Palkkojen ja eläkkeiden kansallisten määrittämismekanismien noudattaminen (keskustelu) 
Puhemies
(ES) Esityslistalla on ensimmäisenä komission julkilausuma palkkojen ja eläkkeiden kansallisten määrittämismekanismien noudattamisesta.
Johannes Hahn
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää arvoisia jäseniä tästä mahdollisuudesta hälventää Irlannin ohjelmaa koskevia laajoja väärinkäsityksiä.
S&D-ryhmän kysymys, joka synnytti tämän julkilausuman, lisää arvoisien jäsenten huolta siitä, että Irlannin talouden sopeuttamisohjelmasta tehdyn yhteisymmärryspöytäkirjan tietyt talouspoliittiset ehdot olisivat oikeudellisesti ristiriitaisia perustamissopimuksen 153 artiklan 5 kohdan kanssa. Kyseinen kohta sulkee pois säännösten soveltamisen 153 artiklan mukaisten maksujen alalla, toisin sanoen sosiaalipolitiikan alalla. Irlannin talouden sopeuttamisohjelma ei kuitenkaan ole sosiaalipoliittinen ohjelma eikä sitä ole hyväksytty 153 artiklan nojalla. Se on taloudellinen avustusohjelma, joka on laadittu yhdessä Irlannin hallituksen kanssa kotimaisen ja ulkomaisen luottamuksen palauttamiseksi ja haitallisen palautteen poistamiseksi finanssi- ja talouskriisin väliltä. Tästä syystä perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan, että unioni voi antaa taloudellista tukea, jos jäsenvaltiota uhkaa poikkeuksellisten olosuhteiden aiheuttamat vakavat vaikeudet, joita se ei pysty käsittelemään.
Yhteisymmärryspöytäkirjan tehtävänä on määrittää talouspolitiikan ehdot, jotka toimivat vertailukohtana arvioitaessa Irlannin poliittista suorituskykyä tukiohjelman aikana. Jäsenvaltio vastaa täysin näistä talouspoliittisista ehdoista ja niiden täytäntöönpanosta. Ehdot ovat jäsenvaltion sitoumuksia, joita valtio toteuttaa itse. Kyse ei ole Euroopan unionin toimista vastaavilla aloilla. Monet ehdoista todellakin, kuten minimipalkan leikkaukset, sisältyivät jo Irlannin hallituksen kansalliseen elvytyssuunnitelmaan, joka julkaistiin 24. marraskuuta 2010, ennen ohjelman käynnistämistä.
Työmarkkinapolitiikkaan liittyvien ehtojen tavoitteena on luoda työpaikkoja ja välttää pitkäaikaistyöttömyyttä Irlannin haavoittuvimmissa ryhmissä. Minimipalkan leikkaukset ovat osa tätä laajaa toimenpidepakettia, ja ne on nähtävä yhdessä aktivointimenettelyjen ja ponnistelujen kanssa etuusjärjestelmän modernisoinnissa. Kun arvioidaan Euroopan unionin korkeimpiin kuuluvan minimipalkan leikkauksia - kyseessä on esimerkiksi euroalueen toiseksi korkein minimipalkka - ja vaikka taloudessa tehtiin huomattavia palkkamukautuksia, minimipalkan yhteydessä ja Irlannin palkkojen yhteydessä yleisesti ottaen on pantava merkille - kun ne laskivat reaalisesti 3 prosenttia vuonna 2008 ja nousivat 0,3 prosenttia vuonna 2009 - että pääosa työmarkkinoiden mukautuksista tapahtui työpaikkojen menetyksinä. Itse asiassa minimipalkkaleikkausten myötä palautettiin ainoastaan 1. tammikuuta 2007 eli ennen kriisiä vallinnut tilanne.
Toinen kysymyksessä mainittu ehto on alakohtaisten työehtosopimusneuvottelujen riippumaton tarkistaminen. Tarkistamisen perusteluna on keskustelu sekä työntekijöiden että työnantajien työehtojen oikeudenmukaisuudesta ja tehokkuudesta eri aloilla. Haluaisin korostaa, että Irlannilla on pitkä perinne kolmikantaneuvotteluista talous- ja sosiaalipolitiikassa ja että hallituksen ja työmarkkinaosapuolten väliset peräkkäiset sopimukset aina 1980-luvulta lähtien on laajalti tunnustettu keskeisiksi tekijöiksi Irlannin talouden menestymisessä.
Tarkistaminen tarjoaa työmarkkinaosapuolille mahdollisuuden tuoda julki mielipiteitä ja muotoilla politiikkaa, ja ilmoitus siitä otettiin sellaisenaan myönteisesti vastaan. Olen täysin luottavainen siihen, että Irlannin hallitus toteuttaa tarkistuksen tavalla, jonka yhteydessä tunnustetaan sosiaalisen vuoropuhelun tärkeys, että vuoropuheluun osallistuvat kaikki työmarkkinaosapuolet ja että se on yhteisön lainsäädännön mukaista.
Yhteisymmärryspöytäkirjan rakenteellista uudistusta koskevat ehdot eivät liity pelkästään työmarkkinoihin. Ne sisältävät myös tärkeitä toimenpiteitä tuotemarkkinoiden avaamiseksi mm. laajasti säännellyille aloille ja ammatteihin. Näillä uudistuksilla saattaa olla huomattavia vaikutuksia asiakkaiden maksamiin hintoihin ja tuottavuuteen, mikä tukee kotitalouksien ostovoimaa.
Gay Mitchell
PPE-ryhmän puolesta. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin myös kiittää komission jäsentä. Eilen Irlannissa äänestettiin uuden kansallisen elvytyshallituksen valtaanpääsystä. Fine Gael ja Labour kuuluvat tässä parlamentissa PPE-ryhmään ja S&D-ryhmään. Yksi hallituksen uuden ohjelman esityslistan kärjessä olevista asioista tulee olemaan Irlantia koskevien EU:n ja IMF:n tukiohjelmien osien uudelleenneuvotteleminen.
Tällä hetkellä monet irlantilaiset pelkäävät, että silloisen hallituksen EU:n ja IMF:n tukiohjelmaan sopimat ehdot ovat liian tiukkoja ja asettavat raskaan taakan tavallisille kansalaisille, joiden täytyy kantaa niin irlantilaisten kuin eurooppalaistenkin pankkien, ja hallituksen, pahimmat virheet. Meidän pitää panna merkille, että uusi hallitus on sopinut siitä, että minimipalkan aleneminen kääntyy päinvastaiseksi. Tiedämme kuitenkin, että elvytys ei voi tapahtua kivutta. Irlanti joutui samankaltaiselle tielle 1980-luvulla. Monet EU:n/IMF:n ohjelmassa esitetyt vaikeat ehdot ovat välttämättömiä, mikäli haluamme palauttaa terveen julkisen talouden. Meidän on leikattava puuta, jotta se kasvaisi.
