Puhemiehen tiedonanto
Puhemies
Ennen kuin ryhdymme tarkastelemaan pöytäkirjaa, minun on pakko tehdä erittäin epäkiitollinen päätös. Eilisiltana tässä parlamentissa sattui epämiellyttävä välikohtaus, kun eräs parlamentin jäsen kävi ensimmäistä kertaa toisen parlamentin jäsenen kimppuun.
Työjärjestyksessä on riittävät keinot tällaisten mielenilmausten oikaisemiseksi, jotka eivät ole soveliaita ja jotka ovat jopa erittäin aggressiivisia, ja siinä on myös asianmukaiset toimenpiteet. Me emme voi hyväksyä sitä, että siirrytään sanoista tekoihin, vaikka herjaus olisikin ollut aggressiivinen.
Rouva Hoff, joka oli tuolloin parlamentin puhemiehenä, teki näin työjärjestyksen 109 artiklan mukaisesti aiheellisen huomautuksen ja ilmoitti samalla, että sovellettaisiin työjärjestyksen 110 artiklaa.
Kuten te tiedätte - luen nyt kyseisen artiklan- " annettuaan virallisen huomautuksen puhemies voi vakavissa järjestyshäiriötapauksissa joko välittömästi tai viimeistään seuraavassa istunnossa tehdä parlamentille aloitteen varoituksen antamisesta, johon ilman eri toimenpiteitä liittyy istuntosalista poistaminen välittömästi sekä kahdesta viiteen päivään kestävä määräaikainen erottaminen" .
Seuraava istunto on huomenna, ja tämän määräyksen nojalla minun on pakko tehdä teille aloite herra Rosado Fernandesille tehtävän varoituksen antamisesta, johon liittyisi kaksi päivää kestävä erottaminen.
Kuten asiaan kuuluu saman artiklan 2 kohdan mukaisesti, parlamentin jäsen Rosado Fernandesilla on oikeus tulla kuulluksi parlamentissa. Kysyn teiltä, haluatteko te käyttää kyseistä oikeutta ja luonnollisesti annan teille puheenvuoron.
Herra Rosado Fernandesilla on puheenvuoro.

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies, ilmaisen itseni portugaliksi, koska minulla on kunnia saada esittää asiani puhemiehelle, joka hallitsee äidinkieltäni.
Eilen tapahtui jotain, mitä en olisi suonut tapahtuvan ja mistä minulla ei ole aihetta ylpeillä. Katson, että jos minuun kohdistetaan jokin kurinpitomenettely, olen sen varmasti ansainnut. Haluaisin kuitenkin kysyä läsnäolijoilta, mitä he itse tekisivät, jos joku kollega, joka ei tiedä mitään heidän elämästään ja luulee heidän olevan poissa salista - enkä minä ollut poissa salista, vaan ainoastaan poissa omalta paikaltani - väittäisi kaikkien edessä, että he saavat rahaa tupakkayhtiöiltä.
Ensinnäkin poliittisesta näkökulmasta on helpompaa saada tupakkayhtiöiltä rahaa eurooppalaisen tupakantuotannon vastustamiseen kuin sen puolustamiseen, kuten laatimassani mietinnössä puolustetaan. Toiseksi nousin silloin ylös ja sanoin parlamentin jäsen Blakille, että olin paikalla - koska hänellä oli väärä käsitys asiasta - ja että olin kuullut, mitä hän sanoi. En vain halunnut uskoa kuulemaani todeksi. Menin hänen luokseen ja kysyin häneltä: " Mitä te sanoitte?" Ja hän vastasi englanniksi eli samalla kielellä, jolla esitin kysymykseni: " You just get money from them " .
Herra puhemies, minä en ole väkivaltainen ihminen. Minut on kasvatettu iberiläisessä kulttuurissa, jossa kunnia on vielä arvossaan. Minulla on kaksi tytärtä, ja toivoisin, että he voisivat tuntea kunniaa isänsä nimestä. Niin ollen katson kyllä ansainneeni rangaistuksen, jonka parlamentti minulle kenties määrää, mutta en häpeä sen tähden!

Puhemies
Parlamentti on kuullut herra Rosado Fernandesia, ja siirrymme ilman keskustelua koneäänestykseen aiemmin tekemästäni aloitteesta eli varoituksen antamisesta kahden päivän määräajaksi.
(Parlamentti hyväksyi puhemiehen aloitteen.)

Puhemies
Äänestystuloksen mukaisesti minun on pakko pyytää teitä, herra Rosado Fernandes, yhteistyökykyynne vedoten poistumaan istuntosalista, jonne te saatte palata kahden päivän kuluttua.
Herra Hänsch pyytää puheenvuoroa tehdäkseen menettelyjä koskevan esityksen.

Hänsch
Arvoisa puhemies, koska fyysinen hyökkäys ryhmäni jäsentä kohtaan sai täällä osakseen jopa suosionosoituksia, minun täytyy sanoa, herra puhemies, että olisin toivonut teidän osoittavan solidaarisuutta ja myötätuntoa hyökkäyksen kohteeksi joutunutta kollegaa Freddy Blakia kohtaan.

Puhemies
Mikäli asia koskee samaa kysymystä, annan puheenvuoron ainoastaan herra Giansilylle, koska hän kuuluu samaan ryhmään kuin herra Rosado.
Herra Giansilyllä on puheenvuoro.

Giansily
Arvoisa puhemies, en halua palata näihin tapahtumiin. Haluaisin vain sanoa teille, että aiomme äänestää nyt, ja näyttää siltä, että keskeytyksettä, erittäin tärkeästä aiheesta, talousarviosta. Äskeisten tapahtumien perusteella en usko, että ryhmämme pystyy äänestämään tyynesti asiasta. Siksi pyydän teitä keskeyttämään istunnon muutamiksi minuuteiksi, jotta voimme kokoontua.

Puhemies
Herra Giansily, tiedätte, että meillä on tänä aamuna edessämme pitkä ja erittäin tärkeä äänestys. Olen varma siitä, että ryhmänne jäsenet pystyvät kestämään tilanteen ja kykenevät tyynesti äänestämään. Meidän on sitä paitsi vielä hyväksyttävä pöytäkirja, mikä antaa heille miettimisaikaa.

Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Le Gallou
Arvoisa puhemies, huomioni on seuraava. Sain tänä aamuna tietää, että Euroopan parlamentti on julkaissut muistokirjekuoren Georges Marchais'lle, joka hyväksyi kaikki kommunismin rikokset, hyökkäyksen Puolaan, hyökkäyksen Afghanistaniin. Haluaisin tietää, missä olosuhteissa tämä päätös on tehty.

Puhemies
Herra Le Gallou, Euroopan parlamentti ei ole julkaissut tätä kirjekuorta, vaan sen on julkaissut yksityinen postimerkkiyritys. Euroopan parlamentilla ei siis ole mitään tekemistä tämän täysin yksityisen jutun kanssa.

Puhemies
Herra Puerta pyytää puheenvuoroa. Pyytäisin teitä olemaan lyhytsanainen. Erästä teidän poliittista suuntaustanne edustavaa henkilöä kohtaan on esitetty syytöksiä ja minun on annettava tilaisuus syytösten kumoamiseksi, mutta toivoisin, ettette pitkittäisi tätä asiaa.
Herra Puertalla on puheenvuoro.

Puerta
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että olen sellaisen ryhmän puheenjohtaja, jossa on kommunististen jäsenten valtuuskuntia, vaikka olen itse sosiaalidemokraatti. En voi hyväksyä sitä, mitä juuri kuulimme. Minusta ei ole riittävä selitys sanoa ainoastaan - sallinette minun sanoa tämän, herra puhemies - että parlamentti ei ole julkaissut virallisesti tätä kirjekuorta.
Herra Marchais oli puheenjohtaja puolueessa, joka on ollut mukana Ranskan demokraattisessa elämässä sen valoisina ja synkkinä hetkinä, ja Ranskan demokraatit maan nykyistä pääministeriä myöten ovat osoittaneet hänelle kunnioitustaan. Mielestäni hän ansaitsee tässä parlamentissa enemmän kunnioitusta kuin ne tahot, joiden käsittämättömät luonnehdinnat minun on kiistettävä.

Puhemies
Luulen, arvoisat jäsenet, että tämä asia on loppuunkäsitelty.
Herra Latailladella on puheenvuoro.

Lataillade
Arvoisa puhemies, minusta tuli tämän parlamentin jäsen uudelleen syyskuussa kolmen vuoden poissaolon jälkeen. Tunnistin joitakin tuttuja kasvoja, toiset taas olivat vieraampia, ja tietyt aiheet toistuvat näköjään jatkuvasti. En palaa äskeisiin tapahtumiin. Parlamentti on määrännyt rangaistuksen ja herra Rosado Fernandez on tämän hyväksynyt.
Saanen olla huolestunut siellä täällä kuulemieni puheiden luonteesta, joissa syytetään perusteitta sitä ja sitä henkilöä kavalluksista. Tässä suhteessa olisin iloinen siitä, jos toimittaisitte parlamentille todisteet koskien kaikkia niitä, jotka välittömästi tai välillisesti ovat osallistuneet parlamentin suunnitteluun tai rakentamiseen Brysselissä. Siten emme enää myöskään kuulisi näitä loukkaavia puheita, jotka saattavat, sanoisin, aiheuttaa joissakin kollegoissamme oikeudenmukaista, vaikkakaan ei hyväksyttävää vihastumista.
Herra puhemies, pyydän teitä siten ystävällisesti muistuttamaan kaikkia ryhmien puheenjohtajia - ja pyydän tätä jäsenenä, joka on ollut poissa tästä parlamentista kolme vuotta ja joka on ollut hyvin hämmästynyt kohtaamastaan ilmapiiristä - että olisi aiheellista harjoittaa tiettyä pidättyväisyyttä, jos tätä loukkaavaa syytöstä tukevia asiakirjoja ei pystytä toimittamaan. Kiitän teitä, herra puhemies.

Puhemies
Kiitos, herra Lataillade. Puheenne välitetään puhemieskonferenssille, jonka jäsenet ovat sitä paitsi saaneet tilaisuuden kuunnella puheenne suoraan.

Äänestys
Puhemies
Ennen kuin siirrymme äänestykseen, esittelijä herra Tillichillä, on puheenvuoro lyhyttä lausuntoa varten.

Tillich
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, toivon, että mieletkin rauhoittuvat taas, kun nyt alamme äänestää budjetista. Pyydän, että kiinnitätte huomiota kahteen huomautukseen, jotka ovat tarpeen ennen äänestykseen ryhtymistä. Meidän on tehtävä kaksi teknistä korjausta. Pyydän ymmärtämystänne niitä kohtaan ja niiden hyväksymistänne. Toinen tekninen korjaus koskee tarkistusehdotusta 1. Tarkistusehdotus 1 koskee komission henkilökuntakysymystä viime viikonlopun huippukokouksessa. Viittaus viime viikonlopun huippukokoukseen on sen vuoksi poistettava. Se on pelkkä viittaus.
Toinen tekninen korjaus koskee tarkistusehdotusta 36. Sen osalta ehdotan seuraavaa: koska tarkistusehdotuksessa 36 käytetään ilmaisutapaa, joka on ristiriidassa yhteisön tähänastisten päätösten ja termien kanssa, se pitäisi mukauttaa tavallisiin ja yleensä käytettyihin termeihin, ja tarkistusehdotusta 36 pitäisi vastaavasti muuttaa teknisesti, jotta voimme äänestää siitä.

Samland
Arvoisa puhemies, jotta komissiossa ei syntyisi ennenaikaista jouluiloa: esittelijän ohje koskee ainoastaan pientä tähteä, ei tämän osan varauksen tehtävää! Tämä vain ennenaikaisen jouluilon pitämiseksi aisoissa.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, italiassa tai pikemminkin napolin murteessa on ilmaisu - en tiedä onko se käännettävissä - joka sanoo: " cà nisciuno è fesso! " (kukaan ei ole hölmö). No, haluaisin selittää sitä mitä esittelijä Tillich kutsuu " tekniseksi tarkistukseksi" . Euroopan parlamentti on lisännyt vuoden 1997 talousarvioon kohdan, joka koskee yhteistoimia Kiinan kansantasavallan kanssa. Se on äänestänyt asiasta ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssään vuonna 1997 ja uudelleen vuoden 1998 talousarvion ensimmäisessä käsittelyssä. Tämä tarkistus 36 kuuluu ryhmään 3, ja teknisten tarkistusten tai korjausten jättämisen määräaika on ollut keskiviikkona klo 12.00. On totta, että kun eilen klo 18.30 esitin kohta kohdalta -äänestystä koskevan pyynnön, minulle vastattiin - aivan oikein - että määräaika oli jo mennyt umpeen. Minusta tuntuu nyt kummalliselta, jopa sietämättömältä, hyväksyä, että viittaus tähän ilmaisuun jätettäisiin pois. Se mistä istuntosalissa on äänestetty, saa tunnustetun asian voiman ja on osa ryhmää 3, ja nyt esittelijä, kun ei tiedä mitä pitäisi tehdä, väittää meille, että se on korjaus, vaikka se oli jo viime vuoden ja tämän vuoden budjeteissa.
Pyydän teitä, arvoisa puhemies, olemaan hyväksymättä tätä asiaa, koska ainakin periaatteessa: " cà nisciuno è fesso " !

Puhemies
Mikäli ymmärsin oikein, eräs herra Tillichin mainitsemista teknisistä korjauksista on pikemminkin suullinen tarkistus. Jotta voisin ottaa tämän huomioon, minun on kysyttävä parlamentilta, vastustaako tätä yli 12 parlamentin jäsentä.
(Yli 12 jäsentä vastusti suullista tarkistusta, minkä takia se hylättiin.)

Puhemies
Äänestyksen päätyttyä kysyn neuvostolta: voiko neuvosto käytyjen neuvotteluiden jälkeen sopia parlamentin kanssa menojen lisäyksen uudesta enimmäismäärästä?
(Neuvoston puheenjohtaja suostui.)

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Fischbach. Teillä on puheenvuoro.

Fischbach
Arvoisa puhemies, kaikki sujui niin nopeasti, että äänestys todella yllätti minut.
Haluaisin kuitenkin sanoa teille, herra puhemies, kuten kaikille tämän parlamentin kunnianarvoisille jäsenille, että puheenjohtaja on luonnollisesti iloinen saavuttamastamme vuoden 1998 talousarviota koskevasta kokonaisvaltaisesta sopimuksesta. Se on tosiaankin hyvä talousarvio. Se on hyvä talousarvio, koska se on hyvän yhteisymmärryksen, kahden viranomaisen, talousarviovaltaa käyttävien kahden haaran, välisen vastavuoroisen yhteisymmärryksen tulos. Mutta se on myös ja ennen kaikkea tulos tiiviistä yhteistyöstä, joka perustuu neuvoston ja parlamentin väliseen molemminpuoliseen luottamukseen. Jos tulos on tänään kirjaamamme kaltainen, herra puhemies, ansio tästä kuuluu pääasiassa parlamentillenne, budjettivaliokuntanne jäsenille, budjettivaliokunnan puheenjohtajalle, kahdelle esittelijälle Tillichille ja Tomlinsonille, joiden sitoumusta, motivaatiota ja uskollisuutta olen koko tämän talousarviomenettelyn aikana arvostanut.
Herra puhemies, haluaisin myös lopuksi kiittää komissiota ja ensisijaisesti komissaari Erkki Liikasta ja hänen avustajiaan, joiden ponnistelut ovat varmasti edistäneet merkittävästi tämän kokonaisvaltaisen sopimuksen saavuttamista. Kiitän vilpittömästi teitä kaikkia.

Puhemies
Kiitän herra Fischbachia hänen sanoistaan ja julistan yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 1998 lopullisesti hyväksytyksi.
(Seuraavaksi allekirjoitettiin yleinen talousarvio varainhoitovuodeksi 1998.)

Bourlanges
Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa, että minusta näytti - ja uskon esittelijän olevan samaa mieltä - että tarkistukset 5 ja 2 olivat täysin yhteensopivia ja ne olisi voitu lisätä.
Jos aloitamme teidän laillanne tarkistusta 5 koskevasta äänestyksestä, tarkistus 2 voidaan lisätä sen jälkeen, ne eivät sulje pois toisiaan.

Tillich
Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa juuri sitä, mitä kollega Bourlanges äsken sanoi. Tarkistusehdotukset ovat pääosin päällekkäisiä, ja tarkistusehdotus 5 voisi olla tarkistusehdotuksen 2 lisäys. Parlamentin toinen puoli, joka juuri halusi äänestää sitä vastaan, voisi sen vuoksi suostua näiden tarkistusehdotusten yhdistämiseen. Haluaisin suositella sitä parlamentille.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman näin muutettuna.)

Puhemies
Minulla on ilo parlamentin puolesta toivottaa tervetulleiksi lehterille saapuneet EU: n ja Puolan välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan puolalaisen valtuuskunnan puheenjohtajiston jäsenet. On todella hienoa, että olette kanssamme tänä aamuna.
Toivotamme tervetulleeksi teidät, herra Mazowiecki, ja teidän valtuuskuntanne tänä historiallisena hetkenä, kun Eurooppa-neuvosto on päättänyt aloittaa Puolan jäsenyysneuvottelut muutaman kuukauden kuluttua.

Pompidou
Arvoisa puhemies, kiirehditte hiukan äänestyksissä. Halusin puheenvuoron pyytääkseni, että tarkistuksista 168, 104 ja 172 äänestettäisiin yhdessä, koska kyse on lisäyksestä. Koska minulla sen enempää kuin esittelijälläkään ei ollut aikaa puhua, pyydän, että esittelijän mielipidettä näistä kolmesta tarkistuksesta kuultaisiin.

Puhemies
Herra Pompidou, olemme tehneet tämän toimivaltaisen valiokunnan suosituksesta ja sen takia esittelijä ei ole ilmaissut kantaansa. Jos ne ovat toimivaltaisen valiokunnan mielestä yhteensopivia, minun on siten yhdyttävä sen kantaan.

Quisthoudt-Rowohl
Arvoisa puhemies, herra Pompidou on aivan oikeassa. Herra Adamin tarkistusehdotus lisää loppuun puolikkaan lauseen, ja me olemme tämän lisäyksen kannalla. Kaikki muu jää ennalleen.
Liberaaliryhmän tarkistusehdotus lisää tähän vielä kaksi sanaa eli raaka-aineet ja teknologiat. Lisäksi se haluaisi poistaa kaksi muuta sanaa, nimittäin " uudenlaiset laivat" . Me olemme poistamista vastaan. Minä olen molempien ehdotettujen lisäyksien kannalla.

Bloch von Blottnitz
Kiitos, arvoisa puhemies! - Kiitoksia, että toivotte minulle jotain jouluksi.
Pysyisin ryhmäni kanssa kohta kohdalta äänestyksessä, kuten oli tarkoitus. Paljon kiitoksia!
Tarkistus 122

Quisthoudt-Rowohl
Arvoisa puhemies! Rouva McNallyn ja muiden sosiaalidemokraattiryhmän nimissä tekemä tarkistusehdotus 122 haluaisi luoda ja kehittää tukitoimenpiteitä yrityksiä perustaville naisille. Euroopan sosiaalirahaston puitteissa on jo olemassa erillinen ohjelma nimeltään NOW, joka on tarkoitettu erityisesti yritystä perustaville naisille, ja luulen, että on kuitenkin järkevämpää yhdistää ponnistukset. Tämä vain selitykseksi. Me kannatamme kyllä periaatetta, mutta olemme sitä mieltä, ettei se sovi tähän.

Puhemies
Suokaa anteeksi, rouva esittelijä, mutta olemme jo käsitelleet kyseistä tarkistusta emmekä voi enää viivyttää äänestystä.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Dury
Arvoisa puhemies, saitte eilen kuulla komission suhtautuvan erittäin hyväntahtoisesti Euroopan parlamenttiin. Haluaisin kuitenkin ilmoittaa puhemiehistölle seuraavasta kohdasta. Esitin komission tiedotuspolitiikkaa koskevan kirjallisen kysymyksen. Herra Santerin vastaus oli: " Yksityiskohtainen vastaus kunnianarvoisan (totta kai!!!) parlamentin jäsenen kysymyksiin edellyttää pitkää ja työlästä tarkastelua, eikä komissio tällä hetkellä pysty siihen." Haluaisin, että minulle sanottaisiin rehellisesti, etten ole yhtään mitään, ettei minusta ole mitään hyötyä. Haluaisin kuitenkin pyytää puhemiehistöltä, että komission tämänkaltaista asennetta tarkasteltaisiin sellaisen kysymyksen osalta, joka, suoraan sanoen, ei ollut kovin monimutkainen!

Puhemies
Rouva Dury, välitän huomionne erittäin mielelläni puhemiehistölle, etenkin koska tunnen esittämänne kysymyksen ja koska se on mielestäni perusteltu. Olisi ollut erittäin mielenkiintoista, jos olisitte saanut vastauksen. Pyrimme saamaan vastauksen.
Tarkistusta 2 koskevan äänestyksen jälkeen
Bösch
Arvoisa rouva puhemies! Pyysin puheenvuoroa jo ennen ehdotusta, mutta se ei juuri vaikuta asiaan. Pidän merkillisenä sitä, että olemme valiokunnassa laatimassa kannanottoa UCLAFiin, mutta valiokunnan puheenjohtaja ennakoi samanaikaisesti näiden neuvottelujen mahdollisia tuloksia. Tämän halusin sanoa tähän ehdotukseen, josta täällä äänestettiin jo.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Anastassopoulos
Arvoisa rouva puhemies, halusin pyytää sosialistiryhmää vetämään pois nimenhuutoäänestystä koskevat pyynnöt, koska on jo käynyt ilmi, mikä on parlamentin kanta. Meidän ei tarvitse joka kerta suorittaa nimenhuutoäänestystä asioista, jotka ovat selviä.

Puhemies
Herra Anastassopoulos, mielestäni kyse on arkaluontoisesta kysymyksestä. Mutta koska meiltä on pyydetty näitä nimenhuutoäänestyksiä, meidän on toimitettava ne, paitsi tietysti jos sosiaalidemokraattien ryhmä peruuttaisi pyyntönsä. Minusta tuntuu kuitenkin siltä, ettei näin ole.
Kohtaa 7.2 koskevan äänestyksen jälkeen
Anastassopoulos
Arvoisa rouva puhemies, suonette minulle anteeksi, mutta tietävätkö poliittiset ryhmät, että jokainen nimenhuutoäänestys maksaa eurooppalaiselle veronmaksajalle tuhat ecua?

