Role Evropské unie na Blízkém východě (rozprava) 
Předseda
Dalším bodem je prohlášení vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku a Komise o úloze Evropské unie na Blízkém východě. Je mi potěšením přivítat mezi námi vysokého představitele, pana Solanu a požádat ho o vystoupení.
Javier Solana
vysoký představitel pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku. - Pane předsedo, v letošním roce 2009 se před vámi objevuji poprvé. Je mi velkým potěšením zde být a doufám, že dobrá spolupráce z minulosti bude tento rok pokračovat.
Válka v Gaze skončila před měsícem - 18. ledna a myslím, že byste se mnou souhlasili, že je to, jako by to bylo včera. Míra utrpení a zkázy byla ohromná a zanechala nám hořkou pachuť v ústech. Humanitární situace zůstává srdcervoucí. Potřebujeme najít nutné řešení k poskytnutí pomoci a snížení míry utrpení těchto lidí.
Zároveň musíme učinit, co bude v našich silách, abychom ukončili konflikt mezi Izraelci a Palestinci a mezi Izraelem a arabským světem. Parametry řešení jsou ve skutečnosti dobře známy a byly známy již po nějakou dobu. Nyní je důležitá politická vůle k tomu, aby byly zavedeny mezi Izraelci a Palestinci a mezi Araby a širším mezinárodním společenstvím.
Evropská výzva k míru na Blízkém východě zůstává jako vždy silná. Náš závazek vytvořit životaschopný a nezávislý Palestinský stát a soužití s Izraelem je úplný. Je středem naší politiky na Blízkém východě. Všechny naše činy mají na mysli strategický cíl. Dáme svou záruku všem, kteří chtějí mírové řešení mnoha výzev napříč oblastí Blízkého východu.
Tato sněmovna - Parlament - ví, jak obtížná a jak neovladatelná se tato situace může zdát. Příliš často byla tato oblast sužována koloběhem násilí, rostoucím extremismem a hospodářským strádáním. Zároveň jsou podmínky Evropanů a Američanů pro společné hledání míru na Blízkém východě pravděpodobně lepší než kdykoliv předtím. Vrátil jsem se z Washingtonu, kde jsem vedl dobrou diskusi s každým z Obamovy administrativy. Domnívám se, že jsem od nich obdržel slib, že je tento vyjádřený silný závazek skutečností. Jsme ochotni a připraveni společně s nimi pracovat na dosažení úspěchu v tomto konfliktu.
Domnívám se, že jmenování senátora Mitchella vyslancem USA dalo lidem na Blízkém východě a jeho přátelům obnovenou naději. Známe ho. Pracovali jsme s ním. Měl jsem tu čest s ním pracovat v roce 2001 na známé zprávě a zrovna nedávno jsem měl příležitost s ním pracovat v této oblasti.
Pevně doufám, že tyto změny povedou k novému sblížení. Takovému, které stranám zajistí větší slovo k tomu, jak ovládat své záležitosti. Víme, že řešení a návrhy by měly být inspirovány místními podmínkami. Nicméně zároveň zůstává nezbytný hlubší mezinárodní závazek.
Proto je arabská mírová iniciativa tak důležitá. Tato iniciativa je kolektivním vyjádřením arabského světa k tomu, jak mohou pomoci ukončit svůj konflikt s Izraelem. Je to jejich odpověď na otázky, které brzdily jejich vývoj a jejich integraci do našeho globálního světa. To zůstává a mělo by zůstat na stole.
V Izraeli právě proběhly velmi důležité volby. Je samozřejmě na Izraelcích a jejich politických špičkách, aby rozhodli o složení své nové vlády. Z našeho pohledu doufáme, že nový premiér a vláda bude solidním partnerem v mírových rozhovorech.
Není třeba říkat, že totéž se týká i Palestinců. Oni musí také dát svou sněmovnu do pořádku včetně usmíření. Jak každý ví, že důrazně podporujeme intra-palestinské usmíření za prezidenta Abbáse a veškeré snahy Egypta a Arabské ligy tímto směrem. Toto bude klíčem k míru, stabilitě a rozvoji.
Jak jsem již řekl, vím, že tak jako my všichni byl tento Parlament hluboce zaujatý krizí v Gaze. Dovolte mi využít této příležitosti, abych vyzdvihl nejvýznamnější mezinárodní úsilí, která se soustředila na ukončení násilí a zklidnění nepříjemné situace civilního obyvatelstva.
Role Egypta v řešení situace v Gaze a samozřejmě se samotnými Palestinci zůstává rozhodující. Doufáme, že jejich snaha brzy povede k trvalému a udržitelnému klidu zbraní, k otevření hranic veškerému zboží a lidem a nějakému druhu intra-palestinské dohody. Bez tohoto bude obtížné - ne-li nemožné - Gazu obnovit.
Těšíme se na uvítání kladných ohlášení o klidu zbraní. Předevčírem proběhly dobré schůzky a doufejme, že budou pokračovat dnes i v budoucnu, aby byl klid zbraní bez odkladu vyhlášen. Jak víte, Egypt bude 2. května hostit důležitou konferenci o obnově a my očekáváme, že všechna mezinárodní společenství tam přijme závazky. Evropská unie rovněž sehrála svou roli. Okamžitě jsme vyjádřili svou ochotu přispět v konkrétních směrech k trvalému klidu zbraní. Zároveň jsme oznámili svou připravenost k opětovnému vyslání svých pozorovatelů na hraniční přechod Rafáh podle dohody, kterou jsme podepsali v roce 2005. Jsme připraveni zasáhnout v Rafáhu nebo na jakémkoliv hraničním přechodu, kde je pomoc potřebná nebo žádaná.
Mnoho evropských zemí rovněž vyjádřilo svou připravenost pomoci v zákazu nezákonného obchodování konkrétně pašování zbraní do Gazy. Aktivity Evropského parlamentu jako odpověď na krizi byly důležité a jsou částí celkových reakcí Evropské unie na tuto krizi.
Pokud jde o Spojené národy, můžeme vřele doporučit agenturu OSN pro pomoc palestinským uprchlíkům za její práci a vytrvalost a zdůrazňujeme, že bude Evropská unie pokračovat v podporování veškerého jejího úsilí.
Je jasné, že žádná jednotlivá země nebo organizace se může sama pustit do konfliktu na Blízkém východě. Skutečná podstata obtíží vyžaduje mnohostranné řešení. Kvarteto bude v nastávajících měsících hrát rozhodující roli. Nová administrativa USA ve spolupráci s námi potvrdila svůj záměr plně využít Kvarteta.
Hrozné události v Gaze by nás zároveň měly přinutit podívat se více strategicky a dlouhodobě na Gazu. Pásmo Gazy představuje úplnou část palestinského teritoria okupovaného v roce 1967 a bezesporu bude součástí palestinského státu. Gaza se potřebuje stát hospodářsky a politicky životaschopná. Gaza se potřebuje stát součástí politického řešení.
Okamžitou prioritou zůstává bezpečný, trvalý a plně respektovaný klid zbraní a povolení nepřerušovaných dodávek humanitární pomoci. Potřebujeme vidět otevření hranic humanitární pomoci, obchodnímu zboží a lidem na pravidelném a předvídatelném základu.
Jak víte, diplomatický dopad konfliktu v Gaze v celé oblasti byl velmi závažný: nepřímé rozhovory mezi Sýrií a Izraelem byly odloženy; Mauretánie a Katar přerušily vazby s Izraelem; ústup arabské mírové iniciativy byl ohrožen.
