Pregătirea reuniunii Consiliului European din 24-25 martie 2011 (dezbatere) 
Președinte
Următorul punct este declarația Consiliului și a Comisiei privind pregătirea pentru Consiliul European din 24 și 25 martie 2011.
Enikő Győri
președintă în exercițiu a Consiliului. - Dle Președinte, dle președinte Barroso, dle comisar, distinși deputați, salut din toată inima posibilitatea de a mă adresa în fața dvs. înainte de următoarea reuniune a Consiliului European. După cum știți, aceasta va fi o reuniune foarte intensă din cauza evenimentelor neprevăzute din ultimele două săptămâni.
Vă rog să îmi permiteți să trec prin principalele chestiuni de pe ordinea de zi a Consiliului European. Vor exista trei puncte principale: mai întâi un pachet economic complet, care, sperăm, va fi adoptat de către șefii de stat și de guvern; apoi Libia și țările din vecinătatea sudică; și, în al treilea rând, Japonia.
Permiteți-mi să încep cu chestiunile legate de politica economică. Consiliul European va adopta, sper, acest pachet pentru a răspunde la criza economică și financiară. Pachetul are șase elemente majore, primul fiind încheierea primei faze a semestrului european, cu aprobarea priorităților de consolidare fiscală și a reformelor structurale. După cum știți, ciclul semestrului european a debutat la începutul anului cu prezentarea analizei anuale a creșterii a Comisiei. Aceasta reunește diferite recomandări politice necesare pentru a consolida redresarea, pentru a ajuta Europa să își mențină competitivitatea internațională și pentru a realiza obiectivele UE 2020.
Prima fază a semestrului european va fi acum încheiată cu aprobarea de către Consiliul European a priorităților pentru consolidarea fiscală și reforma structurală, în conformitate cu concluziile pregătite de către Consiliile ECOFIN și EPSCO. Tema acestui raport - care a fost elaborat de Președinție - a fost salutată de Consiliul Afaceri Generale lunea trecută. Statele membre vor lua în considerare aceste orientări politice generale atunci când își vor pregăti programele de stabilitate și de convergență și programele naționale de reformă care urmează să fie prezentate în luna aprilie.
Pe baza evaluării Comisiei, Consiliul va furniza ulterior statelor membre evaluarea și consilierea sa în luna iunie: adică, într-un moment când deciziile bugetare importante sunt încă în faza de pregătire în majoritatea statelor membre. Obiectivul Președinției maghiare este de a închide primul semestru al anului european până la Consiliul European din iunie 2011.
Cel de-al doilea element este consolidarea guvernanței economice, și aici Parlamentul European are un rol decisiv. Consiliul a făcut deja un pas important înainte: miniștrii economiei și finanțelor au fost de acord cu abordarea generală a Consiliului în ceea ce privește cele șase propuneri legislative privind consolidarea guvernanței economice. Acest lucru permite Președinției să înceapă negocierile cu acest Parlament.
După cum știți, Consiliul trebuie să respecte un termen-limită stabilit de Consiliul European - iunie 2011 - pentru ajunge la un acord politic cu privire la pachet. Patru din cele șase propuneri sunt supuse procedurii de codecizie. Știm că termenul-limită impus de Consiliul European nu obligă Parlamentul European prin niciun mijloc, dar eu profit de această ocazie solemnă pentru a cere Parlamentului European să coopereze, astfel încât să putem ajunge la un acord politic până în luna iunie. Acest lucru ar trimite mesaje liniștitoare piețelor și, cel mai important, cetățenilor noștri, care se așteaptă ca noi să protejăm moneda euro și deopotrivă economia europeană. Așadar, avem o responsabilitate comună cu Parlamentul European în această chestiune.
Prim-ministrul nostru este pe cale să se întâlnească cu raportorii și coordonatorii care sunt responsabili de acest pachet și sper că vom avea o colaborare extrem de fructuoasă cu Parlamentul European.
Cel de-al treilea element este refacerea stării de sănătate a sectorului bancar prin intermediul noii și ambițioasei simulări de criză.
Al patrulea este pactul pentru euro, extinderea acestuia la statele membre din afara zonei euro care doresc să se alăture și anunțarea posibilă a primelor planuri naționale de acțiune care să-l pună în aplicare.
Al cincilea element este finalizarea lucrărilor privind viitorul mecanismului european de stabilitate (MES) și privind consolidarea Fondului european de stabilitate financiară (FESF), bazându-ne pe acordul din reuniunea ministerială a Eurogrup Plus din 21 martie, și dvs. știți cu toții că termenii de referință ai mecanismului european de stabilitate menționează faptul că vor fi furnizate informații Parlamentului. Am fost deosebit de mulțumită de acest lucru.
Al șaselea element este modificarea Tratatului, asupra căruia tocmai ați votat, și adoptarea oficială a deciziilor de modificare a Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene cu privire la înființarea viitorului MES. Aș dori să mulțumesc Parlamentului pentru acest vot pozitiv. Cred că a fost o contribuție extrem de importantă din partea dvs..
După cum vedeți, au fost realizate progrese reale în combaterea crizei. Consiliul European va finaliza această lucrare în cadrul viitoarei sale reuniuni și va adopta un pachet cuprinzător de măsuri pentru a răspunde la criză, pentru a menține stabilitatea financiară și pentru a pune bazele pentru creștere durabilă, care să creeze locuri de muncă.
Permiteți-mi să mă întorc acum la Libia și la țările din vecinătatea sudică. Pe baza Rezoluției Parlamentului European din 10 martie 2011, concluziilor Consiliului European din 11 martie 2011 și Rezoluției 1973 a Consiliului de Securitate al ONU, Consiliul și-a exprimat îngrijorarea cu privire la situația actuală din Libia și a condamnat încălcarea gravă și sistematică a drepturilor omului, violența și represiunea brutală comise de regim împotriva poporului libian.
Principalele obiective ale UE sunt protecția populației civile și sprijinirea poporului libian pentru a-și putea realiza aspirațiile la o societate democratică. Colonelul Gaddafi trebuie să renunțe imediat la putere. Regimul său și-a pierdut legitimitatea și nu mai este un interlocutor pentru UE. Așadar, ce fel de măsuri a luat Consiliul?
În primul rând, permiteți-mi să menționez sancțiunile. La 28 februarie 2011, în timp record, Consiliul a adoptat decizii privind măsurile restrictive împotriva regimului. La 10 martie au fost adăugate sancțiuni suplimentare, inclusiv o înghețare a activelor, o continuare a interdicției de călătorie, un embargo asupra armelor și un embargo asupra echipamentelor care ar putea fi utilizate pentru represiune internă - prin urmare, dincolo de măsurile impuse de recent adoptata Rezoluție a Consiliului de Securitate al ONU.
Permiteți-mi să adaug un al treilea element: o a treia rundă de sancțiuni. Acționând pe baza mandatului acordat de Consiliul Afaceri Externe la data de 21 martie, Consiliul a adoptat astăzi, prin procedură scrisă, propunerea Președinției maghiare de a extinde măsurile restrictive la alte persoane și entități libiene și aceste sancțiuni se extind deja la compania națională de petrol din Libia.
Ce altceva a făcut Consiliul în afară de aceste sancțiuni? Președinția maghiară a introdus problema securității aprovizionării de urgență pe ordinea de zi. Miniștrii au discutat impactul crizei politice asupra pieței energetice, securității energetice și aprovizionării. Aceștia au convenit că UE are stocuri suficiente de petrol și gaze. Cu toate acestea, discuția a subliniat, încă o dată, vulnerabilitatea Europei și necesitatea unei politici energetice comune chiar și mai puternice, care să includă măsuri cum ar fi diversificarea rutelor de aprovizionare.
Consiliul și-a exprimat satisfacția după adoptarea Rezoluției 1973 a Consiliului de Securitate al ONU și și-a subliniat hotărârea de a contribui la punerea în aplicare a acesteia. Consiliul a salutat, de asemenea, summitul de la Paris ca fiind o contribuție decisivă la punerea sa în aplicare. Prin contribuții diferențiate, UE și statele membre sunt hotărâte să acționeze în mod colectiv și ferm cu toți partenerii internaționali, în special Liga Arabă și alte părți regionale interesate, pentru a da efect deplin acestor decizii. Consiliul și statele membre vor sprijini acțiunile în conformitate cu Rezoluția Consiliului de Securitate al ONU pentru a proteja civilii și zona civilă în pericol de atac.
UE va continua să furnizeze asistență umanitară tuturor celor afectați și, desigur - într-un stadiu ulterior - va trebui să ajutăm Libia în construirea unui stat democratic și dezvoltarea statului de drept.
UE se pregătește să ofere sprijin PESC și asistență umanitară ca răspuns la o solicitare din partea Oficiului Națiunilor Unite pentru Coordonarea Afacerilor Umanitare și în conformitate cu rolul de coordonare al ONU. Astfel de acțiuni vor respecta pe deplin orientările ONU cu privire la utilizarea resurselor militare și civile. Înaltul Reprezentant a fost solicitat să dezvolte planificarea ulterioară, în conformitate cu Rezoluția ONU și Declarația Consiliului European din 11 martie privind sprijinul operațiilor de asistență umanitară și protecție civilă, inclusiv utilizarea resurselor maritime în acest scop. Totul trebuie să se facă în cea mai strânsă cooperare posibil cu ONU, NATO și alții. Înaltul Reprezentant va păstra contactul cu Secretarul General al ONU și cu țările din regiune, inclusiv Egiptul și Tunisia, și a precizat că acest proces ar trebui să fie întreprins în mod urgent pentru a permite o analiză suplimentară a Consiliului European până la sfârșitul acestei săptămâni.
În plus, statele membre au subliniat încă o dată solidaritatea cu acele categorii ale populațiilor lor cel mai direct afectate de mișcările migratoare, și au reiterat disponibilitatea de a oferi sprijinul necesar pe măsură ce situația evoluează. Președinția maghiară a propus această problemă Consiliului Justiție și Afaceri Interne din 24 și 25 februarie 2011, iar operațiunea comună Hermes a fost lansată în cadrul Frontex, mai multe state membre contribuind cu resurse.
Permiteți-mi să menționez ce s-a întâmplat la evacuare. Încă din 23 februarie, Președinția a activat mecanismul de protecție civilă al UE pentru a sprijini evacuarea cetățenilor UE din Libia - o decizie sprijinită, de asemenea, de Înaltul Reprezentant. Inspirată de principiul responsabilității de a proteja, prevăzut în rezoluția Parlamentului European, Președinția maghiară face tot posibilul pentru a coordona activitatea în curs de desfășurare, în special cu privire la problemele legate de refugiați și de migrație. În prezent, ministrul maghiar al afacerilor externe, dl Martonyi János, și dna comisar Malmström sunt în vizită în Egipt și la granița comună cu Libia. Dl ministru Martonyi a fost la frontieră și a vorbit cu autoritățile locale și, într-o declarație făcută acolo mai devreme, el a afirmat că fără atacurile aeriene ar fi apărut o situație greu de suportat.
Acum situația este sub control, grație autorităților egiptene. Timp de trei zile, nu a existat nicio evacuare de persoane; unii libieni au decis să se întoarcă, dar, desigur, situația este în continuare instabilă și nu știm dacă vor exista evacuări în continuare sau nu.
La 3 martie mă aflam la frontiera tunisiano-libiană, în compania dnei comisar Georgieva, pentru a constata starea de lucruri de acolo. Situația era încă foarte gravă. 1 000 de persoane pe oră treceau granița în Tunisia. Evacuarea a fost cel mai important subiect pe 3 martie și este încă foarte important că statele membre ajută cu repatrierea cetățenilor din afara UE, în cea mai mare parte lucrători migranți.
În absența unei delegații rezidente a Uniunii Europene, ambasadorul Ungariei la Tripoli reprezintă UE. Se află acolo și nu va pleca; el coordonează eforturile diplomatice și consulare în numele statelor membre.
În țările din vecinătatea sudică: în cadrul reuniunii sale extraordinare din 11 martie, Consiliul European a declarat că revoltele democratice aduc schimbări dramatice în țările din vecinătatea sudică, creând o nouă speranță și o oportunitate de a construi un viitor bazat pe democrație, pluralism, statul de drept, drepturile omului și justiție socială. Trebuie să se consemneze că agresiunile nu au loc numai în Libia: ar trebui să fim conștienți de faptul că în Bahrain și în Yemen oamenii se confruntă, de asemenea, cu agresiuni și trebuie să fie foarte clar că agresiunea nu este acceptabilă nicăieri.
Ține de țările din regiune să își decidă viitorul într-un mod pașnic și democratic. UE va sprijini toate demersurile în vederea transformării democratice a sistemelor politice care să permită schimbări pașnice, creștere și prosperitate și distribuția mai proporțională a beneficiilor performanței economice. UE se va consulta cu țările din regiune care sunt preocupate de sprijinul financiar și tehnic pentru îmbunătățirea controlului și gestionarea frontierelor, precum și de măsuri pentru a facilita întoarcerea migranților în țările lor de origine.
Consiliul, în cooperare cu Comisia, a fost invitat să prezinte - în fața Consiliului European din iunie - un plan de dezvoltare a capacităților de a gestiona fluxurile de migrație și de refugiați. Consiliul European a salutat în linii mari comunicarea comună din partea Comisiei și a Înaltului Reprezentant care propune un parteneriat pentru democrație și prosperitate împărtășită în sudul Mediteranei, în urma unei abordări diferențiate și bazate pe stimulente și care reunește toate instrumentele UE. Consiliul a fost invitat să examineze rapid propunerile incluse în comunicare și, în special, să ia în considerare modul în care ar putea fi îmbunătățit sprijinul din partea Uniunii pentru partenerii săi.
Voi încheia cu o prezentare rapidă a ideilor în legătură cu care sunt necesară măsuri foarte rapide. Trebuie să creștem plafonul pentru operațiunile Băncii Europene de Investiții pentru țările mediteraneene care întreprind reformă politică - Parlamentul va avea un rol în această chestiune și contez pe cooperarea dvs.. Trebuie să adoptăm propunerea Comisiei de a permite BEI să reinvestească în cadrul fondurilor FEMIP care provin din operațiuni trecute. Trebuie să examinăm, împreună cu alte părți interesate, condițiile în care Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare ar putea să funcționeze în țările vecine de la Sud și trebuie să adoptăm fără întârziere propunerea privind normele pan-euro-mediteraneene de origine, ceea ce esențial pentru dezvoltarea ulterioară a regiunii. În cele din urmă, adoptarea până în iunie 2011 a regulamentului de consolidare a capacităților Frontex este, cred eu, o necesitate.
Mă voi opri aici. Nu voi vorbi despre Japonia pentru că avem acum un punct nou pe ordinea de zi. Îmi pare rău dacă discursul meu a fost un pic prea lung. Motivul este că s-au întâmplat o mulțime de lucruri și am vrut ca Parlamentul să aibă o imagine cuprinzătoare asupra tuturor problemelor.
José Manuel Barroso
președinte al Comisiei. - Dle Președinte, după cum am afirmat săptămâna trecută în cadrul acestui Parlament, ceea ce Europa va institui la acest Consiliu European din 24-25 martie va fi de-a dreptul revoluționar în materie de guvernanță economică.
Cu alte cuvinte, va fi o piatră de temelie în răspunsul nostru cuprinzător la criză și va marca începutul deplinei puneri în aplicare prin crearea unui nou cadru de guvernanță economică - și, sperăm, o Uniune monetară europeană (UEM) care să meargă pe ambele picioare (Uniunea monetară și Uniunea economică), și nu șchiopătând.
Politica economică a fiecărui stat membru este acum recunoscută ca o problemă care ar trebui să vizezetoate statele membre și toate instituțiile europene. Pentru prima dată - prin intermediul semestrului european - deținem instrumentele de care avem nevoie pentru o coordonare rapidă și puternică a politicilor noastre economice și a reformelor structurale, înainte ca fiecare stat membru să își stabilească propriile politici și bugetul pentru anul viitor. Nu numai că avem coordonarea ex ante, dar o putem face în paralel cu politica economică și politica bugetară.
Primul semestrul european a început mai devreme, în luna ianuarie, cu Comunicarea Comisiei privind analiza anuală a creșterii, care prezintă 10 priorități pentru acest an, toate ferm ancorate în Strategia Europa 2020 pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă.
Acestea sunt menite să promoveze consolidarea fiscală, să corecteze dezechilibrele macroeconomice și să asigure stabilitatea financiară - toate premisele pentru o creștere sănătoasă. În sine, aceste politici nu vor produce o creștere, dar este destul de clar că fără aceste condiții prealabile nu vom avea tipul de creștere economică de care avem nevoie: o creștere durabilă și inclusivă.
Pactul pentru euro, aprobat de șefii de stat și de guvern din zona euro și deschis tuturor statelor membre care doresc să se alăture, reflectă acțiunile prioritare din analiza anuală a creșterii, dar acum Pactul pentru euro, așa cum a fost convenit, este, de asemenea, pe deplin compatibil cu Tratatul și va fi pe deplin integrat în sistemul european de guvernanță economică. Încă o dată vreau să mulțumesc acestui Parlament deoarece consider că pozițiile ferme adoptate de acesta au fost foarte importante pentru a asigura faptul că abordarea comunitară ar putea fi, de asemenea, recunoscută în pactul pentru euro. Acest pact recunoaște, de asemenea, activitatea Comisiei privind impozitarea și reglementarea financiară. De fapt, după cum știți, Comisia lucrează la detaliile referitoare la propunerea de impozitare a sectorului financiar.
