Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Sakellariou
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa pöytäkirjasta. Saksankielisen pöytäkirjan sivulla 18 kohdassa 16 " Unionin politiikka Algeriaa kohtaan" mainitaan Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän päätöslauselmaesityksessä myös minun nimeni. Minä en puolla tätä esitystä. Olen myös ilmoittanut palvelulle, että vedän nimeni pois.

Puhemies
Äänestyksen yhteydessä ehdotetaan parlamentin jäsen Sakellariouta. Tehdään korjaus.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Andrews
Arvoisa puhemies, parlamentti muistaa, että olen muiden jäsenten kanssa ottanut useaan otteeseen esille Roisín McAliskeyn, joka on seitsemännellä kuukaudella raskaana, pitämisen vangittuna A-luokan vankilassa.
Irlannin ulkoasiainministeri on selvittänyt Ison-Britannian Irlannin-suurlähettilään ja Saksan Lontoon-suurlähettilään kanssa, että Saksan hallituksella ei ole mitään hänen vankilasta vapauttamistaan vastaan.
Vetoan nyt teihin, arvoisa puhemies, että pyytäisitte Ison-Britannian hallitusta vapauttamaan kiireisesti kyseisen naisen vankilasta.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa arvon kollegalle, että keskustelimme eilen perusteellisesti tästä asiasta ja on hieman outoa palata kiireellisiin päätöslauselmiin, joita ei ole hyväksytty.

Puhemies
Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Oomen-Ruijten. Merkitsimme huomautuksenne.

Avoimen verkon tarjoaminen ja teleyleispalvelu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana parlamentin jäsen Readin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0049/97)aiheesta Euroopan parlamentin ja neuvoston ehdotus päätökseksi avoimen verkon tarjoamisesta ja teleyleispalvelusta kilpailuympäristössä (korvaa Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 95/62/CE (KOM(96)0419 - C40581/96-96/0226(COD)).

Read
Arvoisa puhemies, talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa toimivat kollegat tietävät, että tämä on kolmas puhelinliikennettä koskeva ehdotus ennen vapauttamisen määräaikaa 1. tammikuuta 1998. Haluan merkittävän pöytäkirjaan, että valiokunta ja itse parlamentti ovat työskennelleet huomattavan nopeasti nopeuttaakseen näiden ehdotusten läpimenoa televiestintäneuvostossa maaliskuun alussa. Tämä ei ollut ihanteellinen tapa työskennellä, mutta uskon, että olemme onnistuneet huomattavan hyvin olosuhteisiin nähden.
Kuten tiedätte, kyse on televiestintää koskevaan asiakirjaan kuuluvasta ehdotuksesta, jolla on mitä välittömimpiä seurauksia Euroopan unionin kansalaisten kannalta. Tästä syystä valiokunta on keskittynyt näiden ehdotusten tiettyihin kuluttajia koskeviin näkökohtiin. On tietysti pelättävissä, että operaattorit keskittyvät näiden markkinoiden tuottavimpiin segmentteihin, millä ei useinkaan tarkoiteta tavallisia kotitalouksia. Olemme esittäneet tarkistuksia, jotka koskevat yleispalvelua - joka on hyvin keskeinen asia näissä ehdotuksissa - sekä kuluttajansuojaa, ja joukko kollegoitani on esittänyt hyvin hyödyllisiä tarkistuksia, joilla tuetaan komission ehdotuksia, erityisesti kuluttajajärjestöjen oikeuksista tulla kuulluksi muutosten osalta.
Ehdotuksessa on tarkistuksia pienituloisten kuluttajien suojelemiseksi, ja suhtaudun myönteisesti komission omiin ajatuksiin joustavista maksuohjelmista. Olen esittänyt valiokunnan kannattamia tarkistuksia ja esittänyt ryhmäni puolesta uudelleen monia vammaisten kuluttajien suojelua koskevia tarkistuksia. Useinkaan ei kiinnitetä huomiota siihen, että monet televiestinnän alan kehityskulut voivat olla haitaksi tietyille vammaisille kuluttajille. Esimerkiksi tekstipuhelimet ovat lähes hyödyttömiä sokeille tai näkökykynsä osittain menettäneille kuluttajille. Olemme ehdottaneet tarkistuksia, jotka koskevat palvelun laatua ja maaseudun - syrjäisten alueiden tai haja-asutusalueiden - kuluttajien suojelemista.
Olen erityisen kiinnostunut kuulemaan komissaari Bangemannin kommentit siitä, missä määrin kyseiset ehdotukset koskevat matkapuhelimia. Tiedän, että asia on ristiriitainen ja että kaikki tämän parlamentin poliittiset ryhmät eivät kannata sitä. Pyydän heitä kuuntelemaan tarkasti, mitä sanottavaa komissaarilla on, ja ottamaan sen huomioon äänestäessään. On totta, että matkapuhelinmarkkinat kehittyvät eri tahtiin eri jäsenvaltioissa. Uskon kuitenkin olevan selvää, että niistä tulee ennemmin tai myöhemmin yhtenäiset markkinat. Minusta ja valiokunnasta vaikutti, että meidän on nyt otettava askel noita markkinoita kohti. Valitsemamme alue on yleispalvelun rahoittaminen ja kuluttajansuoja. Kyse on melko pienistä, mutta merkittävistä askelista, joista mielestäni on johdonmukaista ja järkevää aloittaa.
On mielenkiintoista, että käsittelemme tätä puhelinliikennettä koskevaa mietintöä tällä viikolla, kun maailman kauppajärjestön ennätyksellinen sopimus on juuri solmittu. On mielenkiintoista, että sekä komissio että WTO itse ovat ottaneet ansion sopimuksesta - olen varma, että se kuuluu molemmille. Sopimuksessa korostuu, kuinka valtavan tuottoisa ja tärkeä ala tämä on - itsessään ja monien muiden alojen yhteydessä. Uskon, että suhtaudumme sopimukseen myönteisesti ja tunnustamme sen symbolisen merkityksen ja toivomme, että Euroopan unioni siirtyy kohti sitä hintatasoa, josta USA: n kuluttajat voivat nauttia. Samanaikaisesti oivallamme, että kyse on alasta, jolla uskon olevan halua ja jolla on varmasti varaa suojelutoimenpiteisiin, joita uskon tämän parlamentin varmasti kannattavan.
Tässä ovat kaikki kommenttini. Suosittelen tätä ehdotusta teille ja vakuutan komissaarille ja neuvostolle, että parlamentti tekee kaikkensa, jotta tämä toimenpide etenisi sopivaa vauhtia valmistuakseen määräaikana 1. tammikuuta 1998.

Ettl
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, televiestintämarkkinoiden vapauttaminen tarjoaa Euroopan taloudelle runsaasti mahdollisuuksia ja toimintakenttiä, joilla on tärkeitä työllisyyspoliittisia vaikutuksia. Samalla se on kuitenkin myös merkittävä yhteiskunnallinen haaste, niin vähäpätöiseltä ja puhtaasti tekniseltä kuin se ehkä vaikuttaakin.
Nykyisessä taloudellisessa ja sosiaalisessa tilanteessa yleinen mahdollisuus verkon käyttöön eli todellisuudessa palveluiden kohtuulliset hinnat, on ehdoton edellytys kansalaisten tasa-arvolle. Sen vuoksi kuluttajien edut on jatkuvasti otettava huomioon markkinoiden vapauttamistavasta ja -laajuudesta päätettäessä.
Vapautumisen on taattava tarvitseville ryhmille, vanhuksille, vammaisille, pienituloisille ja syrjäseutujen asukkaille, nykyisin jo taloudellisesti ja sosiaalisesti välttämätön vähimmäispalvelu kohtuuhinnoin. Tämä on asian a ja o. Se on yksi viestinnän sääntö, juuri alemmille luokille, juuri pienelle ihmiselle. Tämä osoittaa myös sen, että puhelintoiminta on merkittävä yhteiskunnallisen integraation väline tai että se huolimattomasti toteutettuna voi edistää merkittävästi juuri päinvastaista kehitystä.
Tästä syystä rehellisen kilpailun ja hintojen välttämättömän avoimuuden valvonnassa, erilaisten diskonttomallien määräämisessä yksityisiä ja suurasiakkaita varten, tarjoajien määräävän markkina-aseman selvittämisessä, uusien järjestelmien jatkokehittelyssä sekä muissa sääntelytoimenpiteissä kuluttajat ja kuluttajansuojajärjestöt on otettava sitovasti mukaan päätöksentekoprosessiin oikeudenmukaisen sosiaalisen vuoropuhelun muodossa. Tämä lisää päätöksenteon avoimuutta selvästi, ja juuri sitä me tarvitsemme.
Tämä on sekä markkinataloudellisesti ja demokraattisesti välttämätön, yhdentävä osa vapauttamista, sellaisena kuin minä sen ymmärrän. Mutta juuri tämä direktiivi edustaa minulle sitä, että kuluttajan on saatava puhelintoiminnan teknisestä kehityksestä täysi hyöty. Viisi olennaista kohtaa ovat minulle kuluttajansuojan puolestapuhujana kaikkein tärkeimmät: kohtuulliset ja oikeudenmukaiset hinnat, tarjottavien palveluiden korkea laatu, hintojen ja palveluiden avoimuus, avun ja oikeuden saanti tietyissä sovittelu- tai kiistanratkaisumenettelyissä sekä kuluttajien kuuleminen teknisiä muutoksia tehtäessä.
Meidän on kuitenkin jo varauduttava myös siihen, että kaikki ei toimikaan. Siltä varalta, että vapaa kilpailu ja jäsenvaltioiden vastuu eivät johdakaan vastaavan laatutason kehittymiseen, on jo nyt pohdittava eurooppalaisia vähimmäisvaatimuksia sekä niitä tarjoajille aiheutuvia seurauksia, jotka eivät näitä vaatimuksia täytä. Siis summa summarum , jos direktiiviehdotusta onnistutaan täydentämään käytännönläheisesti esittelijä Readin mietinnön perusteella, voidaan varmasti taas puhua kuluttajapoliittisesta edistysaskeleesta, ja minä toivon, että se myös toteutetaan sellaisena käytännössä.

van Velzen, W.G.
Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin kiittää Readia hänen poikkeuksellisista ponnisteluistaan. Kovan kiireen alaisena hän on tuottanut laadullisesti korkeatasoisen mietinnön ja maaliskuun alussa kokoontuva teleliikenneneuvosto saa olla parlamentille erittäin kiitollinen siitä nopeasta tavasta, jolla joka tapauksessa parlamentissa työskennellään. Nyt teleliikenneneuvoston on toimittava samalla nopealla tavalla, sillä parlamentti ei halua olla 1. tammikuuta 1998 tapahtuvan vapauttamisen esteenä. Maailmanlaajuisten palveluiden tarve sisältyy tietenkin vapautuneisiin markkinoihin ja se on ennen kaikkea suunnattu kuluttajansuojeluun. Tähän liittyy kaksi tärkeää poliittista kysymystä. Ensiksi: kuinka suuren alueen maailmanlaajuiset palvelut kattavat ja toiseksi, kuka maksaa ne? Mitä palveluiden kattamaan alueeseen tulee, se tarkoittaa toisaalta vapautettujen markkinoiden kehittämistä, jonka yhteydessä eurooppalaisten teleyhtiöiden pitää voida kehittyä osapuolina, jotka voivat tasavertaisesti kilpailla kansainvälisillä markkinoilla, jolloin on varottava uusien rasitteiden asettamista näille yrityksille. Toisaalta tässä on kysymys kuluttajan eduista. Niiden välillä vallitsee jännite ja meidän on punnittava asioita. Toinen tärkeä asia on se, että jossakin maassa saavutettua teknistä tasoa ei ole välttämätöntä vielä saavuttaa jossakin toisessa maassa. On siis pidettävä mielessä ne erot, jotka valitettavasti vallitsevat Euroopan unionissa. Ja lopuksi on tärkeää kiinnittää huomiota kiinteiden ja matkapuhelinverkkojen lähentymiseen, eikä siihen seikkaan, että tulevina vuosina tulee tapahtumaan paljon teknisellä alueella. Se tarkoittaa sitä, että maailmanlaajuiset palvelut, joista me nyt puhumme, ovat aikaan sidottuja ja lopulta niiden on oltava käytössä koko Euroopan unionin alueella. Maailmanlaajuisten palveluiden määrittely EU: n tasolla on erittäin tärkeää, jotta edistettäisiin sitä, että telelaitosten tulee maksaa vain EU: n tasolle kuuluvat palvelut ja jotta estettäisiin se, että niitä rasitetaan ylimääräisillä palveluvelvoitteilla, jotka koituvat markkinoiden osapuolten rasitteeksi. Siksi tarkistus 10 on erittäin tärkeä. Ryhmäni on sitä mieltä, että matkapuhelimia ei vielä pidä sisällyttää maailmanlaajuisiin palveluihin, koska EU: n maiden välillä on niin suuria eroja, mutta meidän on pidettävä se ovi auki, sillä käydäänhän nyt keskustelua lähentymisestä. Siksi olemme jättäneet sen oven auki tarkistuksessa 7.
Arvoisa puhemies, sitten tulemme toiseen poliittiseen kysymykseen: kuka maksaa, kuka osallistuu maailmanlaajuisten palvelujen maksamiseen? Ryhmäni on sitä mieltä, että tällä hetkellä on oltava selvää, että vain puhelinpalveluja kiinteiden verkkojen kautta tarjoavat yhtiöt voivat osallistua kuluihin. Eivät siis matkapuhelinverkon kautta palveluja tarjoavat. Mutta meidän on ajan myötä tutkittava, kuinka pitkälle on oikeutettua, että myös ne osallistuvat kuluihin. Siksi olemme esittäneet tarkistuksen 15, jossa esitetään tätä. Emme missään tapauksessa halua, että kaikki uudet palvelujen tarjoajat pakotetaan osallistumaan maailmanlaajuisiin palveluihin. Mielestämme tämä on huono asia, tällä tavalla tietoyhteiskunta ei toteudu.
Arvoisa puhemies, sitten vammaisten ongelma. Heille ollaan taipuvaisia tarjoamaan palveluita mahdollisimman pitkälle ilmaiseksi. Tämä ei ole mielestäni hyvä idea, sillä kaikki vammaiset eivät ole samanarvoisessa asemassa. Jotkut ovat taloudellisesti itsenäisiä, ja uskon, että heidän mielestään olisi jopa loukkaavaa ja emansipaation vastaista saada erityiskohtelua. Älkäämme siis järjestäkö asiaa EU: n tasolla vaan alemmalla tasolla. Sama koskee sosiaalisesti heikompia. Yksilökohtainen lähestymistapa, eli ei siis keskitetty, on paras. Kannatan tietenkin sitä, että sosiaalisesti heikompia autetaan, jotta he eivät syrjäytyisi sosiaalisesti, mutta sen on tapahduttava alimmalla tasolla, nimittäin alueellisesti, kaupunki- tai maakohtaisesti, ei EU: n tasolla.

Lindqvist
Herra puhemies! Aika rientää, tammikuun 1. päivä 1998 lähenee, ja telepalveluiden markkinat vapautetaan. Aivan yleisesti haluan sanoa, että meillä Skandinaviassa - Ruotsissa ja Suomessa - on ollut vapaat markkinat vuodesta 1992. Meillä on hyviä kokemuksia vapaista markkinoista; esimerkiksi harvaan asuttujen seutujen väestön saavuttamisongelmat ovat olleet melko pieniä. Kokemuksemme on, että peruslainsäädäntö, joka antaa puitteet markkinoiden säätelylle, on paras keino luoda vapaat markkinat. Näissä puitteissa tulee meidän luottamushenkilöiden valvoa markkinoita. Meidän tulee huolehtia siitä, että huonot käytänteet ja ei-toivotut ilmiöt korjataan. Kysymys on siitä, että tulee olla valmius lainsäädäntöön vapautettuja markkinoita varten, mutta ei enempää sääntöjä ja lakeja kuin mitä tarvitaan näiden markkinoiden toimimiseen. Tämä on skandinaavinen kokemuksemme. Se, mistä ennen kaikkea on säädettävä, on kuluttajien turvallisuus ja suoja sekä yhtäläiset mahdollisuudet ottaa osaa tietoyhteiskunnan uuteen tekniikkaan. Ryhmämme haluaa myös painottaa, että tämä kysymys ei saa olla vain tekninen, vaan yhtä suuressa määrin kysymys on demokratiasta, samoista oikeuksista syrjäseuduilla ja haja-asutusalueilla sekä samoista mahdollisuuksista kaikille, vanhoille, nuorille, vammaisille ja niille, jotka eivät tavallisesti työskentele tämäntyyppisen viestinnän avulla.
Readin mietintö on pääasiassa hyvä. Tehtävämme luottamushenkilöinä on valvoa markkinoita ja pitää visusti huolta yleisestä edusta ja kansalaisten edusta. Kaikkien operaattoreiden tulee olla velvolliset osallistumaan yleisten palvelujen rahoitukseen. On tärkeää alusta lähtien huolehtia siitä, että kansalaisten intressit ovat edustettuina. Omalta osaltamme haluamme jättää matkapuhelimet mietinnön ulkopuolelle ja aiomme äänestää näistä ehdotuksista äänestyksen tapahtuessa tässä kamarissa. Ylipäätään asetumme tukemaan valiokunnan muutosehdotuksia ja myös pääosin kannattamaan niitä äänestyksessä.

Wolf
Arvoisa puhemies, arvoisat edustajat, uskon, että meidän on esittelijän tapaan otettava huomioon WTO: n puitteissa tehty sopimus, joka muuten on vielä monitulkintaisempi kuin täällä on puhuttu. Se sisältää yhä ajatuksen, että, sen sijaan että siirryttäisiin uuteen, tulevaisuuden vaatimuksia vastaavaan kehitysmalliin, nykyiset pääoman kasautumiseen liittyvät ongelmat voitaisiin ratkaista avaamalla yksityisille markkinoille ja kilpailulle ne alat, joista julkiset organisaatiot ovat tähän asti vastanneet. Tämä ei kuitenkaan ole ongelmatonta.
Uskon, että tästä voidaan hyvin keskustella myös matkapuhelinpalveluiden yhteydessä, sillä ne todellakin tulevat kehittymään omiksi markkinoikseen, niin kuin esittelijä Read mainitsi. Lisäksi komission toimintamalli ja taktiikka erotella teknisistä syistä yhä pienempiä aloja toisistaan ja säännellä niitä eri tavoin, menettää jatkuvasti uskottavuuttaan. Tässä yhteydessä haluaisin kiittää esittelijää erityisesti siitä, että hän yhä uudestaan ja uudestaan on tarkastellut puhelinliikennealaa kokonaisuutena vastapainona komission piecemeal -strategialle tai pilkkomistaktiikalle. Ehkä hän saa myös komission, joka juuri nyt ei ole täällä edustettuna, ymmärtämään, että joustaminen ja myös vapauttaminen voivat olla askelia eteenpäin vain silloin, kun me todella otamme sääntelytehtävämme vakavasti ja voimme todella antaa tarvittavan julkisen takuun kaikille alueille ja ryhmille, erityisesti myös niille, joilla on vammoja, esteitä ja ongelmia. Tähän kuuluu teleyleispalvelu, tarkemmin sanottuna tehostettu teleyleispalvelu. Tähän kuuluu kuluttajajärjestöjen tärkeä rooli. Tähän kuuluvat myös erityistakuut vammaisille, mitä haluan erityisesti painottaa. Viestintä on julkinen hyödyke. Osa palveluista voidaan tarjota yksityisesti. Ala voidaan avata yksityisille, mutta sitä on säänneltävä julkisesti.

Ewing
Haluan aloittaa onnittelemalla Imelda Readia, joka teki hyvin nopeaa työtä ja selitti hyvin huolellisesti ja selvästi asiansa, jota kannatan. Toisin kuin edellinen puhuja sanoi, matkapuhelimet on sisällytettävä ehdotukseen. Nämä ovat kasvavat markkinat. Tiedän, etteivät ne kasva yhtä nopeasti kaikissa jäsenvaltioissa, mutta kyse on kuitenkin kehittyvistä markkinoista, jotka käsittääkseni laajenevat yhä enemmän kaikkialla EU: ssa. Niinpä matkapuhelimet on sisällytettävä ehdotukseen.
Tästä on myös tultava yleispalvelu. Minulla on asiassa tietty intressi, koska edustan eräitä Euroopan unionin ehkä etäisimpiä osia - Skotlannin ylänköjä ja saaria - 90 saarta. Näillä saarilla asuvilla ihmisillä on oikeus odottaa samoja yhteyksiä kuin kaikilla muillakin riippumatta siitä, ovatko he Alankomaiden kaltaisesta runsasväkisestä maasta vai suuresta kaupungista. Haluan varmistaa, että kyse on yleispalvelusta, ja aloitan sanomalla, että se on olennainen edellytys sille, että tuen tätä ehdotusta.
Olemme puhuneet jonkin verran ihmisistä, joilla on erityistarpeita. Olin pahoillani kuullessani Euroopan kansanpuolueen ryhmän puhujan sanovan, että me väheksymme vammaisia tarjoamalla heille erityistariffeja. Minä en näe asiaa niin. Nämä ihmiset ovat huonommassa asemassa, heillä on oikeus tukeemme ja heidän on saatava palvelu erikoistariffilla. Matkapuhelinyhtiöt tai -organisaatiot ovat hyvin kannattavia. Kyse on todella kannattavasta alasta, enkä ymmärrä, miksi emme käyttäisi sitä hyväksemme, ennen kuin on liian myöhäistä, ja tekisi siitä yleispalvelua, joka tarjoaa erityisehdot vammaisille ja sokeille.
Ihmisillä, joilla on matkapuhelin, on oltava halutessaan oikeus luettelomerkintään ja sama oikeus jäädä halutessaan pois luettelosta. Niinpä toivon, että tämä parlamentti kannattaa Imelda Readin niin hyvin selittämää yleispalveluperiaatetta.

Blokland
Arvoisa puhemies, teleliikenteen vapaammat markkinat luovat vuonna 2005 noin 1, 3 miljoonaa työpaikkaa. Tähän tulokseen on tullut ranskalainen tutkimustoimisto, mutta näin ei tapahdu telelaitosten suhteen, sillä se ala kutistuu. Kehittyneen puhelintekniikan vaikutuksesta muiden alojen työllisyys tulee lisääntymään. On silmiinpistävää, että yksityiset telelaitokset puoltavat vapauttamista ja valtion yritykset vastustavat sitä. Niissä on nähtävästi paljon piilotyöttömyyttä. Meidän on siksi varottava lainsäädäntöä, joka suosii valtion yrityksiä. Euroopan parlamentti ei saa antaa ammattiliittojen likinäköisyyden johtaa itseään harhaan, ne ovat huolestuneita vain siitä, mitä seurauksia tästä aiheutuu suurten valtionyritysten työpaikoille.
Keskustelemme nyt vapauttamisen edistymisestä. Onnistuuko se 1. tammikuuta 1998. Emme toivo, että tapahtuu kuten Ranska, Saksa ja eteläisten jäsenvaltiot esittävät postiasiakirjassa, jossa ne haluavat siirtää vapauttamisen vuoteen 2003. Komissio tulee ilmeisesti tukemaan tätä. Mutta eikö komissio tiedä, että mitä kauemmin odotetaan, sitä huonompaan asemaan posti ja myös telelaitokset Euroopassa joutuvat. Vai ottaako komissio sen riskin, että asetetaan parlamentaarinen tutkintavaliokunta tutkimaan sen käyttäytymistä teleliikenne- ja postiasiassa.
Vapauttaminen on hyvä asia, mutta ei mihin hintaan tahansa. Sitä varten olemme kehittäneet maailmanlaajuisten palveluiden käsitteen. Mielestäni tätä käsitettä voidaan hyvin käyttää, mikäli määritelmää ei laajenneta liikaa, sillä silloin pidämme yhä monopoliasemia pystyssä, vaikka tarkoituksena on markkinoiden vapauttaminen. Maailmanlaajuiset palvelut pakottavat yritykset palvelemaan koko markkinoita, eikä vain poimimaan parhaita paloja. Mutta mitä yksityiskohtaisemmat maailmanlaajuisia palveluita koskevat vaatimukset ovat, sitä korkeammat ovat peruspalveluiden kustannukset. Liiallinen säätely on ennen kaikkea haitallista heikommille ryhmille, joita me juuri haluamme suojata. Meidän on etsittävä tässä paras mahdollinen vaihtoehto. Tässä yhteydessä tuen tarkistusta 10, 3 artiklaa, mutta tarkistuksen 19, 7 artiklan 1 kohdassa on selvästikin kysymys liiallisesta säätelystä. Kuulovammaiset valitsevat yksityisen tekstipuhelimen. Tämä palvelu sisältyy maailmanlaajuisiin palveluihin. Ei siis tarvita yleistä muunnelmaa siitä.
Mitä maksuihin tulee, olen sitä mieltä, ettei meidän tarvitse vahvistaa muuta kuin kohtuullinen yläraja maksuille. Mikäli määritellään kuluihin liittyvä yhtenäinen kiinteä hinta, kilpailulle ei jää sijaa, ja kuluttajat joutuvat huonompaan asemaan. Kulut eivät ole mikään hyvä mittapuu, sillä ne voivat olla jossakin jäsenvaltiossa nimittäin paljon korkeammat, koska tehoton valtionyritys on siellä vastuussa teletoiminnasta.

Muscardini
Arvoisa puhemies, periaatteessa jaamme esittelijän kannan mietinnöstä, erityisesti kuluttajien suojeluun palvelujen laadun avulla tähtäävien toimenpiteiden, tiedotussopimusten ja erimielisyyksien sovittelun osalta eli suhtaudumme myönteisesti ajatukseen käyttäjien erityisluokan, perheiden, käyttöönottamisesta.
Hyväksymme esittelijän esityksen kuluttajansuojelua koskevien säännösten soveltamisen laajentamisesta koskemaan myös matkapuhelimien käyttäjiä, tehden kuitenkin selväksi, että direktiivi ei saa rajoittaa matkapuhelimia, koska kiinteän puhelimen markkinat ovat vielä huomattavan suuret verrattuna matkapuhelinmarkkinoihin.
Toinen kuluttajansuojaan liittyvä näkökanta on sosiaalinen. Joustavan maksutavan käyttöönottoa on tuettava kaupan purkamisen välttämiseksi silloin, kun muita heikommassa asemassa olevat käyttäjät, erityisesti pienituloiset perheet ja/tai vammaiset, ovat vaikeuksissa.
Mitä tulee yleispalveluja koskeviin valintoihin, mietin, ovatko komission esitykset, lyhyellä aikavälillä tarkasteltuna, hieman realistisempia kuin parlamentin esitykset. Nykyään todellakin liian laaja yleispalvelujen määritelmä aiheuttaa sietämättömän suuria kustannuksia, jotka eivät tee myönnytyksiä kilpailulle eloonjäämisestä. Pitkällä aikavälillä tarvitaan ratkaisuja tehtyihin esityksiin, mutta sillä välin olisi suotavaa, että komissio laatii kustannuskatsauksia yleispalvelujen eri tasoilla.
Lisäksi olisi suotavaa, että komissio käynnistää tutkimuksen jäsenvaltioiden sisäisistä suhteista tämän alan vapaiden markkinoiden kilpailun, sääntöjen noudattamisen, mahdollisen laittoman rikastumisen ja varojen laittoman käytön osalta. Televiestinnän markkinoiden vapautuminen on oleva merkittävä tapahtuma: jotta se voisi tulla esiin kokonaisuudessaan, on tärkeää, että keskustelun aiheena oleva direktiivi, kuten myös muut pakettiin sisältyvät, on hyväksytty oikea-aikaisesti.

Thors
Herra puhemies, herra komissaari! Monet meistä ovat todenneet, että keskustelun kohteena oleva ala on nopeasti kehittyvä, ja sen tulee saada kehittymismahdollisuudet, jotta meillä olisi kilpailukykyiset markkinat ja kilpailukykyinen teollisuus Euroopassa. Tiedämme, että tarvitaan hyvin suuria investointeja, jotta meillä todella olisi Euroopan kaikki osat kattava informaation saatavuus. Ajatellen aiemmin vallinnutta tilannetta uskon myös tärkeäksi, että emme säätele. Minua vähän pelottaa, koska sekä mietintö että komission ehdotus sisältävät säätelyn ajatuksen. Tiedämme, mitä palveluja on ollut, mutta meidän on vaikeampi ennustaa, mitä tulevaisuudessa tarvitaan. Ei ole olemassa " ilmaisia lounaita" , ja nythän panostamme vanhojen palvelujen takaamiseen. On olemassa vaara, että otamme pois voimavaroja siltä kehitykseltä, jota tarvitsisimme tulevaisuudessa. Siihen kehitykseen voi muun muassa sisältyä fantastiset mahdollisuudet vammaisille osallistua yhteiskunnan toimintaan aivan uudella tavalla. Kuten kollega Lindqvist sanoi, meillä Pohjoismaissa liberalisointi on tuottanut fantastisia tuloksia. Muun muassa kaukopuhelujen hinnat ovat kotimaassani Suomessa laskeneet seitsemänkymmentä prosenttia, ja puhelinkioskien määrä kasvanut neljänneksen kilpailun vapauttamisen jälkeen. Kuluttajat ovat siis hyötyneet vapauttamisesta.
Meillä on tänä päivänä tilanne, jossa kehitys on hyvin erilainen eri jäsenmaissa. Siksi jäsenmaat tarvitsevat vapauden ratkaista, millaisin muodoin ne tukevat vammaisia, ja vapauden ratkaista, millaisia sääntöjä maat soveltavat, jos ne tukevat vammaisia esim. sosiaalituin.
Ilmaisen tietyn huolen oikeusvaliokunnan lausunnossani, jota talousvaliokunta ei ole kuitenkaan ottanut mukaan. Halusimme saada rajoituksia siihen, milloin kansallinen sääntelyviranomainen voi puuttua asiaan. Tiedämme, että kansallinen sääntelyviranomainen ei ehkä kaikkialla ole aivan vapaa monopolista. Siksi on vaara, että se puuttuu asiaan syrjivällä tavalla. Lopuksi haluan tukea Lindqvistin ilmaisemaa asiaa, että matkapuhelinverkkojen ei pitäisi olla mukana, koska se estää tulevaa tarpeellista kehitystä.

Herman
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ottaen huomioon maailmanlaajuiset tapahtumat, WTOneuvottelut osoittivat Euroopan toimineen oikein asettumalla tapahtumien keskipisteeseen. Tässä yhteydessä on siis annettava kaikki kunnia komissiolle ja parlamentille, koska ilman niitä emme olisi koskaan saaneet aikaan puhelinmarkkinoiden vapauttamista. On otettava huomioon, että olemme päässeet nykyisiin suhteellisen tyydyttäviin tuloksiin toimimalla vastoin valtioiden tahtoa ja hyödyntämällä perustamissopimuksen keinoja. Emme saa koskaan unohtaa, että ilman komission ja parlamentin toimintaa vastassamme olisi yhä viidettoista täysin erilliset televiestintämarkkinat ja viidettoista monopolit tai ainakin melkein. Tällainen on tilanne, ja siitä oli mielestäni muistutettava tässä.
Tämän parlamentin jäsenet ovat pääasiasta yhtä mieltä, mistä onnittelen rouva Readia. Yhtä mieltä ollaan kilpailuun ja hintojen avoimuuteen liittyvistä ongelmista, kohtuullisten hintojen vahvistamistarpeesta ja siitä seikasta, että on olemassa kuluttajia suojeleva yleispalvelu. Mistä seikoista sitten ollaan vielä eri mieltä? Erimielisyydet liittyvät yksityiskohtaisiin sääntöihin.
Tavoitteemme on yhteinen: pyrimme siihen, että mahdollisimman suuri määrä kansalaisia pystyy käyttämään mahdollisimman monia laadukkaita palveluita mahdollisimman alhaiseen hintaan. Mutta miten siihen päästään? Kysymys, jonka osalta esiintyy suurta erimielisyyttä on se, onko matkaviestintäalaan sovellettava jo nyt kiinteälle verkolle tarkoitettuja säännöksiä. Tästä asiasta ollaan eri mieltä sen vuoksi, että me uskomme matkaviestintäalan kiinnostavan kehityksen johtuvan kilpailusta ja saavuttavan juuri mainitsemani tavoitteen paljon nopeammin kuin mikään muu keino. Jos toimijoille halutaan heti määrätä yleispalvelun maksut, hinnat nousevat väistämättä. Haluaisinkin huomauttaa rouva Ewingille ja rouva Readille, että maksuttomia palveluja ei ole olemassa, vaan niistä on aina maksettava jokin hinta. Ihmisellä on oltava tietynlainen ajatustapa - jota en luokittele sosialistiseksi - jotta hän uskoisi, että palveluja voidaan jakaa vaivatta ja hyvin anteliaasti yhteisön laskuun. Tällainen toiminta on kuitenkin aina maksullista ja jos määräätte toimijoille jo nyt uusia maksuja, saatte aikaan sen, että tuotteen jakelu viivästyy; ihmiset, joilla ei ole nykyisin varaa ostaa matkapuhelinta, ei ole siihen koskaan varaa.
Tarkastelkaamme Ruotsin, Suomen ja Yhdysvaltain esimerkkiä. Rouva Read mainitsi toivovansa, että Euroopan kansalaiset voisivat hyvin pian nauttia samoista palveluista samaan hintaan kuin Yhdysvaltain kansalaiset. Mutta jos Yhdysvalloissa olisi noudatettu rouva Readin politiikkaa, siellä ei olisi saavutettu nykyistä tulosta, vaan se saavutettiin noudattamalla päinvastaista menettelyä. Siellä asetettiin yleispalvelua koskevia ehtoja sen jälkeen, kun kilpailun tulokset oli saatu, ja samalla väestöstä suurin osa pystyi jo käyttämään laadukkaita palveluja erittäin edulliseen hintaan.
Tällaista virhettä ei saa tehdä. On odotettava, että matkanviestintäala on saavuttanut noin 30-40 prosentin suuruisen markkinaosuuden, ja vasta sitten sille voidaan määrätä yleispalvelun maksuja. Tämä saavutetaan hyvin nopeasti. On helpompaa säätää direktiivi kuin luoda verkko, ja se tulee lisäksi edullisemmaksi.

Bangemann
Arvoisa puhemies, voin yhtyä siihen, mitä ystäväni Fernand Herman juuri sanoi. Uskon kuitenkin, että hän tekee esittelijä Readille vääryyttä luullessaan, että tämä mietinnössään ehdottaa politiikkaa, joka olisi täysin Yhdysvalloissa harjoitetun politiikan vastainen. Minä en ainakaan tulkitse hänen mietintöään siten, vaikka olenkin periaatteellisissa kysymyksissä Fernand Hermanin kanssa samaa mieltä.
Aluksi haluaisin kiittää esittelijä Readia. Hän joutui työskentelemään erittäin nopeasti, joten olemme kiitoksen velkaa hänelle ja koko parlamentille. Olen pahoillani tästä tilanteesta, mutta kuten tiedätte, aikaraja 1. tammikuuta 1998 aiheuttaa kiireitä meille kaikille. Valitettavasti en voi luvata teille, että keskustelemme nyt viimeistä kertaa avoimen verkon tarjoamisesta tai kaikista niistä aiheista, joita olemme viimeisten vuosien aikana käsitelleet. Nimittäin lähentyminen, niin tekninen kuin sosiaalinenkin, saattaa kaikki nämä tähän asti erilliset markkinat yhteen, mikä luonnollisesti pakottaa meidät omaksumaan uusia lähestymistapoja.
Tästä emme kuitenkaan keskustele tänään. Tämänpäiväinen aiheemme on toisaalta, jos niin halutaan, periaatteellinen kysymys erilaisista politiikoista, toisaalta kyse on erittäin käytännöllisistä johtopäätöksistä. Koska käytännölliset johtopäätökset kuitenkin aina jonkin verran riippuvat siitä, mitä periaatteellisesti pidetään oikeana, on toki hyödyllistä Readin, Hermanin ja muiden puheenvuorojen avulla vielä kerran varmistaa, onko periaatteellinen lähestymistapamme oikea.
Haluaisin aluksi vielä kerran viitata siihen tosiasiaan - josta ei enää edes keskustella, eivät edes vanhamarxilaiset, kuten herra Wolf - että meillä nykyään jo on vapautuneet markkinat ja että tätä tilannetta pidetään parempana kuin julkisoikeudellista monopolia. Tämä on mielestäni huomattava edistysaskel. Muistan erittäin hyvin, että keskustelun alussa jotkut vielä kannattivat teesiä, jonka edustaja Ewing on täälläkin vielä kerran tuonut esiin: viestintä on julkinen hyödyke, ja sen vuoksi julkisoikeudellinen organisaatio ja mieluiten monopoli on tarpeellinen, jotta kaikkia voidaan palvella paremmin.
Muistan hyvin vapauttamiskeskustelun alkuvaiheen. Se, mitä Fernand Herman sanoi, pitää paikkansa: parlamentin ja komission saavutukset ovat huomattavia, emmekä me seiso jonon hännillä, vaan niin kuin WTO-neuvottelut selkeästi osoittivat, kehittelemämme ideat ovat teknisesti ja poliittisesti huipputasoa. Sen vuoksi meidän ei tarvitse pelätä WTO: n kehitystä. Mutta - minulla on tästä hyvät muistot, koska olin hyökkäysten kohteena ja koska pidän siitä - ensimmäisissä keskusteluissa kysymys kuitenkin kuului: onko ylipäätään mahdollista purkaa sääntelyä? Onko vapauttaminen ylipäätään mahdollista, vai onko se vain ääriliberaalien mielikuvitusta? Niin, nykyään ja onneksi - en sano tätä ylimielisenä, vaikka olin oikeassa, vaan yksinkertaisesti siksi, että tulos on hyvä - kaikki ymmärtävät, että kun tarkastellaan kaikkia tuloksia, loppujen lopuksi juuri kuluttaja hyötyy vapauttamisesta kaikkein eniten. Olen tähän erittäin tyytyväinen, sillä on ilmeistä, että sekä tiedonvälityksessä että puhelinpalveluissa voidaan ottaa käyttöön matalammat tariffit. Tämän tulisikin olla meidän lähtökohtamme.
Kilpailu johtaa myös tällä alalla siihen, että hinnat laskevat ja laatu paranee. Tämä ei tarkoita sitä - eikä komissio ole koskaan edustanut tätä kantaa - että kilpailu pitäisi jättää yksin markkinavoimien varaan, vaan tiettyjä tekijöitä, joihin kilpailu ei vaikuta, on luonnollisesti säänneltävä. Kysymys, johon törmäämme yhä uudelleen ja uudelleen, kuuluukin: mihin kilpailu vaikuttaa ja mitä on säänneltävä? Ja jos halutaan säännellä, niin miten? Tätä on vaikea ennustaa, koska tekninen kehitys ja kilpailu kuuluvat tällä alalla yhteen ja moni asia on toisin kuin taloudessa normaalisti. Tähän olen aina viitannut.
Tarkastellaanpa vaikka yleispalvelua. Tarjonnan ja syntyvien kustannusten luonne pakottaa jokaisen tarjoajan pitämään mahdollisimman laajaa valikoimaa. Väite, jonka silloin tällöin kuulee, on se, että tarjoajat keskittyisivät vain siihen, mikä parhaiten kannattaa eli suuriin asutuskeskuksiin tai varakkaisiin asiakkaisiin sekä yrityksiin, joilla on ja on oltava varaa puhelinpalveluihin. Näin tulee tietysti myös käymään, se on selvä. Markkinoilla tulee olemaan - ja on jo nykyäänkin - tarjoajia, jotka keskittyvät suuriin yrityksiin ja joiden itse asiassa on myös pakko tehdä niin, koska niillä ei aluksi ole käytössään maantieteellisesti kattavaa verkkoa.
Kattava verkko on kuitenkin kannattavampi, sillä mitä useampia asiakkaita tavoitatte, sitä vakuuttavampia tarjouksia voitte tehdä. Silloin voitte myös alentaa hintoja. Nykyään jotkut yritykset - jos olisin sanonut tämän pari vuotta sitten, olisitte todennäköisesti nauraneet minulle päin naamaa - jakavat esim. kännyköitä ilmaiseksi, koska ne eivät ole kiinnostuneet laitteesta ja siitä saatavasta voitosta, vaan palvelusta. Selvä, mietitte itseksenne, se on vain yksi tapa kaunistella hintoja, yritykset ottavat sitten korkeampia puhelumaksuja. Ei, myös tällä alalla on jo kilpailua - edustaja Graefe zu Baringdorf katsoo minuun hämmästyneenä, koska hän ei maatalousalan asiantuntijana ole tottunut kilpailuun lainkaan, ja sen vuoksi kaikki tämä on hänelle aivan uutta. Nykyään on olemassa yrityksiä, jotka tarjoavat ilmaisia puheluita, jos asiakas suostuu siihen, että puhelut silloin tällöin keskeytetään mainoksilla. Se ei varmastikaan ole kovin miellyttävää, erityisesti jos kyse on henkilökohtaisesta puhelusta. Rouva Lullingia ja minua häiritsisi varmasti, jos puhelumme yhtäkkiä keskeytyisi mainosten vuoksi. Mutta tämä ei ole tärkeä tekijä. Tärkeää on, että jos joku haluaa, hän voi soittaa ilmaiseksi, hänen ei tarvitse maksaa yhtään mitään.
Minun ehdotukseni onkin tämä: odotellaan ensin, miten kilpailu vaikuttaa palveluiden yleiseen saatavuuteen, joka ei ole enää kenellekään - ei myöskään vammaisille - taloudellinen tai muunlainen ongelma. Tietysti on olemassa tiettyjä esteitä, joihin on löydettävä tekninen ratkaisu, se on totta. Uskon kuitenkin, että myös tällä alalla tekniikan kehitys tulee mahdollistamaan monia asioita, joita vielä tänään pidämme mahdottomina. Tämä oli ensimmäinen asia, johon halusin puuttua.
Älkää siis pitäkö palveluiden yleistä saatavuutta ongelmana, joka on ensisijaisesti ratkaistava sosiaalipoliittisin keinoin. Se tullaan ratkaisemaan lähinnä teknisen kehityksen ja markkinoiden avulla. Kysymys onkin siitä, mitä ongelmia jää jäljelle ja miten ne voidaan ratkaista.
Olen vakuuttunut siitä, että erityisesti määräävää markkina-asemaa koskevaa sääntelyä ei ole vielä riittävästi. Ja tässä yhteydessä nouseekin kysymys, eikö matkapuhelinpalveluiden tarjoajia pitäisi kohdella toisin. Eikö pitäisi menetellä epäsymmetrisesti eli rajoittaa niiden toimintaa, joilla on kiinteä verkko eli todellinen monopoliasema ja helpottaa uusien tulokkaiden, matkaviestinpalveluiden harjoittajien, pääsyä markkinoille? Alun perin me pidimme tätä ajatusta oikeana. Nyt mietimme jo, eikö sitä voisi rajata. Esimerkiksi puhelinluetteloon merkitsemisen yhteydessä molempia tulisi kohdella samoin. Tästä syystä me myös puollamme tätä tarkistusta. Myös muita asioita, joiden on varmasti oltava molemmille samanlaiset, pitäisi säännellä täällä tänään. On kuitenkin totta, että kiinteä verkko on tällä hetkellä vielä melkoinen kilpailuetu. Yritämme vaikuttaa siihen sääntelemällä verkon käyttömahdollisuuksia. Emme siis aio jättää asiaa säätelemättä. Tulevaisuudessa - ja meillä on vielä esittelijä Hoppenstedtin mietintö käsiteltävänä - verkkojen välille syntyy kilpailua.
Tästä pullonkaulasta, että nykyään jotkut vielä ovat kiinteiden verkkojen omistajia ja käyttäjiä, voidaan selviytyä esim. satelliittivälitteisten henkilökohtaisten viestintäpalveluiden avulla. Kun verkkojen välinen kilpailu alkaa, tilanne on aivan toinen. Nämä ovat muutamia pohtimisen arvoisia asioita. Toivon, että onnistumme löytämään sääntelytavan, joka ottaa huomioon oikeutetut edut, mutta ei johda siihen, mistä edustaja van Velzen hyvällä syyllä varoitti: me voimme vaikeuttaa tällaisten asioiden kehittymistä alusta alkaen siten, että vammaiset tai muut sosiaalisesti vähäosaisemmat eivät hyödy kilpailusta ja tekniikasta edes tällä tavalla.
Jos tällaisen verkon ei anneta edes kehittyä, ei sen käyttöeduista voi jälkeenpäin hyötyä. Tärkeä kysymys, joka ei koske ainoastaan tätä alaa kuuluukin: kuka vastaa sosiaalipolitiikan kustannuksista? Ja minun mielestäni se yksinkertainen periaate, jonka edustaja Ewing täällä vielä mainitsi - ne ansaitsevat niin paljon rahaa, ne voivat myös maksaa - on väärä. Kysykääpä joskus matkaviestinpalveluiden tarjoajilta, jotka alussa joutuvat investoimaan suuria summia ja joilla ei vielä ole samanlaisia tuloja kuin vanhoilla yrittäjillä, miten he ovat joutuneet rahoittamaan aloituskustannukset ja miten vaikea heidän tilanteensa osittain on. Siinäkin tapauksessa, että he ansaitsisivat erittäin hyvin, pitäisi pohtia, onko periaate sittenkään oikea.
Me keskustelemme Euroopan unionissa vallitsevasta työttömyydestä, joka on pelottavan paljon korkeampi kuin Yhdysvalloissa. Miksi asia on näin? Koska me kuormitamme työtä tuotannontekijänä jatkuvasti. Kenenkään ei pidä olla niin naiivi, että luulee, ettei tällainen yritysten kustannuskuormitus siirry eteenpäin. Yritysten on luonnollisesti siirrettävä se hintoihin. Yleisesti ottaen tiedonvälityksestä on kuitenkin tullut nykyään kaikkein tärkein tuotannontekijä. Jos me kuormitamme sitä vielä sosiaalipoliittisilla kustannuksilla, menetämme yhä enemmän työpaikkoja Euroopassa. Siksi sosiaalipolitiikka on rahoitettava talouden tuotoista.
Meillä on oltava rohkeutta avoimesti rahoittaa budjetista se, minkä haluamme tehdä, eikä epäröidä rahoituksessa. Sieltä sen on tultava, verovaroista, ja sitten voidaan miettiä, mitä halutaan tehdä ja kenen hyväksi. Tämä olisi oikea tapa myös työpaikkojen luomiseksi.
Lopuksi vielä muutama sana WTO: sta. Ottamaamme valtavaa edistysaskelta vähätellään edelleen. Kysymys on kuitenkin maailmanlaajuisesta kuudensadan miljardin dollarin markkinoista - jonka kasvuvauhti on kymmeniä prosentteja! Meidän olisi siis onnistuttava säilyttämään nykyinen asemamme tällä alalla ja vahvistamaan sitä; muutamien muiden lisäksi tämä on ainoa mahdollisuutemme luoda uusia työpaikkoja. Tästä syystä WTO: n päätös oli meille niin valtavan tärkeä, ja on erittäin hyvä, että myös muut yhtyivät siihen, jotta saatiin aikaan järkevä sääntely.
Voin vielä lyhyesti mainita, mitä tarkistuksia me puollamme ja mitä emme. Koska tämä on vasta ensimmäinen käsittely, annan täydellisen kertomuksen ehkä myöhemmin esittelijälle. Ensiksikin - kuten jo sanoin - olemme täysin valmiit hyväksymään lähestymistavan, jota Read edustaa, eli että meidän täytyy nyt ajatella myös käyttäjiä ja tiettyjä käyttäjäryhmiä. Niinpä puollamme tarkistuksia 2, 3, 10, 13, 14 ja 41. Muutamia tarkistuksia emme puolla syystä, jonka edustaja Thors erittäin selkeästi esitti: tietyistä sosiaalisista oikeuksista on parempi huolehtia alueellisella tai kansallisella tasolla, koska siellä tiedetään paremmin, kuka kukin on. Tämän vuoksi emme puolla tarkistuksia 11, 15, 21, 34, 36, 44, 46 ja 49. Mitä matkaviestinpalveluihin tulee - asia, jonka van Velzen ja muut edustajat ovat ottaneet esille - olemme valmiit hyväksymään kokonaan tai osittain tarkistukset 5, 7, 9, 16, 23, 26 ja 42.
Tämä on tilanne tällä hetkellä. Vielä kerran, hyvät naiset ja herrat. En voi säästää teitä siltä, että joudumme palaamaan tähän aiheeseen yhä uudelleen lähivuosien aikana.

Read
Arvoisa puhemies, haluan käyttää työjärjestyksen noudattamista koskevan puheenvuoron äänestysjärjestyksestä. En voi kuitenkaan olla sanomatta Bangemannille, että operaattorit haluavat tarjota maksuttomia puheluja joillekin tilaajille samasta syystä kuin pankit joskus haluavat tarjota maksuttomia pankkipalveluja opiskelijoille: ne näkevät tämän tulevaisuudessa palkitsevana ja kannattavana alueena. Tällä teollisuuden alalla voimme nähdä ensi vuosituhannen kultakuumeen. Kyseessä on todella valtavan kannattava teollisuus.
Haluan kuitenkin kysyä teiltä, arvoisa puhemies, ja henkilökunnaltanne, haluaisitteko harkita äänestyksen toimittamista klo 12.00. Tämä on ensimmäinen käsittely, mutta yhteispäätösmenettely, jossa on joitakin monimutkaisia tarkistuksia ja kohta kohdalta äänestyksiä sekä ainakin yksi tärkeä periaateäänestys matkapuhelimien sisällyttämisestä ehdotukseen. Ei ole ajateltavissa, ettemme ehtisi klo 12 mennessä. Pyydän teitä sijoittamaan asian varhaiseen vaiheeseen äänestysjärjestystä niin, että voimme harkita sitä kunnolla.

Puhemies
Parlamentin jäsen Read, ilmoitan asiasta asiaankuuluville tahoille, jotka välittävät viestin istuntoa johtavalle kollegalleni puhemiehelle, ja hän tekee päätöksen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Telepalveluala - Satelliittivälitteiset henkilökohtaiset viestintäpalvelut
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista aiheista:
suositus toiseen käsittelyyn (A4-0051/97) talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan puolesta seuraavasta aiheesta: neuvoston yhteinen kannanotto, ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen käyttöönoton viestintäpalveluiden sektorin yleisistä luvista ja yksityisistä lisensseistä (C4-0633/96-95/0282(COD)) (Esittelijä: W.G. van Velzen); -suositus toiseen käsittelyyn (A4-0050/97) talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan puolesta seuraavasta aiheesta: neuvoston yhteinen kannanotto, ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen toteutumisen yhteisestä käytännöstä henkilökohtaisten satelliittivälitteisten viestintäpalveluiden lupien suhteen Euroopan unionissa (C4-0634/96-95/0274(COD)) (Esittelijä: Hoppenstedt).
van Velzen, W.G.
Arvoisa puhemies, me juhlimme tänään tärkeätä voittoa - nämä ovat Maailman kauppajärjestön pääsihteerin Renato Rugieron sanat sen jälkeen kun järjestö oli solminut sopimuksen telepalvelualan maailmanlaajuisesta avaamisesta. Komission jäsen viittasi jo siihen. Mikäli Euroopan parlamentti hyväksyy tänään ne tarkistukset, jotka olemme esittäneet, juhlimme myös tänään voittoa, sillä lopultakin monen vuoden lupia koskevan direktiivin parissa puuhailemisen jälkeen Euroopan unionilla tulee olemaan vaatimukset, jotka teletoimintalupien on täytettävä jäsenvaltioissamme. Nyt tehty Maailman kauppajärjestön sopimus painottaa erityisesti, että sopimuksen osapuolten tulee perustaa riippumattomia säädöksiä laativia laitoksia ja taata yhteysoikeudet kohtuullisin hinnoin, mutta osapuolet takaavat ennen kaikkea avoimuuden ja sen, että lisenssipäätöksissä ei harjoiteta syrjintää. Tänään käsittelemämme direktiivi tulee siksi muodostamaan tärkeän kiinnekohdan unionille itselleen ja sen jäsenvaltioille niiden Maailman kauppajärjestöä kohtaan omaavien velvollisuuksien täyttämisessä. Mistä löydämme nyt avoimuutta EU: n lisenssipäätöksissä? Kaikkein ensimmäiseksi telelaitosten on hyvissä ajoin tutustuttava lupiin liittyviin ehtoihin ja siihen muotoon, missä nämä luvat annetaan, joka voi nimittäin olla yksilöllinen lupa tai yleinen lupa. Tietenkin on suosittava yleistä lupajärjestelmää ja etukäteen lainsäädännössä määriteltyjä lupia byrokraattisen yksittäisiä lupia myöntävän järjestelmän kustannuksella. Juuri tämä kohta tuotti neuvostossa niin paljon ongelmia direktiiviä laadittaessa. Tänään täällä esittämäni tarkistus panostaa omalta osaltaan siihen, että tulevaisuudessa tullaan painottamaan näitä yleisiä lupia yksityisten sijasta.
Toiseksi luvasta maksettavan hinnan ei tule olla kovin korkea. Myös tässä Euroopan unionissa toimivilla telelaitoksilla on ongelmia. Jotkin jäsenvaltiot aikovat pyytää lisensseistä korkeita hintoja, jolloin olemassaoleville telelaitoksille koituisi epäoikeudenmukainen etu, koska niiden ei ole koskaan tarvinnut maksaa lisenssistä. Olenkin siksi ilahtunut, että tässä direktiivissä sanotaan selvästi, että luvista saa laskuttaa vain hallinnolliset kulut, joita niiden myöntäminen aiheuttaa. Kolmanneksi, avoimuuden kannalta on tärkeää, että lupaehdot ovat unionissa suurilta osin samanlaiset ja että lupien myöntämismenettelyt eivät ole liian monimutkaisia, vaan yhdenmukaisia. Erilaiset lupien myöntämismenettelyt ja monimutkaiset vaatimukset vaikeuttavat Euroopan teleteollisuutta tällä hetkellä. Neljänneksi, lupajärjestelmän pitää antaa tilaa telpalveluiden tarjoajille.
Mutta silti, kaiken tämän myönteisen lisäksi on jäljellä suuria kysymysmerkkejä tämän direktiivin suhteen. Siksi meidän on tajuttava, että parlamentin on toimittava nopeasti, mikäli haluamme saada vapaat markkinat 1. tammikuuta 1998. Meidän jälkeemme kansallisten parlamenttien on käsiteltävä tämä lainsäädäntö. Minun on sanottava, että olen pettynyt yhteistyöhön neuvoston ja komission kanssa. Viime vuoden toukokuussa äänestimme ensimmäisessä käsittelyssä tästä lupadirektiivistä siinä toivossa, että neuvosto määrittelisi nopeasti kantansa tähän direktiiviin. Tämä toivo osoittautui turhaksi, sillä vasta joulukuun lopulla saimme yhteisen kannan käsiimme ja teleliikenneneuvoston pimeässä huoneessa on solmittu paljon kompromisseja ja jäsenvaltiot ovat tehneet arvioita direktiivin läpimenosta. Tämä tapahtui hiljaisuudessa, ilman julkista keskustelua, ilman jälkikäteen tapahtunutta demokraattista vastuuta ja ilman, että saimme tietää, miksi jäsenvaltiot ottivat sellaisen kannan kuin ottivat. Lisäksi komissio muutti alkuperäistä ensimmäisessä käsittelyssä omaavaansa myönteistä kantaansa joidenkin parlamentin tarkistusten suhteen neuvoteltuaan neuvoston kanssa. Olisi kunniaksi komission jäsenelle, mikäli hän kertoisi täällä parlamentissa motiivinsa kannan muutokseen, esimerkiksi miksi hän antoi myönteisen lausunnon molemminpuolisesta tunnustustarkistuksesta, mutta perui sen myöhemmin.
Koska meillä ei vielä ole täyttä yhdenmukaisuutta, molemminpuolinen tunnustaminen on hyvä väline yhtenäisten teleliikennemarkkinoiden luomiseksi ja myös Maailman kauppajärjestön puitteissa on tehty sopimuksia molemminpuolisesta tunnustamisesta, vaikkei Euroopan unioni pysty sopimaan asiasta.
Euroopan parlamentti on osoittanut hyvää yhteistyöhalukkuutta. Se on valinnut mieluummin rajoitetun direktiivin, kuin sen, että asia hidastuu tai, että neuvosto vastustaa sitä toisessa käsittelyssä. Onhan vapauttaminen tärkeä asia. Haluankin kääntyä neuvoston puheenjohtajana toimivan Jorritsman puoleen. Jos parlamentti hyväksyy tänään tämän mietinnön, hänelle jää vastuu tämän lainsäädännön kiirehtimisestä. Ja odotan, että neuvoston puheenjohtajisto vie tämän direktiivin ilman ongelmia 6. maaliskuuta teleliikenneneuvostoon.
Tähän direktiiviin liittyy myös muita huolenaiheita. Mainitsen niistä muutamia. Jäsenvaltiolle on jätetty liian suuret mahdollisuudet asettaa rajoittavia lupaehtoja. Emme tiedä vieläkään, meneekö one-stop shopping -menettely läpi. Me olemme tulleet riippuvaisiksi kansainvälisistä teleliikenteen sääntöjä laativista klubeista, joita CEP ja ECTRA ovat, ja tässä komission asema on liian rajoitettu. Kansallisilla lakiasäätävillä elimillä on vielä liikaa mahdollisuuksia noudattaa omaa käytäntöään. Olisi hyvä asia, jos perustettaisiin laaja komitea. Komissio tekisi tässä yhteydessä suuren palveluksen, mikäli se pystyttäisi lyhyen ajan sisällä jonkinlaisen teleliikennelainsäädäntöä käsittelevän keskuksen, jonka puoleen kansalliset lakeja säätävät elimet voisivat kääntyä kysymyksineen eurooppalaisesta teleliikennelainsäädännöstä, sillä tällä tavalla tehtäisiin järjestelmällistä työtä eurooppalaisen lakiasäätävän elimen synnyttämisen suuntaan.
Komission tehtävänä on nyt valvoa direktiivissä tehtyjen sopimusten tiukkaa noudattamista. Siinä yhteydessä sen on ennen kaikkea tarkkailtava luvista pyydettäviä hintoja, jäsenvaltioiden aikataulun noudattamista ja lupiin liittyvien ehtojen noudattamista. Tästä tulee olemaan kysymys lähiaikoina.

