkaan riitä. EU:n jäsenvaltioiden kaltaisten maiden on sitouduttava antamaan suoraa tukea uhreille, jotka ovat tavallisesti maissa, joissa on vakavia kehitysongelmia, kuten Angolassa. 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ),
   . PPE-DE-ryhmä äänesti tyhjää äänestyksessä muiden poliittisten ryhmien jättämästä jalkaväkimiinoja koskevasta päätöslauselmasta pääosin siksi, että emme tue päätöslauselman niitä osia, joissa vaaditaan jalkaväkimiinakampanjan ulottamista käsittämään panssarimiinat ja muut ammukset, joita asevoimistamme vastaavat tahot vaativat nykyään käyttöönsä.
Nämä aseet ovat joka tapauksessa eräiden tavanomaisten aseiden käyttöä koskevan yleissopimuksen (CCW) osapuolten harkittavina. Nämä osapuolet muodostavat erittäin vastuuntuntoisen ryhmän, joka tutkii siviilikohteille aiheutuvien vahinkojen minimoimiseksi muun muassa miinojen havaittavuutta, sytyttimien suunnittelua ja itsetuhoutumista.
Mielestämme on tärkeää säilyttää laaja yksimielisyys jalkaväkimiinakysymyksessä, ja sen vuoksi jatkossa huomio on keskitettävä siihen, mitä todella on tehtävä. Maailman monissa osissa on tehtävä turvallisiksi ne alueet, joissa miinat ovat uhkana siviiliväestölle ja estävät talouden kehityksen ja miinojen uhrien auttamisen. 

David Martin (PSE ),
   . Metsien laittomalla ja kestävän kehityksen vastaisella hyödyntämisellä on tuhoava vaikutus sekä ihmiskuntaan että luontoon. Haavoittuvilla seuduilla kuten Amazonin alueella, Keski-Afrikassa, Kaakkois-Aasiassa ja Venäjällä yli puolet hakkuista on laittomia. Brasilian hallitus ilmoitti viime vuonna, että maailman suurimman trooppisen metsän, Amazonin, tuhoutuminen etenee nopeasti. Viime elokuussa päättyneen kahdentoista kuukauden jakson aikana maanviljelys ja hakkuut, jotka olivat etupäässä laittomia, tuhosivat 10 000 neliömailia metsää. Tämä oli suurin vuodessa tapahtunut tuhoutuminen sitten vuoden 1995, jolloin Amazon kutistui noin 11 000 neliömailia.
EU on sitoutunut kansainvälisesti suojelemaan viimeisiä vanhoja metsiä ja vastustamaan laittomia hakkuita ja laitonta puutavaran kauppaa CITES-yleissopimuksen, kestävän kehityksen huippukokouksen (WSSD) ja biodiversiteettisopimuksen (CBD) avulla.
Euroopan komissio julkisti toukokuussa 2003 metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puukauppaa koskevan toimintasuunnitelman. Pyydän komissiota vauhdittamaan tämän tärkeän aloitteen täytäntöönpanoa. 

Bairbre de Brún (GUE/NGL ),
   . Tarkoitukseni oli äänestää tyhjää Kaupin mietinnön koko päätöslauselmasta toimitetussa äänestyksessä. 
David Martin (PSE ),
   . Mielestäni tämä mietintö antaa erityisesti arvopaperikaupan selvitystoiminnan osalta erittäin hyvän panoksen tiellä kohti rahoituspalvelujen sisämarkkinoita.
Selvitystoimintaa koskeva yhteinen sääntely- ja valvontajärjestelmä on välttämätön ulotettaessa sisämarkkinat yhä enemmän rahoituspalveluihin. Tämä mietintö viitoittaa järkevän lähestymistavan sellaisen järjestelmän suunnittelemiseksi. 

Hans-Gert Poettering (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ilmoitan PPE-DE-ryhmän puolesta Bulgariaa ja Romaniaa koskeneesta äänestyksestä, että aloitteen eilisen keskustelun aikaansaamiseksi teki meidän ryhmämme. Haluaisimme korostaa, että Euroopan unionin aikaisempi laajentuminen onnistui erittäin hyvin, ja toivomme samaa tulosta myös Bulgarian ja Romanian liittymiseltä unioniin. Mikään muu parlamentin ryhmä ei äänestyksessä antanut Bulgarian ja Romanian liittymisen puolesta yhtä paljon ääniä kuin PPE-DE-ryhmä. Toivomme, että liittyminen onnistuu. Toivomme myös, että liittymissopimuksia sovelletaan kokonaisuudessaan ja niiden sisällön kaikilta osin.
Tarkkailijoiden osalta meillä oli erilainen näkemys. Puheenjohtajakokous, joka kokoontui 9. kesäkuuta, päätti, että tarkkailijoiden on määrä saapua 26. syyskuuta. Haluan korostaa, että ajatus kutsua tarkkailijat kymmenestä nyt jo jäseneksi tulleesta valtiosta oli aikoinaan peräisin meidän ryhmästämme. Kannatamme vahvasti ajatusta, että maiden, joiden on määrä liittyä unioniin, olisi lähetettävä tarkkailijat.
Mielestämme olisi ollut suotavaa, että tarkkailijat olisivat vuotta ennen heidän kotimaidensa liittymistä tulleet tänne Euroopan parlamenttiin, kuten tapahtui kymmenestä uudesta jäsenvaltiosta tulleen tarkkailijan tapauksessa. Kun siirsimme keskustelun maanantaille, olisi ollut tilaisuus ilmoittaa parlamentille, että parlamentin puhemies oli jo laajentanut kutsun koskemaan myös heitä, mitä me emme tienneet. Olisi ollut välttämätöntä ilmoittaa siitä meille.
Tässä tilanteessa peruutimme sitten pyyntömme ja molemmat pyytämämme äänestystä koskeneet muutokset. Mielestämme olisi ollut hyvä, jos olisimme päässeet tässä yhteiseen kantaan. Ryhmämme enemmistö kannatti äänestyksestä pidättäytymistä. Sen vuoksi emme äänestäneet yhteisen päätöslauselmaesityksen puolesta. Demokraatteina tietenkin kunnioitamme ääntenenemmistön mukaista tulosta. Tarkkailijoiden tulo on hyvä asia, ja odotamme innolla yhteistyötä heidän kanssaan. 
Carlo Fatuzzo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, äänestin Bulgarian ja Romanian tarkkailijoiden Euroopan parlamenttiin kutsumista koskevan päätöslauselman puolesta. Katson, että tämä on erittäin tärkeä askel kohti päivää, jolloin nämä kaksi viimeistä entistä kommunistista valtiota, jotka mielestäni olisi pitänyt hyväksyä jäseniksi samanaikaisesti muiden kahdeksan maan kanssa 1. Toukokuuta 2004, ovat täysjäseniä.
Italian kansallislauluun sisältyy sanat "", jotka merkitsevät – sanon tämän avuksi tulkeille – "liittykäämme yhteen tulevia taisteluja varten". Muutama hetki sitten Lontoosta saamamme kauhu- uutiset saavat minut sanomaan, että jos kaikki unionin jäsenvaltiot säilyvät yhtenäisinä, ne kykenevät paljon paremmin suojelemaan itseään järjettömiltä hyökkäyksiltä demokratiaa vastaan, jollainen Lontoossa on parhaillaan meneillään. 
Othmar Karas (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin täydentää ryhmämme puheenjohtajan sanomaa, ja sanoa, että äänestin Romaniaa ja Bulgariaa koskevista päätöslauselmista toimitetuissa äänestyksissä tyhjää, koska se, että parlamentin puhemies oli jo perjantaina lähettänyt kirjallisen kutsun tarkkailijoille, merkitsi, että kummallakaan päätöslauselmalla ei ollut enää menettelyoikeudellista perustaa.
Me PPE-DE-ryhmässä olemme reagoineet tähän menettelyoikeudellisen perustan muuttumiseen peruuttamalla päätöslauselman, mikä mielestämme oli oikein. Koska toinen puoli ei ollut toiminut samoin, ja päätökset - joiden asiasisältöä emme vastustaneet – oli jo tehty ja niiden pohjalta oli myös toimittu, ei ollut välttämätöntä tehdä uutta päätöstä. Periaatteisiini kuuluu, että jos jollekulle on esitetty kutsu, kutsua ei voi perua, jos olosuhteet eivät ole muuttuneet. Kutsutut ovat lämpimästi tervetulleita, ja odotamme innolla yhteistyötä heidän kanssaan. Mielestämme päivämäärän vahvistamista tärkeämpää on, että kaikkia liittyviä valtioita kohdellaan tasapuolisesti, säännöistä pidetään kiinni, ja asiasisällöt otetaan vakavasti. Muussa tapauksessa kansalaisilla on tunne, ettemme kohtele kaikkia tasapuolisesti.
Minun on vielä toistettava, että parlamentin puhemiehen velvollisuus olisi ollut maanantain keskustelun aikana ilmoittaa meille tarkkaan, miten hän oli toiminut. Jos hän olisi tehnyt niin, olisimme säästyneet monenlaiselta syyttelyltä, hämmennykseltä ja monelta väärinkäsitykseltä sekä ennen tätä keskustelua että sen aikana. 
David Martin, (PSE ),
   . Kannatan lämpimästi tätä Bulgariasta ja Romaniasta kutsuttavia tarkkailijoita koskevaa päätöslauselmaa.
Bulgarian ja Romanian parlamenttien tarkkailijoiden läsnäolo voi antaa hyödyllisen panoksen tuloksekkaan liittymisen valmisteluihin. Iloitsen ennakolta tarkkailijoiden saapumisesta. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Kun tunnen Bulgarian mahdollista EU:hun liittymistä koskevien neuvottelujen tilanteen, vielä voitettavana olevat vaikeudet ja uusimmat liittymisprosessit, olen sitä mieltä, että vaikka tämä prosessi voi kestää kauemmin, Bulgarialle ja sen poliitikoille pitäisi asettaa samat ehdot, jotka asetettiin muille maille niiden ollessa samassa vaiheessa. Siksi kannatan puheenjohtajakokouksen 9. kesäkuuta hyväksymää päätöstä pyytää Bulgarian ja Romanian parlamentteja nimittämään parlamentin tarkkailijat ja kutsua nämä edustajat 26. Syyskuuta 2005 lähtien osallistumaan Euroopan parlamentin työhön aina maiden muodolliseen EU:hun liittymiseen asti. 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ),
   . Euroopan demokraatit ja monet muut PPE-DE-ryhmässä antoivat täyden tukensa yhteiselle päätöslauselmaesitykselle ja vastustivat epäedullisia ehdotuksia, jotka sitten peruutettiin. Pahoittelemme, että tämä aihe tuotiin tarpeettomasti parlamentin käsittelyyn tässä vaiheessa.
Vahvistamme sitoutumisemme EU:n pikaiseen laajentumiseen, jonka yhteydessä Bulgaria ja Romania liittyvät unioniin, sekä näiden maiden parlamenttien tarkkailijoiden kutsumiseen osallistumaan Euroopan parlamentin työhön syyskuussa. Tämä on mahdollista heti, kun liittymissopimus on allekirjoitettu, mikä oli käytäntö myös aikaisemmin.
Me kaikki myönnämme, että on tehtävä vielä paljon työtä, jotta Bulgaria ja Romania ovat valmiit liittymään ajallaan unioniin. Tässä vaiheessa on kuitenkin täysin hyödytöntä puhua viivästymisestä ja ennenaikaista tuoda esiin suojalausekkeiden haamuja. Tässä mielessä toistamme, että on tarpeen varmistaa, että kutakin maata kohdellaan sen omien ansioiden perusteella.
Bulgarian 25. kesäkuuta pidettyjen vaalien tulos oli epäselvä. Siksi on erittäin tärkeää, että maahan asetetaan mahdollisimman pian vakaa ja laajapohjainen koalitiohallitus, jonka toiminnassa korostuu jatkuvuus ja joka toteuttaa ripeästi ja tehokkaasti välttämättömän nykyaikaistamis- ja uudistusohjelman. 


Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Saïfin laatimasta kansainvälisen kaupan valiokunnan mietinnöstä (A6-0193/2005) tekstiili- ja vaatetusalasta vuoden 2005 jälkeen [2004/2265(INI)]. 
Hélène Flautre (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, koska jatkamme keskustelua hyvin huolestuttavissa olosuhteissa, haluan aloittaa puheenvuoroni esittämällä syvät surunvalitteluni Lontoon pommi-iskuissa, joiden kauheista seurauksista saamme kuulla koko ajan, menehtyneiden omaisille.
Palatakseni keskusteluun, jonka hyvin suuri merkitys todettiin tänä aamuna, haluan sanoa, että ryhmäni korosti Caroline Lucasin puheenvuoron välityksellä tukevansa voimakkaasti ehdotettuja väliaikaisia toimenpiteitä. Haluaisin tänään korostaa tiettyjä kohtia, jotka ovat mielestäni olennaisen tärkeitä. Ensimmäinen koskee mietinnön kahta kappaletta, joissa pyritään minimoimaan REACH-direktiivin soveltamisala, mitä ei mielestämme voi lainkaan hyväksyä. Noissa kahdessa kappaleessa annetaan itse asiassa hyvin selkeä suositus direktiivin soveltamisalan rajoittamiseksi, jotta ehkäistään sen (oletetut) haitalliset seuraukset tekstiiliteollisuudelle ja sen kilpailukyvylle. Haluaisin muistuttaa, että REACH-direktiivin luonnoksessa, josta parlamentissa parhaillaan keskustellaan, ehdotetaan terveydelle ja ympäristölle mahdollisesti haitallisten kemiallisten aineiden käytön rekisteröintiä, arviointia ja valvontaa.
Näitä viittauksia ei näin ollen voi mitenkään hyväksyä, koska emme usko, että teollisuuden kilpailukykyä voidaan lisätä terveyden, ympäristön ja työntekijöiden työolosuhteiden kustannuksella. Vielä tuomittavampia ne ovat, koska esimerkiksi alueellani Nord-Pas-de-Calais’ssa, jossa on tehty voimakkaita rakenneuudistuksia, käydään valitettavasti hyvin tiiviisti tällaista keskustelua, jolla puolletaan vallitsevia ympäristövaatimuksia, jotta, näin ainakin sanotaan, suojellaan työpaikkoja. Tämä johtaa järjestelmällisesti yhteiskunnan ja ympäristön tuhoon. Tarkoitan tietenkin hyvin lukuisia asbestin uhreja. Ajattelen myös Metaleurop-asiaa, josta keskusteltiin laajasti parlamentissa ja jonka vuoksi alueen asukkaat menettivät työpaikkansa, terveytensä ja maansa, jota ei voi vuosiin käyttää.
Tämä hyökkäys REACH-direktiiviä vastaan on siis täysin aiheeton varsinkin kun sen pitäisi yleensä vaikuttaa tekstiiliteollisuuteen ja kemian teollisuuteen innovaatiokykyä suosivasti ja edistävästi. Keskustelua olisi kohdistettava paljon enemmän kiinalaisten tekstiilituotteiden alhaisista tuotantokustannuksista johtuviin kilpailuetuihin. Olisi syytä tietää, että alhaiset tuotantokustannukset johtuvat kiinalaisten työntekijöiden hyväksikäytöstä ja heidän vaatimustensa väkivaltaisesta tukahduttamisesta.
Haluan esittää otteen varsin tuoreesta, vuonna 2002 tehdystä, Amnesty Internationalin selvityksestä, jossa sanotaan hyvin selvästi, että yksityisissä yrityksissä Kiinassa ylityöt ovat pakollisia, mutta niistä ei makseta, ja että joissakin tehtaissa ylitöistä kieltäytymisestä tai myöhässä töihin tulemisesta annetaan sakkoja. Kiinalaiset työntekijät tekevät työtä 10–12 tuntia päivässä ja heidän asuin- ja ruokamenonsa vähennetään usein suoraan palkasta. On varsin tavallista, että liikeyritys pidättää palkkoja joskus kaksi kuukautta tai pitää hallussaan tiettyjen työntekijöiden henkilökortteja useita kuukausia. Ammattiyhdistykset pidetään siis tiukasti kurissa.
Koska olemme keskustelleet rakentavasti Kiinan kanssa ihmisoikeuksista – keskusteluja käytiin viime viikollakin – minusta näyttää siltä, että ammattiyhdistysten vapautta olisi korostettava. Kiinan vankiloissa tällä hetkellä oleviin lukuisiin ammattiyhdistyshenkilöihin olisi kohdistettava suojatoimenpiteitä, joita edellytetään EU:n ihmisoikeuksien puolustajia koskevissa EU:n suuntaviivoissa. Tämä on aivan ratkaiseva tekijä keskustelussa, joka on mielestäni epäoikeudenmukaisesti salattu. 
Jacky Henin (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, sadat tekstiilialan työntekijät ovat 1. tammikuuta lähtien joutuneet kadulle ja kymmenet pienet ja keskisuuret yritykset ja teollisuusyritykset ovat kadonneet osaamisineen. On vaikea sanoa, mutta ei Kiinasta tuotavia housuja ja T-paitoja pitäisi laskea, vaan tuhottuja työpaikkoja ja pilalle menneitä elämiä.
Kun kuulemme komission ja ministerineuvoston sanovan, "emme tiedä, emme tienneet, emme voineet tietää, se on Kiinan syytä"’, voin vain huudahtaa, että ketä he yrittävät petkuttaa? Päätös poistaa kiintiöt tehtiin 10 vuotta sitten kaikkien hallitusten välisellä sopimuksella. Kiina on kuulunut Maailman kauppajärjestöön WTO:hon lähes neljä vuotta. Kahden viimeksi kuluneen vuoden aikana Kiina on ostanut yhdeksän kymmenestä tekstiilikoneesta. Äärimmäisen nykyaikaisia tehtaita on rakennettu suorien tai epäsuorien pääomasijoitusten, eurooppalaiset mukaan luettuina, ansiosta. Euroopan hallitukset ja toimielimet tiesivät kaiken tämän eivätkä ole tehneet juuri mitään. Ne ovat sen vuoksi kokonaan ja yhdessä vastuussa asiasta.
Komission jäsen Mandelsonin Pekingin viranomaisten kanssa tekemällä surkealla sopimuksella ei muuteta mitään. Komission jäsen Mandelson, jota ei voi sanoin kuvailla, on kuin Molièren lääkäri, joka odottaa, että potilas kuolee, jotta voi varmistaa tämän sairauden. Oli miten oli, voiko Euroopan yleiset edut sovittaa pankkimaailman yleisiin etuihin? Investoidako Kiinaan, Turkkiin vai muualle?
Tänään ongelmana on tekstiiliteollisuus, mutta huomenna autoteollisuus tai kenties ilmailuteollisuus, koska Kiina valmistaa jo Airbusin ovia ja rakentaa eurooppalaisten, kanadalaisten ja brasilialaisten tuotteiden kanssa kilpailevaa aluelentokonetta. Olitte yllättyneitä siitä, että suurin osa niistä harvoista, jotka saivat äänestää Euroopassa, hylkäsi vaistomaisesti ultraliberaalin perustuslakinne! Tämä perustuslain hyvin voimakas torjuminen on kuitenkin ihmisten tuomio menettelyllemme tekstiiliteollisuuteen liittyvät menettelyt mukaan luettuina. Kansalaiset eivät halua tästä menettelytavasta unionin peruslakia.
Jos haluamme pelastaa tekstiiliteollisuutemme ja kehittää sitä, on aika vaihtaa menettelytapaa. Kun kiintiöiden poistamista on lykätty, komission velvollisuutena on edistää ja tukea tutkimusta ja kehitystä sekä koulutustoimia alalla. Euroopan keskuspankin olisi tuettava alhaisen koron luottojen käyttöönottoa alalla toimiville pienille ja keskisuurille yrityksille ja teollisuusyrityksille ja edistää näin työllisyyttä, tutkimusta ja koulutusta. Unionin olisi ryhdyttävä toimiin lasten, orjatyövoiman tai niiden työntekijöiden tuottamien hyödykkeiden tuonnin ehkäisemiseksi, joilta on kielletty vapaus osallistua ammattiyhdistystoimintaan, ja määrättävä vero sosiaaliselle polkumyynnille. Lopuksi totean, että kehitysmaita olisi autettava kehittämään sisämarkkinoitaan. 
Georgios Papastamkos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Saïfia ja haluan panna merkille komission myötävaikutuksen tiettyihin vuoropuhelun kohtiin, yksimielisyyteen ja/tai erimielisyyteen strategisesti tärkeästä Euroopan tekstiili- ja vaatetusteollisuuden alasta.
Kannatan markkinoiden avaamista. Vastustan uusprotektionismia, mutta kannatan vastavuoroisuusperiaatetta. Kannatan kiintiöiden poistamista, mutta vain jos samalla sitoudutaan samankaltaisiin velvoitteisiin, jotka koskevat tehtävään liittyviä ja teknisiä esteitä.
Kannatan kansainvälistä kilpailua, mutta vastustan kaikkia sen vääristymisen muotoja. Kannatan vapaata, mutta tasapainoista kaupankäyntiä, mutta vastustan teollis- ja tekijänoikeuksien rikkomisia, vastustan jäljennöksiä ja piratismia sekä taloudellisen, sosiaalisen ja ekologisen polkumyynnin kovia käytänteitä.
Kannatan Kiinan kanssa sovittuja ratkaisuja ja yhteisymmärryspöytäkirjaa, mutta samalla vastustan hajanaista lähestymistapaa, jota on käytetty Kiinan voimakkaan Eurooppaan viennin suhteen. Vastustan vieläkin suuressa määrin suljettuja ja peiteltyjä Kiinan markkinoita, tuonnin suurten esteiden säilyttämistä, epäoikeudenmukaisten käytänteiden soveltamista ja perusteellisia polkumyyntikäytäntöjen tutkimuksia koskevan tarkoituksenmukaisen yhteistyön puuttumista.
Kannatan Euro–Välimeri-kauppavyöhykkeen perustamista välittömästi vastavuoroisuusperiaatteen mukaisesti. Kannatan riittävää yhteisön rahoitusta, jolla vahvistetaan tutkimusta ja innovaatiota erityisesti Euroopan unionin epäsuotuisilla alueilla.
Edut ja haitat – eivätkä ne kaikki ole tässä – ovat olennainen osa Euroopan unionin ja Kiinan suhteiden todellista haastetta sekä maailman kauppajärjestelmän haastetta yleensä.
Lopuksi haluan esittää myötätuntoni Lontoon uhrien omaisille ja lisätä, että brittiläisen puheenjohtajan tavoin minäkin tunnen suurta vastenmielisyyttä tapauksen johdosta. 
Jörg Leichtfried (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tekstiilialan viimeisimmän, 1. tammikuuta 2005 toteutetun vapauttamiskierroksen kohtalokkaiden seurausten vuoksi tarvittiin kiireellisiä toimia, ja olen hyvin iloinen, että komissio on tehnyt jotain. Vaikka komissio ansaitsee suuret kiitokset siitä, että se aloitti neuvottelut nopeasti ja ryhtyi toimiin tilanteen ratkaisemiseksi, toimet olisivat voineet olla paljon kauaskantoisempia ja niihin olisi voitu ryhtyä aikaisemmin.
Haluan korostaa, että parlamentin osa asiassa on ollut merkittävä. Juuri parlamentin toimet ajoivat komission hyvin suuressa määrin turvautumaan näihin toimiin. Jos komissio olisi jätetty kokonaan rauhaan, se olisi varmaan tehnyt paljon vähemmän. Kuitenkin juuri tällaisiin haasteisiin Euroopan on menettelyllään vastattava.
Meillä täällä Euroopassa on se suuri etu, – ja se on yksi niistä, joista olen iloinen – että kuluttajat ovat varmasti maailman kypsimpiä, joten heille pitäisi antaa tilaisuus päättää yksityiskohtaisempien tietojen perusteella ja helpommin mitä ja miten he ostavat. Olisi harkittava mahdollisuutta ottaa käyttöön "valmistettu Euroopassa" -merkki, jota olisi voitava käyttää ainoastaan tiettyjen hyvin tiukkojen kriteerien täytyttyä, joista ensimmäinen on tietysti kansainvälisten työnormien noudattaminen sosiaalisten normien ja ympäristönormien ohella ja lapsityövoiman käytön kieltäminen.
