Parlamentets prioriteringar för FN:s råd för mänskliga rättigheter (Genève den 1-26 mars 2010) (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är uttalanden av rådet och kommissionen om parlamentets prioriteringar för FN:s råd för mänskliga rättigheter (Genève den 1-26 mars 2010).
Diego López Garrido
Herr talman! Europeiska unionen förbereder sig i Genève, i Bryssel och i huvudstäderna i tredjeländer för årets första session för FN:s råd för mänskliga rättigheter.
Rådet för mänskliga rättigheter är ett forum för debatter om situationen för mänskliga rättigheter i alla världens regioner och världssamfundets ansträngningar för att förbättra denna situation, som är en av principerna, en av delarna, ett av de oumbärliga kännetecknen i Europeiska unionens anda, den del som ger unionen dess sanna identitet i världen.
Ordförandeskapet har tagit den roll som man måste spela i detta avseende på mycket stort allvar. Man har tagit de utmaningar som Europeiska unionen måste hantera under dessa sessioner för rådet för mänskliga rättigheter på mycket stort allvar. Ett bevis på detta är att den spanska regeringens förste vice premiärminister, María Teresa Fernández de la Vega - som i detta sammanhang agerar som företrädare för Europeiska unionens ordförandeskap - kommer att närvara vid ”högnivåmötet”, som kommer att inleda rådets trettonde session.
Ordförandeskapet kommer följaktligen att vara aktivt närvarande i rådets arbete.
Vi kommer att försvara Europeiska unionens ståndpunkter i frågor med särskilda följder för ett flertal medlemsstater, och Europeiska unionen kommer, utöver de nationella initiativen, att lägga fram landsresolutioner.
Vi är fortfarande av den uppfattningen att rådet måste ha instrument för att kunna försvara mänskliga rättigheter, för att kunna svara på situationer med allvarliga brott mot mänskliga rättigheter, endera med hjälp av ett särskilt landsmandat - vilket är fallet när det gäller Burma och Demokratiska folkrepubliken Korea - eller med hjälp av mandat för specifika frågor inom ett land, vilket vi hoppas kommer att bli fallet när det gäller Demokratiska republiken Kongo.
Dessa situationer måste övervakas av världssamfundet och av FN:s råd för mänskliga rättigheter om vi vill att rådet ska upprätthålla sin trovärdighet.
En av de frågor som kommer att finnas på dagordningen för rådets kommande sessioner är något som vi kommer att diskutera senare, inom ramen för ett annat ämne i eftermiddag, nämligen särskilda sammanträden om Gaza och Goldstonerapporten. Europeiska unionen anser - vilket vi kommer att upprepa senare - att denna rapport är en tillförlitlig analys, och EU har betonat vikten av att utföra adekvat och tillförlitlig forskning om eventuella överträdelser av internationell lagstiftning om mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt.
Avslutningsvis vill jag diskutera problemet med utvärderingen av rådet.
Detta kommer att bli ett avgörande år för förhandlingarna om utvärderingen av rådets arbete, som särskilt kommer att äga rum 2011.
Europeiska unionen har börjat utforma, men tänker stärka, en tydlig ståndpunkt, en tydlig strategi för unionen, så att vi kan fortsätta att spela en aktiv roll och visa engagemang för skydd av och respekt för mänskliga rättigheter.
Det står hur som helst klart att Europeiska unionen kommer att fortsätta att förespråka att Kontoret för FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter ska vara oberoende, vilket vi alltid har gjort, samt ett oberoende för särskilda förfaranden, delaktighet av icke-statliga organisationer i rådet för mänskliga rättigheter, befogenhet för rådet att hantera centrala, allvarliga brott mot mänskliga rättigheter och ett upprättande av landsmandat.
Spanien och det spanska ordförandeskapet är medvetna om att man har övertagit det roterande ordförandeskapet vid en tidpunkt som är avgörande för unionen och för FN när det gäller att skydda och främja mänskliga rättigheter i världen.
Lissabonfördraget har också, liksom på så många andra områden, inlett en ny fas i fråga om unionens externa åtgärder, och vi hoppas att vårt gemensamma arbete på så sätt, under ledning av den höge representanten, kommer att göra Europeiska unionens röst högre i försvaret av de grundläggande principerna för arbetet inom rådet för mänskliga rättigheter. Vi hoppas också att denna fas av förflyttning mot ett aktivare, öppnare och effektivare råd gynnas av den övergångsfas som unionen genomgår under ett ordförandeskap - som jag företräder för närvarande - som kommer att göra allt som står i dess makt för att se till att de vägar som unionen och rådet väljer från och med nu leder till samma mål, vilket är främjande och skydd av mänskliga rättigheter i världen.
Kristalina Georgieva
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Det är enligt min uppfattning mycket passande att jag är här för första gången i dag när frågan om mänskliga rättigheter diskuteras, som passar min portfölj så väl.