Fiecare stat membru, atunci când pune în aplicare Pactul de stabilitate și creștere, trebuie să urmeze recomandările Comisiei. Așa cum s-a decis săptămâna trecută, și citez: "În procesul de luare a deciziilor cu privire la măsurile din cadrul PSC, Consiliul trebuie, ca regulă generală, să urmeze recomandările Comisiei sau să își explice poziția în scris”. Acesta este principiul din 11 martie 2011. Cred că este un principiu politic foarte important care poate fi adăugat la deciziile legislative importante care au fost luate, de asemenea, și la unele pe care le pregătiți acum.
Consolidarea fiscală nu este un scop în sine. Fără consolidare fiscală nu există încredere. Fără încredere, nu există investiții. Fără investiții nu există creștere. Dar obiectivul nostru, așa cum am spus în acest Parlament de multe ori până acum, este creșterea: o creștere durabilă și inclusivă.
Pentru aceasta trebuie, de asemenea, să îmbunătățim mediul de afaceri. Trebuie să finalizăm piața internă. Unul dintre scopurile pe care le avem în cadrul pieței interne este reprezentat tocmai de bazele diferite de impozitare. Acesta este motivul pentru care Comisia a propus, și a depus acum, o propunere legislativă pentru o bază de impozitare comună consolidată pentru întreprinderi.
Trebuie, într-adevăr, să valorificăm întregul potențial al pieței unice, iar Comisia va prezenta în curând Actul privind piața unică cu un set de propuneri prioritare pentru a pune la lucru cel mai mare activ al nostru, pentru a oferi creștere economică și locuri de muncă și pentru a consolida competitivitatea Europei.
De asemenea, trebuie să facem mai mult pentru a încuraja ocuparea forței de muncă. Avem nevoie de o mobilitate mai mare a forței de muncă, nu de o mobilitate mai mică. Avem nevoie ca promovarea mai mare a stimulentelor fiscale să funcționeze și vrem o creștere care să sporească și să fie favorabilă ocupării forței de muncă.
În strânsă cooperare cu Comisia, în prezent statele membre finalizează programele naționale de reformă, precum și programele de stabilitate sau de convergență. Permiteți-mi să subliniez faptul că a avea programe clare, concrete, ambițioase, proprii la nivel național este esențial pentru succesul punerii în aplicare a semestrului european. Așadar, acum este la latitudinea fiecărui stat membru să finalizeze această activitate importantă până la sfârșitul lunii aprilie.
Săptămâna trecută, Consiliul a convenit asupra abordării sale generale față de pachetul legislativ al Comisiei privind guvernanța economică consolidată. Aș dori să mulțumesc din nou Președinției maghiare pentru toate eforturile sale care au condus la un compromis de succes.
Acum vor începe negocierile cu Parlamentul. Știu că Comisia poate conta pe un sprijin ferm din partea acestui Parlament și sper că vom avea un acord final până în iunie. Atunci noul nostru cadru economic ar putea fi pe deplin în vigoare și toate instrumentele sale ar putea fi utilizate pentru a evalua bugetele naționale, programele de stabilitate și de convergență, precum și programele naționale de reformă până în 2012.
În cele din urmă, cu actualul Fond european de stabilitate financiară, și, până în 2013, mecanismul permanent european de stabilitate (MES), vom avea un instrument de blocare care să garanteze stabilitatea zonei euro în ansamblu, dacă este necesar. Lunea trecută, miniștrii de finanțe au convenit să instituie mecanismul european de stabilitate începând cu iunie 2013, cu o capacitate de creditare efectivă de 500 de miliarde de euro. Acesta este un important pas înainte pentru Uniunea Europeană pe care Comisia, după cum știți, îl promovează în mod ferm. În urma propunerilor noastre, acordul pentru viitorul MES afirmă în mod clar rolul central al Comisiei în acest proces, precum și implicarea Parlamentului European.
Va ține de Comisie să evalueze, în colaborare cu Banca Centrală Europeană (BCE), existența unui risc pentru stabilitatea financiară a zonei euro ca întreg și să întreprindă o analiză a sustenabilității datoriei publice a statului membru în cauză. Mai mult, Comisia Europeană va fi cea care va prelua conducerea în evaluarea nevoilor reale de finanțare ale statului membru beneficiar, precum și natura implicării necesare a sectorului privat. De asemenea, Comisia Europeană va fi cea care va propune Consiliului o decizie de aprobare a programului de ajustare macroeconomică.
Comisia Europeană, împreună cu FMI și în colaborare cu BCE, va fi responsabilă pentru monitorizarea conformității cu condițiile de politică cerute de un program de ajustare macroeconomică.
Condițiile de politică stabilite în cadrul unui program de supraveghere sporită sau de ajustare macroeconomică vor fi în concordanță cu cadrul european de supraveghere a Uniunii Europene și trebuie să garanteze respectarea procedurilor Uniunii Europene, și, prin urmare, de asemenea, rolul Parlamentului European.
În acest scop, Comisia intenționează să propună un regulament al Parlamentului European și al Consiliului bazat pe articolul 136 din Tratat care să clarifice etapele procedurale necesare în scopul de a consacra condițiile de politică în deciziile Consiliului și de a asigura coerența cu cadrul european de supraveghere multilaterală al Uniunii Europene. Consiliul și Comisia vor informa Parlamentul European în mod regulat cu privire la instituirea și operațiunile MES.
Distinși deputați, vreau doar să confirm ceea ce s-a spus într-o scrisoare adresată dvs., dle Președinte Buzek, de dl comisar Rehn și de președintele Eurogrupului, dl Jean-Claude Juncker. Cred că, în final, avem un acord care este pe deplin compatibil cu o abordare comunitară și vreau să mulțumesc încă o dată Parlamentului pentru interesul și angajamentul față de această abordare.
Pe frontul stabilizării financiare, statele membre au recunoscut în cele din urmă gradul de interdependență a economiilor lor. Uniunea Europeană a făcut deja multe pentru repararea sistemului bancar, dar aici, de asemenea, trebuie să facem mai mult. Un sistem bancar sănătos este o condiție prealabilă pentru o redresare economică durabilă.
Următoarea rundă a simulărilor bancare de criză la nivelul UE va fi efectuată în următoarele luni de către nou-înființata Autoritate bancară europeană (ABE). Transparența este esențială pentru ca factorii de decizie politică și investitorii să poată lua decizii informate; la fel și dorința de a continua cu decizii dure indispensabile.
Cred că după raportul foarte cuprinzător și adecvat elaborat de dna Győri, reprezentând Președinția maghiară, nu voi insista acum asupra aspectelor referitoare la Libia și sudul Mediteranei.
Cu toate acestea, permiteți-mi să vă spun că, din punctul de vedere al competenței Comisiei Europene, am jucat un rol important în coordonarea răspunsului european la criza umanitară intensă de la granițele Libiei. Am mobilizat 30 de milioane de euro pentru a oferi asistență pentru refugiați și migranți și, după cum știți, avem mai multe echipe pe teren și menținem contacte strânse cu țările de origine și cu donatorii. Mecanismul de protecție civilă al Comisiei (MIC), de asemenea, continuă să susțină acțiunile consulare ale statelor membre; și în strânsă colaborare cu Președinția maghiară, dna comisar Malmström și dna comisar Georgieva au fost, de asemenea, foarte active în legătură cu această chestiune.
Acțiunile militare din "zona de interzicere a zborului”, puse în aplicare în conformitate cu Rezoluția 1973 a Consiliului de Securitate al ONU, au provocat noi circumstanțe care trebuie să fie luate în considerare în momentul furnizării asistenței umanitare într-un mod securizat și eficient pentru cei în nevoie, fie la frontierele, fie în interiorul Libiei. Au adus o nouă speranță și au abordat nevoia de a cruța vieți omenești nevinovate.
În timp ce ne ocupăm de provocările pe termen scurt ale acestei situații aflate în schimbare rapidă și extrem de complexă, nu pierdem din vedere obiectivul nostru pe termen lung al unei regiuni sud-mediteraneene democratice, stabile și prospere, pe baza propunerii Comisiei cu privire la Parteneriatul pentru democrație și prosperitate împărtășită.
Mecanismul de protecție civilă al Comisiei coordonează, de asemenea, răspunsul Uniunii Europene la cererea de asistență a Japoniei. De vinerea trecută, ne-am consolidat prezența pe teren cu o echipă de protecție civilă formată din experți în logistică și experți nucleari.
În special în ceea ce privește aspectele nucleare, este important să tragem învățăminte din evenimentele din Japonia. Acesta este motivul pentru care Comisia Europeană a propus revizuirea siguranței siturilor nucleare, precum și o evaluare cuprinzătoare a riscului și a siguranței ("teste de rezistență”) la toate siturile nucleare europene. Aceste simulări de criză ar trebui să fie efectuate, de asemenea, în toate țările noastre vecine și dincolo de ele, sub responsabilitatea AIEA. Sper, desigur, că Consiliul European va confirma și aproba această orientare.
Distinși deputați, după cum vedeți, avem o agendă foarte plină pentru următorul Consiliu European și Comisia a lucrat din greu pentru a dezvolta acest răspuns global european la criza din afara frontierelor noastre, precum și în ceea ce privește situația economică.
Împreună cu Parlamentul European, vom juca un rol central în punerea în aplicare a răspunsului cuprinzător la criza economică. Vom face mereu acest lucru în spiritul Tratatului de la Lisabona, și anume în strânsă coordonare cu Parlamentul dvs.. Și puteți fi siguri că ne vom și ridica la înălțimea acestei responsabilități.
Joseph Daul
Dle Președinte, doamnelor și domnilor, Consiliul European se pregătește să se întrunească pentru a doua săptămână, pe fondul unui climat de incertitudine și tensiuni internaționale. Există incertitudine în Japonia, unde nivelul de pierderi umane este încă dificil de stabilit, și incertitudine în Marea Mediterană, întrucât alte populații se ridică împotriva regimurilor lor, în Bahrain și, după cum ați menționat, dle președinte în exercițiu al Consiliului, în Yemen.
În mod inevitabil, toate aceste situații au repercusiuni pentru noi, aici, în Europa. Cetățenii noștri au asistat la drama Japoniei desfășurându-se în direct. Pe lângă empatia pe care o simțim pentru miile de familii distruse de durere, chiar în acest moment există temeri asociate cu problemele de la centrala nucleară de la Fukushima și spaimă de pericolele cu care ne-am putea confrunta într-o situație similară sau comparabilă.
Aceste evenimente ar trebui cu siguranță preluate de către toate țările care au centrale nucleare și este bine că Parlamentul organizează o dezbatere privind siguranța nucleară, deși nu ar trebui să pierdem din vedere faptul că, în Europa, trebuie să creștem și nu să reducem independența noastră de energie. Acesta este un subiect asupra căruia vom reveni în timpul mini-sesiunii viitoare.-
În acest weekend cei 27 de șefi de stat sau de guvern vor discuta, de asemenea, decizia ONU de a interveni în Libia pentru a salva insurgenții de atacul iminent al regimului. Aș dori să subliniez faptul că statele europene au luat inițiativa în aceste operațiuni și au fost primele care au intervenit în cadrul mandatului ONU, care în sine a fost inițiativa mai multor state europene. Fără îndoială că au auzit ceea ce noi, deputații europeni, am afirmat în timpul ultimei noastre mini-sesiuni aici, în Bruxelles.
Grupul meu ar dori să vadă că Consiliul utilizează această oportunitate de a dezvolta în continuare strategia mediteraneeană a UE, menținând în același timp scopul de a ajuta și sprijini, dar nu de a impune. Aceasta este datoria noastră de vecini.
Dle Președinte, doamnelor și domnilor, în urma summitului țărilor din zona euro de săptămâna trecută, la care s-a depus o muncă de bază, măsurile emblematice ale Consiliului în această săptămână se vor referi la consolidarea monedei euro și la înregistrarea de progrese în materie de guvernanță economică.
Grupul Partidului Popular European (Creștin-Democrat) este în favoarea majorării fondurilor disponibile pentru a sprijini moneda euro și a permanentizării instrumentului ad-hoc pe care l-am adoptat anul trecut pentru a ajuta Grecia și Irlanda. Această voință politică reflectă atitudinea responsabilă pe care statele membre au abordat-o în gestionarea acestei crize fără precedent din istoria monedei noastre unice.
Cu toate acestea, dorim să subliniem cu tărie că aceste circumstanțe excepționale pe care le-a adus cu sine pierderea controlului asupra finanțelor publice naționale nu trebuie să fie văzute de Consiliu ca o oportunitate de a adopta o metodă diferită de gestionare a afacerilor europene. Metoda comunitară trebuie să rămână regula, iar metoda interguvernamentală excepția. O majoritate foarte puternică în cadrul Parlamentului European sprijină acest principiu și Comisia Barroso, de asemenea, ne sprijină în această abordare, pur și simplu pentru că este vitală pentru viitorul Uniunii Europene. Sunt sigur că dl președinte Van Rompuy va reuși să convingă șefii de stat sau de guvern în acest sens.
Pactul pentru euro ar trebui să fie, de asemenea, adoptat vineri. Îl salutăm în măsura în care introduce dispozițiile pe care noi le așteptăm de luni de zile, și anume convergența între politicile bugetare, sociale și fiscale ale statelor membre.
Nu pot sublinia acest lucru suficient: solidaritatea europeană va fi acceptată de cetățenii noștri numai dacă simt că este echitabilă și meritată. Acest lucru se va întâmpla numai dacă condițiile de lucru sunt îndeplinite și dacă întreprinderile noastre pot investi și recruta în condiții fiscale comparabile.
În sfârșit, grupul nostru solicită Consiliului să facă progrese rapide privind pachetul de guvernanță economică și să ia în considerare în mod corespunzător poziția Parlamentului European în calitate de colegiuitor pe patru din cele șase propuneri aflate în discuție.
Europa trebuie să revină pe calea creșterii economice și ocupării forței de muncă și măsurile care se conturează reprezintă un pas în această direcție. Cu condiția ca acestea să fie planificate într-un cadru comunitar, vor oferi Europei o bază sănătoasă pentru un nou început și un viitor promițător.
Martin Schulz
în numele Grupului S&D. - (DE) Dle Președinte, în primul rând aș dori să îl felicit pe președintele Comisiei cu ocazia acestei zile de naștere a domniei sale. Meritați sa fiți felicitat pentru acest lucru.
(Aplauze)
Eu nu vă pot împărtăși veselia înainte de acest summit. Cred că este un summit care are loc în cea mai rea fază a Uniunii Europene, atunci când ea este în starea cea mai gravă. Începe cu Libia. Rareori a fost pregătită o campanie în atât de mare grabă și într-un astfel de mod nestructurat, așa cum a fost această campanie. Aceasta este, de fapt, un lucru bun și este menită să ajute oamenii, dar acum se încheie cu un dezastru diplomatic și - posibil, deși sper că nu - cu un dezastru militar: pripit, necoordonat, dezorganizat. Europa fuge de ea în toate direcțiile și Turcia, candidatul nostru la aderare, blochează totul. Numeroase felicitări!
În acest moment trebuie să facem un bilanț. Această criză este în curs de desfășurare de un an și în ultimul an s-a întâmplat același proces. Ceea ce este necesar la început este atacat, doar pentru a fi recunoscut patru sau cinci luni mai târziu. Cu un an în urmă se spunea "grecii ar trebui să se descurce singuri. Nu trebuie să îi ajutăm”. Patru luni mai târziu: o operațiune de salvare. "Nu avem nevoie de un pachet de măsuri de salvare. Suma pe care am pus-o la dispoziție este suficientă”. Patru luni mai târziu: "Avem nevoie de mai mulți bani”. "Nu vrem euroobligațiuni. Euroobligațiunile sunt o absurditate.” Acum toată lumea vorbește despre euroobligațiuni. Euroobligațiunile vor veni - de acest fapt sunt destul de sigur. Poate peste patru luni. "Nu avem nevoie de guvernanță economică. Europa nu are nevoie de guvernanță economică.” Aceiași oameni care susțineau categoric acest lucru sărbătoresc la o reuniune a Consiliului European faptul că acum, în sfârșit, avem guvernanță economică. Nici măcar nu sunt jenați despre faptul că spun și fac opusul a ceea ce au anunțat anterior.
De asemenea, nu știu dacă am salvat încă metoda comunitară. Sper că da și vă sprijin în această privință, dle Barroso. Nu doar ca un cadou pentru ziua de naștere, ci pentru că Europa trebuie să apere metoda comunitară, pentru că putem vedea că, dacă vom trece la cealaltă metodă pe care dna cancelar Angela Merkel o numește "noua metodă europeană”, vom avea exact ceea ce tocmai am descris. Toată lumea face ceva și a doua zi face exact opusul a ceea ce a fost anunțat alaltăieri. Aceasta este realitatea. Nu avem de-a face cu o criză a monedei euro; ne confruntăm cu o criză a guvernelor țărilor din zona euro. Este o diferență crucială.
În ceea ce privește Portugalia, toată lumea vorbește și speră că guvernul va fi capabil să pună în aplicare ceea ce sunt, de fapt, măsuri improbabil de dure. Mai mult, acesta este un guvern - cum este situația din Grecia - care acționează în parte împotriva voinței electoratului propriu și apoi avem un joc tactic al partidului de opoziție, care forțează guvernul.
