Revize Smluv - Přechodná opatření týkající se složení Evropského parlamentu - Rozhodnutí nesvolávat konvent pro revizi Smluv, pokud jde o přechodná opatření týkající se složení Evropského parlamentu (rozprava) 
Předseda
Dalším bodem programu je společná rozprava o následujících zprávách:
o zprávě pana Méndeze de Viga jménem Výboru pro ústavní záležitosti o návrhu protokolu, kterým se mění protokol č. 36 o přechodných ustanoveních a který se týká složení Evropského parlamentu po zbývající část volebního období 2009-2014 - stanovisko Evropského parlamentu (čl. 48 ods. 3 Smlouvy o EU) [17196/2009 - C7-0001/2010 - 2009/0813(NLE)], a
o zprávě pana Méndeze de Viga jménem Výboru pro ústavní záležitosti o doporučení o návrhu Evropské rady nesvolávat Konvent pro revizi Smluv, pokud jde o přechodná opatření týkající se složení Evropského parlamentu [17196/2009 - C7-0002/2010 - 2009/0814(NLE)].
Íñigo Méndez de Vigo
zpravodaj. - (ES) Pane předsedo, dovolte mi začít svůj projev citátem z Rilka: "Pane, je čas: jas léta spálil sad..." Rilke byl oblíbeným básníkem našeho nedávno zesnulého kolegy, pana poslance Dimitrise Tsatsose. Před nějakým časem - dne 19. listopadu 1997 - jsme měli, Dimitris Tsatsos a já, tu čest předložit tomuto Parlamentu zprávu o Amsterodamské smlouvě.
Byla to právě tato zpráva o Amsterodamské smlouvě, v níž jsme navrhli, aby byl jakýkoli pozměňovací návrh týkající se Smluv připravován předem Konventem.
Nazvali jsme tento návrh metodou Společenství. A je to právě tato metoda Konventu, která byla použita při přípravě Listiny základních práv a především Ústavní smlouvy.
Rád bych právě dnes připomněl památku Dimitrise Tsatsose, protože stojíme na prahu provedení první reformy Lisabonské smlouvy, která je, pane předsedo, konec konců onou Ústavní smlouvou, za kterou jsme tak tvrdě bojovali.
Tato první reforma, která bude obsahovat změnu protokolu (č. 36) Lisabonské smlouvy, je způsobena anomálií, protože v době, když se v červnu loňského roku konaly volby do tohoto Parlamentu, Lisabonská smlouva ještě nebyla v platnosti kvůli nepříjemným zvratům, s nimiž jsme všichni dobře obeznámeni.
Následkem toho proběhly poslední volby do Evropského parlamentu podle Niceské smlouvy, která byla v tu dobu v platnosti, přičemž zmíněná Niceská smlouva umožňuje zvolení 736 poslanců Evropského parlamentu, na rozdíl od Lisabonské smlouvy, která zaručuje 751 křesel v Parlamentu.
Aby se situace ještě více zkomplikovala, pane předsedo, akt z roku 1976 stanovuje, že mandát poslance EP trvá pět let. To znamená, že nyní nemůžeme jednoduše uplatnit počet křesel určených Lisabonskou smlouvou, tedy 751 poslanců EP, vzhledem k tomu, že podle Lisabonské smlouvy určitá země ztrácí tři poslance, kteří již byli zvoleni, a proto nemohou opustit Parlament v tomto volebním období.
To je důvodem, pane předsedo, proč protokol (č. 36) musí být pozměněn, aby mohly úpravy podle Lisabonské smlouvy vstoupit v platnost, a proč v tomto volebním období, 2009-2014, kdy pozměněný protokol (č. 36) vstoupí v platnost, bude mít tento Parlament výjimečně 754 poslanců.
Proto vám, pane předsedo, Evropská rada zaslala dopis požadující, aby Parlament v souladu s čl. 48 odst. 2 Smlouvy sdělil své stanovisko ke dvěma otázkám.
První otázkou je, zda je či není nezbytné svolat Konvent, aby mohla být připravena tato změna protokolu (č. 36). Druhá otázka zní, zda hlavy států či vlád mohou či nemohou svolat mezivládní konferenci, aby byl protokol č. 36 pozměněn.
Obě otázky spolu souvisejí, ačkoli se jim věnují dvě různé zprávy. Začnu otázkou svolání mezivládní konference. Jak jsem již uvedl, musíme se vypořádat s politickým důsledkem uplatnění Lisabonské smlouvy a také s přechodným a výjimečným řešením, které bude platné pouze po dobu trvání tohoto volebního období. Proto se mezivládní konference omezí pouze na něco, co již bylo odsouhlaseno: jak rozdělit oněch 18 poslaneckých křesel v Evropském parlamentu mezi 12 členských států.
Z toho důvodu, pane předsedo, není třeba rozpravy. Domnívám se, že mezivládní konference může být svolána velmi rychle a může tuto záležitost vyřešit dokonce během jediného dopoledne vzhledem k tomu, že politické rozhodnutí již bylo učiněno.
S ohledem na tuto skutečnost chci požádat o hlasování ve prospěch konání mezivládní konference a říci, že se nedomnívám, že je zapotřebí svolávat Konvent v otázce, která již byla vyřešena. Jsme pro pořádání mezivládní konference; jsme proti svolání Konventu.
Diego López Garrido
úřadující předseda Rady. - (ES) Pane předsedo, rád bych vyjádřil své uspokojení nad skutečností, že Evropský parlament pod záštitou mého drahého kolegy a přítele pana Íñiga Méndeze de Viga sdílí stanovisko Evropské rady v tom smyslu, že není nutné svolávat Konvent, aby mohla být zavedena navrhovaná změna protokolu (č. 36) Lisabonské smlouvy. Jedná se totiž o drobnou změnu, třebaže takovou, která je nezbytně nutná pro to, aby v tomto Parlamentu bylo ještě předtím, než se budou konat příští volby, tolik poslanců, kolik by jich zde být mělo a kolik by jich zde bylo, kdyby bývala byla Lisabonská smlouva při konání voleb v platnosti.
