Vytvoření společného programu EU pro znovuusídlování (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o
otázce k ústnímu zodpovězení pro Radu, kterou pokládá pan Rui Tavares jménem skupiny GUE/NGL, o vytvoření společného programu EU pro znovuusídlování - B7-0205/2011),
otázce k ústnímu zodpovězení pro Radu, kterou pokládají paní Nadja Hirschová, paní Sophia in 't Veldová, paní Sonia Alfanová a paní Nathalie Griesbecková jménem skupiny ALDE, o vytvoření společného programu EU pro znovuusídlování uprchlíků - B7-0206/2011),
otázce k ústnímu zodpovězení pro Radu, kterou pokládají pan Manfred Weber, pan Simon Busuttil a pan Georgios Papanikolaou jménem skupiny PPE - B7-0208/2011), o vytvoření společného programu EU pro znovuusídlování.
Rui Tavares
Pane předsedající, uprchlíci jsou pravděpodobně nejzranitelnějšími obyvateli na světě a z nich těmi nejzranitelnějšími ze zranitelných jsou ti, kteří se nemohou ani vrátit domů, ani zůstat v zemích tranzitu. Úřad Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky udává číslo o této populaci: 200 000 uprchlíků za rok. Víme, že polovinu z tohoto počtu znovu usídlují Spojené státy a ostatní země, a víme, že Evropa takto činí velmi málo: 4 500 osob za rok.
Všichni tedy souhlasíme s tím, že tragická situace uprchlíků je naléhavá a vážná. Nakolik je vážná? Sama Rada již na tuto otázku odpověděla. Švédské předsednictví hovořilo o znovuusídlení 100 000 osob za rok a belgické předsednictví na konci svého předsednického období řeklo - měli jsme zde pana předsedu vlády Yvese Leterma -, že uprchlíci jsou obrazem skutečného důvodu existence Evropské unie. Promiňte mi, že to takto říkám, ale uprchlíci jsou pro maďarské předsednictví důležití z historických důvodů, protože právě kvůli Maďarsku v roce 1956 vyvinulo mezinárodní společenství první společné úsilí o znovuusídlení tisíců uprchlíků.
Nicméně, nakolik je nakonec tragická situace uprchlíků naléhavá? Bohužel jde o otázku, kterou musíme Radě položit. Nakolik jsou uprchlíci pro Radu prioritou? Jde o natolik naléhavou otázku, aby konečně došlo k podpisu, aby byl konečně přidán podpis na kus papíru? Před rokem hlasoval Parlament pro dvě zprávy, přičemž v jednom případě se jednalo o hlasování v rámci postupu spolurozhodování o Evropském fondu pro uprchlíky. Velkou většinu z nás sjednotilo to, co bylo důležité: od řeckých komunistů až po britské konzervativce. Splnili jsme svou povinnost. O rok později stále čekáme na Radu. Postup spolurozhodování se změnil na postup spolunerozhodnosti. Tento postup spolunerozhodnosti by byl velice směšný, kdyby by nebyl tolik tragický pro osoby v jeho pozadí.
Zpráva, kterou jsme schválili, zahrnovala nouzová opatření, jež musí být zrealizována vedle ročních priorit Komise. Učinili jsme tak, protože víme, že humanitární krize může vypuknout kdykoliv. Jedna právě vypukla v severní Africe v bezprostřední blízkosti hranic EU a tato nouzová opatření nejsou připravena k provádění. Nejsou připravena, protože Rada bohužel práci na tomto postupu spolurozhodování nedokončila.
Navíc, od prvního dne, kdy by tato práce dokončena byla, bychom kromě těchto nouzových opatření měli k dispozici dodatečné prostředky pro země, které si přejí začít se znouusídlováním, a jasné kategorie priorit, které mají členské státy používat. Rovněž bychom měli vše, co jsme začlenili do zprávy z vlastní iniciativy: kvalitu, rychlost a vytvoření jednotky pro znouusídlování při Evropském podpůrném úřadu pro otázky azylu.
Členové Rady, jste - tímto skončím, pane předesedající - spoluzákonodárci. Není na nás, abychom říkali Radě, jak vytvářet zákony, ale toto "veto odložené do zásuvky" neprospěje nikomu, zvláště ne věrohodnosti institucí.
(Předsedající řečníka přerušil)
Nadja Hirsch
Pane předsedající, na programu pro znovuusídlování jsme velice intenzivně pracovali, investovali do něj mnoho energie, a to napříč všemi frakcemi. Byli jsme jednotní a chtěli jsme v této věci vyslat jasný signál. Učinili jsme z toho také svou hlavní prioritu, jednoduše proto, že jde o tolik významnou otázku: v sázce jsou životy lidí.
Nicméně situace a současný vývoj v severní Africe nás opět nutí k tomu, abychom velice rychle dosáhli výsledků. Již jsme ztratili jeden rok. Co nejlépe jsme využili času, který jsme měli k dispozici, k vyvolání občanské a společenské debaty, protože v konečném důsledku potřebujeme také podporu členských států, regionálních orgánů a místních obyvatel, pokud se má takový program zavést v nových členských státech. Nemůžeme upustit od této diskuse a společenského konsensu, kterého jsme postupně dosáhli, jenom proto, že Rada a ostatní klíčové subjekty nejsou schopny se dohodnout a uvízly ve slepé uličce. Tato otázka je příliš důležitá. Podnítili jsme tuto rozpravu a jako liberálové chceme učinit z této záležitosti skutečnou prioritu.