În Germania, ministrul de finanțe - un pro-european - vine cu un pachet de care avem cu toții nevoie cu doar câteva zile înainte de acest summit, și apoi ministrul de externe și cancelarul spun: "Ei bine, va trebui să vorbim mai întâi despre acest lucru”. Vinerea trecută, am avut ocazia să discut cu multe persoane de renume din lumea financiară europeană despre faptul dacă "se bucură moneda euro de încredere?”. Răspunsul din partea celor din Frankfurt cu care am discutat - inclusiv președintele Băncii Centrale Europene și președintele Eurogrupului, dar și cu mulți alți bancheri de renume - a fost: "Da, moneda euro este una stabilă. Moneda euro se bucură de încredere și noi, de asemenea, avem încredere în moneda euro. Cu toate acestea, nu avem nicio încredere în guvernele țărilor care au această monedă euro. Cum puteți avea încredere într-un guvern care nu se poate ține de cuvânt chiar și pentru trei zile?” Aceasta este problema cu care ne confruntăm în Europa. Am pornit pe calea greșită. Moneda euro este una puternică. Este, de asemenea, expresia măreției economice a zonei euro în concurență cu alte continente. La introducerea sa, moneda euro era în valoare de 1,17 dolari americani. Uitați-vă la cât valorează astăzi. Moneda euro este o monedă stabilă în competiția intercontinentală între zonele economice, dar este destabilizată din interior, deoarece nu există nicio formă stabilă de guvernare. Acesta este motivul pentru care metoda comunitară nu este doar un subiect de dezbatere în Parlamentul European, ci oferă, de asemenea, baza pentru stabilizarea monedei și expresia imensei măreții economice a zonei euro. Această măreție economică nu se poate dezvolta, cu toate acestea, deoarece este administrată de persoane pentru care ultimul sondaj de opinie pentru următoarele alegeri regionale este mai important decât viitorul monedei europene. Aceasta este realitatea cu care ne confruntăm.
Sper că totul va merge bine la acest sfârșit de săptămână. Sper că ceea ce ați anunțat va fi pus în aplicare. Sper că ne vom întoarce de la un summit de succes. Cu toate acestea, am dubii și mă tem că vom continua să trecem prin ceea ce se întâmplă de un an. Îmi pare rău, dar trebuie să spun că conducerea Uniunii Europene merge bâjbâind.
(Aplauze)
Guy Verhofstadt
Dnă președintă, aș dori mai întâi să îi adresez dlui președinte Barroso urările mele de bine. Dumnealui este un nativ al zodiei Berbecului, ca mine și ca Marielle de Sarnez și Joseph Daul. Am aici în jurul meu un grup de nativi ai zodiei Berbecului; cu toate acestea, toți avem ceva de spus despre pactul pentru Europa, dle președinte Barroso.
Revenind la modul serios, de vreme ce este bine că toată lumea este de acord că acum avem nevoie de o uniune economică și de guvernanță economică reală, trebuie să ne punem întrebarea crucială: pactul pentru Europa va crea cu adevărat o uniune economică? Va crea acest pact guvernanță economică cu adevărat?
Eu chiar nu cred că va crea, pentru simplul motiv că nu Comisia dirijează procesul: tot statele membre îl dirijează. Acestea nu sunt cuvintele mele. Am aici textul din 11 martie, care va fi aprobat mâine și poimâine. Ce spune el? Spune că obiectivele vor fi hotărâte de către șefii de stat sau de guvern, demersurile vor fi făcute de către șefii de stat sau de guvern și monitorizarea va fi realizată de către șefii de stat sau de guvern. De fapt, Comisia va fi implicată doar în monitorizarea tehnică, nimic altceva. Consiliul deține toată puterea. Acest lucru este ceea ce a învins Strategia de la Lisabona și va învinge, de asemenea, această strategie.
Dle președinte Barroso, permiteți-mi să vă mai rog încă o dată: la acest sfârșit de săptămână, ce trebuie să fie aprobat va fi aprobat, dar vă rugăm să vă întâlniți cu dl Rehn cât mai repede posibil pentru a pregăti un plan real de guvernanță economică bazat pe un act comunitar care conferă toată puterea Comisiei și se bazează pe un cod de convergență, și puneți-l pe masa Consiliului. Știu că ei vor spune nu. Ei întotdeauna spun nu. Însă continuați lupta alături de noi și nu acceptați această procedură sau propunere care se află pe masă acum, deoarece nu va face treabă și nu va stabiliza moneda euro în următoarele luni sau ani. Acesta este primul lucru pe care doream să-l spun.
Al doilea lucru pe care doream să-l spun, dnă președintă, se referă la revoltele arabe și la urmarea discuției pe care am avut-o aici cu o săptămână în urmă. Chiar acum, putem face o evaluare inițială a acțiunii UE, și trebuie să spun că această evaluare inițială este oarecum lipsită de entuziasm. În primul rând, vă veți aminti că la început nu eram foarte dornici să vorbim despre aceste revolte arabe, de teama fundamentalismului islamic. Aceasta a fost prima noastră reacție în cadrul organismelor UE.
Acum, în chestiunea libiană am demonstrat lipsa de unitate a Uniunii Europene. Mi se pare îngrozitor că nu toate statele membre ale UE au adoptat aceeași poziție în cadrul Consiliului de Securitate al ONU: trei au votat pentru și unul s-a abținut. Acest lucru contravine Tratatului de la Lisabona. Articolul 34 din Tratat prevede că în cadrul organismelor unde se discută politică externă statele membre ale Uniunii Europene au obligația de a se coordona între ele și de a ajunge la un punct de vedere comun. Au făcut ele acest lucru? Eu nu cred și chiar cred că au încălcat articolul 34 din Tratat.
În al treilea rând, priviți la ce situație suntem martori acum. Ieri, baroneasa Ashton a apărut în fața Comisiei pentru afaceri externe, și cred că ar trebui să se afle aici și astăzi, când discutăm un subiect atât de important. Personal, văd o lipsă de strategie din partea UE față de revoluțiile arabe. Au fost luate niște decizii scandaloase în cadrul instituțiilor UE.
De exemplu, luni, în fața Comisiei pentru afaceri externe, unul dintre colegii baronesei Ashton, dl Cooper, chiar a spus la un moment dat că ar trebui să înțelegem situația din Bahrain și că autoritățile au procedat corect restaurând pacea și ordinea, când au fost ucise patru persoane și două sute au fost rănite. Aceasta este poziția UE?
Ca să vă dau un alt exemplu, miniștrii de externe ai Uniunii s-au reunit luni în cadrul Consiliului și ce au spus? Ei au solicitat, de asemenea, demonstranților - și anume celor din Bahrain - să se abțină de la orice acte deliberate de intimidare. Prin urmare, în loc să sprijine aceste revoluții în cadrul Uniunii Europene și să îi susțină pe cei care au ieșit în stradă și au luptat și au fost uciși, au făcut exact contrarul. Ei le spun acestora să rămână calmi și să aibă grijă.
Eu o rog pe baroneasa Ashton să participe la următoarea perioadă de sesiune și să explice ce atitudini și strategii ne propunem să urmărim în Bahrain, în Siria și în Yemen și sancțiunile pe care ni le propunem să le introducem și cu cine. Aceasta este poziția pe care ar trebui să o abordăm, mai degrabă decât poziția patetică pe care liderii europeni au abordat-o până acum în această chestiune.
Jan Zahradil
în numele Grupului ECR Group. - Dnă președintă, regret să spun că se pare că acest Consiliu European ne-ar putea aduce unele modificări periculoase, și ar trebui să fim îngrijorați de acest lucru. Sub umbrela așa-numitei coordonări economice, a guvernanței economice, a stabilității zonei euro, constatăm o favorizare a armonizării ș unificării fiscale la nivelul UE. Din nefericire, Parlamentul a jucat un rol foarte activ în acest proces.
Haideți să vorbim clar. Propunerea Comisiei privind o bază fiscală consolidată comună a societăților este un pas riscant, care va submina concurența fiscală sănătoasă în rândul statelor membre, se va dovedi dăunătoare economiei și va îndepărta întreprinderile de cei care impun politica. Acest lucru a mers prea departe și trebuie să fie oprit.
Ce am văzut, de asemenea, în ultimele zile este o încercare a unor state membre de a interveni în suveranitatea fiscală a altora. Știți la ce mă refer: agresiunea foarte rușinoasă a Irlandei. Nu trebuie să permitem ca acest lucru să se întâmple din nou.
În ceea ce privește Libia, evoluțiile de aici ne-au reamintit încă o dată că nu ar trebui să avem așteptări prea mari de la așa-numita politică externă și de securitate comună a UE. Liderii naționali, nu liderii UE, au demonstrat o atitudine de conducere la nivel internațional. Prim-ministrul Cameron și președintele Sarkozy au luat și au promovat deciziile - nu reprezentanții UE. Cred că arată clar că există limite ale integrării în acest domeniu - dar nu numai în acest domeniu. Niciun stat membru nu ar trebui să se simtă obligat să facă mai mult decât ce simte că este corect. Acest lucru este la fel de valabil atât pentru politica externă, cât și pentru politica economică.
Europa trebuie să rămână flexibilă ori de câte ori este posibil și să nu mai fie condusă de dogme rigide integraționiste, și este timpul pentru o schimbare în paradigma integrării în UE. Asta este clar. Acest lucru este de înțeles și sper că Consiliul European se va ocupa de el.
Philippe Lamberts
Dnă președintă, dl Barroso a plecat deja, dar, după cum a afirmat, încrederea este baza tuturor lucrurilor.
Pot să vă spun că încrederea cetățenilor noștri se evaporă la fel de rapid ca apa din rezervoarele centralei nucleare de la Fukushima. Da, cetățenii noștri știu că anumite lucruri trebuie să se schimbe și că nu putem continua ca înainte. Da, trebuie să oprim cursa către o mai mare insecuritate și inegalitate. Da, trebuie să distrugem dependența noastră de energia pe bază de combustibili fosili și de energia periculoasă. Da, trebuie să revenim la o situație în care finanțele servesc economiei și economia servește cetățenilor; și nu, nu ne mai putem construi economiile pe datorie, fie ea publică sau privată, pe deficit și speculații.
Cetățenii noștri știu toate aceste lucruri. De asemenea, ei știu că acest lucru va necesita schimbări profunde și radicale din partea guvernelor, a întreprinderilor și a lor înșiși. Ei știu acest lucru și îl simt.
Ei știu că aceste schimbări radicale, de asemenea, sunt complexe. Așa cum mi-a spus Marianne Thyssen ieri, schimbările sunt complexe și nu putem face totul dintr-o dată. Dar trebuie să începem de undeva.
Cu toate acestea, problema este că, din punctul de vedere al cetățenilor noștri, pornim întotdeauna din același loc: începem întotdeauna prin tăierea cheltuielilor publice, ceea ce, după cum știm cu toții, aduce cele mai multe beneficii celor mai vulnerabili. Începem întotdeauna prin flexibilizarea piețelor muncii. Într-adevăr, când oamenii vorbesc despre reechilibrarea flexibilității și a securității, știm foarte bine că acest lucru înseamnă mai multă flexibilitate și mai puțină securitate.
Cetățenii noștri sunt sătui de standardele duble din spatele acestei politici care, la analiza finală, îi lasă în pace pe cei care au profitat cel mai mult de pe urma economiei de tip "cazino” din ultimii 20 de ani.
Prin urmare, ce vrem de la Consiliu - pe lângă tot ce se află pe masă astăzi, desigur - este o inițiativă îndrăzneață proiectată pentru a oferi statelor membre și Uniunii Europene venituri fiscale stabile și echitabile. Acest lucru înseamnă taxa pe tranzacțiile financiare, desigur, plus taxe pe energie și taxa pe întreprinderi - și vă rugăm să nu încercați să ne prezentați baza fiscală consolidată comună ca și cum ar fi singura politică fiscală posibilă sau politica fiscală supremă - și, în sfârșit, înseamnă combaterea fraudei și a paradisurilor fiscale.
Fără o astfel de inițiativă, eu vă promit că tot ce are legătură cu guvernanța economică și se află pe masa negocierilor se va prăbuși și va trage după sine moneda euro. Nu există niciun exemplu istoric, doamnelor și domnilor, al unei uniuni monetare care să fi reușit fără o uniune fiscală solidă care să o susțină.
Să terminăm cu evaluările de impact, să terminăm cu tergiversările, să terminăm cu egoismul național: luați măsuri, pentru Dumnezeu!
În sfârșit, în ceea ce privește industria finanțelor, noile simulări de criză nu vor crea o securitate mai mare decât o vor crea în industria nucleară, dacă aș putea fi atât de îndrăzneț. Am văzut cât de inutile au fost simulările anterioare de criză. Totul a fost bine, se presupune, chiar și în Irlanda. Acum avem nevoie de noi norme obligatorii, dar nu de normele despre care ni se spune că vor fi puse în aplicare la 1 ianuarie 2019. Este timpul ca demonul industriei finanțelor cu activitățile sale distrugătoare să fie reintrodus în sticlă, iar cetățenii noștri nu vor suporta ca noi să mai așteptăm.
Acesta este prețul care trebuie plătit pentru încrederea cetățenilor noștri, și este vital ca noi, în calitate de europeni, să avem încredere, astfel încât să putem privi spre secolul XXI cu optimism și cu fruntea sus.
Lothar Bisky
în numele Grupului GUE/NGL. - (DE) Dnă președintă, doamnelor și domnilor, fără o coordonare eficientă a politicii economice, uniunea economică și monetară nu va funcționa. Pactul de stabilitate și creștere a eșuat - asupra acestei chestiuni au căzut de acord mulți experți din partide politice diferite. Problema este faptul că politica nu pare să fi făcut multe progrese. De fapt, nu se întrezărește niciun concept politic nou.
Permiteți-mi să vă reamintesc că limita de 3 % a Pactului de stabilitate a fost încălcată de 73 de ori începând cu anul 1999, de 46 de ori într-un mod care este cu greu tolerabil în temeiul Tratatului - și totuși nicio sancțiune nu a fost impusă în niciun caz. Acest pact care nu funcționează nu trebuie să fie revizuit; pur și simplu trebuie să fie pus în aplicare într-o măsură mai mare - sau, mai degrabă, trebuie să fie pus în aplicare mai întâi.
Desigur, fiecare gospodar și fiecare antreprenor știe cât de important este să avem bugete sustenabile. Cu toate acestea, mă tem că în deciziile viitoare privind guvernanța economică și mecanismul european de stabilitate reducerile vor fi omniprezente. Nu este același lucru cu un buget sustenabil. Niciun stat care are datorii atât de mari încât să fie la un pas de insolvență nu poate ieși din capcana datoriilor dacă trebuie să continue să finanțeze această datorie prin împrumuturi cu dobânzi mari. Oricât de mult economisește, datoriile sale vor continua să crească - cu atât mai mult dacă salariile, ajutorul de șomaj și pensiile trebuie să fie reduse, programul de lucru trebuie să fie prelungit, iar investițiile publice în infrastructură, educație, sănătate și așa mai departe trebuie să fie reduse. Dacă nu există consum, atunci producția se va prăbuși, de asemenea. Prin urmare, nici consolidarea Pactului de stabilitate și creștere, nici așa-numita condiționalitate strictă a viitorului mecanism de stabilitate nu ne vor conduce către obiectivul nostru.
Ce ar trebui să fie subliniat mai clar în pachetul global de măsuri este nevoia suplimentară de investiții, în special în țările afectate de criză, și acest lucru trebuie să meargă dincolo de micile extinderi ale creditelor și de reducerile ușoare ale ratelor dobânzilor. Afirmarea necesității de a reduce dezechilibrele macroeconomice va fi problematică atât timp cât aceasta este cerută numai din partea statelor slab dezvoltate economic, în timp ce statelor cu o economie puternică li se permite să continue ca înainte. Nu numai că cuvântul-cheie "solidaritate” nu apare nicăieri, dar s-a uitat, de asemenea, faptul că deficitele comerciale și cheltuielile sunt venituri pe de o parte și surplusuri comerciale pe de altă parte.
Nikolaos Salavrakos
Dnă președintă, ceea ce a spus dl comisar Barroso echivalează cu o propunere de consolidare a guvernanței economice și a stabilității monedei euro. Aceasta înseamnă accelerarea politicii de guvernanță economică în Europa.
Desigur, activitatea efectuată de dl Barroso, ajutat de dl comisar Rehn, merge foarte bine și o vedem într-o lumină pozitivă. Sperăm că acest pact va putea răspunde provocărilor economice și fiscale cu care se confruntă Europa și va trimite mesajul corect către piețe. Din nefericire, piețele constituie problema noastră actuală.
Această nouă guvernanță economică vine după o criză, o criză serioasă sub forma datoriei publice a statelor membre. În opinia mea, din moment ce Statele Unite ale Americii tipăresc bani într-o sumă estimată la peste trei bilioane de dolari, nu văd niciun motiv de ce Europa nu ar trebui să își rezolve problemele prin tipărirea de bani în valoare de un bilion de euro, nu în scopul de a-i pompa pe piață, ci în scopul de a crea un fond, ceea ce noi numim "mecanism de sprijin”. Oricum ar fi, s-ar părea că nu a sosit încă timpul pentru o astfel de idee, nu atâta vreme cât ideile dnei Merkel predomină în întreaga Europă.
Cu toate acestea, trebuie să subliniem din nou faptul că Uniunea Europeană este obligată să creeze noi sisteme și valori în condiții nefavorabile.
Introducerea uniunii monetare, fără o strategie globală de guvernanță economică și fără coordonare între statele membre, a fost un risc care a fost testat în practică și manevrat în conformitate cu liniile generale. Cred că a venit timpul ca Uniunea să ia decizii mai îndrăznețe și să facă modificările structurale necesare.
După cum am spus, desigur că susținem practic deciziile Consiliului privind pactul pentru euro și considerăm că moneda euro este încă o monedă bună. Cu toate acestea, trebuie să ne asigurăm nu numai că vom realiza obiectivul de stabilitate în zona euro, ci și că vom realiza un nivel ridicat de creștere economică și competitivitate în Europa și că vom crește și menține locurile de muncă pentru cetățenii europeni, în special pentru cei tineri. Trebuie să ne axăm pe tineri.
