Zahájení mezinárodních jednání zaměřených na dosažení přijetí mezinárodní smlouvy na ochranu Arktidy (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem jsou stanoviska Rady a Komise k zahájení mezinárodních jednání zaměřených na dosažení přijetí mezinárodní smlouvy na ochranu Arktidy.
Alexandr Vondra
úřadující předseda Rady - Paní předsedající, jak víme a jak můžeme číst každý den, Arktida má stále větší význam a zasluhuje si rovněž větší pozornost ze strany Evropské unie.
Tuto skutečnost vyjádřil ve svém říjnovém usnesení i Parlament. Vítám příležitost, kterou máme dnes odpoledne, řešit problém, o němž vím, že se u vás setkává se značným zájmem.
S arktickým regionem sousedí pouze tři členské státy EU. Avšak účinky změny klimatu a lidské činnosti v arktickém regionu daleko přesahují samotnou Arktidu. To, k čemu dochází v Arktidě, má závažný dopad na EU jako celek. Doposud Evropská unie obvykle řešila otázky související s Arktidou v rámci sektorových politik, jako je námořní politika nebo boj proti změně klimatu. I když evropské arktické oblasti jsou zahrnuty do spolupráce v rámci nového severního rozměru, Evropská unie doposud nevypracovala širokou arktickou politiku, která by spojovala všechny významné oblasti jednotlivých politik.
To se nyní mění. V březnu loňského roku vysoký komisař, pan Solana, a paní komisařka Ferrerová-Waldnerová předložili Evropské radě společnou zprávu o změně klimatu a mezinárodní bezpečnosti. V této zprávě upozorňují na nové strategické zájmy v arktickém regionu. Připomínají v ní dalekosáhlé důsledky změn životního prostředí pro Arktidu a uznávají, že tyto změny mohou mít vliv na mezinárodní stabilitu a bezpečnostní zájmy Evropy.
Ve zprávě je obsažena výzva k vytvoření specifické arktické politiky EU vycházející z rostoucího geostrategického významu regionu, která bude zohledňovat otázky, jako je přístup k přírodním zdrojům a možné otevření nových obchodních cest.
Komise poté vloni v listopadu předložila sdělení o EU a arktickém regionu. Zabývala se v něm různými strategickými výzvami regionu a navrhla konkrétní opatření ve třech hlavních oblastech: ochrana a uchování Arktidy ve spolupráci s jejími obyvateli; udržitelné využívání zdrojů a posílení mnohostranné správy Arktidy. Tohoto posledního bodu se týkalo říjnové usnesení.
Komise ve svém sdělení jmenovitě navrhla jako jeden z cílů politiky, aby EU podporovala další rozvoj spolupráce na správě arktické oblasti, který je založen na Úmluvě OSN o mořském právu (UNCLOS) a podporuje plné uplatňování všech stávajících závazků namísto navrhování nových právních nástrojů. To je jeden z klíčových prvků sdělení.
Ve svých závěrech z loňského prosince Rada sdělení jednoznačně přivítala a vyjádřila názor, že představuje první úroveň budoucí arktické politiky EU.
Rada souhlasí s Komisí, že EU by se měla zaměřit na ochranu Arktidy ve spolupráci s jejími obyvateli a že by měla řešit výzvy související s Arktidou systematicky a koordinovaně. Domnívá se, že úkoly EU mohou být splněny pouze v úzké spolupráci s partnerskými zeměmi, územími a společenstvími v oblasti Arktidy, přičemž rovněž zmínila mezivládní spolupráci v regionu.
Rada rovněž vítá záměr Komise požádat o status stálého pozorovatele, který by zastupoval zájmy Evropského společenství v Arktické radě. Rada jmenovitě zdůraznila význam mnohostranné spolupráce v souladu s příslušnými mezinárodními úmluvami, přičemž zdůraznila zejména Úmluvu OSN o mořském právu UNCLOS.
V souladu se sdělením nevyjádřila Komise podporu žádné konkrétní myšlence přijetí mezinárodní dohody.
Rada na základě tohoto stanoviska pokračuje v přípravě konkrétních návrhů opatření stanovených ve sdělení Komise. Doufám, že z toho, co jsem zde dnes řekl, je zřejmé, že Rada bere tento problém velmi vážně.