Domnívám se, že v Parlamentu panuje shoda napříč všemi skupinami. Vyslali jsme signál a nyní očekáváme, že Rada se také jasně vyjádří tak, aby byla otázka zařazena na pořad jednání a aby byly členské státy, které doposud nehrály aktivní roli, nyní vyzvány, aby se zapojily. Zpětná vazba, kterou jsme obdrželi během našich diskusí, naznačuje, že se tyto členské státy chtějí zapojit. Z tohoto důvodu je hlavním zájmem skupiny Aliance liberálů a demokratů pro Evropu - i když se domnívám, že mohu hovořit za všechny zapojené skupiny, protože úroveň spolupráce byla skutečně vynikající - to, že by se tato záležitost měla projednávat přednostně, a debata, kterou jsme v širokém společenském měřítku zahájili, by měla být podporována, spíše než ohrožována neustálým odkládáním.
Georgios Papanikolaou
Pane předsedající, po tom, co řekli mí kolegové, bych také rád dodal, paní ministryně, že zaprvé, téměř rok poté, co tento Parlament schválil usnesení, jež si vyžadovala velké úsilí, byla vyslána za tímto účelem mise do Sýrie a pokoušeli jsme se pobízet co možná nejvíce členských států, aby se zapojily do programu pro znovuusídlování uprchlíků; přesto všechno jsme stále nic neudělali. I když existují formální překážky na straně Rady a Parlament se také musí zapojit, jsme tu, abychom nalezli řešení. To je naším záměrem.
Upozorňujeme na humanitární rozměr tohoto programu, ale také na nástroj pro Evropu, aby mohla účinněji vykonávat svou zahraniční politiku. Nebyl by dnes tento nástroj velice důležitým prostředkem v rukou paní baronky Ashtonové, kdyby byla v severní Africe a mohla by se opřít o program, o kterém jsme rozhodli?
Samozřejmě poukazujeme na celosvětové potřeby. Nicméně musíme samozřejmě pochopit, že problém nyní leží před našimi dveřmi. Evropa je vyzývána, aby hrála hlavní roli ve Středomoří. Musíme tento program zahájit, paní ministryně, a pokračovat v něm a musíme v rámci diskuse o rozpočtových zdrojích na období po roce 2013 pochopit, že na tento program existují prostředky do roku 2013 a pokud budeme dále plýtvat časem, již nebudeme moci tyto zdroje a prostředky použít.
Na závěr Vám chci, paní ministryně, připomenout návrh, který jsme tenkrát učinili a ke kterému se my ve skupině Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) stále vracíme, totiž k programu pro znovuusídlování uprchlíků. Nemůžeme si dovolit čekat na další události podobné těm v Lampeduse, paní ministryně, abychom pochopili, jak je tato iniciativa důležitá a že ji musíme urychleně provádět.
(Potlesk)
Enikő Győri
úřadující předsedkyně Rady. - (HU) Pane předsedající, vážení poslanci, Evropský Parlament položil Evropské radě tři otázky spojené se znovuusídlováním uprchlíků. Chtěla bych velice poděkovat třem tázajícím za to, že podrobně popsali své úvahy, které je vedly k položení otázek. Všechny tři otázky se vztahovaly k návrhu Komise, jehož záměrem je změnit rozhodnutí ustanovující Evropský fond pro uprchlíky na období let 2008 až 2013 s ohledem na vytvoření společného programu EU pro znovuusídlování. Domnívám se, že tato debata také ukazuje hluboké obavy Evropského parlamentu o osud lidí, kteří se nacházejí v největší nouzi. Chtěla bych tedy nejprve poděkovat váženým poslancům za to, že věnují tak blízkou pozornost vyřešení situace uprchlíků. Jak také řekl pan Tavares, vzhledem k Maďarsku a jeho zavazujícímu revolučnímu dědictví z roku 1956 má maďarské předsednictví morální povinnost dosáhnout pokroku ve věci společného programu Evropské unie pro znovuusídlování.
Krize v severní Africe, kterou jste někteří z vás zmínili, ukázala na potřebu vytvořit dobře fungující, sjednocený evropský azylový systém. Souhlasím se stanoviskem Evropského parlamentu, že Evropská unie musí přijmout zodpovědnost za vyřešení situace uprchlíků, aby si uchovala svou vůdčí roli v poskytování humanitární pomoci. Dovolte mi, abych vám dala ty nejnovější informace o tom, jak se nyní vyvíjí situace uprchlíků na libyjských hranicích. Na začátku března jsem navštívila tunisko-libyjskou hranici. V té době přicházelo každou hodinu tisíc uprchlíků, z nichž mnozí byli migrující pracovníci, pro které bylo nejpalčivějším problémem najít cestu domů, nějaký způsob návratu zpět do vlasti. Z těch všech byli v nejhorší situaci lidé, kteří přišli bez jakýchkoliv dokladů či dokumentů. Byli v péči organizací mezinárodní pomoci, které působily na místě. Jejich počet se zvyšoval; jejich repatriace jako taková není možná a v tomto případě tedy jistě systém znouusídlování přichází v úvahu. Dnes, nebo spíše včera a dnes byl maďarský ministr zahraničí János Martonyi na druhé straně, na libyjsko-egyptské hranici. Hlavním cílem jeho návštěvy bylo získat informace o situaci uprchlíků. Jel na hranici a setkal se tam s egyptskými úředníky. Tamější situace se v tomto úseku nyní zlepšila. Za tři dny nyní v tomto úseku hranic nedošlo k úniku uprchlíků z Libye.
V současnosti by se mohlo programu pro znovuusídlování zúčastnit asi 200 osob. Ostatní, kteří doposud přišli, jsou evakuováni, tedy egyptské úřady, mimochodem za pomoci členských států EU, jim poskytují pomoc při návratu domů. Ostatně pan Martonyi také hovořil s ministrem zahraničí Přechodné národní rady v Benghází i s egyptským ministrem vnitra právě proto, aby získal přehled o situaci uprchlíků. Pokud jde o evropskou azylovou politiku, chtěla bych zdůraznit, že uděláme, co je v našich silách, pro vytvoření společné politiky a systému založeného na plném provádění Ženevské úmluvy o uprchlících z roku 1951 vztahující se na statut uprchlíků a ostatních relevantních mezinárodních úmluv, a který by byl v souladu se závazky přijatými Evropskou radou ve Stockholmském programu. Maďarské předsednictví se zavázalo podporovat návrhy v azylovém balíčku. Dokazuje to i fakt, že na základě souhlasu vydaného minulý týden členskými státy jsme připraveni zahájit co nejrychleji neformální trialogy o azylové kvalifikační směrnici, abychom splnili cílové datum, rok 2012.
