Projekt společnosti Google na celosvětovou digitalizaci knihoven (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o otázce k ústnímu zodpovězení, kterou pokládá Klaus-Heiner Lehne za Výbor pro právní záležitosti Komisi - B7-0224/2009).
Angelika Niebler
Paní předsedající, pane úřadující předsedo Rady, pane komisaři, dámy a pánové, všichni asi budete znát internetový vyhledavač Google. Pravděpodobně také víte o projektu "Google Books Project", o kterém se v posledních měsících tolik hovoří. Cílem tohoto projektu je naskenovat knihy z knihoven a zpřístupnit je na internetu tak, aby čtenáři měli rychlý a snadný přístup k velkému množství děl.
Z hlediska čtenářů a uživatelů internetu se jedná o skvělou myšlenku. Co to však znamená pro autory, tvůrčí umělce a vydavatele? Jaká bude jejich úloha při zveřejňování děl na internetu? Touto otázkou se budeme muset v několika příštích měsících podrobně zabývat. Pravděpodobně již víte o tom, že vydavatelé a autoři ve Spojených státech podali žalobu proti společnosti Google z důvodu skenování a zveřejňování knih na internetu. Pokud vím, tento právní spor byl vyřešen a strany dospěly k mimosoudní dohodě. Řada otázek však zůstává nezodpovězená a netýkají se pouze společnosti Google, protože v budoucnu nastanou zcela jistě podobné případy. Těmito otázkami se musíme zabývat co nejdříve.
Musí se autorské právo přizpůsobit digitálnímu věku? Musíme změnit stávající struktury? V této souvislosti mám na mysli zejména úlohu služeb pro kolektivní správu práv, o nichž jsme v Parlamentu vedli často rozpravu. Vznikají na internetu nové monopoly? Jak bychom na to měli reagovat? Jakým způsobem to změní struktury v našich zemích například s ohledem na knižní obchod v regionech? Jaké jsou v tomto případě protichůdné zájmy a jak lze mezi nimi nalézt rovnováhu?
Autoři a vydavatelé chtějí za svou práci finanční odměnu. To se samozřejmě týká i situace, kdy mají být jejich díla zveřejněna na internetu. Knihovny chtějí zpřístupnit své archivy na internetu, aniž by musely nejprve podepisovat licenční ujednání se všemi nositeli autorských práv. Zájmy spotřebitelů jsou zřejmé. Chtějí mít rychlý a snadný přístup k obsahu na síti. Prozatím jsme nedospěli do fáze, kdybychom mohli jednat o možných řešeních, musíme si však položit řadu otázek a k tomuto účelu má sloužit písemná otázka předložená Výboru pro právní záležitosti.
Musíme v zájmu nalezení řešení otázek spojených s autorskými právy rozlišovat, například s ohledem na obsah? Pokud ano, o jaké rozlišení by se mělo jednat? Tímto směrem se pravděpodobně vydala Komise, která se především zaměřuje na situaci knihoven. Měli bychom v budoucnu zahájit postup hromadné digitalizace, nebo k vyřešení problému stačí náš stávající systém pro udělování licencí? Jak by bylo možné zjednodušit oprávnění k používání autorských práv v internetovém věku? Jak víte, autorské právo je především právem vnitrostátním a v této souvislosti si musíme opět položit otázku: odpovídá tento přístup stále potřebám doby? Jakým způsobem bychom měli v budoucnu nakládat s osiřelými díly, jinak řečeno knihami, u nichž nelze zjistit nebo nalézt držitele autorských práv? Měli bychom snad rozlišovat mezi literárními díly a vědeckými či akademickými pracemi? Například autoři románů se zveřejňováním svých knih živí, zatímco jestliže vědec zveřejní svou esej na internetu, jeho hlavním zájmem je zviditelnit své jméno ve svém vědeckém oboru a není už tolik závislý na prostředcích, které z této práce vytěží. Je řada otázek, které si musíme položit, a jsem ráda, že mám příležitost s vámi o nich diskutovat.
Ráda bych se ještě zamyslela nad jedním důležitým bodem, a tím je opět otázka služeb pro kolektivní správu práv. Jen si vezměte, jak snadné je dnes stáhnout hudbu z internetu. Na iTunes koupíte písničku za 20, 30, 40 nebo 50 centů. Jaký dopad má tato situace na služby pro kolektivní správu práv? Potřebujeme je ještě? Byla bych ráda, kdyby mohla Komise ještě jednou nastínit, jaký je současný stav.
Zde v Parlamentu už léta žádáme Komisi, aby se zaměřila na služby pro kolektivní správu práv. Poněkud nepřesně řečeno se jedná také o monopolní subjekty, které se vytvářely desetiletí. Zajímalo by mne, co hodlá Komise dělat. Na závěr bych chtěla zdůraznit, že platforma, jakou je Google, která vše zpřístupňuje zdarma, může vést ke vzniku monopolu na internetu. Musíme přemýšlet nad tím, jak zajistit, abychom nakonec neměli pouze jediného dodavatele, který bude rozhodovat o podmínkách pro přístup k obsahu na internetu. Těším se na rozpravu, kterou povedeme v nadcházejících týdnech a měsících, a očekávám odpověď Komise na první otázku Výboru pro právní záležitosti.
Siim Kallas
místopředseda Komise. - Paní předsedající, rád bych poděkoval Výboru pro právní záležitosti za položenou otázku. Pokládáte mnoho závažných a zásadních otázek, o nichž budeme muset jistě v nadcházejících měsících jednat. Tato otázka je rozhodně rozsáhlá, zajímavá, vzrušující a progresivní. Úvodem mi dovolte přehled této konkrétní otázky.