Tento případ je velmi paradoxní, protože jak pan Méndez de Vigo, tak i já jsme byli součástí Konventu, který navrhnul Ústavu pro Evropu. V tomto případě je naším cílem pokusit se tomuto procesu vyhnout, jelikož se jedná o velmi drobnou úpravu - vlastně pouze formální - Lisabonské smlouvy.
Jsem potěšen, že pokud Evropský parlament schválí návrh předložený panem Méndezem de Vigem, a poté, co se bude konat mezivládní konference a budou dokončeny příslušné ratifikační procesy ve všech 27 parlamentech členských států Evropské unie, bude se moci k Parlamentu co nejdříve připojit dalších 18 poslanců Evropského parlamentu z 12 zemí - Spojeného království, Slovinska, Polska, Nizozemí, Malty, Lotyšska, Itálie, Bulharska, Švédska, Finska, Rakouska a Španělska.
Občané těchto zemí by takto měli být v Evropském parlamentu zastupováni ještě lépe. Z toho důvodu jsem potěšen, že pan Méndez de Vigo tuto zprávu předložil a že ji Výbor pro ústavní záležitosti přijal v té podobě, v jaké byla předložena. Také doufám, že na tomto plenárním zasedání nalezneme všeobecnou shodu a že zde v Parlamentu co nejdříve uvidíme zbývajících 18 poslanců Evropského parlamentu - a že tuto skutečnost Lisabonská smlouva umožní.
Maroš Šefčovič
člen Komise. - Pane předsedo, chtěl bych poděkovat panu Méndezi de Vigovi za vynikající zprávu. Jsem také velmi rád, že mohu Evropský parlament informovat o tom, že Komise zaujala kladné stanovisko k zahájení mezivládní konference, která prověří nezbytné změny Smlouvy, jež umožní přijetí dalších 18 poslanců Evropského parlamentu.
Evropská rada si vyžádala stanovisko Komise na základě návrhu španělské vlády a vzhledem k tomu, že návrh španělské vlády odráží dlouhodobou politickou dohodu o uvedení dalších 18 poslanců Evropského parlamentu do funkce bez dalších průtahů, Komise doporučila zahájení mezivládní konference v nejbližším možném termínu.
V souladu se španělským návrhem Komise ve svém stanovisku také zdůraznila, že tato mezivládní konference by se měla zabývat výhradně otázkou dalších poslanců Evropského parlamentu. Byl jsem velmi potěšen skutečností, že zprávu pana Méndeze de Viga podpořila ve Výboru pro ústavní záležitosti silná většina, a doufáme, že na zítřejším zasedání Parlamentu bude situace stejná.
Také bych rád vyjádřil naději Komise, že drobné změny Smlouvy, které se budou projednávat na této mezivládní konferenci, budou schváleny rychle a že ratifikace členskými státy umožní dalším 18 poslancům Evropského parlamentu, aby se svého mandátu ujali co nejdříve.
Carlo Casini
, jménem skupiny PPE. - (IT) Pane předsedo, dámy a pánové, budu velmi stručný, protože výbor, jemuž předsedám, dospěl k velmi komplexní dohodě v souladu s tím, co zde již bylo řečeno, proto není třeba tuto rozpravu příliš protahovat.
Problém, který zde vznikl a o němž jsme ve výboru diskutovali, se týká následujícího: jak volební zákon z roku 1976, tak Lisabonská smlouva požadují, aby byli poslanci Evropského parlamentu voleni přímo občany jednotlivých států. To je ovšem problém v případech, kdy volební systém použitý k volbě poslanců Evropského parlamentu na dané volební období neumožňuje vstoupit do Parlamentu některým kandidátům, kteří nedostali dostatek hlasů, aby si zajistili křeslo, ale získali dostatek hlasů na to, aby mohli do Parlamentu vstoupit později.
Některé volební systémy toto umožňují, ale zdá se, že jiné nikoli. Proto pokud nechceme výrazně zdržet začlenění těchto poslanců do Parlamentu, měli bychom se uchýlit k výjimečným, přechodným systémům jmenování, jak navrhuje Evropská rada.
Po dlouhých jednáních můj výbor došel k závěru, že toto stanovisko je správné. Proto podporujeme, co zde již bylo řečeno. Musím samozřejmě říci, že já osobně jsem předložil pozměňovací návrh, který plánuje jmenovat pozorovatele pro toto přechodné období, dříve než budou noví poslanci do tohoto Parlamentu zvoleni. Ačkoli se o tomto pozměňovacím návrhu stále diskutuje, budeme muset hlasovat proti němu - i když jde o můj vlastní pozměňovací návrh -, protože kompromisní pozměňovací návrh umožní rychlé a okamžité začlenění poslanců do Parlamentu.
Ramón Jáuregui Atondo
Pane předsedo, rád bych nejprve řekl, že rozhodnutí, které musíme při této příležitosti přijmout, není snadné. V první řadě pozměňujeme Smlouvu. Poprvé navrhujeme změnu Lisabonské smlouvy, krátce poté, co vstoupila v platnost. To není jednoduchá záležitost.
Zadruhé, usilujeme zde o to, aby byla znovu nastolena, potvrzena a vytvořena možnost, aby těch 18 poslanců, kteří by měli nárok zasedat v Parlamentu, kdyby bývala byla Lisabonská smlouva schválena před volbami, mohlo své právo uplatnit. Navíc tím umožníme 12 zemím, jež mají dohodu s celou Evropskou unií, že by měly mít větší zastoupení, než v současnosti mají, uplatnit své právo a přehodnotit svoji situaci v tomto Parlamentu. To je vlastně všechno, o co tu jde, ale je to důležitá otázka.
Nicméně Smlouva sama vyžaduje, aby byl svolán Konvent, který by umožnil změnu Smlouvy. Rada se nás zcela důvodně ptá, zda-li je nezbytné jej svolat, aby mohla být ratifikována dohoda dosažená mezi všemi členskými státy Evropské unie. Parlament na to odpovídá, že to nutné není. V tomto případě to není třeba.
Proto Parlament pověřuje Radu, aby svolala mezivládní konferenci a pozměnila Smlouvu, a umožňuje tak, aby všech 27 zemí tuto změnu ratifikovalo, což poskytne 18 poslancům křeslo v Evropském parlamentu a umožní 12 zemím, kterých se to týká, aby dosáhly plného parlamentního zastoupení.