Jak víte, arabská část se prohloubila. Bez arabské jednoty bude v Gaze i v mírovém procesu v široké oblasti Blízkého východu velmi obtížné pokročit. Mír na Blízkém východě vyžaduje jednotný arabský svět. Nadcházející vrcholná schůzka Arabské ligy bude velmi důležitá k obnovení arabské jednoty a konkrétně pro arabskou mírovou iniciativu.
V nadcházejících měsících se budou zároveň konat volby v Íránu a Libanonu. 12. června budou Íránci volit nového prezidenta. Opakovaně jsme vyjádřili hluboký respekt Íránu a své přání o vytvoření zcela rozdílného druhu vztahu s touto zemí. Je to jasně zájem všech, ale aby toho bylo dosaženo, potřebujeme důvěru a tato důvěra musí být obnovena.
Dovolte mi zakončit sdělením, že rok 2009 bude kritický pro Blízký východ. Jsme zřejmě na prahu. Můžeme zvolit pokračování stejnou politikou stejným způsobem, přestože víme, že to povede ke stejným výsledkům - výsledkům, které již dnes známe. Na druhé straně se můžeme pokusit pracovat s energií, odhodláním a přizpůsobit své politiky, přizpůsobit směr, kterým rozšíříme dosažené výsledky.
Musíme pracovat na obou krizích vedení a řešení sporů - o tom není pochyb. Nicméně přišel čas, abychom se rozhodně soustředili na řešení sporů. Je to jediná cesta, jak ukončit tento nekonečný sled smrti a zkázy.
(Potlesk)
Předseda
Velice vám děkuji, vážený pane vysoký představiteli. Dámy a pánové, rád bych přivedl vaši pozornost na skutečnost, že povedu ve funkci předsedy Evropsko-středomořského parlamentního shromáždění tuto nadcházející neděli dvou a půl denní delegaci do Gazy, Ramalláhu, Sderotu a Jeruzaléma. Mezi jinými se bude jednat s prezidentem Peresem a premiérem Olmertem v Jeruzalémě a prezidentem Mahmúdem Abbásem za palestinskou samosprávu a premiérem Fayyadem v Ramalláhu. Gaza se bude připravovat na návštěvu Spojených národů, která se poté uskuteční.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komise. - Pane předsedo, Blízký východ je nyní v období přeměny. Pravděpodobně vznikne s největší pravděpodobností nová izraelská vláda. Existuje již nová administrativa USA formující zahraniční politiku a priority. Brzy můžeme čelit přeměně na okupovaném palestinském území. Změna dynamičnosti tak může vytvořit příležitosti pro nová zapojení.
Nedá se nicméně popřít, že výsledkem tohoto nedávného konfliktu je obrovské lidské utrpení a zkáza. Nechal mírový proces na Blízkém východě, což si musíme přiznat, v obzvláště křehkém stavu. Tato sněmovna to ví příliš dobře a já se odkazuji na jednání a rozpravy, které zde již proběhly.
Na tomto místě rozhodně začátkem roku 2009 nechceme být. Ale pokud má jednoho dne dojít mezi Izraelem a Palestinou k míru, jediná cesta vpřed je učinit vše pro to, aby pokračovala jednání. Tato lidská tragedie v Gaze měla ohromný dopad na celou oblast. Zrovna včera v noci jsem se vrátila z cesty do Sýrie a Libanonu a samozřejmě o tom zvláště něco řeknu. Dovolte mi říci, že je nutné objasnit všem představitelům Izraele, že Evropská unie očekává trvalý závazek k mírovému procesu a k dvoustátnímu řešení.
Zároveň musíme posílit zprávu Palestincům, že silný palestinský úřad s účinným vedením celého okupovaného palestinského území je podstatný pro znovusjednocení západního břehu a Gazy a pro obnovení mírového procesu. Proto Evropská unie podporuje snahy Egypta, Turecka a ostatních k jeho dosažení.
Potřebujeme souhlasit s novou administrativou USA a jít společnou cestou vpřed. Telefonicky jsem minulý týden hovořila o těchto cílech s ministryní Clintonovou. Souhlasila s nutností klidu zbraní a obnovení mírového procesu, který je naprosto klíčový. Zároveň jsme se shodly na tom, že by měl Kvartet před koncem tohoto měsíce blíže diskutovat o této otázce. Jsem ráda, že americká administrativa vidí Kvartet jako velmi důležitou instituci směrem blíže k míru.
Konečně musíme zvýšit svůj závazek k zemím Arabské ligy. Shoda o míru se probouzí nejen v Izraeli a na území okupované Palestiny, ale také v Arabské lize, kde se objevují znepokojující skupiny.
Proto jsem zmínila, že jsem se právě vrátila ze Sýrie a Libanonu, kde jsem se v Sýrii setkala s prezidentem Assadem, v Libanonu s prezidentem Sleimanem a s ostatními klíčovými partnery. Nedávný konflikt silně poškodil vyjednávání nejen na palestinské ale i na syrské straně. Proto jsme si vyměnili názory na délku mírového procesu. Znovu zdůrazňuji silnou podporu Evropské unie arabské mírové iniciativě a naléhám na partnery, aby dodrželi své závazky, protože nabízí vážné rámce pro místní mírová jednání.
Zároveň jsem zdůraznila mylně učiněné rozhodnutí Sýrie a Libanonu zavést diplomatické vztahy a tlačila jsem k ukončení všech kroků v tomto procesu. V obou zemích jsme hovořili o účelných směrech, kterými může Evropská unie proces reformy podpořit. V Libanonu jsem znovu opakovala naši připravenost v zásadě rozmístit mise volebních pozorovatelů Evropské unie a již jsem se rozhodla, že by se tam měla průzkumná mise okamžitě vydat.
Evropská unie jako celek byla v uplynulých měsících neobyčejně aktivní na obou politických i praktických směrech. Politických směrem tím, jak jsem v lednu naposledy oznámila, že jsme se všichni zabývali intenzivními diplomatickými aktivitami. Byli jsme v popředí při volání o klid zbraní a spolupracovali jsme s Egyptem a ostatními na docílení trvalému klidu zbraní.
Lednové závěry Rady ukázaly, že Evropská unie vyvíjí "pracovní plán" pro trvalý klid zbraní. Tento dokument upozorňuje na šest oblastí činnosti včetně humanitární odezvy, prevence pašování do Gazy, znovuotevření hraničního přechodu v Gaze, obnovu, intra-palestinské smíření a opětovné zahájení mírového procesu.
Probíhá velmi citlivá práce. Dát, ale příchuť rychlosti činů, ve kterým jsme byli všichni zapojeni: Byla jsem například 15. ledna na pracovní večeři pařížských spolupředsedů, 18. ledna na vrcholných schůzkách v Sharm el-Sheikhu a Jeruzalémě a 21. ledna na setkání ministrů Evropské unie s Izraelem a 25. ledna se skupinou slouženou z Egypta, palestinské samosprávy, Jordánu a Turecka. Kromě toho komisař Louis Michel, který je zodpovědný za humanitární pomoc, navštívil 24. a 25. ledna Gazu.