Hoppenstedt
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, ennen varsinaista mietintöä haluaisin aloittaa muutamilla periaatteellisilla huomautuksilla selventääkseni mietinnön merkitystä. Satelliittijärjestelmien kaupallista hyödyntämistä maailmanlaajuiseen viestintään olisi vielä pari vuotta sitten pidetty tieteiselokuvan episodina. Ajat ovat kuitenkin muuttuneet. Tekninen kehitys, sääntelyn purkaminen sekä radiotoiminnan ja televiestinnän lähentyminen edistävät tällä hetkellä maailmanlaajuisen satelliittiverkon rakentamista. Verkko tekisi myös uudenlaisen kaupallisen hyödyntämisen mahdolliseksi.
Mietinnössä esiteltävät SPCS-järjestelmät eli henkilökohtaiset viestintäsatelliitit ovat vain yksi pieni esimerkki uusista satelliittipalveluista. Askel avaruustutkimuksesta satelliittiviestinnän kaupalliseen käyttöön on Euroopalle erittäin merkittävä sekä taloudellisesti että poliittisesti. Satelliittiviestintä tarjoaa Euroopan teollisuudelle uusia markkinoita ja luo siten tietysti myös työpaikkoja tulevaisuutta varten. Samalla uudet satelliittijärjestelmät tukevat taloudellista ja sosiaalista yhdentymistä Euroopassa maantieteellisen ulottuvuutensa ansiosta. Ennen kaikkea ne tukevat kuitenkin Euroopan yhdentymistä muuhun maailmaan ja siten maailmanlaajuisen tietoyhteiskunnan kehittymistä.
Valitettavasti eurooppalaiset ovat kuitenkin pitkään aliarvioineet satelliittiviestinnän tarjoamat valtavat taloudelliset ja sosiaaliset mahdollisuudet eivätkä siksi ole määritelleet yhteistä politiikkaa. Poikkeus vahvistaa säännön, kun katson komissaari Bangemanniin ja totean, että täällä aloitteita on tehty jo erittäin varhaisessa vaiheessa.
Haluaisin vielä kerran mainita Genevessä vuoden 1995 marraskuussa pidetyn WTO-konferenssin, jossa amerikkalaiset yllättivät eurooppalaiset täysin jaettaessa ja varattaessa taajuuksia uusia järjestelmiä varten. Koska meiltä puuttuu kaukonäköisyyttä, koordinointia ja halua ottaa riskejä, amerikkalaiset ovat meitä reippaasti edellä uusien satelliittijärjestelmien kaupallisessa hyödyntämisessä. Jo nyt amerikkalaiset firmat lähettävät ensimmäisiä satelliittejaan avaruuteen. Tähänastiset yritykset ovat tosin epäonnistuneet kantojärjestelmien vuoksi, mutta uusia yrityksiä tehdään jatkuvasti. Olen erittäin iloinen, että Eurooppa näyttää nyt heränneen talviunestaan.
Euroopan komission vuoden 1996 joulukuussa laatima avaruustutkimusta koskeva tiedonanto osoittaa selvästi, miten tärkeää satelliittiviestinnän käyttömahdollisuuksien ja markkinoiden kehittäminen on Euroopan kilpailukyvyn vahvistamisen kannalta. Sen vuoksi olen erittäin tyytyväinen satelliittiviestintää koskevaan toimintasuunnitelmaan, joka varmasti käsittää myös SPCS-palvelut. Toivon, että suunnitelma kannustaa Euroopan teollisuutta aktiivisuuteen ja investointeihin.
Tärkeimmät edellytykset tuleville investoinneille ovat oikeudellinen varmuus ja yhtenäinen menettely toimilupia ja taajuuksia myönnettäessä. Tästä olemme jo kuulleetkin. Ainoastaan yhtenäinen eurooppalainen lupapolitiikka voi estää pirstoutumisen ja mahdollistaa satelliittipalveluiden nopean käyttöönoton.
Siispä sallikaa minun esitellä mietintöäni. Parlamentti on erittäin iloinen siitä, että neuvosto on hyväksynyt ensimmäisessä käsittelyssä ehdotetun kompromissin lähes sellaisenaan. Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta onkin hyväksynyt yhteisen kannan yksimielisesti lukuun ottamatta pientä loogista ajallista muutosta. Institutionaalisesti tarkasteltuna meillä on tässä erinomainen esimerkki parlamentin rakentavasta ja asiantuntevasta yhteistyöstä neuvoston ja komission kanssa. Voin vain toivoa, että tätä esimerkkiä seurataan, ja viittaan tässä tietysti esittelijänä Telekomin vaivalloiseen menettelyyn. Ystäväni Glante on myös yksi niistä parlamentin vahvoista jäsenistä, jotka työskentelevät näissä elimissä, ja minun on sanottava, että ei voi yksinkertaisesti olla mahdollista, että tällaisen asian saattaminen päätökseen yhdessä neuvoston ja komission kanssa kestää niin kauan.
Parlamentin ehdotuksen mukaisesti pyritään unionin tasolla tapahtuvan valintamenettelyn sijasta yhdenmukaistamaan taajuuksien käyttöä ja satelliittipalveluiden toimilupaehtoja. Tehtävää hoitaa Euroopan telehallintojen neuvottelukunta CEPT, jonka toimeksianto on kuitenkin sidottu selvään aikatauluun. Jos työ komission tai jonkin jäsenmaan mielestä etenee liian hitaasti, mikä on täysin mahdollista, komissio voi ryhtyä toimenpiteisiin unionin tasolla. Meidän on ensin katsottava, kykeneekö CEPT hoitamaan tehtävää tehokkaasti, ja osoittautuuko se luottamuksemme arvoiseksi. Ehdotettu yhteensovittamismenettely on eräänlainen kokeilu. Jos se ei onnistu, meidän on valittava jokin toinen tie.
WTO-konferenssi on mainittu jo moneen kertaan. En halua kerrata kaikkea, en myöskään keskustelujen sisältöä, mutta tällä hetkellä arvioidaan, että lähivuosina maata kiertävälle radalle ammutaan noin 1 700 satelliittia. Luku saattaa olla hieman liian suuri. Kyse on kuitenkin suuresta määrästä satelliitteja, joiden kantojärjestelmistä ja muista oheislaitteista saadaan tietysti tuottoa jo etukäteen. Nämä satelliitit vievät tietoyhteiskuntaa taas hieman eteenpäin, eikä vain olemassa olevien maanpäällisten verkkojen kautta, vaan Afrikkaan, saarivaltioihin ja ympäri maailmaa satelliittien avulla. Mikä tämän kaiken arvo tulee olemaan, sekin on tullut jo todettua. Haluaisin mainita suuruusluokan lainaamalla erästä lehteä, jossa todettiin, että tehty sopimus on hyvä uutinen yrityksille ja tietysti myös kuluttajille, jotka käyttävät nykyään enemmän rahaa televiestintään kuin öljyyn. Pelissä on siis suuret summat rahaa, ja uskon, että me esittämällämme sääntelyllä teemme Euroopan unionille palveluksen matkalla kohti satelliittiviestintää, satelliittiverkkoa ja kaiken televiestinnän kattavaa verkkoa. Samalla tämä on suuri edistysaskel. Kiitän kaikkia kuulijoita ja olen varma, että me täällä täysistunnossa saamme aikaan yksimielisen päätöksen tästä asiasta.

Read
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa onnittelemalla kollegoitani van Velzeniä ja Hoppenstedtia, kuten näissä tilaisuuksissa on tapana. Meitä tälle hyvin erikoistuneelle alueelle osallistuvia on pieni ja valikoitu joukko. Olin ajatellut, että tekisimme jättiläismäisen adventtikalenterin sekä parlamentille että komissiolle ja aukaisisimme luukkuja sitä mukaa kuin lähestymme vapauttamispäivää. Ehkä saamme piankin talous- ja rahaasioita sekä teollisuuspolitiikka käsittelevässä valiokunnassa tilaisuuden kysyä komissiolta, mitkä ovat seuraukset näissä eri asioissa, jos emme noudata tätä itse asettamaamme määräaikaa.
On totta, että nämä kaksi ehdotusta ovat ratkaisevia rakennuspalikoita tähän tavoitteeseen pääsemiseksi, ja haluan sanoa, että tämän parlamentin sosialistijäsenet kannattavat näitä molempia mietintöjä. van Velzen esitti oikein, kuinka monen mutkan takana toimilupia koskeva kanta on ollut, ja olen iloinen siitä, että hänen ja komission tekemässä työssä painotetaan, että yleisiä toimilupia olisi suosittava yksittäisten asemesta. Me kaikki tiedämme, että toimilupien myöntäminen ja joidenkin jäsenvaltioiden toimilupien myöntämiseen liittämät ehdot ovat olleet kohtuuttoman rajoittavia ja protektionistisia, ja tästä asiasta on tapauksia Euroopan tuomioistuimessa.
Van Velzen on ehdottomasti oikeassa siinä, että meidän on luotava selkeä ja ennustettavissa oleva lupamenettelyympäristö, ja tietysti hän on oikeassa siinä, että on asetettava selkeät aikarajat. Jos koskaan " viivästynyt oikeus on sama kuin ei oikeutta ollenkaan" , näin on parhaillaan soviteltavalla toimilupien ja verkkojen yhteenliittämisen alueella. Jos ne, jotka haluavat tulla näille markkinoille, eivät voi saada toimilupaa selkeillä ja oikeudenmukaisilla ehdoilla ja kohtuullisessa ajassa, siitä tulee huomattava päämäärään pääsemisen este. Niinpä emme epäröi kannattaa sekä van Velzeniä että Hoppenstedtia.
Hoppenstedt sanoi kommenteissaan, että teknologian lähentämistä koskeva kysymys sekä teknologian rajattomat mahdollisuudet olivat johtava tekijä hänen laatiessaan mietintöään. Hän on ehdottomasti oikeassa. Hän puhui myös isosta rahasta. Monet, jotka eivät ole tottuneet käsittelemään suurliiketoimintaa, toteavat, että alettaessa laskea yhteen nollia ja miljardeja on vaikea kuvitella, kuinka laajalle alalle tämä teollisuus ulottuu. On kuitenkin totta, että monet esimerkiksi työllisyyden ja elämän laatua parantavan tekniikan edistykseen liittyvät toiveemme keskittyvät juuri tähän alueeseen.
Onnittelen kollegoitani. Heillä on meidän tukemme, kun asia tulee äänestykseen, ja odotamme näkevämme komissaarin keskustelemassa sekä mahdollisuuksista että ongelmista, jos emme joltakin osin pääsisikään tavoitteeseemme.

Malerba
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, hyvät kollegat, kaksi toisiinsa sidoksissa olevaa, televiestinnän vapauttamisen suuren palapelin osasta astuu loppuvaiheeseen mukaan yhdessä näiden kahden yhteisen kanssa: palvelutoimilupien kurinalaisuus ja yhdenmukaistetut valtuutukset satelliittivälitteisissä henkilökohtaisissa viestintäpalveluissa.
Meidän on onniteltava yhdessä komissaari Bangemannin ja Euroopan parlamentin kanssa esittelijöitä Hoppenstedtia ja van Velzenia heidän nopeasta ja pragmaattisesta työstään, joka saatettiin nopeasti päätökseen aikataulussa, jonka takarajaksi määrättiin 1. tammikuuta 1998.
Omassa mietinnössäni satelliittivälitteisen viestinnän tutkimuksesta, joka on parhaillaan komission ensimmäisessä käsittelyssä, ehdotin joitakin tarkistuksia, jotka esittelijä Hoppenstedt on jälkeenpäin koonnut yhteen ja muotoillut kuntoon talousasiain valiokunnassa, suuntaamaan Euroopan komission roolia hieman enemmän kohti yhdenmukaistamista ja vähemmän kohti valintamenettelyjä, ja juuri tämä antaa etuaseman sellaisten palvelujen tarjonnan kiireellisyydelle, jotka ovat jo teknisesti valmiita käyttöönotettaviksi, yhdessä eurooppalaisten yrittäjien kanssa Euroopan tasolla tehtävän järjestelmällisen ja muodollisen valintamenettelyn muodossa, joka ilman muuta olisi ollut pidempi ja mielestäni turhakin, satelliittivälitteisten palveluiden erityisluonteen huomioon ottaen, ja varattu vain tiukasti rajatun toimijajoukon käyttöön. Olen tyytyväinen, että talousasiain valiokunnan mietinnön sekä Euroopan parlamentin hyväksynnän kautta ollaan päädytty nopeasti yhteiseen kantaan.
On hyvä, että pääsimme yhteisymmärrykseen yhteensovittamismenettelyn yksinkertaistamisesta ja yhdistämisestä myös satelliittivälitteisten viestintäpalveluiden osalta, että otimme lähtökohdaksi yhden luukun käsitteen toimilupadirektiivissä ja että rajoittavat toimenpiteet keskitetään ainoastaan tiettyihin segmentteihin, joissa luonnollinen lähde, radiotaajuus, on rajallinen.
Radiotaajuuksien hallinnasta haluaisin muistuttaa, että Yhdysvalloissa Federal Communication Commission on hyväksynyt todella hyvin vapaamielisen lähestymistavan laittamalla taajuuksia myyntiin huutokaupassa ostopyynnön esittäneille toimijoille, myymällä niitä parhaan tarjouksen tehneelle ja keräämällä näin, muun muassa, runsaat voitot myöhempiä sijoituksia varten - mielestäni puhutaan jopa 20 miljardista dollarista, joka on lähestulkoon kaksi kerta NASA: n vuosittainen talousarvio, näin vain viitteenä mainittakoon. Ehkä tällaiseen toimintatapaan on suhtauduttava hieman varauksellisesti meidän tapauksessamme, mutta minusta on mielenkiintoista, että pääasiallisten kilpailijoidemme markkinavoimille antama etusija-asema nopeassa kasvavassa rakennelmassa on teknologia, joka pyytää palveluita.
Mitä tulee toimilupia käsittelevään mietintöön, korostan kollega van Velzenin suosituksia televiestinnän alan nykyisten eri komiteoiden yhdistämisestä yhteisön lainsäädännön kautta vuoteen 2 000 mennessä ja olen samaa mieltä Euroopan sääntelyviranomaisen tarpeellisuudesta, jota mielestäni mietinnössä aliarvioitiin. Uskon, että komission olisi esitettävä meille tiedonanto siitä, miten tämä toteutetaan, keskustelun avaamiseksi parlamentissa ja neuvostossa.
Tietoyhteiskunnan käynnistäminen näyttää kuitenkin entistä pikaisemmalta ja mahdollisemmalta. Maailman kaupan järjestössä päätökseen saatu työ televiestintäpalveluiden avaamisesta 1. tammikuuta 1998 ja tietotuotteiden vapaasta liikkuvuudesta antaa todellakin vaikutelman maailmanlaajuisesta liikkeestä, joka ottaa mukaan myös monia muita valtioita perinteisen käsityksen Yhdysvallat-Eurooppa ulkopuolelta, ja heijastaa jo tätä suurta XXI vuosisadan seikkailua. Meidän tehtävänämme on antaa unionille säännöt, joiden avulla voidaan parhaiten tehostaa televiestintäteollisuuden ja audiovisuaalisen alan tuotteiden ja palveluiden kilpailukykyä ja tehdä näin siviiliyhteiskunnastamme tiiviimpi, tietopainotteisempi ja, näin uskon myös, yhtenäisempi ja demokraattisempi.

Frischenschlager
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, aluksi haluaisin kiittää molempia esittelijöitä sydämellisesti mietintöjen laatimisesta ja onnitella heitä työn tuloksista. Aihe on erittäin poliittinen ja myös periaatteellisesti kiinnostava, koska kysymys on todellisuudessa uusien järjestelmien, uusien markkinakannustimien luomisesta. Toisaalta meidän on taattava markkinoiden avoimuus, toisaalta tiedämme, että tällä alalla tarvitaan myös erityistä sääntelyä.
Mielestäni komissio on pystynyt vastaamaan useimpiin kysymyksiin tyydyttävästi. Markkinoille pääsy on mahdollista järjestää puolueettomasti, syrjimättömästi ja avoimesti. Sydämellinen kiitos tästä kuuluu komissaari Bangemannille.
Parhaillaan selvitetään sitä, mitä on poliittisesti tehtävissä. Tältä kannalta katsottuna olen erittäin tyytyväinen komission ehdotukseen. Haluaisin kuitenkin lisätä, että mielestäni olisi ollut poliittisesti ja taloudellisesti parempi antaa Euroopan unionin toimielimille enemmän toimivaltaa tällä alalla yleensä ja erityisesti lupamenettelyä ja kansainvälistä yhteensovittamista koskevissa kysymyksissä. Näin olisi mahdollistettu tehokkaamman Euroopan ja maailmanlaajuisen järjestelmän kehittäminen.
Toivon vain, että tämä puute ei osoittaudu liian suureksi haitaksi Euroopalle kilpailtaessa satelliittivälitteisten viestintäpalveluiden saatavuudesta maailmanlaajuisesti. Komission on joka tapauksessa hoidettava tarkkailu- ja yhteensovittamistehtävänsä tehokkaasti.
Televiestintämarkkinoiden vapautuminen vuoden 1998 tammikuussa aiheuttaa luonnollisesti kiirettä päätöksenteossa. Olen iloinen, että olemme kiireestä huolimatta onnistuneet ottamaan ensimmäisen merkittävän askeleen oikeaan suuntaan. On kuitenkin tärkeää, että seuraamme alan teknistä kehitystä jatkuvasti ja mukautamme yleiset suuntaviivat sitä vastaaviksi.
Vielä kerran kiitos tästä työstä. Uskon, että sen avulla on saatu käyntiin myönteinen kehitysprosessi.

Wolf
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa komissaari Bangemannia hänen sosiaalis-liberaalisista ajoistaan ja siitä, että on olemassa myös ennakoivaa ja ennaltaehkäisevää eikä ainoastaan korjaavaa sosiaalipolitiikkaa. Talous ei ole mikään luonnollinen prosessi. Se on järjestettävä yhteiskuntapoliittisesti - ei erityisen vanhamarxilaisesti suuntautunut Polanyi käytti tästä ilmaisua embedding - muuten emme voi ennaltaehkäistä tiettyjä hajottavia kehityssuuntauksia.
Sitten mietintöihin. Myös me tuemme molempia mietintöjä ja onnittelemme esittelijöitä. Toimilupien yhdenmukaistaminen on varmasti järkevää yhteismarkkinoilla. Suunniteltu kuuden viikon määräaika on mielestämme kuitenkin liian lyhyt. Esittelijä Hoppenstedtille haluaisin huomauttaa, että avaruustutkimuksesta pitäisi keskustella joskus perusteellisesti. Sitä emme kuitenkaan tee nyt. Meidän on uskoakseni vielä kerran palautettava mieleen parlamentin alkuperäinen kanta, sillä juuri tässä me törmäämme maailmanlaajuisia monopoleja koskevaan ongelmaan, johon komissaari Bangemann jo oikeutetusti viittasi - kysymys oli muistaakseni on line - palveluista. Tämä ongelma meidän on vielä ratkaistava.
Jos Eurooppa ei onnistu vahvistamaan asemaansa ja jos komissiolle ei anneta lisää toimintamahdollisuuksia, tulee yhteensovittamismenettely osoittautumaan melko kömpelöksi kokeiluksi. Pelkään pahoin, että näin tulee käymään. Siitä huolimatta meidän on tiukan aikataulun vuoksi toimittava suunnitelman mukaisesti. Haluan kuitenkin vielä kritisoida asetettua aikarajaa. Me olemme yhä uudelleen ja uudelleen tilanteessa, jossa meidän on päätettävä yksittäisistä kysymyksistä ilman, että meillä olisi todella aikaa laajaan strategiseen keskusteluun. Se on ärsyttävää.
Meidän pitäisi todella tehdä yhteistyötä, ja komission toimintaohjelma näyttää tarjoavan sille puitteet. Tätä periaatetta on kuitenkin sovellettava myös yksityis- ja aihekohtaisiin keskusteluihin, muuten olemme jälleen samanlaisessa hengästyttävässä tilanteessa, ja se on huono asia. Joka tapauksessa hyväksymme esityksen. Haluaisin kuitenkin vielä huomauttaa, että meidän on tartuttava maailmanlaajuista monopoliasemaa koskevaan ongelmaan. Meidän on myös tartuttava ongelmaan, joka liittyy Euroopan unionin aktiiviseen toimintaan Maailman kauppajärjestössä. Ongelmien ratkaiseminen vaatii todennäköisesti huomattavasti laajempaa sääntelyä kuin tämä ontuva kompromissi mahdollistaa.

Glante
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat! Arvoisa herra Hoppenstedt, on todella rauhoittavaa ja hyödyllistä, että Euroopan laajuisen televiestintäverkon vakauttamista koskevissa kysymyksissä taputellaan molemmin puolin toisia olkapäälle. Minun mielestäni jotkut menettelyt etenevät erittäin joustavasti ja nopeasti, niin kuin mietinnöstä käy ilmi. Toiset alkavat vauhdikkaasti, mutta myöhemmin tahti hidastuu. Televiestintäverkon vakauttaminen lähti hieman tahmeasti käyntiin, mutta toivon, että pääsemme lähiaikoina yhteisymmärrykseen. Luotan asiassa myös Alankomaiden puheenjohtajuuteen.
Haluisin keskittyä Hoppenstedtin mietintöön. Kuten esittelijä täysin oikein huomautti, Eurooppa on satelliittiviestinnässä johtavia Yhdysvaltoja huomattavasti jäljessä. Tämä on vielä tuskallisempaa siitä syystä, että satelliittiviestintä voi mielekkäällä tavalla täydentää nykyisiä suurnopeusverkkoja tai tehdä niiden toiminnan ylipäätään mahdolliseksi. Sen vuoksi onkin erittäin outoa, että jäsenvaltiot reagoivat komission ehdotukseen niin kielteisesti eivätkä päässeet yhteisymmärrykseen menettelystä, jonka toteuttamisesta komissio vastaisi. Reaktio hämmästyttää kovasti, sillä myös jäsenvaltiot vaativat jatkuvasti, että maailmanlaajuisiin haasteisiin reagoidaan maailmanlaajuisesti. Satelliittiviestintä on epäilemättä yksi tällainen haaste.
On melko uskomatonta, että Euroopassa päästään kyllä yhteisymmärrykseen yhteisestä raha- ja talouspolitiikasta ja sen toteuttamisesta, mutta esim. satelliittitaajuuksien myöntämisoikeuden antamisesta jollekin eurooppalaiselle toimielimelle ei osata sopia. Esittelijän ehdottama kompromissi saa tukemme ja soveltuu riittävän hyvin käsiteltävän ongelman ratkaisemiseen. Toivon, että palveluiden tarjoajien valinnan yhteensovittaminen sekä taajuuksien käytön yhdenmukaistaminen, joihin jäsenmaat ovat sitoutuneet, myös toimivat käytännössä eivätkä johda jatkuviin pitkiin neuvotteluihin, joiden vuoksi Eurooppa saattaisi jäädä vielä enemmän jälkeen tällä alalla.
Kun kiitokset ovat paikallaan, ne on myös lausuttava. Niinpä kiitokset neuvostolle. Neuvosto ja parlamentti ovat poikkeuksellisesti yhtä mieltä lupamenettelyn yhtäläisyydestä ONP-tekstin kanssa, mikä on ilahduttavaa. Lopuksi haluaisin kiittää molempia esittelijöitä, ja toivon, että kompromissi hyväksytään äänestyksessä sellaisenaan.

Bangemann
Arvoisa puhemies, edustaja Read teki hauskan ehdotuksen: edustajien täällä parlamentissa - ja oletan, että myös minun - jotka olemme jo näin kauan käsitelleet toimivien ja tehokkaiden televiestintämarkkinoiden luomista, pitäisi tehdä eräänlainen joulukalenteri, josta voisi seurata viimeisten etappien kulkua 1. tammikuuta asti. Idea on mielestäni hyvä. Aiomme selvittää, eikö siitä voisi tehdä yleisesti saatavilla olevaa palvelua, jotta voisimme sitten rahoittaa sen matkapuhelinoperaattoreiden maksuilla.
Minulla olisi vielä toinenkin ehdotus: teemme eräänlaisen lautapelin ja heitämme noppaa. Joka pääsee pelinappulallaan parlamentin ruutuun, saa ottaa kaksi askelta eteenpäin, sama pätee komission ruutuun. Jos taas päätyy neuvoston ruutuun, joutuu odottamaan ainakin kolme kuukautta tai palaamaan kaksi askelta taaksepäin. Joka tapauksessa roolit on tässä jaettu.
Näin pääsenkin esittelijä van Velzenin mietintöön, josta haluaisin häntä kiittää. Samoin kuin parlamentti mekin olemme sitä mieltä, että Euroopan laajuista sääntelyä ja instituutioita tarvitaan enemmän. Tämän te tiedätte ja olette esittäneet kysymyksen, miksi olemme muuttaneet kantaamme neuvoston kanssa käydyissä neuvotteluissa. Tämä on selitettävissä yksistään neuvoston tähänastisella suhtautumisella. Jos yksikään jäsenvaltio - ei edes ministeri Jorritsma, joka varmasti on televiestintäneuvoston liberaaleimpia jäseniä ja onneksi sen tämänhetkinen puheenjohtaja - ei ole valmis esim. luomaan Eurooppaan tiettyjen lupien myöntämisestä vastaavaa toimielintä - ei instituutionaalissa eikä oikeusteknisessä mielessä -, niin että ehdot, lupien määrä ja kaikki muut tähän liittyvät kysymykset olisi säännelty lähes tai täysin samalla tavalla koko Euroopassa, silloin tilanne ei ole vielä kypsä tällaiselle sääntelylle.
Olemme kysyneet itseltämme, pitäisikö meidän edelleen odottaa direktiiviä, mikä on mahdotonta asetetun määräajan ja kansalliselle sääntelylle luodun oikeudellisen perustan vuoksi, vai pitäisikö meidän suostua kompromissiin. Voi olla, että kompromissi ontuu tai on huono. Uskon, että edustaja Frischenschlager tarkoitti sen ontuvan - mitä se sitten tarkoittaakaan. Valitettavasti tällä hetkellä ei ole muuta tehtävissä. Saa nähdä, miten neuvosto suhtautuu tekemäänne kuuteen tarkistukseen, joita me kaikki puollamme.
Tuemme kaikkia kuutta tarkistusta ilman pienintäkään poikkeusta - pyydän muuten, että hyvitätte tämän luottotilillemme, jonka olette avanneet komissiolle marraskuuhun saakka. Olemme ansainneet pisteen, vaikkakaan emme suoranaisesti BSE: n avulla, mutta tulemme puoltamaan kaikkia kuutta tarkistusta. Tämä merkitsee sitä, että me voimme vielä kerran testata, miten neuvosto suhtautuu. Itse asiassa ongelman määrittely on yksinkertaista: me tarvitsemme takuulla enemmän Euroopan laajuista sääntelyä. Miten tämä voidaan toteuttaa, siitä ollaan tällä hetkellä vielä eri mieltä. Osittain tämä johtuu siitä, että jäsenvaltiot ovat edelleen epäluuloisia tällaista koko Euroopan kattavaa sääntelyä kohtaan. Sääntelyn välttämättömyys on kuitenkin täysin ilmeinen sekä puhtaasti teknologisista syistä että kansainvälisen kilpailun kannalta katsottuna, kuten edustaja Wolf tällä kertaa aivan oikein totesi. Sääntelyn toteuttaminen edellyttää luottamusta parantavia toimia. Ehkä meidän onnistuu vakuuttaa neuvosto siitä, että olisi muodostettava eräänlainen epävirallinen työryhmä, epävirallinen komitea, joka koostuisi kansallisista sääntelyviranomaisista. Siellä voitaisiin keskustella kansallisista päätöksistä ja joskus ehkä niiden kielteisistäkin vaikutuksista, mikä toivon mukaan johtaisi keskinäisen luottamuksen kehittymiseen. Me kävimme läpi samantapaisen prosessin perustaessamme lääkearviointivirastoa Lontooseen. Myös silloin kansalliset asiantuntijat otettiin mukaan päätöksentekoon, ja lyhyessä ajassa syntyi luottamus viraston päätöksiin ja sen puolueettomuuteen.
Me toivomme - olen jo keskustellut asiasta Jorritsman kanssa - että saamme neuvoston vakuuttumaan epävirallisen yhteistyön aloittamisesta, jotta tällainen luottamus pääsisi kehittymään. Jäljelle jää kysymys: salliiko kyseinen direktiivi 15 erilaisen lupajärjestelmän kehittymisen? Toivon mukaan näin ei tule käymään, sillä me olemme kuitenkin sopineet useista yhteisistä suuntaviivoista, jotka koskevat kaikkia Euroopassa käytettyjä lupamenettelyjä. Riippumatta siitä, missä toimilupaa haetaan, direktiivi siis antaa toimijoille tietyt takuut esimerkiksi seuraavissa asioissa: määräaikojen asettamisessa, valitusmenettelyissä, mikä on erittäin tärkeää, sekä päätettäessä periaatteista ja maksujen korotuksia koskevista rajoituksista - tämä on myös tärkeää. Read on jo viitannut siihen, että liian korkeat lupamaksut ovat luonnollisesti ristiriidassa avoimen kilpailun kanssa. Meillä on jo muutamia tällaisia tapauksia, joita selvitämme parhaillaan. Myös direktiivin sisältämä keskitetty hakumenettely, jolla on tarkoitus helpottaa yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien saantia useissa jäsenvaltiossa, sekä yleisten valtuutusten yhdenmukaistamiseen pyrkivät menetelmät ovat sellaisia aloitteita, joilla pyritään laajempaan yhtenäisyyteen.
Myönnän, että tämä ei vielä riitä, ja me olemmekin ehdottaneet, että direktiivin vaikutukset tarkistetaan viimeistään vuonna 1999. Samalla voidaan tehdä myös uusia ehdotuksia. Saattaa olla, että emme odota edes niin kauaa. Edustaja Wolf on alusta asti, siis niin kauan kuin olemme keskustelleet tästä aiheesta, kerta toisensa jälkeen viitannut siihen, että me käytämme eräänlaista pilkkomistaktiikkaa. Hänen mukaansa komissio tekee tämän tahallaan harhauttaakseen muita osapuolia. Tämä ei ole ollut tarkoitus, vaan meidän on yksinkertaisesti ollut pakko tehdä ratkaisuja tietyllä osa-alueilla päivämäärän 1.1.1998 lähestyessä.
Edustaja Wolf on kuitenkin oikeassa siinä mielessä, että yleisluontoinen puitelainsäädäntö tulee olemaan välttämätön kahdestakin syystä. Ensinnäkin jo mainitsemani lähentymisen vuoksi. Niin kuin satelliittienkin yhteydessä - esittelijä Hoppenstedtin mietintöön palaan vielä - voin vain yhä uudelleen todeta, että olemme jo nyt siinä tilanteessa, että teknisesti kaikki tähän asti erillisinä toimineet viestinnän ja televiestinnän osa-alueet, tiedotusvälineet mukaan lukien, voivat yhdentyä. Teknisesti tämä on nykyään jo mahdollista. Digitaalisten järjestelmien avulla voidaan poistaa kaikki rajat. Kysymykseen, missä määrin tätä varten tarvitaan säännöksiä, olemme vastanneet siinä mielessä, että kaikki tarvittava on jo käytettävissä.
Taloudellisesti tämä yhdentyminen ei ole vielä käynnissä, koska markkinoiden on ensin testattava, mitä kuluttajat todella haluavat ja mitä he ovat valmiit maksamaan. Siksi meillä on vasta vain muutamia taloudellisesti tuottavia mahdollisuuksia hyödyntää tätä lähentymistä, joka on teknisesti mahdollinen. Tilanne muuttuu kuitenkin erittäin nopeasti, koska meillä tulee olemaan joukko taloudellisia mahdollisuuksia, joita laajennetaan yksinkertaisesti siitä syystä, että niistä saadaan siten halvempia ja houkuttelevampia. Ajatellaan esimerkiksi elektronista kaupankäyntiä. Kuten tiedätte, me olemme painottaneet tätä mahdollisuutta toimintaohjelmassamme, ja olen varma, että sitä ei tulla käyttämään ainoastaan tavaroiden ja palveluiden tarjoamiseen ja ostamiseen. Tällaista mahdollisuutta voidaan hyödyntää myös muuten.
Aluksi voidaan kenties kuunnella tiettyjä uutisia, ja heti nousee esiin kysymys, onko tämä televisio vai ei. Saksan liittotasavallassa osavaltioiden tiedotusvälineiden on varauduttava muutoksiin, samoin julkisoikeudellisten radioja televisioyhtiöiden. Haluaisin korostaa, että minulla ei ole mitään niitä vastaan. Tämä sen vuoksi, ettei synny sellaista kuvaa, että olisin unohtanut sosiaalis-liberaalisen menneisyyteni, herra Wolf. On kuitenkin täysin selvää, että perustelut, joilla Saksan korkein hallinto-oikeus jatkuvasti puolustaa julkisten radio- ja tv-yhtiöiden erityisasemaa, nimittäin voimavarojen niukkuus ja kansalaisten oikeus saada tv- ja radiopalveluita, eivät päde enää. Digitaalitekniikka, laajakaistaiset valokuidut ja muut tiedonsiirtomahdollisuudet, joihin myös satelliitit kuuluvat, tekevät lopun voimavarojen niukkuudesta! Mitä yleiseen palveluiden saantioikeuteen tulee, nykyään on mahdollista saada kaikki halutut palvelut yksityisiltä tarjoajilta ja vieläpä - jos katselee uutiskanavia tai myös muita kanavia - aivan yhtä korkealaatuisina kuin julkisoikeudellisilta yhtiöiltä. Meidän on siis keskusteltava uudestaan siitä, mitä televisio ja radio ovat, ja mikä on niiden suhde tarjolla oleviin on line -palveluihin ja muihin vastaaviin.
Tämä kaikki johtaa siihen, että meidän on puitelaissa, jota voisi kai kutsua televiestintälaiksi, mutta joka kattaa paljon muutakin, käsiteltävä kaikkia näitä kysymyksiä. Ainakin meidän on määriteltävä kohdat, joita on myöhemmin säänneltävä yksityiskohtaisemmin. Me olimme alun perin suunnitelleet, että tämä asia tulisi täällä voimakkaammin esille, mutta tarkistuslausekehan antaa meille mahdollisuuden palata näihin kysymyksiin pian. Sama pätee myös valiokuntia. Tietysti olisi parempi, jos meillä olisi vain yksi ainoa valiokunta, jossa kaikki kysymykset käsiteltäisiin. Näin pitkällä emme kuitenkaan todellakaan ole, ja siksi asian käsittely olisi hiljalleen aloitettava!
Nyt ystäväni Karsten Hoppenstedtin mietintöön. Arvoisa puhemies, taidan jälleen kerran käyttää tilaisuutta hyväkseni ja puhua äänestykseen asti, paitsi jos te halua pitää tauon. Myönnettäköön, tämä on komission epäreilu etu. En kuitenkaan halua liioitella sitä. Esittelijä Hoppenstedt on jo sanonut kaiken tärkeän. Ensinnäkin oli todella tärkeää kiinnittää yleisesti huomio tähän ongelmaan. Kaikki on tällä alalla niin uutta, että se menee monilla asiaa käsittelevillä yli ymmärryksen. Lisäksi he luulevat, että kaiken pitää antaa ensin kehittyä rauhassa. Vasta sitten kun kaikki on valmista, katsotaan, mitä pitää tehdä. Tämä on täysin väärä tapa! Tässä on muuten hyvin tunnistettavissa yksi nykyaikaisen teollisuuspolitiikan perusperiaate. Jos poliittiset instanssit eivät tarpeeksi ajoissa vaikuta teknisiin kehitysprosesseihin ja taloudellisiin jalostusprosesseihin, ei ainoastaan sääntelemällä vaan myös avaamalla mahdollisuuksia, silloin prosessin dynaamisuus kärsii.
On täysin selvää, ja Kansainvälisen teleliiton päätöksestä se käy hyvin ilmi, että eurooppalaiset eli jäsenvaltiomme eivät yksinkertaisesti olleet vielä ymmärtäneet, mikä merkitys satelliittivälitteisellä henkilökohtaisella viestinnällä tulisi olemaan. Neuvosto rypistää otsaansa - on mukavaa, että se on täällä joskus edustettuna, ja sen läsnäolo tietysti ilahduttaa meitä! Tietysti te voitte rypistää otsaanne, mutta se ei ole oikeutettua, rouva. Sillä kun puhuin tästä ongelmasta ensimmäistä kertaa televiestintäneuvostossa, kaikki ministerit eivät tienneet, että päätös oli tehty.
Tietysti meillä voi ja pitää olla taajuus. Me olisimme aivan yhtä hyvin voineet hakea taajuutta, mutta me emme olleet niin pitkällä, ja meidän teollisuutemme näkee ainoana pelastuksena osakkuuden amerikkalaisissa yrityksissä. Nythän on sitten kaikki hyvin! En ole protektionisti enkä myöskään kiihkokansallismielinen, ja tietysti amerikkalaisilla yrityksillä on oltava samanlaiset mahdollisuudet osallistua kilpailuun kuin kaikilla muillakin. Mutta jos eurooppalaiset yritykset eivät edes ole läsnä, kun ne yksinkertaisesti puuttuvat, silloin pitäisi poliittisista aiheista keskustelevien kiinnostua asiasta ja tehdä sille jotain. Tästä syystä esittelijä Hoppenstedtin näkökanta on erittäin ilahduttava. Toivottavasti onnistumme vakuuttamaan myös neuvoston tästä. Ensimmäisiä merkkejä on jo nähtävissä.
Pidimme Pariisissa konferenssin, johon osallistuivat jäsenvaltiot ja teollisuuden edustajia, ja siellä saimme aikaan merkittävän keskustelunavauksen. Haluaisin lausua tästä kiitoksen neuvostolle ja jäsenvaltioille. Jokin on muuttunut, ilmapiiri on nyt toisenlainen. Nyt on toimittava nopeasti, sillä se, mitä Karsten Hoppenstedt sanoi, pitää paikkansa. Jos kantoraketti olisi ollut kunnossa, ensimmäiset satelliitit olisivat jo toiminnassa. Meillä on muuten nyt ainutkertainen mahdollisuus saada teknisen kehityksen avulla aikaan geosynkronisten ja uusien LEOsatelliittien yhdistelmä, joka puolestaan toisi meille tietyn etumatkan. Siksi meidän pitäisi työskennellä intensiivisesti sen parissa.
Kiitän parlamenttia erityisesti myös tähän mennessä tehdystä sovittelusta. Onneksi olemme onnistuneet muodostamaan Euroopan laajuisia televiestintäverkkoja koskevassa kysymyksessä ensimmäisen selkeän kannan, joka saattaa viedä juuri satelliittiviestintää eteenpäin. Toivon, että myös neuvosto voi hyväksyä tämän näkökannan. Silloin me voisimme suosia ja tukea näiden järjestelmien jatkotutkimusta, kehittämistä ja toteuttamista myös käyttämällä riittämättömiä, mutta ainakin palkitsevasti vaikuttavia keinoja.
Arvoisa puhemies, tämä on se, mitä esittelijä Hoppenstedtin mietinnöstä on sanottavaa. Olen luonnollisesti valmis hyväksymään sen, mitä hän on täällä sanonut, erityisesti myös sen, että me teemme parhaamme voidaksemme tehdä mielekästä yhteistyötä jo olemassa olevien organisaatioiden, siis CEPT: n kanssa. Tarkoituksemme ei ole sivuuttaa olemassa olevia, toimivia organisaatioita, mutta määräajan asettamisella on myös oma tarkoituksensa. Sen avulla teemme selväksi, että voimme hätätapauksessa toimia myös yksin.
Voisin puhua vielä 20 minuuttia, mutta luulen, että se olisi jo liikaa. Kuppi kahvia varmastikin maistuu aina silloin tällöin. Kiitos!

Puhemies
Kiitän komission edustaja Bangemannia. Koska meillä on käytettävissämme vielä muutama minuutti aikaa, voin antaa puheenvuoroja vielä näille kahdelle esittelijälle, mikäli he niin haluavat.

van Velzen, W.G.
Arvoisa puhemies, ymmärrätte, että olen erittäin tyytyväinen komission jäsenen vastaukseen. Merkitsin muistiin, että Bögeltä, BSE-tutkintavaliokunnan puheenjohtajalta, on tilattu kuusi lentopostilähetystä. Tulen huolehtimaan henkilökohtaisesti väliyhteyksien kautta, että asia järjestyy. Toinen asia, jonka haluaisin tuoda esille, on seuraava: olen komission jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että tie European Regulatory Authority n suuntaan on vaivalloinen. Iloitsen siitä, että aloitatte epävirallisella työryhmällä neuvostossa. Mutta olen vaatinut myös sitä, että komissio kehittäisi itsestään jonkinlaisen apukeskuksen, jonka avulla voitaisiin luoda luottamukselliset suhteet kansallisten lakiasäätävien elinten kanssa. Mielestäni tämä olisi sinällään luottamusta herättävä toimenpide. Lopuksi haluaisin kysyä teiltä seuraavaa. Olemme ymmärtäneet, että olette juuri saanut pöydällenne laajan European Regulatory Authority n lisäarvoa käsittelevän tutkimuksen, joten kysyn: oletteko valmis lähettämään sen myös parlamentille, joka tapauksessa ihmisille, jotka ovat joulukorttilistallanne.

Bangemann
Arvoisa puhemies, kiitän aluksi siitä, mitä esittelijä van Velzen sanoi yhteistyöstä. Komissio tulee luonnollisesti osallistumaan epävirallisen komitean toimintaan, eli me tulemme vaikuttamaan siellä yhdessä puheenjohtajamaan kanssa. Luulen kuitenkin, että me nyt ensin yritämme saada tämän luottamusta edistävän prosessin käyntiin. Paperit, joista puhuitte, saattavat olla pöydälläni. En ole vielä lukenut niitä, mutta voimme varmasti toimittaa ne teille. Olemme ottaneet huomioon useasti toistamanne toiveen riippumattoman selvityksen tilaamiseksi ongelmista, jotka liittyvät Euroopan sääntelyviranomaisen perustamiseen televiestintäalalle.
Selvitys ei ole vielä valmis. Se on viimeistelyvaiheessa. Se osoittaa kuitenkin, miten laajaa kiinnostus mahdollista Euroopan sääntelyviranomaista kohtaan on, ja mitkä olisivat teletoiminnan harjoittajien mielestä tällaisen viranomaisen tärkeimmät tehtävät. Samalla selvitetään myös, millaisissa oikeudellisissa puitteissa perustaminen olisi mahdollista. Selvitys ei tietenkään koske kysymystä, pitäisikö viranomainen perustaa vai ei, koska tämä on luonnollisesti poliittinen päätös.
On myös ehdotettu, että selvitys laitettaisiin worldwide web iin kaikkien saataville. Sen voi siis ehkä saada myös WWW : stä, mutta me toimitamme sen teille myös in natura . Meidän on tarkoitus seuraavien kahden kuukauden kuluessa järjestää workshop , jossa selvitys voidaan esitellä ja jossa siitä voidaan keskustella lisää. Työn on tarkoitus olla valmis suunnilleen helmikuun loppuun mennessä. Kuten sanottu, saatte viimeistään kahden viikon kuluttua tiivistelmän tästä yhteenvedosta ja myöhemmin tietysti täydellisen kertomuksen.

Hoppenstedt
Ei, en minä oikeastaan sitä halunnut. Olen kuitenkin kiitollinen, että komissaari tarjoutui laittamaan selvityksen web -sivuille. Kaikki todennäköisesti tietävät, mistä sivuista on kysymys, muuten minun pitäisi ehkä vielä kerran toistaa tarkka numero. Todennäköisesti hakeminen ei kuitenkaan tuota suuria ongelmia. Olen todella kiitollinen, että voimme nyt valita myös tämän tavan. Pitäisi ehkä joskus tehdä testi ja tarjota materiaali vain www : n kautta, jotta saataisiin selville, kuinka moni edustaja sitä todella käyttää.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin klo 11.50 ja se jatkui klo 12.00.)

Gollnisch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, työjärjestyksen noudattamista koskeva puheenvuoroni perustuu Euroopan parlamentin erioikeuksista ja vapauksista tehtyyn pöytäkirjaan.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, täällä parlamentissa kiertää tällä hetkellä lehtinen, jossa parlamentin jäseniä kehotetaan osoittamaan mieltään sitä kongressia vastaan, jonka poliittisen ryhmittymäni, kansallisen rintaman, on määrä pitää maaliskuun lopulla Strasbourgissa. Haluaisin vain sanoa kollegoilleni, että puolueeni on laillinen puolue, että sen järjestämät mielenosoitukset ovat rauhanomaisia, että sillä on oikeus kokoontua ja järjestää kongressinsa Ranskan lainsäädännön, kansanvallan periaatteiden ja miljoonien äänestäjiensä, joista 26 prosenttia asuu Alsacen departementissa, sille osoittaman luottamuksen perusteella.
Nämä 26 prosenttia kansallisen rintaman äänestäjistä kunnioittavat kaikkien parlamentin jäsenten oikeuksia, myös niiden, jotka vastustavat jyrkästi heidän mielipiteitään. Näin ollen on epänormaalia, että jopa tämän parlamentin sisällä kehotetaan järjestämään poliittista ryhmittymääni vastustavia mielenilmauksia, eräiden toivomuksesta väkivaltaisiakin. Kukin päättäköön omalta kohdaltaan, millä puolella oikeutta, vapauksia ja kansanvaltaa kunnioitetaan.

Puhemies
Herra Gollnisch, ihmettelin välipuheenne aikana, mihin työjärjestyksen kohtaan välipuheenne kuuluu, mutta kuitenkaan me emme keskustele siitä asiasta.

Äänestys
von Wogau
Arvoisa puhemies, koska kyse on epätavallisesta menettelystä, on tehtävä erittäin selväksi, mistä me äänestämme. Kyse on siitä, onko matkapuhelinpalvelut otettava mukaan tähän direktiiviin vai ei. Tämä on erittäin keskeinen kysymys, äänestys suoritetaan puolesta- ja vastaan-äänin. Mielestäni äänestysmenettely on selvitettävä tarkasti, jotta jokaiselle on varmasti selvää, mistä kohdasta nyt äänestetään.

Read
Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja von Wogau on oikeassa. Kyse on ratkaisevan tärkeästä tarkistuksesta, ja toivon, että täällä olevat kollegani äänestävät sen puolesta. Tehkäämme kuitenkin ehdottoman selväksi, että siinä ei edellytetä matkapuhelimien sisällyttämistä ehdotuksen kaikkiin osiin, vain tiettyihin ratkaiseviin osiin, jotka koskevat yleispalvelun ja kuluttajansuojan rahoitusta. Näin ihmiset pääsevät todella selville siitä, mistä heitä pyydetään äänestämään.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Collins, Kenneth
Arvoisa puhemies, tämä äänestys oli esityslistalla eilen, mutta sitä lykättiin menettelyn selkiinnyttämiseksi. Tämä liittyy eläinperäisten eläinlääkejäämien enimmäismääriin. Ehdotus on kaksiosainen. Toisessa osassa muutetaan aikataulua niin, että kun alkuperäisen direktiivin voimassaolon oli tarkoitus lakata vuonna 1996, se lakkaakin paljon myöhemmin, koska komissio tarvitsee lisäaikaa aineiden arviointiin.
Toinen osa koskee itse aineita, ja vilpittömästi puhuen parlamentin ei ole mahdollista arvioida tätä osaa käytettävissä olevassa ajassa. Pyysimme yhden ja vain yhden artiklan kiireellistä käsittelyä. Tämä aiheutti joitakin vaikeuksia. Eilisen päivän ja tämän hetken välillä olen saanut lisätietoja parlamentin henkilökunnalta. Olemme kuulleet komissaari Bangemannin henkilökuntaa ja myös komission lainopillista neuvonantajaa. Olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että nykyinen kiireellinen menettely sellaisena kuin neuvosto pyysi sitä 11. helmikuuta, koskee vain jäämien enimmäismäärien määrittämisen aikarajaa tiettyjen vanhojen aineiden osalta. Me kaikki - komissaari Bangemann sekä ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta - myönnämme, että aikarajaa on pidennettävä.
Siksi olemme myös yhtä mieltä siitä, että niin kauan kuin parlamentti äänestää vain tästä kysymyksestä, sen ei voida katsoa antaneen kantaansa koko alkuperäisestä ehdotuksesta. Bangemannkin sanoi tämän eilen. Hän totesi eilen myös, että jos neuvosto jostakin syystä yrittää antaa vanhaan ehdotukseen perustuvaa lainsäädäntöä, hän yksinkertaisesti vetää sen takaisin. Olisin kiitollinen, jos komissaari toistaisi tämän niiden jäsenten takia, jotka eivät olleet läsnä eilispäivän keskustelussa, koska varsin monet ihmiset tulivat saliin juuri silloin, kun olimme komissaari Bangemannin puheen pauloissa.
Hän puhui eilen englanniksi, ranskaksi ja saksaksi. Häntä on onniteltava kielitaidostaan. Olemme kuitenkin tehneet seuraavasti: olen pyytänyt parlamentin henkilökuntaa laatimaan tarkistetun päätöslauselmaluonnoksen eräänlaisena tilapäisenä keinona päästä tästä vaikeudesta. Tätä tilapäistä päätöslauselmaluonnosta on käsitelty poliittisten ryhmien kanssa tänä aamuna, ja ne ovat minun tietääkseni hyväksyneet sen. Tarkistettu teksti on saatavilla, mutta valitettavasti vain englanniksi ajan aiheuttamien rajoitusten vuoksi. Ehkä haluatte, että se luetaan ääneen. Teen sen mielelläni.
Lopuksi sen mukaan, haluatteko minun lukevan sen ääneen vai ette, suosittelen parlamentille, että se äänestää ensinnäkin vain komission ehdotuksen 14 artiklaa koskevasta ympäristövaliokunnan tarkistuksesta ja tarkistetusta päätöslauselmaluonnoksesta, jota koskevia tarkistuksia ei ole jätetty. Kyseinen tarkistus on - jos muistan oikein - tarkistus 8, jonka on alun perin jättänyt käsiteltäväksi Jensen, ja kaikki puolueet ovat siitä yksimielisiä. Jos parlamentti on siitä samaa mieltä, sekä komissaari Bangemann että minä olemme iloisia yhtä aikaa. Tämä on yhteensattuma, jollaista ei ole aina tapahtunut.

Bangemann
Arvoisa puhemies, olen iloinen, että eilinen vaivannäkö on tuottanut tulosta. Kysymys oli todennäköisesti väärinkäsityksestä, joka olisi voitu välttää. Usein tällaiset väärinkäsitykset ovatkin vaikeampia kuin ne, joita ei voi välttää.
Jotta asia olisi täysin selvä, haluaisin pöytäkirjaan kirjattavan vielä seuraavaa: Neuvosto on esittänyt kiireelliseksi ainoastaan 14 artiklaa, jolla on tarkoitus pidentää markkinoilla olevien aineiden arvioinnille asetettua määräaikaa ja siten täyttää nykyinen oikeudellinen tyhjiö. Tästä syystä parlamentin lausunto voi koskea ainoastaan 14 artiklaa, mikä on täysin loogista ja myös juridisesti aivan oikein. Parlamentin mielipidettä ei siis ole vielä kuultu esityksen varsinaisesta asiasisällöstä, vaan vasta 14 artiklasta. Neuvosto, siis puheenjohtajamaa, on Collinsille ja minulle osoittamissaan kirjeissä ilmoittanut vielä kerran, ettei se päätä aiheesta, ennen kuin parlamentti on ilmaissut mielipiteensä. Neuvosto ei siis tee lopullista päätöstään. Se on vahvistanut tämän kirjallisesti. Koska parlamentti on kuitenkin edelleen epäluuloinen - en tiedä, onko epäluottamus sopiva sana - tietyt epäilykset kohdistuvat myös neuvostoon eivätkä tällä kertaa komissioon, rouva Roth-Behrendt. Komissioonhan te luotatte sokeasti...
(Hälinää, välihuomautuksia) ...joka tapauksessa tiettyihin komission jäseniin, sanotaan vaikka niin.
En tietenkään voi puhua neuvoston puolesta, mutta minulla itselläni ei ole epäilyksiä tätä kirjettä kohtaan. Jos neuvosto kuitenkin vastoin kaikkia odotuksia tekisi tai haluaisi tehdä kokonaispäätöksen, komission estäisi sen luopumalla esityksestä.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Puhemies
Vihreä ryhmä huomautti, että tämän mietinnön hollantilaisessa käännöksessä ilmaisu " sexuele geaardheid" pitäisi korvata ilmaisulla " sexuele voorkeur" .

Blokland
Arvoisa puhemies, tässä yritetään tietyllä tavalla muuttaa hollannin kielessä käytössä oleva termi " seksuaalinen suuntautuminen" termiksi " seksuaalinen mieltymys" , jota ei käytetä hollannin kielessä. Englantilaisen termin sexual orientation käännös kuuluu " seksuaalinen suuntautuminen" ; en hyväksy sitä, että petollisella tavalla yritetään saada sisällöllinen muutos hollanninkieliseen tekstiin.

van Dijk
Arvoisa puhemies, tällaiset ongelmat eivät ole helppoja, ja tämä kaikki liittyy poliittisesti oikeaoppiseen kielenkäyttöön, ja sitä meidän tulisi noudattaa täällä parlamentissa; seksuaalinen suuntautuminen on erittäin, erittäin oikeaoppinen termi hollantilaisessa yhteiskunnassa, ja sitä tulee käyttää tässä mietinnössä.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, ole puhunut hollantia jo 53 vuotta, ja Blokland on tässä asiassa oikeassa.
Ennen mietintöä koskevaa viimeistä äänestystä

Fabre-Abrespy
Arvoisa puhemies, haluaisin, että ennen viimeistä äänestystä tehtäisiin päätös työjärjestyksen 129 artiklan mukaisesta valiokuntakäsittelyyn palauttamisesta. Muistutan tässä yhteydessä, että oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta hylkäsi Lindholmin mietinnön ja että pitkän keskustelun päätteeksi päätimme yksimielisesti toimittaa komission ehdotuksen parlamentille sitä muuttamatta. Eräät poliittiset ryhmät esittivät tarkistuksia. Oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa muita tarkistuksia esittäneet pidättyivät esittämästä niitä. He noudattivat tässä asiassa oikeusasioita käsittelevän valiokunnan päätöstä.
Mielestäni ei ole asianmukaista ehdottaa tarkistuksia ja äänestää niistä ja katson, että valiokunnan asiantuntemuksen kunnioittamiseksi teksti olisi palautettava sille täysistunnossa tehtyjen päätösten perusteella, jotta se voisi tehdä päätöksensä joka tapauksessa.

Florio
Arvoisa puhemies, kannatan kollega Fabre-Aubrespyn tekemää esitystä, syistä, joita en aio enää toistaa; ajattelen todellakin monista asioista juuri kuin hän. Myös minun mielestäni olisi suotavaa siirtää tämä teksti oikeusosaston käsittelyyn, jonka jälkeen se otettaisiin uuteen käsittelyyn yhteisistunnossa.

Lindholm
Herra puhemies! Oikeastaan kaikki, mitä olin ajatellut sanoa, on jo sanottu, nimittäin että pääsimme valiokunnassa yksimielisyyteen tästä menettelytavasta. Sitä paitsi parlamenttihan voi - ellen ole ymmärtänyt työjärjestystä aivan väärin - esittää ehdotuksensa täällä täysistunnossa. Kannatan siis sitä, että äänestämme täällä emmekä palauta valiokuntaan.
(Parlamentti päätti palauttaa asian toimivaltaiseen valiokuntaan.)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Robles Piquer
Arvoisa puhemies ja hyvät kollegat, ensimmäiseksi minun pitää kertoa, että me tämän pyynnön allekirjoittaneet olemme kiitollisia ja arvostamme niitä kollegoja, jotka ovat tehneet työtä - ja epäilemättä työtä on ollut paljon - tämän Algeriaa käsittelevän päätöslauselmaprojektin hyväksi; samaan aikaan haluan painottaa sitä asiaa, jonka kaikki tiedämme: maassa on käynnissä hirvittävä tragedia.
Joulukuussa tämä parlamentti hyväksyi Algeriaa koskevan päätöslauselman. Eilen kuulimme tekstin - neuvoston puheenjohtajan julkilausuman - joka vaikutti minusta erittäin varovaiselta. Luulen - kuten myös muut pyynnön allekirjoittaneet kollegani - että meidän pitäisi harkita hieman enemmän ennen kuin hyväksymme päätöslauselman, jossa tuetaan sellaisia väitteittä, joista useat meistä ovat eri mieltä.
Siksi olemme sitä mieltä - koska ei ole kiirettä, olemmehan hyväksyneet yhden päätöslauselman joulukuussa ja koska asiaa pitää harkita - että on parempi, että meille myönnetään tämä kahden kuukauden lykkäys. Lisäksi sanon, että kiire on aina huono neuvonantaja. Todistuksena siitä, arvoisa puheenjohtaja: minulla on edessäni äänestyksen kohteena olevan asiakirjan teksti useilla kielillä, niissä on vain yksi tarkistus, tarkistus numero 1. Kaikissa erikielisissä teksteissä, jotka minulla ovat, tarkistuksessa nro 1 sanotaan, että tekstiin pitää lisätä uusi, 7. kappale, joka käsittelee Sarajevon ja Mostarin tilannetta. Tiedättehän hyvin, että asialla ei ole mitään tekemistä Algerian kanssa. Se on tekstin kirjoitusvaiheessa tapahtunut virhe, mutta sellainen virhe, joka osoittaa millaisella kiireellä me joskus käsittelemme vaikeita aiheita.
Siksi pyydän tätä työjärjestyksen 131 artiklan mukaista lykkäystä.