Tím se právě zabýváme, ale je tu problém. Předně bych byl rád, abychom vzali na vědomí skutečnost, že jsme narazili na obtíže, když jsme měli určit, zda ti poslanci, kteří se k nám mají připojit, musí být nutně do těchto křesel zvoleni přímo, nebo zda mohou být zvoleni jiným způsobem.
Myslím si, že se tento problém, který zde vyvstal a který musí být realisticky přezkoumán a popsán, podařilo uspokojivě vyřešit. Chtěl bych poděkovat nejen našemu zpravodaji, panu Méndezovi de Vigovi, za jeho zprávu, ale také panu Duffovi za to, že se nám podařilo docílit toho, co je podle mého názoru velice důležitá dohoda mezi třemi skupinami.
Říkáme ano, ať je Smlouva pozměněna, ale bez Konventu, aby mohla být co nejdříve zahájena ratifikace. Současně s tím by však tento Parlament rád připomněl vnitrostátním parlamentům, že musí vyslat své poslance, kteří byli do Evropského parlamentu přímo zvoleni, a že zde v Parlamentu máme v úmyslu provést změnu evropského volebního systému, aby poskytly evropskému volebnímu modelu sjednocený, nadnárodní systém pro volby do Evropského parlamentu.
Jsem potěšen, že tato dvě kritéria umožnila nastolit rovnováhu, aby tato záležitost mohla být znovu otevřena.
Andrew Duff
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedo, návrh, který leží před námi, samozřejmě předchází vstoupení Smlouvy v platnost. Pokud by Smlouva bývala vstoupila v platnost předtím, než byl tento návrh předložen, tak bychom jej nepřijali.
Parlament nemohl přijmout skutečnost, že Francie usiluje o jmenování dvou zástupců z Assemblée Nationale do Parlamentu. A kdybychom tento návrh schválili poté, co Smlouva vešla v platnost - kdyby tento návrh nebyl předložen předtím, než vešla v platnost -, tak bychom také porušili Smlouvu, protože tento návrh nerespektuje zásadu sestupné proporcionality.
Přijímáme toto přechodné řešení, ale tyto diskuse velice úspěšně odhalily problémy týkající se složení Evropského parlamentu a volebního postupu. Jsem potěšen, že všechny naše skupiny nyní souhlasily s tím, že je zapotřebí rozsáhlé reformy volebního postupu, a Parlament brzy předloží návrhy, které budou vyžadovat mezivládní konferenci, jež bude zcela a řádně připravena Konventem, jehož se zúčastní vnitrostátní parlamenty, bude široce poradní a jehož součástí bude rozsáhlé řešení tohoto problému, ke kterému dospějí vnitrostátní politické strany do roku 2014.
Jsem nesmírně vděčný svým kolegům a koordinátorům ostatních skupin za konstruktivní jednání, která byla dokončena díky pevnému odhodlání reformovat volební postup Evropského parlamentu.
Gerald Häfner
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Pane předsedo, dámy a pánové, v této záležitosti se nám podařilo dosáhnout širokého konsenzu. Těšíme se na rozšíření Parlamentu a na jeho 18 nových poslanců. Chceme co nejdříve vytvořit podmínky, aby se k nám tito poslanci mohli připojit a pracovat spolu s námi.
Je zde pouze jeden drobný názorový nesoulad, který je ve skutečnosti vlastně dost zásadní, protože se týká podstaty naší práce, včetně toho, jak rozumíme principu demokracie a jak hodnotíme samotný tento Parlament. Mám na mysli otázku, kdo rozhodne o tom, kdo budou tito noví poslanci. Pro nás nejde o druhořadý problém, nýbrž o klíčovou otázku. Podle Smlouvy jsou poslanci Evropského parlamentu "voleni na dobu pěti let ve všeobecných a přímých volbách svobodným a tajným hlasováním". Jsou to občané, kdo tyto poslance volí. V 11 z 12 zemí se tak stalo.
Jedna země ale nyní říká, že to není možné a že nám pošle poslance EP, kteří byli zvoleni občany oné země k výkonu úplně jiné funkce. To nepovažujeme za uspokojivý způsob, jak jednat s Parlamentem a jak nakládat s právem občanů volit a s principem demokracie.
Mohli bychom se obejít bez Konventu, kdyby šlo pouze o formalitu, jinými slovy, pokud bychom se shodli na zásadě souladu se Smlouvami. Avšak v tomto okamžiku hrozí, že se Smlouva zhroutí. Trvejme na svolání Konventu, který představuje znamenitý způsob, jak dosáhnout konsenzu mimo úroveň vlád v Evropě u přesně těchto typů otázek.
Ashley Fox
jménem skupiny ECR. - Pane předsedo, vítám tuto zprávu a její závěr, že není třeba svolávat ústavní Konvent. Bylo by to pouhým plýtváním času a peněz daňových poplatníků. Mezi mými voliči pochopitelně panuje nechuť ke Konventu, na kterém by se nepochybně probírala další politická integrace. Převaha názorů v Británii je samozřejmě taková, že politické sjednocování již zašlo příliš daleko.
Ačkoli vítám opatření, která umožní dalším 18 poslancům Evropského parlamentu zasedat, nedomnívám se, že by měli mít status pozorovatele, dokud tato přechodná ustanovení nevejdou v platnost. Takový krok by jim umožnil nárokovat si plat a výlohy předtím, než budou oprávněni hlasovat, a já se domnívám, že to je z hlediska principu chyba.
V době, kdy se očekávají rozsáhlé škrty ve veřejných výdajích v téměř každém členském státě EU, by tento Parlament měl jít sám příkladem. Měli bychom být vždy a za všech okolností zdrženliví, pokud jde o veřejné peníze. Moje skupina bude hlasovat proti této zprávě, protože nezohledňuje tuto důležitou zásadu.
