Roheline raamat kohtuotsuste täitmise tõhustamise kohta Euroopa Liidus: pangakontode arestimine (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on Kurt Lechneri raport õiguskomisjoni nimel "Roheline raamat kohtuotsuste täitmise tõhustamise kohta Euroopa Liidus: pangakontode arestimine”.
Kurt Lechner
Proua juhataja, see oli huvitav arutelu. Nüüd liigume edasi väga erineva teema juurde. Vaatame, kas me jõuame varem või hiljem mingi tulemuseni.
On selline ütlus, mis eeldatavasti on arusaadav kogu Euroopas, et õnn ei ole rahas, küll aga saab raha eest meelerahu. Selles vaimus lubage mul alustada soovides kõigile Euroopa kodanikele meelerahu!
Kui aga keegi sulle võlgu on, kui keegi ei ole sulle tasunud kauba, kahjude vms eest, siis paneb see pigem muretsema, mitte ei anna meelerahu. Kas võlgnik püüab oma kohustusest kõrvale hoida? Kas ta varjab oma raha või varasid veel pikemat aega, kui meie siin täna hilisel tunnil arutame?
Kõigis liikmesriikides on menetlused selle vältimiseks. Need hõlmavad kontode arestimist, kohtumäärusi, varade arestimist ja konfiskeerimist, selle kohta on palju erinevaid mõisteid. Menetlused on ka väga erinevad a olukord on ülimalt komplitseeritud ja siis on veel muidugi ka keeleküsimus. Igaüks, kes tahab kasutada liikmesriikide erinevaid piiriüleseid menetlusi, võib leida, et hobune on juba plehku pannud või nagu me Saksamaal ütleme: jänes on juba teiselpool mäge. Teisisõnu, võlglane on jõudnud oma varad juba ära peita.
See on praegu väga aktuaalne probleem üle Euroopa piiride ja see muutub üha pakilisemaks arvestades, et meie ühine eesmärk on ühtne euromaksete piirkond sularahavabade tehingutega. See tähendab, et võimalused varasid teisele poole mäge peita suurenevad pidevalt. Seepärast on komisjon selle algatuse teinud ja väga õigesti, rõhutaksin mina. Komisjon on esitanud väga hea rohelise raamatu, mis on kõikehõlmav ja üksikasjalik, ehkki mõned punktid vajavad kahtlemata täiendavat selgitamist. See seisab meil veel ees ja see ongi kuulamise eesmärk. Selles etapis ei saa Euroopa Parlament kõiki aspekte üksikasjalikult käsitleda, ei saa ka mina, nii et ma lihtsalt mainin mõnesid peamisi punkte.
Esiteks, kuigi seda võib võtta iseenesestmõistetavana, käsitletakse raportis üksnes pangakontode arestimist ja pangadeposiitide ajutist külmutamist. See ei hõlma lõplikku arveldamist. Teiseks, see puudutab üksnes pangakontodel olevaid rahalisi vahendeid. See ei hõlma kohtumäärusi või muude varade arestimist. Selles tõstatatakse küsimus, kas 27 erineva süsteemi ühtlustamine oleks see, mida tegelikult vaja oleks. Minu arvates oleks see väga kohmakas lähenemine ja võtaks tohutult aega. See tungiks nii paljudesse teistesse valdkondadesse, et sellest ei oleks kasu. Õige lähenemisviis on see, mille komisjon on välja pakkunud: sõltumatu ja täiendav Euroopa menetlus, eelistatavalt määruse vormis, paralleelselt riiklike õigusaktidega, mis jääksid jõusse. Selles kontekstis peaks mainima ka "Brüsseli I määrust”. Kehtiv määrus ei ole piisav. Võlausaldaja ei pea mitte ainult näitama usaldusväärselt ja kokkuvõtlikult, et tal on nõue, vaid peab näitama riski.