Hans-Peter Martin
(DE) Dnă președintă, în calitate de proeuropean convins - cum sunt marea majoritate a celor 500 000 de alegători direcți ai mei - mi se pare foarte greu să accept această situație dificilă în care v-ați plasat. Pe de o parte, avem nevoie de stabilitate și trebuie să facem ceva pentru a contracara speculațiile; pe de altă parte, modul în care faceți acest lucru ilustrează încă o dată în mod destul de dramatic deficitul de democrație din Uniunea Europeană. Această procedură este mai mult o reminiscență a legislației de urgență decât ceea ce am dori să vedem într-o Europă progresistă. Firește, prin urmare, am susținut cu tărie amendamentul 34, care a fost depus de stânga și care solicită aplicarea procedurii de revizuire ordinară a Tratatului. Ori de câte ori există o urgență reușiți întotdeauna să faceți ceva ce, în realitate, mărește și mai mult distanța dintre cetățeni.
Aș dori, de asemenea, să profit de această ocazie pentru a respinge în termeni foarte clari modul în care dl Schulz se comportă față de mine în acest Parlament.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Dnă președintă, criza din Africa de Nord pune la încercare mecanismele stabilite în Tratatul de la Lisabona.
Ieri, în cadrul prezentării Înaltului Reprezentant în fața Comisiei pentru afaceri externe, am subliniat aspectele pozitive ale acțiunii Uniunii Europene: comunicarea baronesei Ashton care face distincția între termenul scurt, mediu și lung; aplicarea rapidă a Rezoluției 1970 a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite; capacitatea de a negocia cu Liga Arabă; și reuniunea Consiliului European.
Cu toate acestea, este corect să spunem aici, astăzi, că există încă anumite întrebări care sunt adresate de opinia publică europeană și, prin urmare, de cetățenii noștri.
Dnă președintă, dl Verhofstadt are dreptate întru totul. Cum este posibil faptul că, în această zi și în această epocă, cele patru state membre care fac parte din Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite nu votează în același mod, ci mai degrabă votează atât de diferit?--
Cum este posibil, în această zi și în această epocă, faptul că discutăm dacă rezoluția Organizației Națiunilor Unite este aplicată de Uniunea Europeană, de NATO sau de coaliția internațională, atunci când vorbim despre aceleași resurse provenind de la aceiași contribuabili; despre aceleași nave și utilizarea lor în același teatru de operațiuni?
Este clar că mai avem încă multe de îmbunătățit în ceea ce privește capacitatea noastră de coordonare și multe de îmbunătățit de asemenea în procesul de luare a deciziilor.-
Există o replică celebră într-un film, care spune că "întotdeauna vom avea Parisul”. Cineva a spus în timpul acestei dezbateri că răspunsul Uniunii Europene a fost pripit. Dacă nu ar fi fost curajul, determinarea și consecvența Franței - și acesta este modul în care trebuie să fie privite lucrurile - în a recunoaște rebelii, în a-l trimite pe ministrul afacerilor externe și integrării europene la Consiliul de Securitate, în a convoca summitul de la Elysée și în a aplica rezoluția, dnă Ashton, trupele colonelului Gaddafi ar fi intrat deja în Benghazi.
Kristian Vigenin
(BG) Dnă președintă, doamnelor și domnilor, aș dori să ne concentrăm puțin mai mult pe unul dintre subiectele fierbinți care va fi dezbătut mâine, și anume, situația din Libia.
Colegii mei deputați au dreptate în a afirma că în ultimele zile s-a creat o impresie de haos total sau cel puțin de lipsă de previzibilitate în deciziile și comportamentul Uniunii Europene, în special al statelor sale membre. Este imposibil, mai ales, să se ajungă la un consens în cadrul NATO, întrucât unele țări aderă la coaliție și apoi nu se mai implică.
Nu numai că această situație creează mari incertitudini printre partenerii noștri pentru a stabili dacă ne este clar ce dorim practic să obținem și cum să realizăm acest lucru, ci și creează probleme majore pentru opinia publică europeană, care nu poate avea nicio încredere că Uniunea Europeană și liderii săi reali sunt în stare să își respecte responsabilitățile pe care le au față de partenerii noștri din sudul Mediteranei.
Aș dori foarte mult ca, în zilele următoare, Consiliul European să vină cu decizii clare, ferme în ceea ce privește Libia, și nu numai Libia, ci și celelalte țări unde avem practic situații similare, cum ar fi Bahrain, Yemen și, într-o oarecare măsură, Siria. Cumva uităm că ceea ce facem în Libia va fi evaluat, de asemenea, în funcție de comportamentul nostru față de celelalte țări din regiune.
Aș dori ca Consiliul European să ia decizii clare referitoare la ce dorește Uniunea Europeană să realizeze în Libia, ceea ce va elucida, de asemenea, într-o mare măsură, modul în care vom realiza acest lucru. Cred că trebuie să înțelegem în mod clar că situația din Libia va avea consecințe grave și pentru multe din țările vecine, dacă situația actuală continuă pentru o lungă perioadă de timp.
Prin urmare, trebuie să fim pregătiți să oferim ajutor atât Egiptului, cât și Tunisiei, nu numai prin a face față situației umanitare, ci și prin a fi pregătiți să oferim literalmente sprijin economic și financiar în următoarele zile, săptămâni și luni, deoarece situația de acolo va avea un impact asupra situației economice din aceste două țări.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Dnă președintă, s-a afirmat aici că nu moneda euro este cea care se află în criză, ci statele membre care au intrat în datorii. Aceasta este esența crizei - îndatorarea iresponsabilă care continuă de mulți ani. Acesta este tendința pe care trebuie să o oprim. Acesta este motivul pentru care este corect ca mecanismul european de stabilitate să fie strict. Acesta este, de asemenea, motivul pentru care este corect că așa s-a întâmplat cu operațiunile de salvare care au avut loc. Acesta este, de asemenea, motivul pentru care este corect că Irlandei nu i se acordă o reducere a ratei dobânzii.
Această îndatorare trebuie să ia sfârșit. Încă o dată îi aud pe social-democrați vorbind despre o diferență între datoria bună și datoria rea. Desigur, investițiile sunt diferite de consum, dar la un moment dat prea multe datorii bune devin și ele datorii rele. Trebuie să fim corecți față de generațiile viitoare, avem nevoie de finanțe publice sustenabile - și atunci moneda euro va deveni din nou stabilă.
Pactul pentru euro implică prea puțin metoda comunitară. Acest lucru a fost spus aici, și pe bună dreptate. Împărtășesc această opinie.
Aș dori să adaug un ultim cuvânt despre Libia. Consiliul a sprijinit Rezoluția 1973. Acum trebuie să privim către viitor. Sunt de acord cu afirmația dlui Salafranca Sánchez-Neyra că Franța a jucat un rol foarte bun. Cu toate acestea, dacă Turcia ar fi fost invitată la summitul de la Elysée, atunci nu am avea aceste probleme în NATO și situația ar fi considerabil mai ușoară pentru noi toți. Mai mult decât atât, sper că șeful nou-numit al guvernului de tranziție din Libia ne va vizita în curând aici, în Europa.
Konrad Szymański
(PL) Dnă președintă, toate obiectivele pe care și le-a stabilit Eurogrupul, și care uneori sunt complet rezonabile, pot fi realizate cu succes cu ajutorul politicilor economice, sociale și fiscale ale statelor membre. Întrebarea care se pune, prin urmare, este de ce modificăm astăzi Tratatul cu mare viteză pentru a transfera aceste competențe - cel puțin parțial - la nivelul Uniunii.
Cred că există două răspunsuri: ca de obicei, dorim să împărțim responsabilitatea pentru deciziile nepopulare cu Uniunea Europeană sau dorim să folosim ocazia, probabil sub pretextul reformelor, pentru a transfera pur și simplu mai multă putere către Bruxelles. Mă îndoiesc că acest lucru va produce efectele scontate, luând în considerare faptul că multe dintre statele membre ale Eurogrupului au mai multe datorii publice și un sistem de impozitare mai puțin competitiv decât celelalte state membre.
Deasupra acestei discuții, desigur, planează amenințarea unei Europe "cu două viteze”. Aș dori să-i avertizez pe cei care doresc să se grăbească. Pe lângă aceeași viteză, ceea ce este necesar, de asemenea, este direcția cea bună. Deplasarea la o viteză foarte mare, dar în direcția greșită amenință să se încheie într-un singur fel - o creștere uriașă a dimensiunilor catastrofei. Cel puțin, așa văd eu că se întâmplă pe drumurile europene.
Miguel Portas
(PT) Dnă președintă, Parlamentul portughez va vota astăzi împotriva celui de-al patrulea program de stabilitate depus de guvern pe parcursul a 12 luni. Majoritatea deputaților din Parlamentul portughez vor vota împotriva acestui document din cauza conținutului pachetului, dar și pentru că a fost prezentat la Bruxelles înainte de a fi fost cunoscut, negociat sau aprobat în Portugalia.
Acesta este motivul pentru prima mea întrebare adresată Președinției maghiare: în lumina acestei experiențe, intenționează să apere, împreună cu partenerii săi, caracterul obligatoriu al aprobării parlamentare prealabile a acestor documente, sau nu?
Cea de-a doua întrebare sună cam așa. Mâine, Consiliul decide cu privire la un mecanism de finanțare post-2013, dar nu ne spune nimic despre mecanismul de finanțare actual, care este ceea ce ne interesează. Cu Portugalia intrând într-o perioadă de alegeri anticipate, va exista în mod inevitabil o explozie a datoriei publice și a ratelor dobânzilor. Ce intenționează să facă Consiliul pentru a preveni speculațiile privind datoria publică portugheză? Mai mult, nu declarați că este o problemă a portughezilor, pentru că, dacă austeritatea este a noastră, este a noastră pentru că deciziile sunt și ale dvs.-
Bastiaan Belder
(NL) Dnă președintă, Înaltul Reprezentant a indicat ieri după-amiază, în cadrul Comisiei pentru afaceri externe, că a vrut să ofere un sprijin concret "noului Egipt”, așa cum am început să îl numim, pentru a combate criza de amploare a locuințelor. Oricine știe câte ceva despre enorma nenorocire socioeconomică în care se găsește marea majoritate a poporului egiptean nu mai poate rămâne euforic. Aici este vorba de a arăta empatie europeană autentică.
Din acest motiv, salut călduros toate eforturile europene de a îmbunătăți condițiile de trai din Egipt. Mai ales acum, când țara trece printr-o tranziție incertă după plecarea președintelui Mubarak și când Cairo pare a se îndrepta direct către o criză financiară și alimentară. În opinia mea, ajutorul european în Egipt ar trebui să fie însoțit de eforturi duble din partea Consiliului.
În noul Egipt, toți cetățenii, indiferent de religia lor, trebuie să fie egali în fața legii, cu drepturi egale pentru toți. Mai mult decât atât, Cairo trebuie să respecte tratatul de pace cu Israel și chiar să îl dezvolte în continuare. Dacă am impune aceste două condiții, atât stabilitatea internă, cât și cea externă a noului Egipt ar fi consolidată.
Barry Madlener
(NL) Dnă președintă, am crezut ca m-ați trecut cu vederea. Vă mulțumesc că mi-ați acordat cuvântul. Instituim un mecanism de stabilitate, un fond de ajutor permanent, care va trebui să fie plătit de oamenii obișnuiți, de oamenii care nu vor obține niciun cadou gratuit. Beneficiarii, cu toate acestea, sunt oamenii care vor primi un cadou gratuit. De acum încolo, îi vom recompensa pe trișori, pe cei care își încalcă promisiunile și pe cei care falsifică cifrele.
Acum zece ani s-a semnat un Pact de stabilitate și creștere cu un angajament solemn că va menține în ordine finanțele publice. Acest pact a fost încălcat de Germania, Franța, Grecia și altele. Deficitele majore nu au fost soluționate. Acum, însă, se fac din nou promisiuni solemne că noul pact va funcționa efectiv. Bruxelles va fi acum cel care va decide cât le este permis olandezilor să câștige, când le este permis să se pensioneze și cât vor primi din pensiile lor. Din nou, nota de plată este suportată de contribuabil, de persoanele care nu primesc niciun cadou gratuit.
Dnă președintă, acest fond permanent este o jucărie scumpă, care permite elitei politice să ascundă faptul că unele țări nu pot fi de încredere în cadrul unei uniuni monetare. Există țări care doresc să se bucure de avantajele monedei euro, dar nu doresc să împartă povara, și țări care nu reușesc să își păstreze în ordine finanțele. Acele țări, dnă președintă, ar trebui să părăsească zona euro. Aceasta este singura ajustare pe care trebuie să o facem la Pactul de stabilitate și de creștere.
Mario Mauro
(IT) Dnă președintă, doamnelor și domnilor, mișcările sociale care se înmulțesc în țările din sudul Mediteranei nu ar trebui să ne distragă atenția de la obiectivele economice pe termen mediu și de la alte obiective care au fost stabilite de mult timp. Dimpotrivă, turbulențele internaționale ar trebui să intensifice ritmul de creștere a economiei noastre: salut faptul că deciziile de punere în aplicare a Strategiei UE 2020 trebuie să fie luate rapid; nu mai târziu de reuniunea din această săptămână.
Nu știm ce se va întâmpla după conflictul din Libia, dar putem fi siguri că nimic nu va mai fi niciodată la fel. Prin urmare, Europa are nevoie într-adevăr de un pachet de măsuri care să permită economiilor statelor membre să își revină pe măsură ce intră într-o nouă perioadă de incertitudine. Totuși, cea mai mare problemă se referă cu siguranță la situația din țările de la Marea Mediterană. Regiunea mediteraneeană în război este cea mai gravă catastrofă pe care lumea și-ar putea-o imagina în prezent. Acele țări care au considerat că este vital să facă ceva în aceste condiții au acționat cu înțelepciune, dar, cu toate acestea, ne rămâne marea contradicție a unei Uniuni Europene care pare să se simtă incomod, dacă nu chiar divizată, referitor la ce trebuie făcut.
Prin urmare fac apel la Președinția maghiară: Parlamentul European și eu, de asemenea, credem că Comisia este aproape de această Președinție, care are posibilitatea de a transforma criza într-un lucru care nu sfârșește prin a submina pur și simplu Uniunea Europeană.
Avem această responsabilitate enormă: de a transforma criza actuală într-o oportunitate de a produce, de a face posibilă o politică externă care să permită lumii să trăiască și să respire. Cu responsabilitățile, îndoielile și greșelile noastre, suntem la un pas de evenimente importante și cred că ar trebui să ne asumăm pe deplin această responsabilitate, asigurându-ne că deciziile luate de Consiliu mâine și poimâine sunt rezonabile, dar mai presus de toate îndrăznețe. Vă mulțumesc.
Edite Estrela
(PT) Dnă președintă, s-a spus deja că, din păcate, la acest moment în Parlamentul portughez, guvernul ar putea fi în colaps. Dacă guvernul va cădea, acest lucru se va întâmpla ca urmare a instabilității politice provocate de partidele din opoziție, care nu au sprijinit un alt pachet de austeritate.
Este adevărat: acesta este cel de-al patrulea pachet pe parcursul a câtorva luni. Acest lucru se întâmplă nu pentru că pachetele anterioare nu au fost respectate: ele au fost respectate. Ci mai degrabă pentru că toate condițiile impuse au devenit mai rele la mila așa-numitelor dorințe ale piețelor. Execuția bugetară a Portugaliei în lunile ianuarie și februarie a înregistrat un excedent, cu o reducere cu 3 % a cheltuielilor și cu o creștere cu 11 % a venitului.-
Forțele politice care au creat această criză politică prin respingerea acestui program de austeritate depus de guvern și sprijinit de Comisia Europeană, Consiliu și Banca Centrală Europeană pot fi foarte mulțumite de acest lucru. Cu toate acestea, doar imprudența este cea care le permite să fie mulțumite cu această situație, întrucât este groaznică pentru o țară din zona euro cu probleme provocate de datorii. Este groaznică pentru țară, este nedreaptă pentru poporul portughez și este o altă lovitură pentru dezvoltarea sustenabilă a marelui proiect care este moneda unică.
Nu ne aflăm într-o criză în zona euro: ne aflăm în mijlocul Marii Crize a zonei euro. Aș dori să îi întreb pe ceilalți deputați portughezi, care este alternativa? Toate statele membre trebuie să își depună planurile de austeritate până în aprilie. Are Portugalia nevoie sau nu de alte măsuri de austeritate pentru a-și reduce deficitul și datoria publică; pentru a-și reduce deficitul, în 2012 și 2013, cu 3 % și respectiv 2 %? Ați refuzat să negociați, dar nu ați prezentat nicio alternativă. Respingerea nu este soluția, respingerea este problema, impunând poporului portughez sacrificii suplimentare.
Marielle De Sarnez
(FR)Dle președinte, viitoarea reuniune a Consiliului reprezintă probabil ultima șansă pentru liderii europeni ca să își amintească faptul că am fondat Uniunea Europeană pentru a sprijini valori și pentru a acționa împreună atunci când în joc sunt puse aspecte esențiale. Când un popor se află la mila unui lider criminal, atunci există o problemă fundamentală.
O rezoluție a fost adoptată mulțumită eforturilor Franței și ale Regatului Unit. Am reușit să îl oprim pe colonelul Gaddafi să ajungă la Benghazi. Cu toate acestea, lipsa de unitate din Europa este îngrijorătoare. Mâine, la reuniunea sa, Consiliului trebuie să trimită un semnal puternic; acesta trebuie să sprijine intervenția în curs, să recunoască rebelii libieni pentru a le acorda sprijin și să-l izoleze și mai mult pe colonelul Gaddafi, astfel încât acest regim să cadă.