Kommissionen ansluter sig verkligen till det spanska ordförandeskapets presentation, och jag vill tillfoga två kommentarer till det som har sagts här i fråga om prioriteringarna för den kommande sessionen och om hur EU ska inrätta sig efter dessa prioriteringar.
Den första rör tematiska frågor. EU och de latinamerikanska länderna arbetar tillsammans på ett förslag till resolution om barnets rättigheter, med särskild fokus på kampen mot sexuellt våld mot barn. Kommissionen är mycket bekymrad över den ökade förekomsten av sexuellt våld i konfliktområden och krissituationer och över hur detta även drabbar de mest utsatta, i synnerhet barn. EU kommer i enlighet med det europeiska samförståndet om humanitärt bistånd att se till att detta tas upp ordentligt i resolutionen.
EU vill också delta aktivt i en panel om funktionshindrades rättigheter. En sådan panel är mycket tydligt anknuten till EU:s inre politik, eftersom vi snart kommer att slutföra anslutningsprocessen till FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning.
Ett annat temaområde av särskilt intresse är rätten till livsmedel, som går i linje med uppnåendet av millennieutvecklingsmålen, samt mänskliga rättigheter för internflyktingar, som till skillnad från flyktingar inte får ordentligt skydd i internationella konventioner, och vi kommer att fortsätta utöva påtryckningar i samband med denna fråga.
Den andra kommentaren rör EU:s stöd för ett antagande i plenum av rapporterna om de allmänt återkommande utvärderingar som rör stater som gick igenom detta förfarande i december. Detta är ett mycket viktigt tillfälle, då de stater som utvärderats kan offentliggöra de åtaganden som de gör för att förbättra situationen för mänskliga rättigheter. Samtidigt kan staterna välja att kräva internationellt stöd för genomförande av dessa åtaganden. Kommissionen är fortfarande mycket öppen för att diskutera sätt och medel att stödja ett genomförande av rekommendationerna i dessa utvärderingar med sina partner.
Resultaten av detta förfarande beror först och främst på vilken grad av öppenhet och insyn som EU-medlemsstaterna visar, vilket, som det spanska ordförandeskapet redan har betonat, är av mycket stor betydelse, för vi kan bara vara effektiva om vi lever som vi lär.
Laima Liucija Andrikienė
för PPE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag välkomnar att Europaparlamentet kommer att anta en resolution om den kommande sessionen för rådet för mänskliga rättigheter. Jag välkomnar också att Europaparlamentet kommer att sända en delegation till rådet för mänskliga rättigheter, eftersom de rekommendationer som vi lägger fram för Europeiska rådet vanligtvis handlar om hur människorättsrådets arbete ska kunna förbättras och hur EU:s roll ska kunna stärkas i detta sammanhang.
Denna trettonde session är den viktigaste under 2010, och den kommer att omfatta högnivåmöten och diskussioner med regeringsministrar om en rad viktiga frågor som kommissionsledamoten och ministern redan har nämnt, till exempel den globala finansiella krisens påverkan på situationen för mänskliga rättigheter över hela världen.
Vi välkomnar att våra amerikanska partner engagerar sig starkt i människorättsrådets arbete. Vi bör emellertid notera med oro att vissa länder försöker stjäla hela förfarandet och undergräva rådets trovärdighet. Iran har signalerat att man kan komma att kandidera till valet till rådet. Det vore ytterst beklagligt om Iran valdes, eftersom detta i själva verket skulle öka antalet länder i rådet med problematiska meriter i fråga om mänskliga rättigheter. Rådet för mänskliga rättigheter skulle då riskera att bli lika ogiltigt och ineffektivt som sin föregångare, FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. Trovärdigheten för rådet för mänskliga rättigheter som sådant står med andra ord på spel, och därför borde vi göra allt vi kan för att upprätthålla dess auktoritet.
Richard Howitt
för S&D-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill börja med att välkomna Europaparlamentets engagemang i FN:s initiativ. I höstas utövade vi påtryckningar i New York för att utse en ny vice generalsekreterare för att höja prioriteringen av mänskliga rättigheter i FN, och nästa månad kommer vi återigen att befinna oss i själva rådet för mänskliga rättigheter: inte bara i dialog med våra företrädare för EU, utan också i samarbete med tredjeländer som en del av Europas gemensamma ansträngningar tillsammans med resten av världen för att främja respekten för mänskliga rättigheter. Jag är stolt över att det i Genève framgår att Europa är en mästare i fråga om mänskliga rättigheter, och i och med det arbete som ska inledas i juni i år visar vår resolution att vi bör vara en mästare när det gäller ytterligare reform av själva rådet för mänskliga rättigheter.
