Přeprava zvířat (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o ústní otázce pro Komisi, kterou pokládá pan Parish jménem Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova, týkající se přepravy zvířat - B6-0496/2008).
Neil Parish
autor. - Pane předsedající, vznáším dnes tuto ústní otázku nejen jménem Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova, ale také jménem pracovní skupiny pro dobré životní podmínky zvířat, protože jsem přesvědčen, že máme v Evropské unii velmi silné zemědělství. Ale abychom mohli mít silné zemědělství, musíme mít také silnou politiku dobrých podmínek, protože se domnívám, že budoucnost evropského zemědělství spočívá do velké míry ve vysoce kvalitních výrobcích a ve velmi dobrých normách pro životní podmínky zvířat. Tak můžeme pozitivně propagovat své výrobky, a proto přeprava zvířat není jen motivem, ale je nezbytné zavést správné právní předpisy.
Dnes se chci zaměřit na skutečnost, že máme zavedeny právní předpisy. Můžeme se dohadovat, zda jsou dostatečné či nikoli, ale hlavním úkolem je nyní tyto předpisy zkontrolovat a ujistit se, že se jimi členské státy řídí, protože víme, že například v některých členských státech mají vnitrostátní vlády potíže při zavádění těchto předpisů a regionální vlády při jejich provádění. Pak se vyskytují problémy. A nakonec tím trpí zvířata.
Mohl bych zdůraznit mnoho věcí, ale specifickou oblastí, s níž máme v Evropě potíže, je přeprava koní. Mnoho koní končí svou životní dráhu v salámu v Itálii a rozhodně se nepřepravují v nejlepších podmínkách. Mnohé tyto vozy jsme v našich členských státech, které nedodržují pravidla, sledovali. Přepravci nezastavují ve správnou dobu, nepoužívají vozy předepsaných typů a nezajišťují řádnou klimatizaci a napájení a to nesmí pokračovat.
Často říkám Komisi, aby nenavyšovala náklady, ale když jedou zvířata na porážku a náklady na dopravu se zvýší, protože je třeba odvádět dobrou práci, protože je třeba mít správné vozy, které nesmějí být přeplněné, pak říkám, správně, tak to má být! Protože často místo toho, aby byla zvířata na porážku převážena do vzdálených míst, měla by být zabita v daném členském státě a být převážena jako chlazené maso. Proto máme v této oblasti ještě mnoho práce.
Také bych vám rád řekl, že pan Kyprianou, minulý komisař za GŘ SANCO, nás ujistil, v době, kdy byl komisařem, že bude nejen řádně provádět stávající právní předpisy, ale také že na konci volebního období situaci zreviduje. Blížíme se velmi rychle ke konci tohoto parlamentního zasedání a ke konci této stávající Komise a já bych chtěl vyzvat paní Vassiliouovou, která pana Kyprianoua velmi dobře nahradila, aby dostála tomuto závazku, protože přeprava zvířat patří mezi věci, které musíme brát nesmírně vážně.
Na tyto problémy jsme již mnohokrát upozorňovali, ale jsme civilizovaná společnost a civilizovaná společnost je v mnoha ohledech souzena podle toho, jak zachází nejen se svými lidmi, ale také se svými zvířaty. Proto nemohu, jak jsem řekl, tuto problematiku vyzdvihnout dostatečně.
Mé poslední poznámky se týkají samotné ústní otázky a toho, že nařízení o přepravě zvířat vstoupilo v platnost v roce 2007. Proto by Komise měla obdržet první výroční zprávy z členských států o vymáhání nařízení. Může Komise sdělit, které členské státy poskytly tyto zprávy? Provedla již Komise předběžnou analýzu zpráv, která by umožnila zhodnocení nedostatků a obtíží, ale také hlavních úspěchů při vymáhání právních předpisů? Připraví Komise následnou zprávu o postupu vymáhání nařízení v členských státech? Tato analýza bude nezbytná v souvislosti s plánováním revize nařízení o přepravě zvířat. Proto bych, pane komisaři, rád slyšel odpovědi na tyto otázky.
Vladimír Špidla
člen Komise. - Vážený pane předsedo, vážený pane poslanče, vážené dámy, vážení pánové, souhlasím naprosto s názorem pana poslance, že způsob, kterým zacházíme se zvířaty, a to i hospodářskými zvířaty, je současně i etickou otázkou a otázkou civilizace nepochybně. Komise si je vědoma, že přeprava zvířat pro obchodní účely může zvířatům přivodit vážné utrpení. Takovému utrpení jsou zejména vystavena tzv. zvířata nízké hodnoty, jako jsou jatečná zvířata. Prosazování právních předpisů v oblasti přepravy na dlouhé vzdálenosti není uspokojivé. V uplynulých měsících Komise obdržela zprávy o případech krutého zacházení se zvířaty. Komise nadále podporuje nejlepší dostupné možnosti ke zlepšení situace. Konečným cílem je lepší prosazování právních předpisů Evropské unie, a tudíž zlepšení zdraví zvířat a dobrých životních podmínek dotčených zvířat. Ve studii provedené společným výzkumným střediskem se dospělo k závěru, že nové a účinnější systémy kontroly, jako je sledování přepravy pomocí družicových systémů pro určování polohy, by mohly přispět ke zlepšení situace a umožnit transparentnější provádění pravidel. Použití těchto nových technologií by rovněž přispělo ke snížení administrativní zátěže vnitrostátních orgánů a subjektů.
Komise také posuzuje možnost navrhnout, a to ještě do konce tohoto mandátu, nové normy na základě výsledků vědeckého výzkumu týkajícího se doby trvání přepravy, počtu naložených zvířat a počtu naložených zvířat ve vozidlech. Komise posuzuje provádění právních předpisů Evropské unie na základě zpráv poskytnutých členskými státy v souladu se stávajícím nařízením EU. Informace obsažené v těchto zprávách jsou sloučeny s výsledky kontrol na místě prováděných v členských státech veterinárními znalci. Výsledky těchto kontrol provedených znalci Komise jsou zveřejňovány prostřednictvím internetových stránek Komise. Údaje jsou rovněž posuzovány v souvislosti se zprávami vydanými mezinárodními nevládními organizacemi, které působí v této oblasti.
Velká většina členských států již předala Komisi zprávy o přepravě zvířat za rok 2007. Do konce roku 2008 své zprávy ještě nezaslaly Kypr, Litva, Malta, Bulharsko a Lucembursko. Komise je upozornila na jejich povinnost a nadále bude situaci pozorně sledovat. Nařízení (ES) č. 1/2005 však nevyžaduje, aby Komise vypracovala zprávu o postupu prosazování nařízení v členských státech. Komise souhlasí s tím, že vynutitelnost je klíčovým aspektem jakéhokoliv navrhovaného právního předpisu. V důsledku toho by Komise přihlédla k analýze zpráv členských států pro případné budoucí revize právních předpisů Společenství v této oblasti.
Struan Stevenson
jménem skupiny PPE-DE. - Pane předsedající, podívejme se nejprve na pozadí tohoto problému. Tento povinný osmihodinový časový limit pro přepravu zvířat byl dohodnut v prosinci 2004 a vstoupil v platnost v lednu 2007 ve všech 27 členských státech se zvláštními výjimkami pro delší cesty, kde je možné dokázat, že vozidlo bylo vhodně upraveno a poskytuje zvířatům přístup k vodě, umožňuje kontrolu teploty, řádnou ventilaci, a pokud se do cesty začlení pravidelné odpočívací pauzy.
Zvláštní výjimky byly také povoleny odlehlým venkovským oblastem a ostrovům, jako jsou v mém volebním obvodu například Orkneje a Shetlandy, kde jsou dlouhé přepravní časy nevyhnutelné. Pro tyto případy byly ovšem navrženy zvláštní jednotky vybavené lůžky a přístupem k vodě, takže zvířata mohou být přepravována v relativním pohodlí. Navíc byl uvalen úplný zákaz převážení některých zvířat, jako jsou telata mladší 10 dnů a jehňata mladší jednoho týdne.