Za prvé, projekt Google Books Project. Jedná se v podstatě o iniciativu, jejímž cílem je vytvořit nástroj na hledání, vyhledávání a nákup knih pro široké spektrum uživatelů. Pro držitele práv to může představovat další obchodní kanál, tedy další zdroj příjmů. Dovolte mi připomenout, že v Evropě je projekt Google Books Project prováděn ve spolupráci s knihovnami a týká se pouze knih ve veřejném vlastnictví. Knihy chráněné autorským právem jsou do projektu zahrnovány pouze prostřednictvím partnerského programu Google určeného vydavatelům, kteří chtějí se společností Google uzavřít smlouvu.
Urovnání skupinové žaloby ve sporu o Google Books Project ve Spojených státech má za cíl ukončit soudní spor, který trvá už čtyři roky. Pokud bude tato dohoda schválena, bude představovat další zdroj příjmů pro držitele autorských práv a rovněž - což je ještě důležitější - zpřístupnit již nevydávaná a osiřelá díla pro účely online vyhledávání uživatelům v USA. Finanční pobídky mohou navíc umožnit držitelům práv osiřelých děl vystoupit ze stínu.
Pokud jde o projekt Google Book Search Project, spatřuje Komise v této iniciativě společnosti Google doklad vzniku nových modelů podnikání s cílem zajistit téměř trvalý přístup k širokému počtu děl stále rostoucímu počtu spotřebitelů. Vzhledem k tomu, že Evropská komise podporuje digitalizaci knih v evropských a jiných knihovnách, a vzhledem k tomu, že digitalizace knih je nadlidským úkolem, který vyžaduje podporu soukromého sektoru, Komise podporuje iniciativy, jakými jsou projekt společnosti Google Book Search Project, jestliže respektují práva duševního vlastnictví a nenarušují hospodářskou soutěž.
Pokud jde o urovnání ohledně projektu Google Books, Komise se aktivně podílela na konzultacích s evropskými vydavateli a se společností Google. V září 2009 uspořádala Komise veřejné slyšení, kde se dotčené subjekty z celé Evropy a jednotlivé strany tohoto urovnání setkaly k výměně názorů a ve snaze vyjasnit některé součásti dohody.
Mezitím však došlo k důležitým změnám. V důsledku výhrad vznesených k původnímu ujednání ze strany konkurentů společnosti Google, zahraničních vlád (Francie a Německa) a Ministerstva spravedlnosti USA byly podmínky ujednání přezkoumány a tento přezkum byl dne 13. listopadu 2009 předložen soudu v USA.
Za prvé se výrazně omezila oblast působnosti tohoto ujednání. Do působnosti tohoto ujednání v současnosti spadají pouze knihy registrované u Úřadu pro ochranu autorských práv Spojených států, nebo díla vydaná ve Spojeném království, Austrálii nebo v Kanadě před 5. lednem 2009. Všechny ostatní knihy spadají mimo oblast působnosti tohoto ujednání. V důsledku toho budou v budoucnosti ve výboru pro registraci Books Rights Registry - orgánu, který spravuje podmínky dohody ujednání - zastoupeni pouze autoři a vydavatelé ze Spojených států, Spojeného království, Austrálie a Kanady.
Za druhé, vydavatelé z ostatních zemí kromě Spojených států, Spojeného království, Austrálie a Kanady budou muset nyní uzavřít samostatné dohody, pokud se hodlají stát součástí služeb Google Books ve Spojených státech.
Mám 2 připomínky k této nové verzi ujednání. Za prvé, nebýt součástí ujednání není výhodou. Pokud nejste součástí tohoto ujednání, nemůžete kontrolovat, jak bude společnost Google nakládat s kopiemi, které byly naskenovány až do současné doby.
Za druhé, vydavatelé z členských států EU - s výjimkou Spojeného království - se už nemohou nadále účastnit zásadní transformace knižního trhu. Projekt Google Books Project ve Spojených státech bude představovat značný pokrok a evropští vydavatelé se jej už nebudou účastnit. I když služby, na které se vztahuje toto ujednání, budou přístupné pouze uživatelům ve Spojených státech, poškodí tato nepřítomnost kulturní rozmanitost.
V této souvislosti Komise vyzývá - a bude vyzývat i nadále - členské státy: za prvé, aby zesílily své politiky v oblasti digitalizace; za druhé, aby zvážily možnosti navázání partnerství veřejného a soukromého sektoru v oblasti digitalizace, a za třetí, aby zajistily, že veškeré digitalizované materiály budou k dispozici prostřednictvím projektu Europeana. Pokud tak členské státy učiní, může se ujednání o projektu Google Books stát katalyzátorem a nikoli hrozbou pro evropské iniciativy v oblasti přístupu k digitalizované kultuře.
Tím se dostáváme k vaší druhé otázce. Rozprava o ujednání o projektu Google Books ukázala, že Evropa si nemůže dovolit zůstat pozadu v oblasti digitalizace. Evropa musí jednat rychle. V tomto smyslu je Komise odhodlána pracovat na vytvoření rámce pro oblast autorských práv, který usnadní rozsáhlou digitalizaci evropských knihovních sbírek.
Jsme přesvědčeni, že předpisy o autorských právech musí být dostatečně flexibilní, aby umožňovaly příliš nekomplikovat vytváření on-line knihoven.
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
Paní předsedající, ráda bych vám poděkovala za prohlášení, Výboru pro právní záležitosti za otázku, paní Nieblerové za připomínky a panu komisaři za jeho odpověď. Jedná se o nesmírně důležité záležitosti i pro Výbor pro vnitřní trh a ochranu spotřebitele. Proces digitalizace knih otevírá nové významné možnosti, musí však - a to zdůrazňuji - sloužit zájmům vydavatelů a čtenářů, jinými slovy evropským podnikům a spotřebitelům.