Jsme v pravidelném kontaktu s kolegy z Kvarteta. Měli jsme v Moskvě důležitou schůzku s trojkou. Měla jsem tento telefonický rozhovor s Clintonovou; Javier Solana byl ve Washingtonu a dohodli jsme se na potřebě obnovy mírového procesu. Pokračujeme s naší silniční mapou ve sledování a zároveň rozšiřujeme pomoc ve státních strukturách včetně citlivých oblastí jako je právní stát a hraniční řízení.
Akční strategie Evropské unie na Blízkém východě zároveň předvídá podporu Evropské unie pro určitý konečný stav otázek například pro Jeruzalém, uprchlíky a bezpečnostní opatření.
V praktických příkladech - Evropská unie upřednostnila dodání humanitární pomoci lidem v Gaze. Komise již zmobilizovala prakticky přes noc 10 miliónů EUR a dalších 32 miliónů bylo slíbeno na nadcházející období.
Egyptská vláda pořádá na začátku března mezinárodní konferenci v Sharm el-Sheikhu na podporu palestinského hospodářství pro obnovu Gazy. My jako Komise budeme spolupořadatelem této události. Jsem potěšena, že máme příležitost hovořit o slibech, které se chystá Komise učinit zde v Parlamentu společně s předsedy Výrobu pro zahraniční věci a Rozpočtového výboru v brzkém stádiu 2. února. Znovu vám děkuji za vaši podporu.
V tuto chvíli není probléme jen financování, ale přístup konkrétně do Gazy. Byli jsme velmi hlasití jak na veřejnosti jako i v soukromí, jde-li o nepřípustné uzavření hranice v Gaze. Tato sněmovna bude společně se mnou ještě jednou vyvolávat přání, aby byla hranice plně otevřena.
(Potlesk)
Pokud se přístup opravdu zlepší - a o tom nepochybuji - budeme moci zhodnotit náš finanční odhad. V tom momentě bude potřeba, abych se vrátila a toto s vámi projednala. Doufám, že budu opět moci počítat s vaší podporou.
Vážení poslanci, můžete počítat se závazkem Komise - a zároveň s mým osobním závazkem - učinit vše, co bude v našich silách, abychom pomohli přivést mír tak rychle, jak to bude možné, do těch nejvíce problémových částí světa. Budeme samozřejmě pokračovat v úzké spolupráci s touto sněmovnou.
(Potlesk)
Joseph Daul
Pane předsedo, pane Vondro, pane Solano, paní komisařko Ferrero-Waldnerová, dámy a pánové, situace v Gaze se každým dnem nepatrně zhoršuje. Populace enormně trpí. Všeho je nedostatek.
Embargo uvalené na Gazu znamená, že každé dodání humanitární pomoci musí projít mnoha překážkami. I přesto, že je humanitární pomoc dodána, nedostatečně naplňuje potřeby země. Nemocnice již nemohou dále náležitě operovat. Již není možné nadále o obyvatelstvo pečovat. To, co se dnes v Gaze odehrává, je humanitární katastrofa významného rozsahu.
Evropská unie již v této oblasti hraje zásadní roli. Finanční podpora, kterou již Palestincům poskytla a s níž pokračuje, je značná. Učinila tím mnoho počátečních kroků k zamezení humanitární katastrofy, jejíž svědkem dnes jsme. Navzdory překážkám dodávky humanitární pomoci, podpora obyvatelstva pásma Gazy pokračuje. Právě dnes poskytla Evropská unie 41 miliónů EUR na pomoc Organizaci Spojených národů palestinským uprchlíkům. Toto tedy pro nás není ta chvíle, kdy bychom měli mlčet.
Pro mě musí být evropská zpráva jasná. Nesmíme tolerovat, aby byla v tomto konfliktu brána humanitární pomoc jako rukojmí. Je důležité, aby se byla tato pomoc schopna pohybovat volně bez omezení a aby byly hranice otevřeny.
Mimoto bylo vydáno Hamásu varování. Incident z minulého měsíce, kdy Hamás zkonfiskoval a odmítl vrátit humanitární pomoc, která byla dodána této oblasti Organizací Spojených národů, byl ostudný, nepřijatelný a nesmí být opakován. Všichni zúčastnění hráči musí předejít fázi obnovy a aktivně se připravit vyčíslováním ztrát v zemi, připravováním plánu pro finanční, hospodářskou a sociální obnovu pásma Gazy. Tato obnova je důležitá pro stabilitu regionu. Toto je předmětem dárcovské konference, která se uskuteční v Sharm el-Sheikhu 2. března.
Nicméně nám dovolte být jasní. K žádné obnově - nebo další - nemůže dojít, nebyl-li ještě vyhlášen klid zbraní. Klid zbraní a ukončení vojenských operací zároveň i v části Izraele je bezpodmínečně nutné pro obnovu míru v této oblasti. Zároveň to začíná s ohledem na Hamás - a říkám to nekompromisně - definitivně ukončit střílení raket z Gazy na Izrael.
Zároveň se musíme zaměřit na boj proti vstupu vojsk a munice tunely spojujícími Gazu s Egyptem. Obnovení dialogu mezi všemi sektory palestinské společnosti a zahájení současného vyjednávacího procesu je nezbytné. Egypt, který je vzhledem ke své poloze na hranici s Gazou částečně zodpovědný, musí hrát aktivní roli v tomto vyjednávacím procesu. Veškerá naše budoucí diplomatická úsilí musí vzít tuto konkrétní roli Egypta v úvahu.
Můžeme pouze doufat, že najdeme řešení tohoto konfliktu udržováním otevřené diplomatické cesty. Vyzývám všechny zúčastněné politické skupiny včetně Kvartetu, Arabské ligy a diplomatů členských států, aby pokračovali v zapojování se do vyjednávání s neústupností a odhodlaností.
Martin Schulz
Děkuji, pane předsedo, dámy a pánové. Z naší diskuse může být poselstvím jedna věc: na Blízkém východě není žádné násilné řešení. Není zde ani vojenské řešení. Ani terorismus není řešení.
Může se jednat o případ, kdy má jedna skupina krátkodobou vojenskou výhodu. Může se jednat o případ, kdy teroristický čin může způsobit velký zmatek. Přesto nám zkušenost ukazuje, že každý násilný čin plodí více násilí a posouvá kruh násilí dále. Proto je důležitý dialog, který je však na Blízkém východě nesmírně obtížný, zvláště v období nejistoty a v určitém rozsahu asynchronity.
Ještě přichází naděje ze Spojených států. Prezident Obama, Hillary Clintonová a jejich týmy nabízí shodu a model zaměřeného dialogu, něco zcela odlišného od předchozí administrativy, která právě naštěstí opustila úřad. Proto je ve Washingtonu naděje. Ale co s Jeruzalémem? To, co řekl během volební kampaně Benjamin Netanyahu, jistě znamenalo ohrožení mírového procesu, zatímco Avigor Liebermann je rovněž jistou hrozbou mírového procesu na Blízkém východě. Tato asynchronita představuje nebezpečí.
Co se odehrává v Libanonu? Jaký vliv bude mít Hizballáh v budoucnosti? V jakém stádiu je zajištěna příprava konstruktivního dialogu před a po volbách v Libanonu? A co západně orientovaná většina? Byla by tato většina schopna reagovat na vítězství začleňujícího se Hizballáhu? Je Hizballáh připraven se začlenit? V rozhodující míře záleží na tom, kdo bude řídí Teherán. Výsledek voleb v Íránu má největší důležitost. Rovněž záleží na postoji Hamásu.