Jos onnistumme tässä, pystymme löytämään myös toisen keinon kehitykseen vastaamiseksi ja maailman muuttamiseksi sosiaalisesti paljon vastuullisemmaksi ja puhtaammaksi. 
Patrizia Toia (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni tämä keskustelu, jota valitettavasti käydään varsin tyhjässä istuntosalissa, on tärkeä, koska se koskee yhtä Euroopan teollisuuden merkittävimmistä aloista, minkä vuoksi se on tärkeä Euroopan taloudelle ja kansalaisille.
Kyseessä on ala, joka joitakin vuosia sitten koki hyvin vakavan kriisin. Kriisi on nyt syventynyt uusien kauppasopimusten käyttöönoton ja monien kaupan esteiden häviämisen vuoksi, mutta alalla oli ollut suuria vaikeuksia jo pitkään.
Ala on merkittävä, sillä liikevaihto on suuri, työntekijöitä on paljon, se on jakautunut useisiin Euroopan maihin ja se on keskittynyt erityisesti tietyille alueille. Tästä johtuen alan kriisi johtaa joissakin paikallisissa tilanteissa vakavaan talouden ja tuotannon järjestelmän kriisiin.
Kuten olemme sanoneet muissa yhteyksissä, meidänkin nähdäksemme komissio puuttui asiaan hieman myöhään. Sitä oli jo vaadittu jonkin aikaa tosiseikkojen perusteella, koska oli nähtävissä, mitä tuonnille ja sen määrälle tapahtuisi.
Tästä arvostelusta huolimatta suhtaudumme kuitenkin myönteisesti komission jäsen Mandelsonin toteuttamiin toimiin. Kehotamme häntä tutkimaan saavutettua sopimusta, sen täytäntöönpanoa, ja myös sitä mitä tapahtuu muissa tuotekategorioissa. Kysymystä ei ole ratkaistu lopullisesti, ja toimia, joita on toteutettu joidenkin tuotekategorioiden hyväksi tilanteen hillitsemiseksi jollain tavoin, voidaan tarvita tulevina kuukausina toisissa tuotekategorioissa.
Nyt emme saa hukata voittamaamme aikaa ja meidän on hyödynnettävä suosituksia, jotka ovat peräisin korkean tason ryhmältä, yrittäjien ja työmarkkinaosapuolten kanssa tehdystä yhteistyöstä ja meneillään olevista keskusteluista. Toimiin on ryhdyttävä alan rakenneuudistuksen ja uudelleenjärjestelyn edistämiseksi sekä syvän rakennekriisin yli pääsemiseksi. Tarkoitan erityisesti työllisyyttä, ammatillista koulutusta, lainatukea ja kaikkia innovaatioita, joilla voidaan auttaa tätä Euroopalle hyvin tärkeää alaa pysymään tärkeänä. 
Luca Romagnoli (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tekstiili- ja vaatetusteollisuuden tulevaisuus on ollut synkkä siitä asti kun Eurooppa ja sen kansalliset valtiot ovat olleet Maailman kauppajärjestön diktatuurin alaisia ja vapaiden markkinoiden sekä talouselämässä ja politiikassa vallitsevan rahoitussäännön valtaansa alistamia, ja siksi ne ovat myöntyneet globalisaatioon, jota parlamentissa on myös usein ylistetty. Seurauksena on ollut teollisuuden, tuotannon ja kansallisen työn suojelusta luopuminen.
Tällä useiden eurooppalaisten tavaroiden ja hyödykkeiden vientinäkymät ovat lähes olemattomat, koska on mahdotonta pitää puoliaan kehitysmaiden markkinoilla vaikuttavien niin kutsuttujen Aasian tiikereiden harjoittamaa kilpailua vastaan. Lisäksi olemme joutuneet ennen näkemättömään kilpailuun omilla sisämarkkinoillamme, mikä johtuu sekä tavaroiden tuonnista mainituista maista että pirullisesta mekanismista, joka sallii Euroopan tuottajien, jotka ovat kenties myös saaneet hallitukselta rahoitusta toimiinsa, sijoittaa uudelleen tuotantoa, tuoda maahan ja markkinoida tuotteitaan maissa, joista tavaramerkit ovat peräisin.
Teollisuusyhdistysten antamien synkkien ennusteiden ja byrokraattisesta Euroopasta johtuvan kansallisen riippumattomuuden puuttumisen vuoksi yksittäiset jäsenvaltiot eivät voi ryhtyä toimiin. Siksi komission on edistettävä menettelytapoja ja direktiivejä, joilla tuetaan eurooppalaisia liikeyrityksiä ja työnantajia alalla ja estetään se, että EU-maissa markkinoidaan markkinoillemme tunkeutuvien Aasian tiikerien tuottamia tavaroita. Näitä ovat muun muassa tavarat, jotka on tuotettu kuluttajan saamatta minkäänlaisia takuita tuotantoprosesseista ja käytetyistä materiaaleista, joilla on usein hyvin suuri ympäristövaikutus ja joissa ei myöskään kunnioiteta sosiaalisia takeita ja työntekijän arvoa, mikä on täysin ristiriidassa Maailman kauppajärjestön määräysten kanssa. 
Jean Louis Cottigny (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Kiinan ja Euroopan välisen tekstiilialan kaupan tapahtumat ennakoivat mielestämme sitä, mitä tulee tapahtumaan monilla aloilla lähivuosina. Tämä on vasta ensimmäinen vaihe. Sen vuoksi vastauksemme tähän kysymykseen juuri nyt hyödyttävät jatkossa muita teollisuuden aloja. Kansainvälisen kaupan sääntelyn purkamista ei voida hyväksyä, jos emme välitä siihen liittyvistä inhimillisistä, taloudellisista ja ympäristöä koskevista seurauksista. Hyvä esimerkki on tekstiiliala, jolla pelättiin kiintiöiden poistamista ja jolla on tapahtunut lukemattomia yritysten rakenneuudistuksia, jopa suoranaisia sulkemisia alueilla, joilla teollisuus on vielä hyvin huomattavaa. Olemme tavallaan voimattomia joutuessamme kohtaamaan tämän inhimillisen kärsimyksen.
Suojalausekkeiden käyttöönotto, väärennösten torjunta, tutkimuksen tukeminen ja tietojen antaminen ovat kaikki hyviä keinoja, mutta ne eivät riitä. Saïfin mietinnön 18 ja 24 kohdassa korostetaan perustellusti, että nykyaikaista orjuutta ja pakkotyötä sekä lasten hyväksikäyttöä kaikissa sen muodoissa on torjuttava. Muun muassa ihmisarvon kunnioitukseen perustuva nykyaikainen taloutemme ei todellakaan voi missään olosuhteissa kilpailla tällaisia hyväksikäyttöjä vastaan. Saïfin vastaukset näiden vitsausten torjumiseksi eivät kuitenkaan riitä. Pitää voida iskeä sinne mihin sattuu.
Sen vuoksi me neljää poliittista ryhmää edustavat 50 jäsentä olemme esittäneet tarkistuksen, jossa komissiota kehotetaan pohtimaan eettisen veron määräämistä tuotteille, jotka on todistetusti valmistettu kaikkien ihmisarvoa kunnioittavien sääntöjen vastaisesti ja ennen kaikkea lapsia hyväksi käyttäen. On olennaisen tärkeää, että parlamentin kaltainen toimielin palvelee useita sukupolvia ja auttaa luomaan toivoa. 
Anne Laperrouze (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, suhtaudumme todella myönteisesti Euroopan komission Kiinan viranomaisten kanssa käymien neuvottelujen tuloksiin. Tämä tuo hieman helpotusta yrityksille, joihin tuonnin valtava kasvu on vaikuttanut, tässä äärimmäisen vakavassa tekstiili- ja vaatetusalan kriisissä. Nyt on välttämätöntä valvoa suojalausekkeiden täytäntöönpanoa ja arvioida näiden toimenpiteiden vaikutuksia.
Haluaisin esittää komission jäsenelle kolme kysymystä. Miten aiotte vastata Euroopan parlamentin päätöslauselmaan tekstiili- ja vaatetusteollisuuden tulevaisuudesta? Miten aiotte panna täytäntöön korkean tason ryhmän suositukset, joihin parlamentti suhtautuu hyvin myönteisesti? Ja mihin toimiin aiotte ryhtyä, jotta yritykset voivat päästä markkinoille? Voisiko Euroopan unioni esimerkiksi tukea niille eurooppalaisille pienille ja keskisuurille yrityksille yhteisiä kaupankäynnin strategioita, jotka saattavat haluta muodostaa tilapäisiä yhteenliittymiä uusien, esimerkiksi Kiinan markkinoiden valtaamiseksi?
Kollegani ovat jo sanoneet tämän, mutta tekstiilialan nykyinen kriisi oli ennalta nähtävissä ja muiden teollisuudenalojen kriisit ovat nähtävissä kansainvälisen talouden taustaa vasten. Meidän kaikkien on tehtävä työtä vilpittömästi ja sitkeästi tekstiili-, vaatetus- ja nahkateollisuuden turvaamiseksi. Se mitä tästä kriisistä opimme, auttaa meitä pitkällä aikavälillä säilyttämään ja kehittämään muita Euroopan talouden aloja. 
Antonio Tajani (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tekstiili- ja vaatetusalan tulevaisuudesta vuoden 2005 jälkeen laaditussa mietinnössä annetaan epäilemättä tyhjentävä kuva uudesta talouteen ja kaupankäyntiin liittyvästä kansainvälisestä todellisuudesta. Tekstiili- ja vaatetusala on hyvin tärkeä Euroopan unionille, ja yhdyn sen vuoksi Saïfin protestiin siitä, että asiasta vastaava komission jäsen ei ole nyt täällä parlamentissa.
Pääasiassa pienistä ja keskisuurista yrityksistä koostuva ala on tällä hetkellä suurissa vaikeuksissa, koska äärimmäisen halvalla tuotettavat ja myytävät kiinalaiset tavarat valtaavat markkinoitamme. Tuonti Kiinasta on kasvanut huolestuttavasti erityisesti tuontikiintiöiden lopullisen poistamisen jälkeen 1. tammikuuta 2005. Tämän seurauksena EU:n tekstiili- ja vaatetusala ovat aivan uudenlaisen paineen alla. Tehtaitamme suljetaan yhä enemmän ja tuhannet työntekijät jäävät ilman työpaikkaa. Italiassa 24 000 työpaikkaa menetettiin vuonna  2004 ja yli 66 000 on menetetty kolmen viimeksi kuluneen vuoden aikana.
On korostettava, että tämä ongelma vaikuttaa kaikkiin kehitysmaihin, jotka vievät tuotteitaan Eurooppaan ja jotka eivät enää voi kestää Kiinan kilpailua. Seurauksena on se, että tehtaita suljetaan Euroopan lisäksi myös Sri Lankassa, Pakistanissa, Marokossa ja Välimeren alueella kokonaisuudessaan.
Mitä me voimme tehdä? Koska maailmankauppaan on ilmaantunut uusia, hyökkääviä toimijoita, erityisesti Kiina ja Intia, on välttämätöntä tarkistaa yhteisön kauppapolitiikan perinteisiä tavoitteita, joille on ominaista markkinoiden mahdollisimman laaja avaaminen Euroopan teollisuuden edistämiseksi maailmanlaajuisesti. Tämänhetkisen näkymän ja sen todennäköisen kehityksen vuoksi tarvitaan kuitenkin varovaisempaa lähestymistapaa Euroopan teollisuuden suojelemiseksi tasapainottomalta ja tuhoisalta kilpailulta.
Seuraavia toimia on toteutettava kiireellisesti. Kuten komission jäsen Michel sanoi parlamentissa tänä aamuna, on hyväksyttävä viipymättä ehdotus asetukseksi Euroopan unioniin tuotavien tavaroiden alkuperän pakolliseksi merkitsemiseksi. On suunniteltava kansainväliselle kilpailulle alttiimpien alojen tukemiseen tarkoitettuja teollisuuspolitiikkoja myös rakennerahastoja käyttämällä. On lujitettava eurooppalaisten liikeyritysten käytössä olevia kaupan suojeluvälineitä mukaan lukien polkumyynnin vastaiset toimet, kuten on tehty nahkakenkien tapauksessa, tuetulta tuonnilta suojautuminen ja suojalausekkeet. Väärennösten torjumisesta on tehtävä ensisijainen eurooppalainen tavoite tukemalla komission jäsen Frattinin aloitteita. Lisäksi on ohjattava komission valintoja kohti kahdenvälisiä sopimuksia. Jos Hong Kongin neuvottelut epäonnistuisivat Cancúnin tavoin, ei aikaa olisi lainkaan monenvälisten neuvottelujen käynnistämiseksi uudelleen.
Lopuksi haluan sanoa, että vaadin kemiallisiin aineisiin, siis REACH-direktiiviin liittyvää uutta menettelytapaa koskevan tilanteen tarkistamista erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten kilpailukyvyn takaamiseksi. 
Anna Záborská (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi kiittää jäsentoveriamme Saïfia loistavasta aloitteesta ja mietinnöstä.
Haluan kovasti korostaa tämän aiheen tärkeyttä. Euroopan yhteisillä markkinoilla tarvitaan yhteisiä sääntöjä. Samoja kilpailusääntöjä on sovellettava kaikkiin Euroopan tekstiilimarkkinoille osallistuviin. Tämä on osa kilpailun kunnioittamista. Kiina edustaa valtion yritysten ideologiaa. Kukaan ei voi hyväksyä Kiinan yrityksille myönnettyjä etuja. Kansallisilla hallituksillamme ei ole oikeutta myöntää etuja kansallisille yrityksille. Komissio kieltäisi sen välittömästi. Olisi kuitenkin virhe, jos kansalliset teollisuusyritykset eivät reagoisi Kiinan toimintaan. Sen vuoksi kannatan kaupan vastavuoroisuusperiaatteen soveltamista, sillä kaikki voivat hyötyä siitä. On siis hyvin tärkeää varmistaa, että korkean tason ryhmän suosituksia sovelletaan asianmukaisesti, ja valvoa huolellisesti sitä, että Shanghain sopimukset pannaan asianmukaisesti täytäntöön. 
Panagiotis Beglitis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, viimeisin EU:n ja Kiinan välinen sopimus merkitsee myönteistä kehitystä, ja meidän on tunnustettava, että komission jäsen Mandelsonilla on merkittävä osuus lopullisessa tuloksessa. Sopimuksella Euroopan tekstiilialan yrityksille annetaan tilaa hengittää, mutta merkittävämpää on se, että sopimuksella mahdollistetaan ratkaisevan tärkeiden strategisten päätösten tekeminen jopa Euroopan tekstiilialan uudelleenryhmittämisessä ja nykyaikaistamisessa.
Kilpailun kansainvälinen kehitys ajaa nyt yrityksiä etenemään pitkin harppauksin kohti teknistä nykyaikaistamista, innovaatiota, tutkimusta, teknologiaa ja elinikäistä oppimista. Sen vuoksi Euroopan unionin on kehitettävä tekstiiliteollisuuden rakennepolitiikkaa ja rakennerahastoa, sen on kehitettävä seitsemättä tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelmaa, luotava erityinen yhteisön ohjelma tekstiili- ja vaatetusalojen kehittämiseksi, ja kehitettävä dynaamisesti WTO:n tarjoamia institutionaalisia mahdollisuuksia Kiinan sosiaalisen ja ympäristöön liittyvän polkumyynnin voittamiseksi ja lapsityövoiman ongelman torjumiseksi siten, että ryhdytään tarvittaessa erityisiin kaupankäyntiä suojaaviin toimiin suojelemalla ja puolustamalla vapaata ja yhdenveroista pääsyä kolmansien maiden markkinoille ja aitoa kilpailua eurooppalaisille tuotteille, puolustamalla kuluttajan oikeuksia, torjumalla piratismia ja jäljennöksiä, suojelemalla teollis- ja tekijänoikeuksia sekä ryhtymällä toimiin vuonna 1985 Kiinan kanssa tehdyn yhteistyösopimuksen, jonka ohi kansainvälinen kehitys on kulkenut, korvaamiseksi uudella, yhtenäisellä yhteistyösopimuksella.
Haluaisin käyttää hyväkseni tilaisuutta nyt kun komission jäsen Michel on täällä läsnä, ja päättää puheenvuoroni sanomalla, että komission on myös valvottava tehokkaammin kiinalaisten kenkien valvomatonta tuontia, mikä on aiheuttanut Euroopan maissa, esimerkiksi Kreikassa, vakavia ongelmia. 
Louis Michel,
     Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aloittaa puheenvuoroni esittämällä omasta ja komission puolesta syvät surunvalittelut Lontoon hirveiden ja raakalaismaisten tekojen uhreille ja uhrien omaisille. Haluan myös ilmaista täyden solidaarisuuteni brittiviranomaisille.
Hyvät parlamentin jäsenet, huomaan, että välttämättömästä ja epäilemättä tarpeellisesta arvostelusta huolimatta puheissa on suhtauduttu komission lähestymistapaan varsin myönteisesti. Näin oli jo päätöslauselmaluonnoksen kanssa, vaikka joidenkin mielestä voitaisiin mennä vielä pidemmälle esimerkiksi sosiaalisissa normeissa, suojelussa Kiinaa vastaan tai teollisuuden rakennemuutoksessa.
Haluaisin kuitenkin tarkastella uudestaan joitakin esitettyjä huolenaiheita. Kiinan kanssa tehty sopimus huolestuttaa esimerkiksi Silva Penedaa, Guerreroa, Casparyä, Allisteriä ja Martensia. Mielestäni jäsen Martens löysi huolenaiheen ilmaisemiseen oikeat sanat. Kuten enemmistö näitä kysymyksiä seuraavista katsoo, hänenkin mielestään Kiinan kanssa tehdyllä sopimuksella Euroopan teollisuudelle annetaan tilaa hengähtää vuoteen 2008 asti, ja sopimus on sen vuoksi sinänsä hyvä. Haluan huomauttaa, että sopimusta on sovellettava tiukasti ja tuoduista määristä on tehtävä tarkkaan tiliä todellisten omaehtoisen rajoittamisen kiintiöiden mukaisesti.
Kiinan WTO:hon liittymistä koskevan asiakirjan edellyttämistä suojalausekkeista tullaan täsmentämään, että Euroopan unioni ei ole niitä muodollisesti hylännyt, vaan Kiinan kanssa tehty sopimus on ilmeisesti globaali ja suunniteltu erityisesti torjumaan sellaista alaa hallitsevaa konfliktia, joka voisi johtua kyseisillä lausekkeilla määrätyistä ankarista toimista. Lausekkeita on siis sovellettava ainoastaan, jos se on todella perusteltua, eikä tämä tapaus mielestäni ole sellainen, sillä Kiinan kanssa tehty sopimus kattaa kaikkein herkimmät tuotteet, toisin sanoen melkein puolet tammikuussa 2005 vapautetusta Kiinan tekstiilialasta. Jäsen Allister, joka käsittääkseni suhtautuu varsin myönteisesti sopimukseen, arvostaa sitä, että toteutetulla Kiinan kaupan hallinnalla vältetään polkumyynnin vastaiset toimet, joita hän suositteli.
Haluan myös rauhoittaa jäsen Casparyä sanomalla, että Kiinan kanssa tehdyllä sopimuksella mahdollistetaan määrien vakauttaminen kohtuullisella 8–12 prosentin vuosittaisella kasvuvauhdilla. Tällä suojellaan eurooppalaisia valmistajia, mutta myös vakiinnutetaan vuoteen 2008 asti maahantuojien varastoja. Joustavuuslausekkeita tarkastellaan Kiinan kanssa käytävien neuvottelujen mukaisesti rajoittavien toimien lieventämiseksi maahantuojien hyväksi.
Haluan sanoa muutaman sanan siitä, noudattavatko kehitysmaat sosiaalisia normeja. Vastatakseni jäsen Silva Penedalle sanon, että vaikka Euroopan unioni ja komissio kannattavat aktiivisesti sosiaalisia normeja, kehitysmaat arvostelevat meitä siitä, sillä niiden mielestä vaatimuksemme ovat peiteltyä protektionismia. Asiat eivät siis ole aina niin yksinkertaisia kuin miltä ne näyttävät. Kehitysmaat muodostavat suuren enemmistön ILO:n jäsenistä ja ne kieltävät kaupankäynnin normien ja sosiaalisten normien välisen yhteyden. Komissio ei kuitenkaan anna periksi, vaan ehdottaa järjestelmällisesti, että kaikissa vapaan etuuskohtelukaupan sopimusneuvotteluissa otetaan käyttöön etuuslausekkeiden peruuttaminen, jos näitä normeja ei noudateta. Se myös toimii myönteisesti. Neuvosto esimerkiksi toimi 27. kesäkuuta 2005 aloitteensa mukaisesti ehdotettuamme uusia kaupankäyntiin liittyviä myönnytyksiä Sri Lankalle, koska se oli juuri ratifioinut ILO:n kahdeksan yleissopimusta. Politiikka on varsin selvä: lapsityövoimaa ei saa käyttää, ja tästä hyvästä poistetaan tullimaksut viennistä Euroopan unioniin. Kyseessä on yhteyden muodostaminen monenvälisten kauppaneuvottelujen ja sosiaalisten normien välille. Emme voi sanoa, mitä Hong Kongissa joulukuussa päätetään, mutta sitä, miten tärkeänä komissio pitää tätä yhteyttä, voidaan korostaa juuri nyt. Jos kollegani Peter Mandelson, joka vastaa kaupasta, olisi voinut olla läsnä parlamentissa tänä aamuna, hän olisi varmasti sanonut selvittäneensä näitä suuntaviivoja Torinossa 26. toukokuuta 2005 ILO:n kanssa järjestetyssä kokouksessa. Kuten muillakin aloilla niin myös tällä monet käytännön toimet ovat mahdollisia. On harkittu perusteellisesti esimerkiksi kumppanuutta ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua tekstiilialan asioista.
Haluan palata nyt Euroopan unionin kauppapolitiikan ensisijaisiin tavoitteisiin vastaamalla muiden muassa jäsen Belderille. Päätöslauselmassa esitetään tarve antaa etusija Euro-Välimeri-alueelle erityisesti Aasian suhteen. Komissio on suurelta osin samaa mieltä tästä näkökohdasta. Välimeren molempien rannikoiden välillä kehittyvän kaupan olisi osaltaan edistettävä alueen kehittymistä ja ratkaistava esimerkiksi maahanmuuton kaltaisia vakavia ongelmia, jotka ovat yhteisiä alueen pohjois- ja eteläosalle ja koskevat muitakin kuin tekstiilialan ongelmia.
On muitakin ensisijaisia tavoitteita: Afrikka, jonka osalta viittaan G8:aan, Skotlannissa tänään pidettävä kokous, vähiten kehittyneet maat ja Aasian köyhät maat. Komissio on samaa mieltä jäsen Saïfin kanssa tästä kohdasta katsoessaan, että joitakin suhteellisia etuja on säilytettävä niiden hyväksi, joille Euroopan unioni aikoo antaa etusijan. Sen vuoksi se tukee hyvin voimakkaasti esimerkiksi yleisen Euro–Välimeri-alkuperäkumulaation toteuttamista, joka hyväksyttäneen neuvostossa tänä syksynä. Haluaisin tässä yhteydessä pyytää parlamenttia auttamaan komissiota neuvoston painostuksessa kyseisten pöytäkirjojen hyväksymisen vauhdittamiseksi.
Tullietuuksista haluan huomauttaa, että Euroopan unioni on poistanut tästä vuodesta alkaen lähes kaikki tullietuudet Kiinalta. Tämä etuoikeuden poistaminen on täysin päätöslauselman hengen mukainen.