Předchozí verze dohody se společností Google představovala hrozbu monopolu na celou literární produkci jednou soukromou společností, přičemž tato hrozba nebyla doposud zažehnána. Byla to společnost Google, která naskenovala miliony titulů chráněných autorským právem z celého světa. Doposud zpřístupňovala tyto tituly v rozporu se zákonem, pouze na základě uplatnění zásady USA spravedlivého užívání, aniž by žádala autory a vydavatele o souhlas.
Nová dohoda je nadále v rozporu se základními zásadami Bernské úmluvy, podle níž musí být držitelé autorských práv požádáni o povolení dříve, než je jejich dílo použito, a nestačí, aby jim byla pouze dána možnost vyjádřit nesouhlas a to na vlastní odpovědnost, s vynaložením vlastního úsilí a na vlastní náklady autora. Tato dohoda se vztahuje na knihy z celého světa, které byly vydány anglicky v zemích, na které se vztahuje tato dohoda.
Když společnost Google skenovala knihy, zaměřila se na kategorie již nevydávaných a osiřelých děl. Obě tyto kategorie jsou velmi volně definovány. Často je možné nalézt autory osiřelých děl, pokud se o to snažíte. Nevydávaná díla jsou často díla, která se autoři nebo vydavatelé záměrně rozhodli nevydat. Nevzniká tak riziko, že společnost Google může připravit vydavatele o svobodu vytvářet vlastní vydavatelskou politiku a autory o potenciální příjmy?
Pokud jde o spotřebitele: projekt společnosti Google může dlouhodobě poškodit vydavatelský průmysl, jestliže kvůli němu nebudou držitelům autorských práv vypláceny autorské honoráře. V zájmu zachování konkurenceschopnosti se přestanou vydávat hodnotné, odborně revidované a nákladné publikace. Pro spotřebitele to bude v důsledku znamenat, že knihy nahradí levná, neověřená a nenápaditá díla často spojená s všudypřítomnou reklamou.
Očekávám proto, že Evropská komise vytvoří politiku, která umožní rozvoj další digitalizace, která však nebude mít negativní dopad na tvořivost a zájmy trhu a čtenářů v Evropě.
Sergio Gaetano Cofferati
Paní předsedající, dámy a pánové, domnívám se, že dohoda mezi společností Google a vydavateli ve Spojených státech obsahuje některé bezpochyby zajímavé prvky a některé důležité nové vyhlídky i pro nás. Společně s těmito kladnými hledisky je však důležité zhodnotit i problematické otázky, které jsou v ní obsaženy.
Má-li být tato dohoda pozitivní, musíme změnit způsob, jakým pohlížíme na celý komplikovaný problém autorských práv, a překonat konflikt mezi požadavkem svobodného přístupu ke kulturním produktům na internetu a výhradní ochranou - bez výjimky - autorského práva.
Je pravda, že systém vypracovaný firmou Google by poskytl uživatelům jako celku značnou příležitost přístupu k dílům, zejména k již nevydávaným dílům nebo dílům, která nejsou bibliograficky dostupná, a zároveň by umožnil autorům a vydavatelům obnovit vlastní kulturní nabídku a rozšířit okruh svých čtenářů. Je však rovněž pravdou, že - vzhledem k tomu, že tato dohoda zahrnuje pouze knihy a díla registrovaná u Úřadu pro ochranu autorských práv Spojených států nebo vydaná ve Spojeném království, Kanadě nebo v Austrálii, a vzhledem k tomu, že nebyla přijata žádná konkrétní opatření pro díla vydaná v Evropě nebo v ostatních částech světa - prozatím Google pouze projevil obecnou ochotu uzavřít podobné dohody i s ostatními zeměmi - ocitá se společnost Google v důsledku této dohody v monopolním postavení, zejména s ohledem na ohromné reklamní zdroje, které tento nový systém přinese.
Dopad na evropská kulturní odvětví bude především spočívat ve zpoždění v rámci projektu digitalizace knihoven, které Evropu postihne. Navíc od osmdesátých let dvacátého století byla u Úřadu pro ochranu autorských práv Spojených států registrovaná celá řada evropských knih. V důsledku toho budou podléhat novým předpisům pro přístup do systému Google. V knihovnách USA je řada evropských děl, které byly nabídnuty společnosti Google pro účely digitalizace vlastního katalogu.
Evropská komise zahájila evropský projekt, který měl doposud menší dopad, než se očekává od projektu Google Books. Dohoda mezi společností Google a kulturním průmyslem v USA tak vyvolává otázku potřeby sloučení ochrany autorských práv a produkce a přístupnosti pro uživatele, zejména s ohledem na technologickou revoluci posledního desetiletí. Hrozí, že Evropa zůstane pozadu, pokud jde o vývoj tohoto potenciálně nového modelu.
Řeknu vám to přímo, pane komisaři: nepovažuji zde přednesené návrhy za dostatečné k vyřešení problému, kterému čelíme. Potřebujeme řešení, které sjednotí evropské země a které nebude přenášet odpovědnost za přijetí opatření na členské státy.
Liam Aylward
jménem skupiny ALDE. - Paní předsedající, vítám rozhodnutí Výboru po právní záležitosti předložit tuto aktuální otázku Komisi. Projekt digitalizace knih má dopad na řadu oblastí politik na evropské úrovni i na úrovni členských států, jako jsou autorská práva, hospodářská soutěž, digitalizace knihoven a kultury, a proto vyžaduje rozpravu i rozvážné posouzení.
Digitalizace knih může přinést jednoznačný prospěch jak z kulturního, tak z hospodářského hlediska. Učiní literaturu a výukové materiály přístupnějšími digitální generaci. Přispěje k šíření znalostí a kultury. Umožní studentům, akademickým pracovníkům a univerzitám lepší přístup k informacím a výzkumu.