Meie eriline mure, mida ma jagan, on võlausaldaja kaitsmine. Mida ma mingil juhul ei taha, on olukord, kus võlausaldajad või kolmandad isikud peaksid kannatama selle pärast, et eksisteerib Euroopa määrus. Sellel oleksid tõsised tagajärjed kogu Euroopa jaoks. Mõnel juhul võib põhjendamatu arest hävitada inimese elatusvahendid. Tahaksin mainida vaid peamist: võlausaldaja võib olla vastutav võlgniku kahjude eest, võlausaldaja peaks olema kohustatud algatama põhikohtuasja kindla aja jooksul, võlausaldajalt võib nõuda tagatise esitamist, võlgnikul peab olema võimalus edasikaebamiseks, valitud menetlus ei tohi võtta igavikku, vaid peab olema üldiselt kooskõlas eelnevate menetlustega, see peab sisaldama sätteid, mis takistavad liiga paljude varade arestimist võlausaldaja kasuks, ning võlgnikule tuleb tagada elatusmiinimumi kättejäämine.
Probleem on ka usalduskontodega. Kui neid on üldse võimalik arestida - ja ma jätan selle praegu lahtiseks - tuleb neid kindlasti eriliselt kaitsta. Sama kehtib ühiskontode kohta, kuigi see ei ole sama asi; tegelikult ei ole need kaks omavahel seotud. Mõte on selles, et sama oluline on kaitsta kolmandaid isikuid ja kõigi seotud kolmandate isikute jaoks on vaja spetsiaalseid kaitsemeetmeid.
Lihtsalt mainiksin veel seda, et pangasuhtluses oleksid kasulikud standardiseeritud pangateated ja tahaksin sellega seoses lõpetada öeldes, et kindlasti on vaja ka kehtivate seaduste võrdlust ja üksikasjalikku analüüsi. Tahaksin tänada ka komisjoni ülevaatlike analüüside ja uuringute eest ja ka oma kolleege. Meil oli hea koostöö. Ma eeldan raporti vastuvõtmisel laia konsensust.
Franco Frattini
komisjoni asepresident. - Proua juhataja, ma arvan, et raport on huvitav täiendus väga keerulisele piiriülesesse võlgade sissenõudmisese teemale. Ma arvan, et õnnitleda tuleb ka raportöör Kurt Lechnerit, et ta sillutab teed ühtse Euroopa lahenduse suunas praeguste killustatud riiklike kohtuotsuste täitmist käsitlevate eeskirjade asemel, mis takistab tõsiselt piiriülest võlgade sissenõudmist.
Selline olukord on eriti murettekitav võlausaldajale, kes on sunnitud nägema, kuidas ta võlgnik liigutab sujuvalt oma raha teadaolevalt pangakontolt teisele kontole samas või teises liikmesriigis. Seepärast komisjon tervitab parlamendi raportit.
Ma kaalun hoolega raportööri ja parlamendi peamisi muresid seoses rohelise raamatuga. Eelkõige on raportöör oluliste teemadena rõhutanud ühenduse vahendi võimalikku vormi ja ulatust, tulevase korra mõjusid, arestimiskorralduse andmise õiguslikke tingimusi, kulude hüvitamist ja võlgnike kaitset. Võin teile kinnitada, et kõigile ettepanekutele või teatistele selles valdkonnas eelneb põhjalik hindamine ja mõjuhinnang tihedas koostöös Euroopa Parlamendiga.
Sharon Bowles  
majandus- ja rahanduskomisjoni arvamuse koostaja. - Proua juhataja, ma tervitan rohelist raamatut ja ootan huviga varajast järelkontrolli konkreetsemate ettepanekutega.
See on selgelt piiriülese kaubanduse edendamise huvides, et ettevõtetel oleks kindlus võlgade sissenõudmise kohta. Seda kindlust on vaja ka kodanikel individuaalsel ja isiklikul tasandil. Majandus- ja rahanduskomisjon toetas minu arvamust ühehäälselt, seda mitte seepärast, et me jõudsime paljuvaieldud kompromissideni, vaid seepärast, et olime algusest peale ühel meelel. Ma olen rahul, et peaaegu kõik, mida me vastu võtsime, on õiguskomisjoni lõppraportis sees või hõlmatud, mille eest ma tänan raportööri.