Puhemies
Herra Anastassopoulos, tämä on demokratian hinta.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, ryhmäni ei ole toisessa käsittelyssä voinut äänestää Euroopan unionin vuoden 1998 talousarviosta. Emme siis ole yhtyneet herra puhemiehen äsken ylistämään yhteisymmärrykseen.
Olemme itse asiassa todenneet, että parlamentti perääntyi toisessa käsittelyssä verrattuna ensimmäisen käsittelyn äänestykseen. Parlamentin enemmistö nosti neuvoston talousarviota 0, 7 %: sta 2, 7 %: iin Euroopan unionin menojen kasvun kehyksessä.
Neuvoston tiettyjen ehdotusten mukaisesti talousarviota nostettiin 1, 4 % toisessa käsittelyssä. Tämä on askel eteenpäin, mutta se ei riitä. Valitamme sitä, etteivät ponnistelut ole koskeneet rakennetoimia, samalla tavoin kuin maatalousmenoja sekä alojen 3 ja 4 menoja. Edinburghissa tehdyllä sitoumuksella ei siten tässä suhteessa voida perustella menojen säilyttämistä, koska tiedetään varmasti, ettei niitä seuraavana vuonna ole.
Valitamme myös sitä, ettei talousarviossa päästä nollakasvun tasoon. Tämä olisi ollut mahdollista, jos olisi noudatettu neuvoston talousarviota.
Menojen kasvun takia kansallisia maksuosuuksia korotetaan 1, 29 % menojen kasvaessa 1, 39 %. Jos esimerkiksi Ranskan talousarvio olisi kasvanut samalla tavalla, maani ei olisi noudattanut yhtä Maastrichtin sopimuksen kuuluisista kriteereistä eli budjettivajetta koskevaa kriteeriä.

Ahlqvist, Theorin ja Wibe
Neuvoston toisen käsittelyn yhteydessä budjettivaliokunnan esitys tarkoittaa maksumäärärahojen lisäämistä 500 miljoonaa ecua, ts. noin 4 miljardia kruunua. Tosiasialliset maksut säilyvät suunnilleen muuttumattomina.
Suhtaudumme kielteisesti maksusitoumuksien lisäämiseen yksinkertaisesti siksi, että se ennemmin tai myöhemmin on vähennettävä kansallisista talousarvioista, esimerkiksi Ruotsin talousarviosta. Tämä tarkoittaa, että EU: n saama tulo on lisämeno Ruotsin valtion talousarviossa, mikä loppujen lopuksi ilmenee leikkauksina Ruotsin viranomaisten toiminnassa. Vaikka EU: n menot siis ovat tärkeitä (esim. mitä työllisyyteen tulee), tulee niiden negatiivisena seurauksena olemaan Ruotsin talousarvion menopuolen kasvu. Tästä syystä jaamme täysin hallituksen mielipiteen siitä, että Eu: n talousarvio pitää pitää mahdollisimman tiukkana.
Meillä on erityisvarauksia määrärahoista menoluokkaan 3, "sisäiset toimenpiteet" .
Parlamentin ensimmäinen käsittely koski maksumäärärahojen voimakasta lisäystä (lähes 600 miljoonaa ecua) verrattuna budjettineuvoston ensimmäiseen käsittelyyn. Lisäykset liittyvät työllisyysaloitteeseen (150), nuorisovaihtoon ja nuorison koulutukseen (100), tiedonsaantiin (50), sosiaalisiin toimenpiteisiin (50) sekä kulttuuriin ja urheiluun (20).
Ne lähes 600 miljoonaa ecua, jotka ovat erona neuvoston ja Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä sisältävät 200 miljoonan ecun maksuerän, jonka parlamentti on koonnut niistä 150 miljoonasta, jotka on osoitettu työllistämiseen. Euroopan parlamentti on lisäksi antanut lausunnon, jonka mukaan nämä 200 miljoonaa ecua jätetään käyttämättä edellyttäen, että neuvosto päättää oikeudellisesta perustasta myöntää 150 miljoonaa ecua työllistämisaloitteeseen. Varojen maksamiseen tarvitaan oikeudellista perustaa. Jos neuvosto ei tule Euroopan parlamenttia vastaan, on julistettu, että tarkoituksena on yrittää käyttää koko 350 (200+150) miljoonaan ecun summa.
Mielestämme Euroopan parlamentin asenne on suorastaan tuhlaavainen.
Koska emme ole parlamentin budjettivaliokunnan jäseniä, meidän on vaikea vaikuttaa talousarvion sisältöön. Suhtaudumme hyvin varautuneesti tähän talousarvioon, mutta olemme päättäneet olla solidaarisia ryhmällemme ja äänestämme talousarvioehdotuksen puolesta loppuäänestyksessä.
Mitä talousarviopäätöslauselmaan tulee, äänestämme tarkistusten 3 ja 4 puolesta. Tarkoituksenamme on saada Euroopan parlamentti aloittamaan sellaisen matkalipun käyttö, jollainen on Ruotsin eduskunnassa.

Andersson, Lööw ja Waidelich
Pidämme myönteisenä ensi vuoden talousarvion pääprioriteetteja, jotka on laadittu ottaen huomioon EU: n uudet työllistämisaloitteet ja jäsenvaltioiden työllistämistoimet. Pidämme myös myönteisenä ehdotusta ottaa käyttöön uusi menettelytapa EU: n avointen kriteerien tuille. Huomaamme tyytyväisinä esilläolevan aloitteen erityisen talousarviokohdan laatimista Itämeren alueen ympäristöön liittyville toimille.
On myös tyytyväisyyttä herättävää, että ehdotetut maatalousmenot vuoden 1998 talousarviolle tulevat vähenemään verrattuna tämän vuoden menotasoon. Tämä ei kuitenkaan ole tarpeeksi. Suosittelemme yhteisen maatalouspolitiikan syvää ja pitkälle menevää uudistamista. Tämä ei kuitenkaan ole vähiten tärkeää, jos ajattelemme EU: n tulevaa laajentumista.
Mielestämme on esimerkiksi väärin, että tupakanviljelyä tuetaan edelleen. On kuitenkin vaikea olla kiinnittämättä huomiota siihen ristiriitaisuuteen, joka vallitsee EU: n politiikassa. Toisaalta käytetään yhteisöllisiä keinoja markkinaarvoltaan mitättömän tuotteen tuottamiseen. Toisaalta käytetään varoja taisteluun syöpää vastaan. Ei ole hyväksyttävää, että tuetaan alaa, joka tuottaa kansanterveyttä vahingoittavaa tuotetta. Tämän vuoksi aiomme tulevaisuudessakin kannattaa tupakkatuen lakkauttamista.
Mitä parlamentin jäsenten matkakorvauksiin tulee, työskentelemme muuttaaksemme nykyistä järjestelmää. Olemme aikaisemmin esittäneet ehdotuksia järjestelmän perusteellisesta tarkistamisesta ja yhdessä muiden jäsenten kanssa tehneet tarkistuksia, joiden tarkoituksena on korvata näennäisiä menoja todellisia menoilla. Väärinkäsitysten välttämiseksi äänestimme siksi tarkistuksen 3 puolesta samassa hengessä, vaikka se ei olekaan täysin sama kuin alkuperäinen ehdotuksemme.

Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Olemme äänestäneet mietintöä vastaan. Parlamentin ensimmäinen käsittely, joka sisälsi 1, 7 miljardin ecun lisäyksen maksumäärärahoihin suhteessa neuvoston ensimmäiseen käsittelyn, toi Ruotsin valtion kassaan 400 miljoonaa kruunua lisää jäsenmaksuna. Noin 250 miljoonaa kruunua lisää maksoi pelkkä rakennerahastotuen kasvaminen. Tämä lisäys on pysynyt neuvoston ja parlamentin sopimuksessa toisessa käsittelyssä.
Neuvoston ehdottamat leikkaukset kuuluvat osaksi menoluokkaan 1 eli maataloustukeen, osaksi menoluokkiin 3 ja 4. Aikaisemmin maataloustuki on kuitenkin ollut ylibudjetoitu ja ylimenevä osuus on palautettu jäsenvaltioille. Tällöin on jäänyt jäljelle suurin piirtein Ruotsin valtion kassavajauksen suuruinen summa, jonka parlamentin ensimmäinen käsittely aiheutti. Kuten ensimmäisessä käsittelyssäkin, kyseenalaistamme menetelmien tehokkuutta, mitä työllistämisaloitteen rahoittamiseen tulee.

Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling
Olemme vuoden 1998 talousarvion toisessa käsittelyssä toimineet suurin piirtein samalla tavalla kuin ensimmäisessäkin. Valitettavasti äänestys vaikeutui siksi, että lähes kaikki tarkistusehdotukset sisällytettiin yhteen kokonaisuuteen, minkä takia on mahdotonta ilmaista tyytymättömyytensä yksittäisten kohtien suhteen. Sääli. Kokonaisuudessahan voi olla sekä hyviä että huonoja ehdotuksia.
Parlamentin enemmistö on jälleen kerran äänestänyt sitä ehdotustamme vastaan, jonka tarkoituksena oli uudistaa matkakorvausjärjestelmää (tarkistusehdotus 3). Järjestelmä, jossa jäsenet voivat pistää rahoja omiin taskuihinsa voi siis jatkua, mitä vastustamme hyvin voimakkaasti. Pitäisi olla itsestään selvää, että me jäsenet saamme korvauksia vain matkojemme aiheuttamista todellisista kuluista.
Olemme edelleen äänestäneet 11 kohtaa vastaan, joka käsittelee "yhteistä informaatiopolitiikkaa" , koska tähänastinen kokemus on osoittanut, että EU: n kampanjat eivät ole objektiivisia ja käsittelevät vain kysymyksen yhtä puolta. Olemme myös äänestäneet 12 kohtaa vastaan, joka koskee hallittua lämpöydinfuusiota.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit tukevat ehdotusta siitä, että EU: n on tuettava ekologisen maatalouden tietotoimiston perustamista EU: hun. EU: n on pidettävä ensiarvoisena sitä, että perinteisen maatalouden muuttaminen ekologiseksi maataloudeksi on välttämätöntä ja luonnollista. Tämän lisäksi mielestämme on tärkeää, että talousarviossa Turkille tarkoitettuja varoja on valvotaan tarkasti. Mielestämme on tärkeää, että kaikilla EU: n 11 virallisella kielellä on jatkossakin sama virallinen asema. Sen vuoksi tuemme sitä, että Euroopan parlamentin istuntoselostusten kääntämiseen annetaan jatkossakin täysi summa.
Lisäksi tuemme sitä, että europarlamentaarikkojen matkakorvauksia pidettäisiin tarkemmin silmällä. Matkakulujen korvausperiaatteena on käytettävä todellisia kustannuksia, ja olemme iloisia siitä, että meidän jo nyt on todistettava matkakulumme.

Lulling
Olen tällä lainsäädäntökaudella äänestänyt kaksi kertaa budjettia vastaan, koska se ei sisältänyt väsyneitä myönnytyksiä mehiläishoidon säilyttämiseksi Euroopassa. Se oli tapani ilmoittaa tyytymättömyyteni siihen, että komissio oli vuosikausia jättänyt tekemättä ehdotuksen asetukseksi tai direktiiviksi meille, jotka olemme vuodesta 1985 lähtien käsitelleet tätä kysymystä, jotta voisimme luoda oikeudellisen perustan sille, että tähän tarkoitukseen myönnettäisiin rahaa talousarvioehdotuksessa. Kissa puri niin sanotusti omaan häntäänsä. Vaadimme täällä parlamentissa yksimielisesti apua mehiläishoidon säilyttämiseksi. Ministerineuvosto saattoi hyvällä syyllä torjua avun, koska tällaisille menoille ei ollut, kuten sanottu, oikeudellista perustaa.
Nyt meillä on lopultakin tämä oikeudellinen perusta, vaikka mielestäni saimme raskaalla työllä aikaan vain vaatimattoman tuloksen, sillä ministerineuvoston kesäkuussa hyväksymä asetus hunajan tuotannon ja markkinoinnin edistämistoimenpiteiksi jää kauaksi parlamentin yksimielisistä ehdotuksista.
Komissio oli lisäksi jopa sijoittanut talousarvion yleissuunnitelmaan tätä varten 12 miljoonaa ecua eli vähemmän kuin se itse oli ilmoittanut horjuvan ehdotuksensa maksavan.
Se oli jo liikaa.
Olen sen vuoksi mehiläishoidon tilanteen esittelijänä pyrkinyt saamaan vuoden 1998 talousarvioon ainakin kolme miljoonaa ecua lisää. Olen kiitollinen maataloutta käsittelevälle valiokunnalle ja budjettivaliokunnalle, mutta myös Luxemburgille ministerineuvoston puheenjohtajana siitä, että talousarviossa on nyt varattu hunajan tuotannon ja markkinoinnin edistämiseen 15 miljoonaa ecua 12 miljoonan ecun sijasta.
On todella suuri asia, että onnistuimme siinä pakollisten menojen osalta, vaikka verrattuna niihin 65 miljoonaan, joita tämä parlamentti mietintöni johdosta oli vaatinut vakiintuneisiin rakenteellisiin toimenpiteisiin, mm. pölytysmaksuun, oli varmasti kyseessä pikkusumma; pikkusumma se on myös, kun ajatellaan, että meillä on rahaa kaikkiin mahdollisiin ja mahdottomiin toimintoihin ympäri maailman, että meidän on mukauduttava 60 miljardin ecun kavalluksiin, mutta emme kykene antamaan elintärkeisiin tehtäviin - ilman mehiläisiä ei olisi kahden vuoden päästä ihmisiäkään, sanoi Einstein - edes tätä vähäistä 0, 08 %: a kokonaismenoista.
Tänä vuonna voin ainakin paremmalla omallatunnolla hyväksyä talousarvion, mutta en kuitenkaan vakuuttamatta tässä, että kamppailuni mehiläishoidon vakiintuneiden avustusten ja rakennetoimenpiteiden hyväksi mehiläishoitajien etujen puolesta luonnollisesti jatkuu.

Novo
Parlamentti hyväksyy neuvoston vuoden 1998 talousarvioesityksen toisessa käsittelyssä 1, 1 miljoonan ecun lisäleikkaukset määrärahoihin. Parlamentti hyväksyy toisessa käsittelyssä niin ollen sen, että neuvoston lopullisessa talousarvioesityksessä vuodeksi 1998 menot ovat 1, 14 % BKT: stä, vaikka Edinburghissa päätettiin vuonna 1992, että niiden tulisi saavuttaa 1, 26 %: n taso BKT: stä vuosien 1995-1999 rahoitusnäkymissä.
Parlamentti hyväksyy siis niukan linjan jatkumisen, koska ainoana päämääränä on saavuttaa Maastrichtin nimelliset lähentymisperusteet. Parlamentti hyväksyy talousarvion, johon Tillichin mietintöä lainatakseni sisältyy " talous- ja rahaliiton sekä yhtenäisvaluutan edellyttämien tiukkojen budjettitavoitteiden varmistaminen vähentämällä maksumäärärahoja talousarvion ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytystä määrästä" .
Talousarvio ei edelleenkään anna täsmällistä vastausta työttömyyden ja syrjäytymisen ongelmaan tämän päivän Euroopan unionissa, jossa on 18 miljoonaa työtöntä ja 50 miljoonaa syrjäytynyttä. 150 miljoonan ecun lisäys, jota neuvosto esitti Luxemburgin työllisyyttä käsittelevän huippukokouksen jälkeen, on pelkkä tilapäisapu, jonka määrä lisäksi paljastaa, mikä paino tälle ongelmalle todellisuudessa annetaan. Neuvosto ei edes hyväksynyt parlamentin ensimmäistä ehdotusta 391 miljoonan ecun myöntämisestä työllisyysaloitteeseen vuodeksi 1998, vaikka kyse ei ollut lisävaroista vaan muista tavoitteista siirretyistä määrärahoista, kuten silloin huomautin. Nyt parlamentti hyväksyy tarkistuksen tähän ehdotukseen ja tyytyy 150 miljoonaan ecuun. En yhdy parlamentin kantaan etenkään, kun tiedotustoimiin aiotaan samanaikaisesti käyttää yli 100 miljoonaa ecua, joista pelkästään europropagandaan suunnataan 42 miljoonaa ecua.
On selvää, että tämä talousarvio pakottaa luomaan uusia säästötavoitteita, jotta laajentumisen kustannukset voitaisiin rahoittaa nykyisten rahoitusnäkymien asettamissa rajoissa ja komission Agenda 2000 -esityksen mukaisesti.
Kaiken tämän takia olen kollega Tillichin mietintöä vastaan.
Tässä yhteydessä haluaisin myös onnitella itseäni siitä, että neuvoston ensimmäiseen käsittelyyn sisältynyt ehdotus miljardin ecun leikkauksista rakennerahaston maksuihin ei siirtynyt toiseen käsittelyyn. Onnittelen itseäni myös siitä, että muutamat tekemistäni ehdotuksista on sisällytetty tähän talousarvioon (Itä-Timor, pienimuotoinen rannikkokalastus, REPAS-verkosto ym.).

des Places
Vastauksena mietinnön esittämiseen neuvoston puheenjohtaja on kiitellyt tätä vuoden 1998 talousarviota. Kukaan ei varmasti ole hämmästynyt siitä, että ryhmämme on äänestänyt talousarviota vastaan, jossa itse asiassa pohjustetaan synkkää tulevaisuutta yhteiselle maatalouspolitiikalle Agenda 2000: ssa kuvatun mukaisesti.
Koska kyse on ajanjaksosta 2000-2006 tiedämme kaikki, että talousarviota koskeva ongelma on Euroopan unionille erittäin tärkeä. Sen sijaan, että komissio keskittäisi kaikki varansa yksinomaan integroituihin yhteisön politiikoihin (maatalous, kalastus, maaseutualueiden kehittäminen...), se haluaa laajentaa tutkimusalaansa Euroopan maatalouden kustannuksella. Nopea silmäys talousarvion toisen käsittelyn aikana hyväksyttyihin tarkistuksiin osoittaa meille, että sellaisten yhteisön toimintojen, kuten Sokrates, Leonardo, jne., joilla ei ole mitään yhteisöllistä mielenkiintoa, omaa talousarviota on kuitenkin lisätty. Maatalouden talousarviota on sitä vastoin leikattu miljardi 450 miljoonaa ecua maatalousministereiden neuvoston esittämän ensimmäisen talousarvioesityksen ja lopullisen toisen käsittelyn loppuvaiheen välisenä aikana. On täysin luonnotonta, että 12. marraskuuta pidetyssä COREPERin kokouksessa Ranskan valtiovarainministeriön edustaja pyysi henkilökohtaisesti maatalouden talousarvion leikkaamista miljardilla eculla talousarvion ensimmäisen ja toisen käsittelyn välisenä aikana.
Itse asiassa minun on muistutettava, että Ranskan osuus yhteisön talousarviosta on 17, 4 % ja uudelleen jaettu osuus EMOTR: sta yli 24 %. Tiedän, että Maastrichtin lähentymiskriteerit velvoittavat hallituksemme pienentämään mahdollisimman paljon budjettivajettaan, mutta valtiovarainministeriön virkamiehen olisi pystyttävä arvioimaan tämän vaikutus Ranskalle. Sen lisäksi että Ranskan maanviljelijät joutuvat maksamaan laajentumisen tietyllä aikavälillä, he maksavat nykyisin myös yhtenäisvaluutan käyttöönoton.

Stenmarck
On tärkeää nähdä matkakorvauskysymys kokonaisuudessaan yhdessä muiden ehtojen kanssa. Parlamentin puhemiehistö työskentelee näiden kysymysten parissa. Parlamentti voi tehdä päätöksen vasta kun on olemassa kokonaisuus, johon ottaa kantaa.
Kieltäydyn osallistumasta päätöksentekoon tarkistuksista, jotka on tehty viimeisellä minuutilla parlamentin äänestyksessä.
Giansilyn mietintö (A4-409/97)
Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, ryhmäni äänesti Giansilyn mietinnön puolesta, jonka suhteen olin eilen erittäin varautunut.
Tämä siksi, että olemme iloisia siitä, että parlamentin enemmistö, vaikkakin pieni enemmistö, on osoittanut poliittista vastuuntuntoa, mikä ei yleensä ole tapana. Esittelijän ehdotus maksun palauttamisesta EHTY: n hyväksi on herättänyt vilkasta keskustelua viime viikkojen aikana. Äänestyksestä on kiistelty, mutta viisaus on voittanut.
Itse asiassa parlamenttimme puolsi 21. huhtikuuta 1994 antamassaan päätöslauselmassa EHTY: n maksun kumoamista mahdollisimman nopeasti tehostaakseen hiili- ja terästeollisuuden kilpailukykyä. Näiden alojen vaikeudet tunnetaan kaikissa Euroopan unionin maissa.
Komissio on harvoin joutunut luopumaan varoistaan, mutta suositti silti maksun poistamista. Säilytimme veroa, joka kaiken lisäksi - yllätys sinänsä - oli yhteisön ainoa olemassa oleva vero. Tämä ei ollut mielestämme syy veron säilyttämiseen, vaan jopa ylimääräinen syy sen poistamiseen.
Euroopan teräs- ja hiiliteollisuudet osallistuvat jo kaikkien muiden yritysten ja teollisuusalojen tavoin juoksevan verotuksen kautta jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin työllisyyttä edistäviin aloitteisiin. Nämä alat kärsivät syvästä lamasta.
Täysistunnossa äänestettiin aivan oikein tarkistuksesta, jonka avulla EHTY: n maksu voitiin lopullisesti poistaa. Yritykset voivat siten omalla tasollaan osallistua hyödyllisellä tavalla työttömyyden torjuntaan, emmekä tule pahentaneeksi niiden jo ennestään vaikeaa tilannetta. Miksi emme olisi tyytyväisiä tällaiseen äänestykseen?

Wibe
Kieltäydyn ehdottomasti äänestämästä tämän mietinnön puolesta, koska sen mukaan olisi 0, 11 %: in tuotantomaksu otettava jäsenmaille jälleen käyttöön. Tällöin unionin jäsenvaltioiden jäsenmaksuja nostetaan ennestäänkin. Jäsenvaltioiden taloudet ovat tiukat ja niillä on tärkeämpiäkin menoja katettavanaan. Ruotsissa leikataan hoito- ja koulutusalan menoja. Kieltäydyn ehdottomasti tukemasta tässä mietinnössä esiteltyä älytöntä ehdotusta.
Sandbækin suositus toiseen käsittelyyn (A4-379/97)
Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet tämän mietinnön puolesta. Vastustamme urheilijoita koskevaa erityisdirektiiviä, koska urheilua voi olla niin monenlaista ja urheilua harrastavien lasten ja nuorten mielestä urheilujuomat ovat parempia kuin virvoitusjuomat, jotka ovat puolet halvempia mutta sisältävät kuitenkin saman energiamäärän.
Jokainen urheilulaji asettaa omat vaatimuksensa, mutta energiantarve voidaan loistavasti kattaa syömällä ja juomalla tavallisia ruokia ja juomia, jotka valmistetaan yksilöllisesti jokaiselle urheilijalle erikseen. Erityisravintoa koskevat säännöt on voitava laatia, jos kuluttaja sitä välttämättä tarvitsee, ja siksi kannatamme äidinmaitovastiketta ja imeväisille ja pikkulapsille tarkoitettuja vieroitusvalmisteita koskevia direktiivejä. Kannatamme niitä, koska haluamme olla varmoja siitä, että elintarvikkeet täyttävät tietyt terveydelliset vaatimukset. Tuemme tarkistusehdotuksia, joissa ehdotetaan, ettei imeväisten ruoassa saa olla jäänteitä tuholaismyrkyistä, ehdotusta, josta Euroopan parlamentti päätti ensimmäisen käsittelyn yhteydessä.
Paasion suositus toiseen käsittelyyn (A4-371/97)
Rovsing
Valtioista riippumattomat kehitysjärjestöt eli kansalaisjärjestöt muodostavat monessa yhteiskunnassa merkittävän tuen demokratian, ihmisoikeuksien jne. varmistamiselle. Siksi näiden järjestöjen tukeminen on Euroopan edun mukaista. Tietenkin on myös otettava huomioon, kenelle yhteisötukea myönnetään ja miksi. Tässä yhteydessä on hyvin ilahduttavaa, että neuvosto ja parlamentti heti alusta alkaen olivat yhtä mieltä suurimmasta osasta asioita. Neuvosto on siten ottanut mukaan useita niistä rakentavista ehdotuksista, joita parlamentti esitti ensimmäisen käsittelyn yhteydessä. Siksi tuen mietintöä täysin.

