Zajištění kvality potravin: harmonizace nebo vzájemné uznání norem (krátké přednesení) 
Předsedající
Dalším bodem je zpráva Petreové jménem Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova o zajištění kvality potravin a harmonizaci nebo vzájemném uznání norem.
Maria Petre
zpravodajka. - (RO) Ráda bych nejprve poděkovala Evropské komisi za tuto vítanou iniciativu zelené knihy o kvalitě zemědělských produktů a za konzultace, které na toto téma zahájila.
Zelená kniha reaguje na skutečnou potřebu členských států podpořit vnímání svých zemědělských výrobků, zejména jejich výhod z hlediska kvality, a to u evropských i jiných spotřebitelů. Spotřebitelé tyto nejvyšší standardy, které jsou současně prostředkem dosahování maximální přidané hodnoty, vyžadují. Přestože se zde neuplatňuje postup spolurozhodování, doufám, že stanovisko Evropského parlamentu bude v dalších fázích určitě vzato v potaz.
Chci také poděkovat svým kolegům z Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova, a zejména za podporu, kterou k úspěchu této zprávy přispěli odborníci.
K nejdůležitějším návrhům této zprávy patří zjednodušení obchodních norem, lepší informování spotřebitelů, zejména co se týče původu potravinových výrobků, a lepší ochrana kvalitních evropských výrobků na světovém trhu.
Kvalitní politiku nelze řešit odděleně od budoucí SZP ani od takových otázek, jako je změna klimatu, nutnost chránit biologickou rozmanitost, dodávky energie a hospodaření s vodou. Spotřebitelé, jak všichni víme, na druhé straně projevují stále větší zájem nejen o bezpečnost potravin, ale i o původ potravinářských výrobků a postupy použité při jejich výrobě.
Systémy certifikace jsou v myslích spotřebitelů spojovány se zárukou vyšší kvality. Normy musí pomáhat v tom, aby zemědělci mohli nabízet kvalitní výrobky, jež budou splňovat očekávání spotřebitelů, bránit tomu, aby spotřebitelé byli zklamáni, a usnadňovat cenové srovnání výrobků v celém rozsahu kvality výrobků.
Jako zpravodajka bych si přála, aby došlo ke zjednodušení evropského systému základních norem a množství ustanovení, jež evropští zemědělci musí splňovat. Jsem zastáncem zjednodušení a přijetí takových pravidel, která budou dostatečnou zárukou bezpečnosti potravin v EU.
Navrhuji rovněž způsoby, jak zjednodušit proces tvorby norem prostřednictvím zkrácení postupů v Komisi, přenesením této zátěže na jiné instituce či odkazem na mezinárodní normy. Myslím si také, že každé zjednodušení musí brát v úvahu administrativní úkoly, které jsou spojeny s pravomocemi veřejných orgánů či zúčastněných subjektů. Vzhledem k tržnímu vývoji a technologickému pokroku se může stát, že obchodní normy částečně zastarají a budou muset být přizpůsobeny a aktualizovány.
Evropská unie musí trvat na tom, aby byly veškeré potravinářské výrobky v souladu s jejími výrobními normami, zejména pokud jde o zdraví a bezpečnost. Kromě toho musí Evropská unie zajistit účastníkům trhu stejné podmínky mezi výrobci v místě a ze třetích zemí. Jsem pro povinné zavedení označování místa výroby primárních produktů, a to jako "vyrobeńo v Evropské unii" nebo mimo ni.
Byla bych rovněž ráda, kdyby se tento systém rozšířil i na zpracované potravinářské výrobky, a byl tak zohledněn původ jejich hlavních přísad a surovin a současně vytvořena vazba mezi tímto výrobkem a místem, kde byl výrobek naposledy zpracován. Domnívám se, že musí být přijata pravidla pro použití pojmů "hory" a "ostrov" vzhledem k tomu, že zemědělským a potravinářským výrobkům z těchto méně výhodných oblastí přinášejí značnou přidanou hodnotu.