S jistým uspokojením oznamuji, že tato přepravní pravidla byla přísně dodržována, zejména v zemích, jako je Skotsko, kde udržujeme osvědčené postupy na úrovni, která patří mezi nejlepší v celé EU. Ale znepokojují mě zprávy, že, jak nám sdělil Neil Parish, v jiných částech EU se tato pravidla nedodržují stejnou měrou, zejména v některých jižních středomořských členských státech a v některých nově přidružených východoevropských státech, zejména, jak zdůraznil Neil Parish, v těch, které se zabývají přepravou koní na porážku.
Nevládní organizace zabývající se dobrými životními podmínkami zvířat stále podávají důkazy otřesného týrání, kdy jsou koně a někdy i jiná hospodářská zvířata přepravována na ohromné vzdálenosti v úmorném horku, bez přístupu k vodě a bez řádné ventilace, bez pauz na odpočinek, namačkána do přeplněných nákladních vozů. Při převozu trpí stále větším vyčerpáním a dehydratací, některá podléhají náporu horka a zoufale supí a lapají po dechu a v nejhorších případech mnohá z nich uhynou. Tyto praktiky musí být zastaveny a všechny členské státy musí dbát na přísné dodržování nařízení.
Podporuji požadavky dnešní ústní otázky Neila Parishe, která chce prozkoumat úroveň dodržování těchto opatření. Doufám, že Komise nám nyní může poskytnout informace a ujistit nás, že jsou přijímána opatření pro zajištění pečlivého provádění osmihodinového limitu pro převoz zvířat, s vhodnými výjimkami, které jsem zmínil, a pro zastavení hrubého porušování stávajících nařízení EU, k němuž stále dochází.
Rosa Miguélez Ramos
Pane předsedající, dámy a pánové, pro některé evropské země, v závislosti na jejich geografické poloze - jak naznačil pan Stevenson - a také na jejich rozloze a objemu jejich obchodního toku, je přeprava zvířat obzvláště důležitým tématem.
Pane komisaři, ráda bych se zmínila o dvou zvláštních otázkách. Zaprvé, stále se mi zdá, že Komise má potíže s vedením analýzy situace na celém území Společenství. Přestože na základě současného nařízení by členské státy měly - jak jsme viděli - každý rok vydávat zprávu o kontrolách provedených v uplynulém roce, nařízení nestanoví minimální počet kontrol a zdá se, že zde není ani jednotnost ohledně statistického základu. To brání srovnání údajů z různých zemí. Pane komisaři, domnívám se, že tento stav by měl být v zájmu všech zúčastněných co nejdříve napraven.
Znepokojuje mě však ještě jedna věc. Ve své řeči jste hovořil o zvířatech přepravovaných na jatka jako o zvířatech nízké hodnoty. V tom s vámi, pane komisaři, naprosto nesouhlasím. Osobně je považuji za zvířata s vysokou hospodářskou hodnotou a jsem si jistá, že průmysl se mnou souhlasí. Protože je to tak a toto maso má vysokou hospodářskou hodnotu, správné přepravní podmínky jsou nezbytné bez ohledu na to, jaké je místo určení - i když se jedná o jatka - a o jakou jde vzdálenost. Jinými slovy, přeprava těchto zvířat v příznivých podmínkách je významný, ba dokonce hlavní úkol.
Proto vás žádám o přihlédnutí k těmto postřehům v navrhovaných změnách nařízení, na nichž Komise právě pracuje. Víme, že reforma, stejně jako nové technologie, vyřeší změny týkající s maximální doby převozu - jak již zde bylo řečeno - a maximálních a minimálních teplot při přepravě zvířat.
Znovu vás žádám, pane komisaři, a žádám Komisi, aby před provedením navrhovaných změn v tak zásadních otázkách byl nalezen pevný vědecký základ. Kromě toho vás žádám, dokud tento pevný vědecký základ, který momentálně v některých otázkách chybí, nemáme, měli bychom upustit od podloudného zavádění navrhovaných změn stávajících nařízení ve zprávách, které nemají nic společného s dopravou - mluvím o ochraně zvířat v době porážky, o zprávě, na které právě pracujeme. Domnívám se, že v takto důležitých a významných záležitostech bychom všichni - Komise i Parlament - měli vyložit své karty na stůl.
Anne E. Jensen
Pane předsedající, pane komisaři, ráda bych vyjádřila mírné zklamání nad tím, že po čtyřech letech jsme stále nedostali návrh od Komise ohledně toho, jak můžeme zpřísnit právní předpisy pro přepravu zvířat. Mezi panem Kyprianouem a nyní také paní Vassiliouovou a Parlamentem probíhá konstruktivní spolupráce s dobrými záměry. Kdy ale uvidíme nějaký návrh? To bych velmi ráda věděla. Důležité také je správné vymáhání právních předpisů. Je třeba zajistit, abychom skutečně omezili dobu převozu na jatka na osm hodin. Nicméně měli bychom zajít ještě dále. Neměli bychom jen hovořit o časovém limitu. Průzkum ukázal, že jedna hodina může být příliš, pokud zvíře není dostatečně silné na přepravu, a že delší cesty nemusí vadit, pokud je zvíře silné a zdravé a je přepravováno v dobrých podmínkách. Pravděpodobně budeme pokračovat v přepravování chovných zvířat na dlouhých trasách a v souvislosti s tím Parlament samozřejmě navrhl pilotní projekt pro odpočinkové stanice, kde se zvířata musí po 24 hodinách zastavit. Ráda bych věděla, jak tento projekt odpočinkových stanic pokračuje. Záměrem samozřejmě je spojit provozovatele kontrolních stanic, veterinární orgány, výzkumné pracovníky a organizace pro dobré životní podmínky zvířat a umožnit jim společně definovat osvědčené postupy v této oblasti. Je obtížné takový projekt odstartovat, ale snaha se vyplatí, protože je důležité, aby se naše znalosti a výzkum v oblasti dobrých životních podmínek zvířat během přepravy odrazily také v právních předpisech a v praxi.
Janusz Wojciechowski
Pane předsedající, pan Parish nám správně připomněl to, o čem jsme se zde ve sněmovně mnohokrát zmiňovali, konkrétně skutečnost, že to, jak nakládáme se zvířaty, vypovídá o nás - o tom, jak "kultivovaní" a civilizovaní jsme. Zvířata jsou během přepravy vystavena mnoha příkořím. K jistému zlepšení došlo po zavedení vyšších norem pro přepravu zvířat, ale tato opatření stále nejsou dostatečná.
Podle mého názoru by vhodným, a již dávno navrženým řešením bylo omezit dobu přepravy zvířat na osm hodin a celkový čas, který zvířata stráví v dopravě a na jatkách, na dvanáct hodin. Hodláme předložit tento návrh v rámci současné práci na nařízení o ochraně zvířat v době porážky.
Vážené dámy a pánové! Zastávání se humánních opatření je jedna věc, ale je zde další argument, a to argument finanční (který je pro některé lidi mnohem pádnější). Problém je, že přepravováním na dlouhé vzdálenosti narůstají náklady, které se nakonec přenášejí na spotřebitele. Měli bychom tyto náklady vyčíslit a použít je jako argument pro to, abychom konečně, po letech diskusí, omezili přepravu zvířat a zmírnili utrpení zvířat.
Carl Schlyter
Pane předsedající, úroveň rozvoje civilizace se pozná podle toho, jak zachází se svými nejbezbrannějšími tvory. Podle toho, jak my zacházíme se svými zvířaty, jsme stále barbaři.