Jsme si plně vědomi rostoucího strategického významu arktického regionu. Souhlasíme s tím, že Evropská unie by měla mít komplexní a soudržnou politiku. Rada bude nadále informovat Parlament o dalším vývoji a je vděčná za váš trvalý zájem o toto téma.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komise. - Paní předsedající, ráda bych poděkovala Parlamentu za jeho zájem o Arktidu a rovněž bych ráda vyjádřila, jak oceňujeme vaše usnesení o správě arktické oblasti z loňského října. Představovala politický impuls pro práci Komise na sdělení, o němž zde již byla řeč, nazvané EU a arktický region, které bylo přijato loni v listopadu.
A proč je tato oblast tak důležitá? Sdílíme vaše přesvědčení, že arktický region si zaslouží mezinárodní pozornost víc než kdy dříve. Vědecké důkazy potvrzují, že ke změně klimatu dochází v Arktidě mnohem rychleji než jinde na světě. Jen za posledních 6 let se ledový příkrov v oblasti severního pólu ztenčil o polovinu a je možné, že již překročil nevratnou hranici. Je to jednoznačné varovné znamení, které by bylo hloupé pomíjet. Zásadní proměna Arktidy má vliv na její obyvatele, její krajinu a její faunu - jak na zemi, tak na moři.
Je proto nejvyšší čas jednat. Z tohoto důvodu jsme přijali sdělení, které představuje první krok k politice EU pro oblast Arktidy a tvoří základy komplexnějšího přístupu. V tomto sdělení se zaměřujeme na tři hlavní cíle: ochrana uchování Arktidy ve spolupráci s jejími obyvateli; podpora udržitelného využívání zdrojů a posílení mnohostranné správy Arktidy.
Sdělení obsahuje návrhy, které jsou výsledkem velmi důkladné analýzy provedené Komisí. Tato analýza zahrnovala konzultace se všemi hlavními dotčenými subjekty v oblasti Arktidy, včetně členských i nečlenských států EU. Je to o to důležitější, že mnohé činnosti EU i klíčové dění na světové úrovni, jako je integrovaná námořní politika nebo změna klimatu, mají na Arktidu vliv.
A proto vzhledem k těmto rozpravám a s ohledem na návrh usnesení, který je dnes předkládán k projednání, mi dovolte, abych zdůraznila, že arktický region se liší od Antarktidy v řadě klíčových hledisek. Na rozdíl od Antarktidy, která je rozsáhlým a neobydleným kontinentem obklopeným oceánem, je Arktida námořní prostor obklopený obydleným územím náležejícím svrchovaným státům.
Myšlenka zavedení právně závazného režimu specificky určeného pro Arktidu je bohužel obtížná, protože žádný z pěti pobřežních států Arktického oceánu - Dánsko, Norsko, Kanada, Rusko a Spojené státy - tento režim nepodporuje. Obávám se proto, že by takový návrh byl v této fázi nejen neúčinný, ale mohl by i poškodit úlohu a důvěryhodnost EU v rámci celé arktické spolupráce. Namísto těchto snah by zájmům a cílům EU lépe prospělo větší posilování mnohostranné spolupráce a lepší využívání stávajících právních nástrojů.
Prostřednictvím Úmluvy OSN o mořském právu (UNCLOS) a dalších obecných ujednání už existuje rozsáhlý mezinárodní právní rámec. Úmluva UNCLOS představuje základ pro řešení sporů, včetně námořních hranic. Usilujeme, aby byly tyto úmluvy plně uplatňovány a - co je důležité - upraveny na specifické podmínky Arktidy. Navrhujeme například regulační rámec pro udržitelné řízení rybolovu tam, kde nejsou jednotlivé oblasti a druhy doposud řízeny jinými nástroji.
Za druhé, budeme úzce spolupracovat s Mezinárodní námořní organizací při tvorbě a vymáhání pevných mezinárodních norem pro bezpečnější plavbu v Arktidě, které budou zohledňovat bezpečnost lidí i udržitelnost životního prostředí. To bude vyžadovat buď rozšíření stávajících právních předpisů, nebo přijetí nové právní úpravy.