Erityisesti jäsen Zingaretti viittasi kaupan suojatoimenpiteisiin. Jos kolmannet maat tukevat vientiään, on vastauksia käytettävissä. Euroopan unionilla on itse asiassa koko joukko vastauksia käytettävissään. Näihin kuuluvat polkumyyntitullit tai tuetulta tuonnilta suojautuminen. Esimerkiksi viikko sitten komissio aloitti polkumyyntitutkimukset tietynlaisista kiinalaisista ja intialaisista kengistä. Asiasta keskusteltiin. Emme voi antaa parlamentille suuria toiveita, mutta voin vakuuttaa, että nämä kaksi maata suhtautuvat toimiin hyvin vakavasti.
Väärentämiseen, josta jäsen Muscardini ja myös komissio ovat huolissaan, liittyvissä asioissa Euroopan unioni on edistynyt. Heinäkuusta 2004 on ollut voimassa uusi järjestely, joka antaa yrityksille mahdollisuuden pyytää tulliviranomaisia takavarikoimaan tavaroita, jotka ovat todennäköisesti väärennettyjä. Meillä on tässä yhdennetty, vapaa ja yksinkertainen yhteisön menettely, joka on tarkoitettu osaltaan pienille tekstiilialan yrityksille, joiden osuus on, kuten eräs parlamentin jäsen aivan oikein totesi, 90 prosenttia alasta. Eikö kuitenkin olisi vaadittava tehokkaammin Euroopan tulliviranomaisten yhdentämistä? Yhteisön tullikoodeksi on ollut olemassa vuodesta 1992, mutta sitä soveltavat 25 kansallista tulliviranomaista, joita on joskus vaikea koordinoida. Vilpillisesti toimivat käyttävät usein nokkelasti hyväkseen tällaisia tilanteita. Alalla on sen vuoksi vielä paljon tehtävää.
Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa asiassa, joka on hyvin herkkä aihe tekstiilialalla, on viimeksi kuluneina vuosina tapahtunut räjähdysmäisiä tilastollisia muutoksia.
Haluan tuoda esille, että Kiinan liittyminen WTO:hon asettaa sille nyt velvoitteita ja antaa Euroopan unionille mahdollisuudet ryhtyä tiukempiin toimiin, jos Kiina ei toimi liittymisestä johtuvien velvoitteiden mukaisesti. Haluan siksi sanoa Euroopan vasemmiston edustajille, jotka eivät halua Euroopan unionin rahoittavan uudelleen sijoittamisia, että olemme täysin samaa mieltä. On yksinkertaisesti korostettava, että ei ole ainoatakaan näiden toimintalinjojen mukaista lauseketta missään tullietuussopimuksessa. Mielestäni ei ole oikein ehdottaa asioita, jotka eivät ole tosia, tai sallia, että niitä sanotaan.
Myös jäsen Rull ja jäsen Karim puhuivat tekstiilialan teollisesta rakennemuutoksesta. Mielestäni jäsen Karim on oikeassa sanoessaan, että Euroopan teollisuudessa on kiireisesti odotettu ihmettä komissiolta vuoden 2005 alusta ja Kiinan tekstiilialan vapauttamisesta alkaen. On jo sanottu, mutta haluan vielä nimenomaan korostaa, että vapauttamisesta päätettiin kymmenen vuotta sitten, vuonna 1994. Jotkut jäsenvaltiot ovat myös voineet valmistautua vapauttamiseen. Tekstiilialan kriisi ei ole näin ollen luonteeltaan eurooppalainen. Se vaikuttaa vain niihin jäsenvaltioihin, jotka eivät ole siihen valmistautuneet.
On myös tuotava esille, että teollisuuden rakennemuutokseen liittyvät toimet ovat suurelta osin jäsenvaltioiden vastuulla. Komissio ehdotti toimivaltansa mukaisesti, että rakennerahastoista varataan osa juuri tällaisesta tekstiilialan kriisistä johtuvaa teollisuuden rakennemuutosta läpikäyville aloille, mistä on keskusteltu neuvostossa.
Komissio (erityisesti komission jäsen Potocnik) ilmoitti joulukuussa 2004 yhdessä Euratexin (Euroopan vaatetus- ja tekstiilialan liiton) kanssa aloitteesta, joka tunnetaan "Euroopan tekstiili- ja vaatetusalan teknologisena foorumina". Sen tavoitteisiin kuuluu tukea teknistä innovaatiota ja edistää ylellisyystuotteiden kauppaa Kiinan kilpailuun vastaamiseksi. On totta, kuten jäsen Lucas aivan oikeutetusti sanoi, että tekstiilialan vapauttamisen todelliset uhrit ovat köyhimmät maat, jotka tunnetaan myös vähiten kehittyneinä maina, ja että se johtuu siitä, että ne valmistavat esimerkiksi puuvillaisia T-paitoja vähäisin teknisin laittein. Euroopalla on varaa ylellisyystuotteisiin ja se voi erikoistua tekstiilialoilla. Ajattelen tehtaita, joissa on hyvin korkean teknologian laitteita, minkä suhteen Kiinan kilpailu on rajoitetumpaa. Suojelu on eittämättä tarpeen väliaikaisena toimenpiteenä, mutta innovaatio on varmasti todellinen ratkaisu.
Olen pahoillani, että komissio ei hyväksynyt päätöslauselmaa tänään. Tuen laajalti päätöslauselmassa esitettyä lähestymistapaa. Haluan esittää vielä muutamia kommentteja. Jäsen Leichtfried ja jäsen Toia sanovat, että nämä ovat hyviä toimenpiteitä, mutta komissio olisi voinut toimia nopeammin. Komissio vastasi viidessä kuukaudessa varmistettuaan, että vahinkoa oli todella tapahtunut. Mitä tulee kiinalaisiin, kysymykseen ei voi tulla kiintiöiden määrääminen kevyin perustein.
Jäsen Romagnoli, haluan toistaa, mitä juuri sanoin. Sanokaahan millä nimenomaisella mekanismilla komissio voisi tukea uudelleen sijoittamisia? Ei ole totta, että se tekisi niin.
Jäsen Laperrouze suhtautuu myönteisesti sopimukseen ja mielestäni syystäkin. Mitä tulee korkean tason ryhmään, komissio esitti sille 14. kesäkuuta suunnitelman kaupan rajoitusten määrittämiseksi. Useampi kuin yksi komission jäsen, tarkemmin sanottuna jäsen Mandelson ja jäsen Verheugen esittivät sen, ja jäsen Saïfi oli myös läsnä.
Vastaan jäsen Tajanin puheenvuoroon, jossa hän puhui alkuperämerkeistä, että komissio valmistelee luonnosta asetukseksi, jolla nämä merkit tehdään pakollisiksi viennissä. Teidän on kuitenkin syytä tietää, että jäsenvaltiot eivät ole asiasta yksimielisiä, mikä tietenkin hidastaa asiassa edistymistä.
Jäsen Lienemannin puheenvuorossaan mainitsemasta vastavuoroisuudesta olen samaa mieltä, mutta tästä on keskusteltava WTO:ssa.
Päätän puheeni kiinnittämällä huomiota kahteen pieneen näkökohtaan, jotka eivät suinkaan ole merkityksettömiä. Airbus vastaa 20 miljoonaa kiinalaista paitaa. Tätä kannattaa miettiä ja on muistettava, että kauppa ei ole yhdensuuntainen asia. Kauppa toimii kaikkiin suuntiin ja keskittymällä yhteen erityiseen tuotteeseen voidaan joskus menettää huomattavasti toisessa tuotteessa. Tämä kannattaa sanoa toistamiseen.
Haluan kommentoida myös varsin ideologisen tason syytöstä, jonka olen kuullut esitettävän liberaalia Eurooppaa vastaan, josta sanotaan niin paljon pahaa. Haluan vain tuoda esille sen, että juuri liberaali Eurooppa on tehnyt rauhan mahdolliseksi ja johtanut vaurauteen, joka on kiistatta luotu siten, että vaurautta jaetaan Euroopassa paremmin ja tasapuolisemmin kuin missään muualla. Kollektivistinen tai marxilainen Eurooppa, joita kohtaan jotkut tuntevat syvää kaihoa, eivät mielestäni voi tietenkään tarjota samaa tulostasetta, josta liberaali Eurooppa tunnetaan.
Mitä tulee ammattiyhdistysvapauteen, josta puhuttiin samaan hengenvetoon, niin se taataan kaikkialla liberaaleissa valtioissa. En ole nähnyt sitä vielä todella taatun edes vasemmalle suuntautuneissa totalitaarisissa valtioissa. Sanon tämän vain omien liberaalien yhteyksieni vuoksi ja siksi, että silloin tällöin sitä kannattaa toistaa. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan syyskuussa.
Bogdan Golik (PSE ).
      Kiinan voimakkaaseen EU:n markkinoille tunkeutumiseen nähden tämä mietintö on liian vähän ja se tuli liian myöhään. Euroopassa 170 000 yrityksen ja 2,5 miljoonan työntekijän tulevaisuus on vaakalaudalla, samoin 185 miljardin euron arvoiset markkinat. Jo Yhdysvallat on hyvä esimerkki siitä, että asiasta ei tehdä päätöksiä. Kahden vuoden kuluessa kiintiöiden poistamisesta vuonna 2002 Kiina oli saavuttanut Yhdysvalloissa 65 prosentin markkinaosuuden. Kiinan aiheuttama ongelma ei johdu ainoastaan halpojen vaatteiden tuonnista, vaan myös epäoikeudenmukaisista käytänteistä, kuten valtion tuista, verohuojennuksista, maan jakamisesta ja tuetusta energiasta ja liikenteestä. Jos Kiinan kulku halutaan pysäyttää ja työpaikat säilyttää Euroopassa, olisi kutsuttava koolle ylimääräinen WTO:n kokous keskustelemaan siitä, miten voidaan estää se, että yksi tavarantoimittaja hallitsee maailmankauppaa. Samalla olisi aloitettava kiireellinen menettely, jota edellytetään suojalausekkeisiin turvautumisesta annetuissa suuntaviivoissa, ja vakiinnutettava uusi ohjelma rahoituksen varmistamiseksi alueille, joilla ala tarjoaa työpaikkoja muutoin työttömiksi jääville työntekijöille, ja varmistettava, että naiset eivät joudu huonompiin työpaikkoihin. Rahoitusta olisi annettava rakenneuudistukseen uusien rahoitusnäkymien mukaisesti sekä uusiin ratkaisuihin ja tutkimustulosten käyttöönottoon pk-yrityksissä seitsemännen puiteohjelman mukaisesti. EU:n olisi suunnattava menettelyjä teollisuuden nykyaikaistamiseen, sillä muuten EPT (Electronic Proposal Tool) tulee olemaan aina täysin epäonnistunut yritys. Hyvin teollistuneiden jäsenvaltioiden hallituksille olisi myönnettävä tukien maksamista koskeviin kieltoihin poikkeuksia ja vaikutusten arviointi on tehtävä REACH-direktiivistä sen varmistamiseksi, että se ei estä Euroopan teollisuuden kilpailukykyä. Olisi luotava vakiintuneet markkinat EU–Välimeri-sopimusten mukaisesti ja samanlainen keskustelufoorumi olisi perustettava Baltian alueelle. 
Puhemies.
    Esityslistalla on seuraavana keskustelu Freitasin laatimasta maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnöstä ehdotuksesta neuvoston asetukseksi unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä [KOM(2004)0687 – C6-0201/2004 – 2004/0247(CNS)] (A6-0195/2005). 
Louis Michel,
     Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensiksi kiittää maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäseniä, erityisesti esittelijä Freitasia, sekä budjettivaliokunnan, kansainvälisen kaupan valiokunnan ja aluekehitysvaliokunnan jäseniä ja valmistelijoita kaikesta siitä työstä, jota he ovat tämän mietinnön hyväksi tehneet.
Neuvosto hyväksyi 28. kesäkuuta 2001 unionin syrjäisimpien alueiden maatalouden tukijärjestelmän uudistuksen. Toimia on toteutettu vuosista 1991 ja 1992 lähtien, ja ne ovat osoittautuneet tehokkaiksi kehitettäessä näiden alueiden maataloutta ja hankittaessa niille maataloustuotteita. Toimien hallinnoinnissa on kuitenkin ollut paljon ongelmia. Posei-ohjelma koostuu erityisistä hankintojen tekemiseksi ja paikallisten tuottajien tukemiseksi toteutettavista järjestelmistä, ja sen molemmille ohjelmalohkoille on tyypillistä hallinnollinen joustamattomuus. Komissiolta vaaditaan erityisten hankintajärjestelmien yhteydessä sääntelyä usein hyvin vaatimattomien muutosten tekemiseksi syrjäisimmille alueille toimitettaviin tuotemääriin. Tämä ei ole tehokasta hallintoa. Paikallistuotannon tukijärjestelmiin kuuluu jopa 56 neuvoston asetusten mukaista pienimuotoista toimenpidettä. Näitä toimia ei voida mukauttaa ilman toimielinten välisiä lainsäädäntömenettelyjä, mikä estää yhteisön nopean reagoinnin, kun tukitoimia olisi mukautettava erityistilanteisiin sopiviksi.
Tämän vuoksi komissio ehdottaa muutosta ajattelutapaan, joka koskee tuen myöntämistä näille alueille ja päätöksentekoon osallistumisen mahdollistavan menetelmän käyttöönottoa. Uuden järjestelmän avulla toimia voitaisiin myös mukauttaa nopeasti alueiden erityispiirteisiin sopiviksi. Asetusluonnoksen mukaan kullekin syrjäisimmistä alueista esitetään yksi ohjelma kussakin kyseessä olevista jäsenvaltioista. Ohjelmat koostuvat kahdesta osasta. Toinen osa käsittää erityiset hankintajärjestelmät, jotka koskevat ihmisravinnoksi tarkoitettuja maataloustuotteita – maatalouden tuotantopanoksia tai jalostettavaksi tarkoitettuja tuotteita – syrjäisimmillä alueilla, ja toinen koskee paikallistuotannon tukemista.
Jos tarkastellaan rahoitusta, asetuksella ei ole vaikutusta rahoituslähteisiin eikä yhteisön tuen määrään. Yhteisö rahoittaa ohjelman kokonaisuudessaan EMOTR:n tukiosastosta ottaen huomioon neuvoston asetuksessa säädetyn vuotuisen enimmäismäärän. Osa tuesta on myönnettävä paikallisen maataloustuotannon tukemiseen. Tukimäärät lasketaan käyttäen perusteena niiden määrien keskiarvoja, jotka on käytetty erityisen hankintajärjestelmän rahoittamiseen viitekaudella 2001–2003, ja paikallisen maataloustuotannon tukemiseen käytettävien enimmäismäärien perusteella. Osa tukisummista sisällytetään suoriin tukiin asetuksen (EY) N:o 1782/2003 nojalla. Tukimäärät esitetään tämän asetuksen liitteessä 8.
Siirryn nyt käsittelemään sokerin yhteisen markkinajärjestelyn uudistusta ja syrjäisimpiä alueita. Haluan esittää useita huomautuksia sokerijärjestelyn uudistuksesta syrjäisimpien alueiden yhteydessä, vaikka aihe ei kuulu komission ehdotukseen. Komissio on hyvin tietoinen siitä, että yhteisön syrjäisimpien alueiden sokerintuotanto on luonteeltaan huomattavan erilaista verrattuna muiden alueiden sokerintuotantoon. Sen vuoksi alaa olisi tuettava taloudellisesti myöntämällä syrjäisimpien alueiden viljelijöille tukea.
Uudistusjärjestelyt rahoitetaan pienentämällä kaikkia makeutusaineiden kiintiöitä tietyllä määrällä. Järjestelyt eivät koske syrjäisimpien alueiden sokeriyhtiöitä. Näin ollen nämä alueet asetetaan hinnan suhteen samanarvoiseen asemaan AKT-maiden kanssa. Komission mielestä tämä on järkevä lähestymistapa.
Tämän lisäksi Ranskan syrjäisimmät alueet, joille yksinomaan myönnetään markkinointitukea, saavat 15 miljoonan lisäsumman, joka vastaa nykyisiä markkinointitoimia viitekauteen verrattuna. Syrjäisimpien alueiden saama suora tuki sisällytetään käsiteltävinä oleviin Posei-ohjelman yhteisiin puitteisiin, ja näin ollen se jää tilatukijärjestelmien ulkopuolelle. Ranskan ja Portugalin syrjäisimmät alueet ovat muiden jäsenvaltioiden alueiden tavoin saaneet suoriin tukiinsa samanlaisen korotuksen, joka vastaa lisähinnan alenemista. Ranskan syrjäisimpien alueiden saama summa nousee 39 miljoonasta eurosta 44 miljoonaan euroon, ja Portugalin syrjäisimpien alueiden saama summa nousee vähän yli miljoonaan euroon.
Käsittelen nyt komission kantaa tarkistuksiin. Edellä kertomani perusteella komissio hyväksyy tarkistukset 1, 8, 9, 18, 23, 24, 27, 28 ja 32 ja voi hyväksyä tarkistuksen 35 osittain. Komissio ei valitettavasti halua eikä voi hyväksyä muita ehdotettuja tarkistuksia. 
Duarte Freitas (PPE-DE ),
   . – Azorien, Madeiran ja Kanariansaarten saaristoja sekä Ranskan merentakaisia departementteja pidetään EU:n syrjäisimpinä alueina. Niille on luonteenomaista syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni pinta-ala, vaikeat pinnanmuodot ja ilmasto sekä taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista tuotteista. Tämä syrjäisimpien alueiden määritelmä otettiin käyttöön EU:n primaarilainsäädännössä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa, ja se muodostaa oikeusperustan, jonka mukaisesti neuvosto voi hyväksyä komission esityksestä ja Euroopan parlamenttia kuultuaan erityistoimenpiteitä, joita sovelletaan syrjäisimpiin alueisiin.
Kuten komission jäsen sanoi, syrjäisimpien alueiden ongelmiin kohdistettuja maatalousohjelmia on toteutettu vuosista 1991 ja 1992 lähtien. Ohjelmiin on sisältynyt kahdentyyppisiä toimia: ensinnä erityiset hankintajärjestelmät, joilla tuetaan maataloustuotteiden toimittamista näille alueille ihmisten ja eläinten ravinnoksi, paikallisen jalostusteollisuuden tarpeisiin ja maatalouden tuotantopanoksiin ja toiseksi paikallistuotannon tukitoimet. Toimilla on ollut huomattavia seurauksia ja myönteinen vaikutus syrjäisimpien alueiden talouden elvyttämiseen. Kuten myös mainittiin, vuosien kokemus on kuitenkin osoittanut, että näiden kahden järjestelmän hallinnointiin tarvitaan lisää joustavuutta.
Käsiteltävänämme olevan ehdotuksen mukaan aiemmat ohjelmat säilytetään, mutta ajattelutapaan ehdotetaan radikaalia muutosta, jonka mukaan ohjelmien hallinnointia helpotetaan ja päätöksentekoprosessi tuodaan lähemmäksi niitä, joita se pääasiassa koskee, eli alueita. Samalla kuitenkin aikaisemmin myönnetty tukitaso säilytetään ennallaan. Komission aikomukseen hajauttaa päätöksentekoa ja yksinkertaistaa hallinnointijärjestelyjä on suhtauduttava myönteisesti, samoin kuin lähestymistapaan, joka kannustaa alueita osallistumaan päätöksentekoon ja nopeuttamaan alueiden erityistarpeisiin vastaavien toimien toteuttamista. Kannatan tämän vuoksi pääpiirteittäin komission ehdotusta. On kuitenkin joitakin seikkoja, joita olisi parannettava, ja siksi on hyväksytty muutamia tarkistuksia, jotka ovat osa mietintöäni.
Ensinnäkin olen sitä mieltä, että koska tuotteiden vientiin ei myönnetä tukea, ei ole tarpeen rajoittaa mahdollisuutta viedä tai toimittaa muualle jalostettuja tuotteita, jotka ovat saaneet tukea erityisestä hankintajärjestelmästä. Tämä johtuu siitä, että syrjäisimpien alueiden tuotanto ja markkinat ovat usein liian pienet, jotta niillä voitaisiin taata paikallisen jalostusteollisuuden kestävyys, mikä on kuitenkin olennaisen tärkeää, jotta osa maataloustuotannosta voidaan säilyttää ja mahdollistaa jonkinasteinen monipuolistaminen. Tästä syystä näillä teollisuudenaloilla on tietyissä tapauksissa tarvetta täydentää tavarantoimituksiaan turvautumalla ulkoa tuotuihin raaka-aineisiin ja viemällä tai lähettämällä tuotteitaan kannattavuutensa takaamiseksi. Totean myös olevani tyytyväinen syrjäisimpiä alueita koskeviin toimiin, joista komissio on ilmoittanut sokerin yhteisen markkinajärjestelyn uudistamisehdotuksessa. On kuitenkin yksi erityiskysymys, jota tämä ei ratkaise. Viittaan Azorien juurikastuotantoon ja siinä yhteydessä Sinaga-yhtiöön, jolla ei ole selviytymismahdollisuuksia nyt voimassa olevan eikä komission ehdottaman asetuksen nojalla.
Toiseksi olen sitä mieltä, että ohjelmien alkamisajankohtaa on joustavoitettava, kun otetaan huomioon asetusluonnoksessa ohjelmien esittämiselle ja hyväksymiselle annetut määräajat. Näin vältetään vaara, että nykyinen asetus kumotaan ennen kuin uuden lainsäädännön mukaiset ohjelmat voivat tulla voimaan.
Kolmanneksi haluan myös korostaa, kuinka tärkeää on, että syrjäisimmille alueille voidaan myöntää poikkeuksia maaseudun kehittämisen osalta, niin että otetaan huomioon alan erityispiirteet ja erityisen herkät osat, ja taata näin nykyisen järjestelmän jatkuminen.
Neljänneksi haluaisin sanoa mielipiteeni rahoituksen enimmäismäärien määritysperusteista. Rahoituksen määrää ei mielestäni voida määritellä viitekauden 2001–2003 perusteella, koska silloin ei oteta huomioon vuoden 2001 uudistuksessa tehtyjen muutosten vaikutuksia. Mietinnössäni ehdotetaankin, että rahoituksen enimmäismäärien laskennassa olisi otettava huomioon myös erityisen hankintajärjestelmän nojalla myönnetyt poikkeukset. Tämä lähestymistapa on oikeudenmukaisempi syrjäisimmille alueille eikä paisuta kyseisten alueiden nykyisiä tukimääriä.
Haluan lopuksi kiittää kollegoitani maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa siitä tuesta, jota he ovat antaneet minulle. Kiitän erityisesti syrjäisimmiltä alueilta peräisin olevia valiokunnan jäseniä, jotka ovat tehneet erittäin paljon työtä prosessin hyväksi. Kiitän myös näiden alueiden poliitikkoja ja sosiaalis-taloudellisen sektorin edustajia asiaan paneutumisesta ja tuesta mietinnön laatimisen aikana.
Arvoisa komission jäsen, korostan, että mietintö hyväksyttiin yksimielisesti maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa, ja luotan siihen, että parlamentti ottaa tämän seikan huomioon määritellessään äänestyksessä lopullisen kantansa. Uskon, että komissio ymmärtää asian suuren merkityksen syrjäisimmille alueille, ja pyydän luonnollisesti parlamentin jäseniä äänestämään mietinnön puolesta. 
Paulo Casaca (PSE ),
   . – Haluan kiittää esittelijä Freitasia ja kaikkia niitä mietinnön laadinnassa mukana olleita lukuisia jäseniä, jotka ovat peräisin syrjäisimmiltä alueilta ja muualta.
Haluan todeta komissiolle, että olemme viime vuosina jo onnistuneet saavuttamaan joitakin myönteisiä tuloksia parantamalla tämän asetuksen säännöksiä, jotka koskevat muun muassa aromaattista viiniä, joka tunnetaan nimellä , sekä Azorien erityismaitokiintiöitä. Olemmekin tosiaan myös onnistuneet estämään sen, että Portugalin hallitus siirtäisi kyseisiä maitokiintiöitä mantereelle. Olemme jo päässeet alkuun sopimuksessa, joka koskee äärimmäisen hankalaa asiaa, eli sokerijuurikkaan ja sokeriruo'on jalostusta Azoreilla, johon esittelijä viittasi.