Vzpomínám si, jak Švédsko přistoupilo k EU, což brzy bude patnáct let. Mnohé diskuse před naším přistoupením byly o přepravě zvířat. To byla oblast, jejíž stav jsme měli vylepšit. Pak v roce 2005 přišla první směrnice. Přesto se podmínky pro zvířata nezlepšily a v té době nám bylo řečeno, že kontrola bude fungovat od teď, že od teď budou zavedeny systémy GPS, že od teď bude probíhat odborná příprava řidičů a že od teď budou lépe fungovat nákladní auta. Pět zemí se ani neobtěžovalo předložit zprávu. Vyžaduji, aby Komise tyto země okamžitě pokutovala. Co se týče ostatních 22 zemí, kolik kontrol provedly? Jak vyhověly pravidlům? Funguje systém? Odpověď je bohužel v mnoha případech ne.
Tenkrát nám pan Kyprianou slíbil, že se sem před koncem svého mandátu vrátí, bude-li to nezbytné - je to nezbytné - a bude-li tomu nakloněno veřejné mínění - veřejné mínění je tomu nakloněno! Mnohé z nových členských států jsou ve skutečnosti malé a možná nejsou nutné 24hodinové cesty následované další 24hodinovou cestou. Bude vydána nová směrnice o porážkách zvířat, která povoluje mobilní jatka a která sníží potřebu cestování.
Je třeba, abychom zrevidovali podmínky pro zvířata během přepravy. Kdo z nás by chtěl mít čtyři krávy nebo deset ovcí na svém dvoulůžku po dobu 24 hodin? Právě takto natěsnána se v současnosti převáží zvířata. Nebo si představte, že kuřatům z nejvyššího patra v nákladním autě ve skutečnosti není znemožněno, aby nechávala své výkaly dopadat na kuřata pod sebou. Kdo by chtěl být převážen v takových podmínkách? Vyzývám všechny ministry zemědělství, aby se se mnou vydali na cestu ze Stockholmu do Bruselu ve stejných podmínkách jako zvířata. Jsem zvědav, kolik jich toto pozvání přijme. Možná raději opraví ten právní předpis.
Hovoříme o nákladech. Nejvyšší náklady v této souvislosti vznikají životnímu prostředí jako důsledek dlouhých jízd. Další cenu platí zvířata, která trpí v souvislosti s dlouhými cestami. Tyto dlouhé cesty se ovšem projeví také v horší kvalitě masa. Mají za následek velmi reálné snížení hodnoty. Zvíře, které je vystavené stresu, dá maso mnohem horší kvality, a tak se jeho utrpení odrazí v celém potravním řetězci. Pomyslete na zemědělce, který vložil mnoho úsilí a peněz, aby odchoval dobré zvíře, které je pak v závěrečné části života znehodnoceno.
Ne, potřebujeme nový návrh ještě před volbami. Nechápu, jak máme být schopni vést volební kampaň, když nemáme ani návrh Komise, který by ukázal, že nyní - konečně - zlepšíme podmínky pro zvířata.
Jens Holm
Pane předsedající, výchozím bodem této diskuse je samozřejmě skutečnost, že zvířata jsou cítící tvorové. Zvířata mají schopnost cítit bolest, stres a utrpení přesně tak jako my. K tomu musíme přihlížet při tvorbě právních předpisů. A to momentálně neděláme.
V rámci EU je přepravováno stále více zvířat. To je přímý důsledek vnitřního trhu. Vnitřní trh vede ke specializaci. Zvířata jsou na jednom místě chována, na jiném jsou porážena a maso se přepravuje na další místo. Členské státy ani nemohou zakázat převoz zvířat ve jménu dobrých životních podmínek zvířat. To je skutečně nepřijatelné. Švédská studie ukázala, kolik zvířat se celkem přepraví přes hranice v rámci EU. Pro EU-15 bylo určeno, že každý rok bylo ve všech směrech mezi členskými státy EU přepraveno 22 milionů čtyřnohých zvířat, jako jsou prasata, koně a krávy, a 500 miliard kusů drůbeže. A představte si, k jakým číslům dojdeme s 27 členskými státy. Ta budou samozřejmě mnohem vyšší.
Rád bych se zeptal Komise, kdy budeme mít novou směrnici o přepravě zvířat. Pan Kyprianou samozřejmě slíbil, že novou směrnici budeme mít v tomto parlamentním volebním období. Může nám Komise slíbit to, o co my v Evropském parlamentu stojíme, tedy maximální osmihodinový limit pro přepravu zvířat? Také bych rád položil pár otázek panu Špidlovi. Říkáte, že pět členských států nepředložilo zprávy, což je nepochybně velmi šokující. Co v Komisi děláte s těmito zprávami členských států? Analyzujete je nějak? My v Parlamentu bychom stáli o analýzu, zprávu od Komise, v níž vše shrnete a jasně označíte opatření, která umožní, aby se podmínky přepravy zvířat změnily. Takže kdy se dočkáme nové směrnice s osmihodinovým limitem? A můžeme dostat analýzu zpráv členských států?
Godfrey Bloom
jménem skupiny IND/DEM. - Pane předsedající, jako vždy, je to fascinující. Opět zde ve sněmovně žádný smysl pro ironii. Jeden z největších problémů, které máme, zejména ve Spojeném království, je kolosálně hloupý příval předpisů a nařízení, které byly před 10 lety uvaleny na jatka a kterým se podařilo zavřít více než 1 000 jatek ve Spojeném království a podnítily mnohem delší přepravní časy pro zvířata.
Můj švagr je řezník. Vlastní jatka v Yorkshiru a v jedné fázi - a psalo se o tom v časopisu Private Eye - je navštívil veterinář, který dohlížel na veterináře dohlížejícího na inspektora kvality masa, který dohlížel na dva porážeče! Takovýhle nesmysl vám vyjde, když se zabýváte pravidly a nařízeními této organizace. Problémem je dlouhá doba převozů. Z Bridlingtonu v mém volebním obvodu se kvůli uzavírkám jatek převážejí prasata, ovce a skot přes celou Anglii do Manchesteru. Tento problém potřebujeme řešit.
Mluvím také o přepravě koní. Můj kolega Nigel Farage říkal, že v Evropské unii existují země, kde pohlížejí na koně jako na potravu! Jako Angličanovi se mi jeví naprosto neuvěřitelné, že by lidé jedli své koně. Angličan by nesnědl koně, stejně jako by nesnědl svého psa nebo děti, ale to zřejmě potvrzuje, jak obrovské kulturní rozdíly jsou mezi námi a jinými zeměmi této Unie.
(Smích)
Jim Allister
Pane předsedající, navázat na tento proslov zřejmě nebude snadné! Dovolte, abych řekl, že nemám žádné potíže s účinnými a řádnými pravidly vztahujícími se k dobrým životním podmínkám zvířat, ale začínám být přesvědčen, že kolem našeho zemědělství utáhneme smyčku natolik, že znemožníme jeho praktické fungování. Vidím známky takového vývoje při konzultaci Komise o kontrole maximálních přepravních časů a koncentrace dobytka při přepravě.
Vzpomeňme si, že Komise si nedokázala v nařízení z roku 2005 prosadit svou. Nicméně necelé dva roky poté, co vešlo v platnost, se znovu pokouší vyjmout opakovatelnost osmihodinového limitu. Musím říci, že to by mělo pro můj volební obvod v Severním Irsku ničivé důsledky, protože abychom mohli vyvážet zvířata - což děláme -, musíme cestovat přes moře, a pokud by byla povolena pouze jedna osmihodinová cesta, bylo by to naprosto nedostačující a naprosto nepřijatelné.
Připomněl bych sněmovně, že tak těžké podmínky se vůbec nedají srovnat s tím, na jak obrovské vzdálenosti jsou přepravována zvířata v Jižní Americe, odkud vesele dovážíme! To znamená, že bychom trestali vlastní zemědělce, aniž bychom hleděli na to, co se děje s dovozním zbožím, které přijímáme.
