Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Poos
Arvoisa puhemies, viittaan torstaina 18. marraskuuta pidetyn istunnon pöytäkirjan kohtaan 11: "Seuraavan HVK:n valmistelu". Tässä kohdassa on hyväksyttyjen tarkistusten joukossa mainittu tarkistus 19, jossa on lisäys päätöslauselmaesityksen kohtaan 19. Tänään jaetun pöytäkirjan "Hyväksytyt tekstit" -osassa tätä lisäystä ei kuitenkaan ole. Haluaisin siis pyytää teitä tekemään hyväksyttyihin teksteihin ne muutokset, jotka siihen eilisen istunnon äänestyksessä lisättiin.

Puhemies
 Tarkistamme kaikki kieliversiot ja, jos niistä löydetään virhe, se tietenkin korjataan.

Poos
Kyse ei ole kielellisestä virheestä, sillä tämä lisäys puuttuu kaikista kieliversioista.

Puhemies
Tämä korjataan asianmukaisella tavalla, parlamentin jäsen Poos.

Posselt
Arvoisa puhemies, pöytäkirjan mukaan äänestykset päättyivät eilen klo 14.35. Minun asiakirjojeni mukaan ne päättyivät klo 14.45. Siitä huolimatta haluaisin kuitenkin sanoa, että jouduimme turvautumaan epäinhimilliseen 3,5 tunnin äänestysmenettelyyn, koska jotkut laiskimukset halusivat taas päästä lähtemään ennen istuntoviikon päättymistä ja jouduimme sen vuoksi hirvittävään paineeseen. Pyydän, ettei tällainen menettely toistu. Lähtijät ovat itse syyllisiä, tai Leniniä ja Gorbatsovia lainatakseni: elämä rankaisee liian aikaisin lähtevää. Hän ei saa enemmistöjä, ja toivottavasti häntä rankaisevat joskus myös valitsijat.

Puhemies
Kyllä, parlamentin jäsen Posselt, merkitsen huomionne muistiin ja onnittelen teitä siitä, että olette tänään niin rohkea.

Heaton-Harris
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron, tai lähes työjärjestyspuheenvuoron. Tällä puolella istuntosalia joukko jäseniä on huomannut, että te olette saattanut kadottaa takkinne, ja lumisena päivänä voimme tarjota teille yhden omistamme, mikäli teille tulee kylmä.

Puhemies
Tarkistan työjärjestyksestä, mainitaanko siellä takin väri ja koko ja vakuutan teille, että jatkossa pukeudun sen mukaisesti.

Berthu
Arvoisa puhemies, kommentoisin eilisen pöytäkirjaa. Ennen eilen Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietinnöstä toimitettua äänestystä esitin vastalauseen, sillä virallisessa ranskankielisessä versiossa julkaistut tarkistukset eivät vastanneet niitä ranskankielisiä tarkistuksia, jotka minä olin jättänyt. Kyse ei siis ollut käännösongelmasta. Minun tarkistuksiani oli todellakin korjannut joku nimetön korjaaja. Pöytäkirjaan on kuitenkin merkitty, että puhemies vastasi, että kahta näistä tarkistuksista ei ollut muotoiltu hyvin. Voisi luulla, että minä itse olin muotoillut tarkistukset huonosti. Ei, minun tarkistukseni olivat erittäin hyvin muotoiltuja, ja joku nimetön korjaaja on ottanut tehtäväkseen muuttaa niiden tekstiä. Vastustan tätä ehdottomasti, kyse on periaatteesta. Parlamentin virkamiehet eivät saa muuttaa parlamentin jäsenen jättämää tarkistusta.

Puhemies
Merkitsen huomautuksenne tarkasti muistiin ja asia korjataan toivomuksenne mukaisesti.
Onko muuta huomautettavaa?
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

ÄÄNESTYKSET
Lisi
Arvoisa puhemies, kyseessä on lisätarkistus, joka meidän mielestämme määrittää paremmin sen roolin, joka terapiayhteisöillä on, ja sen panoksen, jonka ne antavat. Luen tekstin kollegoilleni: "katsoo, että huumeriippuvaisten kuntoutus on muiden toimien ohella perustavan tärkeää huumeidenvastaisessa taistelussa, koska se auttaa vähentämään kysyntää; pitää tätä tavoitteenaan ja tukee ja kannustaa terapiayhteisöjen tärkeää sosiaalityötä niiden auttaessa huumeriippuvaisia kuntoutumaan ja katsoo, että niiden toimintakykyä on tehostettava".

Puhemies
Vastustetaanko tätä suullista esitystä?
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Newton Dunnin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0050/1999) Saksan liittotasavallan aloitteesta neuvoston päätöksen tekemiseksi tietojenvaihdon parantamisesta matkustusasiakirjajäljitelmien torjumiseksi (8457/1999 - C5-0011/1999 - 1999/0804(CNS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Rühlen laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0051/1999) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolisiin hankkeisiin myönnetyistä lainoista aiheutuvien tappioiden varalta (Keski- ja Itä-Eurooppa ja Länsi-Balkan, Välimeren maat, Latinalaisen Amerikan ja Aasian maat sekä Etelä-Afrikan tasavalta) (KOM(1999) 142 - C5-0039/1999 - 1999/0080(CNS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Seppäsen laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0054/1999) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille maanjäristyksen Turkissa vaurioittamien alueiden jälleenrakentamiseen liittyviin hankkeisiin myönnetyistä lainoista aiheutuvien tappioiden varalta (KOM(1999) 498 - C5-0247/1999 - 1999/0212(CNS))

Seppänen
 Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, olemme keväällä hyväksyneet katon asianomaisista varauksista takuurahastoon tehtäville siirroille. Sen jälkeen kesällä tapahtui yllättävä tapahtuma, Turkin maanjäristys. Me olemme aivan oikein päättäneet antaa humanitaarista apua Turkille Euroopan investointipankin kautta. Mutta se tuottaa meille budjettiteknisen ongelman, koska nyt me olemme lähestymässä tämän yllättävän tapahtuman takia sitä kattoa, joka tällaisille takuurahastosiiroille on tehty. Jos tapahtuu taas jotakin uutta ja yllättävää, me joko joudumme ylittämään tämän katon tai joudumme supistamaan muita rahoitusapuja.
Me olemme kiinnittäneet komission huomion tähän ongelmaan ja saaneet komissiolta hyvin epämääräisen vastauksen esittämiimme kysymyksiimme, mutta me emme siitä huolimatta voi vaarantaa tämän rahoitusavun toteuttamista. Se vaarantuu, jos me hyväksymme nyt esitetyt tarkistukset. Tämän takia, vaikka komissio ei ole antanut meille täysin tyydyttäviä budjettiteknisiä vastauksia, haluan vetää pois nämä tarkistukset, ja samalla totean komissiolle, että tässä on ongelma, johon me olemme kiinnittäneet huomiota, ja toivomme, että komissio tulevaisuudessa ottaa tämän ongelman huomioon ja yllättävien rahoitustapahtumien yhteydessä esittää katon ylittämistä.

Puhemies
 Haluaako komissio puheenvuoron?

Liikanen
. Arvoisa puhemies, välitän parlamentin jäsen Seppäsen huomautukset kollegalleni, ja lupaan, että tulemme keskustelemaan asiasta.

Puhemies
 Tarkistukset siis peruutetaan esittelijän pyynnöstä.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

ÄÄNESTYSSELITYKSET - Giannakoun ja Koutsikoun mietintö

Kauppi
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, huumeriippuvuuden ehkäisyn ottaminen EU:n sisäisen ja ulkoisen toiminnan painopistealueeksi on mielestäni ensiarvoisen tärkeää. Sen tulee käydä myös selkeästi ilmi unionin säädöksistä. Säännöt ovat kuitenkin turhia, elleivät ne ole tosiasiallisesti tehokkaita. Tämän vuoksi on oleellista keskittyä sekä yhteistyöhön kehitys- ja teollisuusmaiden välillä että EU-maiden verkostoitumiseen.
EU:n sisällä ei ole puutetta hyvistä suunnitelmista ja ohjelmista. Esimerkkeinä mainittakoon Suomen sosiaali- ja terveysalan tutkimus- ja kehittämiskeskuksen alaisuudessa toimiva ehkäisevän päihdetyön ryhmä ja Pompidou-ryhmä, Ranskan presidentin aloitteesta 1970-luvulla perustettu Euroopan neuvoston huumausaineita käsittelevä yhteistyöryhmä, jolla on vireillä monia huumeiden tarjonnan ja kysynnän vähentämiseen liittyviä hankkeita. Nyt tarvitsemmekin vahvaa ja selkeästi ilmaistua poliittista tahtoa saadaksemme tietojen vaihdon ja vertailun mahdollisimman toimivaksi. Pelkällä säädösten ja suunnitelmien laatimisella ei päästä tuloksiin, vaan käytännön toimien kautta voimme maksimoida ihmisten hyvinvoinnin.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, sen tarkistuksen hyväksymisen jälkeen, jonka kollega Lisi Euroopan kansanpuolueen ryhmästä esitti ja joka valittiin Forza Italian listalta, ilmaisen suuresti tyytyväisenä kannattavani tätä toimenpidettä. Terapiayhteisöt ovat varmasti erittäin tärkeitä. Mitä tulee allekirjoittaneen motiiveihin eläkeläisten edustajana, minun on sanottava, että harvoin näkee eläkeläisnarkomaaneja, sillä valitettavasti nuoret kuolevat usein tuon surullisen vitsauksen takia. Haluaisin korostaa, että tämä toimenpide on ilman muuta myönteinen, mutta juuri meidän on ensimmäisinä annettava esimerkki nuorille, sillä ainoastaan sellaisten esimerkkien avulla, jotka ohjaavat heidät takaisin perheittensä luo ja kohti vanhojen hyvien aikojen terveitä periaatteita, me onnistumme kukistamaan tämän vuosisadan vakavan vitsauksen.

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kannatin Giannakou-Koutsikoun mietintöä kuten monet kollegoistanikin. Meidän pitäisi kuitenkin todeta tänä aamuna, että tästä mietinnöstä väiteltiin parlamentissa kuukausia. Mietintöön tehtiin 130 tarkistusta jo valiokunnassa. Tarvittiin viikkojen sovitteluneuvottelut, ja sitten tällaisesta mietinnöstä äänestetään perjantaiaamuna suhteellisen harvojen jäsenten läsnä ollessa.
Kun kuuntelin täällä eilen puolelta päivin käytyjä keskusteluja, erityisesti kollega Poetteringin puheita siitä, kuinka dramaattista ja tärkeää kaikki nyt on ja että asiasta on ehdottomasti äänestettävä vielä tällä viikolla, hänen ryhmänsä osanotto tämänaamuiseen istuntoon on suhteettoman vähäistä. Sen vuoksi olen erittäin pahoillani, että näin tärkeä hanke kiinnostaa näin harvoja jäseniä. Vielä hienompaa on se, että asian alullepanijat syventyvät sitten sen jälkeen kiihkeisiin keskusteluihin. Kannatimme joka tapauksessa mietintöä, jotta Giannakou-Koutsikou saisi sille laajan enemmistön tuen.

Meijer
Arvoisa puhemies, äänestin Giannakou-Koutsikoun mietintöä vastaan. Se on sinänsä perusteellinen ja eri vivahteita ja monia perusteluja ja tavoitteita sisältävä asiakirja. Itse asiassa sitä voi käyttää moniin tarkoituksiin. Siinä asetutaan oikeutetusti vastustamaan huumausaineiden kauppaa ja siitä hyötyjiä. Siinä pyritään auttamaan ihmisiä pääsemään eroon heidän huumeriippuvuudestaan, joka on myös aiheellista. Tämä tarkoittaa kuitenkin sitä, että mietinnössä mennään kaikkiin eri suuntiin ja siinä vallitsee ennen kaikkea tietty ilmapiiri: ongelma voidaan ratkaista suuremman rahamäärän avulla ja tiukempien rangaistusten nojalla. Tyypillistä on, että Schulzin esitys parempien mahdollisuuksien antamisesta kaupunkien ja alueiden kokeiluille hylättiin. Pelkään, että tätä tekstiä käytetään nyt väärällä tavalla, nimittäin tukemaan niitä, jotka haluavat lisätä repressiivisiä toimia huumeidenkäyttäjiä vastaan ja jotka luulevat ratkaisevansa ongelman sillä tavalla. Näin PPE-DE-ryhmän kanta hallitsee periaatteessa tätä mietintöä ja se oli minulle eräs syy olla äänestämättä mietinnön puolesta.

Figueiredo
Jokaisella jäsenvaltiolla on keskeinen rooli oman huumausaineriippuvuuden vastaista taistelua koskevan politiikkansa määrittelyssä. Omalta osaltamme kannatamme politiikkaa, joka todella pureutuu sen syihin ja taistelee tehokkaasti huumekauppaa ja siihen liittyvää rahanpesua vastaan. Samalla tavoin kannatamme politiikkaa, joka ei rankaise huumausaineriippuvuudesta kärsiviä henkilöitä eikä heidän perheitään ja tukee heitä ilmaiseksi sopivien julkisten palveluiden kautta hoidon ja yhteiskuntaan sopeuttamisen tasolla.
Taistelu huumekauppaa ja rahanpesua vastaan vaatii kuitenkin myös toimintaa/koordinointia EU:n (ja YK:n) tasolla. Näin voidaan vastustaa voimakkaita rikollisjärjestöjä, jotka laittomin rahoin ja toimintatavoin kytkeytyvät talous- ja rahoitusjärjestelmään ja horjuttavat sitä. Siksi tarvitaan todellista " voimakasta ja yksiselitteisesti ilmaistua poliittista tahtoa" , on ryhdyttävä sanoista tekoihin panemalla käyttöön tarvittavat yhteisömäärärahat tämän tuhansia huumausaineiden käyttäjiä ja heidän perheitään koskettavan dramaattisen tilanteen vastustamiseksi. Sosiaalisten kustannusten vähentämistä ei saa jatkaa vakaussopimuksen kansallisille budjeteille asettamien kriteerien täyttämiseksi, samalla kun toistellaan kauniita sanoja yhteiskunnan tuesta, joka ei sitten toteudu käytännössä. Olemme vakuuttuneita siitä, että riittävien varojen avulla Lissabonissa sijaitseva Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus voi myötävaikuttaa merkittävällä tavalla tutkimuksen syventämiseen ja ehdotusten laatimiseen tämän huumevitsauksen vastaisista toimista.