Kaks asja, mis ei jõudnud raportisse, olid ühiskontode arestimise võimalus ja piiriüleste eraldiste võimaliku siseriikliku kasutamise uurimine. Vähem ettekirjutavas vormis on olemas muudatusettepanek ühiskontode kohta, mis on saanud toetuse mujal. Kui nimeline ühiskonto võimaldab arestikorraldustest kõrvale hoida, on selgelt tegemist seaduselüngaga, kuid tegelikke kolmandate isikute vahendeid tuleb kaitsta.
Mis puutub piiriüleste eraldiste võimalikku siseriiklikusse kasutamisse, siis juhin tähelepanu sellele, mida ütlesid kolleegid õiguskomisjonist, et see meede on võimalik üksnes piiriüleselt, kas siis õiguslikel või praktilistel põhjustel millegi saavutamiseks põhjendatud aja jooksul. Kui alternatiivseid meetmeid ei eksisteeri nendes liikmesriikides, kus arestimine ei ole võimalik või on väga keeruline, võib vähemalt ärilisest seisukohast olla tegemist kõlvatu konkurentsiga, mis paneks tavapäratult piiriülese ettevõtluse paremasse olukorda kui riigisisese ettevõtluse. Ehk võtavad liikmesriigid selle teadmiseks ja konkurents hoolitseb selle eest, mida me ei ole õigusaktidesse kirjutanud.
Panayotis Dimitriou  
Proua juhataja, ma tervitan komisjoni algatust pangakontode arestimise ja ajutise külmutamise piiriülese reguleerimise kohta. Eriti õnnitlen teid, Franco Frattini, kui selle algatuse eest vastutavat volinikku.
Komisjoni rohelises raamatus on kehtestatud kord selle probleemi lahendamiseks, juhtudel kui on tegemist kohtuotsuste täitmisest kõrvale hoidumisega seoses pangakontode omamise või ülekannetega väljaspool asukohariigi piire.
Kõnealune meede sisaldub ELi liikmesriikide õigusalase koostöö arendamise strateegias. Meede on samm õiges suunas, see tuleb peagi lõpule viia vastavasisulise ettepaneku esitamisega. Õigus ei ole jalule seatud, kui tsiviil- või kriminaalkohtu otsuseid ei ole võimalik täita. Sel põhjusel aitab kaalumisel olev piiriüleste pangakontode arestimise ja külmutamisega seotud ettepanek tõepoolest kaasa õiguse edendamisele ja tugevdamisele. Euroopa Parlamendi positiivne hoiak komisjoni algatuse ja koostamisel oleva õiguskorra kohta on õigustatud.
Lechneri raportis ja kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni ja rahanduskomisjoni arvamustes nähakse ette põhilised parameetrid tasakaalustatud nõukogu sellekohase ettepaneku koostamiseks.
Õnnitlen Kurt Lechnerit selle tabava ja väga informatiivse ja ülevaatliku raporti eest. Kodanikuvabaduste komisjoni raportöörina on minu seisukohad tema omadega praktiliselt ühesed.
Oodata on raporti vastuvõtmist suure häälteenamusega. Selles rõhutatakse, et täidetud peavad olema pangakontode piiriülese arestimise korralduse väljastamise nõuded. Samuti rõhutatakse selles vajadust kaitsta sedakorda väärkasutuste vastu ja anda väidetavatele võlgnikele eksliku nõude korral hüvitamise tagatise.
Mina usun, et kohtumenetluse lõpus võib külmutamise korraldust käsitleda välisriigi kohtuotsuse täitmise meetmena. See ei ole Kurt Lechneri seisukoht, kuid seda tuleb tõsiselt kaaluda, kui asjakohane komisjoni ettepanek esitatakse, et vältida mittevajaliku protseduuride dubleerimist.
Kutsun komisjoni üles koheselt sellekohase ettepaneku ettevalmistustega jätkama.