Musím říci, že je čas, abychom se zbavili této věčné potřeby vyhánět čerta ďáblem.
Elisabeth Jeggle
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, toto je další téma, které zahrnuje na jedné straně silné emoce, a na straně druhé také tvrdou realitu. Ráda bych vyjádřila zvláštní poděkování předsedovi našeho Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova, panu Parishovi, za tuto otázku. Je to důležitá otázka - ne proto, aby vyvolávala emoce, ale aby umožnila položit Komisi konkrétní dotazy. Co se stalo? Jak je možné tento vývoj ověřit? Máte nějaký důkaz, a pokud ano, jaký? Jaké údaje máte k dispozici?
Vy jste, pane komisaři, zmínil několik údajů, ale já jsem přesvědčena, že mezi členskými státy existují mnohem větší rozdíly, než je skutečnost, že některé předložily zprávy a jiné nikoli. Jaká je situace ohledně provádění? Jak se monitorují dlouhé cesty? Jak se monitorují v jednotlivých členských státech?
Další velkou problematickou oblastí, která vyžaduje naléhavou diskusi, jsou problémy, které vyvstaly jako následek toho, že jsme definovali zemědělství jako čistě hospodářské odvětví a že záležitosti, které jsme měli rozlišit, jsme považovali za stejné. Například jakou další odbornou přípravu ve věcech přepravy by měli podstupovat školení zemědělci? Jak by měla být organizována a kdo by takovou přípravu poskytoval? Kde ji zemědělci musí prokazovat, aby obdrželi oprávnění?
Pro zopakování: zemědělci jsou školeni v zacházení se zvířaty, zatímco dopravci zaměstnávají řidiče, kteří možná nikdy v životě se zvířaty nezacházeli. To jsou dvě věci, které nemohou být směšovány, ale my tak do určité míry činíme.
Druhá okolnost, která působí velké problémy, je následující. Když zemědělci přepravují vlastní telata, mohou je přepravovat maximálně na vzdálenost 50 km. Dovolte mi nyní říci, že ještě musíme zvážit, a to naléhavě, jak můžeme pomoci menším jatkům k hospodárnému fungování a snížit tak potřebu dalších cest.
Dále, zemědělci mohou převážet vlastní zvířata 50 km, ale čelí problémům, pokud s sebou vezmou sousedovo zvíře. To si také vyžaduje zamyšlení. Je limit nastaven správně, nebo bychom možná měli hledat příčinu tohoto vývoje také v jatkách? Pokud zemědělci převážejí koně pro volnočasové aktivity, nenarazí na žádný problém a toto nařízení se k nim nevztahuje, ale pokud jej převážejí na trh, nařízení se uplatňuje a oni musí splnit jeho požadavky. Tyto otázky by měly být prodiskutovány a zodpovězeny v příštích rozpravách.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Otázka převozu a dobrých životních podmínek zvířat musí být, jak správně řekl pan Parish a ostatní, nahlížena z pohledu civilizace. Omezení utrpení zvířat na nejmenší možnou míru je etický imperativ, který tvoří součást našeho kulturního dědictví, navzdory zdánlivému paradoxu, že se snažíme ochránit jejich dobré životní podmínky v době, kdy mnohé z nich podstupují svou poslední cestu.
Na druhou stranu nesmíme zapomínat, že cenou, kterou zaplatíme za provádění náročných a finančně nákladných pravidel, jsou problémy, které narušují hospodářskou soutěž a mají silný dopad na rozvoj venkova v některých regionech Evropské unie.
Regiony a členské státy, které nemají možnost zásobit se některými druhy z vlastních trhů a jsou vzdálenější od center výroby, tak jako v mé zemi, mají nyní větší potíže s konkurenceschopností v odvětvích souvisejících s porážkou a zpracováním masa, kdežto regiony a členské státy, které mají dostatek, jsou více zvýhodněny, protože je pro ně snazší prodávat výrobky, které jsou již zpracovány, a mají výhody v oblasti zaměstnanosti a přidané hodnoty.
Vzhledem k tomu, že tento právní předpis je platný dva roky, je naprosto legitimní, aby Komise vypracovala hodnocení, které bude co možná nejobsáhlejší, a to nejen co se týče konkrétních otázek důsledného provádění nařízení týkajících se dopravy, ale také co se týče hospodářských a sociálních důsledků pro regiony a členské státy s nízkou možností výroby u některých druhů zvířat, které jsou důležité pro lidskou spotřebu.
Proto se domnívám, že by Komise měla na tyto otázky co nejrychleji, nejobjektivněji a nejúplněji odpovědět.
Mojca Drčar Murko
(SL) Přes Slovinsko se přepravuje mnoho živých zvířat, zejména těch, která pocházejí z východní Evropy a míří do Itálie. Podle zkušeností našich veterinárních úřadů jsou evropské právní předpisy poměrně podrobné, ale jaksi těžkopádně a těžko proveditelné.
Největší problém ve Slovinsku souvisí s kontrolami, protože nyní, kdy byly zrušeny vnitřní evropské hranice, je obtížné kontrolovat, zda řidiči nákladních aut skutečně zastavují na předem určených zastávkách. Měla bych upozornit, že Slovinsko vzhledem k velikosti svého území nemusí mít stanoveny vlastní zastávky a že místo nich se dohodlo s Maďarskem a Itálií. Naléhavě potřebujeme jednotné řešení, které bude jednotně prováděno.
Vzhledem ke katastrofální situaci v oblasti přepravy zvířat na dlouhé trasy po evropských silnicích by nařízení z roku 2005 mělo být využito jako příležitost ke zvýšení norem na poli dobrých životních podmínek zvířat. Přeprava úzce souvisí se zacházením se zvířaty před porážkou a já souhlasím s těmi kolegy poslanci, kteří zastávají názor, že neexistuje důvod pro povolení přepravních dob delších než osm hodin.
Proto prosazuji určení přísné horní hranice doby přepravy, ale také podporuji návrh na zavedení mobilních jatek.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Pane předsedající, nařízení o ochraně zvířat během přepravy je nesmírně důležité a takovéto informace jsou nezbytné. V této kritické době by mělo být zdůrazňováno, že značná část dováženého masa, které občané Evropské unie konzumují, podobným nařízením nepodléhá. Toto nařízení patří mezi rozumná nařízení o chovu a porážce zvířat.
Uvědomuji si, že potravinářské podniky často nerespektují pracovní práva, natož aby zacházely správně se zvířaty. Právě ve velkých společnostech dochází k nejhorším případům týrání zvířat. Tento problém se zřídkakdy týká malých nebo středních podniků. Jediným řešením je zajistit přísnější policejní kontrolu a také hraniční kontroly a zveřejňovat názvy společností, které porušují práva zvířat, aby se jim spotřebitelé mohli vyvarovat.
Kathy Sinnott
Pane předsedající, je velmi důležité, aby byla přepravovaným zvířatům zajištěna bezpečnost a aby se předešlo předvídatelnému utrpení. Používám tento termín, protože zvířatům zpravidla jakákoli motorizovaná přeprava nahání hrůzu. Je důležité to pokud možno minimalizovat.
Když vytváříme pravidla pro zajištění bezpečnosti a prevence utrpení, zaměřujeme se zpravidla na dobu a vzdálenost. To je přirozené, ale v případě Irska, které, připomínám, je ostrov a také významný vývozce zvířat, je to zjednodušující. Omezení doby a vzdálenosti při přeplouvání vod, které nás oddělují od kontinentu a od našich trhů, nesmí být úplné. Zaznělo zde doporučení osmi hodin, ale nalodit a převézt zvíře trvá déle než osm hodin. Není možné pustit zvíře na pastvu uprostřed kanálu La Manche.
Proto bych vám doporučila, abychom se, zejména v případě Irska, zaměřili spíše na podmínky, v nichž se zvířata přepravují, než pouze na dobu a vzdálenost.