Theonas
. (EL) Huumeet leviävät yhä laajemmalle ja valitettavasti yhä nuorempiin ikäluokkiin. Niiden taakse kätkeytyneet yhteen kietoutuneet intressit ja suunnattomat voitot ovat pääasiallinen syy näiden epäinhimillisten markkinoiden säilymiseen ja laajentumiseen, niiden uhriksi joutuu tuottavin ja kykenevin väestönosa, ja dramaattiset seuraukset eivät koske vain väärinkäyttäjiä itseään ja heidän perheitään vaan myös koko yhteiskuntaa.
Huumausaineiden salakaupan sekä aseiden, terrorismin ja kansainvälisen rikollisuuden yhteenliittymä ja korruptio, joka ulottuu poliisi-, oikeus- ja hallituspiirien sekaantumiseen, ei jätä tilaa hurskaille toivomuksille, vaan korostaa sitä tosiasiaa, että ongelmaa vastaan ei voida taistella pinnallisesti sattumanvaraisin ja riittämättömin toimenpitein eikä sellaisin toimenpitein, jotka tähtäävät riippuvaisuusongelman hoitamiseen.
Samaan aikaan on osoitettava ne sosiaaliset syyt, jotka aiheuttavat tämän ongelman, pitävät sitä yllä ja paisuttavat sitä, ja niihin on puututtava. Yhteiskunnassa, joka systemaattisesti näivettää arvot ja ihanteet, joka keskittyy kilpailuun ja voitontavoitteluun, yhteiskunnassa, joka ei turvaa huomista ja jossa suuri osa nuorisosta kärsii työttömyydestä, puutteellisesta sosiaaliturvasta ja yhteiskunnan rakenteiden tarjoaman tuen täydellisestä puutteesta ja jossa koulutus ja sivistys heikkenevät, nuorilla ei ole suojanaan sellaisia sopivia arvoja, että he voisivat vastustaa fyysisen tai psyykkisen riippuvuuden jokaista muotoa, ja he joutuvat eksyksiin ja heidät johdatetaan taitavasti luovuttamaan ja hakemaan tapoja paeta todellisuutta.
Ongelman monimutkaisuus ja pakottavuus vaativat omaksumaan kirkkaan, yhteensovitetun ja ennen kaikkea konkreettisen politiikan, jonka muotoilemisen pitää vastata ongelman todella traagisia mittasuhteita.
Olemme samaa mieltä monista esittelijän mietinnön huomioista ja ehdotuksista, painotamme tarvetta vahvistaa kaksinkertaista ja samanaikaista kysynnän ja tarjonnan vähentämisen tavoitetta sekä salakaupan vastaista taistelua, ja samalla korostamme ratkaisevan tärkeää väärinkäyttäjille annettavaa apua ja tukea ei vain riippuvuuden aikana vaan myös heidän todellista palauttamista yhteiskuntaan. Painotamme tarvetta osoittaa määrärahoja niihin valtaviin tarpeisiin, joita ongelman todellinen, tehokas ja yhteensovitettu hoitaminen vaatii. Nykyinen rahoitus ja myöskään komission esittämä rahoitus eivät riitä kattamaan edes alustavasti esiin nousevia valtavia tarpeita. Pelkäämme pahoin, että nykyisen sosiaalimenojen ja politiikkojen typistämisen ja pienentämisen puitteissa määrärahojen osoittaminen tähän kriittiseen tarkoitukseen kompastuu muun muassa kustannuskynnykseen.
Tästä syystä pyydämme ja kehotamme kaikkia yhteiskunnallisia ja massoja edustavia tahoja, ammattiyhdistysliikettä sekä kulttuurin ja tieteen edustajia yhdistämään ponnistuksensa ja lisäämään painostustaan kansallisella ja eurooppalaisella tasolla sekä järjestäytymään taisteluun, jolla torjutaan tätä valtavaa ongelmaa, jonka murheellisessa peilissä heijastuvat yhteiskuntamme kasvot rumimmillaan.
Newton Dunnin mietintö (A5-0050/1999)

Schulz
Haluaisin sanoa Newton Dunnin mietinnöstä lyhyesti pöytäkirjaan merkittäväksi, että ryhmämme vastusti tätä mietintöä, koska emme olleet samaa mieltä sen oikeusperustasta. Kyse oli perinteisestä päätöksestä, joka koski menettelyä, joka lisätään yhteen sopimusperustamme pilareista. Newton Dunn valitsi ensimmäisen pilarin, me olimme sitä mieltä, että menettely pitäisi jättää kolmanteen pilariin, koska kolmannessa pilarissa passiväärennöksiin syyllistyneiden ryhmä on suurempi kuin ensimmäisessä pilarissa, jonne Newton Dunn sijoitti sen, sillä asiakirjajäljitelmien seuranta keskittyy siellä ainoastaan laittomiin maahanmuuttajiin. Se voi olla ideologisesti taitavaa, mutta poliittisesti väärin, sillä myös huumekauppiaiden asiakirjaväärennöksistä on rangaistava. Sen vuoksi emme halunneet äänestää Newton Dunnin tekemiä asiakirjajäljitelmien torjumiseen tähtääviä käytännön ehdotuksia vastaan tuemme niitä , kyse oli pelkästään oikeusperustasta. Kiitän teitä tarkkaavaisuudestanne. Kiitän myös jäsen Poetteringiä ja Pirkeriä heidän tarkkaavaisuudestaan.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, haluaisin antaa ääneni tämän Newton Dunnin mietinnön puolesta ja korostaa, että sisältämiensä toimenpiteiden ansiosta se sopii hyvin laittoman maahanmuuton vastaiseen taisteluun ja välineeksi niitä lukuisia rikoksia vastaan, joihin monet laittomat maahanmuuttajat, halusivatpa tai eivät, syyllistyvät, ja aiheuttavat siten vahinkoa kaikille Euroopan unionin kansalaisille ja ennen kaikkea vanhemmille kansalaisille. Haluaisin kuitenkin kiinnittää huomiota siihen seikkaan, että olisi hyvä, jos kaikki ne varat, kaikki ihmiset ja kaikki keinot, joita ennen käytettiin Euroopan unionin sisäisten rajojen valvontaan esimerkiksi Italian ja Ranskan välillä, Ranskan ja Saksan välillä ja niin edelleen, eli niiden maiden välillä, joilla on nyt yhteinen raja , siirrettäisiin Euroopan unionin ulkorajoille, jotta voitaisiin paremmin taistella tätä rikollisuuden ja laittoman maahanmuuton synnyttämää ilmiötä vastaan.

Turco
Arvoisa puhemies, haluaisin pitää puheenvuoron Giannakou-Koutsikoun mietinnön osalta muistuttaakseni, että eilen puhemiehelle tehtiin tiettäväksi, että tämä keskustelu alkoi työjärjestyksen 115 artiklan määräysten vastaisesti. Sanon tämän yksinkertaisesti siksi, että se tulisi merkityksi pöytäkirjaan. Tämä puhemiehistö ei enää tiedä, mitä se tällä työjärjestyksellä tekisi. Minä toivon, että ainakin tulevaisuudessa voitaisiin rakentaa järjestys uudelleen; muussa tapauksessa, sanokaa meille selvästi, että tämän parlamentin työt ovat puhemiehistön käsissä, eivätkä työjärjestyksen.
Tosiasiaksi jää kuitenkin se, että keskustelu ja äänestys tapahtuivat työjärjestyksen 115 artiklan vastaisesti, sillä viimeinen ranskankielinen versio jaettiin klo 21.52 keskiviikkona, ja me aloitimme keskustelun paljon ennen kuin 24 tuntia oli kulunut.

Puhemies
Hyvä kollega, teidän huomautuksenne merkitään ilman muuta muistiin, mutta puhemiehen yksiköiden taholta minulle on kerrottu, että määräaikoja on enimmäkseen noudatettu ja että kaikki kieliversiot on jaettu ajoissa. Merkitsemme kuitenkin puheenvuoronne tarkasti muistiin.

Turco
Arvoisa puhemies, en esittänyt kysymystä enkä halunnut vastausta. Minä vain yksinkertaisesti toin ilmi, että työjärjestyksen 115 artiklaa ei noudatettu. Minä en tarvitse minkäänlaista vastausta, sillä tuo asia tapahtui jo, sitä ei voida enää välttää. Te ette noudattanut työjärjestyksen 115 artiklaa, piste.

Puhemies
Tämä kaikki on merkitty muistiin, hyvä parlamentin jäsen.

Yhteisön lainsäädännön soveltaminen Kanariansaariin
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Medina Ortegan laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0053/1999) yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin annetun asetuksen (ETY) N:o 1911/91 muuttamisesta (KOM(1999) 0226 - C5-0127/1999 - 19990111(CNS)).

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, komissio on tehnyt asetusehdotuksen toisen yhteisön asetuksen muuttamiseksi, nimittäin asetuksen (ETY) N:o 1911/91, jossa säädetään Kanariansaaria koskevista oikeudellisista erityisjärjestelyistä.
Asetuksella (ETY) N:o 1911/91 puolestaan muutetaan näille saarille vuonna 1985 Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjassa määriteltyä asemaa. Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjassa - kyseisen liittymisasiakirjan 25 artiklassa ja sen liitteenä olevassa pöytäkirjassa 2 - säädettiin Kanariansaaria koskevista erityisjärjestelyistä, joiden mukaan Kanariansaaret ei kuulu yhteisen maatalouspolitiikan piiriin eikä se myöskään kuulu yhteisön tullialueeseen, yhteisön tullitariffijärjestelmään eikä arvonlisäveron piiriin. Näin liittymisasiakirjassa pyrittiin säilyttämään mahdollisimman hyvin se erityisasema, joka Kanariansaarilla oli ollut Espanjan valtiossa siitä lähtien, kun se liitettiin Kastilian kuningaskuntaan 1400-luvulla. Kyseinen alue ei kuulunut tavanomaisen verotuksen piiriin eikä myöskään tullitariffisääntöjen piiriin Kanariansaarten ja niemimaan suuren välimatkan vuoksi.
Vuoden 1985 liittymisasiakirjaan sisältyi kehityslauseke - 25 artiklan 4 kohta -, jolla pyrittiin välttämään se, että Kanariansaaret jäisi Euroopan unionin kehittyessä Euroopan rakentamisen ulkopuolelle. Sanoisin, että Kanariansaarten yleinen mielipide yhtäältä puolsi erityispiirteiden säilyttämistä, mutta toisaalta se ei millään tavalla halunnut jäädä Euroopan rakentamisen ulkopuolelle.
Kun yhtenäisasiakirja hyväksyttiin vuonna 1986, erityisjärjestelyjä oli tarpeen muuttaa, ja tämä tapahtui asetuksen (ETY) N:o 1911/91 nojalla. Tuolloin tehtiin kolme tai neljä erittäin tärkeää muutosta: ensiksikin Kanariansaaret liitettiin yhteisen maatalouspolitiikan ja yhteisen kalastuspolitiikan piiriin; toiseksi se liitettiin yhteisön tullialueeseen, jolloin siihen voitiin soveltaa tavanomaisia yhteisön tullitariffeja; ja kolmanneksi poistettiin sellaiset verotuksen erityispiirteet - tarkemmin sanottuna Kanariansaarten erityisverot eli niin sanottu erityisverojärjestelmä -, joiden tarkoituksena oli suojella paikallista teollisuutta.
Asetuksen (ETY) N:o 1911/91 mukaisesti Kanariansaarten verotuksen erityispiirteet on poistettu asteittain ja Kanariansaaret on liitetty yhteisön yhteiseen järjestelmään. Tämä on kuitenkin aiheuttanut hankaluuksia, sillä Kanariansaarten ongelmana, kuten muidenkin syrjäisimpien alueiden - Azorien, Madeiran ja Ranskan merentakaisten departementtien - ongelmana, on se, että ne sijaitsevat hyvin kaukana yhteisön alueesta, ne ovat jakautuneet pieniksi saarialueiksi, niiden markkinat ovat hyvin suppeat, niillä on mittavia kuljetusongelmia ja lisäksi vaikeuksia, jotka johtuvat esimerkiksi liian suuresta väkiluvusta, erittäin epäsäännöllisistä sateista ja köyhästä maaperästä ja jotka estävät tavanomaisen toiminnan harjoittamisen. Tämä selittää sen, että Kanariansaarten erityispiirteet on ennen aina tunnustettu Espanjassa.
Tullitariffeihin liittyvien Kanariansaarten verotuksen erityispiirteiden lakkauttaminen vaarantaisi monet paikallisen pienteollisuuden alat - elintarvike- ja tupakkateollisuuden, kaupallisen pienteollisuuden -, jotka katoaisivat, jos Kanariansaarten erityisverojen - tarkemmin sanottuna APIM-veron - tarjoama vähäinen suoja poistettaisiin kokonaan.
Komissio on ymmärtänyt tilanteen ja pannut sen merkille, minkä takia se alkoi neuvotella APIM-veron mukauttamisesta niin, ettei sitä poistettaisi kokonaan. Tähän liittyy eräs toinenkin asia: jo vuonna 1992 tehtyyn Maastrichtin sopimukseen sisältyi julistus, jossa tunnustettiin syrjäisimpien alueiden - Kanariansaarten, Azorien, Madeiran ja Ranskan merentakaisten departementtien - erityistilanne. EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1997 tehdyllä Amsterdamin sopimuksella, määrätään syrjäisimpien alueiden erityiskohtelusta. Amsterdamin sopimus on jo voimassa.
Sen pyrkimyksen mukaisesti, joka on syrjäisimpien alueiden uudenlaisen kohtelun taustalla - ja jonka Kölnin Eurooppa-neuvosto on sitä paitsi vahvistanut kehottaessaan komissiota esittämään syrjäisimpiä alueita koskevia toimenpiteitä ennen joulukuun 31. päivää -, näiden alueiden liittyminen Euroopan unioniin ei nykyisin välttämättä edellytä tullitariffien ja verotuksen yhdenmukaistamista, vaan se mahdollistaa erityiskohtelun, esimerkiksi octroi de mer -maksujen säilyttämisen Ranskan merentakaisissa departementeissa sekä Azorien ja Madeiran erityisjärjestelmät.
Vaikka komission asetusehdotuksesta alettiinkin neuvotella ennen Amsterdamin sopimuksen voimaantuloa, olemme oikeudellisten asioiden valiokunnassa - joka yleisesti ottaen hyväksyy asetusehdotuksen, sillä sen tarkoituksena on lykätä Kanariansaarten erityisverojen poistamista, joten sillä on suojaava tehtävä - sitä mieltä, että 299 artiklan 2 kohdan tultua voimaan meidän ei pidä ainoastaan lieventää erityiskohtelun rajoittamista vaan estää sen poistaminen, koska niissä syrjäisimpiä alueita koskevissa toimenpiteissä, joita komission on määrä esittää tuon veropolitiikan erityistoimenpiteitä koskevan 299 artiklan 2 kohdan mukaisesti, komissio todennäköisesti sallii pienimuotoiset erityisjärjestelyt, niin ettei paikallisen pienteollisuuden asema vaikeudu.
Arvoisa puhemies, kuten olen aiemmin sanonut, oikeudellisten asioiden valiokunta hyväksyi asetuksen yksimielisesti, mutta se esittää joitakin tarkistuksia, joiden tarkoituksena on todeta, että 299 artiklan 2 kohdassa, joka on jo voimassa, muodostaa täydentävän perustan komission asetusehdotukselle. Tarkoituksenamme ei ole vastustaa komission asetusta, joka muodostaa täydentävän perustan. Tuo täydentävä perusta oikeuttaisi toimenpiteen, joka liittyy tullitariffien purkamisen hillitsemiseen tai pysäyttämiseen. Kun otetaan huomioon 299 artiklan 2 kohta ja taustalla oleva pyrkimys, jota selvitän parhaillaan, oikeudellisten asioiden valiokunta on esittänyt asetuksen liitteisiin joitakin tarkistuksia, niin että tullitariffien purkamista ei jatkettaisi millään nykyisin käytössä olevalla tavalla. Tällöin nykyiset protektionistiset erityisverot säilytettäisiin siihen asti, että komissio tekee uusia veropolitiikkaa koskevia ehdotuksia.
Kuten arvoisa komission jäsen varmastikin tietää, Brysselissä järjestetään ensi viikolla kumppanuuskokous, jossa komissio keskustelee ehdotuksista Espanjan, Ranskan ja Portugalin hallitusten kanssa sekä autonomisten alueiden hallitusten ja näiltä alueilta kotoisin olevien Euroopan parlamentin jäsenten kanssa. Näin ollen minusta olisi hyvä, että komissio hyväksyisi parlamentin - oikeudellisten asioiden valiokunnan - ehdotukset tai sanoisi olevansa niistä samaa mieltä, sillä ne ovat hyvin järkeviä ja komission pyrkimysten mukaisia, mutta niitä pitäisi vahvistaa mainitsemalla uusi 299 artiklan 2 kohta, jossa määrätään erityiskohtelun kehittämisestä ja sallitaan se. Ei olisi kovinkaan järkevää, että lakkauttaisimme nyt järjestelmän kokonaan, kun komission täytyy mahdollisesti muutaman kuukauden sisällä ehdottaa erityisjärjestelyjen jatkamista. Tämä on taustalla oleva pyrkimys, tästä on siis kyse, ja toivon, että parlamentti noudattaa oikeudellisten asioiden valiokunnan suosituksia, hyväksyy asetuksen ja hyväksyy myös valiokunnan yksimielisesti esittämät 19 tarkistusta.