Søren Bo Søndergaard
jménem skupiny GUE/NGL. - (DA) Pane předsedo, nesouhlasíme s mnoha věcmi, které se týkají EU. Bezpochyby nesouhlasíme ani s mnoha věcmi, které se týkají přímo Evropského parlamentu. Nicméně domnívám se, že panuje všeobecná shoda v tom, že Evropskému parlamentu dává jeho legitimitu právě skutečnost, že je demokraticky a přímo volen občany EU. A dnes tu před sebou máme návrh, který nás nutí čelit skutečnosti, že se to může změnit. Na stole nám leží návrh, který nás může dostat do situace, že za následující čtyři roky mohou být v tomto Parlamentu přijímány návrhy lidmi, kteří nebyli demokraticky zvoleni, nýbrž jmenováni. Myslím si, že se jedná o velmi nežádoucí vývoj. Také se domnívám, že jde o velmi nešťastný vývoj.
Je to samozřejmě v rozporu se Smlouvou. Museli bychom kvůli tomu Smlouvu pozměnit. Avšak je to i v rozporu s tím, co zde ve skutečnosti děláme. Když Rumunsko a Bulharsko přistoupilo v roce 2007 k Evropské unii, řekli jsme jim, že nemusí pořádat volby? Řekli jsme jim snad, že zde mohou poslanci z těchto zemí dva a půl roku sedět, aniž by se u nich konaly volby? Ne, nařídili jsme jim, aby uspořádali volby, a to je to, co by se mělo udělat v případě nových poslanců. Mělo by se tak stát, i kdyby se takovéto volby měly konat pouze v jedné zemi, dejme tomu ve Francii.
Morten Messerschmidt
Pane předsedo, na situaci, v níž se nyní nacházíme, je něco bizarního. Několik let jsme poslouchali, jak bude Lisabonská smlouva nástrojem pro zajištění demokracie, transparentnosti a vlivu občanů na právní předpisy Evropské unie. A potom jedna z prvních věcí, kterou Evropský parlament po letech slibování výše zmíněného udělá, je, že řekne ne přímým volbám, ne svolání Konventu a ne všem ostatním nástrojům, které jsme používali v minulosti, abychom přesvědčili občany, že je tato Smlouva nezbytná. Na tom je něco skutečně podivného.
Přirozené by samozřejmě bylo, kdybychom vzali vážně sliby dané voličům, kdybychom vzali vážně skutečnost, že tento Parlament by měl být složen z lidí, kteří byli zvoleni v přímé volbě, a kdybychom vzali vážně skutečnost, že to jsou nikoli vlády, nýbrž zvolení zástupci, kdo mění Smlouvy. Oba tyto základní prvky - a shodou okolností základní sliby - budou zničeny, pokud budou přijaty tyto dvě zprávy. Celá myšlenka, vlastně celý argument pro vytvoření Lisabonské smlouvy - všechno, co mělo přesvědčit voliče, proč by měli dát Evropské unii větší pravomoci -, přesně k tomu všemu se dnes otáčíme zády, dnes, kdy máme, co jsme chtěli. Stejně jako předchozí řečník, i já proto musím konstatovat, že moje skupina nemůže tyto zprávy podpořit.
Bruno Gollnisch
(FR) Pane předsedo, přejdu rovnou k věci. Bod 2 zprávy pana Méndeze de Viga správně zdůrazňuje skutečnost, že jeden z návrhů Rady jde zcela proti duchu aktu z roku 1976. Týká se jmenování poslanců Evropského parlamentu vnitrostátními parlamenty, kteří podle zákona z roku 1976 musí být zvoleni ve všeobecných přímých volbách.
Při vší úctě k panu zpravodaji lituji, že na tuto skutečnost nebral větší ohled a nevěnoval se jí v bodě 5 přísněji, jednoznačněji a rozhodněji. Požadavek na volby není v žádném případě možné dodržet. Pokud si členské státy nepřejí uspořádat doplňovací volby, měly by jednoduše zvážit výsledek voleb, které se konaly v roce 2009, a uplatnit výsledek těchto voleb poměrným způsobem na nový počet poslanců Evropského parlamentu, který jim právě připadl.
Jakékoli další řešení je nedemokratické, především v mé zemi, Francii, kde vnitrostátní parlament není jmenován na základě proporcionality, kde není toto poměrné pravidlo. Byla by to vlastně forma vládního jmenování, která jde proti duchu Smluv.
Mario Mauro
(IT) Pane předsedo, dámy a pánové, je mi stále záhadou, jak mohla Rada řešit záležitost, jako je tato, tak lehce. Doufám, že tento nešťastný zádrhel za sebou nezanechá problémy a že důvěryhodnost našich orgánů a našeho projektu nebude podkopána. Uvedu konkrétní příklad: Po Itálii je požadováno, aby zvolila jednoho poslance Evropského parlamentu v případných doplňovacích volbách, ale mělo by nás více znepokojovat, že budeme mít volby, jichž se s největší pravděpodobností nezúčastní více než 5 % voličů, nebo že se budeme řídit výsledky posledních voleb z roku 2009, abychom potvrdili, že tento poslanec či poslankyně byli s jistotou zvoleni ve všeobecných, přímých volbách?
V každém případě nesmíme situaci ještě zhoršit: nikdy předtím v dějinách Evropy nebylo důležitější vyhnout se institucionálním překážkám a zdržením v procesu integrace. Sám bych také rád zdůraznil, jak je důležité, aby se všech 18 poslanců Evropského parlamentu ujalo svých mandátů současně, abychom se vyhnuli narušení křehké rovnováhy mezi národnostmi zastoupenými v Parlamentu. Je to otázka - opakuji -, která musí být vyřešena okamžitě: považuji za nemyslitelné, že by noví poslanci nemuseli být do Parlamentu na zbytek volebního období 2009-2014 zvoleni.
Proto musíme urychleně přijmout doporučení a zprávu, o nichž zde diskutujeme, aby byla umožněna změna protokolu č. 36 Lisabonské smlouvy, aniž bychom svolávali Konvent, ale prostřednictvím přímého uspořádání mezivládní konference, jak navrhuje pan zpravodaj. Pochopitelně musíme zvolit nejrychlejší cestu, protože v tomto stádiu už není příliš o čem diskutovat. Namísto toho musíme otočit stránku a začít novou, konstruktivní kapitolu, která bude následovat po tom, co můžeme bohužel nazvat velmi negativní epizodou.
