Hållbarhetsbehandlad mjölk avsedd som livsmedel - Den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter - Ytterligare bestämmelser för den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatt om
betänkandet av Elisabeth Jeggle, för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, om förslaget till rådets direktiv om ändring av direktiv 2001/114/EG om vissa former av hållbarhetsbehandlad, helt eller delvis dehydratiserad mjölk avsedd som livsmedel - C6-0083/2007 -,
betänkandet av Elisabeth Jeggle, för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, om förslaget till rådets förordning om ändring av rådets förordning (EG) nr 1255/1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter - C6-0084/2007 -, och
betänkandet av Elisabeth Jeggle, för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, om förslaget till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 2597/97 om ytterligare bestämmelser för den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter med avseende på konsumtionsmjölk - C6-0085/2007 -.
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag vill inleda med att tacka parlamentet, utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling och framför allt föredraganden Elisabeth Jeggle för detta konstruktiva betänkande om minimjölkpaketet.
Paketet innehåller ändringar av tre rättsakter. Det första gäller direktivet om hållbarhetsbehandlad mjölk där vi nu tillåter standardisering av proteinhalten, helt i linje med Codex-normerna. Härigenom tillgodoses en mångårig begäran från mejeriindustrin och mjölkpulverexportörerna, och deras ställning gentemot konkurrenterna i tredjeländer förbättras avsevärt.
Inte bara industrin och handeln utan även mjölkproducenterna - våra jordbrukare - kommer att gynnas, för denna standardisering av proteinhalten kan öka mjölkens värde. Den ökade tillgången på proteiner kommer dessutom mycket väl att tas i anspråk av den förväntade stora efterfrågan. Jag välkomnar ert fulla stöd för detta förslag.
Det andra förslaget gäller den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter. Här föreslår vi en lång rad anpassningar som Europaparlamentet har gett sitt fulla stöd. Bland annat föreslås en sänkning av interventionspriset för skummjölkspulver, som en matematisk konsekvens av den lägre proteinhalten till följd av standardiseringen. Vidare föreslås att systemet med ett utlösningspris i varje medlemsstat inom interventionssystemet för smör slopas. Ytterligare förslag är slopande av nationella kvalitetsklasser för smör som ett kriterium för stödberättigande, slopande av det föråldrade stödet för avsättning för militärstyrkor och slopande av obligatorisk användning av importlicenser.
Ert ändringsförslag om att bibehålla den privata lagringen av grädde och skummjölkspulver är något överraskande, eftersom dessa system aldrig använts i praktiken och kan betraktas som föråldrade. Dessutom behålls privat lagring av smör, så det är egentligen inte nödvändigt att behålla systemet för grädde.
När det gäller era ändringsförslag om skolmjölkssystemet är vi på samma våglängd. Som vi har föreslagit kommer systemet att förenklas genom att ett enhetsstöd införs. GD Jordbruk och landsbygdsutveckling har redan undersökt de olika möjligheterna att se över skolmjölkssystemet och har uppmanat medlemsstaterna att komma med förslag till hur systemet kan förbättras och omfatta fler produkter. Förändringarna av systemet till följd härav kommer snart att läggas fram i Förvaltningskommittén för mjölk. Jag hoppas att parlamentet, rådet och kommissionen snart kan nå en överenskommelse om en höjning av nivån för skolmjölken med 18,15 euro per 100 kg.
När det gäller ert ändringsförslag om att införa en mjölkfond för att finansiera ett omstruktureringsprogram vill jag understryka att förslagen i minimjölkpaketet egentligen inte syftar till omstrukturering. Jag har därför mycket svårt att se sambandet mellan dessa grundläggande tekniska bestämmelser och förenklingsåtgärder och ett påstått behov av att inrätta en ny budgetpost för en mjölkfond. Diskussioner om behovet av lämpliga åtgärder för mjölksektorn bör äga rum mot bakgrund av de kommande diskussionerna om hälsokontrollen och de olika diskussioner vi kommer att ha om den gemensamma jordbrukspolitikens framtid.
Den tredje rättsakten gäller liberalisering av marknaden för konsumtionsmjölk, och även här konstaterar jag att vi är på samma våglängd. Förslaget att slopa toleransmarginalen för fetthalten på 0,2 procent verkar acceptabelt. Ni föreslår också en hänvisning till direktiv 2000/13/EG. Jag vill upplysa er om att detta direktiv gäller automatiskt.
På det hela taget noterar jag alltså med glädje att våra synpunkter överensstämmer. Tack för allt ert arbete. Jag ser fram emot att fortsätta vår diskussion i kväll.
Elisabeth Jeggle  
föredragande. - (DE) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Alla talar om hur bra och stabil marknadssituationen för mjölk och mjölkprodukter är för närvarande och de höjda mjölkpriser som detta leder till. Den höjning av mjölkpriserna som jordbrukarna så väl behövde ger emellertid nytt bränsle åt diskussionen om den mycket omtvistade frågan om kvoter.
I dag vill jag diskutera minimjölkpaketet, och jag börjar med att ta tillfället i akt att tacka kommissionsledamoten och hennes kolleger för det goda samarbetet. De har lagt fram tre bra och väl övervägda förslag, och parlamentet lägger därför fram få ändringsförslag. Jag anser däremot att våra ändringsförslag ger några tankeställare och hoppas att kommissionen och rådet kommer att stödja dem på samma sätt som utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling har gjort.
Det första meddelande som lades fram av kommissionen innehåller ändringsförslag till rådets direktiv om vissa former av hållbarhetsbehandlad, helt eller delvis dehydratiserad mjölk avsedd som livsmedel. I detta meddelande föreslår kommissionen en standardisering av proteinhalten till en minimihalt på 34 procent, uttryckt som fettfri torrsubstanshalt. Denna standardisering kommer att ge EU-producenterna möjlighet att konkurrera på samma villkor med producenterna i tredjeländer. Denna förenkling av den internationella handeln är välkommen och är också ett av skälen till att utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling antog detta betänkande utan ändringsförslag och med bara en röst mot.
En sådan standardisering sparar pengar, vilket är skälet till att jag i det andra betänkandet föreslår ett mjölkfondsomstruktureringsprogram för att se till att mjölksektorn kan behålla eventuella sparade pengar. Kommissionens förslag om ändring av förordningen om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter innehåller ett antal viktiga tekniska anpassningar, som även de helt klart kommer att leda till förbättringar.
För det första kommer interventionspriset för skummjölkspulver att sänkas med i genomsnitt 2,8 procent. Genom att slopa det utlösande systemet för smörintervention, slopa de nationella kvalitetsklasserna för smör och införa en enhetlig kvalitetsklass, slopa militärstyrkors möjlighet att köpa smör till nedsatta priser och gå ifrån obligatorisk användning av importlicenser minskar vi byråkratin.
Jag motsätter mig emellertid bestämt att privat lagring av grädde och skummjölkspulver ska avskaffas. Detta instrument utgör ett säkerhetsnät, och jag anser att vi bör diskutera den här frågan inom ramen för hälsokontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken och inte i samband med minimjölkpaketet. Förutom detta är förslaget om att införa ett enhetsstöd för skolmjölk utan tvivel lämpligt. Med tanke på den näringsmässiga vikten av skolmjölk bör stödet till produkter som omfattas av denna förordning ökas avsevärt, från 16,11 euro per 100 kg till 18,15 euro per 100 kg. Det finns också ett trängande behov av att bredda produktsortimentet.