De asemenea, ceea ce se întâmplă în Bahrain, Yemen și Siria este important. Izbucnirea unui nou șir de violențe în Orientul Mijlociu este, de asemenea, importantă.
Noi, deputații din Parlamentul European, ne așteptăm ca liderii europeni să acționeze înainte de a fi prea târziu. Istoria este în curs de schimbare în numeroase părți ale lumii. Curajul politic înseamnă să se abordeze această provocare: exact acesta este lucrul pe care îl așteptăm de la Europa și de la cei care o conduc.
Peter van Dalen
(NL) Dle președinte, garanția olandeză în valoare de mai multe miliarde de euro l-a determinat pe fostul ministru de finanțe, dl Ruding, să spună "Calea spre iadul bugetar este pavată cu garanții”. Într-adevăr, garanțiile acordate au fost prea mari și prea riscante. Acestea nu vor ajuta la evitarea crizei deoarece sunt departe de a-și atinge scopul.
Criza europeană actuală a fost cauzată de cei care au permis în mod iresponsabil ca datoria să crească și de cei care nu au reușit să respecte acordurile încheiate. Dacă nu rezolvăm aceste probleme de bază, putem oferi garanții la infinit, dar niciuna nu va fi de ajutor.
Avem un Pact de stabilitate și creștere. În anul 2004, acesta era ironizat aici de către Germania și Franța. Am avut oportunitatea să consolidăm acest pact, în special cu sancțiuni automate, dar ce se întâmplă? Sancțiunile fac în continuare obiectul deciziilor politice. Este de necrezut. Scriitorul german Hans Enzensberger a prevăzut cu exactitate ceea ce se va întâmpla. Acesta a prezis că situația din prezent îi va determina pe cetățeni să privească elita politică europeană cu cinism și dispreț.
Ilda Figueiredo
(PT) Dle președinte, direcția în care se îndreaptă liderii Uniunii Europene este inacceptabilă, prin creșterea exploatării lucrătorilor și prin noile măsuri antisociale care sporesc inegalitățile, șomajul și instabilitatea locurilor de muncă, sărăcia și excluziunea socială; toate acestea sunt în beneficiul grupurilor de interese economice și financiare din Uniunea Europeană, ale căror profituri cresc continuu.
Sub pretextul crizei, acestea doresc să vulnerabilizeze și mai mult țările mai instabile din punct de vedere economic, utilizând condițiile stabilite pentru aplicarea mecanismului european de stabilitate pentru a transforma, de fapt, țările suverane în simple protectorate.
Prin urmare, lucrătorii și popoarele sunt împotriva acestor măsuri, astfel cum s-a întâmplat sâmbătă în Portugalia la protestul a peste 300 000 de persoane și astfel cum se întâmplă astăzi în parlamentul portughez, unde majoritatea parlamentară va face cu siguranță același lucru în cazul celui de al patrulea pachet de austeritate.
Cu toate acestea, dle președinte, dorim, de asemenea, să spunem "nu” bombardamentului pe care forța internațională intenționează să-l efectueze în Libia, așa cum am spus "nu” și represiunii împotriva popoarelor din fiecare țară din această regiune, inclusiv Libia, Bahrain și Yemen.
Jaroslav Paška
- (SK) Dle președinte, gestionarea responsabilă a resurselor financiare este o condiție de bază necesară funcționării bune și stabile a gospodăriilor, a fabricilor sau a societăților comerciale, a regiunilor, a statelor și a federațiilor de state.
Prin urmare, este firesc, în cazul în care un grup de state membre ale Uniunii Europene decid să creeze o monedă comună unică, să se găsească un mecanism care să îi împiedice pe politicienii populiști să împovăreze moneda comună cu datorii nesustenabile - datorii care sunt utilizate pentru a cumpăra sprijinul alegătorilor pe termen scurt. Pactul privind competitivitatea definește anumiți parametrii la care țările din zona euro, în special, ar trebui să adere. Totuși, problema constă în punerea în aplicare a acestor norme bine intenționate.
Prin urmare, cred cu tărie că a sosit momentul să se aplice mecanismele de sancționare automată a eșecurilor pentru a respecta normele comune de gestionare convenite, astfel încât sancțiunile să nu facă obiectul negocierilor politice în cadrul Consiliului European unde prim-miniștrii compensează numeroasele și variatele lor greșeli politice prin sancționarea reciprocă.
Jacek Saryusz-Wolski
Dle președinte, aș dori să menționez două aspecte. În primul rând, aș dori să salut elaborarea Pactului euro plus, care este binevenită. O nouă arhitectură a luat naștere, un fel de spațiu Schengen economic. Ceea ce contează este că pactul ar trebui să fie favorabil incluziunii și deschis pentru cei care sunt capabili și dispuși să adere și că nu ar trebui să creeze o Europă cu două viteze. Din păcate, pactul va fi deschis doar pentru anumite state deoarece amendamentul la articolul 136, dezbătut și votat în Comisia noastră pentru afaceri constituționale, a fost respins. Acesta menționează: "solicită ca mecanismul de stabilitate să fie de la început deschis statelor membre care nu au ca monedă euro, dar care doresc să participe”. Pactul va fi deschis doar pentru anumite state deoarece va prelua anumite obligații. Acesta nu va fi deschis statelor din afara zonei euro care doresc să adere în mod corect.
Ceea ce ne unește mult mai mult decât euro este piața unică. Aceasta nu este o criză a monedei euro; această criză există în unele state membre din zona euro. Orice stat membru care nu face parte din zona euro ar putea avea aceeași problemă în materie de finanțe publice. Așadar, există o lipsă de logică și de coerență.
Câteva cuvinte despre Libia și sudul Mediteranei. În primul rând, aș dori să felicit nu Uniunea, ci acele state membre care se află în prima linie de apărare a drepturilor omului și a democrației în Libia. Ar trebui să fim recunoscători Franței și președintelui acesteia, Nicolas Sarkozy, pentru că a preluat inițiativa.
Consider că acesta este începutul trecerii de la o politică externă bazată pe interese la o politică externă bazată pe valori. Trebuie să urmăm doi pași. Trebuie să reformăm politica de vecinătate și să o direcționăm spre societățile și guvernele noastre și să obținem ceea ce în Europa Centrală și de Est se numește tranziție sau transformare. De asemenea, este un semnal de alarmă pentru reproiectarea, reformarea și consolidarea politicii de securitate și apărare comune, pentru a dota Uniunea cu capacități de comandă și cu capacități militare comune.
Liem Hoang Ngoc
(FR) Dle președinte, doamnelor și domnilor, mâine, 24 martie, va fi o zi simbolică. În primul rând, această zi va fi marcată de modificarea Tratatului de la Lisabona, pe care tocmai am votat-o și care va permite instituirea unui mecanism european de stabilitate permanent. Acest mecanism permite Uniunii Europene să emită primele euroobligațiuni, care vizează să finanțeze datoria suverană la rate mici ale dobânzii în caz de atacuri speculative.
În acest sens, este păcat că procesul nu a fost finalizat. Pentru a aborda exuberanța irațională a piețelor, revizuirea tratatului ar fi trebuit să fie o oportunitate pentru a autoriza Banca Centrală Europeană să acționeze la fel ca Statele Unite ale Americii și să răscumpere datoria publică în caz de tensiuni în ceea ce privește cursul de schimb. Procesul este cu atât mai incomplet cu cât este necesară punerea în aplicare a Pactului privind competitivitatea, rebotezat Pactul pentru euro. Acesta este cel de-al doilea simbol al zilei de mâine. Acest pact este sprijinit în unanimitate de către Consiliu, Comisie și Banca Centrală Europeană.
Doamnelor și domnilor, cu toții cunoașteți Consensul de la Washington: l-ați adorat. Ei bine, 24 martie reprezintă data când va lua ființă "consensul de la Bruxelles”. "Consensul de la Bruxelles” reprezintă aplicarea brutală și irațională a dogmei neoliberale: reducerea serviciilor publice și a bunăstării sociale; austeritate salarială și reglementarea minimală a piețelor financiare.
Doamnelor și domnilor, Consiliul, Comisia și BCE au memorii scurte. Aceste instituții propun transpunerea Pactului pentru euro în pachetul privind guvernanța pentru a include în sistemele noastre aceleași politici care au condus la criza economică. În Spania, Regatul Unit, Irlanda și în alte țări, creșterea îndatorării consumatorilor, care este alimentată de industria financiară, a fost cauzată de criza puterii de cumpărare care a rezultat din restricția salarială menținută timp de 20 de ani. Din nefericire, Pactul pentru euro propune să facă din austeritatea salarială un dispozitiv permanent.
În ceea ce privește datoria publică, pe lângă faptul că aceasta este o consecință a crizei economice, este, de asemenea, o consecință a reducerii inutile la nivel global a impozitelor, care a fost susținută de liberali și conservatori. Nu a existat o explozie a cheltuielilor publice în Europa: dimpotrivă. Bugetul și austeritatea salarială, combinate cu creșterea ratei dobânzii planificată deja de Banca Centrală Europeană, vor eradica cererea de pe piața internă europeană și vor împiedica redresarea economică fără să reducă deficitele. Mâine, vom fi alături de angajații care protestează împotriva acestui "consens de la Bruxelles”: acesta este cel de-al treilea simbol al zile de 24 martie. Dacă nu ne dorim revenirea semenilor "cămășilor brune”, împotriva cărora a fost creată Europa, reprezentanții aleși ai poporului trebuie să îi sprijine pe oameni în denunțarea politicilor care sunt atât incorecte, cât și ineficiente.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Dle președinte, crearea unui mecanism permanent de gestionare a crizelor pentru Europa este justificată în caz că vor mai exista crize în viitor. Nimeni nu își dorește alte crize, dar acestea pot apărea. Totuși, este păcat că se intenționează să se instituie un mecanism permanent de gestionare a crizelor în afara instituțiilor UE. Acest mecanism ar trebui adus cât mai aproape de instituțiile UE, astfel încât acestea să poată monitoriza modul în care mecanismul este utilizat. În plus, sancțiunile ar trebui să se aplice automat, și nu în urma unor discuții și negocieri.
Aș dori să spun câteva cuvinte despre așa-numita politică externă a noastră și despre Libia.
Situația din Libia și din cadrul comunității internaționale este neclară. A fost bine că s-a luat o decizie cu privire la zona de interdicție aeriană pentru a proteja civilii. UE, de asemenea, a fost implicată în luarea acestei decizii. Acum că forțele terestre au fost atacate, consider că există motive întemeiate să întrebăm dacă această zonă de interdicție aeriană a fost creată în acest scop. În acest sens, lucrurile aproape că depășesc pragul războiului.
Derk Jan Eppink
Dle președinte, dl Schulz a spus că operațiunile militare au început prea repede. Dimpotrivă, acestea au început prea târziu. Occidentul a așteptat prea mult. Gaddafi ar fi putut fi izolat în Tripoli și obligat să plece sau ar fi fost eliminat. În realitate, am acționat la timp pentru a preveni o crimă în masă în Benghazi.
Și ce am văzut? Franța și Marea Britanie - două state-națiune - au preluat conducerea. Felicitările mele! Aparent, Germania este o țară cu o monedă forte și cu o putere subtilă. A fi ministru al apărării în Germania este cel mai riscant loc de muncă din țară. Între timp, Turcia se opune NATO, iar SUA este puterea în retragere și se comportă ca un spectator.
Mă tem că în prezent - la fel ca în Balcani - nu putem ieși din impas fără conducerea devotată a SUA: conducere pe care Uniunea Europeană, din păcate, nu o poate oferi. Singurul politician care a știut cum să-l abordeze pe Gaddafi a fost Ronald Reagan. Reagan a avut dreptate tot timpul.
Nikolaos Chountis
(EL) Dle președinte, exact în urmă cu un an, liderii Uniunii Europene și prim-ministrul elen au decis ca Grecia să joace rolul unui cobai economic și social. Apoi, au fost luate măsuri extreme, antisociale sub pretextul reducerii deficitului public și a datoriei publice și al îmbunătățirii competitivității. La finalul acestui experiment, datoria publică este doar cu puțin sub nivelul de 150 %, rata șomajului este de 15 %, 30 % reprezentând rata șomajului în rândul tinerilor, inflația este de aproximativ 4,4 % și economia a scăzut cu 6,6 %.
Dle comisar Rehn, experimentul elen a fost un eșec și ați exterminat cobaiul din punct de vedere economic, social și politic. Liderii Uniunii Europene pregătesc aceeași soartă pentru alte state membre care recurg la Pactul pentru euro, care reprezintă versiunea europeană a memorandumului elen. Suntem împotriva acestui pact deoarece nu dorim să exterminăm lucrătorii, pensionarii și șomerii.
Dle comisar Rehn, atunci când memorandumul elen a fost semnat, le-ați urat grecilor "bon courage”. Dacă sunteți consecvent în urările dvs., va trebui, de asemenea, să le urați "bon courage” lucrătorilor europeni vineri și sâmbătă.
Hans-Gert Pöttering
(DE) Dle președinte, doamnelor și domnilor, politologul american Samuel Huntington a prezis odată o ciocnire a civilizațiilor. În cazul în care ne-am fi bazat pe această prezicere, am fi jucat un rol în realizarea acestei ciocniri a civilizațiilor ca parte a unei profeții care se îndeplinește singură. Noi, Parlamentul European, am încercat întotdeauna să cooperăm cu statele arabe și cu popoarele acestora. În prezent vedem cum popoarele lumii arabe luptă pentru valori pe care le reprezentăm și noi: democrația, libertatea și statul de drept. Cine s-ar fi așteptat în urmă cu câteva săptămâni că Liga Arabă ne va cere nouă, comunității occidentale și internaționale, să oprim tiranul din Libia? În lumea arabă are loc o schimbare totală. Nu trebuie să facem nicio greșeală aici. Nu trebuie să arătăm popoarelor din țările arabe un devotament nesincer, ci trebuie să le sprijinim în acțiunile lor.
În această seară merg în Tunisia în numele Fundației Konrad Adenauer, în calitate de președinte al acesteia, așa cum am fost și la Cairo în urmă cu două săptămâni jumătate. Aș dori să repet cuvintele lui Konrad Adenauer, primul cancelar la Republicii Federale Germania, care a spus: "Suntem de partea libertății”. Acum trebuie să spunem popoarelor arabe: "Dacă vă doriți acest lucru, atunci dorim să vă ajutăm oferindu-vă solidaritate și consiliere în ceea ce privește democrația, ca să vă puteți pregăti pentru alegeri”.
Auzim cu groază că un atac terorist a avut loc astăzi în Ierusalim și că numeroase persoane au fost rănite. Condamnăm acest lucru cu fermitate, indiferent de cine este responsabil. Cu toate acestea, afirmăm, de asemenea, că acum trebuie să existe pace între Israel și Palestina. Dacă vântul libertății bate în statele arabe, atunci trebuie să se profite de oportunitate pentru a instaura pacea și între Israel și Palestina, pentru ca Israelul și poporul palestinian, care merită aceeași demnitate că israelienii, să poată trăi în condiții de siguranță în interiorul frontierelor. Pe măsură ce această schimbare majoră are loc în lumea arabă, sarcina noastră este de a ne aduce contribuția în calitate de Uniune Europeană și de a face acest lucru într-un mod unit și hotărât.
(Aplauze)
Pier Antonio Panzeri
(IT) Dle președinte, doamnelor și domnilor, dincolo de măsurile care au fost anunțate, mă întreb dacă politica europeană este eficientă. În mod firesc, este nevoie de timp pentru ca Uniunea Europeană să preia rolul de lider, mai ales în politica externă, însă după cum știm, apar anumite situații care, din păcate, nu ne acordă timpul dorit și care necesită, de fapt, o acțiune rapidă și clarviziune.
În prezent, este evident că nu avem suficiente soluții la problemele din regiunea mediteraneeană și în special din Libia: trebuie să gândim în profunzime, să recunoaștem că, probabil, vom avea nevoie de o inițiativă mai puternică pentru a înțelege ceea ce s-a întâmplat și să desfășuram, de asemenea, acțiuni concertate în regiunea mediteraneeană.
De fapt, este clar pentru toți că în cazul în care privim situația din Libia, există o diferență imensă între acțiunea comună a întregii Europe și acțiunea țărilor voluntare, astfel cum este cazul în prezent. Nu, mesajul meu pentru reprezentanții Consiliului și ai Comisiei este că nu am ajuns acolo încă.
Consiliul nu a răspuns la anumite întrebări și acum trebuie să facă acest lucru rapid. Mă întreb dacă, dincolo de efortul umanitar, știm cu adevărat ceea ce trebuie să facem în cazul în care aplicarea Rezoluției 1973 nu este suficientă și în cazul în care unele țări își depășesc mandatul.
În al doilea rând, aș dori să știu care este părerea Consiliului în ceea ce privește comanda operațiunii: NATO a afirmat că are un rol tehnic și că nu asigură orientare politică. Considerăm că putem continua în acest mod, fără ca Uniunea European să își asume un rol mai puternic și mai unitar, în loc să lăsăm această acțiune în seama celor care sunt dispuși să facă acest lucru?
În final, în cadrul operațiunilor aflate în desfășurare și în relația cu Liga Arabă și cu Uniunea Africană, este esențial ca intervenția noastră să nu fie considerată, în cele din urmă, negativă cu riscul creării unui climat de nesiguranță și al unor schimbări periculoase. Suntem conștienți de aceste aspecte? Probabil nu în totalitate: acestea sunt întrebări care nu au nevoie de răspunsuri birocratice, ci de răspunsuri politice adecvate, începând cu reuniunea de mâine a Consiliului.