Suhtaudun myönteisesti komission tukeen korkokannan alentamiseksi komission jäsenen Rehnin ilmoituksen mukaisesti. Tämän pitäisi tapahtua mahdollisimman pian, ja kehotan komissiota todella tarkastelemaan asiaa lähitulevaisuudessa. Komission jäsen korosti, että kaikkia toimenpiteitä on punnittu suhteessa siihen, miten ne vaikuttavat kasvuun, kilpailukykyyn ja julkisen talouden kestävyyteen pitkällä aikavälillä. Hyväksyn tämän; me emme pysty kantamaan koko taakkaa, joka meitä on pyydetty kantamaan, kerralla. Irlannin kansa on kantanut vastuunsa asiassa; itse asiassa ihmiset ovat kantaneet myös muiden vastuuta, koska meille ei annettu vaihtoehtoa. Se, mitä he ovat tehneet, ei koske ainoastaan Irlantia vaan myös Eurooppaa ja erityisesti euroaluetta. Emme tarvitse olkea kamelin niskan katkaisemiseen. Olkaa hyvä ja antakaa Irlannin kansalle välineet; me teemme työn itse, mutta älkää odottako irlantilaisten kantavan taakkaa, jota he eivät pysty kantamaan. Niinpä pyydän arvoisaa komission jäsentä pitämään nämä kommentit mielessään erityisesti tulevina päivinä ja viikkoina.
Stephen Hughes
S&D-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, tässä pöytäkirjassa vaaditaan Irlannin minimituntipalkan pienentämistä yhdellä eurolla ja palkkaa koskevien työehtosopimusten, jotka suojelevat matalia palkkoja, tarkistamista, kuten olemme kuulleet.
En usko, että tällainen asioihin puuttuminen voisi olla perusteltua. Perustamissopimus edellyttää, että komissio edistää sosiaalista vuoropuhelua sen sijaan, että heikentäisi sitä. 152 artiklassa vaaditaan työmarkkinaosapuolten itsenäisyyden kunnioittamista, eikä tämäntyyppistä asioihin puuttumista. Lisäksi 153 artiklassa nimenomaisesti suljetaan ulkopuolelle EU:n toimet tällä alalla. Komissio ei voi napsia artikloja ja valita niiden välistä hierarkiaa tässä suhteessa.
Pöytäkirja jatkuu vaatimuksilla hyvinvointileikkauksista, julkisten avainpalvelujen karsimisesta ja julkisen sektorin työpaikkojen vähennyksistä sekä julkisen alan eläkkeiden leikkauksista. Miten nämä vaatimukset ovat perusteltuja suhteessa perustamissopimukseen, jossa vaaditaan, että unioni pyrkii poistamaan eriarvoisuutta, edistämään korkeaa työllisyyttä, takaamaan asianmukaisen sosiaaliturvan ja torjumaan sosiaalista syrjäytymistä? Ainoa rehellinen vastaus tähän on, että näitä asioita ei voida sovittaa yhteen, ja ongelmana on, että näistä seikoista on tullut vuotuisen kasvututkimuksen tuloksena yleinen sääntö.
Ihmiset tulevat torjumaan ajatuksen, jonka mukaan Eurooppa perustuu vain säästötoimiin. He eivät suvaitse sosiaalipolitiikan kauaskantoisia vaikutuksia, joihin kuuluvat nykyistä alemmat palkat, nykyistä heikompi työsuhdeturva, heikot sosiaaliset standardit, julkisten palvelujen leikkaukset ja nykyisen eläkeiän nostaminen. Jos haluamme paisuttaa Euroopan unionia vastustavien rivejä, jatkakaa sitten, komissio. Jos emme halua näin käyvän, lopettakaa tämä järjettömyys nyt.
Marian Harkin
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, komission jäsen kertoi meille, että yhteisymmärryspöytäkirja laadittiin 122 artiklan 2 kohdan nojalla. Haluaisin kysyä komission jäseneltä, mitä tapahtuu, jos perustamissopimuksen artikla on suoraan ristiriidassa perustamissopimuksen muiden artiklojen kanssa; niin kuin Stephen Hughes kysyi, miten päätämme niiden välisestä hierarkiasta? Artikla on ristiriitainen 153 artiklan kanssa.
Artikla on ristiriitainen myös 9 artiklan eli sosiaalilausekkeen kanssa, jota olen monta kertaa siteerannut tässä salissa, kun on keskusteltu Irlannin säästöpaketista. Kyseisessä artiklassa todetaan, että unioni ottaa politiikkansa ja toimintansa määrittelyssä ja toteuttamisessa huomioon korkean työllisyystason edistämiseen ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen jne. liittyvät vaatimukset. Entä mitä sanotte peruskirjan 28 artiklasta, jonka nojalla työntekijöillä on oikeus neuvotella työehtosopimuksista ja tehdä niitä, sekä eturistiriitojen syntyessä ryhtyä yhteisiin toimiin etujensa puolustamiseksi, lakkotoimet mukaan lukien? Monet irlantilaiset työläiset saattavat nähdä olevansa tässä tilanteessa juuri nyt. Miten käsittelemme perussopimuksen artiklojen välistä ristiriitaa?
Toinen kysymys teille, komission jäsen: väitättekö, että yhteisymmärryspöytäkirja oli kokonaan Irlannin hallituksen vastuulla ja että komissio tyytyi siihen tai hyväksyi sen?
Olettakaamme lopuksi, että teillä on valta tehdä kaikki tämä - ja te kerrotte, että teillä on tämä valta - miksi sitten ei yritetty alentaa tai poistaa pankkibonuksia? Miksi ei ponnisteltu sen varmistamiseksi, että palkkataulukon huipulla olevat maksavat oikeudenmukaiset osuutensa? Miksi minimituntipalkkaa alennettiin yhdellä eurolla? Olen täysin samaa mieltä Stephen Hughesin kanssa: tämä lisää Euroopan unionin vastaisuutta. Kansalaiset näkevät, mitä tapahtuu. He näkevät, kuinka komissio työskentelee koko prosessissa, ja he näkevät, että kyseiset säästösuunnitelmat kohdistuvat minimipalkkaa saaviin henkilöihin, niihin, joihin sovelletaan työehtosopimuksia.
Lopuksi, tärkein kysymykseni, arvoisa komission jäsen, on: kuka päättää? Onko se tuomioistuin? Kenellä on päätösvalta silloin, kun perustamissopimuksen artiklat ovat ristiriitaisia tai kun komissio toimii siten, että se saattaa kyseiset artiklat ristiriitaan toistensa kanssa?
Marije Cornelissen
Arvoisa puhemies, ymmärrän komission kiireen talouskriisin käsittelyssä ja valtavat velat, jotka uhkaavat euron vakautta. Ymmärrän, että ehtoja on määrätty maille, joiden on käytettävä Euroopan talouden vakausmekanismia. Minusta tuntuu kuitenkin, että komissio on ollut melko valikoiva niiden toimenpiteiden ja ehtojen osalta, joita se sallii tässä kriisissä.
Yhtäältä melkein mikä tahansa toimenpide vaikuttaa lailliselta, kun on kyse talouden vakauttamisesta menoja leikkaamalla. Heti kun Irlanti käytti pelastuspakettia, minimipalkat ja eläkkeet olivat ensimmäisiä mukautettavia muuttujia huolimatta siitä, että kyseiset seikat eivät kuulu Euroopan unionin toimivaltaan. Toisaalta komissio piiloutuu Euroopan unionin toimivallan puutteeseen, kun se ei koske Irlannin poikkeuksellisen alhaiseen yritysveroon; tämän nostaminen voisi kuitenkin huomattavasti lisätä Irlannin julkisen talouden tuloja. Menojen leikkaaminen ei loppujen lopuksi ole ainoa keino saavuttaa tasapainoinen talousarvio.
