"vyrobeno v" (označení původu) (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je prohlášení Komise k "vyrobeno v" (označení původu).
Catherine Ashton
členka Komise. - Pane předsedající, jsem velmi ráda, že mám příležitost seznámit vás na dnešním plenárním zasedání s návrhem nařízení o označení původu. Jedná se o návrh, který, jak si možná vážení poslanci vzpomenou, Parlament výrazně podporuje od prosince 2005, kdy jej přijalo kolegium komisařů. Připomínám zejména vaše usnesení z července 2006 a písemné prohlášení ze září 2007. Měla jsem tu čest diskutovat o tomto tématu minulý měsíc ve Štrasburku se skupinou poslanců Evropského parlamentu, kteří mi zdůraznili, že je třeba rychle postupovat, aby toto nařízení mohlo být přijato.
Myslím, že se s váženými poslanci shodneme na tom, že je mimořádně důležité, aby obchodní politika nejen posilovala možnosti, které může nabídnout otevřený trh, ale aby se rovněž zabývala obavami, které globalizace přináší spotřebitelům a rovněž, a možná především, malým podnikům.
Označení původu by proto mělo být vnímáno v těchto souvislostech. V prohlášení z roku 2007 jste zdůraznili právo evropských spotřebitelů na jasné a okamžité informace ohledně toho, co nakupují. A právě to je podstatou tohoto nařízení. Jeho cílem je umožnit spotřebitelům v EU, aby byli plně informováni o tom, ze které země pocházejí produkty, které nakupují.
Komise navrhla povinné označení země původu pro některé produkty, které jsou do Evropské unie dovážené ze třetích zemí. Ne všechny produkty jsou zahrnuty - soustředíme se na ty, o které je opravdový zájem, a to na základě rozsáhlé konzultace se spotřebiteli a s průmyslem.
Dodám, že označení původu je plně v souladu se současnými pravidly a zásadami organizace WTO a existuje téměř všude ve světě. Označení země původu se provádí u dováženého zboží do Spojených států, Kanady, Číny a Japonska. Pravdou je, že většina produktů, které můžete nyní koupit v obchodech v Evropské unii, již označení země původu nese, neboť většina právních systémů to v současnosti vyžaduje. To samozřejmě pro většinu podniků znamená, že označení produktů vyvážených do Evropské unie nebude vyžadovat žádné další náklady.
Od roku 2006 probíhají v Radě diskuse, jejichž cílem je dosáhnout shody ohledně návrhu Komise. Některé členské státy bude třeba ještě přesvědčit. Tyto státy se obávají, že administrativní zátěž a náklady na systém označování původu mohou převážit jeho výhody.
Nebereme tyto obavy na lehkou váhu a nedávno jsme představili konkrétní možnosti, které podle našeho názoru mohou tyto problémy vyřešit. Nejedná se o nový oficiální návrh; je to jen snaha nalézt shodu a dosáhnout kompromisu. Dokument s návrhy Komise diskutovaly členské státy ve výboru zřízeném článkem 133 dne 23. října 2009.
Komise v prvé řadě členské státy požádala, aby se zabývaly možností zúžení okruhu dotčených produktů tak, aby zahrnoval pouze zboží určené pro koncové spotřebitele. Původní seznam obsahoval některé meziprodukty, jako je nezpracovaná kůže a některé druhy textilu, o něž se spotřebitel přímo nezajímá. Nyní Komise navrhla, aby zahrnoval pouze zboží, s nímž se spotřebitelé mohou setkat v maloobchodech.
Zadruhé Komise navrhla, aby byl tento systém spuštěn v podobě pilotního projektu. Jeho další pokračování by záviselo na zhodnocení dopadu navrženého systému. Tento postup by umožnil zhodnocení dopadu na náklady a na ceny - a samozřejmě by nám mohl ukázat i to, jak bychom mohli změnit okruh produktů, na něž se nařízení vztahuje.