Seuraavaksi haluaisin kiinnittää komission huomion 4 artiklaan liittyvään ongelmaan: joissakin kielitoisinnoissa kielletään "jalostetut tuotteet" ja toisissa kielitoisinnoissa "tuotteet, joihin on käytetty tämän järjestelmän nojalla tuotuja tuotteita". Tätä seikkaa on käsitelty erittäin huonosti komission ehdotuksessa. Se on ehkä hyvin tekninen seikka, mutta sillä on myös erittäin paljon merkitystä.
Kehotan komissiota tekemään saman, mitä se on tehnyt muilla aloilla: keskittämään voimavaransa tämän ongelman ratkaisemiseen, kuuntelemaan, mitä sanottavaa meillä on, ja tutkimaan, mitä tämä voi merkitä paikan päällä syrjäisimmillä alueilla. Tällä asenteella voimme päästä myönteiseen tulokseen tästäkin asiasta.
Haluan lopuksi osoittaa erityisen kiitoksen sanan niille kollegoilleni budjettivaliokunnassa, jotka kannattivat ohjelman ratkaisevan tärkeää tehostamista. Budjettivaliokunta ei aina toimi tällä tavoin, mutta mainitsemani seikka kuvaa valiokunnan suurta kiinnostusta syrjäisimpien alueiden etuja kohtaan. Kiitos kaikille teille, toivokaamme, että voitamme viimeiset hankaluudet. 

Emanuel Jardim Fernandes (PSE ),
   . – Kiitän aluksi jäsen Freitasia hänen erinomaisesta mietinnöstään ja erityisesti hänen paneutumisestaan asiaan ja valmiudestaan hyväksyä tarkistuksia ja ehdotuksia, joita on tullut muista valiokunnista, itse asiassa kaikista valiokunnista, eikä vähiten aluekehitysvaliokunnasta, jonka lausunnon valmistelijana itse toimin. Annan hänelle tunnustusta myös tavasta, jolla hän hyväksyi ehdotuksia kaikkein syrjäisimmiltä alueilta peräisin olevilta parlamentin jäseniltä, jotka ovat tehneet paljon työtä tämän kaikkia koskettavan ongelman ratkaisemiseksi.
Vaikka komission asetusluonnosta on pidettävä myönteisenä, tarvittiin joitakin tarkistuksia sen varmistamiseksi, että järjestelmä, joka on osaltaan merkittävästi edistänyt aluekehitystä kansalaisten, liike-elämän ja erityisesti elintarvikeyritysten kannalta, voisi jatkua tehokkaana. Mainitsen esittämistämme ehdotuksista ja tarkistuksista vain tärkeimmät. Ensimmäinen koskee syrjäisimpien alueiden maatalouden tukitoimien vuosittaisia rahoitusmääriä. Olemme esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että komission ehdotuksen mukainen, vuosiin 2001–2003 perustuva laskelma ei ole sovelias, koska vuosi 2001 oli siirtymävuosi, jolloin Posei-maatalousohjelmia uudistettiin, ja kyseiset uudistukset tulivat voimaan vasta vuonna 2002. Ehdotammekin sopivammaksi kolmivuotiseksi viitekaudeksi vuosia 2001–2004.
Toiseksi tarkastelen vapautusta tullimaksuista. Ei ole järkevää jättää komission ehdotuksessa huomiotta tätä syrjäisimpien alueiden merkittävää etua, joten ehdotamme, että kolmivuotisen viitekauden aikana myönnetyt määrät otettaisiin huomioon tulevissa enimmäismäärissä.
Kolmantena on vientikysymys. Olemme samaa mieltä siitä, että jos haluamme täyttää sen, mitä komissio perusteluissaan totesi, meidän olisi pyrittävä luomaan paikallinen integraatioalue ja tuettava kyseisten alueiden maaseutua. Sen vuoksi meidän olisi tasoitettava tietä sille, että jalostettuja tuotteita ja tuontituotteita voitaisiin viedä itsenäisesti erityisten hankintajärjestelmien nojalla kolmansiin maihin, jotka luonnollisesti ovat naapurimaita, tai muualle yhteisöön. En epäile hetkeäkään, ettei tällä ratkaistaisi kaikilla alueilla sijaitsevien erilaisten elintarvikeyritysten ongelmia, ja aivan erityisesti sokerijuurikastuotannon ongelmia Azoreilla, kuten aiemmin on todettu.
Toivon, että komissio ottaa nämä näkökohdat huomioon ja hyväksyy näiden parlamentin jäsenten kannan lisäksi myös koko parlamentin kannan. 
Sérgio Marques,
   . –Kiitän aluksi jäsen Freitasia hänen erinomaisesta mietinnöstään, joka koskee ehdotusta neuvoston asetukseksi unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä.
Kannatan esittelijän näkemyksiä, erityisesti niitä, jotka koskevat syrjäisimpien alueiden maatalouden tukiohjelmien joustavoittamista ja joiden päätavoitteena on omaksua osallistumiseen kannustava hajautettu lähestymistapa, jolla varmistetaan voimassa olevien toimien ripeä täytäntöönpano.
Tämän ajattelutavan mukaisesti jäsenvaltiot aikovat nyt esitellä komissiolle yhtä syrjäisintä aluetta kohden yhden ohjelman, joka käsittää Posei-maatalousohjelman kaksi ohjelmalohkoa, eli erityiset hankintajärjestelmät ja paikallistuotannon tukijärjestelmän. Kuhunkin ohjelmaan sisältyy kuvaus maatalouden senhetkisestä tilanteesta, sen heikkouksista ja vahvuuksista, strategiaehdotus, ohjelman arvioidut vaikutukset ja toteuttamisaikataulu. Näin kukin syrjäisin alue voi määritellä itselleen oman maatalouden kehittämisstrategian, joka täyttää sen omat erityistarpeet. Tällöin voidaan vihdoin ottaa asianmukaisesti huomioon syrjäisyyteen ja saaristoluonteeseen liittyvä kaksinkertainen haitta, joka aiheuttaa ongelmia tuottajille ja toimijoille eräillä syrjäisimmillä alueilla saarien sijaitessa kaukana toisistaan .
Haluan myös tuoda esiin esittelijän ehdotukset, jotka koskevat tehokkaiden toimien kehittämistä syrjäisimpien alueiden pienten ja keskisuurten elintarvikeyritysten hyväksi. Toimet ovat vaikuttaneet myönteisesti maatalousalaan, työpaikkoihin ja kauppaan.
En voi olla lopuksi toteamatta, että tämä on hyvä esimerkki perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan mukaisen syrjäisimmän alueen määritelmän toteuttamisesta. Maatalous- ja hankintapolitiikoilla taataan erityiskohtelu, jossa otetaan huomioon kullekin syrjäisimmälle alueelle ominaiset realiteetit, ja tätä erityiskohtelua on kehitetty ja tehostettu sen kokemuksen perusteella, jota Posei-ohjelmien toteutuksesta on saatu. Tämä on varmasti hyvänä esimerkkinä, jota olisi noudatettava, kun unionin muita yhteisiä politiikkoja mukautetaan syrjäisimpien alueiden erityispiirteisiin. 
Joel Hasse Ferreira,
   . – Arvoisa puhemies, tervehdin lämpimästi teitä ja kaikkia parlamentin jäseniä omasta puolestani sekä parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän jäsenen, kollegani ja ystäväni Capoulas Santosin puolesta.
Syrjäisimmillä alueilla on omia erityispiirteitä, kuten syrjäisyys, saaristoluonne, pieni pinta-ala, vaikeat ilmasto-olosuhteet ja taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista tuotteista. Kaikki nämä tekijät haittaavat syrjäisimpien alueiden kehittymistä, ja siksi kyseiset alueet nauttivat erityistä suojelua perustamissopimuksen 299 artiklan nojalla. Tällaista suojelua on myös saatu parlamentin perättäisistä päätöksistä, Sevillan Eurooppa-neuvoston, talous- ja sosiaalikomitean ja alueiden komitean päätöksistä sekä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevan kolmannen kertomuksen päätelmistä. Kyseessä on näin ollen ensisijaisen kiireellinen asia, joka on toteutettava täysimääräisesti käytännössä.
Komissio antoi ajankohtaisen tiedonannon nimeltään "Syrjäisimpien alueiden tiiviimpi kumppanuus", jonka tarkoituksena oli luoda tiiviimpi kumppanuus syrjäisimpien alueiden välille, ja se ansaitsee suopean vastaanoton. Käsiteltävänämme oleva mietintö ehdotuksesta neuvoston asetukseksi unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä on osa kyseisen strategian täytäntöönpanoprosessia. Maatalousala on näille alueille suunnattoman tärkeä, ja mietintö edustaa tässä suhteessa merkittävää ja huomionarvoista kehitystä.
Aloitetta kuitenkin voidaan, ja sitä täytyykin parantaa huomattavasti, ja tämä Freitasin laatima mietintö voi olla olennaisen tärkeä parannuksen aikaansaamisessa. Kiitän jäsen Freitasia paneutumisesta asiaan ja myönteisestä asenteesta mietinnön laatimisen aikana, ja kiitokset kuuluvat myös kaikille parlamentin jäsenille, jotka olivat aktiivisesti mukana ja antoivat asiaankuuluvaa apua kunkin alueen erityispiirteisiin sopivien ratkaisujen löytämiseksi. Erikoismaininnan saavat tässä yhteydessä lausuntojen valmistelijat Casaca budjettivaliokunnasta, Jardim Fernandes aluekehitysvaliokunnasta ja Assis kansainvälisen kaupan valiokunnasta.
Vaikka käsiteltävänämme olevassa asetusehdotuksessa ei tehdäkään muutoksia rahoituslähteisiin tai tuen tahtiin, se tuo kuitenkin lisää joustavuutta eri toimien toteutukseen ja helpottaa mukauttamista kunkin syrjäisimmän alueen erityispiirteisiin. Tämä saavutetaan vauhdittamalla osallistumista päätöksentekoprosessiin, mikä on myönteinen askel ja asia, jota Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä tukee vilpittömästi.
Komission ehdotuksessa on kuitenkin puutteita ja vajavaisuuksia useilla eri alueilla. Meillä on nyt mahdollisuus korjata noita vajavaisuuksia laajan yhteisymmärryksen puitteissa, jonka maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta onnistui saamaan aikaan hyväksymillään ehdotuksilla, unohtamatta muiden valiokuntien lausuntoja. Meillä onkin hyvä syy kehottaa jäseniä kautta koko parlamentin poliittisen kentän äänestämään asiaa koskevista tarkistuksista ja ilmaisemaan näin solidaarisuuttaan eräille EU:n ongelmallisimmista alueista. Haluammehan, että unionista tulee taloudellisesti ja sosiaalisesti yhtenäisempi.
Vetoamme myös komissioon, että se suhtautuisi myönteisesti tärkeimpiin ehdotuksiin, joita tässä parlamentissa on hyväksytty, ja olemme varmoja, että komissio ja parlamentti ovat tasavertaisia täytettäessä syrjäisimpien alueiden väestön ja viranomaisten oikeutettuja odotuksia. Komission jäsen Michel on tänään osoittanut hieman avoimuutta; aika näyttää, onko sitä tulevaisuudessa odotettavissa lisää.
Vain tällä tavalla tavoitteet, jotka asetettiin selvästi ja objektiivisesti käsiteltävänä olevan neuvoston asetusehdotuksen johdanto-osassa ja joita tuemme täysimääräisesti, voidaan saavuttaa tyydyttävämmin ja nopeammin. Meidän on todella vahvistettava taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta Euroopassa. 
Willem Schuth,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän aluksi jäsen Freitasia tasapainoisesta mietinnöstä. Euroopan unionin syrjäisimmät alueet kärsivät maantieteellisistä, ilmastollisista ja taloudellisista olosuhteista, jotka ovat epäsuotuisat verrattuna muissa maissa vallitseviin olosuhteisiin. Tilanteen erikoisuus on tunnustettu EU:ssa ja todellakin mainittu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa. On sen vuoksi EU:n asia taata, että sen kaukaisemmat alueet saavat osansa koko alueen kehittymisestä.
Maatalous on tärkeä väline tuettaessa syrjäisimpien alueiden taloutta, ja siksi pidän myönteisenä komission ehdotusta neuvoston asetukseksi, joka koskee tämän alan erityistoimia. Kyseiset toimet, joita on aiemmin toteutettu ohjelmilla jo vuodesta 1991 lähtien, ovat nyt välttämättömiä syrjäisimpien alueiden kehittymiselle. Niillä varmistetaan, että alueille pystytään toimittamaan elintärkeitä maataloustuotteita, ja toisaalta edistetään paikallista tuotantoa sekä tuotteiden markkinointia ja jalostusta.
Komission ehdotuksessa joustavoitetaan EU:n lähestymistapaa syrjäisimpien alueiden suhteen hajasijoittamalla ja yksinkertaistamalla hallintovälineitä. Suhtaudun siihen erittäin myönteisesti, koska minusta parhaat ratkaisut ongelmiin löytyvät yleensä paikalliselta tasolta, jossa tiedetään eniten tietyn alueen erityisoloista. Vain näin saamme nostettua syrjäisimpien alueiden kilpailukykyä pitkällä aikavälillä. Annamme niille mahdollisuuden korvata menetetyn ajan ja ottaa kiinni muut EU:n alueet. Sisämarkkinasääntöjen voimaantulon jatkuva lykkääminen tai rakennerahastojen varojen käyttö eivät voi olla kestävä ratkaisu pitkällä aikavälillä. 
Jan Tadeusz Masiel (NI ).
    Arvoisa puhemies, edustan puheenvuorossani uutta jäsenvaltiota, jossa maatalousala on ratkaisevan tärkeä monien kansalaisten toimeentulolle ja jossa viljelijöiden riittämättömällä tuella on ollut vakavat seuraukset. Olen siksi ilahtunut siitä, että on käynnistetty juuri tämä yhteisöaloite, jonka tarkoituksena on tukea maataloutta maantieteellisesti syrjäisillä alueilla, joiden pääsy yhteismarkkinoille on vähäistä.
Mielenkiintoisinta mietinnössä näyttäisi olevan ajatus, että viljelykasveja, joita on perinteisesti viljelty tietyllä alueella ja jotka ovat alueelle luonteenomaisia, tulisi viljellä jatkossakin ja viedä kaikkialle EU:hun EU:n erityistuella. EU:n olisi tuettava erityisesti paikallisia ja pienimuotoisia valmistusprosesseja, koska tällä tavoin valmistetut tuotteet ovat paremman makuisia ja aromikkaampia. Näen asian niin, että yksi tapa auttaa syrjäisimpiä alueita olisi antaa niiden viedä tuotteita halvemmalla naapurialueiden kolmansiin maihin. Tätä ajatusta kannattaisi harkita koko yhteisön voimin, uudet jäsenvaltiot mukaan lukien, koska niillä on pitkäaikaiset yhteydet EU:n ulkopuolella sijaitseviin naapureihinsa.
Näin ratkaistaisiin kohtaamamme ongelmat, jotka koskevat EU:n köyhiä itäalueita Puolassa ja muissa valtioissa, joilla on Valko-Venäjän, Venäjän ja Ukrainan vastaisia rajoja. Näiden jäsenvaltioiden talous on kärsinyt siitä, että kauppaa mainittujen valtioiden kanssa on rajoitettu. 
Margie Sudre (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, vaikka Euroopan komissio on osoittanut ja tunnustanut Posei-ohjelmien tehokkuuden, se katsoi vain kaksi vuotta viimeisimmän uudistuksen täytäntöönpanon jälkeen, että tapoja, joilla erityisiä hankintajärjestelmiä ja paikallistuotannon tukijärjestelmiä hallinnoidaan syrjäisimmillä alueilla, on muutettava.
Euroopan komissio on kuitenkin sitoutunut takaamaan, että ehdotetussa uudistuksessa ei aseteta kyseenalaiseksi toimien toteutusaikoja eikä niiden toimintatapaa, ja ettei se vaikuta yhteisön tuen rahoituslähteisiin eikä määriin. Tosiasiassa eräät asetusluonnoksessa asetetut ehdot edellyttävät tuen saajilta monimutkaisempia arviointimenettelyjä sekä monimutkaisempaa ohjelmointia, seurantaa ja valvontaa kuin nykyinen ohjelma.
Lisäksi erityisille hankintajärjestelmille ehdotettu talousarvio, joka on laskettu liian tiukkojen historiallisten viitteiden perusteella, pienentäisi vastoin komission lupauksia todellisuudessa yhteisön tuen määriä ja saattaisi hidastaa kyseisten teollisuudenalojen kehitystä. Jos taas Poseidom-ohjelmia ei muutettaisi ennen vuoden 2006 päättymistä, erityiset hankintajärjestelmät edistyisivät nykyistä tahtia ja laajentuisivat näin ollen huomattavasti.
Nyt kaikki tunnustavat yksimielisesti, että ilman Poseidomia merentakaisten departementtien korvaavien alojen olisi mahdotonta kehittyä. Järjestelmien muuttaminen nyt merkitsisi itse asiassa sitä, että kaikki tähänastiset toimet, joita sekä Euroopan unioni että paikalliset viljelijät ovat toteuttaneet, todettaisiin turhiksi. Jäsen Freitasin laatimassa erinomaisessa mietinnössä on saavutettu tasapainoinen kompromissi uudistustarpeen ja syrjäisimpien alueiden taloudelliselta kooltaan pienten viljelysten kestävään maatalouteen tähtäävän tukijärjestelmän säilyttämisen välillä.
Toivon vilpittömästi, että parlamentin kanta vaikuttaa hyvin paljon komissioon ja ennen kaikkea neuvostoon, jotta ne eivät asettaisi nykyisiä tukitoimia kyseenalaisiksi edes osittain. 
Manuel Medina Ortega (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan ensin kiittää jäsen Freitasia hänen esittelijänä tekemästään työstä, joka mielestäni on erittäin pätevää. Kiitän myös Euroopan komissiota työstä, jota se tekee syrjäisimpien alueiden hyväksi.
Mielestäni komission jäsen Michel on sanonut asian hyvin selvästi. Kyseessä on menestystarina: syrjäisimmät alueet ovat kuluneiden yli 14–15 vuoden aikana saaneet nauttia erityiskohtelua Poseidon-, Poseima- ja Poseican-ohjelmien puitteissa, ja näiden ohjelmien ansiosta eri puolilla maailmaa – Keski-Atlantilla, Karibialla ja Intian valtamerellä – sijaitsevilla saarilla asuvat neljä miljoonaa ihmistä voivat elää ihmisarvoisa elämää, joka vastaa heidän tarpeitaan. Lisäksi eräät alueet, joilta ihmiset aiemmin muuttivat pois, ovat ohjelmien avulla pystyneet säilyttämään väestönsä ja jopa houkuttelemaan uusia asukkaita. Lyhyesti sanottuna näiden alueiden elinolot ovat kohentuneet selvästi.
Tämä on saavutettu hyvin järkevällä menettelyllä, johon kuuluu toisaalta maatalouden ylituotannon tuonnin salliminen muilta EU:n jäsenvaltioiden alueilta meidän alueellemme sekä myös tuotteiden tuonnin mahdollistaminen muista osista maailmaa. Toisaalta menettelyllä estetään tuontia, joka on välttämätöntä elinolosuhteiden säilyttämiseksi, tuhoamasta paikallista maataloutta ja muita talouden elementtejä.
Komission meille parhaillaan esittelemän ehdotuksen tarkoituksena on muuttaa aiemmin käyttämäämme järjestelmää joustavammaksi. Kuten komission jäsen totesi, oli tarpeen hyväksyä 56 pienimuotoista toimea, jotka eivät todellisuudessa vastanneet tämän tyyppisen organisaation merkitystä. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan esittämien tarkistusten tarkoitus on joustavoittaa järjestelmää, ja ne on sen vuoksi hyväksyttävä.
Haluan korostaa – ehkä niille, jotka eivät ole tietoisia tilanteesta – että syrjäisimpien alueiden erityiskohtelu ja niitä koskevat joustot perustuvat siihen, että kyseiset alueet eivät mitenkään pysty kilpailemaan unionin markkinoista. Toisin sanoen Kanariansaarten, Réunionin, Madeiran tai Azorien viljelijöille annettava tuki ei vahingoita millään tavalla muita Euroopan unionin alueita, koska kilpailuedellytykset ovat samat. Sanoisin päinvastoin, että nämä alueet edistävät talouden kehittymistä muualla unionissa, koska niiden markkinoiden tuleva ostovoima hyödyttää koko Euroopan unionia.
Toivon siksi, että parlamentti hyväksyy maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnön suurella enemmistöllä ja että näitä toimia jatketaan meidän hyväksemme ja muun Euroopan unionin alueen hyväksi. 
Agnes Schierhuber (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluaisin aluksi kiittää lämpimästi esittelijää hänen tekemästään työstä. Erityistoimia tarvitaan Euroopan unionin kaikilla toimintalohkoilla, erityisesti tietenkin maataloudessa, ja varsinkin sen syrjäisimmillä alueilla.
Olen itse kotoisin , Ala-Itävallasta, eli alueelta, joka oli vuosikymmenet läntisen Euroopan ja vapaan maailman reunamilla. Myös tämän alueen oli taisteltava joidenkin samantyyppisten ongelmien, muun muassa vaikean pinnanmuodostuksen ja ilmaston, riittämättömien resurssien, pienten ja alueellisten markkinoiden ja työpaikkapulan kanssa. Kyseinen jäsenvaltio on saanut apua Euroopan unionin tukiohjelmista innovatiivisen ja omavaraisen maatalouden kehittämiseen ja työpaikkojen luomiseen.
Konkreettinen yhteisvastuu on yksi Euroopan unionin perusperiaatteista. On valitettavaa, että useille valtionpäämiehille asia ei ole kovin selvä varsinkaan yhteisen maatalouspolitiikan kohdalla. Brysselin ja Luxemburgin huippukokouksissa annettujen neuvoston päätöslauselmien mukaisesti tuottavan maatalouden on oltava mahdollista kaikkialla EU:ssa, kaikilla alueilla ja kaikissa paikoissa.
Loppujen lopuksi juuri epäedullisessa asemassa olevat alueet tarvitsevat maataloutta saadakseen ihmisille työtä ja vaurautta. Lisäksi tänään käsiteltävänä olevat tukitoimet mahdollistavat sen, että monimuotoisen ja kestävän maatalouden malliamme voidaan käyttää esimerkkinä kaikissa EU:n eri osissa, jotka sijaitsevat kaukana mantereesta.
Monissa valtioissa, jotka sijaitsevat kyseisten alueiden vieressä – ajattelen nyt erityisesti Etelä-Amerikkaa – ollaan kehittämässä USA:n kaltaista maatalousteollisuutta. Meille tarjotaan nyt tilaisuutta luoda kestävää taloutta muilla keinoilla, jotka ovat oikeita talouden, ympäristön ja yhteiskunnan kannalta. 
Fernando Fernández Martín (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään asetuksesta, joka voi jäädä unionin tämänhetkisten vakavien ongelmien varjoon, mutta joka on syrjäisimpien alueiden maataloussektoreille olennaisen tärkeä ja monessa tapauksessa eloonjääntikysymys.
Haluan erityisesti tuoda esiin kaksi näkökohtaa tänään käsiteltävästä luonnoksesta. Ensinnäkin on säilytettävä se rahoitus, joka hyväksyttiin viime uudistuksessa vuonna 2001 ja joka nykyisen tilanteen huomioon ottaen ei ole mikään pikkuseikka. Toinen näkökohta on hallinnon hajauttaminen, joka antaa paikallisille viranomaisille valtuudet joustaa sen mukaan, mitkä ovat maatalouden tarpeet tiettynä ajankohtana. Toisin sanoen ei ole tarkoitus tehdä muutoksia tuen määriin, vaan luoda joustavampi väline hallintoon, kuten jäsen Duarte Freitas totesi tarkistuksissaan 4 ja 21.