Ymmärrän, että tämä kriisi edellyttää poikkeuksellisia toimenpiteitä, mutta miksi komissiolla on sellainen kiire mukauttaa minimipalkkoja, heikentää vähiten tienaavien työntekijöiden asemaa samalla, kun meidän on odotettava toimenpiteitä, jotka pakottavat pankki- ja rahoitussektorin maksamaan? Minulla on vahva tunne siitä, että komissio tulkitsee Euroopan unionin toimivaltuuksia hyvin yksipuolisesti ja, uskallan väittää, oikeistolaisesti. Tämä tyly lähestymistapa lisää euroskeptismiä. Vaikuttaa siltä, että Euroopan unioni toimii päättäväisesti työllisyys- ja sosiaalipolitiikassa vain kriisiaikoina, ja tekee sen tällöin määräämällä leikkauksia sosiaalimenoihin ja palkkoihin.
Euroopan unioni voi saavuttaa luottamuksen ainoastaan, jos komissio osoittaa samaa päättäväisyyttä asettaessaan asianmukaiset sosiaalialan vähimmäisstandardit ja sosiaaliset vakuudet raskaille leikkauksille, joita ihmisille on määrätty. Haluamme kyllä talouden ohjausta, mutta haluamme tasapainoista hallintoa niin talouden kestävyyden kuin sosiaalisten takeidenkin kannalta. Jos näin ei käy, haavoittuvat maksavat sotkun, josta he eivät ole vastuussa.
Thomas Händel
Arvoisa puhemies, arvoisat kuulivat, pelastuspakettien tarkoituksena oli suojella Euroopan unionin jäsenvaltioita maksukyvyttömyydeltä. Nämä kuitenkin musertavat kansalaiset julmilla säästökuureilla ja sallivat syyllisten päästä pälkähästä. Tämän lisäksi komissio puuttuu nyt myös kansalliseen palkkapolitiikkaan.
Komission jäsen Hahn, on melko absurdia, ja minulla nousee kyyneleet silmiin, kun kuulen virallisia argumentteja, kuten teidän esittämänne argumentit, joiden mukaan tämän ei ole ollenkaan tarkoitus olla sosiaalipoliittinen toimenpide. Tällaista kantaa on mahdotonta hyväksyä. Palkkapolitiikka ei kuulu EU:n toimialaan. Komission esittämä politiikka on täysin ristiriitaista Euroopan unionin aatteen kanssa. Euroopan unionin ei koskaan pitänyt kilpailla palkoilla ja sosiaalisella polkumyynnillä. Tämä komissio puhuu palkkajoustosta, jota pitäisi vähentää. Se on ilmoittanut, että palkkojen pitäisi heijastaa markkinoiden olosuhteita. Tämä on kuin sokea yrittäisi kuvailla elefanttia. Henkilöt, jotka kirjoittavat tällaisia asioita, eivät yhtään ymmärrä työehtosopimuksia. He puuttuvat vapaisiin työehtosopimusneuvotteluihin ja pienentävät paljon puhuttua työmarkkinaosapuolten autonomiaa ja sosiaalista vuoropuhelua aina absurdiuteen saakka.
Haluaisin tehdä selväksi, että tämän parlamentin tehtävänä on varmistaa, että autonominen työehtosopimuspolitiikka säilytetään, suojella sosiaalista vuoropuhelua ja estää sosiaaliturvan purkamista entisestään. Tarvitsemme toimenpiteitä, joiden avulla estetään haitallista säästöpolitiikkaa, emme rankaisutoimia.
Derek Roland Clark
EFD-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, tämä ei koske pelkästään Irlantia. Vain kuukausi sitten muistutin parlamenttia siitä, että eläkkeet kuuluvat jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan, ja tässä me taas puhumme samoista asioista, koordinoinnista ja eläkkeiden määrittämismekanismeista. Nykyään eläkkeet melkein aina liittyvät tuloihin, joten näemmekö tässä yrityksen yhdenmukaistaa palkkoja? Toivoakseni emme, koska perussopimuksissa sanotaan myös, että palkat kuuluvat jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan.
On oikein hienoa sanoa, että "yhtäläisen" täytyy tarkoittaa yhtäläistä palkkaa, mutta pitäisikö kaikkien samaa työtä tekevien työntekijöiden saada samaa palkkaa kaikkialla Euroopan unionissa? Ajatelkaa esimerkiksi ilmastoa: talon pitäminen lämpimänä maksaa paljon enemmän napapiirin tuntumassa kuin Välimeren maissa. Lisätkää tähän talvivaatteet, lumenajo ja kaikki muu, ja on selvää, että kaikille työntekijöille saman palkan maksaminen merkitsisi, että toisille jäisi enemmän rahaa jäljelle kuin toisille. Palkat eivät luonnollisestikaan voi olla yhtäläisiä. Komission aikomukset laatia suunnitelmia jäsenvaltioiden rohkaisemiseksi siinä, että käyttöön otettaisiin Euroopan unionin minimipalkkapolitiikka ja asetettaisiin eläkemekanismeja ovat perussopimusten vastaisia. Minä en ole yllättynyt: näin toimii Euroopan unioni työssään.
Yhdenmukaistettu palkka- ja eläkepolitiikka ei pelkästään ole unelma; se on laitonta. Jättäkää palkkapolitiikka, kuten perussopimuksissa vaaditaan, vaaleilla valittujen hallitusten, kuten omani Westminsterissä ja Irlannin hallituksen, toimivaltaan.
Hans-Peter Martin
(DE) Arvoisa puhemies, Irlanti on meille järkyttävä historiallinen oppitunti. Aluksi maata juhlittiin aina esimerkkimaana ja mallina unionin uusille jäsenille, vaikka tuolloin sallittiin hyvin vääränlainen politiikka ja rohkaistiin sen toteuttamiseen, ja tämän tuloksena täytyi käsitellä kiinteistöalalle syntyneitä valtavia kuplia, ja pankkialan sallittiin laativan omia lakejaan eikä verotuksen alalla kiinnitetty huomiota polkumyyntikilpailun estämiseen.
Arvoisa komission jäsen, olette samaa kansallisuutta kuin minä. Tiedämme, että esimerkiksi moni itävaltalainen kirjailija totesi yhtäkkiä olevansa irlantilainen, koska Irlannissa ei juurikaan tarvinnut maksaa veroja. Mitä tekivät muka niin Eurooppa-myönteiset voimat tuona aikana? Eivät kerrassaan mitään. He sanoivat, että maa on upea esimerkki.
Kaikki tämä on mennyt kokonaan nurin. Kupla on osoittautunut juuri sellaiseksi, millainen monet sanoivat sen olevan. Jälleen kerran olemme tilanteessa - enkä ole ainoa, joka ajattelee näin - jossa Eurooppa-vastaisuus leviää siitä syystä, että taas kerran sallimme väärän politiikan noudattamisen, tässä tapauksessa kyseisen valtavan paketin myöntämisen Irlannille. Arvoisa komission jäsen, sanotte, että jäsenvaltio itse sitoutuu asiaan. Tiedämme kuitenkin Maailmanpankin ja Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelmista saamiemme kokemusten perusteella - ja se, mitä tällä hetkellä näemme Irlannissa, ei paljon eroa tästä - että loppujen lopuksi näillä mailla ei ole vaihtoehtoa.