Za třetí, budeme rovněž hájit mezinárodně uznávané zásady svobody plavby a práva na pokojný průjezd. Pobřežní státy by se měly vyhnout diskriminačním postupům týkajícím se plavebních předpisů. Veškerá opatření budou muset být uplatňována v plném souladu s mezinárodním mořským právem.
Za čtvrté, není reálné navrhovat mezinárodní moratorium na těžbu arktických zdrojů. Většina odhadovaných zásob nerostných surovin, ropy a plynu se nachází buď na svrchovaném území arktických států, nebo v jejich výlučných hospodářských zónách a některé z nich mají vypracovány dalekosáhlé plány na další těžební činnost. Trváme však na tom, že při využívání arktických zdrojů musí být vždy dodržovány nejvyšší standardy v oblasti životního prostředí a udržitelnosti.
Sdílíme postoje Parlamentu ohledně naléhavosti přijetí opatření v tomto regionu a ve svém sdělení předkládáme soubor soudržných a konkrétních návrhů. S ohledem na to se těšíme na pokračující spolupráci s vámi při tvorbě arktické politiky EU.
Neztrácejme ze zřetele náš společný cíl a usilujme společně s arktickými státy a mezinárodním společenstvím o nalezení nejlepšího a nejúčinnějšího způsobu uchování a ochrany Arktidy pro budoucí pokolení.
Anders Wijkman
jménem skupiny PPE-DE. - Paní předsedající, zúčastnil jsem se řady setkání v arktickém regionu většinou zaměřených na změnu klimatu.
První den těchto setkání je obvykle věnován vážným důsledkům, které má na tento region, jeho faunu a život jeho obyvatel globální oteplování. Druhý den je obvykle věnován možnostem v oblasti geologického využití. Je v tom jistý rozpor. Řekl bych, že náhlé využívání geologických zdrojů by samozřejmě zahrnovalo velmi vážná rizika.
Souhlasím s tím, že nemůžeme srovnávat Arktidu a Antarktidu - v tomto bodě souhlasím s paní komisařkou. Zároveň se však domnívám, že vzhledem k tomu, že nemáme vypracovaný důkladný rámec pro udržitelné životní prostředí pro činnosti, které nyní zkoumají státy v arktickém regionu, vysílá toto usnesení velmi důležitý signál: buďte opatrní. Domnívám se, že skutečnost, že všechny politické skupiny toto usnesení podporují, je významná.
Navrhujeme tři alternativy: za prvé, mezinárodní dohodu, která bude samozřejmě obsahovat ustanovení pro tento region ve srovnání s Antarktidou; za druhé, moratorium do doby, než budou provedeny vědecké výzkumy a než lépe porozumíme tomuto regionu a jeho zranitelnosti či citlivosti, a rovněž do doby, než se ukážou výsledky řady energetických alternativ, které se nyní velmi rychle rozvíjejí. Možná že v budoucnosti nebudeme tyto fosilní zásoby vůbec potřebovat.
Proto se domnívám, že ačkoli kolegové v tomto Parlamentu mohou mít odlišné názory na to, jaký postup je nejzodpovědnější, jsem přesvědčen, že je velmi důležité, že všichni podporujeme toto usnesení. Rád bych zdůraznil, že chceme více než jen lepší mnohostrannou spolupráci a dialog; chceme zajistit ochranu bezpečnosti životního prostředí a života obyvatel.
Véronique De Keyser
Pane předsedající, ráda bych vám stručně připomněla, co se v Arktidě děje, aby každý pochopil, oč se v této rozpravě jedná. Globální oteplování na severním pólu povzbuzuje chuť kontrolovat přírodní bohatství této oblasti. Tání ledu usnadní, jak již bylo řečeno, využívání rozsáhlých zásob ropy a zemního plynu a učiní splavnou vodní cestu mezi východem a západem, která ušetří tisíce kilometrů nákladním lodím, bude však mít katastrofální dopad na životní prostředí.