Esittelijän tarkistuksen 27 tarkoituksena on antaa lainsuoja C-sokerin tuonnille tietyille syrjäisimmille alueille, erityisesti Azoreille, Kanariansaarille ja Madeiralle. Tässä on varmasti ongelmia, mutta toivottavasti komissio analysoi asian ja löytää sen perusteella sopivimman ratkaisun ongelmiin.
Komission jäsen Michel viittasi puheenvuorossaan monimerkityksellisesti mutta poliittisesti korrektisti saarten erityisten hankintajärjestelmien hallinnointiin – tarkoitan erityisesti Kanariansaaria.
Uskokaa minua, arvoisa komission jäsen Michel, Kanariansaarten asukkaat haluaisivat, että sekä paikalliset viranomaiset että komission yksiköt takaisivat saarten erityisille hankintajärjestelmille parhaimman mahdollisen avoimuuden. 
Louis Michel,
     Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitos osallistumisestanne keskusteluun. Pyydän saada vastata lukuisiin merkittäviin esille otettuihin kohtiin. Haluan ensin vahvistaa, että tämän perustavan muutoksen päätarkoitus on antaa jäsenvaltioille lisää joustovaraa, jonka avulla ne voivat ottaa paremmin huomioon syrjäisimpien alueiden tarpeet.
Jos tarkastellaan viitekautta – viittaan tässä yhteydessä jäsen Freitasin ja jäsen Fernandesin puheenvuoroihin – monet teistä vaativat joustavaa kautta, jonka perusteella erityisiin hankintajärjestelmiin sovellettavat rahoituksen enimmäismäärät lasketaan. Voin käsittääkseni vakuuttaa komission tehneen melkoisesti työtä varmistaakseen, että uudet tukijärjestelmät ovat syrjäisimpien alueiden etujen mukaisia. On selvää, että ehdotettujen viitekausien hyväksyminen johtaisi kulujen huomattavaan kasvuun.
Ehdotus muodostaa toimenpidekokonaisuuden. Siitä ei voida poimia erikseen mieluisempia säännöksiä ja pyytää, että vähemmän edullisia tarkasteltaisiin uudelleen. Rohkenen kiinnittää huomionne vastaukseni tähän piirteeseen. Rahoitus on laskettu siten, että se on edullinen kyseisille alueille, ja siinä on erityisesti otettu huomioon paikallistuotannon tukemiseen määritellyt enimmäismäärät eikä niinkään historiallisia lukuja. Komissio ei ole halukas muuttamaan ehdotustaan rahoituksen enimmäismäärien osalta.
Mitä tulee erityisten hankintajärjestelmien rajoittamiseen maataloustuotteisiin – asia, johon sekä jäsen Freitas että jäsen Casaca viittasivat – myös komissio haluaa selkeyttää Posei-toimien kehystä. Tämän vuoksi uudet järjestelmät koskevat vain maataloustuotteita, jotka on lueteltu perustamissopimuksen liitteessä I. Posei-toimien hallinnoinnissa aiemmin vallinneet epätyydyttävät olosuhteet olisi lopetettava. Komissio ehdottaa, että otetaan käyttöön siirtymäkaudet, jotka helpottavat eri alojen sopeutumista uuteen tilanteeseen.
Myös Azorien ja Sinagan tapaus on mainittu. Tämä jäsen Freitasin ja jäsen Fernandesin esiin tuoma asia koskee Azorien erityisongelmia ja varsinkin Sinagan sokeripuhdistamoa. Neuvoston asetusluonnokseen ei sisälly uusia säännöksiä sellaisten tuotteiden viennistä tai lähetyksistä, jotka ovat hyötyneet erityisistä hankintajärjestelmistä.
Komissio on soveltanut vuodesta 1992 lähtien kaikkiin syrjäisimpiin alueisiin samoja arviointiperusteita, toisin sanoen vuosien 1989–1991 keskimääräisiä kauppavirtoja. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin vahvisti tämän lähestymistavan Sinagan tapauksessa. Se on muistettava.
Azorien sokerintuotannolle annettavan rahoitustuen mahdollisuuksia on neuvoston asetusluonnoksessa lisätty huomattavasti. Ehdotus takaa rahoituksen, joka lasketaan paikallistuotannon tukitoimien tapauksessa sen mukaan, mitkä ovat sokerintuotannon kehitysmahdollisuudet tuotantokiintiöiden puitteissa: lähes 4 miljoonaa euroa vuodessa nykyisen 400 miljoonan euron tosiasiallisen vuosituotannon sijaan. Rahoitus on anteliasta, ja jäsenvaltioille annetaan joustavat mahdollisuudet valita tuettavat alat, ja kansalliset viranomaiset voivat halutessaan päättää lisätä sokerintuotannon tukea ja erityistä sokerinjalostusta neuvoteltuaan kaikkien asianosaisten kanssa.
Komissio on vakuuttunut siitä, että nämä uudet säännöt parantavat järjestelmien valvontaa, mikä koituu ennen kaikkea syrjäisimpien alueiden eduksi. 
Paulo Casaca (PSE ).
   – Haluan vain ilmoittaa komission jäsenelle Michelille, että hän on pahasti erehtynyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisun suhteen, jossa päätös tapauksesta siirrettiin Portugalin oikeuslaitokselle. Kerron mielelläni hänelle Portugalin korkeimman oikeuden asiaa koskevasta tuomiosta, jossa sanotaan täsmälleen päinvastoin kuin mitä komissio yhä väittää. Näyttääkin siltä, ettei komissio ole tietoinen oikeuden perustelusta, joka on ehdottoman selvä ja yksiselitteinen. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 17.30.
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Komissio aikoo muuttaa asetusta (EY) N:o 1453/2001, jolla toteutetaan käytännössä unionin syrjäisimpien alueiden maatalouden tukiohjelmien uudistusta tukevia periaatteita.
Suhtaudun myönteisesti ehdotettuun hajauttamiseen, jonka ansiosta alueen edustajille siirtyy enemmän vastuuta, koska kunkin alueen erityiseduista on huolehdittava ottamalla huomioon erilaiset liittymisajankohdat ja lisäämällä huomattavasti myönnettäviä tukimääriä. Vuodet 2001–2003 eivät voi olla hyväksyttävä viitekausi, koska vuosi 2001 oli siirtymävuosi. Järjestelmä, jolla rajoitetaan erityisen hankintajärjestelmän mukaisten tuotteiden vientiä kolmansiin maihin ja lähetyksiä muualle yhteisöön, on tukahduttanut paikallista elintarviketuotantoa. Näin tapahtui Azorien sokerille, jonka tuotannosta on tehtävä kannattavaa. Sama koskee perinteisin paikallisin keinoin kasvatettavaa karjaa ja paikallisin menetelmin tuotettavia elintarvikkeita. Järjestelmää on näin ollen muutettava.
Erityisissä hankintajärjestelmissä huomiota olisi kiinnitettävä varsinkin Madeiran viiniviljelmiin ja banaaneihin, Azorien maitoon sekä erityistoimiin, joiden tarkoituksena on auttaa viljelijöitä ostamaan lannoitteita ja kasvinsuojeluaineita.
Tämän vuoksi tuen mietintöä. 
Witold Tomczak (IND/DEM ).
    Tämänpäiväinen keskustelu EU:n syrjäisimpien alueiden maataloustuesta on tyypillinen esimerkki noudattamastamme kahdesta erilaisesta yhteisestä maatalouspolitiikasta. Toista sovelletaan EU:n vanhoihin jäsenvaltioihin ja toista uusiin jäsenvaltioihin.
Ei voi olla epäilystäkään siitä, että EU:n syrjäisimpien alueiden viljelijät kärsivät taloudellisista vaikeuksista. Uusien jäsenvaltioiden 3,6 miljoonalla viljelijällä on kuitenkin samaan aikaan vieläkin suurempia ongelmia. Syrjäisimpien alueiden viljelijät ovat jo useiden vuosien ajan saaneet nauttia yhteisen maatalouspolitiikan suomista täysistä eduista, kun taas uusille jäsenvaltioille EU on armollisesti suonut tyrmistyttävän pieniä suoria maksuja ja estänyt näin niitä pääsemästä vanhojen jäsenvaltioiden viljelijöiden tasolle. Tässä yhteydessä tehdyillä päätöksillä ei ollut taloudellisia tai sosiaalisia eikä missään nimessä ainakaan eettisiä perusteita. Tilanne uhkaa kuitenkin vakavasti Euroopan elintarviketurvaa ja Euroopan unionin elintarvikemarkkinoiden vakautta ja toimii myös kasvualustana vaarallisille yhteiskunnallisille jännitteille.
Uusien jäsenvaltioiden viljelijöitä syrjitään edelleen. EU:n viranomaisille lähetetyt todisteet ja asiantuntijalausunnot ovat osoittautuneet merkityksettömiksi, kuten ennakoitu rahoituksen tasokin. Riittää, että viljelijä on uudesta jäsenvaltiosta, jotta häneltä evätään kaikki mahdollisuudet tukeen siitä riippumatta, kuinka oikeutettua tuen saaminen olisi. Verukkeena käytetään usein sitä, että tuki ei olisi Brysselin asettamien lukemattomien ehtojen mukaista.
Tällainen syrjintä olisi lopetettava, ja meidän olisi aloitettava tämä työ tänään. Emme saa suostua EU:n syrjäisimpien alueiden tukemiseen millään tavalla. Näin antaisimme varoituksen yhteisvastuuseen perustuvan yhteisen Euroopan vihollisille ja tekisimme heille selväksi, että vain ne, jotka ovat aiemmin toimineet yhteisvastuullisesti, voivat myöhemmin itse luottaa yhteisvastuuseen. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu seitsemästä Zimbabwea koskevasta päätöslauselmaesityksestä(1). 
Margrete Auken (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, Zimbabwen tilanne vain pahenee. Viimeisin esimerkki julmuudesta on nimellä "Operation Drive Out Rubbish" tunnettu operaatio, joka pitää sisällään kokonaisten kaupunkialueiden purkamista. YK:n arvioiden mukaan yli 200 000 ihmistä on ilman kattoa, ja monet heistä ovat nyt vaarassa kuolla kylmyyteen. Mugabeen kriittisesti suhtautuvien henkilöiden väkivaltainen ja systemaattinen vaino on muuttumassa humanitaariseksi katastrofiksi. BBC:n mukaan metodistipiispat ovat varoittanut kansanmurhasta viimeisten päivien aikana. Reagointi ympäröivästä maailmasta on ollut vielä aika heikkoa, ja hyväksyttyjä pakotteita on hädin tuskin pantu kunnolla täytäntöön. Pahinta on kuitenkin se, että Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön (SADC) maat, Etelä-Afrikka erityisesti, jatkavat Mugaben suojelua ja hyväksyvät kärsimykset, joita tämä aiheuttaa kansalleen. 
Kaikki tämä kuultiin hiljattain kehitysyhteistyövaliokunnan kuulemistilaisuudessa, jossa tuli kuitenkin esille myös ehdotuksia siitä, mitä voitaisiin tehdä. Ennen kaikkea EU:n on painostettava huomattavasti enemmän sekä YK:ta että SADC-maita, erityisesti Etelä-Afrikkaa, ja lopultakin täytettävä velvollisuutensa, joka sillä on jo vahvuutensa vuoksi. Käytännön tasolla EU voisi tukea enemmän kansalaisyhteiskuntaa niin Zimbabwessa kuin muuallakin ja tällä tavoin pyrkiä kehittämään ihmisoikeuskulttuuria ja hankkimaan lisätodisteita ihmisoikeusloukkauksista. Se voisi tukea enemmän kidutuksen ja järjestäytyneen väkivallan uhreja, niin Zimbabwessa kuin maanpaossakin olevia, sekä tarjota asianomaista lainopillista apua selvästi aiheettomasti oikeuteen joutuneille ihmisoikeusaktivisteille ja niille, jotka kannattavat, tai joiden epäillään kannattavan, oppositiota. EU voisi myös tukea vapaata lehdistöä, joka välittäisi uutisia Isosta-Britanniasta ja naapurimaista, osittain paikan päällä kustannettavien sanomalehtien muodossa. Kaikki tämä maksaa kuitenkin paljon. Lyhyesti sanottuna olemme tyytyväisiä päätöslauselmaan, mutta haluamme silti käyttää tilaisuuden hyväksemme ja korostaa näitä käytännöllisiä auttamismahdollisuuksia ja toivomme, että komissio suhtautuu niihin myötämielisesti. 
Elizabeth Lynne (ALDE ),
    Arvoisa puhemies, samalla kun ihmismassat osoittavat mieltään Afrikan tilanteen parantamisen puolesta, G8-maiden johtajat tapaavat Skotlannissa. Nyt on siis otollinen hetki saada aikaan päätöslauselma Zimbabwen tilanteesta.
"Operation Drive Out Rubbish" on nimi, jolla Robert Mugabe kutsuu viimeisintä julmuudentekoaan. Hänen hallituksensa on ollut vastuussa jopa 1,5 miljoonan zimbabwelaisen kodin ja elinkeinon tuhoamisesta. Luku nousee vielä, mikäli emme ryhdy tarpeellisiin toimenpiteisiin. Raskaana ollut nainen ja neljävuotias lapsi saivat juuri viime viikolla surmansa 10 000 ihmisen massahäädön aikana Hararen esikaupunkialueella. Voitte vain kuvitella minkälaista tuskaa ja kärsimystä aiheuttaa katsoa avuttomana oma kotisi revittävän maan tasalle, tietämättä lainkaan minne sinua ollaan viemässä. 
Huolimatta Amnesty Internationalin kiireellisestä vetoomuksesta painostaa Mugaben hallitusta, Afrikan unioni kieltäytyi vielä viime viikolla tuomitsemasta presidenttiä. Zimbabwen kansa on ihmisoikeuskatastrofin uhri. Ihmisoikeusloukkaukset eivät koskaan voi olla vain valtion sisäinen asia. Meidän tehtävänämme on korottaa äänemme ja protestoida, mutta vielä tärkeämpää on, että myös Zimbabwen naapurimaat tuomitsevat julmuudet. 
Meidän ei kuitenkaan pidä vain korottaa ääntämme ja jatkaa sitten samaan malliin kuin aina ennenkin. Meidän onkin siis lopetettava välittömästi Zimbabwesta tulevien turvapaikanhakijoiden palautus kotimaahan. Muuten EU-maiden hallituksia ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta voidaan oikeutetusti syyttää törkeästä tekopyhyydestä. 
Erik Meijer (GUE/NGL ),
   .  Arvoisa puhemies, kun ryhmämme ilmaisi huolestuneisuutensa Zimbabwen tilanteesta, emme ajatelleet ensisijassa valkoisia maanviljelijöitä, jotka rikastuivat siirtomaa-aikana, vaan suurta mustien enemmistöä, jonka tulot ovat edelleen paljon alhaisemmat. 
Presidentti Mugabella oli suuri rooli itsenäisyystaisteluissa niin kolonialismia kuin Ian Smithin johtamaa valkoisesta vähemmistöhallitusta vastaan. Kamppailun aikana ja sen jälkeen Mugabe on aina esiintynyt mustan enemmistön sankarina. Käytännössä hän ei moneen vuoteen tehnyt paljoakaan parantaakseen heidän asemaansa. Hänestä näytti tulleen maltillinen hallitsija, joka oli radikaali ainoastaan vastenmielisenä pitämäänsä homoseksuaalisuutta kohtaan. Häntä tuskin tunnisti entiseksi itsenäisyystaistelun johtajaksi, joka antoi köyhille toivoa uudenlaisesta yhteiskunnasta, jonka tärkein prioriteetti olisi ihmisten välinen tasa-arvo. Vasta kauan valtaantulonsa jälkeen hän muuttui hyvin radikaaliksi, erityisesti niitä kohtaan, jotka uhkaavat, tai voisivat uhata, hänen ehdotonta valtaansa.
Poliittinen oppositio, rikkaat maanviljelijät, köyhät slummit ja kauppiaat ovat vuoron perään joutuneet Mugaben toimien uhreiksi, toimien, joiden tarkoituksena on heidän uhkailu ja tuhoaminen. Edellisessä keskustelussa Zimbabwen tilanteesta, 16. joulukuuta 2004 oletin Mugaben aloittaneen tämäntyyppisiä kampanjoita korvatakseen suosionmenetyksensä ja yrittäen odottamattoman ja päättäväisen toiminnan kautta hankkia ja mobilisoida uusia kannattajia. Nyt on nähtävissä, ettei hänen tekojaan voi enää pitää ovelana taktiikkana vaan sekoamassa olevan ihmisen käytöksenä. 
Sen sijaan, että hän parantaisi köyhien asumisolosuhteita, hän ajaa heidät pois kaupungeista tuhoamalla heidän asumuksensa. Tämä alkaa pikkuhiljaa muistuttaa mieletöntä valtiojärjestelmää, jonka Pol Pot yritti ottaa käyttöön Kambodžassa 30 vuotta sitten. Ryhmäni mielestä on valitettavaa, että päätöslauselmassa kritisoidaan vahvasti Zimbabwen naapurimaata Etelä-Afrikkaa ja Afrikan unionia sen sijaan, että siinä yritettäisiin auttaa heitä selvittämään ongelmat.
Niin kauan kun afrikkalaisilla on syy pitää Eurooppaa kolonialistina, kuten se aiemmin oli, Euroopan unionilta puuttuu moraalinen auktoriteetti, jonka avulla se voisi edesauttaa kehitystä. 
Neena Gill (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, haluan aloittaa ilmaisemalla Yhdistynyttä kuningaskuntaa edustavana Euroopan parlamentin jäsenenä syvän suruni Lontoon uusien räjähdyksien johdosta. Vaikka tarkkaa kuvaa tapahtumista ei ole vielä saatu, täyttävät ne kaikki suunnitellun terroristi-iskun tunnusmerkit. Jälleen kerran meitä muistutetaan maailmanjärjestyksemme haavoittuvaisuudesta ja siitä, että meidän on työskenneltävä yhdessä lopettaaksemme lopullisesti tällaiset barbaariset ja mielettömät teot. 
Vapaus ja demokratia ovat Euroopan unionin perusperiaatteita. Samalla kun me jatkamme näiden periaatteiden kannattamista unionin sisällä, pitäisi meidän kääntää tämä sitoumus selkeiksi teoiksi sellaisia valtiojärjestelmiä vastaan, jotka vastustavat täysin näitä vapauksia. Sen vuoksi tuen täydestä sydämestäni Zimbabwea koskevaa päätöslauselmaa.
Ei riitä, että kansainvälinen yhteisö tyytyy satunnaisesti ja rituaalinomaisesti tuomitsemaan presidentti Mugaben. Meidän pitäisi varmistaa vahva ja toimintakykyinen vastarinta häntä vastaan. Jos todellakin kannatamme vapaata yhteiskuntaa, miten voimme jatkaa odotusta ja antaa itsevaltaisen sorron jatkua laantumatta? Miksi emme ole unionina ryhtyneet painostamaan Mugaben hallintoa? Miksi emme ole tiukentaneet ja panneet täytäntöön pakotteita? Miksi neuvosto on kieltäytynyt vastaamasta Euroopan parlamentin johdonmukaisiin vaatimuksiin tässä asiassa?
Lisäksi on erittäin suuri pettymys, että Etelä-Afrikka ja useat muut Zimbabwen naapurimaat ovat päättäneet olla sekaantumatta zimbabwelaisten ahdinkoon. Olemme todistaneet kuinka varakkaan valtion kaikki varat ryöstetään. Olemme nähneet kansalta evättävän heidän luontaiset ihmisoikeutensa, ja silti tämä sorto ja tuho on herättänyt hyvin vähän vastustusta naapurimaissa. Mielestäni Etelä-Afrikan presidentti Thabo Mbekin päätös olla kritisoimatta presidentti Mugabea on erittäin huolestuttava osoitus hänen näkemyksistään siitä, miten on muodostunut oikeudenmukainen, vapaa ja avoin yhteiskunta. 
Samaan aikaan kun kansainvälinen yhteisö on herännyt tarttumaan Afrikan ongelmiin, meidän ei pitäisi keskittyä vain köyhyyden helpottamiseen, vaan hyvän hallinnon ylläpitämiseen, avoimuuteen, laillisuusperiaatteeseen ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen kaikissa Afrikan maissa. Vetoan siis Euroopan parlamenttiin, että se antaisi päätöslauselmalle varauksettoman tukensa. 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, aluksi haluan ilmaista syvän tuomioni ja vastenmielisyyteni Lontoon tämänpäiväisiä terroristi-iskuja kohtaan, joissa viimeisten tietojen mukaan murhattiin yli 40 ihmistä ja satoja loukkaantui. Ilmaisen syvimmät osanottoni uhreille ja heidän perheilleen. 
Zimbabwelaiset elävät erilaisen, jatkuvan terrorismin alla, jota harjoittavat viranomaiset – hallitus, poliisi, armeija – joiden pitäisi suojella kansalaisia. Tilanne on epätoivoinen ja pahenemaan päin. Maaliskuussa järjestettyjen peukaloitujen vaalien jälkeen Mugabe on harkitusti tuhonnut satojen tuhansien köyhimpien zimbabwelaisten koteja ja elinkeinoja, samalla kun miljoonat vielä turvautuvat kansainväliseen ruoka-apuun selviytyäkseen. Mitä tarvitaan vielä ennen kuin maailma reagoi tähän katastrofiin?
G8-maiden johtajien tapaamisessa Gleneaglesissa keskeisessä osassa on Afrikka, joka on myös yksi Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella eniten käsiteltävistä aiheista. Afrikan keskeisyyttä pönkittää Bob Gledofin Live 8 -konserttien saavuttama valtava tuki ja suosio. Kaikki ymmärtävät, että tarvitaan parempaa apua, velkahelpotuksia ja vapaata kauppaa. Kaikki myös myöntävät, että ilman hyvää hallintoa paljon avustuksen arvosta tuhoutuu. 
Afrikan maiden hallitusten asenne Zimbabwen tilannetta kohtaan on todellinen testi heidän sitoumuksestaan hyvään hallintoon. Silti Etelä-Afrikka, joka on avainasemassa Zimbabwen tilanteen muuttamisen kannalta, jatkaa hiljaista osallistumistaan Mugaben harjoittamaan sortoon. Olen pyytänyt Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeriä ja neuvoston puheenjohtajaa Jack Strawia vaatimaan presidentti Mbekiä, joka on Gleneaglesissa tänään, tuomitsemaan Mugabe ja käyttämään kaikki käytössään olevat keinot saadakseen aikaan parannusta tilanteeseen Zimbabwessa.
Eteläisen Afrikan maiden oppositiojohtajat tietävät mitä pitää tehdä. Olen puhunut heidän kanssaan tänään täällä Euroopan parlamentissa, mutta heidän hallituksensa on valtuutettava toimiin ja myös EU:n on ryhdyttävä tositoimiin. 
Neuvoston ja komission on oltava päättäväisiä saavuttaakseen tuloksia. Pakotteita on tiukennettava ja laajennettava, eikä neuvoston ja komission pitäisi enää suvaita tekosyitä niiden välttelemiseen. Niiden olisi lisäksi kysyttävä itseltään, mihin lisätoimiin olisi ryhdyttävä. Euroopan parlamentti antaa heille joitain neuvoja tämän päivän päätöslauselmassa, ja toivon, että ne kiinnittävät niihin huomioita. 
Bastiaan Belder (IND/DEM ),
   .  Arvoisa puhemies, sallikaa minun aluksi ilmaista erityisesti tämän parlamentin brittiläisille jäsenille syvimmät osanottoni Lontoon kauheiden tapahtumien uhreille. 