Lydia Schenardi
(FR) Pane předsedající, přestože nařízení o přepravě zvířat je v platnosti od ledna 2007, vzhledem k nedodaným požadovaným ročním zprávám se zdá, že se jím členské státy systematicky neřídí. Proto je obtížné vypracovat podrobnou analýzu, když chybí mnoho nezbytných informací ohledně zdrojů přidělených na provádění kontrol. Jako členka asociací pro dobré životní podmínky zvířat a pracovní skupiny pro dobré životní podmínky a péči o zvířata mám na tomto problému zvláštní zájem.
Asociace po desetiletí neúnavně bojovaly, až do roku 2007, kdy byly v této oblasti konečně zavedeny směrnice, v jejichž provádění jsou nyní členské státy do jisté míry nedbalé. Dokonce bych řekla, že jde z jejich strany o neochotu, protože jak víme, provádění kontrol a inspekcí není nic tak složitého. Víme, kde jsou jatka, víme, kde se chovají zvířata, a známe trasy, po kterých se zvířata převážejí, tak kde je problém?
Domnívám se, že dnes, v době, kdy veřejnost se právem více zajímá o dobré životní podmínky zvířat v hospodářství, na jatkách a během přepravy, je důležité, aby členské státy respektovaly tato stanoviska.
Když jsem dostala příležitost promluvit, ráda bych dodala, že co se týče přepravy, bez ohledu na délku ujetých tras, je nezbytné brát v úvahu místní klimatické podmínky. Několikahodinová cesta Nizozemskem na jaře se velmi liší od stejně dlouhé cesty uprostřed léta v zemi, jako je Řecko. Neměli bychom zavést pro druhý případ povinnost přepravovat zvířata přes noc?
Byla bych vděčná, kdybyste tento návrh v budoucnu zvážili.
Mairead McGuinness
Pane předsedající, z hlediska právních předpisů se bavíme o relativně novém nařízení o ochraně zvířat během přepravy, protože vstoupilo v platnost teprve v lednu 2007. Přestože se domnívám, že bychom si všichni přáli, aby každý od prvního dne plnil všechny požadavky tohoto nařízení, byl by téměř zázrak, kdyby se tak stalo, protože je to velmi podrobné nařízení a klade velké nároky - což je správné - na členské státy a provozovatele.
Vítám dnešní ústní otázku pana Neila Parishe, předsedy Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova, protože se chceme dozvědět, jak toto nařízení funguje. Ovšem nejdřív musíme vědět, že je prováděno, protože nám záleží na tom, jak jsou po Evropské unii převážena zvířata.
V zemích jako Irsko, které mají velký sektor hospodářských zvířat, bylo od prvního dne odvedeno mnoho práce pro jeho provádění, a to jak v sektoru samotném, tak ze strany těch, kteří jej monitorují - ministerstva zemědělství a jiných orgánů. Licencovaní dopravci investovali velké částky peněz, aby zdokonalili své přepravce a vyhověli požadavkům nařízení na odbornou přípravu a kvalifikaci. Vlastně vím, že právě tento měsíc v Irsku probíhá několik výcvikových kurzů pro řidiče vozů převážejících skot, ovce, kozy, prasata, koně a drůbež - o tom hovořila paní Jeggleová -, a možná že by další členské státy měly udělat totéž.
Je zajímavé, že nařízení se vztahuje pouze k převozu zvířat, který probíhá ve spojení s hospodářskou činností. Znepokojuje mě, že opomíjíme dobré životní podmínky domácích zvířat, protože jsem viděla lidi, kteří si myslí, že vědí, jak se starat o zvířata, a přitom si v tomto ohledu počínali velmi špatně, a navíc, velmi často se stává, že to jsou právě lidé, kteří trvají na zvláštních pravidlech pro zemědělskou a hospodářskou činnost. Na tuto oblast je třeba se zaměřit.
Jsem přesvědčena, že obecně jsou zavedení přepravci zvířat schváleni, mají oprávnění a vyhovují normám pro dobré životní podmínky - protože je to v jejich zájmu: potřebují, aby převážená zvířata dorazila v dobrém stavu, aby mohli splnit požadavky těch, kteří je kupují. Problém je, že toto odvětví není dostatečně regulováno a někteří lidé jsou těmito pravidly nedotčeni, a na to se musíme soustředit. Kdo jsou tito lidé a jak je můžeme vyhledat a znemožnit jim pokračování v podnikání?
Dovolte mi reagovat na časové limity a pravidlo osmi hodin a říci, že důvod, proč měla Evropa problémy se zaváděním tohoto nařízení, je ten, že členské státy, včetně Irska, vědí, že potřebujeme svá zvířata převážet déle, ale také víme, jak se při tom o ně postarat. Takže nesouhlasím s těmi, kdo chtějí zkrátit dobu přepravy, ale souhlasím, že se musíme ujistit, že dobré životní podmínky jsou prioritou.
Ohledně koní, často si říkám, že bych ráda byla plnokrevníkem, protože ti cestují první třídou. Samozřejmě lidé se starají o zvířata vysoké hospodářské hodnoty a v době hospodářského propadu, kterou procházíme, se obávám o dobré životní podmínky koní, tečka. Řekla bych: už žádná pravidla. Možná už jich máme příliš mnoho a odvětví se jimi dusí, když se je snaží dodržovat. Ale uplatňujme tato pravidla u všech a ty, kdo je nedodržují, vyřaďme ze systému.
Robert Evans
Pane předsedající, rád bych poděkoval panu Parishovi, že vznesl tuto otázku. Navzdory našim politickým rozdílnostem a přes jeho zjevné lidské nedostatky se domnívám, že v této záležitosti je velmi rozumný a má mou podporu. Potřebujeme, aby toto nařízení bylo úspěšné, a potřebujeme, aby bylo obecně platné, ale mám několik výhrad a nesouhlasím s některými kolegy, kteří zde dnes promluvili.
Pan Stevenson řekl, že delší cesty jsou nevyhnutelné - já říkám: nikoliv. Paní Jensenová hovořila o 24hodinových převozech - nejsou nezbytné. Pane Allistere, zemědělský průmysl si sám musí klást otázky. Jako civilizovaná společnost se musíme podívat na celou otázku, celý záměr, celou myšlenku přepravy zvířat na dlouhé trasy a jejich následného zabití. Kdybych jedl maso, ptal bych se, jak může utrpení po cestě, o kterém víme, dehydratace, stres a - pro naše irské kolegy ze severu i jihu - cesty přes moře zlepšit kvalitu konečného výrobku?
Podle mého názoru to z ekonomického hlediska nedává smysl. Ani z lidského hlediska. Proto jsem pro úplný zákaz převážení zvířat, který by, jak věřím, podpořil venkovská hospodářství. Podpořil by místní výrobce, ano, malé a střední podniky, o nichž zde někdo hovořil, a umožnil by spotřebu potravin co nejblíže bodu výroby.
Pokud takový zákaz neexistuje, a já vím, že v nejbližší době k němu nedojde, potřebujeme podle mého názoru řádné realistické vymáhání nařízení, které momentálně máme, a nabádám Komisi, aby využila všechny agentury v Evropě - v případě potřeby policejní síly na dálnicích -, které budou stavět a kontrolovat nákladní vozy, jestli splňují veškeré požadavky tohoto právního předpisu.
Fiona Hall
Pane předsedající, zvážila Komise důsledky špatného provádění předpisů týkajících se dobrých životních podmínek zvířat na lidské zdraví? Přeprava, zejména přeprava na dlouhé vzdálenosti s nedostatkem místa, vytváří stres a stres znamená větší náchylnost k nemocem. To platí zejména pro koně, u nichž vědecké studie ukazují, že se při přepravě stávají přenašeči. To znamená, že vylučují mnohem více než obvykle, což velmi zvyšuje pravděpodobnost rozšíření nemocí. Mnoho přepravovaných zvířat jde na porážku - 320 milionů každý rok v EU -, což znamená, že je zde vysoce zvýšené riziko rozšíření nemocí jako salmonela do potravinového řetězce.