Zásadní otázkou pro stabilizaci celé oblasti je, zda máme buď radikálního prezidenta, který popírá práva Izraele - jak to popírá ten současně úřadující - nebo vznikne vláda, která je připravena jednat a ochotně hovořit v rozpětí od Teheránu k Bejrútu a dále k Rafáhu. Jsme v přízni jednotné vlády pro Palestince. Bez jednotné vlády pro Palestince je mírový proces nezvládnutelný. Proto je do této chvíle na Hamásu, aby ukázal, že je ochotný a schopný připojit se k takové vládě.
Nicméně základním předpokladem pro to je jednání s Hamásem, aby ti, kteří jsou proti palestinským lidem, jenž chtějí s Hamásem jednat, byli podporování a nebyli nuceni k obraně vládou v Jeruzalémě, která zná pouze politiky přetrvávající dohody. Vedlejším bodem, je-li to pravda, je, že 163 hektarů bylo uvolněno na základě dohody. Toto je nestabilizující prvek a je to něco, co musíme naprosto otevřeně objasnit našim přátelům v Izraeli.
Na Blízkém východě je vše propojené. Není možné jednoduše vybrat jednotlivý prvek a věřit, že je možné vyřešit jednotlivé problémy vojenskými prostředky. Proto je základem všeho připravenost jednat. Plán Arabské ligy a mírový plán Saudské Arábie předpokládají konec násilí současným uznáním práv Izraele. Je to smělý a ambiciózní plán, který musí být projednán. Je pokrokem, že jsou lidé v Arabské lize a v arabském táboře, na toto jednání připraveni. To musí být podporováno. Pumoví útočníci nejsou tou cestou, jak toto podpořit a mohl bych uvést, že tou podobnou cestou k podpoře práce Evropské unie není to, co jsme vybudovali, aby bylo znovu zničeno z vojenských důvodů. Z tohoto důvodu je naším poselstvím předpoklad k jednání.
Vysoký představiteli Solano, řekl jste, že jste dnes před námi tento rok poprvé. Pravděpodobně je to před námi vaše poslední návštěva před červnovými volbami. Protože dialog je pro úspěch sine qua non, rád bych vám jménem své skupiny řekl, že představujete ztělesnění tohoto dialogu. Vaše práce si zaslouží více než jen respekt. Zasluhuje velký stupeň obdivu především za vaši nepřetržitou obhajobu tohoto dialogu. Proto máte naše upřímné uznání.
(Potlesk)
Předseda
Velice vám děkuji, pane Schulzi. Samozřejmě doufáme - a na tom se můžeme všichni shodnout - že pan Solana mezi nás přijde víckrát, než skončí toto parlamentní období.
Graham Watson
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedo, opět s těžkým srdcem diskutujeme o tom, co může Unie udělat, aby zmírnila bolest na Blízkém východě.
Pokud se podíváme na nedávný konflikt v Gaze, všechny ty známe fráze žádají: vina na obou stranách; provokace Hamásu; nepřiměřená reakce Izraele. Ale ve tváři vracejícího se násilí jsme recyklovali tyto omšelé fráze tak často, že ztratily svůj vliv, které kdysi měly. Nemůžeme takto pokračovat. Je samozřejmě naší morální povinností napomáhat při obnově Gazy. Dává samozřejmě smysl hledat záruky od Izraele. Je natolik špatné vidět, jak vybuchují systémy letišť, škol a kanalizací; je horší přestavět je za pomocí evropských peněz, víme-li, že budou pravděpodobně znovu zničeny.
Je možné i uvěřitelné si představit, že nás Izrael může ujistit, že se to znovu nestane? Obnova a humanitární pomoc Evropské unie v žádném případě nezabrání budoucím konfliktům. Potřebujeme pokud možno nový a kladný přístup společně se Spojenými státy nebo bez nich.
Násilí minulého měsíce a výsledek voleb z tohoto měsíce změnily podmínky jednání. Hamás je politicky silnější a vojensky nedotknutelný, brání uznání Izraele a očekávaná koalice v Izraeli bude více nekompromisní než kdykoliv předtím a široce odolná k uznání samotnému Palestinského státu. Zatímco se propast mezi západním břehem a Gazou prohlubuje ještě více, hrozí trvalé rozdělení.
Rada a Komise ještě skutečně neřekly, jak bude na tento obrat událostí reagovat a zdá se, že chce české předsednictví tuto záležitost vypustit ze svého programu, my si však nemůžeme dovolit déle čekat. V tomto přívalu situací, ani pokud spolu Hamás a Izrael nejednají, musíme nastavit dosažitelné podmínky, na základe kterých můžeme jednat s oběma stranami. Izolace vedla pouze k beznaději.
Přišel čas pro diplomacii - citlivou, ale odhodlanou. Při které veřejné diskusi? V Kvartetu, pane Solano? Tedy možná dobře, ale dovolte nám nejdříve uznat politický neúspěch, zklamané naděje a plíživý extremismus posledních sedmi let, který se odehrával před zraky Kvartetu. Jeho vyslanec Tony Blair v Gaze nikdy nebyl. Kdyby tam jel, mohl by navštívit průmyslovou oblast, která je jedním z jeho oblíbených projektů navržených k vytváření pracovních míst, ale který se minulý měsíc urovnal.
(Potlesk)
Kvartet musí otevřít oči novým přístupům, ale pokud naši partneři nemohou takový krok udělat, musíme my hledat cesty, kterými by mohl jít kvartet.
Nakonec se my můžeme připravit na budoucnost jen tehdy, uznáme-li upřímně, co se událo v minulosti. Mělo by být uplatněno volné a spravedlivé mezinárodní vyšetřování údajných válečných zločinů při konfliktu v Gaze. Úřad pro palestinské uprchlíky na Blízkém východě a náš vlastní parlamentní výbor přinesly alarmující důkazy válečných zločinů a obvinění jsou skutečně vážná. Je-li Izrael neprávem obviňován, jeho jméno by mělo být očištěno, ale pokud tyto zločiny spáchal, musí své odpovědnosti čelit. Naším cílem musí být vytvoření dohody o mírové a úspěšné budoucnosti na obou rozdělených stranách, kde se z nepřátel mohou stát opět partneři. Neúspěch našeho dosavadního přístupu je nicméně napsán na zemi prolitou krví. Pane Solano, musíme propagovat novou cestu k míru a pokud je to možné, Evropská unie se musí ujmout vedení.
(Potlesk)
Brian Crowley
jménem skupiny UEN. - (GA) Pane předsedo, vysoký představiteli a paní komisařko Ferrero-Waldnerová, vřele vítám dnešní dohodu o poskytování humanitární pomoci do pásma Gazy. Pro Evropský parlament je to krok správným směrem.
Současná humanitární situace v Gaze je špatná a Evropská unie má zodpovědnost pomoci.
jménem skupiny UCS. - Bylo již řečeno mnoho, jde-li o potřebu míru, dialogu, porozumění a umírnění - pokud si někdo přeje použít toto slovo - jde-li o reakci a protireakci na odlišné události. Tři záležitosti však na nás okamžitě vyskočí, hovoříme-li o Blízkém východu.
Zaprvé nejde o vyjednávání rovných. Na jedné straně je síla, na druhé straně je slabost. Zadruhé to není rovná účast vnějších vlivů a vnějšího mediálního působení. Jedna strana získává pozitivnější ochranu mezinárodních médií a zemí; druhá strana trpí pod hanlivým termínem "terorismu" nebo "zpátečnictví".