Nyt siirryn puhumaan Zimbabwesta. Enemmän kuin koskaan Mugabesta näyttää olevan tulossa Afrikan Pol Pot. Nämä voivat olla suuria sanoja, jotka kuitenkin luin useaan kertaan selaillessani eilen Zimbabwea koskevia asiakirjoja. Tragedia levittäytyi silmieni eteen. Tuomittavalla "Operation Drive Out Rubbish" -operaatiollaan Mugabe tuhoaa tuhansia asumuksia köyhimmillä esikaupunkialueilla. Joka ikinen ajetaan jäätävään kylmyyteen epätoivoisina tietämättä minne mennä. Monet pois ajetuista äänestivät oppositiopuoluetta MDC:tä (Movement for Democratic Change) maaliskuun vaaleissa.
Millaisia reaktioita tämä on saanut aikaan kansainvälisellä tasolla? Naapurimaa Etelä-Afrikka väittää harjoittavansa hiljaista diplomatiaa, mikä on niin hiljaista, ettei sitä edes kuulla Zimbabwessa. Myöskään Afrikan unionin jäsenmaat, jotka tapasivat Libyan Sirtessä, eivät pitäneet velvollisuutenaan tuomita Mugaben hallintoa. Heidän tekosyynsä oli, etteivät he halua sekaantua Zimbabwen sisäisiin asioihin. Komission puheenjohtajan Barroson edustama komissio on sitä mieltä, ettei meidän tarvitse neuvoa Afrikkaa. Neuvosto näyttää ymmärtävän tilanteen vakavuuden, mutta tekee hyvin vähän tilanteen parantamiseksi. Yhdysvallat otti kriisin puheeksi YK:n turvallisuusneuvostossa yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa Kreikan ja Tanskan tukemana. Mikäli Yhdistyneet kansakunnat todella haluaa toteuttaa suuret tavoitteensa, nyt olisi se aika toteuttaa ne. Kofi Annanin erikoislähettilään Anna Tibaijukan lähettäminen maahan ei kuitenkaan riitä. 
Maailma on seurannut sivusta liian kauan, samalla kun diktaattori Mugabe on hoidellut hommiaan rankaisemattomana ja muuttunut samalla entistä röyhkeämmäksi. G8-huippukokouksessa Skotlannin Gleneaglesissa köyhyys on keskeisessä asemassa. Odotamme G8-maiden ministerien taholta 23. kesäkuuta epäilemättä enemmän kuin näennäistä vetoomusta, että Zimbabwen hallitus noudattaisi laillisuusperiaatetta ja kunnioittaisi ihmisoikeuksia. Erinomainen lähtökohta näille maailman johtajille olisi Euroopan parlamentin päätöslauselma, joka on selkeä ja ehdoton. 
Michael Gahler,
   .  Arvoisa puhemies, monet varmaan ajattelivat, että maaliskuun 31. päivän manipuloitujen vaalien jälkeen diktaattori olisi saanut vähäksi aikaa tarpeekseen alistamisesta, mutta valitettavasti näin ei ollut. Uhkaillakseen vielä lisää hän aloitti "Operation Drive Out Rubbish" –operaation, jonka nimessä esiintyvä roska (rubbish) viittaa itse asiassa kyynisesti kansalaisiin, joista osa – joka jo aiemmin oli joutunut hylkäämään takavarikoidut maatilansa – menetti nyt toisen kerran kotinsa ilman mitään keinoja hengissäpysymiseksi.
Vieläkin kyynisempää on kuitenkin Afrikan unionin ja avainasemassa olevan Etelä-Afrikan käytös niiden kieltäyessä puuttumasta asiaan. Gleneaglesissa tänään olevalle presidentti Mbekille sanon tämän: "Olette henkilökohtaisesti ja poliittisesti vastuussa siitä, mitä Zimbabwessa tapahtuu, sillä olette jo vuosien ajan jättäneet tekemättä sen, mitä olisitte voineet tehdä lopettaaksenne tämän inhimillisen tragedian! Jos on niin, kuten ilmeisesti näyttäisi, että teidän hyvä veli -verkostonne pitää miljoonien ihmisten hätää hyväksyttävänä summana maksaa vallassa pysymisestä, menetätte hallintaoikeutenne, jonka vapautusliike on teille uskonut!"
Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri Kofi Annan on viimein ilmaissut terävän kritiikkinsä tätä käytöstä kohtaan haastattelussaan tämän päivän 'ssa.
Vetoan neuvostoon ja kaikkiin jäsenvaltioihin, että ne vihdoin tekisivät Mugaben hallinnosta hylkiön. Te neuvostossa ette ole valmiita edes epäämään tältä porukalta maahantuloviisumia. Niillä, jotka terrorisoivat kansaansa tällä tavoin, ei voi olla oikeutta osallistua kansainvälisiin konferensseihin käyttäen hyväkseen kansainvälisiä sopimuksia. Silti neuvosto tai jäsenmaat eivät ole valmiita antamaan edes niinkään pientä diplomaattista näpäystä kuin maahantuloviisumien epääminen. Tämä on toinen skandaali, tällä kertaa Euroopan unionin politiikan skandaali. Tietyt jäsenmaat käyttävät tällä hetkellä hyödykseen muiden jäsenmaiden etenevää vetäytymistä Zimbabwesta laajentamalla omaa läsnäoloaan siellä, ja tekemällä niin he kaikki tekevät meistä tämän hallinnon sätkynukkeja. Zimbabwen kansa tarvitsee meitä, joten tehkäämme loppu tästä ja tehkäämme vihdoin jotain tehokasta. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
      Arvoisa puhemies, Zimbabwe oli kerran yksi Afrikan varakkaimmista valtioista. Se vei maasta ruokaa ja avusti vähemmän vauraita Afrikan maita. Tänään se on heikko ja köyhä maa, jota hallitseva diktaattori on suurmies itsekkäine intresseineen. Valitettavasti nämä intressit ovat usein epärehellisiä ja verisiä. 
Päätöslauselmaesityksen laatijoille kuuluu kunnia siitä, että he ovat sisällyttäneet siihen seuraavan avainajatuksen. Vaikka lisäisimme avustuksia Afrikkaan ja siten myös Zimbabween, emme todellisuudessa auta paljoakaan, mikäli emme varmista, että apua Afrikassa tukevat hyvä hallinto, ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja solidaarisuus Afrikassa kohtaan. Tällä en tarkoita diktaattorien välistä solidaarisuutta vaan demokratiaan perustuvien yhteiskuntien välistä solidaarisuutta. 
Tämän päivän keskustelumme koskee Zimbabwea, mutta meidän pitäisi keskustella myös Brysselistä. Useiden vuosien ajan Euroopan parlamentti on toistuvasti pyytänyt neuvostoa toimimaan tässä asiassa, mutta neuvosto on teeskennellyt sokeaa ja kuuroa. Tilanne tuo mieleen puolalaisen sanonnan "kerjäläinen puhui kuvalle, mutta kuva ei vastannut mitään". Ainoa ero on, että hiljainen neuvosto on ruma kuva. On aika harkita vakavasti todellisia kaikenkattavia pakotteita sekä Afrikan muiden maiden asettamaa boikottia Zimbabwea kohtaan. Tämän aikaansaamiseksi Euroopan unionin pitäisi yhdessä Yhdysvaltojen ja Kansainyhteisön maiden kanssa harjoittaa hieman diplomaattista painostusta Afrikan maita kohtaan. 
Neuvoston ei pitäisi jättää huomioimatta ja teeskennellä kuin mitään ongelmaa ei olisikaan. 
Eija-Riitta Korhola (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olemme tässä salissa puhuneet Zimbabwesta jo monta kertaa ja siitä on sanottu kaikki mahdollinen. En nyt aio toistaa sitä, minkä päätöslauselmamme sanoo; haluan vain todeta, että demokratia on vaativa prosessi, joka edellyttää vaivannäköä. Se ei ole itsestäänselvyys sielläkään, missä sen nimiin vannotaan. Ehkäpä tarvitsisimme kokonaan uuden ammattikunnan, "demokratiainsinöörien" joukon, tutkimaan yhteiskunnan rakenteiden heikkoja kohtia ja suorittamaan puolueetonta demokratian laadunvalvontaa.
Presidentti Mugaben, entisen itsenäisyystaistelijan ja kansallissankarin taantumista omaa valtaansa vartioivaksi diktaattoriksi ja rikolliseksi pitää analysoida. Kun olimme muutama vuosi sitten vaalitarkkailijoina Zimbabwessa, saatoimme vain hämmästellä Mugabea, joka julkesi vaalien aikana julistaa, että olkoonpa tulos mikä vain, hallitus pysyy. Miten tuollainen röyhkeys syntyy?
Entisen Afrikan hedelmällinen mallimaa on nyt kaaostilassa. Jäljellä on taloutensa rakenteet kadottanut ja yhä kurjistuva ryysyranta. Mikä on tuo hidas liukuminen demokratiasta diktatuuriin? Yksi avainsana on yhteiskuntasopimuksen edellyttämä laillinen järjestys. Yllyttäessään ihmisiä laittomiin maanvaltauksiin, sen sijaan että olisi itse toteuttanut hallitun maareformin, Mugabe hävitti maasta lainkuuliaisuuden ja siten tuhosi yhteiskunnan toimivan ytimen. Ja jatkoa on seurannut: nyt Mugabe käyttää nälkää ja kurjuutta aseena omaa kansaansa vastaan sekä ruokkii nationalismia ja syyttää kolonialismia peittääkseen omat rikoksensa. Lisäksi opposition toimintamahdollisuudet nujertamalla hän tuhoaa demokraattisen yhteiskunnan perustaa.
Demokratian toimiminen edellyttää vallanpitäjiltä, että he tajuavat oman vaarallisuutensa. Mahdollisuus tulla vallan turmelemaksi on sisäsyntyistä. Filosofi-teologi Nibur löysi syyn ihmisolennon kaksitahoisuudesta: kykymme hyvään tekee demokratian mahdolliseksi ja taipumuksemme pahaan tekee sen välttämättömäksi. Vain aito demokratia takaa, että vallan turmelemien ihmisten tilalle saadaan uusia kasvoja.
Presidentti Mugabe, kansanne tähden, Teidän on aika mennä! 
Louis Michel,
     Arvoisa puhemies, olen suurin piirtein samaa mieltä kaikesta esille tulleesta ja päätöslauselman sisällöstä. On selvää, että Mugaben hallitus on mahdoton hyväksyä ja se tekee täysin kohtuuttomia ja hirveitä asioita. Siitä olemme samaa mieltä. 
Tämän sanottuani haluaisin samalla esitellä muutamia edellytyksiä, jotka tarpeellisten taktisten ja strategisten vastatoimien tulee täyttää, ottaen huomioon hallintojärjestelmän paikan päällä sekä keinot, jotka meillä on käytössämme asioiden muuttamiseksi oikeaan suuntaan. Pakotteista puhuttaessa olen tietysti samaa mieltä suoraan Zimbabwen viranomaisiin kohdistuvista pakotteista. Ne täytyy ehdottomasti panna täytäntöön. Voisin vielä lisätä, että mitä me oikein odotamme ennen täytäntöönpanoa? On selvää, että olen samaa mieltä. Kun tämä on sanottu, on myös pidettävä mielessä, että tietyntyyppisillä pakotteilla on haitallisia jälkivaikutuksia maan asukkaille. En yleensäkään ole pakotteiden kannalla, vaan kallistun mieluummin poliittisen dialogin kannalle. On itse asiassa jo nähty, että kun pakotteet vaikuttavat asukkaisiin, ne yleensä kostautuvat niiden asettajille eivätkä vahingoita kohteena olleita viranomaisia. Se on ensimmäinen asia, jonka halusin sanoa. 
Sen minkä haluaisin nyt sanoa, sanon silläkin uhalla, että kommenttini asettavat minut alttiiksi kritiikille. Ei olisi kuitenkaan oikein olla kertomatta teille aiheeseen liittyviä näkemyksiäni. Eurooppalaisina meidän on hyvin helppo julkaista lähes joka päivä lehdistötiedotteita, joissa tuomitsemme ja hyökkäämme Mugabea vastaan. Teidän pitäisi kuitenkin olla tietoisia siitä, että jokainen hyökkäys Mugabea vastaan vahvistaa hänen vertauskuvallista merkitystään mustien sankarina pahoja valkoisia uudisasukkaita vastaan. Kuten joku – jäsen Meijer, luulisin – muutama minuutti sitten sanoikin, Mugabe käyttää selvästikin hyväkseen tätä noidankehää palauttaakseen poliittisen maineensa ja kansansuosionsa Tämä seikka on otettava huomioon. 
On muutakin mitä teidän pitäisi tietää. Muuten teitä ole täysin informoitu. Olen kanssanne samaa mieltä, että meidän on harjoitettava äärimmäistä painostusta, mutta sitä täytyy harjoittaa hienovaraisesti. On myös ymmärrettävä, että muiden Afrikan maiden johtajat, joita syytätte siitä, etteivät he uskalla ottaa kantaa tai arvostella Mugaben käytöstä, joutuvat vaikeaan asemaan kotimaassaan aina kun Mugabe vahvistaa vertauskuvallista, jopa sankarillista imagoaan. Tämä teidän on ymmärrettävä sekä myös se, että presidentti Mbekin on äärimmäisen vaikea, ja sanoisin heti kättelyssä, että hyvä veli -verkosto…
ei, ei tietenkään, ei ole olemassa mitään hyvä veli -verkostoa, olen pahoillani, hyvä veli -verkostosta puhuminen on loukkaus Etelä-Afrikan presidenttiä kohtaan.
Mitä presidentti Mbeki ja muut Afrikan maiden johtajat itse asiassa pelkäävät on se, että väkivalta ja antikolonialistinen kapina voisi levitä myös naapurimaihin. Olen monissa yhteyksissä ottanut asian puheeksi Afrikan unionin edustajien ja useiden Zimbabwen naapurimaiden hallitusten pääministerien kanssa. Voin kertoa teille, että he todellakin haluavat painostaa presidentti Mugabea, mutta he haluavat ensin, että painostukselle otolliset olosuhteet vallitsevat. Tällaisten olosuhteiden aikaansaamiseen ei riitä se, että Afrikan ulkopuolinen yhteisö aloittaa uudelleen keskustelun aiheesta ja uhkailee pakotteilla sekä vaatii niiden lisäämistä ja kovemman linjan omaksumista. Ensinnäkin, mitä tarkoitetaan kovemmalla linjalla? Voisiko joku kertoa minulle, mitä meidän pitäisi tehdä. Täytyykö meidän lähettää paikalle sotilaita? Mitä meidän pitäisi tehdä? Puheenjohtaja Barroso tuomitsi erittäin voimakkaasti Mugaben käytöksen hiljattain tapahtuneiden karkotusten jälkeen. Haluaisin, että joku selittäisi minulle, mitä muuta tämän kostonhimoisten, joskus välinpitämättömien lehdistötiedotteiden ja lihasten pullistelun lisäksi tarkoitetaan kovemman linjan omaksumisella. Vaihtoehtoisesti voisimme ryhtyä keskustelemaan velvollisuudesta, tai oikeudesta, sekaantua. Itse olen henkilökohtaisesti valmis osallistumaan siihen keskusteluun. En suhtaudu välinpitämättömästi sellaiseen keskusteluun. Olen kuitenkin sitä mieltä, että sinä päivänä kun Euroopan parlamentissa vaaditaan sotilaiden lähettämistä Zimbabween järjestyksen palauttamiseksi – missä tapauksessa vaaditaan kuitenkin Afrikan unionin suostumus – aiheutetaan suurta vahinkoa Afrikalle ja alueen toimielimille. Epäilen myös vahvasti, että Euroopan parlamentista löytyy vapaaehtoisia tarvittavien joukkojen kokoamiseen. 
Haluan vain sanoa, että näkökantoja puolustettaessa olisi pyrittävä johdonmukaisuuteen. Me emme ole ainoastaan kaikupohja. Euroopan unionin elimille, kuten myös minulle, on jossain vaiheessa kerrottava täsmälleen mitä ylimääräistä on vielä tehtävä. Jatkuva tuomitseminen ei lopu koskaan. Yhdessä puheenjohtaja Borrason kanssa tapasimme presidentti Konaren Syrtessä neljän päivää sitten. Keskustelumme periaatteessa koostui siitä, että me sanoimme: "Mutta presidentti, miksi te ette itse, Afrikan unionina, tuomitse Mugaben käytöstä?" Johon hän vastasi: "Mutta, rakas ystäväni, joka kerta kun hyökkäätte Mugabea vastaan, teette asioista vain vaikeampia meille, koska meidän kansamme eivät pidä Mugabea tyrannina tai diktaattorina, vaan hänet nähdään pahojen uudisasukkaiden vastustajana, aidon vastarinnan edustajana sekä historialle uskollisena." Sen minä kuulin ja uskon myös siihen. 
Vaikka tiedänkin sen olevan mahdotonta, meidän pitäisi pitää matalaa profiilia muutaman viikon ajan eikä puhua paljoa tästä aiheesta. Olen melkein vakuuttunut, että tekemällä niin loisimme Afrikan unionille, paikallisille järjestöille, presidentti Mbekille sekä muille olosuhteet heidän velvollisuutensa hoitamiseen eli naapurimaansa tilanteen tarkkailuun. Olen lähes vakuuttunut, että he tekisivät niin. Niin kauan kun me jatkamme huomiota herättävästi Mugaben käytöksen haukkumista lehdistötiedottein ja kostovaatimuksin, emme kykene – olen pahoillani, että minun täytyy tämä teille kertoa – saamaan odottamaamme tuomiota Afrikan unionilta ja afrikkalaisilta järjestöiltä. Saatuamme ne tuomitsemaan Mugaben hallinnon, voimme käyttää vaikutusvaltaamme. Tätä mieltä minä olen. Mielestäni ei ole olemassa muuta keinoa onnistua. Tämä teidän pitäisi tietää. 
Vietän paljon aikaa niissä Afrikan maissa, ja olen kerrassaan tyrmistynyt, kun näen noidankehän, jossa yhä tyrannimaisempi Mugabe on, ja sen, että mitä enemmän Euroopan unioni ja muut kansainväliset elimet tuomitsevat hänet sitä suositumpi hän on. Ilman tätä noidankehää, Mugabe ei epäilemättä kestäisi kauaakaan, koska hän pysyy vallassa ainoastaan tämän mekanismin ansiosta. Mitä jäsen Meijer sanoi, on totta, mekanismi on avain. 
Yhteenvetona sanoisin, että meidän pitää olla erittäin varovaisia kun hyökkäämme Afrikan unionia ja alueen afrikkalaisia johtajia vastaan. Kiistän ehdottomasti, että olisimme Mugaben hallinnon puudeleita. Voin vakuuttaa teille, että minä en ainakaan itse missään nimessä ole sellainen, ja sanon tämän sen jälkeen, kun olen lukuisia kertoja yrittänyt saada asiat liikkeelle Etelä-Afrikassa. Yhdessä vaiheessa Etelä-Afrikka yritti vakuuttaa Mugaben avaamaan hallituksensa Morgan Tsvangiraille ja hänen MDC-puolueelleen. Yhdessä vaiheessa asiat olivat jo liikahtaneet oikeaan suuntaan. Sitten tulivat pakotteet, jotka loivat uudelleen äärimmäisen vaikean ilmapiirin. 
Tuomitsen voimakkaasti Mugaben asenteen. Mielestäni meidän on suunniteltava toimenpiteitä ja harjoitettava pakotteita Zimbabwen viranomaisia vastaan. Ei ole mitään syytä olla panematta niitä täytäntöön. Se on itsestään selvää. Olen suurimmaksi osaksi samaa mieltä päätöslauselman sisällön kanssa. Yritän ainoastaan selittää teille mitkä ovat rajat, joiden sisällä voimme toimia hyödyllisesti, koska ongelma on se, että asiat tulisi tehdä siten, että niistä on hyötyä. 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Komission jäsenellä oli lähes kymmenen minuuttia aikaa nousta ja pitää puolustuspuhe Mugaben hallinnosta ja Mbekin toimettomuudesta, komissiosta ja neuvostosta. Tämä on häpeällistä. Euroopan parlamentilla on menettelyllinen ongelma. Kuinka voimme käydä kunnon keskustelua, kun meidän aikamme on rajattu yhteen kahteen minuuttiin, jonka jälkeen mikrofoni suljetaan, mutta komission jäsen puolestaan saa nousta antamaan näin kunniattoman vastauksen? Hän torjui kaiken mitä Euroopan parlamentin jäsenet oikealta vasemmalle ovat sanoneet.
Meillä ei ole valtaa, teillä on, arvoisa komission jäsen. Olen puhunut tänään yhdessä kollegoideni kanssa monien Afrikan maiden poliittisen opposition jäsenille. He eivät ole samaa mieltä kanssanne, arvoisa komission jäsen. 
Tämä on häpeällisin tunteenpurkaus, jonka olen kuullut komission jäsenen suusta pitkään aikaan. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 17.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu kuudesta lapsilla Guatemalassa käytävää kauppaa koskevasta päätöslauselmaesityksestä(1).
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ),
   . Arvoisa puhemies, kun kävimme Guatemalassa muutama kuukausi sitten, näimme, kuinka vaikeaa tämä aika on maalle ja erityisesti rauhanneuvotteluille. Monet tapaamistamme ihmisistä ilmaisivat huolensa siitä, että heidän mielestään rauhansuunnitelman vielä kesken olevan toteuttamisen sijasta nyt pyritään talouden ja kaupan vapauttamiseen.
Tässä tilanteessa on selvää, että monet väestöryhmät ovat haavoittuvassa asemassa, ja tämä on huolestuttavaa. Tilanteesta eniten kärsivistä ryhmistä haluaisin korostaa alkuperäisväestöön kuuluvia ryhmiä, kansalaisliikkeitä ja ihmisoikeusaktivisteja sekä, kuten todetaan päätöslauselmaesityksessä, josta keskustelemme ja äänestämme tänään, naisia ja lapsia, erityisesti heistä köyhimpiä.
Ensimmäisenä esimerkkinä mainitsen, että Guatemalan kansallisen ihmisoikeusliikkeen ihmisoikeusaktivistien suojeluyksikön mukaan tammi- ja toukokuun välisenä aikana ihmisoikeuksien puolustajiin kohdistuneita hyökkäyksiä rekisteröitiin 76 – tähän lukuun sisältyy pahoinpitelyjä ja murhia sekä laittomia tunkeutumisia toimitiloihin.
Vierailumme aikana useat hyökkäyksien ja uhkailujen uhriksi joutuneet ryhmät kertoivat meille kokemuksistaan. Ne valittivat myös sitä, että ne uskovat näihin tekoihin syyllistyneiden jäävän rankaisematta, koska viranomaiset eivät tutki tapauksia kunnolla.
Toisena esimerkkinä totean, että tiedot guatemalalaisiin naisiin kohdistuvasta rakenteellisesta ja suorasta väkivallasta ovat hälyttäviä, mutta tilanteeseen ei nähdäkseni ole riittävällä tavalla reagoitu oikeudellisesti ja lainsäädännöllisesti. Laittomat adoptiot ja väitteet pakotetuista raskauksista ja lapsenryöstöistä ovat vain oire muun muassa siitä, että Guatemalan oikeusvaltioperiaate on heikko, etenkin kun kyseessä ovat köyhät naiset ja alkuperäisväestöryhmät.
Kaikkien näiden syiden vuoksi komissiota on kannustettava asettamaan seuraavassa Guatemalaa koskevassa EU:n strategiassa vuosiksi 2007–2013 ensisijaisiksi tavoitteiksi sosiaalisen yhteenkuuluvuuden, oikeuden ravintoon, maaseudun kehityksen sekä maanomistus- ja maankäyttöjärjestelmän uudistamisen.
Lisäksi niiden väestöryhmien, joita asia koskee, olisi osallistuttava mahdollisimman paljon strategian kehittämiseen. Ainoastaan saamalla eri osapuolet osallistumaan prosessiin voidaan varmistaa, että strategian toteuttamista tuetaan paikallisella tasolla, mikä on välttämätöntä sen tavoitteiden saavuttamiseksi. 