Cohn-Bendit
Arvoisa herra Robles Piquer, minun on kaikella kunnioituksella ilmoitettava, että en ole lainkaan samaa mieltä siitä, mitä juuri sanoitte.
On totta, että neuvosto toimii varoen. Päätöslauselmassamme todetaan, että se toimii liiankin varoen eikä harjoita lainkaan toiveidemme mukaista politiikkaa. Juuri siitä syystä esitämme kyseisen päätöslauselman.
Lisäksi teillä, herra Robles Piquer, on kaikki mahdollisuudet saada enemmistö puolellenne, jolloin tätä päätöslauselmaa ei hyväksytä.
Näin ollen en ymmärrä, miksi siitä lähtien, kun Algerian tilanne muuttui harvinaisen dramaattiseksi vaikuttaen Euroopan läheisimpiin moraalisiin ja poliittisiin etuihin, parlamentti on lykännyt hamaan tulevaisuuteen päätöstä, joka sen on tehtävä tänään ja todennäköisesti myös huomenna ja ylihuomenna. En näe mitään hankaluutta siinä, että keskustelemme Algerian tilanteesta jälleen kahden kuukauden kuluttua, jos uusia syitä ilmenee. On kuitenkin anteeksiantamatonta, ettemme anna tänään päätöslauselmaa, jossa tuomitaan voimakkaasti Algerian väestöön kohdistuva terrorismi ja esitetään poliittiset keinot, joiden avulla toivoisimme neuvoston toimivan siten, että tämä draama päättyisi ja Algerian väestö voisi jatkaa elämäänsä.

von Habsburg
Arvoisa puhemies, on turha sanoakaan, että olen samaa mieltä Cohn-Benditin kanssa.
(Parlamentti hylkäsi ehdotuksen äänestyksen siirtämiseksi.) Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän, Euroopan radikaaliallianssin ryhmän, Euroopan parlamentin vihreän ryhmän, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän - Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ja Euroopan kansapuolueen ryhmän yhteinen päätöslauselmaehdotus, joka korvaa päätöslauselmaehdotukset B4-0061/97, B4-0067/97, B4-0086/97, B4-0097/97, B4-0145/97 ja B4-0146/97 Algerian tilanteesta
(Parlamentti hylkäsi yhteisen päätöslauselmaehdotuksen.)
Puhemies
Ehdotan, että parlamentti pidentää istuntoaan muutamia minuutteja, jotta Caccavalen mietinnöstä voidaan äänestää.
(Parlamentti hylkäsi ehdotuksen.)

Kellett-Bowman
Äänestin van Velzenin mietinnön puolesta eräin varauksin. Matkapuhelinverkkoja varten myönnettävien toimilupien on liityttävä käyttäjäystävällisten järjestelmien luomiseen.
Toimiluvissa ei pidä sallia monopolijärjestelyjä näiden palvelujen tarjoajille. Kokemus osoittaa, että nämä käyttävät " lukkoonlyötyjä" sopimuksia ja syyllistyvät palvelujensa yliveloitukseen.
Haluaisin nähdä suurempaa todellista kilpailua, joka johtaa realistisempaan veloitukseen ja kuluttajapalvelun korkeampiin standardeihin.
Gebhardtin mietintö (A4-0003/97)
Caudron
Tutkintotodistusten tunnustamista koskeva yleinen järjestelmä hyväksyttiin vuonna 1989 (vuosina 1991-1994 tunnustettiin 11 000 henkilön tutkintotodistukset). Järjestelmää täydennettiin alle kolme vuotta kestävän korkeakoulutuksen osalta vuonna 1992. Kyseistä järjestelmää ei voida kuitenkaan soveltaa kaikkiin tilanteisiin. Näin ollen ammatit, joita on säännelty vastavuoroisesta tunnustamisesta annetuilla erityisdirektiiveillä (kuusi terveydenalan ammattia ja arkkitehdin ammatti) sekä kaupan ja teollisuuden alan ammatit ja käsityöammatit eivät kuulu tämän yleisen järjestelmän soveltamisalaan.
Nykyinen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviehdotus koskee yksinomaan kaupan ja teollisuuden alan ammatteja sekä käsityöammatteja.
Muutamien vuosien ajan näitä ammatteja on säännelty 35 direktiivillä, joita on kahdentyyppisiä: vapauttamista koskevat direktiivit, joilla poistetaan erilaisia sijoittautumisvapautta ja tavaroiden vapaata palvelua haittaavia esteitä (kansalaisuusedellytys) ja siirtymädirektiivit, joilla taataan saadun kokemuksen tunnustaminen tutkintotodistusten vastavuoroisen tunnustamisen asemesta.
Olisi annettava yhtenäinen direktiivi, jossa vahvistetaan 35 olemassa olevan direktiivin säännökset ja tarjotaan hakijoille vakuudet menettelystä yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja niiden avoimuuden lisäämiseksi. Tämä on erittäin tärkeää!
Jäsenvaltiot velvoitetaan suostumaan tunnustamista koskevaan pyyntöön, kun hakijan pätevyydet vastaavat vastaanottajamaan kansalaisen pätevyyksiä. Jos näitä pätevyyksiä ei voida todistaa, hakijan on esitettävä todisteet siitä, että hänellä on vaaditut pätevyydet (yhdessä hyvää mainetta, taloudellista kapasiteettia ja vakuutuksen olemassaoloa koskevien tietojen kanssa).
Valtion on tehtävä tämän jälkeen pikaisesti päätös (neljän kuukauden kuluessa hakemuksen esittämisestä) ja sen on oltava perusteltu. Näin vahvistetaan kansalaisten oikeuksia ja edistetään liikkuvuutta ja liikkumisvapauden täytäntöönpanoa ja näin ollen työttömyyden alenemistä Euroopan unionissa.
Euroopan parlamentti toivoo, että komissio ilmoittaa parlamentille ja neuvostolle direktiivien soveltamisesta jäsenvaltioissa. Parlamentti haluaa myös varata itselleen oikeuden osallistua kaikkiin direktiivin muuttamista koskeviin päätöksiin.
Taistelen kansalaisten Euroopan puolesta.
Ehdotuksessa ja Gebhardtin mietinnössä kuljetaan tähän suuntaan. Tämän vuoksi annan niille tukeni ja onnittelen esittelijää.

Mezzaroma
EY: n perustamissopimuksen 52 e ja 57 artikloissa määrätään sijoittumisvapaudesta ja palvelujen tarjonnan vapaudesta. Näitä artikloita sovelletaan suoraan tuomioistuimen oikeuskäytäntöä noudattaen. Tämä tarkoittaa, että ammatinharjoittaja - lääkäri, asianajaja, arkkitehti, insinööri ja niin edelleen - voi harjoittaa omia palveluitaan ja omaa liiketoimintaansa toisessa jäsenvaltiossa.
Hänen on joka tapauksessa kirjoittauduttava sen valtion ammatinharjoittajien matrikkeliin, jossa hän aikoo harjoittaa toimintaansa ja noudatettava sen ammattisäännöstöjä. Vastaanottavan valtion säännöt vapauttavat lähtömaan viranomaisten säännöksistä. Tässä on kuitenkin syntynyt ongelmia, kun kansalliset valvontaviranomaiset ovat korostaneet suuria eroavaisuuksia eri koulutus/erikoistumiskurssien välillä tai yliopistokurssien välillä. Näin ollen ne ovat evänneet tai tehneet erittäin vaikeaksi tutkintotodistusten tunnustamisen.
Tällaisten ongelmien ehkäisemiseksi EY on hyväksynyt joukon tiettyjen ammattien yhdenmukaistamista koskevia direktiivejä (niin sanottuja vertikaalisia direktiivejä). Vuonna 1989 hyväksyttiin direktiivi 89/48/EY, jolla perustettiin uusi horisontaalinen järjestelmä, joka koskee kaikkia ammatteja ja tutkintotodistuksia. Tätä järjestelmää täydennettiin myöhemmin direktiivillä 92/51/EY kolmea vuotta lyhyemmiltä kursseilta saatujen todistusten osalta.
Näin perustetulla tutkintotodistusten ja ammattien vastavuoroisella yleisellä tunnustamisjärjestelmällä on ollut vaikutusta siihen, että jokainen vapaa ammatinharjoittaja voi harjoittaa omaa toimintaansa missä jäsenvaltiossa tahansa.
Seuraavia velvoitteita on noudatettava:
pätevä tutkintotodistus tai muu todistus, joka oikeuttaa ammatinharjoittamiseen jossakin jäsenvaltiossa - laillinen oikeus ammatinharjoittamiseen ja kansallisen ammattiyhdistyksen jäsenyys-kirjoittautuminen ammattimatrikkeliin siinä jäsenvaltiossa, jossa toimintaa aiotaan harjoittaa.Jäsenvaltion valvontaviranomaiset eivät voi todistaa todistuksia tai tutkintotodistuksia oikeiksi. Ne voivat ainoastaan, oikeutetulla perusteella, vaatia ammattisäännöstön tuntemista.
Edustaja Gebhardtin mietintö koskee ehdotusta direktiiviksi, jonka avulla yleisen vastavuoroisen tutkintotodistusten tunnustamisjärjestelmään otetaan mukaan aiemmin alakohtaisissa direktiiveissä säädetyt ammatit. Se täydentää yleistä vastavuoroista tutkintotodistusten tunnustamisjärjestelmää, ja tästä syystä meidän ryhmämme antaa sille hyväksyntänsä.

Titley
Arvoisa puhemies, kannatan tätä mietintöä tänään erityisen innokkaasti, koska olen monien kollegoideni tapaan saanut vihastuksekseni kuulla omasta vaalipiiristäni olevista hyvinkoulutetuista ihmisistä, joilta on evätty työpaikka muissa jäsenvaltioissa.
Minusta ei kansallisilla hallituksilla ole mitään tekosyitä lisäviivästyksiin tällä alueella. Yksi EU: n suuresta vetovoimasta monien ammatti-ihmisten kannalta on oltava, että he voivat halutessaan jatkaa uraansa muissa Euroopan osissa.
Siksi suhtaudun erityisen myönteisesti ajatukseen, että jos viranomaiset kieltäytyvät tunnustamasta jonkun ammattipätevyyttä, heidän olisi sallittava tämän henkilön esittää todisteita tiedoistaan ja työkokemuksestaan.
On myös tärkeää, että näissä komission uusissa ehdotuksissa suodaan oikeus viedä tapauksia oikeuteen.
Antakaamme komission kaikin mokomin kertoa, kuinka hyvin hallitukset toteuttavat nämä toimenpiteet viidessä vuodessa. Pyydän kuitenkin hartaasti kaikkia kollegoitani, joiden tiedossa on samanlaisia tapauksia, tuomaan ne komission tietoon, kuten minä olen tehnyt tällä viikolla. Viisi vuotta on liian pitkä aika pyytää äänestäjiämme odottamaan, että heidän ammattitaitonsa tunnustetaan kaikkialla Euroopan unionissa.
Readin mietintö (A4-0049/97)
Caudron
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan tietoliikennemarkkinat vapautetaan muutaman kuukauden kuluttua, ja asiasta on annettu jo useita direktiivejä. Ne ovat toisiaan täydentäviä, joskus päällekkäisiä tai jopa keskenään ristiriitaisia, ja tänään muutamme direktiiviä, jota ei ole vielä edes sovellettu.
Asian teknisyys ja siihen liittyvät haasteet ovat tiedossani. Pidän menettelyjen raskautta ja asiakirjojen huonolaatuisuutta silti valitettavana, ottaen huomioon, että koemme kymmenen kuukauden kuluttua todellisen taloudellisen ja psykologisen mullistuksen. Minulle on annettu tänään kuitenkin mahdollisuus vahvistaa kilpailukykyisillä markkinoilla tietoliikenteen yleispalvelulle antamamme tuki. Tämä käsite on melko uusi ja seurausta Euroopan parlamentin enemmistön käymästä sitkeästä taistelusta. Sen myötä voidaan, tosin vielä liian rajoitetusti, tehdä kuluttajan asemasta jälleen keskeisin huolenaiheemme, mikä on itsessään hyvin merkittävää.
Jos vapauttamisesta seuraa, kuten arvellaan, myönteisiä vaikutuksia tietoliikennemarkkinoihin, voidaan toivoa, kuten eräät arvelevat, että kilpailu vaikuttaa myönteisesti myös kuluttajien asemaan. On kuitenkin huomautettava, että markkinat eivät ole koskaan tietoisia aluesuunnittelua koskevista vaatimuksista, kaikkien kansalaisten yhtäläisestä pääsystä palveluun ja sosiaalisesta oikeudenmukaisuudesta suhteessa heikko-osaisempiin väestönosiin tai oloihin.
Esittelijän tavoin minäkin hyväksyn komission toteuttamat pyrkimykset näiden tekijöiden huomioon ottamiseksi, mutta korostan, että olisi oltava valppaana kaikkien sellaisten seikkojen osalta, jotka edistävät sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja todellisen yleispalvelun käyttöön ottamista. Lisäksi menettelyn tässä vaiheessa ja kokemuksen perusteella suhtaudun varauksella komission ja erityisesti neuvoston tähän asiakirjaan tekemiin muutoksiin. Tämän vuoksi katson, että parlamentin on annettava voimakkaita signaaleja tähän suuntaan.

Eriksson ja Svensson
Allekirjoittaneet ovat Readin mietinnöstä äänestäneet niiden näkökantojen puolesta, jotka olemme käsittäneet suotuisimmiksi kuluttajille. Olemme samaan aikaan periaatteessa perusluonteisten infrastruktuurien kaupallistamista ja nk. markkinoittamista vastaan.
Tämä prosessi on johtanut infrastruktuurien rikkomiseen ja pirstomiseen, järjestelmän tehokkuusetujen häviämiseen, avoimuuden vähenemiseen sekä alueiden ja kuluttajaryhmien välisten tasoerojen kasvuun. Kansallisten ja valtiollisten teleyhtiöiden yhteistyö olisi edistänyt suurempaa oikeudenmukaisuutta, teknistä kehitystä ja rationalisointia. Ruotsin kokemukset ajalta ennen " vapauttamista" ovat tästä esimerkki.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet puhelinpalvelujen avoimen verkon tarjoamisen ehtoja ja telealan toimitusvelvollisuustuotoksien tarjontaa koskevan mietinnön puolesta. Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat hyvin tyytyväisiä mietintöön ja toivottavat sen tervetulleeksi pyrkimyksissä yleiseen telemarkkinoiden vapauttamiseen.
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat yhtä mieltä siitä, että kuluttajille on yleisesti tarjottava palveluja, kuten esimerkiksi liittyminen ja kohtuulliset hinnat, mutta emme tarkoita, että ainoa mahdollisuus turvata nämä palvelut on se, että jäsenvaltioiden täytyy perustaa järjestelmiä toimitusvelvollisuuden rahoittamiseksi.
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat yhtä mieltä siitä, että yleisöpuhelimista on oltava mahdollisuus soittaa hätäpuheluja ilmaiseksi, mutta todennäköisesti suhteettoman suurien kulujen vuoksi emme kannata sitä, että yleisötekstipuhelimia olisi oltava samassa tai vastaavassa laajuudessa kuin yleisöpuhelimia.
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat yhtä mieltä siitä, että puhelimitse toimitettavat palvelut ym. on tarjottava kuluttajille kohtuuhintaan, mieluimmin ilmaiseksi tai muutoin nimelliseen hintaan, mutta emme ole sitä mieltä, että jäsenvaltioiden on katettava mahdollinen palvelujen kustannusten ja kuluttajan maksaman kohtuullisen hinnan välinen ero.
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat yhtä mieltä siitä, että tilaaja on suojattava puhelimen sulkemiselta, jos esimerkiksi tilaajan ja puhelinyrityksen kesken on syntynyt kiistaa puhelinlaskun oikeellisuudesta, mutta haluamme toisaalta väittää, että puhelimen sulkeminen on yleensä kohtuullinen sopimusoikeudellinen seuraus maksamatta jättämisestä.
Lindholmin mietintö (A4-0046/97)
Gollnisch
Arvoisa puhemies, tämä mietintö sisältää mielestäni joukon erittäin kiistanalaisia määräyksiä. Ensinnäkin se näyttää tekevän naisten positiivisen syrjinnän oikeutetuksi. Erottelu, jonka esittelijä tekee muodollisten ja todellisten vapauksien välillä, tuo harmillisesti mieleeni marxistien tässä yhteydessä tekemän erottelun, ja tiedämme, että siellä, missä ei ollut muodollisia vapauksia, ei ollut myöskään todellisia vapauksia. Mieleni tekisi sanoa: " Siellä missä ei ole muodollista tasa-arvoa, on sitäkin vähemmän todellista tasa-arvoa."
Toinen vastustamani kohta liittyy homoavioliittojen epäsuoraan tunnustamiseen. Ei ole minun asiani, eikä kenenkään muunkaan tässä parlamentissa, tuomita aikuisten välillä näiden omasta tahdosta tapahtuvaa toimintaa. Ongelmana on, onko yhteisön tunnustettava sellaiset liitot, jotka eivät tähtää uuden elämän tuottamiseen. Juuri se on ainoa syy, jonka vuoksi avioliitto nauttii sosiaalista suojelua, ja tämän vuoksi pidän itsepintaisesti kiinni siitä, ettei ole toivottavaa, että eurooppalaisen yhteiskuntamme, eikä minkään muunkaan yhteiskunnan, laki suojelisi erityisesti muun tyyppisiä liittoja.

Caudron
Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja tasa-arvoisen kohtelun periaate kuuluu Euroopan parlamentin filosofiseen perustaan. On hyvä, että yhteisön toimielimet levittävät tätä periaatetta, ja meille esitetyssä asetusehdotuksessa kuljetaan oikeaan suuntaan. Esittelijä on antanut tähän asetukseen liittyen muutamia ehdotuksia, joita meidän on kannatettava. Ehdotuksista yksi koskee yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevän komitean perustamista jokaisen toimielimen yhteyteen.
Naimisissa oleville virkamiehille myönnettävien lisien ja oikeuksien osalta esittelijä toivoi lisäksi, että nämä määräykset ulotettaisiin koskemaan avoliitossa asuvia, olivatpa he hetero- tai homoseksuaaleja. Näin toimien parlamentti voisi olla ylpeä siitä, että se soveltaa yhtäläisiä sääntöjä kaikkiin yksilöihin, riippumatta heidän sukupuolisesta suuntautuneisuudestaan tai asenteestaan avioliittoa kohtaan. Kyse on aivan yksinkertaisesti oikeudenmukaisuudesta.

Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling
Toteamme ilolla parlamentin tänään äänestäneen sen puolesta, että homoseksuaalien syrjintä poistetaan sekä miesten ja naisten tasa-arvoisuutta lisätään EU: n instituutioiden työntekijöiden parissa esittämällä konkreettisia muutoksia n. 50 vuotta vanhoihin henkilöstösääntöihin. Koska muutosehdotukset ovat täysin yhdensuuntaiset komission ehdotuksen kanssa ja sisältävät sen konkretisoinnin, kehotamme komissiota pikimmiten toimimaan parlamentin päätöksen mukaisesti.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Euroopan parlamentin mietinnön puolesta komission ehdotuksesta muuttaa EU-instituutioiden virkamiessääntöjä. Sillä on yhtäältä tarkoituksena edistää tasa-arvoisuutta miesten ja naisten välillä virkaehdoissa. Toisaalta sen tavoitteena on laajentaa kieltoa erotuskäsittelyn suuntaan siten, että se sisältää myös seksuaalisen suuntautumisen.
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit suhtautuvat myönteisesti miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistämiseen. Siksi me tuemme mietintöä, koska se samalla antaa mahdollisuuden edistää homoseksuaalisten miesten ja naisten oikeuksia EU: n instituutioissa ja pidemmällä aikavälillä muodostaa hyvän lähtökohdan heidän mahdollisuuksiensa edistämiseen jäsenvaltioissa.
Whiteheadin mietintö (A4-0317/96)
Díez de Rivera Icaza
Arvoisa puhemies, kuluttajien, eli kaikkien meidän, suojelu ja puolustaminen on yksi unionisopimuksen ja sisämarkkinoiden rakentamisen ja kehittämisen kulmakivistä.
Kuluttajapolitiikan kolmannesta ohjelmasta (1996-1998) kuitenkin aivan käsittämättömästä syystä puuttuu useita edellisen ohjelman etuja ja myönteisiä toimia. Tämä uusi kolmas ohjelma on pohjimmiltaan luettelo hyvistä pyrkimyksistä eurooppalaisen kuluttajan eduksi, ilman selviä ja konkreettisia lupauksia.
Mainitun ohjelman määräämät "ensisijaiset toimet" kattavat hyvin monia eri aloja, joissa kuluttajan edut voivat tulla loukatuiksi, mutta, haluan painottaa samaa, ylimalkaisella ja epätäsmällisellä tavalla, kuten lähes kaikki, mitä komissio on meille viime aikoina esittänyt.
Vielä kerran on aiheellista painottaa, että komission ensisijaisena toimena, mikäli haluamme edetä asianmukaisella tavalla ja tehokkaasti, pitäisi olla keskeneräisten toimien loppuun saattaminen ja kauden 19931995 työn vahvistaminen ja arviointi - sen jälkeen, syyt tuntien, voisimme päättää tästä uudesta ohjelmasta. Mitään tällaista ei ole tapahtunut, vaan tästä käsittelyn kohteena olevasta ohjelmasta vielä sen lisäksi puuttuu mm. sellainen yhtenäinen toimintasuunnitelma, konkreettisten lupausten aikataulu ja toimintaohjelma, joilla voitaisiin edistää kuluttajien etujen mukaista kuluttajapolitiikkaa.
Esitetyt tarkistukset pyrkivät väkisin kääntämään ohjelmaa oikeaan suuntaan, mutta jos näitä vakavia puutteita ei korjata, unionille tulee olemaan vaikeaa kerskailla, että huolenpito, kuten esimerkiksi kuluttajan suoja, on yksi sen ensisijaiseksi asettamista toimista.
Annan ääneni näiden huomioiden mukaisesti.

Eriksson ja Svensson
Olemme äänestäneet Whiteheadin mietinnön puolesta, koska pidämme hyvin kiireellisenä kuluttajansuojan parantamista unionissa. Tällä hetkellä alalla on suuria puutteita, ja tuemme suurta osaa niistä ehdotuksista, joita mietinnössä on esitetty. Mielestämme pääongelmaa, sitä, että tavaroiden vapaa liikkuvuus katsotaan EU-oikeudessa tärkeämmäksi kuin ympäristö- ja kuluttajanäkökohdat, ei kuitenkaan ole riittävästi valaistu.
Sanoudumme kuitenkin päättäväisesti irti mietinnön kohdasta 19, jossa ilmaistaan tuki EU: n propagandakampanjalle yhteisen valuutan puolesta.

Lindqvist (ELDR), Gahrton, Holm ja Lindholm (V)
On hyvä, että kuluttajien asemaa vahvistetaan sisämarkkinoilla kuluttajavalistusta lisäämällä, elintarvikkeiden merkinnällä, tiedoilla tuotteen valmistuksen kuluttamista resursseista ja raaka-aineista jne. Näiltä osin mietintö on hyvä. Pitkän tähtäimen tavoitteena olkoon ympäristö- ja kuluttajavaatimusten vahvistuminen markkinoilla.
Emme voi kuitenkaan asettua tukemaan ehdotettua EU: n yksityiskohtaista sääntelyä yhteisin määräyksin rahoituspalvelujen etämyynnistä, velkojan perimästä viivästyskorosta, suorittamattoman maksun sakoista ja velkojen perinnän oikeudellisista menettelyistä. Sanoudumme myös irti mietinnön kohdasta 19, jossa puhutaan tuesta informaatiokampanjalle euron käyttöönoton yhteydessä.
Marinuccin mietintö (A4-0048/97)
Lindqvist (ELDR)
On hyvä vahvistaa kuluttajien oikeuksia ja etuja myös rahoituspalveluissa, kuten pankki- ja vakuutuspalveluissa. Ei ole kuitenkaan perusteita säännellä kaikkea tätä EU: n tasolla, esimerkiksi säännellä etämyynnissä olevia rahoituspalveluja. Olen siksi äänestänyt mietintöä vastaan.

Puhemies
Äänestys on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 13.25 ja se jatkui klo 15.00.)

Puhemies
Caccavalella on puheenvuoro työjärjestystä koskevassa asiassa.

Caccavale
Arvoisa puhemies, pyysin puhemies Anastassopoulokselta, että olisimme voineet äänestää mietinnöstäni tänä aamuna. Yllätyksekseni tämänaamuinen äänestysesityslista oli virheellinen eikä minulla ollut mahdollisuutta äänestyttää mietinnöstäni.
Tässä tilanteessa on nyt kaksi mahdollisuutta: joko äänestämme mietinnöstä iltapäivällä, suunnitellun epäluottamuslauseäänestyksen jälkeen tai - tätä pyydän myös koko ryhmäni puolesta - lykkäämme sen tiistain istuntoon, sillä tänä iltana äänestyksellä ei ilmeisestikään olisi samanlaista merkitystä.

Puhemies
Paljon kiitoksia Caccavale. Olette varmasti jo huomanneet, millaista "innostusta" herättää mahdollisuus siitä, että teidän mietinnöstänne äänestettäisiin epäluottamuslauseäänestyksen jälkeen. Luulen, että on parempi sekä teidän mietintöänne että hyvää käsittelyjärjestystä ajatellen, että teemme sen maaliskuussa. Kiitän, että tarjositte tätä mahdollisuutta.

Collins, Kenneth
Arvoisa puhemies, viittaan esittelijän pyynnöstä tekemäänne päätökseen lykätä tätä maaliskuuhun. Hän ei varmastikaan voi olla täällä tänään iltapäivällä. Ennen kuin teette päätöksen, voisitteko tarkistaa neuvoston ohjelmasta, onko tämä ehkä neuvoston esityslistalla. Jos on, päätös ei ole mitenkään hyväksyttävissä.

Puhemies
Tarkistan sen ja pyrin saamaan neuvoston paikalle. Paljon kiitoksia huomautuksestanne, Collins.

Green
Arvoisa puhemies, en usko, että tärkeintä on, onko neuvosto täällä vai ei. Tärkeintä on, että tänä iltana ja huomenaamulla on vielä äänestys. Jos esittelijä on täällä, onko meidän ymmärrettävä, että hän ei aio olla läsnä äänestyksessä? Hän voisi olla täällä, ja hänen mietinnöstään voitaisiin äänestää niin kuin kenen tahansa mietinnöstä, jos sitä ei voida käsitellä aiemmin.

Puhemies
Green, en maininnut mitään esittelijän henkilökohtaista syytä. Sanoin, että mietinnöstä äänestäminen heti tämän jälkeen voisi haitata istunnon kulkua. Ja koska esittelijä tarjosi kahta mahdollisuutta, valitsin toisen, sen josta ei aiheudu mitään ongelmia - eli mainitusta mietinnöstä äänestämisen ensi kuussa.
Käsittääkseni neuvosto, mikäli pitää sitä aiheellisena, on edustettuna - ja teemme parhaamme, että niin olisi - mutta koska asiasta on jo kerran päätetty, eikä sillä hetkellä ilmennyt mitään ongelmaa, jää sovituksi, että äänestetään ensi kuussa.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Minulla on kunnia toivottaa tervetulleeksi Yhdysvaltain kongressin virallinen valtuuskunta, jota johtaa Benjamin Gilman, Yhdysvaltojen edustajainhuoneen kansainvälisten suhteiden valiokunnan puheenjohtaja.
Valtuuskunta on vanhin niistä, joita meillä on kolmansien maiden kanssa, ja on nyt Strasbourgissa osallistuakseen Euroopan ja Yhdysvaltojen parlamenttien neljänteenkymmenenteenkuudenteen parlamenttien väliseen kokoukseen.
Tällä hetkellä meidän Atlantin ylittävä suhteemme on ratkaisevassa vaiheessa, ja meillä on lukuisia ja uusia haasteita kaikkialla maailmassa. Toivon todella, että se hallitusten välinen vaihto, jota meillä tulee olemaan seuraavien kahden päivän aikana, vahvistaa vielä lisää jo ennestään vakaata suhdetta meidän välillämme.
Toivon, että Yhdysvaltain kongressin valtuuskunta viihtyy Strasbourgissa hyvin.

BSE (Äänestys epäluottamuslauseesta)
Puhemies
Happartilla on puheenvuoro työjärjestystä koskevassa asiassa.

Happart
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni ei koske työjärjestyksen noudattamista vaan menettelyä. Haluaisinkin tietää, mitä herra Santer aikoo tehdä tartunnan saaneiden henkilöiden ja heidän perheidensä hyväksi.
(Vaihtelevia reaktioita) Mitä herra Santer aikoo tehdä...
(Puhemies keskeytti puhujan.) joka oli vastoin toimielinten välistä sopimusta...

Puhemies
Herra Happart, puheenvuoronne on päättynyt. Pyysitte minulta menettelytapaan liittyvää puheenvuoroa, mutta äskeinen ei ollut sellainen. Olemme aiemmin keskustelleet pitkään tästä asiasta, ja komissio on antanut kaikki asianmukaisiksi katsomansa selitykset.
Siirrymme äänestykseen.

(Parlamentti hylkäsi ehdotuksen epäluottamuslauseeksi.)

Hory
Arvoisa puhemies, keskustelujemme viivästymisen uhallakin annan mieluummin äänestysselitykseni - tarkemmin sanoen ryhmäni äänestysselityksen - suullisesti, koska puheenjohtajisto ei eilen antanut minun päättää työjärjestyksen noudattamista koskevaa puheenvuoroni, jossa selvitin Euroopan radikaaliallianssin ryhmän enemmistöäänestyksessä saavutettua kantaa.
Tänään haluan siis tarkentaa ryhmämme kantaa ja sitä, mistä syistä enemmistömme äänesti epäluottamuslauseen puolesta. Ensin haluaisin kuitenkin ilmaista uudelleen pettymykseni sen menettelyn suhteen, joka valittiin BSE-kriisistä järjestettyjen äänestysten suorittamiseksi. Päättäessään eilen äänestää tutkintavaliokunnan mietinnöstä ja kyseiseen asiakirjaan liittyvistä suullisista kysymyksistä parlamentti heikensi kiistämättömästi epäluottamuslausetta koskevaa aloitetta ja edisti täten yhdestä merkittävimmistä etuoikeuksistaan luopumista. Tämän vuoksi radikaaliallianssin ryhmä ei osallistunut 19. helmikuuta järjestettyyn äänestykseen.
Muiden asioiden selvittämiseksi totean seuraavaa: vaikka äänestimme epäluottamuslauseen puolesta, päätöksemme ei ollut suunnattu komission toimielinasemaa vastaan, vaan päinvastoin. Ryhmämme jäsenten kantaan vaikutti heidän käsityksensä Euroopan toimielimistä. Olemme federalisteja, ja sen vuoksi pidämme komissiota enteenä sille, mikä voisi tulevaisuudessa olla liittohallitus. Ja vaikka emme enää halua, että yleinen mielipide näkee Euroopan komission hallinnollisena, teknisenä, suljettuna ja vastuuttomana elimenä, meidän on annettava sille poliittinen vastuu eli jatkuva, yhtenäinen ja kollegiaalinen vastuu. Nämä seikat olivat radikaaliallianssin ryhmän äänestystuloksen perusteena.

Cot
Arvoisa puhemies, äänestin epäluottamuslauseen puolesta, koska en halua olla mukana tätä vakavaa asiaa koskevassa komission toiminnassa!
En aliarvioi Delorsin komission vastuuta, mutta nykyisen komission vastuu on musertava, sillä Santer kollegoineen on ollut tietoinen tilanteesta jo kahden vuoden ajan! Komission piti, heti saatuaan tilanteesta tiedon, ilmoittaa siitä toimielimille, jäsenvaltioille ja suurelle yleisölle. Se ei kuitenkaan toiminut näin, sillä viime keväisen aloitteen tekijänä oli pääministeri Major. Komission piti, heti saatuaan tilanteesta tiedon, ehdottaa tarvittavia toimenpiteitä kansanterveyden suojelemiseksi, mutta näin ei tapahtunut. Sen piti myös toimia vilpittömässä yhteistyössä parlamentin tutkintavaliokunnan kanssa, mutta näin ei tapahtunut. Ja tänään komissio kieltäytyy varmistamasta yhteisön ja sen kansalaisten henkisten, aineellisten ja taloudellisten etujen suojaamisen käynnistämällä vaaditut menettelyt yhtä jäsenvaltiota vastaan.
Komissio selviää parlamentin suojelun turvin tästä kriisistä heikentyneenä ja epäsuosittuna. Minun on ikäväkseni todettava, että tämä ei ole myönteistä toimielinten eikä Euroopan kannalta. Suora epäluottamuslause olisi ollut parempi, jolloin olisi voitu muodostaa uusi komissio, joka olisi ryhtynyt työhönsä tervehtyneessä ilmapiirissä.

Fontaine
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, äänestin epäluottamuslausetta vastaan. Koska BSEasia on poikkeuksellisen vakava, haluaisin antaa suullisen selvityksen äänestyksestä.
Tutkintavaliokunta on työskennellyt erinomaisesti taitavan puheenjohtajansa Bögen johdolla.
Puheenjohtaja Santer ja komissaari Bonino - jonka osalta iloitsemme siitä, että hän vastaa tästedes toivomamme rakenneuudistuksen mukaisesti kyseisen osaston pääosasta - vastasivat eilen myöntävästi esittämiimme kysymyksiin eräistä Medinan erinomaiseen mietintöön sisältyvistä tärkeistä kohdista.
Meidän on pysyttävä valppaina, ja erimielisyyksiä on ilmennyt juuri tästä valppautta koskevasta strategiasta.
Meistä eräät arvioivat, että olisi äänestettävä välittömän epäluottamuslauseen puolesta, mutta suurin osa parlamentin jäsenistä katsoi, että epäluottamuslauseen uhka olisi tehokkaampi painostuskeino takaamaan suosituksiemme asianmukainen noudattaminen sen sijaan, että komissaarit passitettaisiin kotiin, mitä heistä suurin osa ei ansaitse!
Olin tästä asiasta samaa mieltä ja hyväksyin yhteisen päätöslauselman, jonka kohdassa 7 suositellaan tätä menettelyä. Näin ollen mielestäni oli ristiriitaista, että yhtenä päivänä äänestetään komission vakaudesta ja toisena päivänä välittömästä epäluottamuslauseesta. Suurelle yleisölle olisi lisäksi mahdotonta perustella tällaista menettelyä. Oli siis tehtävä valinta. Jokainen ilmaisi oman rehellisen kantansa. Itse hyväksyn oman valintani ilman tunnontuskia. Olen täysin vakuuttunut siitä, että eilen parlamenttimme suurella enemmistöllä hyväksymä strategia osoittautuu tulevien kuukausien aikana tehokkaimmaksi keinoksi estää tällaisten draamojen syntyminen.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, olen yksi komissiota vastaan suunnatun epäluottamuslauseehdotuksen 71: stä allekirjoittajasta. Olen lisäksi yksi niistä 118 jäsenestä, jotka äänestivät epäluottamuslauseen puolesta.
Tämän ehdotuksen ja äänestyksen tarkoituksena ei ollut tuomita erityisesti määrättyä komissaaria vaan osoittaa epäluottamuslause koko komissiolle yhteisöllisenä elimenä, jonka jatkuvuutta tarkasteltiin ennen vuoden 1995 muutosta ja sen jälkeen.
En käsittele tässä epäluottamuslauseen perusteita. Sen tavoitteena oli rangaista vakavista toimintahäiriöstä, erityisesti niistä, joista kollegani Edouard des Places antoi erinomaisen selvityksen tiistaisessa puheenvuorossaan. " Vastuullinen mutta syytön" on ilmaisu, jota ryhmäni vastustaa ja jota itsekin vastustan. Jos komissiolle olisi annettu epäluottamuslause, se olisi todennäköisesti muodostettu välittömästi uudelleen, mutta ei olisi voitu sanoa ettemme tehneet mitään.
Epäluottamuslause-ehdotuksella on kuitenkin tietty vaikutus. Kuten puheenjohtaja Santerille annetun luottamuslauseen osalta ja ensi kuussa yhteisön passituksen alalla tapahtuvan toiminnan osalta Euroopan parlamentti sanoutuu irti, tuomitsee ja antaa lopulta periksi.
Tämän epäonnistuneen epäluottamuslause-ehdotuksen ja peräytymisen jälkeen epäluottamuslause-ehdotusta ei enää ole. Tämä on yksi kyseisen menettelyn myönteisistä vaikutuksista.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, minä en äänestänyt komissiolle osoitettavan epäluottamuslauseen puolesta, vaikka tunsinkin houkutusta tehdä niin. Viime viikolla jopa suosittelin ryhmälleni epäluottamuslauseen puolesta äänestämistä ja pahoittelen, että tämän parlamentin suurimmat ryhmät - mukaan lukien oma ryhmäni - katsoi viisaammaksi olla esittämättä komissiolle epäluottamuslausetta selvällä, voimakkaalla ja välittömällä äänestyksellä.
Tällaisen äänestyksen myötä olisi voitu komissiolle suunnatun rangaistuksen lisäksi, vaikka myönnän kernaasti, ettei se ole ainoa eikä suurin syyllinen, antaa vakava varoitus toimielimille ja jäsenvaltioille kehottaen niitä muutamaa kuukautta ennen HVK: ta tarkastelemaan uudelleen päätöksentekomenettelyä, joka on osoittanut suurimmat heikkoutensa: byrokraattinen jäykkyys, vastuun laimeneminen, puutteellinen ja jäykkä seuraamusjärjestelmä, jonka avulla syyllisiä ei saada kiinni ja joka pakottaa meidät rankaisemaan yhteisöä yhden tekemästä virheestä, eli teurastaa niin sanotusti koko lauma yhden sairaan eläimen vuoksi.
Uskon, että ryhmät eivät olleet samaa mieltä kanssamme, ei oma ryhmäni eikä sosialistiryhmä. Näin ollen meillä oli mahdollisuus valita kahdesta vaihtoehdosta: yksittäistä paheksuntaa ilmentävä äänestys ilman poliittista merkitystä tai yhtyminen ehdollisen epäluottamuslauseen strategiaan, joka tarjoaa todellista hyötyä.
Rouva Fontaine selvitti kaikki asiaan liittyvät edut. Itse tein valintani vakaumuksen ja vastuun välillä, poliittisesti merkityksettömän vastalauseen ja sellaisen pyrkimyksen välillä, jonka tarkoituksena on saada komissio toteuttamaan uudistuksensa.

Paisley
Arvoisa rouva puhemies, tein tiistai-iltana tässä parlamentissa selväksi BSE-tautia koskevan kantani. Sanoin, että Pohjois-Irlantia vastaan ovat tehneet syntiä sekä Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus että komissio samoin kuin ministerineuvosto ja parlamentti.
Eilen äänestin tämän BSE-tautia käsittelevän erityisen tutkintavaliokunnan tuloksia koskevaa yhteistä päätöslauselmaa vastaan, koska en usko, että kukaan Ison-Britannian ministeri on laillisesti vastausvelvollinen tälle parlamentille tai millekään sen valiokunnalle. Maanantai-iltana äänestin Ison-Britannian parlamentin jäsenenä epäluottamuslauseesta Douglas Hoggia vastaan. Vastustin myös täysin tutkintavaliokunnan päätelmiä, joissa vaadittiin, että Yhdistyneen kuningaskunnan maanviljelijöille maksetut korvaukset maksettaisiin takaisin. Siitä johtuu, että en voi tänään äänestää komissioon kohdistuvan epäluottamuslauseen puolesta, jonka ovat ottaneet käsiteltäväksi henkilöt, jotka haluavat, että kotimaahani sovelletaan toimenpiteitä, joita pidän törkeinä. Siksi pidättäydyin äänestämästä.

Nordmann
Arvoisa puhemies, pidättäydyin äänestämästä, ja asemani on hankala. Tiedän, ettei se tarkoita sitä, etten äänestänyt epäluottamuksen puolesta, mutta en halunnut kuitenkaan äänestää epäluottamuslausetta vastaan, koska katson, että eriytetyn epäluottamuslauseen malli on oikea. Se on oikea, jos pidämme muutamaa seuraavaa kuukautta eräänlaisena siirtymäkautena, jonka aikana komission on toteutettava välttämättömät uudistukset.
En ole tältä osin varma komission päättäväisyydestä, ja lisäksi sen seikan, että puheenjohtaja Santer lähti istuntosalistamme heti äänestyksen jälkeen, olisi lisättävä epäluuloa ja levottomuutta keskuudessamme. On kuitenkin selvää, että useat meistä - jotka emme tänään äänestäneet epäluottamuslauseen puolesta - kannattavat sitä vuoden lopulla, jos välttämättömiä parannuksia ei oteta käyttöön.
Tästä syystä komissio on väärässä, jos se pitää tämänpäiväistä äänestystä avoimena valtakirjana. Se olisi pikemminkin nähtävä vakavana varoituksena, sillä tämänpäiväinen äänestys oli menestys epäluottamuslausealoitteen tekijöille.

Bonde
Arvoisa rouva puhemies, on sanottu, ettei uutta komissiota voida rangaista vanhan komission laiminlyönneistä. Siitä olen samaa mieltä. Molemmat komissiot ansaitsevat silti rangaistuksen. Vanha komissio on laiminlyönnein tehnyt tahattoman tapon. Uusi komissio on kuitenkin salannut murhan ja kieltäytynyt yhteistyöstä sen selvittämiseksi. Se on minun käsitykseni mukaan moitittavampaa kuin edellisen komission toimet, ja se on minun perusteluni sille, etten ole tukenut enemmistön tekemää erottamisesitystä, vaan olen sen sijaan tänään äänestänyt välittömän epäluottamuslauseen puolesta. Komissio ei nauti luottamustani. Komissio, joka ei edes toimita puhelinluetteloa komission työntekijöistä. Tällainen komission yleisten demokraattisten periaatteiden, yleisten avoimuuden periaatteiden kunnioituksen puute ei ansaitse luottamusta, vaan vaihdon.

Anttila, Ryynänen ja Virrankoski
Me Suomen Keskustan edustajat Euroopan parlamentissa katsomme, että Euroopan komissio on syyllistynyt vakaviin laiminlyönteihin BSE-käsittelyssä.
Kannatimme viime tiistaina parlamentissa hyväksyttyä päätöslauselmaa, vaikka pidimmekin sitä eräiltä osin sanamuodoltaan puutteellisena.
Emme kannattaneet epäluottamuslausetta komissiolle siitäkään syystä, että pahimmat laiminlyönnit ovat tapahtuneet edellisen komission toimikaudella.
Tuimme päätöslauselmaa, jossa komission edellytetään ryhtyvän ripeästi tehokkaisiin toimenpiteisiin BSE-taudin leviämisen ehkäisemiseksi. Jos komissio jättää toteuttamatta parlamentin tässä päätöslauselmassa edellyttämät toimenpiteet, olemme valmiit vakavasti harkitsemaan epäluottamuslauseen esittämistä komissiolle.

Bébéar
BSE-tautia käsittelevän parlamentaarisen tutkintavaliokunnan jäsenenä olen kuuden kuukauden ajan päässyt tarkastelemaan useita tähän asiaan liittyviä seikkoja.
Äänestin epäluottamuslauseen puolesta, koska syvä vakaumukseni on, että Ison-Britannian vastuu on huomattava ja että komission tekemät virheet ja laiminlyönnit ja sen toteuttama salailu ovat ilmeisiä. Tämä pätee luonnollisesti Delorsin johtamaan komissioon, mutta myös puheenjohtaja Santerin komissioon.
Maatalouskomissaari Fischlerin vastuu on mielestäni kiistämätön. Hän aliarvioi ensin koko asiaa ja peitteli sitten eräitä asiakirjoja tai jäädytti toisia. Komission kunnian kannalta olisi ollut toivottavaa, että Fischler olisi eronnut tehtävästään.
Euroopan unioni epäonnistui Ison-Britannian ja komission välityksellä tärkeässä tehtävässään, joka on unionin kansalaisten terveyden suojelu. Unionin maiden yleinen mielipide ei hyväksyisi tällaisen virheen jättämistä rankaisematta.
Nämä ovat syyt, joiden vuoksi äänestin epäluottamuslauseen puolesta, vaikka arvostankin puheenjohtaja Santerin tekemiä merkittäviä ehdotuksia tehtyjen virheiden korjaamiseksi - niiden myötä hän eräällä tavalla tunnustaa komissionsa vastuun ja syyllisyyden.

Bernard-Reymond
Ratkaistavanamme on yksi oleellisimmista parlamentaarikon käsiteltäväksi tulevista ongelmista.
Eettisen toiminnan vaatimus, vallalla olevan käsityksen mukaisesti parlamentaarikon tärkeimpänä tehtävänä pidetty kansalaisten kalleimman ominaisuuden - terveyden - suojelu, ilmi tulleiden toimintahäiriöiden analysoiminen ja niiden korjauskeinot, tahto varmistaa Euroopan rakentaminen terveelle ja vakaalle perustalle, mutta myös kyseessä olevien henkilöiden kunnioittaminen, sillä parlamenttimme ei ole tuomioistuin, ovat nekin periaatteita, jotka liittyvät tähän asiaan ja joiden on loppujen lopuksi ratkaistava äänestyskäyttäytymisemme.
Sitä vastoin kaikki se, mikä voisi näyttää pelkältä välikohtaukselta toimielinten välisten voimasuhteiden kehityksessä tai pelkästään kansallisten tai kaupallisten etujen puolustamiselta tai lähinnä banaalilta diplomaattiselta peliltä tai pahemmassa tapauksessa poliittiselta suojelulta, ei ansaitse tulla otetuksi huomioon ilmenneen moraalisen ongelman yhteydessä. Katson, että heti kun nämä periaatteet hyväksytään, on äänestettävä epäluottamuslauseen puolesta.
Ison-Britannian hallitus ja edellinen komissio ovat kiistämättä pääsyyllisiä, mutta tutkintavaliokuntamme mietintö osoitti, että nykyinen komissio on osasyyllinen. Ja juuri siitä meitä pyydetään nyt esittämään mielipiteemme. Komissiota ei pitäisi armahtaa, vaikka muita toimielimiä tuomitaan.
Äänestin epäluottamuslauseen puolesta vaikka arvostankin komission jäseniä ja sen puheenjohtajaa sekä useita komission korkeita virkamiehiä.
Tein tämän tietoisesti, vakuuttuneena siitä, että juuri tällä tasolla kansalaisemme odottavat meidän käyvän tätä keskustelua. Vastoin eräitä laajalle levinneitä mielipiteitä tiedostan, että näin toimimalla osallistun julkisen mielipiteen ja poliittisen luokan väliseen sovitteluun ja moitin kansalaisiamme heidän Euroopan yhdentymistä koskevasta väärästä käsityksestään.

Berthu
Epäluottamuslause-ehdotus, jota suosittelin ja jonka puolesta äänestin Kansakuntien Eurooppa -ryhmään kuuluvien kollegoideni kanssa, kohdistuu ensisijassa komissiota vastaan, koska se käyttäytyi vastuuttomasti hullun lehmän taudin käsittelyn yhteydessä. Se kohdistuu kuitenkin myös koko eurooppalaista järjestelmää vastaan, joka mahdollisti järjettömyydellään tietojen manipuloimisen, maiden puolustusreaktioiden lamauttamisen ja taudin leviämisen. Äänestyksen tärkeimpänä tavoitteena oli sen synnyttämä uusi käsitys Euroopan toimielinten todellisesta luonteesta.
Ensinnäkin komissio, niin nykyinen kuin edellinenkin, kantaa musertavan vastuun tämän draaman kehittymisestä. Vastuu ei aiheutunut mistään yksittäisestä tai vahingossa toteutetusta toimesta vaan pitkään jatkuneesta käyttäytymisestä, joka liittyy komission itselleen vahvistamiin tavoitteisiin.
Koska komissio oli määritellyt tärkeimmäksi tavoitteekseen saada aikaan vapaa liikkuvuus, jonka se erheellisesti katsoi tarkoittavan kaikkien rajatarkastusten poistamista, se piti kaikkia kansallisten tarkastusten käyttöönottoa koskevia jäsenvaltioiden ehdotuksia yhteismarkkinoita vaarantavina, ja uhkaili vuonna 1990 ja vuoden 1996 alussa jäsenvaltioita yhteisöjen tuomioistuimella. Mutta olivatpa Ison-Britannian hallituksen tekemät todelliset virheet millaisia tahansa, niillä ei pystytä selittämään tai perustelemaan komission toteuttamaa heikkoa vaarojen torjuntaa, varovaisuusperiaatteen hylkäämistä ja kansalaisten terveyden huomiotta jättämistä. Se noudatti tätä linjaansa äärimmäisyyksiin, sillä vielä kesäkuussa 1996 se sai juuri ja juuri poistetuksi liivatteen, talin ja naudan siemennesteen vientikiellon, aikoen yhä vahvistaa mahdollisimman pian uudelleen vapaata liikkuvuutta koskevan käytännön. Tästä varmistumiseksi riittää, että käy läpi Euroopan parlamentin tutkintavaliokunnan kyseisenä aikana laatimia asiakirjoja. Niissä esiintyy ilmaisuja kuten " poliittinen painostus" , " perääntyminen teollisuusalan vehkeilyjen edessä" , " avoimuuden puute" , " komission uskottavuuden puute" , " nykyinen pyrkimys vastuusta vetäytymiseen" ja niin edelleen.
Lisäksi juuri nykyinen komissio, ei edellinen, antoi 18. joulukuuta viime vuonna luvan tuoda Euroopan markkinoille amerikkalaista geenimaissia. Komissiolla oli yhä vapaata liikkuvuutta koskeva pakkomielle, ja se kieltäytyi itsepintaisesti kuulemasta varoituksia ja ottamasta huomioon hullun lehmän tapauksesta saamiaan kokemuksia. Tällaisen itsepintaisuuden tasolla ei ole enää kyse yksittäisestä virheestä vaan tahallisesta pyrkimyksestä kohti vääristynyttä yhdentymistä, huomioimatta sitä, mitä se tulee maksamaan kansalaisille.
Yleistä hämmästystä herättää luonnollisesti se, millä ihmekeinolla kaupan sääntelyä koskevia valtuuksia, jotka jäsenvaltiot olivat luovuttaneet komissiolle lähinnä Euroopan kansalaisten parempaa suojelua varten, pystyttiin käyttämään tällä tavoin näitä samoja kansalaisia vastaan, tuhoamaan heidän suojansa häpeällisten kaupallisten etujen hyväksi. Se, joka tiedostaa tämän toiminnan ja pystyy analysoimaan sen mekanismeja, repii alas komissiota ympäröivän pyhimysmäisen propagandan esiripun ja paljastaa asian todellisen tilan.
Tämän epäluottamuslause-ehdotuksen kohteena olevan toimielimen lisäksi haluamme kuitenkin kyseenalaistaa koko eurooppalaisen järjestelmän, joka rakentuu kansalaisia vastaan. Tuomitsemme maatalouspolitiikan, jonka tavoitteena on maailmanmarkkinoiden yhdentyminen tuottavuuteen kohdistuvan kilpailun avulla. Tuomitsemme yhdentymisen, joka poistaisi kaikki sisärajoilla tehtävät tarkastukset ja jäsenvaltioiden mahdollisuudet suojella kansalaistensa elintärkeitä etuja ja jopa omaa käsitystään terveydestä, turvallisuudesta ja ympäristönsuojelusta. Tuomitsemme sen poliittisen käsityksen, jonka mukaisesti Eurooppaa olisi kansalaisten edun vuoksi rakennettava yksittäiset intressimme ohittavien, kaikkitietävien teknokraattien teeskentelyllä.
Olemme sen sijaan sitä mieltä, että Euroopan on otettava maataloutta koskevaksi tavoitteekseen korkean laadun tuottamisen, jota on ehdottomasti suojattava jonkinlaisella yhteisön suosituimmuusasemalla; yhtenäismarkkinoilla on sallittava kansojen oikeus eriytyä ja puolustautua, mikä ei mielestämme ole ristiriidassa asianmukaisesti ymmärretyn vapaakaupan kanssa; Euroopan unioni on demokratiavajeensa korjaamiseksi saatettava jäsenvaltioiden suoran valvonnan alaiseksi, ja tästä tehtävästä olisi jo tänään tultava hallitusten välisen konferenssin ensisijainen tavoite.

Brémond d'Ars
Komissiota vastaan suunnatun epäluottamuslause-ehdotuksen ennenaikaisen esittämisen odotettu vaikutus oli kuin miekanisku veteen.
Tällaista tulosta voidaan odottaa toiminnalta, jota ei ollut suunniteltu onnistumaan, vaan saamaan aikaan luonteeltaan kansaa kiihottavan poliittisen operaation, joka kokosi yhteen muutamia herkkäuskoisia.
Todellisuudessa ei riitä, että esitetään epäluottamuslause-ehdotus, jolla pyritään herättämään joukkoviestimien kiinnostusta, vaan sen lisäksi on pantava täytäntöön strategia, jonka avulla ehdotus saavuttaa tavoitteensa. Muussa tapauksessa yleisöä huvitetaan, jopa hyödynnetään, turhan takia.
Kaikki kuitenkin tietävät, että tällainen menettely on ennenkuulumatonta.
Jos halutaan saavuttaa ensimmäinen tavoite, parlamentin suorittama valmistelu on tarpeen ylivarovaisuudesta pääsemiseksi - valitettavaa mutta totta.
Hyödytön aloite olisi korvattava tehokkaaksi katsotulla toiminnalla. Tähän suuntaan mentiin eilen äänestetyssä päätöslauselmassa ja " ehdollisessa epäluottamuslause-ehdotuksessa" , jota kannatan yhdessä eräiden muiden parlamentaarikkojen kanssa.
Kyse on kaksiteräisestä miekasta: toiminnalla asetetaan komissio valvonnan alaiseksi ja pyritään saamaan sitä muuttamaan käyttäytymistään tällä alalla kuten muillakin aloilla, ja sen avulla parlamentille annetaan aikaa valmistautua toteuttamaan tarvittavat toimet ja kantamaan vastuunsa.
Hätäily ja kärsimättömyys eivät useinkaan takaa onnistumista. Tämänpäiväinen epäluottamuslause-ehdotus esitettiin liian aikaisin. Huomenna komission on muutettava käytöstään tai sitä tullaan muuttamaan!

Carlotti
Luettuamme tutkintavaliokunnan erinomaisen mietinnön olimme järkyttyneitä Ison-Britannian hallituksen osoittamasta vastuuttomuudesta.
Ison-Britannian hallitus on toiminut tietämättömästi ja syyllistynyt virheisiin antaessaan etusijan säännöstelystä luopumiselle terveydellisistä näkökohdista piittaamatta ja jättäessään noudattamatta eläimistä valmistetun jauhon vientikieltoa. Euroopan komissio on puolestaan syyllistynyt useisiin vakaviin virheisiin, joiden edessä emme voi ummistaa silmiämme.
Miksi ei haluta rangaista toimielintä, joka vähätteli kansanterveyteen kohdistuvaa kriisiä? Kuka jarrutti yksinkertaisten varomenettelyjen hyväksymistä eläimistä valmistetun jauhon inaktivoimiseksi? Kuka poisti liivatetta koskevan vientikiellon? Kuka asetti käytöksellään markkinoiden edun ennen kansanterveyttä?
Komission yksiköiden BSE-asian käsittelyn aikana harjoittama avoimuuden puute osoittaa toimielinten välisen sopimuksen epäasianmukaista soveltamista.
Komissiota vastaan suunnattu epäluottamuslause-ehdotus on poliittinen vastaus kyseisen toimielimen osoittamaan vastuuttomuuteen.
Miten voimme kuvitella rakentavamme yhteisvastuullista Eurooppaa, jos se ei pysty suojelemaan kansalaisiaan oman teollisuutensa aiheuttamilta taudeilta?
Komission toiminta onkin tuomittava unionin kansalaisten hyvinvoinnin ja vastuuetiikan säilymisen vuoksi.

Cars
On aihetta kritisoida komission menettelyä hullun lehmän taudin käsittelyssä, mutta kritiikki ei ole niin vakavaa laatua, että se motivoisi epäluottamuslauseen. Jos epäluottamuksen olisi voinut osoittaa brittihallitukselle tai edelliselle komissiolle, olisin äänestänyt sen puolesta. Nyt en tehnyt niin.
Parlamentti asettaa päätöksessään vaatimuksia komission tulevasta toiminnasta. Pidän vaatimuksia kohtuullisina ja annan niille tukeni. Mutta en tue sitä, että parlamentti yhdistää nämä vaatimukset julkilausumattomaan epäluottamuslauseen uhkaan, ellei vaatimuksia täytetä.
Parlamentilla on aina mahdollisuus erottaa komissio. Myöskään siksi parlamentilla ei ole mitään syytä ilmoittaa, miten se haluaa toimia tulevaisuudessa.
Jos komissiolla on parlamentin luottamus, sitä on kohdeltava kunnioittavasti; jos luottamus puuttuu, parlamentin tulee erottaa komissio. Mitään välimuotoja ei pidä olla. Selvyyden puute tässä suhteessa vahingoittaa kumpaakin osapuolta ja heikentää eurooppalaisen yhteistyön voimia.

Caudron
Euroopan komissiolle osoitettava epäluottamuslause on vakava asia, ja on myönnettävä, ettei se sovi parhaalla mahdollisella tavalla tähän tilanteeseen.
Emme saa unohtaa, että päävastuu on Ison-Britannian hallituksella, jonka asenne on alusta alkaen ollut alaarvoinen. Sen jälkeen vastuullisia ovat komissaarit, jotka eivät suorittaneet velvollisuuksiaan ja aiheuttivat näin ollen sen, että kaksi viimeistä toimeenpanevaa komissiota ovat yhdessä vastuussa asiasta.
Joka tapauksessa nykyinen tilanne on niin vakava, yhteisvastuu niin merkittävä, tulevaisuuden riskit niin hirvittäviä, että meidän on tänään päätettävä voimakkaasta poliittisesta toiminnasta. Eilen tosin hyväksyttiin vankka päätöslauselma, jossa nykyinen komissio asetettiin selkä seinää vasten. Hyväksyin tämän päätöslauselman ja äänestin sen puolesta.
Mutta tänä torstaina 20. helmikuuta 1997, kun edessämme on epäluottamuslausetta käsittelevä asiakirja, emme voi olla tietoisesti tekemättä mitään ja antaa sen saada puolelleen vain muutamia kymmeniä ääniä. Tämän vuoksi äänestän sen puolesta.
Äänestän sen puolesta, en tuomitakseni määrättyä henkilöä vaan koko menettelyn, sietämättömän yhteisvastuuttomuuden, rikollisen sokaistumisen. Äänestän sen puolesta toivoen, että sen avulla pysäytetään se, mikä vielä voidaan pysäyttää, korjata se, mikä on ehdottomasti korjattava ja pakottaa kaikki vastuulliset tulevaisuudessa valppauteen uusien draamojen välttämiseksi.