Těší mne, že mohu konstatovat, že členské státy náš dokument s návrhy zaujal. Přestože nebyly vyřešeny veškeré pochybnosti a několik členských států je dosud proti tomuto návrhu, jsou ochotny se tématem dále zabývat a práce na něm bude v příštích několika týdnech pokračovat na úrovni odborných setkání a jednání ve výboru zřízeném článkem 133. Upřímně věřím, že se tímto způsobem ukáže cesta ke kompromisnímu řešení.
Jak poslanci vědí, poskytuje nový článek 207 Lisabonské smlouvy Parlamentu nové a posílené pravomoci v oblasti legislativních opatření na poli obchodní politiky - a nařízení o "vyrobeno v" by mohlo být jedním z prvních, které se na stole poslanců objeví.
Mám tedy velký zájem o to, abyste se intenzivně zapojovali do dalších diskusí na toto důležité téma a těším se na následující stručnou rozpravu.
Cristiana Muscardini
jménem skupiny PPE. - (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, některé problémy se dotýkají také nás samotných, nejen tlumočníků a těch, kdo se chtějí účastnit rozpravy a doufají, že se jim dostane některých konkrétních odpovědí v souvislosti s tímto problémem, který se táhne od roku 2005.
Jak paní komisařka správně podotkla, po mnoho let naši hlavní konkurenti i hospodářští partneři označovali zemí původu zboží, které se dostává na jejich území. Evropská unie však navzdory návrhu nařízení z roku 2005, který byl široce podporován spotřebiteli, občanskou společností, a navzdory příznivému stanovisku, které Parlament mnohokrát vyjádřil, tuto definici postrádá. Skutečnost, že chybí nařízení o označování původu zboží, oslabuje právo občanů a spotřebitelů a brání správnému fungování trhu, který vzhledem k tomu, že má být otevřený, potřebuje jednotná a sdílená pravidla.
Výbor zřízený článkem 133 v posledních několika dnech prozkoumal návrhy na omezení kategorií zboží, na něž se vztahuje nařízení, a důvody k jejich použití na zkušební dobu. Paní komisařko, ptáme se: podporují tyto kompromisní návrhy alespoň některé z členských států? Bude se s nimi dále pracovat? Máte v úmyslu podporovat, společně s Parlamentem a jako součást postupu spolurozhodování, i nadále návrh nařízení z roku 2005? Jaké záruky a harmonogram Komise ke konci této náročné a opožděné rozpravy nabízí? A konečně, paní komisařko, každopádně vám děkuji za vaši práci, které jste věnovala spoustu energie a odhodlání, můžete mi však potvrdit to, co jste mi písemně odpověděla na mou otázku ze dne 5. listopadu 2009, a sice, že Komise bude i nadále rozhodně podporovat návrh předložený v roce 2005 a dostojí tak svému závazku?
Gianluca Susta
Pane předsedající, dámy a pánové, rozhodně se dnes - navíc s ohledem na čas, který mám k dispozici - nechci vracet ke všem důvodům, které vedly Parlament k tomu, aby opakoval svou žádost. Rád bych upozornil - a vy jste na to paní komisařko již také upozornila, že paní Muscardiniová a já jsme jediní dva veteráni z roku 2006, kteří podepsali usnesení, jímž tento Parlament podpořil v prosinci roku 2006 iniciativu tehdejšího komisaře Mandelsona.