Za třetí, a to je nejdůležitější, navzdory všem politickým neshodám, geografickým neshodám a historickým rozepřím se jedná o tytéž lidi, kteří den za dnem trpí: ženy, děti, nevinní civilisté, lidé, kteří nemají nic společného s politickými skupinami, politickými organizacemi nebo polovojenskými skupinami či teroristickými organizacemi. Jedná se o ty chudé nevinné uvězněné uprostřed raketových střel, bombardování a jak se říká - a já se směji, když slyším tato slova používat - "cílené inteligentní bombardování". Neexistuje nic takového jako "inteligentní" nebo "bezpečná" bomba. Pokud přistane na zemi, vybuchne - a zabíjí lidi.
Máme dostatečné důkazy, abychom ukázali, že nejen rakety Hamásu mířené do Izraele zabily nevinné lidi, ale že stokrát více bomb a střel izraelských sil zabylo tisíce a zranilo tisíce lidí uvnitř Gazy a okupovaných území. Máme skutečně důkazy od Ira Johna Kinga, který pracuje pro agenturu OSN pro pomoc palestinským uprchlíkům v Gaze. Například, když informovali izraelské úřady, že jejich bomby přistávaly blízko stanoviště OSN v Gaze, který skladuje paliva a jídlo a byl zároveň i úkrytem pro děti, jejichž školy byly dříve toho dne bombardovány, bomby přišly blíž; a když jim museli podruhé telefonovat, bomby přistály na sklad paliva uvnitř stanoviště OSN.
Snad se jedná o nedbalost, dezinformaci nebo úmyslné míření, ale ať tak nebo tak, jedná se o čin - možná ne úplně válečný zločin podle názorů některých lidí - ale o útok na zákon míru, humanity a svobody. Během války existují pravidla dohody, existují určité činy, které nesmí být vykonány.
Samozřejmě musíme poskytnout pomoc a podporu palestinským lidem na opětovné vybudování jejich území. Samozřejmě musíme zajistit rozhovory a trvat na jejich konání a zajistit, aby bylo míru dovoleno vzkvétat, což po nás ale vyžaduje, abychom zároveň učinili odvážné kroky uvnitř Evropy. Jako Martin Schulz blahopřeji Javieru Solanovi, že kráčí tou dlouhou osamělou cestou a hovoří s lidmi, se kterými by nikdo jiný nehovořil, otevírá dveří dialogu, protože skutečně pouze dialogem mezi nepřáteli můžete vytvořit mír a pouze pomocí míru můžete vybudovat základy pro pevné dvoustátní řešení, které zabezpečí mír, slušnost, bezpečnost a spravedlnost na Blízkém východě.
Jill Evans
jménem skupiny Verts/ALE. - Pane předsedo, byla jsem členkou delegace Evropského parlamentu, která minulý týden cestovala do Gazy, aby viděla to zpustošení, a hlavním bodem dnešního usnesení Parlamentu je humanitární činnost, která je naléhavě nutná.
Jedná se o skutečnou humanitární krizi. Jak tento fakt naléhavě zdůraznit? Devadesát procent lidí v Gaze je závislých na pomoci OSN. Toto není spojené s žádným vyjednáváním. Musíme zajistit, aby se tato pomoc dostala do oblasti, a klíčem k tomu je narušení obklíčení a otevření hraničních přechodů. Jak se může hustě obydlená oblast 1,5 miliony obyvateli, která byla po 22 dní bombardována a ve které bylo zabito více než 1 000 lidí, začít obnovovat, byl-li povolen vstup pouze 15 skupinám humanitárních položek: potravinám, některým lékům a matracím? Nemůžete přestavět domovy a kanceláře bez cementu a skla, které jsou zakázané. Nemůžete učit děti ve školách, ve kterých není papír, protože byl zakázán. Nemůžete nasytit lidi, není-li dostatek jídla, kterému je dovolen přístup. Není to proto, že pomoc není na místě, ale protože jí není dovolen přístup. Musíme vyvinout tlak na izraelskou vládu, aby ukončila tuto blokádu a otevřela hranice.
Jakýkoliv odhad škody způsobené v Gaze musí upoutat pozornost úmyslného míření a zničit infrastrukturu a hospodářství. Viděli jsme školy, továrny, domy a nemocnice, které byly úmyslně napadeny. Opět jsme byli svědkem ničení Izraelem projektů, které byly financovány Evropskou unií a raději než podniknout akci, hovoříme o aktualizaci obchodních vztahů, zatímco jsou současně stávajícími dohodami porušovány podmínky lidských práv.
Pan Solana hovořil o tom, jak nás může následování stejných politik přivést na totéž místo. Já samozřejmě souhlasím. V roce 2006 odmítla Evropská unie uznat palestinskou jednotnou vládu, která obsahovala členy Hamásu, přesto jsme připraveni uznat novou izraelskou vládu, která může obsahovat členy, kteří odmítají dvou-státní řešení a kteří nepodporují Palestinský stát.
Nyní je rozhodující, že Evropská unie musí být připravena společně pracovat a uznat prozatímní palestinskou národní vládu shody, která by mohla vzejít z jednání v Káhiře v příštích několika týdnech a musíme šířit jasný signál našich záměrů mezinárodnímu společenství. Musíme podpořit proces usmíření v Palestině jako součásti dosažení trvajícího řešení, což znamená zajistit, abychom neopakovali chyby minulosti.
(Potlesk)
Francis Wurtz
Pane předsedo, pane Solano, paní komisařko, jak jsem téměř před měsícem slyšel mluvit děti v Gaze v ruinách jejich domů o tom, jak se třásly, když padaly bomby nebo jejich rodiče, jak popisovali peklo v těchto 22 dnech a nocích, které navždy poznamenalo jejich životy a vzpomínky pro budoucí generace, nebyl jsem na Evropu hrdý.
Myslel jsem na některé představitele našich členských států, na všechny ty, kteří se budou zodpovídat historii za svůj nedostatek politické odvahy, promarněné příležitosti, za svůj nedostatek předvídavosti. Ptal jsem se sám sebe na toto: do jakých extrémů musí izraelští představitelé tlačit svou nelidskost vůči Palestincům a své opovržení zákonem a nejzákladnějšími hodnotami, než se ti hlavní evropští političtí představitelé odváží zdvihnout prst a konečně říci "čeho je moc, toho je příliš"?
Ti, kdo se nazývají přáteli Izraele, aby ospravedlnili beztrestnost a neomezenou výpomoc současné vládnoucí třídě, by měli přemýšlet o slovech velkého izraelského spisovatele Davida Grossmana, kterého bych rád citoval: "Uprostřed vlny vlastenecké nadsázky, která nyní hýbá národem, by neuškodilo připomenout, že v konečném rozboru tato poslední operace v Gaze je jen další zastávkou na cestě planoucí ohněm, násilím a nenávistí. Cestě značené někdy vítězstvím, jindy porážkou, která nás však nevyhnutelně vede ke zkáze."
Nebo je nechme ptát se na stejnou otázku jako Shlomo Sand, slavný izraelský historik, kterého také cituji: "Oseli jsme bídu. Dokázali jsme, že nemáme žádnou morální rezervu. Posílili jsme mírový tábor mezi Palestinci?" Pokračuje: "Izrael tlačil Palestince do beznaděje."
