Status poslanců Evropského parlamentu zvolených v Polsku (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je rozprava týkající se ústní interpelace Komise, kterou představí Giuseppe Gargani jménem Výboru pro právní záležitosti - B6-0002/2008) ohledně statutu poslanců Evropského parlamentu zvolených v Polsku.
Giuseppe Gargani
autor. - (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, otázka, kterou se budeme dnes večer zabývat, byla již několikrát podrobně zkoumána ve Výboru pro právní záležitosti, kterému mám tu čest předsedat, a tento výbor mě pověřil, abych prostřednictvím této otázky otevřel diskusi, abychom si mohli s Komisí vyměnit názory.
Otázka se týká statusu poslanců Evropského parlamentu zvolených v Polsku, kteří mají z pohledu voleb a pravidel, kterými se řídí volby ostatních poslanců v ostatních členských státech, výjimečné postavení. Volby do Evropského parlamentu se v Polsku řídí zákonem z 23. ledna 2004, článek 9, který stanoví podmínky zvolitelnosti: kandidáti musí mít v den voleb 21 let, nesmí být obžalováni z trestného činu, musí mít bydliště v Polsku a musí splňovat řadu dalších kritérií.
V článku 17 tohoto zákona se stanoví okolnosti, za kterých může poslanec Evropského parlamentu přijít o své křeslo: zvolitelnost, to jest podmínky zvolitelnosti ke dni voleb, může být zrušena, s možností ztráty mandátu, pokud tyto podmínky nebyly splněny, a řada dalších otázek, jež zde nebudu citovat, abych se dostal k jádru věci, kterou bych tu rád prodiskutoval.
Na základě řady jak my právníci říkáme kombinovaných podmínek ztratí poslanec Evropského parlamentu své křeslo - ano, poslanec křeslo ztrácí automaticky - pokud se dopustil trestného činu; pokud jde o poslance polského parlamentu - v Sejmu i Senátu - neobsahuje zákon ze dne 12. dubna 2001 žádné ustanovení tohoto typu, takže se tyto podmínky týkají polských členů Evropského parlamentu, ale ne poslanců polského parlamentu.
Z tohoto důvodu jsme o tomto problému diskutovali a kladli jsme si otázku, otázku, která mimo jiné ovlivňuje požadavky na imunitu; jak víte, máme - jak pan komisař Frattini dobře ví - pravomoc přijmout v této otázce rozhodnutí. Samozřejmě, pokud poslanec ztratí své křeslo v důsledku události, na kterou se imunita nemůže vztahovat, je tu zřejmý další problém, další komplikace.
Z tohoto důvodu se ptáme, se ptám jménem výboru komisaře, zda se domnívá, že je polská legislativa týkající se voleb do národního parlamentu v rozporu s článkem 10 Protokolu o výsadách a imunitách, jenž stanoví, že během zasedání Evropského parlamentu mohou jeho členové využívat imunity, jež je přiznávána členům jejich parlamentu na území jejich vlastního státu. Existuje tu proto jasný rozpor, pokud polští poslanci Evropského parlamentu mohou ztratit své křeslo, a přitom poslanci národního parlamentu ne.
Rád bych se zeptal Komise, zda má v úmyslu obrátit se na Soudní dvůr s úmyslem, aby Polsko změnilo své právní předpisy a správně uplatnilo Smlouvu, protože se zdá že Smlouva není uplatněna, jak by měla být. Poněvadž se jedná o výjimku a homogenita a stejné zacházení se všemi poslanci všech členských států znamená, že tato výjimka pro poslance z Polska je zcela v rozporu s tím, na co mohou a mají nárok všichni ostatní členové Parlamentu z členských států, chtěl bych se na tyto dvě věci zeptat Komise a rád bych tuto otázku předložil Parlamentu a žádám komisaře, aby mi na tyto dvě otázky odpověděl a řekl mi, zda je možné najít nějaké východisko k otázkám, které jsem předložil.