Jacques Barrot
místopředseda Komise. - (FR) Paní předsedající, chtěl bych poděkovat zpravodajce Petreové za tuto zprávu. Evropská politika v oblasti kvality zemědělských produktů je záležitost, která má význam pro zemědělce, osoby zapojené do potravinového řetězce a samozřejmě spotřebitele. To je důvod, proč přijala Komise zelenou knihu o kvalitě zemědělských produktů a před vypracováním legislativních návrhů konzultovala zúčastněné subjekty.
Komise vaši zprávu, paní Petreová, i diskuse, které proběhly v různých výborech Evropského parlamentu, vítá. Tyto diskuse jsou navíc k 560 příspěvkům, které jsme obdrželi během doby pro konzultace, k nimž nás vedla snaha napomoci Komisi ve vytyčení strategických směrů, které budou vyhlášeny ve sdělení plánovaném na konec května tohoto roku.
Komise má v úmyslu pomáhat evropským zemědělcům seznamovat se s náročnými podmínkami výroby, které musí splňovat. Uvedl jsem, že se návrh na označení místa výroby setkal s velmi malou podporou, dokonce ještě menší, než myšlenka evropského loga prokazující soulad s evropskými normami. Označování země původu je na druhé straně požadováno.
Komise vítá podporu pro svou politiku zaměřenou na zjednodušení obchodních norem. Komise byla v případě nutnosti vždy zastáncem zjednodušení právních předpisů. Vy jste nám tedy, paní Petreová, dala impuls a povzbudila nás k tomu, abychom v naší práci pokračovali.
Komise vzala na vědomí požadavek definovat nepovinné vyhrazené pojmy, jako je "farma" nebo "hory". Mohu vám říci, že takový názor zastává i většina těch, kteří reagovali na zelenou knihu.
V otázce zeměpisných údajů sdílí Komise vaše stanovisko. Postupy by měly být zjednodušeny nebo alespoň zrychleny. V současné době se zabýváme reakcemi na zelenou knihu, abychom rozhodli, jak toho docílíme.
Otevřená je i nadále otázka agentury. Mezitím musíme velice pečlivě zkoumat výhody a nevýhody takového orgánu.
Pokud jde o jednání s WTO, mohu vás ujistit, že uznávání evropských systémů kvality zůstává plně v agendě Komise. Rýsuje se dosažení kompromisu v tom, zda je třeba harmonizovat, vytvářet rámec pro certifikační systémy a přejít na vzájemné uznávání mezi těmito systémy. Hlavní zásady by mohly být dostačující a mohlo by se jimi zabránit příliš velkému množství administrativních překážek.
To je první krok ke skutečně kvalitní politice v oblasti zemědělských produktů. Komise teď netrpělivé očekává další kroky a plodné diskuse, k nimž podle našich předpokladů dojde a za něž se s mou kolegyní paní Fischerovou Boelovou přimlouváme; ujišťuji vás, že Komise zapojí Parlament do všech budoucích kroků, které v této oblasti bude činit. Paní Petreová správně zdůraznila, že se jedná o oblast, která má význam nejen pro výrobce, ale i pro nás všechny jakožto spotřebitele.
Předsedající
Tímto končí doba vyhrazená pro tento bod programu. Hlasování se bude konat zítra.