Ripoll Y Martínez De Bedoya
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvää päivää. Ensiksikin haluan onnitella esittelijää, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaa ja niitä parlamentin jäseniä, jotka ovat esittäneet tarkistuksia.
Mielestäni parlamentin jäsen Medina Ortegan sanat valaisivat sitä näkemystä ja kantaa - johon oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on yksimielisesti päätynyt -, joka liittyy erääseen elintärkeään asiaan, erääseen Kanariansaarten kannalta tärkeään asiaan, joka kuitenkin heijastuu myös muihin Euroopan unionin syrjäisimpiin alueisiin.
Mitä tulee tänään käsittelemäämme asiaan, nimittäin Kanariansaaria koskevaan asiaan, minun on sanottava, että unionin jäsenyyteen on harvoilla alueilla suhtauduttu - ja suhtaudutaan yhä - yhtä kiivaasti kuin siellä.
Siitä lähtien, kun Espanja liittyi unioniin vuonna 1986, Kanariansaarilla on käyty asiasta tärkeitä ja kiivaita keskusteluja. Saarten täysimääräisen liittymisen puolesta ja sitä vastaan on järjestetty julkisia mielenosoituksia, on ollut hallituskriisejä ja jopa erään autonomisen hallituksen presidentti on eronnut, mihin olivat syynä nimenomaan liittymisen neuvotteluehdot.
Nyt, kun on kulunut 13 vuotta, on aika tehdä tiliä tapahtuneesta. Siinä mielessä asetus, josta keskustelemme parhaillaan täysistunnossa, on erittäin hyvä, sillä voimme tilinpäätöksen myötä tehdä johtopäätöksiä, joiden perusteella voimme määritellä kantamme. Tilinpäätös on ilman muuta selvästi myönteinen, vaikka onkin tunnustettava, että siihen sisältyy - kuten esittelijä erittäin hyvin selitti - valtavia yllätyksiä ja huolenaiheita. Huolta aiheuttavat ne asiat, joita parhaillaan käsittelemme täällä, mutta myös muut asiat, joita parlamentti tarkastelee ja käsittelee.
Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja muistuttaa, että banaanintuotannon tulevaisuus on Kanariansaarilla nyt epävarma. Kanariansaarethan on Euroopan suurin banaanintuottaja, ja banaani on talouden, yhteiskunnan, maiseman ja ympäristön kannalta hyvin tärkeä asia.
Kuitenkin - toistan - puhumme tänään asetuksesta N:o 1911/91, joka koskee yhteisön lainsäädännön soveltamista Kanariansaariin. Perustelut ja selitys, jonka esittelijä antoi meille tänään, ovat selkeitä, ja niissä luodaan katsaus siihen pitkään matkaan, jonka Kanariansaaret on kulkenut Euroopassa liittyäkseen Euroopan unioniin.
Mielestämme on kuitenkin aivan välttämätöntä, että uudistus toteutetaan sovitussa määräajassa. Tämä on todellakin elintärkeä asia. On syytä muistaa Kölnin Eurooppa-neuvoston komissiolle antamat valtuudet; on syytä muistaa, että erityiskohtelu oli määrä saada toteutettua ennen vuoden 1999 loppua, mitä ei ole vieläkään tapahtunut; on syytä muistaa, että keskustelemme parhaillaan lainsäädäntöä koskevasta komission asialistasta vuodeksi 2000. On tärkeää, että tuohon lainsäädäntöä koskevaan asialistaan sisällytetään EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa säädetty Ranskan merentakaisten departementtien, Azorien, Madeiran ja Kanariansaarten erityiskohtelu, koska muuten joutuisimme sellaiseen asemaan ja sellaiseen tilanteeseen, että nämä Euroopan unionille ja kullekin sen jäsenvaltiolle elintärkeät eurooppalaiset alueet joutuisivat Euroopan unionin muihin osiin verrattuna epäedulliseen asemaan.
En kuitenkaan pitkitä asiaa tämän enempää, vaan haluan ilmoittaa, että ryhmämme puoltaa esitettyjä 19 tarkistusta ja lainsäädäntötekstiä, mutta se vaatii, ettemme siirtäisi asiaa toiseen käsittelyyn, vaan että asetus hyväksyttäisiin sovitussa määräajassa. Se vaatii, että komissio kuuntelisi esittelijän sanoja ja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan sanoja, ja että asetus todellakin hyväksyttäisiin sovitussa määräajassa, sillä muuten Kanariansaarten tilanne olisi huolestuttava.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käytän puheenvuoron tässä vaiheessa ja tuen omasta puolestani ja sosialistiryhmän puolesta sitä työtä ja etenkin johtopäätöksiä niihin ehdotuksiin, jotka hyvä ystäväni ja kollegani, opettaja Manuel Medina esitteli tänään parlamentille oikeudellisten asioiden valiokunnan puolesta. Toivon, että parlamentti hyväksyy koko painollaan kyseiset ehdotukset.
Emme luonnollisestikaan ole tätä mieltä vain siksi, että tukisimme kollegaa. Tosiasiassa olemme tätä mieltä - ja toteamme sen nyt tässä puheenvuorossa ja myöhemmin äänestyksessä - siksi, että espanjalaisina ja eurooppalaisina - ja kenties nimenomaan espanjalaisina ja eurooppalaisina sosialisteina - tunnemme myötätuntoa Kanariansaaria ja sen miehiä ja naisia kohtaan. Puhun teille myötätunnosta, jota Kanariansaaret aivan erityisesti tarvitsee juuri niiden erityispiirteiden takia, jotka johtuvat sen maantieteellisestä sijainnista ja sen historian vaiheista.
Tehtäköön siis selväksi, että pyrimme siihen, että Kanariansaarille annettaisiin hieman enemmän, jotta se saisi hyvitystä epäsuotuisista oloista ja jotta estettäisiin se, että Kanariansaarten asukkailla on hieman vähemmän kuin muilla eurooppalaisilla.
Esittelijä Manuel Medina selvitti perusteellisesti ja loistavasti oikeudelliset perusteet siihen, miksi Kanariansaaria on puolustettu vuosisatojen ajan Espanjan valtion sisällä sellaisten erilaisten mekanismien avulla, että nämä kaukana sijaitsevat saaret saattoivat voittaa edellä mainitsemani vaikeudet, ja sellaisen Kanariansaarten miesten ja naisten kekseliäisyyden, sitkeyden ja uutteruuden avulla, että he ensin pitivät pintansa ja sitten muodostivat vähitellen varsin nykyaikaisen ja vauraan yhteiskunnan.
Me, jotka neuvottelimme Espanjassa maamme liittymisestä Euroopan yhteisöihin ja myöhemmistä perustamissopimuksista aina Amsterdamin sopimukseen asti, tiedostimme Kanariansaarten ongelmat ja halusimme koko ajan, että sen erityisasema otettaisiin huomioon. Tämä näkyi jo vuonna 1985 tehdyssä Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan pöytäkirjassa 2, neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1911/91, jossa hyväksyttiin kyseinen pöytäkirja, ja EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa, jossa kuvataan unionin syrjäisiä alueita ja mainitaan erityisesti Kanariansaaret ja jossa määrätään, että yleisiä sääntöjä täytyy soveltaa riittävän joustavasti tietyissä herkissä tapauksissa, kuten nyt käsittelemässämme tapauksessa.
Nimenomaan pöytäkirjassa 2, johon olen aiemmin viitannut, perinteiset menetelmät liitettiin uuteen järjestelmään ja otettiin käyttöön niin sanottu APIM-vero, vaatimaton tullitariffi, jota sovelletaan tiettyihin Kanariansaarille tuotaviin tuotteisiin, joista suuri osa ovat peräisin Espanjan niemimaalta ja osa muista valtioista.
Parhaillaan meneillään on prosessi, joka johtaa Espanjan hallituksen ja komission välisiin neuvotteluihin. Niiden tarkoituksena on muuttaa edellä mainittua asetusta (ETY) N:o 1911/91, jolla säädellään juuri APIM-veroa. Asetuksen muuttaminen on aiheuttanut Kanariansaarilla huolta - josta olemme samaa mieltä -, joka on lisääntynyt sitä mukaa kuin siellä on jossakin määrin alettu epäillä maani hallituksen kykyä ymmärtää ongelman todellinen laajuus ja vakavuus ja sen halukkuutta ratkaista ongelma komission kanssa pidettävissä neuvotteluissa.
Todellisuudessa on vain kolme vaihtoehtoa. Ensimmäinen vaihtoehto on APIM-veron poistaminen, joka vaikuttaisi hyvin kielteisesti saarten lukuisiin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, sillä vaikka niiden tuotteet saavatkin hienoista etua, ne ovat hengissä sen ansiosta, että muualta peräisin oleviin vastaaviin tuotteisiin sovelletaan tullitariffeja, jolloin niiden tuotannon jatkaminen Kanariansaarilla on vielä kannattavaa.
Toinen vaihtoehto on vähemmän äkillinen mutta lopulta aivan yhtä haitallinen. Kyse on siitä, että APIM-vero poistettaisiin vähitellen muutaman vuoden kuluessa, mahdollisesti niin, että se säilytettäisiin osittain joidenkin harvojen tuotteiden osalta.
Kolmas ratkaisu on opettaja Medinan ehdottama ratkaisu, jota Kanariansaarilla käsittääksemme tarvitaan ja halutaan ja josta parlamentti luultavasti hetken kuluttua äänestää. Kannatamme EY:n perustamissopimukseen sisältyvien oikeudellisten näkökohtien perusteella sitä, että APIM-vero säilytettäisiin edelleen lähes sellaisena kuin se on ollut tähänkin asti ja että se vakiinnutettaisiin asetuksen (ETY) N:o 1911/91 pakollisessa uudistuksessa. Toivomme, että parlamentti on tilanteen tasalla eikä petä maanmiehiämme ...
(Puhemies keskeytti puhujan, koska tämä oli ylittänyt puheaikansa.)

Sánchez García
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Kanariansaarilla on 500 vuotta kestäneen eurooppalaisen historiansa aikana aina ollut erityisasema suhteessaan Espanjaan ja Eurooppaan.
Niinpä kun Espanjan kuningaskunta liittyi Euroopan yhteisöön vuonna 1985, ovi jätettiin avoimeksi Kanariansaarten eurooppalaisen mallin mukaisen aseman muuttamiselle. Kun asetus N:o 1911/91 hyväksyttiin vuonna 1991, yhteisön lainsäädännön määräyksiä päätettiin soveltaa eri tavalla Kanariansaariin.
Tuolloin määriteltiin 10 vuoden siirtymäkausi, jotta Kanariansaarten talouden liittäminen yhteisön talouteen ei järkyttäisi joitakin paikallisia tuotannonaloja, ja luotiin itse asiassa muun muassa APIM-vero, jonka tarkoituksena oli turvata Kanariansaarten pienyritysten liittyminen yhteisön tullialueeseen.
Edellä mainittu vero, jolla paikallista teollisuutta suojeltiin tuontituotteilta, oli määrä lakkauttaa asteittain vuodesta 1995 alkaen aina vuoden 2000 loppuun asti. Kummallista kyllä, APIM-veron poistaminen ei ole vaikuttanut toivotulla tavalla Kanariansaarten herkkään teollisuuteen, minkä takia Espanjan viranomaiset, Kanariansaarten viranomaiset ja asianomaiset taloudelliset toimijat ovat pyytäneet yhteisön viranomaisia muuttamaan asetusta N:o 1911/91. Sen tarkoituksena on keskeyttää APIM-veron poistaminen vuoden 2000 kesäkuuhun asti, minkä Euroopan komissio onkin ymmärtänyt.
Osa meistä Kanariansaarilta kotoisin olevista parlamentin jäsenistä katsoo, että on järkevää jatkaa kyseisen veron olemassaoloa komission ehdotuksen mukaisesti, mutta olemme sen lisäksi pyytäneet esittämissämme tarkistuksissa, että sitä sovellettaisiin kaikkein herkimpiin tuotteisiin, kaikkiin Kanariansaarilla tuotettuihin herkkiin tuotteisiin.
Pyydämme lisäksi, että näihin tullitariffeja koskeviin pyrkimyksiin lisättäisiin uusi vero, joka on rakenteeltaan samantapainen kuin vanha APIM, niin että se voitaisiin sisällyttää verotusta koskevaan erityistoimipakettiin, joka neuvoston täytyy komission ehdotuksesta hyväksyä ensi vuonna - kuten parlamentin jäsenet Ripoll Y Martínez De Bedoya ja Medina Ortega äsken totesivat - ja päättää näin syrjäisimpien alueiden - joihin Kanariansaaret kuuluu - pysyvästä asemasta 299 artiklan 2 kohdan mukaisesti, jossa - kuten tiedätte - määrätään erityiskohtelusta perustamissopimuksen määräysten soveltamisen osalta.
Juuri tällä viikolla Kanariansaarten autonominen parlamentti kävi poliittisen keskustelun tästä kysymyksestä ja hyväksyi yksimielisesti sopimuksen, johon sisältyy verotusta koskevia toimia ja jossa Eurooppaa pyydetään ottamaan käyttöön samankaltainen vero kuin APIM.
Onnittelut parlamentin jäsen Medina Ortegalle hänen mietinnöstään ja siitä, miten vastaanottavaisesti hän suhtautui esitettyihin tarkistuksiin.