Tadeusz Zwiefka
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (PL) Proua juhataja, volinik, täitemenetluse valdkonna kehtivate õigusaktide vaieldamatu nõrkus on see, et kohtumääruse täitmine pärast selle sissenõutavuse kindlaks tegemist teises riigis on ikkagi üksnes siseriikliku õiguse pädevuses. Kehtivate ühenduse õigusaktide kohaselt ei ole mingit võimalust esitada pangakonto arestimise korraldust kogu Euroopa Liidu territooriumi kohta.
Seepärast tundubki pangakontode arestimist võimaldav Euroopa korralduste süsteem nii asjakohase ja vajaliku lahendusena. See võimaldaks võlausaldajatel tagada võlasummad või oma nõude väärtus sellega, et Euroopa Liidu territooriumil ühel või mitmel pangakontol deponeeritud vahendite väljavõtmine või ülekandmine muudetakse võimatuks. Selline süsteem tuleks luua pärast täiendava iseseisva korra kehtestamist kõrvuti riiklike sätetega eeldusel, et seda kohaldataks vaid piiriülestele küsimustele. Tasub rõhutada, et sellisel korral oleks vaid ennetav mõju. Teisisõnu, see blokeeriks võlgniku vahendid tema pangakontol, kandmate neid üle võlausaldaja kontole.
Kindlasti ei tohi kohus kuulata võlgnikku üle või teavitada teda menetlusest enne tema pangakonto arestimist, muidu võib eeldatav tulemus olla vastupidine.
Arestitav summa arvutatakse võlausaldaja nõude alusel. Tuleb siiski rõhutada, et võlgnikul peab olema õigus välja antud korraldus vaidlustada ja pädev asutus selle vaide läbivaatamiseks peab olema korralduse esitanud kohus.
Samuti tuleb sätestada täitmise erandid, et võlgnikule jääks võimalus rahuldada enda ja oma perekonna peamisi vajadusi. Selgelt oleks selles etapis vaja täiendavat võrdlevat õiguslikku analüüsi, sest mitmed aspektid nõuavad täiendavat uurimist. Fakt jääb siiski faktiks, et ühenduse õiguskorra kehtestamine (Euroopa korraldus pangakontode arestimiseks, mille eesmärk on rahaliste nõuete süvalaiendamine ja elluviimine ning tõhususe parandamine) oleks teetähis teel Euroopa majandus- ja õigusruumi loomise suunas.
Kokkuvõtteks tahaksin õnnitleda Kurt Lechnerit väljapaistva ja hästi koostatud raporti eest. Parlament peab muidugi teadvustama, kui keeruline liidu sätete muutmine on, eriti selles valdkonnas.
Manuel Medina Ortega
fraktsiooni PSE nimel. - (ES) Proua juhataja, tahan kõigepealt õnnitleda kolleeg Kurt Lechnerit suurepärase raporti eest, mis on tasakaalustatud ja tagasihoidlik.
Siin hilisel õhtutunnil ei saa ma jätta mõtlemata, mida tähendab arestimine. Praktikas, igapäevaelus, on võlausaldajad tavaliselt suured majanduslikult võimsad institutsioonid ja võlgnikud on tavaliselt palju nõrgemas majanduslikus olukorras olevad inimesed. Muide, üks ilusamaid luuletusi hispaania keeles on pühendatud vaese õnnetu töölise arestimisele.
On tõsi, et ilma arestimisteta - kui võlausaldajatel ei ole võimalust oma nõuet sisse nõuda - ei ole nendel, kes laenud vajavad, seda võimalik saada. Kuna mulle tundub, et meil on siin kõigil veidi igav, siis räägin teile loo ühest Hispaanias valitsenud diktaatorist, kindral Primo de Riverast. Tema uskus, et sõjaväelaste varade arestimine solvab sõjaväelase kutset. Seega keelas ta sõjaväelaste kontode arestimise. Selle tulemusel keeldusid pangad sõjaväelastele raha laenamast ja sõjaväelased pidid paluma kindralilt, et nad uuesti arestidele allutataks.
See on siiski vaid lugu. Ma usun, et Kurt Lechner on suutnud saavutada tasakaalu võlgnike õiguste kaitse osas, kuid mul on ikka veel üks küsimus ja volinik Frattini ilmselt teab, mida ma selles suhtes öelda tahan.