Elizabeth Lynne (ALDE ),
   .  Arvoisa puhemies, Guatemala on joutunut väkivallan kierteeseen, jota sen hallitus ei tunnu pystyvän katkaisemaan. Etenkin slummeissa asuvat perheet pelkäävät, sillä noilla alueilla tapahtuu eniten murhia. Nais- ja lapsikauppa ovat arkipäivää.
"Ei suojaa, ei oikeutta" todetaan viime kuussa julkaistun Amnestyn raportin otsikossa. Raportissa arvioidaan, että lähes 1 200 naista ja tyttöä on murhattu raa'asti vuosina 2001–2004. Monet oli raiskattu. Alle kymmenesosaa murhista on tutkittu. Vuonna 2003 alkaneessa yhdeksän kuukauden mittaisessa tutkimuksessa selvisi, että 688 tyttöä tuotiin kaupattavaksi eri Guatemalan kaupunkeihin. He eivät olleet kotoisin ainoastaan Guatemalasta vaan myös muista Latinalaisen Amerikan maista.
Rikollisjärjestöjen rekrytoimat tytöt olivat kaikki 14–18-vuotiaita. Heille oli rekrytointihetkellä uskoteltu, että he työskentelisivät tarjoilijoina Guatemalassa ja työn todellinen luonne selvisi heille vasta myöhemmin. Jos tytöt eivät tottele, heitä usein pahoinpidellään tai heidät suljetaan moniksi päiviksi huoneeseen ilman ruokaa. He eivät karkaa, koska he elävät pelon vallassa. Hallituksen on asetettava syytteeseen tähän ihmiskauppaan syyllistyvät rikolliset.
On kehittynyt myös muita laittomia toimia, kuten lasten kaappaukset, kohdunvuokraus ja vauvojen ostaminen hyvin köyhiltä äideiltä. Guatemalan on luotava adoptiota koskevaa lainsäädäntöä ja noudatettava kansainvälistä adoptiota koskevaa Haagin yleissopimusta. Hallituksen on ryhdyttävä toimiin kaikissa näissä asioissa. Jos se ei tee niin, on aivan oikein, että me, kansainvälinen yhteisö, tuomitsemme sen. 
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, kansainvälinen yhteisö ei voi hyväksyä Guatemalassa nykyisin tapahtuvia ihmisoikeusrikkomuksia ja laitonta lapsikauppaa. Vaikka sisällissodan päättymisestä on jo seitsemän vuotta, maassa vallitsee yhä väkivallan ja pelottelun ilmapiiri, jonka uhreja ovat yhä useammin lapset ja nuoret.
Suurin ongelma – joka vaatii kansainvälisen yhteisön puuttumista asiaan – on järjestäytyneen rikollisuuden rankaisematta jättäminen. Järjestäytynyt rikollisuus jää vaille rangaistusta joko koska Guatemalan viranomaiset eivät ole tarpeeksi päättäväisiä tai koska kyseessä yksinkertaisesti on taistelu, jota ne eivät kykene voittamaan.
Kuluneen vuosikymmenen aikana lapsikaupasta on tullut huumekauppaakin tuottavampaa. Sen vuoksi Guatemalasta on tullut kauttakulkumaa suuren luokan laittomalle kaupalle, jossa viedään alaikäisiä Meksikoon, Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. Tämä ongelma on erittäin monimutkainen. Suurimmassa osassa tapauksista lapsikaupan uhrit annetaan laittomasti adoptoitavaksi. Olisi korostettava sitä, että Guatemalasta adoptoidaan ulkomaille enemmän lapsia kuin mistään muusta maasta Venäjää ja Kiinaa lukuun ottamatta. Tämä pahentaa sosiaalisia epäkohtia, kuten lapsiprostituutiota, lapsityövoiman hyväksikäyttöä ja naisiin kohdistuvaa väkivaltaa.
Rikollinen lasten ja lasten elinten kauppa yleistyy jatkuvasti Guatemalassa, erityisesti ihmisoikeuksia koskevan kansallisen lainsäädännön puuttumisen ja valtavan, kahta kolmasosaa väestöstä koskevan köyhyyden vuoksi. Tilastojen mukaan puolet Guatemalan väestöstä elää alle kahdella dollarilla päivässä.
Maan köyhyys, perhesuunnittelupolitiikan puuttuminen ja hajoamistilassa oleva koulujärjestelmä merkitsevät, että kolmasosa alle 15-vuotiaista lapsista jää vaille opetusta.
Koska Euroopan unioni pyrkii edistämään perusihmisoikeuksien kunnioitusta ja tuomitsemaan kaiken alaikäisiin kohdistuvan väkivallan ja hyväksikäytön, sillä on moraalinen velvollisuus puuttua sellaisten maiden sisäisiin asioihin, jotka loukkaavat kaikkein nuorimpien ja haavoittuvaisimpien kansalaisten oikeuksia. Siksi ehdotan, että aloitetaan maailmanlaajuinen kampanja, joka liittyisi Unicefin lasten ja nuorten oikeuksia edistäviin ohjelmiin koko Latinalaisessa Amerikassa.
Tämänpäiväiset terroristi-iskut Lontoossa ovat tuoneet esiin, kuinka haavoittuvainen turvallisuudentunteemme on Euroopassakin, missä meillä vallitsee rauha. Meidän on siksi tehtävä vieläkin lujemmin töitä kaikkien väkivallan muotojen vastustamiseksi riippumatta siitä, missä päin maailmaa ne esiintyvät. 
Erik Meijer (GUE/NGL ),
   .  Arvoisa puhemies, edellisessä keskustelussa totesimme, että Zimbabwesta on tullut helvetti, mutta samaa voidaan sanoa myös Guatemalasta, joka on kuitenkin ollut kurjassa tilanteessa jo paljon kauemmin. Vuonna 1954 kaadettiin vallankaappauksella hallitus, joka oli pyrkinyt vapauttamaan maan köyhyydestä ja takapajuisuudesta, ja siitä lähtien Guatemalassa lähes kaikki on mennyt vikaan, sen johdossa ovat jatkuvasti olleet hallitukset, jotka eivät vähääkään välitä yhteiskunnan heikoimmista ryhmistä ja ihmisoikeuksista, ja väkivaltaa sekä muita uhkailukeinoja on pitkään käytetty niitä vastaan, jotka yrittävät saada aikaan parannusta tilanteeseen.
Esimerkkejä viimeisten viidenkymmenen vuoden takapajuisuudesta ovat lapsikaupan kieltävän lainsäädännön puuttuminen, hallituksen asiakirjojen väärentäminen, rankaisematta jäävien murhien suuri määrä, ihmisoikeusaktivistien työn estäminen, köyhyys, jossa 56 prosenttia kansalaisista elää, sekä se, että alkuperäisväestöön kuuluvien ryhmien on lähes mahdotonta osallistua poliittiseen päätöksentekoon. Ei vain Zimbabwen vaan ainakin yhtä suuressa määrin Guatemalan tapauksessa Euroopan unionilla on täysi syy osallistua syvällisten uudistusten aikaansaamiseen. Tämän vuoksi poliittinen ryhmäni kannattaakin ehdottomasti tätä päätöslauselmaesitystä. 
Fernando Fernández Martín (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, vähän aikaa sitten parlamentin valtuuskunta vieraili Guatemalassa. Eräs asia kiinnitti tuolloin huomiomme, ja me kaikki viisi valtuuskunnan jäsentä, jotka edustimme eri poliittisia ryhmiä, olimme yhtä mieltä siitä, että guatemalalaisten lasten adoptointi ulkomaille on suuri ongelma, siinä loukataan räikeästi lasten oikeuksia ja se on todellakin valtavaa liiketoimintaa.
Siellä saamiemme virallisten lukujen mukaan vuonna 2004 adoptoitiin ulkomaille 3 824 guatemalalaista lasta. Kun otetaan huomioon, että maassa on vain vähän yli 12 miljoonaa asukasta, tuon luvun perusteella on selvää, että jokin siellä ei toimi kunnolla. Lapsen adoptointi maksaa 25 000–30 000 Yhdysvaltain dollaria, ja biologiselle äidille summasta päätyy vain 2–3 prosenttia, eli alle 400 euroa.
Tämä merkitsee sitä, että nuo valtavat lapsista saadut rahasummat tekevät adoptioista maan toiseksi suurimman vientituotteen. Kyseiset lapset ovat yleensä naimattomien äitien lapsia, monet äideistä ovat 13–14-vuotiaita tyttöjä, suureksi osaksi alkuperäisväestöön kuuluvia ja usein huumeiden ja/tai prostituution uhreja.
Viime vuosina monet Guatemalan hallitukset ovat yrittäneet hyväksyä adoptioita koskevaa Haagin yleissopimusta noudattavan lain, mutta ovat epäonnistuneet. Guatemalan kongressi ei ole saanut lakia hyväksyttyä, epäilemättä ulkopuolisen painostuksen vuoksi.
Nyt Guatemalan hallitus toivoo, että laki hyväksytään tulevina viikkoina, niin että nykyinen tilanne saadaan loppumaan. Poliittinen ryhmäni pyrkii siis lähettämään selvän viestin Guatemalan viranomaisille: tuemme niitä täysin, jotta kongressi saisi vihdoin hyväksyttyä lain, joka tuo järjestystä tähän täysin sietämättömään tilanteeseen. 
Urszula Krupa,
   .  Arvoisa puhemies, tämän keskustelun otsikko viittaa erääseen aikamme suurista tragedioista. Joka vuosi kaupataan yli 1,2 miljoonaa lasta, ja kansainvälisen adoption vuotuiset tuotot ovat 20 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Köyhien maiden lapset elävät puutteessa ja joutuvat kaduille, heitä käytetään seksuaalisesti hyväksi ja murhataan siirtoelimien vuoksi. Kehitysmaista on tullut monien kehittyneiden maiden irstailun tyyssija.
Huume- ja asekaupan ohella lapsikauppa on paras rahanansaitsemiskeino Guatemalassa. Tuota kauppaa harjoittavat rikollisjärjestöt mainostavat huoletta palveluitaan Internetissä, sillä ne tietävät selviävänsä rangaistuksetta, koska Guatemalan laissa ei missään todeta tuon hämärän toiminnan olevan rikollista.
On selvää, että nämä rikolliset ovat erityisen julmia, sillä juuri synnyttäneitä äitejä huumataan ja heidät pakotetaan allekirjoittamaan asiakirjoja, joilla he luopuvat huoltajan oikeuksistaan. Huolimatta siitä, että ongelma kasvaa jatkuvasti, Guatemalan hallitus sen paremmin kuin paikalliset viranomaisetkaan eivät ole ryhtyneet minkäänlaisiin toimiin. Nykyään lapsiin kohdistuu hedelmöityshetkestä alkaen ennenäkemättömiä hyökkäyksiä rakkauden ja huolenpidon sijasta. He ovat vaarassa joutua pakkotyöhön tai tulla murhatuiksi tai seksuaalisesti hyväksikäytetyiksi. Tällaista toimintaa edistää poliitikkojen, lakimiesten, virkamiesten ja jopa kansainvälisten humanitaaristen järjestöjen turmeltuneisuus.
Johannes Paavali II sanoi kerran, että lapsista huolehtiminen on ensimmäinen ja tärkein koe ihmissuhteissa. Meidän toimemme eivät saisi rajoittua vain kannan ottamiseen ja päätöslauselmien hyväksymiseen, niin kiitettävää kuin sekin mielestämme on. On korostettava erityisesti moraalisesti tervettä perhettä, sillä se tarjoaa lapsille rakkautta ja turvallisuuden tunteen, jotka ovat kasvun ja kehityksen välttämättömiä edellytyksiä.
Louis Michel,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on erittäin tietoinen Guatemalan tilanteesta, josta ovat kertoneet monet YK:n erityislähettiläät, samoin kuin Guatemalaan huhtikuussa lähetetty Euroopan parlamentin valtuuskunta. Vuoden 1996 rauhansopimusten täytäntöönpanon vuoksi ihmisoikeuksien edistäminen on etusijalla suhteissamme Guatemalan kanssa.
Lasten adoptointia koskevassa kysymyksessä komissio on vuodesta 2004 lähtien tukenut Euroopan unionin säännöllisiä yhteydenottoja Guatemalan viranomaisiin. Näiden toimien ansiosta meidän on mahdollista ilmaista huolemme siitä, ettei Guatemala ole pannut Haagin yleissopimusta täytäntöön asianmukaisella tavalla. Euroopan unionin ja Unicefin välinen yhteistyö on myös ollut tyydyttävää tässä suhteessa, ja on syytä mainita, että Haagin konferenssin pääsihteeri van Loon vieraili Guatemalassa äskettäin. Tuolla vierailulla luotiin edellä mainitun sopimuksen välttämättömälle täytäntöönpanolle suotuisampi ilmapiiri. Guatemalaa koskevassa strategiassa jaksolle 2007–2013, jota kehitetään parhaillaan, komissio tukee myös eräitä yhteistyöprojekteja, jotka koskevat lapsikauppaan liittyviä ongelmia ja lapsipornografian torjuntaa. Aiomme täydentää ja lisätä näitä toimia yhteistyöhankkeella, jossa keskitytään täysin lasten ja nuorten, erityisesti riskiryhmään kuuluvien nuorten ja perheiden suojeluun ja heidän asemansa parantamiseen.
Komissio on myös mukana monissa Euroopan unionin hankkeissa, joissa tuetaan erityisesti sisäasioiden ministeriä ja yleistä syyttäjää. Nämä hankkeet ovat antaneet meille mahdollisuuden ilmaista huolemme maan ihmisoikeustilanteesta, lisääntyvästä naisiin kohdistuvasta väkivallasta ja ihmisoikeusjärjestöihin kohdistuvista hyökkäyksistä. Yhteistyöhön kuuluvat Euroopan unionin Guatemalan ihmisoikeustilanteen parantamiseen ja demokratisoitumiseen myöntämät määrärahat, joiden määrä kaudella 2002–2006 on 18 miljoonaa euroa. Tämä summa sisältää tukea oikeuslaitokselle ja ihmisoikeusasioiden syyttäjänviraston toiminnalle maaseutualueilla. Komissio on aloittanut myös tasa-arvoasioihin keskittyvän ohjelman, joka koskee erityisesti alkuperäisväestöön kuuluvia naisia ja jolle on varattu 6 miljoonaa euroa.
Lisäksi komissio on hyväksynyt 1,2 miljoonan euron määrärahan, jolla tuetaan YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimiston perustamista Guatemalaan – sen pitäisi olla valmis heinäkuussa 2005.
Guatemalan kanssa tekemämme yhteistyön tärkeimpiä tavoitteita ovat tulevaisuudessakin sosiaalinen yhteenkuuluvuus, maaseudun kehitys ja alueellinen kehitys, mukaan lukien kattavan ruoka-apustrategian luominen, sekä alkuperäisväestön aseman parantaminen. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 17.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu kuudesta ihmisoikeuksia Etiopiassa koskevasta päätöslauselmaesityksestä(1).
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ),
   . Olen iloinen, että voin tämän puheenvuoron aluksi juhlistaa kuuden ihmisoikeusaktivistin vapauttamista, jota juuri oli tarkoitus vaatia tämän keskustelun aiheena olevassa päätöslauselmaesityksessä. Nämä ihmiset olivat niiden tuhansien ihmisten joukossa, jotka pidätettiin Etiopian pääkaupungissa Addis Abebassa 6. kesäkuuta alkaneiden ja useita päiviä kestäneiden mielenosoitusten aikana ja niiden jälkeen.
Näissä selkkauksissa kuoli 36 ihmistä. Vaikka nyt noin 4 000 ihmistä on vapautettu, useita tuhansia on edelleen vankilassa tai poliisin epävirallisilla vankileireillä. Tässä tilanteessa Euroopan unionin on pysyttävä päättäväisenä ja vaadittava, että näiden tapahtumien tutkinta jatkuu yhdenkään osapuolen sitä estämättä.
Lisäksi vaikuttaa siltä, ettei oppositiolla ole aikomusta eikä mahdollisuuksiakaan ryhtyä väkivaltaiseen kapinaan, joka voisi loppujen lopuksi vaarantaa vaalivoiton, jonka se väittää saaneensa. Emme kuitenkaan voi väittää hallituksen voittaneen vaalit, sillä useiden tarkistuslaskentojen mukaan se näyttää hävinneen.
Euroopan unionin on siksi tehtävä hallitukselle selväksi, että sen on lopetettava kaikki sortotoimet ja provosointi, erityisesti opposition jäseniä, ihmisoikeusaktivisteja ja riippumattomia toimittajia kohtaan, koska sellainen vihamielinen asenne voi johtaa maan kaaokseen, joka ei olisi hyväksi kenellekään.
Lopuksi totean, että Euroopan unionin on vaadittava, että hallitus tekee velvollisuutensa ja takaa kansalaisten ja uuden parlamentin turvallisuuden. 
Marios Matsakis (ALDE ),
   .  Arvoisa puhemies, jotkut ehkä ihmettelevät, kuinka voimme jatkaa keskustelua esityslistamme mukaisista aiheista päivänä, jona terrorismin vitsaus on taas kohdistunut viattomiin siviileihin eurooppalaisessa pääkaupungissa. Vastaus on tietenkin, että vaikka tunnemme myötätuntoa uhreja ja heidän perheitään kohtaan, emme voi antaa raukkamaisten terroritekojen häiritä demokraattisia instituutioitamme ja päätöksentekoprosessejamme. Jos toimisimme toisin, antaisimme noille raukkamaisille terroristeille sen sairaan tyydytyksen ja perverssin mielihyvän, jota he hakevat syyllistyessään tuollaisiin hirviömäisiin rikoksiin ihmisyyttä vastaan.
Etiopia on valitettavasti maa, jossa köyhyydellä ja nälänhädällä on pitkä historia. Myös itsevaltiudella ja hirmuvallalla on siellä pitkä historia. Neljäntoista hallitusvuotensa aikana pääministeri Meles Zenawin johtamat hallitukset ovat jatkaneet ihmisoikeuksien rikkomista häpeällisellä tavalla. Monet hänen hallitustaan kritisoivat ovat rutiininomaisesti joutuneet kärsimään ahdistelusta, vangitsemisesta ja kidutuksesta. Viime kuussa, maassa äskettäin järjestettyjen parlamenttivaalien jälkeen, Etiopian poliisi vastasi julmin hyökkäyksin opposition mielenosoituksiin pääkaupungissa Addis Abebassa. Mielenosoittajat, jotka olivat pääasiassa yliopisto-opiskelijoita, väittivät perustellusti, että vaalit olivat olleet laajalti vilpilliset. Turvallisuusjoukot tulittivat umpimähkään aseettomia mielenosoittajia, minkä seurauksena 36 ihmistä kuoli ja yli 100 loukkaantui. Arviolta 5 000 ihmistä pidätettiin ja suljettiin armeijan vankileireille. Kansainvälisen reaktion johdosta monet on nyt vapautettu, mutta suuri joukko on yhä vangittuna.
Viime vuosina Etiopia on saanut ja saa edelleen länsimailta huomattavaa kehitysapua, josta suuri osa on peräisin EU:lta. Monien mielestä – ja he ovat aivan oikeassa – meidän olisi harkittava uudelleen, kuinka tätä kehitysapua Afrikan maille annetaan, koska ainakin joissakin tapauksissa, esimerkiksi Etiopian tapauksessa, näyttää siltä, että taloudellisen tuen antamisen sivuvaikutuksena voi olla epädemokraattisten hallintojärjestelmien tukeminen. Niiden politiikka puolestaan lisää entisestään maan köyhyyttä. Kehotan teitä antamaan tukenne tälle päätöslauselmaesitykselle. 
Ana Maria Gomes (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, ei, en valitettavasti puhu nyt parlamentille päätöslauselmaesityksen laatijana vaan parlamentin jäsenenä ja Etiopiassa toimineen EU:n vaalitarkkailuvaltuuskunnan johtajana. Vaalit antoivat oppositiolle ja koko Etiopian kansalle äänen, jota niillä ei ennen ole ollut, mikä on pääministeri Meles Zenawille kunniaksi. Ulkomaisten tarkkailijoiden läsnäolo, joista me olimme merkittävin ryhmä sekä määrällisesti että ammatillisen sitoutumisen kannalta, oli tärkeä tekijä luottamuksen luomisessa äänestäjien keskuudessa: he lähtivät liikkeelle joukoittain ja 90 prosenttia äänesti. Jonottavat äänestäjät osoittivat pitkään suosiotaan parlamentin lähettämälle valtuuskunnalle ja siksi EU:n vaalitarkkailuvaltuuskunnan jäsenet tuntevat suurta vastuuta. On ensiarvoisen tärkeää, että etiopialaisten odotukset vaalitulosten oikeellisuudesta toteutuvat, ja vaalitarkkailuvaltuuskunta tekee kaikkensa varmistaakseen, että näin tapahtuu.
Kukaan ei voi tietää vaalituloksia varmasti, sillä prosessissa koettiin vakavia vaikeuksia ääntenlaskuvaiheessa. Sen lisäksi, että tulosten julkistaminen viivästyi, kaikilta puolueilta, myös hallituspuolueelta, tuli paljon valituksia. Nuo viivästykset ja valitukset huolestuttivat kansalaisia ja johtivat kesäkuun 6., 7. ja 8. päivän traagisiin tapahtumiin, joihin vaalitarkkailuvaltuuskunta otti heti julkisesti kantaa. Vaadimme silloin tapahtumien riippumatonta tutkintaa ja vaadimme sitä edelleen. Vaadimme erityisesti Etiopian hallitusta vapauttamaan ne henkilöt, joita pidetään vangittuina perustuslain ja ihmisoikeuksien vastaisesti. Vaadimme, että valittujen ehdokkaiden ja muiden opposition edustajien samoin kuin ihmisoikeuksien puolustajien annetaan tehdä työnsä. Vaadimme, että tiedotusvälineet saavat toimia vapaasti ja että opposition edustajat saavat näkyvyyttä niissä. Vaadimme silloin ja vaadimme nyt oppositiota pidättymään ja kehottamaan muita pidättymään kapinasta ja siihen kannustamisesta, perustuslain rikkomisesta sekä etnisiin konflikteihin lietsomisesta. Niistä olisi loppujen lopuksi hyötyä vain niille, joiden etujen mukaista olisi varmistaa, etteivät kansanäänestyksen tulokset koskaan selviä, sekä niille, jotka tekisivät mitä tahansa vaaliprosessin keskeyttämiseksi. Se johtaisi väkivallan sekä poliittisen ja taloudellisen sekasorron kierteeseen. Kehotamme molempia osapuolia, hallitusta ja oppositiota, noudattamaan täysin valituksia koskevaa kesäkuun 10. päivän sopimusta, jota tukevat tärkeimmät avunantajat, muiden muassa EU:n jäsenvaltiot.
Tässä yhteydessä haluan osoittaa kunnioitukseni komission edustajalle, jolla oli – ja on edelleen – merkittävä tehtävä Addis Abebassa. Vaalitarkkailutehtäväämme on muutettu molempien osapuolien toivomuksesta niin, että me tarkkailemme myös tätä prosessia, jossa tutkitaan esitettyjä valituksia. Sen vuoksi palaan Addis Abebaan ensi viikolla.
Arvoisa puhemies, lopuksi totean, että tilanne on hyvin arka ja vaarallinen. Sisällissodan uhka ei ole pelkkää retoriikkaa. Olen juuri kuullut uutisen, jonka mukaan pääoppositiopuolue vetäytyy petosepäilyjen tutkimisprosessista, koska väitteiden mukaan, sen edustajia on estetty osallistumasta siihen. Tämän vuoksi kaikki Etiopian prosessia koskevat mielenilmaisut voidaan käsittää väärin, kuinka rakentavia ja hyvää tarkoittavia ne sitten ovatkaan, niin kuin tämä parlamentin aloite tietenkin on, tai ne, jotka pyrkivät keskeyttämään Etiopian demokratisoitumisprosessin, voivat käyttää niitä noiden katalien tarkoitusperiensä edistämiseen.