Rådet är fortfarande alltför politiserat, och i vår text i dag kritiseras med rätta de delegater som cyniskt radade upp sina bilar utanför FN-byggnaden i Genève kl. 06.00 för att vara först på plats och fylla talarlistan för att hjälpa Sri Lanka i dess blockerande förslag att undandra sig kritik om överträdelser i landet, och för att undandra sig den anda som rådet för mänskliga rättigheter upprättades i: att arbeta året om med att hantera brott mot mänskliga rättigheter var och när de än sker. Europaparlamentet ställer sig bakom många av de principer i fråga om ytterligare reform som det spanska ordförandeskapet har tillkännagett, och jag instämmer med min vän Laima Liucija Andrikieni att det kommer att innebära en ytterligare dödsstöt för människorättsrådet om Iran, med sin förödande historia vad gäller mänskliga rättigheter, väljs nästa gång utan motkandidater, vilket en del är rädda för.
Det svåraste provet för alla länder i fråga om mänskliga rättigheter är när vi anklagas för brott mot mänskliga rättigheter. Det är anledningen till att det gläder mig att både Europeiska unionen och Förenta staterna vid det konstituerande mötet i Genève den 18 februari förespråkade att den gemensamma undersökningen om hemliga fängelser ska presenteras för rådet för mänskliga rättigheter vid denna session. Vi kommer inte alltid att instämma i kritiken, men vi måste alltid vara öppna för kritik om vi förväntar oss att andra ska vara det.
Kristiina Ojuland
(ET) Fru höga representant, fru kommissionsledamot! Vi i gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa vill att Europeiska unionen ska vara synlig vid den kommande trettonde sessionen för FN:s råd för mänskliga rättigheter. I egenskap av medförfattare till denna resolution vill jag särskilt uppmärksamma er på punkterna 9 och 13 i resolutionen, där frågor som relaterar till Iran hanteras.
För oss, ALDE-gruppen, är det oacceptabelt att FN:s råd för mänskliga rättigheter inte kan - för att inte tala om inte vill - reagera tillräckligt snabbt på kriser på området för mänskliga rättigheter i Afghanistan, Guinea, Iran, Jemen och Irak. Syftet med rådet för mänskliga rättigheter, som samlar alla länder i världen, är att ständigt övervaka situationen för mänskliga rättigheter på alla medlemsstaters territorium och att omedelbart reagera på all eventuell försämring av situationen.
Den nuvarande tröga hanteringen av situationen visar tydligt tecken på organisationens svaghet och oförmåga att genomföra de mål som man har satt upp på ett adekvat sätt. Organisationens svaghet framgår också tydligt med Irans kandidatur i det val i FN:s råd för mänskliga rättigheter som äger rum i maj 2010, som är riktigt komisk. Själva tanken är absurd med tanke på de hjälplösa försök som Irans teokratiska regim gjort för att undertrycka det civila kaos som råder i hela landet med hjälp av repressiva redskap. Den enda möjligheten är att beskylla hela världssamfundet.
Vi respekterar det iranska folkets val, och syftet med vår kritik är att det iranska folket ska få en bättre framtid. Vi vädjar till Europeiska unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och kommissionens vice ordförande att inta ett resolut ställningstagande i denna fråga och att sätta stor press på FN.
Heidi Hautala
för Verts/ALE-gruppen. - (FI) Herr talman! Europeiska unionen har ett ypperligt tillfälle att stödja en åtgärd för att stärka internationell rätt vid nästa möte för rådet för mänskliga rättigheter.
Rådet och kommissionen har läst upp långa listor över viktiga frågor, men har vi några garantier för att Europeiska unionen verkligen kommer att insistera på att de tas upp? Jag kan till exempel nämna att Goldstonerapporten om brott mot internationell humanitär rätt under kriget i Gaza har fått ett mycket kontroversiellt mottagande i medlemsstaterna. Enligt min uppfattning har vi rätt att få en redogörelse av rådets företrädare för vad de olika medlemsstaterna anser om denna betydelsefulla rapport. Rapporten är av avgörande betydelse i en tid då vi försöker sätta stopp för att man ostraffat kan begå krigsförbrytelser och brott mot internationell humanitär rätt, och i stället försöker ställa dem inför rätta.
För det andra vill jag, i likhet med min kollega Richard Howitt, nämna den nya rapporten om hemliga fängelser. Europeiska unionen måste vidta mer beslutsamma åtgärder mot tortyr och all omänsklig behandling i fängelser, varav vissa är hemliga. Vi måste också inse att Europeiska unionens medlemsstater själva gör sig skyldiga till sådana handlingar. Detta måste få ett slut. Vi måste också undersöka dessa frågor såtillvida som de påverkar oss.
Vi har möjlighet att öka Internationella brottmålsdomstolens befogenheter genom att inta en kraftfull ståndpunkt i vår i fråga om hur domstolens uppförandekod bör ändras.