Pokud se má Evropa stát přední úspěšnou a na znalostech založenou ekonomikou, musíme dosáhnout pokroku v oblasti nových technologií a uchovat si náskok v oblasti znalostí. Můj vlastní členský stát, Irsko, byl znám jako ostrov světců a učenců, který má značnou tradici v tvorbě literatury; a podpora a propagace četby a literatury je vždy vítána. Musím bohužel říci, že většina světců už umřela. Avšak projekt digitalizace nesmí probíhat na úkor tvořivého procesu, který se skrývá za literaturou a živobytím řady jedinců. Je třeba zdůraznit, že digitalizace bude přijatelná pouze tehdy, pokud budou dodržena a ochráněna práva dotčených subjektů, včetně autorů, vydavatelů, ilustrátorů, grafických designérů a překladatelů krásné literatury.
Vzhledem k potenciální hrozbě, kterou představuje digitalizace pro trh s tištěnými knihami, je nezbytné zajistit, aby byli držitelé autorských práv řádně odměněni, což je otázka, kterou jsem loni v říjnu položil přímo Komisi. Ve své reakci Komise sdělila, že zahájila veřejné konzultace a uspořádala slyšení s cílem výměny názorů s dotčenými subjekty. Vítám tyto pozitivní kroky a - v případě, že má dojít k úpravě právních předpisů Evropské unie na ochranu autorských práv - je třeba posílit účast dotčených subjektů tak, aby změna odrážela vlastní zájmy a zároveň i usnadňovala vytvoření ekonomiky založené na znalostech.
Eva Lichtenberger
Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, v důsledku činností v rámci projektu Google Books byla evropská strategie zaujímání pomalého a cíleného přístupu a zdůrazňování řady obav, které byly v rámci této strategie vyjádřeny, jednoduše překonána realitou. Čelíme dnes situaci, kdy společnost Google zahájila komplexní digitalizaci knih, včetně knih evropských autorů, kteří k tomu nedali souhlas a kteří jsou nyní překvapeni a znepokojeni, že nachází své knihy na Google Books, kde je nechtěli mít.
V této souvislosti bych především ráda připomněla, že když hovoříme o autorských právech, není to pouze otázka finanční. Je to rovněž otázka svobody autorů, kteří by měli mít právo podílet se na rozhodování o tom, jak a v jaké formě mají být jejich knihy digitalizovány a používány. To je ústřední otázka a nezbytnost. S tím úzce souvisí významný problém takzvaných osiřelých děl, jejichž autory nelze zjistit. Je třeba, abychom nalezli účinné a praktické řešení tohoto problému.
Každý z nás už někdy zažil situaci, kdy někomu půjčil oblíbenou knihu, kterou už nedostal nazpět a kterou si už nemohl ani koupit, protože se už nevydává. Google Books by samozřejmě v takovém případě představoval dobré řešení, protože by uchoval dědictví světové literatury a další souvisejících oblastí, které by jinak z našeho kulturního dědictví vymizely. Toto řešení však musí být navrženo tak, aby celá záležitost dávala smysl. Google Books nemůže jednoduše pomíjet všechny tyto problémy na základě jediného předpokladu. Je třeba se pokusit nalézt autora a chránit jeho práva. Zde je prostor pro služby pro kolektivní správu práv a očekávám, že budou přijata spravedlivá řešení. Jak už uvedla paní Nieblerová, musíme v této souvislosti jednat o úloze služeb pro kolektivní správu práv.
Každý má právo odmítat nové technologie, ale musí se potom samozřejmě vyrovnat s důsledky, a může se stát, že v budoucnu zjistí, že se ocitl mimo fond znalostí, který byl vytvořen. To je dnes jednou z hlavních otázek. Možná bude zapotřebí přijmout zákonné výjimky s cílem zajistit relativně účinné řešení tohoto problému.
Emma McClarkin
jménem skupiny ECR. - Paní předsedající, pro milovníky knih v mém volebním obvodu v East Midlands i v celé EU je to dobrá zpráva. Jsem přesvědčena, že je to počátek nové knižní revoluce, a vítám prohlášení Komise.
Tato iniciativa společnosti Google je nevyhnutelným a logickým krokem vpřed s ohledem na pokroky v oblasti digitálního hospodářství přizpůsobená novým tržním silám a novým požadavkům ze strany spotřebitelů. Jsem přesvědčena, že tento druh inovace soukromého sektoru by měl být uvítán, pokud do budoucna umožňuje hospodářskou soutěž a spravedlivou ochranu.
Knihovny, i když představují důležitou zásobu informací, jsou do značné míry nedostatečně využívanými zdroji, kde devět z deseti knih zůstává nevyužito, a přitom mnoho tisíc knih je pro spotřebitele nedostupných proto, že už se nevydávají anebo by bylo jejich vydání nevýnosné.
Online knihy poskytnou autorům příležitost získat větší uznání, a tím i větší odměnu za dílo.
Skutečnost, že toto ujednání zajišťující hromadnou digitalizaci knih nelze uplatnit na EU, je jedním z nejlepších příkladů roztříštěnosti právních předpisů na ochranu autorských práv v EU. Musíme vytvořit evropský právní rámec na ochranu autorských práv, který bude odpovídat potřebám 21. století. Evropa musí využít příležitosti být průkopníkem a zajistit, aby byla digitalizace knih v Evropě usnadněna a aby ujednání o projektu Google Books zohledňovalo evropské právní předpisy na ochranu autorských práv.
Měli bychom povzbudit evropské subjekty, aby se nebály do této oblasti ani různých jazyků a žánrů. Pro ty, kteří se stejně jako já rádi dotýkají stránek knihy, to neznamená zrušit nádherná knihkupectví, jako jsou například ta v mém volebním obvodu v East Midlands. Naopak, na místo rušení knihkupectví nám možnost přístupu k online knihám nabízí zcela nový způsob vzdělávání a přístupu ke kultuře.