Nároky na svrchovanost nad touto oblastí ze strany pěti okolních zemí - Kanady, Dánska, Ruska, Spojených států a Norska - vyvolávají zřetelné napětí. Kanadský ministr zahraničních věcí tento týden prohlásil, že svrchovanost Kanady nad arktickými zeměmi a vodami je dlouhodobá, prokázaná a vyplývá z historického nároku. Uvedl, že kanadská vláda rovněž přislíbila větší politický dohled a větší vojenskou přítomnost v kanadských arktických vodách.
Tato slova připomínají oznámení Kremlu o jeho záměru rozmístit vojenské jednotky v arktické oblasti s cílem ochrany svých zájmů. Doposud se regulace této strategické oblasti řídila Úmluvou OSN o mořském právu ze dne 10. prosince 1982, podepsanou 150 zeměmi. Tato úmluva stanoví, že pobřežní státy vykonávají kontrolu nad oblastí do 200 mil od svého pobřeží a mají hospodářská práva nad zdroji na mořském dně, tato oblast však může být rozšířena, pokud státy prokážou, že kontinentální šelf přesahuje vzdálenost 200 mil. Musí do května 2009 v tomto smyslu předložit žádost OSN, což bude velmi brzy.
Rusko zahájilo v roce 2001 iniciativu, která vyvolala současné napětí. Z pohledu mé skupiny a pana Rocarda, který zahájil tuto rozpravu ve skupině sociálních demokratů v Evropském parlamentu a který byl nedávno jmenován vyslancem pro Arktidu, a vzhledem k dopadům v oblasti energetiky, životního prostředí a vojenské bezpečnosti není Úmluva OSN o mořském právu pro Arktidu dostačující. Severní pól je celosvětovým majetkem, který musí být chráněn závaznou listinou, přičemž Evropská unie zde musí sehrávat přední úlohu. Chceme severní pól, který je čistý a především bez přítomnosti vojáků.
Diana Wallis
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedající, tato rozprava jednoznačně navazuje na naše usnesení z loňského října o správě arktické oblasti. Naše skupina může bez problému podpořit snahu o uzavření arktické smlouvy, ale jako hledání nového způsobu správy. Smlouva je snad symboličtější, avšak především trváme na spolupráci s národy a přesněji řečeno s obyvateli arktické oblasti a na jejich respektování. Jsou to právě lidé, jak již bylo řečeno, kteří odlišují Arktidu od Antarktidy.
Mezinárodní struktury již existují - pravidla Mezinárodní námořní organizace, mezinárodní mořské právo -, je však zapotřebí vytvořit něco více přizpůsobeného dané situaci a konkrétnějšího. Měli bychom vycházet z rámce Arktické rady. Paní komisařko, měla byste se k nám co nejdříve připojit a pomoci budovat její politickou kapacitu. Musíme za každou cenu zabránit návratu k zastaralé svrchovanosti, územním nárokům a mezivládnímu přístupu. Je třeba, aby v této křehké oblasti naší planety, na kterou má každý občan planety nárok či o kterou se zajímá, byla zavedena správa nového stylu.
Naše angažovanost v oblasti Arktidy vyžaduje legitimitu a jako Evropané nemáme zrovna dobrou reputaci. V době tzv. "plenění Špicberků" v 17. a 18. století naši námořníci a obchodníci pustošili arktické životní prostředí. Jsou to naše průmyslové emise, které přímo zapříčinily kritickou změnu klimatu v regionu, a nyní v tomto velmi citlivém okamžiku hrozí, že budeme národům Arktidy vnucovat své hodnoty a své tradice. Musíme jim naslouchat a spolupracovat s nimi, protože upřímně řečeno dokázali své životní prostředí chránit lépe než my. Naše skupina proto nepodpoří padesátileté moratorium.
Godfrey Bloom
jménem skupiny IND/DEM. - Pane předsedající, žiji na nádherném ostrově - na překrásném ostrově -, který Evropská unie posledních 15 let systematicky ničí. Byl jsem svědkem toho, jak Evropská unie na základě směrnice o skládkách odpadů sypala na zem průmyslový odpad absurdně nazývaný kompost. Viděl jsem, jak byly do Severního moře vyhozeny stovky tisíc ryb. Byl jsem svědkem toho, jak se v okolí mé vesnice měnily pole s pšenicí a ječmenem a dobytkem na pole s ozdobnicí čínskou a různými biopalivy, které ničí naše životní prostředí a zvedají ceny potravin.