En hel del fantastiska nya mjölk-, kvark- och yoghurtprodukter finns nu tillgängliga, som kan tillgodose alla smakriktningar, och genom att införa innovativa skolmjölksprogram skulle vi kunna väcka barnens nyfikenhet på dessa produkter, och samtidigt bidra till en sund kosthållning. De förväntade 117,3 miljoner euro i besparingar till följd av standardiseringen av protein för perioden 2008-2013 eller eventuella ytterligare besparingar inom den gemensamma organisationen av mjölkmarknaden bör utnyttjas för att komplettera och stödja reformen av mjölksektorn. Jag är villig att diskutera även detta inom ramen för debatten om hälsokontrollen.
Dessa åtgärder är avsedda att underlätta vårt föreslagna mjölkfondsomstruktureringsprogram. Medlen skulle kunna användas för säljfrämjande åtgärder och näringsdeklarationsåtgärder och även för ytterligare kompletterande åtgärder, t.ex. modernisering av mjölkproduktion som bedrivs under svåra förhållanden och i bergsområden. Utskottet antog detta andra betänkande enhälligt.
Det tredje betänkandet handlar om konsumtionsmjölk och innehåller förslag om att införa en mer flexibel definition av detta begrepp. I den befintliga förordningen finns tre kategorier av konsumtionsmjölk som produceras och saluförs i gemenskapen. Dessa kategorier är skummjölk (högst 0,5 procent fett), mellanmjölk (1,5-1,8 procent fett) och helmjölk (minst 3,5 procent fett).
Kommissionens förslag om att det ska vara tillåtet att producera och saluföra konsumtionsmjölk som inte kan underordnas i en av dessa tre kategorier om det i märkningen finns tydliga och läsbara uppgifter om fetthalt är lämpligt. Denna liberaliseringsåtgärd kommer inte bara att innebära att nationella övergångsundantag kan avskaffas utan ökar även konsumenternas valmöjligheter, vilket även skulle bidra till att handeln med mjölkprodukter på den inre marknaden stimuleras.
För att undvika osäkerhet bör mjölkfetthalten tydligt anges i procent på förpackningen omedelbart i samband med produktbeskrivningen. Däremot anser jag inte att det är nödvändigt att tillåta en toleransmarginal på +/-0,2 procent för angivande av fetthalt, eftersom detta inte skulle göra informationen tydligare utan snarare skulle hindra genomförandet.
Dessa två ändringsförslag och detta tredje betänkande antogs även de enhälligt i utskottet. Med tanke på den tydliga ståndpunkt som utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling har intagit är jag säker på att hela minimjölkpaketet kommer att stödjas av en klar majoritet även under morgondagens omröstning i plenum.
Jag kan emellertid inte godta ALDE-gruppens tre ändringsförslag. De bidrar inte till att väsentligt förbättra betänkandet. Det tredje ändringsförslaget handlar endast om skolmjölk, vilket strider mot vår linje, nämligen att förbättra försäljningen av hela produktsortimentet. Därför måste jag tyvärr förkasta även detta ändringsförslag.
Jag riktar ett varmt tack till alla kolleger i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling och i gruppen. Jag tackar dem för deras förtroende och för de goda arbetsrelationerna.
Struan Stevenson
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill till att börja med gratulera Elisabeth Jeggle till hennes tre betänkanden - minimjölkpaketet. Det stod klart redan från början att det rådde allmän enighet om hennes betänkanden, och det framgick också av kommissionsledamotens anförande. Ledamöterna bad om denna debatt för att kunna diskutera de större frågor som rör den europeiska mejeriindustrin, och det är vad jag också vill.
Fram till alldeles nyligen var de mjölkproducerande gårdarna styvbarnet inom den brittiska jordbruksindustrin. På grund av tvivelaktiga ekonomiska metoder, som gör det möjligt för snabbköpen att pressa ned mjölkpriset till 17 pence per liter och sedan sälja mjölken vidare till allmänheten för 50 pence per liter, tvingades många av våra mjölkproducenter att upphöra med sin verksamhet. Det är värt att minnas att redan ett mjölkpris på 50 pence per liter innebär att mjölken kostar hälften så mycket som buteljerat vatten i våra snabbköp, och med vattenflaskor behöver man inte tänka på kalvning eller veterinärvård.
Fram till nyligen var det, av EU:s 27 medlemsstater, endast Slovakien, Estland, Ungern och Litauen som hade lägre mjölkpriser än Storbritannien, och följden har blivit att vi i min valkrets i Skottland förlorat omkring 500 mjölkproducenter under de senaste fem åren. Det finns i dag uppskattningsvis 1 400 mjölkproducerande gårdar kvar i Skottland - det är allt. I hela Storbritannien räknar man med att en mjölkproducent lämnar industrin varje dag.
I dag har de globala spannmålspriserna - i synnerhet priset på vete - nästan fördubblats och tvingat upp foderpriset, och samtidigt utsätts den produktiva jordbruksmarken för ett ökat tryck från biobränsle och andra industrigrödor. Först i detta läge har en del snabbköp till slut börjat frukta att mjölkbrist faktiskt skulle kunna uppstå och därför börjat betala mjölkproducenterna ett något högre pris. Mjölkbönderna har äntligen börjat se ljuset i slutet av tunneln, och de får åtminstone mer än produktionskostnaden för sin handelsvara.
Rosa Miguélez Ramos
för PSE-gruppen. - (ES) Herr talman! Även jag vill börja med att tacka föredraganden för hennes utmärkta arbete som har lett till att vi alltid har känt oss väl till mods med hennes förslag. Jag vill även tacka henne speciellt för att hon godtog det muntliga ändringsförlag som jag lade fram om skolmjölksprogrammet.
Samtidigt vill jag emellertid upprepa min kritik mot att man går vidare med denna minireform när den stora reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter planeras till nästa år och ”hälsokontrollen” av den gemensamma jordbrukspolitiken kommer att genomföras i november. Vi vet uppenbarligen inte om detta kommer att ha några konsekvenser för sektorn ännu, fru kommissionsledamot.
Men i dag, och Struan Stevenson förklarade detta, för verkligheten oss i en annan riktning. Priskrisen i jordbruksproduktionen har återupplivat debatten om frågan om jordbrukets livsmedelsproduktion i EU.
Min bedömning av mjölkkrisen skiljer sig från er. Enligt min mening är den huvudsakliga orsaken till höjningarna av mjölkpriset inte den ökade konsumtionen i Asien utan låg produktion i gemenskapen. Produktionen förra säsongen var faktiskt den lägsta under de senaste 15 åren.
En del organisationer anser att EU sannolikt kommer att behöva ytterligare tusen miljoner liter per år för att tillgodose sina behov. En sak är säker, i dag är konsumenterna bestörta över prishöjningarna på basprodukter, och jordbrukarna i sin tur är bestörta över priset på kreatursfoder.
Även om jag precis som ni anser att produktionen av biobränslen varken är grunden eller huvudorsaken till prishöjningarna får vi inte låta oss luras, det finns andra. Varken ett minskat arealuttag eller en minskning av mark i träda kommer att vara tillräckligt för att stabilisera priserna.
Kommissionen bör vara mycket vaksam inför andra typer av pågående spekulationer, som spekulationerna på aktiemarknaderna. Stora grupper kommer enkelt att kunna vältra över prishöjningarna på råvaror på konsumenterna, i själva verket gör de redan detta, men det är mycket svårare för lokala producenter att göra det, och därför kommer höjningarna att straffa de svagare små och medelstora företagen mest av alla.
Som Struan Stevenson just har påpekat avspeglas inte höjningarna i det pris som jordbrukarna tar ut. De skyller skillnaden mellan det pris som betalas till dem och det pris som konsumenten betalar på en gemensam jordbrukspolitik som bygger på att främja arealuttag.