Doufali jsme, že vaše iniciativa, kterou jste podnikli před několika týdny s cílem provést malé změny v zájmu dosažení kompromisu, si dokáže získat větší podporu, a to i ve výboru zřízeném článkem 133. Mimo jiné litujeme toho, že při jednání v tomto výboru setrvala řada zemí na svém odmítavém stanovisku či pochybách, prostřednictvím svého zástupce takový postoj vyjádřilo zejména Spojené království. Chceme dnes pouze připomenout, že tato žádost není otázkou protekcionismu; nechceme chránit odvětví, která by již nebyla konkurenceschopná na mezinárodním trhu, ale chceme chránit spotřebitele: chceme obrátit pozornost k problematice zdravotnictví, životního prostředí a skutečné vzájemnosti na mezinárodním trhu, která dnes chybí. Navíc nechybí pouze ve vztahu k nejslabším subjektům na světě: nikoli, chybí i ve vztahu k Japonsku, Spojeným státům, Austrálii, Kanadě, Brazílii, Indii, hlavním konkurentům Evropské unie, která má v této těžké době povinnost hájit zájmy Společenství - a to vše stojí za naší žádostí.
Doufáme proto, že se Parlament plně vloží do iniciativ Komise, a dále věříme, že závazky, které byly učiněné před několika týdny, budou řádně dodrženy, ačkoli tento proces nebude možné dokončit do Vánoc, nýbrž bude nutné postupovat novým způsobem, který zavede Lisabonská smlouva.
Niccolň Rinaldi
Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, souhlasím s požadavky poslanců, kteří hovořili přede mnou, a připojuji se i k požadavkům paní Muscardiniové. Rád bych vám připomenul obrázek z knihy Italo Calvina nazvané Cosmicomics, kde je velký třesk popsán jako neurčitá masa, v níž není známo nic o nikom ani o něčím původu. V jednu chvíli nějaká žena říká, že pokud by měla nějaký prostor, mohla by uvařit pro přítomné těstoviny a pizzu. To vyvolá v mase velké nadšení: nastane výbuch a potřebný prostor vznikne jako svět plný odlišností, což je dnešní vesmír.
Jsem přesvědčen, že náš světový trh kráčí zpět, vrací se k neurčité mase zboží, jehož původ i povaha zůstavají spotřebitelům utajeny. Jako liberálové a demokrati jsme proto velkými zastánci systému a zásady volného obchodu, ale i transparentnosti a vysledovatelnosti zboží. Jak již bylo řečeno, nejedná se ani tak o mezinárodní obchod jako spíše o ochranu spotřebitele. Znovu podporujeme návrh z roku 2005 a opakuji, že podporuji i požadavky paní Muscardiniové.
Carl Schlyter
jménem skupiny Verts/ALE. - (SV) Pane předsedající, paní komisařko, děkuji vám, že jste konečně předložila tento návrh. Myslím si, že se Barrosova Komise neodvážila příliš často napadat Radu za to, že se snaží jít zpět, místo aby šla kupředu, avšak nyní je to právě ten případ. Děkuji. Adam Smith došel k závěru, že tržní hospodářství nemůže fungovat, pokud spotřebitelé nemají dostatečné informace, aby se při nákupu výrobků mohli rozhodovat, a je proto naprosto nezbytné, abychom vyžadovali označení původu.
Neměly by platit žádné výjimky pro země, které jsou stranami dohody o volném obchodu nebo jsou s EU v nějakém jiném vztahu; stejná pravidla by měla platit pro všechny. Někteří namítají, že označování je nákladné, řada produktů však již označována je, dodatečné náklady tedy budou minimální. Něco podobného jsme již zažili v případě podrobnějšího označování hovězího masa v Evropě - není to vůbec nákladné. Domnívám se však, že seznam zboží by mohl být delší. Je zřejmě zaměřen zejména na produkty, které jsou často napodobovány, a na odvětví, o něž mají všichni zájem. Zároveň zde řada důležitých spotřebitelských produktů chybí, a proto si myslím, že by tento seznam měl být rozšířen.
Helmut Scholz
jménem skupiny GUE/NGL. - Pane předsedající, moje skupina GUE/NGL se domnívá, že označování původu produktů, které nepocházejí z EU, je pro Evropskou unii naléhavou nutností. Ve značně globalizovaném a deregulovaném světě je zcela nezbytné dát umožnit spotřebitelům, aby se dozvěděli, odkud produkt pochází a co kupují.