Díez de Rivera Icaza
Tämä on niin vakava asia, että on vaikeaa ymmärtää, että jotain tällaista on voinut tapahtua Euroopan unionissa.
BSE-tautia käsittelevän väliaikaisen tutkintavaliokunnan antamia tuloksia lukiessa ei jää epäilystäkään siitä, etteikö toimeenpaneva komissio olisi (ei enempää eikä vähempää kuin) laiminlyönyt velvollisuutensa kansanterveyden ennakointi- ja suojelutyössä, mikä hyvin ansaitsee epäluottamuslauseen.
Jos komissaarikollegion vastuut ovat kollegiaalisia, ja siksi tämän toimikauden alussa ei voitu äänestää - kuten Euroopan parlamentti pyysi - jokaisen komission jäsenen osalta henkilökohtaisesti erikseen, tänään siis vastuu on, samasta syystä, koko mainitulla kollegiolla kokonaisuudessaan. Tässä joka suunnalta katsottuna rikollisena ilmenevän asian todistusaineistosta selviää, enemmänkin kuin ilmeisenä asia, johon ei voi olla olemassa mitään sovintoratkaisua: kansalaisten terveydellä ei leikitä, eikä käydä kauppaa.
Omatuntoani noudattaen annan ääneni, ja se heijastaa sitä, mitä tässä esitän.

Ferrer
BSE-tautiepidemia ja se, miten sitä on käsitelty, erityisesti Ison-Britannian hallituksessa, ja jolla on ollut niin dramaattisia vaikutuksia kuluttajien terveydelle, edellyttää tältä parlamentilta ei ainostaan voimakasta vaan myös vastuullista vastausta, jonka avulla voidaan taata kansalaisten asianmukainen suojelu myös kansanterveyden alalla. Siksi parlamentin täytyy ehdottomasti tuomita voimakkaasti ja selkeästi IsonBritannian hallitus, joka on BSE-kriisin suuri ja varsinainen vastuussa oleva taho; sen pitää myös ilmiantaa neuvoston jäsenten sanaton syyllisyys siitä, että he eivät ryhtyneet toimenpiteisiin eivätkä noudattaneet avoimuutta suhteessa Ison-Britannian hallitukseen.
Mutta komissiolta pitää myös vastuullisuuden nimissä vaatia, että se noudattaa BSE: n tutkinnasta vastaavan väliaikaisen valiokunnan kertomuksessa esitettyjä suosituksia ja että se toteuttaa viipymättä siinä ehdotetut lainsäädännölliset, organisatoriset ja henkilökohtaiset toimenpiteet. Toimenpiteet, joilla, muiden ohella, voidaan taata tieteellisten komiteoiden itsenäisyys ja maksukykyisyys sekä lopettaa nykyiset yhteisön hallinnon toimimattomat järjestelyt. Siltä täytyy myös vaatia, että se pyytää HVK: ta ryhtymään tarvittaviin uudistustoimiin parlamentin täyden osallistumisen mahdollistamiseksi kansanterveyttä ja YMP: aa koskevia oikeusnormeja säädettäessä. Tästä syystä annoin eilen puoltavan äänen päätöslauselmalle BSE-tautia käsittelevän väliaikaisen tutkintavaliokunnan tuloksista. Koska siinä sen lisäksi, että todelliset vastuunkantajat tuomitaan, komissiolta myös vaaditaan sellaisten menetelmien käyttöönottoa, joilla tulevaisuudessa estetään minkä tahansa epidemian puhkeaminen, joka voisi vaarantaa kansalaisten terveyden, samaan aikaan kun se määrää aikarajan niiden käyttöönotolle ja määrittelee, että täyttämättä jättämisestä seuraa epäluottamuslause komissiolle.
Vastuunkantajaa on ollut tapana moittia suurin ja sisällöttömin elein. Siksi mielestäni epäluottamuslauseen antaminen komissiolle nyt - vielä huomioon ottaen, että varsinainen vastuu on ensisijaisesti Ison-Britannian hallituksella ja toissijaisesti Jacques Delorsin johtaman komission harteilla - olisi vastuutonta ja pelkkää elehtimistä, joka ei millään tavalla ratkaisisi niitä syitä, jotka ovat aiheuttaneet tämän erittäin vakavan BSE-kriisin. Tästä syystä äänestin epäluottamuslausetta vastaan.

Grossetête
Euroopan parlamentin tutkintavaliokunnan laatiman tutkimuksen jälkeen Euroopan komissio tunnusti vastuunsa virheistä ja vakavista laiminlyönneistä. Asiasta voidaan tehdä näin ollen aivan loogiset johtopäätökset. Komission kaltaisen toimielimen on kannettava vastuunsa, ja sitä on rangaistava. Tämän vuoksi olen varma asiastani ja kannatan välitöntä epäluottamuslausetta.
Nykyinen komissio on peitellyt edellisen komission toimia eikä ole harjoittanut avointa toimintaa, jota tutkintavaliokunnalla oli oikeus odottaa. Vaikka on käynyt ilmi, että maatalouskomissaarit MacSharry ja Steichen ovat selkeästi vastuullisia erityisesti kauden 1990-1994 osalta, nykyinen komissaari Fischler on vastattavakseen tulevien ilmiselvien virheiden lisäksi salannut tiettyjä tosiseikkoja, mistä tutkintavaliokunnalle toimittamatta jätetyt pöytäkirjat todistavat. Tämä on vakava asia.
Komissio on kollegiaalinen toimielin. Voimassa olevien asiakirjojen mukaisesti toimielintä voidaan rangaista vain kokonaisuudessaan. Mikään ei kuitenkaan estä hallituksiamme nimittämästä uudelleen Jacques Santeria ja niitä komissaareja, jotka eivät ole toimineet väärin. Heidät nimitettäisiin kaiken järjen mukaan uudelleen, eikä tämän pitäisi kestää kovinkaan kauan.
Euroopan kansalaiset eivät antaisi anteeksi sitä, että Euroopan parlamentti ei tee omalta osaltaan mitään.
Katson, että välitön epäluottamuslause on ainoa asianmukainen keino toimintahäiriöiden lopettamiseksi ja uuden komission pakottamiseksi tekemään pikaisesti välttämättömät rakenteelliset ja poliittiset päätökset. Tehokkuuden lisäksi toiminnan on oltava eettistä. Ja jos uusi komissio ei toteuttaisi tällaisia toimenpiteitä, en epäröisi osoittaa sille toista epäluottamuslausetta puolen vuoden kuluessa.

Jové Peres
Komission vastuiden vakavuus BSE-kysymyksessä, ja ne vaarat, joita ne ovat aiheuttaneet kansanterveydelle, on täydellisesti ilmaistu tutkintavaliokunnan kertomuksessa. Näiden todisteiden edessä ja jos komission kollegiaalinen luonnetta, periaatetta toimielinten jatkuvuudesta ja vastuun lankeamista toiminnasta komissionkollegiolle pidetään itsestäänselvyyksinä, Euroopan parlamentin pitää arvokkaasti panna toimeen valvontatehtävänsä.
Komissio on vielä käyttänyt petollisesti hyväkseen toimielinten välistä sopimusta, se on kätkenyt totuuden ja pyrkinyt vaikuttamaan epäoikeudenmukaisesti parlamenttiin joissakin vastuuasioissaan. Tällaista eurooppalaisen institutionaalisen sopusoinnun haavoittamista on mahdotonta hyväksyä, ja se ansaitsee epäluottamuslauseen.
Vain uusi komissio voisi olla oikeutettu toimeenpanemaan tutkintavaliokunnan suositukset. Euroopan rakentamisen vahvistaminen, parlamentille myönnettyjen tehtävien täyttäminen ja edustajien velvoite yhteiskuntaa kohtaan pakottavat vaatimaan komissiota vastuuseen. BSE: n vaikutukset ihmisen terveyteen eivät ole vasta kuin alkaneet ja parlamentin pitäisi olla vapaa vastuusta. Kaikista näistä syistä johtuen Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä on esittänyt epäluottamuslausetta komissiolle ja äänestänyt sen puolesta.

Lindqvist
Olen asettunut tukemaan päätöslauselmaa, jonka parlamentti antoi eilen (keskiviikkona 19. helmikuuta 1997). Olen tehnyt näin, koska katson tärkeäksi, että komissio toteuttaa päätöslauselmassa asetetut konkreettiset parannusvaatimukset vastaavien kansanterveyskriisien estämiseksi. On välttämätöntä vahvistaa kansanterveystyötä ja siten luottamusta Euroopan parlamentin kansanvaalilla valittuihin edustajiin.
Päätöslauselma on kuitenkin mielestäni liian lievä. Sen vuoksi haluan ottaa kantaa myös äänestämällä epäluottamusta komissiolle, vaikka katsonkin, että se kuuluisi kohdistaa ensi sijassa brittihallitukselle ja aikaisemmalle komissiolle. Kuitenkin myös nykyinen komissio kantaa vastuuta, ja tutkimuskomitean raportti osoittaa niin vakavia puutteita avoimuudessa ja edelleenraportoinnissa, että epäluottamuslausetta voidaan pitää perusteltuna.

Lucas Pires
" Hullujen lehmien" suhteen komissio on tehnyt paljon anteeksiantamattomia virheitä liittyen kontrollin, tiedonvälityksen ja julkistamisen laiminlyömiseen. Nämä ovat rangaistavissa epäluottamuslauseella, joka on edellytys kuluttajien ja kansalaisten luottamuksen palauttamiseksi eurooppalaisiin instituutioihin. Euroopan parlamentin tutkintavaliokunta paljasti asiantuntevasti nämä puutteet, osoittaen parlamentin tehokkuuden kontrolloivana elimenä.
On kuitenkin todettava, että tilanteesta vastuunalaisten ryhmässä nykyinen komissio on vain viimeinen neuvoston, Eläinlääkärien komiteoiden, Englannin hallituksen ja edellisen toimeenpanevan komitean jälkeen. Ei ole muuten olemassa riittäviä yhteisöllisiä vastuullisuuksia yleisessä terveydenhuollossa, jotta komission autonomisella vastuulla olisi pohjaa. Näin ollen on kiireellistä luoda nämä nykyisessä CIG: ssä. Sopimukset eivät myöskään määrää komissaarien yksityisestä vastuusta. Tässä tapauksessa voisi olla kohtuutonta vaatia komission yhteistä vastuuta, komission edellytyksin.
Epäluottamuslauseen hyvä vaikutus tarkoittaisi parlamentin vallan käyttöä sellaisissa institutionaalisissa raameissa, joita valtiot vielä hallitsevat ja mihin unioni ei ole vielä valmis. Koska komissio ei ole Euroopan parlamentin nimittämä, olisi jopa vaikeaa välttää, etteikö tuleva komissio toistaisi nykyistä. Avoin kriisi voisi sitä paitsi hämmentää ponnistukset yhteisen rahaliiton toteuttamisesta, mikä mobilisoi instituutioita ja valtioita. Tämän jälkeen unionin kokonaisvaltainen demokratisoituminen on todennäköisempi.
On hyödyllisempää antaa nykyiselle komissiolle tietty määräaika eläinten tuotantosektorin tarpeellisten uudistusten toteuttamiselle ja antaa välttämättömät takuut luottamuksen palauttamiselle. Jos tämä ei toteudu, silloin joudutaan päätymään epäluottamuslauseeseen, jolla on paljon suuremmat mahdollisuudet saada erittäin laaja enemmistö vaikutuksen aikaansaamiseksi. Jo nyt voimme huomioida positiivisesti puhemies Santerin julkistamat " vihreän vallankumouksen" ja " pakollisen merkinnän" .

McCartin
Vastustan täydellistä epäluottamuslausetta komissiota kohtaan tässä vaiheessa, koska uskon, että nykyisen komission erottaminen sen edeltäjien epäonnistumisen vuoksi olisi väärin. Missään tapauksessa en usko, että edellinenkään komissio olisi syyllistynyt rikolliseen laiminlyöntiin, vaikka se ei onnistunutkaan tunnustamaan mahdollista vaaraa eikä toteuttamaan asianmukaisia toimia.
Ministerineuvosto oli samalla tavalla vastuussa näistä epäonnistumisista. Myös kansallisilla hallituksilla on vastuu elintarvikkeiden turvallisuudesta, ja nekin epäonnistuivat tehtävässään varoittaa kuluttajia mahdollisesta vaarasta. Miksi siis tekisimme epäoikeudenmukaisesti nykyisestä komissiosta syntipukin ja syöksisimme unionin poliittiseen kriisiin? Tällainen toiminta ei ratkaisisi mitään ja häiritsisi juuri sitä työtä, joka meidän on kiireellisesti tehtävä.
Nyt meidän on tunnustettava hallinnollisen järjestelmämme heikkous, joka on johtanut epäonnistumiseemme, ja tehtävä tarvittavat muutokset. Meidän on myös perustettava kaikki tulevat päätöksemme parhaaseen käytettävissämme olevaan tieteelliseen tietoon. Jatkuvan tutkimuksen ansiosta meillä on nyt käytettävissämme paljon enemmän tietoa kuin kahdeksan vuotta sitten. Meillä on onni olla paremmin informoituja kuin edeltäjämme.
Tiedän, että BSE-ongelma on todella vakava ja että arviolta 15 ihmistä on kuollut siihen liittyvään CreutzfeldtJakobin tautiin. Se koskee kuitenkin pientä joukkoa verrattuna niihin tuhansiin, jotka kuolevat EU: ssa vuosittain, koska elintarviketeollisuus ei onnistu toteuttamaan hyvää hygieniaa. Äskettäin eräässä jäsenvaltiossa kuoli 15 ihmistä ruokamyrkytykseen syötyään yhden pienen tukkuliikkeen toimittamaa saastunutta ruokaa. EU: ssa kuolee vuosittain satoja tuhansia ihmisiä tupakanpolton ja alkoholinkulutuksen vuoksi, ja kuitenkin tuemme näiden tuotteiden tuotantoa, vaikka meillä on kiistämättömiä tieteellisiä todisteita niiden ihmisten terveydelle aiheuttamasta uhkasta.
Olemme luoneet joillakin liioitelluilla lausunnoilla parlamentissa ja muuallakin sellaisen vaikutelman, että naudanlihatuotteet ovat merkittävä riski terveydelle. Itse asiassa naudanlihan syönnin aiheuttamat terveysriskit ovat varsin merkityksettömiä riippumatta siitä, mistä EU: n osasta liha tulee.

Papayannakis
Äänestän komissiolle esitetyn epäluottamuslauseen puolesta seuraavin miettein. Hyväksyimme tutkintavaliokunnan esittämän mietinnön, jossa käsitellään Euroopan unionin elinten ja Ison Britannian hallituksen vastuuta hullun lehmän -taudin tapauksessa. Mietintö on selkeäsanainen, ja sen johtopäätökset ovat kiistattomia eikä niitä voi kukaan asettaa kyseenalaisiksi. Näin ollen jokainen parlamentin jäsen kysyi, kuinka epäluottamuslausetta ei olisi voinut olla esittämättä. Se tietenkin kohdistuu ainoastaan komissioon, kollektiivisesti. Instituutiosäädöksemme ei salli epäluottamuslauseen esittämistä yksityisille komission jäsenille saati ministerineuvostolle tai yksityisille hallituksille. Perusvelvollisuutemme Euroopan unionin kansalaisten edustajina, sitoutuneina takaamaan heidän oikeutensa ja suojelemaan heidän terveyttään ja päivittäisen elämänsä turvallisuutta, on kuitenkin ottaa sääntöjen sallimissa puitteissa kantaa, asettaa vastuuseen ja tuomita asianomaiset siinä määrin ja niillä keinoilla kuin on mahdollista. Ei voida sanoa, että tässä tapauksessa yleisen terveyden yläpuolelle olisi asetettu poliittisia tai taloudellisia etuja minkään toimielimen reagoimatta vastaavasti. Silloin meillä olisi legitimiteettikriisi, eikä tapausta, jossa Euroopan parlamentti hyväksyisi epäluottamuslauseen. Euroopan yhdistymisen vakaana kannattajana uskon, että Eurooppa tarvitsee vahvat instituutiot, jotka joutuessaan vaikeassa tilanteessa koetukselle, osoittavat arvonsa eivätkä pelkästään jokapäiväisessä toiminnassa.

Schlechter
Useiden edustajien mukaan tiistai oli suuri päivä Euroopan parlamentille.
Näin lienevät ajatelleet myös monet vierailijaryhmät, joilla oli mahdollisuus seurata keskustelua naudan lihan spongiformista enkafalopatiaa eli kansan kielellä BSE: tä käsitelleen tutkintavaliokunnan saamista tuloksista.
Mutta mitä he eivät varmasti tienneet, oli, että täysin tavallisista edustajista oli yhdessä yössä tullut suuria BSEasiantuntijoita, jotka lähtivät etsimään syyllistä niihin vahinkoihin, joita BSE-kriisi on aiheuttanut ihmisille ja eläimille.
Monien muiden tavoin olen sitä mieltä, että inhimillisen politiikan ensisijainen päämäärä on oltava ihmisten ja eläinten terveyden säilymisen takaaminen. Päämäärä, joka yksinkertaisesti on yksi valtion tärkeimpiä velvollisuuksia.
Tämän vuoksi hyväksyn monet yhteisessä päätöslauselmassa esitetyt asiat. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei voi, eikä saa, päästä kuin koira veräjästä BSE-kysymyksessä tekemistään virheistä ja laiminlyönneistä.
Ei voi, eikä saa, olla niin, että eläinlääketieteellisistä ja terveysasioista vastaavien komiteoiden harjoittama manipulointi jatkuu entiseen tapaan eikä niiden toiminnan avoimuutta saada parannettua.
Tämän tiedosti jo Jacques Delorsin johtama komissio, mutta Santerin komissio ryhtyi toimenpiteisiin.
Voi olla totta, että kaikkea mahdollista ei tehty, mutta moni prosessi saatiin käyntiin, ja nyt saamme ensimmäisiä tuloksia. Komission toimintaan kohdistuva arvostelu oli ehkä paikallaan, mutta puheenjohtaja Santerin erottamista koskeva vaatimus oli liioiteltu.
Samalla voidaan todeta, että kritiikki komissiota kohtaan oli erittäin kiivasta, mutta että neuvosto säästyi siltä lähes täysin. Ehkä sen vuoksi, että edustajien joukossa on myös useita entisiä ministereitä.
Sama koskee myös korvauksia BSE-kriisistä kärsineille karjankasvattajille. Isossa-Britanniassa tehtyjen suurten virheiden vuoksi parlamentin olisi pitänyt tiukemmin vaatia Britannian hallitusta sekä lihaluujauhon valmistajia ja maahantuojia maksamaan korvauksia Euroopan maanviljelijöille.
Keskustelussa mainittiin muutamia lukuja: 15 Creutzfeldt-Jakobin tautiin menehtynyttä, 30 taloudellisen ahdingon vuoksi itsemurhan tehnyttä karjankasvattajaa, vähintään 100 000 kansalaista, jotka ovat saattaneet saada BSEtartunnan naudanlihasta ja satoja tuhansia, joita ehkä uhkaa sama kohtalo.
Vaikka ensimmäiset luvut pitävätkin varmasti paikkansa, on jälkimmäisten kohdalla todettava, että ne perustuvat pelkkiin olettamuksiin eivätkä valitettavasti edistä naudanlihan kulutusta. Tarkoitus oli lietsoa paniikkia, ja siinä onnistuttiin.
Ne, jotka siis odottivat, että tämä keskustelu saisi tehdyn vahingon jossain määrin tekemättömäksi kansalaisten silmissä, joutuvat nyt toteamaan, että vaikutus oli juuri päinvastainen ja kulutus vähenee entisestään. Maanviljelijät tietävät olla tästä kiitollisia.
Poliitikkona, jonka ei pitäisi jättää mitään huomioimatta, kysynkin, mitä tapahtuu, jos odotettu puolueettoman sveitsiläisen professorin tekemä tutkimus BSE: n tarttumisesta ihmiseen ei vastaakaan yleistä oletusta siitä, eli että tartunta ei olekaan tieteellisesti todistettavissa.
Toivottavasti professori Weissmania ja hänen tutkijakollegoitaan ei sitten leimata puoskareiksi. Vai tekevätkö ne, jotka äänekkäästi vaativat Santerin eroa, omat johtopäätöksensä ja eroavat?
Jään odottamaan, mitä tuleman pitää, ja aion äänestää Santerin johtamaa komissiota kohtaan esitettyjä epäluottamuslauseita vastaan.

Souchet
Äänestin Kansakuntien Eurooppa -ryhmään kuuluvien kollegoideni kanssa epäluottamuslauseen puolesta. Miksi?
Syynä on se, ettemme voi tyytyä vain paljastamaan komission syyllisyyttä ja sen harjoittamaa tuhoisan ylisallivaa toimintaa, vaan niistä on myös rangaistava. Tätä meiltä odottavat tartunnan saaneiden henkilöiden perheet, saastunutta lihaa käsitelleet teollisuustyöntekijät ja kaikki ne, jotka valitsivat tämän parlamentin jäsenet valvomaan tarkkaavaisesti komission toimintaa. Äänestin epäluottamuslauseen puolesta, koska en hyväksy periaatetta " vastuullinen mutta syytön" .
Eräiden mielestä vastuu kuuluu kuitenkin Delorsin komissiolle, vaikka rangaistavana on Santerin komissio. Tässä unohdetaan kaikelle hallinnolle ominainen jatkuvuuden periaate. Siinä unohdetaan myös, että vaikka Delorsin komissiolla onkin raskas vastuu, niin Santerin komissio piti sen salassa jatkamalla täsmälleen samaa vastuutonta politiikkaa liivatteen tai siirtogeenisten tuotteiden osalta. Se harjoitti samaa huolettomuutta tieteellisten todisteiden suhteen sekä samaa rakenteellista politiikkaa, joka jättää painostusryhmien vaatimukset huomiotta ja suhtautuu välinpitämättömästi kansanterveyteen. Avoimuuden puute ja jarrutuspolitiikka olivat myöskin samat: parlamentin tutkintavaliokunnalla oli suuria vaikeuksia saada tarvitsemansa perustiedot, erityisesti maataloudesta vastaavalta komissaari Fischleriltä. Kyse on siis inhimillisen vastuun lisäksi institutionaalisesta järjestelmästä, jota on muutettava perusteellisesti, jos luottamus halutaan palauttaa.
Äänestin epäluottamuslauseen puolesta, jotta tämän vaikean hullun lehmän kriisin opetuksia ei heitettäisi hukkaan ja jotta ne otettaisiin kokonaisuudessaan huomioon hallitusten välisessä konferenssissa.
BSE-asiassa ilmeni, että kun nimetty hallintoelin tulee valittujen poliittisten vastuuhenkilöiden tilalle ja kun komissiolla on korkein poliittinen vastuu jollakin alalla, se ei suojele tehokkaasti Euroopan kansalaisten olennaisia etuja vaan toimii yksittäisten etujen valvojana. Emme voi siis turvautua tällä tavoin toimivaan organisaatioon ja luovuttaa sille kokonaisia osia itsemääräämisoikeudestamme.
Äänestin epäluottamuslauseen puolesta, sillä ellei Euroopan parlamentti näin selkeässä asiassa kanna vastuutaan komission suhteen eikä valvo tarkasti sen toimia, sen olemassaololle ei ole enää perusteita. Jos Euroopan parlamentin tehtäväksi tulee Delorsin suojelu Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen puolesta, Santerin suojelu Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta ja jonkin muun komissaarin suojelu jonkin toisen puolueen puolesta, ja jos sen tehtävänä ei ole joka tapauksessa Euroopan väestön terveyden suojelu, silloin järjestelmämme perustuu rikostoveruuteen eikä demokraattiseen valvontaan. Tällaisessa järjestelmässä harjoitetaan harvainvaltaa ja ideologiaa, jonka mukaisesti komissio on tabu ja epäluottamuslauseelta suojassa, tekipä se mitä tahansa. Kaikenlaiset virheet ovat mahdollisia tällaisessa järjestelmässä.
Äänestin epäluottamuslauseen puolesta, koska opetus, joka Santerin mukaan on kriisistä saatu, on uusi institutionaalinen voimannäyttö: yhteispäätösmenettelyn yleistyminen, myös yhteisen maatalouspolitiikan alalla. Tämä vastuunpakoilu on pöyristyttävää ja mahdotonta hyväksyä. HVK: n tehtävänä on nyt pysäyttää lopullisesti tämä kieroutunut järjestelmä, jonka neuvosto on voimattomuuttaan sallinut kehittyä ja jonka nojalla jokainen kriisi ja jokainen ylikansallisten järjestöjen laiminlyönti katsotaan tekosyyksi uusille valtaa ja keinoja koskeville vaatimuksille. Jos komissio ei ole suorittanut velvollisuuksiaan, sille on annettava lisää valtuuksia ja virkamiehiä. Neuvoston on aika ryhdistäytyä ja kantaa kaikki poliittiset vastuunsa sekä varmistaa, ettei yksikään hallintoelin voi tehdä päätöksiä sen puolesta. Toissijaisuusperiaatetta on lisäksi sovellettava asianmukaisesti. Jokaisen hallituksen on voitava suojella itse niitä kansalaisia, jotka sen ovat valinneet, säätämällä Euroopan unionin vahvistamia suojelun tasoja korkeammasta suojelusta ja laatimalla omat valvontajärjestelmänsä terveydensuojelun kaltaisilla tärkeillä aloilla. Vasta sitten Euroopan toimielimet voivat palauttaa osan uskottavuudestaan Euroopan parlamentin tutkintavaliokunnan esittämien musertavien paljastusten horjutettua sitä.
Se seikka, että suuri määrä kaikkia poliittisia suuntia ja kaikkia kansallisuuksia edustavia parlamentin jäseniä esitti epäluottamuslause-ehdotuksen, ilmentää kasvavaa tietoisuutta siitä, että Euroopan toimielimiä on uudistettava perinpohjin. Euroopan pelastamiseksi yhteisöjärjestelmän häiriöt ja vastuuttomuuden lisääntyminen on saatava pikaisesti pysähtymään. Komissio on asetettava omalle paikalleen ja neuvoston on kannettava kaikki poliittiset vastuunsa: tästä lähtien HVK: ssa on tulkittava konkreettisesti hullun lehmän kriisin olennaisia opetuksia.

Soulier
Euroopan unioni muodostaa maailman demokratian kovan ytimen, mikä asettaa meille tehtäviä erityisesti esimerkkinä toimimisen osalta.
Mikään ei voi vähentää näitä tehtäviä, ei nykyisen komission jäseniin yleisesti suunnattu arvostus eikä halu olla puuttumatta jonkin jäsenvaltion esittämiin, Brysselissä tarkasteltavana oleviin vaatimuksiin.
Tarkasteltavanamme oleva seikka koskee tapaa, jolla demokraattista valvontaa on unionissa harjoitettava. Yleinen mielipide on nykyisin epäilevä tai varautunut suhteessa näkymiin Euroopan rakentamisesta edelleen. Kansalaisemme katsovat liian usein etääntyneensä heidän puolestaan, ja kuten heille sanotaan, heidän vuokseen tehdyistä päätöksistä.
Kansalaiset käsittävät täysin, että komissiolla on valta tehdä ehdotuksia ja huolehtia täytäntöönpanosta. He eivät kuitenkaan ymmärrä, miten komissiota valvotaan. Heille tarjotaan heidän ällistyksekseen valtavasti tietoja todetuista valtioiden toteuttamista laiminlyönneistä ja vehkeilyistä, joihin eräät, erityisesti Ison-Britannian hallitus ja EU: n eräät virkamiehet, ovat sortuneet asioiden todellisen tilan salaamiseksi tai sen selville saamisen viivyttämiseksi ja suojellakseen näin kansallisia tai yksityisiä etuja niinkin elintärkeällä - tämä adjektiivi soveltuu tähän hyvin - alalla kuin ihmisten terveys.
Toimintahäiriöt porrastuvat usealle vuodelle, emmekä voi tyytyä tässä yhteydessä parempaa menettelyä koskeviin sitoumuksiin ja lupauksiin. On lähetettävä voimakas signaali kaikille niille, jotka ovat pettyneitä ja halukkaita luopumaan sen kaltaisesta valtavasta toivosta, joka levisi Euroopassa toisen maailmansodan kauheuksien jälkeen.
Äänestäessämme epäluottamuslauseen puolesta ilmaisemme luottamuksemme Euroopan toimielimiä kohtaan ja ilmoitamme olevamme täysin tietoisia parlamentin tehtävistä kansalaisten oikeuksien ja vapauksien suojelun alalla.

Vaz da Silva
Äänestin tyhjää komissiolle osoitetun tutkintavaliokunnan BSE: tä koskeviin tuloksiin liittyvän epäluottamuslauseen suhteen, koska
puolesta äänestäminen olisi puolivääryyttä, joka tekisi tästä komissiosta syntipukin puutteelliselle toiminnalle, jonka syy on muualla, ja jolla on muita vastuullisia, kuten esimerkiksi myös neuvostossa-vastaan äänestäminen olisi toimimista takaajana komissiolle, joka ansaitsee moitteen, ja jos emme kärjistä, rangaistuksen. Tämä siitä, että komissio kärsii johdon puutteesta ja siitä seuraavasta kokonaisstrategian harhailusta (mikä oli jo ennustettavissa sen tutkintavaiheessa), mutta etenkin siitä kansalaisen yleisten oikeuksien liiallisen politisoituneesta käsitteestä - kuten yleisen terveydenhuollon suhteen.Totuus on se, että yleisessä terveydenhuollossa on aivan selvästi sekaannusta. Yleisesti ottaen näin on myös kolmannen tukipylvään alueella, joka vielä suoremmin liittyy kansalaisen oikeuksiin.
Yksittäisiä kunniakkaita poikkeuksia lukuun ottamatta komissio on tehnyt kyseenalaistamattoman rikkeen jättäytyessään tilanteeseen, joka näyttää muodostuvan räjähdysalttiiksi ja ehkä jopa hallitsemattomaksi.
Jos kuitenkin äänestyksen tulos on myönteinen, epäluottamuslause olisi kuin " punainen kortti" . Nykyisen alustavan CIG: in puitteissa minusta " keltainen kortti" on parempi. Tätä edustaa se eilen käyttöön otettu yhteinen päätös, jota kannatan.

Keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
B4-0058/97 Bertens ja muut ELDR-ryhmän puolesta tilanteesta Suurten Järvien alueella; -B4-0076/97 Sauquillo Pérez del Arco ja Pons Grau PSE-ryhmän puolesta avustustyöntekijöiden murhista Ruandassa; -B4-0092/97 Pasty ja muut UPE-ryhmän puolesta tilanteesta Itä-Zairessa; -B4-0101/97 Hory ARE-ryhmän puolesta tilanteesta Itä-Zairessa; -B4-0114/97 Fernández Martín ja muut PPE-ryhmän puolesta tilanteesta Suurten Järvien alueella; -B4-0116/97 Carnero González ja Pettinari GUE/NGL-ryhmän puolesta tilanteesta Suurten Järvien alueella ja erityisesti Itä-Zairessa; -B4-0129/97 Aelvoet ja Telkämper V-ryhmän puolesta tilanteesta Suurten Järvien alueella.
Bertens
Arvoisa puhemies, Zairen kodalla me törmäämme Euroopan unionin ja muiden kansainvälisten mahtien yhdenmukaisen ja aktiivisen esiintymisen puutteeseen. Veriset taistelut laajenevat epäilemättä sodaksi. Yksimielisyyden ja tahdon puute kansainvälisen sotilasmahdin lähettämiseksi aiheuttaa epävakautta Suurten Järvien alueen kolmannessa maassa. Milloin olemme saaneet tarpeeksemme? Yleisiä asioita käsittelevän neuvoston kokouksessa tammikuun 20. päivän toisteltiin sitä samaa: too little, too late . Komission jäsen Boninon mietintö on selvä, ja sen tulee johtaa siihen, että Euroopan unioni vaatii yksimielisesti kansainvälistä puuttumista. Tulevalla viikolla neuvoston on päätettävä yhteisestä panoksesta kansainvälisen sotilasmahdin aikaansaamiseksi. Vaikka Mandelan johdolla käytävistä rauhanneuvotteluista kantautuvat myönteiset viestit olisivatkin totta, kansainvälinen joukko-osasto voi muodostaa tärkeän rakennusaineen kestävän rauhan saavuttamiseksi. Palkkasoturit on pysäytettävä. Jotta Zairen humanitaarinen draama päättyisi nopeasti, kansainvälisten joukkojen on luotava humanitaarisia käytäviä, jotta kuolevat ja pakolaiset voidaan pelastaa.
Ymmärrän neuvoston puheenjohtajan kritiikin Arushan kansainvälistä tuomioistuinta kohtaan. Tuen lopettamista ei kuitenkaan pidä harkita. Lopettamisesta puhumista saa käyttää vain kiristyskeinona. Meidän on käytettävä kaikki keinot tuomioistuimen laadun parantamiseksi. Siksi meidän täytyy olla valmiita korottamaan tukea ja jäsenvaltioiden täytyy tietenkin muuttaa sisäistä lainsäädäntöään, jotta ne voivat antaa apua tuomioistuimelle. Unionilla ei ole aikaa hukattavana politiikkansa yhdenmukaisuuden parantamisessa. Muuten unioni menettää tässäkin uskottavuutensa.

Dury
Arvoisa puhemies, emme käsittele Zairen, Ruandan ja Burundin alueen kauhistuttavaa tilannetta ensimmäistä kertaa. Jälleen kerran väkivalta nostaa päätään tällä alueella saaden aikaan hirvittävää kärsimystä siviilien, pakolaisten ja hätäsiirtolaisten keskuudessa. Tämän vuoksi haluan Bertensin tapaan - vaikka emme olekaan allekirjoittaneet samaa päätöslauselmaa - ilmaista sosiaalidemokraattisen ryhmän kantaman huolen asiasta. Ryhmämme on pahoillaan myös siitä, että Euroopan unioni tai Yhdysvaltain kaltaiset suurvallat eivät ole tarttuneet ongelmaan käynnistämällä tuettuja diplomaattisia aloitteita ja viemällä alueelle monikansallisia joukkoja, joiden tehtävänä ei olisi sodankäynti vaan siviilien suojelu ja rauhanpyrkimysten tukeminen. Tilanne on tänään pahentunut, mutta tiedämme myös, ketkä ovat siitä vastuussa: luonnollisesti hallitukset, mutta myös alueelle sijoittautuneet eurooppalaiset, jotka vievät sinne " osaamistaan" ja " tekniikkaansa" . Minun on sanottava, etten ole todellakaan ylpeä nähdessäni, että alueella on palkkasotureita.
Mitä siis ehdotamme? Meidän on luonnollisesti tehtävä kaikkemme saadaksemme alueelle aikaan tulitauko alueellisessa rauhan-, turvallisuus- ja vakauskonferenssissa, joka järjestettäisiin YK: n ja OAU: n suojeluksessa. Tällaisen konferenssin järjestämiseksi on kuitenkin käytettävä muita keinoja kuin pelkkiä diplomaattisia menettelyjä, ja tämä on mielestäni voitava toteuttaa. Vaadimme neuvostoa hyväksymään yhteisen toiminnan, joka tarjoaisi muita toimintakeinoja kuin päätöslauselmat. Vaadimme Euroopan unionin ministereitä ja YK: ta tukemaan Boninon aloitetta, jotta käytettävissämme olisi tyhjentävät selitykset ja jotta voitaisiin päättää, miten Itä-Zairen pakolaiskriisi voidaan ratkaista. Televisiosta olemme nähneet Boninon ilmaisevan liikutustaan ja vihaansa nähdessään lasten, naisten ja vanhusten kärsivän tästä tilanteesta. Avustusten kuljettamiseksi tarvitaan humanitaarisen avun väyliä, jos käy niin, ettemme löydä asiaan heti poliittista ratkaisua.
Katsomme lisäksi, että alueella vallitsevaa tilannetta ei voida korjata, jos kyseisessä konferenssissa käsitellään kaikkia ongelmia, niin rajojen loukkaamattomuuteen kuin demokratiaan ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen liittyviä ongelmia. Zaireen on saatava demokratia! Monet uskoivat, että diktaattori-presidentti Mobutu voisi edistää vakautta alueella. Näemme nyt, ettei hänestä ole ollut siihen. Nykyinen kaaos on myös hänen vastuullaan, ja tämän vuoksi toivomme myös, että kaikki voidaan tehdä, jotta maassa käynnistetään demokraattinen kehitys, joka on ainoa keino rauhan palauttamiseksi.
Viimeiseksi vaadimme, että oikeus tapahtuu Ruandassa, kaikkien osalta. Uskon, että sovinnon tekemiseksi on toteutettava monia ponnisteluja, mutta sitten, kun Ruandan kansalaiset tiedostavat asuvansa oikeusvaltiossa, jossa voi palata kotiin aivan rauhassa, edellytykset tällaisen sovinnon aikaansaamiseksi ovat ehkä paremmat kuin tänään. Tämän viestin me halusimme kertoa komissiolle, joka on läsnä, ja neuvostolle, joka ei ole läsnä. Kehotamme käyttämään erittäin voimakkaita toimenpiteitä.

van Bladel
Arvoisa puhemies, Afrikan sydän vapisee ja tärisee väkivallasta. Väkivallasta, joka vaatii enemmän uhreja, siirtää maiden rajoja ja uhkaa hajottaa valtiot. Zaire on sellainen valtio. Afrikan mantereen ydin. Vanhat koloniaaliset siteet Eurooppaan eivät takaa enää mitään. Päinvastoin, eurooppalaiset asetoimitukset ovat edistäneet sitä, ettei kansalla ole mitään valtaa näissä maissa, ja siten ne ovat olleet osaltaan luomassa tätä kaaosta. Lopultakin on saatu viisas afrikkalainen johtaja, joka ymmärtää, että Afrikan hajoaminen vie muunkin mantereen armottomasti mukanaan.
Arvoisa puhemies, tukekoon unioni tämän viisaan afrikkalaisen johtajan vetämiä neuvotteluja kaikilla mahdollisilla tavoilla, lopettakoon aseiden viennin ja estäköön palkkasoturien toiminnan, sillä näyttää siltä, että työttömyys on vaikuttanut palkkasoturi-ilmiön syntyyn Afrikassa, sillä näin ei ole vain Zairessa, vaan Angolassa, Tsadissa ja kaikkialla. Palkkasoturit tulee pakottaa vetäytymään, on luotava humanitaarisia käytäviä YK: n antaman sotilaallisen takuun turvin ja uutta pääsihteeriä Kofi Annania on pyydettävä suojelemaan pakolaisia, sillä mitä muuta varten YK on paikalla.

Hory
Arvoisa puhemies, koska laadin Euroopan radikaaliallianssin päätöslauselmaluonnoksen Afrikan Suurten Järvien alueella vallitsevasta kriisistä, haluaisin selittää, miksi uskoin, ettei ryhmäni jäsenten olisi syytä allekirjoittaa muiden ryhmien välillä sovittua kompromissiehdotusta. Syitä oli kaksi. Niistä ensimmäinen oli se, että Zaireen paenneille Ruandan kansalaisille ja zairelaisille hätäsiirtolaisille suunnatun humanitaarisen avun kiireellisyyttä on mielestäni aliarvioitu. Tämän lisäksi on aliarvioitu miljoona pakolaista vastaanottaville Ruandan viranomaisille osoitettavan avun kiireellisyyttä. Osa pakolaisista on jo palannut kotimaahansa ja toiset suunnittelevat paluuta sinne. Apua tarvitaan siellä todella pikaisesti.
En ymmärtänyt myöskään kiireelliseen menettelyymme liittyen sitä, miksi oli korostettava Zairen alueellista yhtenäisyyttä. Kysymys on kiistämättä tärkeä, mutta se ei mielestäni ansaitse kiireellistä päätöslauselmaa ja pelkään, että kriisin päähenkilöt tulkitsevat tämän menettelyn kannanotoksi Kinshasan hallituksen puolesta, mikä ei ole mielestäni sopivaa. Tämän vuoksi tulen vastustamaan myös sotilaallista väliintuloa koskevaa tarkistusta, jota liberaaliryhmän kollegamme meille esittävät, sillä pelkään, että Itä-Zairen nykyinen tilanne huomioon ottaen mikä tahansa sotilaallisen väliintulon muoto - jopa humanitaarisen avun toimittamiseksi - vaikuttaisi alueelliselta kannanotolta konfliktissa, joka koskee ensisijaisesti zairelaisia. Toivon näin ollen, että turvallisuusneuvoston päätöslauselma, erityisesti sen alueellista konferenssia koskeva ehdotus, mahdollistaa kestävän rauhanomaisen ratkaisun löytämisen koko Suurten Järvien alueen hyväksi.

Tindemans
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, Euroopan parlamentissa on harvoin, jos koskaan keskusteltu näin dramaattisissa olosuhteissa kuin tänään. Komission jäsen Bonino sanoi palatessaan Zairesta, että hän palasi helvetistä ja että tilanne Itä-Zairessa oli " scandale insoutenable" . Ja sitten vielä Burundissa jatkuvat teloitukset. Viimeisempien tietojen mukaan pakolaiset Zairessa eivät niinkään yritä välttyä sodalta kuin joukkoteurastukselta, joka uhkaa sekä maan asukkaita että pakolaisia, etenkin naisia ja lapsia.
Keski-Afrikan lähimenneisyys on ollut hirveä, mutta se, mitä siellä tänään tapahtuu, on yhtä kauheaa. Tapahtumien skandaalinomaista luonnetta lisää vielä YK: n käsittämätön suhtautuminen asiaan. Pitääkö minun muistuttaa teitä siitä, että viime joulukuussa päätettiin kansainvälisen joukko-osaston perustamisesta ja viikko sen jälkeen päätös peruttiin, niin sanotusti siksi, että ruandalaiset pakolaiset olivat palanneet kotiin, vaikka nyt on käynyt selväksi, että muutamia satoja tuhansia piileskelee vielä Zairen metsissä. Emma Bonino sanoi tavanneensa ihmisiä, jotka eivät virallisesti ole enää olemassa. Ja mitä ajatella leiristä, jossa yli 5 000 lasta on ilman vanhempiaan? He kuolevat kuin kärpäset, mutta kuka välittää siitä? Todellakin, YK: n uskottavuus on pelissä. Miksi niitä tosiasioita, joiden luultiin olevan Yhdysvaltain tiedossa, ei kerrottu? Joukoittain uudenaikaisia aseita on käytössä niin sanottujen kapinallisten keskinäisissä taisteluissa ja mitä jää Zairen sotilaille? Mistä nämä aseet tulevat? Miksi ei puututa asioihin, kun huhut lähtevät liikkeelle? Miksi nämä huhut antavat ymmärtää, että länsivallat ovat tavalla tai toisella osallisina Zairen invaasiossa? Miksi voimme lukea tekstejä, joissa sanotaan Zairessa valloitettavan saaliin olevan " valtava" ? Lainaus: " les richesses à se partager du Zaire sont énormes" , otin sen asiakirjasta. Ja kuka ymmärtää vielä jotakin Ogatan suhtautumisesta? Emmekö kuulleet kapinajohtaja Kabilan sanovan, että on kutsuttava koolle uusi Berliinin kokous? Tietävätkö ne, jotka tukevat tällaista lyhyen tähtäimen toimintaa, että se, joka kohtelee Afrikkaa näin, antaa maailmassa vallitsevalle nationalismille vahvat argumentit etniseltä pohjalta tapahtuvien rajojen muutosten tai valtioiden muodostamisen puolustamiseen?
Alusta lähtien tämä parlamentti oli yksimielisesti sitä mieltä, että kaiken sotilaallisen toiminnan on loputtava Kivussa. Pakolaisten pitää saada palata kotiin itsestään selvästi, mikäli he niin haluavat tai heidän pitää saada oleskelupaikka muualta, ilman vähäisintäkään kiirehtimistä. Ja tunnustetun tuomioistuimen on pystyttävä täyttämään tehtävänsä. YK: n on ymmärrettävä, että sen joulukuussa noudattama kaksinainen politiikka alentaa suuresti sen arvovaltaa. Kun aseet ovat vaienneet, on järjestettävä kansainvälinen konferenssi Suurten Järvien alueen valtioille. Vai halutaanko tässäkin kätkeä totuus? Euroopan Afrikan-politiikalla ei ole mieltä, ellemme pysty toteuttamaan tällaista konferenssia. Korottakoon tämä parlamentti kerrankin äänensä, jotta koko maailma voi kuulla sen. Tämä parlamentti tuomitsee imperialismin, myös Afrikassa. Se sanoo puolustavansa rauhaa, kehitystä, suvaitsevaisuutta ja ihmisoikeuksia. Nyt on tultava selväksi, olemmeko tosissamme.

Pettinari
Arvoisa puhemies, nyttemmin on ilmennyt huomattavaa poliittista ja humanitaarista välinpitämättömyyttä Suurten Järvien tilannetta kohtaan. Sadattuhannet pakolaiset ja hätäsiirtolaiset ovat geopoliittisen päätöksenteon armoilla, joka tehdään Washingtonissa ja Pariisissa ja estää kaikki avustustoimenpiteet kyseisellä alueella. Yhdysvallat tukee tutsihallitusta, joka pysyy voimassa ja kehittyy yksietnisen armeijan ja tämän valvoman kaupankäynnin turvin. Eurooppa ja Ranska sitä vastoin laittavat korttinsa peliin diktaattori Mobutun puolesta, joka tosiasiassa on kaikkien alueella olevien ongelmien alkuunpanija.
Keskelle jäävät miljoonat viattomat ja nälkiintyneet afrikkalaiset, jotka maksavat sietämättömän hinnan meidän järjettömistä ulkopolitiikoistamme. Näyttää lähestulkoon siltä, että Yhdysvallat on päättänyt kiihdyttää kaaosta entisestään ja käyttää hyväkseen alueen vahvoja valtuuksia tuodakseen sinne oman politiikkansa sen sijaan, että tukisivat, kuten olisi tehtävä, puolueettomien monikansallisten joukkojen lähettämistä, jotka voisivat toimia niin, että Suurten Järvien alueella saataisiin käynnistettyä kehitys kohti hallitusten demokraattista laillistamista, kohti kansainvälistä konferenssia kriisin ratkaisemiseksi sekä kohti taloudellista uudelleenrakentamista ja institutionaalista uudistusta Ruandassa, Burundissa ja Zairessa.
Mutta kaikki tämä tapahtuu myös niiden kestämättömien erimielisyyksien vuoksi, joita Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä on, ja joissa on pelissä koko unionin uskottavuus tässä kriisissä. Viittaan neuvostoon 20. päivänä viime tammikuuta, lakoniseen ja hyödyttömään neuvostoon, jonka sanotaan olevan hidas, kyvytön ja haluton puuttumaan todellakin asiaan tällä alueella. Valinta, joka närkästyttää meitä, ja jota vastustamme, musta aukko eurooppalaisen yhteisvastuullisuuden perinteessä, jolla avitetaan, ilman haavoittavia iskuja, tuhansien ihmisten kuolemaa joka viikko.
Päätöslauselma, josta tänään äänestämme, ja jota ryhmäni kannattaa, tuo esiin tämän hätähuudon ja esittää toimenpiteitä, jotka toivomme parlamenttimme hyväksyvän.

Telkämper
Arvoisa rouva puhemies, yhä jatkuva sisällissota Zairen itäosassa tulee aiheuttamaan väestölle lisää kurjuutta ja kärsimystä. Juuri siviiliväestö - naiset, lapset, vanhukset ja nuoret - joutuu aina kärsimään. Viimeisimmät uutiset eivät kerro ainoastaan, että Zairen hallitus on värvännyt palkkasotilaita. Ne kertovat myös naisten ja tyttöjen jatkuvista raiskauksista.
Meidän on vaikutettava poliittisen ratkaisun löytämiseen. Millainen se voisi olla? Meidän on tuettava YK: n aloitteita. Nelson Mandelan viimeisin aloite on mielekäs. Hän toteaa, että ratkaisu löytyy Afrikasta, ja meidän pitäisi tukea sitä teknisesti ja taloudellisesti. Tarvitaan eteläistä Afrikkaa koskeva humanitaarisen avun toimintasuunnitelma. Palkkasotilaat on vedettävä pois. Ensimmäinen asia, jonka voimme tehdä, on tarkastella tilannetta omissa maissamme. Tässä naapurustossa on muukalaislegioona, josta lähetetään sotilaita mm. Afrikkaan. Tämä on saatava loppumaan. Meidän on tuettava Ruandan sotarikostuomioistuinta, jotta mahdolliset lähtijät saataisiin luopumaan aikeistaan.
Meidän ei myöskään pitäisi luopua kehitysyhteistyöpolitiikastamme. Jos me teemme leikkauksia määrärahoihin, ei meillä ole enää varoja siviiliväestöön kohdistuvaan kehitystyöhön. Ja lopuksi: aseiden toimittaminen Saksasta on lopetettava heti. Huhut kertovat, että saksalaiset poliittiset säätiöt toimittavat Mobutun kaltaiselle diktaattorille poliisin välineistöä ja varusteita. Myös tämän on loputtava välittömästi. Nämä ovat tärkeitä toimenpiteitä rauhan saavuttamiseksi.

Günther
Arvoisa puhemies, sallikaa minun puuttua viimeiseen kohtaan. Edustaja Telkämper sanoi, että nämä ovat huhuja. Täysistunnon ei pitäisi olla paikka huhujen levittämiseen. Jos maassa, jonka tilanne on erittäin dramaattinen, yritetään edistää sotilaiden kouluttamista siviilipoliiseiksi ilman, että aseistaminen on säätiöiden käsissä, silloin tämä on mielestäni myös askel asettamiemme vaatimusten suuntaan.
Mutta nyt tämänpäiväisen päätöslauselman aiheeseen. Katastrofien luetteleminen kuuluu täysistuntoviikon tässä vaiheessa jo lähes päivittäiseen rutiiniin. Yhä uudestaan ja uudestaan joudumme toteamaan, että tehdyillä toimenpiteillä ei ole ollut vaikutusta. Siksi mielestäni on tärkeää aikaansaada uusia toimenpiteitä. Jos suuria pakolaisleirejä koskevaa ongelmaa ei saada ratkaistua eikä edustaja Ogatan vaatimusta leireillä olevien sotilaiden aseiden takavarikoimisesta voida toteuttaa, nousee kysymys, eikö meidän pitäisi pyrkiä leirien hajauttamiseen. Siten ei olisi enää mahdollista, että 200 000 pakolaisen joukossa piilottelee niin suuri määrä sotilaita ja että rikolliset pyörittävät leireillä tuottoisaa asekauppaansa.
Kuulemme jatkuvasti - myös nykyisen puheenjohtajamaan asiakirjassa tämä tuli esille - sellaisia sanoja kuin " on huolissaan" , " vaatii" ja " tuomitsee" . Näillä ei kuitenkaan vielä ole ratkaistu yhtäkään ongelmaa. Myös Euroopan täytyy viimeinkin ryhdistäytyä ja osallistua sotilaallisesti humanitaaristen oikeuksien turvaamiseen. Saman vaatimuksen on esittänyt myös kehitys- ja yhteistyövaliokunta, mikä käy ilmi esittelijä Fassan mietinnöstä, josta keskustelemme myöhemmin. Toivon, että tätä kautta pääsemme siihen, että emme ainoastaan puhu oikeuden puolesta, vaan myös osallistumme sen toteuttamiseen.

Carnero González
Arvoisa rouva puhemies, mielestäni Euroopan yleinen mielipide on reagoinut suuttumuksella kahteen katastrofiin: siihen mitä tapahtui Suurten Järvien alueella ja - toiseen, poliittiseen katastrofiin - Euroopan unionin sisällä, kun se ei pystynyt toimimaan lopettaakseen Suurten Järvien alueella parhaillaan käynnissä olevaa joukkomurhaa. On jopa maita, kuten Espanja, jotka ovat maksaneet kolmen avustustyöntekijän hengellä Euroopan unionin siviilien läsnäolon, mutta poliittisen poissaolon tuolla Afrikan alueella. Ollaan suuttuneita siitä, mitä tapahtuu sekä väliintulon puutteesta, mutta ollaan suuttuneita myös siksi, että tunnetaan sen syyt, kiistat vääristä strategioista ja jopa tuen jatkaminen diktatuureille, kuten Mobutu Sese Sekon diktatuurille.
Toivomme, että äskettäin hyväksytty Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätös toimii poliittisen ratkaisun puolesta tässä tilanteessa ja että lopulta voitaisiin kutsua koolle se kokous, joka päätöslauselmassamme mainitaan, jota varten lisäksi tarvitaan Euroopan unionin yhteinen toimi, kuten jo tekstikin vaatii.

de Silguy
Arvoisa puhemies, komissio tuntee Suurten Järvien alueen tilanteen suhteen samanlaista levottomuutta, jopa kauhua, kuin parlamentti. Se ymmärtää Euroopan parlamentin halun tiedottaa asiasta kansainväliselle yhteisölle. Tämä on sinällään tarpeellinen tehtävä, sillä väkivallan asteittainen lisääntyminen voisi vaikeuttaa entisestään poliittisia ongelmia ja laajentaa humanitaarista kriisiä alueella.
Neuvoston puheenjohtajisto antoi äskettäin Euroopan unionin nimissä Zairea koskevan julistuksen, jossa konfliktin osapuolia kehotetaan neuvottelemaan viipymättä tulitauosta ja helpottamaan ahdingossa olevalle väestölle apua tuovien humanitaaristen järjestöjen pääsyä alueelle. Ottaen huomioon Zairen humanitaarisen tilanteen vakavuuden komission jäsen Bonino teki 30.1.-2.2. alueelle työmatkan, jonka tarkoituksena oli helpottaa humanitaarisen avun pääsyä maan itäosaan. Jos tulkitsin oikein äskettäisiä puheenvuorojanne, juuri se on yksi suurimmista huolenaiheistanne. Muistutan lisäksi, että Boninon matkan yhteydessä esitettiin vetoomus, joka on käsitykseni mukaan sentään lisännyt kansainvälistä tietoisuutta asiasta.
Humanitaarisen avustustoiminnan osalta Bonino huomautti asiaankuuluvasti, että turvallisuusongelmat ja ilmenneet hallinnolliset vaikeudet ovat viime aikoina jarruttaneet huomattavasti sen täytäntöönpanoa. Juuri tästä syystä kollegani Bonino korosti Zairen hallitukselle ihmisoikeuksia koskevien kansainvälisten yleissopimusten kunnioittamista. Humanitaaristen järjestöjen suojelu maassa, jossa ne toimivat, on seikka, johon komissio kiinnittää erittäin suurta huomiota. Viittaan äskettäisiin murhiin, joissa kuoli humanitaaristen järjestöjen edustajia, nimenomaan Ruandassa. Nämä murhat vaikuttivat erittäin voimakkaasti ja ymmärrettävästi humanitaarisissa järjestöissä työskenteleviin henkilöihin, joista monet lyhensivät palveluaikaansa tai harkitsevat jopa vetäytymistä järjestön toiminnasta.
Jos tällä hetkellä välittömimpänä ongelmana on Zairen ja Burundin pahenevan tilanteen ratkaiseminen, jonka osalta olette korostaneet oikeutetusti huolestumistanne mainitsemalla aseiden myyntiin liittyvät ongelmat tai mahdottomuuden ottaa tällä hetkellä käyttöön humanitaarisen avun väyliä, Euroopan unionin pyrkimysten lopullisena tavoitteena on oltava kokonaisratkaisun pikainen löytäminen. Kansainvälisen yhteisön tehtävänä on saattaa konfliktin osapuolet yhteen neuvottelujen käynnistämiseksi ja ratkaisujen löytämiseksi tähän kriisiin.
Humanitaarisen avun tavoitteena ei ole ratkaisun löytäminen konfliktiin. Jos alueelle annetaan humanitaarista apua, se tarkoittaa valitettavasti sitä, ettei konflikteille ole löydetty ratkaisua. Tästä syystä komissio iloitsee Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston aivan äskettäin, 18. helmikuuta, antamasta päätöslauselmasta, jossa korostetaan pakolaisten ja hätäsiirtolaisten kiireellistä suojelun tarvetta ja konfliktin uhreille osoitettavan humanitaarisen avun tuomisen helpottamista. Voin vakuuttaa teille, että komissio ei säästä ponnistelujaan varmistaakseen, että tätä päätöslauselmaa noudatetaan tehokkaasti.

Telkämper
Arvoisa puhemies, viittaan työjärjestyksen artiklaan 108. Koska edustaja Günther reagoi puheenvuorooni, haluaisin korostaa vielä kerran, etten ole yhdistänyt poliisin koulutusta eli diktaattori Mobutun poliisin aseiden tukemista Hans-Seidel -säätiöön.

Puhemies
Edustaja Telkämper, äskeinen puheenvuoronne oli selitys eikä mikään työjärjestystä koskeva ilmoitus!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
B4-0082/97 Bertens ja muut ELDR-ryhmän puolesta Albanian kriisistä; -B4-0089/97 Pasty ja muut UPE-ryhmän puolesta Albanian tilanteesta; -B4-0093/97 Dupuis ja Hory ARE-ryhmän puolesta Albanian tilanteesta; -B4-0105/97 Roubatis ja muut PSE-ryhmän puolesta Albanian tilanteesta; -B4-0113/97 Pack ja muut PPE-ryhmän puolesta Albaniasta; -B4-0126/97 Alavanos ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Albanian tilanteesta; -B4-0138/97 Aelvoet ja muut V-ryhmän puolesta Albanian tilanteesta.
Bertens
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, Albanian tilanne on äärimmäisen räjähdysaltis. Suuren kansanosan unelmat voitosta ovat tuhoutuneet ja Albanian kova todellisuus saa ihmiset hyvin katkeriksi. Ei tietenkään ole unionin asia tukea Albanian kansalaisia taloudellisesti heidän tehtyään virheitä uhkapelissä. Mutta meidän pitää puuttua siihen tapaan, jolla Albanian hallitus hoitaa asiaa. Painostus, väkivalta, opposition pidätykset ja lehdistön aisoissa pitäminen eivät auta levottomuuksien lopettamisessa. Tällainen toiminta on kuin punainen vaate härälle.
Komission ja neuvoston pitäisi vaatia Berishan hallitusta luopumaan repressiopolitiikasta ja tekemään oikeudenmukaisen, maksettavissa olevan ja vastuullisen eleen kohti kansaa, joka on saanut kärsiä tässä asiassa. Opposition kanssa käytävän vuoropuhelun avulla hallituksen on löydettävä ratkaisu nykyiseen poliittiseen ja taloudelliseen kriisiin.
Demokratisoinnin ja vapauttamisen jatkaminen ovat välttämättömiä Albanian nostamiseksi suosta. Unionin on oltava valmis auttamaan tässä.