Eftersom det nu förhåller sig så, fru kommissionsledamot, skulle jag råda er att inte komma hit och tala om för oss att avskaffandet av kvoterna kommer att genomföras gradvis.
Låg moral bland jordbrukarna, som känner osäkerhet inför framtiden när det gäller något som de såg som sitt eget, som en fast egendom, nämligen kvoterna, som kommer att slopas inom kort, är ett av hindren för att gjuta nytt liv i EU:s mjölkproduktion. Detsamma gällde den kraftiga sänkningen av mjölkpriserna på sin tid, som ledde till att många producenter gick över till mer vinstgivande men mindre arbetsintensiva grödor. Dessa producenter kommer inte längre att kunna dra fördel av prishöjningen.
Mjölkböndernas ansträngande arbete förvärras ytterligare genom svårigheterna med att erhålla kvoter, få tag på boskap ... Visste ni att europeiska mjölkproducenter för närvarande måste resa till länder som Kanada eller Förenta staterna för att hitta mjölkkor eftersom det inte finns några mjölkkor att köpa på gemenskapsmarknaden?
Med tanke på allt detta vill jag be er att reagera, och jag är säker på att ni kommer att göra detta, på ett lämpligt sätt på dessa nya omständigheter som var otänkbara för bara tolv månader sedan och vars konsekvenser för jordbrukets livsmedelsproduktion vi måste börja diskutera.
Enligt min mening ska vi inte bara hoppas, vilket jag har läst i er blogg, att EU-jordbrukarnas konkurrenskraft på världsmarknaderna inte kommer att påverkas alltför allvarligt, utan i stället reagera snabbt för att förhindra att så blir fallet.
Kyösti Virrankoski
för ALDE-gruppen. - (FI) Herr talman! Först vill jag tacka föredraganden Elisabeth Jeggle för hennes utmärkta betänkanden. Mjölk är ett av de viktigaste områdena i jordbruksproduktionen. Det är ännu viktigare med tanke på att köttproduktionen i hög grad är beroende av de kalvar som produceras inom mejerisektorn. Mjölkproduktionen är också synnerligen passande för områden där de naturliga förhållandena är som svårast. Mjölkproducenterna i norra Europa kan till exempel effektivt utnyttja att åkerjorden där är en utmärkt källa till grovfoder, som även gör produktionen motståndskraftig mot regn, frost och andra ogynnsamma naturliga förhållanden.
De förslag som vi behandlar kommer att bidra till att förenkla EU-lagstiftningen om mejeriindustrin. Kvalitetsklassystemet för smör kommer att förenklas, strikt klassificering efter fetthalt kommer att slopas, stödet till skolmjölk görs oberoende av mjölkprodukternas fetthalt och interventionssystemet kommer att förenklas. Dessa åtgärder förefaller vara positiva, och jag vill tacka kommissionsledamot Mariann Fischer Boel för dessa reformer.
Den stora frågan är den övergripande reform av mjölksektorn som kommer att genomföras inom en snar framtid i samband med hälsokontrollen, halvtidsöversynen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Den viktigaste frågan i det här sammanhanget är mjölkkvoterna.
Den nuvarande balansen i mjölkproduktionen har åstadkommits tack vare mjölkkvoterna. Det är på grund av mjölkkvoterna som smörberget på 1 300 miljoner kilo, som vi fortfarande drogs med i slutet av 1980-talet, har smält bort samtidigt som det har varit möjligt att garantera konsumenterna en trygg försörjning och ett mångsidigt utbud av jordbruksprodukter. En förutsebar ram inom vilken mjölkproducenterna kan utveckla produktionen har också inrättats.
Enligt min åsikt är det EU:s skyldighet att garantera sådana förutsebara ramar för mjölkproduktionen även i framtiden. Detta är viktigt eftersom de nödvändiga investeringar som görs omfattar tidsperioder som sträcker sig över årtionden, och detta är enorma summor för familjejordbruken. Dessutom är regleringen av produktionen en långsam process eftersom det tar omkring två år innan en ko blir produktiv. Därför ligger det i både konsumenternas och producenternas intresse att fortsätta med mjölkkvoterna. Om kvoterna slopas kommer det att innebära att de investeringar som jordbrukarna har gjort när de har köpt kvoter och därmed har stabiliserat produktionsförhållandena kommer att vara bortkastade. Med reservation för dessa påpekanden stöder vi de framlagda betänkandena.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
för UEN-gruppen. - (PL) Herr talman, fru kommissionsledamot! När jag får ordet i denna debatt vill jag uppmärksamma följande frågor: för det första stöder jag föredragandens förslag om att de besparingar som görs till följd av denna reform, dvs. ett belopp på 117 miljoner euro, kan användas för att inrätta en mjölkfond.
För det andra bör medlen ur denna fond i första hand anslås för de mjölkproducenter och mjölkbearbetningsföretag som måste omstrukturera sina gårdar eller rörelser till följd av den ökande marknadsliberaliseringen. Medlen bör även användas för att främja konsumtionen av mjölk och mjölkprodukter, och i synnerhet för att öka det finansiella stödet för att leverera mjölk och mjölkprodukter till skolorna.
För det tredje förtjänar kommissionens förslag om att gå ifrån de tre mjölkkategorier som har marknadsförts hittills, dvs. skummjölk, mellanmjölk och helmjölk, även vårt stöd. Till följd av detta kommer det att bli möjligt att marknadsföra mjölk med vilken fetthalt som helst, på villkor att detta anges tydligt på förpackningen.
Jag stöder de lösningar som läggs fram i Elisabeth Jeggles betänkanden, men vill emellertid påminna kommissionsledamot Mariann Fischer Boel om att det krävs en seriös debatt om frågan om beloppen för de mjölkproduktionskvoter som är i kraft i EU och deras framtid, eftersom de är påtagligt orättvisa, särskilt för de nya medlemsstaterna. Fru kommissionsledamot, ni lovade oss denna debatt när ni svarade på min fråga om detta ämne, som ställdes till kommissionen i oktober 2006.
Ett land som Polen med 38 miljoner invånare har en kvot på cirka 9 miljoner ton, vilket ger 0,23 ton per invånare, medan denna mängd är 0,33 ton i Tyskland, 0,39 ton i Frankrike och så mycket som 0,67 ton i Nederländerna. Polen, som redan nu har utmärkta möjligheter att utveckla mjölkproduktionen och bara tre år efter EU-anslutningen är mycket nära maxgränsen, kan inte utveckla produktionen ytterligare. Detta har en mycket negativ effekt på lönsamheten för de gårdar som har specialiserat sig på mjölkproduktion.
Alyn Smith
för Verts/ALE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag är inget undantag i denna debatt utan vill också på min grupps vägnar gratulera föredraganden för ett utmärkt arbete. Hon har faktiskt lyckats med den rätt så ovanliga bedriften att göra alla i stort sett nöjda. Jag vill också berömma kommissionen för att man tar itu med detta före hälsokontrollen, för det är ett utmärkt arbete som skulle ha gjorts för länge sedan.
Jag ska sammanfatta vår egen syn på de första kommentarerna från informationsmötet med National Farmers' Union of Scotland. De föreslagna ändringarna får inte nödvändigtvis några direkta konsekvenser för jordbrukarna, men de kommer att leda till förenkling, kostnadsbesparingar och effektivitetsvinster längre fram i kedjan. Allt detta kommer att förbättra mejerisektorns konkurrenskraft och bör därför ge jordbrukarna en indirekt fördel på marknaden.
Enligt min mening bör särskilt förenklingen av skolmjölkssystemet välkomnas. Finns det något bättre sätt att uppnå så många syften i fråga om jordbruk, ekonomi och hälsa än att uppmuntra Europas barn att konsumera mjölk och mjölkprodukter? Uppriktigt sagt skulle systemet för länge sedan ha gjorts mer logiskt.