Franco Frattini
místopředseda Komise. - (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, otázka, kterou zde pan Gargani předložil, je bezpochyby velmi důležitá: důležitá je proto, že jsou zde v sázce dva principy, které jsou oba podle mého názoru relevantní a důležité.
Prvním principem je bezpochyby princip uvedený v článku 10 Protokolu o výsadách a imunitách a o statutu poslanců Evropského parlamentu, jenž stanoví, že ve státech, do kterých členové Evropského parlamentu patří, mají stejné výsady jako členové národního Parlamentu této země.
Do hry však vstupuje ještě další ustanovení, které je podle mě také důležité - a to článek 13 Evropského aktu z roku 1976 týkající se voleb poslanců Parlamentu. Tento článek velmi jasně stanoví, že pokud členský stát zavede národní předpisy týkající se zde projednávaného případu, podléhá ztráta postavení poslance Evropského parlamentu, ukončení mandátu poslance Evropského parlamentu v této zemi vnitrostátnímu právu.
Jinými slovy je zde zjevný konflikt, protože pravidla v Protokolu o výsadách, která cituje pan Gargani, hovoří o stejných výsadách pro poslance polského parlamentu a pro poslance Evropského parlamentu, zvolené v Polsku, ale současně Evropský akt z roku 1976 o volbách poslanců Evropského parlamentu určuje ve věci ztráty statutu poslance Evropského parlamentu jasně - nebo bych řekl explicitně - princip ztráty statutu poslance Evropského parlamentu a stanoví, že ztráta tohoto statutu se řídí vnitrostátním právem.
Podle mého názoru zde nejde o problém porušení nějakého třetího principu týkajícího se Evropské unie: jde spíše o to, zda je v polských právních předpisech zachován princip stejného zacházení. Princip, zachovaný ve ústavní legislativě všech evropských zemí, který stanoví, že tyto podobné situace musí být řešeny stejným způsobem. Sporný je spíše tento obecný princip; tento obecný princip však ale Evropské komisi neumožňuje stanovit způsob, jakým by měl polský právní řád změnit svou legislativu, protože vzhledem k tomu, že tento problém je předmětem vnitrostátního práva, kdyby byl vnitrostátní zákon chtěl řešit jiným způsobem ne ztrátu statutu poslance Evropského parlamentu, ale ztrátu statutu poslance národního parlamentu, mohl to tak udělat, přičemž důležitým faktorem je zde to, že ustanovení jednoho se staví na roveň ustanovení druhého.
Mým osobním názorem je, že Komise nyní nemůže říct: "obracíme se Soud, aby rozhodl, že polský zákon se musí určitým způsobem změnit," ale podle mého se musí stanovit obecný princip. Obecný princip říká, že polský právní řád musí zasáhnout tak, aby se tento rozdíl v zacházení změnil, a to je podle mne otázka pro polské zákonodárce. Poněvadž se jedná o otázku, která se ještě nikdy neobjevila a je příliš citlivá, než aby se dala vyřešit hromadně, myslím, že prvním krokem je dosáhnout shody: měl-li by tento rozdíl v zacházení jak já si myslím odstranit polský zákonodárce, je to otázka pro polský parlament.
Za druhé: Splňují polské právní předpisy ustanovení Evropského aktu z roku 1976, která jsem citoval? Mohu vám říct, pane Gargani, že jsem zadal srovnávací studii pro 12 nových členských států, abych zjistil, zda právní předpisy, ne polské, ale právní předpisy 11 členských států, které vstoupily do Evropské unie mezi lety 2004 a 2007, zda tedy vnitrostátní právní úprava těchto členských států splňuje ustanovení Evropského aktu z roku 1976.
Závěrem se musí udělat dvě věci. První: posouzení, což právě dělám, shody polských právních předpisů, a nejen polských, protože to, že pan Gargani poukázal na případ Polska, neznamená, že podobná situace není i v jiných členských státech. Domnívá se, že toto posouzení se musí udělat u všech.