Sandbæk
Aina ei tule aloittaa Aatamista ja Eevasta, vaan sen sijaan meidän on käytettävä hyödyksi kansalaisjärjestöjen mittaamattoman arvokasta kokemusta ja pätevyyttä. Siksi Euroopan kansalaisjärjestöjen kanssa tapahtuvan yhteisrahoituksen budjettilinja on tärkeä ja hyvä perusta kehitysmaiden auttamiselle. Kansalaisjärjestöt ovat yleisesti ottaen iloisia siitä, ja sen myötä myös sellaisten maiden kansalaisjärjestöillä, joissa hallitus ei myönnä suuria talousarvioita, on ollut mahdollisuus työskennellä kehitysmaissa. Mutta yhteistyötä tehtäessä on tärkeää, että kansalaisjärjestöt säilyttävät autonomiansa ja riippumattomuutensa.
Tähän voidaan lisätä, että kun varoja ei käytetä kokonaan, ei syytetä kansalaisjärjestöjen kapasiteettia tai hakemuksien määrää vaan sitä, ettei komissiolla ole tarvittavia resursseja kansalaisjärjestöiltä tulevien ehdotusten käsittelemiseen. Vaikuttaa paradoksaaliselta, että kansalaisjärjestöjä ja - mikä vielä pahempaa - köyhiä kehitysmaita rangaistaan, koska komissiolla ei ole tarvittavaa kapasiteettia. Myös vaihtuva henkilökunta, esimerkiksi pohjoismaisten kansalaisjärjestöjen kokemuksen mukaan, aiheuttaa sen, että jatkuvuus häviää.
Hakemuksia käsiteltäessä komission olisi käytettävä hyväkseen muutamilta kansallisilta järjestelmiltä saamiaan kokemuksia. Esimerkiksi komission hitaat vastaukset viivästyttävät kansalaisjärjestöjen työtä - ja ne jopa estävät töiden suorittamisen. Siksi ehdotus yhteisrahoituksen yleisten ehtojen muutosten yksinkertaistamisesta on tarpeellinen.
CSP-järjestelyä (Cofinancing Support Programme) ajatellen, jossa kansalaisjärjestöt kotimaassa valitsevat järjestelmän tai henkilön, joka karsii projektiehdotuksia ennen kuin ne lähetetään komissiolle (parantaakseen projektien laatua), halutaan välittömästi ehdottaa, että tämän järjestelyn on oltava vain tilapäinen. Kansalaisjärjestöt eivät nimittäin voi toimia siten, että ne tekevät komission työtä vain siksi, ettei komissiolla itsellään ole kapasiteettia siihen. CSP-järjestelyn rahoitus tapahtuu nimittäin pääasiassa yhteisrahoituksen budjettilinjan avulla. Ja neuvontaan käytettyjä rahoja ei voida käyttää hyviin kansalaisjärjestöjen projekteihin, jotka voisivat auttaa kolmannen maailman ihmisiä. CSP-järjestelyllä on kuitenkin samanaikaisesti hyvä neuvoa antava tehtävä erityisesti pienemmille kansalaisjärjestöille ja se on siten korvaamaton. Siksi haluan argumentoida CSP-järjestelyn säilyttämisen puolesta, mutta vastustan sitä että se rahoitettaisiin yhteisrahoituksen budjettilinjan kautta.
Kansalaisjärjestöille ohjelmatukea antavan yhteisrahoituslinjan muutokset toisin sanoen yhden kokonaissumman maksaminen projekti projektilta maksettavan tuen sijaan on myös myönteinen, mutta kuitenkin on varmistettava, että myös pienemmillä kansalaisjärjestöillä, jotka eivät pysty kyseistä ohjelmatukea käyttämään, on tarpeeksi rahaa käytettävissään.
Projektien rahoitus yhteisön taholta ei tavallisesti saa ylittää 50 %: a. Järkevä lähtökohta onkin, että kansalaisjärjestöillä on oltava tietty omavastuu rahoituksesta. Komissiolla on kuitenkin ollut ajatuksia muuttaa tulkintoja siitä, miten kyseisen omavastuullisen rahoituksen olisi tapahduttava. Komissio on esittänyt asian siten, että kansalaisjärjestöjen on kerättävä rahat kotimaassaan. Sellainen tulkinta aiheuttaa kuitenkin ongelmia esimerkiksi kansalaisjärjestöille Pohjoismaissa ja Hollannissa. Esimerkiksi Tanskassa lisärahoitus tapahtuu osittain julkisten varojen avulla. Jos Tanskan kansalaisjärjestöt perisivät sosiaaliapuun tarkoitetut varat keräysten kautta, useimmat näistä järjestöistä olisivat vaikeuksissa. Tanskalaiset luottavat siihen, että viranomaiset hankkivat rahat työnsä suorittaville kansalaisjärjestöille, ja siihen, ettei DANIDA uhkaa kansalaisjärjestöjen riippumattomuutta. Mikäli komissio muuttaa sääntöjä ja omavastuurahoituksen tulkintaa, on se ristiriidassa Tanskan kehitysavun kantavien periaatteiden kanssa.
Tuen Paasion mietintöä ja valiokunnan tarkistusehdotusta, joka monilta kohdin tiukentaa yhteistä kantaa - tämä ei kuitenkaan koske tarkistusehdotusta 7. Siinä toivotaan neuvoa-antavaa komiteaa hallintokomitean sijaan. Olen periaatteessa koko komitea-ajatusta vastaan, koska se on epädemokraattinen ja suljettu. Mutta EU-järjestelmän ongelmallisen rakenteen johdosta, erityisesti kun otetaan huomioon komission toimivalta, tuen mieluummin hallintokomiteaa kuin neuvoa-antavaa komiteaa. Se sitoo komissiota ja varmistaa, että kansalliset edustajat osallistuvat prosessiin. Luonnollisesti äänestän avoimuuden puolesta.
Giansilyn mietintö (A4-409/97)
Katiforis
Tällä keskustelulla ei ole huomattavaa kansallista merkitystä, ainakaan minun maalleni. Aion siksi sallia itselleni sen ylellisyyden, että puhun teille kielellä, jota suoraan keskustellusta direktiivistä kiinnostuneet ymmärtävät sen täydellisessä ja selkeässä suoruudessaan. Kiinnostunut on lähinnä Euroopan talousyhteisö, joka saavuttaa tänään merkittävän voiton, sillä sen pitkäaikaiset vaatimukset toteutuvat.
Direktiivin avulla pankeilla ja muilla rahoituslaitoksilla on mahdollisuus päästä eroon kahleista, tai kahleina pitämistään esteistä, joita sääntelevät viranomaiset niille säätävät, eli vaadittavien varojen vähimmäismäärästä asiakkaiden turvallisuuden takaamiseksi ja pankkijärjestelmän suojaamiseksi systemaattisilta riskeiltä. Tästä lähtien pankit ja rahoituslaitokset voivat viimevuotisten kehittyneiden matemaattisten mallien avulla arvioida ottamansa markkinariskit ja arvioida itse sellaisten riskien varalle varattavien varojen määrän. Pankit ja rahoituslaitokset voivat käyttää tätä uutta valtaa joko hyviin tai pahoihin tarkoituksiin. Ne voivat käyttää pääomaansa taloudellisemmin ja tehokkaammin tämän uuden järjestelyjä koskevan vapauden avulla.
Toisaalta ne ovat myös asemassa, jossa niiden täytyy salata kauemmin epätoivoiset menettelyt, joihin kaatuvat pankit ovat joskus turvautuneet; kun ne huonon onnen synnyttämän paineen tai virheiden kasaantumisen vuoksi päättävät pistää kaiken peliin puhekielistä ilmausta käyttääkseni. Mikään lainsäädäntö ei ole koskaan täysin idioottivarma sellaisia väärinkäytöksiä vastaan. Direktiivissä on tiettyjä suojakeinoja ja parlamentti on lisännyt eräitä muita ja yrittänyt suuren kohtuuden ja harkinnan avulla tasapainottaa liiketoiminnan joustavuuden tarvetta ja yleisen edun vaatimaa huomiota.
Olen pahoillani siitä, että kyseinen ala ei lobbaamisen, jolle se on meidät altistanut, laadun perusteella näytä kannattavan kohtuutta tai harkintaa. Tämän ei pitäisi yllyttää neuvostoa tai parlamenttia ottamaan siltä pois alan viimeisimpiä työkaluja. Toivon kuitenkin, että komissaari kiinnittää myös asianmukaista huomiota parlamentin tarkistuksen asettamiin suojakeinoihin ja järkeviin rajoihin. Tällaisissa asioissa olisi vaarallista, jos ala harhautuisi pitämään itseään kaikkivaltiaana, mikä voisi johtaa vastuuttomuuteen, jos rahoitussektori pitäisi itseään reaalitalouden yläpuolella tai jos rahaan perustuvasta hallinnosta tulisi tämän meidän Euroopan unionimme normaali käytäntö.
Pimentan mietintö (A4-325/97)
Rovsing
Voin vain tukea sitä, että villieläinten ansastus on suoritettava kivuttomasti ja ilman, että siitä olisi vaaraa uhanalaisille eläinlajeille tai niiden luonnollisille elinpaikoille. Siksi tuen komission työtä Euroopan kattavan ansastusstandardin luomiseksi ja valitan sitä, etteivät USA, Kanada ja Venäjä halua välittömästi liittyä kansainväliseen sopimukseen, joka varmistaa villieläinten kivuttoman ansastuksen. Kuitenkin olen myös sitä mieltä, etteivät USA: n, Kanadan, Venäjän ja EU: n väliset riitaisuudet saa johtaa "pieneen kauppasotaan" , vaan että on pyrittävä sovinnolliseen ratkaisuun ilman, että joudutaan kädenvääntöön Maailman kauppajärjestössä WTO: ssa.

Titley
Minun täytyy olla samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että tätä EU: n, Kanadan ja Venäjän välistä sopimusluonnosta ei yksinkertaisesti voi hyväksyä.
Nämä kolme osapuolta sentään keskustelevat julmien eläinansojen vastaisista toimista. Kuitenkin sellaisten sopimusten pitäisi olla paljon tiukempia. Niiden avulla täytyy voida varmistaa, että eläimet, jotka jäävät ansaan mutta jäävät eloon ja kärsivät kauheita tuskia, tapetaan inhimillisesti. EU: n pitäisi vaatia, että sen omien asiantuntijoiden näkökanta vallitsee, jotta enimmäisaika ansaan jäämisen ja eläimen tajuttomaksi vaipumisen välillä on 30 sekuntia.
Me aiomme kieltää jalkaväkimiinat, jotka tappavat ja silpovat niin monia oman lajimme edustajia, ja meillä on sama velvollisuus suojattomia eläimiä kohtaan eli meidän on poistettava niin paljon jalkarautoja kuin voimme ja tehdä jäljelle jäävistä niin kivuttomia kuin mahdollista. Ihmisten, joiden vielä täytyy hankkia ruokansa metsästämällä, ei tarvitse enää käyttää näin kivulloisia ja antiikkisia tappomenetelmiä. Emmekä me voi oikeuttaa eläinten pyydystystä julmilla jalkaraudoilla niiden turkin takia, kun vaihtoehtoisia vaatemateriaaleja voidaan valmistaa tehtaissa.
Ne monet suuren yleisön jäsenet, jotka tiedustelevat minulta eläinten hyvinvoinnista, vaativat parempaa kuin tämä - ja ne eläimet, jotka kuolevat hitaasti ja tuskissaan ansaitsevat parempaa. EU: n neuvottelijoita pitäisi pyytää jatkamaan taistelua tiukemmasta sopimuksesta, johon kuuluisi useampia maita. Sellainen politiikka ei ehkä ole helppoa, mutta monien vaalipiirini asukkaiden tavoin uskon, että se on oikein.
Scapagninin mietintö (A4-308/97)
Ahlqvist, Theorin ja Wibe
Vastustamme päättäväisesti mietinnön ehdotusta 2 ja 3 kohdissa, jotka koskevat valtioiden yli ulottuvaa eurooppalaista energiapolitiikkaa. Valtioiden yli ulottuva hallinto tekee kysymyksestä vaikeammin hallittavan demokraattisessa keskustelussa. Energiapolitiikkaa on hallittava demokraattisesti!

Lindqvist
Komissio hakee tiedonannossaan unionin yhteistä energiapolitiikkaa. Se voidaan kyseenalaistaa, jos tämä on tärkein toimi Euroopan energia-alalla.
Huolenpidon varmuuden, kestävän kehityksen ja ympäristölle ja päästöille asetettavien kauaskantoisten tavoitteiden ensisijaisuus on tärkeämpi lähtökohta. Nämä tavoitteet voidaan jopa saavuttaa helpommin useammalla energianlähteellä, jotka voivat laajentaa huolenpitoperustaa ja samanaikaisesti kuitenkin täyttää kestävyys- ja ympäristövaatimukset. Niihin kuuluvat aurinko-, tuuli- ja bioenergia.
Jos yhteinen energiapolitiikka otetaan käyttöön, on Euratom-sopimus lakkautettava ja korvattava tulevaisuuden kierrätysyhteiskuntaan sopivalla ohjelmalla, jossa käsitellään ympäristöystävällisiä ja kauaskantoisesti kestäviä energianlähteitä.

Robles Piquer
Olen iloinen voidessani ilmaista täyden tukeni mietinnölle, jonka parlamentin toimivaltaisen valiokunnan puheenjohtaja, tohtori Scapagnini, on laatinut komission tiedonannosta, joka tarjoaa meille kokonaiskatsauksen energiapolitiikkaan ja energia-alan toimiin.
Kyseessä on ainoastaan tuon luvatun "kokonaiskatsauksen" alku. Asiakirjaa varmasti laajennetaan ja parannetaan lähitulevaisuudessa, ja haluankin rohkaista komissiota siihen. Näin ollen haluan viitata ainoastaan energia-asioita käsittelevän valiokunnan mietintöön.
Ensinnäkin valitan sitä, että perustamissopimuksista, mukaan luettuna Amsterdamin sopimuksesta, puuttuu edelleenkin energia-asioita käsittelevä luku. Meillä ei näin ollen ole oikeudellista perustaa, jotta voisimme käsitellä tätä toivottua kokonaiskatsausta unionin piirissä.
On kiitettävä, kuten esittelijä tekee, Euroopan komission ponnisteluja avoimuuden saavuttamiseksi. Näiden ponnistelujen ansiosta voimme kysyä itseltämme, mitkä energialähteet suojaavat ympäristöä, luovat työpaikkoja ja parantavat elämänlaatua. On syytä korostaa mietinnön 7 ja 11 kohtia. Ensimmäistä siksi, että siinä viitataan toivottavaan poliittiseen sopimukseen uusiutuvista energialähteistä ja mainitaan suoraan, että maakaasu voi olla " unionille pitkällä aikavälillä riski" . Toista siksi, että siinä korostetaan " halua asettaa ensisijaiseksi uusiutuvat energialähteet" , jotta tätä ensisijaisuutta sovellettaisiin viidennessä tutkimuksen puiteohjelmassa, mitä ei todellakaan ilmaistu selkeästi Euroopan komission ehdotuksessa.
Myös 12 kohtaa kannattaa korostaa, koska siinä vaaditaan " monivuotista rahoitusta" , joka mahdollistaa " merkittävien toimien" toteuttamisen erityisesti uusiutuvan energian alalla. Näin ollen voin ainoastaan vastustaa yhtä kiivaasti kuin esittelijä niitä leikkauksia - joita ei mielestäni voi hyväksyä - joita on tehty energiaohjelmien ALTENER, SAVE ja JOULE-THERMIE määrärahoihin. Se on erityisen absurdia, kun komissio on juuri pitkän prosessin huipennukseksi lopultakin esitellyt meille valkoisen kirjan uusiutuvista energialähteistä.

Rovsing
Pidän komission koottua yhteenvetoa EU: n energiapolitiikasta ja energia-alan toimista myönteisenä. Yhteenveto voi edesauttaa paremman EU: n energiapolitiikan koordinoinnin saavuttamista ajankohtana, jolloin juuri energian ja sen lisääntyneen käytön merkitys on kasvanut niin Euroopassa kuin koko maailmassakin. Mietinnössä otetaan kuitenkin esille yksittäisiä asioita, joissa komission ehdotusta voidaan hyvin parantaa. Toisaalta valiokunta toivoo selkeätä komissiolta saatua selontekoa, joka koskee tulevan energiapolitiikan vaikutusta yksittäisten jäsenvaltioiden ympäristöön, elintasoon ja elämisen laatuun, toisaalta valiokunta painottaa sitä, että komission olisi panostettava enemmän uusiutuvia energialähteitä koskeviin EU-aloitteisiin.

Sandbæk
Scapagnini pitää komission tiedonantoa myönteisenä, ja olen aivan samaa mieltä. Yhteenveto on hyödyllinen, ja se parantaa energia-alueen avoimuutta. Se auttaa selvästi parempaan ja tehokkaampaan energiajakeluun käytettävän panoksen parempaan koordinointiin. Tuen varsinkin mietinnön 9 kohdan näkökulmia, joissa pahoitellaan EU: n talousarvion energiaa koskevan momentin suuria leikkauksia.
Haluan kuitenkin kritisoida useampia kohtia. Näitä ovat erityisesti D ja E kohdat. Scapagnini ei välitä korkeista energiahinnoista. Siitä olen periaatteellisesti eri mieltä. Mielestäni energian käytön on ympäristö syistä oltava kallista niin teollisuudelle kuin yksityishenkilöille. Ilman korkeaa hinnoittelua ajavaa politiikkaa jäävät säästötoimenpiteet tyhjän päälle. Suurin huolenaiheeni kohdistuu kuitenkin hyvin myönteiseen näkemykseen Euroopan ydinvoimateollisuudesta. Mietinnön 11 kohdassa esittelijä toivoo edistävänsä yhteisön toimielinten osallistumista ydinalan kehittämiseen, kun otetaan huomioon sen suuri merkitys EU: n energiapolitiikassa. Nämä näkökulmat ovat hyviä esimerkkejä siitä, että ydinvoimalobbaajat ovat jälleen voittamassa itselleen jalansijaa. Nyt tilannetta kaunistellaan ja sanotaan, että ydinvoiman käyttö on positiivista, sillä sen avulla voidaan laskea CO2 -päästöjä.
Mielestäni ydinvoiman käytöstä on nyt, niin kuin aikaisemminkin, luovuttava ehdottomasti. Ydinvoimalla on, kuten tiedetään, muita ja myös erittäin ikäviä ominaisuuksia ja sen tulisi jäädä energiajakelun historian alaviitteeksi. Perinteiset ydinvoimalat käyttävät muutenkin tuotua polttoainetta (uraania). Suurempi panostaminen tähän teknologiaan siirtää siksi riippuvuuden "öljyvaltioista" "uraanivaltioihin" ! Uraanin saannin hinnan maksavat maailman alkuperäiskansat epäinhimillisinä niin ihmisiä kuin eläimiä koskevina säteilyseurauksina. Tähän liittyvät lisäksi tähän teknologiaan liittyvät hyvin tunnetut epäilyt, ei vähiten jäteongelmat.
Haluan lopuksi huomauttaa, että jos komission asiakirjan 2 liitteen lukee huolellisesti, on häkellyttävää huomata, miten naurettavan pieniä uusiutuville energiamuodoille myönnettävät summat ovat verrattuna niihin summiin, jotka on osoitettu ydinalalle. Tämä jako on täysin vääristynyt verrattuna niihin poliittisiin signaaleihin, joita parlamentin ympäristövaliokunta on lähettänyt, ja niihin poliittisiin aikeisiin, joita useat jäsenvaltiot ovat ilmaisseet. Näistä vakavista kritiikin kohdista huolimatta olen ensiksi mainitsemani perustelun johdosta päättänyt äänestää Scapagninin mietinnön puolesta.
Eurooppa-neuvosto
Berthu
Arvoisa puhemies, Luxemburgin neuvostossa on vähä vähältä saatu varmistus totuudesta, joka paljastetaan myöhemmin, koska tänä päivänä se kuulostaisi liian kovalta supervaltion kannattajien korvissa: laajentunut Eurooppa ei voi noudattaa yhtenäistä mallia, joka ei ole soveltunut edes 15 jäsenvaltion Eurooppaan.
Jo huippukokouksen päätelmien 3 kohdasta alkaen muistutetaan, että laajennuksen edellytyksenä on toimielinten uudistaminen Amsterdamin sopimuksen suuntaviivojen mukaisesti. Mitä sopimuksessa sitten todetaan? Että vähintään vuosi ennen 21. liittymistä toimielinten kokoonpanoon ja toimintaan liittyvien sopimusten määräyksiä on tarkistettava täydellisesti uudelleen, siis täydellisesti uudelleen. Toteamus täydellisestä uudelleentarkistuksesta osoittaa hyvin sen, ettei kyse ole ainoastaan komissaarien määrän jälleenmäärittelystä tai neuvoston äänijakauman uudesta painotuksesta. Kyse ei ole myöskään välttämättä päätöksentekoalueen laajentamisesta enemmistöpäätöksiin, kuten kolme jäsenvaltiota ovat sopimuksen liitteenä olevassa julistuksessa esittäneet. Merkityksellistä on nimenomaan se, että näitä valtioita on vain kolme. Tämä osoittaa hyvin sen, että kaikkien muiden mielestä enemmistöpäätösten alueen laajentaminen tuskin on asianmukainen ratkaisu unionin lisääntyvään hajanaisuuteen.
Mikä sitten ratkaisuksi? Mitä täydellisen uudelleentarkistuksen on katettava? Luxemburgin huippukokouksen päätelmissä viitoitetaan tietä ja käynnistetään samaan aikaan kokeilu. Eurooppalainen konferenssi, joka kokoaa yhteen jäsenvaltiot ja jäsenyyttä hakevat maat, toimii monenvälisenä poliittisten ja yhteistyötä koskevien asioiden kuulemisympäristönä, erityisesti ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla.
Meillä on edessämme eriytyneen yhteistyön piirin hahmotelma, jonka avulla itäeurooppalaiset kumppanimme voidaan tulevaisuudessa yhdistää joustavasti yhteisöön. Jotkut vähättelevät uudistusta vihjaamalla, että kyse on väliaikaisen " sulun" luomisesta Itä-Euroopalle Länsi-Euroopan federalismin rakentamisen nopeuttamiseksi. He ovat väärässä, sillä sitten kun yhteistyötä voidaan vapaasti harjoittaa, on vaikeaa hahmotella yhtä kiinnostavaa esimerkkiä.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, Luxemburgin huippukokouksessa käsiteltävät aiheet palvelevat kaikki samaa tarkoitusta: vakaus, turvallisuus ja rauha. Olen ikävä kyllä joutunut panemaan merkille, että unionin suhde Turkkiin ei ole kovin edullinen vakautta, turvallisuutta ja rauhaa ajatellen. Saanen sanoa asian suoraan, puhemies: Turkki on ilmeisesti riittävän hyvä puolustamaan Euroopan rajoja NATOn jäsenenä ja siihen se sitten jääkin. Minusta tämä asetelma on vaarallinen ja vakautta horjuttava eikä se ole hyväksyttävä, etenkään koska unioni ei ole pitänyt lainkaan kiinni tulliliitossa sille määrätyistä velvollisuuksista. Valitettavasti myöskään Turkki ei ole pitänyt niistä kiinni omalta osaltaan. Ei ole unionin eikä Turkin edun mukaista päästää niiden suhdetta huononemaan edelleen. Herra puhemies, on aika lopettaa molemminpuolinen verbaalinen väkivalta ja tehdä EU: n aloite lähentymisestä ennen kuin Yhdysvallat, päinvastoin kuin unioni, huolehtii vastuustaan alueella tavalliseen tapaansa.