Považuji to za oblast, kde občané a spotřebitelé skutečně rozumí tomu, jaká Evropa je a jak může přispět k mezinárodnímu obchodu a vnějšímu světu. Souhlasím se svými kolegy v tom, že bychom měli přijmout přístup k označování původu, který byl navržen v roce 2005. Podle našeho názoru je to naprosté minumum, které by mělo být pro evropské spotřebitele a občany zajištěno. Mohlo by to být ku prospěchu rovněž malým a středním průmyslovým odvětvím v Evropě.
Vyzýváme Komisi a Radu, aby tuto věc urychleně předložily k projednání Evropskému parlamentu. Mimo jiné se jedná o otázku soudržného přístupu k tvorbě politik a domnívám se, že mezinárodní obchod může v této oblasti přispět i k mezinárodnímu míru.
Lara Comi
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, jsme na evropské úrovni součást průmyslového systému, v němž dobrá pověst zboží z velké míry závisí na integritě systému produkce. Tím, že zachováváme alespoň část naší výroby v Evropě, opravdu nabízíme spotřebitelům kontrolované a vysoce kvalitní zboží. Je jednoznačně v našem zájmu, aby tomu tak bylo i nadále a abychom poskytovali občanům možnost mít úplné informace o tom, co vyrábíme a o původu vyráběného zboží. Máme-li tohoto cíle dosáhnout, potřebujeme něco velmi jednoduchého a přitom klíčového: transparentnost - koncept, o nějž se opírají pravidla označování původu, jež Parlament schválil již v roce 2006 a která se, jak uvedla paní komisařka, ve velké míře používají na hlavních světových trzích, jako jsou Spojené státy, Mexiko a Čína.
Navzdory tomu některé členské státy EU označení původu "vyrobeno v" dosud neschválily. Domníváme se, že pokud je produkt vyroben v Číně či některé jiné neevropské zemi, musí mít evropští spotřebitelé bez ohledu na kvalitu - která je často vysoká - možnost dozvědět se, kde byl produkt vyroben, aby mohli učinit informovaný výběr. Někomu může připadat potřeba transparentnosti jako přehnaný protekcionismus a může se domnívat, že to vše přinese zvýšené náklady průmyslu. Tak tomu ovšem rozhodně není.
Skutečnost, že chybí na zboží dováženém do Evropy chybí označení původu, na rozdíl od situace v Číně, Spojených státech nebo v Austrálii, ztěžuje evropskému zboží přístup na globalizovaný mezinárodní trh. Na základě všech těchto důvodů je zachování myšlenky, že zboží bylo vyrobeno s použitím toho nejlepšího, co Evropa může nabídnout, prvním klíčovým krokem k uznání na úrovni jednotlivých členských států.
Kader Arif
(FR) Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové - toto není naše první rozprava o označování původu, nepochybuji však, že opakování má své výhody, a proto se s dovolením připojím ke svým kolegům, kteří zdůrazňují potřebnost evropských právních předpisů v oblasti označení původu "vyrobeno v".
Navzdory stanovisku, které tento Parlament vyjádřil v roce 2005 a poté v roce 2007 prostřednictvím hlasování o usnesení, jehož autorem byl náš kolega Barón Crespo, však přijetí tohoto nařízení pokaždé zabránila nedostatečná podpora v Radě.
Přitom by takový text představoval klíčovou výhodu pro evropské spotřebitele i pro náš průmysl. Označování země původu určitých produktů dovezených ze třetích zemí skutečně zajistí spotřebitelům veškeré informace o vlastnostech produktu, který kupují. Pro společnosti, které se rozhodly zachovat výrobu v Evropě, zachovat evropské znalosti a evropská pracovní místa v tak citlivých odvětvích, jako je odívání, kožené výrobky a nábytek, je vytváření podmínek pro to, aby spotřebitel mohl učinit informovaný výběr, zásadní otázkou.