Po 20 let uznával Jásir Arafat a palestinské orgány stát Izrael a nechtěli nic na oplátku. Izrael v roce 2002 odmítl nabídku Arabské ligy, dámy a pánové. Všichni mluví o Arabské lize a o jejím mírovém projektu. Existuje již sedm let. Co učinila Evropa, aby se chytla této příležitosti?
Proto se vracím k Shlomu Sandovi: "Izrael v roce 2002 odmítl nabídku Arabské ligy na plné uznání Izraele s hranicemi před rokem 1967." Izraelský historik končí takto: "Izrael učiní mír, pouze pokud bude vyvinut tlak na jejich politiku".
To vede k otázce, pane Solano, protože jste neřekl nic o tématu mezinárodního práva. Jaký tlak je Unie připravena vynaložit na Izrael, jde-li o Gazu a západní břeh včetně Jeruzaléma, aby připomněla jejich současným a budoucím představitelům, že je členství v mezinárodním společenství hlavní, konkrétně privilegovaná spolupráce s Evropskou unií přidává na ceně, že nemají místo pro vojenskou okupaci ani válečné zločiny ani politiku, která každým dnem posouvá Evropu a arabsko-muslimský svět k odloučení?
Jako Evropan bych si přál, aby se naděje na změnu politiky na Blízkém východě nesoustředila výhradně jen na obyvatele Bílého domu. Rád bych stále věřil v úplný obrat pomocí Evropy.
(Potlesk)
Kathy Sinnott
(IND/DEM). - Pane předsedo, dnes diskutujeme o usnesení o humanitární pomoci. Před mým příspěvkem bych ráda zdůraznila, že nehovořím jménem Skupiny nezávislých/demokracie, protože nemá žádný postoj k tomuto tématu. Namísto toho hovořím sama za sebe a mé lidi jako poslankyně Evropského parlamentu.
Naprostá většina lidí z Gazy musí kvůli svému přežití spoléhat na humanitární pomoc - potraviny, vodu, přístřeší, oblečení a zvláště léky. Toto obyvatelstvo bylo v obklíčení velmi dlouhou dobu. Všechny hraniční přechody byly po 18 měsíců zavřeny a vzhledem k hroznému nedávnému útoku na obyvatele Gazy, jsou ještě více zoufalí. Vzhledem k tomu, že obležení stále nebylo ukončeno a hranice jsou stále uzavřeny, je velmi obtížné lidem základní náležitosti dodat.
V bodu odůvodnění E tohoto usnesení jsem si všimla, že se my Evropané plácáme po zádech za naše úsilí s humanitární pomocí. Vy jste, paní komisařko, hovořila o politickém úsilí, které vykonáváte, ale zasloužíme si tuto chválu? Obchod mezi Izraelem a Evropskou unií má roční hodnotu 27 miliard EUR. Pokud bychom chtěli jednat v Gaze, použili bychom sílu, kterou nám tento obchod dává k impozantní hospodářské sankci. Odmítnutí toho i přes čestnost bombardování v lednu ukázalo, že jako vždy upřednostňujeme status quo obchodu a náš příspěvek humanitární pomoci je ulehčením našeho svědomí. Nejen protože nejsme ochotni tak dalece zrušit, nebo jen odložit dohodu mezi Evropskou unií a Izraelem.
Mám rád židovské lidi. Na vysoké škole jsem využil příležitosti studovat několik předmětů jejich historie a literatury, které vyučovat rabín. Nicméně přátelství neznamená slepotu, ale ochotu být čestný. Skutečně soudit podle demonstrací, které se konaly ve významných městech Izraele, existuje mnoho izraelských občanů, kteří se veřejně brání proti činům své vlády.
Abych se vrátil k naléhavosti humanitární pomoci: přestavba hmotné infrastruktury je důležitá, ale je pochopitelné, že se agentury brání přestavbě, vypadá-li to, že ještě více hrozivý režim přebírá Izrael. Přestavba lidské infrastruktury nicméně nemůže čekat. Musíme provézt zásoby. Zvláště bych upozornila na to, že obzvláště špatné ozbrojení, které bylo v lednu použito, zanechalo mnoho lidí bez končetin a s hroznými popáleninami. Já osobně vím, jaké to je, když se ze zdravého dítěte stane postižené.
Musíme zasáhnout - s léky a vzděláním - všem tisícům lidí zvláště dětem, které se začátkem roku staly postižené na celý život. Zatímco jim pomáháme, musíme zaznamenat jejich příběhy, abychom zahájili proces shromažďování důkazů o mířených útocích a možných válečných zločinech.
Jean-Marie Le Pen
(FR) Pane předsedo, dámy a pánové, rozhodně to není Evropa a ještě méně vysoký představitel pro zahraniční politiku, Javier Solana, či současný generální tajemník NATO, kdo může hrát roli prostředníka mezi Izraelem a Palestinou. Nanejvýš budou vyzváni, aby financovali obnovu pásma Gazy tak, jak dnes činí pro Kosovo, Libanon a Afghánistán.
Spojené státy a Izrael bombardují, zatímco Evropa financuje obnovu. Takto jsou rozdělené úlohy mezi spojenci. Nicméně by to měli platit ti, kteří způsobují škody. Egypt je uprostřed jednání o míru, kdy se s Hamásem diskutuje o prodlouženém klidu zbraní. Jedná se nicméně o obrovskou výzvu, pokud nová izraelská vláda pod tlakem třetího muže, pana Liebermanna, krajně pravicového představitele, který tam byl demokraticky přijat, riskuje vidět svou úlohu v tomto vyjednávání neobyčejně složitou. Pan Netanyahu, který je představován jako budoucí předseda vlády, byl ve skutečnosti vždy odpůrcem příměří s Hamásem.
Další překážkou je, že se palestinská autorita Mahmúd Abbás stal na západním břehu jakýmsi druhem mezinárodního protektorátu, jehož legitimita mezi obyvatelstvem podstatně oslabila.
Konečný faktor, se kterým musíme počítat, je, že rozšíření izraelských kolonií, které se od roku 1967 nezastavilo, činí vytváření Palestinského státu na západním břehu částečně ošidným. Dnes je míč na izraelské straně sítě, ale přijmou hrdlořezi z každého tábora boží klid, který vyžadují obě strany, bez toho, aniž by si dodali zásoby.
Dovolte mi přidat myšlenku na návrat Francie do jednotného vojenského složení NATO, které bude diskutováno v rámci Vatanenovy zprávy. Tento návrat vyplyne ve Francii za přibrání těžkých břemen. Ve skutečnosti se k NATO samovolně připojujeme, přestože studená válka je ukončena od roku 1990. Zdá se, že pan Sarkozy zapomněl na pád berlínské zdi a návrat Ruska na pozici svobodných národů. Je tedy potřeba posílit koaliční linii v období, kdy vidíme mnohopólnost a rostoucí sílu rozvíjejících se zemí, včetně té vojenské úrovně?
Kromě toho se členství Francie v jednotném složení zaváže k posílení svého kontingentu v Afghánistánu, přestože má již 3 300 mužů v zemi. Které fondy budou použity k financování této operace, pokud má obranný rozpočet klesnout pod 2 % HDP a více než 30 pluků má být odříznuto?
Paradoxně se chystáme zvýšit náš finanční podíl na opětovném spojení s NATO, zatímco se snižuje přítomnost naší vojenské přítomnosti v Africe. Evropská obrana, tak milovaná prezidentem Sarkozym, proto bude pilířem Atlantické aliance. Pouze musíte číst Lisabonskou smlouvu a její dodatečné zápisy, abyste se o tom přesvědčili.