Písemná prohlášení (článek 142)
Magor Imre Csibi  
písemně. - Ve vysoce globalizovaném světě jsou zemědělci vystaveni stále většímu tlaku. Pokud chtějí být konkurenceschopní, musí buď omezit náklady nebo se specializovat na výrobu vysoce kvalitních výrobků vyplňujících mezeru na trhu. Systémy kvality potravin tak kromě toho, že zajišťují spotřebitelům výrobky s potvrzenou jakostí, mohou rovněž podpořit rozvoj venkova. Máme-li poskytnout zemědělcům alternativu pro rozvoj venkova, musíme zjednodušit obchodní normy a posílit pobídky k účasti malých výrobců. Zjednodušení norem však neznamená nižší kvalitu či horší jakost. Normy EU pro uvedení potravin na trh již teď patří k nejpřísnějším na světě. V zájmu zachování důvěry v systémy jakosti je nezbytné doplnit je posílenými kontrolami a systémy vysledovatelnosti. Navíc by v případě chráněných zeměpisných označení a chráněných označení původu bylo vhodné označit hlavní přísadu/přísady místem původu, pokud nepochází z této konkrétní oblasti. Spotřebitelé v těchto výrobcích nalézají zvláštní kvalitu, která vyplývá z jistého místa původu či ze způsobu zemědělské výroby. Existují však případy, kdy přísada označená na štítku není zcela totožná s tou, která je v potravině ve skutečnosti použita, například parmská šunka nepochází skutečně z Parmy.
Véronique Mathieu  
písemně. - (FR) Spotřebitelé jsou v otázkách kvality, původu a bezpečnosti zemědělských výrobků stále náročnější. EU úspěšně zavedla systém označování kvality, který zajišťuje původnost regionálních výrobků a tradičních postupů výroby. Členské státy a EU mají nyní povinnost podporovat tyto kvalitní výrobky a více se angažovat v jejich ochraně na celosvětové úrovni. To předpokládá zajištění spravedlivé hospodářské soutěže mezi evropskými výrobky a výrobky ze třetích zemí, zejména ochranou evropských zemědělců vůči výrobkům, které by si jakkoli přivlastňovaly uznané označení. Výrobky, jejichž označení by si mohl přivlastnit někdo jiný, by měly být pod mezinárodní ochranou WTO a každá žádost o registraci chráněného označení ze strany třetích zemí by měla podléhat zvýšené kontrole. V zájmu poskytování lepších informací spotřebitelům je důležité, aby označení uvádělo zemi původu primárních produktů a v případě zpracovaných výrobků původ hlavních přísad a místo konečného zpracování.
EU současně musí zajistit, aby byla posilována zásada podmíněného přístupu na trh, a to tím, že doporučí WTO přijetí přísnějších norem ochrany týkajících se kvality výrobků, podle nichž budou dovezené výrobky podléhat stejným požadavkům na jakost a bezpečnost jako výrobky evropské.
Czesław Adam Siekierski  
písemně. - (PL) Paní předsedající, kvalita je klíčovým slovem celého řetězce potravinářské výroby, doslova z pole až na stůl. Je mimořádně důležité vybudovat u spotřebitelů v EU povědomí o přísných požadavcích a normách, které se uplatňují u potravin prodávaných konečnému spotřebiteli a které musí zemědělci a výrobci zemědělských a potravinových výrobků splňovat, včetně s tím souvisejících nákladů. Potraviny z EU se vyznačují vysokou kvalitou, a tomu odpovídají přísné normy. Totéž se nedá vždy říct o dováženém zboží.
Nemyslím si, že bychom měli vytvářit další systém certifikace na úrovni Společenství ani další symboly, které by měly odlišit potravinářské výrobky v EU. Spotřebitele by to zmátlo. Namísto toho bychom se měli zaměřit na propagační opatření s cílem informovat spotřebitele o symbolech EU, které jsou již používány a spotřebitelé by je měli vnímat jako záruku kvality.
Další výzvou je zdokonalení procesu posuzování žádostí týkajících se regionálních výrobků a zrychlení registrace. Zpracování takových žádostí Evropskou komisí se bohužel vleče několik let. Regiony Malopolsko a Kielce stále čekají na registraci výrobků jako fasola korczyńska, kiełbasa lisiecka, wiśnia nadwiślanka, śliwka szydłowska, jabłka łąckie, obwarzanek krakowski a fasola z Doliny Dunajca.