I mitt beröm för detta paket måste jag instämma med min skotske - om än inte politiske - kollega Struan Stevenson, som pekar på det uppenbara problemet med de låga priser som jordbrukarna fortfarande måste stå ut med. Försörjningskedjan är nämligen nära att kollapsa, och alltför många aktörer på marknaden missbrukar sin ställning. Vi från kommissionen och parlamentet som är här i kväll har gjort vad vi kan för att förenkla systemet. Vi skulle lika gärna kunna fråga oss varför det var så komplicerat från början, men vi har gjort vad vi skulle i kväll. Nu måste konkurrensmyndigheterna på nationell nivå och EU-nivå ingripa kraftfullt till förmån för jordbrukare som, på grund av det missbruk av dominerande ställning som framför allt snabbköpen faktiskt ägnar sig åt, fortfarande bara får en struntsumma för sina kvalitetsprodukter. Som kommissionsledamoten säger är hälsokontrollen ett bra tillfälle, för innan EU vidtar åtgärder mot de uppenbara problemen kommer alla goda insatser, t.ex. detta paket, att fortsätta att överskuggas och drunkna i larmet.
Ilda Figueiredo
för GUE/NGL-gruppen. - (PT) I stort sett instämmer vi i Elisabeth Jeggles förslag i de tre betänkanden som hon har lagt fram, särskilt förslaget om att använda budgetbesparingarna för att inrätta ett omstruktureringsprogram som kan användas för säljfrämjande åtgärder och näringsdeklarationsåtgärder för mjölk och mjölkprodukter.
Vi anser likaså att det är viktigt att utvidga omfattningen och förbättra kvaliteten på skolmjölksprogrammet genom att utöka det produktsortiment som får ingå i systemet, så att det fungerar som ett verkligt verktyg för att främja konsumtion av mjölk och mjölkprodukter, att produkterna är mer i linje med barns och ungdomars smak och att vederbörlig hänsyn tas till näringsaspekten och vikten av en välbalanserad kost.
Vi instämmer även i att bestämmelserna om märkning av konsumtionsmjölk måste vara mycket tydliga, eftersom vi anser att det är helt riktigt att information om fetthalten ska finnas med i den så kallade produktbeskrivningen.
Avslutningsvis en kommentar om de tider vi lever i, när mjölkproduktionen inte kan tillgodose det rådande behovet till följd av att mindre lönsamma jordbruksföretag och mjölkproducenter måste stödjas och mjölkbidragen måste höjas i de områden där behoven är som störst. Detta gäller särskilt Portugal, med hänsyn till att mjölkproduktionen på öarna i den självstyrande regionen Azorerna till exempel kan ökas utan att utöka kreatursbestånden, och detta är en ytterst avlägsen region där förhållandena för mjölkproduktion är utmärkta.
Peter Baco
(SK) Inom ramen för den ”minimjölkreform” som diskuteras vill jag särskilt betona att det är viktigt att under detta sammanträde anta ändringsförslagen 5 och 7 till förordningen om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter. Genom ändringsförslag 5 införs ett enhetsstöd på 18,15 euro per 100 kg för all mjölk i skolmjölksprogrammet. Det råder inga tvivel om att vi genom att öka stödet och förenkla systemet kommer att kunna nå målen att garantera en hälsosam kost och bekämpa fetma bland unga.
I ändringsförslag 7 anges de huvudsakliga målsättningarna för mjölkfondsomstruktureringsprogrammet. Målen för detta program, t.ex. att förbättra åtgärderna på området för näringslära och öka mjölkkonsumtionen samt modernisera mjölkproduktionen i till exempel bergsregioner, är en drivfjäder, särskilt för de nya medlemsstaterna. När allt kommer omkring har de nya medlemsstaterna upplevt oerhört stora minskningar på mer än 50 procent av mjölkproduktionen och antalet nötkreatur under de senaste åren.
Tyvärr har även mjölkkonsumtionen minskat till följd av detta, till under de mängder som rekommenderas av läkarna, särskilt bland barn. Genom att anta dessa tre betänkanden kan parlamentet bidra till att balansera konsumtionen och produktionen av mjölk i samtliga medlemsstater.
Agnes Schierhuber
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag instämmer i föredragandens tack eftersom jag anser att det överväldigande stödet i utskottet tillräckligt tydligt visar vilket bra arbete som har genomförts här.
Minimjölkpaketet är ett viktigt steg, inte bara för EU:s jordbrukare och mjölksektor, utan framför allt för att främja mjölk som ett inslag i kosten.
En välbalanserad kost är särskilt viktig för barn, och i detta sammanhang fyller mjölk och mjölkprodukter en mycket viktig funktion. Våra barns sunda utveckling avgörs av tillgången till hälsosamma livsmedel, som lokala mjölkprodukter. Därför är det ytterst viktigt att främja mjölk och alla de olika mjölkprodukterna, från yoghurt till milkshake och fettsnåla produkter, som barn och skolbarn tycker så mycket om.
Ett skäl till att det är så viktigt att främja försäljningen av mjölk och mjölkprodukter är att det står alltmer klart att dålig kost leder till ett ökande antal hälsoproblem även bland oss européer. Reklambudgeten i minimjölkpaketet kommer att bidra till att öka allmänhetens medvetande, vilket i sin tur kommer att gagna hela befolkningen.
Det är viktigt att se till att de besparingar som görs till följd av reformen stannar kvar inom mjölsektorn. Till sist vill jag påpeka att de direkta produktionspriser som betalas till jordbrukarna äntligen stiger, även om detta sannerligen inte beror på att vi nu producerar bioenergi, utan främst är resultatet av miljökatastrofer och förbättrade marknadsvillkor både inom och utanför EU, dvs. i tredjeländer.
Bernadette Bourzai
(FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill börja med att gratulera Elisabeth Jeggle till hennes utmärkta arbete. Jag stöder särskilt hennes invändningar mot slopandet av privat lagring av grädde och skummjölkspulver och önskemålet om att införa ett enhetsstöd för mjölk som distribueras till skolor.
Liksom några av mina kolleger vill jag emellertid särskilt nämna det rådande underskottet på mjölk, som helt klart inte bara beror på en ökning av den globala efterfrågan, utan även på en minskad tillgång som enligt min mening var väntad, eftersom den var förutsebar. På grund av reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och de sänkta priser som betalas till mjölkproducenter har ett antal jordbrukare, till exempel i Frankrike, gjort sig av med en del av sina mjölkkor och inriktar sig mer på nötkött och kalv, eller så har de, vilket till exempel förekommer i Tyskland, upphört helt med boskapsuppfödning och odlar spannmål i stället. Till följd av detta har Frankrike 100 000 färre mjölkkor än vad som krävs för att fylla landets kvot, och EU behöver en miljard liter mjölk för att tillgodose efterfrågan inom unionen. Denna brist har redan, och kommer att fortsätta att ha, en allvarlig inverkan på mjölkpriserna och därmed även på priserna på övriga mjölkprodukter och flera andra livsmedelsprodukter. Förutom dessa ökningar kommer priset på andra baslivsmedel som spannmål och kött att öka till följd av de stigande priserna på djurfoder. Detta kommer uppenbarligen att innebära ytterligare svårigheter för konsumenterna.