Vzhledem k velmi chabé úrovni provádění stávajících pravidel a ke stresu při dlouhých cestách, i přes řádné odpočinkové zastávky zejména pro koně, plánuje Komise, v případě potřeby a na základě vědeckých důkazů, přijít s konečným a absolutním limitem cestovní doby? To by prospělo jak dobrým životním podmínkám zvířat, tak lidskému zdraví.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Pane předsedající, pane komisaři, problém přepravy zvířat je velmi významný a je dobře, že Parlament se touto otázkou znovu zabývá. Méně pozitivní je však skutečnost, že se nám nedaří účinně provádět nařízení.
Vítám skutečnost, že během našich dnešních rozprav se nadále soustředíme na přepravu koní. To je vítaná zpráva nejen proto, že sám chovám koně, ale také proto, že v této oblasti se rozhodně nedaří dodržovat normy. Rád bych využil této příležitosti a řekl, že koně rozumí lidem. Ale přestože koně vždy rozumí nám, my jim vždy nerozumíme. Koně, stejně jako lidé, cítí obavy, strach a jsou schopni důvěřovat lidem. Vzpomínám si na případ, kdy vážně nemocný kůň na klinice nedovolil veterinářům, aby mu cokoli udělali, pokud nebyla přítomna má dcera. Jakmile má dcera přijela, mohli mu dělat cokoli. Prostě jí důvěřoval. Stejně jako my lidé nedůvěřujeme vždy lékařům, tento kůň nedůvěřoval veterinářům, ale důvěřoval známé osobě. Proto si myslím, že lidé také nedokážou chápat koně, když se bojí nebo když se snaží bránit. Místo toho se k takovému chování staví jako k neposlušnosti. Majitel koně bije. Kůň naopak ví, proč je jeho majitel rozčilený, a umí ustoupit. Proto jsem vděčný všem poslancům EP, kteří také k tomuto problému dokážou přistupovat z hlediska toho, co je dobré, brát jej jako záležitost týkající se živého stvoření a s jistou dávkou humánnosti.
Esther de Lange
(NL) Pane předsedající, znovu v této sněmovně debatujeme o přepravě zvířat a znovu se dobereme dvojího závěru. Zaprvé, současné právní předpisy zaostávají za ambicemi Parlamentu stanovenými ve zprávě mého předchůdce Alberta Jana Maata, který podle mého názoru správně rozlišoval mezi zvířaty určenými na porážku a ostatním dobytkem. Byla provedena opatření v oblasti školení řidičů, lepších přepravních podmínek a používání GPS, ale to rozhodně nestačí.
Zadruhé, Achillovou patou tohoto právního předpisu zůstává monitorování. Monitorování na evropské úrovni je stále pouze přáním a stále je do velké míry organizováno na vnitrostátní úrovni. Proto je zde naléhavá potřeba dohod o vyřizování stížností a shromažďování důkazů přes hranice. Také bych byla ráda, kdyby Potravinový a veterinární úřad zvýšil své úsilí. Můj pozměňovací návrh zpřístupnit pro tento účel více financí byl odmítnut mimo jiné Evropskou komisí. I nyní Evropská komise odkazuje na vnitrostátní zprávy, které bude písemně hodnotit. Umyla by si raději Evropská komise ruce nad touto záležitostí, než by zabezpečila skutečné celoevropské monitorování, namátkové inspekce evropských inspektorů a evropský dohled?
Dalšími zdokonaleními, která současné právní předpisy potřebují, jsou: více a lépe vybavená místa určená k odpočinku v rámci Evropské unie i mimo ni, upřesněné klimatické podmínky pro různé druhy zvířat, a konečně musíme začít pracovat na povinném používání satelitních systémů s přístupem oprávněného personálu k centrální databázi.
Navzdory neúplnému evropskému přehledu o skutečném provádění tohoto právního předpisu jsme samozřejmě zachytili jisté zprávy, například z Rakouska, kde místní inspektor údajně vídá mnoho prázdných nákladních vozů mířících do Polska a České republiky, ale nevídá vracející se plné vozy směrem do jižní Evropy. Znamená to, že když jsou nákladní vozy plné, raději objedou Rakousko, zřejmě aby se vyhnuly přísnějším monitorovacím pravidlům, která jsou zde zavedena, narozdíl od okolních zemí? Pro mě je to známka toho, že uplatnění tohoto právního předpisu se v jednotlivých členských státech výrazně liší.
Dalším problémem je úloha veterinářů, kteří musí potvrzovat příjem při přepravě. Pane komisaři, v některých případech se z těchto veterinářů staly razítkovací stroje. Jistě nikdo se zdravým rozumem nemohl odsouhlasit přepravní rozvrh pro koně z Rumunska do jižní Itálie, který měl trvat 24 hodin. Posledních 500 kilometrů této přepravy by podle přepravního rozvrhu muselo být ujeto za 2,5 hodiny. Pak se zamyslíte, jestli mají ta zvířata být přepravována ve Ferrari.
A konečně, mladá zvířata, zejména například štěňata, se nyní převážejí přes celou Evropu, aniž by v této oblasti existovaly nějaké právní předpisy. Proto bych ráda vyzvala Evropskou komisi, aby se na tento problém zaměřila.
Splnili jsme zde ve sněmovně svůj úkol; nyní se těšíme na návrhy Komise, které očekáváme před nadcházejícími parlamentními volbami.
Elizabeth Lynne
Pane předsedající, stejně jako někteří z mých kolegů se hodlám soustředit na přepravu koní. Objevují se zdrcující důkazy, které prokazují, že pravidla EU, která měla ochránit dobrou kvalitu života koní během dálkové přepravy, jsou opovrhována, čehož následkem jsou nehumánní podmínky a zbytečné utrpení zvířat. V některých případech jsou koně namačkáni jako sardinky v ocelových nákladních autech, kde mohou teploty dosahovat 40 °C. Někdy jsou koně přepravováni tisíce mil bez potravy a vody, což jim způsobuje úrazy, nebo dokonce smrt.
Má Komise informace ohledně toho, kolik porušení nařízení (ES) č. 1/2005 se dostalo před soud členských států od 5. ledna 2007, kdy vstoupilo v platnost, a zda budou vymáhána nařízení EU o harmonizovaném monitorování vozidel pomocí GPS? Existuje způsob, jak mohou jednotlivci získat přístup k údajům ze sledování pohybu zvířat v rámci členských států? Vím, že Komise k nim přístup má, ale jednotlivci nikoli. Zajímaly by mě odpovědi na tyto otázky, prosím.
Den Dover
Pane předsedající, těší mě, že mohu dnes vystoupit v této důležité debatě, a zdůraznil bych, jak velmi důležitá je přeprava živých zvířat pro severozápad Anglie. Jak řekl předseda Výboru pro zemědělství, mnohem raději bychom zvířata nejprve poráželi a teprve poté převáželi na zpracování, pokud by bylo třeba; ale na severozápadě máme mnoho koní, mnoho ovcí a mnoho skotu - mnoho pohybu zvířat.
18 let jsem byl členem vnitrostátního parlamentu. Toto byl stálý problém, na který mě voliči opakovaně upozorňovali. Uznávám, že věci se za posledních 10 nebo 20 let příliš nezměnily.
Těší mě, že byla tato otázka předložena. Prvním rokem byl rok 2007 a zprávy měly být dodány do června 2008, ale přiznávám, že jsme ve skluzu. Poslouchal jsem, co říkal pan komisař - že se zaměří na výhody satelitního monitorování. To je dobrý nápad. Ale upozorňuji pana komisaře, že nařízení správně ustavuje mnoho podrobných prohlídek - například způsobilost k přepravě zvířat, přepravní postupy, způsoby přepravy, námořní kontejnery, celkové doby přepravy, doby odpočinku, minimální předepsaný prostor - a to vše jsou záležitosti, které není možné sledovat satelitem. Je třeba provádět podrobné inspekce a poučit se z nich.