Evropská unie chce splnit své cíle obnovitelné energie. Třicet pět tisíc větrných turbín o velikosti jumbo jetu představuje největší znesvěcení mého krásného ostrova od počátku průmyslové revoluce. A nyní se snažíte získat pravomoc nad jednou z posledních divokých oblastí světa - nad Arktidou. Pane předsedající, kolegové, dovolte mi, abych vám řekl, že souhlasím s paní Wallisovou. Vaše reputace je velmi špatná a na to je třeba říct: Proboha, nestrkejte sem svůj nos!
Avril Doyle
Pane předsedající, ano, paní komisařka má pravdu. Arktida je v mnoha ohledech velmi odlišná od Antarktidy a já sám jsem před pouhými několika měsíci dne 8. října 2008 na stejné téma v této sněmovně hovořil.
Jak jsem tehdy řekl, Arktida sehrává v našem světě stále významnější geostrategickou úlohu a v posledním desetiletí se v tomto regionu objevila řada zásadních problémů. Čelíme nyní otevírání doposud uzavřených námořní cest, což je přímý důsledek změny klimatu. To není žádným překvapením, protože Arktida se otepluje mnohem rychleji: došlo zde k oteplení o 2 stupně ve srovnání s oteplením v průměru o 0,6 stupně ve zbytku světa.
Tento velmi zranitelný ekosystém je vystaven stále většímu tlaku ze strany států lačnících po zásobách, které by rády využily jeho potenciálu bez ohledu na jeho zásadní význam jakožto stabilizační síly světového klimatu.
Souhlasím s paní Wallisovou v tom, že požadovat padesátileté moratorium na jakoukoli těžbu není ani praktické, ani rozumné, ale domnívám se, že omezené moratorium na novou těžbu - do doby, než budou provedeny nové vědecké studie - je něco, na čem by se snad všechny civilizované národy mohly domluvit.
Kromě toho mezi členské státy EU patří tři arktické státy spolu se dvěma dalšími sousedy náležejícími k EHP, což je více než polovina počtu členů Arktické rady. Z tohoto důvodu bychom měli být schopni se na světové scéně v této otázce prosadit v nejlepším smyslu toho slova.
Arktida má zásadní význam z hlediska světového klimatu a už z toho důvodu se musíme podílet na novém stylu správy této nádherné a - jak řekl můj předřečník - jedné z posledních divokých oblastí světa.
Martí Grau i Segú
(ES) Arktický region je jedním z nejkřehčích regionů naší planety. Důsledky našeho neomezeného využívání jeho přírodních zdrojů by byly katastrofální, a to nejen pro okolní oblasti a původní obyvatelstvo, ale pro celý svět.
Tání rozsáhlých oblastí učinilo z těchto rizik skutečnost a vytváří potřebu pro novou celosvětovou regulaci s cílem ochrany Arktidy podobnou té, jaká již existuje pro oblast Antarktidy, přičemž musíme mít na paměti rozdíly, o nichž byla již v této rozpravě řeč.
Je zapotřebí, aby byla uzavřena mezinárodní smlouva mezi všemi dotčenými stranami, které bezesporu zahrnují i Evropskou unii, s cílem ochránit jedinečné životní prostředí Arktidy, zajistit plnou udržitelnost všech druhů lidské činnosti a s cílem uplatnit mnohostrannou regulaci plavby po nově zpřístupněných námořních trasách.
Od svého založení představuje Arktická rada po léta vzor spolupráce při řešení společných problémů. V těchto těžkých a nejistých dobách bychom měli tento duch a porozumění přenést na vyšší úroveň a předejít tomu, aby se sousední státy či jiné mezinárodní subjekty ocitly v geostrategických sporech a zapomínaly na to, co by mělo být naším společným cílem: ochrana velkého společného dědictví.
Laima Andrikien
Pane předsedající, hovoříme dnes o ochraně Arktidy, což je velmi aktuální téma - nejen v Evropské unii.