Charles Tannock
för ECR-gruppen. - (EN) Herr talman! FN:s råd för mänskliga rättigheter har tveklöst lovvärda mål, men det äventyras allvarligt av vissa av dess medlemmar. Många av dem har ringa respekt för mänskliga rättigheter och demokrati, däribland Kuba, Kina, Pakistan, Saudiarabien, Nicaragua och Gabon - samt Iran, som potentiell kandidat - för att bara nämna ett fåtal. Detta organ har därför uppenbarligen inte någon stor faktisk, moralisk auktoritet. Det är det enda som EU måste samarbeta med på FN-nivå, och det gör ändå delvis ett gott arbete i fråga om livsmedelssäkerhet och barnets rättigheter. Men rådets medlemmar attackerar tvångsmässigt Israels meriter vad gäller mänskliga rättigheter, medan deras eget förakt för mänskliga rättigheter ofta undgår granskning.
Europaparlamentets resolution belyser med rätta att man under den trettonde sessionen försummar att nämna de allvarliga problem med mänskliga rättigheter som är knutna till regimer som Guinea-Conakry, Afghanistan, Iran och Jemen. I resolutionen hänvisas också till CIA och extraordinära överlämnanden. Vi borde tänka oss för innan vi attackerar våra amerikanska allierade när de fortfarande axlar en oerhört oproportionerlig börda av ansvaret för vår säkerhet i Europeiska unionen.
Nicole Sinclaire
(EN) Herr talman! Medan kommissionen är mycket angelägen om att försvara de mänskliga rättigheterna så har vi britter vetat exakt var vi stått sedan 1200-talet. Jag beklagar att behöva säga att Lissabonfördraget är en blek skugga av vår Magna Carta.
Kommissionen vill gärna betrakta sig själv som en global aktör på området för mänskliga rättigheter och verkar vara ivrig att döma andra och att erbjuda hjälp och råd. Den bör emellertid ta en kritisk titt på sig själv. Enligt min uppfattning är det mycket ironiskt att kommissionen via Lissabonfördraget aktivt försöker frånta sina egna medlemsstater befogenheter på de viktiga områdena för storpolitik, samtidigt som EU med rätta stöder de kashmiriska medborgarnas rättigheter, som tålmodigt väntar på den folkomröstning om rätten till självbestämmande som de utlovades av FN 1947. Detta leder mig faktiskt till frågan om den folkomröstning som de brittiska väljarna utlovades, men som helt enkelt aldrig ägde rum. Väljarna i mitt land väntar följaktligen också på självbestämmanderätt, liksom kashmirerna.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Herr talman! Jag anser att detta är ett ypperligt tillfälle att bekräfta de mänskliga rättigheternas allmängiltighet, odelbarhet och ömsesidiga beroende, vilket är vad som görs i detta förslag till gemensam resolution, som ska antas i morgon.
Parlamentet har uttryckt sin åsikt vid flera tillfällen, vanligtvis i årsrapporten om de mänskliga rättigheterna och i olika resolutioner, liksom vi gjorde nyligen beträffande Iran.
Några av mina kolleger har hänvisat till paradoxen - ett ord som de har använt - att vissa länder som har mycket dåliga meriter när det gäller mänskliga rättigheter utgör en del av ett organ som är ansvarigt för att övervaka dem, och enligt min uppfattning är fallet med Iran ett av de mest uppenbara. Detta är inte det enda exemplet, och jag anser att Förenta nationerna kommer att förlora sin effektivitet, all politisk legitimitet och moralisk auktoritet att fördöma sådana brott om sådana länder verkligen kommer att utgöra dess redskap.
Medan jag ändå är inne på detta så har ett annat av parlamentets organ denna vecka övervägt uteslutning av en medlem i detta organ, uteslutning av Kuba. I dag måste vi också sörja Orlando Zapata Tamayos död, en 42-årig byggnadsarbetare och politisk fånge som dog till följd av en hungerstrejk och ett godtyckligt, omänskligt och grymt fängelsestraff.
Ordföranden för den kubanska kommissionen för mänskliga rättigheter och nationell försoning, Elizardo Sánchez, vars politiska sympatier ligger nära den socialdemokratiska andan, har sagt att detta dödsfall hade varit fullt möjligt att undvika och att han betraktar det som ett mord förklätt till juridisk rättvisa. Jag vill fråga er, fru kommissionsledamot - eftersom vi redan vet hur rådets ordförande ställer sig - om ni utifrån en etisk och demokratisk synpunkt är av den uppfattningen, och om kommissionen är av den uppfattningen, att förbindelserna mellan Europeiska unionen och Kuba måste placeras på en ny nivå och prioriteras för att bemöta sådana beklagliga händelser som Orlando Zapatas död?