Doufám, že v jeho závěrečných připomínkách se objeví datum, do kterého hodlá dokončit a předložit své návrhy a závěry v této rané fázi provádění nařízení, protože čím dříve budou podniknuty kroky ke zlepšení situace, tím lépe.
Je děsivé, že zvířata musí v posledních dnech svého života podstupovat tyto dlouhé cesty. Spotřebitelé chtějí vědět, tak jako u drůbeže a vajec z volného výběhu, že se zvířaty jednáme humánně, a zaplatí přidanou hodnotu masa, protože chtějí vidět, že se o tato zvířata, která jsou tolik cenná a nezbytná pro naše potravní potřeby, náležitě staráme.
Samuli Pohjamo
(FI) Pane předsedající, pane komisaři, děkuji panu Parishovi za tuto rozpravu.
Zabezpečování dobrých životních podmínek zvířat je velmi důležité. Je třeba, aby Komise zajistila důsledné provádění a monitorování nařízení o přepravě zvířat v celé EU.
Právní předpisy EU o přepravě zvířat jsou přísné. K opakovaným vážným problémům s přepravou zvířat dochází kvůli hrubému porušování zákona. Současné předpisy ohledně časového limitu pro přepravu zvířat a výjimky z nich jsou dostačující, pokud se náležitě monitorují a pokud jsou zároveň udržována v nejvyšší kvalitě přepravní vozidla. Ta musí mít řádnou ventilaci, ovládání teploty, systém přívodu pitné vody a satelitní navigační systém. Vedle toho je třeba zaměstnávat školené řidiče a je třeba vypracovat pokyny ohledně řádných podmínek pro přepravu zvířat, jak se právě děje v mnohých členských státech.
Domnívám se, že je důležité, aby současné nařízení o přepravě zvířat bylo řádně prováděno v celé EU a aby takto získané zkušenosti byly brány v úvahu před navrhováním nových nařízení.
Agnes Schierhuber
(DE) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, společenství může konstruktivně fungovat, jedině pokud všichni dbají jeho zákonů a pravidel. Zejména zemědělci přisuzují prioritu zajištění, aby zvířata byla přepravována tak, aby maso, které se dostane ke spotřebiteli, bylo co možná nejkvalitnější a co nejméně ovlivněné stresem. Černé ovce musí být pojmenovány a potrestány, protože takové porušování pravidel je nepřijatelné a kazí pověst celého oboru.
Musíme úspěšně omezit přepravu živých zvířat na porážku. Doufám, že dospějeme v tomto ohledu k rozumnému dlouhodobému řešení a že bude založeno na vědeckém základě. Pane komisaři, ráda bych zopakovala svou výzvu, aby dovozy ze třetích zemí, které nesplňují pravidla, byly trestány stejným způsobem jako zvířata přepravovaná v rámci EU.
Richard Corbett
Pane předsedající, tato rozprava ukazuje, že jsou zde přinejmenším velké obavy, zda současné právní předpisy fungují, zda jsou dostatečně vymáhány ve všech členských státech, a dokonce zda mohou být dostatečně vymáhány. Je možné vymáhat tento právní předpis, když se jedná o mezinárodní přepravu zvířat?
Budeme muset prozkoumat, zda je třeba se vrátit k myšlence přísného osmihodinového limitu bez zmírňování a výjimek - možná kromě námořní dopravy z ostrovů, ale jinak vůbec žádná zmírnění.
Kolegy možná bude zajímat, že existuje nová webová stránka věnovaná kampani právě za tuto věc, i s peticí. Je to stránka www.8hours.eu. Mnozí poslanci a další, kteří poslouchali tuto rozpravu, možná rádi tuto stránku navštíví.
Sylwester Chruszcz
(PL) Pane předsedající, zaznělo zde dnes mnohé k tématu humánního zacházení se zvířaty a tomu, do jaké míry jsme civilizovanou společností. Souhlasím, že obecně jsou naše rozpravy a názory, k nimž docházíme, krokem správným směrem. Tato rozprava je velmi nutná.
Rád bych jen poukázal na to, že přestože směr, kterým jsme se vydali, je oprávněný a správný, neměli bychom na zemědělce a podniky uvalovat žádnou umělou a zbytečnou zátěž, jsem si jist, že tomu se můžeme vyhnout. Jednoduše vyzývám Komisi i nás všechny v Evropském parlamentu, abychom nezaváděli tento projekt do některých zbytečných potíží. Vzhledem k tomu, že dnes prosazujeme tato naprosto oprávněná řešení, také bych vás chtěl vyzvat, abyste se později vyvarovali přijímání selektivního přístupu. Všichni z nás, konkrétně všechny země Společenství, v Evropské unii s nimi musíme zacházet stejně. Dnes mě například znepokojil...
(Předsedající řečníka přerušil)
Constantin Dumitriu
(RO) Experimenty se zvířaty představují důležitý stupeň v biologickém a lékařském výzkumu. Součástí této činnosti však musí být zvláštní pozornost zaměřená na péči věnovanou zvířatům používaným pro vědecké nebo jiné experimentální účely. Evropská unie nepochybně musí udávat příklad, jak se o tato zvířata starat.
Směrnice Evropské komise 86/609 je více než 20 stará a reguluje tyto oblasti pouze neurčitě a povrchně. Podle statistik bylo v celé Evropě za tuto dobu použito na experimentální účely přibližně 235 milionů zvířat, přičemž více než 12 milionů je každý rok zabito v laboratořích Evropské unie.
Poskytování péče zahrnuje celou řadu materiálních a jiných podmínek, které musí být pro používaná zvířata zajištěny. Každá součást, od obchodování se zvířaty, přepravy a chirurgických zákroků po zabití a zničení života zvířete, musí být vykonávána v naprostém souladu s mezinárodními a vnitrostátními nařízeními vztahujícími se ke druhům, ke třídám zvířat a k okolnostem, aby bylo pokud možno zabráněno jejich fyzickému a duševnímu utrpení.
To vyžaduje...
(Předsedající řečníka přerušil)
Maria Petre
(RO) Nové členské státy, a budu mít na mysli obzvláště mou zemi, Rumunsko, potřebují, jak zde již bylo řečeno, podporu při upevňování pravomocí orgánů odpovědných za ověřování uplatňování nařízení o přepravě zvířat, o němž vedeme dnešní rozpravu.
Z tohoto hlediska je pro veterinární orgány v Rumunsku stále obtížné provádět kontroly přepravy zvířat bez přivolání policie, což je jediný úřad, který má pravomoc zastavit jedoucí dopravní prostředek.
Druhý problém specifický pro Rumunsko je pokračování, samozřejmě v mnohem menším měřítku, sezonního přesunu zvířat na jiné pastviny, což je postup, který by měl být podle mého posuzován zvlášť a pokud možno zachováván.
Třetí a poslední záležitostí, o níž chci hovořit, je, že bychom měli být znepokojeni pravomocemi spojenými s inspekcemi a zprávami, o nichž debatujeme.
(Předsedající řečníka přerušil)
Avril Doyle
Pane předsedající, jsem pevně přesvědčena, že kvalita vozidla a schopnosti řidiče jsou stejně důležité, ne-li důležitější než délka cest. Dvě hodiny ve vraku nebo zpustošeném voze, ujeté příliš vysokou rychlostí, obzvláště při zatáčení, mají mnohem horší důsledky pro životní podmínky zvířat než osm nebo deset hodin v pohodlném, řádně vybaveném moderním nákladním voze řízeném pozorně a s ohledem na jeho zvířecí obyvatele.