Jag anser därför att det är nödvändigt att införa ett prisstabiliseringsinstrument. Det är särskilt viktigt att bygga upp ytterligare förråd så snabbt som möjligt för att göra marknaden säkrare, höja det mjölkpris som betalas till producenterna och uppmuntra dem att fortsätta med och utöka produktionen, att hjälpa dem att hantera ökningen av djurfoderpriserna, ge mer stöd åt marknadsförings- och distributionskanaler, öka EU:s mjölkproduktionskvoter så snabbt som möjligt och utvärdera den gemensamma organisationen av mjölkmarknaden inom ramen för 2008 års översyn av den gemensamma jordbrukspolitiken, mot bakgrund av den rådande bristen och innan man börjar överväga att avskaffa mjölkkvoterna till 2015.
Slutligen vill jag uppmärksamma den till och med ännu svårare situationen för mjölkproducenter i bergsområden, de producenter som jag företräder. Deras produktionskostnader är högre och försörjningen är svårare. Dessutom ställs de i vissa länder, t.ex. Frankrike, inför en minskning av det uppsamlingsstöd som uppväger en del av de extra kostnaderna för uppsamling i bergsområden. Mjölkproduktionen är en av de sektorer som bidrar mest till markbevarande och markplanering, särskilt i problemområden. Jag hoppas därför att bergsområdenas särskilda problem kommer att beaktas på lämpligt sätt i framtida debatter om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och den nya jordbrukspolitiken.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot! ”Mjölk är nyttigt”, och i dag talar alla om detta. Mjölk är den äldsta energidrycken i världen, den är en särskilt viktig produkt och det är bra att vi diskuterar mjölk här i dag. Det vi kallar minimjölkpaketet, som består av tre dokument, är bara en, om än mycket viktig, byggsten i den ytterligare förenklingen av EU:s jordbrukslagstiftning, och i princip är kommissionens reformer och förenklingsåtgärder i detta sammanhang mycket välkomna.
Som vi vet är reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken en långsiktig och kontinuerlig process, och det föreslagna minimjölkpaketet är ett steg i rätt reformriktning. Rom byggdes dock inte på en dag, och det vet kommissionsledamoten bättre än någon annan.
Jag vill ta upp en viktig politisk aspekt som några av kollegerna redan har diskuterat, nämligen skolmjölken. Här har utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling efterlyst en ökning från 6,11 euro till 18,11 euro per 100 kg. Detta är en vettig korrigering, och vi gör rätt i att efterlysa detta. Kanske kan vi nu på allvar börja överväga ett skolfruktsprogram, vilket förmodligen även skulle behaga kommissionsledamotens kollega Markos Kyprianou.
Jag välkomnar även standardiseringen av proteininnehållet i mjölk och mjölkproduktion eftersom detta ger EU-producenterna möjlighet att konkurrera på rättvisa villkor med sina konkurrenter från tredjeländer, med tanke på att konkurrens är ett grundläggande liberalt intresse. Samtidigt är det rätt, viktigt och även ytterst nödvändigt att mjölkproducenterna och mejerierna slår samman sina resurser ännu mer, så att det blir ännu lättare för dem att hävda sina intressen på marknaden. Det krävs fortfarande en hel del arbete på fältet i detta avseende.
Låt mig förmedla en synpunkt från konsumenternas perspektiv, och se mot framtiden. Efterfrågan på mjölk har ökat över hela världen. Det står särskilt klart att levnads- och kostvanorna förändras i Asien som helhet, dvs. efterfrågan ökar och priserna stiger. Det är synd att de högre kostnaderna framför allt kan tillskrivas handeln. Ändå måste vi vara ärliga mot våra medborgare. I viss mån avspeglar de högre priserna den rådande miljösituationen. Det är till exempel obegripligt att en liter mjölk nu kostar mindre än en liter vatten. Smör är billigare nu än det var för 20 år sedan. Vi måste verkligen tala om för medborgarna att det även har skett förbättringar. Pengarna bör emellertid stanna kvar inom sektorn och inte gå till handel.
Ett par ord om kvoterna. Självklart kommer vi fortfarande att ha kvar kvoterna under en tid. Detta har diskuterats här, och skälen till att ha kvar kvoterna har angetts. Trots detta måste de nuvarande mjölkkvoterna löpa ut i mars 2015, och inte bara för tyska jordbrukare som sedan kan utnyttja den ökande globala efterfrågan på mjölk och mjölkprodukter. Det som kommissionsledamoten sa när hon tänkte högt om att överväga att faktiskt höja kvoterna kan tolkas som att de bör avskaffas. Vi bör vara ärliga i detta avseende och kräva att de slopas.
Jag tackar Elisabeth Jeggle för ett på det stora hela mycket bra betänkande. Jag önskar kommissionsledamoten all lycka på vägen mot ytterligare reformer av jordbrukspolitiken.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Herr talman! Syftet med de föreslagna ändringarna av mjölkmarknaden och inrättandet av en mjölkfond är att stödja jordbrukare och konsumenter, inte att skada den rådande situationen. Det råder inget tvivel om att åtgärder måste vidtas för att bemöta exceptionella omständigheter, och en rättslig grund måste garanteras för lagring av mjölkprodukter under olika förhållanden.
En särskilt viktig del av kampen för hälsosamma livsmedel är att stödja jordbruksproduktionen i bergsområden. Den mjölk som produceras där är av god kvalitet på grund av de relativt låga föroreningsnivåerna.
Det är lika viktigt att ge allmänheten exakt information om produkten, dvs. mjölk, och om det land och den producent som har framställt den. Detta bör omfatta information om att genetiskt modifierade växter har använts eller inte använts under produktionen. Detta är särskilt viktigt för mjölk som ges till barn.
Avslutningsvis gratulerar jag Elisabeth Jeggle till hennes utmärkta betänkande.
Jim Allister
(EN) Herr talman! Det finns tre punkter i betänkandet om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk som jag starkt stöder. Ett: den privata lagringen av grädde och skummjölkspulver bör inte slopas utan bibehållas som ett skyddsnät i mjölkproduktionens föränderliga värld. Två: skolmjölkssystemet är av avgörande betydelse, inte minst i kampen mot övervikt, och det bör utvidgas till att omfatta nya, hälsosamma mejeriprodukter. Tre: ett mjölkfondsomstruktureringsprogram bör inrättas för att de medel som sparas in tack vare genomförandet av minimjölkpaketet ska stanna kvar inom mjölksektorn. Denna fond bör användas för säljfrämjande åtgärder och näringsinformation.
Även om utsikterna när det gäller mjölk nu är bättre måste vi förvissa oss om att det inte vidtas några åtgärder som skulle undanröja de skyddsnät som finns i dag eller som inte ger en bredare vision när det gäller mjölk. Inte heller får de besparingar som gjorts förloras till industrin och dess främjande.
Esther de Lange
(NL) Herr talman! Så här sent på dagen, när bara våra ståndaktiga talesmän för jordbruksfrågor och kommissionsledamoten med ansvar för jordbruk fortfarande finns kvar hos oss - det tackar jag för, fru kommissionsledamot - kanske inte mjölk är den mest uppenbara förfriskningen som vi är törstiga på, särskilt inte efter den föregående debatten. Men vi får inte glömma att vi talar om en av jättarna i EU:s jordbruksproduktion. Alla EU-medlemsstater är mejeriproducenter, och mejeriprodukter utgör inte mindre än 14 procent av EU:s jordbruksproduktion, trots mejerisektorns förhållandevis blygsamma andel av jordbruksbudgeten, det måste sägas. Mejerisektorn ger oss även kvalitetsprodukter och ett urval av regionala specialiteter. General De Gaulle gjorde en koppling mellan denna stora mångfald av produkter och hans lands styre. ”Hur kan man styra ett land som har 246 sorters ost?”, frågade han retoriskt. Vad denna franska kommentar skulle innebära om man överför den till ett EU med 27 medlemsstater och säkerligen tusentals sorters ost, ja, det är det bäst att vi inte går in på här i kväll.