Kui asi peaks selleni minema, siis suured võlgnikud, inimesed, kes on seotud suurte finantsoperatsioonidega ja lõpetavad miljardiliste võlgadega tuhandetele kaitsetutele inimestele, need suured võlgnikud ei hoia tavaliselt oma pangakontosid Belgia, Brüsseli või Strasbourgi pankades, ega isegi mitte Londonis. Nende kontod on tavaliselt maksuparadiisides.
Seda komisjoni rohelise raamatu sätted muidugi ei hõlma. Kuna ma siiski tean, et volinik Frattinil on selle küsimuse vastu huvi, on mul talle küsimus: kas ei oleks soovitav mõelda välja võimalus, kuidas tagada, et oleks võimalik arestida ka nende suurte rahvusvaheliste kurjategijate varasid, kes hävitavad tuhandete perekondade elusid?
Nagu ma ütlesin, rohelise raamatu reguleerimisala ega meie tänaõhtune arutelu seda stsenaariumi ei hõlma. Kuna aga näib, et eelmised kõnelejad ja volini Frattini ise on peamised teemad juba väga selgelt läbi arutanud, on see minu arvates teema, mida me peaksime uurima. Ma olen kindel, et volinik Frattinil on selles suhtes midagi lisada.
Kokkuvõtteks tahaksin lihtsalt veelkord korrata õnnitlusi Kurt Lechnerile - minu arvates on ta koostanud tasakaalustatud raporti, milles on tagatud võlgnike, vaeste võlgnike, st enamuse kodanike, elatusallikad. Ma loodan, et komisjon esitab varsti õigusakti teksti, mis võimaldaks piiriülese krediidituru toimimise jätkamist.
Diana Wallis
fraktsiooni ALDE nimel. - Proua juhataja, ka mina tahaksin õnnitleda Kurt Lechnerit koostatud raporti eest. Tahan alustada ülestunnistusega. Enne siia parlamenti suundumist olin ma jurist. Tegelikult isegi mitte lihtsalt jurist, vaid võlgade sissenõudmisega, tihti piiriülese sissenõudmisega tegelev jurist.
Minu kogemus selles valdkonnas näitab, et kõige suuremat kahju saavad väikeettevõtted, kes on võtnud kokku julguse teha piiriüleseid tehinguid ja keda siis on laastanud lootusetud võlad ja professionaalsed võlgnikud, kes peidavad end teise riiki. Seepärast pean mina seda algatust, kui see meil õnnestub, Euroopa majanduse edendamise ja piiriülese kaubanduse julgustamise mooduseks.
Me peame olema karmid. Maksmise korraldus oli samm õiges suunas. See on järgmine pilt mõistatuses. Mul on siiski ka kaks märkust. Esiteks, meil on siin ainult piiriülesed juhtumid. Me aktsepteerime seda piirangut, kuid mida ma ei taha näha, on see, et võlausaldajad peaksid esitama kohtusse kaks taotlust: üks siseriiklike võlgnike ja teine teise riigi, piiriüleste, võlgnike kohta. See võib olla võlgnikule hoiatuseks ja põhjustada igasuguseid komplikatsioone. Seepärast tuleb meil tagada, et menetlused saaks alustada samaaegselt.
Teiseks, loomulikult on tegemist võlausaldajate ja võlgnike huvide tasakaaluga. Meil on Inglismaal hea süsteem, mille kohaselt tuleb sellise vahemeetme kasutamist võtta kohtu ees kohustus mitte riivata kahjude hüvitamisel kolmandate isikute huvisid. See võib olla pank, kes peab arestimise korraldama, või kolmas isik, kes võib olla ühiskonto omanik. Mina soovitaksin seda tüüpi süsteemi.
Kiidan raportit ja selles sisalduvaid ideid. Usun, et see võib palju aidata kaasa Euroopa majanduse elavdamisele, kui me sellega õigesti hakkama saame.