Životní podmínky koní určených na porážku jsou stále znepokojivé a stále se objevují důkazy, že některé členské státy opomíjejí - možná úmyslně opomíjejí - právní předpisy v této oblasti. Pane komisaři, obdržel jste loni v červnu roční zprávu z Irska? Které země zprávu nedodaly? Budou tyto zprávy přístupné na internetu? A máte informace o počtu řízení probíhajících v jednotlivých členských státech? Odpovězte, prosím, na tyto otázky.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Pane předsedající, Evropská unie klade velký důraz na správné zacházení se zvířaty během celé doby chovy, od narození až po porážku. Jak víme, kvalita masa závisí na tom, jak je se zvířaty nakládáno během chovu a během přepravy.
Normy pro ochranu zvířat během přepravy je třeba stanovit pro konkrétní druhy zvířat na základě vědeckých podkladů. Proto je třeba, abychom zrevidovali toto nařízení. Vzhledem k potřebám trhu se zvířata přepravují na určené vzdálenosti, které jsou často příliš dlouhé a jejichž ujetí vyžaduje značný čas. Proto je důležité respektovat předepsané zásady a normy. Proto byla otázka, jak a zda jsou právní předpisy EU o přepravě zvířat prováděny, oprávněná. Měli bychom zhodnotit situaci v jednotlivých členských státech. Měli bychom mít na paměti, že to vše má vliv na náklady a na výkonnou konkurenceschopnost. Občané Evropské unie jsou velmi citliví...
(Předsedající řečníka přerušil)
Neil Parish
Pane předsedající, budu velmi stručný, protože jsem autor dotazu. Rád bych jen řekl panu komisaři, než přednese své shrnutí, že ze tří otázek již první zodpověděl tím, že zmínil státy, které dosud nevypracovaly zprávu. Co mě však skutečně zajímá: vypracovala již Komise předběžnou analýzu zpráv a situace? Dále, hodlá Komise v budoucnu předložit zprávu o nařízení? Právě tu naléhavě potřebujeme.
Také potřebujeme mít osvědčené postupy, protože například Slovinsko sleduje vozy po celé zemi. Stručně řečeno, mnohé země si vedou dobře, jiné špatně. Hodlá Komise provést řádnou analýzu všech těchto problémů, a kdy ji hodlá předložit?
Vladimír Špidla
člen Komise. - (CS) Vážený pane předsedo, dámy a pánové, římské právo ve své definici zvířete konstatovalo, že zvíře je věc. Vzpomínám si na jeden vojenský předpis, který pro transport určoval, že jeden vagón může přepravovat 8 koní nebo 48 mužů. To znamená, že v průběhu civilizace se začalo uvažovat o tom, že existuje jistá větší blízkost mezi zvířetem a lidskou bytostí než mezi lidskou bytostí a věcí. Myslím si, že vývojem civilizace jsme dospěli k názoru, že zvíře není věc, že je to existující bytost, která má svá imanentní práva, a tento názor jsme vyjádřili ve svých předpisech. Myslím si, že se dá konstatovat, že evropské předpisy v tomto okamžiku jsou formulovány a jsou nepochybným civilizačním pokrokem. Na druhé straně z debaty jednoznačně vyplynulo, že jsou nedůsledně uplatňovány a že v jejich konstrukci můžeme nalézt důvody pro další zlepšení.
Komise souhlasí s těmito obecnými konstatováními a ve své činnosti se také bude snažit zlepšit systém uplatňování kontroly a sledování situace. Stejně tak jsme právě v procesu přípravy nových předpisů, které se snaží vzít v úvahu nejnovější vědecké poznatky z nejrůznějších oborů, protože to, co bylo z této diskuze také naprosto zřejmé, je komplexita tohoto problému. Není to jednoduchá věc, nestačí říct dobře, udělá se jedno nebo dvě opatření a věc bude vyřešena. Myslím si také, že z debaty jasně vyplynulo, že koncept ochrany hospodářských zvířat a zvířat obecně je koncept, který nevychází jenom z čistě praktického hlediska ochrany konzumentů. Že bychom k určitým ochranným věcem přistoupili i tehdy, kdyby to pro konzumenty neznamenalo žádný reálný význam, žádný reálný přínos, protože je to prostě eticky velmi významná věc.
Dovolte mi, abych se pokusil odpovědět na některé konkrétní otázky. Byla jich položena celá řada a samozřejmě, že jsme připraveni jednotlivým poslancům odpovědět podrobněji na ty otázky, kterých se nedotknu. Jedna z otázek byla, které země nezaslaly své zprávy, ve své úvodní řeči jsem to sdělil, ale protože to je mimořádně důležitá věc, konstatuji, že to byl Kypr, Litva, Malta, Bulharsko a Lucembursko. Čili Irska se tato otázka netýkala, Irsko splnilo svoji povinnost. V debatě také zazněly otázky o způsobu přístupu k informacím, chci konstatovat, že teoreticky je možné zveřejnit jednotlivé národní zprávy, nařízení sice umožňuje členskému státu učinit výhradu důvěrnosti, avšak žádný členský stát to neučinil. Čili bude-li požadavek na uveřejnění zprávy, Komise se dotáže členského státu, zda tuto výhradu důvěrnosti chce uplatňovat, nepředpokládám, že by se tak stalo, a pak může být zpráva v plném znění uveřejněna a myslím si, že to může být velkým podnětem k další diskuzi. Výroční zprávy jsou analyzovány Komisí, a to znalci Komise a současně jsou doplňovány o poznatky, které získali úředníci Komise z terénu, a tak se vytváří základní podklad pro další konstatování plnění podmínek nařízení a pro další úvahy o rozvoji právního a organizačního systému Evropské unie v této oblasti.
Pokud jde o otázku dalšího návrhu na směrnici, na změnu právního systému, již jsem konstatoval, že Komise pracuje na takovýchto návrzích a snaží se uplatnit ty nejaktuálnější vědecké poznatky. Byla formulována otázka, kolik v současnosti probíhá procedur infrakcí, jsou to dvě procedury infrakce, které jsou v současné době v procesu, jsou dvě, tři reklamace, které jsou vázány na Andalusii, čili Španělsko a celkově šest členských států bylo podrobeno inspekci v roce 2008. To jsou tedy konkrétnější údaje k otázkám, které byly položeny. Dámy a pánové, dovolte mi tedy ještě jednou, abych poděkoval za debatu, která byla komplexní, která naprosto jasně ukazovala, že pozice Komise a názory Parlamentu jsou velmi blízké, a to je podle mého názoru dobrým signálem pro další pokrok v této mimořádně citlivé oblasti.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemné prohlášení (článek 142)
Neena Gill  
písemně. - Pane předsedající, znovu se zdá, že zákony, které zde schvalujeme, nejsou prováděny ve všech členských státech. Nařízení o přepravě zvířat je nyní v účinnosti 2 roky, přesto jsou stále vážně porušována práva zvířat, zejména při přepravě a porážce koní. Ráda bych se zeptala Komise, co podniká pro zajištění, aby se koně poráželi v zemích svého původu a nemuseli podstupovat dlouhé a stresující cesty do zemí spotřeby.
Nejvíce mě a lidi, které zastupuji, znepokojuje, že tato zvířata cestují v nehumánních, stísněných, nečistých podmínkách s omezenými zásobami potravy a vody. To je zbytečné. Protože nemůžeme zamezit tomu, aby bylo konzumováno jejich maso, pokud musí být zvířata porážena, musí být porážena v zemích svého původu a do jiných zemí přepravována až poté. Navíc spotřebitelé musí být informováni, pokud maso, které jedí, není místní a pochází z místa stovky mil vzdáleného.
Pane předsedající, v zájmu dobrých životních podmínek koní nesmí být naše snahy vynaložené zde v Parlamentu nadále přehlíženy.