Druhou věcí je zhodnocení, zda polský parlament může prostřednictvím legislativy odstranit to, co je objektivně ve zjevném konfliktu, neboť je zde zjevná diskriminace mezi zákonem stanoveným statutem poslance Evropského parlamentu zvoleného v Polsku a poslancem polského parlamentu. Existuje zde zjevný konflikt a jediná věc, která bude podle mě obtížně akceptovatelná, je to, že by měla Evropská komise požadovat po Soudním dvoru, aby rozhodl, co by měla polská zákonodárná moc udělat.
Pokud bude Parlament souhlasit s tímto postojem, mohli bychom pouze upozornit na to, že v Polsku existuje zjevný rozpor mezi statutem obou kategorií poslanců. Jde o zcela novou věc, kterou bychom se měli pokusit společně postrčit dopředu, při zachování ducha spolupráce.
Tadeusz Zwiefka
jménem skupiny PPE-DE. - (PL) Pane předsedající, pan předseda Gargani velmi jasně prezentoval situaci poslanců Evropského parlamentu v kontextu polského práva, dále to, jaký rozpor panuje mezi zacházení s těmito poslanci a s poslanci polského parlamentu a senátu. Rád bych vyjádřil souhlas s argumentem, který předložil pan komisař Frattini, že se tím porušuje princip stejného zacházení s poslanci parlamentu před zákonem.
Chtěl bych vás informovat, že koalice, která v současnosti v Polsku vládne, tedy Platforma Obywatelska a Polskie Stronnictwo Ludowe, již zahájila práci na změně tohoto zákona, aby se sjednotilo zacházení s poslanci Evropského parlamentu, polského parlamentu a senátory. Tato změna proběhne podobně jako tomu bylo u volebního zákona Evropského parlamentu, tedy tak, aby se stejný princip uplatnil i na polské poslance parlamentu a polské senátory.
V této souvislosti však vzhledem k tomu, že pan Gargani řekl, že otevíráme diskusi týkající se problému, který může být rozsáhlejší, uvažuji nad tím, zda by nebylo cennější uvažovat o společném volebním právu, alespoň pokud jde o základní principy, o společném volebním zákoně pro volby do Evropského parlamentu pro všechny členské státy Evropské unie, protože v současnosti existuje ve 27 členských státech velmi rozdílná situace. Je těžké nesouhlasit s právními omezeními týkajícími se poslanců Evropského parlamentu a já je pochopitelně všechny akceptuji, ale je pro mě těžké souhlasit se situací, kdy osoba, jež byla odsouzena k pokutě za čin, kterou státní žalobce předložil jako úmyslný trestný čin, nebo osoba, jež byla z takového činu obviněna, automaticky ztrácí svůj mandát v Evropském parlamentu.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
jménem skupiny PSE. - (PL) Pane předsedající, dnešní rozprava ukázala na problém nestejného zacházení s polskými poslanci Evropského parlamentu a poslanci polského Sejmu, pokud jde o volební kritéria a ztrátu mandátu.
V článku 9 zákona ze dne 23. ledna 2004 se u pravidel volby do Evropského parlamentu dočteme, že právo kandidovat do této instituce náleží tomu, kdo kromě jiných kritérií nebyl odsouzen za úmyslný trestný čin nebo stíhán státním zástupcem, a článek 142 stanoví, že mandát může být zrušen například když je volba poslance do Evropského parlamentu prohlášena za neplatnou. To znamená, že odsouzení poslance (jak bylo zmíněno dříve, toto se týká poslance Evropského parlamentu) za úmyslný trestný čin vede k automatické ztrátě mandátu, zatímco u poslanců národního parlamentu to nepředstavuje překážku toho, aby kandidovali, ani to nezpůsobí ztrátu mandátu.