Työni vaalitarkkailuvaltuuskunnan johtajana ei ole ohi. Tämä on riippumaton tehtävä eikä työ ole vielä tehty. Siksi pyydän parlamentin ymmärtävän, että koen velvollisuudekseni olla äänestämättä tästä päätöslauselmaesityksestä. 
Jaromír Kohlíček (GUE/NGL ),
   . – Hyvät parlamentin jäsenet, olen tyytyväinen, että voin antaa täyden tukeni tälle Etiopian tilannetta koskevalle yhteiselle päätöslauselmaesitykselle. Siinä ei yritetä palata takaisin kuningas Juhanan aikaan, sen sijaan tehdään täysin selväksi, että olemme tietoisia yhdessä Afrikan köyhimmistä maista vallitsevasta tilanteesta. Etiopia oli yksi Afrikan yhtenäisyysjärjestö OAU:n perustajajäsenistä, mutta maa kärsii edelleen Somalian epävakaasta tilanteesta ja konflikteista Eritrean takapajuisen hallinnon kanssa. Yksi maan naapureista on Sudan, joka on jo vuosikymmenien ajan yrittänyt ratkaista sisäiset selkkauksensa pohjoisessa ja etelässä sekä Darfurin katastrofaalisen tilanteen. Etiopia on menneinä vuosina kärsinyt vallankaappauksista, kuivuudesta ja Ugandan sodasta.
Tällaisessa tilanteessa on aivan ensiarvoisen tärkeää vahvistaa Etiopian kansan uskoa demokraattisiin järjestelmiin. Olen tästä samaa mieltä jäsen Gomesin, vaalitarkkailuvaltuuskunnan johtajan kanssa, ja on oikein, että päätöslauselmassa myös korostetaan tätä näkökantaa. Se ei yksinään kuitenkaan riitä. Me emme voi suvaita minkään valtion lakien kiertämistä tai rikkomista, emme etenkään, kun kyseisen maan äänestysprosentti on korkea, mikä on merkki kansan suuresta kiinnostuksesta. On annettava tukea niin, että kaikki vaaleja koskevat valitukset voidaan tutkia perinpohjaisesti. Meidän on kuitenkin tehtävä enemmän. Etiopian kaltainen maa, jossa pyritään parantamaan maatalouden ja teollisuuden tilannetta, tarvitsee apuamme. Monet maat ovat jo sellaista apua antaneet, ja tällaisia ohjelmia pitäisi edistää huomattavasti. Etiopialle annettava apu on suunnattava selkeästi perusongelmien ratkaisemiseen sen sijaan, että se hyödyttäisi hallitusta. On yhtä tärkeää lähettää asiantuntijoita maahan kouluttamaan maanviljelijöitä ja tarvittaessa auttamaan vesivarojen löytämisessä ja turvaamisessa, kuin tarjota opiskelupaikkoja Euroopan unionin toisen asteen koulutuksessa ja yliopistoissa. Vanhassa sananlaskussa sanotaan, että jos ihmiselle antaa kalan, hän elää sillä päivän, mutta jos hänet opettaa kalastamaan, hän elää sillä koko ikänsä. Tämän pitäisi olla mottomme. 
Bernd Posselt (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, erikoisella tavalla tämän viikon teemana on Afrikka, manner, jonka suhteen me kaikki, myös jossain määrin me Euroopan parlamentin jäsenet, olemme aivan liian kauan olleet välinpitämättömiä. Ensin viikonlopun pop-konsertit, sitten keskiviikkona Skotlannin huippukokous ja vielä suuri keskustelumme täällä parlamentissa: Afrikka on päällimmäisenä tämän torstai-iltapäivän ajankohtaisessa ja kiireellisessä keskustelussa.
Pelkästään keskustelu Zimbabwesta osoitti, kuinka paljon riitaa tämä aihe voi synnyttää. On käynyt selväksi, että on tarve luoda tiukka ja tarkkaan harkittu Afrikka-politiikka, joka ei koske ainoastaan humanitaarisia näkökohtia. Minun täytyy sanoa, että olen tyrmistynyt siitä, mitä komission jäsen sanoi tästä asiasta. Baijerilaisena parlamentin jäsenenä minun on sanottava tämä: Muistan komission jäsenen tukeneen edellisessä elämässään Belgian ulkoministerinä yritystä langettaa pakotteita Itävallalle, tuolle eurooppalaiselle mallidemokratialle. Nyt hän sanoo, että hänen mielestään pakotteiden langettaminen Zimbabwen Mugabelle, eräälle maailman pahamaineisimmista diktaattoreista, olisi väärin ja sillä olisi kielteisiä vaikutuksia. Minun on sanottava, että emme yksinkertaisesti voi hyväksyä tällaista kaksinaismoraalia.
Meidän on tehtävä täysin selväksi, että me eurooppalaiset voimme olla uskottavia vain, jos emme ainoastaan puuhastele ja syydä Afrikalle rahaa, vaan sen sijaan kehitämme poliittisen strategian ja täysin selvän ihmisoikeuksien määritelmän.
Olen varauksetta samaa mieltä siitä, ettemme tietenkään voi olla olevinamme niitä, joilla on varaa arvostella muuta maailmaa. Meillä on tarpeeksi työtä EU:n oman tilanteen parantamisessa. Arvoisa komission jäsen, olen kuitenkin sitä mieltä, että on välttämätöntä viipymättä määrätä pakotteita Afrikan diktaattoreille ja painostaa heitä.
Etelä-Afrikan presidentti Mbeki, joka esiintyy ympäri mannerta mallidemokraattina ja rauhantekijänä, on itsekin tosiasiassa vain Mugabe valeasussa: muuten hän olisi jo kauan sitten asettunut vastustamaan Zimbabwen vääryyksiä. Se on selvää, jos kuuntelee, mitä sanottavaa Etelä-Afrikan kirkkojen edustajilla on aiheesta, ja tämä on asia, jota meidän olisi ryhdyttävä ajamaan.
Meidän on tulkittava Etiopiaa koskevia ennusmerkkejä tätä taustaa vasten ja oltava varuillamme. Etiopian kansa on jo kokenut tarpeeksi katastrofeja: suuria nälänhätiä, sotia ja sisällissotia, neuvostotyylistä kommunismia muistuttavan diktatuurin, ja sen jälkeen taas sisällissodan ja vallanperimyssodan, sotia sen naapureiden kanssa ja niin edelleen. Nyt näemme jälleen uuden diktatuurin kehittyvän maassa, jolla kuitenkin on jättimäisiä mahdollisuuksia. Se on yksi maailman vanhimmista itsenäisistä valtioista. Etiopialaiset ovat vanha, pääasiallisesti kristinuskoinen kulttuurikansa, joka ei koskaan, ennen kuin vasta äskettäin, ollut joutunut kärsimään siirtomaavallasta. Maa taisteli fasismia ja eurooppalaista militarismia vastaan ja oli joskus Afrikan ylpeydenaihe ja itsenäisen kehityksen symboli. Me emme saa antaa tämän maan hajota naapurinsa Somalian tavoin klaaneiksi, moniin heimo- ja puoluerajoja noudattaviin ryhmiin, useimmat poliittiset puolueethan perustuvat heimouskollisuuteen.
Tämän vuoksi meidän on keskityttävä vahvistamaan demokratiaa ja ihmisoikeuksia Etiopiassa. En ole usein yhtä mieltä jäsen Kohlíčekin kanssa, mutta tänään minun on yhdyttävä siihen, mitä hän sanoi. Meidän on tuettava hajautettuja maataloutta ja kastelua koskevia hankkeita, ja siten estettävä se, että vain keskushallinnon byrokraatit hyötyvät avusta, sekä autettava uuden, alhaalta ylös rakentuvan yhteisön luomisessa strategisesti tärkeään Afrikan sarveen. 
Alyn Smith,
   .  Arvoisa puhemies, nyt kun keskustelemme ihmisoikeuksista, demokratiasta ja oikeusvaltioperiaatteesta Etiopiassa, en voi olla mainitsematta Lontoossa tänään sattuneita kauheita tapahtumia. En itse edusta Lontoota – tai Englantia – mutta haluan sanoa, että me skotit tuemme täysin lähimpiä naapureitamme, ystäviämme, kollegoitamme ja, todellakin, myös Lontoossa ja muualla asuvia perheitämme. Huomenna esitämme kysymyksiä ja pohdimme syitä. Tämä päivä on pyhitetty säädyllisyydelle ja inhimillisyydelle.
Maailmassamme, jossa kaikki ovat yhteydessä toisiinsa, hyökkäys viattomien oikeuksia vastaan Lontoossa, Etiopiassa tai missä hyvänsä on hyökkäys meidän kaikkien oikeuksia vastaan. Tämänpäiväisten tapahtumien valossa on entistäkin välttämättömämpää, että me, jotka olemme ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion puolella, ilmaisemme maailmalle mielipiteemme selvällä, voimakkaalla ja vakuuttavalla äänellä. Meidän on oltava yhtä mieltä vähintään siitä, että laittoman väkivallan käyttäminen viattomia vastaan ei koskaan voi olla oikea ratkaisu.
Yhdyn koko sydämestäni siihen, mitä ryhmätoverini Romeva i Rueda sanoi äsken laajoista ihmisoikeusloukkauksista Etiopiassa. Lisäisin vielä, että lehdistönvapautta ei pidä unohtaa tässä keskustelussa. Lehdistönvapaus on ratkaisevan tärkeä asia vapaan yhteiskunnan ja vapaan maailman kannalta. Myös näitä vapauksia loukataan Etiopiassa laajasti, ja tuomitsen sen yhdessä parlamentin kanssa.
Parlamentissa ei ole suuria erimielisyyksiä tämän päätöslauselmaesityksen sisällöstä, mutta parlamentin ulkopuolisten tapahtumien vuoksi on entistäkin tärkeämpää, että me suojelemme näitä oikeuksia. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
    Arvoisa puhemies, kadehdin Etiopiaa. Kuulitte aivan oikein, sanoin, että kadehdin Etiopiaa, mutta en sen hallituksen vuoksi, sillä siihen ei olisi aihetta. Kadehdin Etiopian kansaa heidän uskostaan siihen, että niin paljon riippuu heistä. Eipä taida olla yhtään eurooppalaista maata, joka voi ylpeillä lähes 90 prosentin äänestysvilkkaudella, luvulla, joka saavutettiin Etiopiassa 15. toukokuuta kuluvaa vuotta järjestetyissä vaaleissa. Näin korkea äänestysprosentti on kunnioituksemme ja tukemme arvoinen, ja maa jossa pystytään tähän, ansaitsee demokratian. Ainoa ongelma on, että Etiopialle demokratian hinta on hyvin korkea. Kolmekymmentäkuusi ihmistä kuoli ja useita tuhansia vangittiin, vaikkakin onneksi 4 000 pidätettyä päästettiin vastikään vapaaksi.
Solidaarisuus on sana, joka merkitsee hyvin paljon kotimaalleni Puolalle, ja toki sillä on suuri merkitys myös Euroopan unionille. Tuo solidaarisuus pitäisi ulottaa koskemaan myös Etiopiaa, eikä maata pidä tuomita unohdukseen, vaikka se sijaitsee kaukana Strasbourgista. Emme saa antaa itsemme unohtaa Afrikkaa, ja meidän pitäisi ajatella sitä useammin kuin vain kerran vuodessa tai vain silloin, kun Bob Geldof järjestää konsertin.
Parlamentin sitoutumattomat jäsenet tukevat täysin päätöslauselmaesitystä, koska se ei ole vähempää kuin Ernest Hemingwayn viisaan lauseen "älä kysy kenelle kellot soivat, ne soivat sinulle" käännös politiikan kielelle. 
Louis Michel,
     Etiopia on tyypillinen tapaus, jossa Euroopan unioni voi vaikuttaa ja jossa se myös tekee kaikkensa vaikuttaakseen. Samoin kuin te kaikki, minäkin seurasin Etiopian vaaliprosessin kehittymistä hyvin tarkkaan. Seurasin sitä ennen vaaleja ja minun on sanottava, että vaalikampanja oli erittäin demokraattinen, kaikkia käsiteltiin tiedotusvälineissä tasapuolisesti. Vakava ongelma syntyi, kun vaalit alkoivat. Olin tietenkin todistamassa kesäkuun 7. ja 8. päivän 2005 vakavia selkkauksia. Puutuin itse asioihin. Myös Javier Solana puuttui asioihin. Voin kertoa, että olen ollut lähes joka toinen päivä yhteydessä pääministeri Melesiin ja kertonut hänelle EU:n huolista vaalien etenemisen ja erityisesti noiden selkkausten aikana tapahtuneiden ihmisoikeusloukkausten suhteen.
Selvästikin viesteillä, joita Euroopan unioni ja muut ovat lähettäneet ja lähettävät edelleen maan johdolle, on ollut vaikutusta: siitä on todisteena hallituksen päätös vapauttaa noin 3 800 ihmistä, jotka pidätettiin syytteittä mielenosoitusten jälkeen. Olemme keskustelleet puhelimessa useaan otteeseen ja joka kerta pääministeri Meles on toiminut kehotuksemme mukaisesti. Keskustelin hänen ja puheenjohtaja Barroson kanssa kolme päivää sitten Libyassa. Pidätettyjä on ilmeisesti vielä 600–700, monet heistä salassa. Pääministeri Meles sanoi minulle, että hän yrittää vauhdittaa näiden asioiden selvittämistä ja että suurin osa pidätetyistä luultavasti vapautetaan, jos heidän pidättämiseensä ei ollut syytä. Etiopian viranomaisten on noudatettava paitsi omia lakejaan myös kansainvälisiä ihmisoikeusnormeja. Olemme vaatineet, että Punaisen Ristin kansainvälisen komitean annetaan tavata yhä pidätettyinä olevat henkilöt.
Olisi toivottavaa, että hallitus määräisi tehtäväksi kesäkuun 7. ja 8. päivän tapahtumia koskevan itsenäisen tutkimuksen, jotta tapahtumien kulku ja syytteet saataisiin selvitettyä. Pääministeri Meles sanoi pystyvänsä toimimaan vaatimallamme tavalla ja ryhtyvänsä asian vaatimiin toimiin.
Olen erittäin tyytyväinen, että vaaliprosessissa on edistytty sen jälkeen, kun oli vaarana, että asiat lähtevät väärille raiteille. Samoin olen erittäin tyytyväinen, että on ollut mahdollista alkaa selvittää vaaleja koskevia kiistoja. Olen kehottanut kaikkia puolueita – olen tavannut kaikkien niiden edustajia, myös oppositiopuolueiden – ja niiden johtajia käyttäytymään mahdollisimman maltillisesti, niin että kansallinen vaalihallinto pystyy tekemään työnsä itsenäisesti.
Euroopan unioni on myös saanut aikaan, että – oppositiopuolueiden edustajien toiveen mukaisesti – kaikkien puolueiden, myös oppositiopuolueiden edustajat ovat mukana vaalivalituksia käsittelevässä tutkintalautakunnassa. Tähänkin vaatimukseemme on suostuttu. Olemme myös olleet ainoa avainasemassa oleva neuvotteluosapuoli tiedotusvälineiden käytännesääntöjen sopimisessa. Kaikki puolueet ovat hyväksymäisillään nämä säännöt, ja on enemmän kuin todennäköistä, että ne hyväksytään melko nopeasti. Komissio ja koko EU toivovat vahvasti Etiopian saavan vaaliprosessinsa päätökseen, ei ainoastaan maan vakauden vuoksi vaan myös, koska maan todellinen demokratisoituminen olisi hieno viesti. Euroopan unionin vaalitarkkailuvaltuuskunnan ja komission edustajan maassa käymän poliittisen vuoropuhelun ansiosta komissio työskentelee eturintamassa ja sillä on rakentava tehtävä, jota kaikki etiopialaiset osapuolet arvostavat. Tuemme jatkossakin tätä prosessia.
Haluaisin myös vipittömästi ja julkisesti kiittää ja onnitella parlamentin jäsentä Gomesia hänen EU:n vaalitarkkailuvaltuuskunnan johtajana tekemästään hienosta työstä ja erinomaisesta yhteistyöstä, joka hänen ansiostaan on ollut mahdollista välillämme. Olemme olleet yhteydessä ja arvostan sitä, kuinka paljon hän on onnistunut lähentämään osapuolten kantoja. Haluan sanoa, että hän on tehnyt enemmän kuin pelkästään työnsä vaalitarkkailuvaltuuskunnan johtajana ja että hän on todella helpottanut tilannetta aivan huomattavalla tavalla.
Olen varma, että Euroopan unioni osallistuu jatkossakin rakentavaan, mutta silti tiukkaan ja vaativaan vuoropuheluun, jotta sillä myös tulevaisuudessa olisi myönteinen vaikutus Etiopian tämänhetkiseen kehitykseen. Tämä prosessi on tietenkin hyvin herkkä. Kaikilla puolilla on ääriaineksia, jotka eivät muuta odota kuin jotakin virhettä tai tilaisuutta aloittaa välienselvittely. Mielestäni sen, että parlamentti, komissio ja neuvosto ottavat yhdessä vastuuta, pitäisi estää tuota huonointa ennustetta toteutumasta ja pitää kaikki osapuolet sitoutuneina lakiin ja nykyiseen vaaliprosessiin ja poliittiseen tilanteeseen.
Haluaisin kuitenkin lisätä yhden asian. Asettumatta tietylle puolelle haluaisin kuitenkin sanoa, että Euroopan unionin vaikuttamista on jossain määrin helpottanut pääministeri Melesin avoin asennoituminen ja etenkin hänen huomattava luottamuksensa EU:hun. Euroopan unioni on hänelle instituutio ja tosiasia, johon hän uskoo ja jota hän kunnioittaa. Siksi hän on melko nopeasti vastannut pyyntöihimme ja kehotuksiimme, vaatimuksiimmekin. Olen vakuuttunut siitä, että jos voimme jatkaa prosessin tukemista, toiminnallamme on sovitteleva vaikutus ja demokratia voi melko helposti päästä taas oikeuksiinsa Etiopiassa.
Pääministeri Meles sanoi meille, että hän hyväksyy vaalituloksen, sitten kun tarkkojen tulosten selvittämisestä vastaava elin ilmoittaa sen. Jos on esimerkiksi tarpeen järjestää uusintavaalit joissakin vaalipiireissä, hän hyväksyy tämän. Näemme pian, mitä tässä asiassa tapahtuu. Joka tapauksessa aina, kun hän on luvannut jotain, hän on pitänyt lupauksensa. Oli tärkeää, että kerroin teille tämän.
Kuvaamani näkymät eivät ole yhtä synkät kuin eräiden muiden puhujien kuvailemat. Tietenkin tilanne on herkkä. Tietenkin on riskejä. Tietenkin on vaaroja. Kuka voisi luulla muuta? Sinä aikana, kun olen ollut komission jäsen, tämä on ensimmäinen kerta, kun huomaan, että eri instituutioiden – parlamentin, korkeiden edustajien, komission ja paikan päällä olevien valtuuskuntien – toimiessa yhdessä, myös jäsenvaltioiden kanssa ja hyödyntäen kaikkia Euroopan unionin käytössä olevia välineitä, ne saavat aikaan tuloksia. Näin on ilman muuta Etiopian tapauksessa. Mielestäni meistä on ollut paljon hyötyä. Haluaisin vielä kerran täydestä sydämestäni kiittää jäsen Gomesia, joka auttanut meitä suuresti. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan seuraavaksi. 
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset.
Bernd Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Saïfin mietinnöstä oli tarkoitus äänestää tänä iltana eikä keskipäivällä. Se kuitenkin otettiin äänestettäväksi keskipäivällä, silloin kun äänestykset olivat jo ohi ja monet meistä olivat jo lähteneet istuntosalista. Olen lukenut työjärjestystä uudelleen, ja on täysin selvää, että 170 artiklan 4 kohdassa todetaan äänestyksen lykkäämistä voitavan esittää ennen äänestystä. Siispä jäsen Schulz voisi nyt esittää Saïfin mietinnön äänestyksen siirtämistä, mutta hän ei voi sitä tehdä ilmiselvästä syystä: hän ei edes ole paikalla. Mielestäni emme voi enää sallia sitä, että työjärjestystä sovelletaan näin. Asiasta olisi voitu äänestää nyt, mutta niin ei käynyt siitä syystä, että nyt äänestämisen puolella olisi ollut selvä enemmistö. Nimittäin ne jäsenet, jotka ovat nyt paikalla, ovat niitä, jotka tekevät töitä viime minuuttiin asti. Se, mitä iltapäivällä tapahtui, oli niiden työtä, jotka ovat liian laiskoja olemaan täällä istunnon loppuun saakka. 
Hannes Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin korjata edellistä. Jäsen Posselt ei selvästikään tiedä, että esityksen takana ei ollut jäsen Schulz vaan joku muu. Lisäisin, että äänestyksen tuloksena oli enemmistö, joka oli huomattavasti nyt paikalla olevien jäsenten määrää suurempi. Siksi äänestys oli demokraattinen. 
Paul Marie Coûteaux (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, minun on todettava arvoisan kollegani Posseltin puheenvuoron tueksi, että tietyllä tavalla olemme hyvin hämmästyneitä siitä, mitä Saïfin mietinnön suhteen tapahtui. Mielestäni meidän olisi arvioitava tämän seurauksia, sillä kyseessä on itse asiassa merkki kaikille niille, jotka välittävät parlamentin Strasbourgin istuntojen tulevaisuudesta. Kaikki tietävät, että se on uhattuna. Palatkaamme vielä tämän aamun äänestykseen: Saïfin mietinnön tärkeää aihetta, tekstiilejä, ei mielestäni olisi pitänyt lykätä kahta kuukautta, sillä asia oli kiireellinen. Sen lisäksi on kuitenkin myös kysymys viestistä, jonka välitimme myöntäessämme, ettei parlamentti voi hoitaa mitään tärkeitä asioita torstaisin kello 12.30:n jälkeen Strasbourgissa, joka mielestäni on parlamentin pääistuntopaikka. Kun otetaan huomioon, että istuntojaksot alkavat tiistaiaamuna, se että ne loppuvat torstaiaamuna, tarkoittaa suoraan sanoen, että parlamentin Strasbourgin istuntojaksot kestävät vain suurin piirtein kaksi päivää kuussa. Kehottaisin kaikkia jäseniä arvioimaan tuon seurauksen merkitystä ja sen vuoksi esitän muodollisen vastalauseen tästä asiasta.

Geoffrey Van Orden (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, uskoakseni kaikki poliittiset ryhmät ovat päässeet yhteisymmärrykseen tästä. Haluamme poistaa päätöslauselman 17 artiklasta sanat "kansalliseen yhtenäisyyteen perustuvan hallituksen" ja lisätä sanat "väliaikaisen hallituksen".
Haluaisin myös ehdottaa, että 18 artiklaan sisällytetään myös G8-valtioiden hallitukset. 


Duarte Freitas (PPE-DE ),
   . – Haluan vain ilmoittaa, että minulla oli vaikeuksia lippuni kanssa äänestyskoneessa, enkä siksi valitettavasti äänestänyt omasta mietinnöstäni. Haluan kuitenkin pöytäkirjaan merkittävän, että tietenkin kannatin sitä. 
Puhemies.
   Äänestykset ovat päättyneet. 

Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Syrjäisimpien alueiden maatalouden ja markkinoiden tarjonnan erityispiirteet ovat ilmiselvät, ja on perusteltua, että EU ottaa ne huomioon. Tässä yhteydessä ja viimeaikaisten kokemusten perusteella ehdotuksen perussuunta, joka on pääasiassa prosessin saaminen joustavammaksi, vastaa mielestäni Portugalin huomattavia intressejä tässä kysymyksessä. Syrjäisimmät alueemme – Azorit ja Madeira – ansaitsevat erikoishuomiota erityisen tilanteensa vuoksi, ei vähiten maatalouden alalla. 
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