Cushnahan
Haluaisin aluksi onnitella puheenjohtamaa Luxemburgia. Se on ollut menestyksekäs puheenjohtaja ja havainnollistanut jälleen kerran pienten valtioiden kykyjä tällaisten tehtävien hoitamisessa.
Puheenjohtajamaa Luxemburg on saavuttanut monia huomattavia menestyksiä. Minulle näistä tärkeimmät ovat olleet työllisuushuippukokouksen koolle kutsuminen ja sopimus laajentumisprosessista.
Mitä laajentumiseen tulee, olen erityisen tyytyväinen siitä, että valtioiden päämiehet vastasivat myönteisesti Euroopan parlamentin näkökohtiin. Oli tärkeää lähettää positiivinen viesti kaikille hakijamaille. Tällä tavoin estämme demoralisoitumisen niiden maiden kansalaisten keskuudessa, jotka olisivat sijoittuneet laajentumisen toiseen vaiheeseen. Lisäksi ottamalla kattavan lähestymistavan kannustamme mahdollisia ulkomaisia sijoituksia näihin maihin ja on tärkeää painottaa, että tämä on elintärkeää, jos ne aikovat kuroa kiinni taloudellisen kuilun itsensä ja tulevien eurooppalaisten kumppaniensa välillä.
Tämä todella historiallinen päätös päättää kylmän sodan.
Olen kuitenkin pettynyt EU: n ja Turkin välisiin suhteisiin kehittyvään säröön. Toivon, että asia voidaan korjata, ja uskon vahvasti, että Turkki toimii lopulta tärkeänä sillanpäänä EU: n ja islamilaisen maailman välillä.
Tästä takaiskusta huolimatta huippukokous oli menestyksekäs ja se saattoi Luxemburgin puheenjohtajuuden kelvolliseen päätökseen.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään yhdessä muun PSE-ryhmän kanssa äänestäneet Luxemburgin puheenjohtajakautta koskevan päätöslauselmaesityksen puolesta. Haluamme huomauttaa, että Tanskalla on neljä ehtoa, jotka pitävät sen muutamien EU-yhteistyöalueiden ulkopuolella. Samaan aikaan olemme sitä mieltä, että EU: n institutionaalisten puitteiden uudistus ei ole edellytys sille, että EU voi aloittaa liittymisneuvottelut uusien jäsenvaltioiden kanssa.

Kristoffersen
Äänestän erittäin mielelläni tämän päätöslauselmaehdotuksen puolesta. Luxemburgissa 12. 13. joulukuuta 1997 pidetty EU-huippukokous otti historiallisen askeleen kohti mantereemme parantumista, mantereemme, joka vuosikymmenien ajan on ollut jakautuneena ja toiminut veristen sotien, väkivaltaisen diktatuurien ja inhimillisen kurjuuden näyttämönä. Huippukokouksen päätös "aloittaa liittymisprosessi, jossa ovat mukana kymmenen Keski- ja Itä-Euroopan hakijavaltiota ja Kypros" aloittaa uuden aikakauden Euroopan kehityksessä. On erittäin positiivista, että EU: n valtioiden ja hallitusten päämiehet seuraavat täten sitä punaista lankaa, jonka Euroopan parlamentti hyväksyi suurella enemmistöllä välittömästi ennen huippukokousta.
Tanskan näkökulmasta katsottuna haluan painottaa, miten tärkeää on, että laajentuminen koskee kaikkia kolmea Baltian maata eli Viroa, Latviaa ja Liettuaa, Itämeren kautta yhteisiä naapurimaitamme. Haluan samalla painottaa, miten tärkeää on, että laajentumisprosessi koskee samalla lailla kaikkia Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaita.

Papakyriazis
Luxemburgin huippukokouksen näkemykset merkitsevät uutta historiallista aikakautta Euroopan unionin kehityksessä.
Laajentuminen Itä-Euroopan maihin ilman hylkäämisiä (kaikki kymmenen maata, jotka sitä pyytävät, Bulgaria ja Romania mukaan lukien) ja Kyproksen liittämiselle annettava etusija varmistavat todellisen eurooppalaisen kokonaisuuden luomisen lopettamalla lopullisesti menneisyyden erimielisyydet.
On täysin selvää, että tähän mahdollisuuteen voivat ottaa osaa vain ne maat, jotka kunnioittavat ja hyväksyvät asetetut ehdot, edellytykset ja säännöt. Turkki ei ole yksi näistä maista.

Schroedter
Eiliset ylistyslaulut neuvostolle, suosionosoitukset saavutetusta ja vakuuttelut yksimielisyydestä tuntuvat erittäin oudoilta, kun tarkastelemme tämän parlamentin Luxemburgin huippukokouksen edellä tekemiä päätöksiä.
Tyytymättömyys Amsterdamin neuvottelujen niukkoihin tuloksiin, vaatimus sisäisen uudistusprosessin välittömästä aloittamisesta, komission ehdotuksen Agenda 2000: n osakseen saama arvostelu ja varsinkin vaatimukset kaikkien jäsenehdokkaiden yhtäaikaisesta neuvotteluprosessista näyttävät unohtuneen. Euroopan parlamentti harrastaa tämänpäiväisellä päätöksellään suoranaista itsesensuuria.
Kaunistelevilla sanoillakaan emme kuitenkaan voi sivuuttaa sitä, ettei neuvosto onnistunut Luxemburgissa - suunniteltua, pelkästään vertauskuvallista yhteistä liittymisprosessin alkuvaihetta lukuun ottamatta - tarjoamaan kaikille ehdokkaille todellisia liittymis- ja neuvottelunäkymiä. Perusteluna oli se, että neuvoteltaisiin taloudellisesti ja sosiaalisesti pisimmälle edistyneiden kanssa, jälkijunassa tulijat lyhentäisivät toivottavasti niiden etumatkaa. Kaikki vastuu laajentumisprosessin kulusta vieritetään näin ehdokasmaille. Taloudellisten perustelujen on, kuten nykyään tavallista, toimittava poliittisen rohkeuden puutteen naamiona.
Hyvät kollegat, laajentumisen tuleva kehitys riippuu ensi sijassa Euroopan unionin laajentumiskyvystä; sen edellytyksiä ovat demokraattiset ja toimielinten uudistukset sekä uusi rakenne- ja koheesiopolitiikka, joka rakentuu 15 jäsenvaltion ja kaikkien jäsenehdokkaiden välisen yhteisvastuun periaatteelle. Mikäli haluamme saavuttaa kunnianhimoisen tavoitteen Euroopasta, jossa ei ole itä-länsi-rajaa, emme voi hyväksyä neuvoston päätöksiä. Ne eivät nimittäin ulotu askeltakaan Amsterdamin laajentumispöytäkirjan viitoittamaa tietä pitemmälle. Vain muutamaan maahan rajoittuvan laajentumisen uhka jää jäljelle.

Souchet
Federalistinen ideologia on mustamaalannut rajan käsitettä, eikä kukaan siten enää halua ottaa riskiä Euroopan maantieteellisten rajojen määrittämisestä. Koska kyse on Turkista, Luxemburgin huippukokouksessa esitetyn kaltainen epäselvä kehitys heijastaa niitä haittoja, joita aiheutuu tällaisen ideologian asettamisesta maantieteen edelle.
15 jäsenvaltiota ovat kieltäytyneet asettamasta yhteistyösuhteitaan Turkin kanssa tiettyyn kehykseen laajentumisen ulkopuolelle. Päinvastoin, ne ovat sulauttaneet maan hakijamaiden joukkoon noudattaen tässä sitä paitsi Yhdysvaltain asennetta. Eivätkö ne siten ole virittäneet todellista ansaa, jolla saattaa olla vakavia seurauksia koko liittymismenettelyn sujumiselle?
Nyt kun Turkki on tunnustettu "Euroopan unioniin liittymiskelpoiseksi" , kuten Luxemburgin huippukokouksessa tehtiin, ja sitä on luonnehdittu "suureksi eurooppalaiseksi valtioksi, jonka asema eurooppalaisen perheen keskellä juontuu historiasta" , kuten herra Juncker eilen täällä parlamentissa totesi, miten Turkkia voitaisiin kohdella tästä lähtien eri tavalla kuin Keski- ja Itä-Euroopan maita? Koska Turkin kanssa käytävä vuoropuhelu asetetaan laajentumismenettelyn keskipisteeseen, ajaudutaan luonnollisesti siihen vaaraan, että Ankaran taholta pyydetään jatkuvasti, toistuvasti ja järjestelmällisesti, että sen kanssa sovittaisiin samoista määräyksistä kuin Keski- ja ItäEuroopan maiden kanssa.
Näyttää siltä, etteivät 15 jäsenvaltiota ole ainoastaan sivuuttaneet näitä Agence Europe -tietotoimiston eilen esittämiä tulevaisuuden hahmotelmia, joiden mukaan "Turkissa on muutaman vuoden kuluttua enemmän asukkaita kuin missään muussa 15 jäsenvaltiossa. Uuden laskentamallin mukaan tämä merkitsisi sitä, että neuvoston äänijakauman perusteella sillä olisi maista eniten painoarvoa neuvostossa" . Lisäksi 15 jäsenvaltiota eivät ole myöskään ottaneet huomioon, tai eivät ole halunneet ottaa huomioon laajentumisneuvotteluille kokonaisuutena aiheutuvia riskejä, koska ne ovat kieltäytyneet ottamasta käyttöön Turkkia koskevaa selkeää ja arvonantoa herättävää puhetapaa. Suhteemme tähän suureen maahan, joka maantieteellisesti kuuluu Euroopan ulkopuolelle, ansaitsevat parempaa kuin tämän kaunistellun, täynnä väärinkäsityksiä, kiristystä ja pettyneitä toiveita olevan sulauttamisen. Epäselvä puhetapa ei ole vastuuntuntoinen puhetapa.
Komission ohjelma
Berthu
Arvoisa puhemies, äänestysselitykseni koskee sellaista komission työohjelman näkökohtaa, jonka suhteen komissio, samoin kuin neuvosto, haluaa noudattaa suurta vaiteliaisuutta. Kyse on uudesta väliintulovallasta ja, ehkäpä, komission havittelemasta rankaisuvallasta koskien komission hyvin erityislaatuisen näkemyksen läpiviemistä vapaasta liikkuvuudesta sisämarkkinoilla.
Tiedetään, että tämä ongelma on nykyisin jälleen hyvin ajankohtainen. Yhteisön tuomioistuin antoi nimittäin 9. joulukuuta tuomion Ranskalle, koska se ei pystynyt takaamaan vapaan liikkuvuuden noudattamista maanviljelijöiden laajojen mielenosoitusten aikana vuosina 1993 ja 1995. Tällöin ranskalaiset maanviljelijät kaappasivat ja tuhosivat etenkin espanjalaisia mansikoita kuljettavia kuorma-autoja.
Kysymyksen tarkoituksena ei ole selvittää, olivatko tavarat toisinaan peräisin Marokosta, vaikka niissä oli espanjalainen merkki, vai oliko ne tuotettu Espanjassa maassa laittomasti oleskelevien marokkolaisten työntekijöiden avulla. Mahdolliset rikkomukset eivät merkitse paljoakaan, vaan tavaroiden on saatava liikkua vapaasti. Voitaisiin ajatella, että tällaisia tuomioistuimen tuomitsemia mielenosoituksia ei esiintyisi, jos Euroopan unioni suhtautuisi vapaaseen liikkuvuuteen vakavasti ja rehellisesti. Tätä kysymystä ei ole kuitenkaan esitetty.
Päinvastoin, komission mielestä yhteisön tuomioistuin ei langeta tuomioita riittävän nopeasti. Komissio sujautti siten viimeiseen yhtenäismarkkinoita koskevaan toimintasuunnitelmaansa viittauksen näiden kohtien tarkastelemisesta saadakseen itse vallan puuttua suoraan tällaisiin tapauksiin, mukaan lukien rangaistusten määrääminen.
Amsterdamin Eurooppa-neuvosto hyväksyi toimintasuunnitelman kokonaisuudessaan viime kesäkuussa ilman lisätarkennuksia. Se tiesi kuitenkin mitä teki, koska Luxemburgin neuvostossa joulukuun 13. päivänä kiiteltiin, jälleen kerran epäsuorasti, sille äskettäin tehtyä ehdotusta. Kyse on 18. marraskuuta jätetystä asetusehdotuksesta, jossa säädetään komission välittömästä väliintulomenetelmästä. Koska tällaisella asetuksella ei nykyisin ole oikeudellista perustaa, asetuksen laatijat ovat valinneet perustamissopimuksen 235 artiklan. Sen mukaan mikä tahansa on sallittua, jos asiasta päästään yksimielisyyteen. Saammepa nähdä, mitkä jäsenvaltiot suostuvat siihen, että kourallinen eurooppalaisia virkamiehiä saa oikeuden valvoa valtioiden maaperällä tapahtuvia asioita.

Díez de Rivera Icaza
Haluaisin vain jälleen kerran lyhyesti huomauttaa, miten tärkeää on luoda eurooppalainen matkailupolitiikka, koska se selittämättömästä syystä puuttuu Amsterdamin sopimuksesta. Tämä vakava virhe on jo ehtinyt vaikuttaa kielteisesti, koska käsittelemässämme ohjelmassa ei ole yhtään ainoata matkailuun liittyvää ehdotusta.
Olen niin monta kertaa ilmaissut kantani tästä asiasta tämän vaalikauden alusta asti, että pahoittelen sitä, että otan aiheen jatkuvasti esille; mutta minusta on edelleenkin erittäin suuri puute, että matkailua, joka kaiken muun lisäksi on tärkein työllisyyslähde, ei oteta huomioon komission työohjelmassa.

Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Allekirjoittaneet Ruotsin vasemmistopuolueen jäsenet ovat päätöslauselman loppuäänestyksessä päättäneet pidättäytyä äänestyksestä. Päätöslauselmassa on useilla alueilla myönteisiä ajatuksia; tämä koskee erityisesti ympäristöalan ja sosiaalisen alan ehdotuksia. Päätöslauselma sisältää kuitenkin myös useita kohtia, joita emme voi hyväksyä. Niihin kuuluvat vaatimukset uusista muutoksista perustamissopimukseen, eurooppalaisista puolueista sekä ulkopolitiikasta.

Ford
Euroopan parlamentin työväenpuolueen jäsenten puolesta haluan kirjattavan, että me tuemme tätä päätöslauselmaesitystä. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että muuttaisimme kantaamme vapaan liikkumisen osalta, mistä olemme sitä mieltä, että kuten Amsterdamissa sovittiin, Yhdistyneen kuningaskunnan erityiset maantieteelliset olosuhteet tulee ottaa huomioon.

Nicholson
Komission työohjelma vuodeksi 1998 perustuu asioiden virheelliseen poliittiseen tärkeysjärjestykseen. Euroopan unioni ei ole onnistunut ratkaisemaan jatkuvaa työttömyysongelmaa. Työllistämisstrategioiden pitäisi olla kansallisten hallitusten vastuulla. Kansalliset hallitukset ovat parhaassa asemassa ymmärtääkseen taloudellisia ja sosiaalisia ehtoja, jotka ovat tarpeen työttömyyden kukistamiseksi niiden alueilla. Suurisuuntaisissa Euroopan laajuisissa suunnitelmissa ei kiinnitetä huomiota paikallisiin tarpeisiin.
Talous- ja rahaliiton saavuttaminen, johon sisältyy euron käyttöönotto, on komission tärkein tehtävä vuonna 1998 ja sen jälkeen. Toimintasuunnitelma tulee olemaan vastuussa työttömyyden lisääntymisestä, kun kansalliset hallitukset jatkavat epätasapainoisten, taloudellisesti ankarien toimien käyttöönottoa euroklubiin pääsemisen toivossa. Komission opinkappaleen, jonka mukaan taloudellisiin tavoitteisiin pyritään hinnalla millä hyvänsä, järjettömyys on käynyt viime aikoina ilmi komission "eipä voisi vähempää välittää" -suhtautumistavasta tuhansiin työpaikkoihin, joita verovapaan kaupan lopettaminen uhkaa.
Komissio jatkaa myös ahdasmielistä linjaa unionin maailmanlaajuiseksi toiminnaksi kutsumiensa toimien osalta siten, että se pitää itsepintaisesti kiinni toimintasuunnitelmasta, jolla korvataan yksittäisten jäsenvaltioiden pitkä ulkoasioiden kokemus Euroopan unionin epäammattimaisuudella tällä tärkeällä alalla.

Wibe
Vastustan kaikkia ehdotuksia, jotka viittaavat verotuksen yhdenmukaistamiseen, koska mielestäni kaikilla unionin jäsenvaltioiden kansalaisilla on oltava yksinoikeus verottaa itseään.
Jové Peresin mietintö
Aparicio Sánchez
Arvoisa puhemies, mielestäni ne yleiset suuntaviivat, joita komissaari Fischler esitti ja jotka parlamentti tänään useista syistä hylkäsi, eivät olleet hyväksyttäviä. Mainitsen niistä kolme: ensinnäkin YMJ: yä uudistetaan vain, kun sen tavoitteet eivät toteudu. Nyt ei ole kysymys siitä, koska oliiviöljyala on toiminut ongelmitta, laatu ja kulutus ovat parantuneet viime vuosina ja viljelijöiden tulotaso on pysynyt ennallaan. Mikäli jossain maassa havaitaan petoksia, komission velvollisuus on taistella niitä vastaan.
Toinen syy: kyseessä ei ole ainoastaan tulotason säilyttämistä koskeva ongelma, joka voitaisiin ratkaista tuotannosta riippumattomalla tukijärjestelmällä. Oliiviöljy on lisäksi korkealuokkainen tuote, sen markkinoilla ei esiinny ylituotantoa ja se on kilpailukykyinen Euroopan taloudessa, joten sen tuotantoa ei missään nimessä pidä olla tukematta.
Kolmas ja viimeinen syy: Andalusiassa, missä tuotetaan 30 % Euroopan ja 20 % maailman oliivisadosta ja missä toisaalta on korkea työttömyysaste, oliivinviljely on sosiaalisesti merkittävä ala ja se työllistää paljon ihmisiä, joten se on vakauttanut maaseutuväestön oloja erittäin laajoilla alueilla ja poistanut maaseudun työttömyyden moneksi kuukaudeksi vuodessa.

Imaz San Miguel
Arvoisa puhemies, tänään hyväksytty mietintö on hyvä sopimus oliiviöljyalan kannalta. Puukohtainen tuki, jota Euroopan komissio on tutkinut, merkitsisi tuhoa tuotantoalalle ja siitä vastaaville alueille. Oliivisadon korjuukustannukset muodostavat 70 % prosessin muista kuluista, ja tällainen järjestelmä voisi johtaa varsinaisesta tuotannosta luopumiseen. Se johtaisi työpaikkojen vähenemiseen näillä alueilla, joiden työttömyystaso on unionin korkeimpia. Emme voi unohtaa sitä, että ala tarjoaa 46 miljoonaa päiväpalkkaa 400 000 ihmisille korjuutyön aikana.
Haluan tässä baskien kansallispuolueen puolesta osoittaa solidaarisuuttamme oliivintuottajille erityisesti Andalusiassa, missä oliivintuotanto kattaa puolet maatalouden työpaikoista. Olemme tässä asiassa menetelleet erittäin solidaarisesti andalusialaisia ystäviämme kohtaan. Kannatamme näin ollen ehdotusta varsinaisen tuotannon perusteella myönnettävästä tuesta, koska se luo eniten työpaikkoja, on solidaarisin Euroopan unionin epäsuotuisimpia alueita kohtaan ja ehkäisee paremmin petoksia kuin puukohtainen tukijärjestelmä, joka ei ole avoin.
Lopetan pian, herra puhemies. Ei ole syytä unohtaa myöskään sitä, että puukohtainen tuki on riskitekijä myös maaseudun autioitumisen ja ympäristön kannalta.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, kun neuvosto ja komissio lähikuukausina hyväksyvät oliiviöljyä koskevan asetuksen, niiden olisi otettava hyvin huomioon kyseisen tuotteen vaikutukset työllisyyteen. Niiden olisi tiedettävä tarkkaan, miten tärkeä oliiviöljyn tuotanto on elämän ja toiminnan kannalta koko Välimeren alueen kulttuurissa. Tämä on hyvin tärkeää, koska teemme liikaa päätöksiä paperibyrokratian perusteella. Jos me kuitenkin olisimme paikan päällä, näkisimme, että oliivisadon korjuu on alkanut Andalusiassa kaksi viikkoa sitten, ja se, läsnä oleva herra komissaari, sir Leon Brittan, poistaa täysin työttömyyden Andalusiasta. Ette näkisi mitään muuta kuin toimintaa. Se on kaikkein paras vasta-aine työttömyyteen. On hyödytöntä järjestää ylimääräisiä huippukokouksia Luxemburgissa. Selvitetään, millainen todellisuus on. Andalusiassa ei parhaillaan ole työttömyyttä yksinkertaisesti siksi, että oliivisadon korjuu on alkanut. Maatalouskomissaarin on sisällytettävä ehdotuksiinsa sosioekonomisia vaikutuksia selvittävä tutkimus, ja eiliset sanat muuttujista eivät ole totta. Seuraavassa ehdotuksessa on selvitettävä, vähentääkö se työpaikkoja, koska täällä on ennen kaikkea käynyt selväksi se, että emme hyväksy mitään ehdotusta, joka vähentää työpaikkoja.