Tento proces nechce rušit naše knihovny, ale chce jim pomoci při archivaci a ochraně knih a chce jim umožnit poskytnout našim spotřebitelům širší volbu způsobu, jakým se budou setkávat s knihami pro účely vzdělání a pro radost.
Je to příležitost pro autory, jak rozšířit trh a počet svých čtenářů. Jsem přesvědčena, že jde o znovuobjevení velkých děl a počátek kulturní exploze. Je to proces, který bychom měli uvítat a podporovat.
Patrick Le Hyaric
Paní předsedající, dámy a pánové, řada z nás uvedla, že Google je v podstatě světový monopol, který se snaží přivlastnit si kulturní, literární a novinářské dědictví celého světa. Evropa by neměla dovolit, aby ji kontrolovala společnost Google. Navíc strategie společnosti Google nabízející bezplatné služby je pouhou přetvářkou, protože díla duševního vlastnictví přeměňují na zboží v hodnotě více než 23 miliard USD, které tvoří každoročně výtěžek z reklamy.
Jak jste uvedl, pane Kallasi, Evropa potřebuje program digitalizace. Avšak žaloby, které podali autoři ve Spojených státech proti projektu Google Books pro plagiátorství, by neměly znamenat, že je zde vytvořen model pro digitalizaci, který bude činit z původních literárních, novinářských nebo vědeckých děl zboží.
V tomto ohledu bychom rádi věděli, co přesně Komise rozumí často používaným pojmem "kolektivní licence". Z tohoto hlediska nás velmi znepokojuje myšlenka na vytvoření evropského trhu s autorskými právy. Neměli bychom zaměňovat duševní díla, která jsou společným dědictvím, s duchem obchodu, který mění kulturu na zboží.
Podle našeho názoru by proto měla Evropská unie společně s členskými státy zaručovat autorská práva, práva duševního vlastnictví spisovatelů, novinářů a vědců. Systém veřejné digitalizace zahájený v řadě členských států by měl být podporován společně s evropským projektem Europeana s cílem zabránit přivlastňování veřejného kulturního vlastnictví soukromými subjekty.
Domnívám se, že dříve než Parlament přijme jakékoli rozhodnutí, měl by dát podnět ke svolání evropské strategické konference, na níž se sejdou evropské orgány, členské státy, autorská sdružení, knihovny a také provozovatelé veřejných telekomunikačních služeb, s cílem vytvořit evropský model veřejné digitalizace, který bude respektovat autory a jejich díla a který je zpřístupní co největšímu počtu uživatelů. Tento projekt by společně s projektem Europeana měl fungovat po boku ostatních systémů ve světě.
Bruno Gollnisch
(FR) Paní předsedající, úkol digitalizace evropského literárního dědictví nejen pro účely zachování a připomínky, ale rovněž v zájmu šíření a propagace jeho vlivu a zajištění přístupu Evropanů k jejich úžasné kultuře, představuje zásadní úkol, na němž by se měly orgány veřejné správy rozhodně podílet.
Společnost Google se v současnosti ocitá pod palbou, protože její obchodní strategie zahrnuje snahy o získání rozhodujícího dlouhodobého náskoku vytvořením monopolu nikoli, pokud jde o obsah této světové virtuální knihovny, ale pokud jde o přístup k jejímu obsahu a rovněž z hlediska uhrazení nákladů spojených s tímto procesem digitalizace.
Připojuji se ke svým kolegům z evropských pravicových stran v nesouhlasu vůči jakémukoli výhradnímu postavení, které by vytvářelo monopol. Můžeme překonat další problémy týkající se duševního vlastnictví a souladu s autorskými právy pro nevydávaná a osiřelá díla. Právní předpisy mohou být odpovídajícím způsobem změněny.
Skutečnou otázkou však zůstává, jaké alternativy v Evropě existují? Stránka Europeana, která je v provozu několik měsíců, zpřístupňuje pouze 5 % evropských děl. Polovina z jejího obsahu pochází ze zdrojů poskytnutých Francií, která je v tomto oboru průkopníkem díky projektu Gallica, portálu Francouzské národní knihovny a Národního ústavu pro audiovizuální technologii INA.
Financování tohoto projektu však představuje almužnu ve srovnání s tím, kolik prostředků bylo zapotřebí. Společnost Google je ochotna investovat 15 milionů EUR ročně do rychlé digitalizace, a zpřístupnit tak do deseti let 20 milionů děl. Kolik jsme ochotni dát k dispozici my? Obávám se, že dokud nedokážeme tuto otázku zodpovědět, zůstane společnost Google jedinou, která dokáže reagovat na potřeby samotných knihoven.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Paní předsedající, potenciální přínos a možnosti, které představuje projekt Google Books pro spotřebitele, výzkumné pracovníky a většinu vydavatelů a autorů z hlediska zachování kulturního dědictví, jsou skutečně nesporné. Právní důsledky však nesmíme brát na lehkou váhu a právě právním důsledkům bych jako člen Výboru pro právní záležitosti rád věnoval pozornost.
Za prvé, podmínky, které musejí být splněny, jsou samozřejmě jasné. Hovořím o potřebě zachování autorských práv a vytvoření vhodného systému pro vyplácení autorských honorářů. Projekt společnosti Google však bohužel vychází z anglosaského právního systému a z podmínek severoamerického trhu, které zcela neodpovídají systému Evropské unie. V souvislosti s tím se činnost společnosti Google setkává v Evropské unii s překážkami, a to nejen právní povahy, ale rovněž povahy etické. Google předpokládá, že pokud držitel práv nechce být součástí dohody, je povinen o tom společnost Google informovat. To je samozřejmě v rozporu s naší právní úpravou, která předpokládá, že dříve, než je kniha naskenována a naskenovaný materiál zveřejněn, je třeba získat souhlas autora a zaplatit odpovídající poplatek.