Vi får inte heller glömma mjölkproducenternas bidrag till vår landsbygd. Det är med andra ord en sektor att vara stolt över, men som inte har haft det så lätt de senaste åren. Med tanke på dessa svåra år och den nuvarande marknadsutvecklingen är det frestande att uppehålla sig vid frågor som går utöver ämnet för denna debatt. Jag kommer att vara undantaget från regeln och inte göra detta, även om de flesta ledamöter har fallit för denna frestelse. Jag kommer bara att upprepa Struan Stevensons ord, som helt riktigt frågar sig hur mycket av prishöjningen som verkligen kommer jordbrukarna till godo.
Om vi går tillbaka till ämnet för vår debatt, Elisabeth Jeggles utomordentliga betänkanden, vill jag särskilt nämna uppmaningen om att utöka skolmjölkssystemet. Kopplingen mellan fetthalt i procent och stöd har helt riktigt slopats, så jag anser att det är vettigt att utöka systemet och att framför allt tänka på innovativa och hälsosamma produkter, särskilt med tanke på de ökande problemen med fetma i Europa. Kommissionsledamoten har redan sagt att hon diskuterar detta med medlemsstaterna, men hon kanske kan tala om för oss när vi kan vänta oss konkreta förslag om frågan och följaktligen när detta paket kan tänkas utökas.
Avslutningsvis håller jag med föredraganden om att det är för tidigt att göra något åt de befintliga säkerhetsnäten på det hela taget, även om de inte används för närvarande, men även detta är en fråga för hälsokontrollen. ”Fortsättning följer” är alltså budskapet.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Jag gratulerar hjärtligt Elisabeth Jeggle till hennes fantastiska arbete och välkomnar även kommissionens minimjölkpaket. I de nya medlemsstaterna har det hittills varit möjligt att frångå EU:s bestämmelser om fetthalt, tack vare svårvunna undantag, men det är goda nyheter att vi fortfarande kommer att kunna konsumera de mjölkprodukter som vi är vana vid efter 2009.
I och med den förväntade intensifieringen av handeln mellan medlemsstaterna till följd av marknadsavregleringarna måste vi vara mer vaksamma än någonsin när det gäller frågan om livsmedelssäkerhet. Jag vill uppmärksamma kommissionsledamoten på att livsmedelssäkerhet utgör ett allt större problem i hela EU, och är särskilt relevant för de nya medlemsstaterna.
Jag stöder det förslag som har antagits av utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling om att budgetbesparingarna från standardiseringen måste stanna kvar inom mjölksektorn. Dessa pengar måste ägnas åt två syften. Det ena är omorganisationen av mjölkstödet, och det andra är skolmjölksprogrammet, som är ett utmärkt initiativ från kommissionen. Skolmjölksprogrammet är ett grundläggande inslag i en hälsosam kost för att förebygga fetma och viktökning. Stödet till detta program måste ökas.
Jag vill påpeka för Jorgo Chatzimarkakis att han är för sent ute, eftersom jag för 18 månader sedan föreslog ett skolfruktsprogram som Mariann Fischer Boel tog till sig så till den grad att det nu ingår i den redan slutförda reformen av frukt- och grönsakssektorn. Skolmjölksprogrammet och skolfruktsprogrammet kompletterar varandra mycket väl.
Många har nämnt kvotsystemet. Det är uppenbart att man har all anledning att frukta att kommissionen kommer att slopa det, men jag vill ändå påpeka att det som skedde med majsinterventionen inte får upprepas. Det måste finnas en ”mjuklandning”, en förberedande period för mjölkproducenterna. Jag är rädd för att ökningen av de nationella kvoterna och avskaffandet av böter kommer att leda till att kvoterna förlorar i värde under de kommande åren.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Herr talman! Den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter är en viktig fråga både för de enskilda medlemsstaterna och för hela EU. Vi är alla överens om att vissa förändringar är nödvändiga, men de bör bygga på resultat från grundlig forskning, och inte på industrin eller handelns lobbygrupper. Vi måste komma ihåg att vårt mål alltid måste vara att tjäna allmänhetens intressen, i det här fallet konsumenterna, som har rätt att förvänta sig att vi skyddar deras intressen.
I detta sammanhang är kommissionens förslag om att slopa toleransmarginalen på plus eller minus 0,2 procent för fetthalten i konsumtionsmjölk i förhållande till det värde som anges på förpackningen oacceptabelt. Förbättringarna av organisationen av mjölkmarknaden måste börja med en översyn av mjölkkvoterna som sedan bör fördelas på grundval av konsumtionen. Vi kan inte ha en situation där till exempel Tyskland med 80 miljoner invånare har en mjölkkvot på över 28 600 000 ton, medan Polen med 38 miljoner invånare har mindre än 9 miljoner ton.
Inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, inklusive mjölkpolitiken, måste vi även fråga oss vilken jordbruksmodell som vi stöder - är det familjejordbruk eller jordbrukare med tusentals eller tiotusentals hektar? Om vi ska stödja familjeföretagen, som är de som jag tänker på i det här sammanhanget, finns det inget behov av att finansiera privat lagring på jordbruken. Dessa medel skulle utnyttjas bättre inom den föreslagna mjölkfonden som bland annat skulle bidra till att sprida information om näringsinnehållet i mjölk och mjölkprodukter, stödja skolmjölkprogrammet, stödja produktionen av regionala produkter och omstrukturera mjölkindustrin.
Mairead McGuinness
(EN) Herr talman! Jag vill också gratulera Elisabeth Jeggle till hennes skickliga hantering av dessa betänkanden. I det här skedet är det vettigt att förenkla utan att göra några radikala förändringar.
Världen är verkligen märklig. För inte särskilt länge sedan var det bara jämmer och elände i mejerisektorn, men den här sommaren är det otroligt vilken optimism och tillförsikt man ser hos jordbrukarna. För första gången på länge har jag sett leende ansikten eftersom mjölkpriserna håller på att återhämta sig. Konsumenterna märker - och Tesco säger rent ut - att den långvariga trenden med minskade utgifter för livsmedel har hejdats. Tescos vd Sir Terry Leahy sa nyligen att det skett ett fundamentalt skifte i konsumenternas prioritering av livsmedel. Det stämmer nog och det är välkommet, och jag hoppas att det är ett tecken på att vi är på väg bort från snabbköpens ”slit och släng”-inställning till livsmedel. Vi försöker givetvis vara tydliga när det gäller mjölken. Vi vill alla veta vad ni har för planer när det gäller mjölkkvoter, med tanke på den rådande marknadssituationen. Vi ser fram emot att få höra det.
Jag läser också att man i Kina är angelägen om att barnen ska ha tillgång till mjölk, och med tanke på det är det häpnadsväckande att våra barn i Europa tycks dricka mindre och mindre mjölk. När det gäller skolmjölkssystemet, som är mycket viktigt, kan jag emellertid bara berätta vad Áine tycker - hon råkar vara ett av mina egna barn och hon är tio år. Hon har just valt att inte vara med i skolmjölkssystemet, och jag tycker att orsaken till det är intressant. I själva verket älskar hon mjölk, men hon vill hellre vara ute och leka med sina kompisar än sitta inne och dricka mjölk, som hon tvingas göra i skolan. Det finns alltså många skäl att se över det här systemet och vi måste samarbeta med skolorna, för den genomsnittliga mjölkkonsumtionen i Irland är låg och det är något som oroar oss i samband med kampen mot fetma.
Jag ser alltså med tillförsikt på framtiden och hälsokontrollen. Min egen hälsa är för tillfället lite skral, och jag tror att en kopp varm mjölk till oss som är kvar så här sent skulle ha varit mycket välkommen!