Ještě jednou vám děkuji za lednovou debatu na toto téma, které jsem předsedala. Pak jsem také odpovídala na otázky poslanců Evropského parlamentu. Také bych chtěla zdůraznit, že Rada, vzhledem k tomu, že uznává význam znovuusídlování jako trvalého řešení pro uprchlíky, uvítala návrh rozhodnutí o vytvoření společného programu EU pro znovuusídlování a s ním spojené oznámení Komise, které Komise předložila v září 2009. Tyto iniciativy vzešly z dohody, které dosáhla Evropská rada v souvislosti s Evropským paktem o přistěhovalectví a azylu v září 2008, zejména že znouusídlování osob pod ochranou Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky na území Evropské unie by se prozatím mohlo uskutečňovat na dobrovolném základě.
Jako konkrétní příklad bych vyzdvihla závěry Rady v červenci a listopadu 2008, ve kterých se členské státy EU zavázaly ke znovuusídlení iráckých uprchlíků na svém území, či jsme jim spíše v těchto závěrech doporučili, aby tak učinily. V září 2009 zahájila Rada podrobné zkoumání návrhu na změnu rozhodnutí o vytvoření Evropského fondu pro uprchlíky. V první polovině roku 2010 se při několika příležitostech konaly neformální schůzky s Evropským parlamentem. Členské státy prokázaly velkou pružnost a schválily návrhy Evropského parlamentu téměř v jejich úplném znění za účelem dosažení společného cíle, vytvoření lepšího, pružnějšího systému v souladu s návrhem Komise. Jak vážení poslanci správně ve svých otázkách zdůraznili, Evropská rada a Evropský parlament v důsledku výše zmíněných neformálních schůzek dosáhly dohody o politickém obsahu rozhodnutí. Rada podpořila například jeden z nejdůležitějších návrhů Parlamentu, a sice aby byl vytvořen mechanismus, který by podpořil novější členské státy, aby se prostřednictvím mimo jiné finančních nástrojů přičlenily k programu pro znovuusídlování. Rada však nemohla podpořit návrh Evropského parlamentu, podle kterého schválení společných ročních priorit EU ve věci znovuusídlování mělo být v souladu s článkem 290 Smlouvy na základě použití procedury vztahující se k aktům v přenesené pravomoci.
Rada a Komise v tomto zastávají shodné stanovisko. Programový cyklus pro realizaci obecného programu Solidarita a řízení migračních toků stanoví pevné lhůty a účinné plánování mohou zajistit prováděcí akty. Dále Rada souhlasila s názorem Komise, že vymezující roční priority ve věci znovuusídlování mají pouze prováděcí charakter, protože to v podstatě znamená, že podrobná pravidla v rozhodnutí se vztahují na konkrétní situace. Je politováníhodné, že se Rada a Evropský parlament nedokázaly dohodnout ohledně návrhu na úrovni, která by umožnila, aby byly priority EU ve věci znovuusídlování stanovovány pro každý rok.
Nicméně bychom neměli zapomínat, že znovuusídlování patří do činností, jež mají být podporovány v rámci současného Evropského fondu pro uprchlíky v období let 2008 až 2013. Je pravda, že na základě navrhovaných změn by členské státy účastnící se poprvé programu pro znovuusídlování obdržely poněkud větší finanční podporu, a byla by tu příležitost každoročně stanovit zeměpisné oblasti určené ke znovuusídlování a národnosti, kterých se znovuusídlování týká. Nicméně i nyní mají členské státy právo na pevnou částku ve výši 4 000 EUR za každou znovuusídlenou osobu, která spadá do jedné z kategorií stanovených v dotyčném rozhodnutí. Kromě toho neexistuje žádná překážka pro to, aby členské státy, které se doposud programu neúčastnily, zahájily činnost znovuusídlování v rámci současného programu. Jsem ráda, že vás mohu informovat o tom, že Maďarsko se také příští rok do tohoto programu začlení a je připraveno se na znovuusídlování podílet.
Konečně bych chtěla zdůraznit, že Rada má přirozeně i nadále vůli zvážit všechny návrhy, které lze provádět a které nabízejí vzájemně přijatelné řešení zbývajících otázek spojených s touto záležitostí. Naším cílem je v souladu s návrhem Komise učinit stávající mechanismus ještě pružnějším a účinnějším. Velice bych si přála, aby tato vysoce důležitá záležitost neuvízla v dalším sporu o právním výkladu. Existuje mnoho otázek, kde důležité záležitosti ustrnou na dilematu "prováděcí akt" versus "akt v přenesené pravomoci", a já bych si přála, aby během maďarského předsednictví došlo k pozitivnímu pokroku v této věci. Velice vám děkuji.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
Pane předsedající, myslím, že nikoho nepřekvapím, když zopakuji, že solidarita s uprchlíky a vysídlenými osobami by měla představovat základní prvek politiky EU v oblasti azylu a imigrace.
Nicméně nejde jen o to být solidární s těmi, kteří přicházejí z oslabených nebo znevýhodněných společností, ale i s členskými státy, které kvůli své zeměpisné poloze, kultuře nebo jazyku jsou v tomto ohledu pod velkým tlakem.
Zatímco v některých zemích je počet žádostí o ochranu a přicházejících imigrantů nízký, mnohé jiné země nemohou samy řešit tlak, kterému jsou každodenně vystaveny jejich hranice.