Liikanen
. (EN) Haluaisin ensiksi onnitella esittelijä Medina Ortegaa hänen mietinnöstään, joka koskee ehdotusta asetukseksi yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin.
Sen jälkeen kun komissio oli tehnyt selvityksiä tuotantoa ja tuontia koskevasta Kanariansaarten tuotanto- ja tuontiverosta (APIM/Arbitrio), komissio päätyi siihen, että vaikka suuri osa talouden toimialoista voisi sopeutua yhtenäismarkkinoiden vaatimuksiin, APIMin lakkauttaminen 31. päivä joulukuuta 2000 saattaisi aiheuttaa korjaamatonta vahinkoa tietyillä tuotealoilla. Tämän seikanhan on parlamenttikin jo ottanut esiin.
Komissio on selvittänyt yhteistyössä Espanjan ja Kanariansaarten viranomaisten kanssa, mitkä ovat useilla aloilla kaikkein herkimmät tuotteet. Näiden tuotteiden kohdalla komissio katsoo välttämättömäksi lykätä veron lakkauttamista siirtymäkauden ajaksi, ja se päättyy viimeistään 30. päivä kesäkuuta vuonna 2000.
Panin tyytyväisenä merkille sen, että esittelijä Medina Ortegan mietinnössä kannatetaan pitkälle komission omaksumaa lähestymistapaa. Kuitenkin hän pitää valitettavana sitä, että ehdotettu toimi koskee vain suppeata määrää tuotteita, ja sitä, että sen kohdalla ei viitata perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan tarjoamaan oikeusperustaan. Voin vakuuttaa teille, että komissio ymmärtää tämän kannan täysin.
Haluaisin teidän kuitenkin kiinnittävän huomiota siihen, että tällä tarkoitetaan nykyisten sääntöjen ajallisesti rajattua soveltamista. Näin ollen se on pidettävä erillään kaikista muista toimista, joihin voidaan perustamissopimuksen uuden 299 artiklan 2 kohdan nojalla ryhtyä.
Tässä ehdotuksessa esitetään, että komissio yhdessä Espanjan viranomaisten kanssa selvittää ennen APIMin lakkauttamista, mitkä ovat tämän veron vaikutukset asianomaisille aloille. Komissio jättää tarvittaessa neuvostolle 299 artiklan 2 kohtaan perustuvan ehdotuksen, joka koskee niitä toimia, jotka saattavat olla välttämättömiä, jottei eräiden erityisen herkkien paikallisten toimialojen olemassaoloa vaaranneta. Tämän ehdotuksen liitteeseen sisällytetty tuoteluettelo on syntynyt Espanjan ja Kanariansaarten viranomaisten sekä komission yhteistyön tuloksena. Näin ollen jokaisen tuoteluetteloon tehdyn tarkistuksen on oltava toisaalta taloudellisista syistä perusteltu, tai toisaalta se on alistettava komissiossa tutkittavaksi, jotta toimen sopivuus komission muiden politiikkojen kanssa tarkistetaan. Komissiolle ei ole toistaiseksi esitetty sellaista perustelua, jonka vuoksi komissio olisi voinut käsitellä asetuksen liitteeseen esitettyä tarkistusta. Sen tähden komissio ei ole siinä tilanteessa, että se olisi hyväksymässä tuoteluettelon laajentamista koskevia tarkistuksia. Kuitenkin voin vakuuttaa teille molemmille, arvoisa puhemies ja hyvä esittelijä, että kun tulevissa neuvotteluissa on kyse ehdotuksesta, joka perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan nojalla koskee Kanariansaaria, komissio ottaa huomioon asiaa koskevat käsityksenne sekä parlamentin keskustelun aikana esittämät käsitykset.
Haluaisin kiittää teitä tälle ehdotukselle antamastanne tuesta, ja toiminkin niin, että asiasta vastaava komission jäsenen kiinnittää huomiota tähän keskusteluun.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi luonnoksen lainsäädäntöpäätöslauselmaksi.)

Laivanrakennusteollisuus
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma laivanrakennusteollisuudesta.

Liikanen
. (EN) Kesäkuun 29. päivänä annettuun neuvoston asetukseen on kirjattu: "komissio toimittaa neuvostolle säännöllisesti kertomuksen markkinatilanteesta ja arvion siitä, onko kilpailun vastaisilla käytännöillä vaikutusta Euroopan telakoihin; jos todetaan, että jotkin kilpailun vastaiset käytännöt aiheuttavat vahinkoa teollisuudelle, komissio ehdottaa tarvittaessa neuvostolle toimenpiteitä ongelman ratkaisemiseksi, ensimmäinen mainitunlainen kertomus toimitetaan neuvostolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999".
Tämän vaatimuksen mukaisesti komissio laati ensimmäisen kertomuksensa, jossa todetaan, että laivanrakennusteollisuus kärsii maailmanmarkkinoiden vakavista ylikapasiteettiongelmista. Tilanne huononee jatkuvasti kapasiteetin kasvun jatkuessa, kilpailu kovenee ja hinnat laskevat.
Kertomuksessa käydään yksityiskohtaisesti läpi yhdeksän Korean laivatelakoille myönnettyä sopimusta ja todetaan, että ainuttakaan niistä ei voida toteuttaa niin, että hinnalla katettaisiin kaikki kustannukset, ja että vahinkoa aiheutuu EU:n telakoille. Kertomuksessa esitetään, että jäsenvaltioiden, Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin olisi ryhdyttävä toimiin, joilla tarkistettaisiin, onko Korea noudattanut telakoiden osalta täysin niitä ehtoja ja oletuksia, joiden nojalla sille myönnettiin Kansainvälisen valuuttarahaston johdolla hätäapupaketti. Teollisuuden, jäsenvaltioiden ja komission olisi kerättävä kaikki tarpeellinen tieto, jota voitaisiin pitää pohjana valmisteltaessa valitusta, joka koskee asetusta kaupan esteistä, ja sitä jätettäessä, ja arvioitava sen sopivuutta, että asia vietäisiin WTO:n käsittelyyn, ja lisäksi komission olisi jatkettava markkinoiden valvontaponnistelujaan yhteistyössä teollisuuden kanssa, ja lopuksi kaikkien asianosaisten olisi ponnisteltava, jotta kaikki voisivat tällä alalla kilpailla samoin edellytyksin.
Teollisuusministerien neuvosto pohti 9. marraskuuta pitämässään kokouksessa komission kertomusta ja antoi neuvoston päätöslauselman maailman laivanrakennuksen tilanteesta. Neuvosto yhtyi komission näkemyksiin siitä, että laivanrakennusalan tilanne on kriittinen kaikkialla maailmassa, ja vetosi siihen, että toimet tilanteen hoitamiseksi jatkuisivat.
Neuvoston kokouksen jälkeen Korean hallituksen kanssa on käyty kahdenvälisiä keskusteluja Korean varakauppaministerin kanssa sekä yritystoiminnasta ja kaupasta vastaavien pääosastojen asianomaisten virkamiesten tasolla. Myös Korean ja EU:n teollisuuden ja hallinnon kahdenvälinen kokous on suunnitteilla pidettäväksi joulukuun puolivälissä. Pyrkimyksenä on järjestää laivanrakennusta koskeva kokous OECD:n puitteissa.
Komissio jatkaa omia valvontaponnistelujaan teollisuuden auttamana ja aikoo koota yhteen kaiken kerätyn tiedon ja todistusaineiston ja laatia sen pohjalta arvion neuvoston päätöslauselman mukaisesti. Tarpeen vaatiessa pidetään lisää kokouksia. Komissio esittelee havaintonsa teollisuusministerien neuvostolle sekä Euroopan parlamentille keväällä ensi vuonna. Kollegani, komission jäsenet Lamy ja Solbes Mira, tekevät tässä asiassa läheistä yhteistyötä kanssani.
Asianmukaisista toimista on päätettävä tämän kertomuksen pohjalta.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Liikanen, kuunnelkaa vetoomukseni. Teollisuusministerien muodostama neuvosto kokoontui 9. marraskuuta, ja esitin siitä omassa maassani seuraavia mielipiteitä: Eurooppa löysi lopultakin selvät sanat, ja nyt tekojen on seurattava niitä. Nyt annoimme Etelä-Korealle selvän merkin siitä, että epärehelliset kilpailumenetelmät laivanrakennuksessa on lopetettava. Emme hyväksy sitä, että vaivalloisesti ajanmukaistettu kotimainen siis eurooppalainen telakkateollisuus syrjäytetään markkinoilta.
Yksistään Saksassa vaarassa on 21 000 työpaikkaa laivanrakennusalalla ja 125 000 sen alihankkijayrityksissä. Tilanteen ironisuus on ennen kaikkea siinä, että myös Kansainvälisen valuuttarahaston Kaukoidän rahoituskriisin voittamiseksi antamat lainat ovat mahdollistaneet piilotukia.
Arvoisa komission jäsen Liikanen, Eurooppa näytti keltaista korttia viimeistään komission 13. lokakuuta, telakoiden toimintapäivänä, esittelemässä mielenkiintoisessa selonteossa, ja teollisuusministerien neuvostossa. Korealaisten polkumyyntikäytäntöjen jatkamisesta on rangaistava kentältä poistamisella.
Euroopan laivanrakennusteollisuus on vakavassa kriisissä, eikä se ole uusi asia. Nyt on kiireesti päätettävä, halutaanko Euroopan laivanrakennusalaan ja samalla myös koko merenkulkualan säilyttämiseen panostaa vai jätetäänkö tämä huipputekniikan ala muille. Siihen voi olla vain yksi vastaus: selkeä eurooppalaisten telakoiden tukeminen. Jokainen, joka toimii intensiivisesti laivanrakennusalalla, tietää, että kyse on huipputekniikasta ja että se on nyt taas ehdottomasti tulevaisuuden ala. Eurooppa ei voi eikä saa luopua siitä.
Arvostelijoitakin löytyy. Ensinnäkin: jotkut pitävät laivanrakennusalaa edelleen vanhentuneena raskaana teollisuudenalana, jonka keinotekoinen ylläpitäminen Euroopassa on muka aivan liian kallista, vaikka yksikin silmäys ja yksikin käynti jossakin erittäin tuottavista ja tehokkaista eurooppalaisista telakoista todistaa päinvastaista. Välitän mielelläni tällaisia vierailuja. Vakuutan teille, että se kannattaa.
Toiseksi: laivanrakennusalaa pidetään kyllä osittain huipputekniikkaan kuuluvana, mutta silloin oletetaan laivanrakentajien dramatisoivan tilannetta. Heidän oletetaan vain tavoittelevan taloudellista hyötyä valtiolta ja EU:lta. Sellaistahan kuuluu tapahtuvan muilla aloilla.
Kolmanneksi: kuka saa rahat? Varustamo vai telakat? Telakoiden tilanne kokonaisuudessaan on muuttunut huomattavasti. Muutenkin heikkojen rannikkoalueiden tai monopoliasemassa toimivien satamakaupunkien työpaikkojen määrä on vähentynyt rakennemuutoksen myötä huomattavasti. Uudet tekniikat, toimialat, hallinnonalueet erityisesti ja uudet tehtävät ovat tehneet nostalgisen Kontikin tai sotalaivat tarpeettomiksi. Road to sea -hankkeen kaltaiset liikennehankkeet perinteisten tieverkkojen kuormituksen vähentämiseksi vaativat kaikenlaisia laivoja, kuten oikea-aikaista liityntäliikennettä (just in time feeder) ja nykyaikaisia konttialuksia, nopeita lauttoja ja huippunopeita aluksia, monikäyttöisiä kalastusaluksia ja rannikkovalvontaa, turistien pieniä ja suuria loistolaivoja ja niin edelleen.
Euroopan merenkulkualan taitotieto perinteisissä tehtävissä ja uusilla markkina-alueilla on luotettava, kestävä ja luonnollinen voimavara ja siksi se on eurooppalaista lisäarvoa. Juuri Euroopan pienet ja keskikokoiset telakat ovat kehittäneet valtavan määrän ideoita, mutta rahaa vaativat myös tutkimus ja kehitys eikä vain tuotanto ja yrityskaupat, ja siihen tarvitaan tukea.
Joka tuntee minut, tietää, että vastustan raivokkaasti kaikenlaisia tukia, sillä niistä seuraa yleensä kilpailun vääristymiä. En ole myöskään turhaan talousarvion valvontavaliokunnan jäsen. On selvää, että Korea tarjoaa hintatasonsa alittavia hintoja ja luisuu omasta syystään perikatoon, jos se jatkaa tällä tavalla.
Toiseksi: Korean talous on osa globaaleja markkinoita. Uudet WTO-neuvottelut ovat alkamassa.
Kolmanneksi: Korea tarvitsee tukea, jonka avulla se voisi toipua valtion huonosta rahatilanteesta. Kansainvälisen valuuttarahaston maksut puhuvat selvää kieltä.
Neljänneksi: Eurooppa tarvitsee Koreaa. Katsokaa tilauskirjoja ja investointimääriä, mainitusta maailmanlaajuisesta liikakapasiteetista riippumatta. Tämä tarkoittaa sitä, kuten komission jäsen Liikanen jo mainitsi, että siihen asti kun kahdenvälisissä neuvotteluissa ja/tai OECD:n, IMF:n ja WTO:n monenvälisissä neuvotteluissa sovitaan sekä Koreaa että Eurooppaa koskevasta kauppapolitiikasta, joka mahdollistaa reilun kilpailun, tarvitsemme erilaisia toimia, jotka ovat voimassa tietyn ajan, kunnes nykyinen vakava tilanne on hoidettu. Niihin voisi mielestäni kuulua määräaikainen suora, mutta tilauskohtainen tuki. Se on ainoa väline, joka vaikuttaa välittömästi, on avoin ja lisää myös kilpailua. Paluu niin sanottuihin eurooppalaisiin erillisratkaisuihin voi puolestaan merkitä sitä, että Euroopan sisäinenkin kilpailu vääristyy taas niin kuin aiemmin. On siis luotava erilaisia keinoja sisältävä strategia. Haluaisimme kaikin voimin tukea komissiota ja teollisuusministerien neuvostoa sen luomisessa.