Váš současný návrh, paní komisařko, proto vítám, chci ale také zdůraznit, že takový návrh musí zůstat ambiciózní. Snaha o získání podpory většiny členských států nesmí probíhat na úkor našeho konečného cíle. Bylo by například nepřijatelné, aby se označování původu týkalo pouze hotových výrobků, a tím by byl umožněn oddělený dovoz jednotlivých součástí, které by pak byly v Evropě sestaveny a označeny jako "vyrobeno v Evropě".
Dále bych rád podpořil snahu Komise o získání maximálních výhod z takové dohody. Proto by bylo, aniž bych se vracel k opakované žádosti o zlepšení a zjednodušení pravidel původu, značným krokem vpřed vytvoření pan-evropsko-středomořské známky, a to z hlediska posílení odvětví spjatých s obchodem v oblasti Středomoří a mezi jižními zeměmi.
Nakonec bych rád zdůraznil, že v rámci provádění Lisabonské smlouvy dojde k podstatnému rozšíření pravomocí Výboru pro mezinárodní obchod. Komise se proto bude mít možnost spolehnout na to - a to vás, paní komisařko ujišťuji -, že poslanci Evropského parlamentu budou zavázáni pozorně sledovat diskuse o tomto, z pohledu evropských spotřebitelů i pracovníků, klíčovém nařízení.
Jacky Hénin
(FR) Pane předsedající, dámy a pánové, koncept "vyrobeno v" nemůže zůstat jen u označování. Musí se z něj urychleně stát pevný koncept dodržování těch nejpokrokovějších pravidel v souvislosti se znalostmi, právy zaměstnanců, udržitelným rozvojem a ochranou životního prostředí a také vyjádření odpovědného hospodářského přístupu.
Na jedné straně globalizace vytváří podmínky, aby mohl vyrábět kdokoli, na druhé straně zběsilá honba za ziskem znamená trvalé porušování práv pracovníků a celých společenství a ničení jejich životního prostředí. Napodobování, které se dříve týkalo jen luxusních značek, se nyní vyskytuje v nejrůznějších odvětvích od farmaceutického až po automobilový a letecký průmysl, přičemž za vším stojí vidina zisku, zatímco bezpečnost spotřebitele je vážně oslabována. Současně mizí desítky tisíc pracovních míst.
Zavedením konceptu "vyrobeno v Evropě" bychom spotřebitelům mohli umožnit, aby činili informovaný výběr, aby přijali kroky k získávání nových práv. Řekněme "ano" dodržování práv pracovníků, práv na ochranu životního prostředí, našim dovednostem a odpovědnému řízení. A to nejdůležitější na konec - řekněme "ano" zachování a ochraně pracovních míst v evropském průmyslu.
Christofer Fjellner
(SV) Pane předsedající, protekcionisté zřídkakdy připustí, že jsou jejich návrhy protekcionistické, a raději skrývají své záměry za jiné argumenty. Chtěl bych říci, že povinné označování původu je toho jasným příkladem. V červnu roku 2006 jsem stál zde v tomto Parlamentu a vyvracel řadu mýtů spojených s týmž návrhem. A tehdy tento návrh skončil tam, kam patří - do odpadkového koše.
Handlování před rozhodnutím o dohodě o volném obchodu s Koreou však vyústilo v opakované projednávání tohoto návrhu - a to není správný způsob nakládání s takovým typem návrhu. O tři roky později několik mýtů zcela jasně stále přežívá a je třeba je vyvrátit.
Začněme proto s prvním z nich, který je znovu a znovu uváděn - že si to žádají spotřebitelé. Zastánci se zde opírají o údajné konzultace, které o této záležitosti provedla Komise prostřednictvím internetu. Zapomněli však uvést, že 96,7 % odpovědí na tuto otázku pochází z jediné země - Itálie - kde mají hlavní podíl na propagaci tohoto tématu organizované zvláštní zájmové skupiny. V dnešní době je možné, aby každý, kdo chce označit původ svého zboží, tak učinil - a věřte mi, kterákoli společnost na konkurenčním trhu, která předpokládá, že by tak mohla získat spotřebitele, tak již učinila - není to tedy potřeba.