Poté, co Parlament v květnu 2010 schválil zprávy vztahující se ke sdělení Komise o programu Unie pro znovuusídlování a úpravě Evropského fondu pro uprchlíky, stále čekáme na to, až Rada dokončí postup spolurozhodování.
Pilotní projekty, které jsou nyní prováděny v 10 členských státech, jsou kapkou v oceánu, který ještě musíme překonat.
Jižní členské státy jsou vystaveny velkému tlaku, zejména od začátku lidových povstání v Egyptě a Tunisku a války v Libyi.
Do města Lampedusa s 5 000 obyvateli přijelo od začátku konfliktů 6 000 imigrantů.
Výše zmíněné pilotní projekty jsou zcela nedostačující a sotva dokáží zmírnit tlak, který již postihuje Itálii a Maltu, ale v blízké budoucnosti mu budou vystaveny i ostatní středomořské země.
Unie jako celek musí těmto zemím pomoci. Je nezbytně nutné, aby Rada překonala překážky, které v současnosti brání plnému provádění evropského programu pro znovuusídlování, a aby zvítězila nad menšinou, která tento program blokuje. Masivní přesuny obyvatel a migrace dopadají na Unii jako celek, nejen na její část.
Již končím, pane předsedající. Minulý týden jsem vyzval k přítomnosti Evropského parlamentu na libyjských hranicích a nyní tuto výzvu opakuji. Nestačí, že 10 kolegů poslanců strávilo minulý týden v Egyptě: musíme být sami schopni vyhodnotit humanitární situaci.
Claude Moraes
jménem skupiny S&D. - Pane předsedající, dnes v Parlamentu jasně slyšíme silnou výzvu napříč všemi stranami, aby Rada činila vše, co je možné pro to, aby se znovuusídlování uprchlíků stalo skutečností.
Znovuusídlování uprchlíků není to samé jako sdílení břemene. Chceme, aby se vylepšil společný azylový systém, ale zde žádáme, aby byly odstraněny překážky, které činí evropský systém znovuusídlování velice málo věrohodný, kdy je postaráno o přibližně 4 000 uprchlíků v celé Evropské unii na rozdíl od počtu, který vidíme ve Spojených státech a Kanadě. Nezapomínejme, že velká většina vysídlených osob ve světě míří do rozvinutých zemí. Ponaučení ze severní Afriky je, že všichni tito lidé míří do zemí, které nemohou toto břemeno ustát.
Rada musí tuto situaci odblokovat, abychom měli důvěryhodný systém znovuusídlování. Dnes večer se s touto žádostí na Radu obrací všechny strany.
Nathalie Griesbeck
jménem skupiny ALDE. - (FR) Pane předsedající, paní Győriová, mám jedno číslo, jednu poznámku a jednu otázku. Číslo: na světě je přes 10 milionů uprchlíků. Jsou to zranitelní lidé, ohrožené ženy, děti a nezletilé osoby bez doprovodu. Jde o vážnou krizi, na kterou musíme dodat odpovědi, které budou důkazem našeho závazku dodržovat lidská práva.
Poznámka: před rokem dal Parlament svůj souhlas a já se připojuji ke svému kolegovi poslanci a žádám Vás, paní Győriová, abyste vzala na vědomí výrazný konsensus Parlamentu v této věci.
Otázka: nechci věřit, že Rada je natolik cynická a využívá při tomto postupu skutečnosti, že pro první čtení není stanoven krajní termín, aby zablokovala proces spolurozhodování. Co tedy s nouzovým znovuusídlováním? Paní Győriová, toto nemůže počkat až do roku 2012.
Naléhám na členské státy, aby zanechaly schizofrenie, která je vede k tomu, aby zaujímaly pevná a konsistentní stanoviska ve svých projevech a přitom podporovaly opak, když se začíná utvářet právní rámec, tak jak to v tomto případě vypadá, když tento právní rámec musí uspokojit naléhavou potřebu dnešního světa.
Timothy Kirkhope
jménem skupiny ECR. - Paní předsedající, hovořím jako bývalý tajemník ministra pro přistěhovalectví ve Spojeném království. Není pochyb, že ochrana zranitelných osob a osob hledajících skutečné útočiště, zejména vzhledem k nedávným událostem ve světě, má velký význam a je prioritou pro tento Parlament a doufám, že je to ještě důležitější pro Radu.
Spojené království, stejně jako ostatní členské státy, se v minulosti podílelo na znovuusídlování uprchlíků prostřednictvím vnitrostátních programů pro znovuusídlování, ale je velice důležité, abychom v rámci přístupu založeného na koordinaci, spolupráci a komunikaci diskutovali o tom, jak můžeme nejlépe skloubit pomoc pro ty, kteří jsou v největší nouzi, se situací těch členských států, které jsou již přetížené vnitrostátními prioritami. V rámci opatrnosti by však programy v této oblasti neměly narušit právo států stanovit své vlastní politiky.
Také je nutná spolupráce a komunikace mezi Parlamentem a Radou, intenzivnější činnost Rady, větší odhodlání Rady. Chci požádat o ujištění, že Rada má v úmyslu pravidelně informovat tento Parlament o tom, jak bude postupovat a zda nebo jak nedávné události v severní Africe změní tempo činnosti a postup. Rád bych také věděl, zda v důsledku větší zátěže budou v budoucnosti předloženy návrhy na povinné kvóty pro uprchlíky pro znovuusídlování ve členských státech. Prosím Radu, abychom v této věci pokračovali.
Franziska Keller
jménem skupiny Verts/ALE. - Pane předsedající, znovuusídlování je pro řešení situace uprchlíků důležitý nástroj. Jiné země jako Spojené státy znovuusídlují na svém území tisíce uprchlíků každý rok. Znovuusídlení je pro osoby, které se nedostaly nebo se nepokusily dostat do Evropské unie, aby zde požádaly o azyl, a měl by to tedy být vynikající nástroj pro všechny vedoucí představitele zemí, kteří stále tvrdí, že bychom měli řešit migraci tam, kde začíná, předtím než skončí v Evropské unii.