Jos ottaisimme askeleen taaksepäin ja sanoisimme, että "on sääli, ettei Irlanti torjunut Lissabonin sopimusta toisella kerralla", tuolloin voisimme päätyä täysin toisenlaiseen ajattelutapaan. Näkisimme, että tässä Eurooppa-hankkeessa käsittelemme jotain sellaista, mitä voisi verrata ajoneuvoon, joka etuosastaan on kuin Porsche ja takaosastaan kuin polkupyörä. Nämä kaksi osaa eivät sovi yhteen. Niiden on oltava paljon vahvempia.
Jos haluamme estää Eurooppaa hajoamasta, tarvitsemme todellakin jonkinlaisen Euroopan perustuslain. Sitten tarvitsemme selviä vertailuarvoja, joita todellakin sovelletaan kaikkiin. Tarvitsemme talouden hallintoa. Tämä sirpaleinen toiminta - eteenpäin, taaksepäin, sivulle - ei tule toimimaan, ja lopuksi, arvoisa komission jäsen, se todennäköisemmin päättyy katastrofiin kuin siihen, minkä puolesta te, minä ja tämän parlamentin laaja enemmistö työskentelee, nimittäin rauhanomaiseen, toimivaan ja myös yhdistyneeseen Euroopan unioniin.
Philippe Boulland
(FR) Arvoisa puhemies, muistuttaisin, että kriisin ja asunto- ja rahoituskuplien vuoksi Irlannin valtion täytyi puuttua asioihin pankkien tukemiseksi. Irlannin julkinen vaje, keskus- ja paikallishallinnon sekä erityisesti sosiaaliturvahallinnon yhteenlasketun budjettitaseen arvioitiin olevan 32 prosenttia bruttokansantuotteesta vuonna 2010. Jos Irlannin hallitus, jonka on vaikea rahoittaa maataan markkinoilla, toivoo saavansa lainaa Euroopan talouden vakautusmekanismista ja Euroopan talouden vakautusrahastosta, sen täytyy noudattaa sosiaalialalla ja verotuksessa vaadittavia muutoksia, vaikka nämä alat kuuluvat toissijaisuusperiaatteeseen. Meidän mielestämme asiassa ei ole ristiriitoja. Lääkärinä sanoisin, että kuumeen noustessa ei ole järkeä määrätä sokeasti kuumelääkkeitä yrittämättä hoitaa syytä. Mitä tulee kyseisten varojen myöntämiseen, Irlannin pitäisi saada taloutensa kuntoon korjatakseen liiallisen alijäämänsä ja aikaisemmat virheensä.
Tämän säästösuunnitelman pitäisi nostaa BKT:ta kymmenellä prosentilla tulevien neljän vuoden aikana. Aivan kuin yksityishenkilön tapauksessa, jossa pankki myöntää lainan, jos henkilö täyttää vakavaraisuusehdot puuttumatta henkilön yksityiselämään ja sen hallintaan, Euroopan unioni voi myöntää Irlannille lainaa konsolidoidun vakavaraisuuden perusteella. Pankki rohkaisee - puuttumatta yksityiselämään - esimerkiksi neuvottelemaan palkankorotuksesta tai lainaamaan muualta. Näin ollen Euroopan unioni katsoo, toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ja Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) laatiman yhteisymmärryspöytäkirjan perusteella, että kyseinen vakavaraisuus edellyttää laissa vahvistetun minimipalkan alentamista ja eläkkeiden mukauttamista sekä verotuksellisia toimenpiteitä. Irlannin on itse päätettävä, paneeko se toimenpiteet täytäntöön vai ei. Tämä ei jätä Euroopan unionille ovea avoimeksi eikä anna sen puuttua toissijaisuusperiaatteeseen kuuluviin aloihin, jotta se voisi esimerkiksi määrätä eurooppalaisesta minimipalkasta, mikä olisi vaarallista, vaan ennemminkin varmistaa euroalueen vakauden suojelemisen molemminpuolisen takausprosessin avulla. Luonnollisesti on välttämätöntä auttaa Irlantia, kuten muitakin vaikeuksissa olevia maita, sillä tämä suojelee myös meitä, mutta ei mihin tahansa hintaan, etenkään jos nähdään, että valtio ei pysty maksamaan lainojaan, mikä heikentäisi sen kansalaisia ja kansalaisia kaikkialla Euroopan unionissa.
Puhemies
(ES) Haluaisin mainita teille kaikille, että jos puhutte hyvin nopeasti, tulkeilla on vaikeuksia pysyä perässänne. Koska vastaan monikielisyyttä koskevista asioista, haluan huomauttaa, että Euroopan parlamentin puhemiehistö tutkii parhaillaan uutta järjestelmää.
Tällä hetkellä tulkit ilmoittavat puhemiehelle, mikäli he eivät pysty seuraamaan puhujaa, mutta puhemiehellä on sitten hankala tehtävä keskeyttää teidät. Järjestelmä, jota nyt tutkimme, merkitsisi, että kullakin teistä olisi paikkanne kohdalla valo, joka varoittaisi sitten, kun tulkit eivät pysty seuraamaan puhetta. Näin puhemiehen ei tarvitse keskeyttää teitä, vaan saisitte tiedon suoraan.
Proinsias De Rossa
(EN) Arvoisa puhemies, työmarkkina-asioihin liittyvä yhteisymmärryspöytäkirja perustuu hyvin selvästi yksinkertaistettuun talousteoriaan, jonka mukaan alhaiset palkat "puhdistavat markkinat", toisin sanoen työllisyyden. Tämä on täyttä ja kertakaikkista roskaa. Käytäntö ei tue tätä. Ja haluaisin kiinnittää komission huomion viime vuonna laadittuun Forfásin tarkasteluun Irlannin työvoimakustannusten kilpailukyvystä. Siinä todetaan, että yritykset yleisesti ottaen suosivat lomautuksia kustannusten leikkaamisessa, koska ne heikentävät vähemmän moraalia. Jos haluatte tarkastella, miksi meillä Irlannissa on enemmän lomautuksia kuin palkanleikkauksia, tässä on peruste sille.
Kehottaisin komissiota noudattamaan Euroopan unionin lainsäädäntöä ja lopettamaan puuttumisen Irlannin työmarkkina-asioihin. Kuten sanotte, työmarkkinaosapuolten sopimuksilla on pitkä perinne meillä Irlannissa. Ne ovat todellakin luoneet pohjan sille, että Irlannin kaduilla ei ole ollut väkivaltaa: tämä johtuu siitä, että työmarkkinaosapuolet ja hallitus ovat neuvotelleet ja sopineet järjestelyistä, joiden avulla mukautetaan työmarkkinoita ja ehtoja sen varmistamiseksi, että meillä olisi hieman toivoa tämänhetkisen kriisin elpymisestä.
Perinne on varmistanut Irlannin edistymisen, mutta ohjelma yleisesti ottaen epäonnistuu siinä, mihin se oli tarkoitettu; sen piti auttaa Irlannin talouden kasvussa. Talous ei kasva. Itse asiassa talous taantuu, ja kyseinen ohjelma täytyy yleisesti ottaen neuvotella uudelleen. Ehdottaisin erityisesti, että työmarkkinoihin liittyvät asiat on poistettava ohjelmasta. Niin kuin on jo todettu, Irlannin hallitus, jossa puolueeni on mukana, on jo ilmoittanut, että se tulee kääntämään päinvastaisiksi kyseisessä ohjelmassa sovitut minimipalkkojen leikkaukset.