Další záležitost se týká takzvaných "osiřelých knih", jinými slovy knih, u nichž není možné stanovit držitele autorských práv. Ve většině členských států zastupují zájmy známých držitelů autorských práv stejně jako držitelů práv, které nelze v současnosti určit, služby pro kolektivní správu práv například tím, že zajistí příjem z prodeje po určitou dobu pro případ, že bude v budoucnu držitel autorských práv nalezen.
Rád bych zdůraznil potřebu přizpůsobit evropské právní předpisy v oblasti autorského práva úkolu digitálního věku. Zároveň plně podporuji stanovisko paní Redingové a pana McCreevyho, i to, co zde dnes řekl pan Kallas, že digitalizace děl chráněných autorským právem musí plně respektovat zásadu autorského práva a spravedlivé autorské odměny, aby tak autoři měli prospěch z většího přístupu evropské veřejnosti k jejich dílům. Nesmíme totiž v Evropě promarnit tuto příležitost.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Paní předsedající, příležitost, kterou nabízí internet, vnukla společnosti Google myšlenku oživit v kybernetickém prostoru knihy, které se už netisknou, které jsou zapomenuty a které jsou zavanuty prachem času. Je to ohromná myšlenka na vytvoření moderního protipólu Alexandrijské knihovny, která však vyvolala řadu diskusí o otázce autorských práv.
Dohoda dosažená před dvěma týdny uspokojila autorské sdružení a Sdružení amerických vydavatelů a některých jejich evropských protějšků. Umožní skenování knih vydaných ve čtyřech zemích a jejich zpřístupnění za poplatek. Těmito zeměmi jsou Spojené státy, Spojené království, Austrálie a Kanada. Uživatelé internetu z těchto zemí budou moci číst 20 % elektronických knih bezplatně (náklady budou pokryty z reklamy) a za přečtení zbývajících 80 % budou muset platit.
Z hlediska autorů a vydavatelů je tento projekt přínosný v dvojím ohledu. Za prvé, autoři obdrží jednorázovou platbu od společnosti Google ve výši 60 až 300 USD za práva naskenovat knihu, za druhé, získají 63 % výtěžku z elektronické knihy v rámci poskytování služby Google Books. Jinými slovy, autoři vydělají i na zveřejnění jediné stránky jejich knihy na internetu.
Jen málokdo přitom bere v úvahu skutečnost, že evropští uživatelé projektu Google Books s výjimkou Británie, například uživatelé internetu v Belgii nebo v Polsku, nebudu mít přístup ani k oněm 20 % elektronických knih. Tato služba zahrnuje především knihy v anglickém jazyce a všichni evropští vydavatelé nebo autoři, kteří by se chtěli k programu připojit, se musí se společností Google domluvit sami. Evropané budou mít přístup pouze k nejméně atraktivní kategorii knih - tituly, které jsou ve veřejném vlastnictví a jejichž autorská práva již dávno vypršela, například knihy ve Francouzské národní knihovně, které nebyly vypůjčeny už 200 let. Tímto způsobem nevytvoříme úplnou elektronickou knihovnu evropských titulů.
A pokud jde o některé výhrady týkající se projektu Google, jako například monopolu této společnosti na vytvoření a šíření elektronických knih a nutnost hradit část zisku z reklamy, jsem přesvědčena, že budou neúčinné v důsledku absence jednotného systému na ochranu autorských práv v Evropské unii. Právní zmatek, který obklopuje Google, je dokladem toho, jaký dopad má absence jednotné právní úpravy na ochranu autorských práv v Evropské unii, a rovněž nemožnosti zaujmout jednotný postoj vůči iniciativě Google Books. Všichni vidíme, že harmonizace autorského práva v Evropské unii se stala naléhavou nutností.
Nessa Childers
Paní předsedající, Google je americká společnost, kterou všichni dobře známe, poskytující online služby, které mnozí z nás používají denně. Vzhledem k tomu, že evropské sídlo této společnosti je v Irsku, vím, že tato společnost je výborným zaměstnavatelem a skutečným průkopníkem v oblasti progresivní internetové technologie.
Digitalizace knih, jako je například projekt Google Books Project, může zpřístupnit ohromné množství knih světovému kolektivnímu vědomí a kulturnímu dědictví. Měli bychom podporovat snahy o to, jak učinit knihy přístupné pro vyhledávání a jak umožnit jejich četbu a stahování. Všichni souhlasíme s tím, že digitální knihovna v rozsahu navrhovaném společností Google bude představovat skutečný přínos. To platí zejména pro naše knihovny v Evropě, které archivují knihy až ze 17. století. Přístup k těmto knihám má jen několik lidí, jejich umístění na internet však tyto knihy a jejich obsah zpřístupní ke studiu celému světu.
Jako Evropané si však musíme položit otázku, zda by se tak ohromné množství znalostí a kultury mělo stát předmětem monopolu jedné americké soukromé společnosti. Nepochybuji o tom, že Google chce dodržet své známé heslo: "Nečiň zlo". Jakou však máme záruku, že nevyužije své monopolní síly ke zvýšení cen, které budou pro běžné občany nedostupné? Přístup veřejnosti k těmto zdrojům má zásadní význam.
Ve skutečnosti musíme udělat vše pro to, abychom podpořili vlastní digitální knihovnu. Projekt Europeana zpřístupňuje online téměř pět milionů svazků. Jeho posláním je nabídnout co nejširší možný přístup veřejnosti ke kulturním sbírkám z celé Evropy. Lituji, že doposud do tohoto projektu výrazným způsobem přispěla pouze Francie a další, včetně Irska, se podílejí jen okrajově. Vzhledem k tomu, že dějiny literatury mé země jsou tak bohaté a působivé, vyzývám irskou vládu, aby se plněji zapojila do projektu Europeana.