Pokud jde o výsady poslanců Evropského parlamentu, stanoví článek 5(1) jednacího řádu, že "poslanci požívají výsad a imunit v souladu s Protokolem o výsadách a imunitách Evropských společenství". V preambuli je uvedeno, že Protokol řídí otázku výsad a imunit, které jsou nutné pro vykonávání úkolů pro Evropská společenství, a článek 10(a) stanoví, že během zasedání Parlamentu "platí pro poslance na území jejich státu imunity, které jsou přiznávány členům jejich vnitrostátního parlamentu". Poslanci polského parlamentu a Evropského parlamentu jsou chráněni stejnou imunitou. Článek 10 uvádí, že "Zástupci členských států, kteří se účastní činnosti orgánů Společenství, jejich poradci a techničtí experti požívají po dobu výkonu své činnosti a během cest na místo zasedání nebo při návratu z něj obvyklých výsad, imunit a výhod."
Není pochyby o tom, že poslanec Evropského parlamentu je zástupce členského státu, který se podílí na práci institucí Unie. Vzhledem k tomu, že by poslanci Evropského parlamentu a poslanci polského parlamentu měli požívat stejných imunit a výsad, měla by být pravidla týkající se jejich volitelnosti i ztráty mandátu stejná.
Polsko svým vstupem do Evropské unie přijalo závazek dodržovat zákony platné v EU, zejména ty, které mají přímý dopad na interní právní systém členských států. Ráda bych podpořila co nejrychlejší sjednocení legislativy týkající se statutu poslanců polského parlamentu a poslanců Evropského parlamentu a plně v této souvislosti podporuji postoj pana komisaře Frattiniho.
Jens-Peter Bonde
za Skupinu IND/DEM. - Pane předsedající, polské volební právo je při volbách do Evropského parlamentu opravdu nespravedlivé a nedemokratické ve srovnání se zákonem o volbách do vnitrostátního parlamentu. Ztráta křesla poslance Evropského parlamentu kvůli zákonům volitelnosti je snadný způsob, jak vyvíjet nátlak na politické oponenty, a dává možnost politicky zúčtovat s těmi, kdo již nemají autoritu.
Ačkoliv jsou bývalé komunistické země v Evropské unii, je v nich bohužel právo stále často zneužíváno. To je případ pana Tomczaka. Jako členové Evropského parlamentu zastupují polští poslanci nejen Poláky, ale také všechny Evropany.
Je nepřijatelné, aby tito zástupci občanů byli diskriminováni prosazováním jiných právních předpisů, než kterým podléhají členové polského parlamentu. Pokud je polský poslanec Evropského parlamentu odsouzený, je potrestán nejen podle polského práva, ale ztratí i své křeslo poslance Evropského parlamentu. Toto jasně ukazuje, jak jsou polští členové Evropského parlamentu diskriminování ve srovnání s poslanci vnitrostátních parlamentů. Tato situace je nepřijatelná a jasně ukazuje, jak je polský volební zákon nespravedlivý a neférový.
Mohu požadovat po Polsku, aby svůj volební zákon změnilo?
Aloyzas Sakalas
Pane předsedající, tato ústní otázka je důsledkem diskusí ve Výboru pro právní záležitosti o imunitě pana Tomszaka.
Otázka imunity pana Tomczaka byla v Parlamentu vznesena před několika lety. Výbor pro právní záležitosti dostal před nedávnem od pana Tomczaka žádost o ochranu jeho imunity. Výbor tuto žádost prodiskutoval a připravil návrh rozhodnutí. Přijetí konečného rozhodnutí bylo nicméně odloženo, protože výbor dostal informaci, že pokud by byla jeho imunita odmítnuta, plynuly by z toho různé důsledky pro něj jako poslance Evropského parlamentu a jako poslance polského parlamentu.