Nicméně místo EU přijímají a starají se o velký počet uprchlíků země, jež jsou mnohem chudší než jakýkoliv členský stát EU, jako Pákistán nebo Sýrie. Jelikož tyto země nejsou vybaveny zařízeními pro příjem uprchlíků, musí mnoho z nich přestát nepřijatelné podmínky. EU zde může a měla by pomoci. Znovuusídlení iráckých uprchlíků v EU ukázalo, že to funguje. Nicméně počet přijatých iráckých přistěhovalců byl směšně malý.
Mnohem více mezinárodně uznaných uprchlíků potřebuje spravedlivou šanci na nový život a zdá se mi neuvěřitelné, že Rada a Komise se snaží zabránit Parlamentu, aby vykonával svá parlamentní práva. Nepokládám za přijatelné, pokud říkáte, že my proces zpožďujeme: právě my se snažíme uplatňovat svá normální parlamentní práva. Myslím, že proces zpožďujete právě vy, Rada, protože nám tato práva neudělujete. Není to jenom naše právo, ale také povinnost jakožto volených zástupců evropských občanů.
Chtěla bych znát váš konkrétní, přesný časový rozvrh pro vyřešení vašich obtíží. Zavazujete se osobně k tomu, že tato záležitost se bude projednávat co možná nejdříve? Každým dnem ztrácíme čas.
Existují jiné nástroje, které by v současné situaci byly velice výhodné. Znovuusídlování by také nakonec mohlo hrát roli při řešení situace v severní Africe, ale máme k dispozici i jiné nástroje, které nepoužíváme. Například směrnici o dočasné ochraně nebo program "Vnitřní rozdělení uprchlíků". Tyto nástroje jsou připravené, ale nejsou využívány. To na mě dělá dojem, že členské státy nechtějí chránit lidská práva, že jsou ve věci mezinárodní ochrany ostýchavé. Chtěla bych vědět, proč se snažíte vytvořit společný azylový systém v roce 2012, protože to se mi zdá spíše pozdě.
Csanád Szegedi
(HU) Pane předsedající, dámy a pánové, když hovoříme v těchto dnech o migraci, samozřejmě musíme začít analýzou situace v severní Africe. Na jedné straně je třeba uvítat, že lidé v severní Africe pocítili závan demokracie, ale na druhé straně je politováníhodné, že v těchto dnech a dokonce v těchto hodinách umírá spousta lidí. Děti, ženy, nevinní civilisté. Musím dodat, že toto je pouze krátkodobý dopad. Migrace nakonec skutečně ukáže své negativní dopady až v dlouhodobém horizontu. Vezměme jen v potaz jednoduchou skutečnost, že v posledních několika dnech opustilo Libyi přibližně 500 000 lidí, uprchlíků. Znovuusídlení těchto uprchlíků je zvláště obtížné kvůli tomu, že západní Evropa je plná. Ve východní Evropě však příjem dalších uprchlíků ztěžuje přítomnost Romů a poměr romského etnika vůči místní populaci. V západní Evropě ostatně platí to samé v této věci o lidech z černé Afriky nebo o Arabech.
Položme si však tuto otázku: co se stane, když tyto imigranty přesídlíme do Evropy? Co se stane potom? Kdo jim poskytne práci? Co se sociálním napětím? Co s náboženským, etnickým a kulturním napětím? V současné situaci je absurdní usídlovat více imigrantů v Evropě takto násilnou formou. A důvodem toho, že se tento proces, tato liberální struktura, zastavil, je, že tento migrační koncept je v základu špatný. Mohli by si liberální poslanci laskavě uvědomit, jak málo jich je přítomných v tomto sále, při diskusi o tématu, které je pro ně tolik důležité? Nuže, jsou tu jeden nebo dva poslanci ze skupiny liberálů. Styďte se! A ani nedoufejte, že dosáhnete svých cílů, když se účastníte plenárních zasedání s takovou nečinností. Evropský fond pro uprchlíky by měl místo toho být používán pro vytvoření způsobů obživy pro tyto lidi v severní Africe a lokálně v zemích uprchlíků a to proto, abychom Evropanům znovu vrátili jejich vážnost a práci. Velice vám děkuji.
Carlos Coelho
(PT) Pane předsedající, byl jsem velmi potěšen tím, že paní úřadující předsedkyně Rady podtrhla význam uprchlíků a programu pro znovuusídlování. Čísla z Vysokého komisariátu OSN pro uprchlíky jsou jasná: hovoříme o milionech uprchlíků a o více než 200 000 osobách, které potřebují každý rok program pro znovuusídlování.
V okolním světě došlo tedy k humanitární krizové situaci: nyní není jen v Afghánistánu, Somálsku a Kongu, ale čelíme jí i v Egyptě, Libyi a v mnoha jiných zemích. Nicméně vedle humanitární krizové situace je tu také skutečnost, jak nám připomněl pan Papanikolaou, že jsme nevyužili rozpočtové prostředky, protože tyto programy nebyly schváleny.
Taková je situace, paní Enikő. Také jsem byl potěšen, když jste říkala, že tento proces nebudou paralyzovat právní otázky. Nicméně pravdou je, že tento proces paralyzován je, z velké míry z právních důvodů. Jde o proces spolurozhodování a neviděli jsme, že by Rada nesouhlasila s řešeními Parlamentu. Pan Tavares připravil vynikající zprávu a my nevidíme návrhy ze strany Rady, které by popíraly modelový program pro znovuusídlování, který byl navržen. Vidíme, jak Radu omezují právní otázky, a k tomu nesmí docházet. Otázka, kterou pan Tavares položil na začátku této rozpravy, tedy co je prioritou a zda otázka znovuusídlování uprchlíků je či není pro předsednictví a Radu významná, je velice důležitá.