Caudron
Arvoisa komission jäsen Liikanen, olen käsitellyt jo useiden vuosien ajan, ensin talousasioista ja nyt teollisuusasioista vastaavassa valiokunnassa, teollisuuteen ja laivanrakennukseen liittyviä asiakirjoja ja kysymyksiä.
Erityisesti kolmen vuoden ajan olen ilmaissut useaan otteeseen komissiolle olevani huolissani kilpailun maailmanlaajuisesta vääristymisestä, jota pahentaa se, että Eurooppa on aina toteuttanut tiukempaa talouspolitiikkaa kuin kilpailijat. Komission jäsenet ja heidän yksikkönsä ovat muuten usein jättäneet asian käsittelyn sikseen.
Komissio näyttää nyt tiedostaneen tilanteen, ja olen siitä tyytyväinen, sillä vaikka onkin valitettavaa, että ajan mittaan Euroopassa on vähennetty tuhansia työpaikkoja, niin parempi myöhään kuin ei milloinkaan, kuten ranskalaiset sanovat. Tänään ei mielestäni ole enää tarpeen palata menneisyyteen, sillä aion esittää teille muutaman tulevaisuutta koskevan täsmällisen kysymyksen, jotka eivät liity ainoastaan Koreaan.
Ensimmäinen kysymys koskee Yhdysvaltoja. Olen itse asiassa kuullut, että amerikkalainen telakka - jolla ei ollut rakennettu laivoja yli 40 vuoteen - on saanut tilauksen kahden matkustajalaivan rakentamisesta, joiden on tarkoitus liikennöidä Havaijin saaristossa, sillä Yhdysvaltain laki pidättää amerikkalaisilla telakoilla oikeuden rakentaa alukset, joilla varmistetaan maan sisäinen liikenne. Mitä aiotte tehdä? Mitä Euroopan unioni aikoo tehdä avatakseen Yhdysvaltain markkinat omille tämän alan tuotteilleen?
Toinen kysymykseni on tämä: sikäli, kun minulla on oikeaa tietoa, Yhdysvaltain laivasto maksaa osan näiden matkustajalaivojen rakentamiseen määrättyjen työntekijöiden palkoista, jotta laivanrakennuskapasiteetti voidaan säilyttää. Arvoisa komission jäsen, mitä aiotte tehdä tämän Yhdysvaltojen maksaman tuen osalta, joka ei mielestäni ole tällä alalla voimassa olevien sääntöjen mukainen?
Kolmas kysymykseni liittyy Koreaan. Vuodesta 1997 lähtien Corean-Gaz-yhtiö on rajoittanut esittämään metaanikaasulaivojen rakennusta koskevia tarjouspyyntöjä vain korealaisille telakoille, mikä mielestäni rikkoo myös kansainvälisiä julkisten hankintojen avaamista koskevia sääntöjä. Kysyn teiltä uudelleen, arvoisa komission jäsen, mitä aiotte tehdä avataksenne korealaiset markkinat ja kamppaillaksenne näitä päätöksiä vastaan, jotka eivät mielestäni ole laillisia?
Neljäs kysymykseni liittyy siihen, mitä te sanoitte avauspuheenvuorossanne. Kuulimme tai tarkemmin sanottuna saimme vahvistuksen siitä, että Euroopan komissio on saanut valmiiksi ensimmäisen maailmanmarkkinoiden seurantaa koskevan kertomuksen, joka on laadittu mainitsemanne neuvoston asetuksen mukaisesti. Tässä kertomuksessa näytetään toteen korealaisten laivanrakentajien harjoittamia kilpailua vääristäviä käytäntöjä, jotka koskevat 13 14 prosenttia korealaisten omakustannushinnasta. Kuten sanoitte, herää kysymys, kuka maksaa sen korealaisten omakustannushinnan ja myyntihinnan välisen erotuksen, jonka komissio on todennut. Vastaus näyttää olevan selvä. Kyseessä on Korean pankkijärjestelmä, jota IMF ja Korean valtio tukevat. Useista tätä asiaa koskevista muistutuksista huolimatta, tämä ei nimittäin ole mitään uutta, Euroopan unioni ja komissio eivät ole saaneet aikaan mitään konkreettista tehdäkseen lopun näistä Koreassa maksettavista epäsuorista tuista. Mihin konkreettisiin toimiin aiotte nyt ryhtyä toimiaksenne nopeasti?
Lopuksi sanon teille, arvoisa komission jäsen, että on totta, että eurooppalaiset laivanrakentajat saavat edelleenkin tukia. Ne saavat niitä vähän, mutta kuitenkin ne saavat niitä. On kuitenkin säädetty, että tilaustuki päättyy ensi vuoden joulukuussa, ja mielestäni emme voi päättää jättää asiaa sikseen.
Arvoisa komission jäsen, tämän vuoksi pyydän teitä laatimaan vihdoinkin sellaisen kauppapolitiikan, joka olisi nimensä veroinen. Tämän vuoksi ehdotan, että ette enää sanoisi tai pyytäisi sanomaan, ettei meillä ole välineitä, joilla voisimme suojella paremmin Euroopan kansalaisten työpaikkoja tällä alalla. Tämän vuoksi Eurooppa ei voi enää asettaa itselleen sellaisia vaatimuksia, joita ei aseteta myöskään sen kilpailijamaille teollisuuden alalla, olipa kyse sitten laivanrakennuksesta tai monista muista sektoreista.
Tämän vuoksi nyt on yksinkertaisesti aika hylätä Brittanin kaudella vallinnut välinpitämättömyys. Ovatko Eurooppa ja uusi komissio valmiita tekemään sen tänään? Arvoisa komission jäsen Liikanen, esittäisin tämän kysymyksen teille vielä kerran.

McKenna
Arvoisa puhemies, sopimusten myötäminen korealaisille yhtiöille ja tästä Euroopan teollisuudelle aiheutuneet vahingot ovat herättäneet täällä tänä aamuna paljon arvostelua. Kuitenkin tällä, kuten monilla muillakin aloilla, syy sopimusten tekemiseen Korean kaltaisten maiden kanssa on varmastikin niiden tarjoamissa ehdoissa: esimerkiksi työntekijät tällaisissa maissa ansaitsevat hyvin vähän ja työskentelyolot ja turvatoimet ovat heikot ja epätyydyttävät, sillä työntekijöiden terveys ja turvallisuus eivät ole etusijalla. Kuten monilla muillakin teollisuuden aloilla, yritystoiminta siirtyy niihin maihin, joissa yritykset voivat käyttää työntekijöitä hyväkseen ja omien etujensa ajamiseen.
Tämä asia on tuotava esiin puhuttaessa siitä, että kaikkien tällä alalla Euroopassa toimivien yritysten olisi voitava kilpailla samoin edellytyksin. Oikeastaan tarvitsemme työntekijöiden kannalta maailmanlaajuisesti samoja edellytyksiä. Meidän on turvattava työntekijöiden oikeudet. Me emme voi käyttää hyväksi työntekijöitä joissakin maissa ja samalla suojella työntekijöiden oikeuksia Euroopassa. Joku mainitsi EU:n määränneen tälle alalle Euroopassa tiukkoja toimia. Mutta mitä meidän olisi tehtävä? Luovuttava näistä tiukoista toimista? Ne otettiin käyttöön hyvästä syystä. Tällaisiin tiukkoihin toimiin oli ensinnäkin syytä ryhtyä.
Varsinaisen laivanrakennuksen osalta olen itsekin sitä mieltä, että meidän olisi tarkasteltava sitä, millaisia laivoja rakennetaan. Esimerkiksi puhuttaessa kalastusalan laivanrakennuksesta meillä Euroopan unionissa rakennetaan liikaa kalastusaluksia. Millaisia aluksia meidän olisi sitten rakennettava? Käsittääkseni pääpainon olisi oltava rannikkovartioalusten ja merensuojelualusten rakentamisessa, sillä niillä voitaisiin valvoa ja tarkkailla yhteistä kalastuspolitiikkaa. Rakennettavien alusten olisi tuettava paikallista teollisuutta ja paikallista rannikkokalastusta. Turvallisuudelle on annettava etusija. Alusten rakentamisen osalta meidän on varmistettava kaikkein kehittyneimmän teknologian käyttäminen, jolla varmistetaan se, että alukset ovat mahdollisimman ympäristöystävällisiä.
Monia aluksia käytetään elävien eläinten kuljetuksiin. Ensinnäkään minkäänlaista elävien eläinten vientiä ei voida hyväksyä. Se on oikeastaan täysin väärin, varsinkin silloin, kun eläimet kuljetetaan teurastettaviksi. Olot, joihin ne joutuvat suurissa aluksissa, eivät ole hyväksyttävät, eli jos uusia aluksia rakennetaan, meidän olisi varmistettava, että ne rakennetaan korkeimpien mahdollisten normien mukaisesti ja että sellaisiin toimiin ryhdytään, joilla varmistetaan, että silloin, kun eläviä eläimiä on kuljetettava meritse suurissa aluksissa, kaikkiin toimiin ryhdytään eläinten olojen optimoimiseksi.
Eräs toinen asia, jota on tarkasteltava uusien alusten rakentamisen yhteydessä, koskee jätteitä ja jätteenkäsittelytiloja kokonaisuudessaan eikä ainoastaan liikennöivistä aluksista peräisin olevia jätteitä, vaan myös matkan aikana syntyneitä jätteitä, sillä merien pilaantuminen on hyvin suuri ongelma ja merkittävä osa merten pilaantumisesta on laivojen aiheuttamaa.
Palatakseni asiaan, joka koski Euroopan unionissa käytöstä poistettujen alusten myymistä muihin maihin, sanoisin, että meidän olisi oltava hyvin tarkkoja siinä, ettemme myy vaarallisia ja ekologisesti kelvottomia aluksia muihin maihin halvalla hinnalla. Tätä ei voida hyväksyä se merkitsee vain oman ongelmamme siirtämistä muualle päin maailmaa, ja koska merillä ei ole rajoja, kaikki se, mikä sattuu jossain päin maailmaa, saattaa palata takaisin meidän murheeksemme. Kaikki epärehellinen kilpailu, joka on herättänyt arvostelua, johtuu siitä, että teollisuus itse käyttää työntekijöitä häikäilemättä hyväkseen tietyissä maailman maissa. Sen on loputtava.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unionin laivanrakennus- ja laivan korjausteollisuus kärsii vakavista ongelmista, mihin täällä on jo viitattukin, mikä osoittaa, että sille muutamia vuosia sitten myönnetyt varat eivät näytä tuottavan luvattuja tuloksia. Alan vapauttaminen ja useissa maissa noudatettu yksityistämispolitiikka eivät ole ratkaisseet olemassa olevia ongelmia. Kahden viime vuoden aikana tilanne on pahentunut erityisesti Etelä-Korean harjoittaman jatkuvan vilpillisen kilpailun takia, mihin täällä jo viitattiinkin.
Yrittäjien ja työntekijöiden järjestöt ovat kiinnittäneet huomiota tämän tilanteen vakaviin seurauksiin. 5. marraskuuta vietettiin Euroopan laajuista protestipäivää, johon Portugalissa osallistui suuri joukko telakkatyöläisiä. Viana do Castelosta Margueiraan ja Mitrenaan asti, aina Porton seudun, Aveiron ja Figueira da Fozin telakoihin saakka, työntekijät vaativat lainrakennusalan huomioon ottamista politiikassa, pysyvien ja laadukkaiden työpaikkojen puolustamista, kunnollisia palkkoja ja olemassa olevien mahdollisuuksien hyödyntämistä.
Jotta ymmärtäisimme nykyisen tilanteen, on tarpeen muistaa, että vuoden 1994 kansainvälistä sopimusta laivanrakennustuen poistamisesta alan vapauttamisen yhteydessä ei noudateta. Tämän sopimuksen olisi pitänyt tulla voimaan vuonna 1996, mutta niin ei käynyt, koska jotkut maat eivät olleet ratifioineet sitä, varsinkaan Yhdysvallat, yksi sen pääasiallisista puolestapuhujista, joka loppujen lopuksi valitsi laivanrakennustukien jatkamisen, kuten täällä on myös jo mainittu.
Toisin kuin Eurooppa-neuvosto odotti vuonna 1998 laadittuaan laivanrakennustukea koskevat uudet määräykset, kansainväliset kilpailuolot eivät loppujen lopuksi ole parantuneet. Euroopan unionin laivanrakennusalan tuet poistettiin, mutta alan tukeminen on jatkunut, ja joissakin tapauksissa jopa lisääntynyt, muissa maissa, joista erityisesti nousee esiin Etelä-Korea. Tiedetään, että tämä maa on solminut sopimuksia todellisia tuotantokustannuksia alhaisemmalla hinnalla hyödyntäen kansainvälisiä tukia, joita se on saanut Kansainväliseltä valuuttarahastolta Aasian kriisin jälkeen. Tämä on horjuttanut Euroopan unionin maiden tilauskantaa, mistä ovat kertoneet alan yrittäjäjärjestöt.
Neuvoston edellinen kanta 9. marraskuuta vaikka se onkin tullut myöhäisessä vaiheessa ja on vaillinainen osoittaa luonnollisesti, että laivateollisuuden taistelulla on joitain seurannaisvaikutuksia. On siis tärkeää, että neuvosto ja jäsenvaltiot syventävät niitä toimia, joihin on ryhdytty tämän Euroopan unionin tärkeän teollisuudenalan turvaamiseksi. On tärkeää edistää laivanrakennusta ja laivankorjausta aktivoivaa politiikkaa ja, mikä on Portugalin tapauksessa keskeistä, yhdistää se kauppalaivaston ja kalastusalusten uudistamiseen ja samanaikaiseen työ- ja elinolojen parantamiseen.
On yhtä lailla suotavaa, että komissio asettaa ensisijaiseksi tavoitteeksi tämän ongelman ja sen ratkaisemisen, myöntää aiempien näkökantojen tarkistamisen tarpeelliseksi ja antaa Euroopan parlamentille kaikki mahdolliset tiedot Euroopan laivateollisuudelle aiheutuneista tappioista.