Ahlqvist, Andersson, Lööw, Theorin ja Wibe
Ruotsin sosiaalidemokraattinen ryhmä on tänään päättänyt äänestää Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän tarkistusehdotuksen puolesta. Olemme punninneet tarkkaan tilannetta ja päätyneet siihen, että tämä on paras vaihtoehto tässä äänestystilanteessa, jossa tänään olemme parlamentissa. On myönteistä, että PSE-ryhmä työskentelee saavuttaakseen kompromissin komission ja tuottajien välille.
Olemme kuitenkin sitä mieltä, että komission ehdotus ja uudistushalu ovat ennenkuulumattoman tärkeitä ja toivomme voivamme saavuttaa oliivi- ja oliiviöljyalan vapauttamisen niin pian kuin mahdollista.

Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Allekirjoittaneet ovat äänestäneet mietinnön puolesta sen komission ehdotuksesta esittämän kritiikin vuoksi ja oliivialan erityisolosuhteiden vuoksi. Tämä ei tarkoita luopumista vaatimuksesta, että yhteisen maatalouspolitiikan yleisen syvän muutoksen olisi koskettava myös oliivialaa.

Carlotti
. (FR) Tänään käsiteltävänämme oleva kysymys on erittäin tärkeä. Se koskee toisaalta Etelä-Euroopan taloudellisia etuja, ja sen ansiosta unioni voi säilyttää oliiviöljymarkkinajohtajan asemansa noin 80 %: n osuudella tuotannosta. Toisaalta oliivi on Välimeren altaan alueille identiteettikysymys.
Tähän asti Euroopan unionin tuotannon ja kulutuksen tukijärjestelmä on suosinut suurtiloja, vaikka 60 % tuotannosta on peräisin pientiloilta. Järjestelmä on myös suosinut määrää laadun kustannuksella! Tällaisen järjestelmän jatkuminen saattaisi aiheuttaa ylituotantoa ja siten markkinahintojen nousua.
Ranskan eteläisillä alueilla ja Korsikan alueilla tuotanto on pienimuotoista italialaisiin, espanjalaisiin ja kreikkalaisiin naapureihimme verrattuna. Esimerkiksi Provencen oliiviöljy erottuu ennen kaikkea laatumerkillään.
Tarvittavan uudistuksen avulla pienten tuottajien on hyödyttävä edullisemmasta tukijärjestelmästä. Uudistuksella on myös edistettävä tukien uudelleenjakomenetelmien avoimuutta.
Siksi on tärkeää luoda uusi tukijärjestelmä, jonka avulla tuki voidaan jakaa oikeudenmukaisemmin, se on hallitumpaa ja siinä otetaan huomioon ympäristön merkitys sekä pienten tuottajien vaatimukset.
Meistä näyttää siltä, että tasa-arvoisemman, pienille tuottajille oikeudenmukaisemman uudistuksen perusvaatimuksena on se, että siihen sisällytetään uusia alueellisia, ympäristöllisiä ja työllisyyteen liittyviä kriteereitä.
Tällaisessa uudistuksessa ei myöskään saa sivuuttaa Maailman kauppajärjestön uusia vaatimuksia. Siten on kehitettävä tuotantomäärältään sopusuhtainen ja joustava tuottajien tukijärjestelmä, jossa kunnioitetaan ympäristön ja laadukkuuden periaatteita.
Hyvät kollegat, kehotan teitä siten tukemaan tuotannon uutta säätely-, tuki- ja hallintajärjestelmää, joka voidaan yhdistää WTO: n uuteen kansainväliseen kauppajärjestelmään, ja joka kunnioittaa pieniä tuottajia sekä niitä, jotka esimerkiksi Etelä-Ranskassa tuottavat laatuöljyä.

Fabre-Aubrespy
Tämänaamuinen WTO: n oliiviöljyalan uudistusehdotuksia koskeva äänestys on osoittanut sen, ettei suuri poliittinen ryhmä ole edellytys ryhmän esittämien tarkistusten hyväksymiselle. Itse asiassa voimme todeta sen, että PSE-ryhmän esittämät kaikki tarkistukset on hylätty, kun taas I-EDN-ryhmän esittämistä tarkistuksista neljä on hyväksytty täysistunnossa.
Mikä on tämän mietinnön panoksena? Komissio antaa meille vuoden 1998 alussa WTO: n oliiviöljyalan uudistamista koskevan ehdotuksen. Tämä Välimeren alueen tuote, joka on tunnettu ravinto-opillisista ominaispiirteistään ja vaikutuksestaan kuluttajien terveyteen, nostaa esiin huomattavan lähestymistapaeron: jotkut haluavat puolustaa eurooppalaista oliiviöljyn tuotantopolitiikkaa ja säilyttää näin eurooppalaisen tuotannon maailmanlaajuisen johtajan aseman. Toiset taas päinvastoin haluavat sallia öljyn sekoitukset, jotka muuntavat tämän tuotteen kaikkein olennaisimpia ominaispiirteitä.
Ranskan pääasiallisen oliivituotantoalueen edustajana sydäntäni lähellä on ollut yhdessä ryhmäni kanssa Ranskan tuotannon etujen säilyttäminen. Sen erityispiirteenä on, että se koostuu monista tuottajista, jotka itse tuottavat oliiviöljyn ja tuovat sen markkinoille. Herra Jové Peresin alustavassa mietintöluonnoksessa ehdotettiin tuotantotuen poistamista (tuki oliiviöljypuulle) kulutustuen hyväksi. Totesimme tyytyväisinä maatalousvaliokunnassa toimitetun äänestyksen aikana, että tuotantotukea puoltava kantamme on sisällytetty mietinnön kompromissitarkistuksiin.
Voimme loppujen lopuksi sanoa, että tämä mietintö on maatalousvaliokunnassa käytyjen eri keskustelujen aikana, vaikka se jo alussa oli tämän suuntainen, saanut toivomamme suunnan. Siksi Kansakuntien Eurooppa -ryhmä on kokonaisuudessaan äänestänyt lopullisen päätöslauselman puolesta ja odotamme kärsimättöminä komission uusia ehdotuksia. Toivomme, että komissaari Fischler ottaa huomioon tämän Euroopan parlamentin suhtautumistavan, jonka tavoitteena on myös puolustaa eteläistä maataloutta.

Kirsten Jensen, Blak, Iversen ja Sindal
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Jové Peresin oliivi- ja oliiviöljyalan markkinajärjestelyjä koskevaa mietintöä vastaan. Tanskan sosiaalidemokraatit tukevat komission ehdotusta oliiviöljyalan markkinajärjestelyjen uudistamisesta. Kyseisellä alalla tuki tulevaisuudessa maksetaan puukohtaisesti. Tämä tuo mielestämme mukanaan tehokkaamman tukimuodon ja edesauttaa alalla tapahtuvan petoksen rajoittamista. Jové Peresin mietintö on meidän näkökulmastamme katsottuna ongelmallinen, koska se on epäjohdonmukainen. Siinä viitataan siihen, että alan uudistaminen on välttämätöntä, mutta samaan aikaan painotetaan, että nykyinen markkinajärjestelmä toimii hienosti. Mietinnössä tuetaan ajan mittaan eteläisiä oliiviöljyntuottajamaita hyvin, mikä on vastoin perustavanlaatuista uudistusta. Se on vastoin puukohtaiseen tukeen siirtymistä.
Oliiviöljyn markkinajärjestelyjen uudistukset ovat ensimmäiset uusista uudistuksista, jotka ovat tulossa yhteiseen maatalouspolitiikkaan. Siksi on tärkeää tukea komissiota sen työssä maatalousalueen tehokkaiden uudistusten puolesta. Yhteisessä maatalouspolitiikassa ovat perusteelliset uudistukset tarpeen, jos unioni haluaa olla valmiina laajentumaan Itä- ja Keski-Eurooppaan maiden jäsenyyden myötä.

Pérez Royo
Me Espanjan sosiaalidemokraatit olemme tukeneet oliiviöljyä koskevaa mietintöä yhdestä keskeisestä syystä: olemme vakuuttuneita siitä, että nykyinen YMJ on toiminut oikein ja se on ollut avainasemassa nykyaikaistettaessa tätä taloudellisesti ja yhteiskunnallisesti merkittävää alaa. Kyseinen YMJ tarvitsee siis ainoastaan pieniä uudistuksia. Pidämme sitä lopputulosta, johon kompromississa päästiin, lähtökohtana, joka ei saa estää meitä korostamasta edelleen niitä mielestämme keskeisiä asioita, jotka neuvoston on otettava huomioon lopullista päätöstä tehdessään.
Nämä asiat ovat seuraavat:
Varsinaisen tuotannon perusteella myönnettävän tuen säilyttäminen YMJ: ssä.-Taatun enimmäismäärän lisääminen aina 2 000 000 tonniin asti ja siihen tarvittavat talousarviomäärärahat. Haluamme kiinnittää huomiota siihen, että EMOTR: n tukiosaston kulut oliiviöljyn YMJ: yyn eivät ole kasvaneet vuoden 1992 jälkeen, mikä on ristiriidassa YMJ: issä ja erityisesti mantereen tuotannoissa tapahtuneen yleisen kehityksen kanssa.-Emme ole samaa mieltä taatun enimmäismäärän jakautumisesta tuottajamaiden kesken. Hyväksyisimme sen ainoastaan pienempänä pahana, mutta mielestämme on välttämätöntä korostaa sitä, että jako maiden kesken on toteutettava niin, että otetaan huomioon varsinaiset tuotannot ja tuotantokapasiteetit edellisten satojen perusteella.-Emme lakkaa puolustamasta kulutustukea, koska se edistää pullotuksen nykyaikaistamista ja markkinointia.-Interventiojärjestelmän säilyttäminen.Haluamme lopuksi ilmaista jälleen luottamuksemme oliiviöljyalan tulevaisuuteen, koska se on Espanjan ja Euroopan maatalouden kannalta keskeinen ala laatuun, ympäristöön, yhteiskuntaan ja maatalouden kehittämiseen liittyvistä syistä.
Valverde Lópezin mietintö (A4-341/97)
Alavanos
Tupakanviljely on erittäin tehokasta unionissa mitä työtä tekeviin käsiin tulee. Sitä toteutetaan pienissä perheluonteisissa maatalousyrityksissä ja erityisen epäsuotuisilla alueilla, jotka yhteisön eteläosassa ovat enimmäkseen tavoitteen 1 alueita, jotka ovat pääasiallisesti riippuvaisia tästä monokulttuurista.
Se tarjoaa yli 300 000 kokopäivätyöpaikkaa alkusektorilla ja käsittelyssä sekä auttaa ympäristönsuojelussa ja aavikoitumisen ja autioitumisen ehkäisyssä.
Yhteisön tupakantuotannon vähentäminen ja lopettaminen, joka seuraa ehdotetusta suoran tulotuen lopettamisesta tupakka-alalle unionissa (29 kohta), saa aikaan valtavaa ja korvaamatonta sosiaalista, poliittista ja taloudellista vahinkoa alueellisille talouksille.
Sillä ei tule olemaan sitä paitsi suotuisia vaikutuksia kansanterveyteen, kun otetaan huomioon se seikka, että se ei välttämättä alenna kulutusta, vaan suosii ainoastaan monikansallisia yhtiöitä, jotka tuottavat savukkeita, sikareja ja piipputupakkaa ja jotka hallitsevat maailmanmarkkinoita, johtavat niitä ja tuovat unionin alueelle ainakin 30 % nykytuotannosta.
Vaaditaan toimia tupakkatuotteiden tuonnin vähentämiseksi Yhdysvalloista, koordinoitua tupakan salakaupan käsittelyä, suurten monikansallisten tupakkayhtiöiden epäsuoran mainonnan lopettamista, samalla kun puututaan asioihin kulttuuri- ja kasvatustasolla, jotka auttavat tupakoinninvastaisessa taistelussa.
Positiivista on se, että äänestettiin 29 kohtaa vastaan, jossa pyydettiin pintapuolisella ja mahdottomalla tavalla tuottajien tukien välitöntä lakkauttamista.
Tästä huolimatta 30 kohdalla, joka hyväksyttiin, on vastaavanlainen sisältö. On suuri virhe sotkea terveyden suojelu tupakoinnilta tupakanviljelyyn, joka kattaa ainoastaan 30 % eurooppalaisesta kulutuksesta.
Lopuksi, minuun teki valtavan vaikutuksen se, että esittelijä hylkäsi tarkistusehdotukseni, joka koski tupakan salakauppaa ja Euroopan parlamentin jäsenten osallistumista suurten tupakkayhtiöiden mainoskampanjoista pidättäytymistä.

Blokland
Tuen Valverde Lópezin mietintöä sydämestäni. I-EDN-ryhmän alankomaalaisen alaryhmän mielestä kaikki mahdollinen on tehtävä, jotta tupakointia saataisiin vähennettyä Euroopan unionissa. Valverde Lópezin mietinnössä tuodaan esiin monia hyviä suosituksia tupakoinnin vastustamiseksi. Onneksi neuvosto on nyt samaa mieltä mainontakiellosta. Nyt sitten vielä loput.
Haluan tuoda esiin sen, että maataloustukien jatkuminen tupakanviljelylle on naurettava kieroutuma yhteisön politiikassa. Minusta tämän tukivirran olemassaolo on suoraan Maastrichtin sopimuksen vastainen, mainitaanhan sopimuksessa, että kansanterveyden turvaamisen täytyy olla osana kaikkia muita yhteisön politiikan aloja. Unionin on siis aika mukauttaa tupakan tukipolitiikka uuden sopimuksen mukaisiin vaatimuksiin.
Minun oli vaikea hyväksyä vain muutamia päätöslauselman kohtia. Ensinnäkin 13 kohta koskien irtotupakan tervapitoisuuksia. Tieteen keinoin ei ole vieläkään pystytty selvittämään miten tällaisen tupakkatuotteen tervapitoisuus pitäisi mitata, sillä irtotupakasta tehdyt savukkeet ovat kaikki erilaisia. Tähän asiaan on löydettävä ratkaisu, siksi olen tukenut tarkistusta 2. 17 ja 34 kohdassa lähdetään oletuksesta, että irtotupakan korkeampi verotus on oikeutettua. Tämä on hätiköityä ajattelua ja siksi olen tukenut tarkistuksia 16 ja 17.
En voi tukea 20 kohtaa. Minusta on liioiteltua varata varoitukselle 25 % tupakkakartonkien pinta-alasta. 20 % on sopiva määrä tavalliselle tupakkarasialle. Tämän vuoksi tarkistus 13 ei saanut tukeani. Lopuksi mainittakoon, että 35 ja 36 kohdassa mennään minusta liian pitkälle, enkä ole siksi tukenut niitä.

Cushnahan
On selvästi osoitettu, että tupakointi saattaa aiheuttaa vakavia sairauksia kuten keuhkosyöpää ja sydänsairauksia. Tästä syystä haluaisin tukea kaikkia valistukseen ja mainontaan liittyviä aloitteita, joilla ehkäistään nuoria ikinä aloittamasta tätä pahaa tapaa.
Herra Valverde Lópezin mietinnössä on joitain erinomaisia ehdotuksia tältä osin. EU: n toiminnassa näyttää kuitenkin mielestäni olevan suurta epäjohdonmukaisuutta. Toisaalta EU: n komissio ja EU: n terveysministerit tukevat tupakan sponsoroinnin kieltämistä. Kuitenkin toisaalta EU jatkaa tupakanviljelijöiden tukemista. Missä on johdonmukaisuus?
Sen sijaan meidän pitäisi kannustaa tupakanviljelijöitä monipuolistumaan ja auttaa heitä siinä. Tällaisen menettelytavan noudattaminen olisi johdonmukaisempaa tupakanvastaisen politiikan kanssa.

Lindqvist
EU: n tupakkatuki on lakkautettava. On lyötävä lukkoon ajankäyttösuunnitelma, jonka puitteissa tämän on tapahduttava. Tänä aikana on uusia satoja otettava esiin ja tarjottava vaihtoehtoisia elinkeinomahdollisuuksia niille, jotka eivät enää voi saada elinkeinoaan tupakanviljelystä. On löydettävä tasapainoinen ratkaisu kansanterveyden, työllisyyden, aluepolitiikan ja todenmukaisen muutoskauden välillä.
Euroopan parlamentti ei voi tukea Maailmanpankin käytäntöä kieltäytyä tuesta tupakkaan liittyville tuotteille ottamatta samaa kantaa EU: ssa.

Needle
Ilmaisen Euroopan parlamentin työväenpuolueen jäsenten puolesta, että Valverde Lópezin mietintöä yhteisön nykyisestä ja ehdotetusta toiminnasta tupakankulutuksen vähentämiseksi on tuettu sillä perusteella, että se on tiedonantoa koskeva mietintö.
Uskon, että useat näkökohdat soveltuvat paremmin jäsenvaltioiden toimille jonkinasteisen yhteistyön kautta. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus julkaisee omat kantansa vuoden 1998 aikana ja Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti harkitsee sopivien toimien käyttöönottoa.
Komission ja parlamentin ehdotuksia harkitaan yksityiskohtaisesti, jos lainsäädäntöehdotuksia esitetään, ja minun ja kollegojeni laaja tuki ei välttämättä ilmaise myöntymistä siihen, että kaikki toimet pitäisi ottaa käyttöön yhteisön tasolla tulevaisuudessa.

Reding
Neuvosto on aivan äskettäin Luxemburgin puheenjohtajakauden aikana onnistunut saavuttamaan yhteisen kannan tupakan suoran ja epäsuoran mainonnan kieltämisestä. Neuvosto on siten kiirehtinyt asiaa odottamatta Euroopan parlamentin lausuntoa, jottei tätä tärkeää asiakirja-aineistoa lykättäisi.
Euroopan parlamentin kantaan ovat vaikuttaneet etenkin kansanterveydelliset huomiot. Kuten esittelijä Valverde Lopez on parlamentille muistuttanut, puoli miljoonaa henkilöä kuolee joka vuosi tupakoinnin vaikutusten takia Euroopan unionissa: tupakasta on tullut tärkein vältettävissä oleva kuolinsyy. Samaan aikaan on todettava se, että joitakin vuosia sitten alkaneet vähentymissuuntaukset ovat muuttuneet. Nuoret aloittavat tupakoinnin yhä aikaisemmin ja naiset polttavat entistä enemmän, millä on haitallisia vaikutuksia raskaudelle ja pienille lapsille. Passiivista tupakointia, jota on liian kauan laiminlyöty, tutkitaan usein tieteellisten kokeiden avulla, jotka ovat osoittaneet sen haitallisuuden.
Tästä näkökulmasta katsottuna, sekä kansanterveyden takia, tupakkatuotteiden suoran ja epäsuoran mainonnan täydellinen kieltäminen on hyvä lähestymistapa. Kyse ei ole tupakan tai sen käytön kieltämisestä vaan sen ehkäisemisestä, että nuoret (erittäin hyvin kohdistettujen mainoskampanjoiden kautta) altistuvat liian aikaisin tupakoinnille. Pyrkimyksenä on myös välttää passiivisen tupakoinnin aiheuttamia riskejä tai tupakointia raskauden aikana tai pienten lasten läsnäollessa. Tupakkaa myydään edelleen yhtä monissa paikoissa kuin aiemminkin, mutta houkutusta sen käyttämiseen vähennetään. Tuen tässä suhteessa Euroopan parlamentin esittelijän näkemyksiä ja vastustan kaikkia pyrkimyksiä tupakan mainonnan vapauttamiseksi.

Rovsing
En epäile ollenkaan etteikö tupakka olisi haitallista, joten pidän valiokunnan mietintöä myönteisenä. Jos sen avulla onnistutaan estämään lapsia ja nuoria aloittamasta tupakointi ja joutumasta tupakasta riippuvaiseksi, he eivät todennäköisesti ryhdy tupakoimaan myöhemmässäkään elämän vaiheessa. Minusta on sen vuoksi panostettava eniten siihen, että tupakasta tehdään nuorten silmissä vähemmän houkutteleva. Esittelijä on aivan oikeassa painottaessaan sitä, että tupakointi julkisissa tiloissa ja työpaikalla aiheuttaa yhteiskunnalle suunnattomia kustannuksia, ja sen vuoksi tuen toimia, jotka tähtäävät työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden parantamiseen. Äänestän siis terveydellisistä ja yhteiskunnallisista syistä mietinnön puolesta, vaikka se tietyiltä kohdin rajoittaa kuluttajan oikeutta ostaa tupakkaa mieltymystensä mukaan.

Souchet
Ryhmämme on äänestänyt tämän mietinnön lopullista päätöslauselmaa vastaan. Vaikka kannatamme erittäin voimakkaasti tupakankulutuksen hallintaa, emme voi hyväksyä periaatteessa sitä, että ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta puoltaa mietintöä, jonka tavoitteena on poistaa samalla kertaa tupakantuotannon ja -viennin tuet sekä kaikki tälle järjestelmälle ominainen yhteisön suoja. Haluan muistuttaa, että Kansakuntien Eurooppa -ryhmän ensisijaisena tavoitteena on työllisyyden puolustaminen: on otettava huomioon tämän tuotannon merkitys epäsuotuisille maaseutualueille. Joillakin tuotantoalueilla ei ole mahdollista korvata tupakantuotantoa toisella maataloustuotannon alueella. Mitä teemme niiden työntekijöiden kanssa, joita käytämme tässä järjestelmässä?
Lisäksi ryhmämme haluaa muistuttaa siitä, että Euroopan unioni on edelleen kuluttamansa tupakan nettotuoja 67 %: n osuudella. Sen lisäksi, että tuotantotukien poistaminen vaikuttaisi erittäin merkittävästi työllisyyteen, se syventäisi myös ulkomaankaupan vajettamme. Mitä hyötyä on vähentää tuotantoamme, jos se korvataan kolmansista maista ja etenkin Yhdysvalloista peräisin olevalla tuonnilla? Vaikka Euroopan unioni ei enää tuottaisi tupakkaa, ei tällä olisi mitään vaikutusta kulutuksen vastaisessa taistelussa.
Lopuksi ryhmämme on tyytyväinen siitä, että esittelijän alustavan päätöslauselmaesityksen 29 kohta on hylätty täysistunnossa. Valitamme sitä, ettei työllisyyden säilyttämisellä ja ulkomaankauppamme vajeen hallinnalla perusteltuja tarkistuksiamme ole hyväksytty. Olemme pyytäneet nimenhuutoäänestystä ja luulen, että tupakantuottajat ovat kiinnostuneita tietämään kaikkien kannat.