Baldi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, arvoisat kollegat, olen äärimmäisen huolestunut tilanteesta, joka kehittyy Albaniassa, mutta olen vielä huolestuneempi siitä syntyvistä ja Euroopan unionin antaman vastauksen aiheuttamien reaktioiden seurauksista tänä vaikeana aikana, jolla saattaa olla vakavia seuraamuksia myös maan talouden kehitykselle tulevaisuudessa. En haluaisi, että kukaan käyttäisi niitä hyväkseen pahentaakseen vielä jo ennestään vaikeaa ja arkaa tilannetta, jossa tämä maa parhaillaan elää.
Euroopan unionina meillä on sekä moraalinen että siviilivelvollisuus antaa kaikki mahdollinen apumme Albanialle, jotta voitaisiin välttää maan ja sen eri alueiden täydellinen epätasapainoon joutuminen. Täytyy jatkaa samalla tarkkaavaisuudella ja moitteettomuudella kuin olemme toimineet ennenkin, ja muistutan erityisesti vuoden 1996 vaaleihin lähetetyistä tarkkailijoista, jotka edesauttoivat siellä totuuden julkistamista ja suoritettujen vaalien säännönmukaisuutta.
Komission olisi annettava, ohjelmiensa osana, teknistä tukea pankki- ja rahoitussektorin uudistamiselle, ottaen huomioon, että pyramidisijoitusjärjestelmän luhistumisen seurauksena Albaniaa kohtaa vakava rahoitus- ja talouskriisi. Ja on varmaa, että tämä merkitsee huomattavia henkilökohtaisia ongelmia suurelle osalle albanialaisia.
Lopuksi, on välttämätöntä tukea presidentti Berishaa hänen pyrkimyksissään päästä takaisin valtaan sekä pahoitella ja tuomita väkivaltaan turvautuminen, joka aiheutti kolme kuolonuhria ja satoja haavoittuneita. On vaadittava, että Albanian viranomaiset aloittavat pikimmiten intensiivisen tutkimuksen, jotta löydettäisiin ja tuomittaisiin näistä huijauksista vastuussa olevat, jotka saattoivat puille paljaille tuhansia piensäästäjiä. Lopuksi, on myös tuettava Albanian poliittisia vastuunkantajia, kuuluivatpa he sitten enemmistöön tai oppositioon, rauhan palauttamiseksi Albanian kansan keskuuteen, joka juuri nyt elää erittäin kovia aikoja.

Dupuis
Arvoisa puhemies, Albaniassa on kolme miljoonaa asukasta eli unionin yhtä pientä aluetta vastaava määrä. Voidaan taas kerran todeta, että unionilla ja komissiolla, mutta myös jäsenvaltioilla ja niistä erityisesti eräillä, esimerkiksi Italialla, oli suunnitelmissaan useita hankkeita, joita ei kuitenkaan ole juurikaan toteutettu.
Kuten tavallista, on tuhlattu paljon rahaa kiinnittämättä suuremmin huomiota pelin sääntöjen olennaiseen seikkaan eli tiettyjen vakuuksien ja järjestelmien vahvistamiseen, joiden avulla aiemmat häiriöt eivät enää toistuisi. Pyramidisijoitusjärjestelmät tunnetaan jo Romaniassa.
Komission jäsen van den Broek kertoi meille, että komissio on ollut asiasta tietoinen usean kuukauden ajan ja huolimatta rahoituksesta, jota Albanialle on myönnetty viiden, kuuden vuoden ajan, tätä kehitystä ei pystytty pysäyttämään ennen katastrofia, mikä on uskomatonta ja tyrmistyttävää!
Katson, että Euroopan unionin on todellakin aika vahvistaa itselleen ulkopolitiikka, joka on nimensä veroinen, tai muutoin rahan tuhlaus jatkuu, mikä tulee meille hyvin kalliiksi, eikä Albaniassa saavuteta edes vähäisimpiä tarvittavia tuloksia tai vähäisintä kehitystasoa.

Titley
Arvoisa rouva puhemies, kävin Albaniassa muutama vuosi juuri sen itsenäistymisen jälkeen. Se oli elämäni masentavin kokemus. Masennukseni ei aiheutunut köyhyydestä - olin aikoinani käynyt paljon köyhemmissäkin maissa - vaan paikallisten asukkaiden kasvoilla näkyvästä järkytyksestä ja toivottomuudesta.
Köyhissä maissa näkee usein paljon pienimuotoista taloudellista toimintaa. Albaniassa ei ollut mitään. Ihmiset olivat järkyttyneitä ja aivan kyvyttömiä reagoimaan muutoksiin. Silloin tulin tietoiseksi valtavasta kuilusta meidän ajattelutapamme ja heidän ajattelutapansa välillä.
Puhumme helposti demokratiasta ja markkinataloudesta tajuamatta, että ne molemmat vaativat huomattavia ponnisteluja ja ovat osa kasvatustamme. On erittäin vaikeaa ottaa niitä käyttöön alueella, jolla ei ole koskaan tunnettu demokratiaa tai markkinataloutta.
On aina ollut ilmeistä, että Albania tulisi kohtaamaan vakavia ongelmia, ja näinhän on juuri nyt tapahtunut. Meidän ei pidä olla yllättyneitä pyramidisuunnitelmista, koska ne ovat pohjimmiltaan rikastumisohjelmia. Yksi niistä viesteistä, joita olemme lähettäneet näille maille, on se, että jos omaksut kapitalismin, sinusta tulee hyvin nopeasti rikas. No, kapitalismin todellisuus on sellainen, että paljon useammat ihmiset köyhtyvät hyvin nopeasti ja suurin osa meistä kahlaa keskivaiheilla ja tekee kovaa työtä pitääkseen päänsä vedenpinnan yläpuolella. Tämä on tärkeää oppia. Toinen tärkeä läksy on se, että demokratia ei ole yksinkertaisesti vain äänestämässä käymistä ja sellaisen hallituksen valitsemista, joka sitten käyttäytyy kuten kaikki muutkin hallitukset ennen sitä. Demokratiassa on kysymys kunkin yhteiskunnan voimien välisestä oikeasta vuorovaikutuksesta.
Tässä Albaniaa koskevassa päätöslauselmassa olemme pyrkineet tuomitsemaan - kuten meidän pitääkin tuomita - ne, jotka ovat yrittäneet ohjata tilannetta omaksi hyväkseen. Olemme huolestuneita kertomuksista järjestäytyneen rikollisuuden ja gangstereiden osuudesta näissä rikastumisohjelmissa ja olemme tietysti tuominneet hallituksen toiminnan.
Nyt kun olemme tuominneet ne, meidän on katsottava, kuinka voimme parantaa tilannetta. Olemme pyrkineet tällä päätöslauselmalla kiinnittämään huomion siihen, että EU: n on toimitettava erityisapua erityisesti rahoituslaitoksille ja rahoituslaitosten perustamiseen. Älkäämme unohtako, että kapitalismin historia Yhdistyneessä kuningaskunnassa on täynnä rikastumisohjelmia, jotka ovat romahtaneet, ja pankkeja, jotka ovat romahtaneet - siinä ei ole mitään uutta.
Nyt meidän on käytettävä kokemustamme ja tehtävä tiivistä yhteistyötä Albanian kansan ja sen hallituksen kanssa ja yritettävä perustaa asianmukaiset rahoituslaitokset, jotka avaavat Albanian talouden ja luovat sille vaurautta. Meidän on toisaalta tuomittava ja toisaalta pohdittava, kuinka voimme auttaa albanialaisia tehokkaammin. On sanottu, että Albania on alueelle keskeisen tärkeä. Jos menetämme otteen Albaniasta, menetämme otteen koko alueesta.

Pack
Arvoisa puhemies, kiitän edustaja Titleytä ansiokkaasta esityksestä ja olen iloinen voidessani yhtyä hänen mielipiteeseensä. Meidän päätöslauselmamme ei ole valitettavasti aivan niin tasapainoinen esitys kuin teidän puheenvuoronne tai se, mitä minä aion sanoa, mutta sellaisia päätöslauselmat valitettavasti ovat.
Suuri joukko albanialaisia uskoi säästönsä kansanvillitsijöiden haltuun, koska nämä lupasivat rahojen vastineeksi uskomattomia voittoja. Aivan kuin kultakuumeen aikaan ihmiset eivät uskoneet jo varhaisessa vaiheessa annettuja varoituksia. Toiveet satumaisista voitoista hämärsivät liiaksi ihmisten arvostelukykyä. Albanialaiset olivat helppo saalis juuri siksi, ettei heillä ollut mitään kokemuksia tällaisista vastenmielisistä kapitalismin lieveilmiöistä. Herättyään nyt karmivaan todellisuuteen he eivät etsi syytä tapahtumiin tietenkään itsestään vaan maan hallituksesta. Voi olla, ettei se varoittanut kansalaisia ajoissa, mutta ilman pitäviä todisteita ja sijoittajien ylioptimistisuus huomioonottaen, se olisi ehkä ollut myös vaikeaa.
Kun hallitus sitten kertoi asiasta televisiossa syyskuussa 1996, sitä ei uskottu. Ihmisten onnettomuus ja siitä seuranneet sekä kansalaisten että Albanian valtion ongelmat ovat niin suuret, ettei niillä pitäisi leikitellä. Valitettavasti oppositio kuitenkin käyttää levottomuuksia väärin omiin puoluepoliittisiin tarkoituksiinsa. Mellakointi sekä poliisien ja julkisten rakennusten vastaiset hyökkäykset, jotka vahingoittavat samalla pysyvästi yleistä järjestystä, on saatava loppumaan. On erittäin valitettavaa, ettei järjestyksen palauttaminen ole ollut aina ja joka paikassa aivan ongelmatonta, mutta sen johtaminen kuolonuhreihin on vielä paljon pahempi asia. Syylliset on tietysti asetettava vastuuseen teoistaan.
Kuka edustajista on seurannut, miten kaukonäköisesti ja kypsän demokraattisesti Albanian parlamentti on käynyt keskustelua ehdotetusta poikkeustilasta, jonka se sitten lopulta hylkäsi? Kaikki siellä olivat enemmän tai vähemmän sokaistuneita, opposition poliitikot yhtä lailla kuin hallituksen jäsenetkin. Nyt kaikkien pitäisi kuitenkin yrittää kerätä sirpaleet mahdollisimman nopeasti ja luopua perusteettomista syytöksistä ja epäilyistä. Hallitus omalta osaltaan jatkaa jo aloitettua vähien säästyneiden rahojen takaisinmaksua. Tutkintavaliokunnan on paljastettava asian taustat ja EU: n komission autettava Albaniaa rahoitus- ja pankkisektorin uudistamisessa sekä sen hallitusta vakaiden ja uskottavien markkinatalouden rakenteiden muodostamisessa.
Älkäämme kuitenkaan sekoittako tänään syytä ja seurausta keskenään ja antako puoluepoliittisten rajojen vaikeuttaa työtämme. Albanian kansan kurjuuden tulee olla päähuolenaiheemme ja asian selvittäminen on välttämätöntä.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, voin yhdessä minuutissa kysyä herra komission jäseneltä ainoastaan kahta asiaa. En kysy teiltä, herra komission jäsen, mielipidettänne Albaniassa vallitsevasta poliittisesta tilanteesta, ihmisoikeuksista, oikeusvaltiosta ym. perusasioista. Voitteko kertoa meille komission arvion pyramidipelien aiheuttamista menetyksistä? Olen jostakin kuullut puhuttavan 2 miljardista dollarista. Se on paljon enemmän kuin kyseisen maan bruttokansantuote. Menetysten suuruus osoittaa, että kyseessä ei ole mikään onnettomuus, herra komission jäsen, kuten jotkut kollegat täällä ovat sanoneet. Kyseessä on järjestelmä. Kahdeksan yritystä harrasti pankkitoimintaa, niistä neljä meni nurin. Odottelemme myös muita. Maassa on meneillään uuden talousjärjestelmän rakentaminen. Toinen kysymys on: millä tavalla ja millä tavoitteilla komissio on yhteistyössä Albanian kanssa? Minkälaisia neuvoja se antaa sille? Mihin suuntaan komissio toivoo asioiden menevän? Sillä moni on sekoittanut asiat, moni on sekoittanut kapitalismin pelihimoon ja kansan pettämiseen.

Tamino
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin aivan lyhyesti ilmaista huolestuneisuuteni Albaniassa tapahtuneesta poliittisen tilanteen huononemisesta pyramidisijoitusjärjestelmän luhistumisen seurauksena, mutta ennen kaikkea olen huolestunut hallituksen ja poliisin suhteettomista reaktioista. Syntyneet selkkaukset olisi pitänyt estää joillakin keinoin ja olisi pitänyt välttää ennen kaikkea tilanteen ajautumista kuolonuhreihin.
Albanian hallitus on osoittautunut ennen kaikkea kyvyttömäksi vastaamaan syytöksiin salaliitosta sijoitusrahastoja keränneiden yhtiöiden kanssa. Minun on sanottava, että Berisha ja hänen hallituksensa eivät voi jättää tekemisiänsä pimentoon, se olisi kamala petos Albanian kansan kustannuksella.
Näiden syiden perusteella uskon, että kansainvälisten rikollisjärjestöjen läsnäolon aiheuttaman vaaran korostuessa, on hyvä korostaa myös, että Albanian hallituksen on myös puututtava tilanteeseen tekemällä täydellinen ja avoin tutkimus sekä aloittamalla vuoropuhelu kaikkien opposition osapuolien kanssa, sillä ilman vuoropuhelua ei ole mahdollista saavuttaa vakaata poliittista tilannetta, joka nyt on välttämätön Albaniassa.
Euroopan unionin on annettava Albanian hallitukselle tarvittavaa tukea nykyisen säästämisjärjestelmän uudelleenrakentamiseksi ja hyväksyttävä aiheellisia lainsäädännöllisiä toimenpiteitä hätätilanteen laukaisemiseksi.

Lamprias
Arvoisa puhemies, kun pienessä kärsineessä maassa, Albaniassa, tilanne on dramaattinen, kun tämä maa sijaitsee hyvin aralla alueella, kun tuhansien piensijoittajien tuho uhkaa uutta demokratiaa, kun on vakavia epäilyjä mafian toiminnasta, olen sitä mieltä, että vastauksemme tulee olla välitön ja realistinen. Ei tarvita toivesanoja eikä siunailuja. Ei tarvita ideologisesti värittyneitä ohjeita. Ensisijainen tarve on tarjota teknistä apua tuhoutuneen pankkijärjestelmän nostamiseksi jaloilleen. Mutta tätäkin täytyy seurata suuri talousapu, jotta siitä olisi hyötyä. Aikana, jolloin kaikki puhuvat maailmanlaajuisesta taloudesta, on traagista antaa pienen ja strategisessa paikassa Euroopassa sijaitsevan maan ajautua taloudelliseen ja poliittiseen tuhoon huijareiden ja kyvyttömien hallitsijoiden vuoksi.

de Silguy
Arvoisa puhemies, komissio on luonnollisesti parlamentin tavoin erittäin huolissaan niistä vakavista yhteiskunnallisista häiriöistä, joita Albaniassa on äskettäin ilmennyt pyramidisijoitusjärjestelmien luhistuttua. Papayannakis kysyi minulta, miten laajasta ongelmasta on kyse. Kansainvälisen valuuttarahaston tutkimusten mukaan ongelma on huomattava. Puhutaan 30 prosentista BKTL: sta eli miljardista dollarista. Kyse on siis todellakin erittäin suuresta kriisistä ja tästä olemme huolissamme, mutta olemme huolissamme myös, herra Tamino, yhteiskunnallisen liikehdinnän väkivaltaisuudesta, johon tilanteen vastustus on johtanut.
Baldi ja Dupuis kysyivät, mitä Euroopan unioni aikoo tehdä asialle ja miksi se ei ole ottanut sitä käsiteltäväkseen. Ongelmana on se, että Albanialla ei historiallisen taustansa vuoksi ole riittävää tai riittävän kehittynyttä oikeudellista ja lainsäädännöllistä kehystä rahoitus- ja pankkijärjestelmäänsä varten. Tämän vuoksi PHARE-ohjelmasta on vuodesta 1992 alkaen myönnetty Albanialle merkittävää tukea, jonka tavoitteena on juuri pankkijärjestelmän uudistaminen ja erityisesti muutamien valtion omistuksessa olevien pankkien yksityistäminen.
Tilanne on viime vuosina parantunut, ja Albania on saavuttanut merkittävää taloudellista menestystä, erityisesti noudattamalla Kansainvälisen valuuttarahaston vaatimuksia. Ongelmana on se, että tilanne huononi merkittävästi ja nopeasti vuonna 1996, minkä seurauksena komissio tarjosi Albanialle lokakuun 1996 alussa teknistä apua niiden oikeudellisten ongelmien ratkaisemiseksi, joita niin sanottujen pyramidisijoitusrahastojen valvonta aiheutti ja aiheuttaa yhä. Albanian viranomaiset kieltäytyivät kuitenkin komission tarjouksesta.
Titleylle ja Lambriasille voin vastata, että pyrimme auttamaan albanialaisia. Tästä syystä komissio lähetti Tiranaan äskettäin, 5.-6. helmikuuta valtuuskunnan valmistelemaan PHARE-toimintaohjelmaa vuodeksi 1997. Tässä yhteydessä pääsimme arvioimaan kriisin vaikutuksia ja laatimaan uusia tukiehdotuksia. Tässä vaiheessa minun on valitettavasti kuitenkin todettava, että Albanian viranomaiset ratkaisevat kuitenkin yhä mieluummin itse näiden säästöjärjestelmien aiheuttamat ongelmat.
Komissio pahoittelee sitä, että Albanian hallitus hylkäsi komission tekemän ehdotuksen. Tämän seikan vakavuus on tiedostettava, sillä Albaniassa on edelleen kolme tai neljä niin sanottua pyramidiyhtiötä, joiden tulevaisuus on vähintäänkin epävarma. Albanian hallitus hylkäsi myös Kansainvälisen valuuttarahaston ja Yhdysvaltain esittämät tarjouspyynnöt.
Tämän vuoksi ja näissä oloissa, tilanteen uhatessa pahentua uudelleen, komissio vaati neuvoston puheenjohtajistoa nostamaan kysymyksen esille yleisiä asioita käsittelevässä neuvostossa maanantaina 24. helmikuuta. Komissio ehdottaa, että unioni kehottaa ensiksi kaikkia kyseessä olevia osapuolia käyttäytymään maltillisesti ja välttämään väkivaltaa. Komission mielestä olisi lisäksi hyvä muistuttaa Albanian viranomaisille, että turvautuminen epädemokraattisiin kriisiä koskeviin ratkaisuihin voi vaikuttaa laajalti nykyisiin unionin ja Albanian välisiin suhteisiin, erityisesti neuvoteltaessa uudesta unionin ja Albanian välisestä sopimuksesta. Toisin sanoen meidän on toimittava asiassa sekä inhimillisesti että horjumatta, jos haluamme päästä tuloksiin.

Puhemies
Paljon kiitoksia herra komissaari!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
53. YK: n ihmisoikeuskomission kokous-B4-0063/97 Bertens ja Larive ELDR-ryhmän puolesta Kiinasta ja Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomissiosta; -B4-0077/97 Barros Moura ja muut PSE-ryhmän puolesta YK: n ihmisoikeuskomission 53. kokouksesta; -B4-0091/97 Pasty ja muut UPE-ryhmän puolesta YK: n ihmisoikeuskomission 53. kokouksesta; -B4-0094/97 Dupuis ja Dell'Alba ARE-ryhmän puolesta YK: n ihmisoikeuskomission Kiinaa/Tiibetiä koskevasta päätöslauselmasta ja EU: n jäsenvaltioiden kannasta; -B4-0111/97 Lenz ja muut PPE-ryhmän puolesta YK: n ihmisoikeuskomission 53. kokouksesta; -B4-0123/97 Carnero González ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta ihmisoikeuksista - Genevestä; -B4-0142/97 Müller ja muut V-ryhmän puolesta YK: n ihmisoikeuskomission 53. kokouksesta; -B4-0062/97 Cars ja muut ELDR-ryhmän puolesta kuolemanrangaistuksen lakkauttamisesta; -B4-0095/97 Dupuis ja muut ARE-ryhmän puolesta useiden maailman maiden tavallisimmista tapauksista, joista annetaan kuolemanrangaistus; -B4-0124/97 Carnero González ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta YK: n ihmisoikeuskomissiosta ja kuolemanrangaistuksen lakkauttamisesta; -B4-0134/97 Aglietta ja muut V-ryhmän puolesta kuolemanrangaistuksesta; -B4-0098/97 Dupuis ja Dell'Alba ARE-ryhmän puolesta ihmisoikeuksien vakavista loukkauksista Kiinan Xinjianissa.
Iran -B4-0059/97 Cars ELDR-ryhmän puolesta Iranista; -B4-0075/97 García Arias ja muut PSE-ryhmän puolesta Iranista; -B4-0108/97 Lenz ja muut PPE-ryhmän puolesta iranilaisesta kirjailijasta ja kustantajasta Faraj Sarkouhista; -B4-0119/97 Vinci ja Pettinari GUE/NGL-ryhmän puolesta Iranin ihmisoikeuksista; -B4-0143/97 Roth ja muut V-ryhmän puolesta iranilaisen kustantajan Faraj Sarkouhin, hänen veljensä Ismail Sarkouhin ja avustajan Parvin Ardalanin katoamisesta; 
Mordechai Vanunu -B4-0070/97 Crampton ja muut PSE-ryhmän puolesta Mordechai Vanunun jatkuvasta eristysvankeudesta; -B4-0144/97 Telkämper ja muut V-ryhmän puolesta Mordechai Vanunu jatkuvasta eristysvankeudesta; 
Tsad -B4-0057/97 André-Léonard ja muut ELDR-ryhmän puolesta ihmisoikeusloukkauksista Tsadissa; -B4-0118/97 Pettinari GUE/NGL-ryhmän puolesta ihmisoikeusloukkauksista Tsadissa; 
Indonesian alkuasukkaat -B4-0065/97 Pollack PSE-ryhmän puolesta alkuasukkaiden oikeuksien loukkauksista ja sademetsien hakkuista Indonesian Yamde-saarella; -B4-0130/97 Hautala ja McKenna V-ryhmän puolesta alkuasukkaiden oikeuksien loukkauksista ja sademetsien hakkuista Indonesian Yamde-saarella.
Bertens
Arvoisa puhemies, sanoisin jotakin Geneven ihmisoikeuskomission tulevasta kokouksesta. Unionin on annettava äänensä kuulua voimakkaasti siellä. On välttämätöntä valmistautua hyvin yhteisen kannan aikaansaamiseksi YK: n ihmisoikeuskomissiossa. Valmistautuminen näyttää paremmilta kuin viime vuonna, mutta siinä on vielä parantamisen varaa. Viime vuonna yhteensovittaminen tapahtui Genevessä ja nyt kolme viikkoa ennen kokouksen alkua Brysselissä. Mutta mielestäni on harmi, ettei siihen ole varattu enempää aikaa. Se parantaisi YK: n komissioon vaikuttamisen onnistumismahdollisuutta.
Parlamentin täytyy tehdä tänään neuvostolle selväksi, että Kiina, Turkki, Burma ja Itä-Timor on asetettava etusijalle. Tulevan viikon neuvoston kokouksessa tullaan päättämään asiasta. Toivon, että neuvoston puheenjohtaja lausuu selvästi, että ihmisoikeudet ovat universaaleja oikeuksia, joita sovelletaan myös Kiinan kohdalla. Uudet, mutta ehkä myös entiset Kiinan johtajat on tuomittava YK: n puitteissa epäröimättä maan ihmisoikeustilanteen huononemisesta, josta kaikkialla ollaan tietoisia. Neuvoston on vaadittava Genevessä kansainvälistä yhteistyötä ajattelematta Kiinan puolelta mahdollisesti uhkaavia taloudellisia vastatoimenpiteitä.

Schulz
Arvoisa puhemies, yritän sanoa seuraavien 60 sekunnin aikana jotain järkevää tästä ihmisoikeuskomissiosta ja sen 53. kokouksesta. Älyttömyyksien puhuminen on, edustaja Ferber, myös ihmisoikeus, minkä vuoksi siedämme välihuomautustanne!
Ihmisoikeuskomission 53. kokouksesta keskustellessa on vaikea valita monista mahdollisista aiheista. Parlamentin lasten seksuaalista hyväksikäyttöä ja riistoa koskevan mietinnön esittelijänä haluan pyytää niitä neuvoston, jäsenvaltioiden sekä Euroopan parlamentin edustajia, jotka osallistuvat Geneven konferenssiin, nostamaan siellä käytävien perinteisten poliittisten keskustelujen lisäksi esiin seuraavan kysymyksen. Mitä sellaisessa yhteiskunnassa oikein tapahtuu, jossa esiintyy niin paljon raakuutta kuin mitä tiedossamme oleva lasten seksuaalinen hyväksikäyttö ja riisto osoittavat? Pyydän erityisesti Euroopan valtioita pohtimaan sitä, että meidän on kiinnitettävä juuri tähän ilmiöön erityistä huomiota sekä poistettava sen syyt ja seuraukset. Näin on tehtävä, jos aiomme pitkällä tähtäyksellä uskottavasti osoittaa sormella Euroopan ulkopuolella tapahtuvia ihmisoikeuksien loukkauksia tällaisessa kokouksessa! Pyydänkin siksi Geneven konferenssiin matkaavia kiinnittämään erityistä huomiota tähän asiaan!

van Bladel
Arvoisa puhemies, päätöslauselmassa mainitaan kymmenen maata, mutta minä asetan Kiinan etusijalle. Suurin maa, eniten ihmisiä, kasvavat markkinat, viettelevä läntisille sijoittajille, ei huomattavaa muutosta ihmisoikeuksien suhteen. Mainitsen Tiibetin miehityksen, tilanteen Turkestanissa ja sisä-Mongoliassa, toisinajattelijoiden, muun muassa Wei Jingshengin pitkät vankeusrangaistukset. Valitsen Kiinan, jotta edesmenneen Deng Xiaopingin seuraaja vakuuttuisi siitä, että YK: n ihmisoikeuksien julistus koskee koko tätä planeettaa.
Kiina on asetettava etusijalle, koska Hongkong siirtyy kohta Pekingin hallintaan ja sen ensimmäiset painostusmekanismit ovat jo nähtävissä. Kiina, koska sen oppositio toivoo suvaitsevaisuusasteen ja avoimuuden hidasta, mutta varmaa nousua. Tässä on ainutlaatuinen tilaisuus käyttää Atlantin takaisia suhteitamme yhdessä Yhdysvaltain kongressin kollegoiden kanssa, jotka istuivat juuri lehterillä, yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen noudattamiseksi, johon julistukseen jokainen toisinajattelija tällä planeetalla vetoaa, ja nämä ovat niitä arvoja, joiden näemme mielellämme toteutuvan. Kiina ei saa piiloutua niin sanottujen aasialaisten arvojen taakse, sillä niitä ei sovelleta tällä planeetalla.

Dupuis
Arvoisa puhemies, olen aivan samaa mieltä van Bladelin kanssa. Uskon, että monet syyt oikeuttavat korostamaan Kiinan tilannetta, ei pelkästään niin kutsutun suuren arkkitehdin kuolema. Kuten Wei Jingsheng sanoi, tämä oli unohtanut uudistuksista viidennen ja tärkeimmän: demokratian.
Kiinassa on 1 200 000 000 asukasta, jotka eivät elä demokraattisissa oloissa. Näihin kuuluvat erityisesti tiibetiläiset, mongolit ja Itä-Turkestanin uiguurit. Olen erittäin iloinen, että tästä asiasta keskustellaan nyt ensimmäistä kertaa parlamentissamme. Niiden ihmisten kannalta, joilta demokratia ja vapaus on riistetty, on tärkeää, että Euroopan unioni käsittelee kiireellisesti tätä tilannetta eikä toimi kuten viime vuonna, jolloin viikkojen ajan käsiteltiin Euroopan unionin lykkäävien toimenpiteiden hyväksymistä, ja nämä toimenpiteet johtivat lopulta kantaan, jota ei puolusteltu ja josta ei pyritty pääsemään yksimielisyyteen YK: n ihmisoikeuskomission muiden jäsenvaltioiden kanssa.
Tänä vuonna on tarpeen esittää järkkymätön kanta. Sen suhteen ilmassa on mielestäni positiivisia merkkejä. Rouva Albright kertoi meille Yhdysvaltojen olevan valmis tukemaan samaa päätöslauselmaa kuin Euroopan unioni. On siis edettävä päättäväisesti tähän suuntaan ja painostettava niitä Euroopan unionin hallituksia, joka vielä harjoittavat passiivista vastarintaa. Mielestäni ne on syytä mainita: kyse on myös teidän maastanne, herra de Silguy, eli Ranskasta, ja lisäksi Italiasta. Euroopan unionin kannan on oltava yksimielinen ja voimakas. Sen avulla voidaan viimeinkin päästä irti vastarinnasta, kun vastassamme on Kiinan johtajien meille esittelemä suuri suunnitelma, joka koostuu kehityksestä ilman demokratiaa. Ellei Eurooppa ala päättäväisesti taistella tätä suunnitelmaa vastaan, se otetaan käyttöön yhä laajemmin, ei ainoastaan Kiinassa vaan myös useissa muissa maailman maissa. Katson, että tämä asia on nyt saatettava yleiseen tietoon ja toimittava sen mukaisesti.

Lenz
Vuosi toisensa jälkeen, niin voitaneen sanoa, pidetään YK: n ihmisoikeuskonferenssi Genevessä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että juuri meidän täällä Euroopan parlamentissa pitäisi ottaa se erityisen vakavasti yhtenä mahdollisena keinona arvioida ihmisoikeuksien noudattamista maailmassa. Koska diplomaatit käsittelevät maailman ihmisoikeustilannetta paljolti omien maidensa intressien pohjalta, on se valtioille hyvin vaikea asia. Euroopan parlamentin toiminnassa korostuvat enemmän demokratiapoliittiset syyt, joten siinä mielessä asiassa voi olla myös eroja.
EU: n komission avulla, mistä olen eri mieltä edustaja Dupuisin kanssa, neuvosto toimii Genevessä jäsenmaiden koordinoijana. Viime vuonna sen toiminta osoittautui jäsenmaidemme osalta harvinaisen yhtenäiseksi. Näin ollen haluamme välittää komissiolle ja neuvostolle myös ne vaatimukset, jotka olemme viime vuosien työn aikana havainneet tarpeellisiksi. Huolenaiheena olevia maita on yhä - jopa listaksi asti. Muutamaa niistä käsitellään myös tänä iltapäivänä täällä parlamentissa. Edes kiinalaisen uudistuspoliitikon Dengin kuolema ei saa estää meitä kiinnittämästä huomiota ihmisoikeuksien jatkuvaan loukkaamiseen Kiinassa, minkä edustajakollegat ovat myös tehneet, eikä säilyttämästä tätä kohtaa Geneven kokouksen esityslistalla.
Päätöslauselmaan tarvitaan tietysti muutakin, ja haluaisimmekin tehdä seuraavasta asiasta ihmisoikeuskomission sydämenasian. On kehitettävä standardeja tai sopimuksia syytteestä vapauttamista tai oikeudenkäyntiä varten, joka seuraa poliittisista syistä tehtyjä rikkomuksia. Tämä on asia, jonka merkitys kasvaa yhä useammissa maailman maissa niiden siirtyessä diktatuurista demokratiaan.
Lasten suojelusta seksuaalista hyväksikäyttöä ja riistoa vastaan haluan sanoa edustaja Schulzille, että kun olemme kerrankin saaneet kotimaissamme jotain hyvää aikaan, voimme siitä myös kertoa. Tässä mielessä näkisin asian hieman toisin. Kuolemanrangaistuksen lakkauttamista kannattaa tämän parlamentin enemmistö, ja sitä meidän tulee selkeästi korostaa. Myös alkuperäiskansojen asemaa koskevat kysymykset ovat tärkeitä. Vaadimmekin siksi Euroopan unionia ja sen jäsenmaita näkemään nämä ihmisoikeudet todellisena suurena haasteena ulkopolitiikan ja kansojen välisten suhteiden muotoilemiselle.

Pettinari
Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää arvoisan komission edustajan huomion erääseen ihmisoikeuksia koskevaan erityiskohtaan: kysymykseen kuolemanrangaistuksesta. Tuntuu oudolta puhua siitä tässä istuntosalissa vuoden 2000 kynnyksellä. On kuitenkin totta, että ihmisoikeusongelma esiintyy suureksi osaksi valtioissa, joiden kanssa ylläpidämme suhteita.
Niin, kuten komission edustaja juuri sanoi, näiden vuosien aikana Euroopassa on kehittynyt suuri humanistinen kulttuuri, ja ihmettelenkin, miksi ei nähdä riittävästi vaivaa, jotta saisimme myös yhteistyökumppanimme ja kolmannet maat poistamaan kuolemanrangaistuksen kokonaan lainsäädännöstään tai edes siirtymään tuomioiden lykkäämiseen, jonka toivoisin olevan lopullinen.
Uskon, että Geneven konferenssi voisi olla tilaisuus edes tämän tärkeän tavoitteen saavuttamiseksi ja ajattelen, että on oikein ja tärkeää, että Euroopan unioni koordinoi jäsenvaltioita tähän suuntaan ja painostaa Geneven konferenssia lykkäävien päätösten aikaansaamiseksi, kuten toivoin.

Kreissl-Dörfler
Haluaisin muistuttaa vielä kerran kolmesta ihmisoikeuksien loukkaustapauksesta, jotka ovat vihreiden parlamenttiryhmälle erityisen lähellä sydäntä. Kaikista näistä tapauksista Euroopan parlamentti on antanut päätöslauselman, ja pyydänkin siksi neuvostoa hartaasti ajamaan näitä päätöslauselmia ponnekkaasti Geneven konferenssissa.
Ensinnäkin Kolumbia. Parlamentin lokakuussa 1996 antaman päätöslauselman jälkeen, joka johti mm. myös Kolumbian Brysselin lähettilään Marulandan eroon, ovat maattomien maanviljelijöiden murhat ja ihmisoikeusliikkeen vastaiset hyökkäykset entisestään kiihtyneet. Myös YK: n on vihdoinkin ryhdyttävä asiassa toimiin.
Toinen tärkeä asia koskee Nigeriaa. Eiliseen asti parlamentissa oli vieraana nigerialainen Nobel-palkittu Wole Soyinka. Hän vaati kiivaasti taloussaarron ja erityisesti öljyboikotin asettamista kenraali Abachan sotilashallitusta vastaan. Tätä vaatimusta on käsiteltävä YK: ssa, sillä vain se pystyy toteuttamaan tällaisen kansainvälisen boikotin.
Kolmanneksi Turkki, jonka hallitus on onnistunut tähän asti osin myös eurooppalaisten tuella välttämään YK: n ihmisoikeuselinten tuomion. Maan ihmisoikeustilanne ei ole kuitenkaan parantunut lainkaan. EU: n on viimeinkin luovuttava väärästä diplomaattisesta varovaisuudesta ja otettava nenänsä alla tapahtuvien ja erityisesti kurdiväestöön kohdistuvien ihmisoikeusloukkausten tuomitseminen erityiseksi sydämenasiakseen. Pyydämme ja vaadimme neuvostoa toimimaan asian hyväksi.

Cars
Rouva puhemies! Emme ikävä kyllä voi täysin estää sitä, että eräät kansalaisistamme tekevät rikoksia, niinkin raskaita rikoksia kuin murhia. Valtioilta vaadimme kuitenkin oikeutetusti, etteivät ne legitimoi sellaisia rikoksia itse tappamalla, toisin sanoen teloittamalla kansalaisiaan. Minusta tärkein ilmaus siitä, että Euroopan unioni rakentuu ihmisyyden ja elämän kunnioituksen pohjalle, on se, että kaikki jäsenmaat ovat poistaneet kuolemanrangaistuksen.
Rouva puhemies! Euroopan parlamentilla on myös syytä uskoa, että kaikki jäsenmaiden hallitukset ottavat vaarin parlamentin toivomuksesta tässä päätöslauselmassa, siitä, että hallitukset YK: n ihmisoikeuskomission kokouksessa vaativat maailmanlaajuista, kaikki maat kattavaa teloitusten moratoriota. Parlamentin tulee kehottaa neuvoston puheenjohtajaa tekemään selkoa jäsenvaltioiden menettelystä tässä suhteessa.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kun parlamentissa ei tällä kertaa käsitelläkään yhtenäisvaluutta-asioita vaan ihmisoikeuksiin liittyviä kysymyksiä, sallikaa minun puhua eräiden kollegoideni tavoin erityisesti kuolemanrangaistukseen ja tuomion täytäntöönpanon lykkäämiseen liittyvän kysymyksen painottamisesta, jota pyydämme jäsenvaltioiltamme ja jota haluaisimme komission tukevan YK: n ihmisoikeuskomission seuraavassa kokouksessa, joka pidetään Genevessä.
Kyse on erittäin tärkeästä aiheesta. Emme enää 2000-luvun aattona voi sallia sitä, että kuolemanrangaistus sisältyy useimpien kansainvälisen yhteisön jäsenmaiden rikoslakiin. Euroopan unionin on esitettävä YK: n yleiskokoukselle aloite tuomioiden täytäntöönpanon välittömästä lykkäämisestä, jolla edistettäisiin suuresti ihmisoikeuksien kunnioittamista. Ellen erehdy, useat jäsenvaltiot ovat kiinnostuneita tästä aloitteesta, myös teidän maanne, herra de Silguy. Toivon, että myös komissio arvostaa sitä.

Gahrton
Rouva puhemies! Voin yhtyä paljolti siihen, mitä van Bladel, Dupuis ja Lenz sanoivat Kiinasta. Se, mitä Kiinassa viime yönä tapahtui, voi parhaassa tapauksessa johtaa uuteen aikakauteen maassa. Vanha vallankumousjohto, joka sai taistella ankarissa oloissa ulkomaista vaikutusta vastaan, Kiinan itsemääräämisen puolesta ja maailman suurimman maan eristämisyrityksiä vastaan, on nyt poissa. Parhaassa tapauksessa - tiedän monilla olevan pessimistisemmät odotukset - uusi sukupolvi voisi ymmärtää, ettei millään maalla voi olla merkittävää roolia 2000-luvun globalisoituneessa maailmassa ellei ihmisoikeuksia täysin kunnioiteta.
Kiinan valtuuskunnan puheenjohtajana olen saanut yhä useampia kontakteja kiinalaisiin, sekä hallituksen että opposition kannattajiin. Monilla kiinalaisilla on sellainen käsitys, että me täällä Euroopan parlamentissa käymme erityistä kampanjaa Kiinaa vastaan. On laskettu, miten monta Kiinaa kritisoivaa päätöslauselmaa olemme antaneet. Uskon tärkeäksi tähdentää Kiinalle, että emme käy mitään Kiinan-vastaista kampanjaa, vaan kampanjoimme ihmisoikeuksien puolesta. Maapallolla ei ole montakaan maata, joka ei joskus olisi joutunut kritiikkimme kohteeksi; myös Euroopan unionin jäsenmaita kritisoidaan. Kyseessä on siis kampanja ihmisoikeuksien puolesta , joka tietenkin suuntautuu kaikkia niiden rikkojia vastaan.
Kiinassa on myös niitä, joiden mielestä emme ymmärrä emmekä hyväksy, että on muitakin traditioita. Heidän mielestään me haluamme tyrkyttää heille jonkinlaisia eurooppalaisia perinteitä ja arvoja. Minun on aika vaikea käsittää tätä. Ihmisoikeudet eivät ole mikään erityisen eurooppalainen keksintö. Eurooppalaisilla ei ole historiallisesti katsoen erityisen paljon kehumista ihmisoikeuksiin suhteen. Ihmisoikeudet ovat yleismaailmallinen arvo. Euroopan edustajien tulee pitää esillä, että emme yritä tyrkyttää muille eurooppalaisia ihmisoikeuksia, vaan yritämme saada kaikki näkemään yleismaailmalliset ihmisoikeudet osana nykyaikaista yhteiskuntaa.
Olen tänään Kiinan valtuuskunnan puheenjohtajana luonnollisesti esittänyt diplomaattisen surunvalittelun herra Dengin poismenon johdosta, koska kaikkien ihmisten poismeno on menetys jollekulle. Samalla tavoin minun on valitettava, että ihmisoikeustaistelijat istuvat edelleen Kiinan vankiloissa vain siksi, että halusivat lisätä viidennen uudistuksen herra Dengin neljään uudistukseen. On itsestään selvää, että mielipide-erot kuuluvat nykyaikaan siinä missä työleirit ja kuolemanrangaistukset kuuluvat menneisyyteen.

Macartney
Arvoisa rouva puhemies, haluan kiinnittää parlamentin huomion erityisesti 8 kohtaan, jossa kehotetaan hyväksymään YK: n luonnos julistukseksi alkuperäiskansojen oikeuksista YK: n ihmisoikeuskomissiossa, josta kaikki osapuolet, alkuperäiskansat mukaan lukien, sopivat.
Tämä julistus, jota meitä pyydetään kannattamaan, on erittäin tärkeä. Parlamentti on tehnyt kunnioitettavan paljon suojellakseen alkuasukkaita, jotka unohdetaan helposti, koska heillä ei ole valtiota suojanaan. Usein ympäröivät valtiot uhkaavat jopa oikeutta maahan, jolla he elävät.
Vuonna 1994 parlamentti antoi päätöslauselman valtuuskunnan perustamisesta alkuperäiskansoja varten. Toimintaa jatketaan tänä vuonna. Tämä on todella tärkeää. Se on rohkaiseva merkki kansoille, joiden henkiinjääminen on vaarassa. Kun puhumme uhanalaisista eläinlajeista, meidän on ilman muuta tuettava niitä. On kuitenkin myös monia kansoja, kieliä ja kulttuuripiirejä, jotka ovat vakavasti uhattuina. Niinpä pyydän teitä kannattamaan koko päätöslauselmaa ja erityisesti antamaan raikuvan hyväksynnän 8 kohdalle. Pyydän komissiota välittämään tämän lämpimästi tukemamme asian Yhdistyneisiin kansakuntiin.

Cars
Herra puhemies! Iranilainen kirjailija Faraj Sarkouhi on joutunut karkean oikeudenloukkauksen kohteeksi Iranin viranomaisten taholta. Myös hänen työtoverinsa Parvin Ardalan on ilmeisesti joutunut uhriksi. Tapahtunut on kauhistuttavaa, ja sen haluamme Euroopan parlamentissa ilmaista.
Yhä enemmän ihmetellen suhtaudumme niin kutsuttuun kriittiseen vuoropuheluun, jota jäsenmaittemme hallitusten sanotaan käyvän Iranin kanssa. Meidän on parlamentissa vaikea havaita sen johtaneen mihinkään konkreettisiin myönteisiin tuloksiin. Ellei Iran näytä mitään merkkejä ihmisoikeuksien kunnioittamisen kasvusta ja tarkista asennettaan kidutukseen, teloituksiin ja ei-iranilaisten kansalaisten henkeen kohdistuviin vehkeilyihin, on kriittistä vuoropuhelua tarkistettava ja siirryttävä toisenlaiseen politiikkaan ja toisiin poliittisiin keinoihin Iranin suhteen.

Newens
Arvoisa puhemies, vaikka monet järjestöt ja Euroopan parlamentti ovat tuominneet useaan otteeseen ihmisoikeuksien räikeät loukkaukset Iranissa ja vaikka Iranin hallituksen edustajat ovat pyrkineet vakuuttamaan meille, että tilanne on parantunut, näin ei ole laita, kuten useat tapahtumat ovat osoittaneet.
Amnesty Internationalin mukaan teloitusten määrä on ainakin kaksinkertaistunut vuoden 1996 aikana, ja kaikkien, jotka eivät noudata hallituksen linjaa, nyt lakkoilevien öljytyöläisten, pidätykset ja uskonnollisten vähemmistöjen vainot ovat jatkuneet. Lisäksi kerrotaan muissa maissa, esimerkiksi Algeriassa, terrorismiin osallistuvien muslimifundamentalistiryhmien tuen jatkuvan ja noin 30 hallituksen vastustajan surmatun ulkomailla.
Saksan viranomaiset asettavat iranilaiset virkamiehet edelleen vastuuseen kurdijohtajien murhaamisesta Berliinissä vuonna 1992, ja Belgiaankin kerrotaan tuodun aseita mahdollisesti siellä toimeenpantavia väkivaltaisuuksia varten. Pahinta on, että iranilainen säätiö on ilmoittautunut hakemaan palkkiota, joka on luvattu Salman Rushdien laittoman kuolemantuomion täytäntöönpanosta; Rushdien, joka ei ole eikä ole koskaan ollut Iranin kansalainen. Tässä tilanteessa meidän on toistuvasti ja yhä uudelleen tuomittava Iranin ihmisoikeuksien karkeat loukkaukset sekä Iranissa että ulkomailla ja lisättävä Iranin viranomaisiin kohdistamaamme painostusta kaikkien kysymysten osalta.
Myös naisiin kohdistuva syrjintä on Iranissa hyvin ajankohtaista, ja meidän on jatkettava täysipainoisesti sen arvostelua ja otettava kantaa sitä vastaan. Kriittisen vuoropuhelun politiikalla ei ole onnistuttu saamaan aikaan muutosta Iranin hallituksen politiikassa huolimatta kaikista puheista Rafsanjanin maltillisuudesta ja hallinnon pehmenemisestä. Siksi meidän on omaksuttava luja asenne Irania kohtaan. Meidän ei ole ainoastaan hyväksyttävä päätöslauselmaa, vaan myös jatkettava hallituksen painostamista kaikin mahdollisin keinoin ihmisoikeuksien todellisen tunnustamisen puolesta.

Lenz
Arvoisa puhemies, ei kulu viikkoakaan ilman uutisia uusista ihmisoikeusloukkauksista Iranissa. Kaksi niistä pääsi otsikoihin juuri viime viikolla. Lehdistössä kirjoitettiin ensin kirjailija ja kustantaja Sarkouhin pidätyksestä. Sarkouhin lehti on yksi niistä harvoista kritisoivista lehdistä, joita Iranissa vielä julkaistaan. Sitten ilmoitettiin, että yksityinen iranilainen säätiö on nostanut Salman Rushdiesta maksettavan tapporahan määrää. Iranissa fundamentalistit uhkailevat baha'i-yhdyskuntia, ammattiyhdistysten jäseniä ja naisia ja valtio panee heitä vankilaan.
Missä on sitten valtiovallan ja uskonnollisen fanatismin ero? Mitä Iranin hallitus, joka tiettävästi pyrkii parantamaan suhteitaan Eurooppaan, oikeastaan ajattelee näiden kahden yhdistämisestä ja miten se olisi mahdollista? Toivomme Iranin kansan vuoksi, että kansainvälisten ihmisoikeusperiaatteiden noudattaminen yhdistää kansamme jälleen. Eurooppa-neuvosto sanoi suorat sanat Salman Rushdiesta fatwan vuosipäivänä. Tämän pitäisi EU: ta arvostellessaan tietää, että vain sellainen kansainvälinen yhteisö kuin Euroopan unioni voi luoda ihmisoikeuksien suojavyöhykkeen. Myös monet muut iranilaiset kärsivät hallituksen toimista eivätkä murhauhkaukset ja attentaatit maan rajojen ulkopuolellakaan ole poissuljettuja. Edustaja Newens viittasikin juuri Saksan tapaukseen.
Me tässä parlamentissa puolustamme ihmisoikeuksia, uskonnon- ja mielipiteenvapautta, oikeusvaltiota sekä demokratiaa. Tätä tulemme myös teroittamaan Iranin hallitukselle yhä uudelleen.

Pettinari
Arvoisa puhemies, myös tässä kysymyksessä haluaisin kääntyä komission puoleen, sillä tänään tuomitsemme voimakkaasti terrorismin Iranin autoritaarisessa valtiossa, mutta emme tee sitä ensimmäistä kertaa ja ihmettelenkin, mitä hyödyttää, jos ylipäätään hyödyttää jatkaa tuomitsemista ja olla kuitenkaan tekemättä lähestulkoon mitään.
Viime vuosina Iranin turvallisuuspalvelun erityisjoukot ovat tappaneet liian monia Iranin hallituksen poliittisia vastustajia kaikkialla maailmassa. Näin on tapahtunut myös minun kotimaassani Italiassa. Nämä turvallisuuspalvelut jatkavat myös niiden Iranin kansalaisten uhkailua, jotka asuvat jäsenvaltioissa ja johtavat laillista poliittista toimintaa niiden hallitusta vastaan.
Uskon, että Euroopassa harjoitettu politiikka suhteissa Iraniin on liian myöntyvää ja olen sen sijaan sitä mieltä, että meidän puoleltamme ja erityisesti Euroopan unionin toimielinten puolelta, on välttämätöntä ottaa käyttöön tiukempi politiikka, sillä Teheranissa harjoitetaan nykyisin apartheid -politiikkaa naisia vastaan, demokratiaa poljetaan päivittäin ja vastustajien fyysinen ahdistelu on tavallista. Minusta tilanne näyttää erittäin vakavalta, mistä kiireellisyys erityistoimenpiteisiin, joita valitettavasti ei tähän mennessä ole vielä toteutettu.

Roth
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuten kollegani totesivat, on Iranin ihmisoikeustilanne huonompi kuin koskaan aikaisemmin. Naiset, uskonnolliset vähemmistöt ja intellektuellit, jotka esittävät pienintäkin kritiikkiä nykyistä hallitusta kohtaan, ovat avoimen sorron ja brutaalin vainon maalitauluina. Selvä merkki tilanteen jatkuvasta huononemisesta on pelkästään virallisten teloitusten määrän kaksinkertaistuminen vuonna 1996 110: een. Ja se on vain jäävuoren huippu. Tiedämme myös, että niiden ihmisten määrä, jotka kaapataan kodeistaan ja joita kidutetaan ja surmataan mitä hirveimmillä tavoilla ilman oikeusvaltion mukaista oikeudenkäyntiä, on paljon suurempi. Tuorein esimerkki tästä terrorista on ensinnäkin kustantaja Sarkouhin katoaminen jälleen. Iranin hallitushan pahoinpiteli ja piti häntä vangittuna 47 päivää jo marraskuussa. Toinen esimerkki, josta edustaja Lenz ja muut jo mainitsivat, on Salman Rushdiesta määrätyn tapporahan uusi korottaminen. Molemmilla näillä toimilla Iranin hallitus yrittää vaikuttaa Berliinissä käytävän Mykonosoikeudenkäynnin kulkuun, jossa on nyt voitu yksiselitteisesti todistaa Mullahin osallisuus Iranin opposition edustajien murhiin ulkomailla.
Iranin kestämättömät olot ja Mullah-hallinnon sekä sen salaisen tiedustelupalvelun terrorin vientipolitiikka ovat olleet toistuvasti syy Euroopan parlamentin esittämään kritiikkiin. Se ei kuitenkaan kohdistu vain Iranin valtaapitäviin, vaan myös Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallituksiin ja erityisesti Saksaan.
Tämä kritiikki kohdistuu ns. kriittisen vuoropuhelun politiikan varauksettomaan jatkamiseen. Nyt on viimeinkin todettava, että tämä vuoropuhelu on epäonnistunut. Se on toisaalta edistänyt taloussuhteita ja toisaalta antanut Teheranin valtaapitäville takuut siitä, ettei heidän politiikastaan aiheudu mitään seuraamuksia. Ihmisoikeuksien kohdalla se ei ole saanut mitään parannusta aikaan, vaikka kyse on kuitenkin juuri ihmisoikeuksien noudattamisesta ja kunnioittamisesta!
Mordechai Vanunu
Crampton
Arvoisa puhemies, Israelin hallitus on jättänyt huomiotta kolme tämän parlamentin vuoden 1990 jälkeen hyväksymää päätöslauselmaa. Myös kysymyksiä on ollut monta. Kysyin asiaa Israelin molemmilta entisiltä pääministereiltä, ja minulle sanottiin, että koko asia kuuluisi Israelin sisäiseen oikeudenkäyttöön. Näin ei ole eikä ole koskaan ollutkaan. Vanunu paljasti brittilehdistölle, että Israelilla oli ydinaseita. Hänet myös kaapattiin EU-maasta, Italiasta, kansainvälisen lain vastaisesti.
Tämä on kuitenkin jo menneisyyttä. Mutta menneisyyttä ei ole se, että Vanunua on pidetty tässä niin sanotussa sivistysmaassa yli kymmenen vuotta eristyssellissä oloissa, joita Amnesty International kuvailee julmiksi, epäinhimillisiksi ja alentaviksi. Häntä kohdellaan varmasti paljon huonommin kuin amerikkalaisia tai brittiläisiä vakoilijoita, jotka tuomittiin salaisuuksien myymisestä Neuvostoliitolle.
Tämä päätöslauselma on todella vetoomus laupeuteen. Vanunu ei voi vahingoittaa Israelin turvallisuutta. Pyydän Israelin hallitusta lopettamaan eristyssellirangaistuksen ja järjestämään tämän pitkäaikaisvangin pian vapaaksi.

Telkämper
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että useiden yritysten ja pitkän tauon jälkeen voimme taas käsitellä Mordechai Vanunun tapausta täällä parlamentissa. Edustaja Crampton totesi juuri, että vaikka olemme antaneet asiasta jo kolme päätöslauselmaa, ei mikään ole muuttunut. Mielestäni sekä Euroopan unionilla että Italian valtiolla on velvollisuus toimia ihmisoikeuksien noudattamisen puolesta.
Meidän tulisi pyytää Israelin hallitusta antaa armon käydä oikeudesta ja tehdä se nyt, ennen kuin hallitus päättää Vanunun ennenaikaisesta vapauttamisesta. Mitä Mordechai Vanunu on sitten tehnyt? Kuten kaikki tiedämme, hän kertoi Sunday Times -lehdelle Israelin ydinasekapasiteetista. Kun matkustamme Israeliin, voimme keskustella siellä myös ydinasekapasiteetti-kysymyksestä sekä Vanunun vankeustuomiosta, se on selvää. On monta hyvää syytä tehdä kaikki vallassamme oleva, jotta Vanunu vapautuu eristysvankeudestaan. Sellainen on ensinnäkin se, että Vanunu kaapattiin ja että hänet tuomittiin 18 vuoden vankeuteen oloissa, jotka eivät ole oikeusvaltioperiaatteen mukaiset. Edelleen on muistettava, koko asia on vain pieni osa historiaa ja että nyt niistä 18 vankeusvuodesta on kulunut jo 10 vuotta.
Mielestäni meidän pitäisi ihmisoikeuksien alivaliokunnassa toimia asian hyväksi ja vaatia hallituksiamme samaan, koska eristysvankeus on hirvittävä asia. Vanunulla ei ole yhteyksiä ulkomaailmaan veljeään lukuunottamatta. Tällaisen menettelyn tuomitsemme kaikissa valtioissa, jossa sitä esiintyy. Vähin, mitä Israelin valtio voisi tehdä, on luoda inhimilliset vankeusolosuhteet ja huolehtia siitä, että sukulaiset voivat tavata Vanunua ja että tämä voi liikkua. Olen kuitenkin sitä mieltä, että kymmenen vuoden jälkeen Vanunun vangitsemisen syytä ei oikeastaan ole enää olemassa. Salaiset tiedustelupalvelut käyttävät nykyisin keinoja, jotka ovat entisiä paljon hirveämpiä ja kauhistuttavampia. Lisäksi sen, mitä Israelissa tiedetään ydinaseista, tietävät kaikki muutenkin. Siksi tämä parlamentti pyytääkin, että Israel antaisi armon käydä oikeudesta tässä tapauksessa!

van Bladel
Arvoisa puhemies, on hirveää viettää kymmenen vuotta yksin sellissä, mutta rehellisyyden nimessä on sanottava, että Vanunulle on tarjottu viime aikoina kaikenlaisia etuja, joista hän on kieltäytynyt. Olen myös sitä mieltä, että hänen tilanteensa on parannuttava, mutta ryhmäni ei voi tukea esillä olevaa päätöslauselmaa tässä muodossa. Minusta olisi ollut parempi, jos parlamentti olisi uhrannut energiansa saman alueen eräälle toiselle asialle, joka myös on ehdottoman tärkeä ihmisoikeuksien kannalta.
Arvoisa puhemies, Saksa, Ranska ja Kreikka ovat jo kauan pyytäneet entisen SS-upseerin ja sotarikollisen Alois Brunnerin luovuttamista. Tämä mies, joka kuolee pian, on Syyriassa. Milloin tehdään oikeutta ranskalaisille ja kreikkalaisille uhreille. Mikäli Syyria osoittaa hyvää tahtoa ja haluaa mielellään saada aikaan assosiointisopimuksen EU: n kanssa, sen tulee suostua Brunneria koskevaan luovutuspyyntöön.