Matthias Groote
(DE) Paní předsedající, nejprve ze všeho bych chtěl poděkovat zpravodaji, panu Méndezi de Vigovi. Nevidím žádný důvod pro svolání Konventu. Je to záležitost podrobnosti, která musí být vyjasněna. Od roku 1979 byli poslanci Evropského parlamentu voleni v přímém a tajném hlasování a právě tak by měli být voleni i v budoucnu. My bychom spolu s Evropskou radou raději měli vyřešit tento problém co možná nejrychleji na mezivládní konferenci, protože z 18 poslanců se je jich 16 nachází ve stavu nejistoty, což je skutečně netolerovatelné. Proto je nyní řada opět na Evropské radě. Rád bych požádal Radu, aby v této věci neustupovala, protože jeden členský stát nedokázal najít jasná pravidla kvůli tomu, že očekával, že Lisabonská smlouva vstoupí v platnost dříve. Jsem potěšen, že je nyní Lisabonská smlouva v platnosti, ale máme před sebou domácí úkol.
Zpráva pana Méndeze de Viga představuje dobrý základ pro posílení tohoto procesu. Avšak Rada by rozhodně neměla podlehnout pokušení přijmout poslance, které sem vyšle vnitrostátní parlament. To by vytvořilo precedens a s tím já rozhodně nesouhlasím. Proto má zpravodaj moji plnou podporu s jedinou výhradou, totiž že k nám nebudou žádní poslanci vysláni z vnitrostátních parlamentů.
Sandrine Bélier
(FR) Paní předsedající, Francie je jediným členským státem, který nepředvídal vstup Lisabonské smlouvy v platnost a který odmítá přijmout výsledek evropských voleb z června 2009. Žádá-li se po nás přijetí třetí možnosti - francouzské výjimky -, tedy dva nové poslance Evropského parlamentu jmenovat, žádá se po nás, abychom podpořili vážné porušení primárního práva Evropské unie: volbu poslanců Evropského parlamentu prostřednictvím všeobecných přímých voleb, na nichž stavíme naši legitimitu již 31 let.
Podřídíme se rozhodnutí Rady učiněného pod tlakem jednoho členského státu, který projevuje nedostatek úcty k Evropské unii a k evropským občanům? Náš Parlament nesmí toto závažné porušení principu evropské demokracie schválit. Jako zvolení zástupci evropské veřejnosti nesmíme dovolit, aby byla ohrožena naše legitimita a důvěryhodnost. Jsou to evropští občané, kdo si vybírá, koho chce za své zástupce v Evropském parlamentu, nikoli vlády členských zemí.
Tato francouzská výjimka ospravedlňuje náš požadavek, aby byl v případě svolání Konventu o pozměnění Smluv zapojen Parlament a aby byla zamítnuta jakákoli mezivládní konference.
Trevor Colman
Paní předsedající, opožděná ratifikace Lisabonské smlouvy měla za následek, že bylo jmenováno 736 poslanců EP, a nikoli 751, jak je nyní navrhováno. Tohoto vyššího počtu má být dosaženo tím, že se 18 křesel rozdělí mezi 12 členských států a Německo ztratí tři křesla, ale k tomu nemůže dojít, protože je nezákonné třem německým poslancům Evropského parlamentu předčasně zkrátit mandát.
Další komplikací je, že Smlouva stanovuje, že celkový počet poslanců EP nesmí překročit 751. Abychom sem mohli začlenit 18 dalších poslanců, aniž by přitom Německo ztratilo svá tři křesla, je zapotřebí pozměnit protokol č. 36 Lisabonské smlouvy. Toho by mělo být dosaženo prostřednictvím Konventu, z něhož by vzešly návrhy členských států na dohodu o začlenění této změny do Smlouvy. V případě, že k tomu nedojde, bude jakýkoli zákon vynesený tímto Parlamentem nezákonný, protože Parlament bude mít 754 křesel - o tři více, než umožňuje Smlouva.
Návrh předložený tomuto Parlamentu počítá s tím, že se tento problém bude řešit prostřednictvím mezivládní konference, ale jedná se o významnou revizi a změnu Lisabonské smlouvy, jež vyžaduje ratifikaci všemi členskými zeměmi EU a je příležitostí k jednotlivým národním referendům. Vyzývám Parlament, aby tento návrh zamítl.
Rafał Trzaskowski
Paní předsedající, silně nesouhlasím s předchozím řečníkem. Tento Parlament musel odpovědět na otázku, zda bychom měli či neměli svolat Konvent, kde by se rozhodlo o této záležitosti, a my jsme se rozhodli jej nesvolat, ale udělali jsme to z úcty k tomuto nástroji - k tomuto novému nástroji, který skutečně zvyšuje legitimitu všech našich rozhodnutí, která zde činíme. Toto precedens pro budoucnost pochopitelně nezakládá, protože všechny skutečně důležité otázky týkající se změn Smlouvy, jako je například volební postup, by svolání Konventu vyžadovaly.
Dovolte mi poděkovat Íñigovi a koordinátorům za toto rozhodnutí. Nebylo to snadné. Měli jsme problém s přidělením dalších 18 poslanců tohoto Parlamentu, protože některé členské státy ve skutečnosti s postupem nepočítaly, ale rozhodli jsme, že reprezentativnost je nejdůležitější otázkou, že jde o zásadu, kterou bychom se měli řídit a že tento Parlament by měl mít vyrovnané zastoupení v co možná nejkratší době. Proto jsme zvolili pragmatické řešení a pobídli členské státy, aby dokončily své volební postupy co nejrychleji, samozřejmě za předpokladu, že všichni poslanci, kteří se k nám přidají, budou zvoleni přímo.
Sylvie Guillaume
(FR) Paní předsedající, dámy a pánové, otázka jmenování dalších poslanců není nová; vzpomeňme si na naše kolegy poslance pana Severina a pana Lamassoura, kteří na tomto problému pracovali již v předchozím volebním období. Jak je potom možné, že nikoho nepřekvapí naprostý nedostatek přípravy nějaké země - shodou okolností mojí země, Francie - s ohledem na jmenování dvou nových poslanců Evropského parlamentu? Nedalo se rozumně předpokládat, že jednoho dne Lisabonská smlouva v platnost vstoupí a tato otázka nových poslanců Evropského parlamentu se bude muset nějak řešit? Co potom vysvětlí takový nedostatek prozíravosti, tak ležérní přístup?