Teverson
Olen äänestänyt tämän mietinnön puolesta, sillä olen täydestä sydämestäni samaa mieltä siitä, että tupakointi on todistettavasti terveysriski ja sitä pitäisi ehkäistä.
Tuomitsen Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen päätöksen suoda erikoiskohtelu Formula 1 -kilpailuille. Eurooppalaisen tiedonannon yhteisön nykyisestä ja ehdotetusta toiminnasta tupakankulutuksen vähentämiseksi tarkoitus oli nimenomaan ehkäistä nuorten altistumista. Hallitus on omista syistään vääristänyt sitä, mistä olisi voinut tulla hyvin positiivinen viesti.
Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen veruke avaa takaportin kaikenlaisille poissulkemisille ja haasteille.
(Istunto keskeytettiin klo 12.49 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Papakyriazis
Arvoisa rouva puhemies, minulla on murheellinen velvollisuus ilmoittaa Euroopan parlamentille traagisesta ja tuhoisasta lento-onnettomuudesta, joka tapahtui eilen yöllä kotikaupunkini Thessalonikin lähellä. Ukrainan Air Swift -lentoyhtiön lentokone putosi ja tuhoutui matkalla Kievistä määränpäänään Thessaloniki. Miehistö ja matkustajat, yhteensä 72 henkeä, ovat kadoksissa. Lentokone putosi vuoristoalueelle lähelle Thessalonikia epäonnistuneen laskeutumisyrityksen jälkeen, ja nyt ovat käynnissä yritykset uhrien löytämiseksi ja pelastamiseksi, ilman toivon häivääkään.
Rouva puhemies, pidin velvollisuutenani ilmoittaa tämän ja pyytää Euroopan parlamenttia ilmaisemaan surunvalittelunsa uhrien omaisille.

Puhemies
Kiitoksia, herra Papakyriazis. Ensi sijassa on luonnollisesti kyse kotimaastanne, mutta samalla myös yhteisömme jäsenvaltiosta. Kiitän teitä tiedosta. En tiennyt asiaa aiemmin. Parlamentti hankkii vielä vastaavaa tietoa, ja ilmoitamme sitten vastaavasti osallisuutemme.

Kioton konferenssin tulokset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission selonteko Kioton konferenssin tuloksista.

Collins, Kenneth
Arvoisa rouva puhemies, haluan yksinkertaisesti sanoa heti aluksi, että tämän parlamentin pitäisi pyytää komissaarilta anteeksi sitä, että hänet on pyydetty tänne antamaan julkilausuma torstaiiltapäivällä, kun kukaan ei ole läsnä. Jotkut meistä yrittivät kertoa ryhmien johtajille, että ei ollut hyvä idea kuulla tätä julkilausumaa torstaina juuri ennen joulua. Minä hävisin siinä kokouksessa; itse asiassa vain parlamentin yhden ryhmän johtaja oli kanssani samaa mieltä.
Komissaari oli Kiotossa viime viikolla. Hän palasi viikonloppuna. Tiistaina oli ympäristökonferenssi ja eilen oli ensimmäinen päivä, jolloin hän voi pohtia Kiotossa saavutettuja tuloksia. Sen sijaan, että olisimme antaneet hänelle aikaa pohtia tulevaa politiikkaa, vaadimme, että hän tulisi tänne ja antaisi julkilausuman. Meidän pitäisi pyytää komissaarilta anteeksi tätä käytöstä. Meidän pitäisi käydä asianmukaista keskustelua joulun jälkeen, kun sekä komissaari että neuvoston puheenjohtaja voisivat olla läsnä, jolloin voisimme luoda katseemme tulevaan yhtä hyvin kuin menneeseen. Kun tilanne on tämä, jotkut keskustelua vaatineet henkilöt eivät ole paikalla lainkaan, luulen, että eräät heistä eivät enää edes ole Strasbourgissa tähän aikaan. Se on täysin järkyttävää. Haluan pyytää heidän puolestaan anteeksi komissaarilta.

Puhemies
Herra Collins, kiitän teitä ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan puheenjohtajaa myötätunnosta, jota ilmaisitte. Mutta tehän tiedätte, että olemme lyöneet lukkoon esityslistan ja kaikki ovat hyväksyneet sen. Ryhmien puheenjohtajat esittivät tällaisen listan, eikä siihen tehty muutoksia. Ymmärrän teitä, sillä tiedän, miten pitkä matka on, eikä ole erityisen miellyttävää joutua olemaan heti taas ajan tasalla.

Weber
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin henkilökohtaisesti toivottaa komissaari Bjerregaardin tervetulleeksi tänne. Eräät meistä olivat Kiotossa ja olemme kaikki palanneet ja se on tuoreena mielissämme. Haluaisin siis henkilökohtaisesti toivottaa komissaari Bjerregaardin tervetulleeksi antamaan tämän julkilausuman.

Bjerregaard
Arvoisa rouva puhemies, kuten ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan puheenjohtaja sanoi, palasin vasta äskettäin, joten myös tästä syystä annan julkilausuman englanniksi enkä tanskaksi, sillä kääntämiseen ei ole ollut aikaa.
Kioto on ohi ja pöytäkirja, joka sisältää laillisesti sitovia tavoitteita kasvihuonekaasujen vähentämiseksi, on totta. Kaikki konferenssin osallistujat olivat helpottuneita, kun suurlähettiläs Estrada torstaiaamuna kello 11 pitkän yötyön jälkeen päätti kaikkia alaan liittyviä kysymyksiä käsittelevän komitean lopullisella tekstillä, jonka osapuolet hyväksyivät virallisesti myöhemmin samana päivänä.
Kioton pöytäkirja jää historiaan. En usko, että monetkaan meistä läsnä olleista, jos kukaan, ovat aiemmin ottaneet osaa näin vaikeaan ja kunnianhimoiseen hankkeeseen. Käyttäkäämme tarvittava aika tulosten analysoimiseen ja sulatteluun. Olen kuitenkin varma, että olette kanssani samaa mieltä siitä, että tämä on kansainvälisten ympäristöneuvotteluiden virstanpylväs. Mahdolliset seuraukset maailman ilmastolle, 160 maan taloudelle ja monen suuren osanottajan sisäpolitiikalle ovat uskomattomat.
Oli erittäin tyydyttävää nähdä, kuinka Euroopan unioni piti kiinni tehtävästään ja vaati tiukasti mahdollisimman tiukkaa pöytäkirjaa koko neuvottelujen ajan. Vaikka lopullinen tulos on vähemmän kunnianhimoinen kuin alkuperäinen tavoitteemme, ei ole mitään epäselvyyttä siitä, että ellei EU olisi jatkuvasti pitänyt kiinni vaatimuksistaan, kukaan ei olisi saavuttanut minkäänlaista positiivista tulosta. Uskon, että tulos on positiivinen maailman ympäristöä ajatellen. Sopimuksettomuus olisi ollut huono tulos kaikille, eikä vähiten planeetallemme.
Me saavutimme saavuttamisen arvoisen sopimuksen, ja työskentelin kovasti sen eteen. On totta, että sopimus on keskeneräinen ja että paljon työtä tarvitaan vielä, mutta nyt meillä on ohjelma, johon voimme jatkossa sovittaa ponnistuksemme maailman ilmaston pelastamiseksi.
Haluaisin sanoa aivan suoraan, että Kioton prosessiin osallistui monia tärkeitä vaikuttajia tämän parlamentin edustajat mukaan lukien. Heidän tärkeä tehtävänsä oli vastapainottaa Yhdysvaltain kongressin konferenssille asettamaa kohtuutonta painetta ja, mikä ehkä vielä tärkeämpää, toimia siltana EU: n ja kehitysmaiden välillä.
Kioton sopimus, kuten kaikki useita tärkeitä kohtia koskevat kansainväliset sopimukset, on keskeneräinen tuote. Useat sopimuksen kohdat voidaan arvioida lopullisesti vasta, kun menettelyt, toimintatavat ja metodologiat laaditaan ja niistä sovitaan tulevana vuonna.
Ennen kuin tarkastelen tulosta lähemmin, haluaisin sanoa muutaman sanan itse neuvotteluprosessista. Valitettavasti paljon aikaa ja voimia tuhlattiin diplomaattiseen pelaamiseen etulyöntiasemasta. Tästä oli haittaa ilmastoasialle. Japanilaiset isännät hyökkäsivät epätavallisen rajusti EU-kuplaa eli tavoitteiden yhteistä täyttämistä vastaan EU: n sisällä ja amerikkalaiset kollegat myötäilivät. Tämä aggressio huipentui muodolliseen ehdotukseen "EU-rangaistuksesta" , 3 %: n lisään tavoitteeseen tavoitteiden yhteisen täyttämisen vuoksi. Neuvotteluissa käytettiin paljon voimia tämän idean hylkäämiseksi, voimia, joita olisi muutoin voitu käyttää rakentavasti tuloksen parantamiseksi. Haluaisin lisätä, että oli selvää, että hyökkäykset EU-kuplaa vastaan olivat toinen tapa hyökätä kunnianhimoisia tavoitteitamme vastaan, joiden mukaan vähennys olisi 15 % vuoteen 2010 mennessä, mikä ei selvästi tyydyttänyt useimpia OECD-kumppaneitamme.
Itse sopimuksen osalta näkyvin osa on tietenkin vähennystavoitteet. EU on puhunut saman vähennystavoitteen puolesta kaikille liitteen 1 osapuolille eli niin kutsutun kiinteiden tavoitteiden puolesta. Yhdysvallat tukivat tätä linjaa. Loppupelissä suuri enemmistö liitteen 1 osapuolista, mukaan lukien EU, assosioituneet maat, Yhdysvallat, Kanada ja Japani katsoivat pystyvänsä 6-8 %: n vähennyksiin vuoden 1990 tasosta. Me pistimme Yhdysvallat ja Japanin niin tiukalle kuin voimme. Olemme pahoillamme, että emme voineet pistää niitä vielä tiukemmalle. Lopulta valitsimme kannan miinus 8 %: sta EU: lle ottaaksemme ylimääräisen askelen ympäristön puolesta.
Olen hyvin pahoillani siitä, että muille liitteen 1 osapuolille sallittiin suuremmat poikkeamat, varsinkin Venäjälle ja Ukrainalle, joilta vaaditaan ainoastaan tilanteen vakiinnuttamista, ja Australialle, jolle sallittiin 8 %: n mahdollinen lisäys. Lisäksi Australialle myönnettiin mahdollisuus sisällyttää vuoden 1990 päästötasoonsa maankäytön muutoksista johtuvat päästöt teollisuuspäästöjen veroisena. Näiden osapuolten osalta kysymys on nyt siitä, tarvitseeko niiden ryhtyä mihinkään tiettyihin toimiin tavoitteiden täyttämiseksi. Venäjä ja Ukraina tulevat mitä luultavimmin olemaan kiintiöiden suurimpia tarjoajia tulevassa pöytäkirjan alaisessa kaupankäynnissä. Olen varma, että olette kanssani samaa mieltä siitä, että tämä tilanne ei ole hyväksyttävä.
Neuvotteluiden aikana on käynyt yhä selvemmäksi, että vähennystavoitteet ovat vain osa kysymystä. Tapa, jolla saavutamme tämän tavoitteen, ja niin kutsutuiden joustotoimenpiteiden käyttö ovat yhtä tärkeitä. Neuvotteluiden alkuvaiheessa Yhdysvallat teki selväksi, että se ei ollut valmis harkitsemaan pöytäkirjaa, jossa ei olisi mahdollisuutta tavoitteen saavuttamiseen päästöoikeuksien kaupankäynnillä ja tavoitteiden yhteisellä täyttämisellä.
EU on tehnyt alusta alkaen selväksi, että se ei ole tällaisia " joustotoimia" vastaan - itse asiassa tavoitteiden yhteinen täyttäminen oli osa EU: n alkuperäistä pöytäkirjaa koskevaa ehdotusta. Tällaisten toimien pitäisi kuitenkin edesauttaa todellista kustannustehokkuutta eikä vain sallia kaupankäyntiä " tyhjällä" eli jo saavutettujen päästövähennysten kauppaamista.
Hyväksytty teksti ei ole kovin selvä tältä osin. " Tyhjää" ei voi kaupata ensimmäistä talousarviokaudelta edeltäviltä vuosilta - hyvin tärkeä EU: n ajama seikka. Ehdotettu päästöjen vähennystä koskeva artikla hylättiin ja se korvattiin hyvin moniselitteisellä " runkoartiklalla" - artikla 16 bis - jossa selvästi ennakoidaan kaupankäyntiä päästöoikeuksilla, mutta jätetään kaikki mahdolliset toimintatavat sopimuspuolten konferenssin päätettäväksi myöhemmin, mahdollisesti Buenos Airesissa vuonna 1998 pidettävässä sopimusosapuolten välisessä neljännessä konferenssissa COP4.
Tavoitteiden yhteinen täyttäminen liitteen 1 osapuolten välillä on nyt osa pöytäkirjaa (6 artikla). Tavoitteiden yhteisen täyttämisen kehitysmaiden kanssa mahdollistaa puhtaan kehityksen mekanismi, joka on uusi 12 artiklassa kuvattu keksintö. Tämä uusi mekanismi voi olla hyvin hyödyllinen yhteistyön ja teknologian siirron kehittämisessä teollisuusmaiden ja kehitysmaiden välillä, mutta sitä sovelletaan vasta, kun pöytäkirja on astunut voimaan ja osapuolet ovat sopineet toimintatavoista.
Kehitysmaiden osuus tulevaisuudessa nousi ratkaisevaksi asiaksi neuvottelujen aikana ja erityisesti sen jälkeen, kun Yhdysvaltain senaatti hyväksyi heinäkuussa 1997 Bird-Hagel päätöslauselman, jossa painotettiin, että avainkehitysmaiden mielekäs osallistuminen lähitulevaisuudessa on edellytys sille, että Yhdysvallat ratifioi sopimuksen. Ehdotettua artiklaa, jolla olisi sallittu kehitysmaiden vapaaehtoiset sitoumukset, joissa päästötavoitteet ilmaistaan määrällisesti, ei hyväksytty osaksi pöytäkirjaa. Tätä artiklaa vastusti voimakkaimmin Kiina, joka nostettiin esille Yhdysvalloissa käydyssä kehitysmaiden osallisuutta koskevassa keskustelussa CO2 -päästöjen suuren ennustettavan kasvun vuoksi. Asukasta kohti Kiina tuskin ylittää 20 %: a Yhdysvaltain asukasta kohti lasketusta päästöjen tasosta seuraavan 20 vuoden aikana. Täten Kiinan vastustus oli ymmärrettävää. Tätä kantaa puolusti vahvasti myös Intia.
Huolimatta erilaisiin joustotoimiin liittyvistä epäselvyyksistä, joista olen kertonut, on selvää, että Kioton ansiosta ilmastonmuutos on nyt etusijalla kansainvälisten ympäristöasiain esityslistalla. Kiistämättömän onnistumisen saavuttaminen vaatii lisätyötä, mutta olen varma siitä, että Kiotossa liikkeelle pannut voimat takaavat onnistumisen.
Tästä pääsen viimeiseen asiaani. Mitkä ovat seuraavat askelemme? Tiistaina minulla oli mahdollisuus keskustella kollegoideni kanssa neuvostossa siitä, kuinka meidän olisi parasta edetä. Seuraava puheenjohtajamaa Yhdistynyt kuningaskunta on hyvin innokas varmistamaan, että Kioton pöytäkirjaa seuraavat nopeasti tehokkaat jatkotoimet, ja puheenjohtajamaa Itävalta jatkaa varmasti samoilla linjoilla vuoden 1998 jälkipuoliskolla Buenos Airesissa pidettävään osapuolten ensimmäiseen konferenssiin saakka. Meillä ei ole aikaa hukattavaksi. COP4 on äärimmäisen tärkeä. Siellä täytyy keskustella toimintatavoista, säännöistä, päästöillä käytävän kaupan ohjenuorista, tavoitteiden yhteisestä täyttämisestä, puhtaan kehityksen mekanismeista, suodattimista jne. 11 kuukauden kuluttua tästä hetkestä maailmassa täytyy taas tehdä tärkeitä päätöksiä. EU on jälleen valmis johtamaan kaikkien pöytäkirjan suurien porsaanreikien poistamista.
Ensimmäinen tehtävämme on valmistautua pöytäkirjan allekirjoittamiseen. Neuvoston pitäisi tehdä allekirjoituspäätös maaliskuussa 1998. Tästä syystä olen pyytänyt komission yksiköitä laatimaan asiapitoisen mietinnön, jossa kuvataan pöytäkirjan mukaiset sitoumuksemme ja kohdat, joiden osalta lisäselvitys on tarpeen. Seuraava askel on ratifioimiseen valmistautuminen. Tämä edellyttää selvästi Kioton jälkeisen toimintasuunnitelman kehittämistä, komission neuvostolle ja parlamentille suunnattua tiedonantoa, jossa selvitetään, mitä toimia tarvitaan sitoumusten täyttämiseksi ja ehdotetuksi taakan yhteiseksi kantamiseksi. Tässä tiedonannossa täytyy myös käsitellä päästöoikeuksilla käytävää kauppaa ja EU-kuplan mukaista tavoitteiden yhteistä täyttämistä.
Viimeinen kysymys liittyy siihen, milloin ja miltä pohjalta pöytäkirja todennäköisesti astuu voimaan. 24 artiklassa määrätään, että pöytäkirja astuu voimaan vasta, kun 55 osapuolta, mikä vastaa 50 %: a kaikkien liitteen 1 osapuolten vuoden 1990 CO2 -päästöistä, on ratifioinut pöytäkirjan. Kriittinen tekijä on 50 % vuoden 1990 CO2 -päästöistä. Yhdysvaltain osuus vuoden 1990 päästöistä on noin 35 % ja Venäjän suurin piirtein 15 %. Tästä seuraa, että ainakin toisen näistä maista täytyy ratifioida pöytäkirja, ennen kuin se astuu voimaan.
Koska Yhdysvallat on olennaisesta riippuvainen kaupankäynnistä päästöoikeuksista Venäjän kanssa, ei ole luultavaa, että Yhdysvallat ratifioisi pöytäkirjan ilman Venäjää. Yhdessä EU: n kanssa tämä saisi pöytäkirjan astumaan voimaan. Tästä seuraa, että Yhdysvalloilla tai Venäjällä on hallussaan yleisavain pöytäkirjan aktivoimiseksi. Yhdysvaltain hallinto on tehnyt tiettäväksi, että se ei ole valmis lähettämään pöytäkirjaa kongressiin ratifioitavaksi tässä vaiheessa. Tämä näyttää johtuvan osaksi kehitysmaiden vähäisestä osallisuudesta ja osaksi kaupankäyntisuunnitelmaan liittyvistä epäselvyyksistä.
Yhdysvaltain ratifioinnin helpottamiseksi on erittäin tärkeää, että EU etenee asiassa mahdollisimman nopeasti säilyttääkseen suurimman mahdollisen poliittisen paineen. Meidän täytyy myös jatkaa ponnistelujamme rakentavan keskustelun aloittamiseksi kehitysmaiden kanssa, ei siksi, että niitä pitäisi tässä vaiheessa painostaa tekemään määrällisiä sitoumuksia, vaan siksi, että niiden on oltava mukana prosessissa tuloksen varmistamiseksi pitkällä aikavälillä. Euroopan parlamentin tuki on erittäin tärkeää tulevaisuudessa niin kuin se on ollut menneisyydessäkin. Tässä yhteydessä haluan ilmaista erityisen arvostukseni ympäristöjärjestö GLOBEn vaikuttavaa toimintaa kohtaan. Teidän täytyy jatkossakin yrittää vaikuttaa parlamentin pääasiallisia OECD-kumppaneita edustaviin kollegoihin ja muihin pääosan esittäjiin. Paremman koordinoinnin parlamentin, itseni ja yksiköideni välillä pitäisi alkaa juuri nyt. Teidän tietonne ja tuleva osallisuutenne Buenos Airesissa on erittäin tärkeää, jotta COP4 olisi menestys.
Kioton ansiosta meillä on toimintaohjelma. Nyt ryhdymme suureen urakkaan kasvihuonekaasupäästöjen lisääntymisen pysäyttämiseksi ja niiden vähentämiseksi. Me tulimme Kiotoon taistelemaan ilmaston puolesta. Emme koskaan odottaneet sen olevan helppoa eikä se sitä todella ollutkaan. Se oli kuitenkin ensimmäinen askel. Meidän täytyy nyt laajentaa tuota toimintaohjelmaa varmistaaksemme, että ilmastonmuutokseen puututaan tehokkaasti. Olen varma siitä, että voimme edelleen luottaa tukeenne tässä tärkeässä asiassa.

Linkohr
Arvoisa rouva puhemies! Haluaisin ensin lausua rouva komissaarille ja Euroopan unionin neuvotteluvaltuuskunnalle sydämelliset kiitokset ja onnittelut. Oli eurooppalaisen diplomatian kohokohtia, että otimme ensimmäistä kertaa ohjat omiin käsiimme emmekä antaneet niitä amerikkalaisille. Yhdysvallat olivat pikemminkin syytettyjen penkillä. Eurooppa otti ohjat käsiinsä: vielä kerran sydämelliset onnittelut. Tämä on menettelytapa, jonka jäljittelyä voin suositella. Tässä yhteydessä haluaisin kuitenkin samalla päästä siitä, että Kiotossa olleet Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien monet edustajat työskentelivät tässä kysymyksessä toisiaan tukematta. Olimme Kiotossa täysin hajallaan. Emme edes tienneet toisistamme, kun taas amerikkalaiset muodostivat yhtenäisen valtuuskunnan ja esiintyivät erittäin yhtenäisenä ryhmänä. Tässä on tehtävää parlamentin johdolle mutta myös komissiolle, jonka kanssa meidän on tässä yhteydessä tehtävä parempaa yhteistyötä.
Näin olenkin jo ensimmäisessä kohdassa, joka tuottaa minulle ongelmia: sopimuksen ratifioiminen Yhdysvaltain senaatissa. Ministerineuvoston Kiotoa koskevassa päätöksessä 16. lokakuuta todetaan, että omat päästörajoitustavoitteemme vuosiksi 2010 ja 2005 ovat teknisesti saavutettavissa ja taloudellisesti toteutettavissa, mikäli muut teollisuusmaat toteuttavat vastaavia toimenpiteitä päästöjen vähentämiseksi. Mitä tapahtuu, jos Yhdysvaltain senaatti ratifioi Kioton sopimuksen vasta kahden tai kolmen vuoden kuluttua? Merkitseekö se sitä, että eurooppalaisetkin odottavat kaksi tai kolme vuotta tai pitempäänkin, vai sitä, että aloitamme tärkeät toimenpiteet päästöjen vähentämiseksi jo Yhdysvalloista riippumatta? Tämä näyttää minusta keskeiseltä kysymykseltä neuvostolle ja luonnollisesti myös komissiolle, mutta ennen kaikkea neuvostolle.
Sitten nousee esiin vielä kysymys: miksi emme pitäydy alkuperäisessä 15 %: n tavoitteessamme? Sillä jokainen meistä, jota tämä kysymys on askarruttanut, tietää, että Kioton tulos on diplomaattisen kaupankäynnin tulosta. Jos ilmastontutkijat kuitenkin ovat oikeassa, jäämme kauas vaatimuksista, jotka meidän tulisi täyttää. Myös sen vuoksi suosittelisin, että pitäisimme kiinni 15 %: n suunnitelmasta. Tukenanne on suuri osa Euroopan nuorista ihmisistä, asiasta kiinnostuneista teknikoista ja tiedemiehistä. Tästä velvoitteesta kasvaa Euroopan uusi identiteetti, joka voi muuten kasvaa ainoastaan tehtävästä, ei kuolleesta paperista.
Viimeinen pyyntöni ja ehdotukseni on: laatikaamme sitova aikataulu. Laatikaamme aikataulu, joka sisältää myös pakotteita niitä kohtaan, jotka eivät noudata velvoitteitaan. Tarvitsemme johdon, joka tekee tämän. Komissio voi toimittaa asian - luotan siihen täysin - mutta tarvitsemme johdon, joka myös muuttaa sanat teoiksi tai ainakin valvoo, että niin tapahtuu. Tarvitsemme ehkä myös neuvoston, komission ja parlamentin välille eräänlaista instituutioiden välistä sopimusta, jotta kaikki tekevät osansa asian hyväksi.
Olen varma, että tämän parlamentin ryhmät, ainakin oma ryhmämme, olisivat valmiita tekemään kuolleesta kirjaimesta elävän projektin.