Souchet
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, laivanrakennusta koskevaa kysymystä täytyy tietenkin käsitellä kokonaisvaltaisesti ottaen huomioon myös tuotantolaitosten jakautuminen eri osa-alueisiin.
Jäsenvaltiot ovat saaneet tunnustusta asiantuntemuksesta sotalaivojen rakentamisessa. Kyseessä on ala, johon komissio ei selvästikään saa puuttua, mutta jonka osalta on kuitenkin toivottavaa, että hallitusten välinen yhteistyö kehittyisi nykyistä enemmän, jotta jäsenvaltiot voisivat säilyttää asiantuntemuksensa ja riippumattomuutensa ja lisätä niitä siedettävin kustannuksin. Olisi todella vaarallista olla investoimatta tähän alaan, ja voidaan vain valitella niitä puutteita, jotka ovat leimanneet viime aikoina muun muassa Horizon-laivanrakennushanketta ja joidenkin kumppaneiden vetäytymistä siitä, mikä asettaa koko ohjelman tasapainon kyseenalaiseksi.
Mitä matkustajalaivojen ja kauppalaivojen rakentamiseen tulee, ne ovat vahvasti kilpailukykyisiä osa-alueita, joilla käytetään paljon työvoimaa, ja meidän on tälläkin alueella kehitettävä sitä merkittävää asiantuntemusta ja suurta kapasiteettia, joka jäsenvaltioilla on, ja säilytettävä ne, eikä antaa näiden paeta Euroopasta. Mitä tulee suurten alusten rakentamiseen, jonka teknologinen kehitys on ollut voimakasta, jäsenvaltioiden täytyy voida harjoittaa sellaista politiikkaa, joka tukee niiden telakoiden teknologisen tuotantosuunnan muutosta siten, että nämä voivat toimia sellaisilla markkinalohkoilla, joilla ne voivat hyödyntää taitotietoaan. Jokainen telakan sulkeminen merkitsee jäsenvaltioille ja unionille korvaamattoman asiantuntemuksen menettämistä. Viimeksi mainitun ei siis pidä estää jäsenvaltioita suosimasta uusia tuotantosuuntia vapaata kilpailua koskevan epäasianmukaisen tulkinnan varjolla, kun ne pyrkivät säilyttämään taitotietoa ja työpaikkoja. Näin ollen Atlantique-yhtiön suurenmoinen esimerkki telakkatoiminnan uudelleen käynnistymisestä kriisikauden jälkeen ja Ranskan valtion keskeinen merkitys tässä kehityksessä ovat asioita, joita kannattaa pohtia.
Olisi huolehdittava hyvin tarkasti siitä, että seuraavissa WTO:n neuvotteluissa annettaisiin mahdollisuus tehdä loppu joidenkin maiden harjoittamasta polkumyyntikäytännöstä, jota ei voida hyväksyä, ja että näissä neuvotteluissa ei vaaranneta alaa, joka joutuu kärsimään kovasta maailmanlaajuisesta kilpailusta, sillä tämä sektori on merkittävä työnantaja sellaiselle työvoimalle, jota on vaikea korvata koneilla ja joka siis joutuu kärsimään voimakkaista paineista siirtää tuotantoa sellaisiin maihin, joissa työn hinta on huomattavasti alhaisempi kuin Euroopan unionissa.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin puhua kalastusalusten rakentamisesta. Tällä sektorilla, joka voi näyttää yleisesti ajatellen melko vähämerkityksiseltä, on kuitenkin tärkeä merkitys tasapainon säilymiselle rannikkoalueittemme taloudellisessa ja yhteiskunnallisessa rakenteessa. Tällä alalla Euroopan yhteisöllä on keskeinen merkitys. Tämä sektori on lähes kokonaan riippuvainen yhteisestä kalastuspolitiikasta. Kahden vuoden ajan Euroopan komissio on kuitenkin ollut myöntämättä yhteisön tukea uusien laivojen rakentamiseen ja näin ollen myös jäsenvaltioille siten, että monivuotisessa ohjausohjelmassa määriteltyjä tavoitteita ole saavutettu.
Tämän tukien jäädyttämisen lisäksi, jolla on vakavia seurauksia, kieltäydytään yhteisön laivaston kapasiteetin supistamista koskevissa laskelmissa ottamaan vastaisuudessa huomioon laivojen myynti kolmansille maille. Kun komissio vähentää laskelmissaan vain purettavat alukset, se synnyttää suuria tulonmenetyksiä, jotka koituvat kalastajien ja laivanvarustajien vahingoksi. Lisäksi komissio ehdottaa tänään, että kaikkien muita osa-alueita hitaammin kehittyvien osa-alueiden uudistaminen kiellettäisiin ja että kaikki se laivaston kapasiteetti, joka ylittää 30 prosentilla uudistetun laivaston kapasiteetin nykyisillä MOO:n sisältämillä osa-alueilla, pitäisi purkaa.
Tämä tilanne ja nämä ehdotukset johtavat yhteisön laivaston huolestuttavaan vanhentumiseen, ne houkuttelevat nuoria olemaan panostamatta yritteliäisyyteen, aiheuttavat merkittävän markkinoiden menetyksen tiettyyn alaan erikoistuneilla telakoilla, haurastavat joitakin näistä vaarallisella tavalla ja pakottavat työssä olevat merimiehet ottamaan selviä turvallisuusriskejä.
Toivomme, että neuvosto saisi komission ymmärtämään järkipuhetta ja vahvistamaan parlamentin aikanaan kollegamme Arias Cañeten mietinnössä tekemät ehdotukset jäsenvaltioiden kanssa käytyjen kiinteiden neuvottelujen jälkeen. Kun telakka katoaa, sen mukana katoaa myös erittäin arvokas taitotieto, joka on kehittynyt ajan myötä ja joka on sidoksissa tietyn alueen merenkäynnin historiaan. On tehtävä kaikkensa, ettei näin tapahtuisi.
Komission on myös osoitettava olevansa johdonmukainen. Kannustettuaan ensin ajoverkkoalusten rakentamista komissio kielsi ajoverkon käytön ainoastaan tietyillä merialueilla eräiden eturyhmien ja jäsenvaltioiden painostuksesta vedoten tämän menetelmän valikoivuuteen liittyviin syihin, ilman minkäänlaisia tieteellisiä perusteita ja kohdellen tiettyjä alueita syrjivästi. Se suositteli kokeilemaan vaihtoehtoisia kalastusvälineitä, mutta ei määrännyt edes erityistä rahoitusta tätä tarkoitusta varten, eikä erityistä konetehon kokonaismäärää, jotka mahdollistaisivat sellaisten alusten rakentamisen, jotka olisivat komission laatiman sääntelyn mukaisia. Analysoituaan ensimmäisten kokeilujen tuloksia komissio on kuitenkin saanut vahvistuksen siitä, että nykyisiä ajoverkkoaluksia ei voida mukauttaa uusiin säännöksiin ja että uusien alusten rakentaminen on välttämätöntä.
Arvoisa komission jäsen Liikanen, olisin siis kiitollinen, jos kertoisitte kollegallenne Fischlerille, että laivanvarustajien on todella vaikea ymmärtää tällaista loogisuutta, tai paremminkin tällaista loogisuuden puutetta. Komission on luonnollisestikin säädettävä sellaisia määräyksiä, jotka mahdollistavat uusien alusten rakentamisen, ja tämä edellyttää sääntelyn muuttamista, kuten komissio on päättänyt.
Lopuksi, arvoisa puhemies, arvoisa komissio jäsen, jos Euroopan komissio todellakin toivoo voivansa edistää Euroopan laivanrakennusteollisuuden elpymistä, sen tarvitsee vain puolustaa selkeästi oikeudenmukaisen kaupan periaatetta WTO:n neuvotteluissa, antaa jäsenvaltioille vapaus puuttua suoraan tämän strategisen sektorin toimintaan ja muuttaa tiettyjen telakoiden teknologisen tuotannon suuntaa kohti lupaavia markkinalohkoja, suosia yritysten välistä yhteistyötä, jolla voidaan tehostaa yleisesti kunkin telakkatyypin toimintaa, ja lopuksi, mitä tulee yhteiseen kalastuspolitiikkaan, tehdä päätöksiä, jotka ovat välttämättömiä kalastuslaivastomme hallitulle uudistukselle, telakoidemme asiantuntemuksen säilymiselle ja, arvoisa puhemies, kalastuksesta riippuvaisten rannikkoalueidemme elinvoimaisuudelle.

Blokland
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin jäsenvaltioissa on jo vuosia ollut käynnissä laivanrakennusteollisuuden saneeraus. Samanaikaisesti maailmanmarkkinoiden tasolla on käynnissä tukikilpailu. Sen uhreja ovat veronmaksajat ja telakat useissa jäsenvaltioissa. Voittajia ovat laivanvarustamot, jotka voivat hankkia laivoja reilusti alle kustannushintojen. Uskon, että komissio, neuvosto ja kollegani ovat samaa mieltä siitä, että tällaisesta tilanteesta on tehtävä loppu mahdollisimman pian. Siitä tavasta, jolla se tehdään, ollaan eri mieltä.
Tässä keskustelussa ei pidäkään rajoittua käsittelemään sitä vääristynyttä kilpailua, johon Etelä-Korea syyllistyy. Jokainen laivanrakennusteollisuuden palveluksessa oleva tietää, että Euroopan unionissakaan ei ole kyse tasaveroisesta kilpailuasetelmasta. Siksi on oikein, että neuvosto on päättänyt toistaiseksi olla purkamatta sopimusta, jonka mukaan laivanrakennusteollisuuden saama erityistuki päättyy 1. tammikuuta 2001. Tätä ovat pyytäneet etenkin jäsenvaltiot, jotka ovat maksaneet vuosien ajan suurimmat tuet tilausta kohti. Kun on kyse näkyvästä tuesta, se on ollut 3,5 kertaa suurempi kuin vähiten anteliaiden hallitusten antama tuki. Tukipolitiikka on aina huonoa politiikkaa, koska se pitää yllä huonoa yrittäjyyttä ja jopa palkitsee sitä usein.
Tarkkaan suunniteltu laivanrakennusteollisuuden teollisuuspolitiikka, joka kohdistuu innovatiivisiin, tietopohjaisiin ja tehokkuutta lisääviin tuotantotapoihin, on paljon parempi vaihtoehto.
Tällä hetkellä voimassa oleva laivanrakennusdirektiivi sisältää kaikenlaisia tutkimukseen ja kehitykseen, ympäristöön, innovaatioon ja alueelliseen tukipolitiikkaan liittyviä epämääräisiä tukitoimia, joiden seurauksena hyviä telakoita rangaistaan ja huonot telakat palkitaan. Jokaisen valtion pitää tehdä päinvastoin.
OECD:n sopimus, joka sisältää etenkin tilaustuen poistamisen, ei ole ratkaisu kaikkiin ongelmiin. Etelä-Korea ja myös EU:n jäsenvaltiot ovat riittävän ovelia jatkaakseen merenkulkuteollisuutensa tukemista epämääräisillä tavoilla.
Komission on tehtävä välittömästi valitus Etelä-Koreasta Maailman kauppajärjestölle ja jatkettava samalla tutkimusta Etelä-Korean telakoille tehdyistä tilauksista. Kun laivoja myydään noin 20 prosenttia alle kustannusten, kyse on ilman muuta polkumyynnistä. Samanaikaisesti on harjoitettava painostusta.
Daewoon telakka, joka on mennyt konkurssiin kauan sitten, mutta joka yhä laskee laivoja vesille, on purettava eikä sitä saa myydä edelleen. Pyydän komission jäsentä myös tekemään tutkimuksen todellisesta tuesta kutakin tilausta kohti Euroopan unionissa. Anteliaiden tilaustukien poistamiseen liittyvää siirtymävaihejärjestelyä on myös tarkasteltava uudelleen. Maissa, jotka myöntävät tätä tarkoitusta varten rajoittamattoman talousarvion, syntyy tukihakemusten ruuhka. Seurauksena on se, että erittäin hyvät telakat ja ne ovat usein kaikkein tehokkaimpia joutuvat lopettamaan toimintansa vuosina 2001-2002. Euroopan unioniin jäljelle jäävien vähiten tehokkaiden telakoiden on paljon vaikeampi kilpailla Japanin, Kaakkois-Aasian ja Yhdysvaltojen kanssa. Anteliaiden tilaustukien lopettamisen lykkäämistä voidaan harkita, mikäli siirtymävaihe poistetaan. Voisiko komission jäsen Liikanen harkita tätä vakavasti?
Voiko komission jäsen pyytää Kansainvälistä valuuttarahastoa tutkimaan, mihin Etelä-Korean saama tuki oikeastaan on mennyt?
Lopuksi haluan toistaa sen, mitä sanoin 31. maaliskuuta 1998. Eurooppalaisen laivanrakennusteollisuuden strateginen merkitys on ilmeinen. Haluamme edelleen pystyä rakentamaan omat laivamme, vaikka ulkoiset syyt pakottaisivatkin meidät auttamaan alaa hieman. Älkäämme kuitenkaan sotkeko asiaa Euroopan unionissa ottamalla käyttöön kaikenlaisia epämääräisiä järjestelyjä ja tuhlaamalla vastuuttomasti verorahoja. Alalla ei missään tapauksessa hyödytä siitä. Lopullisena tavoitteena tulee olla yhä kaikenlaisten valtion tukien poistaminen, jotta jokainen telakka saa ansaitsemansa palkkion.