Saatatte pitää tätä huonona asiana, mutta näin tulee tapahtumaan. Voitte olla varmoja siitä, että yritykseenne puuttua Irlannin työllisyyslakiin (Registered Employment Agreements Act), joka on ollut voimassa yli 50 vuoden ajan, ei tulla puuttumaan, niin kuin toivotte, koska nykyinen hallitus on varma siitä, että työmarkkinaosapuolet tulevat hoitamaan perinteisen roolinsa ja varmistamaan toimialojen rauhan ja edistymisen.
Ilda Figueiredo
(PT) Arvoisa puhemies, Euroopan unionissa vallalla oleva suuntaus lisätä painetta jäsenvaltioihin kiihtyy kriisin verukkeella. Tavoitteena on alentaa palkkoja ja lisätä työtätekevien riistoa, jotta talous- ja rahoitusryhmille voitaisiin taata yhä suurempia voittoja ja ansioita, mikä paljastaa kapitalismin kaiken yhteiskunnan vastaisen julmuuden.
Jos vakaussopimuksen järjettömiä perusteita, joihin liittyivät ehdotukset niin kutsutusta talouden ohjauksesta ja hallinnasta ja niin kutsutusta kilpailukykyä koskevasta sopimuksesta ei olisi hyväksytty, erityisesti yritystä estää palkkoja nousemasta inflaation myötä ja yritystä nostaa laillista eläkeikää, kokisimme jopa vakavampia hyökkäyksiä työvoimaan ja sosiaalisiin oikeuksiin.
Jo nyt toteutetaan tällä alalla tietyissä maissa, kuten Portugalissa, Kreikassa tai Irlannissa - ja tämä on kaikkein vakavinta - palkanalennuksia ja eläkkeiden jäädyttämisiä, jopa alimpien eläkkeiden ja köyhyysrajan alle jäävien eläkkeiden osalta. Portugalissa suunniteltiin jo tämän vuoden alussa palkanalennuksia kansalliseen minimipalkkaan. Katsottiin, että 500 euroa kuukaudessa oli liikaa, ja määrää päätettiin leikata 15 eurolla, vaikka yli 13 prosenttia portugalilaisnaisista saa vain tämän määrän, ja kun miesten vastaava osuus on 6 prosenttia. Tämä on selvä esimerkki vakiintuneesta syrjinnästä ja niin kutsuttujen säästötoimien, joita komissio yhdessä neuvoston ja maidemme hallitusten kanssa panee täytäntöön, vaikutuksesta. Tämän seurauksena sosiaalinen eriarvoisuus ja syrjintä jyrkkenevät, työn arvo heikkenee ja köyhyys lisääntyy, ja samalla ymmärrys rahoitusalan keinottelua ja veroparatiiseja kohtaan jatkuu. Tästä syystä ilmaisemme solidaarisuutemme nuoria työntekijöitä ja opettajia kohtaan, jotka aikovat protestoida tulevina viikonloppuina, myös tämän viikon lauantaina, 12. maaliskuuta, ja laajaa kansallista CGTP:n järjestämää mielenosoitusta kohtaan. Näin jatketaan taistelua yhteiskunnan vastaista politiikkaa vastaan.
(Puhuja suostui vastaamaan sinisen kortin kysymykseen työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti)
Hans-Peter Martin
(EN) Arvoisa puhemies, sen valossa mitä kerrotte meille, voisitteko sanoa meille tässä parlamentissa, miten suhtautuminen Euroopan unionia kohtaan on muuttunut Portugalissa? Onko Euroopan unionin jäsenyyttä kannattavien ihmisten osuus laskenut? Miten yleinen suhtautuminen Euroopan unionia kohtaan on muuttunut? Portugalilla on monia samankaltaisuuksia Irlannin kanssa - ensiksi siellä oli 1970-luvulla suuri hyvänolontunne unioniin liittymistä suunnitellessa, sitten saatiin tähän liittyvä tukia. Näkyykö Portugalissa samanlaisia kiinteistökuplia kuin Irlannissa kerrottiin syntyneen?
Ilda Figueiredo
(PT) Arvoisa puhemies, ongelma on kiintoisa seuraavasta näkökulmasta: on ilmeistä, että kyseinen Euroopan unionin politiikka synnyttää huomattavan kapinan Portugalissa, ja tästä syystä ensi viikonloppuna nuoret ja opettajat ryntäävät kaduille ilmaisemaan mieltään tätä politiikkaa vastaan. Portugalin työntekijöiden keskusjärjestö GCTP järjestää 19. maaliskuuta suurmielenosoituksen, joka on suunniteltu pidettäväksi Lissabonissa vastalauseena tätä yhteiskunnan vastaista politiikkaa kohtaan. Luonnollisestikin tämä heijastuu portugalilaisten käyttäytymiseen, koska maa on jo laman kourissa, ja työläisten ja ihmisten elinolosuhteet heikkenevät, eriarvoisuus pahenee entisestään ja myös köyhyys lisääntyy. Euroopan unioni, komissio ja neuvosto...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Marita Ulvskog
(SV) Arvoisa puhemies, asettamalla palkanalennusvaatimuksia komissio on heikentänyt työmarkkinaosapuolten neuvotteluoikeuksia ja sekä suorasti että epäsuorasti vaikuttanut palkanmuodostukseen, mikä nimenomaan ei kuulu komission toimivaltuuksiin. Tämä on suora hyökkäys työmarkkinaosapuolten vaikutusta vastaan ja vastoin perusoikeuskirjaa, joka sisältää oikeuden tehdä työehtosopimuksia.
Kyse ei ole yksittäisestä, pelkästään Irlantiin rajoittuvasta tapauksesta, vaan se toistuu aika ajoin. Puhumalla "yksikkötyökustannuksista" palkkojen sijaan komissio yrittää kiertää perustamissopimuksessa vahvistetut rajat. Euroopan komissio on yksinkertaisesti piirtänyt kartan uudelleen. Se on piirtänyt uuden kartan ja uusia säännöksiä, joissa jäsenvaltioilta ja työmarkkinaosapuolilta on otettu pois tehtäviä ja, kaikkien säännösten vastaisesti, niille on saneltu nämä asiat. Tästä kiistassa on kyse, ja se on vasta alkanut.
Toimimalla tällä tavalla Euroopan unioni liikkuu yhä kauemmaksi demokraattisesta perustasta ja legitiimiydestä, jotka muissa yhteyksissä tavallisesti ovat avainsanoja keskustellessamme Euroopan unionin tulevaisuudesta. Olemme kuulleet, että mukana on joitakin häiriköitä - myös tässä parlamentissa - jotka ovat jo alkaneet kalastella näillä ongelmallisilla vesillä. Se ei varmastikaan voi olla tarkoitus.
Cornelis de Jong
(NL) Arvoisa puhemies, vain hyvin harvat ihmiset Alankomaissa ovat tietoisia siitä, että me täällä Brysselissä keskustelemme heidän palkoistaan ja eläkkeistään. Todistamme tällä hetkellä Irlannin tapahtumia, mutta samanaikaisesti kuulen kaikenlaisia Euroopan unionin neuvoston esittämiä ehdotuksia palkkojen indeksoinnin poistamisesta ja työn tuottavuuden lisääntymiseen perustuvien palkankorotusten enimmäismäärän asettamisesta, jne.