Marek Aleksander Czarnecki
fraktsiooni UEN nimel. - (PL) Proua juhataja, roheline raamat kohtuotsuste täitmise tõhustamise kohta Euroopa Liidus kujutab endast järgmist etappi Euroopa õigusruumi arengus. Toetan selles raportis raportööri seisukohti ning sujuva ja tõhusa menetluse kehtestamist pangakontode arestimise korralduse hankimiseks Euroopa Liidus. Ühtse euromaksete piirkonna suureneva integratsiooni kontekstis tundub selline õigusnorm nii asjakohane kui soovitav.
Pidades silmas paljusid raskusi nõuete uurimisega, usun mina, et Euroopa Liidus tuleks lisaks riiklikele sätetele kehtestada täiendav sõltumatu protseduur. Seda protseduuri peaks kohaldama üksnes piiriülestel juhtudel ja ainult pangakontode, mitte muude varade suhtes. Tegemist on lihtsalt esialgse võlausaldaja nõude tagamisega, mitte selle lõpliku täitmisega. Põhjendamatul arestil võivad olla võlgniku jaoks tõsised tagajärjed ja see võib mõjutada negatiivselt Euroopa õigussüsteemi usaldusväärsust.
Seepärast usun ma, et eriti tuleb hoolitseda võlgniku kaitsmise eest. See võib hõlmata näiteks tagatise esitamist võlausaldaja poolt, õigust esitada vastuväiteid, tasumisele kuuluva summa piiramist või isegi nõuet, et võlausaldaja peab põhihagu kohta esitama kohtumenetluse algatamise taotluse.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Proua juhataja, täitemenetluse õigusakte nimetatakse tsiviilasjade puhul tihti Euroopa õigussüsteemi Ahilleuse kannaks. Tänaseni ei ole esitatud ühtki õigusloomega seotud ettepanekut kohtuotsuste täitmise tegelike vahendite kohta. Kohtuotsuse täitmine pärast selle täitmise võimalikkuse kindlaks tegemist teises riigis on ikkagi üksnes siseriikliku õiguse pädevuses.
Praegused erinevused Euroopa Liidu liikmesriikide võlgade sissenõudmise põhimõtetes takistavad oluliselt piiriüleste võlgade sissenõudmist. Teises riigis täitmist nõudvad võlausaldajad on silmitsi tundmatu õigussüsteemi ja õigusalaste nõuetega. Nad peavad tulema toime keelebarjääriga, mis tähendab lisakulusid ja viivitusi täitemenetluses. Piiriüleste võlgade sissenõudmisega seotud raskused takistavad maksekorralduste vaba liikumist liidus ja mõjuvad negatiivselt siseturu nõuetekohasele toimimisele. Maksetega viivitamine või nende üldse mitte tegemine ohustab sarnaselt nii äriühingute kui tarbijate huvisid.
Euroopa Komisjoni ettepanek kehtestada ühine Euroopa õigusakt, mis oleks siseriiklikest õigusnormidest eraldi ja seisaks selle kõrval, tundub seega täiesti asjakohane, kui mitte hädavajalik. Selle dokumendi õiguslik alus võiks olla Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 65 punkt c.
Sellega seoses peaks vastavalt rohelise raamatu sätetele olema võlausaldajal õigus esitada taotlus pangakontode arestimise korralduse andmiseks enne põhikohtuasja algust. Pidades silmas menetluse ajutist laadi, peaks võlausaldaja olema siiski kohustatud põhjendama oma nõuet ja ka arestimise korralduse vajadust. Põhjendamatul arestil võivad olla võlgniku jaoks väga tõsised tagajärjed ja see võib isegi jätta inimese ilma oma põhivajaduste rahuldamise vahenditest.
Muud olulised küsimused on võlgniku õigus korraldus vaidlustada ja võlasumma tasuda. Ühtse summa kehtestamine Euroopa Liidu tasandil, mis ei kuulu täitmisele, ei tundu olevat hea mõte. Sellised otsused peaksid jääma võlgniku päritoluriigi õigussüsteemi pädevusse.