Musíme podporovat veřejný přístup k naší společné evropské kultuře a k našemu dědictví. Jednoznačným poselstvím všem evropským kulturním institucím musí být, aby digitalizovaly a aby digitalizovaly nyní.
Georgios Papanikolaou
(EL) Paní předsedající, je naší povinností podporovat přístup k informacím a vzdělání - je to otázka principu. Zároveň bychom však měli usnadňovat přístup k evropské a světové kultuře, v níž psané slovo zaujímá skutečně zvláštní postavení. V tomto ohledu je digitalizace knih a bezplatný přístup k nim žádoucí, avšak pouze za podmínek, o nichž zde dnes hovoříme, konkrétně absolutní ochrana duševního vlastnictví.
Máme však podobný institucionalizovaný nástroj v Evropské unii. Mám zejména na mysli projekt Europeana, který musíme posilovat a dále podporovat. Europeana je knihovna, škola, filmová knihovna a hudební archiv v jednom, která samozřejmě zachovává práva duševního vlastnictví a zajišťuje svobodný přístup všem občanům. Prostředky tedy existují. Otázkou je, jak můžeme jako Evropská unie využít své síly, abychom se stali průkopníky a nikoliv abychom jen sledovali vývoj v soukromém sektoru.
Edit Herczog
(HU) Je to jen další příklad našeho přechodu z Gutenbergovy galaxie do galaxie digitální. Důvod, proč nás obchodní svět předběhl, je pomalý postup legislativního procesu. Legislativní proces je třeba urychlit. Musíme zabránit anarchii a musíme předejít vzniku monopolů. Musíme zaručit svobodu čtenářům, spisovatelům i prodejcům. Musíme rovněž zaručit kulturní rozmanitost a rovné postavení pro menšinové jazyky. Musíme učinit vše, co je v našich silách, abychom vymýtili digitální negramotnost. To je naším úkolem a není to úkol malý.
Helga Trüpel
Paní předsedající, jsem odpovědná za novou zprávu o projektu Europeana a jsem přesvědčena, že musíme nalézt velmi dobrou rovnováhu, abychom na jedné straně zachovali práva duševního vlastnictví a na straně druhé abychom umožnili snadný přístup všem našim uživatelům.
Z toho plyne, že potřebujeme jednoznačné vymezení toho, jakým způsobem hodláme reformovat právní předpisy v oblasti ochrany autorských práv, a je tedy zapotřebí, aby Komise rozhodla o tom, jaký druh evropské politiky spravedlivého použití chceme, a aby jednoznačně vymezila pojem osiřelých děl. Ráda bych znala názor Komise, zda bychom - pokud nechceme skutečně zaostávat za Spojenými státy - měli v rámci nové lisabonské strategie financovat digitalizaci evropských uměleckých děl a výrazněji podpořit projekt Europeana. V opačném případě ponecháme celou záležitost v rukou společnosti Google a to není nejlepší řešení, pokud nechceme zachovat již existující monopolní strukturu.
Rui Tavares
(PT) Paní předsedající, není to poněkud ironické? To, co učinila společnost Google, když vzala duševní vlastnictví a reprodukovala je pro soukromé použití, bylo zpočátku jednoznačně v rozporu se zákonem, jak vyplývá ze závěrů samotného Ministerstva spravedlnosti Spojených států. Pokud se to děje v menším měřítku, nazýváme to pirátstvím. Proč by měl existovat rozdíl mezi individuálními uživateli, kteří se toho dopouští, a ohromnou společností, jako je Google?
Naší hlavní zásadou by proto mělo být, že velké subjekty by neměly mít žádné zvláštní výsady.
Naší druhou zásadou je, že se nemůžeme spoléhat na dobrou vůli monopolů. Stejně jako mnozí jiní považuji společnost Google za zajímavou společnost. Považuji jejich nápad za inovativní a dobrý. Co se však stane, když později zvýší ceny, jako například vydavatelé akademických periodik, kteří zvyšují ceny i o několik set procent? Co když omezí přístup k některým knihám? Mají stanovenu kvótu 15 % na knihy, které mohou být cenzurovány.
Potřebujeme digitální knihovnu, která bude skutečně globální, regulovaná globálním konsorciem, v němž budou zastoupeny univerzity - s cílem zajistit uchování jakosti - a národní knihovny; konsorcium, kde bude mít Evropa samozřejmě mnohem větší možnost vedení a rozhodovací pravomoci, než je tomu v současnosti. Začalo to knihami; příště to budou umělecká díla v evropských muzeích. Evropa si nesmí nechat v této oblasti ujet vlak.
Zoltán Balczó
(HU) Přestože zde v této chvíli hovoříme o digitalizaci světového knižního dědictví jednou soukromou společností, v tomto případě společností Google, vypadá to, jako kdybychom se zabývali pouze přítomností. V jednom projevu zde zaznělo, že my, kteří jsme zde, budeme v každém případě nadále používat tištěné knihy. Ať se však rozhodneme pro kteroukoli z možností, bude to pro budoucí generaci znamenat příležitost nebo nevýhodu, a tím se samozřejmě musíme zabývat. Hlavní otázkou zde proto dnes není, jak už bylo řečeno, že se to dotkne kulturního průmyslového odvětví Evropy. Nikoli - toto rozhodnutí ovlivní evropskou kulturu. Ve skutečnosti vzniká ohromné nebezpečí, že jedna společnost bude vlastnit světové kulturní dědictví nebo - v budoucnosti - jeho kulturní projevy. Proto je povinností Evropy, aby v této oblasti vytvořila vlastní jednoznačnou strategii.