Ať je to v podmínkách pro zahraniční politiku nebo společné bezpečnosti, evropská cesta je mrtvý bod, který může vést pouze k vyrovnání se Spojenými státy a jejich spojenci. Je to logika stahování, jež jsme zamítli jménem národní suverenity a nezávislosti a která zbývá především na naší nezávislé nukleární hrozbě.
President
Ostatní členové lehce přesáhli, ale musíme poskytnou stejnou péči každému.
Javier Solana
vysoký představitel pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku. - (ES) Pane předsedo, nebudu schopen během krátkého času, který mám k dispozici, odpovědět všem, kteří vystoupili během této diskuse. Dovolte mi vyjádřit své nejupřímnější poděkování za to, co jste řekl o mé osobě a mé práci. Rád bych vám jen řekl a ujistil vás, že budu pokračovat ve své práci stále tak rozhodně - a pokud možno ještě rozhodněji - protože se situace stává každým dnem obtížnější.
Věřím, že se u pěti otázek můžou shodnout všichni ti, kteří hovořili přede mnou.
Nejprve humanitární otázky: nemůžou být žádné pochyby o tom, že tou nejvíce naléhavou a důležitou otázkou je ta humanitární. Násilí uplynulých dní a týdnů způsobilo ostrý řez některých ohromných rozdílech v tom, co je potřeba ke zmírnění utrpení obyvatelstva konkrétně lidí v Gaze. Proto uděláme, co bude v našich silách, abychom zmírnili velké útrapy denního života v Gaze. Komise tak učiní - bez nejmenšího váhání - stejně tak členské státy Rady; učiní tak i celé mezinárodní společenství.
Za druhé je naprosto nezbytné otevření hraničních přechodů mezi Gazou a Izraelem a mezi Gazou a Egyptem. Navíc musí být otevřeny rychle a bez odkladů. Podle našeho hlediska bude veškerá pomoc dodána tam, kde je nutná, co se konkrétně týká Rafáhu, budeme připraveni k rozmístění, jakmile to bude možné. Již tam jsou k dispozici pozorovatelé Evropské unie, budeme tedy v okamžiku otevření hranic v Rafáhu připraveni se rozmístit.
Třetí otázkou - a to velmi důležitou otázkou - je palestinské jednota. Vážení poslanci, věřím, že je zřejmé, že v tuto chvíli neexistuje řešení bez zahájení smíření mezi Palestinci. Proto, jak uvádí nejnovější usnesení Rady pro všeobecné záležitosti, Evropská unie vynaložené úsilí buď prezidentem Abbásem nebo prezidentem Mubarakem podporuje a bude v tom pokračovat, aby byl udělán pokrok v usmíření mezi Palestinci.
Mnoho řečníků zmínilo závazek, který bychom mohli převzít a který záleží na tom, zda vznikne nová palestinská jednotná vláda. Mně se zdá, vážení poslanci - a toto je můj osobní názor - že pokud vznikne palestinská jednotná vláda, vláda, jejíž cílem jsou dva státy, vláda, jejíž cílem je vytvořit tyto dva státy mírovou cestou, vláda, jejíž programem je obnova Gazy a vláda, která se pokusí vytvořit volební proces v roce 2009, věřím, že takovou vládu by měla Evropská unie podpořit.
Za čtvrté, k otázce Izraele: jsou zde dvě důležité záležitosti vycházející z voleb. Za prvé, vláda, která vzešla z těchto voleb, nebo která vzejde z většiny vytvořené z voleb, je povinna, jak dalece můžeme vidět, pokračovat v mírovém procesu. Proto, ať z těchto voleb vzejde jakákoliv vláda, budeme pokračovat v práci a učiníme vše, co budeme moct, pro zajištění toho, aby byla ustanovena a aby fungovala a přispívala v pokračování mírového procesu a udělala vše, co bude v její moci, pro brzké ukončení tohoto procesu během roku 2009.
Za páté je z našeho pohledu otázka dohody naprosto zásadní. Věřím, že nejnovější údaje týkající se stádia dohod z roku 2008, uveřejněné Izraelskou vládou, by nás všechny měly přinutit cítit se zodpovědní.
Rád bych vám řekl, že jsem v roce 2001 pracoval s někdejším senátorem Mitchellem na známé zprávě, která nese jeho jméno. Byl jsem jeden ze čtyř lidí, které na tomto programu pracovalo. Přál bych si, vážení poslanci, abyste si znovu přečetli tuto zprávu vydanou v roce 2001, ve které byly řečeny věci, jež musejí být bohužel dnes opět řečeny; například k tématu dohod. Pokud jsme v Evropské unii neschopni ve snaze změnit způsob, jakým jsou dohody ustanoveny, existuje malá šance pro jakékoliv mírové iniciativy, které jsou důvěryhodné. Proto musí být brán tento problém vážně. Musíme vážně hovořit s našimi přáteli z Izraele, abychom zajistili, že je jednáno s tématem dohod zcela jiným způsobem.
Nakonec, pane předsedo, vážení poslanci: Arabská liga. Jednota mezi arabskými státy je zásadní. Je nezbytné, abychom spolupracovali se všemi zeměmi Arabské ligy a zajistili tak, aby zůstaly mírové iniciativy podepsané Arabskou ligou v platnosti. Tento mírový proces musí rozhodně vyústit v usmíření mezi Palestinci a Izraelci a zároveň mezi Araby a Izraelem. Proto plně podporujeme ty, kteří pracují na tom, aby učinili mírové iniciativy skutečností.
Vidíme hluboké rozdělení uvnitř Arabské ligy. Budeme muset učinit vše, čím můžeme diplomaticky zabránit prohlubování těchto rozdílů a namísto toho podpořit obnovu procesu shody a spolupráce uvnitř velké arabské rodiny.
Pane předsedo, vážení poslanci, jak jsem již řekl, rok 2009 bude nesmírně důležitým rokem. Musíme pokračovat ve zvládání krize, přivést humanitární pomoc, učinit vše, co bude v našich silách, abychom zajistili klid zbraní a učinit vše, co bude v našich silách, abychom zajistili jednání mezi Izraelem a Gazou a mezi Egyptem a Gazou. Pokud však, vážení poslanci, nezměníme naše smýšlení k řešení konfliktu z postoje vedení krize na jedno hluboce zakořeněné, budeme ve stejné situaci, do které jsme se bohužel vrátili začátkem roku 2009.
Pane předsedo, doufám, že pokud budeme všichni spolupracovat, bude ve finále rok 2009 rokem, ve kterém skutečně můžeme vyřešit tento ohromný konflikt, který nás bohužel zatěžuje příliš dlouho.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komise. - Pane předsedo, opět bych znovu řekla, že selhání jako v minulém roce není varianta, jak již bylo jasně řečeno. Všichni jsme byli plni naděje za annapolského procesu a plni naděje z mírového procesu. Vojenská invaze do Gazy poté, co byly vypuštěny rakety z Gazy do Izraele, bohužel změnila rovnováhu. Nyní již všichni víme, že existuje sled elementů, které jsou nezbytně nutné, abychom se mohli vrátit k mírovým dohodám. V každém případě je nicméně jasná jedna věc: vojenské řešení není žádné řešení. Na tomto se shoduji s vámi všemi. Proto bez ohledu na to, kolik to bude stát, se musíme všichni snažit zajistit mír.