Mis puutub varade pangakontodel aresti määruste kätteandmisse, siis on oluline tagada, et Euroopa Liidus kehtiksid kohtute ja pankade vahelise suhtluse kohta ühesugused standardid. Tundub, et piiriüleste võlgade sissenõudmise küsimus tuleb reguleerida asjakohase õigusakti vastuvõtmisega. Samas on oluline, et ei eirataks vajadust kõigepealt analüüsida praegu ühenduse riikides kehtivaid sätteid ja hinnata alternatiivsete lahenduste tõhusust võrreldes Euroopa õigusaktiga.
Tahaksin lõpetada tänusõnadega Kurt Lechnerile hästi läbimõeldud ja koostatud raporti eest.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Proua juhataja, siseturu ladusa toimimise tagamiseks on rahaliste nõuete tõhus täitmine kogu Euroopa Liidu territooriumil väga oluline. Ühenduse meetme kaalumine on selles osas õigustatud. Kui ma olin juristi praktikant, tehti mulle selgeks väga oluline ütlus: kui me teeme kellelegi teene, siis jääme neile võlgu. Mõnikord on see tõsi. Maksetega viivitamine või nende üldse mitte tegemine ohustab sarnaselt nii äriühingute kui tarbijate huvisid. Erinevused võlgade sissenõudmise tõhususes, mis praegu Euroopa Liidus valitsevad, võib ohustada nende äriühingute konkurentsivõimet, kelle tegevus ulatub üle konkreetse liikmesriigi piiride.
Täitemenetluse süsteemid on liikmesriikides erinevad. Mõnedes riikides on need tõhusamad kui teistes. Praeguse seisuga võib võlgnik peaaegu koheselt kanda vahendid üle võlausaldajale teada olevatelt pangakontodelt üle teistele kontodele samas riigis või teises liikmesriigis. See muudab nende vahendite arestimise võlausaldajate jaoks praktiliselt võimatuks. Peale selle on teises liikmesriigis täitemenetlust nõudvad võlausaldajad silmitsi erineva õigussüsteemi ja protseduurinõuetega. Täiendavad takistused on keelebarjäär ja õigusabikulud.
Seepärast usun mina, et me peaksime reageerima positiivselt ettepanekule luua Euroopa pangakontode arestimise süsteem. Arvestades ühtse euromaksete piirkonna suurenevat integratsiooni, on seda tüüpi õiguslik regulatsioon asjakohane ja vajalik. Tahaksin tänada Kurt Lechnerit raporti eest. Olen veendunud, et tegemist on pöördepunktiga liidu õigussüsteemis.
Franco Frattini
komisjoni asepresident. - (IT) Proua juhataja, daamid ja härrad, lihtsalt lühike repliik Manuel Medina Ortega kommentaaride kohta ja tänud kõigile, kes sõna võtsid. See Euroopa vahend, see arutlusel olev Euroopa arestimise korraldus, võiks tõepoolest täiendada riiklikku seadusandlust ja seeläbi lahendada võlausaldajate õiguste tõsised rikkumised, mis esinevad piiriülestes olukordades.
Ma olen vägagi nõus Manuel Medina Ortegaga, et meil tuleb mõelda arestimiste, või teisest küljest kaitse, üle nende inimeste puhul, kes peituvad maksuparadiisides.
Nagu te kõik teate, ei ole Euroopal volitust sellel teemal tegutseda. Mille suunas me peaksime minu arvates töötama, on tihedam koostöö kohtuvõimu, finantsuurimisasutuste ja suuremate panganduskontsernidega, mis töötavad nendes niinimetatud maksuparadiisides. Meil tuleb veenda nende riikide valitsusi, et koostöö Euroopa Liiduga on lõppkokkuvõttes nende huvides.
Seepärast, isegi kui meil ei ole lähitulevikus toimivat vahendit, ühtset tööriista maksuparadiiside süsteemi vastu, peaks meil olema võimalus kasutada selle väga reaalse probleemi vastu võitlemiseks ühest küljest demokraatiat ja teisest küljest õigus- ja rahandusalast koostööd.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub homme.