Máme pocit, že tato otázka ve skutečnosti důležitá není. Zítra proběhne zasedání Rady, po kterém - známe již navržené závěry tohoto zasedání Rady - bude návrh ve věci migračních toků odložen až na červencové zasedání Rady. Chtěli bychom tedy, abyste si odsud odnesla následující doporučení, paní Enikő, sice že Evropský parlament nežádá Radu o odklad: Evropský parlament žádá Radu o rozhodnutí.
Sylvie Guillaume
(FR) Paní Győriová, dámy a pánové, v souvislosti s humanitární krizí v Libyi je dnes více než kdy jindy důležité, aby si Evropa zajistila prostředky pro koordinovanou činnost ve věci znovuusídlování.
Zatímco Vysoký komisariát OSN pro uprchlíky (UNHCR) vyzýval od 1. března mezinárodní společenství, aby se zapojilo do úsilí pro neodkladné znovuusídlování, ani jeden z členských států doposud neoznámil svůj záměr se zúčastnit. Pouze Itálie přijala 58 Eritrejců nouzově evakuovaných z Tripolisu, ale slyším o programu nebo návrhu na znovuosídlení 4 000 lidí, kteří uvízli v Libyi. Chtěla bych se o tom tedy dozvědět více.
V rámci své zodpovědnosti v této oblasti nemůže jistě Evropská unie zůstat nečinná. Musíme prokázat větší solidaritu vůči těmto zemím a jejich obyvatelům. Tunisko a Egypt souhlasily s otevřením svých hranic pro uprchlíky z Libye. Evropa je musí podpořit a zapojit se do mezinárodního úsilí pro ochranu uprchlíků.
Nicméně kromě naléhavé humanitární krize v Libyi musí Evropa čelit v oblasti znovuusídlování mnoha výzvám. Zmíním se o třech.
Zaprvé, Evropská unie musí pracovat na štědřejší politice znovuusídlování vůči těm, pro které je znovuosídlení poslední šancí. V tomto ohledu bychom všichni měli mít na paměti, že v roce 2009 bylo ve světě znovuusídleno přibližně 85 000 uprchlíků, ale jen 8,4 % z nich bylo znovuusídleno ve členských státech Evropské unie.
Kromě tohoto kvantitativního cíle by každá důvěryhodná evropská politika pro znovuusídlování měla také zajišťovat vysokou úroveň příprav před přesídlením žadatelů - a brát přitom ohled na ty nejzranitelnější - i kvalitu struktur pro přijetí a integraci v hostitelské zemi.
Konečně, vzhledem k tomu, že Evropský program pro znovuusídlování doplňuje stávající vnitrostátní azylová schémata, měl by být založen, jak už to bylo jasně vyjádřeno ve stanovisku Parlamentu v roce 2010, na různých zkušenostech a výsledcích v členských státech a být předmětem posílené spolupráce.
Anna Rosbach
(DA) Pane předsedající, všude na světě se pohybují proudy uprchlíků. Částečně je to výsledek válek a nepokojů a částečně výsledek přírodních katastrof. Tito lidé hledají dočasný úkryt. Velká většina uprchlíků se vrací zpět do své země, ale přibližně 200 000 z nich musí být znovuusídleno někde jinde na světě. Okolnosti se však neustále mění a kvůli nepokojům a válkám v severní Africe jsou nyní hranice jižní Evropy pod zvýšeným tlakem kvůli tisícům uprchlíků. Možnosti členských států přijmout tyto osoby se výrazně liší.
Chtěla bych se tedy zeptat, zda nám Rada může říci, co bude tento proud uprchlíků znamenat, tedy jaké procento z nich bude mít nárok na zařazení do programu pro znovuusídlování. Tento program rozšíří pravomoci EU v oblasti uprchlíků a azylu. Považuji to za problematické. Jako ostatní poslanci bych se i já chtěla zeptat, zda může Rada sdělit, v jakém časovém horizontu bude zodpovězena otázka, zda je pro společný program EU pro znovuusídlování, či proti němu.
Carmen Romero López
(ES) Pane předsedající, dámy a pánové, problém, o kterém diskutujeme, je jasně problémem spojeným s veřejným míněním.
Jak přesvědčíme členské státy, že je společná politika znovuusídlování lepší? To, že nějaký členský stát si přeje udržet svou suverenitu v této oblasti, není překážkou pro existenci politiky Unie s určitými prioritami a pro to, aby se tyto priority odrážely na příspěvcích z Evropského fondu pro uprchlíky.
Je tedy nutné dostat se v této věci ze slepé uličky, protože existuje mnoho různých řešení. Možná by Rada měla tuto otázku zvážit.
Pokud mohou členské státy obdržet finanční prostředky z Evropského fondu pro uprchlíky bez jakýchkoliv podmínek s tím spojených, pak evropská politika znovuusídlování nebude nikdy existovat.
Společná azylová politika je tedy nevyřešenou otázkou, od které se nelze stále odvracet. Navíc nepřistoupení na společnou strategii je nerozumné a ubohé, což jen každým dnem zhorší dopady této chybějící reakce.
Není to jen otázka hodnot: nedostatek koordinace a společné solidarity stojí členské státy víc.
Monika Flašíková Beňová
- (SK) Pane předsedající, téměř před rokem jsem zde v plénu uvedla, že jen necelá polovina členských států Evropské unie má oficiální programy pro znovuusídlování uprchlíků z třetích zemí.
Tyto programy navíc nejsou dobře koordinované. V důsledku nízké úrovně koordinace a spolupráce mezi členskými státy Unie jsou náklady spojené se znovuusídlováním nepřiměřeně vysoké. Stále platí, že při dostatečné politické vůli budeme schopni vytvořit účinný, spravedlivý a jednotný program pro znovuusídlování. Za tímto účelem bude nevyhnutelné vytvořit nejen program, ale i zvláštní fond pro znovuusídlování uprchlíků v Evropské unii. Z tohoto balíčku by se financovalo vytvoření vnitrostátních programů pro znovuusídlování tam, kde ještě neexistují, ale i koordinační aktivity na centrální úrovni.