Bertens
Arvoisa puhemies, Lähi-idässä otetaan askeleita rauhan saavuttamiseksi. Hebronin sopimus on lopulta tehty. Yhdistetyn israelilais-palestiinalaisen parlamenttivaltuuskunnan vierailu tällä viikolla täällä Strasbourgissa osoittaa, että nykyään on mahdollista hoitaa asioita sekä palestiinalaisten että israelilaisten kanssa.
Aika on nyt kypsä toiselle läpimurrolle. Vanunu on istunut yli kymmenen vuotta yksinään pienessä sellissä sen oletetun turvallisuusriskin takia, jonka hänen vielä kymmenen vuotta tapahtuman jälkeen katsotaan muodostavan. Muuttuneiden tilanteiden hengessä ryhmäni esittää armahdusta ja ihmisoikeusnäkökohtien huomioonottamista tässä surullisessa tapauksessa. Mutta parlamentin on oltava realistinen. Olen tarpeeksi rehellinen sanoakseni teille, että kaikille asianosaisille esitettävä pyyntö kaikkien niiden todisteiden esittämisestä, joiden perusteella Vanunu aikoinaan tuomittiin, on naurettava. Ellei 4 kohtaa poisteta - esitämme tarkistuksen tästä - liberaalien ryhmän on harmi kyllä äänestettävä tätä päätöslauselmaa vastaan.
Tsad
André-Léonard
Arvoisa puhemies, olin 3.-6. tammikuuta Tsadissa eurooppalaisena vaalitarkkailijana maassa pidettyjen ensimmäisten demokraattisten vaalien aikana.
Vaikka ensimmäinen vaalikierros sujui asianmukaisesti, en voi valitettavasti olla tyytyväinen maan ihmisoikeustilanteeseen. Pääsin itse näkemään, miten ase- ja poliisivoimat kohdistivat väkivaltaa tsadilaisiin, olipa kyse miehistä, naisista tai lapsista. Välittömästi ja ilman tuomiota täytäntöönpannut teloitukset näyttävät olevan yleisiä.
Vaikka ymmärrän, että tsadilaisilla poliitikoilla on monia vaikeuksia, jotka liittyvät esimerkiksi eräiden kansalaisten kolmenkymmenen sotavuoden jälkeen kokoamiin asevarastoihin, ryöstelyyn ja hyökkäyksiin, en voi kuitenkaan hyväksyä, että syyllisiin tai syyllisiksi oletettuihin kohdistetaan väkivaltaa ja demokratisoituvalle maalle häpeällisiä toimia.
Vetoan näin ollen presidentti Débyyn ja tulevaan hallitukseen, jotta tällaiset menettelyt lopetettaisiin ja jotta otettaisiin käyttöön tehokas ja oikeudenmukainen oikeusjärjestelmä, joka toimisi kaikkien edun puolesta kaikkia kunnioittaen.

McGowan
Arvoisa puhemies, olen hyvin huolestunut Tsadin tilanteesta. Päätöslauselman väitteet ovat todella vakavia. Olin Tsadissa seuraamassa sikäläisten parlamenttivaalien ensimmäistä vaihetta ja palaan Tsadiin tänä viikonloppuna seuraamaan vaalien toista vaihetta Tsadin hallituksen kutsusta ja teidän edustajananne.
Tsadin pääministeri on tullut tänään Strasbourgiin vaalien aattona. Minulla on ollut hänen kanssaan tapaaminen. Pääministeri on tarjonnut tilaisuuden vierailla vankilassa tiettyjen Tsadissa tänä viikonloppuna järjestettävien tapaamisten ohella, minkä olenkin hyväksynyt. Pääministeri on tietoinen Euroopan parlamentin vakavasta huolestuneisuudesta.
Toivotan pääministerin tervetulleeksi Euroopan parlamenttiin ja sanon hänelle, että olemme tietoisia Tsadin viimeaikaisesta kehityksestä ja että ihmisoikeuksissa on tapahtunut edistystä, mutta että emme ole vielä lainkaan tyytyväisiä.
Tsadin hallituksella ja tällä Euroopan parlamentilla on vastuu siitä, että tehdään yhteistyötä perusteellisen ja kiireellisen parannuksen aikaansaamiseksi perusihmisoikeuksissa, että Euroopan parlamentin jäsenten sallitaan kerätä tällä viikolla Tsadissa lisää ensikäden tietoja ja että tämän päivän äänestys siirretään maaliskuuhun, jotta voimme saada aikaan olennaista kehitystä. Vetoan kaikkiin puolueisiin, jotta ne antaisivat meidän tehdä tämän, määritellä aikataulun ja suhtautua asiaan vakavammin kuin vain antamalla päätöslauselman, jotta voimme saada aikaan kehitystä Tsadissa ja toimittaa tarvittaessa äänestyksen maaliskuussa.
Indonesian alkuperäiskansat
Hautala
Arvoisa herra puheenjohtaja, Yamdena on siis saari Itä-Indonesiassa ja Indonesian hallitus on myöntänyt hyvin laajoja hakkuulupia eräille metsäyhtiöille. Meidän huolemme on se, että näitä hakkuita toteutetaan ottamatta huomioon alkuperäiskansojen oikeuksia. Tämä alue on myös ekologisesti tavattoman monimuotoista ja rikasta.
Haluaisin kysyä, onko komissio jo lähettänyt tälle alueelle jonkinlaisen tiedusteluretkikunnan. Näin on luvattu eräille parlamentin jäsenille marraskuussa epävirallisissa keskusteluissa. Haluaisin myös kysyä, miten komissio suhtautuu tähän aiheeseen. Komissiohan on tukenut monia metsänsuojeluhankkeita Indonesiassa ja nyt tavallaan tämän metsänsuojelun pohja on uhattuna. Onko komissio valmis lisäämään toimia metsien suojelemiseksi Indonesiassa myöskin Yamdenan alueella?

de Silguy
Vastaan kaikkiin kysymyksiin niiden esittämisjärjestyksessä.
YK: n ihmisoikeuskomission 53. istunnon osalta vastaan Dell'Alballe, että minulla ei todellakaan ole euroon liittyvissä asioissa tapana käsitellä ihmisoikeuslauseketta, mutta teen tänään parhaani vastatakseni minulle esitettyihin kysymyksiin. Kuten tiedätte, komissio seuraa hyvin kiinteästi YK: n ihmisoikeuskomission tulevan istunnon valmistelua. Katson Schulzin tavoin, että on todella erittäin vaikeaa tehdä valinta kaikkien näiden aiheiden joukosta. Ihmisoikeusloukkaukset ovat valitettavasti, herra Kreissl-Dörfler, erittäin yleisiä maailmassa, ja Euroopan unioni tuomitsee ne aina jyrkästi ja sitä paitsi tehokkaasti, kun otetaan huomioon, että useimpiin sopimuksiimme sisältyy ihmisoikeuslausekkeita. Euroopan unioni on erityisen aktiivinen YK: ssa eikä jätä koskaan hyödyntämättä tilaisuutta muistuttaakseen asiaa kohtaan tuntemastaan huolesta.
Kiinan osalta voin kertoa, että unioni aikoo turvautua asianmukaisimmiksi katsottuihin keinoihin, varmistaen, ettei se vaaranna kahdenvälisen vuoropuhelun uudelleen käynnistymistä koskevia mahdollisuuksia. Asiassa on toimittava tehokkaasti. Ei sovi myöskään käyttäytyä naurettavasti tai menettää uskottavuuttaan. Katson, että tärkeintä on saavuttaa tuloksia. Brysselissä ensi maanantaina kokoontuvassa ulkoministerien neuvostossa keskustellaan ihmisoikeuksien tilannetta koskevasta päätöslauselmasta, ja voin kertoa teille, herra Dubois, että siellä saatetaan harkita yhteistä menettelyä Yhdysvaltain kanssa. Asiasta käydään parhaillaan myös kahdenvälisiä neuvotteluja Kiinan viranomaisten kanssa.
Muiden teitä askarruttavien asioiden osalta voin sanoa, että Euroopan unioni harjoittaa toimintaa ensisijaisesti lasten ja naisten oikeuksien alalla. Dell'Alba, Cars ja Pettinari ottivat esille kuolemanrangaistusta koskevan ongelman. En usko, että komissio on toimivaltainen sen suhteen, joten välitän toiveenne Alankomaiden puheenjohtajistolle. Voin vakuuttaa teille, että olen henkilökohtaisesti täysin samaa mieltä analyysistänne ja jaan huolenne sekä uskon, että yhdessäkään Euroopan valtiossa ei enää sovelleta tätä rangaistusta. Unionin olisi mielestäni kampanjoitava sen poistamiseksi kansainvälisellä tasolla. Valitettavasti voin tässä asiassa puhua kuitenkin vain omasta puolestani.
Euroopan unioni on esittänyt lisäksi päätöslauselmaluonnoksen lasten oikeuksista. Siinä käsitellään pakkotyötä, seksuaalista hyväksikäyttöä, lapsia konfliktitilanteissa ja katulapsia. Uskon, että suurin osa Euroopan unionin jäsenvaltioista kannattaa tätä päätöslauselmaluonnosta.
Toinen aihe: ihmisoikeudet Iranissa ja Faraj Sarkouhin tapaus. Komissio on parlamentin tavoin tietoinen ihmisoikeustilanteen vakavuudesta Iranissa, jossa rankaisukeinot näyttävät koventuneen kahden viime vuoden aikana. Velvollisuuteni on kuitenkin huomauttaa teille, että Iranin viranomaiset esittivät Iranissa olevalle YK: n erityisedustajalle pyynnön, jonka tarkoituksena on saada YK: lta teknistä apua sellaisilla aloilla kuten rikosoikeuden uudistaminen, tuomareiden koulutus ja valtiosta riippumattomien naisjärjestöjen tukeminen.
Olen samaa mieltä Pettinarin kanssa siitä, että väkivaltaisuudet on tuomittava. Tällaisen toiminnan huomiotta jättäminen voi mielestäni vain rohkaista niiden jatkamiseen, mitä ei voida hyväksyä. Euroopan unioni tuomitsee siis jyrkästi Iranin toteuttamat karkeat perusoikeuksien loukkaukset. Huomautan, että Iran on allekirjoittanut YK: n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen ja ainoastaan tämän vuoksi sen olisi noudatettava sitoumuksiaan.
Komissio pahoittelee Newensin tavoin voimakkaasti yksityisen järjestön antamaa ilmoitusta, joka koski Salman Rushdien murhasta maksettavan palkkion korottamista. Euroopan unioni pyrkii kriittisen vuoropuhelun yhteydessä - tämä vuoropuhelu ei ole epäonnistunut, rouva Roth - saamaan Iranin hallitukselta lisää vakuuksia Salman Rushdien turvallisuudesta. Tästä syystä komissio kehottaa Iranin hallitusta tuomitsemaan tämän toimenpiteen selvästi ja kannustamaan kyseistä järjestöä luopumaan palkkiostaan.
Komissio on rouva Lenzin tavoin erittäin huolissaan iranilaisen kirjailijan ja kustantajan Faraj Sarkouhin kohtalosta. Eräiden tietojemme mukaan tai ainakin saatavillamme olevien tietojen mukaan Sarkouhi on pidätetty, ja häntä on kahden viimeisen kuukauden aikana kidutettu useaan otteeseen. Komissio kehottaa Iranin hallitusta toimittamaan sille kaikki hallussaan olevat Sarkouhia koskevat tiedot, ja se aikoo jäsenvaltioiden avustuksella painostaa Irania Sarkouhin vapauttamiseksi välittömästi.
Kolmas aihe: Mordechai Vanunu. Komissio tarkkailee yhä tiiviisti Vanunun pitämistä eristyssellissä, ja haluan vastata Telkämperille ja Cramptonille, että vankilaolot huolestuttavat meitä suuresti. Komissio seuraa tiiviisti myös ihmisoikeuksien kunnioittamista Israelissa, Jordanian länsirannikolla ja Gazassa, ja nämä kysymykset ovat säännöllisesti Israelin viranomaisten kanssa käytävien kahdenvälisten neuvottelujen esityslistalla. Euroopan unionin ja Israelin välillä äskettäin tehty Euro-Välimeri -assosiointisopimus olisi pikaisesti ratifioitava. Tässä sopimuksessa perustettavan, Israelin kanssa käytävän poliittisen vuoropuhelun myötä Euroopan unioni voi vaikuttaa entistä laajemmin myönteiseen suuntaan ihmisoikeusasiassa ja erityisesti Vanunun vangitsemista koskevassa ongelmassa. Muistutan, että unioni, erityisesti komissio, voi nojautua lausekkeeseen, joka tekee ihmisoikeuksien kunnioittamisesta sopimuksen olennaisen osan; jos tätä lauseketta ei huomioida, sopimus on mitätön.
Tsadin tilanteen osalta komissio katsoo, että monipuoluejärjestelmään siirtymiseen liittyy tässä maassa poliittisen oikeuksien huomattava paraneminen. Tilanne on kuitenkin yhä huolestuttava. Mainitsemanne ase- ja poliisivoimien suorittamat julmuudet vaarantavat demokraattista kehitystä. Erityisesti rikollisten ampuminen muodostaa vakavan ihmisoikeuksien loukkauksen, jotka kuuluvat olennaisena osana neljänteen Lomén sopimukseen, jolla Tsad liitetään Euroopan unionin yhteyteen.
Voin vakuuttaa teille, rouva André-Léonard ja herra McGowan, että komissio on jo puuttunut Tsadin viranomaisten toimintaan, jotta ase- ja poliisivoimille annettavat ohjeet saataisiin yhdenmukaisiksi ihmisoikeuksien kunnioittamisen kanssa. Komissio vaatii lisäksi Tsadin hallitusta toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta ihmisoikeuksien kunnioittamisessa ja oikeusvaltion perustamisessa saavutettaisiin merkittävää edistystä.
Mitä tulee Indonesiassa Yamdenan saarella kasvavien trooppisten metsien tilanteeseen, komissio seuraa yhä, kuten tiedätte, erittäin tiiviisti tätä kysymystä samoin kuin metsien hävittämistä ja sen vaikutuksia väestöön ja ympäristöön. Komissio ei ole lähettänyt alueelle tiedusteluretkikuntaa, rouva Hautala, mutta se osallistuu käynnissä olevien tutkimusten rahoitukseen, sillä kestävä metsänhoito on komission johtaman Indonesian kehitysyhteistyöohjelman perusta. Tämän alan hankkeisiin on tähän mennessä myönnetty yli 71 miljoonaa ecua. Komissio on lisäksi tarkastellut uudelleen Indonesian kanssa kehitysohjelman ensisijaisia tavoitteita. Tarkasteltavana on tällä hetkellä mahdollisuus toteuttaa mikrohankkeita, erityisesti veden, terveysinfrastruktuurien ja koulutuksen alalla. Haluan korostaa, että komission toimintamarginaali tilanteen pikaiseksi korjaamiseksi saarella on loppujen lopuksi kaventunut. Itse asiassa hankkeiden arviointi- ja hyväksymismenettelyt kestävät tavallisesti 20-30 kuukautta, ja tänä aikana ei valitettavasti voida ottaa huomioon ympäristölle mahdollisesti aiheutuneita vahinkoja. Uskon näin ollen, että kannattaa harkita tuen osoittamista paikallisille valtiosta riippumattomille järjestöille, jotka omistautuvat väestön oikeuksien puolustamiseen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
B4-0087/97 Cars ja muut Euroopan liberaalien ja demokraattien ryhmän puolesta entisen Jugoslavian tilanteesta; -B4-0090/97 Pasty ja Azzolini Unioni Euroopan puolesta -ryhmän päätöslauselma entisen Jugoslavian tilanteesta; -B4-0099/97 Vandemeulebroucke ja muut Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta Serbian poliittisesta tilanteesta; -B4-0104/97 Wiersma ja muut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta Mostarin ja ItäSlavonian tilanteesta; -B4-0127/97 Carnero Gonzáles Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän - Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta entisen Jugoslavian tilanteesta; -B4-0139/97 Aelvoet ja muut Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolesta Bosnia-Herzegovinan ja ItäSlavonian tilanteesta; -B4-0156/97 Pack ja muut Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta entisen Jugoslavian tilanteesta.
Cars
Herra puhemies! Carl Bildt, joka on EU: n korkea edustaja entisessä Jugoslaviassa, puhuu usein siitä, että vaaditaan pitkä aika ja ettei saa menettää rohkeuttaan. Samaan tapaan YK: n ihmisoikeusvaltuutettu puhuu usein entisen Jugoslavian ongelmien ratkaisuun tarvittavasta ajasta. Haluan heidän tapaansa korostaa, että asia tietenkin on niin. Samalla on meidän kuitenkin tärkeää eri tavoin osoittaa, että aika, joka kulumistaan kuluu eikä silti johda niin nopeaan edistykseen kuin toivoisimme, ei kuitenkaan saa meitä menettämään mielenkiintoamme ja osallistumistamme entisen Jugoslavian tapahtumiin, vaan pyrimme saamaan aikaan lopullisen ratkaisun, joka merkitsee ihmisoikeuksien kunnioittamista ja ihmisten vapaata mahdollisuutta asettua asumaan minne haluavat.
Uskon tänään käsittelemämme päätöslauselman ja käymämme keskustelun ennen muuta ilmentävän sitä, että parlamentti katsoo haluavansa ylläpitää ja kiirehtiä entistä Jugoslaviaa koskevia jatkotoimia ja toimintoja. Haluan siksi liberaaliryhmän puolesta esittää huolestumisemme Mostarin tapahtumista: siitä, että väkivallantyöt ovat johtaneet lisävaikeuksiin lopullisten ratkaisujen löytämisessä ja että kansainvälinen poliisivoima aivan ilmeisesti ei ole ollut riittävän hyvin varustautunut voidakseen ratkaista tilanteen.
Voimme myös valittaa, ettei Brckon kysymyksessä ole päästy lopulliseen ratkaisuun ja toivoa, että myös siellä saadaan tulevaisuudessa parempia tuloksia. Haluamme kuitenkin viimemainitusta vain lopuksi sanoa, että on tärkeää huomata Brckossa osoitettu yhteistyöhalu ja yhteisymmärrys YK: n ja Euroopan kanssa ja että tämä otetaan huomioon lopullisesti ratkaistaessa Brckon tulevaisuutta.

Macartney
Arvoisa puhemies, vahvistan edellisen puhujan huomautukset. Nyt kokemamme vaikeudet koskevat aiemmin entiseen Jugoslaviaan kuuluneiden eri yhteisöjen oikeuksien tasapainottamista.
Mostarissa meillä on kroaattien ja muslimien puolet, ja minusta vaikuttaa siltä, että ainoa tapa, jolla voimme saada aikaan jonkinlaisen ratkaisun, on luoda jonkinlainen Mostarin liitto Neretva-joen molemmin puolin. Samoin Brckon tulenarka tilanne on mielestäni ratkaistava vastaavalla kompromissilla. Ainakin tässä Daytonin ratkaisu sallii tilanteen pysyä ennallaan ainakin vuoden serbien valvonnassa. Tässä vaiheessa meidän on oltava molemmissa tapauksissa kärsivällisiä ja pyydettävä paikan päällä olevia ihmisiä olemaan kärsivällisiä ja antamaan tilanteen vähän selkiytyä. Vuoden kuluttua tarkistamme tilanteen.
Samoin Kosovon tämänhetkinen asema on mahdollisesti vaarallinen. Meidän on vaadittava albaniankielisten asukkaiden oikeuksien täydellistä kunnioittamista alueella, jotta emme luo uutta räjähdyspistettä juuri, kun asiat ovat selkiytymässä muualla.

Titley
Arvoisa puhemies, kuten Macartney on juuri todennut, entisessä Jugoslaviassa on koko joukko meitä tällä hetkellä huolestuttavia ongelmia, mutta ehkä vertauskuvallisin on Mostarin tilanne.
Mostar oli loppujen lopuksi EU: n hallinnassa oleva kaupunki, ja Mostar on esimerkki EU: n entisessä Jugoslaviassa toteuttamien aloitteiden vahvoista ja heikoista puolista. Vahvoista puolista siinä mielessä, ettei ole epäilystäkään siitä, ettemme olisi nähneet Mostarissa, kuinka valtava tekninen avustus auttoi kaupungin jälleenrakentamisessa; heikoista puolista siinä mielessä, että Mostar on tietysti osoittanut, että ministerineuvostolta puuttuu poliittista tahtoa omien kauniiden sanojensa toteuttamiseen.
Muistamme kaikki tietysti sen kauhean päivän, jona Koschnick oli kuolla ja sai vain vähän tukea ministerineuvostolta. Jugoslaviassa ei vallitse rauha vaan sodattomuus, ja toivomme tällä hetkellä, että yhteisöt alkavat jälleen elää toistensa kanssa sodattomuudessa. Kyse on kuitenkin enemmänkin toiveestamme kuin mistään muusta.
Äskeiset tapahtumat, varsinkin Mostarin tapahtumat, ovat tehneet selväksi, että asiat eivät suju yhtä hyvin kuin toivoisimme niiden sujuvan. Olemme nähneet jo Daytonin sopimukseen sisältyneet heikkoudet, kyvyttömyyden käsitellä asianmukaisesti etnistä puhdistusta, sen Daytonista jääneen vaikutelman, että olisi mahdollista perustaa jonkinlainen Kroatian liittovaltio Bosnian liittovaltion sisään - mikä ajatus on huomattavasti jäljessä siitä, mitä tällä hetkellä tapahtuu. Olemme nähneet kyvyttömyyden käsitellä isoja valtioita, erityisesti Kroatiaa, presidentti Tudjmanin toimet, erityisesti Mostarin kroaattiyhteisön osalta, sekä myös kyvyttömyyden käsitellä Mostarin tilanteen todellisiksi syyllisiksi epäilemiäni piirejä, Länsirannan gangstereita, jotka ovat selvästi kaapanneet kaupungin haltuunsa eivätkä halua palauttaa normaalia rauhaa. Meidän on tehtävä selväksi, että kansainvälisen yhteisön kannalta on tärkeää olla päästämättä Mostaria valvonnastaan sen vertauskuvallisuuden vuoksi. Kansainvälisten poliisivoimien ja ennen kaikkea vakauttamisjoukkojen on pidettävä yhteisöt voimakkaammin erillään Mostarissa, jotta viime aikoina näkemämme pelkurimaiset hyökkäykset voidaan pysäyttää, niitä voidaan tutkia ja syyllisiä osapuolia rangaista.
Totean aivan vilpittömästi, että jos meistä tuntuu siltä, että kansainvälisillä poliisivoimilla ei ole kylliksi valtuuksia, silloin meidän on harkittava, kuinka voimme lisätä näitä valtuuksia niin, että emme joudu tilanteeseen, jossa poliisit seisovat avuttomina katsomassa, kuinka ihmisten kimppuun hyökätään, kuinka heitä pahoinpidellään ja jopa tapetaan. Meidän on lähetettävä erittäin selvä viesti siitä, että Mostarissa on saatu paljon aikaan. Kansainvälinen yhteisö on käyttänyt valtavan rahasumman, ja jos tämä työ on turhaa, jos nämä hankkeet taas epäonnistuvat, paikan päällä olevien ihmisten on ymmärrettävä tämä: kansainvälinen yhteisö ei ole valmis hankkimaan rahaa toiseen kertaan. Tämä on Mostarin viimeinen mahdollisuus. Me emme saa antaa sen tuhoutua emmekä saa antaa lisätukea Länsirannalle, ennen kuin sikäläiset ovat valmiita yhteistyöhön muiden mostarilaisten kanssa rauhallisen yhteisön rakentamiseksi.

Pettinari
Arvoisa puhemies, minusta näyttää siltä, että on syntymässä riski konfliktien puhkeamisesta uudelleen entisen Jugoslavian alueella. Jännitys Mostarissa osoittaa näissä tasavalloissa vallitsevan kylmän rauhan haurauden, ja kansainvälisen välityskomitean mahdoton tehtävä antaa lopullinen vastaus alueen tärkeiden kaupunkien asemasta on oire entisen Jugoslavian viranomaisten valmistautumattomuudesta luomaan maidensa tulevaisuus kansojen välisen yhteiselon ja sovinnon maaperälle.
Monet entisen Jugoslavian osapuolet osoittavat ilmiselvää poliittista tahdonpuutetta ratkaista kiristyneen tilanteen syyt vuoropuhelun ja politiikan avulla. Tästä syystä komission ja neuvoston on mielestäni korostettava voimakkaasti, että Euroopan tuki uudelleenrakentamiselle on sidoksissa yhteiselon politiikkaan, kaikkien pakolaisten paluumuuton vapauteen ja turvaamiseen - etnisestä syntyperästä riippumatta - entisiin kotikaupunkeihinsa sekä Daytonissa perustettujen uusien instituutioiden kunnioittamiseen.
Pyydän siis, että komissio ei katso voimattomana poliittisten jännitteiden kasvua ja että se kehottaa neuvostoa suorittamaan velvollisuutensa ja muistuttamaan kaikkia Daytonin sopimuksien allekirjoittajia sopimusten täydellisestä noudattamisesta.

Tamino
Arvoisa puhemies, kuten minua edeltäneet kollegani ovat jo kertoneet, entisessä Jugoslaviassa vallitseva tilanne osoittaa Daytonin sopimusten rajat, jotka olemme huomanneet jo useaan otteeseen. Nämä rajat eivät ole johtaneet rauhaan, vaan ennemminkin sodan poissaoloon. Itse ongelma kuitenkin ulottuu Daytonia kauemmaksi, mutta koskettaa myös Daytonia. Olemme tilanteessa, jossa, kun sopimuksia ei ole vielä täysimääräisesti toteutettu, ei tehdä mitään eteenpäin menemiseksi, hätätilan voittamiseksi ja siirtymiseksi sodattomasta tilasta rauhaan.
Näiden syiden perusteella olemme hyvin huolestuneita siitä, mitä on tapahtunut eri puolilla entistä Jugoslaviaa, erityisesti - koska sillä on kuvainnollinen merkitys - Mostarissa ja Brckossa. Aivan erityisesti haluaisin sanoa, että on välttämätöntä vahvistaa toimivaltuuksia ja lisätä kansainvälisten poliisijoukkojen toimintakykyä, sillä näiden joukkojen toimilla on ratkaiseva merkitys Bosnia-Hertzegovinan rauhanomaiselle kehitykselle. Brckon kaupungin osalta on välttämätöntä huomioida, että pakolaisten paluumuutto on turvattava ja että, pohjoisen edustajat mukaan luettuna, sille on annettava käyttöön riittävät voimavarat tehtävänsä loppuunsaattamiseksi.
Tässä mielessä haluan korostaa, että ilman pakolaisten paluumuuttoa ja ilman komission Daytonissa antamaa vakuutusta siitä, että heidän omaisuutensa palauttaminen voidaan toteuttaa, ei ole mahdollista saavuttaa rauhaa. Näiden edellytysten lisäksi on eittämättä tarpeen turvata vuoropuhelu, jota olemme Verdin tavoin vaatineet jo kauan.

Pack
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin ankarasti tuomita Bosnian kroaattien väkivaltaisuudet. Toiseksi odotan, että kaikki, joilla on jonkinlaista vaikutusvaltaa siellä toimiviin tai väkivaltaisuuksia harjoittaviin, käyttäisivät tätä vaikutusvaltaa viipymättä hyväkseen. Kolmanneksi odotan myös, että tekijöitä rangaistaan ja että heidät erotetaan viroistaan.
Haluan kuitenkin muistuttaa myös siitä, että taannoiset tapahtumat Mostarissa liittyvät alun alkaen Daytonissa tehtyihin virheisiin, nimittäin niin sanotun Republika Srpskan tunnustamiseen, mistä johtuen serbit nykyään väittävät, ettei heillä ole mitään tekemistä Bosnia-Hertsegovinan kanssa. Se on tehnyt Bosnian serbeille vaikeaksi myös Herceg-Bosnasta luopumisen.
Toiseksi viittaan siihen tosiseikkaan, että Sarajevo muuttuu koko ajan entistä enemmän muslimien kaupungiksi, mikä vaikeuttaa muiden yhdenvertaista kohtelua. Meidän tulee kohdistaa katseemme näihin asioihin ja pitää varamme, ettei tämä johda Mostarissa jatkuvasti uusien protestien syntymiseen.
Kolmanneksi haluaisin sanoa, että Euroopan unionin yhteysryhmän veltto suhtautuminen Bosnia-Hertsegovinan säilyttämiseksi Daytonissa määritellyn mukaisena monikansallisena kokonaisuutena on tuomittavaa. Se johtaa siihen, että muutkaan Daytonin sopimuksen allekirjoittaneet, nimittäin Kroatia ja Serbia, eivät tee kaikkea voitavaansa Daytonin sopimuksen mahdollisimman nopean täytäntöönpanon toteuttamiseksi.
Neljäntenä asiana haluaisin kiinnittää huomiota siihen, että niitä, jotka pitäytyvät tiiviisti Daytonin sopimuksessa, eli niitä, jotka haluavat antaa pakolaisten palata takaisin ja myös tekevät niin, pitäisi tukea todella näyttävästi. Teidän tulee muistaa, että heidän hyvät työnsä Daytonissa myös todella tuottavat tuloksia ja että heidät tulee palkita näkyvällä tavalla. Vain tällä tavalla me voimme saada muut tekemään lopultakin sen, mitä he ovat allekirjoittaessaan luvanneet, nimittäin noudattamaan Daytonin sopimusta.
Hyvät naiset ja herrat, niin kauan kuin pakolaisten paluu Brckossa, Mostarissa, Republika Srpskassa ja myös muslimien ja kroaattien federaatiossa on mahdotonta, niin kauan kuin me emme aseta määräpäivää pakolaisten paluulle, niin kauan meillä tulee olemaan vaikeuksia. Euroopan unionissa on hyviä kokemuksia määräpäivien asettamisesta. Meillähän on nytkin yksi määräpäivä euron yhteydessä.
Mielestäni myös Daytonin tapauksessa pitäisi yrittää asettaa määräpäivä, johon mennessä pakolaisten tulee palata, sillä ainoastaan pakolaisten paluun myötä voidaan edistää jälleenrakennusapua ja rauhan syntymistä.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin yhtyä täysin edelliseen, Packin esittämään mielipiteeseen siitä, miten paljon enemmän Daytonin sopimus on vaikuttanut niihin Jugoslavian alueen ongelmiin, joita me tänään näemme ja jotka ovat vaikeita nyt erityisesti Mostarin ja Brckon alueilla, kuin alun alkaen oli odotettavissa. Tämän kyseisen päätöslauselmaesityksen eräät kohdat herättävät ainakin minussa ihmetystä siitä, miten epäoikeudenmukaisesti yhä edelleen toimitaan. Helmikuun 14. päivän uutisissa Brckon kaupungista meille kerrottiin ensin, että serbit ovat hyökänneet kaupunkiin. Vasta kun muslimien ja kroaattien puolelta nousi täysin oikeutettu laajamittainen protesti, lykättiin päätöstä vuodella. Voimme jo hyvin kuvitella, miltä päätös vuoden kuluttua näyttää. Kovaäänisemmille ja oletettavasti vahvemmille kruununtavoittelijoille eli serbeille annetaan periksi entistä enemmän, vaikka muslimit olivat karkoittamiseen asti selvästi suurin kansanryhmä Brckossa, kroaatit toiseksi suurin ja serbit vasta kolmanneksi suurin.
Nyt kaikki maailman etnisiä puhdistuksia ajavat ryhmittymät suuntaavat jännittyneinä katseensa Brckoon, koska he odottavat, että heidän vaaralliset ja ihmisarvoa loukkaavat tekonsa saavat siellä kansainvälisen siunauksen. Tässä on minun mielestäni yksi suurimmista vaaroista.
Viime kuukausien kokemuksista Bosnian serbialueilla ja monista noudattamatta jätetyistä Daytonin sopimuksen määräyksistä huolimatta emme saa uskotella itsellemme, että Brcko voisi tulevaisuudessa serbien vallan alla toimia risteyspaikkana, jonka läpi kulkee historiallinen ja sekä muslimeille että kroaateille elintärkeä väylä pohjoiseen. Sillä hetkellä, kun kansainvälinen valvonta loppuu, myös tämä ovi sulkeutuu.
Meidän pitäisi oppia jotakin historiasta: aina, kun jonnekin on tehty laiton käytävä, on tuloksena ollut sota. Tulisikin muistaa, millaista pahaa Puolan käytävä sai aikaan.
Vielä yksi seikka Mostarin päätöslauselmaesityksestä. Olisi hienoa, jos me aina silloin tällöin pitäytyisimme lainopillisessa periaatteessa audiatur et altera pars , sen sijaan, että kaikki syyt työnnettäisiin kroaattien niskoille, niin kuin täällä usein kuulee tehtävän.

de Silguy
Arvoisa puhemies, komissio seuraa erittäin tiiviisti parlamentin jäsenten esittämiä, entiseen Jugoslaviaan liittyviä kysymyksiä.
Ensimmäiseksi haluaisin sanoa, että Daytonin ja Pariisin sopimusten sisältämiä siviilinäkökohtia ollaan parhaillaan vakiinnuttamassa. Rauhan palauttamiseen tähtäävä Peace Implementation Conference määritteli Lontoossa pidetyn viimeisimmän ministerikokouksen yhteydessä tulokset, jotka olisi saavutettava tämän kauden aikana. Huolimatta jo saavutetusta kehityksestä useita ongelmia on vielä ratkaistava.
Eräät parlamentin jäsenet korostivat äsken perustellusti, että lupausta kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa toteutettavasta yhteistyöstä ei ole vieläkään täytetty täydellisesti. Tämä yhteistyö on yksi tärkeimmistä poliittisista ehdoista jälleenrakennustuen myöntämiseksi. Euroopan komissio katsoo näin ollen voivansa toteuttaa Serbian tasavallassa ainoastaan sellaisia hankkeita, joiden tavoitteena on kehittää yhteistyötä Bosnia-Hertsegovinan kahden muun alueen kanssa.
Sotarikollisten saattaminen oikeuteen on välttämätön edellytys maassa tarvittavan sovittelun onnistumiselle. Tässä yhteydessä on myös muistettava, että suuri osa pakolaisista tulee alueilta, jotka kuuluvat nykyiseen Serbian tasavaltaan ja että sotarikollisten oleskelu näillä alueilla haittaa heidän kotiinpaluutaan.
Toisaalta Bosnia-Hertsegovinan keskushallitus on toiminnassa, mutta vielä on tehtävä erityisesti taloutta koskevia merkittäviä päätöksiä sellaisista olennaisista kysymyksistä kuten keskuspankin toiminta tai yhteisen rahan hyväksyminen kaikilla Bosnia-Hertsegovinan alueilla. Tällaiset toimenpiteet ovat välttämättömiä maan taloudellisen vakauttamisen kannalta ja muodostavat ehdottoman edellytyksen lahjoitusten myöntämiselle.
Poliittisella tasolla liittovaltiossa toteutettava yhteistyö jättää vielä paljon toivomisen varaa ja haluaisin vastata herra Titleylle, että Mostarin tapahtumat vaarantavat vakavasti kroaattien ja muslimien välisiä suhteita.
Komissio kehotti kaikkia osapuolia kiinnittämään huomiota siihen, että Mostarin tilanne on ratkaiseva liittovaltion koheesion kannalta. Komissio korosti tarvetta tehdä kaikki mahdollinen tilanteen pahenemisen estämiseksi. Muistutan kuitenkin, että Euroopan unioni on saattanut liikkeelle huomattavia inhimillisiä ja aineellisia voimavaroja saadakseen aikaan sovinnon Mostarin asukkaiden välillä. On pyrittävä siihen, että tiettyjen vaikeasti valvottavien tahojen toiminta ei tekisi ponnisteluja tyhjiksi.
Kosovo on toinen kompastuskivi entisen Jugoslavian tasavallan ja EU: n välisissä suhteissa, ja sen osalta näköpiirissä ei ole valitettavasti minkäänlaista ratkaisua. Belgradin viranomaisten on ymmärrettävä, että tämä pysähtynyt tilanne estää unioni-suhteiden kehittymisen. Komissio pahoittelee sitä, että Kosovossa ei sallita vielä unionin minkäänlaista läsnäoloa ja että Belgradin viranomaiset kieltäytyvät jopa myöntämästä viisumia ETYJ: n vähemmistövaltuutettu Vanderstoelille.
Lopuksi, Brejkoa koskeva sovittelupäätös hyväksyttiin vain väliaikaisesti. Kansainvälinen yhteisö on nyt ottanut tehtäväkseen luoda ensi vuoden aikana sellaiset poliittiset ja taloudelliset edellytykset, joiden avulla tästä päätöksestä saadaan lopullinen. Euroopan komissio osallistuu tähän toimintaan käynnistämällä jälleenrakennushankkeita, joilla voidaan edistää tilanteen paranemista.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
B4-0069/97 Ford ja muut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta rasismista, muukalaisvihasta ja antisemitismistä; -B4-0100/97 Hory ja muut Euroopan radikaaliallianssiryhmän puolesta äärioikeiston vahvistumisesta Euroopan unionissa, erityisesti Ranskassa; -B4-0117/97 Pailler Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän - Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta sanan- ja taiteellisen ilmaisun vapauteen kohdistuvista uhista; -B4-0131/97 Roth ja muut Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolesta rasismin ja uusfasismin uudelleennoususta Euroopassa; -B4-0136/97 Roth ja muut Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolesta Saksaan muuttajien ulkomaalaisten perheiden alaikäisten pakollisen viisumipakon voimaansaattamisesta.
Ford
Arvoisa puhemies, voinko ilmoittautua eräiden ranskalaisten kollegojeni nimissä tukemaan yhteistä päätöslauselmaa ja kahta tarkistusta rasismista, muukalaisvihasta ja äärioikeistosta.
Päätöslauselmassa vaaditaan, että ainoan maan, Yhdistyneen kuningaskunnan, joka ei ole suostunut Euroopan rasismia, muukalaisvihaa ja antisemitismiä käsittelevän seurantakeskuksen perustamiseen, olisi heti hyväksyttävä se. Yhdistynyt kuningaskunta on jo suostunut 235 artiklan käyttämiseen sekä huumeita käsittelevän seurantakeskuksen ja Euroopan työterveyttä ja -turvallisuutta käsittelevän seurantakeskuksen perustamiseen, emmekä näe mitään syytä, miksi juuri tällä alueella olisi jokin erityisongelma. Jos Yhdistyneellä kuningaskunnalla on epäilyjä Euroopan tasolla tapahtuvan yhteistyön tarpeesta, tarvitsee vain luoda silmäys taaksepäin jokin viikko sitten sattuneisiin tapahtumiin, kun tanskalaiset uusnatsit yhdessä brittiläisen kansallispuolueen kannattajien kanssa kokoontuivat Ruotsin kautta yhteen lähettämään kirjepommeja Yhdistyneessä kuningaskunnassa asuville pariskunnille, jossa puolisot ovat eri rotua. Jos tämä ei ole esimerkki tarpeesta tehdä yhteistyötä Euroopan tasolla, en tiedä, mikä sitten on.
Toiseksi päätöslauselmassa tuomitaan eräiden Euroopan unionin äärioikeistolaisten puolueiden toiminta, erityisesti Front nationalin toiminta Toulonissa, Orangessa ja Marignanessa. Koska Front nationalin on tarkoitus järjestää mielenosoitus täällä Strasbourgissa maaliskuussa, kuulimme tänä aamuna Gollnischin esittävän intohimoisen vetoomuksen suvaitsevuuden ja sananvapauden puolesta. Minun on sanottava, etten ole pitkään aikaan kuullut tällaista tekopyhyyttä! Voimme nähdä, mitä tapahtuu Orangessa, missä kirjastoja sensuroidaan, määrärahoja supistetaan ja ihmisten ei anneta edes mennä naimisiin, jos he haluavat naimisiin ulkomaalaisen kanssa. Viimeksi, kun menin Marseilleen pitämään lehdistötilaisuutta rasismista, tarvittiin ranskalaisia mellakkapoliiseja suojakilpineen ja kyynelkaasuineen, ennen kuin sain pitää lehdistötilaisuuden saman Front nationalin , johon Gollnisch kuuluu, mielenosoituksen vuoksi.
Lopuksi haluan sanoa, että olen iloinen saadessani tänään kuulla, että Euroopan neuvosto aikoo antaa tämän salin pääsiäismaanantaina käytettäväksi niin, että strasbourgilaiset, jotka haluavat protestoida Front nationalin toimintaa vastaan, saavat foorumin, jolla he voivat ilmaista suvaitsevuuttaan sekä vastenmielisyyttään Front nationalin kannattajien ilkeää politiikkaa kohtaan.

Hory
Arvoisa puhemies, sallikaa minun sanoa, että päätöslauselmien kiireelliseksi julistaminen on todellakin aiheellista, sillä on äärimmäisen kiireellistä toimia jyrkästi rasismin, muukalaisvihan, antisemitismin ja äärioikeiston tuhannella eri tavalla tapahtuvaa nousua vastaan Euroopassa. Palautan niistä mieliin neljä.
Ensiksi rasistiset rikokset ja rikkeet moninkertaistuvat Euroopassa. Se on valitettavasti tavallista, sanotte, mutta nämä rikolliset toimet osoittavat, että pahin ihmisessä voi tulla esiin hetkenä minä hyvänsä.
Toiseksi olemme juuri saaneet todistaa ennen näkemätöntä tapahtumaa Ranskassa: äärioikeiston listan vaalivoittoa ehdottomalla enemmistöllä Vitrollesin paikallisissa täytevaaleissa, mikä osoittaa, että osa kanssaihmisistämme voi hyväksyä pahimman.
Kolmanneksi toisessa suuressa ranskalaisessa kaupungissa, Toulonissa, äärioikeistolainen hallinto kasvattaa ilmaisuvapautta ja taiteellista luomista vastaan tehtyjen rikkomusten määrää, mikä osoittaa, että valepuvuistaan huolimatta paha lopulta aina näyttää pahimmalta.
Neljänneksi tilanteen kiireellisyys. Kiireellisyys johtuu mielestäni siitä, että useat Euroopan konservatiiviset hallitukset, erityisesti Ranskan hallitus, uskovat voivansa tukahduttaa fasismin antamalla sille lupauksia. Erityisesti Ranskan perinteinen oikeisto legitimoi äärioikeiston aiheuttaman ongelmavyyhden uskottelemalla, että siirtolaisuuden ja jopa ulkomaalaisen symbolisen käsitteen sekä taloudellisten vaikeuksien, työttömyyden ja turvattomuuden välillä olisi syyn ja seurauksen suhde. Tämä on kunniatonta ja lisäksi tehotonta.
Kaikki siirtolaisuutta tukahduttavat lait, jotka on Ranskassa hyväksytty äärioikeiston vetäytymään saamiseksi, ovat ainoastaan kannustaneet niitä. Siirtolaisuuden tuomitseminen ruokkii äärioikeistolaisuuden kasvua suoralla syysuhteella.
Hyväksymällä viiden ryhmän tekemän päätöslauselmaesityksen ja meidän tarkistuksemme 1 ja 2, Euroopan parlamentti voi nyt auttaa meitä saamaan Ranskan hallitus vetäytymään ulkomaalaisvastaisen ilmiantoa koskevan ja epävieraanvaraisen lain säätämisestä. Tämä laki olisi tosin väliaikainen, mutta perustuisi hyvin vanhaan syntipukkiajatteluun. Muutamat parlamentin jäsenet auttavat meitä estämään ranskalaisia tekemästä suurta poliittista virhettä. Parlamentin enemmistöllä on kuitenkin varmasti sydäntä vahvistaa tällä hetkellä uudestaan humanistinen näkemys suvaitsevuudelle ja vapaudelle perustuvan Euroopan rakentamisesta universalismin periaatteiden mukaisesti, valojen Euroopasta pimeyden Euroopan sijasta.

Pailler
Arvoisa puhemies, tämän päätöslauselman tavoite on osoittaa näiden asioiden osalta, joiden listaa voisi valitettavasti jatkaa, että rasismi on tänä päivänä todellista ja etenee kaikkialla Euroopassa.
Vaikka rasismilla onkin jokaisessa valtiossa omat erityispiirteensä, sen perusta on kaikkialla sama, ja pääasiassa on kyse toisen henkilön alkukantaisesta ja syvälle juurtuneesta torjumisesta, joka johtuu erilaisesta ihonväristä tai kulttuurista, tai syvemmästä ja pitkäaikaisemmasta yhteiskunnallisesta kriisistä, jonka toisiaan seuraavat hallitukset esittävät väistämättömänä kohtalona ja kieltäytyvät suorittamasta sen hallitsemiseen tarvittavia toimenpiteitä.
Ranskassa me olemme etunenässä - jos voin näin todeta - näiden kahden rasismin perustan poliittisessa muuttamisessa Front national -puolueen vaalimenestykseksi.
Ranskan hallitus kaivaa maata demokratian alta, samalla vastalauseita esittäen, sallimalla ilmaisuvapauden ja taiteellisen luomisen vapauden loukkaukset ja kulttuurin sensuroinnin Toulonissa ja joissakin muissa kaupungeissa. Tämä tekopyhyys levittää runsaasti ultraliberaaleja suuntauksia, jotka entisestään lisäävät epävarmuutta ja kurjuutta. Mitä voimme odottaa vallalta, joka käyttää sellaisia lakeja kuin Pasquan ja Debrén lait, ja joka hyödyntää, ja siten tekee siitä hyväksytyn, äärioikeistopuolueiden rasistisia teesejä sekoittamalla ulkomaalaisen laittomaan siirtolaiseen ja laittoman siirtolaisen rikolliseen? Rap, hip-hop, modernit ilmaisumuodot yleensä, kaikki nämä taiteelliset suuntaukset, joita sensuroidaan tai joiden olemassaoloa uhataan, muuntuvat ja rikastuvat maailman kulttuurien monimuotoisuudesta ja kutsuvat meitä avaamaan sydämemme ja henkemme ottamaan ulkomaalaisen vastaan Jacques Prévertin sanoin: " Muukalaiset, muukalaiset, olette osa kaupunkia, olette sen elämää."

Roth
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat. Euroopan rotusyrjinnän vastainen vuosi aloitettiin kaikkialla juhlavasti. Pelkät juhlallisuudet eivät kuitenkaan riitä, eikä niiden saisi etenkään antaa kaunistella todellisuutta. Euroopan unionin todellisuutta leimaa jokapäiväinen rasistinen väkivalta, lisääntyvä muukalaisviha ja kasvava antisemitismi. Väkivaltatase on kauhistuttava. Pelkästään 7. ja 8. helmikuuta joutuivat Saksassa yksi vietnamilainen, yksi libanonilainen turvapaikan hakija ja kaksi Puolan kansalaista päällekarkauksen ja pahoinpitelyn uhreiksi loukkaantuen pahoin, lisäksi 17-vuotias punkkari joutui Magdeburgissa rasistisen väkivallan kohteeksi.
Todellisuutta on kuitenkin myös politiikan kaksinaismoraali, joka puhuu yhtäällä rotusyrjinnän vastustamisen puolesta ja vahvistaa toisaalla institutionaalista syrjintää. Otetaan ensimmäinen esimerkki Ranskasta. Edeltävän puheenvuoron käyttäjä mainitsi jo asian. Debrén lakiluonnos vahvistaa voimakkaasti kuuluisia Pasqua-lakeja ja muuttaa ilmiantamisen velvollisuudeksi ja laiksi, kun jokainen ulkomaalaista luonaan pitävä velvoitetaan luovuttamaan tämän henkilötiedot. Siinä on perusta muukalaisvihalle, yhteiskunnan eriarvoistumiselle, syrjinnälle ja väkivallalle. Ei siis ole mikään ihme, että kansallismielinen rintama, tällaisen iljettävän politiikan alkuunpanija, saavuttaa yhä enemmän suosiota.
Toinen esimerkki on Saksasta. Sisäministeri Kanther antaa nimittää itsensä Euroopan rotusyrjinnän vastaisen vuoden kansainväliseksi koordinaattoriksi, ja mitä hän tekee ensimmäiseksi? Hän määrää viisumi- ja oleskelulupapakon Saksassa asuvien, perinteisistä siirtolaismaista kuten Turkista tulleiden siirtolaisten lapsille. Tämä asetus koskee 800 000 lasta. Onko Saksan malli yhdentymiselle se, että turkkilaiset lapset eristetään ja alennetaan toisen luokan kansalaisiksi, että perhelaki koskee ainoastaan saksalaisia perheitä, ja että turkkilaislapsia väitetään järjestyksen ja turvallisuuden uhkaajiksi?
Ihmisoikeudet ovat jakamattomia, myös meidän keskuudessamme. Saksan liittotasavallan asetus on inhottava rike ihmisoikeuksia vastaan eikä siitä saa tulla eurooppalaista käytäntöä! Tämä asetus rikkoo lakeja, se rikkoo YK: n lastensopimusta. Turkkilaisten työntekijöiden sosiaalisen tilanteen huonontaminen on näiden kansalaisten syrjintää ja se rikkoo assosiointisopimuksen määräyksiä. Haluaisin tietää, mitä komissio sopimusten suojelijana ja assosiointisopimuksen täytäntöönpanon suojelijana, aikoo tehdä asialle.

Fontaine
Arvoisa puhemies, myönnän, ettei kyseessä ehkä ole menettelyä koskeva esitys, mutta muistaakseni juuri Ranskan sosialistihallitus keksi ulkomaalaisia koskevat asumistodistukset. Ja jos olen väärässä, haluaisin, että se sanotaan minulle!

Rocard
Arvoisa puhemies, herra komissaari, voimme luottaa, että Fontainen puheenvuoro liittyy aina tiukasti asiaan ja että hänen antamansa tiedot ovat tarkkoja.
Asumistodistuksella ei yksinkertaisesti enää ole samaa merkitystä. Me loimme sen vuonna 1992 välineeksi, jolla vakuutetaan poliisiviranomaiset siitä, että syytteenalainen ulkomaalainen on asettunut paikoilleen ja että hänelle voidaan tämän perusteella antaa pysyvä oleskelulupa.
Siitä hetkestä lähtien, kun tämä väline otetaan uudelleen käyttöön vastoin sen alkuperäistä tarkoitusta, jonka sille antoivat Robert Badinter ja Pierre Bérégovoy minun täydellä suostumuksellani, poliisin jäljitysvälineenä, on tehty täyskäännös. Ja pelkäänpä pahoin, että tämän tulkinnan osalta, rakas Nicole, rouva Roth on oikeassa. Olette korjanneet keskustelua oikein.

Puhemies
Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Rocard. Tällaiset esityslistan järjestyksestä sivussa olevat puheenvuorot ovat erittäin kiinnostavia ja tuovat " raitista ilmaa" joidenkin keskustelujen tylsyyteen. Vaikka puhemiehellä onkin näille jonkin verran sympatiaa, hänen täytyy kuitenkin täyttää velvoitteensa.

Lindeperg
Arvoisa puhemies, fasismi ei yleensä tule varoittamatta. Tämän vuoksi on oltava hyvin tarkkaavainen siitä saatavien ennakkovaroitusten osalta. Fasismi varmistaa maaperänsä ennalta, muokkaa henkistä asennetta salakavalasti ja tässä vaiheessa kulttuurilla on tärkeä asema.
Totalitaarisen ideologian kannattajille kulttuuri on kehystettyä, desinfioitua ja virallista, ja taiteilijat ovat määritelmän mukaisesti tunkeilijoita, kosmopoliitteja, vapauksien osalta anteliaita ja pikkutarkkoja. Luomista pidetään kumouksellisena ja kirjailijat ovat epäilyttäviä, luonnollisesti propagandan tekijöitä lukuun ottamatta. Ranskassa tämä alistaminen on jo käynnissä niissä kaupungeissa, joissa paikallinen valta on äärioikeiston käsissä. Kirjoja ei kuitenkaan polteta, vaan puhdistava tuli toimii älykkäämmällä tavalla. Häiritseviä taiteilijoita erotetaan ja huonomaineisia kirjailijoita sensuroidaan. Koska äärioikeistolta puuttuu tällä hetkellä valta paikallisten kirjastojen lakkauttamiseen, niiden sisällöllinen asema tyhjennetään. Lyhyesti sanottuna, vähä-älyistävä koneisto on käynnissä.
Näiden ajatusten leviämisen torjumisessa eräät ovat luulleet, että on ovelaa asettua samalle kentälle, mihin kollegani ovat viitanneet. Valitettavasti tässä pelissä häviää joka välissä, ja pelaajien on pakko jatkuvasti lisätä voimavaroja. Mutta sallittavuuden raja on nopeasti ylitetty, ja Ranskassa suuri vastalauseliike on juuri osoittanut sen hallitukselle.
Tämän sanottuani kysyn täällä parlamentissa, alammeko vihdoinkin torjumaan ääriliikkeisiin liittyviä ongelmia, torjumaan työttömyyttä ja valloilleen päästetyn liberalismin tihutöitä ja niiden tuhoisaa vaikutusta sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen? Komissio ei tosin ole passiivinen, mutta mitä painavat Santerin puheet työttömyyden torjunnasta neuvoston toimimattomuuden edessä? Kärsivällisyys ei välttämättä ole hyve. Joskus on osattava repäistä, murtaa tilanne kaiken kattavalla politiikalla, jotta lopulta saataisiin vastaus kansalaisten todellisiin ongelmiin.

Schaffner
Herra Hory, pelkään, ettemme täysin ymmärrä toisiamme tämän päätöslauselmaehdotuksen osalta, sillä minusta näyttää, että ehdotuksessa yhdistellään eri asioita. Ryhmittämällä Euroopan eri maissa tapahtuneita erilaisia asioita saadaan aikaiseksi lehdistökatsaus tai näytekokoelma, mutta ei hyvää aihetta päätöslauselmaksi.
Perusongelma on olemassa: laiton siirtolaisuus. Se vahingoittaa laillisten siirtolaisten asemaa saattamalla heidät epäilynalaisiksi ja pilaamalla heidän maineensa. Laittomuus aiheuttaa syrjäytymistä. Ja kuinka voi elää syrjäytyneenä, rouva Pailler, ajautumatta valitettavasti käytäntöihin, jotka voivat muuttua rikollisiksi.
Kaikki tuntevat tilanteen, mutta parannuskeinoja tarvitaan. Joitakin hyväksi havaittuja keinoja on jo olemassa, mutta ongelmat vain pahenevat ja meidän on kehitettävä parannuskeinojamme ja muutettava niiden soveltamista. Olemme kaikki, tai melkein kaikki, yhtä mieltä siitä, että rasismia ja muukalaisvihaa on torjuttava ja äärioikeiston nousua vastustettava. Emme ole sitä vastoin yhtä mieltä käytettävistä keinoista. En ole vakuuttunut, että vetoomukset, jotka päivä päivältä kasvavat joidenkin ranskalaislehtien käyttämillä sivuntaittotempuilla, joilla tämän päivän vetoomuksessa olleisiin nimiin lisätään seuraavana päivänä etunimet, ja muilla mieluusti salassa pidettävillä kierouksilla, riittävät osoittamaan avarakatseisuutta ja vetämään puoleensa kansanliikkeitä. Ranskalaiset eivät ole helposti huiputettavissa - 59 prosenttia ranskalaisista kannattaa Debrén lakeja - sillä he ovat havainneet rikkomusten ja asuntojen ahtauden lisääntyneen niissä oloissa, joissa laittomat siirtolaiset asuvat. Voidaanko joidenkin osalta edes käyttää käsitettä laiton siirtolainen? Onko heidän laillisena maassa asuvien maanmiestensä vaiettava heidän työnsä hyödyntämisestä?
Jokainen Euroopan maa kokeilee eri keinoja. Kaikki keinot eivät ole täydellisiä, mutta kaikkia voidaan parantaa. Laittoman siirtolaisuuden valvonta on ainoa keino edetä Schengenin sopimusten soveltamiseksi tyydyttävällä tavalla. Ryhmäni on hämmästynyt siitä, että tämän päätöslauselman allekirjoittaneet parlamentin jäsenet, jotka ovat niin pikkutarkkoja oikeuksistaan ja jotka vaativat, niin kuin me kaikki teemme, oikeutta tehdä tarkistuksia esitettyihin asiakirjoihin, kieltävät samalla jyrkästi ranskalaisilta edustajilta samojen oikeuksien käyttämisen.
Debrén lakiesitys saapuu parlamentin toiseen käsittelyyn. Ranskalaiset kollegamme ovat siitä vastuussa. He tietävät, mitä äänestäjät haluavat. He ovat saaneet mandaatin edustaa heitä. Katsotteko, että he ovat kykenemättömiä kunnioittamaan tätä mandaattia? Hyväksyttekö, että kansallinen parlamentti antaa teille komentoja? Olisiko kaikella tällä kiihottamisella vain yksi tarkoitus: saada ranskalaisen opposition hiljaisuus unohtumaan ensimmäisessä käsittelyssä?

Goerens
Arvoisa puhemies, useilta työttömiltä puuttuvat tulevaisuudennäkymät, työpaikan menetyksen uhkaamien henkilöiden tuntema pelko ja itsensä tunteminen syrjäytyneeksi tai poissuljetuksi muodostavat hyvin suuren osan äärioikeistoliikkeiden toiminnan perustasta, joka tuntuu olevan myötätuulessa suurimmassa osassa Euroopan unionin jäsenvaltioita. Tarvitseeko sitä ihmetellä, että nämä liikkeet hyödyntävät pelkoa, epävarmuutta ja välinpitämättömyyttä epäilyttäviin päämääriinsä?
Poliittisen luokan suhtautuminen tähän tilanteeseen ei saisi olla yksinkertainen eikä yksipuolinen. Kaikkein asiattomin, ja lisäksi vaarallisin suhtautumistapa olisi sellaisten menetelmien kannustaminen poliittisilla toimenpiteillä, jotka johtavat ääripuolueiden vaalimenestykseen siitä yksinkertaisesta syystä, että äänestäjät ennemmin tai myöhemmin pitävät alkuperäisiä jäljennöksiä parempina.
Rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin torjunnassa on sen sijaan käytettävä monialaista lähestymistapaa, johon osallistuu mahdollisimman monen alan toimijoita, erityisesti yhdistykset viimeisenä mahdollisuutena, kun muut toimijat ovat osoittautuneet kykenemättömäksi ratkaisemaan näitä ongelmia.
Euroopan unionin olisi puolestaan tehostettava toimintaansa jo käynnistettyjen toimenpiteiden ja kampanjoiden loppuun saattamiseksi. Ajattelen erityisesti Euroopan neuvoston ja Euroopan unionin välisiä täydentäviä toimenpiteitä. Kehitys?
(Koska puhuja ylitti puheenvuorolle varatun ajan, puhemies keskeytti puhujan.)

Mohamed Alí
Arvoisa puhemies, tämä kokous keskustelee uudestaan rasismista ja muukalaisvihasta. On kulunut tuskin kuukauttakaan siitä, kun se onnitteli itseään Euroopan rotusyrjinnän vastaisen vuoden aloittamisesta ja tänään meidän pitää taas keskustella tästä ajankohtaisesta aiheesta. Ei ole ainostaan kyse siitä, että viime päivinä on sattunut useita huolestuttavia tapauksia, vaan sen lisäksi Ranskassa käydään keskustelua Debrén lakiesityksen tiimoilta, joka tulee aiheuttamaan kannatustaan kasvattavan äärioikeiston teesin vahvistumista, äärioikeiston joka saa voimansa sosiaalisesta tyytymättömyydestä ja yksinkertaistaen ja tarkoitusperäisesti, yhdistää siirtolaisuuden rikollisuuteen. Koska Euroopan parlamentilla ja jäsenvaltioiden hallituksilla on edessään haaste, kuten meillä päin on tapana sanoa "tarttua härkää sarvista" unohtaen tekopyhyys ja kaksinaismoraali samaan aikaan, kun ne tuomitsevat tällaisen ihmisten vapauksien uhkaamisen, niiden täytyy porautua ongelman ytimeen ja ryhtyä kitkemään juurineen näitä suvaitsemattomuuden lisääntymisen syitä. Yhtenä esimerkkinä siitä voisivat olla työpaikkojen luominen ja kollektiivisten rakenteitten suosiminen, jotka mahdollistavat yksilön kehittymisen rinnakkaiselon ja solidaarisuuden ilmapiirissä.