Situace je následující: pokud dáme Francii podle návrhu protokolu č. 36 možnost, aby její poslance Evropského parlamentu jmenoval vnitrostátní parlament - a tudíž jí umožníme, aby si za tuto nízkou cenu zachovala tvář -, ve skutečnosti tím budeme riskovat porušení základního pravidla, které stanovuje, že poslanci Evropského parlamentu musí být voleni ve všeobecných a přímých volbách. To je v rozporu se smyslem aktu z roku 1976 o volbách poslanců do Evropského parlamentu prostřednictvím všeobecných a přímých voleb a ohrozilo by to samotnou legitimitu a důvěryhodnost Evropského parlamentu.
Na druhou stranu je třeba říct, že zvolení zástupci ostatních jedenácti zemí, kteří byli řádně zvoleni, nesmí doplácet na takový amatérismus. Tato situace se jednoduše táhne již příliš dlouho, pro ně i pro jejich země, a je jedině správné, aby se k nám tito zvolení poslanci mohli co nejdříve připojit a dát se do práce. Proto věříme, že by tato otázka měla být vyřešena na mezivládní konferenci, která by mohla jmenování těchto nových poslanců rychle schválit.
Nicméně musíme trvat na tom, aby Francie plnila své povinnosti stejně, jako to dělají její evropští partneři. Úpravy tohoto typu jsou v Parlamentu, v němž se shromažďují zástupci evropských občanů, nepřijatelná. Navzdory všemu bude mít tato rozprava přínos, protože nepřímo poukázala na nutnost učinit v budoucnosti opatření, aby byli poslanci Evropského parlamentu voleni prostřednictvím všeobecných a přímých voleb, které budou prováděny jednotným způsobem. Této reformy budeme muset dosáhnout prostřednictvím Konventu. Znovu opakuji, že v tomto Parlamentu musí mít váhu hlas občanů, a nikoli vlád.
Zita Gurmai
Paní předsedající, ráda bych poděkovala Íñigovi za jeho vynikající práci a také všem kolegům, kteří na této zprávě spolupracovali. Po mnoha letech práce a po dost závažných problémech s ratifikací je Lisabonská smlouva konečně v platnosti. Zajišťuje Evropskému parlamentu tolik potřebné posílení jeho role.
Musíme vzít tuto příležitost vážně a vycházet ve své činnosti z těchto získaných institucionálních reforem. Musíme se soustředit na progresivní rozhodování ve prospěch všech evropských občanů. Neměli bychom tolik plýtvat časem na administrativní záležitosti. Jsem typ člověka, který se rozhoduje rychle, účinně, ale přitom dobře. Evropští občané oprávněně očekávají, že budeme dělat svoji práci účinně a transparentně.
Plně respektuji rovnováhu a dobrou spolupráci mezi evropskými orgány, a jsem přesvědčená, že navrhovaný kompromis představuje životaschopné řešení. Tímto způsobem můžeme dělat svoji práci účinněji. Budeme se proto snažit nadále posilovat Evropský parlament a prokazovat dobrou službu evropským občanům.
A v neposlední řadě, já osobně znám některé z našich již zvolených budoucích kolegů a čím dříve budou moci začít pracovat, tím lépe. Pevně věřím, že jejich odborné znalosti poskytnou našim orgánům přidanou hodnotu.
Constance Le Grip
(FR) Paní předsedající, i já bych se chtěla připojit k ostatním řečníkům a poděkovat našemu kolegovi, panu Méndezovi de Vigovi. Odvedl vynikající práci za okolností, které byly často výbušné, ale vždy vzrušující. Rozpravy v rámci Výboru pro ústavní záležitosti trvaly dlouhou dobu; byly hodny velikosti problému, intenzity zájmu a důležitosti, kterou poslanci Evropského parlamentu přikládají - a právem - hlavní otázce, která pro ně má okamžité důsledky, tedy složení našeho Parlamentu a metody jmenování jeho poslanců.
Ještě jednou opakuji, náš zpravodaj dokázal shromáždit mnohdy zcela rozdílné názory a příspěvky a shrnout je - troufám si říct - do mimořádně vyváženého textu. Ráda bych mu za to poděkovala. Domnívám se, že doporučení obsažená v těchto dvou zprávách, jak ve zprávě o uspořádání mezivládní konference, tak ve zprávě o přechodných opatřeních týkajících se složení našeho Parlamentu, lze charakterizovat jako realistická, pragmatická a efektivní. Domnívám se, že to je přesně to, co naši spoluobčané od Evropy očekávají, jak v této záležitosti, tak v těch ostatních.
Karin Kadenbach
(DE) Paní předsedající, já bych také ráda vyjádřila upřímné poděkování panu zpravodaji a také všem stínovým zpravodajům. Jako Parlament bychom dnes měli vyslat jasný signál, že se velmi těšíme na to, až se k nám zde v Parlamentu připojí noví poslanci, a že Rada je skutečně váhavá. Měli bychom ještě jednou zdůraznit, že máme velice jasný úkol, a to nalézt co nejdříve řešení, aby tito svobodně zvolení poslanci - je jich 18 - mohli co nejdříve začít pracovat.
Jako Parlament nemáme pouze tento úplně všeobecný úkol zastupovat občany tím nejlepším možným způsobem, ale také máme povinnost pracovat co nejúčinněji a nejefektivněji ve výborech, a očekáváme, že v rámci toho budeme moci využívat odborné znalosti a vědomosti našich kolegů, kteří již byli svobodně a řádně zvoleni. Jako Rakušanka se velice těším na to, až se zde setkám s Joem Weidenholzerem, a doufám, že jej zde budeme moci přivítat jako poslance Evropského parlamentu co nejdříve.
Franz Obermayr
(DE) Paní předsedající, inkoust na nezdařené Lisabonské smlouvě ještě ani nezaschnul a již byly předloženy další pozměňovací návrhy a chaos obklopující nové poslance - lidé dokonce hovoří o poslancích-fantomech -, je skutečně dokonalý. Tato situace byla samozřejmě způsobena mimo jiné našimi odlišnými volebními systémy, z nichž vzešly problémy ohledně otázky demokracie. Například ve Francii, kde se kandiduje na regionální úrovni a nejsou k dispozici žádné seznamy, není příliš těžké umožnit poslancům posunout se výš. Měli bychom jasně upřednostnit volbu, a nikoli výběr parlamentem.