Valitettavasti näytämme alituisesti kohtaavan syvän hiljaisuuden, kun on kyse minimipalkkaa koskevista eurooppalaisista standardeista tehtävistä sopimuksista, enkä ole myöskään kuullut ehdotuksia, joiden tarkoituksena olisi taata, että työntekijät voivat saada kannattavaa työtä tai että he voivat saada kokoaikatyötä urakkatöiden tai pätkäsopimusten sijaan. Olen huolissani tämänhetkisten keskustelujen vaikutuksesta tavallisiin ihmisiin, mutta olen myös huolissani Euroopan unionin imagosta. Näyttää todellakin siltä, että kiinnitämme ainoastaan huomiota rahoituslaitoksiin, keinottelijoihin ja suuryrityksiin. Arvoisa komission jäsen, aikooko komissio ryhtyä toimiin tämän imagon muuttamiseksi ja aikooko se varmistaa, että se nähdään toimielimenä, joka myös edustaa tavallisten ihmisten etuja?
Sylvana Rapti
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olette antaneet meille reseptin, jossa todetaan kaksi asiaa: ensinnäkin meidän olisi poistettava työehtosopimukset ja toiseksi meidän olisi pienennettävä minimipalkkaa entisestään.
Tämä on resepti, joka annetaan johdonmukaisesti kaikille potilaille. Yksi potilaista on Kreikka. Vierailitte hiljattain Kreikassa sosialistipuolueen järjestämässä tapahtumassa. Näitte ja tunsitte ihmisten keskuudessa vallitsevan tilanteen, ja kysyn teiltä seuraavaa: tuntuiko teistä, että resepti toimi Kreikan tapauksessa? Minä olin paikalla. Olen sosialistipuolueesta, joka parhaillaan istuu maan hallituksessa ja yrittää tehdä voitavansa saadakseen maan eroon oikeistohallitusten aiheuttamasta erittäin vaikeasta tilanteesta. Hallituksen on tehtävä myönnytyksiä työehtosopimuksia koskevassa kysymyksessä, ja sanon teille, että emme vielä ole nähneet tuloksia. Sanotte, että teette tämän kaiken eurooppalaisten kansalaisten hyväksi, mutta jos kuluttajille maksetaan matalia palkkoja, heille ei jää kulutettavaa eivätkä he tämän vuoksi pysty auttamaan kasvun vauhdittamisessa. Tiedätte minua paremmin, että kyseessä on noidankehä, koska tyrkytätte meille reseptiä, joka vain tuhoaa työntekijöiden arvokkuuden, reseptiä, jonka seurauksena on puutetta asianmukaisista ja elinvoimaisista työpaikoista. Pyydän teitä sisällyttämään yhteiskunnalliset indikaattorit taloudellisten indikaattoreiden rinnalle.
Jutta Steinruck
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, toisinaan minusta tuntuu, että teidän pitäisi kokeilla kaikkia näitä ratkaisuja komissioon, jotta voisitte nähdä, mikä vaikutus niillä todellisuudessa on eurooppalaisiin. Seuratessani puhettanne minulle jäi vaikutelma, että komissio todellakin istuu norsunluutornissa. Euroopan kansalaiset - työläiset, matalapalkkaiset ja eläkeläiset - maksavat todellisuudessa laskun, ja te tulkitsette lainsäädäntöä ja toimivaltuuksia aivan niin kuin haluatte.
Sain 19. lokakuuta viime vuonna vastauksen komissiolle esittämääni kysymykseen, jossa nimenomaan vahvistettiin, että minimipalkat ja palkat yleisesti ottaen kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltuuksiin. Vastauksessa ilmoitettiin tämä hyvin vaikuttavasti. Olkaa hyvä ja lukekaa tuo vastaus. En voi hyväksyä, että annatte minulle tällaisen vastauksen, kun se on hyvä asia työnantajien kannalta ja vaihdatte sitten suuntaa, kun uskotte, että asia on myönteinen toiselle osapuolelle. Tämä tekee eurooppalaisista todellakin hyvin tyytymättömiä. Jäsenkollegani mainitsi tämän juuri. Nakerratte osallistumisoikeutta. Heikennätte ammattiliittoja. Tämä ei ole keino, jolla pääsisimme kriisin ylitse, ja tiedätte sen varsin hyvin. Kriisin aiheuttajien on myös maksettava siitä.
(Aplodit)
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Arvoisa puhemies, talouskriisin ehtojen kohtaamilla mailla on taloudellisia vaikeuksia toteuttaa tekemiään sitoumuksia. Ei ole juuri epäilystä siitä, että maiden mahdollisuudet selvitä kriisistä eroavat toisistaan, ja tarvitaan keinoja, joiden avulla tasapainotetaan budjettia ja alennetaan budjettivajetta. Arvoisa komission jäsen, täytyykö meidän todellakin tehdä tämä heikoimmassa asemassa olevien kustannuksella? Onko Euroopan komission mielestä moraalisesti oikein painostaa hallituksia alentamaan minimipalkkaa, eläkkeitä tai muita sosiaalietuuksia? Komission jäsen, te esititte mielipiteenne Irlannin yhteisymmärryspöytäkirjasta. Haluaisin kuitenkin muistuttaa teitä siitä, että allekirjoititte samankaltaisen pöytäkirjan Latvian kanssa ja painostitte siinä Latvian hallitusta alentamaan jo ennestään matalia palkkoja. Latvian eläkkeitä alennettiin, mutta Latvian perustuslakituomioistuin totesi, että maan perustuslaki ei tätä salli, ja eläkkeet nostettiin entiselle tasolleen. Kun siis tehdään tällaisia päätöksiä ja allekirjoitetaan yhteisymmärryspöytäkirjoja, on välttämätöntä arvioida perinpohjaisesti niin oikeudellisia kuin sosiaalisiakin seurauksia.
Evelyn Regner
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Hahn, nyt esillä olevat ehdotukset aiheuttavat sen, että ripustetaan ikään kuin raskas reppu kaikkien niiden selkään, joilla on jo tarpeeksi vaikeaa, ja vaaditaan heitä juoksemaan entistä nopeammin tuo reppu selässään. Miten tämän on tarkoitus tapahtua? Ehdotukset hajautetuista palkkaneuvotteluista ovat epäoikeudenmukaisia, mielikuvituksettomia ja ne merkitsevät harhautustaktiikkaa, koska omaisuutta ja taloudellista keinottelua on niin vaikea verottaa, ja valtion- ja hallitusten päämiehet eivät onnistu saamaan makrotaloudellista koordinointia jaloilleen. Tässä asiassa parlamentti on jo asettanut hyvin erilaisen viitearvon äänestäessään tällä viikolla rahoitustoimien transaktioverosta.
Haluaisin muistuttaa teitä kaikkia Lissabonin sopimuksessa vahvistetusta sosiaalisen markkinatalouden periaatteesta. Minun käsitykseni sosiaalisesta markkinataloudesta on melko erilainen - siihen ei sisältyisi hajautettuja palkkaneuvotteluja, itse asiassa päinvastoin. Hajautetut palkkaneuvottelujärjestelmät ovat vastoin solidaarisuuteen perustuvaa palkkapolitiikkaa eivätkä ne johda rikkaiden ja köyhien välisen kuilun pienenemiseen vaan, päinvastoin, kuilu vain kasvaa. Toisin sanoen meidän olisi toteutettava päinvastaisia toimia.
Tästä syystä haluaisin painokkaasti toistaa sen, mitä kollegani Jutta Steinruck sanoi - emme voi toistaa tätä tarpeeksi usein: meidän on ryhdyttävä laajempiin toimiin kriisin syiden käsittelemiseksi, saada kriisin aiheuttajat maksamaan enemmän ja keskittyä heihin ongelmien ratkaisemiseksi, myös lainsäädännöllisin toimenpitein.