Liese
Arvoisa rouva puhemies! Viisi vuotta sitten maailman hallitukset päättivät Riossa huolehtia siitä, että ilmastoon vaikuttavien kasvihuonekaasujen määrää ilmakehässä rajoitetaan ilmastojärjestelmälle vaarattomalle tasolle. Herra Linkohr sanoi vaikuttavassa puheessaan marraskuussa ja uudelleen tänään, että kaikki, mistä Kiotossa keskusteltiin, jäi luonnollisesti kauas tästä kunnianhimoisesta tavoitteesta. Jos lähdemme siitä, että kaikkien maapallon asukkaiden tulisi pitkällä tähtäimellä tuottaa saman verran CO2 : ta riippumatta siitä, missä hän asuu, meidän on teollisuusmaissa saavutettava luonnollisesti huomattavasti suurempi vähentyminen kuin missään Kiotossa ylipäänsä keskusteltavina olleista ehdotuksissa esitettiin. Arvon olisi nimittäin oltava noin alle kaksi tonnia henkeä kohti. Kun tiedämme, että Tansanian asukas tuottaa vain noin sadasosan siitä, mitä joissakin teollisuusmaissa tuotetaan henkeä kohti, asia on aivan selvä. Kaikki, mistä keskusteltiin, oli siis vaatimatonta. Uskon kuitenkin, että politiikka on keino tehdä tehtävissä oleva ja sen vuoksi oli tehtävä kompromisseja. Sen vuoksi on oikeastaan vain aste-ero sillä, saimmeko sataprosenttisesti läpi Euroopan unionin kannan vai tämän nykyisen kompromissin. Ei ole siis syytä vajota tappiomielialaan, vaikka EU: n kanta ei mennytkään täysin läpi.
Toisaalta on kuitenkin valitettavaa, että jäljelle jäi muutamia poikkeuksia. Haluaisin myös onnitella Euroopan komissiota ja neuvottelijoita siitä, että he ottivat niin vahvan johtaja-aseman, mutta meidän on luonnollisesti keskusteltava arveluttavista kohdista. Erittäin arveluttavaa on se, että esimerkiksi Australia ja Islanti saavat kasvattaa päästöjään. Tämä on kyllä osittain meidän syytämme Euroopan unionissa, koska olemme antaneet EU: ssa eräille jäsenvaltioille erilaisista syistä luvan lisätä päästöjään tulevina vuosina. Siksi ei ole syytä ihmetellä, että muutkin teollisuusmaat vaativat sitä.
Nämä maat sekä EU: n sisä- että ulkopuolella tuottavat jopa 50-kertaiset päästöt esimerkiksi Tansaniaan tai muihin kehitysmaihin verrattuna, asian ilmaisemiseksi selvästi. Oma maani on aina kovasti mukana ilmastonsuojelussa, mutta senkin suhteen olen itsekriittinen. Saksa ei ole viime vuosina saanut päästöjä alenemaan lännessä ratkaisevasti. Saksan yhtenäisyys on suuri onni, ennen kaikkea poliittiselta kannalta. Mutta se on menestys myös ilmastonsuojelun kannalta, sillä tehottomat laitokset on voitu korvata tehokkailla. Muiden jäsenvaltioiden ei vain ole välttämättä aina niin helppoa seurata sen esimerkkiä. Se on erikoistilanne. Meillä on siis sekä Saksan että EU: n sisällä uskottavuusongelma, sillä myöskään EU ei saavuta itse asettamiaan tavoitteita nykyisin keinoin.
Kioton jälkeinen aika on siis käytettävä siihen, että toimitaan viimeinkin uskottavasti. Energiapolitiikkaan on viimeinkin saatava lisää tehokkuutta, ja meidän on todella tuettava voimakkaammin ilmastoon vaikuttamattomia energiamuotoja. Uskon, että silloin meillä on myös paremmat mahdollisuudet saada tulevissa neuvotteluissa aikaan vielä voimakkaammat vähennykset täysin riippumatta siitä, että energian, fossiilisten polttoaineiden säästämiseen on luonnollisesti monia muitakin syitä kuin pelkkä ilmastonsuojelu, sillä ne ovat rajallisia, ja lisäksi ne ovat aivan liian arvokkaita poltettaviksi, koska ne ovat monilla alueilla tärkeitä raaka-aineina. On siis monia syitä ryhtyä toimeen.

Eisma
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin aloittaa lausumalla vilpittömän kohteliaisuuden komissaari Bjerregaardille. En suo hänelle päivittäin kohteliaisuuksia, joten hän saa olla tänään tyytyväinen. Komissaarin osoittaman lujuuden ansiosta Euroopan unioni pystyi esiintymään johtavassa asemassa Kioton konferenssissa. Kuten suurin osa tämän päivän puhujista, minäkin olin läsnä Kiotossa ja kuulin komissaarin puhuvan. Komissaari piti Alankomaiden puheenjohtajakaudella Kioton konferenssia onnistuneesti valmistelleen alankomaalaisen ministerin jälkeen hyvän, päättäväisen puheen - hän ansaitsee tunnustuksensa. Sillä sen ansiosta, että Euroopan unioni lähti Kiotoon 15 % vähennysehdotuksen kanssa, meidän oli mahdollista saada Japani ja Yhdysvallat lopulta suostumaan paljon jyrkempiin vähennystavoitteisiin, kuin mihin he alunperin olivat suostuvaisia.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että Euroopan unionin ei pidä ottaa tavoitteekseen Kiotossa maailmanlaajuisesti sovittua 8 %: a, vaan meidän on pysyttävä 15 %: n vähennyksessä. Vain siinä tapauksessa unioni voi pitää kiinni johtavasta asemastaan ja saada muut maat tulevina vuosina mukaan.
Kiotossa saatiin aikaan myös muutos; päästövähennykseen lasketaan nyt mukaan kolmen kaasun sijaan kuusi kaasua. Yhtä ja toista täytyy tämän johdosta tarkistaa - komissaari viittasikin tähän jo. Haittojen kuormitusta eri Euroopan valtioiden välillä täytyy tutkia uudelleen. Haluaisinkin esittää seuraavan kysymyksen: Milloin saamme komissaarin ilmoituksen siitä, että päätös voidaan tehdä Ison-Britannian puheenjohtajakaudella, ensi vuoden ensimmäisellä puoliskolla?
Lopuksi, puhemies, haluaisin vielä mainita, että olen vakuuttunut siitä, että Iso-Britannia ottaa puheenjohtajakaudellaan tämän asian aivan yhtä dynaamisesti käsittelyyn kuin Alankomaat omalla puheenjohtajakaudellaan. Sen mainitsinkin jo. Neuvostosta voi seuraavan puheenjohtajakauden aikana tulla historiallinen neuvosto, jonka ansiosta tulevat sukupolvet ylistävät Euroopan unionia umpikujan avaamisesta taistelussa kasvihuoneilmiötä vastaan.

González Álvarez
Arvoisa rouva puhemies, olisi ehkä hyvä muistella tässä ennen Kioton konferenssia pitämäämme puheenvuoroa, jossa sanoimme, että ympäristö- ja yleisesti ottaen kansalaisryhmät vaativat yli 20 %: n leikkausta vuonna 2010 vuoden 1990 tasoon verrattuna. Sanoimme kuitenkin myös, että Euroopan unionin kanta muiden maiden kantoihin verrattuna - erityisesti Yhdysvaltojen - oli kaikkein selkein ja tehokkain vaihtoehto ilmastonmuutoksia vastaan ja ympäristön puolesta.
Haluamme onnitella rouva komissaaria ja unionin energia-asioiden valtuuskuntaa, jotka ovat ryhtyneet puolustamaan näkökantojamme. On tuomittava sellaisten maiden ympäristöpolitiikka kuin Yhdysvallat, jotka vaativat kehitysmaiden päästöjen leikkauksia samalla, kun ne itse haluavat nykyisellä tasolla jatkuvaa talouskasvua. Tällaista ajattelutapaa ei voi mitenkään hyväksyä varsinkaan, jos ajatellaan lisäksi, kuten herra Linkohr sanoi, senaattori John Kerryn lausuntoja. Niiden mukaan hän tekee Yhdysvaltojen senaatissa kaikkensa, jotta tätä vähimmäissopimusta ei noudatettaisi, koska yhdysvaltalaiset eivät missään nimessä muuttaisi tottumuksiaan energiankulutuksen osalta. Olemme yhtä mieltä joidenkin aiemmin puhuneiden kollegojen kanssa siitä, että Euroopan unionin, joka ehdotti 15 %: n leikkausta vuoden 1990 tasoon verrattuna, olisi edelleen ehdotettava leikkauksia ja näytettävä esimerkkiä siitä, miten ympäristöasioissa on meneteltävä.
Koska Euroopan unioni ei muissa asioissa kuten ulko- tai kauppapolitiikassa ole vielä niin itsenäinen kuin sen pitäisi olla verrattuna Yhdysvaltoihin ja muihin maihin, olemme hyvin iloisia siitä, että ympäristöasioissa Euroopan unioni näyttää esimerkkiä puolustaessaan johdonmukaisesti maailman tulevaisuutta. Mielestäni edessä on nyt sellainen vaihtoehto, joka edellyttää komission ja Euroopan parlamentin yhteistyötä. Me olemme tätä mieltä, tarkkailemme, mitä tapahtuu, ja tuemme Euroopan unionia, kunhan se, kuten tässä tapauksessa, puolustaa johdonmukaisesti Euroopan unionin ja maailman tulevaisuutta. Olemme nimittäin sitä mieltä, että kun Yhdysvallat väittää, ettei se pysty alentamaan energiankulutuksensa tasoa, se menettelee tulevaisuuden kannalta epäjohdonmukaisesti.

Hautala
Arvoisa rouva puhemies, ensiksi haluaisin palauttaa tämän tehtävän todellisen mittakaavan tähän keskusteluun. Mehän olemme sellaisen haasteen edessä, että meidän pitäisi pystyä vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä maailmassa 60-80 prosenttia. Tämä on valtava haaste, kun ajattelemme, että esimerkiksi ennusteiden mukaan autokilometrien määrän Euroopan unionissa ennustetaan kasvavan peräti 60 prosentilla vuoteen 2010 mennessä, joten meillä on todella suuri tehtävä. Mutta tämän jälkeen haluan yhtyä kollegoihin, jotka onnittelivat komissiota ja myös henkilökohtaisesti komissaaria erittäin hyvästä työstä Kiotossa. Toivon, että voimme jatkaa sitä yhteistyötä, joka parlamentin ja komissaarin välillä on.
Meidän on nyt ehdottomasti jatkettava kansainvälistä diplomatiaa, jossa myös kansalaisjärjestöillä ja kansanedustajilla voi olla oma tärkeä roolinsa. Tämän me oikeastaan näimme erittäin selvästi Kiotossa. Olin siellä kahdeksan muun Euroopan parlamentin jäsenen kanssa ja uskoakseni me teimme omalta osaltamme myös parhaamme.
Mutta se tärkein työ on täällä kotona. Olen samaa mieltä kollegojen kanssa ja minun ryhmäni vaatii, että Euroopan unionin on pysyttävä tämän hankkeen johdossa. Meidän on pitäydyttävä alkuperäisessä tarjouksessamme: miinus viisitoista prosenttia vuoteen 2010 mennessä. Euroopan unionin teollisuus on varmasti valmis ottamaan tämän haasteen vastaan. Energiaa säästävät ratkaisut ovat kehittymässä ja ne saavat Kiotosta varmasti lisävauhtia. Olen täysin vakuuttunut siitä, että voidaan saada aikaan uusia innovaatioita, jotka myös parantavat kansalaisten elämänlaatua ja luovat uusia työpaikkoja.
Tämä on myös se malli, joka meidän täytyy antaa kehitysmaille, joilta ei tässä vaiheessa vielä ole voitu vaatia kovinkaan paljon, koska on ihan totta, että päästöt per capita ovat näissä maissa aivan jotain muuta kuin meillä. Niinpä Euroopan unionilla on todella suuri vastuu ja suuri tehtävä edessään.

Weber
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa rouva komissaari, hyvät kollegat, olen harvoin poliittisen urani aikana joutunut kohtaamaan niin paljon henkistä epärehellisyyttä kuin viime viikolla Kiotossa.
Amerikkalaiset, eurooppalaiset, japanilaiset, kaikki julistivat olevansa valmiita pelastamaan maapallon. Itse asiassa jokainen oli läsnä vain neuvotellakseen päästöoikeuksista. Tämä on todella häpeällistä, rouva puhemies!
Tiedeyhteisö ja valtioista riippumattomat kehitysyhteistyöjärjestöt olivat samaa mieltä siitä, että kasvihuoneilmiötä aiheuttavia kasvihuonekaasupäästöjä on vähennettävä vähintään 15 % vuoteen 2010 mennessä viitevuoteen 1990 verrattuna kasvihuoneilmiön vakiinnuttamiseksi. Jopa Euroopan unioni julisti olevansa valmis tähän. Mitkä olivat tulokset? Amerikkalaiset, jotka saastuttavat kaikkein eniten absoluuttisilla luvuilla mitaten ja henkeä kohden, julistivat vihdoin olevansa samaa mieltä ja vähentävänsä päästöjä 7 % sillä ehdolla, että kaupankäynti päästöoikeuksilla sallitaan. Euroopan unionin on vähennettävä päästöjään ainoastaan 8 % ja Japanin 6 %.
Rouva komissaari, olkaa rohkea ja kantakaa vastuunne. Sitoutukaamme Euroopan unionissa siihen, että toteutamme 15 %: amme vapaaehtoisesti riippumatta muiden teollisuusmaiden tuloksista! Yksikköjenne laskelmien mukaan tämä tavoite on täysin saavutettavissa yhtä hyvin taloudellisesta kuin teknisestä näkökulmasta katsottuna. Näyttäkäämme hyvää esimerkkiä Buenos Airesissa. Sitoutukaamme myös siihen, ettemme käy kauppaa näin ansaituista päästöoikeuksista sellaisten valtioiden kanssa, jotka eivät olleet valmiita vähentämään huomattavasti päästöjään. Tällainen Kiotossa säädetty päästöoikeuksien kaupankäyntijärjestelmä on moraalinvastainen ja kyyninen, koska sen avulla kaikkein keskinkertaisimmat voivat hyötyä vähemmän keskinkertaisista. Rouva komissaari, rouva puhemies, älkäämme pelatko tätä vaarallista peliä.

Blokland
Arvoisa rouva puhemies, oliko Kioton konferenssi onnistunut? Mielipiteet ovat melko erilaisia. Komissaari Bjerregaardin ensireaktio näytti viime viikolla olevan pettymys. EU: n ympäristöministerit olivat helpottuneita saavutetun neuvottelutuloksen suhteen. Minä kallistun ympäristöministerien mielipiteen puoleen, ja olen iloinen komissaarin esityksen myönteisestä asenteesta ja haluan kiittää häntä hänen osuudestaan Kiotossa. Pelkona oli, että mikäli kukaan ei tee siirtoa Kiotossa, emme saa sopimusta aikaan. Kompromissi, joka nyt saavutettiin, on suunnilleen laskennallinen keskiarvo Yhdysvaltojen nollan prosentin ja Euroopan unionin viidentoista prosentin välillä. Se ei ole erinomainen tulos, mutta se on tässä tilanteessa paras mihin pystyimme ja toivottavasti alku suuremmille askelille.
On selvää, että neuvottelut olivat erittäin vaikeat ja monimutkaiset. Siksi se, että näinkin selkeistä prosenttiluvuista päästiin sopimukseen, on voitto Euroopan unionille. Se on osoitus siitä, että teollisuusmaiden keskuudessa on kehittynyt tietoisuus siitä, että tässä on vastuualue.
Luulen, että taistelu kasvihuoneilmiötä vastaan on yksi selkeimmistä kansainvälisen ympäristötiedostamisen mittareista. Siinä mielessä voidaan lukea suureksi voitoksi se, että nyt myös maat kuten Yhdysvallat ja Japani ovat suostuneet sopimaan päästövähennyksistä.
Me kaikki tiedämme, kuinka tiiviisti taloudellinen kasvu ja CO2 -päästöt liittyvät yhteen. Jo pelkästään päästöjen tason vakiinnuttaminen vaatii radikaaleja toimenpiteitä. Siksi on niin tärkeää, että kaikki teollisuusmaat sitoutuvat vähennystavoitteisiin.
Aluksi Euroopan unioni sai syyn niskoilleen siitä, että se oli asettanut itselleen tavoitteen, jota se ei pystyisi toteuttamaan. Minun täytyy sanoa myös meidän epäilevän, riittääkö tahtoa niin paljon, että pystyisimme saavuttamaan viidentoista prosentin vähennyksen vuoteen 2010 mennessä, ja luulen, että epäilyyn on aihetta. Omassa maassani taloudellinen kasvu on viime aikoina koettu päästöjen vähennystavoitteissa pysymistä tärkeämmäksi. Mielestämme seuraavien 10-15 vuoden aikana tarvitaan sen vuoksi kahta asiaa: ensinnäkin valtavia ponnistuksia mahdollisimman tehokkaiden vähennyskeinojen löytämiseksi, ja toiseksi työskentelyä sen eteen, että maailmanlaajuisesti opittaisiin ymmärtämään, ettei näin voi jatkua.
Meidän on siirryttävä uuteen taloudellisen kehityksen malliin. Se on tarpeen, sillä meidän tulee kunnioittaa elämän luojaa ja elämää itseään.

Pollack
 Arvoisa rouva puhemies, voimme tarkastella Kioton konferenssia kahdella eri tavalla. Me voimme tarkastella sitä, onko sopimus riittävä planeetan pelastamiseksi, ja sitä, oliko konferenssi tärkeä virstanpylväs. Ympäristönäkökulmasta ei ole mikään yllätys, että konferenssissa ei päästy sopimukseen kasvihuonekaasujen vähentämistasosta, joka tarvitaan ilmaston epävakaantumisen lopettamiseksi. Realistina uskon kuitenkin, että meidän pitäisi suhtautua myönteisesti tähän päätökseen, jota voidaan pitää ensimmäisenä tärkeänä askelena pitkällä ja kivisellä tiellä kohti suunnanvaihtoa suurimpien teollisuusmaiden päästöjen osalta, ja ottaa huomioon, miten vaikeaa oli päästä näinkin pitkälle ja miten kovasti komissio ja muut osapuolet ovat työskennelleet tämän saavutuksensa eteen.
Kun tapasin amerikkalaiset Kiotossa, olin hyvin järkyttynyt siitä, kuinka monet heistä vastustivat ehdottomasti päästöjen minkään tasoista vähentämistä, ja oli voitto, että pääsimme johonkin sopimukseen. Suurin ongelma tulee olemaan se, ratifioiko Yhdysvallat sen, ja tätä on tietenkin vaikea ennustaa.
Sillä välin on erittäin tärkeää, että me Euroopan unionissa pitäydymme kunnianhimoisemmassa tavoitteessamme vähentää kasvihuonekaasuja 15 % ja suuntaamme voimavaramme siihen taloudelliseen hyötyyn, jonka Euroopan teollisuus saavuttaa johtamalla puhtaan teknologian markkinoita. Meidän pitää myös kaksinkertaistaa energiansäästömme ja uusiutuvan energian tavoittelu; meidän pitäisi myös keskustella asiasta. Mielestäni meidän pitäisi aloittaa neuvottelut Kiinan, Venäjän ja Intian kanssa saadaksemme selville, miten me voimme auttaa näitä kehitysmaita ja muita maita muuttamaan kehityssuuntaansa. Meidän ei pitäisi jäädä odottamaan ratifiointia ennen kuin aloitamme hyvin tarpeelliset puhtaan kehityksen mekanismeihin liittyvät toimet ja tarvittavan teknologian siirron kehitysmaiden kanssa. Meidän pitää ilmeisesti analysoida pöytäkirjan teksti tarkasti, sillä yksityiskohdissa käsitellään hyvin tärkeitä asioita, kuten kaupankäyntiä päästöoikeuksista, hiilidioksidin suodatusta, puhtaan teknologian siirtoa ja niin edelleen. Toivon, että voimme neuvotella jatkotoimista yksityiskohtaisemmin tulevana vuonna myös puheenjohtajamaan Yhdistyneen kuningaskunnan ollessa läsnä, sillä se ponnisteli suunnattomasti saavuttakseen sopimuksen Kiotossa. Odotan myös keskustelua, jossa käsitellään komission julkilausumaa tarkemmin.
Ilmaston epävakaantuminen ei lopu Kioton tapahtumien vuoksi, ja meillä on ensi vuonna edessämme ankaraa työtä sopimusosapuolten väliseen neljänteen konferenssiin COP4: ään valmistautumisen merkeissä, jotta voimme varmistaa, että etenemme edelleen asiassa.