Za prvé, vzhledem k tomu, že se má za to, že v arktickém regionu se nacházejí rozsáhlé energetické zdroje - až 20 % neobjevených technicky těžitelných světových zásob -, je pokušení těžit tyto zdroje neodolatelné. Za druhé, životní prostředí Arktidy je výjimečně křehké. Řada změn, k nimž již dochází, bude mít vliv na celé mezinárodní společenství. Za třetí, Arktidě hrozí územní spory. Hrozí vypuknutí vážných konfliktů mezi zeměmi, které chtějí chránit - a to i vojenskými prostředky - to, co země v tomto regionu považují za své národní zájmy.
Je nejvyšší čas, aby Evropský parlament jednoznačně vyjádřil své stanovisko, neboť doposud se této rozpravy téměř neúčastnil s výjimkou našeho usnesení, které bylo schváleno v říjnu loňského roku a které vyzývá k uzavření mezinárodní smlouvy na ochranu Arktidy. Je důležité připomenout, že členské státy EU a přidružené státy EHP tvoří více než 50 % členů Arktické rady. Arktida by měla představovat strategickou prioritu pro Evropskou unii stejně tak, jako ji představuje pro Spojené státy.
Plně podporuji návrh, aby Komise a Rada společně usilovaly o přijetí moratoria na těžbu geologických zásob v Arktidě po dobu padesáti let, a to do doby, než budou provedeny nové vědecké studie. My jako Evropský parlament bychom měli vyzvat Komisi, aby zahájila jednání s ruskými úřady o řadě důležitých otázek, které jsou uvedeny v našem návrhu usnesení. Je načase, aby byla Arktida zařazena na program nadcházejícího summitu EU-Rusko.
Christian Rovsing
(DA) Pane předsedající, Grónsko je součástí Dánského království, přičemž významná část odpovědnosti je svěřena samosprávě. Arktida není neobyvatelná. Není to pevnina bez správy jako Antarktida. Naopak pevniny jsou součástí arktických zemí a žijí zde již čtyři miliony obyvatel, z nichž třetinu tvoří domorodí obyvatelé. Tito lidé a jejich země mají legitimní nárok na využívání zdrojů a příležitostí, které se v této oblasti nacházejí. Pouze moře, které je uprostřed, má mezinárodní status a v tomto ohledu tvoří příslušný právní základ Úmluva OSN o mořském právu (UNCLOS). Tento přístup rovněž potvrdily i arktické pobřežní státy v Ilulissatské deklaraci z roku 2008. Není v podstatě zapotřebí další správy. Nanejvýš bude třeba upravit už existující nástroje. Dánsko předložilo Arktické radě návrh k přezkoumání stávajících dohod s ohledem na jejich aktualizaci. Ta bude a měla by být provedena ve spolupráci s arktickými státy a arktickými národy.
Charles Tannock
Pane předsedající, antarktická smlouva může sloužit celému světu jako zářný příklad, že územní nároky přímořských států mohou ustoupit zájmům mírové spolupráce a vědeckého výzkumu. V situaci, kdy se svět potýká s problémem globálního oteplování, které má vliv na tání dvou ledových příkrovů a které způsobuje vzestup hladiny moří, v situaci, kdy se zamrzlé arktické námořní cesty otevírají plavbě, je důležité, aby byla podobná dohoda uzavřen pro zamrzlou - či lépe řečeno tající - severní Arktidu. Úsilí o prohlášení svrchovanosti a získání arktických nerostných zásob, jak je dokládá například melodramatické umístění ruské vlajky na mořské dno, je třeba odmítnout.
EU by se měla snažit přesvědčit pět arktických pobřežních států - Spojené státy, Kanadu, Rusko, Norsko a Dánsko - o moudrosti takového přístupu.
Johannes Lebech
(DA) Pane předsedající, jakožto Dán, který se společně s paní Wallisovou podílel na předložení tohoto návrhu usnesení ve skupině Aliance liberálů a demokratů pro Evropu, nebudu asi příliš oblíbený. Jsem však přesvědčen, že hlavní přístup, který toto usnesení zaujímá, je dobrý. Je dobré, že EU se zaměřuje na arktický region. Je rovněž dobré pro malé státy jako Dánsko a Norsko, že se EU v této záležitosti angažuje, takže nemusíme velkým hráčům v oblasti - Spojeným státům a Rusku - čelit sami.