Elena Băsescu
(RO) Arvoisa puhemies, viittaan työn yksikkökustannusten ja tuottavuustasojen mukauttamiseen ja totean, että meidän olisi keskityttävä puite-ehtoihin eikä niinkään indikaattoreihin. Emme ilmeisesti pysty saavuttamaan tätä mukautusta. Tuottavuus riippuu ensisijaisesti tekijöistä kuten kasautunut pääoma, mikä on hyvin erilaista. Selvä ero voidaan nähdä Romanian ja Saksan välillä. Tämä johtuu talouspolitiikan laadullisista eroista aikojen saatossa. Tällaisia eroja ei voi todellakaan tasoittaa yhdessä yössä. Maani on tehnyt ponnisteluja eläkkeiden ja sosiaaliturvan uudistamiseksi. Tästä syystä haluaisin ehdottaa tämäntyyppisten säännösten sisällyttämistä kilpailukykyä koskevaan sopimukseen. Kannatan sitä, että eläkeiän ja väestörakenteen kehityksen välillä tarvitaan korrelaatiota. Johdonmukaisen ja realistisen eläkepolitiikan vaikutus julkiseen talouteen täytyy ottaa huomioon.
George Sabin Cutaş
(RO) Arvoisa puhemies, ymmärrän oikein hyvin toissijaisuusperiaatteen, mutta luulen, että eläkkeet eivät enää kuulu jäsenvaltioissa päätettäviin asioihin, koska niitä käsitellään Euroopan unionin tason keskustelussa. Keskustelemme eläkejärjestelmistä, jotka ovat kestämättömiä yhteisten haasteiden, kuten talouskriisin, ikääntyvän väestön ja alenevan syntyvyyden seurauksena. Sukupolvien välisen solidaarisuuden periaate saattaa vanhentua, koska kansalaiset pakotetaan maksamaan yksityisiä eläkemaksuja. Miten sitten käy niiden, joilla ei enää ole tarpeeksi aikaa maksaa näitä eläkemaksuja? Eurooppalaiset kansalaiset ovat myös riippuvaisia julkisista eläkkeistä. Romaniassa kansallinen bruttominimipalkka on noin 160 euroa. Tästä syystä luulen, että sijoittaminen yksityisiin eläkkeisiin tai säästöt ovat puhdasta fantasiaa. Minusta Euroopan komission on sitouduttava asiaan syvällisemmin ja ehdotettava Euroopan unioniin minimipalkkaa ja minimieläkettä. Ensimmäinen askel tähän suuntaan voisi olla eläkejärjestelmien vertailevan analyysin toteuttaminen.
Marisa Matias
(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, keskustelemme täällä palkoista ja ehdotuksista eläkeiäksi. Ehdotukset ovat vähintäänkin täysin epäoikeudenmukaisia. Ne ovat epäoikeudenmukaisia, koska niissä vaaditaan keinoja, jotka ovat jo, useammin kuin kerran, osoittautuneet epäonnistuneiksi. Tapahtumat Irlannissa, Kreikassa, Portugalissa, Espanjassa, ja kuka tietää kuinka monessa muussa maassa, sillä luettelo on loputon, ovat erilaisia kaikissa näissä maissa, mutta tietyt seikat ovat yhteisiä. Eräs yhteisistä asioistamme on ennennäkemätön työn arvon siirtyminen taloudelliseen pääomaan. Emme voi hyväksyä tätä. Toinen meitä yhdistävä asia on se, että työntekijöillä ja eläkeläisillä, jotka maksavat tästä kriisistä yhdessä epävakaissa työsuhteissa olevan työntekijäsukupolven kanssa, ei ole mitään takeita siinä yhteiskunnassa, jossa he elävät. Tästä syystä haluaisin lopettaa sanomalla, arvoisa puhemies, ettemme voi jatkaa tuomitsemalla ihmisiä köyhyyteen. Toivon todellakin...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Liisa Jaakonsaari
(FI) Arvoisa puhemies, kasvava eurooppalainen trendi on tälle hetkellä oikeistopopulismi, jonka keskeisin aines on EU-vastaisuus. Mistä tämä EU vastaisuus nyt kumpuaa? Se kumpuaa siitä, että sosiaalinen Eurooppa on jäämässä markkina-Euroopan jalkoihin. Kaikissa komission esityksissä tänä päivänä hyökätään joko palkka- tai eläkejärjestelmää vastaan. Koetaan, että palkkajoustoista olisi jonkinlainen apu. Ei ole apua, siitä päinvastoin seurauksena on deflaatio.
Arvoisa puhemies, on erittäin tärkeää, että kaikkeen lainsäädäntöön sidotaan pysyvä sosiaalilauseke niin, että sosiaalisen Euroopan idea nousee uudelleen esiin. On tärkeää huomata, että eläkeiät nousevat, jos työelämää kehitetään, mutta eläkeikiä ei pystytä nostamaan ylhäältä lainsäädännöllä.
Alfreds Rubiks
(LV) Arvoisa puhemies, Irlanti ei valitettavasti ole ainoa maa, eikä Kreikka myöskään ole ainoa maa. Latvia joutui ehkä ensimmäisenä tähän ahdinkoon, jonka pankkien toiminta aiheutti. Minimipalkkaa on alennettu Latviassa, ja se jää alle toimeentulotason. Eläkkeitä on leikattu, samoin kuin verovapaata minimimäärää. Ihmiset vastustavat tätä. Tänä aikana Latvia on menettänyt viidenneksen väestöstään, yksi viidesosa on muuttanut pois ja työskentelee ulkomailla. Kansainvälinen valuuttarahasto, jonka oli määrä pelastaa Latvia, asettaa ankaria ehtoja. Se antoi luvan käyttää rahaa pankkien pelastamiseen, hieman lisää rahaa mahdollista seuraavia pelastustoimia varten, mutta ei antanut lupaa ...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Frédéric Daerden
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ilmaista tukeni Proinsias De Rossalle. Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) Irlannille esittämät suositukset valitettavasti heijastavat korkeimman tason poliitikkojen keskuudessa yleistynyttä suuntausta, jonka mukaan eurooppalaiset työntekijät laitetaan maksamaan kriisistä, josta he eivät ole vastuussa.
Toisen esimerkin muodostaa komission vuosittainen kasvuanalyysi, jossa suositellaan laillisen eläkeiän nostamista elinajanodotteen mukaan. Parlamentti tuomitsi asian hiljattain eläkkeitä käsittelevästä vihreästä kirjasta laatimassaan mietinnössä. Lisäesimerkin tarjoaa ehdotettu kilpailukykyä koskeva sopimus, jossa kehotetaan poistamaan palkkojen inflaatioindeksi, myös omassa kotimaassani Belgiassa.
Tässä tilanteessa panen tyytyväisenä merkille ammattiliittojen osallistumisen asiaan, kuten esimerkiksi eilen Unkarissa tai 29. syyskuuta Brysselissä. Komission jäsenten olisi aika ottaa huomioon eurooppalaisten työntekijöiden välittämä viesti, jos he eivät halua suurentaa kuilua itsensä ja kansalaisten välillä, kansalaisten, jotka uskovat yhä vähemmän eurooppalaiseen hankkeeseen.