Přestože uvedená fakta jsou nám dlouho známa a již alespoň rok v této věci vládne politický konsensus, mezi Parlamentem, Komisí a Radou nepadlo konečné rozhodnutí. Proto se připojuji k výzvě kolegů poslanců, aby Rada zařadila dokončení procesu spolurozhodování v této oblasti mezi své priority.
Ilda Figueiredo
(PT) Pane předsedající, máme vážné obavy ohledně humanitární situace uprchlíků, obavy o ty, kdo prchají před válkami, ozbrojenými konflikty, hladem, zneužíváním, bídou, a o ženské a dětské oběti obchodování s lidmi. Solidarita s těmito lidmi je nejdůležitější otázkou, která vyžaduje konkrétní opatření, a to ať ve formě pomoci uprchlíkům, nebo ve formě podpory poskytované zemím, které jsou z důvodu své zeměpisné blízkosti uprchlíky vyhledávány.
Nedávné konflikty v zemích severní Afriky, které se ještě přidaly k válečným konfliktům na Blízkém východě, zhoršily již tak velmi složitou situaci. Proto je nezbytné mít účinná a naléhavá opatření na znovuusídlení uprchlíků a na jejich ubytování v důstojných podmínkách, které si zaslouží. Nemůžeme již dále čekat na rozhodnutí, která se zdlouhavě vlečou, zatímco tisíce lidí buší denně na naše brány, aniž bychom jim dali odpověď, na kterou mají právo.
Kinga Gál
(HU) Pane předsedající, pane ministře, vidíme to, o čem jste hovořil i vy, a sice že události několika uplynulých týdnů nejlépe ukázaly, v jak vážnou a naléhavou záležitost se může najednou změnit problém uprchlíků v Evropě. Velmi zřetelně je také vidět, že EU není připravena na stav nouze a na větší příliv uprchlíků a není schopna přijít se strategickým řešením situace uprchlíků. Znovuusídlování je v tomto ohledu jedním z našich důležitých nástrojů. A je třeba pochopitelně očekávat vyšší úroveň solidarity a lepší koordinaci. Jak bylo ovšem uvedeno v této rozpravě, tato oblast vyžaduje společenský konsensus. My všichni, i členské státy, máme na tomto poli ještě mnoho práce. Oceňujeme však skutečnost, že maďarské předsednictví nemá v úmyslu budovat právní překážky a projevuje otevřenost a odhodlání řešit tuto záležitost.
Franz Obermayr
(DE) Pane předsedající, malá elita, politicky korektní uskupení je zjevně přesvědčeno, že v Evropě ještě nemáme dost uprchlíků a Evropský fond pro uprchlíky by měl být používán na to, aby se ti, kdo již uprchli do sousedící třetí země, dostali do EU, neboť životní úroveň je tu vyšší. Tento přístup se zdá být poněkud mimo realitu, uvědomíme-li si, že stovky tisíc uprchlíků ze severní Afriky již zaplavily Evropu a že ostrov Lampedusa již co nevidět exploduje.
Lepším řešením by bylo ubytovat uprchlíky poblíž jejich domovských zemí v kulturním prostředí, které je jim co nejbližší, například v Egyptě a v Tunisku, neboť tak by nedocházelo k problémům s integrací v Evropě. Po demokratických změnách lze tyto země klasifikovat jako třetí země bezpečné pro uprchlíky a tímto směrem bychom měli směřovat kontrolovatelnou, udržitelnou a strukturální pomoc.
Enikő Győri
úřadující předsedkyně Rady. - (HU) Pane předsedající, vážení poslanci, pokusím se také konkrétně reagovat na nejdůležitější témata. Nejprve se podívejme na výsledky Evropské unie, která se, jak zde mnozí uvedli, propadla až za Spojené státy a za další země, pokud jde o velkorysost. Já si to nemyslím. Celkový počet uprchlíků znovuusídlených v EU je každoročně skutečně nižší než odpovídající množství v USA, v Kanadě nebo v Austrálii. A přestože Rada plně uznává, že znovuusídlování je nadále prostředkem pro trvalé řešení situace uprchlíků, měli bychom mít na paměti, že počet každoročně podaných spontánních žádostí o azyl v EU zdaleka převyšuje počet žádostí v jiných částech světa. Podle statistik zveřejněných Úřadem vysokého komisaře pro uprchlíky OSN přijalo 27 členských států EU v letech 2005 až 2009 1 150 980 žadatelů o azyl, zatímco v Kanadě a v USA jich za odpovídající období bylo 391 090.
Proto se domnívám, že tato čísla hovoří sama za sebe. Mnozí z vás chtěli objasnit přesný harmonogram, jímž se maďarské předsednictví hodlá řídit. Nikdo z nás nepochybuje o tom, že musíme pokročit kupředu. Záležitost je velmi naléhavá. Říkala jsem to i v lednu, kdy situace s uprchlíky ještě nebyla, pokud jde o severní Afriku, tak naléhavá jako dnes. To znamená, že již máme konkrétní plány, a tuto práci chceme urychlit. Jak víte, belgické předsednictví navrhlo s vidinou splnění lhůty v roce 2012 strategii, podle níž se máme soustředit na čtyři prioritní právní předpisy. To všechno víte. Jde o kvalifikační směrnici, dublinské nařízení, nařízení o Eurodacu a směrnici o dlouhodobém pobytu.