Zadruhé, také by bylo zcela logické - a to je to, co od nás občané očekávají -, abychom poskytli konkrétní informace o činnostech a výdělcích poslanců během období, kdy budou pozorovateli. Tato "fantomová" situace rozhodně nepomůže důvěře občanů v Evropskou unii. Také musíme co možná nejrychleji objasnit, kdy by se k nám měli noví poslanci připojit a jaké by měli mít postavení. Navíc stále není jasné, zda bude Lisabonská smlouva přezkoumána - což by bylo žádoucí - a jaká je situace ve věci přistoupení Chorvatska k EU. Občané očekávají, že Rada tuto záležitost rychle vyřeší.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Podle ustanovení Lisabonské smlouvy se složení Evropského parlamentu změnilo. Navzdory skutečnosti, že Smlouva vstoupila v platnost již před šesti měsíci, doposud nebyla uspořádána mezivládní konference, která by tyto změny vyřešila. Členské státy musí ratifikovat zvláštní protokol týkající se vyššího počtu poslanců Evropského parlamentu. To je velká operace, ale nic nemění na skutečnosti, že Smlouva musí být provedena v úplnosti a bez průtahů. Sdílím v této záležitosti stanovisko pana zpravodaje.
Měli bychom mít na paměti, že je v zájmu těch členských států, kterým se podle ustanovení Smlouvy zvýšilo národní zastoupení, aby se jejich noví poslanci ujali svého mandátu v co nejbližší době. To je v souladu se základními demokratickými zásadami, na kterých je Unie založena. Je důležité, aby se všichni noví poslanci ujali svého mandátu v Parlamentu současně, aby se náš orgán vyhnul obviněním, že nefunguje řádně.
Milan Zver
(SL) Já bych se také chtěl připojit k těm, kteří by rádi zdůraznili, že je nezbytné, aby byl Evropský parlament zcela reprezentativní a aby se do práce zapojili co nejdříve všichni poslanci. Domnívám se, že vzhledem k pozměňovacímu návrhu k Lisabonské smlouvě, která je naší ústavou, stále nejsme zcela reprezentativní. Také se domnívám, že mezivládní konference by byla krokem správným směrem a nejrychlejší cestou, jak upevnit naše právní předpisy a umožnit Evropskému parlamentu, aby byl plně reprezentativní. Rád bych poblahopřál zpravodaji, panu Méndezovi de Vigovi, který zkoumal právní předpisy, a domnívám se, že je dnešní usnesení skutečně dobře odráží. Navíc se připojuji k těm, kteří se těší na to, až budou moci přivítat nové poslance v Evropském parlamentu, a myslím si, že je potřebujeme. Těm z vás, kteří při svých vlastních volbách, posledních evropských volbách, nepředvídali, že bude nutné jmenovat, či spíše zvolit, další poslance, těm vzkazuji, že tento Parlament neztratí nic ze své legitimity jen proto, že dva poslanci budou jmenováni vnitrostátním parlamentem.
Seán Kelly
Paní předsedající, tak jako ostatní kolegové se domnívám, že pokud jsou lidé zvoleni do Evropského parlamentu, mají právo se ujmout svého mandátu právě tak, jako se jej před dvanácti měsíci ujalo 736 poslanců. Toto je krátkodobý problém, který vyžaduje krátkodobé řešení, protože za čtyři roky bude vše vyřešeno a Parlament bude pracovat normálně.
Také si myslím, že je chyba obviňovat členské státy z toho, že před 12 měsíci nepřijaly předběžná opatření, protože před 12 měsíci zde byla vysoká pravděpodobnost, že Lisabonská smlouva ratifikována nebude, a to bylo zcela jistě stanovisko, které zastávalo mnoho lidí v mé zemi i v jiných zemích. Ovšem nyní, když bylo vše ratifikováno, je důležité, aby lidé, kteří byli zvoleni, měli možnost ujmout se svého mandátu, aby mohli přispět svou prací v Parlamentu a abychom mohli pokračovat do příštích voleb za čtyři roky, kdy všechno bude, jak se říká, "v pohodě".
Diego López Garrido
úřadující předseda Rady. - (ES) Paní předsedající, já bych rád dodal, že souhlasím s projevy těch vážených poslankyň a poslanců, kteří zdůraznili důležitost vyřešení této zásadní otázky týkající se Lisabonské smlouvy, konkrétně případu 18 poslanců, kteří stále nemají svá křesla v Parlamentu, protože se minulé volby konaly o něco dříve, než Lisabonská smlouva vstoupila v platnost.
Proto je tato revize protokolu (č. 36) užitečná. Také zcela souhlasím s těmi, kteří se domnívají, že by se tak mělo stát při nejbližší možné příležitosti a že by nepřítomnost 18 poslanců zastupujících v tomto Parlamentu občany 12 členských států měla být urychleně napravena. Z toho důvodu nakonec souhlasím s panem Méndezem de Vigem, který se domnívá, že není třeba svolávat Konvent, že mezivládní konference by měla být uspořádána co nejdříve, že by všech 27 parlamentů členských států mělo toto rozhodnutí co nejrychleji ratifikovat a že by v důsledku toho mělo přibýt do tohoto Parlamentu 18 poslanců, kteří sem patří od začátku tohoto volebního období.
Maroš Šefčovič
místopředseda Komise. - Paní předsedající, domnívám se, že tato rozprava jasně ukázala, že se zde snažíme vyřešit výjimečnou situaci, že hledáme praktické řešení a že jde o řešení přechodné. Proto velice vítám pragmatický přístup pana Méndeze de Viga a zprávu, kterou připravil a která, jak jsem si mohl na základě této rozpravy všimnout, má zde v Parlamentu silnou podporu. Domnívám se, že je jasné, že naším společným cílem je mít zde co nejdříve 18 nových poslanců.
Vrátím se ke stanovisku Komise - myslím si, že nám byly položeny velice přímé otázky, jak by tato změna měla být provedena a prostřednictvím jakého nástroje. Komise se vzhledem k rozsahu a povaze změny, o které se bude diskutovat, jednoznačně shodla na mezivládní konferenci.