Druhým mýtem je to, že označování poskytuje spotřebitelům náležité informace, zajišťuje ochranu spotřebitele a chrání životní prostředí, jako kdyby to byla otázka zeměpisné polohy. Nikoliv, je to zameřeno mnohem více na lidské předsudky než na ochranu lidí. Třetím mýtem je, že označování zvýší evropskou konkurenceschopnost. Nové technické překážky obchodu však evropský průmysl neochrání. S konkurenceschopností to nemá nic společného - tu posílí jedině otevřené trhy a dobré obchodní prostředí.
Zakážeme-li členskými státům přijímání takových právních předpisů v rámci EU z toho důvodu, že jsou protekcionistické, proč pak uplatňujeme stejná pravidla vůči zbytku světa, aniž bychom přiznali, že se jedná o protekcionismus? Zamítli jsme myšlenku zavedení povinného označení "vyrobeno v EU", a bylo by proto bezdůvodné zavádět něco takového vůči ostatnímu světu.
Mairead McGuinness
Pane předsedající, v řadě případů se již označení země původu používá pro potraviny a jiné produkty, nejedná se tedy o nic nového. Problém s některými označeními pro potravinové výrobky spočívá v tom, že nejsou vždy přesná. Proto ať už tento návrh dopadne jakkoli, umožněte nám prověřit pravdivost označení, tj. zda to, co je na označení uvedeno, je přesné, aby spotřebitelé mohli získat ty informace, které hledají.
Mám jednu konkrétní otázku: obdržela jsem dotaz výrobců pracujících v Evropské unii, zda se Komise, Rada a Parlament zabývají označením "vyrobeno v Evropské unii", které by jim umožnilo propagovat skutečnost, že vyrábějí v Evropské unii. Mohla by mi na to paní komisařka prosím odpovědět?
Seán Kelly
Pane předsedající, celá tato věc způsobila řadu problémů, zejména v zemědělském odvětví v Irsku. Prakticky kdykoli, když slyším hovořit vůdce svazu zemědělců Padraiga Walshe, mluví o problémech s řádným a přesným označováním, jak řekla paní McGuinnessová.
Zdá se,že lze dovézt produkty do Irska, zde je dále zpracovat přidáním koření či něčeho podobného a vydávat je za produkty irského původu. To je závažné klamání spotřebitele a já jsem přesvědčen, že každý má právo vědět, jaká je země původu, nikoli země zpracování daného produktu.
Mám to brát tak, že tato praxe skončí a že budeme moci mít jasné a přesné označování, abychom tak přesně věděli, z jaké země daný produkt pochází?
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, jasnost, jasnost, jasnost - to je to, po čem dnes trh volá, když si žádá pravidla, která zajistí transparentnost a tím ochrání spotřebitele. Svoboda trhu je definována i jasnými pravidly, která pokud jsou používána pomocí transparentních mechanismů, všem spotřebitelům zajistí možnost volby. A to je naším dnešním požadavkem, to dnes žádáme.
Na italských veřejnoprávních televizních stanicích jsou často uváděny investigativní dokumenty, které ukazují, jak jsou technologie výroby v některých zemích vzdálených (i kulturně) od Evropy založené na použití vysoce znečišťujícího zboží, znečišťujících technologií, toxických roztoků a na vykořisťování pracovní síly, včetně dětí, která je nucená k absurdnímu počtu odpracovaných hodin. Spotřebitelé musí mít možnost si vybrat a mít přitom jasnou představu o tom, odkud konkrétní produkt pochází. A to je podstata toho, co požadujeme. Myslím si, že nadešel čas, abychom jasně a bezodkladně přijali pravidla, která zajistí spotřebitelům možnost výběru prostřednictvím zcela jasných a transparentních mechanismů, a měli bychom je přijmout s větší rozhodností a mnohem rychleji, než jak tomu bylo dosud.