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Herr talman! Elisabeth Jeggles betänkanden utgör inledningen av reformen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter. Det är bra att förslaget om och inrättandet av en mjölkfond prioriteras framför särskilda åtgärder för att reformera mjölkproducent- och mjölkberedningssektorn. Der är också bra att en viss flexibilitet införs, med en minskning av antalet förordningar som berör EU:s organisation av marknaden för mjölk och mjölkprodukter.
Det som inte är bra är att man inte gick längre med denna flexibilitet och att mjölkkvoterna, dvs. praktisk kontroll över produktionsmängderna, inte har övergetts. Det är inte heller bra att standardiseringen i form av en konsolidering av protein- och fetthalter har behållits eftersom sådan standardisering, till skillnad från situationen för köttproduktionen, leder till att produktens kvalitet skiljs från producenten.
Avslutningsvis hoppas jag, för producenternas, bearbetningsföretagens och allas vår skull, att man lyckas nå fler av de uppsatta målen för denna reform än den senaste reformen.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Herr talman! Först och främst vill jag gratulera Elisabeth Jeggle till hennes betänkanden där hon har analyserat kommissionens förslag i detalj och förbättrat dem, och jag hoppas bara att den tekniska överenskommelse som nåddes i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling inte hindrar rådet från att överväga de ändringsförslag som har antagits av parlamentet, till exempel det om att inte slopa stödet till privat lagring.
Dessutom vill jag betona att detta förslagspaket innehåller viktiga inslag som utgör inledningen av ett övergångsstadium som kommer att leda till att kvotsystemet i princip avskaffas till 2015. För att åskådliggöra detta hänvisar jag till det sänkta interventionspriset på skummjölkspulver.
Meddelandet om att mjölkkvoterna kommer att försvinna har i sig skapat en situation av osäkerhet bland producenterna, vilket kommissionsledamoten är väl medveten om, och kvotmarknaden har lamslagits till följd av detta, vilket i sin tur har lett till en betydande dämpning av takten i den omstrukturering som krävs inom sektorn, åtminstone i Spanien.
Av dessa skäl uppmanar vi kommissionen att inte dröja med att lägga fram förslag om framtiden för denna sektor, förslag för att bemöta frågor som takten i den gradvisa ökningen av kvoter eller eventuell kompensation för förlorade produktionsrättigheter eller hur stora direktstöden kommer att bli efter de nya sänkningarna av interventionspriserna. Dessa frågor, bland andra, kräver snabba svar så att sektorn kan ta sig ur denna osäkra situation.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Herr talman, fru kommissionsledamot! Vi diskuterar minireformpaketet för marknaden för mjölk och mjölkprodukter. Minipaket är en bra beskrivning av de föreslagna ändringarna. En fullständig och lämplig reform av denna marknad har inte kommit ännu.
Förslagen i minipaketet är vettiga och förtjänar att stödjas. De handlar om inrättandet av en mjölkfond som kommer att stödja reforminsatserna i denna sektor, som främjande av mjölkkonsumtion, däribland konsumtion i skolor, eller stöd för mjölkproduktion i bergsområden. Stöden för privat lagring av mjölkprodukter bör också behållas.
Det finns emellertid en grundläggande fråga: hur är det med de stora reformerna av mjölkmarknaden? För närvarade ser vi att priserna på mjölkprodukter ökar, vilket kommer att driva på inflationen inom EU. Behovet av att exportera mjölkprodukter från EU ökar.
Hur är läget inom EU? Produktionskvoter och enorma böter om man överskrider dem. Vad bör göras? Vi bör agera på ett systematiskt och kontrollerat sätt och börja med att höja mjölkkvoterna med 2 till 5 procent per år, beroende på situationen i landet i fråga. Låt oss bana väg för avskaffandet av kvoter till 2015 - det är vad jordbrukarna väntar på. Kommissionsledamoten har talat om detta vid många tillfällen. Har vi råd att vänta på hälsokontrollen? Jag anser inte det, utan menar att vi kan inleda en gradvis process för att höja mjölkvoterna från och med i dag. Jag upprepar: långsamt, gradvis och på ett fullständigt kontrollerat sätt.
Albert Deß
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Elisabeth Jeggle har gjort ett enastående arbete med dessa tre betänkanden om mjölk, vilket jag tackar henne varmt för. Jag tackar även kommissionsledamoten för de förslag som utgör grunden för vår diskussion här i dag. Dessa tre betänkanden är relativt tekniska till naturen. Den avgörande debatten om mjölksektorn kommer att genomföras i samband med hälsokontrollen.
Jag vill ta upp några punkter. Det gläder mig att det första betänkandet handlar om standardisering av proteinhalten i mjölkpulver, vilket leder till marknadsanpassningar. När det gäller det andra betänkandet anser jag att det är välkommet att de 27 nationella kvalitetsklasserna för smör kommer att avskaffas och ersättas med en enhetlig, EU-omfattande kvalitetsdefinition. Det gläder mig även att frågan om skolmjölk uppmärksammas mer. Det är bättre att tala om att göra mjölk och mjölkprodukter smakliga för våra barn än att behöva diskutera alkoholmissbruk bland unga, som vi gjorde tidigare i dag.
I det tredje betänkandet efterlyser man en mer flexibel marknadsföring av konsumtionsmjölk. I detta sammanhang vill jag betona för kommissionsledamoten att toleransmarginalen på ± 0,2 procent är alldeles för hög. Mjölkproducenterna beräknar fetthalten i den mjölk som de får från jordbrukarna exakt inom 0,01 procent, så de måste även kunna ge konsumenterna en exakt angivelse av fetthalten i konsumtionsmjölk.
Mjölk är ett värdefullt och hälsosamt livsmedel. Mjölk och mjölkprodukter ingår i en sund kost, och jag hoppas att den uppåtgående tendensen fortsätter för våra mjölkproducenter och att marknaden växer. Detta är ytterst nödvändigt för att se till att våra mjölkproducenter belönas bättre för att de arbetar 365 dagar om året. Ramaskriet om de ökande mjölkpriserna är inte motiverat. Den genomsnittliga konsumtionen i EU är 260 kilo. Om konsumenten måste betala 10 cent mer blir det 50 cent mer i veckan, och så mycket måste väl ändå mjölkproduktionen i EU vara värd.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Herr talman, kära kolleger! Åtgärden för att förenkla den gemensamma mjölkmarknaden är från medlemsstaternas perspektiv ett fantastiskt initiativ som för EU närmare jordbrukarnas verkliga behov. Detta möjliggörs särskilt genom att produktionen och marknadsföringen av mjölk avregleras. Det är goda nyheter, särskilt för de länder vars jordbrukare gör stora investeringar för att endast producera en av de tre mjölkkategorier som har varit tillåtna hittills.
Jag anser inte att jordbrukarna skulle ha kunnat anpassa sin produktion till 2009, då övergångsperioden upphör, under de rådande marknadsförhållandena. Dessutom måste inte EU föreskriva innehållet i mjölkprodukter så länge som de fytosanitära normerna uppfylls. Därför instämmer jag fullständigt i denna avregleringsåtgärd.
För det andra stöder jag införandet av ett enhetsstöd för skolmjölksprogrammet. Detta är en viktig åtgärd som kommer att bidra till den sociala sammanhållningen inom EU eftersom de fattigare regionerna kommer att gynnas, och den kommer även att bidra till att bekämpa fetma bland unga. Enligt kommissionens förslag bör stödet höjas eftersom skolor och lekskolor inte ska behöva tvingas att finansiera en del av kostnaderna själva. Dessutom kommer detta stödbelopp att vara en särskild fördel för de medlemsstater som redan har stödsystem i skolorna. EU-medel kan bidra till att höja kvaliteten på programmen och de produkter som ges till eleverna och kommer att frigöra avsevärda budgetmedel för medlemsstaterna som de kan använda för ungdomspolitiska åtgärder.