Podle polského zákona z 23. ledna 2004 ztratí v případě odsouzení z kriminálního činu člen Evropského parlamentu zvolený za Polsko automaticky své křeslo. Pro poslance polského parlamentu toto neplatí. Když existuje rozdíl mezi právními předpisy týkající se poslanců vnitrostátního parlamentu a polských poslanců Evropského parlamentu, je takovýto rozdíl v rozporu s právem Evropského společenství. Tento rozpor mezi polským právem a právem Evropského společenství je nutné vyjasnit.
Proto plně podporuji formulaci ústní interpelace adresované Komisi. Doufám, že pan Frattini využije svého vlivu a podaří se mu rozdíl mezi polským právem a právem Evropského společenství odstranit.
Paul Rübig
(DE) Pane předsedající, pane komisaři Frattini, dámy a pánové, domnívám se, že demokracii v Evropě je nutné stále rozvíjet a jsme svědky různých útoků na náš demokratický systém z vnějšku Evropy. Poslanci Evropského parlamentu pochopitelně přijímají rozhodnutí o mnoha otázkách, které mají přímý a okamžitý dopad na evropskou veřejnost. Poslanci parlamentů nepřijímají rozhodnutí sami za sebe, ale zastupují své voliče.
Poslanci Evropského parlamentu z tohoto důvodu nemohou mít nižší status než poslanci vnitrostátních parlamentů a naopak, poslanci vnitrostátních parlamentů nemohou mít nižší status než poslanci Evropského parlamentu.
Z tohoto důvodu se domnívám, že Komise musí přezkoumat dopad nového statutu, který bude platit od roku 2009, na polské poslance Evropského parlamentu, a musí zjistit, jakými změnami status projde, a zda jeho principy, které se musí uplatnit, aby se tyto rozdíly odstranily, nemají stejný rozsah.
Manuel Medina Ortega
(ES) Pane předsedající, pan komisař Frattini předvedl jako vždy složitou právní analýzu. Jak řekl, za současných okolností se nezdá, že by byl prostor na to, aby bylo možné obrátit se přímo na Soudní dvůr.
Nicméně poté, co jsem si vyslechl pana Zwiefku, který nám řekl o návrhu současné polské vlády na změnu zákona, bych se rád zeptal pana komisaře, zda se domnívá, že by se Komise mohla obrátit na základě naší současné rozpravy v Parlamentu na polskou vládu, aby zjistila, zda polská vláda skutečně navrhuje změnu zákona tak, aby došlo k harmonizaci statutu poslanců Evropského parlamentu a poslanců národního parlamentu.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Pane předsedající, návrh, který předložil pan Zwiefka, aby se vyrovnalo postavení poslanců Evropského parlamentu a poslanců polského parlamentu, problém neřeší. Domnívám se, že nejlepším řešením, které je již součástí polského práva, by bylo, aby v situaci, kdy je nějaká osoba odsouzená z úmyslného trestného činu, rozhodl soud současně o jejím zbavení veřejných práv, což by znamenalo, že tato osoba nemůže kandidovat při volbách.
Toto řešení existuje například ve Francii. Rád bych vám představil konkrétní příklad: Náš kolega pan Onesta, místopředseda Evropského parlamentu, byl před několika měsíci odsouzen soudem ve Francii k podmíněnému trestu za čin, který by podle polského práva znamenal automatickou ztrátu mandátu v Evropském parlamentu. Současná situace se mi zdá naprosto špatná. Myslím, že musíme vykročit tím směrem, který navrhuje pan Frattini.
Giuseppe Gargani
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, jen několik stručných poznámek: Jsem rád, že se při rozpravě uznalo, že jde o významný a choulostivý problém. Rád bych především poděkoval panu komisaři Frattinimu, který se jako správný právník na problém, jenž se, jak správně řekl, netýká jen Polska, podíval detailněji. V sázce je obecná zásada, a proto jsem stejně jako výbor velmi spokojený, že jste udělal celkovou analýzu, která zkontroluje shodnost a to, zda jsou zákony na vnitrostátní a evropské úrovni ve shodě.