Catherine Ashton
členka Komise. - Pane předsedající, ráda bych poděkovala všem, kdo přispěli do důležité rozpravy na toto téma.
Začnu konkrétními připomínkami paní Muscardiniové - pocitem, že se záležitost dlouho vleče. Jako komisařka jsem se vždy velmi snažila hovořit s členskými státy o tématech, která je nejvíce zajímají, a snažila jsem se reagovat, pokud šlo o něco důležitého. Jak ale řekli i ostatní poslanci, realita politického života je taková, že musím každý návrh prosadit v Radě. To znamená, že - pokud je zřejmé, že konkrétní návrh nemá dostatečnou podporu - je nutné znovu promyslet, jak dosáhnout úspěchu a zabránit neúspěchu, přičemž soubor názorů, s nimiž se setkávám, je často velmi různorodý.
Zdálo se mi, že máme příležitost zlepšením toho, co se v diskusi s členskými státy jevilo jako důležité, tento návrh znovu prosadit, neboť stále zůstává v Komisi. Zejména s ohledem na to, že se blíží konec této Komise - někteří namítnou, že se již dnes nacházíme za tímto koncem - je důležité vrátit se k tomu, co nebylo dokončeno.
Nemohu poskytnout časové záruky - ráda bych, ale je to zcela v rukou Rady. Slibuji však, že na tom budu dále pracovat, neboť je to u mne spojeno se silnými emocemi. Budu pokračovat tím, co považuji za důležité, a vysvětlím, proč si to myslím.
Řada poslanců poukazovala na konkrétní otázky související se spotřebiteli a s příležitostí k nastolení transparentnosti a jasnosti - poskytnout spotřebitelům informace. Tuším, že byl citován i Adam Smith. Chcete-li mít volný světový obchod, musíte mít také jasnost a transparentnost, aby spotřebitelé mohli činit taková rozhodnutí, která jdou ruku v ruce s volným obchodem. Tyto pojmy spolu souvisí, a já s tím souhlasím. Proto věřím, že ti poslanci, kteří toto uvedli, pochopili skutečné jádro toho, o co tu jde.
Nejde o protekcionismus. Děje se to na celém světě. U velké většiny zemí, v nichž si lze koupit nějaký z produktů, které jsme uvedli, již víte, odkud nakupujete. I mne jako spotřebitelku zajímá, kde byl produkt vyroben. Vím, že pro řadu spotřebitelů je to důležitou součástí jejich interakce s trhem. Troufnu si tvrdit, že možnost říci, že zajistíme, abychom měli takovou transparentnost, je velmi důležitá. Neměli bychom se toho obávat, neboť jakmile se budeme obávat, něco je špatně. Smyslem otevřenosti, volného obchodu a transparentnosti je, že se s nimi setkáváte a vhodně s nimi nakládáte.
Konkrétně pan Schlyter se mne ptal na rozšiřování seznamu. O tom proběhne další diskuse: seznam zdaleka není konečný. Prostě jsme se snažili předložit to, co považujeme za realistický seznam, jsme však velmi otevření další diskusi.
Podle mne je jedině správné, že se zabývám i připomínkami, zda jsme dostatečně ambiciózní. Pan Arif řekl, že bychom neměli slevovat. Ovšemže ne - já se ale nesnažím slevovat, snažím se být realistická. Pakliže nakonec budu mít v ruce návrh, který jednoznačně nebude možné prosadit v Radě, jsem podle mého názoru povinna se jím znovu zabývat a ptát se, co s tím mohu udělat, nikoli slevovat, ale uznat legitimní připomínky a hledat, jak je zohlednit, možná prostřednictvím pilotního modelu nebo zúžením projektu, abych zjistila, zda to, co říkám, je pravda, a abychom pak mohli provést projekty další, protože už budeme vědět, o co se vlastně pokoušíme.