Olle Schmidt
(SV) Dle președinte, criticii monedei euro din țara mea de origine spun că situația din Grecia și din Irlanda demonstrează că euro nu funcționează. Aceștia afirmă că este mai bine ca o țară să fie în afara zonei euro. Se înșală.
Pe parcursul celor zece ani de istorie, zona euro a creat stabilitate, inflație scăzută și, în realitate, milioane de noi locuri de muncă. Mecanismul permanent de soluționare a crizelor va acționa ca o ultimă soluție în cazul în care o țară are dificultăți economice majore.
Moneda euro nu reprezintă cauza crizei, astfel cum subliniază de obicei, pe bună dreptate, dl comisar. Dimpotrivă, moneda comună reprezintă o parte importantă a soluției și acest lucru este valabil și în cazul unei țări precum Suedia. Prin urmare, regret profund că majoritatea în parlamentul suedez nu este în favoarea aderării Suediei la Pactul pentru euro. Acest fapt micșorează influența țării mele de origine. În cazul în care Suedia dorește să facă parte din cercul inițiaților al UE, așa cum afirmă guvernul suedez, nu are rost să se stea în afara sălilor de ședință. Danemarca, guvernul și parlamentul danez sunt în favoarea monedei euro. Acest lucru ar trebui să fie posibil și pentru Suedia.
Georgios Toussas
(EL) Dle președinte, Partidul Comunist Elen condamnă noul război imperialist ilegal dezlănțuit în Libia de Statele Unite ale Americii, Franța, Marea Britanie și NATO.
Interesul de a oferi ajutor umanitar este o ipocrizie rușinoasă. Adevăratul obiectiv al imperialiștilor este petrolul, gazele naturale și resursele care aduc bunăstare din Libia, Africa de Nord și din această regiune în general. Agresiunea imperialistă din partea SUA, a NATO și a Uniunii Europene accentuează riscurile la care sunt expuse, în general, popoarele din această regiune. Noul pact și guvernanța economică pentru unificarea zonei euro vor fi urmate de șomaj și sărăcie în masă. Mecanismul european de sprijin este un mecanism pentru falimentul controlat și insolvabilitatea în condiții de siguranță a națiunilor, în scopul de a proteja profiturile plutocratice.
Aceasta este lumea liberă din SUA. Aceasta este Uniunea Europeană a democrației și a libertății. Adevărata dilemă este următoarea: consecințele vor fi suportate de popor sau de plutocrație? Poporul nu ar trebui să suporte consecințele barbariei imperialiste și a crizei capitaliste. Oamenii nu ar trebui condamnați la șomaj permanent și sărăcie și, prin urmare, facem apel la aceștia să se ridice împotrivă și să se opună acestei intervenții imperialiste, să lupte pentru drepturile lor moderne și pentru o cale alternativă spre creștere care să servească nevoilor de bază și nu profiturilor monopolurilor.
Paulo Rangel
(PT) Dle președinte, în primul rând, aș dori să atrag atenția asupra importanței pe care Grupul Partidului Popular European (Creștin Democrat) și în special membrii de origine portugheză din Grupul PPE, o acordă viitoarei reuniuni a Consiliului, soluției găsite - care este, de fapt, mai bună decât se aștepta la acel moment - și, în special, activității colegilor mei, dl Brok și dl Gualtieri, care au pregătit raportul în numele Parlamentului, în conformitate cu pozițiile Comisiei, aducând fondul mai aproape de ceea ce în mod evident respectă metoda Uniunii și îndepărtând-o de soluția interguvernamentală.
Apoi, aș dori să le spun colegilor mei deputați că, într-o perioadă în care Portugalia trece printr-o criză politică, Partidul Social Democrat portughez (PSD), care face parte din Grupul PPE, este pregătit să guverneze după alegeri. În plus, vom guverna în conformitate cu criteriile specifice zonei euro, îndeplinind toate obiectivele stabilite și, dincolo de acestea, făcând ceea ce Partidul Socialist portughez (PS) nu a fost capabil să facă timp de 13 ani; repet, 13 ani.
Guvernul condus de PS a fost un eșec spectaculos. Tot ceea ce s-a întâmplat în Portugalia a fost prevăzut de PSD în timpul alegerilor din anul 2009. Am participat la acea campanie și am avertizat că se va întâmpla acest lucru. Prin urmare, suntem aici pentru a garanta Uniunii Europene și, în special, partenerilor noștri din zona euro, că vom îndeplini toate criteriile care vor fi exigente și vor obliga poporul portughez să facă sacrificii. Totuși, va exista, măcar o dată, cineva credibil în guvern, în comparație cu actualul guvern portughez, care a trebuit să depună patru programe de stabilitate și creștere și care caută în mod constant noi soluții fără să fie capabil să dea piețelor un răspuns plauzibil; să dea un răspuns care să servească interesele Portugaliei și ale Europei.
[Vorbitorul a fost de acord să răspundă la o întrebare în temeiul procedurii cartonașului albastru (articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură)]
Edite Estrela
(PT) Dle președinte, aș dori doar să-l întreb pe dl Rangel dacă nu crede că este infantil și imprudent să provoace o criză politică, având în vedere faptul că afirmă aici că viitorul guvern portughez va prezenta aceleași măsuri de austeritate și că se va angaja să realizeze aceleași obiective care au fost negociate cu Bruxelles-ul? Consideră dumnealui că Portugalia va plăti un preț prea mare și că poporului portughez i se va cere să facă prea multe sacrificii? La aceste întrebări aș dori un răspuns. Oare nu dorința de putere îi determină să adopte această atitudine?
Paulo Rangel
(PT) Dle președinte, sunt foarte fericit să răspund, deși nu doream să transform o dezbatere a Parlamentului European într-o dezbatere privind politicile portugheze. De fapt, dacă dna Estrela dorește să dezbată politicile portugheze, are o soluție simplă: trebuie să organizăm alegeri, să candideze pentru parlamentul portughez și va avea oportunitatea, în opoziție, să dezbată politicile Portugaliei cu Partidul Social Democrat portughez.
Voi spune doar următoarele: nu mai putem suporta un guvern care a eșuat de patru ori în doi ani. Este imposibil, nu este sustenabil și piețele nu îl consideră credibil: nu mai există soluții dacă Partidul Socialist portughez continuă să reprezinte guvernul.
[Vorbitorul a fost de acord să răspundă la o întrebare în temeiul procedurii cartonașului albastru (articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură)]
Liisa Jaakonsaari
(FI) Dle președinte, nu voi avea oportunitatea să întreb acest lucru în parlamentul portughez așadar o să vă întreb direct: de ce membrii Grupului Partidului Popular European (Creștin Democrat) nu sprijină această propunere foarte importantă? Întreaga zonă euro și Uniunea Europeană ar putea suferi o criză în cazul în care luarea deciziilor este amânată. De ce nu sprijiniți soluțiile propuse, aici și acum?
Paulo Rangel
(PT) Dle președinte, Partidul Social Democrat portughez (PSD) a sprijinit în mod responsabil toate pachetele de austeritate spre deosebire de multe partide din alte țări ale Uniunii. Când guvernul a eșuat în mod spectaculos - și nu mai are nicio scuză, nu este capabil să prezinte un singur rezultat după doi ani - și situația pieței rămâne aceeași, PSD nu are altă opțiune decât să susțină această soluție. Soluția este reprezentată de noi alegeri, un nou guvern, credibilitate pentru Portugalia și, de asemenea, pentru Europa și zona euro.
Simon Busuttil
(MT) Dle președinte, în urmă cu două săptămâni, Parlamentul European a adoptat o rezoluție politică curajoasă, care face apel, printre altele, la crearea unei zone de interdicție aeriană pentru spațiul aerian al Libiei. În urmă cu o săptămână, când Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite nu aprobase încă această rezoluție, am organizat o altă ședință deoarece eram disperați din cauza căderii iminente a orașului Benghazi și, în cele din urmă, a colapsului revoluției în favoarea democrației din Libia. Joia trecută, o zi mai târziu, rezoluția a fost aprobată și au trecut patru zile de la punerea sa în aplicare.
Dle președinte, consider că este important să aplicăm în continuare această rezoluție și să sprijinim poporul libian, protejându-l totodată de alte masacre și susținându-l în tranziția spre democrație.
De asemenea, trebuie să abordăm două alte aspecte. În primul rând, trebuie să continuăm să oferim un ajutor umanitar de amploare poporului libian și persoanelor care s-au refugiat din Libia, mai ales în Tunisia și în Egipt. În al doilea rând, trebuie să ne pregătim pentru un posibil exod al refugiaților către țările Uniunii Europene. Până la urmă, nu este doar responsabilitatea țărilor UE din regiunea mediteraneeană, ci a tuturor.
Tunne Kelam
Dle președinte, astăzi, sala de ședință a Grupului PPE a fost oficial denumită după unul dintre părinții fondatori ai Uniunii Europene: Alcide de Gasperi. În timpul său, cheia pentru rezolvarea crizei a fost o abordare supranațională, având grijă mai întâi de interesele europene comune. Acesta s-a numărat printre acei oameni de stat care, deși s-au născut în secolul XIX, au fost capabili să dezvolte o viziune a Europei secolului XXI.
În prezent, combaterea crizei economice necesită o artă a guvernării care să nu fie ghidată de următoarele alegeri și care să nu se concentreze în primul rând asupra salvării naționale, ci asupra viitoarelor generații și asupra Europei în ansamblu. În ceea ce privește Consiliul European, salut noul text al mecanismului de stabilitate, precum și pachetul de reformare a zonei euro.
În al doilea rând, sper ca Pactul privind competitivitatea să se dovedească plauzibil și să atragă, de asemenea, alte state membre din afara zonei euro. Este important ca fiecare guvern să își asume angajamente naționale semnificative pentru a îmbunătăți poziția noastră competitivă.
În al treilea rând, la fel ca în cazul pieței unice, sunt puțin îngrijorat de faptul că obiectivele sale ambițioase au fost reduse semnificativ și că eficiența sa operațională ar putea deveni aproape irelevantă. Prin urmare, în timp ce se ia o decizie cu privire la următorii pași, să dovedim că avem voință și credibilitate politică prin perfecționarea celor patru libertăți fundamentale pe care se bazează cooperarea europeană, inclusiv piața internă și prin punerea integrală în aplicare a Directivei privind serviciile.
Wim van de Camp
(NL) Dle președinte, în primul rând, aș dori doar să transmit condoleanțe poporului japonez. Știu că vom avea o dezbatere cu privire la Japonia în câteva momente, dar sper că, în zilele următoare, de asemenea, Consiliul va răspunde solicitărilor de asistență specializată ale Japoniei. Deseori vorbim despre țările în curs de dezvoltare, dar aici ne confruntăm cu un dezastru într-o țară foarte dezvoltată care probabil are nevoie în continuare de ajutor suplimentar.
Cel de-al doilea subiect pe care vreau să îl abordez este Libia. Nu cred că vreunul dintre cuvintele blânde exprimate astăzi aici, nici chiar cele exprimate de Comisie, poate schimba faptul că Uniunea Europeană este absentă din Libia și faptul că, în prezent, aceasta nu este capabilă să pună capăt crizei din orașe sau acțiunilor trupelor terestre ale lui Gaddafi.
Aș dori să îl felicit pe președintele francez pentru că a asigurat, în ultimul moment, că Uniunea Europeană a reușit, de fapt, să coopereze cu NATO, însă suferința oamenilor nu a luat sfârșit încă și ar fi înțelept să fim modești în ceea ce privește rolul nostru. Europa se pricepe mai bine să ofere ajutor după o criză decât în timpul unei crize, așa cum am afirmat în repetate rânduri anterior.
În cele din urmă, aș dori să mă refer la Pactul pentru euro. Consider că am făcut într-adevăr niște pași înainte importanți. Dl Barroso consideră acest pact o piatră de temelie, dar cred că această piatră de temelie nu este încă bine fixată și în următoarele luni va trebui să avansăm. Această problemă nu va fi rezolvată efectiv mâine.
Seán Kelly
Dle președinte, la fel ca dl Barroso, aș dori,de asemenea, să mă concentrez asupra situației economice, mai ales pentru că țara mea de origine beneficiază în prezent de ajutor financiar din partea UE și din partea FMI. Cu toate acestea, în Irlanda, avem un guvern nou și speranțe noi. În primul său discurs, prim-ministrul nostru a spus că dorește să consolideze relațiile în Europa, să ne acopere datoriile și să își îndeplinească sarcinile - și suntem deciși să facem acest lucru.
Cu toate acestea, două lucruri sunt necesare în special pentru a face ceea ce ne-am propus. În primul rând, rata dobânzii percepută este draconică și nesustenabilă. Am dori să vedem o reducere de cel puțin 1- 2 %. În al doilea rând, avem nevoie în continuare de o garantare a finanțării băncilor noastre până în momentul când acestea vor fi din nou funcționale. Nu trebuie să fim intimidați de impozitul pe profit și mai ales nu avem nevoie de prelegeri din partea unor persoane ca dl Sarkozy, care se simte foarte confortabil cu o rată de 8,2 % în Franța, în timp ce rata noastră este, de fapt, de 11,9 %. Poate că ar trebui să se uite mai întâi în grădina proprie și apoi peste Marea Irlandei.
Ce reprezintă quid pro quo? În primul rând, vom pune în aplicare pachetul de austeritate, spre disperarea și durerea cetățenilor noștri. În al doilea rând, vom lua în considerare, dacă este necesar, încheierea unui pact în ceea ce privește datoria, asemănător celui din Germania din anul 2009. În al treilea rând, vom lua în considerare crearea unei agenții fiscale europene autonome. Acest aspect este, de asemenea, foarte important deoarece nu cred că poate exista o agenție națională autonomă.
Aș dori să-l rog pe dl Barroso, cu ocazia zilei sale de naștere, și pe colegii dumnealui să sprijine Irlanda să se ajute singură de această dată și nu vom mai solicita din nou asistență financiară.
Krzysztof Lisek
(PL) Dle președinte, trebuie salutat faptul că liderii Uniunii Europene au dedicat atât de mult timp în ultimele săptămâni și zile evenimentelor din Libia și din alte țări din Africa de Nord. Sunt sigur că această acțiune ne va permite să prevenim un masacru civil și că poporul libian îl va învinge pe tiran prin forțe proprii.
Totuși, nu poate fi negat faptul că trebuie să discutăm, de asemenea, despre provocările interne - provocări referitoare la modul în care funcționează Uniunea Europeană și instituțiile sale; provocări pentru funcționarea internă, pentru politica externă comună și pentru politica de securitate și apărare comună. Diferența de opinie care a apărut între anumite state membre ale Uniunii Europene demonstrează cât de departe suntem de o politică comună reală, care să fie în spiritul Tratatului de la Lisabona.
Aceasta este, de asemenea, o provocare pentru întreaga comunitate internațională. Este un lucru bun să cooperăm cu Statele Unite ale Americii și cu alți membrii ai NATO, este un lucru bun că avem un dialog cu Liga Arabă, cu Uniunea Africană și cu Israelul. Consider că dl Pöttering a subliniat un lucru foarte important, și anume că ceea ce se întâmplă astăzi în Africa de Nord, Libia și Egipt ar putea avea consecințe grave și că aceste consecințe ar putea afecta, de asemenea, viitorul procesului de pace. Ar trebui să ne amintim acest sfat și să ținem seama de el cu atenție.
De asemenea, ar trebui să ne gândim la viitorul acestor țări și la promovarea democrației și a drepturilor omului, și nu să acționăm doar ca un pompier care stinge incendii și ar trebui să ne gândim și la celelalte țări din vecinătatea Europei unde astfel de evenimente - sinistre - pot avea loc.
Michael Gahler
(DE) Dle președinte, în invitația sa de participare la reuniunea Consiliului European, dl Van Rompuy afirmă că vom începe ședința de prânz prin inventarierea evenimentelor din Libia și din vecinătatea sudică. Sper să nu supere pe nimeni acest lucru și, în schimb, să trimitem mesaje clare - mesaje comune - cu privire la obiectivele noastre care îl vizează pe colonelul Gaddafi, precum și poporul libian, dar care vizează și publicul nostru nemulțumit de lipsa de unitate în fața unei dictaturi.
Este bine să extindem lista neagră ca să includem anumite persoane și să blocăm conturile companiei naționale de petrol a Libiei. Totuși, aș fi dorit să văd că UE, nu NATO, își amintește propriile decizii privind capacitățile și că reușește să pună în aplicare embargoul asupra armelor cu ajutorul forțelor navale ale statelor sale membre. La urma urmei, sunt vecinii noștri. Dacă am fi făcut acest lucru, am fi evitat tensiunile care au implicat Turcia în cadrul NATO și am fi ușurat sarcina aliaților noștri din SUA.
Sper că planificarea misiunilor umanitare ale UE se va concentra nu numai asupra primirii refugiaților de război în părțile egiptene și tunisiene de la frontierele Libiei, ci și asupra furnizării de ajutor umanitar în mod activ în zonele din Libia care au fost eliberate de sub puterea colonelului Gaddafi. Consider că acest lucru este necesar pentru a spune clar celor din Tripoli care sunt intențiile noastre.
Aș dori să îi transmit deputatului comunist din Grecia că tocmai am auzit de la Moscova că Stalin este mort. Biroul Politic transmite noi directive, dar evident nu le-ați primit încă.