Co se týče způsobu, jak by měli být noví poslanci EP vybráni, jsem si jist, že tomuto tématu se bude věnovat mezivládní konference, ale dovolte mi dodat: Když Evropská rada tuto záležitost zvažovala, myslím si, že se zcela zjevně snažila najít rovnováhu mezi přirozeným přáním, aby byli noví poslanci EP vybráni způsobem co možná nejbližším volbám do Evropského parlamentu, a nutností respektovat vnitrostátní ústavní opatření; tak vznikly tři možnosti, které by mohly řešit dnešní situaci, jež se samozřejmě s příštími volbami upraví.
Závěrem bych rád uvítal interní úvahy v Evropském parlamentu o možných budoucích změnách evropských voleb, ale myslím si, že je zapotřebí zdůraznit, že zde jde - a mělo by to tak i zůstat - o něco jiného. Dnes hovoříme o tom, jak dostat 18 nových poslanců do Evropského parlamentu. O možných změnách volebního postupu budeme diskutovat příště.
Íñigo Méndez de Vigo
zpravodaj. - (ES) Paní předsedající, pokud lidé zastávající tak odlišná a vzdálená stanoviska, jako je pan Mauro, pan Gollnisch a pan Colman, dojdou ke stejnému závěru, že máme problémy s volebním postupem a volebními systémy pro volbu poslanců do Evropského parlamentu, znamená to, že potřebujeme jednotný volební postup.
Tento mandát již existoval v Římských smlouvách. Proto jsme se my koordinátoři - a já bych rád využil této příležitosti a všem jim poděkoval, nejvíce pak panu Jáureguimu a panu Duffovi - shodli na pozměňovacím návrhu č. 2, o kterém budeme zítra hlasovat. Doufám, že tento pozměňovací návrh získá podporu tohoto Parlamentu, především proto, abychom mohli brzy vyřešit tuto záležitost s jednotným volebním postupem pro volby do Evropského parlamentu. Tak bychom, zdá se mi, odstranili tento velký otazník.
Pan Trzaskowski ve svém projevu hovořil o nezbytné reprezentativnosti tohoto Parlamentu, což je něco, čemu přikládá důležitost většina dnešních řečníků včetně místopředsedy Šefčoviče.
Souhlasím s tím. Samozřejmě totéž říkáme v bodu 1 zprávy, totiž že oněch 18 poslanců by mělo do Parlamentu vstoupit současně, en bloc, jinak o reprezentativnost přijdeme.
Aby mohli všichni vstoupit současně, abychom jednali v souladu s tímto aktem politické spravedlnosti, kterým je Lisabonská smlouva, musíme být praktičtí, protože přechodná a výjimečná situace, dámy a pánové, také vyžaduje přechodné a výjimečné situace a řešení.
Takže - jsem v tomto ohledu zcela upřímný - se mi nezamlouvá možnost, že by se do Parlamentu dostali poslanci, kteří nebyli zvoleni v roce 2009, což je mimochodem něco, co jasně stanovuje bod 2 této zprávy. Nicméně kdybych si měl vybrat mezi tím, že se 18 poslanců svého mandátu neujme, a tím, že přistoupíme na praktické řešení a oněch 18 poslanců vstoupí do úřadu, a tudíž naplní požadavek Lisabonské smlouvy, pak požádám tento Parlament, jak jsem již učinil ve zprávě, aby si zvolila toto řešení; přechodné a pragmatické, ale především, paní předsedající, spravedlivé.
Rád bych poděkoval všem za jejich spolupráci a za zajímavé příspěvky, které k této zprávě přednesli.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve čtvrtek 6. května 2010 v 11:00.
Písemná prohlášení (článek 149)
John Attard-Montalto  
písemně. - Domnívám se, že není spravedlivé, že ty země, kterým byla přidělena další křesla v Evropském parlamentu, zde ještě nemají své zástupce. Nemluvím jen jménem Malty, které bylo přiděleno šesté křeslo, ale také s ohledem na všechny ostatní země, které se ocitly ve stejné situaci. Je nesporný fakt, že je třeba překonat právní a ústavní překážky, aby se noví evropští poslanci mohli ujmout svých právoplatných mandátů. Na druhou stranu čas, který uplynul od voleb do Evropského parlamentu v červnu 2009, naznačuje, že se z Evropské unie stal těžkopádný orgán, jemuž trvá měsíce, jestli ne dokonce roky, než uvede do chodu části Lisabonské smlouvy, která byla schválena před necelými šesti měsíci. Odhlédneme-li od deficitu v zastoupení dotyčných zemí, je zde další věc, která vyžaduje naši okamžitou pozornost. Mám tím na mysli lidský prvek. Osmnáct budoucích poslanců musí nyní zažívat velmi těžké období svého života především z psychologického hlediska. Jsem si jist, že zde není jediná evropská poslankyně či poslanec, kteří by si neuvědomovali tíživou situaci těchto osmnácti politiků.
Krzysztof Lisek  
Podle mého názoru má Evropský parlament povinnost rozhodnout v této záležitosti tak rychle, jak je to jen možné, aby se naši budoucí kolegové, kteří byli demokraticky zvoleni, mohli ujmout svého mandátu. Je to mimořádně důležité nejen v jejich vlastním zájmu, ale již ze zásady, z úcty k rozhodnutím, jež učinili voliči. Nesmíme je nutit dále čekat.
Všichni naši budoucí kolegové by měli být zvoleni v demokratických volbách. Jsem si vědom skutečnosti, že v současnosti existují mezi volebními pravidly v jednotlivých členských zemích značné rozdíly. Proto bych rád vyjádřil naději, že nás současná situace motivuje k tomu, abychom započali dialog o sjednocení volebních postupů ve všech členských státech Evropské unie.
Indrek Tarand  
písemně. - Rádi bychom poděkovali panu zpravodaji za vynikající práci. Jsme však zklamáni francouzským rozhodnutím pozměnit původní vůli evropských voličů a jmenovat nové poslance Evropského parlamentu z Národního shromáždění. Ceterum censeo, Francie se rozhodla prodat Rusku válečnou loď typu Mistral; myslíme si, že tohoto kroku určitě bude litovat.