Zabýváme se i všemi otázkami spojenými s programem Euromed. Je to součást diskuse, která, jak víte, nyní probíhá. Beru si k srdci také poznámky týkající se našeho úsilí v oblasti ochrany pracovních míst. Vážení poslanci ví, že jsem již dost hovořila o rozdílu mezi protekcionismem a ochranou průmyslu, podporou pracovních míst a spotřebitelů a podobně. Musíme si ujasnit, že obchod není o ignorování všech těchto věcí. Jdou ruku v ruce.
Pane Fjellnere, vaší poznámkou se musím zabývat, neboť jste označil mé jednání za nevhodné. Nejsem si zcela jista, jak moc parlamentární v Evropském parlamentu je popsat něčí chování jako nevhodné, dovolte mi však, abych vás ujistila, že o to v žádném případě neusiluji. Nejedná se zde o žádné vazby. Když jsem hovořila s členskými státy o všech těchto aspektech obchodu, snažila jsem se tím zdůraznit - ať už svou prací a konkrétně tím, že jsem hovořila s malými podniky v celé Evropě, neboť mám velký zájem na tom, aby měly skutečné příležitosti, aby jich více než 3 % začalo obchodovat za hranice Evropské unie - otázky, které jsou buď opomíjeny - věci, které jsme žádným způsobem nevyřešili - nebo oblasti, kde se země skutečně cítí mimořádně silné.
To rozhodně není jediná záležitost, ale zdálo se mi to jako příležitost pokusit se znovu tuto otázku nastolit. Jedná se zde o vytváření rovných podmínek pro všechny. Jedná se o jasnost a transparentnost pro spotřebitele. Jde o to říci nahlas, že se potřebujeme posunout kupředu. Doufám, že Parlament se do toho zapojí a pomůže návrh vylepšit, abychom získali něco mimořádně přínosného.
Na úplný závěr - byla jsem konkrétně dotázána na otázku označení "vyrobeno v Evropské unii". Konzultovali jsme to s odvětvím průmyslu a se spotřebiteli. Nesetkalo se to s kladným ohlasem. Panovaly obavy, že by to bylo drahé. Není to nic, o co se usilovalo, a proto jsme to neprosazovali.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat během příštího dílčího zasedání.
Písemná prohlášení (Článek 149)
Joăo Ferreira  
písemně. - (PT) Jedním z důsledků liberalizace světového obchodu je masivní propouštění a zhoršování sociální situace v řadě regionů a zemí, včetně Portugalska, které jsou více zavislé na konkrétních výrobních odvětvích, jako je například textilní a oděvní průmysl. V současné době, kdy panuje hospodářská a sociální krize, si situace žádá jiný přístup. Přijetí pravidel o označování původu by mohlo v jednotlivých členských státech pomoci ke zvyšování profilu výroby. Je však potřeba mnohem více. Musíme chránit výrobní odvětví prostřednictvím balíčku rozsáhlejších a účinnějších opatření, mimo jiné: zaváděním ochranných a bezpečnostních mechanismů proti velmi se rozšiřujícímu vyvážení, upřednostňováním místní produkce; opuštěním modelu postaveného na nízkých platech, nízké kvalifikaci a nejistých pracovních místech; uplatňováním veřejných nástrojů ke kontrole produkce a k regulaci trhů v zájmu podpory zásady potravinové soběstačnosti a bezpečnosti; účinným řešením problému přemísťování společností. Požadavkem do budoucna je ochrana práva každé země na udržitelnou výrobu. Musíme tak učinit ve jménu nové hospodářské, sociální, energetické a environmentální racionality, kterou neoliberální model nezaručuje, ve skutečnosti ji dokonce vylučuje.