Cristian Dan Preda
Cred că suntem cu toții de acord asupra obiectivului final al intervenției care se desfășoară în Libia, și anume încetarea completă a violențelor și a abuzurilor intolerabile comise de către regimul Gaddafi la adresa civililor
Paragraful 8 al Rezoluției 1973 a Consiliului de Securitate constituie, cred, o bază juridică indiscutabilă pentru a asigura, prin toate mijloacele posibile, respectarea zonei de excludere aeriană stabilită tocmai cu scopul protejării civililor. Vreau, de altfel, să reamintesc faptul că, înaintea adoptării rezoluției 1973, Parlamentul European a fost printre primele instituții internaționale care au cerut instaurarea unei asemenea zone, în plenara trecută de la Strasbourg.
În perspectiva Consiliului European care se deschide mâine, două mi se par elementele importante pentru a asigura succesul intervenției în Libia și cred că cuvintele cheie ar trebui să fie coordonare și claritate. Coordonare, înainte de toate, la nivelul Uniunii, în spiritul Tratatului de la Lisabona, în privința aspectelor umanitare; coordonare în raport cu NATO - acțiunea noastră cred că trebuie să fie complementară cu cea a NATO; coordonare, în fine, în raport cu Liga Arabă, pentru că susținerea regională continuă să fie un element indispensabil pentru acțiunea noastră în Libia.
În fine, clari, în privința determinării noastre de a pune capăt violenței împotriva civililor. De claritatea mesajului nostru depinde în mare măsură rezolvarea acestei situații.
Ildikó Gáll-Pelcz
(HU) Dle președinte, dle ministru, dlor comisari, ultimele cifre economice arată că Europa va ieși din criză. Următorul summit al UE poate consolida în continuare acest proces. Reuniunea Consiliului de la sfârșitul săptămânii poate aduce un progres în politicile europene, sporind nivelul solidarității europene. Un element important al pachetului de măsuri propuse spre adoptare este ciclul de coordonare macroeconomică, și anume semestrul european, prima etapă a acestuia fiind încheiată de raportul de sinteză elaborat de către Președinția maghiară. De asemenea, acest raport este important deoarece ne oferă oportunitatea de a schița o imagine economică a unei Uniunii Europene post-criză competitive. În plus, Președinția maghiară în exercițiu a jucat, de asemenea, un rol principal săptămâna trecută în adoptarea orientării generale a pachetului de șase propuneri legislative și, grație acestui lucru, Parlamentul poate începe și ...
(Președintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Dle președinte, aș dori să felicit Președinția maghiară pentru activitatea sa din ultimele săptămâni. Aceasta este o adevărată poveste de succes. Totuși, în același timp, este un succes și pentru Europa. Totul este pregătit pentru ca un acord final privind noul cadru de politică economică a Uniunii Europene să fie încheiat la următoarea reuniune a Consiliului European din a doua jumătate a săptămânii. Acesta ar putea permite întregului proces de integrare europeană să treacă la o nouă etapă. În cadrul reînnoit de guvernanță economică, responsabilitatea noastră și a Parlamentului European este foarte mare deoarece ar fi bine să se adopte aceste șase propuneri legislative în primă lectură. Întreaga Europă ar putea avea de pierdut în cazul în care are loc o amânare. Îi felicit pe dnii Brok și Gualtieri pentru raportul de astăzi. Sunt recunoscător pentru flexibilitatea Consiliului și Parlamentul European nu doar ...
(Președintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Pat the Cope Gallagher
(GA) Dle președinte, sprijin acțiunile întreprinse de guvernul irlandez pentru a obține o reducere a ratei dobânzii în cadrul programului UE-FMI pentru Irlanda. Comisia Europeană a precizat clar că va fi pregătită să sprijine reducerea ratei dobânzi și mă aștept ca cele 27 de state membre să ajungă la un consens în ceea ce privește reconsiderarea acestei chestiuni.
Asigurarea faptului că datoria noastră este sustenabilă este în interesul atât al Irlandei, cât și al Uniunii Europene. Este esențial ca prețul mecanismului de asistență financiară a UE să fie accesibil și echitabil.
Este bine cunoscut faptul că unele țări urmăresc anumite concesii din partea Irlandei în schimbul reducerii ratei dobânzii. Se pare că se fac presiuni pentru ca Irlanda să crească impozitul pe profit, de exemplu - nu am timp să discut aspectul impozitării în raport cu impozitul pe profit -
(Președintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Andrew Henry William Brons
Dle președinte, așadar, Consiliul European va adopta decizia de modificare a tratatului în ceea ce privește mecanismul european de stabilitate, dar se presupune că va ajuta țările să rămână în cadrul zonei euro. Bineînțeles, nu va reuși: nu din cauza lipsei de resurse financiare, ci din cauză că problema este autohtonă. Acesta este un mecanism care va încerca să schimbe lucrurile firești!
Valoarea externă a monedei unei țări ar trebui să reflecte cererea și oferta pentru această monedă, care bineînțeles ar trebui să reflecte apoi cererea de exporturi și de importuri, vizibile și invizibile, precum și circulația capitalurilor.
Aceeași valoare a unei monede nu poate reflecta condițiile economice din 17 țări diferite. Nu avem nevoie de un mecanism care să facă țările să eșueze în continuare în zona euro, ci avem nevoie de un mecanism care să le salveze. Chiar și acele țări care au obținut succese în cadrul zonei euro se vor descurca mai bine în afara acesteia cu monede reevaluate.
Petru Constantin Luhan
Consider esențial, în cadrul discuțiilor Consiliului European din 24-25 martie, finalizarea unui pachet legislativ credibil privind consolidarea guvernării economice în Uniunea Europeană.
În acest sens, politica de coeziune reprezintă, alături de politica agricolă comună, un domeniu prioritar în perspectiva negocierilor privind noul buget al Uniunii Europene post 2013.
Este esențială menținerea unei ponderi importante a politicii de coeziune în cadrul bugetului comunitar post 2013 pentru ca Uniunea Europeană să-și îndeplinească obiectivele ambițioase și să sprijine în mod corespunzător implementarea strategiei Europa 2020.
Politica de coeziune trebuie, însă, să genereze eficiența investițiilor mai ales printr-o programare strategică a fondurilor, prin concentrarea tematică a obiectivelor și prin simplificarea regulilor de implementare. <BRK>
Zigmantas Balčytis
(LT) Dle președinte, astăzi am aprobat modificarea Tratatului de la Lisabona care va facilita instituirea mecanismului de stabilitate permanent în zona euro. Am dat dovadă solidaritate prin faptul că am fost de acord cu modificarea tratatului și prin faptul că am înțeles că suntem într-o situație economică și financiară dificilă și că trebuie să luăm măsuri specifice în ceea ce privește coordonarea și supravegherea economică. Acest mecanism și fondul de garantare sunt destinate doar membrilor zonei euro, în timp ce țările din afara acestei zone vor fi lăsate în plan secundar, riscându-se fragmentarea Uniunii Europene și respingerea metodei comunitare. Prin urmare, Uniunea Europeană trebuie să dea dovadă de o mai mare solidaritate, oferind asistență și statelor care nu sunt membre ale zonei euro, astfel încât acestea să devină membre și să își recupereze toate drepturile de decizie în Uniunea Europeană și, astfel, vom elimina o discrepanță temporară din acordul de aderare la UE.
Monika Flašíková Beňová
- (SK) Dle președinte, dle comisar, aș dori să atrag atenția asupra a două aspecte referitoare la următoarea reuniune a Consiliului.
Primul aspect se referă la faptul că numeroase măsuri sunt nedemocratice prin natura lor. Rolul parlamentelor naționale și al Parlamentului European, singurele instituții alese, va fi diminuat, iar puterile organelor executive centrale vor fi consolidate. Sancțiunile stricte și natura automată a acestora limitează puterea parlamentelor naționale de a influența politica economică. Nu sunt de acord nici cu faptul că legislația privind indicatorii macroeconomici este elaborată de Comisie fără a implica Parlamentul European.
Cel de-al doilea aspect se referă la faptul că multe dintre măsurile propuse sunt contraproductive. Cum intenționează Comisia să restabilească creșterea economică și ocuparea forței de muncă? Propuneți politici care suprimă cererea internă și se bazează pe exporturi. Este aproape sigur că această combinație de politici nu va scoate UE din criză. În loc de politici nedemocratice și restrictive, dle comisar, aș dori să spun ...
(Președintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Liisa Jaakonsaari
(FI) Dle președinte, vestea proastă de astăzi este că membrii Partidului Conservator portughez resping acest pachet în speranța organizării de noi alegeri. Astfel, întreaga zonă euro poate intra în criză deoarece o amânare ar fi dăunătoare în prezent. La rândul lor, piețele analizează dacă Uniunea Europeană poate lua decizii.
Este foarte important să găsim soluții. Aceasta va fi o decizie istorică deoarece, în prezent, trecem de la un sistem de coordonare vechi, în care doar câțiva vor să fie coordonați, la guvernanță, care este un tip nou de arhitectură economică europeană și acesta este un lucru bun. Din păcate, reputația acestui proiect în ansamblu a fost pătată de neoliberalii Sarkozy și Merkel...
(Președintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Olli Rehn
membru al Comisiei. - Dle președinte, permiteți-mi să le mulțumesc onorabililor deputați pentru o dezbatere foarte responsabilă cu privire la reuniunea de săptămâna viitoare a Consiliului European. În numele Comisiei, aș dori să fac anumite observații cu privire la câteva discursuri privind Libia și Japonia înainte de a comenta aspectele economice. Așa cum știți, Comisia nu are competențe în materie de securitate și apărare, însă am coordonat răspunsul european la criza umanitară în creștere la frontierele Libiei. Acțiunea militară din zona de interdicție aeriană pusă în aplicare în conformitate cu Rezoluția 1973 a Consiliului de Securitate al ONU a creat noi circumstanțe care trebuie luate în considerare pentru a oferi asistență umanitară într-un mod sigur și eficient celor care au nevoie, fie la frontiere, fie pe teritoriul Libiei. Aceasta a dat o nouă speranță că viețile nevinovate ale civililor vor fi cruțate.
Deși evenimentele din Japonia nu au consecințe imediate pentru sănătatea cetățenilor din Uniunea Europeană, este important să se țină seama de politicile UE în materie de securitate nucleară, precum și de planurile de urgență și de măsurile de siguranță existente. Comisia folosește toate instrumentele disponibile pentru a monitoriza impactul, inclusiv impactul asupra siguranței în viitor. În opinia mea, Japonia ne învață că riscurile pot deveni realitate; ceea ce era considerat a fi imposibil, de acum, trebuie să fie inclus în planurile noastre. O abordare europeană pentru o evaluare cuprinzătoare a siguranței și a riscurilor centralelor nucleare ar maximiza efectele la nivel european.
Înainte de a elabora concluziile finale, o analiză completă a accidentului din Japonia este esențială; evaluarea ar trebui să acopere cele mai importante aspecte, cum ar fi cerințele de siguranță în caz de cutremur, precum și asistența în ceea ce privește furnizarea de energie electrică de urgență pentru răcirea reactorului.
De asemenea, în ceea ce privește politica economică, dezbaterea dvs. a reflectat amploarea a ceea ce este în joc mâine la reuniunea Consiliului European și am încredere că mesajele trimise de aici vor fi auzite și ascultate în toate capitalele Europei. Este corect să spunem că Uniunea Europeană va evolua foarte mult după luna martie. Criza financiară, care s-a transformat într-o recesiune economică și apoi într-o criză bancară și a datoriilor suverane, a forțat Europa să caute noi modalități de a avansa, să ia în considerare toate opțiunile posibile și să ia decizii cu consecințe pe termen lung.
Astfel cum a afirmat președintele Barroso în discursul său de deschidere, vom răspunde provocării printr-o strategie globală care se bazează pe punctele forte, pe valorile și pe instituțiile Uniunii Europene. Uniunea Europeană a fost creată tocmai pentru acest tip de provocări cu care ne confruntăm astăzi: pentru a putea rezista la probleme împreună și pentru a putea ieși dintr-o criză mai puternică decât anterior prin eforturi comune.
Ca urmare a discuțiilor foarte lungi derulate pe parcursul a câteva luni, elementele unui răspuns cuprinzător în cadrul politicii economice sunt în sfârșit pregătite pentru ca liderii Uniunii să convină asupra lor și să se angajeze că le vor respecta în cadrul reuniunii de mâine a Consiliului European. Statele membre și mai ales statele membre din zona euro urmează foarte hotărât reforme structurale intensive de consolidare fiscală și de stimulare a creșterii. În prezent, aceasta este prima piatră de temelie pentru a înregistra progrese cu această strategie.
În al doilea rând, atât Consiliul, cât și Parlamentul susțin angajamentul dvs. de a finaliza până în această vară pachetul legislativ al Comisiei privind guvernanța economică. Guvernanța economică consolidată reprezintă într-adevăr piatra de temelie a răspunsului nostru cuprinzător.
În al treilea rând, mecanismul european de stabilitate permanent va funcționa din iunie 2013, având o capacitate de creditare de 500 de miliarde de euro. Prin această decizie se va crea un prag financiar cu un efect de izolare suficient pentru a înlătura și cea mai mică îndoială în ceea ce privește capacitatea noastră de a acționa chiar și în cele mai tensionate cazuri.
Rolul Comisiei în conducerea operațiunilor MES va fi esențial, iar legătura dintre MES și instituțiile UE, inclusiv Parlamentul European, desigur, va fi stabilită în mod clar și ferm. Vom propune în timp util un regulament bazat pe articolul 136 din tratat care să clarifice etapele de definire a condiționalității politice și care să asigure coerența cu cadrul UE de supraveghere la nivelul statelor membre.
În final, sectorul bancar trebuie să se redreseze complet, pentru a se proteja creditarea economiei reale, a întreprinderilor și a consumatorilor. Următoarea serie de teste de rezistență din sectorul bancar va avea loc în lunile următoare; rezultatele vor ghida restructurarea necesară și posibila recapitalizare a sectorului bancar din UE. Înainte de publicarea rezultatelor, toate statele membre vor trebui să decidă și să își prezinte strategiile, dacă este cazul, pentru posibila restructurare și recapitalizare a instituțiilor lor vulnerabile.
Într-adevăr, este esențial să conștientizăm că aceste două probleme trebuie rezolvate în paralel; redresarea financiară trebuie accelerată, băncile trebuie restructurate și, dacă este cazul, recapitalizate cât mai curând posibil. Aceasta este o condiție necesară pentru restabilirea și consolidarea încrederii în economia europeană, pentru îmbunătățirea solidității bancare și pentru garantarea salvgardării creșterii economice prin creditare.
În concluzie, odată ce Consiliul European se angajează să respecte toate aceste elemente ale strategiei noastre economice cuprinzătoare de ieșire din criză, Uniunea Europeană va fi pe drumul cel bun pentru a obține creștere economică în acest an, 2011. Acest lucru nu înseamnă că totul este bine și cu atât mai puțin că putem sta relaxați. Dar, da, înseamnă că suntem pregătiți să facem față provocărilor actuale și celor care pot apărea, precum și să prevenim viitoarele crize.
Enikő Győri
președintă în exercițiu a Consiliului. - (HU) Dnă președintă, dle comisar, stimați deputați, în primul rând vă mulțumesc pentru această dezbatere. Sunt recunoscătoare pentru faptul că majoritatea dintre cei din Parlament și dintre vorbitorii din cadrul dezbaterii au recunoscut caracterul necesar al celor șase elemente care vor constitui răspunsul comun al Uniunii Europene la criza economică și asupra cărora, sper, șefii de stat sau de guvern pot decide joi și vineri. Cu ajutorul acestor măsuri lucru putem pune capăt crizei, putem crea o bază pentru restricționarea eficientă a apariției unor crize similare. Sunt complet de acord cu vorbitorii care au spus că nu Uniunea Europeană în sine s-a aflat în criză, ci o parte, o bună parte din statele membre au devenit implicate într-o criză a datoriilor, o spirală a datoriilor. Acest lucru trebuie stopat. Aceasta este sarcina prioritară pentru noi toți, pentru fiecare stat membru.
Cu toate acestea, trăim într-o singură Uniune și avem o politică monetară comună și o monedă comună. De aceea, criza datoriilor din oricare stat membru este o problemă comună pentru noi toți. Prin urmare, avem nevoie de soluții comune. A început o dezbatere interesantă de care va trebui să ne ocupăm, cred eu, atunci când vom începe negocierile acum, într-o formă oficială, precum și negocierile cu privire la cele șase propuneri legislative referitoare la guvernanța economică. Aceasta înseamnă să facem diferența între datoriile bune și rele. Există însă o datorie bună? Aceasta este o dezbatere foarte incitantă. Dl comisar susține ceea ce spun, deoarece am luat în considerare acest lucru în cadrul Consiliului European, iar Consiliul a fost foarte sceptic cu privire la existența unei așa-zise datorii bune. Aici, de asemenea, un deputat din Parlament a declarat că în foarte multe cazuri, o datorie care a început ca o datorie bună ar putea fi transformată într-o datorie foarte rea.
Ar trebui să continuăm această dezbatere, dar cred că dacă dorim să ieșim din criza datoriilor o dată pentru totdeauna, trebuie să căutăm moduri diferite de stimulare a economiei și de începere a creșterii, altele decât creșterea datoriei. Nu ar trebui să dorim să facem investiții bune în detrimentul generațiilor viitoare. Prin urmare, cred că este de asemenea important să spunem că, la fel cum a menționat și președintele Barroso, avem la dispoziție instrumentele necesare: continuarea dezvoltării pieței unice, eliminarea obstacolelor încă existente și Strategia Europa 2020.