Rád bych však uvedl, že nemohu hlasovat pro moratorium, které bylo nyní do tohoto usnesení začleněno. Za prvé, je zcela nereálné. Rusko ani Spojené státy je za žádných okolností nepřijmou. Navíc se však domnívám, že musíme, jak to již řekl pan Rovsing, brát ohled na lidi, kteří v regionu žijí, a obyvatelé Grónska přirozeně očekávají - a mají na to i přirozené právo -, že budou moci využívat přírodní zdroje na svém území stejně jako každý jiný národ na svém území.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Pane předsedající, paní komisařko, ráda bych vám připomněla, že to byli polární medvědi na ledních krách, kteří nám ukázali, do jaké míry se chemické znečištění dotýká celého světa. V jejich tuku bylo nalezeno DDT a - jak všichni víme - DDT nepatří k látkám, které by se používaly na ledových krách.
V každém případě bych ráda poděkovala Komisi za návrh, který předložila po naší rozpravě v Parlamentu, protože s ohledem na změnu klimatu je skutečně naléhavě potřebné, abychom uhájili jediné území, které zůstalo uchráněno lidského plenění. Na to nesmíme zapomínat.
Je tu rovněž - a zde navazuji na to, co řekla paní De Keyserová - naléhavá potřeba z hlediska politického, protože jsme přece povinni udělat něco pro Arktidu. Někteří z vlastníků částí tohoto kontinentu s ním mají své plány. Víme dobře, že Rusko, o kterém jsme nedávno hovořili, chce vytyčit své hranice mimo svou mořskou oblast a rozšířit je po celém kontinentálním šelfu. Považujeme to proto za naléhavou záležitost, protože Rusko zde chce vyvěsit své vlajky a rozmístit své vojenské jednotky stejně jako Kanada.
Co však ve vašem návrhu postrádám, je to, oč jsme žádali minule, a tím je uzavření mezinárodní dohody na ochranu Arktidy, která by nám jednou provždy umožnila zajistit její ochranu.
Alojz Peterle
(SL) Jsme svědky jak přírodní, tak lidské krize, která se v Arktidě odehrává. Měli bychom usilovat o to, aby tyto krize neměly za následek politickou krizi či krizi jiného druhu. Výzvy volající po odpovědném přístupu vůči Arktidě jsou voláním SOS a jsou záležitostí globální správy. Vítám zejména snahy, které respektují původní obyvatele tohoto regionu.
Paul Rübig
(DE) Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, především bych rád poděkoval paní Ferrerové-Waldnerové, která velmi úzce spolupracovala s Evropským parlamentem a která patří zajisté k nejpracovitějším komisařům v této oblasti: skutečně si toho vážím. Byla rovněž přítomna na našem setkání s Evropským hospodářským prostorem minulý týden: ostatně severský rozměr je zde zvlášť důležitý, a rovněž paní Diana Wallisová opakovaně zdůrazňovala, že Evropa má v této souvislosti zvláštní odpovědnost.
Jsem přesvědčen, že zejména během finanční a energetické krize je naší povinností projevovat stále větší zájem o tuto oblast a rovněž reagovat na přání a potřeby obyvatel v tomto ohledu, protože člověk a příroda v důsledku nestojí proti sobě, ale měli by se vzájemně doplňovat. Z tohoto hlediska jsem přesvědčen, že můžeme poukázat na některé uspokojivé úspěchy, zejména v oblasti energetické politiky, a že snad budeme schopni v této oblasti i posílit spolupráci.
Alexandr Vondra
úřadující předseda Rady. - Pane předsedající, vítám tuto aktuální rozpravu. V důsledku hledání zdrojů a změny klimatu se arktický region ocitá na prahu zásadní proměny. Tato změna se nedotkne pouze tohoto regionu, ale, jak zde již dnes mnozí zmínili, také EU jako celku. Vzhledem k tomuto vývoji je důležité, že přístup EU k Arktidě je komplexní a strategický a zahrnuje celou škálu otázek, jako je životní prostředí, doprava, biologická rozmanitost, změna klimatu, námořní záležitosti, energie a výzkum, stejně jako ochranu obživy domorodých obyvatel.