Jeden fakt je však jistý, a to že tu není zjevný rozpor, ale pokud jde o záruky, je polský zákon v rozporu s Úmluvou; pokud by polský poslanec Evropského parlamentu musel přijít o křeslo, neplatil by článek Úmluvy, stanovující možnost účastnit se sezení. Z pohledu výboru, jak jsem slyšel při rozpravě od pana Mediny, a i z mého osobního pohledu nejde o to, obrátit se na soud, ale věnovat se otázce a vyřešit ji. Pokud náš polský kolega pan Zwiefka říká, že otázka již byla v Polsku přednesena na veřejnosti, byl již určitý pokrok učiněn.
Potřebujeme dosáhnout homogenity, protože díky této homogenitě bude Evropa zárukou jednoty států, které pracují společně, občanství a stejných práv z pohledu svobody a postavení jednotlivce.
Sylwester Chruszcz
(PL) Pane předsedající, chci jen podpořit předřečníky, se kterými ve většině souhlasím, a věřím, že se nám podaří co nejrychleji naše zákony zharmonizovat. Abych ukázal, jak je to nutné, rád bych pohovořil o příběhu našeho kolegy, poslance Evropského parlamentu, který tu sedí mezi námi: pan Tomczal, který byl v Polsku před mnoha lety zapletený do trestného činu, jež se nyní blíží k rozřešení, a mohl by mít dopad na jeho členství v Evropském parlamentu. Jde o případ, který nezpůsobil velkou škodu a u něhož svědkové popírají, že by se vůbec stal. Případ, který byl jednou uzavřen, a možná pod vlivem některých politických turbulencí byl znovu otevřen; a nyní může být pan Tomczak, který byl zvolen dvakrát (náš kolega se stal v roce 2005 poslancem polského parlamentu a v roce 2004 poslancem Evropského parlamentu), nyní zbaven imunity i mandátu. Jde o něco neuvěřitelného, škodlivého, co by mělo být co nejrychleji přerušeno a odstraněno z tohoto fóra.
Franco Frattini
místopředseda Komise. - - (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, myslím, že dnešní večerní rozprava ukázala dvě věci: první je to, že zde mezi řečníky existuje široce rozšířený názor, který já také sdílím, že by se měl odstranit rozpor mezi zacházením s poslanci Evropského parlamentu zvolenými v Polsku a polskými národními poslanci polského parlamentu, a že by se tato analýza měla rozšířit na všechny nové členské státy Evropské unie, u nichž nebyla zatím provedena kontrola jejich kompatibility s Evropským aktem z roku 1976.
Druhým závěrem je, a zde se odvolám na návrh pana Mediny Ortegy, se kterým souhlasím, aby byl výsledek této debaty oznámen příslušným orgánům polské vlády, které budeme informovat o nutnosti odstranit tento rozpor v zacházení z vnitrostátních právních předpisů. Toto zajistím. Mohu vám říct, že budu rozhodně formálně kontaktovat ministra spravedlnosti polské vlády, kterému předám obecně rozšířený názor této sněmovny - který sdílím - že ačkoliv má polský národní zákonodárce svrchovanou moc nad způsobem, kterým se dosáhne odstranění tohoto rozporu v zacházení, je nutné sledovat cíl, kterým je odstranění uvedeného rozporu.
Již v úvodu jsem vyjádřil svůj vlastní názor: Nedomnívám se, že mohu polskému zákonodárci říkat, jak má postupovat, ale domnívám se, že mohu ukázat cíl a tímto cílem je odstranění rozdílu mezi zacházením s poslanci polského parlamentu a poslanci Evropského parlamentu zvolenými v Polsku.
Tuto informaci bezpochyby předám a rád bych dodal, že budu sněmovnu s ohledem na zájem pana Garganiho a Výboru pro právní záležitosti informovat o analýze zaměřené na ostatních 11 nových členských států, aby bylo případně možné je podobným způsobem informovat, pokud by u nich došlo také k takovémuto rozporu.
Předsedající
Rozprava je skončena.