Je zde mnoho aktérů: v Evropské unii, v mezinárodním společenství - ať jsou to Spojené státy Americké, OSN nebo Rusko - ale je zde také mnoho arabských přátel a kolegů. Mohu pouze doufat, jakmile bude na místě izraelská vláda, že se budou všichni tito aktéři chtít spojit pro mír. Naše odůvodnění je jasné, ale zda nás city přivedou na správnou cestu, teprve uvidíme. Buďte si jisti, že proto budeme pracovat.
(Potlesk)
Předseda
Návrh na ukončení rozpravy byl předložen na základě čl. 103 odst. 2 jednacího řádu.
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat dnes.
Písemná prohlášení (článek 142)
Bairbre de Brún  
Situace v Gaze je nepřijatelná. Osmdesát osm procent obyvatelstva potřebuje potravinovou pomoc, v nemocnicích je nedostatek základních zdravotnických potřeb, tisíce tun pomoci nemůže být dopravena do Gazy, protože není dovolen vstup potřebnému množství nákladních automobilů.
Lidé celého světa byli zděšeni nízkou úrovní mezinárodní odezvy, když bylo během nedávného útoku v Gaze zavražděno více než tisíc Palestinců včetně více než tři sta dětí.
Dlouhodobá aktivní strategie Evropy a nové vlády USA musí obsahovat práva Palestinců na udržitelný stát, založený na hranicích, které byly před rokem 1967. Musí zastavit aktivity osad na okupovaných územích a musí zbourat zeď apartheidu.
Musí být dosaženo bezpečí pro Izrael a svobodný Palestinský stát, ale v situaci, kdy Izrael využívá bezpečnost jako omluvu pro ničení životů nevinných Palestinců, tomu musí být učiněna přítrž. Musí začít skutečný vyjednávací proces.
Evropská unie musí zrušit dohodu o přidružení mezi Evropskou unií a Izraelem, pokud se Izrael nepřizpůsobuje mezinárodnímu a humanitárnímu právu.
Pedro Guerreiro  
Co by mělo být (nebo nebýt) "rolí Evropské unie na Blízkém východě"? Jakými principy by se měla řídit?
Musí vyžadovat ukončení agrese a nelidské blokády palestinských lidí v pásmu Gazy a musí zajistit, aby jim byla poskytnuta okamžitá humanitární pomoc.
Musí odmítat brutální agresi, zločin, násilí na těch nejzákladnějších lidských právech a státní terorismus páchaný Izraelem proti palestinským lidem, které nemůže nic ospravedlnit.
Musí jasně odsoudit skutečnost, že v Palestině existují kolonizující a kolonizovaní, útočníci a oběti, utlačovatelé a utlačovaní a vykořisťovatelé a vykořisťovaní.
Musí pozastavit dohodu o přidružení a jakékoliv zesilování vzájemných vztahů s Izraelem, jako například to z 8. a 9. prosince obhajované Radou pro vnější vztahy.
Musí vyžadovat souhlas Izraele s mezinárodním právem a rozhodnutími OSN a ukončení okupace, osad, bezpečnostního oplocení, atentátů, věznění a nesčetných ponižování páchaných na palestinských lidech.
Musí vyžadovat a bojovat za respekt nezcizitelného práva palestinských lidí, za nezávislý a svrchovaný stát s hranicemi z roku 1967 a hlavním městem ve východním Jeruzalémě.
V podstatě musí přestat být spoluviníkem v beztrestnosti izraelských kolonistů.
Alexandru Nazare  
Nedávné volby v Izraeli a nová administrativa USA nabízí příležitost pro nový začátek mírového procesu na Blízkém východě. Věřím, že Evropská unie musí zprostředkovat jasnou zprávu o podpoře nového kabinetu v Tel Avivu, zatímco současně vyjadřuje, co je od izraelským partnerů očekáváno, jde-li o míru sledování, která pomůže trvajícímu míru, což zahrnuje uzavření osad na západním břehu a nabídka silné podpory pro dvoustátní řešení a pomoc vyhnout se vojenským excesům a humanitární odezva, která je nutná.
Přístup Evropské unie k Blízkému východu musí být založen na silných základech. Prvním základem je uzavřít spolupráci s USA, bez které nemůžeme dosáhnout dlouhodobého řešení v této oblasti. Druhým základem je, že náš přístup musí být zaměřený na možné zabránění násilí na obou stranách, odsouzení palestinského extremismu a přehnaných opatření přijatých Izraelem, jakož i podpora mírného správního řešení na obou stranách, které je schopné usnadnit mírový proces.
Přeji si vyjádřit svou podporu usnesení Evropského parlamentu, o kterém se dnes hlasuje a které potvrzuje závazek Evropské unie k procesu obnovy v Gaze a poskytuje základy pro jednání, která budou v březnu vedeny v Káhiře ve stejné chvíli jako mezinárodní dárcovská konference.
Daciana Octavia Sârbu  
Demokracie, mír a respektování lidských práv jsou základními hodnotami Evropské unie, jež má úlohu a povinnost to prosazovat jak uvnitř Evropské unie tak ve svých vztazích s ostatními státy.
Situace, která ovlivňuje obyvatele Gazy, je tragická a musí být okamžitě vyřešena. Zjevné porušování lidských práv a svobod je v této oblasti příčinou k znepokojení Evropské unie jak z hlediska vztahů s Izraelem, tak bezpečnosti a stability na Blízkém východě.
Evropská unie musí přijmout okamžitá opatření pro poskytnutí humanitární pomoci obyvatelstvu v oblasti Gazy a zároveň přemýšlet ve středním a dlouhodobém rozsahu o opatřeních navržených na prosazování míru, bezpečnosti a stability v této oblasti.
Na tomto základě musí Evropská unie urychlit své diplomatické úsilí na vyřešení tohoto konfliktu a vyvolat jednání a smíření v této oblasti. Zároveň musí bez odkladů uvalit přísné sankce na jakýkoli protidemokratický přístup nebo porušování lidských práv a svobod.
Czesław Adam Siekierski
Dosáhnout dohody mezi Evropskou unií a Blízkým východem, pokus o obnovení stability a pomoc v chápání mírového programu v pásmu Gazy by mělo v tuto chvíli pokračovat a být prioritou.
Evropská unie by měla zároveň učinit vše, co bude v jejích silách, aby dosáhla ukončení sporu, ve kterém přicházejí o život nevinní lidé. Kromě toho by se měla snaha soustředit na poskytnutí pomoci lidem a na ujištění, že mají základní prostředky k životu. Obyvatelstvo v Gaze má k dispozici pouze 60 % svých denních potravinových potřeb, což znamená, že jsou ještě více ohroženi nemocemi a jsou vystaveni obtížným podmínkám. Nedostatek pitné vody představuje nemenší hrozbu než nedostatek potravin. Myslím, že nemusím zmiňovat nedostatek zdravotní pomoci nebo zničení škol a veřejných institucí, což významně brání zavedení pořádku a návratu do normálnosti.
Měli bychom si pamatovat, že pouze pokud jsou vyřešeny základní problémy každodenního života, budeme schopni se soustředit na hospodářský rozvoj Blízkého východu a na úzkou obchodní spolupráci s touto oblastí. Evropská unie má příležitost pomoct arabskému světu a všem zemím Blízkého východu stát se oblastí, kde vítězí úspěch, který postupně vytvoří rámec pro bližší spolupráci mezi Blízkým východem a Evropskou unií.