Domnívám se, že Rada bere tuto otázku velmi vážně. Rada obecně podporuje návrhy uvedené ve sdělení Komise. Ty by měly představovat základ arktické politiky, kterou je třeba tvořit komplexně. Těm, kteří hovořili o nové smlouvě, bych chtěl říci, že v současnosti neexistuje žádné stanovisko Rady, protože Rada návrhy Komise teprve zkoumá. Rád bych připomněl závěry Rady z prosince. V těchto závěrech uvádíme, že cíle EU mohou být dosaženy pouze v úzké spolupráci s arktickými zeměmi a že EU by měla prosazovat svou účast v souladu s platnými mezinárodními úmluvami.
Jak jsem již uvedl dříve, návrhy Komise jsou nyní důkladněji zkoumány. Usnadní, dle mého soudu, dohodu o dočasné reakci na množství různých výzev, jimž čelíme v arktickém regionu. Vítám zájem tohoto Parlamentu a jsem připraven se sem vrátit a informovat vás, jakmile Rada dospěje ke stanovisku.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komise. - Pane předsedající, jak jsem již zdůraznila na začátku této důležité rozpravy, Evropská unie musí sehrávat stále významnější úlohu v ochraně životního prostředí Arktidy, v podpoře udržitelného využívání přírodních zdrojů a posilování mnohostranné správy v Arktidě. Jsme odhodláni prosazovat ochranu Arktidy, přičemž naším cílem je zároveň podpořit systém spolupráce, který zaručí udržitelnost, stejně jako volný a spravedlivý přístup. Pokud mají být tyto významné snahy úspěšné, musíme úzce spolupracovat se všemi arktickými státy a arktickými subjekty, jak jsem již uvedla.
V této souvislosti Komise navrhuje v zájmu posílení bezpečnosti a stability podporu plného uplatňování a rozvinutí stávajících závazků na místo navrhování nových právních nástrojů: důsledné řízení životního prostředí a udržitelné využívání zdrojů, stejně jako volný a spravedlivý přístup. Zároveň však EU už zdůraznila, že pro oblasti, které nespadají pod vnitrostátní jurisdikci, mají ustanovení o ochraně životního prostředí této Úmluvy charakter spíše obecný, a je třeba v rámci Organizace spojených národů pokračovat v dalším úsilí o rozvoj některých právních rámců a jejich přizpůsobení novým podmínkám nebo specifikám Arktidy. Například nová prováděcí dohoda k Úmluvě UNCLOS o biologické rozmanitosti moří v oblastech, které přesahují vnitrostátní jurisdikci, by mohla brát zřetel na Arktidu, a také jsme v tomto smyslu předložili žádost norskému předsedovi Arktické rady. Přijetí žádosti Komise vyžaduje jednomyslné rozhodnutí všech členů Arktické rady. Na toto rozhodnutí, které má padnout 29. dubna - což je velmi brzo - může mít negativní vliv například iniciativa, která navrhuje přijetí arktické smlouvy, a proto bychom měli být v této věci opatrní.
Dovolte mi závěrem říci, že arktické pobřežní státy jednoznačně upřednostňují, aby základ tvořila Úmluva UNCLOS. Evropská unie musí tuto skutečnost zohlednit, pokud chceme ještě posílit spolupráci ve prospěch Arktidy, jejích obyvatel a přírody. V této souvislosti bychom neměli oslabovat stávající rámce spolupráce, neboť to by rozhodně neprospívalo našim cílům ani zájmům. Nebylo by to ani v duchu vašeho vlastního návrhu usnesení.
Závěrem se domnívám, že pro uzavření mezinárodní smlouvy o Arktidě doposud nedozrály podmínky a že bychom se měli spíše zaměřit na zajištění účinného uplatňování stávajících právních rámců - a tím zaplnit případné mezery - a na přizpůsobení pravidel specifickým podmínkám Arktidy. Tento přístup bude mnohem spíše přijatelný.
Předsedající
Obdržel jsem šest návrhů usnesení, které byly předloženy v souladu s čl. 103 odst. 2 jednacího řádu.
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat zítra, ve čtvrtek 2. dubna 2009.