Kauppi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on kerrassaan erinomainen asia, että teollisuusneuvosto viime viikon kokouksessaan yksimielisesti hyväksyi listan toimenpiteitä Korean aiheuttaman epäterveen kilpailutilanteen eliminoimiseksi. Toivottavasti nämä toimenpiteet myös tekevät tehtävänsä, sillä Etelä-Korean toiminta todellakin vaikeuttaa eurooppalaisten telakoiden mahdollisuuksia menestyä muutenkin tiukassa ja kireässä kilpailutilanteessa. Kuten Suomen kauppa- ja teollisuusministerikin kokouksessa selkeästi ilmaisi, EU:n ei kuitenkaan tule vastata samalla mitalla Etelä-Korean toimintaan eli ottaa jälleen kerran esille ajatusta siitä, ettei telakkatuista luovuttaisikaan. Ministerin sanoja lainaten: tukien jatkaminen olisi sama kuin EU ampuisi omaan jalkaansa. Juuri tätä eteläkorealaisetkin varmasti toivovat.
Komissiolla on jo pitkään ollut tavoite luopua nykyisenkaltaisesta telakkatuesta, eikä tästä tavoitteesta tule missään nimessä luopua. Ajatuksena on, että telakkatukien tilalle luodaan uusimuotoisia investointi- ja ympäristötukijärjestelmiä sekä myönnetään entistä enemmän tukea tutkimukselle ja uusille innovaatioille, mistä kollega Langenhagenkin erinomaisella tavalla mainitsi. Uusilla järjestelmillä komissio tavoittelee ympäristöystävällisemmän ja turvallisuutta lisäävän eurooppalaisen aluskannan tukemista, josta on päätetty meriliikenteen valtiontukea koskevien suuntaviivojen yhteydessä jo vuonna 1997. Tervehdin ilolla tällaista politiikkaa, kunhan sitä toteutetaan myös käytännössä.
Erityisesti haluan muistuttaa arvoisaa komission jäsentä siitä, että jäsenyysneuvotteluidemme yhteydessä unioni lupasi ottaa huomioon Suomen kaukaisen sijainnin ja sääolosuhteet päättäessään merenkulkupolitiikan tavoitteista koko mantereelle. Heinäkuussa 1999 Suomen liikenneministeriö notifioikin komissiolle alushankintojen korkotukiohjelman, jonka tarkoituksena on edistää pohjoisissa olosuhteissa välttämättömien, jäissä hyvin kulkevien, turvallisten ja ympäristöystävällisten rahtialusten hankintoja ja peruskorjauksia. Asiasta vallitsee Suomen eduskunnassa laaja kansallinen yhteisymmärrys, mitä osoittaa sekin, että eduskunta, tavoistaan poiketen, oma-aloitteisesti lisäsi tilaushankintavaltuudet vuoden 1999 budjettiin. Tämän seikan merkityksen komission jäsen Liikanen varmasti entisenä valtionvarainministerinä ymmärtää. Nyt kuitenkin vaikuttaa siltä, että komission kilpailuasioiden pääosaston virkamiehillä on vahva aikomus tulkita kyseinen ohjelma telakkatueksi, vaikka ohjelma ei vaikuta telakoiden kilpailutilanteeseen, koska tukea saava laiva voidaan tilata mistä maasta tahansa. Tämän ovat komission 4.8.1999 päivätyn kirjeen mukaan todenneet myös komission pääosasto VII:n virkamiehet kiinnittäessään huomiota siihen, ettei tuella ole yhteyttä EU-telakoihin.
Haluankin käyttää hyväkseni tilaisuutta ja kysyä komission jäseneltä, miten komissio aikoo varmistaa pohjoisen meriliikenteen ympäristöystävällisen ja turvallisuutta lisäävän kehityksen, jos se ei salli luomansa toimintakehityksen noudattamista. Vaikka telakkatuesta on selkeästi päätetty luopua, eivät Etelä-Korean viimeaikaiset tapahtumat saa johtaa siihen, että unionissa aletaan sekoittaa vanhamuotoinen telakkatuki ja vuoden 1997 suuntalinjoihin perustuvat toimet, joiden tavoite ei ole kilpailupoliittinen, vaan puhtaasti kestävän kehityksen ja safety of the sees -doktriinin mukainen. Lopuksi kysyn teiltä, arvoisa komission jäsen Liikanen, miten jäsenmaan on mahdollista luoda merenkulkupolitiikkaa, ellei se voi luottaa komission antamiin ohjeisiin? Miten komissio on viimeaikaisessa kirjeenvaihdossaan Suomen hallituksen viranomaisten kanssa ottanut huomioon Suomen jäsenyysneuvotteluiden pöytäkirjamerkinnät merenkulkupolitiikasta?

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, tämä keskustelu surettaa minua syvästi, koska vaikuttaa siltä, että tämä keskustelu on vain toistoa, kuin uudelleen filmausta, sillä olemme monen monta kertaa ottaneet esille parlamentissa tämän saman asian.
Keskustelu surettaa minua, koska synnyin pienessä satamakaupungissa, jossa tuolloin oli telakka käytännöllisesti katsoen joka kadulla. Laivat olivat puusta. Oli olemassa ammattikunta, veneenveistäjien ammattikunta, joka oli ylpeä itsestään. Huomaan, että kehitys kulkee eteenpäin eikä tämä ole enää nykyisin mahdollista, mutta tilanne on todellakin huolestuttava. Se, että Eurooppa on jäämässä vaille laivanrakennusteollisuutta, on huolestuttava asia. Me eurooppalaiset avarsimme maailman merenkulun avulla: skandinaavit pohjoisessa, portugalilaiset ja espanjalaiset kohti Amerikkaa, Afrikkaa ja Aasiaa, ja hollantilaiset, tanskalaiset, englantilaiset, ranskalaiset ovat purjehtineet kaikilla vesillä omilla maillamme ja omilla telakoillamme rakennetuilla aluksilla.
Elämme tällä hetkellä globaalistuneen talouden aikaa, joka edellyttää ponnistelujen järkeistämistä, mikä on syynä useisiin tuotannon muutoksiin. Olen kuitenkin sitä mieltä, että olemme lähestymässä rajaa. Tarkemmin sanottuna kaikenlaisten tukien poistaminen 31. joulukuuta 2000 tulee olemaan ongelma. Vaikka olenkin joidenkin aiempien puhujien, esimerkiksi parlamentin jäsen Kaupin, kanssa samaa mieltä siitä, ettei tukijärjestelmää ole hyvä säilyttää, ajan myötä tämä kanta selvästikin kääntyy alaa vastaan. Sitä paitsi olemme laivanrakennusalalla tuhonneet tukia, ja kuitenkin lopulta on tuhottu itse ala.
Laivanrakennusala on tällä hetkellä romutettu. Minne tahansa meneekin, näkee lakkautettuja telakoita ja tuhansia työpaikkansa menettäneitä ihmisiä. Esimerkiksi Astilleros Españoles on vuodesta 1984 lähtien muuttanut tuotantoa jo kolmesti. Espanjassa työntekijät pitivät viime keskiviikkona kaikissa telakkakeskuksissa - Bilbaossa, Cádizissa, Puerto Realissa, Sevillassa ja Asturiasissa - mielenosoituksia, jotka olivat sitä paitsi varsin rajuja, sillä monien miljoonien kotitalouksien elämä ja turvallisuus on uhattuna.
Meillä on sitä paitsi vielä yksi ongelma. Globaalistuneessa taloudessa tukien poistaminen on hyvä asia, mutta ei silloin, kun niitä myönnetään joissakin maissa. On esitettävä - kuten jotkut puhujat, esimerkiksi parlamentin jäsen McKenna, ovat maininneet - vielä yksi kysymys: onko hyvä, että Etelä-Korean kaltainen maa harjoittaa tällaista politiikkaa? Luulen, että jos laskelmat pitävät paikkansa ja alusten myyntihinnat ovat alemmat kuin niiden valmistuskustannukset, kyseinen maa toimii tappiolla. Näin ollen tuollainen politiikka vahingoittaa itse maata ja myös sen työntekijöitä. Muistakaamme, miten Etelä-Korean työntekijät joitakin vuosia sitten ryntäsivät kaduille vaatimaan samanlaista järjestelmää. Globaalistumista koskevasta kysymyksestä - kuten arvoisa komission jäsen tietää - keskustellaan parhaillaan tai piakkoin Maailman kauppajärjestössä. Tämä on mielestäni yksi niistä kysymyksistä, joista meidän täytyy olla huolissamme.
Euroopan laivanrakennusteollisuus on uhattuna joka taholta. Jotkut puhujat - luulen, että juuri parlamentin jäsen McKenna - viittasivat kalastusalan kriisiin. Tavoitteena näyttää olevan yhteisön kalastuslaivaston tuhoaminen. Kuljetusta varten - myös raakaöljyn kuljetusta varten - on olemassa mukavuuslippulaivoja. Kuitenkin nekin harvat alukset, jotka nykyisin purjehtivat Euroopan lipun alla, täytyy rakentaa Euroopan ulkopuolella, sillä emme näköjään kykene vastustamaan tarkoitushakuista kilpailua.
Näin ollen toivon niiden espanjalaisten puolesta, jotka ovat todella huolissaan tästä asiasta, että komissio välittää neuvostolle sen, että olemme huolissamme asiasta, että olemme eri mieltä teollisuusministerien neuvoston tuoreista julkilausumista - sillä se näyttää olevan halukas noudattamaan suloista laissez faire -politiikkaa ja hylkäämään senkin vähän, mitä Euroopan laivanrakennusalasta on jäljellä - ja että toivomme, että ryhdyttäisiin toimiin vilpillisen kilpailun estämiseksi tai sitten palautettaisiin yhteisön tuet ja hyvitettäisiin niillä nykyisin kaikissa laivanrakennuskeskuksissa esiintyvät eriarvoisuudet, puutteet ja huonot käytännöt.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, haluaisin arvoisan kollegani Medina Ortegan puheenvuoron jälkeen muistuttaa, että komissio ja neuvosto melkein aina ehdottavat hallituksille työllisyyssuunnitelmia, ehdottavat työttömyyden torjuntaa ja sanovat, että työllisyys on poistettava Euroopasta.
Arvoisa komission jäsen, mitä hyötyä on työllisyyssuunnitelmista, jos työpaikkoja katoaa jatkuvasti monilta aloilta ja tarkemmin sanottuna siltä alalta, josta puhumme tänään, nimittäin laivanrakennusalalta, jolla on Euroopassa 300 000 ja Espanjassa lähes 45 000 työpaikkaa? Olemme sitä mieltä, että se on mahdoton yhtälö. Jos poistatte tuet Euroopan laivanrakennusalalta, jos Etelä-Korean laivanrakennusalan tukemista jatketaan, jos Euroopan työnormit ovat sellaisia kuin niiden pitää ollakin, hyvin kehittyneitä, ja Etelä-Koreassa ne ovat järkyttäviä, yhtälö on mahdoton. Alan säilyminen on silloin mahdotonta. En haluaisi, että näin kävisi tulevaisuudessa.
Espanjassa on seitsemän aluetta, joilla on laivanrakennusteollisuutta. Kuulkaahan, arvoisa komission jäsen, olen kotoisin pieneltä miljoonan asukkaan alueelta. Viime vuosina alueellamme on eurooppalaisten politiikkojen ja peräkkäisten hallitusten politiikkojen takia menetetty 6 000 terästeollisuuden välitöntä työpaikkaa, 6 000 kaivosteollisuuden välitöntä työpaikkaa, 10 000 pientä maatilaa. Työpaikkoja on menetetty aseteollisuuden alalla ja laivanrakennusalalla.
Kun Euroopan unionissa ryhdytään toimenpiteisiin - ja tiedän, että se, mitä aion sanoa, on joidenkin kollegojeni mielestä vanhanaikaista -, markkinoiden lait ja kilpailukyky otetaan hyvin huomioon. Milloinkaan tai lähes milloinkaan ei oteta huomioon inhimillisiä tekijöitä. Inhimilliset tekijät ovat välttämättömiä Euroopan unionissa. Jos keskeisiltä teollisuudenaloiltamme katoaa edelleen työpaikkoja, toimielimillämme ei enää ole uskottavuutta. Olen pahoillani, että minun on sanottava näin, arvoisa komission jäsen. Jos tuet lopetetaan joulukuussa, jos tukia jatketaan Etelä-Koreassa, jos Espanjassa sitä paitsi ehdotetaan laivanrakennusalalle myönnettyjen 18 000 miljoonan pesetan arvoisten tukien palauttamista, olemme tuhoamassa alaa. Älkäämme pettäkö itseämme, älkäämme käyttäkö korulauseita. Todellisuus on se, mitä se on, ja olen tästä kovin pahoillani, arvoisa komission jäsen, mutta ellei toimenpiteisiin ryhdytä pikaisesti ja aktiivisesti, tämä ala, kuten muutkin Euroopan unionin teollisuudenalat, on - asianmukaista kielikuvaa käyttääkseni - kohta tuuliajolla.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, meidän täytyy mielestäni ensiksi onnitella itseämme ja kiittää komissiota siitä, että parlamentissa keskustellaan tänään Euroopan laivanrakennusteollisuuden vakavasta tilanteesta.
Tämän kuun 9. päivänä pidetyn teollisuusministerien neuvoston kokouksen ja laivanrakennusalan maailmanmarkkinatilannetta koskevan komission kertomuksen jälkeen komissio antoi tänään parlamentille julkilausuman, mikä osoittaa, että kaikki unionin toimielimet ovat huolissaan tästä asiasta.
Olen kuitenkin parlamentin jäsen Medina Ortegan tavoin samaa mieltä siitä, että tämä ei saisi olla pelkkää toistoa, remake, koska huolestuminen ja ilmoitetut toimenpiteet - vaikka ne ovatkin tärkeitä - eivät mielestämme juuri nyt riitä. Vaikka Euroopan parlamentti tukeekin täysin näitä toimenpiteitä, pyydämme ennen kaikkea lisää nopeutta, lisää tehokkuutta ja lisää voimaa. Vapaata kauppaa, free trade, mutta myös reilua kauppaa, fair trade, sillä kaikkialla maailmassa tunnetaan jo Etelä-Korean vilpilliset käytännöt, jotka haittaavat telakoidemme kilpailukykyä, kuten täällä on jo todettu.
Arvoisa komission jäsen, Euroopan unionin täytyy kaikin käytössään olevin poliittisin, taloudellisin, rahoituksellisin ja kaupallisin keinoin pitää kiinni kansainvälisistä säännöistä ja jarruttaa viimeinkin Etelä-Korean harjoittamaa polkumyyntiä, koska Euroopan laivanrakennusala voi olla kannattavaa reilussa kilpailutilanteessa. Arvoisa komission jäsen, meidän täytyy sitä paitsi hyödyntää Euroopan laivanrakennusalalla vallitsevaa yhdistyshenkeä - tarkoitan työnantajien yhdistyksiä ja ammattiyhdistyksiä -, josta on viime aikoina ja viime päivinä saatu esimerkkejä, jotta saisimme Euroopan laivanrakennusalan uuteen nousuun. On etsittävä eurooppalaista ratkaisua ja löydettävä se.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin sanoa teille, että Euroopan telakoiden tulevaisuus on mielestäni poliittinen kysymys, joka edellyttää paitsi komissiolta myös kaikilta muiltakin rohkeita, selkeitä ja varmoja päätöksiä, varsinkin teollisuusministerien neuvoston viime kokouksen päätelmien jälkeen.
Täällä mainitut tuet ovat myös sellainen väline, jota komission täytyy selventää etenkin sen osalta, onko kyseessä tuleva erga omnes -strategia. Parlamentin ja Euroopan teollisuuden on saatava tietää se mahdollisimman pian, koska olemme sitä mieltä - ja minä olen sitä mieltä tämän keskustelun jälkeen -, että niin kauan kuin maailmanmarkkinoita ei saada vakautettua, tarvitaan suojaavia tilapäisratkaisuja. Pyydämme lisäksi näitä toimenpiteitä - ja korostan - pikaisesti, sillä muuten monet telakkamme ovat suuressa vaarassa kadota siitä huolimatta, että ne ovat teknisesti ja taloudellisesti kannattavia.
Koska minäkin olen kotoisin syrjäiseltä alueelta, haluan lopuksi todeta, miten valtava vaikutus laivanrakennusteollisuudella on aluekehitykseen. Laivanrakennusteollisuudella on vankka asema monella tällaisella alueella, joista suuri osa kuuluu myös unionin aluepolitiikan tavoitteen 1 alueisiin. Näillä alueilla on erittäin tärkeitä telakoita, jotka synnyttävät monia välittömiä ja välillisiä työpaikkoja sekä sosiaalista tasapainoa, jota eurooppalaista yhteisvastuullisuutta vaativat koheesiomaat niin kipeästi tarvitsevat. Niiden takia pyydän, että laivanrakennusteollisuuteen - kuten on loogista ja oikeudenmukaista - kiinnitettäisiin erityistä huomiota Euroopan unionin alue- ja kilpailupolitiikassa.
Päätän tähän, arvoisa komission jäsen. Euroopan parlamentti antaa mielestäni tänään sellaisen viestin, että se tukee komission aktiivisia toimia tässä asiassa. Kiitos julkilausumasta ja komission toteuttamista toimenpiteistä, mutta toivottavasti se ei epäröi toteuttaa niitä tehokkaasti ja pikaisesti, kuten me Euroopan parlamentissa tänään pyydämme.