Johannes Hahn
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää kaikkia puheenvuoron käyttäneitä. Lupaan teille, että otamme ne kaikki vakavasti huomioon. Haluisin ensin sanoa muutaman sanan sosiaalisen vuoropuhelun tärkeydestä ja merkityksestä.
Tunnustamme kaikilta osin sosiaalisen vuoropuhelun ja rakentavien työmarkkinasuhteiden tärkeyden. Olemme koko ajan tehneet yhteistyötä työmarkkinaosapuolten kanssa niin Euroopan unionin tasolla kuin eri maissakin. Esimerkiksi komission jäsen Rehn tapasi henkilökohtaisesti Irlannin ammattiyhdistysten johtajia marraskuun alussa, ja saman tekivät komission, Euroopan keskuspankin ja IMF:n virkamiehet neuvotellessaan ohjelmasta marraskuun lopussa. He jatkavat sitoutumista työhön seuraavan tehtävän parissa huhtikuussa ja tulevissa tilanteissa. Muuten, toisin kuin on väitetty, komissio ei pakottanut Irlantia leikkaamaan minimipalkkoja tai sosiaalikuluja. Irlannin entinen hallitus esitteli kyseiset toimenpiteet jo itse sen kansallisessa elvytyssuunnitelmassa yhdessä muiden verotuksellisten ja rakenteellisten toimenpiteiden kanssa, joiden avulla pyritään vakauttamaan taloutta, lisäämään kasvua ja luomaan työpaikkoja.
Talouspolitiikan ehtojen perustan muodostavat Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EU) N:o 407/2010 oleva 3 artiklan 5 kohta ja unionin Irlannille myöntämästä rahoitustuesta annetussa neuvoston täytäntöönpanopäätöksessä 2011/77/EU oleva 2 artiklan 2 kohta. Nämä kumpikin puolestaan perustuvat Euroopan unionin toiminnasta annetun sopimuksen 122 artiklan 2 kohtaan. Pelkästään se seikka, että yhteisymmärryspöytäkirjan erityiset talouspoliittiset ehdot viittaavat erinäisiin sosiaalipolitiikkaan liittyviin asioihin, ei aseta säädöksen oikeudellista perustaa kyseenalaiseksi. 152 artiklan tai 153 artiklan 5 kohdan kanssa ei ilmeisesti ole ristiriitaa. 152 artikla on yleinen säännös, jossa ei poissuljeta mahdollista tarvetta ryhtyä erityistoimenpiteisiin, joilla on sosiaalisia seurauksia. Kyseisessä säännöksessä ei myöskään luoda työmarkkinaosapuolille subjektiivisia oikeuksia. 153 artiklan 5 kohta muodostaa rajoitteen niiden toimenpiteiden sisällölle, joita voidaan hyväksyä 153 artiklan, eli sosiaalipolitiikan, nojalla. Koska yhteisymmärryspöytäkirjaa ei ole hyväksytty 153 artiklan perusteella, kyseistä rajoitusta ei sovelleta.
Sosiaalipolitiikkaa käsittelevän 10. osaston säännöksiä ei voida sivuuttaa. Ne täytyy ottaa huomioon, mutta tämä ei tarkoita, ettei 153 artiklan 5 kohdan seurauksena maksuihin vaikuttavia toimenpiteitä voitaisi hyväksyä 122 artiklan perusteella. Toimenpiteet, jotka on hyväksytty 122 artiklan perusteella Irlantia varten, eivät sääntele ongelmia. Ne tarjoavat unionin avun myöntämiseen liittyviä ehtoja. Tämä on nimenomaisesti sallittu 122 artiklan 2 kohdassa. Tästä syystä myöntämisperiaatteeseen ei liity oikeudellista ongelmaa.
Yleisemmin ottaen talouspolitiikan ehtoja koskeva ongelma ei liity Euroopan unionin toimivaltuuksiin sosiaalipolitiikan tai palkkojen alalla. Ohjelman sisältämät ehdot kattavat laajoja politiikan aloja, ja useimpien osalta toimivalta kuuluu jäsenvaltioille. Ohjelman talouspoliittiset ehdot ovat yhdessä EU:n ja IMF:n kanssa sovittuja jäsenvaltioiden sitoumuksia toimenpiteistä, joihin jäsenvaltiot ryhtyvät EU:n/IMF:n myöntämän rahoituksen vastineeksi.
Loppuhuomautuksena komissio on tunnustanut täysin, että kaikkiin taloudellisen tuen ohjelmiin luonnollisesti liittyy sosiaalisia seurauksia. Ohjelmaan liitettyjen talouspoliittisten ehtojen keskeisenä tavoitteena on kuitenkin välttää paljon vakavampia sosiaalisia seurauksia, kun maa saatetaan takaisin kestävän kasvun ja työpaikkojen luonnin tielle.
Proinsias De Rossa
(EN) Arvoisa puhemies, minun täytyy pyytää teidän apuanne sen tunnistamiseksi, kun komission jäsen on läsnä tässä parlamentissa ja sanoo, että yhtäältä Irlantia ei ole pakotettu alentamaan minimipalkkaansa tai sosiaaliturvaansa ja sanoo sitten, että sopimus on ehto, että nämä ovat avun saamisen ehtoja - eikö tämä on perustavaa laatua oleva ristiriita ja harhaanjohtava ...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Puhemies
(ES) Anteeksi, jäsen De Rossa, tiedätte, että arvostan teitä ja pidän teistä, mutta emme voi avata keskustelua uudelleen. Mielipidettänne asiasta kunnioitetaan, kuten pitäisi kunnioittaa myös komission jäsenen mielipidettä, ja kunkin meistä on käsiteltävä tämän mahdollisesti aiheuttamia ristiriitaisuuksia.
Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Silvia-Adriana Ţicău
Eurostatin tammikuussa 2011 julkaisemien lukujen mukaan kuukausittainen minimipalkka vaihteli Bulgarian 123 eurosta ja Romanian 157 eurosta Luxemburgin 1 758 euroon. 27 jäsenvaltiosta 20 valtiossa minimipalkka on vahvistettu lailla tai kansallisella toimialojen välisellä sopimuksella. 11 jäsenvaltiossa minimipalkka on 100-400 euroa, viidessä jäsenvaltiossa se on 550-950 euroa ja kuudessa jäsenvaltiossa summa on yli 1 100 euroa kuukaudessa.
Sisämarkkinoiden kehitys ja vahvistuminen tarjoavat yrityksille pääsyn yli 500 miljoonan kuluttajan muodostamille markkinoille. Minimituloerojen säilyttäminen jäsenvaltioiden välillä muodostaa kuitenkin esteen, jonka vuoksi eurooppalaiset yritykset eivät saavuta eurooppalaisia kuluttajia ja kuluttajat eivät saa korkealaatuisia tuotteita ja palveluja. Pidän sosiaalista vuoropuhelua erityisen tärkeänä, sillä sen avulla varmistetaan sosiaalinen oikeudenmukaisuus ja ihmisarvoinen elintaso kaikille Euroopan unionin kansalaisille.
Kehotamme komissiota ja jäsenvaltioita takaamaan saman palkan samasta työstä sisäisillä työmarkkinoilla, työntekijöiden vapaata liikkumista estävien rajojen poistamisen ja pyydämme tutkimaan mahdollisuutta tarjota lakiin tai työehtosopimusneuvotteluihin perustuvan minimipalkan, jolla eurooppalaisille kansalaisille taattaisiin ihmisarvoinen elintaso.