Piotr Borys
(PL) Paní předsedající, za prvé, digitalizace je obrovskou příležitostí, jak můžeme zpřístupnit naše kulturní, evropské a světové dědictví co největšímu počtu Evropanů. To ve skutečnosti odpovídá cílům nové lisabonské strategie.
To však v první řadě vyžaduje standardizaci celé otázky osiřelých děl. V první řadě bychom v této oblasti měli harmonizovat evropská řešení pro řízení příjmů plynoucích z osiřelých děl. Členské státy v této oblasti přijímají odlišná řešení.
Za druhé, zveřejňování nevydávaných děl vyžaduje zvláštní dozor. Podle mého názoru by měla být otázka nevydávaných děl harmonizována. Nemůžeme připustit situaci, kdy nebudeme mít k dispozici přísné předpisy, jimiž se řídí nevydávaná díla. Za třetí, "odstupní" (opt-out) metoda je v evropském právním systému nepřijatelná, protože umožňuje společnosti Google digitalizovat díla bez svolení autora.
Domnívám se, že bychom měli v Evropské unii v této oblasti přijmout širší opatření. Rovněž se domnívám, že pokud chceme společnosti Google konkurovat v kladném smyslu toho slova, nebo i s touto společností spolupracovat, měli bychom rozhodně urychlit práce související s projektem a zejména uspíšit práce v této oblasti v členských státech.
Seán Kelly
Paní předsedající, svou myšlenku bych ráda ilustrovala na jednom příběhu.
Pravděpodobně první soudní pře na ochranu autorských práv v dějinách se odehrála v Irsku před 1 500 lety, kdy jeden mnich zvaný Finian pozval jiného mnicha jménem Columcille do svého kláštera. Finian psal v té době jeden manuskript. Columcille to zjistil a vstával každou noc, aby jej přepisoval.
Finianovi se to nelíbilo a žádal vrácení rukopisu. Když jej nedostal, odvolal se ke králi. Král vyslechl případ a vynesl rozsudek, který zněl - řeknu to nejprve irsky - do gach bó a lao, do gach leabhar a chóip - nebo-li "Tele patří ke krávě, kopie ke knize".
To platí dnes stejně jako před 1500 lety, protože autorská práva a práva duševního vlastnictví musí být zaručena. Proto říkám "tele patří ke krávě, kopie ke knize" a každý autor a umělec má nárok na autorská práva a práva duševního vlastnictví.
Siim Kallas
místopředseda Komise. - Paní předsedající, Komise dělá vše, co je v jejích silách, aby zajistila rozvoj digitální oblasti naší společnosti. Podle mého názoru společnost Google - a zejména její knižní projekt - tvoří velký sjednocující činitel pro Evropskou unii, protože jak všichni dobře víme - a objevilo se to ve všech příspěvcích - autorská práva byla doposud výhradně v rukou členských států a vnitrostátních právních předpisů.
V současnosti potřebujeme nějaký společný přístup a Komise je ochotná předložit návrhy. Příští Komise bude rozhodně přistupovat k těmto otázkám velmi vážně a bude jim přiznána vysoká priorita. Souhlasím s tím, že knihy musí být přístupné online a to velmi rychle. Stane se to, ať chceme, nebo ne. Nejdůležitější je, aby autoři dostali za tyto online knihy honorář. Plánujeme v této oblasti přijmout rámcovou směrnici, která bude rovněž zahrnovat služby pro kolektivní správu práv, které musejí být transparentní a zodpovídat se svým členům. Tato rámcová směrnice bude vydána v období mezi podzimem 2010 a jarem 2011.
Neměli bychom zůstávat pozadu a navrhujeme jednoduché právní předpisy EU o osiřelých knihách a o knihách, které se už nevydávají. Návrh EU zajistí, aby digitalizace knih probíhala pouze na základě předchozího povolení, a rovněž, že u osiřelých knih bude probíhat důkladné šetření.
Pokračujme v této diskusi. Ještě jednou bych rád poděkoval Výboru pro právní záležitosti, poslankyni paní Nieblerové a poslanci panu Lehnemu za jejich iniciativu a za otevření této zajímavé rozpravy.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Bogusław Sonik  
Nová služba, kterou nabízí společnost Google, Google Books, v poslední době vyvolává značný počet sporů. Tento projekt je založen na bezplatném přístupu k obrovskému množství naskenovaných knih, přičemž čtyři miliony těchto naskenovaných knih pocházejí od evropských autorů. Tento projekt vzbuzuje otázky týkající se omezení internetové svobody i úkolů, před kterými zákonodárci stojí v důsledku dynamického rozvoje informačních společností.
Jak správně připomíná Evropská komise, digitalizace děl chráněných autorským právem by měla plně respektovat zásady autorského práva a zajišťovat odpovídající odměnu autorům, kteří by měli mít největší prospěch z přístupu širší evropské veřejnosti k jejich dílům. Zároveň však Komise otevírá otázku vhodnosti evropského systému autorského práva pro splnění výzev, které s sebou nese digitální věk: umožní současné acquis evropským spotřebitelům přístup k digitalizovaným verzím knih? Zajišťuje vyplácení honorářů jejich autorům?
Projekt Google Books zpřístupňuje knihy mnohem většímu okruhu čtenářů, než by dokázaly běžné knihovny. Bezplatné šíření knih na internetu však musí doprovázet omezení podobná těm, která známe z oblasti hudební produkce. Právní předpisy nedrží krok s rozvojem digitálních komunikačních technologií, a proto je třeba vytvořit nový právní rámec, který umožní regulovat měnící se skutečnost. Je rovněž třeba nalézt kompromis mezi přínosy projektů, jako je projekt Google Books, a právy autorů na odměnu za jejich díla.
(Zasedání bylo přerušeno v 11:50 a obnoveno ve 12:00)