Seppänen
Arvoisa puhemies, nyt käsillä oleva ongelma on globalisaation tuote. Eteläkorealaiset ovat kuudessa vuodessa kolminkertaistaneet telakkateollisuuskapasiteettinsa. Eivät he ole tehneet sitä omalla rahallaan vaan lainarahalla. Heille on tyrkytetty amerikkalaista lainarahaa, amerikkalaiset pankit ovat sitä tyrkyttäneet, jotta ne saisivat rahanlainauksesta suurimmat mahdollisimmat voitot. Sen jälkeen eteläkorealaiset ovat jättäneet nämä lainat, jotka heille on tyrkytetty, maksamatta. Nämä velat ovat kuitenkin olleet taattuja, koska Kansainvälinen valuuttarahasto on toimittanut Etelä-Koreaan rahaa, jotta amerikkalaispankit saisivat velkansa takaisin ja jotta niiden antamia lainoja voitaisiin hoitaa. Eli Kansainvälinen valuuttarahasto on omalta osaltaan vaikuttanut tähän nykyiseen tilanteeseen.
Eteläkorealaisia on myös neuvottu devalvoimaan valuuttansa, koska se on ollut heille keino päästä irti tästä talouskriisistä, jonka me olemme heille aiheuttaneet. He ovat devalvoineet valuuttaansa monta kymmentä prosenttia, ja sen seurauksena heidän hintakilpailukykynsä on parantunut. Eihän heidän ole tarvinnut tehdä palkkojenalennuksia, jotta heidän hintakilpailukykynsä olisi alentunut, he ovat vain tehneet sen, minkä me olemme neuvoneet tekemään eli devalvoineet valuuttansa. Näin ollen Etelä-Korea toimii sellaisessa maailmassa, jonka me olemme heille luoneet.
Kaikki ne poliitikot, jotka nyt vaikertelevat Etelä-Korean meille aiheuttamia ongelmia, ovat väärässä, jos he väittävät, että globalisaatio on peruuttamatonta, että sille ei voida tehdä mitään; tämähän on juuri sitä globalisaatiota, jolle poliitikot eivät voi tehdä mitään, jos he eivät sitä halua. Jos Etelä-Koreassa palkat ovat alentuneet kuudesta eurosta tunnilta neljään euroon tunnilta, eivät eteläkorealaiset ole siihen syypäitä. Me olemme siihen syypäitä, koska me olemme aiheuttaneet Etelä-Korealle talouskriisin. Nyt se kriisi vain leviää Etelä-Koreasta meidän telakoillemme. Toivon, että poliitikot ovat tässä asiassa entistä uskottavampia ja puuttuvat myös ongelman perussyihin, eivätkä vain näihin seurauksiin, joista täällä on paljon puhuttu. Niitä on haluttu lievittää, mutta ne eivät lievene, jos ei puututa syihin.

Cunha
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, keskustelussa, joka on yhtä tavoitteellinen ja tarkoin rajattu kuin tämä Euroopan laivanrakennuksesta käytävä keskustelu, ei ole helppo välttää toistoa. Toisin sanoen sitä on mahdoton välttää, mutta keskustelemme parhaillaan poliittisesti erittäin arkaluonteisesta kysymyksestä, ja siinä mielessä on tärkeää, että komissio ja neuvosto tietävät tämä parlamentin olevan voimakkaan yksimielinen tästä asiasta ja haluavan vahvasti löytää ratkaisun ongelmaan.
Kuten kollegamme Brigitte Langenhagen sanoi, Euroopan laivanrakennusalan kriisi ei ole syntynyt eilen eikä tänään, vaan se on jo yli 25 vuotta vanha. Eli kuten käytössämme olevat viralliset tilastot osoittavat, 20:n viime vuoden aikana tällä alalla on Euroopassa menetetty neljä viidesosaa työpaikoista, mikä on todellakin valtava asia. Ja erityisen dramaattiseksi sen tekee se, että tämä massiivinen työpaikkojen menetys alalla, joka on työllistänyt jopa puoli miljoonaa ihmistä, on toteutunut pääasiassa Euroopan reuna-alueilla. Tarvitsee vain katsoa, mistä maista lähes kaikki täällä puhuneet parlamentin jäsenet ovat kotoisin. Ja kuten me kaikki tiedämme, juuri Euroopan reuna-alueilla on vähemmän työtilaisuuksia.
Juuri tällä hetkellä tilanne on kuitenkin aivan erityisen kestämätön. Se ei johdu pelkästään Etelä-Korean tapauksesta. Etelä-Korean tilanne johtuu, kuten useat kollegani ovat jo maininneet, monien eri olosuhteiden ja tekijöiden yhteisvaikutuksesta. Jotkut niistä ovat sisäsyntyisiä, toiset taas ulkosyntyisiä. Aasian kriisi, kansallisen rahayksikön, wonin 30 prosentin hyperdevalvaatio, ja IMF:n samanaikainen tuki ovat yhdessä johtaneet tähän ainutlaatuiseen ettenkö sanoisi outoon tilanteeseen, jossa Etelä-Korea on tällä hetkellä, puhumattakaan siitä vilpillisestä tavasta, jolla se on kilpaillut kanssamme viime aikoina.
Tämä johtuu kuitenkin myös Yhdysvalloista, mitä ei pidä unohtaa. Yhdysvallat, joka mainostaa itseään vapaan valuutanvaihdon ja vapaakaupan puolestapuhujana, on ottanut tämän kannan vain itseään kiinnostavissa asioissa: audiovisuaalisen alan ja maatalouselintarvikkeiden kohdalla, kaikessa, mikä vain kiinnostaa sitä. Mutta toisissa asioissa, kuten tämän alan kohdalla, se on erittäin protektionistinen. Tämä on hyvä pitää mielessä!
Tällä neuvoston kannalla on oltava seurauksia. Tärkeää on jo se, että neuvosto esittää jonkin poliittisen kannan, mutta sillä täytyy olla seurauksia. Mielestäni on välttämätöntä, että Euroopan unioni harjoittaa voimakasta painostusta sopiakseen Etelä-Korean kanssa, että tämä rajoittaa tuotantoaan vapaaehtoisesti - tämä kaikki sen lisäksi, mitä on jo sanottu määräyksistä, joiden avulla tämä kilpailun vääristyminen voidaan välttää.
Yksi asia on nimittäin olennaisen tärkeä: kyse ei ole vain niistä työpaikoista, jotka Euroopassa voidaan vielä tällä alalla menettää. Kyse on siitä, että laivanrakennusala kaikentyyppisine aluksineen, joista olemme tänään jo keskustelleet, on Euroopan kannalta strateginen ala. Siksi on selvää, että se on suuren rakennemuutoksen kourissa. Alustyypit tulevat varmasti muuttumaan, mutta tämänkaltaisella strategisella alalla Eurooppa ei voi jättäytyä ulkopuolisten käsiin näiden alusten rakentamisen ja varustamisen osalta.
Arvoisa puhemies ja hyvät kollegat, uuden neuvottelukierroksen alkamisen kynnyksellä, kun kaikki puhuvat vapaasta ja reilusta kaupasta, se, mitä laivanrakennusalalla tapahtuu, ei voi olla olematta ironista. Ja juuri siksi olen sitä mieltä, että meidän on Euroopan unionissa valmistauduttava muistamaan tämä ala Seattlessa, koska ei ole mitään syytä, minkä takia tämän alan olisi jäätävä GATTin määräysten ulkopuolelle. Päinvastaisessa tapauksessa, mikäli maailmanlaajuistuminen tarkoittaa tätä, olemme keskustelleet siitä riittävästi.

Liikanen
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää teitä täällä tänään käydystä hyvin vaihtelevasta ja vakavasta keskustelusta.
Kuten on jo mainittukin, laivanrakennuskysymyksellä on kokonaisuudessaan syvä vaikutus yleiseen mielipiteeseen. Olemme yhä lähempänä maailman kauppaneuvottelujen aloittamista Seattlessa ja tarvitsemme kiireellisesti suuren yleisön tuen voidaksemme päästä maailmanlaajuistumisessa eteenpäin. Mutta jos suuri yleisö ajattelee, että säännöt pätevät vain joihinkin, eivätkä suinkaan kaikkiin, sillä on tuhoisa vaikutus neuvotteluihin. Komissiossa on käyty tämän asian vaiheilta keskusteluja ja suhtaudumme asiaan jo edellä mainitun takia erittäin vakavasti. Me tarvitsemme vapaakauppaa, mutta sen on oltava nimenomaan oikeudenmukaista, kuten täällä on jo tullut ilmi.
Vastaan niihin seikkoihin, jotka kuuluvat suoraan minun vastuualueeseeni. On esitetty myös muita kysymyksiä, jotka toimitan kollegoilleni.
Parlamentin jäsen Caudron tiedusteli, mitä on toistaiseksi tapahtunut. Teollisuusministerien neuvoston kokouksen jälkeen kutsuin Korean suurlähettilään keskiviikkona komissioon, esittelin hänelle neuvoston päätöslauselmat ja selitin hänelle huolestumisemme laivanrakennuksen tilasta. Pidämme äärimmäisen tärkeänä, että Euroopassa on vahva laivanrakennusteollisuus. Emme hyväksy hyökkääviä toimia, jotka johtaisivat sen tuhoamiseen. Ilmoitimme myös korealaiselle vastapuolelle, että on tärkeää, että Korean hallitus tukee teollisuudenalan kokouksia. Laivanrakennuksesta ja OECD:sta puhuttaessa tarkoituksena on nyt järjestää näiden molempien teollisuudenalojen välinen kokous tilanteen analysoimiseksi ja tarpeellisten johtopäätelmien tekemiseksi. Näitä tämän teollisuudenalan kokouksia tarvitaan, mutta me tarvitsemme suuren yleisön tuen kummaltakin puolelta tässä kokouksessa joulukuussa tehtäviä johtopäätelmiä varten. Tässä asiassa teen läheistä yhteistyötä kollegani Pascal Lamyn kanssa.
Toiseksi, mitä Kansainväliseen valuuttarahastoon ja Maailmanpankkiin tulee, olin tällä viikolla yhteydessä teollisuusministerien neuvoston puheenjohtajaan, ja hän lupasi ottaa asian esille puheenjohtajavaltion kanssa, jotta Ecofinin marraskuussa pidettävässä kokouksessa voitaisiin keskustella Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin roolista tällä alalla. Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin vastapuolina toimivat, kuten aiemminkin, jäsenvaltioiden valtiovarainministerit, ja on hyvin tärkeää, että kaikkia jäsenvaltioita kehotetaan ottamaan huomioon Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin antaman tuen mahdollinen negatiivinen vaikutus laivanrakennusmarkkinoihin. On otettava huolellisesti selvää siitä, onko laivanrakennukselle ja laivanrakentajille annettu tuki vääristänyt tilannetta maailmanmarkkinoilla.
Sen jälkeen, kun valtiovarainministerit, Ecofin, Kansainvälinen valuuttarahasto ja Maailmanpankki ja toisaalta OECD ovat keskustelleet näistä asioista, meidän on tehtävä tilanteesta arvio ja ryhdyttävä kaikkiin välttämättömiin lisätoimiin.
Amerikan laivanrakennuskysymyksen osalta Jonesin laki (Jones Act) on tunnettu esimerkki amerikkalaisesta lainsäädännöstä. Siinä edellytetään sisäiseen laivaliikenteeseen rakennettavien alusten tilaamista yhdysvaltalaisilta telakoilta. Niinpä tämän erityisen säännöksen nojalla alus on rakennettava USA:ssa. Tämä Jonesin laki sai vapautuksen GATTissa. Ainoa mahdollisuus on, että komissio ja jäsenvaltiot ottavat asian esille WTO:ssa. Tästä on keskusteltu aiemminkin, mutta amerikkalaiset vastustivat sitä voimakkaasti.
Ainoa mahdollisuus on, että komissio ja jäsenvaltiot ottavat asian esille WTO:ssa. Tästä on keskusteltu aiemminkin, mutta amerikkalaiset vastustivat sitä voimakkaasti.
Niiden telakoiden toiminta, jotka toimivat osittain puolustusteollisuuden hyväksi, on vapautettu. Tämä kysymys voidaan ottaa esiin, jos kilpailijat voivat osoittaa, että tämä erityisjärjestely on aiheuttanut vahinkoa niiden laivanrakennusmarkkinoille. Aion tutkia parlamentin jäsen Caudronin esittämiä kysymyksiä ja palaan niihin myöhemmin.
Välitän muut kysymykset kollegoilleni ja pidän teidät hyvin perillä asiasta. Tämä asia koskettaa vakavasti monia maita. Kuten parlamentin jäsen Langenhagen totesi, me emme saisi rajoittua tarkastelemaan vain niitä ihmisiä, jotka työskentelevät suoraan telakoilla; myös muilla elinkeinoelämän aloilla on valtava ammattitaitoisten ihmisten joukko, joka tekee töitä telakoille. Tämän vääristyneen markkinatilanteen aiheuttama negatiivinen vaikutus on vakava asia. Minä ja kollegani aiomme seurata tilannetta hyvin tarkasti.

Puhemies
 Paljon kiitoksia, komission jäsen Liikanen.
Keskustelu on päättynyt.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 11.20.)
SISÄLTÖ
ISTUNTO PERJANTAINA 19. MARRASKUUTA 1999 Error! Bookmark not defined.
Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen Error! Bookmark not defined.
ÄÄNESTYKSET Error! Bookmark not defined.
Yhteisön lainsäädännön soveltaminen Kanariansaariin Error! Bookmark not defined.
Laivanrakennusteollisuus Error! Bookmark not defined.
Istuntokauden keskeyttäminen Error! Bookmark not defined.