Jag stöder även inrättandet av det europeiska mjölkfondsomstruktureringsprogrammet. Fonden bör även omfatta en finansieringspost för att förbättra kvaliteten, enligt vilken många jordbrukare i de nya medlemsstaterna inte kan sälja sin produktion längre efter 2009.
Sist men inte minst måste vi se förändringarna av den gemensamma organisationen av marknaden i ett bredare sammanhang, inom ramen för hälsokontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Jag anser att det är det rätta tillfället att omstrukturera den gemensamma marknaden för mjölk i syfte att avskaffa mjölkkvotssystemet.
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag vill först och främst tacka er som fortfarande är kvar för en konstruktiv debatt. Eftersom det inte verkar finns några större meningsskiljaktigheter i fråga om minimjölkpaketet skulle jag vilja ta tillfället i akt att till sist kommentera den uppenbara situation som nämndes tidigare.
Under de senaste veckorna har olika aktörer och medierna särskilt uppmärksammat prisutvecklingen för mejeriprodukter i EU under sommaren. Jag är glad att jag i dag får möjlighet att reda ut begreppen så att eventuella missförstånd kan undvikas. Priserna på mejeriprodukter har faktiskt ökat avsevärt sedan årets början, särskilt som en reaktion på marknaden och, som helt riktigt påpekats, inte som en reaktion på den allt större produktionen av bioenergi.
Det finns givetvis förklaringar till denna prisökning. Jag vill återkomma till detta lite senare, men först vill jag bara anlägga ett något vidare perspektiv på frågorna.
Vi är alla medvetna om att den andel av inkomsten som de europeiska hushållen spenderar på livsmedel gradvis har minskat år efter år. I dag är vi i en situation där man i EU bara lägger omkring 12 procent av inkomsten på livsmedel och alkoholfria drycker - en dramatisk minskning om man ser till de pengar som spenderas. Det var oerhört intressant att se att en tysk tidning efter en mycket snabb undersökning kom fram till att en person som ville köpa en liter mjölk 1960 var tvungen att arbeta i elva minuter och 2006 bara i tre minuter. Genomsnittspriset för smör är i dag 4,10 euro, och 1982 var det 4,50. Detta är nominella priser som inte tar hänsyn till inflationen. Dagens priser utgår från en historiskt låg nivå som etablerades efter reformen 2003, genom vilken industrin fick en starkare konkurrensbas och mjölkproducenterna fick kompensation för potentiellt lägre priser.
Låt mig nu återvända till de grundläggande marknadsförhållandena i dag. För det första har de flesta subventioner varit upphävda under en tid; det rör sig främst om exportbidragen, interventionsuppköpen och de olika avsättningsstöden.
För det andra befinner vi oss i dag i en situation där interventionslagren är tomma eftersom alla kvantiteter sålts ut på den inre marknaden.
För det tredje har utbudet av smör minskat till följd av den lägre produktionen och de tomma interventionslagren. Ostproduktion var fram till nyligen ett prioriterat användningsområde för mjölkfett, men de högre smörpriserna har nu fått industrin att på nytt öka smörproduktionen.
För det fjärde har visserligen något mer komjölk insamlats i år än förra året, men det är inte tillräckligt för att helt och hållet tillgodose den ökade efterfrågan.
Jag skulle kunna nämna ännu fler grundläggande förhållanden, men det vi ser i dag är i grund och botten hur marknadskrafterna verkar till följd av utbud och efterfrågan. Den inställning som rådde före reformen, nämligen att interventionsnivån var prisledande, är borta. Industrin fattar nu riktiga affärsbeslut som ger största möjliga avkastning på ytterligare investeringar, samtidigt som det blir möjligt att betala högre priser till mjölkproducenterna - jordbrukarna.
I detta sammanhang är det glädjande att se den positiva utvecklingen för priserna på obehandlad mjölk de senaste månaderna: 15-20 procent har rapporterats i vissa medlemsstater. Vi är dock alla medvetna om att produktionskostnaden har stigit och att mjölkproduktionen kan fortsätta att öka endast om vinstmarginalen kan upprätthållas eller till och med ökas.
Jag vill därför ta tillfället i akt att dra en i viss mån positiv slutsats. Historiskt sett är inte de rådande grossist- och återförsäljarpriserna särskilt höga. Avkastningen på marknaden för mejeriprodukter och för jordbrukarna är uppmuntrande, och utgifterna för offentligt marknadsstöd inom denna sektor utgörs nu i stort sett bara av insatser av social karaktär.
Vi får inte låta den kortsiktiga utvecklingen inom mejerisektorn styra våra politiska beslut. Under de närmaste tolv månaderna kommer vi att ha utmärkta möjligheter att diskutera hur mejerisektorn kan utvecklas på ett hållbart sätt.
Vi vet alla att systemet med mjölkkvoter ska avskaffas till den 31 mars 2015. Som jag redan nämnt kommer jag att inleda en debatt i november om ”hälsokontrollen”, och efter diskussioner - även här i parlamentet - kommer vi att lägga fram alla lagstiftningsförslag i slutet av våren 2008, så att vi förhoppningsvis kan enas om lagstiftning som kan träda i kraft 2009. I detta sammanhang kommer vi att passa på att diskutera hela mejerisektorn ur ett vidare perspektiv.
Jag kommer att undersöka vilka åtgärder som skulle kunna vara lämpliga för att åstadkomma ett försiktigt avskaffande av kvotsystemet 2015. Ett försiktigt avskaffande skulle, som redan nämnts, kunna ske genom något slags ökning av kvoterna fram till 2015 eller under halva tiden fram till dess. Jag är övertygad om att vi under de närmaste tolv månaderna kommer att ha oerhört goda möjligheter till mycket intressanta diskussioner, även om mejerisektorn sett ur ett vidare perspektiv.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Bogdan Golik
skriftlig. - (SL) Herr talman! Kommissionens förslag om ett minimjölkpaket kommer definitivt att bidra till att förenkla den gemensamma jordbrukspolitiken och minska den administrativa bördan. De flesta avsnitten i detta paket är värda att stödjas, särskilt när det gäller att tillåta produktionen och marknadsföringen av konsumtionsmjölk med en större gradering av fetthalten än vad som var möjligt tidigare inom gemenskapen, samt införandet av ett enhetsstöd för mjölk som distribueras inom ramen för skolmjölksprogrammet.
Avskaffandet av stöden för privat lagring av skummjölkspulver och grädde ger emellertid upphov till vissa frågetecken. Kommissionens åsikt är att de berörda aktörerna inom EU inte använde dessa stödinstrument för mjölkmarknaden och att de därför bör betraktas som omoderna och onödiga. För närvarande är det svårt att med säkerhet förutsäga framtiden för marknaden för mjölk och mjölkprodukter på längre sikt, särskilt på grund av att den gemensamma jordbrukspolitiken genomgår förändringar för närvarande. Av detta skäl förefaller avskaffandet av dessa stödinstrument, även om de inte används för närvarande, vara något förhastat.
Hélène Goudin  
skriftlig. - Junilistan har ett flertal gånger i denna kammare haft starka politiska invändningar mot de betänkanden som kommer från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling. Betänkandet om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter är ytterligare ett betänkande från nämnda utskott, som envist hävdar ett fortsatt värnande av tunga subventioner till samtliga olika grupper inom jordbruksnäringen och för fortsatt protektionism mot omvärlden.