Aș dori să spun câteva cuvinte cu privire la situația portugheză și situația irlandeză. Suntem cu toții conștienți de faptul că acest lucru va fi discutat la reuniunea Consiliului European. În ceea ce privește Portugalia, doresc doar să subliniez faptul că pachetul de măsuri pe care l-a anunțat Portugalia a fost salutat de șefii de stat și de guvern la summitul UE din 11 martie și a fost salutat de asemenea și de președintele Băncii Centrale Europene. Astfel, acest lucru în sine a fost un mesaj pozitiv pentru piețe. În același timp, este de asemenea foarte important să spunem că fiecare plan de acțiune are o valoare numai în măsura în care este pus în aplicare. În plus, este foarte important să existe angajament politic și sprijin fără echivoc în spatele fiecărui demers.
În ceea ce privește Irlanda, aș dori doar să menționez faptul că noul reprezentant al guvernului irlandez a fost foarte cooperant în cadrul Consiliului Afaceri Generale de luni și că sunt foarte încrezătoare că se va găsi o soluție la problema irlandeză și în cadrul reuniunii Consiliului European. Mulți oameni au promovat metoda comunitară față de metoda interguvernamentală, sugerând faptul că și abordarea interguvernamentală s-a numărat printre motivele eșecului Strategiei de la Lisabona. Consider că am făcut progrese considerabile din 4 februarie. La 4 februarie, un mare număr de state membre, precum și mulți deputați din Parlamentul European cu care am vorbit la acel moment erau îngrijorați cu privire la direcția spre care ne îndreptăm și ce se va întâmpla cu Uniunea Europeană dacă am externaliza probleme importante. După părerea mea, situația s-a îmbunătățit foarte mult și ne-am întors la abordarea comunitară. Încă de la început, sarcina noastră, ca Președinție, a fost de a încerca să promovăm crearea unei soluții viabile între adepții externalizării și cei care doresc să rămână exclusiv în cadrul Comunității.
Primul ministru maghiar a sugerat și a solicitat chiar la 4 februarie ca în concluziile Consiliului European să se introducă o referire cu privire la punerea în aplicare documentului numit ulterior Pactul privind competitivitatea, în conformitate cu tratatele. Sunt foarte încântată să pot spune că am revenit cu siguranță la abordarea comunitară. Comisia Europeană, unul dintre organismele noastre cele mai orientate spre Comunitate, are o datorie importantă în cadrul fiecărui element al răspunsului nostru economic cuprinzător format din cele șase acte legislative și, prin urmare, Parlamentului European i s-au oferit de asemenea garanții că va avea acces la informații. Așadar, am parcurs un drum lung într-o direcție pozitivă. Pactul pentru euro este de asemenea deschis, iar statele membre, cum ar fi propria mea țară, vor putea să se alăture dacă doresc. Acesta nu este un club exclusivist.
În cele din urmă, ca o ultimă cerere, îmi reiterez dorința de a continua dezbaterea privind pachetul de șase propuneri legislative privind guvernanța economică în cel mai constructiv spirit posibil. Suntem pregătiți pentru acest lucru și aș dori să menționez că ne-am străduit să luăm în considerare rapoartele deputaților din Parlamentul European care erau deja terminate în ianuarie când Consiliul își formula poziția.
Revenind la Libia și la Marea Mediterană, războiul și instabilitatea sunt cele mai mari tragedii posibile pentru oamenii care trăiesc în regiune și pentru Uniunea Europeană. Cred că citez cuvintele dlui Mauro cu care sunt pe deplin de acord. Avem în fața noastră oportunitatea și sarcina de a crea din această criză șansa de a ne asigura că o astfel de tragedie nu va mai avea loc niciodată în regiunea mediteraneeană. Cred că este corect să spunem, și cred în exprimarea directă, că Parlamentul a decis acest lucru mai rapid decât Consiliul. În cele din urmă, Coaliția a fost capabilă să organizeze o operațiune de ultim moment, care a reușit să salveze viața a foarte mulți oameni din Benghazi.
În ceea ce privește întrebarea referitoare la gradul de solidaritate dintre noi și la eficiența politicii externe și de securitate comună a Uniunii Europene, încă o dată voi vorbi în mod direct. Nu suntem sută la sută uniți. Cu toate acestea, am reușit să cădem de acord asupra a foarte multe lucruri care au fost esențiale în ultima perioadă. La summitul din 11 martie, șefii de stat sau de guvern au precizat în mod clar că Gaddafi trebuie să plece; că trebuie să se stabilească relații cu Consiliul național interimar din Benghazi și că autoritățile libiene trebuie să fie contactate pentru a permite acordarea unui ajutor umanitar țării. Deja în acel moment am decis că trebuie să ne analizăm relațiile cu vecinătatea sudică. O condiție pentru acest demers a fost începutul schimbărilor democratice.
Apoi am convenit că sprijinul financiar trebuie să fie majorat prin includerea unor condiții adecvate, că relațiile comerciale trebuie să fie aprofundate și că trebuie să facilităm schimbările sociale în regiune. Zona unde trebuie să facem progrese cuprinde trei elemente: accesului la piață, mobilitate și bani. Ulterior, la 21 martie, miniștrii de externe, cei însărcinați cu domeniile politicii externe și de securitate comună și ale politicii de securitate și apărare comună, și-au reiterat angajamentul. Până atunci, a, avut la dispoziție Rezoluția 1973 a Consiliului de Securitate al ONU. Am salutat acest lucru, precum și deciziile Summitului de la Paris, a căror punere în aplicare trebuie să înceapă. Am decis foarte rapid cu privire la sancțiuni și ne-am subliniat angajamentul de a-i ajuta pe civili.
Poate că politica externă și de securitate comună nu funcționează perfect, dar cred că au fost adoptate unele decizii foarte importante, deși în ultimul minut. Vă mulțumesc foarte mult, dnă președintă.
Președintă
Dezbaterea a fost închisă.
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Ivo Belet
în scris. - (NL) Acest summit de primăvară are o importanță crucială pentru toți europenii. Aici vom pune bazele unui euro stabil și ale unei consolidări temeinice a cooperării economice în Europa. Pactul pentru euro, care se află acum în fața noastră este, din fericire, mult mai echilibrat decât opțiunile originale. Respectul pentru modelul consultării sociale este esențial pentru acest pact. Așa și trebuie să fie, pentru că este baza modelului nostru Rhineland european.
Acum este momentul să facem următorul pas important, deoarece proiectul european nu poate fi limitat pur și simplu la un proiect financiar monetar. În cele din urmă, acest lucru ar fi în detrimentul său și ar duce la pierderea sprijinului popular pentru Europa. Prin urmare, mai mult decât oricând, Europa are nevoie de un proiect orientat spre viitor, atrăgător, nou, care va inspira din nou entuziasm oamenilor.
Nu trebuie să căutăm prea departe, pentru că propunerile sunt deja pe masă. În special, trebuie să ne concentrăm pe investițiile transfrontaliere în energia regenerabilă. Acest lucru va fi posibil numai dacă vom deschide și calea euroobligațiunilor. Va fi o lovitură pentru economia noastră, pentru ocuparea forței de muncă și pentru mediu, desigur, dar în întregime fezabilă, pe baza calculelor Foii de parcurs pentru 2050 a Comisiei. Haideți să începem odată.
Zita Gurmai
în scris. - Viitoarea reuniune a Consiliului este, într-adevăr, una foarte importantă. În scrisoarea sa de invitație publică, președintele Herman Van Rompuy observă că "pentru a face un pas important în noul cadru al semestrului european, ar trebui să oferim îndrumare politicilor economice naționale, în vederea punerii în aplicare a Strategiei noastre Europa 2020”. Nu ar trebui să punem acest punct pe plan secundar pe ordinea de zi, după pachetul economic. Toată lumea știe că soluția pentru creșterea economică europeană este ocuparea forței de muncă. Strategia Europa 2020 vizează o rată de ocupare a forței de muncă de 75 % în rândul bărbaților și femeilor cu vârste cuprinse între 20 și 64 de ani. Toată lumea știe, teoretic, că acest prag de 75 % nu va fi atins fără participarea și implicarea masivă a femeilor pe piața forței de muncă.
Prin urmare, cer două lucruri din partea Consiliului, înainte de reuniunea sa viitoare. Primul dintre ele este să fim ambițioși și expliciți atunci când vine vorba despre orientările privind ocuparea forței de muncă și mai ales când vine vorba despre ocuparea forței de muncă în rândul femeilor. În al doilea rând, vă cer să vă reafirmați angajamentul față de obiectivele și orientările europene care permit participarea masivă a femeilor pe piața forței de muncă, în special obiectivele de la Barcelona privind centrele de zi pentru îngrijirea copiilor, despre care știm că sunt departe de a fi îndeplinite în UE.
Cătălin Sorin Ivan
în scris. - Consider că este imperios necesar ca investițiile în domeniile educației, cercetării și inovării să se realizeze cu sprijinul tuturor statelor membre, în mod imediat pentru ca obiectivele Strategiei Europa 2020 să se realizeze și astfel redresarea economică să fie o realitate. În calitate de reprezentant al cetățenilor europeni îmi declar susținerea pentru raportul doamnei Balzani și sunt de acord că Uniunea Europeană are nevoie să își îmbunătățească mijloacele financiare, astfel încât să reprezinte un competitor pe scena politică și economică internațională, într-un moment în care provocările actuale solicită o competitivitate crescută din partea actorilor internaționali. Nu în ultimul rând, pentru a avea o economie puternică, un obiectiv de baza ar trebui să fie cel legat de ocuparea forței de muncă. Uniunea Europeană are nevoie de personal calificat în toate domeniile, de persoane competente și de o mai mare productivitate în toate sectoarele sale
Niki Tzavela
În următoarele câteva zile, Pactul pentru euro va fi finalizat de Consiliul European. Obiectivul de bază al pactului este acela de a promova competitivitatea, lucru care va duce la o creștere a ocupării forței de muncă în țările din zona euro. În scopul realizării obiectivelor menționate anterior la nivel european, propun ca definiția și controlul frontierelor terestre și maritime, precum și granițele economice ale statelor membre ale Uniunii Europene să fie integrate în pact. Acest lucru va proteja producția europeană de produsele contrafăcute importate din țările cu forță de muncă intensivă din Est. Importul unor astfel de bunuri produse în mod ieftin nu numai că este ilegal, dar oprește, de asemenea, funcționarea corespunzătoare a pieței, reducând astfel profiturile companiilor europene. Acest lucru încetinește creșterea economică și reduce competitivitatea întreprinderilor europene și a Europei în ansamblu. În concluzie, avem nevoie de noi stimulente pentru ca statele membre ale Uniunii Europene să dezvolte zone economice exclusive. Avem nevoie de o garanție europeană pentru întreaga zonă economică exclusivă din Europa, care să nu poată fi contestată de către țările terțe.
Angelika Werthmann
în scris. - (DE) Nu există datorie bună sau rea; creșterea continuă a datoriilor naționale trebuie să se oprească. Din păcate, Consiliul nu a reușit să pună pe deplin în aplicare Pactul de stabilitate și creștere. Cu toate acestea, cetățenii noștri nu pot fi împovărați cu o altă criză structurală. Problema datoriei naționale actuale poate fi soluționată doar cerând o disciplină bugetară strictă. Modalitatea adoptată de statele membre de a aplica "procedura accelerată” trebuie respinsă, dar, după cum a spus deja dl Gualtieri, dacă dorim să facem o contra-propunere, atunci trebuie să ne concentrăm pe fond. Aș saluta o inițiativă în care cele 143 de centrale nucleare din Europa ar fi imediat scoase din funcțiune și s-ar folosi în loc surse de energie regenerabilă. Voi comenta pe scurt cu privire la iminentele teste de rezistență de la instalațiile energetice nucleare: întrucât - după cum se subliniază în mod repetat - reglementările detaliate privind securitatea centralelor nucleare intră în competența fiecărui stat membru în parte, eu nu pot susține fără rezerve aceste teste de rezistență în această etapă timpurie a negocierilor. Având în vedere evenimentele declanșate în 1986 de o simulare de criză la reactorul nuclear de la Cernobîl, aș privi astfel de teste cu mare îngrijorare, cu excepția cazului în care ar fi efectuate de UE sau de o instituție comparabilă și numai ca urmare a unei analize detaliate a stării și a capacității de încărcare a fiecărui reactor.
Véronique Mathieu
Raportorul a dorit să includă un punct cu privire la agențiile descentralizate ale Uniunii Europene într-un capitol intitulat "Sustenabilitatea și responsabilitatea - elemente centrale ale bugetului UE pentru 2012”.
Împărtășesc principala idee menționată și anume că agențiile aduc valoare adăugată politicilor UE în domenii variate precum formarea profesională, mediul, securitatea internă și transportul feroviar. Cu toate acestea, împărtășesc, de asemenea, ideea că, în ceea ce privește sustenabilitatea și responsabilitatea bugetară, sistemul agențiilor ar putea fi îmbunătățit.
Într-adevăr, sarcinile și competențele agențiilor se suprapun uneori, iar unele dintre ele au costuri ridicate de funcționare din cauza constrângerilor impuse de regulile noastre financiare și bugetare. Acesta este motivul pentru care cheltuielile agențiilor descentralizate ar putea fi raționalizate printr-un sistem de servicii comune care ar include, de exemplu, asistența cu procesul bugetar, asistența cu procedurile de licitație și consultanța juridică.
Pentru a încheia, în cursul ultimei proceduri de descărcare bugetară, Parlamentul a încercat de asemenea să atragă atenția asupra controlului exercitat de Comisie și Parlament asupra agențiilor descentralizate; acesta trebuie să fie consolidat, după cum a demonstrat experiența.
Marian-Jean Marinescu
în scris. - Europa trebuie să învețe din incidentele nucleare din Japonia și să se angajeze să asigure securitatea nucleara la nivel european. Mixul energetic rămâne în competența statelor membre, însă securitatea nucleară este definită de testele de siguranță pentru centralele nucleare propuse recent de Comisie. Nu trebuie să uitam că dependența de import de energie a UE este enormă și că statele membre trebuie să gasească soluții pentru a prevedea surse de energie proprii. UE are nevoie de o politica energetică comună care trebuie să se bazeze pe un echilibru optim între energia regenerabilă, noile tehnologii pentru resursele convenționale de energie și necesitatea de a asigura producția de energie nucleară în condiții de siguranță. Referitor la Libia, Consiliul trebuie să gasească un nou parteneriat european cu țarile din vecinătatea de sud. Acest parteneriat implică o cooperare politică strânsă, care să asigure tranziția spre democrație a acestor țări. De asemenea, Comisia Europeană trebuie să prezinte cât mai curând un plan pentru gestionarea fluxurilor migratorii, care să țină cont de solidaritatea între statele membre și care să consolideze capacitatea tehnică și operativă a Frontex. Acest plan nu trebuie însă să diminueze atenția UE pentru Parteneriatul estic.
Czesław Adam Siekierski
Tocmai am aprobat modificările la tratat, care vor permite introducerea unui mecanism de stabilitate permanent pentru zona euro. Am înregistrat un succes important prin faptul că am reușit să ne exprimăm în mod clar sprijinul în favoarea utilizării abordării comunitare ca principală formă de cooperare în cadrul mecanismului. Rolul central al Comisiei Europene în procesul de evaluare a situației financiare a statelor membre este de bun augur pentru viitorul cooperării, deoarece îl protejează de instabilitatea care l-ar pune în pericol în cazul în care ar fi aleasă abordarea interguvernamentală. Să sperăm că după adoptarea, de către Consiliul European, a modificării tratatului, acesta va fi ratificat cu succes în statele membre, permițând mecanismului permanent să fie înființat în conformitate cu planul. Introducerea mecanismului de stabilitate în tratat este doar un pas adoptat recent pentru a îmbunătăți competitivitatea zonei euro. La întâlnirea de mâine, Consiliul va accepta, de asemenea, Pactul pentru euro, care a fost adoptat la reuniunea din 17 martie a statelor membre din zona euro. Sunt sigur că șefii de stat sau de guvern vor reuși să ajungă la un acord, iar acest program va intra în vigoare, permițând intensificarea cooperării economice în domenii precum ocuparea forței de muncă și finanțele publice. Este de salutat faptul că, în ciuda temerilor inițiale ale statelor membre din afara zonei euro, pactul a fost deschis tuturor statelor membre care doresc să se alăture. Acest lucru garantează, cel puțin într-o anumită măsură, că mecanismul nu va da naștere unei Europe cu două viteze.
João Ferreira
Acest Consiliu European are loc într-un context specific pentru Portugalia. Criza economică și socială fără precedent cu care se confruntă țara este cauzată de măsurile adoptate de statele membre ale Uniunii Europene, precum și de aplicarea la nivel național a măsurilor dictate de acestea: intensificarea politicilor regresive, creșterea exploatării lucrătorilor, noi măsuri antisociale care agravează inegalitățile, creșterea șomajului și nesiguranța locurilor de muncă, precum și creșterea sărăciei și a excluziunii sociale. În acest context, guvernul, cu presiuni și aplauze din partea UE, depune un alt pachet de măsuri de austeritate menționate anterior - al patrulea.
Este clară intenția direcției competențelor UE: pentru a forța un alt nod neocolonial în jurul gâturilor țărilor mai fragile punct de vedere economic, atacându-le suveranitatea, cu condițiile anticipate de aplicare a unui mecanism european de stabilitate. Toate acestea sub pretextul menținerii privilegiilor de care beneficiază marile grupuri de interese economice și financiare - în special cele ale țărilor care dau direcția - la care contribuie numeroase instrumente ale UE, cum ar fi Pactul de stabilitate și creștere, Uniunea economică și monetară și euro. În fața acestei situații, lucrătorii portughezi aflați în dificultate au răspuns în consecință, sâmbătă, în Portugalia, în cadrul unei demonstrații naționale de proporții.-