Berthu
Arvoisa puhemies, esitetyssä rasismiin liittyvässä päätöslauselmaesityksessä sekoitetaan toisiinsa, kuten tässä yhteydessä usein käy, muukalaisviha ja Euroopan kansojen oikeutettu tahto hallita siirtolaisvirtoja, joita voi saapua niiden alueelle.
Ei voida todeta levollisin mielin, että edellä mainitussa päätöslauselmaesityksessä mainitaan erityisen paheksuttavana Ranskan kansalliskokouksen käsittelyyn otettu lakiesitys. Samaan näyttäisi pyrkivän myös säädös, joka velvoittaisi ulkomaalaisia majoittavat henkilöt ilmoittamaan maistraattiin näiden poistumisesta. Miksi tämä säädös?
Koska nykyisin henkilöiden valvonta sisäisillä rajoilla on suurimmalta osaltaan lopetettu, on osoittautunut vaikeaksi pitää lukua niistä kolmansien maiden kansalaisista, jotka poistuvat maasta oleskelulupansa päättymisen jälkeen, ja siten tietää Ranskaan laittomasti jäävien määrä. Tätä poikkeavaa tilannetta käyttävät ilmeisesti hyväkseen laittomia siirtolaisia hyödyntävät henkilöt, joita nykyisin kutsutaan uusiksi orjakauppiaiksi.
Tämän ongelman ratkaisemiseksi Debrén lakiesityksessä esitetään, että tiettyjä ulkomaalaisia majoittavilla henkilöillä olisi velvollisuus ilmoittaa näiden poistumisesta. Tämän toimenpiteen tehokkuudesta tai soveliaisuudesta voidaan olla eri mieltä, mutta varmaa on se, että esitys on suora seuraus rajatarkastusten puuttumisesta. Täten päästään loogiseen päätelmään valinnan tekemisestä; poistumisilmoitus tehdään joko maistraattiin tai prefektuuriin, mitä monet pitävät ärsyttävänä ja jopa poliisivaltiomaisena muodollisuutena, tai sama ilmoitus tehdään samalla, kun ulkomaalainen ylittää rajan poistuessaan maasta. Jälkimmäinen ratkaisu vaikuttaa yksinkertaisemmalta, mutta se edellyttää poliisien vähimmäismiehitystä rajalla.
Asioiden tilasta voidaan tehdä myös yleisempi päätelmä. Rajatarkastukset näyttäisivät loppujen lopuksi olevan liberaalein ja vähiten kansalaisvapauksia rajoittava menetelmä siirtolaisuuden hallitsemiseksi. Mikäli rajavalvonta lakkautetaan, on matemaattinen pakko lisätä poliisitarkastuksia koko sisäisellä alueella.
Tätä me pelkäämme, ja tämän vuoksi ryhmäni on jatkuvasti vastustanut yhteisön sisäisten rajojen lakkauttamista koskevaa politiikkaa, sillä mielestämme, kaikki näkökohdat huomioon ottaen, rajoilla tapahtuva seulonta on loppujen lopuksi hyvä vapauksien turva.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, yhden alunperin käsiteltävänä olevan päätöslauselman nimi oli "Mielipiteen vapauden ja luovan taiteen uhkat" - minkä voin tulkita vain jokseenkin parodioivan huumorin lajiksi, absurdiksi teatteriksi, ellei sitä olisi esittänyt Ranskan kommunistinen puolue, joka mielipiteen vapauden suhteen on varmasti ansainnut kannuksensa.
Oli miten oli, minä en ole enää pitkään aikaan välittänyt ties kuinka monennesta niin sanottua rasismin vastaista taistelua ja niin sanottua muukalaisvihaa koskevasta päätöslauselmasta. Nämä ilmiöt elävät ja menestyvät vain muutamien sellaisten paheksujien villissä mielikuvituksessa, jotka haluavat käyttää näitä kirosanoja jokaisesta kansallisen identiteetin suojeluyrityksestä.
Ensinnäkin totean, että kansallisen identiteetin puolustajat saavat yhä enemmän tukea. Tästä todisteena on kollegamme Bruno Mégret'n demokraattinen vaalivoitto Vitrollesissa. Ja esimerkiksi Saksan liittokansleri Kohlin kysymys, onko maalla, jossa on monta miljoonaa työtöntä, varaa miljooniin Euroopan ulkopuolisiin vierastyöläisiin.
Toiseksi minun on sanottava, että kukaan järkevä ihminen Euroopassa ei ota vakavasti tämän tyhjän parlamentin paperinmakuista suuttumusta. Esimerkki: kun oli äänestetty Euroopan rasismin vastaisesta vuodesta 30. tammikuuta, flaamilaiset parlamentin kristillis-demokraattiset jäsenet julistivat äänestäjilleen, että he olivat kannattaneet päätöslauselmaa, mutta olivat oikeastaan sitä vastaan.
Jos jopa kristillis-demokraatit voivat tehdä parlamentin kustannuksella tällaisia hauskoja piloja, ette kai pyydä minua ottamaan tätä sirkusta vakavasti?

d'Ancona
Arvoisa puhemies, jouduttuani kuuntelemaan Vanheckeä minulle tekee hyvää sanoa, mikä mielestäni on tämän parlamentin tärkein tehtävä, nimittäin se, että se muodostaa puskurin rasismia, muukalaisvihaa, uusfasismia ja uusnatsismia vastaan. Tämä on minulle kaikkein tärkeintä. Se on tullut selväksi jo yli kymmenen vuotta sitten, herra Vanhecke, kun Le Pen tuli ensi kertaa parlamentin jäseneksi ja kun esitimme yhteisen velvoittavan julkilausuman, jonka neuvosto, komissio ja parlamentti allekirjoittivat ja se on ilmennyt myös Kahnin valiokunnan toimeksiannon yhteydessä ja tässä parlamentissa vuosittain hyväksymiemme päätöslauselmien yhteydessä sekä tämän Euroopan rasismin vastaisen vuoden julistamisen yhteydessä.
Arvoisa puhemies, kuinka luottamusta herättävää tämän parlamentin suuren enemmistön suhtautuminen onkaan, se jää paperille ja on usein jyrkässä ristiriidassa sen kanssa, mitä jäsenvaltioissamme tapahtuu. Enkä tarkoita tässä Kansallista rintamaa tai flaamilaista ryhmittymää tai muita äärioikeistolaisia ryhmiä, sillä niiden inhoa herättävät mielenilmaukset ovat ennustettavissa. Ei, arvoisa puhemies, tarkoitan nimenomaan " säädyllisiä" puolueita, jolloin puhun demokraattisesti valituista parlamenteista, jotka kääntyvät ahdistavan nationalismin puoleen ja ovat ylpeitä siitä, että päästävät mahdollisimman vähän turvapaikanhakijoita maahan, jotka kohtelevat yhä epäinhimillisemmin sellaisia laittomasti maassa olevia henkilöitä, joiden laittomaan asemaan ne itse ovat syypäitä kireän maahanmuuttopolitiikkansa takia. En toista päätöslausemassa mainittuja esimerkkejä, ne puhuvat puolestaan, mutta olen sitä mieltä, että Ranskan laatima Debré-lakiesitys on kaiken huippu. Se saa minut muistelemaan eurooppalaisen historiamme mustinta jaksoa. Historiaa, jota meidän on päivästä päivään muisteltava, ja joka itse asiassa on Euroopan yhdentymisen alkulähde. Arvoisa puhemies, valitkaamme siksi kaikkien niiden ranskalaisten puoli, jotka vastustavat sitä.

Nordmann
Arvoisa puhemies, yksi mielenkiintoisimmista rasismia ja muukalaisvihaa käsittelevän tutkintavaliokunnan, jota minulla oli kunnia edeltävän vaalikauden aikana johtaa, saamista opetuksista on se, että rasismin ja muukalaisvihan torjunnassa oli siihen liittyvän laittoman työn ja siirtolaisuuden torjunnan vaihe.
Juuri tätä opetusta on Ranskan hallitus rohkeasti pyrkinyt toteuttamaan käytännössä muiden valtioiden jälkeen. Tämä on Debrén lain, tai pikemminkin lakiesityksen, tarkoitus. Pyydän niitä, jotka tätä esitystä näkyvästi vastustavat ilman, että ovat sitä edes lukeneet, tutustumaan tiettyihin laitonta työvoimaa käyttäviin työpajoihin ja tiettyihin laittomien siirtolaisten asuntoihin, joissa nämä onnettomat asustavat kaikkein epäinhimillisissä oloissa. Asian todellisuus, hyvät kollegat, on niissä.
Tämän vuoksi, toisin kuin ne, jotka näkevät Kansallisen rintaman nousussa historiallisen mahdollisuuden säilyä vallassa tai palata valtaan tämän asiantilan herättämän närkästyksen myötä, kuulun niihin, jotka tukevat Ranskan hallituksen toimia, joka rohkeana ja uljaasti taistelee samalla rintamalla?
(Koska puhuja ylitti puheenvuorolle varatun ajan, puhemies keskeytti puhujan.)

Amadeo
Arvoisa puhemies, esitys yhteiseksi päätöslauselmaksi käsittelee rasistisen ja muukalaisvihamielisen hengen uudelleennousun aiheuttamia vaaroja eräissä jäsenvaltioissa, tarkemmin sanottuna Ranskassa ja Saksassa.
Jos kansallinen allianssi olisi liike, joka tällaisissa asioissa haluaa kätkeytyä ja naamioitua, olisi se päättänyt, tehnyt siis taktisen valinnan, olla osallistumatta tähän päätöslauselmakeskusteluun. Sitä vastoin, juuri osoituksena vilpittömyydestämme ja kiistattoman rasismin ja muukalaisvihan vastaisen linjan valinnastamme tuemme sitä, että tällainen päätöslauselma on mitä huonoin poliittinen asiakirja. Erityisesti kahdesta syystä. Ensimmäinen syy on, että useiden eri jäsenvaltioiden vasemmisto-oppositiot haluavat hyötyä mahdollisesta yhteisistunnollemme edullisesta äänestyksestä käyttääkseen sitä asianomaisia keskusta-oikeistohallituksia vastaan. Ei ole tapaustakaan, jossa ei mainita Italian hallitusten äskettäin tekemiä esityksiä karkotuksista ja yhteisön ulkopuolelta tulevien maahanpääsystä. Esitykset muistuttavat pitkälle - ja menevät jopa edellekin - Ranskan ja Saksan säädöksiä. Toinen kiistanaihe on, että sanaan " oikeisto" yritetään liittää termi " rasistinen" . Halutaan siis pitää itsestään selvänä, että se, joka kuuluu oikeistoon, on rasisti ja se, joka on rasisti, voi kuulua ainoastaan oikeistoon.
Tämä on semanttinen strategia, jonka suuret nimet olivat entisen kommunistisen, tiedottamattomuuteen erikoistuneen maailmankaikkeuden keskuksessa. Kommunisteille todellakin jokainen, joka oli heistä oikealla, oli sosiaalifasisti, ja oman vastustajan nimittäminen sosiaalidemokraatiksi tarkoitti loukkausta ja kielteistä luokitusta.
Tälle tietopohjaiselle strategialle emme sano ei, sillä joko historiallisesti tai uusia aikakirjoja tarkastelemalla huomaamme, että rasistisia ja muukalaisvihamielisiä suuntauksia on hyväksytty lukuisissa sellaisissa valtioissa ja hallituksissa, jotka määrittelevät itsensä vasemmistolaisiksi. Muistutan teitä, ja tätä käsitellään vain muutamin esimerkein, miten kommunisti Ceausescu käsitteli unkarilaisia, miten tiibetiläisvähemmistöä alistetaan kommunistisessa Kiinassa ja miten kaikkia Neuvostoliiton etnisiä vähemmistöjä nöyryytetään, karkotetaan ja pakkosulautetaan totalitäärisen ja vasemmistolaisen ideologian oikeuttamana.

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat. Edustaja Nordmann sanoi, että rasismia vastaan voidaan taistella vain, jos laiton maahanmuutto saadaan estettyä. Olen kuullut harvoin puhuttavan moista pötyä! Tulen maasta, jossa Hitler vuonna 1933 sai 43 % äänistä; silloin Saksassa ei tapahtunut laitonta maahanmuuttoa! Mutta Saksassa oli silloin valtava taloudellinen epätasapaino ja taloudellisia resursseja jaettiin aivan väärällä tavalla. Samoin tapahtuu tämän päivän Euroopan unionissa väestöryhmien ja sosiaalisten luokkien välillä sekä unionin suhteissa sen eteläosiin ja suhteissa Itä-Eurooppaan. Ne ovat syitä siihen, miksi Euroopan unionissa on olemassa maahanmuuttopaine, jota te, hyvät rouvat ja herrat oikealla puolella, käytätte hyväksenne inhottaviin tarkoituksiinne.
Haluaisin vielä sanoa jotakin Vanheckelle: olemme tottuneet jo kauan sitten siihen, että te ette välitä enää mistään. Sen, että iloitsette Bruno Mégret´n vaalivoitosta - kuten sanotte - uskomme kyllä teistä. On vain niin, että Mégret ei itse asiassa saavuttanut lainkaan vaalivoittoa, koska hän on lainrikkoja, joka ei saa asettua ehdokkaaksi! Hänen vaimonsa voitti. Siellä istuu aina tyyppejä, jotka käyttäytyvät kuin olisivat taikureita. Teillä on enemmän törkyä päällänne kuin koko parlamentilla yhteensä! Se täytyy sanoa teille vielä kerran selvästi.
Ja Berthu, teidän riveissänne istuu aikamoinen määrä henkilöitä, joilla on aikaisempia rangaistuksia ja jotka käyttäytyvät täällä kuin olisivat eurooppalaisen politiikan kermaa. Edustaja Berthu, teille haluan sanoa vielä yhden asian: Vanheckenin hyvä puoli on siinä, että hän myöntää avoimesti olevansa fasisti ja rasisti. Teidän puheenne täällä antavat aihetta vain yhteen huomioon: Le Pen, siinä vasta romaani! Hänen rinnallaan te olette pelkkä roskaromaani! Se minun on teille sanottava.
Kollegat, arvoisa puhemies, koska puhuin aluksi niin nopeasti, haluan jatkaa vielä kymmenen sekuntia. On vielä eräs hyvin tärkeä seikka, johon ei ole vielä tänään viitattu: se tosiasia, että koko meidän täällä käymässämme väittelyssä, jota äärioikeisto meille osin tyrkyttää, ei ole otettu huomioon yhtä tärkeää seikkaa. Euroopan unionissa on jokapäiväisiä rasismin uhreja, joihin Roth viittasi, ja haluaisin kysyä, miten Nordmannin kaltaiset ihmiset...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Berthu
Arvoisa puhemies, haluaisin yhdellä virkkeellä pyytää herra Schulzia käyttämästä lakkaamatta stalinistisia menetelmiä. Paras tapa lietsoa rasismia on ensiksikin olla liian salliva siirtolaisuuden suhteen ja toiseksi jatkuvasti sekoittaa toisiinsa rasistit ja henkilöt, jotka yrittävät rehellisesti puolustaa niitä kansoja, joita meidän on velvollisuus suojella.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, pyydän puheenvuoroa lyhyttä henkilökohtaista kommenttia varten. Schulz väittää voineensa puheenvuoroni pohjalta todeta, että minä myönnän olevani rasisti ja fasisti.
En ole kumpaakaan, ja mikäli Schulz kuulee tällaista noin vain, hänen olisi ehkä parasta mennä hyvän psykiatrin tutkittavaksi.

de Silguy
Arvoisa puhemies, en ajatellutkaan, että esitykseni aiheuttaisivat näin suuria tunnekuohuja.
Komissio on täysin tietoinen laittoman siirtolaisuuden hyvin kielteisestä vaikutuksesta yleiseen mielipiteeseen, erityisesti rasistisen ja muukalaisvihamielisen käyttäytymisen kehittymisen osalta. Komissio katsoo, että on välttämätöntä toteuttaa sellaista politiikkaa, joka perustuu sekä laittoman siirtolaisuuden ja ihmiskaupan torjuntaan, että maassa laillisesti asuvien siirtolaisten sopeuttamiseen ja rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin torjuntaan.
Laittoman siirtolaisuuden osalta haluan muistuttaa, että neuvosto antoi syyskuussa 1996 kolmansien maiden kansalaisten laitonta työskentelyä koskevan suosituksen. Tässä suosituksessa esitetään, että työvoiman laiton kauppa on katsottava rangaistavaksi rikokseksi. Tämän lisäksi jäsenvaltioiden välinen yhteistyö on välttämätöntä ihmiskaupan alkuperän tunnistamiseksi ja sen torjumiseen tähtäävän parhaan menetelmän löytämiseksi. Neuvosto on asettanut työryhmän asiaa koskevien tietojen vaihtamiseksi.
Poliisiyhteistyön osalta Europolin huumeyksikön toimivalta ulottuu ihmiskaupan torjuntaan.
Komissio valmistelee vuosien 1995-1997 keskipitkän ajan sosiaalialan toimintasuunnitelman mukaisesti vihreää kirjaa laittoman työn ongelmista. Tässä vihreässä kirjassa käsitellään laajasti yhteisön toimintaa, jonka tavoitteena on kaiken työntekijöiden hyvinvointia vahingoittavan tai työmarkkinoiden asianmukaista toimintaa estävän menettelyn lopettaminen.
Kolmansien maiden kansalaisten yhteisön jäsenvaltioiden alueelle pääsyn osalta neuvosto on antanut neljä päätöslauselmaa, joita sovelletaan työntekijöihin, yksityishenkilöihin, opiskelijoihin ja perheen yhdistämisiin. Komissio aikoo tehdä esityksen maahantuloa koskevaksi yleissopimukseksi. Aloitteen tarkoituksena on edistää jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen ja käytäntöjen lähentämistä. Lopullisena tavoitteena on luoda jäsenvaltioiden alueella pitkäaikaisesti asuvan ulkomaalaisen status.
Euroopan unioni ei voi rajoittaa toimintaansa siirtolaisuuden valvontaan. Unionin on kohdattava muukalaisvastaisten tuntemusten kehittyminen yhteiskunnassamme. Kuten tiedätte, Eurooppa-neuvoston aloitteesta on jo tehty useita aloitteita.
Euroopan rotusyrjinnän vastainen vuosi on paras esimerkki yhteisön toimielimien ja jäsenvaltioiden välisestä yhteisymmärryksestä konkreettisiin toimiin ryhtymisestä rasismin torjunnassa. Se mahdollistaa toimenpiteen, jolla yhteiskunta saatetaan tietoiseksi rasismin edustamasta vaarasta ja jolla korostetaan sen torjumisessa käytettyjä myönteisiä toimenpiteitä. Komission lokakuussa 1996 ehdottaman Euroopan unionin rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin seurantakeskuksen perustaminen edesauttaa konkretisoimaan unionin vastausta rasismin nousulle. Komission on valitettavasti paheksuttava sitä, että yksi jäsenvaltio estää jatkuvasti keskuksen toteuttamisen.
Rikosoikeuden osalta neuvosto päätti vuonna 1996 yhteisestä toiminnasta, jonka tarkoitus on parantaa rasismirikoksia koskevaa oikeudellista yhteistyötä.
Komissio on myös painostanut, että perustamissopimukseen lisättäisiin hallitusten välisen konferenssin yhteydessä kaiken rotusyrjinnän kieltävä lauseke.
Nämä aloitteet yhdessä parantavat ihmisoikeuksien ja perusvapauksien tosiasiallista suojaa Euroopan unionissa.
Euroopan rotusyrjinnän ja muukalaisvihan vastainen vuosi antaa mahdollisuuden tehokkaaseen toimintaan, mutta toimintaa olisi jatkettava tämän vuoden jälkeenkin, ja kaikkien asianosaisten kuten yhteisön toimielimien, jäsenvaltioiden, työmarkkinaosapuolien, valtiosta riippumattomien järjestöjen, tiedotusvälineiden mutta myös kansalaisten on taattava tämän rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin torjunnan jatkuminen.

Roth
Älkää pelätkö, herra puhemies, en halua käynnistää keskustelua uudelleen. Mutta olen esittänyt komission jäsenelle yhden kysymyksen ja pyydän siihen vastausta. Mitä komissio ajattelee sopimusten suojelijana, myös Euroopan unionin Turkin kanssa tekemän assosiointisopimuksen suojelijana, tästä lapsiviisumin ja oleskelulupapakon määräämisestä siirtolaisten lapsille, noin 600 000 turkkilaiselle lapselle? Minun näkemykseni mukaan se ei ole assosiointisopimuksen määräysten mukainen. Tätä asiaa olen teiltä tiedustellut ja haluaisin mielelläni saada vastauksen.

de Silguy
Voin todeta, että komissio perustamissopimusten suojelijana noudattaa tarkasti perustamissopimusta sille uskotun tehtävän mukaisesti.
Mitä tulee minulle esitettyyn kysymykseen, niin valitan, että koska minulla ei ole tarvittavia tietoja, en voi vastata kysymykseenne, mutta panin sen merkille. Osoitan kysymyksenne rouva Gradinille, joka antaa teille välittömästi kirjallisen vastauksen.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, puutun asiaan 108 artiklan perusteella. Haluan puuttua käsiteltävään asiaan henkilökohtaisen asian vuoksi.
Schulz kyseenalaisti kaikki ryhmäni jäsenet hyökätessään Berthua vastaan hetki sitten. Hän teki niin, kuulemani tulkkauksen mukaan, ryhmäni jäseniä koskevia niin sanottuja oikeudellisia ennakkotapauksia lainaamalla. Pyydän häntä vetämään pois sanansa. Meitä ei epäillä, meitä, ryhmässämme?
(Puheenjohtaja keskeytti puhujan.)

Schulz
Arvoisa puhemies, kaikille läsnäolijoille on tullut selväksi, etten minä kritisoinut FabreAubrespyn puolueryhmää. Totesin vain, että Le Pen on romaani ja Berthu roskaromaani, mitä älylliseen kapasiteettiin tulee. Jos se loukkaa koko puolueryhmää, niin pyydän anteeksi.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
Ennen äänestystä Tsadia koskevasta päätöslauselmasta:

McGowan
Haluan kysyä, jättävätkö näiden päätöslauselmien laatijat ne käsiteltäviksi. Olen saanut asiasta ristiriitaisia tietoja. Kysyn tätä siksi, että Tsadin pääministeri vierailee parhaillaan Strasbourgissa. Hän on tehnyt erityisiä tarjouksia Tsadissa tänä viikonloppuna vierailevalle eurooppalaiselle valtuuskunnalle. Aikovatko laatijat jättää päätöslauselman vai noudattaa yksityiskohtaisesti esittämääni neuvoa siirtää sen käsittelyä kuukaudella?

Puheenjohtaja
Olen kuullut asiaa koskevia huhuja, mutta en saanut virallisia tietoja.

AKT-EU-yhteiskokouksen vuoden 1996 työskentely
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Baldin kehitys- ja yhteistyövaliokunnan puolesta laatima mietintö (A40019/97) vuoden 1996 AKT-EU-yhteiskokouksen toiminnan tuloksista.

Baldi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, arvoisat kollegat, AKT-EUyhteiskokouksen valitsema rooli tavoitteista ja niihin liittyvistä haasteista aloitetussa keskustelussa on unionille ja sen uudistusyhteistyökumppaneille kehitysyhteistyön alalla erittäin merkittävä. Hyvin pian aloitamme valmistelut Euroopan unionin ja AKT-maiden suhteiden tulevaisuutta vuoden 2000 jälkeen käsitteleviä neuvotteluja varten. Korostan tässä yhteydessä yhteiskokouksen ensiarvoisen tärkeää roolia ja panosta vuonna 1996 aloitetuissa alustavissa kehitysyhteistyön uudistamisen alalla tarvittavia tavoitteita ja haasteita koskevissa neuvotteluissa, joiden on määrä, vuoteen 2000 mennessä, maailmanlaajuisen syvän muutoksen yhteydessä, jatkaa näiden etuoikeutettujen suhteiden innostamista, jotka sitovat ne Euroopan rakentumisen alkulähteille.
Näiden 85 maata kattavien suhteiden tulevaisuus on äärimmäisen merkittävä parlamentin kannalta, sillä näiden maiden ryhmä edustaa kehitysmaiden enemmistöä ja kattaa kolme neljäsosaa maailman köyhimmistä valtioista. Euroopan unionin kehityspolitiikka kokonaisuudessaan joutuu tulikokeeseen, kun käsitellään uuden sopimuksen laatimista. Ottaen huomioon, että käsite " kehityspolitiikka" on vaarassa marginalisoitua, jos sille ei tunnusteta maailmanlaajuista sisältöä, johon kuuluvat myös pakolaiset, ympäristö, huumeet, rikollisuus ja siitä seuraava tasapainottomuus sekä turvallisuusongelmat, Euroopan parlamentin on otettava peliin koko poliittinen painoarvonsa, jotta suhteet säilyisivät riittävällä tasolla ja käytössä on tarvittavat välineet. Olisi erityisen otollista ehdottaa, että hallitusten välinen konferenssi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen tarkistamisen yhteydessä tunnustaisi unionin kehityspolitiikalle sen itsenäisen aseman, joka sille kuuluu.
Molemmat keskustelut loppupäätelmistä sekä Windhoekissa että Luxemburgissa korostivat, että yhteiskokouksen jäsenet ovat täysin tietoisia AKT-maiden ja Euroopan unionin välisten tulevien suhteiden pohjustamisen tärkeydestä ja ovat valmiita sitoutumaan kehitysavun jatkamiseen. Keskustelua aiheesta jatketaan komission vihreän kirjan esittämisen yhteydessä ja se sisältää yleisluontoisia mutta sekä Euroopan unionin kehityspolitiikalle että jäsenvaltioiden kahdenvälisen kehitysavun koordinoimiselle välttämättömiä kysymyksiä.
Päätökseksi toimivaltaisen pysyvän työryhmän työlle pakolaistilanteesta AKT-maissa, osana humanitaarisen avun politiikkaa, yhteiskokous on hyväksynyt 20. maaliskuuta 1996 kyseisen päätöslauselmaesityksen. Valtavat pakolaisvirrat ja pakolaisten määrän voimakas kasvu, erityisesti ottaen huomioon tapahtumat Suurten Järvien alueella, ovat haaste kansainväliselle yhteisölle ja korostavat tarvetta pakolaisten ja hätäpakolaisten oikeudellisen statuksen parantamiseen sekä heidän aineellisten ja henkisten tarpeidensa tyydyttämiseen jälleenrakennus-, paluumuutto- ja henkilösuojelutoimenpiteiden avulla.
Ottaen huomioon pienten saarivaltioiden vakavat ilmastomuutosten aiheuttamat ongelmat - taloudellinen olemassaolo ja joillakin jopa fyysinenkin on vaarassa - Luxemburgin kokous järjesti asiantuntijaistunnon tästä ongelmanasettelusta ja päätettiin asettaa uusi työryhmä, joka laatii asiasta mietinnön.
Ottaen huomioon toisaalta huomattavan taloudellisen hyödyn ja toisaalta suuret toteuttamisvaikeudet, Namibiassa hyväksytyssä mietinnössä AKT-maiden teollistumisesta osoitettiin mahdollisuus ja menetelmät inhimillisten voimavarojen ja luonnonvarojen hyödyntämiseen AKT-maiden teollisuushyödykkeiden tuotannossa arvonlisän saamiseksi, joka hyödyttää suoraan väestöä luomalla uusia työpaikkoja, lisäämällä ostovoimaa sekä kiihdyttämällä kysyntää ja tarjontaa.
Yhteiskokous on omalta osaltaan hyväksynyt joillakin AKT-alueilla tapahtuneita sisäisiä selkkauksia ja ihmisoikeusloukkauksia koskevat päätökset. On tärkeää jatkaa tähän suuntaan muistaen, että kehitys, ihmisoikeuksien kunnioittaminen, demokratian periaatteet ja oikeusvaltio ovat suoraan sidoksissa keskenään.
Lukuisat vielä käynnissä olevat selkkaukset ja pakolais- ja hätäpakolaiskysymys, viittaan uudelleen tilanteeseen Suurten Järvien alueella, jossa tilanne on erittäin vaikea - kuten on voitu henkilökohtaisesti kokea - on saatava voimakeinoin jatkettua neuvotteluja oikeudesta humanitaariseen väliintuloon ja kehitysavusta, jota kansainvälisen yhteisön on velvollisuus toimittaa yhteisvastuullisesti kaikkia ihmisiä kohtaan turvatakseen heille säädyllisen olemassaolon, sekä välittömien, tarkoin suunnattujen ja koordinoitujen tukitoimien avulla.
On välttämätöntä tukea selkeästi ja määrätietoisesti kaikkia aloitteita, joilla halutaan kieltää ja poistaa jalkaväkimiinat, jotka uhkaavat kansalaisten jokapäiväistä elämää ja terveyttä sekä kehitystä maissa, joita olisi tuettava kuntouttamis- ja miinanpoistotoimilla.
Haluaisin vielä lisäksi ilmaista tyytyväisyyteni parlamentin edustuksen jatkuvalle vahvistumiseen yhteiskokouksessa, mikä lujittaa sen auktoriteettia ja laillista oikeutusta sekä vahvistaa AKT-maiden kasvavaa sitoutumista demokratisoitumiseen. Olen myös tyytyväinen tehdyistä sitoumuksista neljännen Lomén sopimuksen 32 artiklan alalla koskien tämän instituution demokraattista oikeutusta ja toivon lopuksi, että yhteiskokous voisi nauttia laajaa itsehallintoa toimialaansa kuuluvien järjestöjen keskuudessa, erityisesti kokouspaikkojen valinnan, tiedotusmatkojen sekä yhteyksien osalta talousarviossa käytettävissä olevien määrärahojen turvin. Samaan aikaan on tarpeen, että Euroopan parlamentti ottaa huomioon hyvissä ajoin ilmoitettavat yhteiskokouksen kokouspäivät.
Lopuksi toivon vielä, että Hollannin puheenjohtajuus voisi toimikautensa aikana saada aikaan sen, että unionin jäsenvaltiot nopeuttaisivat vahvistamismenettelyä, kuten Mauritiuksella määrättiin, Lomén sopimuksen allekirjoittamiseksi ja tarkistuksessa olevan sopimuksen vahvistamiseksi.

Robles Piquer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, en luonnollisestikaan voi muuta kuin ylistää ja vahvistaa sen täyden hyväksynnän, jonka me kehitys- ja yhteistyövaliokunnassa olemme jo antaneet työtoverimme Baladin suurenmoiselle mietinnölle. Mietintöä lukiessa kannattaa huomioida kehitysulottuvuuden sisällyttäminen ulkopoliittiseen ajatteluun - jotain sen tapaista, mitä tiedemaailmassa tapahtui muutamia vuosia sitten, kun siihen lisättiin kirjain "D" kehityksen merkiksi; jotain sellaista on jo tapahtumassa.
Euroopassa ei luoda sellaista ulkopolitiikkaa, eikä turvallisuuspolitiikkaa, johon ei kuuluisi aktiivisia toimia kehityksen edistämiseksi jälkeenjääneissä maissa. Yhteisö ei turhaan ole, omien rahastojensa ja jäsenvaltioidensa kautta, maailman suurin lahjoittaja. Siksi Baladin vaatimus kehitysrahaston sisällyttämisestä Euroopan yhteisön talousarvioon ei suinkaan ole perusteeton, vaan täysin asianmukainen. Samoin voidaan sanoa vaatimuksesta toisaalta vain yhteisön ja toisaalta jäsenvaltioiden kehittämien toimintojen välisen yhteistyön ja yhteensovittamisen tehostamisesta, toimintojen, jotka usein kulkevat - ei aivan vastakkaisiin suuntiin - vaan, ovat usein rinnakkaisia eivätkä tähtää samaan päämäärään.
On myös tärkeää mainita joitakin Baladin asiakirjassaan painottamia aspekteja: AKT-EU yhteiskokouksen toiminta rauhan hyväksi - toiminta, jota meidän pitää kehittää yhdessä eikä erikseen, niin kuin joskus on tapahtunut (ja jota meidän pitää kritisoida). Esimerkiksi vierailujen pitäisi olla rationaalisesti suunniteltu aina kyseiselle vuodelle, kuten olemme ajatelleet tehdä tai yhteiskokouksen eurooppalaisena osapuolena ehdottaa tehtäväksi. Puolivuotis- jopa vuosisuunnitelma yhteisistä matkoista, jota luonnollisesti voitaisiin muuttaa, jos sattuu jotain hälyttävää, olisi yksi järkevä tapa olla läsnä maissa, joissa on - tai voi olla tai jossa epäillään olevan - konflikteja.
Samaan aikaan voidaan tyytyväisenä todeta - kuten esittelijä mainitsee - että AKT-jäsenvaltioiden edustus on epäilemättä lisääntynyt ja että olemme todellakin juuri ottamassa käyttöön toimenpiteitä, joiden päämääränä on taata meille tämä edustuksellisuus - joka on yhtäläinen demokratisoitumiskehityksen kanssa, joka, vaikkakin joutuu kokemaan yllätyshyökkäyksiä ja toisinaan perääntymään, onneksi elää suurimmassa osassa AKTjäsenvaltioita. Näiden yllätyshyökkäysten ja perääntymisten joukosta täytyy luonnollisesti vähintäänkin mainita ne, jotka ovat aiheutuneet traagisista tilanteista, kuten ne, joita olemme analysoineet juuri tänään iltapäivällä - Suurten Järvien tilanne - tai se toinen Nigerian murhenäytelmä, josta muutama tunti sitten Euroopan parlamentissa meille puhui maineikas nigerialainen Nobelin palkinnon saaja Wole Soyinka.
Toisaalta asiakirjassa on mielenkiintoinen maininta AKT: n ministerineuvoston päätöslauselmasta, jonka tarkoituksena on laatia, muodostaa, koota huippukokous. Mietin, olisiko toivottavaa, että tämä huippukokous ei olisi ainostaan AKT: n, vaan että se olisi kokous, johon myös me osallistumme, huippukokous yhdessä Euroopan unionin kanssa: eurooppalainen vaikutus kehitystyön puitteissa, kuten sanoin, on niin merkittävä - se ilmenee hyvin selvästi esimerkiksi pakolaisten auttamisena ECHO: n toiminnan kautta, kuten on havaittavissa seuraavan vihreän kirjan laadinnassa, jota odotamme suurella mielenkiinnolla - että se ansaitsisi tulla nostetuksi vielä korkeammalle sijalle.

Nordmann
Arvoisa puhemies, haluaisin myös liberaaliryhmän nimissä lämpimästi onnitella rouva Baldia laadukkaasta mietinnöstä. Mietintö on todella kiinnostava, koska siinä osoitetaan hyvin selkeästi AKT-EU -edustajakokouksen kehitys, erityisesti, kun yritetään muistaa, minkälaisia olivat edustajakokous erityisesti ja Euroopan unionin politiikka yleisesti vain muutama vuosi sitten.
Baldin mietinnöstä voimme lukea muuttuvasta ja kehittyvästä politiikasta, joka vähitellen ottaa uuden muodon ottaen huomioon 1980-luvun lopun jälkeen maailmassa tapahtuneet muutokset.
Tässä yhteydessä on tärkeää rouva Baldin tavoin korostaa, kuinka tärkeää on Euroopan unionin voimakas sitoutuminen kehityspolitiikkaan, jonka jotkut tahot haluaisivat siirtää muiden politiikkojen jälkeen, erityisesti itään päin laajentumista koskevien politiikkojen. Kehityspolitiikan toista osa-aluetta, eriyttämistä, korostetaan myös voimakkaasti. Mietinnöstä kävi selvästi ilmi, kuinka tärkeää on, että yhteisön toimet soveltuvat paikallisiin tilanteisiin parhaalla mahdollisella tavalla, ja siitä ilmenivät myös kumppanien väliset tasoerot, erityisesti toivomuksena siitä, että kehityspolitiikan keskeisenä pyrkimyksenä olisi oltava kaikkein huonompiosaisten väestöryhmien tarpeiden huomioiminen.
Ryhmämme on esittelijän kanssa yhtä mieltä myös siitä, että AKT-maille edullisia etuisuusjärjestelmiä on suojeltava joidenkin tuotteiden, erityisesti banaanien, sokerin ja kaakaon osalta. Nämä järjestelmät ovat ekologisen kehityksen ja tasapainon säilyttämisen välineitä. Olemme kehitysvaliokunnassa kuulleet jäsenvaltioiden edustajien varsin mielenkiintoisia kannanottoja eräistä, erityisesti kaakaota koskevista hankkeista keskusteltaessa.
Edustuksellisuuden ja Euroopan unionin kasvavan demokratisoitumisen vaatimusten huomioon ottamisen korostaminen osoittaa, että unionin politiikka on jättämässä kolmatta maailmaa koskevan kapulakielen ja on lopultakin aloittamassa todellista yhteistyötä.

Pettinari
Arvoisa puheenjohtaja, myös minä kannatan kollega Baldin mietintöä, koska ajattelen, kuten hänkin, että AKT-yhteiskokous on parlamentille erittäin tärkeä väline pohjoisen ja etelän välillä. Mikään muu yhteiselin yhtä monella tasolla ja yhtä suurilukuisena ei kokoonnu yhteen keskustelemaan kehityksestä, demokratiasta ja ihmisoikeuksista.
Se on kokemus, joka on säilytettävä ja jota on vahvistettava, kuten osoittavat myös vuoden 1996 yhteiskokouksessa valitut aloitteet. Tämän johdosta, muiden asioiden osalta haluaisin osoittaa arvostukseni toimille, joita on AKT-yhteiskokouksen perustamisen jälkeen toteutettu erityisesti Angolassa ja jotka ovat auttaneet ymmärtämään sisältä käsin maan ongelmat ja rauhanprosessin traagisen katkeamisen.
Olipa AKT-maiden ja Euroopan unionin välisille suhteille luvassa millainen tulevaisuus tahansa, tästä keskustelemme niin useaan otteeseen tässäkin keskustelussa mainitun, kuuluisan vihreän kirjan pohjalta, AKTyhteiskokouksen antama kokemus on mielestäni otettava huomioon uudistettavana aarteena. Ei olisi hyväksyttävää lopettaa tätä pohjoisen ja etelän välistä vuoropuhelua, joka, vilpittömästi sanoen, on yksi niistä harvoista todella myönteisistä asioista, joita eurooppalainen kehityspolitiikka on saanut aikaan näinä vuosikymmeninä. Tämän perusteella olen samaa mieltä, ja korostan sitä vielä, viitaten kollega Baldin mietinnössä tehtyihin loppupäätelmiin.

Telkämper
Arvoisa puhemies, edustaja Baldi esitti hyvin perusteellisen kuvauksen siitä, mitä molemmissa kokouksissa on tapahtunut. Kiitän häntä siitä. Olen iloinen, että hän käsittelee yksityiskohtia perusteellisesti, esimerkiksi sitä, miten tärkeää on, että AKT-maiden hallitusten ulkopuoliset järjestöt ovat aloittaneet kanssamme keskusteluprosessin tai että menettelimme yksimielisesti Nigerian tapauksessa ja että oli oikein päättää rangaistuksista täällä. Sen osoitti meille myös tämänviikkoinen Nobelin rauhanpalkinnon saajan Wole Soynkan vierailu.
Luulen, että on välttämätöntä painottaa, että AKT-kokouksessa suhtauduttiin yksimielisesti maamiinoihin ja päädyttiin niiden kieltämiseen; maamiinojen tuotanto ja vienti pitäisi julistaa rikolliseksi. Mielestäni meidän pitäisi ottaa yhteiseksi velvollisuudeksemme valvoa, ettei jäsenvaltioissamme enää tuoteta maamiinoja. Mutta toisaalta myös kehityspoliittinen puoli on tärkeä. Kunnostus ja uhrien hoito on velvollisuutemme ja sen pitäisi mielestäni velvoittaa niitä valmistajia, jotka näitä miinoja valmistavat.
Toinen Baldin mainitsema näkökulma on vapaakauppa-alue Etelä-Afrikan kanssa, 39 artikla. Luulen, että AKTkokouksen tuloksena voimme päätyä hyvään lopputulokseen Etelä-Afrikan kanssa. Olennainen seikka on tietenkin AKT-EU -kokouksen näkökulma, yhdenvertaisuuden ajatus, ajatus yhteistyöstä tulevaisuuden ulkopolitiikan uutena muotona sekä myös Euroopan unionin ulkopolitiikan muoto vihreän kirjan mukaisesti.
Olisin iloinen, jos tämän kokouksen aloitteet ja uusi vihreä kirja ajatuksineen ja tavoitteineen johtaisivat siihen, että meillä on Maastricht II: n ja tulevaisuuden ulkopolitiikan suhteen yksi oma pilari tai yksi oma osa, jossa sanotaan: haluamme siviiliulkopolitiikan. Tosiasiassa meillä on tällä hetkellä sellainen tilanne, että kehitysapuvaroja joudutaan vähentämään. Meillä ei ole vaikutusmahdollisuutta AKT: n budjettiin. On aivan oikein, että Baldi viittasi tähän seikkaan.
Jäsenvaltioiden tulee ymmärtää - mikä on vanha vaatimuksemme - , että talous budjetoidaan. Luulen, että tuo kaikki tulee koota yhteen siviiliosuudeksi. Pelkästään se tuo myös maille yhden näkökulman. Kirjoitatte aivan oikein, että kaksi kolmasosaa köyhimmistä maista kuuluvat AKT-valtioihin, enkä tiedä mitään muuta kokousta, joka edistää yhdenvertaisuuden ja vuoropuhelun ajatuksia ja luo siten myös ulkopolitiikkaa. Se meidän tulisi säilyttää.
Meidän tulisi luoda vihreän kirjan mukaan uudenlainen yhteistyön muoto AKT-maiden kanssa. Mielestäni sitä voitaisiin laajentaa myös joihinkin muihin köyhempiin maihin, mikä kuuluu Euroopan unionin ulkopolitiikan siviilialueeseen.

Souchet
Arvoisa puhemies, Baldin mietintö kuvastaa täydellisesti AKT-EU-edustajakokouksen vuoden 1996 toiminnan aikana ilmenneitä toiveita ja pelkoja. Mietinnön hyvänä puolena on se, että se antaa selkeän osoituksen siitä, että parlamentissamme on noudatettu Lomén sopimuksen henkeä. Mietinnössä ei ehkä kuitenkaan riittävästi korosteta Euroopan unionin eri kauppa- ja kehityspolitiikkojen ristiriitaista luonnetta, mikä huolestuttaa syvästi kumppaneitamme.
Eikö komission harjoittama ulkoinen talouspolitiikka uhkaa kaupallista suosituimmuusjärjestelmää, joka muodostaa Lomén sopimuksen todellisen selkärangan? Miksi olemme sitoutuneet yhteisön kehityspolitiikan säilyttämiseen? Koska meistä on välttämätöntä, että Afrikan kehityksen edelleen tunnustetaan olevan ensiarvoisen tärkeä yhteinen etu Euroopan unionille. Meidän on tietysti lakkaamatta pyrittävä uudistamaan Lomén sopimusta ja sen yksityiskohtaisia sääntöjä antamalla etusija esimerkiksi kansalaisyhteisön tukemiselle tai hajautetulle yhteistyölle, mutta samalla säilyttäen Lomén sopimuksen luottamukseen ja ennakoitavuuteen perustuva henki.
Meidän on valvottava tarkasti myös kaikkia yrityksiä kiertää Lomén sopimus ja mitätöidä vähitellen sen sisältö. Tällaisia yrityksiä ovat jatkuvasti lisääntyvät myönnytykset AKT-maiden ulkopuolisille banaanien tuottajille; joidenkin elintarviketeollisuuden ryhmien harrastama kaakaon aseman kyseenalaistaminen Euroopassa; huumeita tuottaville alueille strategisista syistä myönnettyjen kauppaetuisuusjärjestelmien vääristävät vaikutukset. Nykyään tiedämme, että joidenkin näistä maista tulevien tuotteiden alkuperä on hyvin epäilyttävä, erityisesti kalatuotteiden. Meidän on tehtävä valintoja.
Haluammeko säilyttää bulimian vaivaaman ulkoisen kauppapolitiikan harjoittamalla järjestelmällistä ja ei-eriyttävää avautumista, joka lakaisee kaiken tieltään, vai haluammeko vahvistaa uudelleen yhdeksi unionin poliittisista perustavoitteista tahdon harjoittaa ensisijaista yhteistyötä erityisesti Afrikan kanssa, joka ilmenee sekä solidaarisuuteen pyrkimisenä että turvallisuustarpeena?
Äänestämme Baldin mietinnön puolesta, vaikka olemmekin eri mieltä Euroopan kehitysrahaston siirtämisestä yhteisön tasolle, koska mietinnössä selkeästi korostetaan yhteisön ja Afrikan välisen tulevan yhteistyön vahvaa perustaa, oikeutusta ja tarpeellisuutta.

Pinheiro
Arvoisa puhemies, sallinette, että ensiksi onnittelen parlamentin jäsen Baldia hänen mietintönsä korkeasta laadusta. Hänen mietintönsä ei rajoitu ainoastaan vuoden 1996 tasavertaisessa yhteiskokouksessa esitettyjen töiden kiinnostavaan ja tarkkaan kuvailuun sekä niiden arviointiin, vaan se herättää myös laajemman ajatuksen tämän kokouksen roolin vahvistamisesta ja sen toiminnan parantamisesta. Samoin se käsittelee Euroopan unionin ja Portugalin entisten siirtomaiden (AKT) välisten suhteiden syventämistä ja uudistamista, jossa tasavertainen kokous toimii tärkeimpänä moottorina.
Haluaisin kertoa, arvoisa puhemies ja hyvät parlamentin jäsenet, että entisten Portugalin siirtomaiden ja Euroopan unionin välinen tasavertainen yhteiskokous on saanut osakseen entistä enemmän kiinnostusta ja painoarvoa. Se johtuu suureksi osaksi sen saamasta sysäyksestä ja vakavuudesta, johon paikalla olevalla lordi Plumbilla on ollut osansa. Tämä on seurausta myös meille tasavertaisessa yhteiskokouksessa esitettyjen mietintöjen hyvästä laadusta. Esimerkiksi parlamentin jäsenet Baldi ja Maij-Weggen, jotka esittivät erittäin kiinnostavia mietintöjä maamiinoista ja liikenteestä entisissä Portugalin siirtomaissa. Nämä osoittautuivat komissiolle ja osallistuville maille erittäin tärkeiksi ja suuren vaikutuksen omaaviksi.
Juuri mietintöjen laatu sekä meidän ponnistuksemme tässä instituutiossa ovat ne seikat, jotka voivat parantaa entistä enemmän tasavertaista yhteiskokousta Euroopan unionin ja Portugalin entisten siirtomaiden välillä. Henkilökohtaisesti pidän osallistumisesta tähän edustustoon. Se on monille entisille Portugalin siirtomaille demokratian ja demokratian toiminnan tyyssija. Ja joskus yksi hyvä esimerkki on parempi kuin kymmenen kirjaa tai paljon retoriikkaa.
Puhemies, mielestäni parlamentin jäsen Baldin mietinnössä analysoidaan suurella kiinnostuksella tätä aihetta. Kaikki, mitä minä siihen lisäisin, olisi tyhjänpäiväistä. Haluaisin vain kiittää Euroopan parlamenttia kiinnostuksesta ja ponnistuksista, jotka ovat johtaneet tämän instituution toimintaan ja jotka ovat olleet ratkaisevia tämän aiemmin todetun jatkuvan tehostumisen kannalta.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Kehitysyhteistyöpolitiikka
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana McGowanin kehitys- ja yhteistyövaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0028/97) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan ja jäsenvaltioiden politiikkojen keskinäisestä täydentävyydestä (KOM(95)0160 - C4-0178/95).

McGowan
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä kollegoitani kehitys- ja yhteistyövaliokunnassa, koska tämä mietintö on paljolti heidän suuren työnsä tulosta.
Haluan kiittää myös erityisesti parlamentin puhemiestä, johon on kohdistunut jonkin verran painetta parlamentin yksiköiden taholta mietintöön sisältyvän päätöslauselmaesityksen tärkeän kohdan - 21 kohdan - osalta. Tässä kohdassa luetellaan joukko aloitteita, joita kehitysvaliokunta aikoo toteuttaa. Minua pyydettiin jättämään ne pois, mutta puhemies tuki minua, vaikka totesikin, että kehitysvaliokunta voisi toteuttaa nämä aloitteet tuomatta niitä parlamenttiin. Minusta tuntuu kuitenkin, että kehityspolitiikka, keskinäinen täydentävyys ja koko kehitysyhteistyön tulevaisuus on niin tärkeää, että se on tuotava parlamenttiin. Haluan kiittää uutta puhemiestä tästä.
Mietintö puhuu puolestaan, mutta se on tietenkin laadittu sitä taustaa vasten, että Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden välinen keskinäinen täydentävyys on nyt perustamissopimukseen kuuluva velvollisuus. Meillä on siitä vastuu, ja myös perustamissopimuksen valvojalla - komissiolla - on siitä erityinen vastuu, ja voin sanoa, että komissio on ollut erittäin auttavainen neuvoineen.
Unionin ja jäsenvaltioiden välisen keskinäisen täydentävyyden ja yhteensovittamisen puutteen ei pitäisi yllättää ketään meistä täällä, kun katsomme keskinäisen täydentävyyden ja yhteensovittamisen sekä, täytyy sanoa, johdonmukaisuuden puutetta Euroopan unionissa itsessään. Kehitysyhteistyöpolitiikka, kauppapolitiikka, ulkoasiat, ympäristö ja maatalous - jos uskallan nimetä nämä alat - kulkevat usein aivan eri suuntiin niin, että tosiasia on, että me unionissa emme ole kovin hyviä yhteensovittamaan, täydentämään ja olemaan johdonmukaisia.
Tämä antaa monille jäsenvaltioille tilaisuuden jatkaa tyhjiä puheita yhteensovittamisen tärkeydestä. Kaikki sanovat kannattavansa sitä periaatteessa, mutta totuus on, että yhteensovittaminen on vähäistä. Odotan, että Alankomaiden tulevalla puheenjohtajuuskaudella se otetaan vakavammin kuin menneisyydessä.
Pronk, tämänhetkinen puheenjohtaja, on yksi Euroopan unionin historian kykenevimpiä ja kokeneimpia kehitysyhteistyöministereitä. Minun on kuitenkin sanottava, etten ole vakuuttunut edes siitä, että Pronk on täysin sitoutunut yhteensovittamispolitiikan noudattamiseen Euroopan unionissa, ja toivon, että hänen kyvykkyytensä ja vaikutusvaltansa ansiosta voimme odottaa sekä hänen että ministerineuvoston käyttäytyvän paremmin.
Jäsenvaltiot käyttävät kehityspolitiikkaa usein muihin tarkoituksiin: ulkopoliittisena aseena, suppeiden kansallisten etujen aseena, aseteollisuuden aseena ja öljyteollisuuden tuen aseena. Tämä heijastaa yleisesti ottaen kehitysyhteistyön painotuksen laiminlyömistä. Maailman köyhimpien ihmisten joukko lisääntyy ja köyhtyy entisestään työttömyyden ja muiden ongelmien vuoksi. Me Euroopan unionissa sanomme usein, että meillä ei ole varaa omiin hyvinvointivaltioihimme ja sosiaaliturvajärjestelmiimme. Aivan samalla tavalla jotkin jäsenvaltiot sanovat, ettemme voi jatkaa vastuumme kantamista muuta maailmaa kohtaan. Rasismista käyty keskustelu tuo tämän päivänvaloon. Meillä ei kuitenkaan ole varaa kieltäytyä itsekkäistä syistä yhteistyöstä kaikkien maiden ihmisten, ja erityisesti kehitysmaiden ihmisten kanssa.
Meidän on aika käsitellä joitakin suuria kysymyksiä. Olemme ottaneet kehitysvaliokunnan kautta esille kysymyksen maamiinoista. Tiedämme, että kaikki pahoittelemme maamiinojen olemassaoloa, mutta tietysti niitä valmistetaan ja käytetään eri puolilla maailmaa.
Nyt on aika käsitellä koko aseteollisuutta ja asekauppaa, koska kuusi Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston pysyvistä jäsenistä, muun muassa Iso-Britannia ja Ranska, vastaavat 85 prosentista maailman asekaupasta.
On aika käsitellä monikansallisia yrityksiä. Arvostan täällä olevaa kollegaani Richard Howittia sen työn johdosta, jota hän tekee Kolumbiassa. Toivon, että komissio auttaisi meitä vielä voimakkaammin saamaan mukaan osan öljy-yhtiöistä. Kyse on todella Euroopan parlamentin itseapukäytännöstä, jota levitämme kehitysmaihin.
Tarvitsemme uuden maailmanjärjestyksen, joka perustuu tietoisuuteen keskinäisestä riippuvuudesta, mutta tämä edellyttää yleisön tukea ruohonjuuritasolla.
Minusta tuntuu, että jäsenvaltiomme aliarvioivat eräiden edustamiemme ihmisten - edustamiemme ihmisten köyhimpien ja nuorimpien jäsenten - tuntemaa huolta. Eräät heistä ovat täällä tänä iltana. Jos teemme enemmän omissa yhteisöissämme ja työskentelemme enemmän vaaleilla valittujen jäsenten kanssa jäsenvaltioissamme, voimme saada aikaan paljon yhdessä.

Howitt
Arvoisa puhemies, sallikaa minun aloittaa sanomalla selvästi, että tämäniltainen yhteiskeskustelu on yksi EU: n kehityspolitiikan suurista epäonnistumisista. Yhteensovittaminen ei yksinkertaisesti toimi. Perustamissopimuksen 130x artiklaa ei kunnioiteta. McGowan on mietinnössään ehdottoman oikeassa sanoessaan, että kaikki, mitä kuulemme yhteensovittamisesta, on kaunopuheisuutta ja että yhteensovittamista ei käytännössä toteuteta. Uskon, että meillä on tänä iltana tässä yhteiskeskustelussa tärkeä velvollisuus varmistaa, ettemme harrasta lisää kaunopuheisuutta ja että tunnistamme todelliset esteet ja todelliset syyt, joiden vuoksi yhteensovittamista ei vain tapahdu. Nyt käytettävissäni olevana aikana käsittelen niistä vain kolmea.
Ensiksikin meidän on keskityttävä siihen, kuinka paljon kehitysavun painopistealueita määritellään jäsenvaltioissa yhä historiallisten, kaupallisten ja poliittisten etujen mukaan. Vielä tämän vuosisadan loppuvuosina puhumme yhä sidotusta avusta. Jäsenvaltioille kyse ei ole siitä, kuinka apu voitaisiin parhaiten yhteensovittaa vaan lahjoittajien kilpailusta: kuinka pitkälle ne voivat ostaa vaikutusvaltaa olemalla tietyssä tilanteessa suurimpia lahjoittajia. Kun julkiseen rahoitukseen kohdistuu monissa maissamme tavallista suurempaa painetta, liian monet jäsenvaltioidemme hallitusten toimihenkilöt näkevät kysymyksen Euroopan unionin kehitysapubudjettien ja itse jäsenvaltioissa jakamiensa varojen välisenä kilpailukysymyksenä.
Toinen este koskee jäsenvaltioissa vallitsevaa pelkoa vallan luovuttamisesta Euroopan komissiolle. Näemme tämän Brysselissä toimivina absurdeina komitologiakomiteoina. Arvostelemme niitä usein kalleudesta, byrokraattisuudesta ja salailusta. Jos näillä komiteoilla on mitään syytä olla olemassa, se olisi varmasti kaksisuuntainen vuoropuhelu avun yhteensovittamisesta. Se ei kuitenkaan toimi. Se on yksisuuntaista vuoropuhelua. Komissio antaa tiedot, jäsenvaltiot eivät. Näemme tämän myös yksittäisissä lähetystöissä ja valtuuskunnissa, joissa voimme havaita epäluottamusta ja vihamielisyyttä suurlähetystöjen välillä ja Euroopan komission lähetystöjen välillä.
Lopuksi komission henkilökuntaan liittyvä este. PO VIII: ssa on vain kaksi henkilöä ja PO I B: ssä vain yksi henkilö vastaamassa toiminnan yhteensovittamisesta, ja voimme odottaa vähennystä yksittäisten maiden lähetystöjen henkilöstössä.
Ellemme ole valmiita käsittelemään näitä esteitä, yhteensovittamista ei tapahdu. Tarvittava keskittyminen avun laatuun ja vähiten kehittyneiden maiden itsensä osallistumiseen ei onnistu.
Kuulkaamme tänä iltana, minkälainen ehdotus pilottikokeilujen seurannasta aiotaan tehdä. Jäävätkö ne irrallisiksi kokeiluiksi vai saammeko todella nähdä niihin kohdistuvaa toimintaa?