Pokračovaly i rozhovory v souvislosti se dvěma směrnicemi, které vyžadují nejvíce práce, konkrétně se směrnicí o azylovém řízení a směrnicí o podmínkách přijímání. Tato strategie získala tenkrát širokou podporu v Radě, v Parlamentu a v Komisi a dosáhla i hmatatelných výsledků. Jak víte, Parlament a Rada dospěly ke shodě ohledně směrnice o dlouhodobém pobytu, která bude v horizontu týdnů oficiálně schválena Radou. Pokud jde o kvalifikační směrnici, maďarské předsednictví dostalo mandát zahájit neformální trialog. Naším cílem je proto začít co nejdříve a žádáme Evropský parlament, aby nám byl v tomto ohledu partnerem.
Pokud jde o dublinské nařízení a nařízení o Eurodacu, v Radě došlo k podstatnému pokroku a nevyřešeno zůstává jen několik výrazně politických otázek. Pokud jde o směrnici o azylovém řízení a směrnici o podmínkách přijímání, Komise oznámila, že má v úmyslu předložit nový návrh. V předchozím kole Evropský parlament uzavřel první čtení směrnice o podmínkách přijímání a Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci v současné době zkoumá návrh Komise na změnu směrnice o azylovém řízení. To znamená, že jak Evropský parlament, tak Rada, si v současné době vyjasňují svá stanoviska. To umožní oběma zákonodárcům zahájit rozhovory o kvalifikační směrnici, dublinském nařízení a nařízení o Eurodacu. Jakmile Komise předloží své návrhy týkající se směrnice o azylovém řízení a směrnice o podmínkách přijímání, může pokračovat práce i na těchto dvou právních předpisech.
Pokud jde o severní Afriku, zmínila jsem se o návštěvách předsednictví v pohraničních oblastech v souvislosti s momentální situací. Na schůzi Výboru pro spravedlnost a vnitřní věci dne 11. dubna zhodnotíme situaci v oblasti migrace. Vzhledem k určité kritice, která se zde vyskytla, bych ale již v tuto chvíli chtěla uvést, že stávající návrhy závěrů Evropské rady se také týkají závažnosti situace uprchlíků. Budeme-li to považovat za nutné, zhodnotíme, jak práce pokročila. Během maďarského předsednictví jsme také připraveni zorganizovat jednu zvláštní schůzi Výboru pro spravedlnost a vnitřní věci. Proto se pokoušíme urychlit legislativní práce. Chtěli bychom k tomu inspirovat i vás a Evropskou komisi. Mnozí z vás, včetně pana Coelha, se zmínili o problému týkajícím se změny rozhodnutí o azylu. Ve svém úvodním vystoupení jsem řekla, že existuje dohoda na politickém obsahu, a nyní jsme se ocitli v pasti právních záležitostí. Mezi Radou a Parlamentem probíhá mimochodem diskuse o tom, zda bychom měli řešit několik záležitostí, od nových potravin až k zahraniční politice a k externím finančním nástrojům, tak, že použijeme prováděcí akt, nebo akt v přenesené pravomoci.
Chtěla bych říci, že je to velmi závažná otázka. Tento legislativní postup a otázka, co znamená prováděcí akt nebo akt v přenesené pravomoci, je pro občany, tedy pro občany EU, nesnadno pochopitelný. Naším úkolem je najít řešení naléhavých záležitostí pomocí jakékoli právní formy. U všeho, co dělám, se snažím držet se co nejvíce Lisabonské smlouvy. Smlouva nevymezuje jasnou hranici mezi jednotlivými akty. Jsme přesvědčeni, že toto je prováděcí akt, a tato záležitost by proto měla být upravena tímto způsobem, tedy prováděcím aktem. Hovořme o tom a konzultujme. Měli bychom se ovšem pokud možno vyhnout tomu, abychom se chytili do pasti právních záležitostí. I podle našich původních plánů jsme se chtěli na červnovém zasedání Evropské rady věnovat záležitostem uprchlíků a nyní se z toho stala ještě větší priorita. Domnívám se však, že pokud dokážeme naplnit zasedání Rady odpovídajícím obsahem, a to je naše povinnost, pak bude i Evropská rada schopna přijímat významnější rozhodnutí, než v jaká jsme doufali ještě před jedním či dvěma měsíci.
Dostala jsem i otázku, co se stane, pokud příliv uprchlíků bude proudit tímto směrem. Myslím si, že bychom si ještě neměli představovat, co se bude dít. Doposud jsme v různém složení Rady udělali v oblasti záležitostí uprchlíků hodně. Komise si v humanitárních záležitostech vede mimořádně dobře, stejně jako egyptské a tuniské orgány a místní obyvatelstvo a mezinárodní organizace pro uprchlíky. Zdá se mi, že všichni mají situaci pod kontrolou. Probíhá repatriace, což je nejnaléhavější problém. To neznamená, že například toto znovuusídlování není důležité.
Mimochodem, bez ohledu na skutečnost, že máme právní problém, který jsme doposud nebyli schopni vyřešit - kdokoli se toho může dobrovolně ujmout -, Itálie, pokud vím, znovuusídlila 125 lidí, což znamená, že tato záležitost je již částečně vyřešena díky poctivé snaze členských států. To neznamená, že právní předpis není potřebný. Ten je velmi potřebný. Proto je třeba dospět k dohodě. Děkuji vám za pozornost. Maďarské předsednictví jednou uvedlo, že bude předsednictvím, jež může dokázat, že má i srdce, o čemž svědčí i pozornost, kterou věnujeme strategii pro Romy; chtěla bych vás ujistit, že v otázce uprchlíků jsme na tom stejně. Děkuji mnohokrát.
Rui Tavares
autor. - Pane předsedající, mám metodickou poznámku. Rada nám sdělila, že souhlasí se vším kromě článku 290, takže po koordinaci s našimi stínovými zpravodaji a se zpravodajem pro znovuusídlování bych chtěl uvést dvě metodické poznámky.
(Předsedající řečníka přerušil.)
Předsedající
Pane Tavaresi, doufám, že mi prominete, ale máme takové zpoždění, že vás musím přerušit.
Rozprava je ukončena.