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin onnitella kollega McGowania hänen erinomaisesta mietinnöstään. Haluan myös painottaa, että mietintö tulee todella hyvään aikaan, koska epävirallinen kehitysyhteistyötä käsittelevä neuvosto, joka kokoontuu 28. helmikuuta ja 1. maaliskuuta Amsterdamissa, tulee ottamaan tämän yhdeksi tärkeimmistä teemoistaan. On siis erittäin hyvä asia, että keskustelemme nyt tästä mietinnöstä ja olisi vielä parempi, jos hyvä ystäväni Jan Pronk olisi paikalla. Tämä on tällä viikolla jo toinen kerta, kun Hollannin ministeri puuttuu. En pidä siitä, että minun on kritisoitava Jan Pronkia, sillä tiedän, että hän on erinomainen kehitysyhteistyöministeri, ja olen ollut viisi vuotta hänen kollegansa Hollannin hallituksessa. Siinä on jo syytä kerrakseen olla arvostelematta häntä liikaa, mutta olisi ollut parempi, mikäli hän olisi ollut täällä, vaikka vain kuunnellakseen sitä, mitä McGowan sanoi. Toivon, että hän tutustuu kuitenkin siihen, mitä täällä tullaan tuomaan esille.
Arvoisa puhemies, huolimatta siitä, että kehitysyhteistyö on saanut aikaan paljon hyvää, meidän on todettava, että on myös valitettu paljon kehitysyhteistyön vaikutuksista. Joskus se johtuu kohdemaiden huonosta hallinnosta, joskus sodista ja luonnon katastrofeista, ulkoisista tekijöistä, mutta joskus se johtuu vain kehitysavun huonosta yhteensovittamisesta. Ja, arvoisa puhemies, mikäli näin on, meidän on puututtava siihen ja opittava siitä. Mainitsen kolme esimerkkiä kummallisesta yhteensovittamisesta, joihin olen törmännyt matkoillani. Sambia sai pitkälle 1980luvulle paljon kehitysapua, koska se oli niin sympaattinen maa. Jopa niin paljon, että yli puolet kansallisesta talousarviosta koostui avustusrahoista. Jokainen tietää, että tällainen on huonoa maan kehityksen kannalta. Se vaimentaa oman dynamiikan ja lopulta oma vastuu häviää, mutta silti tätä ei pystytty estämään yhdessä. Se on esimerkki huonosta yhteensovittamisesta. Mauritaniassa ja Senegalissa tutustuin hollantilaiseen maataloushankkeeseen, joka oli Mauritanian ja Senegalin rajalla ja joka piti luovuttaa paikallisen väestön haltuun. Tätä ei oikeastaan haluttu ja siksi pyydettiin, voisiko Tanska ottaa hankkeen vastuulleen. Tiettävästi Euroopan unionikaan ei pystynyt kutsumaan näitä kahta maata koolle ja huolehtimaan siitä, että näin ei tapahtuisi. Nepalissa törmäsin kahteen kansalaisjärjestöön, jotka valittivat, että ihmiset tarjoutuivat ottamaan osaa houkuttelevaan leprahankkeeseen, jopa niin runsain joukoin, että alueelliset hallitukset ryhtyivät vaatimaan lahjuksia. Tähän olemme myös itse syypäitä. Nämä olivat vain muutamia esimerkkejä huonosta yhteensovittamisesta.
Arvoisa puhemies, mitkä ovat suurimmat ongelmat? McGowan mainitsi jo tärkeimmän: unioni tuntee vuodesta 1994 yhtenäisen ulkopolitiikan käsitteen. Kehitysyhteistyöstä vastaava komission jäsen Pinheiro on vastuualueillaan vastuussa myös ulkopolitiikasta ja kaupasta sekä myös ihmisoikeuksista, ja tämä toimii hyvin. Mutta jäsenvaltioiden suhteen ei ole näin, niissä kaikki asiat hoidetaan erikseen. Ja kun katson eroja annettavan avun määrässä, eroja suuntautumisessa, eroja avun kohteiden suhteen, tulen samaan johtopäätökseen. On neljä maata, jotka noudattavat OESO: n 0, 7 prosentin normia. Muut alittavat sen reippaasti. Ja suuntautumisen suhteen pitää paikkansa se, mitä sosialistien kollega juuri sanoi, että jäsenvaltioiden välillä on olemassa suuria eroja. Jotkut näkevät kehitysavun sellaisena apuna, joka on nimenomaan tarkoitettu köyhille maille niiden auttamiseksi. Toiset näkevät sen ulkomaankaupan jatkona ja toiset taas ennen kaikkea mallina kaikkien valtasuhteiden säilyttämiseksi ennallaan. Ja me kaikki tiedämme, mitkä maat ovat tämän takana.
Arvoisa puhemies, sitten kolmas ongelma, joka liittyy yhteistyöhön monenkeskisten järjestöjen kuten Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin kanssa, tai yhteistyöhön kansalaisjärjestöjen kanssa, joiden suhteen noudatetaan hyvin erilaisia käytäntöjä. Jotkut maat työskentelevät hyvin paljon kansalaisjärjestöjen kanssa, toiset eivät juuri lainkaan. Jotkut työskentelevät paljon monenkeskisten järjestöjen kanssa, toiset eivät juuri lainkaan. Komissio on pyrkinyt sovittamaan tätä yhteen joissakin maissa. On ehkä järkevää, ettei komissio heti ole yrittänyt saada jäsenvaltioita noudattamaan yhdenmukaista käytäntöä. Ei, vaan on käynnistetty erilaisia pilotti-hankkeita Bangladeshissa, Norsunluurannikolla, Etiopiassa, Costa Ricassa ja Perussa ja on sanottu: yrittäkäämme tehdä yhteistyötä itse kohdemaassa. Pankaamme suurlähettiläämme keskustelemaan yhdessä ja hoitakaamme asiat yhteisesti. Se auttaa siihen asti, kunnes on todettava, että jäsenvaltioista tulevat viestit ovat aivan erilaisia kuin ne viestit, jotka on sen pöydän ympärillä sovitettava yhteen.
Arvoisa puhemies, on aika kokoontua jäsenvaltioiden kanssa pöydän ääreen ja katsoa, onko mahdollista päästä parempaan yhteensovittamiseen. Sitä tarvitaan kiireellisesti. Tärkeintä on se, että näin avusta voi tulla tehokkaampi, sillä Euroopan unioni on suurin kehitysavun antaja maailmassa. Monissa kehitysmaissa yli puolet rahoista tulee meiltä. Afrikassa se on jopa 65 prosenttia. Toivon sydämestäni, että ministeri Pronk, vaikkei hän olekaan läsnä, näkee mahdollisuuden saada joitakin läpimurtoja aikaan tällä alueella epävirallisen neuvoston kokouksessa ja toivon, että Pinheiro kertoo hänelle, mistä me täällä olemme keskustelleet. Mikäli se onnistuu, neuvosto on mielestäni saanut jotain myönteistä aikaan unionin ja jäsenvaltioiden, mutta ennen kaikkea kehitysmaiden kannalta.

Bertens
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, suuret kiitokset McGowanille tästä mietinnöstä; olen iloinen siitä, että edellinen puhuja, kollega ja ystäväni, sanoi jo sen, mitä halusin sanoa. Sillä olkoon oppositiota tai ei, kehitysyhteistyössä on kysymys jostain aivan muusta.
McGowanin mietintö osoitti monia kipeitä paikkoja. Jäsenvaltiot eivät osoita juurikaan valmiutta sovittaa kehitysyhteistyöpolitiikkaansa yhteen toisten jäsenvaltioiden ja unionin kanssa. Myös minä voin 27-vuotisen kehitysmaakokemukseni pohjalta huolehtia koko illan kestävästä ohjelmasta dioineen, joka käsittelee sitä suurta eroa, joka vallitsee unionin, silloin vielä yhteisön, kehitysyhteistyön ja eri jäsenvaltioiden bilateraalisten etujen välillä.
Jäsenvaltiot haluavat - olen jo sanonut sen - että niiden kehitysyhteistyöpolitiikka olisi tehokasta. Tehokkuuden korkein taso saavutetaan yhteensovittamisella - olette sanoneet tämän erinomaisesti mietinnössänne. Jäsenvaltiot eivät näytä olevan valmiita tähän. Tästä on pääteltävä, että ne haluavat uhrata avun laadun oman profiilinsa ylläpitämiselle, ne haluavat turvata niin sanotun suvereniteettinsa ja samaistaa ulkopolitiikan ulkomaisiin etuihin ja suhteisiin.
Minusta tämä on erittäin huolestuttavaa. Pienentynyt tehokkuus vähentää kehityksen mahdollisuutta näissä maissa ja vähentää yleistä hyväksyntää omissa maissamme, jonka seurauksena köyhät maat joutuvat tulevaisuudessa taas uhrin asemaan.
Toisen kerran: tähän on tultava loppu - olemme vaatineet sitä jo 30 vuotta. Unionin ulkoinen esiintyminen edellyttää sitä, että jäsenvaltiot ovat lojaaleja eurooppalaisen politiikan linjoille. Toivon, että ne eurooppalaiset politiikan linjat voidaan laatia täältä parlamentista käsin.
Unionilla on suuri tarve ulkopolitiikkansa yhdenmukaistamiseen, se käy selville siitä imagosta, joka meillä on Suurten Järvien alueella, kalastuspolitiikasta ja maatalouspolitiikasta, mutta myös esimerkiksi aseviennin valvonnasta. McGowan mainitsi siitä jotakin.
Toivon, että puheenjohtajavaltio Hollanti, joka on luvannut tehdä jotakin politiikan yhdenmukaistamisen suhteen, todellakin aikoo asettaa asian etusijalle. Kaipaan Maij-Weggenin tavoin ministeri Pronkin läsnäoloa tässä keskustelussa, jota käymme McGowanin erinomaisesta mietinnöstä.

Telkämper
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni McGowan esitti tärkeän ja oleellisen kehityspolitiikkaa koskevan selonteon, joka voisi antaa aihetta keskustelulle tulevaisuuden strategiasta ja näkökulmasta. Olen sitä mieltä, ettei meidän tule pitää mitään sunnuntaipuheita.
Aluksi haluan todeta kaksi asiaa: kehityspolitiikka on yhteiskunnassamme täysin out. Maij-Weggen sanoikin, että neljä maata saavuttaa itse määrittelemänsä tavoitteen eli 0, 7 % bruttokansantuotteesta. Yhteisön viimeisessä budjetissa pidimme vähentymistä todennäköisenä ja vähentymistä on tapahtunut myös muissa jäsenmaissa.
Toiseksi: eurooppalaista kehityspolitiikkaa ei ole olemassa. Meillä on 15 yksittäispolitiikkaa ja niiden lisäksi yhteisön politiikka. Tämä on todellinen tilanne. Siitä koordinoinnista, jota Maastrichtin sopimuksessa vaadittiin, ei ole ollut viime vuosina nähtävissä jälkeäkään. Ei myöskään Maastricht II: n yhteydessä. Maastricht II: n tulee koetella institutionaalisesti, 130 artikla sanoo niin. Mutta mitä me voimme todeta? Sellaista kohtaa ei ole olemassa edes esityslistassa. Komissaari Pinheiro, voitteko saada asian vielä esityslistalle? Hallituksillamme ei tunnu olevan mitään mielenkiintoa asian suhteen.
Kun katson budjettia: olemme todenneet viime vuosina, että ympäristö ja kehitys sekä naiset ja kehitys suuntautuivat kohti nollaa. Hallituksista riippumattomien järjestöjen tulisi saada enemmän. Me olemme valmiita ottamaan lisää henkilökuntaa komissioon, vaikka toisaalla säästetään taloudellisen tilanteen vuoksi. Muutamat suuret tulevat käyttämään suurimman osan rahoista.
Sitten meillä on vielä sisäinen rakenteellinen varastointi. Hallitukset ovat päättäneet megaohjelmasta asettamatta sitä varten varoja, ja nämä rahat otetaan kehityspolitiikasta. Ihmettelenkin, mikä tässä oikein on strategia?
Edustaja Maij-Weggen sanoo, että yhteisö on maailmanlaajuisesti suurin antaja; näissä maissa nettopääoman poistuma on usein suurempi kuin sisään tuleva pääoma, ja voimme todeta, että nälkä ja hätä kasvavat entisestään ja kuolonuhreja tulee entistä enemmän. Me tarvitsemme siviiliulkopolitiikkaa. Viimeinen vaatimukseni on Maastricht II: n yhteydessä institutionaalinen uudistus. Komissaari Pinheiro, me tarvitsemme vahvaa ministeriä, vahvaa komissaaria tähän siviiliulkopolitiikkaan sotilaallis- ja turvallisuusalueen ulkopolitiikan lisäksi, aivan kuten YUTP: n yhteydessä.

Hory
Arvoisa puhemies, radikaaliallianssiryhmä on samaa mieltä komission tiedonannossa käytettyjen ilmaisujen ja McGowanin mietinnön kanssa.
Meidän puolestamme asia on sovittu: kaikki mikä laatimisessa, päätöksenteossa, rahoituksessa, kenttätyössä ja arvioinnissa mahdollistaa unionin ja jäsenvaltioiden kehityspolitiikkojen täydentävyyden vahvistamisen on meistä myönteistä.
Onko sitä vastoin sallittua, kollegamme Bertensin ajatusta kehittäen, hyödyntää mietinnön käsittelyä unelmoimalla tilanteesta, jossa tätä ongelmaa ei enää olisi, koska jäsenvaltiot olisivat delegoineet toimivaltansa ja keinonsa harjoittaa kehitysyhteistyötä Euroopan unionille.
Minä edustan valtiota, Ranskaa, joka harjoittaa kahdenvälistä tukea enemmän kuin muut valtiot ehkä historiallisista syistä, mutta varmasti taloudellisten ja diplomaattisten vaikutusten seurauksena. Minulle on kerrottu, että tämän kahdenvälisen yhteistyön suojelu ja vahvistaminen olisi Ranskan etujen mukaista. Kysyn, kenen edusta on kysymys ja millä vuosisadalla elämme?
Kysyn sitä edelleen osallistuessani parlamentin käsittelyihin ja äänestyksiin. Havaitsen, että Ranska tuomittiin täällä, aivan äskettäin, tunti sitten, sen armeijan osallisuudesta rikollisuuden mutta myös poliittisen opposition tukahduttamisessa Tsadissa. Olen täällä kuullut, että Ranskaa syytetään valtion sisäisiin asioihin puuttumisesta, esimerkiksi kuten Keski-Afrikan tasavallassa. Täällä ymmärrän, että Ranskalla ja myös Belgialla on ollut merkittävä asema Ruandan ja Zairen kriisin puhkeamisessa ja syvenemisessä, ja voin myös havaita, että Ranskan ilman ehtoja diktatuureille antama kehitysapu ruokkii kaikkea petosta ja lahjontaa. Ja jokainen voi kanssani muistaa, että erityisiä kahdenvälisiä suhteita tekosyynä käyttäen Ranskan katsotaan usein olevan uuskolonialistisessa asemassa, eikä se kykene puolustautumaan tältä liian perustellulta moitteelta.
Mikä siis on Ranskan etujen mukaista? Olen vakuuttunut, että meidän etujemme mukaista on asettaa voimavaramme yhteisön kehityspolitiikan käyttöön, mikä kertaheitolla muuttaisi sen laajuutta ja tavoitteita. Tämä näyttäisi minusta olevan välttämättömän täydentävyyden jälkeen kansallisten yhteistyöpolitiikkojen kohtalo, ja uskon, että komissio ylpeänä tekisi ehdotuksen kansallisten kehityspolitiikkojen yhteisön tasolle siirtämisestä.
Lisään vielä lisäyksenä äskettäisiin rasismia koskeviin puheenvuoroihimme, että mikäli Ranskalla todella olisi yhteisestä historiasta ja kulttuurista johtuvia erityisiä syitä harjoittaa kahdenvälistä yhteistyötä Afrikan maiden kanssa, niin Ranska ottaisi paremmin vastaan niistä maista tulevat siirtolaiset.

Pinheiro
Puhemies, sallinette ensimmäiseksi, että vilpittömästi onnittelen parlamentin jäsen McGowania hänen erinomaisesta raportistaan, jonka hän laati elintärkeästä kysymyksestä, ei pelkästään yhteistyöpolitiikan täydentämiseen, vaan myös koordinointiin ja yhtenäisyyteen liittyvistä seikoista.
Komissio on suurilta osin samaa mieltä parlamentin jäsen McGowanin analyysin kanssa tilanteesta, jossa todetaan, että Euroopan unionin sopimuksen soveltamisessa ei ole tapahtunut todellista kehitystä tällä alueella. Onkin todettava, että vaikka neuvosto vuonna 1992 toimeenpani monia mietintöjä ja päätöslauselmia yhteisön ja sen jäsenmaiden avustuksen täydentämisestä, koordinoinnista ja yhtenäisyydestä, tähän asti saadut konkreettiset tulokset ovat epätyydyttäviä.
Komissio on myös samaa mieltä esittelijän tekemästä huomiosta, jossa todetaan, että yksi pääasiallisista syistä tämän edistyksen puutteeseen on joidenkin jäsenvaltioiden kiinnostuksen puute koordinoinnin vahvistamiseen. Ja kuitenkin molemminpuolisen yhteistyön logiikka on hyvin erilainen yhteisölliseen yhteistyöhön verrattuna. Olemme entistä enemmän suuntautuneet ohjelmiin strategisen kehityksen integroinnin mukaisesti yhdessä Maailmanpankin, Valuuttarahaston ja YK: n kanssa. Se tarkoittaa strategista logiikkaa, kun taas molemminpuolinen apu on yleensä aina suunnattu projekteihin eikä ohjelmiin tai sektoreille. Sen vuoksi täydentäminen, synergia ja koordinointi ovat sanoja, joiden pitäisi kiinnostaa molempia osapuolia. Parlamentin jäsenten yllä mainitsemien syiden vuoksi valitettavasti vielä vallitsee jonkinlaista lyhytnäköisyyttä hallitusten puolelta. Ne eivät käsitä, että synergia ja koordinointi auttavat maita parantamaan itse omaa toimintaansa.
Kun valmisteltiin Hollannin puheenjohtajuutta, ministeri Jan Pronk ja minä itse totesimme tämän teeman olevan yksi niistä merkittävimmistä, joissa pitäisi tapahtua edistystä eteen tulevista vaikeuksista huolimatta; siitä syntyi ajatus hyökätä ongelman kimppuun sellaisten konkreettisten tapausten avulla, joissa todettiin koordinoinnin, yhtenäisyyden tai täydentämisen puutetta. Seuraavassa kehitysministereiden epävirallisessa tapaamisessa tämän kuun lopulla pääteemanamme tulevat olemaan ne aiheet, jotka parlamentin jäsen McGowan osoittaa mietinnössään.
Haluaisin lopuksi sanoa, että on varmasti joitakin oikeutettuja syitä, miksi Euroopan kehitysrahasto ei ole yhteisön budjetissa. Se tulee olemaan. Minun pitää kuitenkin sanoa, että komissio ajattelee edelleen, että ne edut, jotka tästä saadaan, ovat suurempia kuin ne pienet haitat, joita voi tulla joillekin jäsenvaltioille Euroopan kehitysrahaston budjetoinnista. Oli kyse sitten poliittisista linjanvedoista, niiden arvioinnista tai soveltamisesta.
En voi näin ollen jättää vaatimatta ja painostamatta, jotta jollain tavalla saataisiin aikaan tämä muutos CIG: n piirissä. Olen varma siitä, että sinä päivänä, kun Euroopan parlamentilla pitäisi olla perustavaa laatua oleva rooli Euroopan kehitysrahaston budjetin keskustelussa, jotkut näistä poliittisten linjauksien koordinoinnin seikoista olisivat erityisasemassa - ei pelkästään joidenkin kiinnostuneimpien parlamentin jäsenten mietinnöissä, vaan myös koko parlamentissa.
Puhemies, sallinette, että lopetan sanomalla, että odotan tämän teeman olevan sellainen, joka palaa keskusteluun, koska ainoa tapa saada kaksi tanssijaa tangoon, on se, että toisen poliittinen painostus on jatkuvaa. Kiitän komission puolesta vielä kerran parlamentin kiinnostuksesta, työstä ja tuesta, jota olemme saaneet yrityksessämme koordinoida paremmin toimintaamme muiden jäsenvaltioiden suhteen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys suoritetaan huomenaamulla klo 9.00.

10 Avustus, kunnostus ja kehitys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Fassan kehitys- ja yhteistyövaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0021/97) komission tiedonannosta (KOM(96)0153 - C4-0265/96) neuvostolle ja Euroopan parlamentille avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen suhteista (AKK).

Fassa
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, arvoisat kollegat, perinteinen jako kehitysavun, kunnostuksen ja kehityksen välillä tulee yhä keinotekoisemmaksi, kun taas niiden yhteys saa yhä kasvavaa huomiota.
Tämä mietintö on omistettu näille kahdelle perustelulle sekä liittolaiseksi päätöslauselmaesitykselle, josta juuri tein yhteenvedon. Ensimmäinen osa keskittyy Euroopan unionin humanitaariseen kehitysapuun ja erityisesti sen rooliin ECHO: ssa. Emme voi salata sitä, että yhteisön humanitaarinen apu on viime vuosina kasvanut voimakkaasti. Syitä tähän on monia, joista minä mainitsen vain neljä: ensimmäinen on yhteensovittamisen tarve. Ensimmäinen yhteensovittamisen näkökanta on poliittis-organisatorinen. Kuten myös mietinnön alkuperäisessä tekstissä toivotaan - ja oman ryhmäni puolesta ehdotan huomiotarkistusta -, on tarpeen asettaa yksi ainoa komissaarin virka tämäntyyppiselle ongelmanasettelulle. Toinen yhteensovittamista koskeva näkökanta on niin sanottu toiminnallinen yhteensovittaminen, jolla tarkoitetaan kansalaisjärjestöjä ja komission delegaatioita. Tästä tiedämme, että sopimukset on standardisoitu, mikä on hyvin myönteistä, sillä se turvaa vakaat suhteet, jotka perustuvat selkeisiin ja tunnettuihin sääntöihin. Kuitenkin näin suuri allekirjoittajien määrä ja niin monet niiden keskinäiset erimielisyydet huomioon ottaen on huomioitava myös mahdolliset liittolaissopimukset. Näin saataisiin aikaa joustavampia sopimuksia kansalaisjärjestöjen kanssa.
Toinen näkökanta on kysymys näkyvyydestä, ja mietinnön osalta pohditaan näkyvyyden syvällistä merkitystä, erityisesti sitä, missä sitä vaaditaan, omissa maissammeko vai vastaanottajamaissa, lähellä muita avunantajia, ja mitä sillä halutaan saavuttaa.
Kolmas näkökanta on niin sanottu fund raising . Tämä mahdollistaa aloitteet varojen keräämiseksi suoraan kansalaisilta. Tällaisella aloitteella olisi tärkeä rooli näkyvyysstrategiassa, sillä se herättäisi kansan keskuudessa laajempaa tietoisuutta humanitaarisista ongelmista, aiheuttamatta vahinkoa kansalaisjärjestöille, jotka voivat tulla aktiivisesti mukaan tähän samaan keräykseen. Tässä mielessä esitämme tarkistusta.
Neljäs näkökanta on eurooppalaisen vapaaehtoispalvelun perustaminen humanitaarisen avun alalle. Esittelijä katsoo, että Euroopan unionissa jo tehdyt aloitteet eurooppalaisen siviilipalveluksen perustamisesta voidaan yhdistää kehitysalan työn tehostamiseksi.
Siirryn nyt mietinnön toiseen osaan, joka liittyy avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen välisiin yhteyksiin. Huhtikuussa 1996 komissio laati asiakirjan, joka on jaettu neljään osaan: ensimmäinen käsittelee tapaa, jolla tukitoimet voivat ottaa kehityksen tavoitteet ja vaatimukset paremmin huomioon. Tämän perusteella on mahdollista tuoda asiakirjasta esiin toiminnan maakohtaisten vaikutusten arvioinnin merkitys ennen toimenpiteiden aloittamista.
Toinen näkökanta koskee kunnostusta ja kriisien jälkeistä tukea, jonka osalta näyttää tärkeältä tarkastella komission suuressa arvossa pitämää tekstiä kuitenkin hieman toiselta kannalta ja ottaa siihen mukaan myös paikallinen siviiliyhteiskunta.
Kolmas näkökanta koskee kehitystoimia ja syntyvien tilanteiden riskiä. Komission suunnitelma, joka on perustana riskin ja haavoittuvuuden käsitteille, on hyvin huomionarvoinen, mutta ollakseen varma, että se ottaa huomioon kaikki merkittävät näkökohdat, sen on oltava tietoinen siitä, että tämä on ainoastaan mitalin toinen puoli. Antamalla samanarvoisen merkityksen kaikille ihmisten voimavaroille ja taidoille ja ottamalla näin mukaan kaikki ne, jotka haluavat auttaa, voidaan vain ja ainoastaan turvata aloitteiden todellinen onnistuminen.
Neljäs ja viimeinen näkökohta ovat ihmisen aiheuttamat äkilliset tapahtumat. Selkkausten ennaltaehkäisemisen olisi oltava olennainen osa tämän alan politiikkaa.
Kysymys, jota ei käsitellä komission asiakirjassa, on kysymys humanitaarisen avun poliittisista näkökohdista. Ei kuitenkaan voida olla näkemättä, että humanitaarisilla toimilla, myös kaikkein neutraaleimmilta vaikuttavilla, on todellakin toisinaan poliittisia seurauksia. Komission olisi arvioitava vaikutukset tapaus tapaukselta ja, mikäli mahdollista, yrittää taata se, että toimet hyödyttävät aloitteita, jotka koskettavat kaikkein laaja-alaisimmin valmistelutoimia selkkausten estämiseksi.

Dupuis
Arvoisa puhemies, herra komissaari, hyvät kollegat, haluan ensiksi onnitella esittelijää ja ystävääni Raimondo Fassaa erinomaisesta mietinnöstä ja haluan myös kiittää kollegoitani ulkoasianvaliokunnassa, jotka ovat myötämielisesti ottaneet vastaan saman valiokunnan kaikki ehdotukset.
Nämä ehdotukset koskevat lähinnä kahta näkökohtaa: ensiksi ennaltaehkäisyn vahvistamista erityisesti kansainvälistä sotarikostuomioistuinta tukemalla ja toiseksi unionin kykyä arvioida ja havaita konfliktitilanteita.
Unionin väliintulokyvyn osalta, mielestäni tämä on tärkeä kohta, mietinnössä suositellaan erityisesti YUTP: n uudistamista ja diplomaattisten keinojen ja sotilaiden sekä siviilien väliintulon jatkamisen mahdollisuutta. Tämän logiikan mukaan, ja tässä asiassa vetoan komissaari Pinheiroon, mietinnössä pyydetään komissiota tutkimaan mahdollisuutta perustaa sotilaista ja siviileistä koostuvat yhteisön joukot, jotka kykenisivät rauhan turvaamiseen ja palauttamiseen.
Aikana, jolloin teemme myönnytyksiä NATO: n eteläisen komennon antamisessa eurooppalaiselle, jolloin keskustelut eurooppalaisen pilarin perustamisesta NATO: on käyvät yhä vaikeammaksi, jolloin Länsi-Euroopan unionin ja Euroopan unionin toimielinten yhdentymisestä käytävä keskustelu käy yhä työläämmäksi, jolloin katastrofaalinen Turkin operaatio on yhä muistissa, jolloin unioni ei ole neljään kuukauteen pystynyt päättämään väliintulosta Suurten Järvien alueella, ja jolloin Euroopan unionin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan pylvään uudistamisesta ei ole yhtään konkreettista ehdotusta, ei ole epärealistista ajatella, että unioni osoittaisi pientä luomiskykyä ja varustaisi Euroopan valmiusjoukot unionin rauhanturvaamista ja -palauttamista koskevia toimenpiteitä varten. Nämä joukot koostuisivat sotilaista ja siviileistä, jotka olisivat koulutettu erityisesti tämän tyyppisiä tilanteita silmälläpitäen ja näihin kuuluisi sotilaita ja lääkäreitä, mittatilaushenkilöstöä perustamaan ja johtamaan pakolaisleirejä. Kyse olisi siis sotilasjoukosta, joka ei olisi kansallisten osastojen kokonaisuus vaan joka koostuisi yhteisön sotilaista yhteisön lipun alla.
Tämä ehdotus, joka on taloudellisesti Euroopan unionin toteutettavissa, pitää toteuttaa nopeasti. Riittää, että käymme heti työhön ja teemme välittömästi tarpeelliset tutkimukset ja, mikäli poliittista tahtoa riittää, voimme päättää asiasta perustamissopimusten uudistamisen yhteydessä ensi kesäkuussa Amsterdamissa.

Torres Couto
Puhemies ja komissaari, haluan omissa ja sosialistiryhmän nimissä onnitella parlamentin jäsen Fassaa hänen mietinnöstään. Sen lukemisesta käy selväksi, että perinteinen jako hätätapausavustus-, kunnostus- ja kehittämisoperaatioiden välillä on muuttumassa entistä enemmän keinotekoiseksi. Näin ollen on tarvetta vahvistaa näiden kolmen välistä yhteyttä.
Todetaan, että yhteisön humanitaarinen avustus on lisääntynyt merkittävästi vuosina 1990-1995, valitettavasti viime vuosien kasvavan kriisilukumäärän vuoksi. Meidän pitää kuitenkin ottaa huomioon se väsymys, jota avustavat alkavat potea, sekä monien jäsenvaltioiden taloudelliset ongelmat. Korkean tason humanitaarisen avun ylläpitäminen mainittujen seikkojen valossa voi tulevina vuosina vaarantaa edistyksen. Tämän seikan pitäisi huolestuttaa meitä suuresti.
Jäsenvaltioiden ja komission tarkka koordinointi on tarpeen yhteisön humanitaarisen avun tehokkuuden takaamiseksi. Kuten mietinnön laatija tähdentää, on myös välttämätöntä vaatia maailmanlaajuisen strategian määrittelyä, joka olisi yhtenäinen avunannon kohteiden suhteen. Tämän koordinoinnin pitää integroida ulkopuoliset maat, erikoistuneet kansainväliset järjestöt ja toimistot, kuten myös kansalaisjärjestöt.
Puhemies ja komissaari, useiden avustusohjelmien lakkautuessa tai supistuessa on tärkeää, että komissio luo viimeinkin ja lopullisesti rahoitukselliset lähtökohdat mahdollistaen konfliktien ennaltaehkäisyn priorisoinnin. On tärkeää innostaa eurooppalaisten yleistä mielipidettä kehitysavun merkityksen suhteen osoittamalla syy-seuraus -suhde köyhyyden ja humanitaaristen kriisien välillä.
Yhteisön tasolla eurooppalaisen vapaaehtoistyön panos ei tule olemaan vähemmän merkittävä tulevaisuuden kehitysavun ja humanitaarisen avun yhteisöllisessä toiminnassa. Esittelijän mukaan on myös kiinnitettävä kasvavassa määrin huomiota lyhyen, keskipitkän ja pitkän tähtäimen avustusten väliseen yhteyteen tavalla, joka on järkevä.
Emme voi unohtaa, vaikka neuvosto unohtaakin, että ei ole parempaa tapaa vähentää inhimillistä kärsimystä pitkällä tähtäimellä kuin konfliktien ennaltaehkäisy. Tässä emme voi unohtaa aloittaa ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä, kuten diplomaattisia, taloudellisia, sovittelevia ja muita vastaavia niin pian kuin maan olosuhteet sen sallivat.
Esittelijän, parlamentin jäsen Fassan, ehdottamat toimenpiteet samoin kuin niiden päämäärät saavat minun tukeni. Odotan vilpittömästi, että ne saavat saman vastaanoton komissaarilta ja komissiolta.

Robles Piquer
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, meillä on tänä iltapäivänä kolmannen kerran ilo käsitellä loistavaa mietintöä, tätä ja aikaisempia. Tämä Fassan laatima mietintö lisäksi tukeutuu kahteen hyvään lausuntoon, joista toisen on laatinut Smith taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnassa ja toisen Dupuis ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnassa.
Luulen, että kaikki tämä todellakin - kuten hollantilaiset kollegamme sanoivat - olisi antanut hyvän syyn ministeri Pronkin läsnäololle, joka epäilemättä on hyvin pätevä mies, mutta joka luultavasti olisi oppinut jotain siitä, mitä me Euroopan parlamentin jäsenet ajattelemme henkilöistä, joita nämä ongelmat eivät kiinnosta.
Tämän viimeisen mietinnön lähtökohta, kuten esittelijä meille muistuttikin, on komission - ilokseni voin sanoa - erittäin hyvä asiakirja avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen yhdistämisestä, jossa kunnostusta pidetään keskeisenä avustuksilla tavoitellun todellisen kehityksen saavuttamiseksi. Minun pitää toistaa se, mitä esittelijä aivan oikein sanoi, että jako on yhä keinotekoisempi, vaikka toisaalta tiedämme, että komission rakennetta ylläpidetään syistä, joita ei ole helppo ratkaista, tarkoitan jakoa pääosastoihin I, VIII ja ECHO: iin, jotka kuuluvat kolmen eri komission jäsenen vastuualueisiin.
Meidän ei kuitenkaan pidä olla pessimistisiä byrokraattisen syiden vuoksi. Euroopan unioni on lisännyt merkittävästi apuaan. Vuosina 1992-1995 - pääasiassa 1994 - vuonna - sen voidaan sanoa kaksinkertaisuneen. Tämä on tapahtunut huolimatta siitä, että samaan aikaan on ollut välttämätöntä antaa yhä enemmän hätäapua, koska eurooppalaiset ovat olleet OECD-rahastojen pääasiallisia tukijoita. Hätäapuhan on lisääntynyt 500 miljoonasta dollarista vuonna 1988 3 500 miljoonaan dollariin vuonna 1993. Hätätilat ovat seurausta esimerkiksi pakolaisten tulvista, joista suurin osa - kuten mietintö aivan oikein mainitsee - on naisia. On hyvä, että mietinnön kolme kohtaa - kohdat 15, 16 ja 17 on omistettu naisten ja lasten ongelmille. Meille muistutetaan myös, että on parempi ehkäistä kuin parantaa, ja on totta, että tämän parlamentin ulkoasianvaliokunta on saanut useimmin kuin kerran täysistunnon tuen sille, että neuvosto tutkisi vakavasti mahdollisuutta laatia selvitys konfliktien ennaltaehkäisystä. Olemme aina myöhässä, mutta joskus olisimme voineet olla ajoissa.
Mietinnön ja neuvoston ensimmäisen selvityksen sisältämä ajatus vapaaehtoisuuspalvelun suosimisesta on samoin hyvä. Haluan muistuttaa, että vapaaehtoisia on ollut paljon kautta aikojen. Tarkoitan ennen kaikkea kristillistä lähetystyötä, joka ei ainoastaan ole vaikuttanut henkiseen kehitykseen, vaan lähetystyöntekijät ovat usein myötävaikuttaneet kansojen tuskia lieventäen sekä usein myös uhranneet oman henkensä. Toisenlaisen elämäntavan omaavien, maallisin perustein toimivien vapaaehtoisten työ on myös ihailtavaa.
On selvää, että tähän tarvitaan yhä paljon jäsenvaltioiden tukea, kuten siihen, että avustus ja kehitys yhdistetään niillä periaatteilla, joita aikaisempi Baldin mietintö sekä McGowanin oivallinen mietintö suosittelevat. Luulen, että asian takana on sosiaalista painetta, ja on hyvä, että sitä on. Todella auttamishaluisten eurooppalaisten kansojen sosiaalista painetta.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, me kaikki puhumme merkittävän johtajan, Deng Xiaopingin kuolemasta, olkoon meidän mielipiteemme hänen ajatuksistaan mikä tahansa. Haluan päättää sanomalla, että tämä johtaja, suurelta osalta, nosti maailman väkirikkaimman valtion alikehittyneisyyden tilasta, ilmaisten meille että "ei ole väliä sillä, onko kissa valkoinen vai musta, pääasia on, että se saalistaa hiiriä" . Toivomme, että myös me, kaikki yhdessä, osoitamme mitä me voimme opettaa, että toiset eivät ainostaan saalista hiiriä, vaan jokapäiväistä leipää.

Pettinari
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, olen sitä mieltä, että humanitaarisen avun roolin vahvistaminen ei saa aiheuttaa vahinkoa pitkän tähtäimen kehitystoimille. Tällä hetkellä osallistumme humanitaarisen avun yhteistyöhön huomattavalla rahoituksella sekä jäsenvaltioissa että Euroopan unionissa.
Suoraan sanoen tämä näyttää minusta näköalalta, jota ei voida hyväksyä ja joka tarkoittaa rikkaan maailman osalta huomattavaa poliittisen vastuun menettämistä, jota on vastustettava. Humanitaarinen apu on todellakin houkuttelevampaa tai ainakin näyttää houkuttelevammalta suuren yleisön silmissä, se on puoleensavetävämpää, saa liikkeelle enemmän ihmisiä, saa enemmän tilaa lehdissä ja joukkotiedotusvälineissä. Sitä vastoin eurooppalaista julkista mielipidettä olisi mielestäni vastuullistettava ja saatava se vakuuttuneeksi siitä, että ainoa tie kansainvälisen vakauden ja köyhien maiden kasvun edistämiseen on kehitysyhteistyö ja sen rahallinen tukeminen, mikä tarkoittaa ennen kaikkea maailman pohjois-eteläsuhteille tunnusomaisen taloudellisen ja poliittisen demokratiavajeen täyttämistä.
Tästä syystä puollan Fassan mietintöä, jossa on useita hyviä ehdotuksia yhteensovittamisen tehostamiseksi humanitaarisen avun sekä kehitykseen, uudelleenrakentamiseen ja taloudelliseen elvyttämiseen ohjattavan avun välillä. Siinä tuetaan voimakkaasti yhteisvastuullisten kansalaisjärjestöjen toimintaa, jotka usein ovat ensimmäisiä toimijoita kriisialueilla.
Pidän myös hyvin myönteisenä ECHO: sta saatuja kokemuksia, sillä sen toimintaperiaate osoittaa, että asetetut tavoitteet voidaan saavuttaa ainoastaan eurooppalaisten humanitaaristen toimien todellisen ja tehokkaan yhteensovittamisen avulla. Uskon, että ECHO on tietyssä mielessä eurooppalaisen kehitysyhteistyön lippulaiva köyhissä maissa ja että sille on turvattava sen ansaitsemat varat poistamalla nykyisen talousarviovarauksia koskevan epävarmuuden, jota ei saisi olla humanitaarisen avun alalla, ja suuntaamalla varoja sellaiseen toimintaan, jolla todella yritetään auttaa suurissa vaikeuksissa olevia.
Neuvostolle ja jäsenvaltioille on mielestäni kuitenkin esitettävä ankara varoitus niiden harjoittamasta sabotaasista komission urheasti esittämän eurooppalaisten kehitysyhteistyöpoliitikkojen yhdenmukaistamisen alalla. Olemme parhaillaan kansallistamassa uudelleen eurooppalaisia kehitysyhteistyöpoliitikkoja eli palaamme ajassa taaksepäin. Kaikessa tässä on kyse jäsenvaltioiden hallitusten tekemästä harkitusta poliittisesta valinnasta uuskolonialistisen politiikan nimissä, jota ei enää saisi edes olla olemassakaan ja jonka naurettavana seurauksena jäsenvaltiot alkavat jopa kilpailla keskenään köyhien maiden kehitysyhteistyömarkkinoilla mitätöiden näin kaikki aikaansaadut ponnistelut.
Edellä mainittujen asioiden toteuttaminen edellyttää poliittista tahtoa myös tältä parlamentilta, ja minä toivon, että kannattamani Fassan mietintö hyväksytään pienenä eteenpäin vievänä askeleena tähän suuntaan.

Sandbæk
Arvoisa rouva puhemies, meidän on korkea aika alkaa käyttää sitä valtavaa tietämystä ja kokemusta, joka jo on olemassa, sen sijaan, että koko ajan rakennamme uusia instansseja uusine ihmisineen, jotka alkavat jälleen aakkosten alusta. Tarkoitan muun muassa ajatusta vapaaehtoisesta eurooppalaisesta kehitystyöpalvelusta. Kansalaisjärjestöillä on pitkä kokemus siitä, että epäpätevän työvoiman lähettämistä kehitysmaihin on vältettävä. Sen sijaan on otettava mukaan paikalliset yhteisöt. Ei voi olla järkevää, että kehitysmaihin lähetetään nuoria, epäpäteviä eurooppalaisia Euroopan työttömyyden helpottamiseksi - ja vieläpä katastrofitilanteissa.
Kansalaisjärjestöillä on samoin kokemuksia maakohtaisista vaikutusanalyyseista paikallisen tuntemuksensa kautta ja paikallisten kansalaisjärjestöjen yhteistyönsä välityksellä. Miksei siis kansalaisjärjestöjä ja ECHO: a pyydetä ryhtymään tiiviiseen yhteistyöhön näiden maakohtaisten vaikutusanalyysien laatimiseksi? Muistan muun muassa, että Oxfam kokonaisen vuoden ennen Ruandan katastrofia kerta toisensa jälkeen huomautti, mitä on tapahtumassa. Asiaan olisi puututtava, Oxfam sanoi, mutta kukaan ei kuunnellut häntä. En myöskään käsitä, että ECHO: n ja komission on tarpeen mainostaa itseään, kaiken kukkuraksi huonoin mainoksin, ja haluaisinkin tietää, miten paljon EU: n tai ECHO: n varoja on käytetty mainoksiin.
Minun on torjuttava kappale yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan uudistamisesta, ja sitä paitsi minusta vaikuttaa siltä, että 11 ja 12 kohdissa on jotakin mätää. Mutta minua ilahduttaa, että naisen roolia ja aktiivista osallistumista koskevat tarkistukset on otettu mukaan mietintöön. Valitettavasti minulla ei ole aikaa kehua edustaja Fassaa puolessatoista minuutissa kaikesta, mistä häntä pitäisi kehua.

Amadeo
Arvoisa puhemies, hyvä esittelijä, hätäaputoimien, kunnostusvaiheen ja kehitysprosessin välisten yhteyksien uudelleen hahmottelu eurooppalaisten toimien tehostamiseksi on keskustelumme aiheena olevan tiedonannon mukaista.
Meidän mukaamme tällaiset yhteydet hädän, kunnostuksen ja kehityksen välillä on välttämättä hoidettava strategisen ohjelmoinnin kautta, joka mukailee niiden etujen mukaisesti kehityslogiikan poliittisia, taloudellisia ja teknisiä näkökohtia, ja on suosittava yhdenmukaistamista Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden tukitoimien ja YK: n välillä.
Yhteisen talous- ja sosiaalipolitiikan vahvistaminen näkyy toimivaltaisten osastojen kokoamisena yhden ainoan auktoriteetin alle, mikä edesauttaa toimien yhteensovittamista ja oikea-aikaisuutta ja näyttää todellakin askeleelta sanoista tekoihin.
Kun olemme nykyisin mukana kriiseissä, jotka voimme ilman muuta määritellä kroonisiksi ja vakaviksi sen perusteella, että ne pitenevät ajan myötä, ne voidaan ottaa mukaan tukitoimien erinomaiseen ohjelmointiin niin, että alun perin hätäavuksi tarkoitettu apu voidaan muuttaa yksityiskohtaisemmaksi kohdeavuksi.
Olemme sitä mieltä, että toimeenpanevan toimielimen toimien on otettava huomioon kaikkein heikommassa osassa olevien kansanosien, kuten naisten, vanhusten ja lasten vaatimukset, ja niiden soveltamisen on edistettävä paikallisia markkinoita antamalla etusija paikallisen hankinnan vahvistamiselle.
Olemme siis sellaisen eurooppalaisen järjestön perustamisen kannalla, joka kokoaa yhteen siviili- ja sotilasyksiköt, jotka toimivat yhteistyössä WEU: n kanssa edistääkseen kriisien ratkaisua ja rauhan palauttamista. Olemme lisäksi vakuuttuneita pysyvän kansainvälisen tuomioistuimen perustamisen tarpeellisuudesta rikosten ehkäisemiseksi ja syyllisten rankaisemiseksi, aseiden viennin tiukemman valvonnan hyödyllisyydestä sekä luonnonmullistuksia ja aseellisia selkkauksia ehkäisevän politiikan käyttöönoton kiireellisyydestä.

Smith
Arvoisa rouva puhemies, saanko aloittaa ilmaisemalla kannatukseni tämän erinomaisen mietinnön yleiselle voimalle ja esittelijän valitsemalle lähestymistavalle. Haluan puheenvuorossani vain korostaa taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan lausunnon pääkohtia. Ennen kaikkea toteamme, että komissio tekee arvokkaan ja tärkeän jaon eri katastrofityyppeihin - aitoihin luonnonkatastrofeihin, joilla saattaa kuitenkin olla rakenteellisia tai luonteeltaan endeemisiä syitä rajallisiin luonnonkatastrofeihin (tulviin, maanjäristyksiin jne.), ja ihmisen aiheuttamiin hätätiloihin, joihin liittyy väkivaltaisia konflikteja. Jälkimmäisessä tapauksessa kehityksen institutionaalinen ja hallinnollinen kehys on usein romahtanut, kun taas edellisissä tapauksissa perustavanlaatuiset institutionaaliset ja hallinnolliset rakenteet säilyvät suurimmaksi osaksi, vaikka niiden toiminta saattaa häiriintyä tai keskeytyä väliaikaisesti hätätilanteen vuoksi. Tämä on ilmeisesti erittäin monimutkainen tilanne, mutta kuitenkin sellainen, joka edellyttää joustavaa reagointia. Sitten on tietenkin edellisen puhujan mainitsema tarve tukea ja kannustaa paikallisia markkinoita kaupan rakenteina, ja tämä on kunnostusavun tärkeimpiä elementtejä. Monissa tapauksissa se voi olla kunnostuksen varsinainen perusta.
Haluan korostaa avustus-, kunnostus- ja kehitysohjelmien suunnitteluun osallistuvien merkitystä heidän tehdessään päätöksiä paikallisten markkinoiden toiminnan tai uudelleenperustamisen tai kansallisen tai alueellisen kaupan rakenteiden edistämiseen tarkoitetuista tukitoimista.
Mikään tästä asiasta käytävä keskustelu ei ole täydellinen, jollei siinä viitata asekaupan rooliin. Puhuessamme huomattavista humanitaarisista katastrofeista asekauppa mainitaan varsin usein, ja me taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnassa uskomme olevan olennaista, että Euroopan unioni alkaa laatia käyttäytymissääntöä asekaupalle sellaisten maiden alueille, joilla on olemassa ilmeisiä jännitteitä ja joilla konflikti on joko välitön tai aluillaan.
Lopuksi asiakirjan ja Euroopan unionin käytäntöjen välisen yhteyden osalta komission lähestymistapa avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen välisiin yhteyksiin vaikuttaa jokseenkin teoreettiselta ja se perustuu joukolle perusoletuksia Euroopan unionin kyvystä toteuttaa tätä jokseenkin kunnianhimoista lähestymistapaa. Olen käynyt monia hyviä keskusteluja komissiossa asiaa hoitavien henkilöiden ja tämän asiakirjan laatijoiden kanssa, ja olen kertonut heille, että olen hyvin iloinen nähdessäni neuvoston täällä ja että mielestäni asiakirja on erinomainen ja vastaa pitkälti Euroopan parlamentin vuosien varrella tekemiä ehdotuksia. Olen kuitenkin pääasiassa huolestunut siitä, tullaanko tätä asiakirjaa seuraamaan tehokkaasti Euroopan unionin päivittäisessä avustuksen, kunnostuksen ja kehitysavun toteuttamisessa. Ehkä olisi kiinnitettävä enemmän huomiota siihen, kuinka asiat toimivat tällä hetkellä, ennen kuin siirrytään tulevaisuutta koskeviin ehdotuksiin.

Günther
Arvoisa puhemies, komissaari, hyvät kollegat, ensinnäkin haluaisin kiittää sydämellisesti esittelijä Fassaa siitä työstä, jonka hän on täällä tehnyt. Haluaisin vielä käsitellä lyhyesti muutamaa seikkaa. Olin mielissäni erityisesti raportista, jossa käsiteltiin humanitaaristen toimien sotilaallista suojelua. Se on ongelma, johon me törmäämme yhä uudelleen ja joka on korostunut erityisesti viime aikoina, kun humanitaariset avustusjoukot ovat joutuneet väkivaltaisuuksien uhreiksi. Lisäksi uskon, että voimme täten toteuttaa pienen osan unionin yhteistä ulkopolitiikkaa, ja sen vuoksi kiitän myös ulkopoliittisen valiokunnan kannanotosta rauhanjoukkojen suhteen.
Olen samaa mieltä edellisen puhujan kanssa aseiden viennin ongelmallisuudesta. Mutta vaikka me Euroopan maiden kesken olemmekin toimineet hyvin tinkimättömästi, mitä tulee asetoimituksiin konfliktialueille, on yhä edelleen olemassa rikollisia aineksia, jotka löytävät tavat ja keinot aseiden hankintaan ja niiden toimittamiseen kriisialueille. Yksinomaan hienojen neuvotteluiden avulla ei vielä saavuteta kaikkea.
Vielä yksi katastrofiapuun ja kestävään kehitykseen liittyvä asia on se, että katastrofiavun suhteen emme nähdäkseni voi ottaa ihmisoikeusrikkomuksia kovinkaan paljon huomioon, vaan etusijalla ovat katastrofien uhrit. Mutta jatkuvan ja kestävän avustustyön - kehitysavun - yhteydessä meidän täytyy ottaa huomioon myös ihmisoikeuskysymys, ja valitettavasti minun täytyy olla yhdessä asiassa eri mieltä kuin Robles Piquer. Edes tietty elintaso tai paremmat elinolosuhteet jossakin maassa eivät oikeuta polkemaan ihmisoikeuksia, enkä voi löytää mitään kunnioittamisen aihetta sellaisesta valtiomiehestä, joka on niin tehnyt, olkoonkin, ettei kuolleista saa puhua pahaa.

Pinheiro
Arvoisa puhemies, komissio haluaa onnitella esittelijä Fassaa hänen mietinnöstään ja suhtautuu yleisesti hyvin myönteisesti sen johtopäätöksiin ja suosituksiin. Mietintö on hyvin myönteinen askel sen lähestymistavan vakiinnuttamisessa, jolle on koko sen kehityksen ajan ollut tunnusomaista monien osapuolien jatkuva kuuleminen.
Komissio haluaa rajata joukon esittelijän korostamia kohtia erityiskommentteja varten, antaa jäsenille ajan tasalla olevaa tietoa tavasta, jolla avustusta, kunnostusta ja kehitystä koskevaa lähestymistapaa sovelletaan ja kommentoida joitakin tärkeitä humanitaarista apua ja ECHO: a koskevia kysymyksiä.
Olen vakuuttunut siitä, että tukiponnistelujen tehokkuutta ja toimivuutta voidaan parantaa ainoastaan ymmärtämällä paremmin avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen eri vaiheiden välisten yhteyksien voimistamista. Toinen yhtä tärkeä ja esittelijä Fassan mietinnössä korostunut seikka on yhteisön ja jäsenvaltioiden toimien yhteensovittamisen tarve. Tätäkin tärkeämpää on varmistaa, että komission ja muiden suurten kansainvälisten organisaatioiden ja laitosten välillä yhteensovittaminen toimii. Vain silloin voimme varmistaa yhtenäisyyden ja parantaa tehokkuutta. Toinen tärkeä seikka on tarve kohdentaa apu paremmin sitä tarvitseville ihmisille. Tämä voi olla hyvin vaikeaa toteuttaa erityisesti humanitaarisissa kriiseissä, joihin liittyy suuria pakolaisvirtoja ja turvattomuutta, mutta on kuitenkin olennaista käyttää varoja parhaalla mahdollisella tavalla ja säilyttää julkinen tuki ihmishenkiä pelastavan avun toimittamiseksi pitkällä aikavälillä.
Lisäksi on ollut toimitettava paljon humanitaarista apua konfliktivyöhykkeille, joiden siviiliväestöön konflikti on vaikuttanut suuresti tai joissa väestö on ollut jopa väkivallan välitön kohde. Tällaisessa tilanteessa humanitaarinen yhteisö kohtaa monia perustavanlaatuisia ja samalla äärimmäisen vaikeita avun tasapuolisuutta ja puolueettomuutta koskevia kysymyksiä. Esitetään aivan oikein kysymyksiä siitä, kuinka voidaan välttää sotaa käyvien ryhmien harjoittama manipulaatio ja ryöstely, kuinka on suhtauduttava ihmisoikeuksien loukkauksiin, kuinka avustustyöntekijöitä suojellaan ja niin edelleen. Monet näistä oikeutetuista huolenaiheista ovat käsiteltävänämme olevassa mietinnössä esitettyjen kysymysten taustalla. Komissio tunnustaa selvästi vakavat vaikeudet, jotka liittyvät humanitaarisen avun toimittamiseen tällaisissa tilanteissa. Tietoisuus kriisiin sisältyvistä riskeistä ja poliittisten ja taloudellisten kriisitilanteiden jatkuva analysointi ovat tärkeä osa tätä työtä. On kuitenkin välttämätöntä ymmärtää, että kohdattavat ongelmat vaihtelevat huomattavasti kriisitilanteesta toiseen. Komissio pyrkii voimakkaasti yhteensovittamaan työtä vapaaehtoisjärjestöjen, Punaisen Ristin ja Yhdistyneiden kansakuntien kaltaisten yhteistyökumppaneiden kanssa mukauttaakseen toimintansa kunkin tilanteen mukaan.
Mietinnössä otetaan esiin konfliktin välttäminen, ja komissio suhtautuu siihen tietysti myönteisesti. Ennaltaehkäisyn tärkeyttä ei voida yliarvioida: konfliktin ehkäisy ja rakenteellisen vakauden edistäminen ovat keskeisiä seikkoja avustus-, kunnostus- ja kehityslähestymistavan yhdistämiseen. Kuten tiedätte, komissio on valmistanut aiheesta tiedonannon, jota käsitellään parhaillaan neuvostossa.
Komissiota ilahduttaa myös nähdä, että esittelijä kiinnittää erityistä huomiota sukupuoleen ja että tätä kysymystä korostetaan myös ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan lausunnossa. Sukupuolinäkökohta oli voimakkaasti esillä myös avustuksen, kunnostamisen ja kehityksen yhdistämisestä annetussa tiedonannossa ja ECHO: n työssä vuonna 1996, se tulee olemaan esillä edelleen ja olemaan olennainen osa työtä, jolla humanitaarisesta avustamme tehdään oikeudenmukaista ja tehokasta. Naiset ja miehet haavoittuvat kriiseissä eri tavalla, ja he sopeutuvat usein kriiseihin eri tavalla. Miehillä on tavallisesti useampia vaihtoehtoja kuin naisilla, koska heillä on yleensä paremmat mahdollisuudet valvoa voimavaroja, suurempi liikkuvuus ja päätösvalta. Siksi meidän on selvitettävä, kuinka tämä voidaan ottaa huomioon suunniteltaessa ja toteutettaessa humanitaarista toimintaa, ja varmistettava, että sitä todella toteutetaan toimintojen alueella.
Tämä huolenaihe liittyy myös esittelijä Fassan mietinnössä esitettyihin paikallisia ja alueellisia valmiuksia koskeviin kohtiin. On aivan liian helppoa tuhota hauraat ja aloittelevat markkinat väärin ohjatuilla tai huonosti kohdennetuilla ohjelmilla. Paikallisen henkilöstön osallistuminen ja paikallisten instituutioiden voimistaminen katastrofin käsittelyn yhteydessä voivat ehkäistä monia katastrofiavun havaittuja kielteisiä vaikutuksia muualta tuodun henkilöstön ja voimavarojen usein täysin syrjäyttäessä paikalliset ponnistelut. Tämä on alue, jota tarkkailemme komissiossa erityisesti. Tavoitteenamme onkin kannustaa yksityistä sektoria, jonka näemme AKT-maiden kasvua ruokkivana voimalana. Tässä hengessä uskomme, että parempi kehitys vähentää avustuksen tarvetta hätätilanteissa, että parempi avustus johtaa osaltaan parempaan kehitykseen ja että parempi kunnostus helpottaa siirtymistä näiden kahden välillä.
Avustus-, kunnostus- ja kehityslähestymistavan yhdistämisen toteuttamisessa on saavutettu useita virstanpylväitä. Koska avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen yhdistäminen nähdään paljolti lähestymistapana, jota voidaan laajasti soveltaa eri tilanteisiin, sen vaikutus on ollut läpitunkevaa ja sen kehitys nopeaa. Ohjelmien kehittämisestä ja toteuttamisesta vastaavilla henkilöillä on käytettävissään tekniikka, joka liittyy olemassa oleviin ohjelmiin, koska ainoa vaatimus on, että ohjelman toteuttamisessa otetaan huomioon yhteydet sekä sisäinen ja ulkoinen yhteensovittaminen. Pelkkä nyt toteutettavien toimien tulevien vaikutusten harkitseminen varhaisimmissa vaiheissa auttaa keskittymään avun tehokkuuden ja toimivuuden parantamiseen.
Asiantuntijatyöryhmät ovat luultavasti yksi konkreettisimmista ja käytännöllisimmistä tavoista valvoa komission sisäistä yhteistyötä ja yhteensovittamista käytännössä. Asiantuntijatyöryhmiä on perustettu alueille, joilla lähestymistapaa on kehitetty eniten. Kaksi tähän saakka parasta esimerkkiä ovat asiantuntijatyöryhmät, jotka ovat olleet jonkin aikaa sijoitettuina Haitiin ja Afrikan suurten järvien alueelle. Muualla, esimerkiksi Liberiassa, ryhmiä on ollut jo kauemmin. Tämän uuden lähestymistavan ansiosta yhteensovittaminen ja henkilöstöjen välinen yhteistyö on nyt epävirallisesti parempaa kuin koskaan aiemmin, ja etuna on nyt komission tiedonannon ja sen synnyttämän hedelmällisen keskustelun tuki. Tiedonantoa on muokattu komissiossa yhteiseksi ohjeeksi, joka on kaikkien ulkoisten pääosastojen pääjohtajien ja ECHO: n pääjohtajan allekirjoittama ja joka on lähetetty kaikkiin erillisyksikköihin ja lähetystöihin.
Avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen yhdistäminen ei rajoitu komissioon. Jäsenvaltioita kehotetaan osallistumaan kaikin tavoin työhön, ja komissiota ilahduttaa neuvoston suostuminen siihen, että komissio ja jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä maailmanlaajuisen politiikkakehysten valmistamiseksi tietyille maille ja alueille.
Tässä mietinnössä korostetaan monia tärkeitä humanitaarista apua koskevia kysymyksiä, ja se on myönteinen vaihe avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen yhdistämisessä, jota parlamenttikin on aina tukenut.
Arvoisa rouva puhemies, olen pahoillani siitä, että puhuin näin kauan, mutta tämä on sellainen mietintö ja aihe, joiden osalta suuri osa päivittäisen toimintamme olennaista sisältöä monilla vaikeimmilla alueilla on vaakalaudalla. Siksi uskoin, että vastaukseni sai olla vähän pitempi niin, että saatoin ilmaista joitakin huolenaiheitamme.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys suoritetaan huomenna klo 9.00.
Istunto on päättynyt.
(Istunto päättyi klo 20.05.)