Gomolka
Arvoisa rouva puhemies! Suuri saksalainen päivälehti käsitteli tänään ilmastokonferenssin tuloksia, aivan kuten menneinä päivinäkin. Tämänpäiväisen varsin laajan artikkelin otsikkona oli: "Ilmastopoliitikot sumussa" . Kirjoittaja ei viittaa sillä pelkästään poliittisesti, vaan myös asiallisesti vaikeaan pulmaan eli konferenssin ja siellä käsitellyn pääongelman vaikeaan pulmaan. Se muodostuu siitä, että ilmastontutkijoiden väittämät ovat suuressa määrin oletuksia ja ennustukset epävarmoja, niin että niitä on jouduttu vastaavasti usein korjaamaan.
Ympäristöpolitiikassa tarvitaan välttämättä tarkempia väittämiä. Tämä tiedontarve lienee aivan yhtä suuri kuin toiminnan tarve. Kummankin - toiminnan ja tiedon - välillä vallitsee tiivis vuorovaikutus, sillä käyttäytymisen muutoksen vaaditun laajuuden ja voimakkuuden on vastattava tieteellisten väittämien tarkkuutta. Sen vuoksi tarvitaan nähdäkseni välttämättä tutkimuksen lisäämistä. Mallilaskelmien pätevyyden parantamisen lisäksi on tehtävä ajallisia ja temaattisia lisäyksiä. Paremmat ennustavat väittämät vaativat monitahoisempaa tutkimusta. Näin voidaan täydentää tähän asti suosittuja mallilaskelmia. Tällä tavalla näitä malleja voidaan valvoa, täydentää ja parantaa. Tämä siksi, että ilmastollisten muutosten voimakkuus ja nopeus vaikuttavat poliittisiin päätöksiin ja ihmisen vaikutuksen ajallisuutta ja paikallisuutta on täsmennettävä. Jos tutkimuksen ja politiikan välistä yhteyttä ei tavoitella jatkuvasti, siitä seuraa melkein väistämättä uskottavuuden heikkeneminen.
Vielä toinen periaatteellinen huomautus: jos oletan, että on olemassa ihmisten aiheuttamia ilmastollisia muutoksia, ilmaston vaihteluja, jos lähden siitä, että niitä on olemassa, tai oletan, että ne ovat todennäköisiä - ja tämä on selkeästi myös minun kantani - en voi kieltää niiden vuorovaikutusta esimerkiksi energiapolitiikan kanssa. Silloin minun on ainakin karkeasti laskettava maailmanlaajuisesti lisääntyvän energiantuotannon mahdolliset ilmastolliset vaikutukset. Silloin minun on myös myönnettävä, että on olemassa maailmanlaajuisesti lisääntyvä energiantarve ja että vaadittava ja mahdollinen energiansäästö rajoittuu maihin, joilla on käytössään riittävästi energiaa. Jos ei myönnä tätä, katsoo asioita varsin rajoittuneesti. Jos myöntää tämän, on myös hyväksyttävä energiantarpeen kattamisen erilaiset vaihtoehdot.
Se, joka haluaa tosissaan säästää luonnonvaroja eikä halua merkittäviä ilmaston muutoksia, ei voi myöskään ideologisten harhakuvitelmien vuoksi luopua joistakin näistä vaihtoehdoista. Hän ei voi luopua energiaa säästävistä tuotteista tai teknologioista. Hän ei voi luopua uusiutuvasta energiasta, vesivoiman käytöstä, aurinkoenergian käytöstä, mutta ei myöskään - ei myöskään, herra Tannert - fission vastuullisesta käytöstä eikä myöskään ydinfuusion tulevasta käytöstä. Se, joka luopuu jostakin vaihtoehdosta viime kädessä ideologisista syistä, toimii mielestäni typerästi!

Kestelijn-Sierens
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat, myös minä haluaisin aivan ensiksi onnitella komissaaria siitä lujuudesta, jolla hän puolusti Euroopan unionin kantaa Kiotossa. Ilman komission lujaa otetta emme luultavasti olisi saavuttaneet neuvottelutulosta, jonka nyt saamme ottaa tyytyväisinä vastaan. Tämä ei ole toivomamme tulos, mutta olen samaa mieltä niiden kanssa, joiden mielestä heikko tulos on parempi kuin ei tulosta ollenkaan. Meidän parlamentaarinen valtuuskuntamme oli todistamassa amerikkalaisten kollegojemme tiukkaa kantaa sekä sitä heikkoa argumentaatiota, johon viitaten he yrittivät suojella omaa teollisuuttaan. Minä henkilökohtaisesti panin merkille vastakohdan Keskilännen edustajien, jotka puolustivat vanhaa teollisuutta, ja Kalifornian edustajien välillä, jotka olivat samaa mieltä meidän kanssamme siitä, että uusien teknologioiden soveltaminen takaa edistyksen ja uusien työpaikkojen luomisen. Vielä on löydettävä vastaus moneen kysymykseen: esimerkiksi kehitysmaiden osallistumiseen, kaupankäyntiin päästöoikeuksilla sekä siihen, miten metsän kaatamisen ja metsittämisen vaikutuksia voidaan arvioida. Herää myös kysymys, ratifioivatko kaikki, ja etenkin Yhdysvallat, suurin saastuttaja, tämän pöytäkirjan, sekä miten sitä lopulta sovelletaan käytäntöön? Myös komissaari painotti tätä seikkaa äskeisessä esityksessään.
Ei ole esimerkiksi olemassa vielä minkäänlaista konsensusta mahdollisista vaihtoehtoisista energialähteistä. Saatamme pelätä, että tämän vuoksi Kioton pöytäkirjan soveltaminen käytäntöön jää rajalliseksi. Lisäksi kansainvälisillä järjestöillä on huonot edellytykset puuttua tällaisiin maailmanlaajuisiin ongelmiin. Niillä ei ole riittävästi rahaa eikä riittävästi ihmisiä tällaisten ongelmien ratkaisemiseksi. Myös niiden oikeutus tehtävään on heikko. Meillä on edessämme suuri haaste, ja siksi meidän on toimittava yhdessä unionina tämän asian hyväksi.
Lopuksi, rouva komissaari, haluaisin yhtyä siihen kantaan, että Euroopan unionin on pitäydyttävä viidentoista prosentin päästövähennyksessä muiden osapuolten kannasta riippumatta. Edelläkävijän osa, johon unioni on asettunut, on säilytettävä.

Breyer
Arvoisa rouva puhemies! Kioton tulos oli pettymys. llmastosopimus antaa niin vähän, ettei sen avulla päästä edes alkuun. Se ei vaikuta maailmanlaajuisen lämpenemisen estämiseen, korkeintaan hidastaa sitä, ja meidän on lähdettävä siitä, että päästöjä vähennetään entintään 5 %, vaikka tiedämme, että teollisuusmaissa tarvittaisiin 60 % - 80 %: n vähennys.
Sen vuoksi olemme erittäin pettyneitä siitä, että EU luopui 15 %: n vähennyskannastaan, ja tässäkin suhteessa odotamme teiltä, rouva komissaari, selkeää lausuntoa siitä, oletteko valmis ottamaan nyt edelläkävijän roolin ja säilyttämään vähennyksen tulevaisuudessa tuossa 15 %: ssa. On käsittämätöntä, että annoitte tinkiä, että taivuitte teollisuuden kilpailukykyvalitusten edessä sen sijaan, että olisitte aloittanut ilmastollisten ongelmien kiireellisen ratkaisemisen.
Maailmanlaajuinen lämpeneminen on liian tärkeää, jotta voisimme tyytyä näihin sipsutusaskeleisiin. Odotamme teiltä lopultakin tekoja, sillä tiedämme kaikki, ettei ole niin tärkeää, mitä huipulla puhutaan vaan mitä arkipäivisin tehdään. Jos edelleenkään ette ryhdy toimiin ilmastomuutoksen vuoksi ettekä ole nyt valmis siirtymään ilmastoystävälliseen energiahuoltoon, ottamaan käyttöön haittaveroa tai rauhoittamaan katuliikennettä, teette koko maailmalle selväksi, että Kioto oli pelkkää teatteria ja ettei käänteen aloittaminen ole EU: lle tärkeää. Meidän puolustuspuheemme on sen vuoksi Buenos Airesin valmistaminen jo nyt edelleen seuraamaan 15 %: n tavoitetta ja lopultakin aloittamaan ilmastoystävällinen energia- ja ympäristöpolitiikka. Te, rouva komissaari, olette tehnyt kovin vähän tämän hyväksi, sillä missä ovat nyt keinot tämän vähennystavoitteen saavuttamiseksi? Esityslistalla on oltava juuri niitä, ei diplomaattista retoriikkaa, vaan lopultakin tekoja.

McNally
Arvoisa rouva puhemies, aluksi onnitteluni komissaarille. Jos haluaa nähdä, miten tämä maailma todella toimii, pitää astua energiamaailmaan ja nähdä siihen tehdyt pääomasijoitukset. Hänellä on kokemusta siitä ja niin on myös muutamilla kollegoillamme.
Jos Euroopan unionin olemassaololle on jokin oikeutus, läsnäolomme Kiotossa oli tuo oikeutus. Yksittäisinä valtioina emme olisi saavuttaneet samaa tulosta kuin nyt saavutimme. Tietenkin identiteettiämme vahvistaaksemme meidän pitäisi, kuten herra Linkohr aivan oikein sanoi, pysyä kunnianhimoisessa tavoitteessamme. Se ei ole uhraus. Se on taloudellisesti kannattavaa, sillä se antaa meille kilpailuetua, alentaa kustannuksiamme ja tekee meistä kaiken kaikkiaan menestyvämpiä.
Mikseivät amerikkalaiset sitten ymmärrä tätä? Siksi, että amerikkalaiset katsovat maailmaa sellaisen lasin läpi, joka on fossiilisten polttoaineiden lobbaamiseen tehtyjen suurten pääomasijoitusten vääristämä. Tämä tarkoittaa sitä, että he eivät näe maailmaa selvästi. He näkevät maailman tavalla, josta ei käy ilmi, että CO2 -päästöjen vähentäminen on hyvä toiminta-ajatus.
Ydinvoima ei ole vastaus. Ydinvoima tuo mukanaan muita yhtä vakavia ympäristöongelmia. Toiseksi taloudellisesta näkökulmasta katsottuna ydinvoima ei ole kannattavaa yksityistetyillä markkinoilla. Kokemus on osoittanut sen omassa maassani Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Jos joku voi nimetä yhden valtion, jossa on yksityistetyt markkinat ja joka päättää rakentaa uusia voimaloita tällä hetkellä, annan hänelle palkinnon. Se ei ole mahdollista.
Ratkaisu on pikemminkin energian järkiperäinen käyttö ja siirtyminen uusiutuviin energiavaroihin. Palataan takaisin vuoteen 1957 ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen allekirjoittamiseen, joka oli luultavasti hyvä asia vuonna 1957. Ajatelkaamme nyt vuotta 1997. Nyt me tarvitsemme sopimuksen uusiutuvasta energiasta, Eurenew-sopimuksen. Mikään ei ole niin elinvoimainen ja innostava kuin idea, jonka aika on käsillä. Sen idean aika on nyt käsillä.
Me tarvitsemme hieman lainsäädäntöä; me tarvitsemme direktiivin, joka sallii uusiutuvien energiavarojen menestymisen yksityistetyillä markkinoilla. Me työskentelemme asian eteen tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevässä valiokunnassa herra Linkohrin avustuksella. Laadimme valiokunta-aloitteista mietintöä.
Tarvitsemme järkiperäisen suunnittelun direktiiviä. Sitä kutsuttiin aluksi IRP-direktiiviksi - integroitua varojen suunnittelua koskevaksi direktiiviksi. Joskus luulen, että siitä on tullut RIP-direktiivi - sanoista rest in peace eli lepää rauhassa - sillä en tiedä, missä se on.
Tietenkin meidän täytyy koordinoida työmme. Parlamentin täytyy koordinoida työnsä komission kanssa. Ympäristökomissaarin täytyy koordinoida työnsä energiakomissaarin kanssa. Energia muodostaa 90 % ilmastonmuutosongelmasta. Myös meidän täytyy koordinoida työmme parlamentissa. Energiavaliokunnalla ja ympäristövaliokunnalla on kummallakin velvollisuuksia ja niiden pitäisi työskennellä yhdessä. Mietin joskus tarvitsisimmeko me ilmastonmuutosvaliokunnan, johon voisimme keskittää tämän massiivisen planeettaamme koskevan ongelman.
Olen hyvin tyytyväinen siitä, että olemme kuulleet tämän julkilausuman. Vaikka paikalla on vähän ihmisiä, se ei tarkoita, etteikö sitä otettaisi vakavasti. Tämä ei ole viimeinen kerta, kun kuulemme asiasta. Komissaari, te palaatte, kun tämä istuntosali on paljon täydempi, kun koko parlamentti näyttää, että Euroopan unionilla on suuri rooli ilmastomuutoksessa.
(Suosionosoituksia )

Liese
Vain aivan lyhyesti, koska täällä vallitsi juuri hämmennys puheajan suhteen. Haluaisin vain täsmentää, että ryhmämme eli PPE pitää luonnollisesti muiden ryhmien tapaan oikeana sitä, että Euroopan unioni pitää, kuten marraskuussa päätettiin, kiinni itseasetetusta 15 %: n tavoitteesta vuoteen 2010 mennessä.

Graenitz
Arvoisa rouva puhemies, rouva komissaari! Jos matka Kiotoon oli vaikea ja kivinen, niin tulokset, Kioton välisopimukset, asettavat meidät tikkaiden eteen, ja meidän on kiivettävä näiden tikkaiden yli yhdessätoista kuukaudessa, kunnes olemme valmiita seuraavaan konferenssiin Argentiinassa. Näille tikkaille on vaikea kiivetä, sillä meidän taakkamme unionina on kaksinkertainen. Ensinnäkin meidän on tartuttava toimeen omassa yhteisössämme muokataksemme komission Kioto-ehdotusta varten esittämät kolmen kaasun ja 15 %: n ehdotukset nyt uusina mukaan tulleiden kuuden kaasun mukaisiksi. Minäkin olen sitä mieltä, että meidän olisi pidettävä kiinni kunnianhimoisesta tavoitteestamme.
Meidän on lisäksi tehtävä uusi ehdotus Euroopan kuplaksi , jossa meidän on mielestäni myös pysyttävä, koska uskon, että on hyvä, että Euroopan unionin sisällä on olemassa yhteismalli ja että tästä päästöjen vähentämisestä, uudenaikaistamisesta ja teollisuusyhteiskunnan muutoksesta ja uudistuksesta vastataan yhdessä. Jotta Euroopan kuplasta tulisi uskottava, tarvitsemme lainsäädäntöä, joka on enemmän kuin eri maiden toimenpiteiden koordinaatiota. Ennen kaikkea tarvitsemme tätä yhteistä eurooppalaista lainsäädäntöä, jotta muut maat eivät tuntisi Euroopan kuplaa verukkeeksi tehdä päästökaupoilla kauppa, jonka avulla ne itse välttyvät kaikista päästörajoituksista, vieläpä niiden maiden kustannuksella, jotka ovat vasta kehittymässä ja tarvitsisivat oikeastaan itse omia vähennyksiään.
Rouva komissaari, uskon, että on myös tarpeen tarkistaa lainsäädäntöä ja politiikkaa ja järjestää ne niin, että tämä tavoite eli päästöjen vähentyminen saavutetaan. Haluaisin lisätä jotain vielä siihen, mitä kollegani sanoivat uudistuvista energiavaroista, energian säästämisestä jne. Meidän on uuden maatalouspolitiikan lisäksi huolehdittava myös uudesta metsäpolitiikasta, erityisesti jos haluamme käydä kysymyksen kimppuun vakavasti, käyköön uudelleen metsityksen johdosta maksettavien hyvitysten kanssa miten tahansa, emmekä saa noudattaa siinä joidenkin muiden maiden esimerkkiä, vaan meidän on itse oltava edelläkävijöitä ehdotuksin ja esimerkein.
Uskon, että meidän on tehtävä kansainvälisiä ehdotuksia siitä, miten jatkossa edetään ja minkälaisia sääntöjä päästökaupoissa ja yhteisessä täytäntöönpanossa käytetään, sääntöjä, joiden on oltava selviä, tarkistettavissa, jälkeenpäin ymmärrettävissä ja oikeudenmukaisia. Haluaisin sen vuoksi liittää onnitteluihin saavuttamastanne tuloksesta toivon siitä, että teillä ja meillä kaikilla olisi uutena vuonna voimaa täyttää tämä suuri tehtävä Buenos Airesissa pidettävään seuraavaan konferenssiin mennessä, ja toivon todella, että parlamentti otetaan tällä kertaa kumppanina voimakkaammin mukaan kuin aiemmin, sillä yhdessä voimme saavuttaa ympäristön hyväksi paljon enemmän kuin jos kamppailisimme sen puolesta kukin omalla tavallamme.

Bjerregaard
Arvoisa rouva puhemies, haluan kiittää useista myönteisistä puheenvuoroista. Olen parlamentin kanssa täysin samaa mieltä siitä, että on tärkeää, että EU: lla on jatkossakin johtava asema tällä alueella. Sen vuoksi me viimeisessä vaiheessa - sen sijaan, että olisimme pitäneet kiinni samasta päämäärästä kuin USA, nimittäin 7 %: n vähennyksestä - ilmoitimme, että sitoudumme 8 %: n vähennykseen. Seuraavaksi meidän on analysoitava, mitä tilanteen muuttuminen merkitsee. Mitä tarkoittaa, että kolmen kaasun sijaan on kuusi kaasua, mikä on osa sitä tavoitetta, jonka asetimme ja joka siis johti 15 %: iin. Nopeasti tehty laskelma osoittaa, että vähennys, jos se olisi laskettu kuuden eikä kolmen kaasun perusteella, olisi muuttanut vastauksen 12: een. Toisin sanoen on paljon sopeutettavaa niihin pohdintoihin, jotka teimme Kiotossa. Voin siis vahvistaa teille, että aloitamme nyt näiden analyysien teon, mutta meillä ei ole ollut - kuten myös herra Ken Collins sanoi - siihen vielä paljon aikaa. Odotan täällä parlamentissa tapahtuvaa asiaan liittyvää lisäkeskustelua.
Uskon myös, että ensimmäisessä alustuksessani mainitsin, että valmistelemme tiedonannon siten, että saamme dokumentin, jonka pohjalta voimme käydä keskusteluja ja päästä johonkin yhteiseen tulokseen. Toivon siis, että saan tilaisuuden palata asiaan sen jälkeen, kun olemme analysoineet lukuja hieman paremmin ja voimme täten paremmin sanoa, miten ne suhtautuvat tähän mennessä asettamiimme päämääriin. Olen saanut sellaisen käsityksen, että olemme yksimielisiä siitä, että haluamme jatkossakin olla johtoasemassa. Haluankin lopettaa viittaamalla siihen, mitä tuleva brittiläinen puheenjohtajisto sanoi neuvoston kokouksessa äskettäin, nimittäin että meidän on lopetettava taakan jakamisesta puhuminen ja sen sijaan puhuttava mahdollisuuksien jakamisesta. Asiasta mainitsi jo rouva McNally ja uskon, että ollaan aivan oikeassa siinä, että myös Euroopan teollisuudelle tarjoutuu tässä asiassa aivan ainutlaatuisia mahdollisuuksia.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, en halua ainoastaan kiittää komissaaria hänen läsnäolostaan, vaan myös sanoa kaikille kollegoille, että minusta on normaalia, että itseään kunnioittava parlamentti suorittaa viikko Kioton konferenssin jälkeen ensimmäisen sitä koskevan poliittisen arvioinnin. Siinä mielessä on täysin oikeutettua käsitellä asioita nyt täällä, ja olenkin pahoillani kollega Collinsin sanoista tämän keskustelun alussa.

Eisma
Arvoisa puhemies, olen kysynyt komissaarilta, milloin saamme tiedonannon. Voisiko komissaari antaa tähän vastauksen?

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, käännöksessä esiintyi selvästi joitakin ongelmia. Mikäli kysymys koskee tiedonantoa, olen jo vastannut siihen. Arvioimme, että asia on selvä neuvoston kesäkuun kokoukseen mennessä, toisin sanoen mikäli se hyvinkin saadaan valmiiksi ennen sitä, se voidaan ottaa esiin täällä parlamentissa. Tiedämme, että meille tulee kiire, ja panostamme siihen, että saamme tehtyä analyysit tiedonantoa varten, sillä meidän on pian oltava Buenos Airesissa, ja siellä meidän on oltava valmiita.

Puhemies
Kiitos, arvoisa rouva komissaari.

Keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu ajankohtaisista, kiireellisistä ja erittäin tärkeistä asioista.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-1042/97 Günther ja Oomen-Ruijten Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta jalkaväkimiinojen täydellistä kieltämistä koskevasta Ottawan yleissopimuksesta; -B4-1051/97 Bertens Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta jalkaväkimiinoja koskevasta Ottawan yleissopimuksesta; -B4-1059/97 Carnero González ja muut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän - Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta jalkaväkimiinojen käytön, varastoinnin, tuotannon ja siirron kieltämistä sekä niiden tuhoamista koskevasta Ottawan sopimuksesta; -B4-1063/97 Hory ja muut Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta jalkaväkimiinoja koskevan Ottawan konferenssin tuloksista; -B4-1072/97 Cunningham ja muut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta jalkaväkimiinojen käytön, varastoinnin, tuotannon ja siirron kieltämistä sekä niiden tuhoamista koskevasta Ottawan sopimuksesta; -B4-1076/97 Azzolini ja muut Unioni Euroopan puolesta -ryhmän puolesta jalkaväkimiinojen kieltämisestä; -B4-1081/97 Telkämper ja muut Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolesta jalkaväkimiinojen käytön, varastoinnin, tuotannon ja siirron kieltämistä sekä niiden tuhoamista koskevasta Ottawan sopimuksesta.
Günther
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat! Olimme kaikki helpottuneita, kun Ottawan konferenssi osoitti, että maamiinojen leviämisen estämiseksi päästään maksujen jäädytykseen. Tämä helpotus ei kuitenkaan merkitse sitä, että pidämme nyt taukoa ja hellitämme ponnistelujamme, vaan se merkitsee sitä, että meillä on nyt muita ongelmia ratkaistavana parlamentissa. Niihin kuuluu juuri jalkaväkimiinojen laiton kauppa. Niinpä esimerkiksi Vukovaria ympäröiviltä miinoitetuilta alueilta on löytynyt laittomia miinoja.
Toinen asia, jota meidän on mietittävä, on se, että meidän on varottava kohtelemasta kaikkia allekirjoittamatta jättäneitä samalla tavalla, sillä niidenkin joukossa, jotka eivät allekirjoittaneet, kuten Suomi, on maita, jotka valvovat erittäin tiukasti sitä, ettei niiden alueelta pääse kulkeutumaan miinoja jonnekin muualle maailmaan. Uskon, että päätöksemme 6 ja 8 kohdat ovat erityisen tärkeitä. Olisi suuri edistysaskel, jos voisimme saavuttaa sen, että ne maat, ennen kaikkea Aasiassa, jotka eivät ole vielä allekirjoittaneet maksujen jäädytystä, sitoutuisivat nyt ainakin viennin lopettamiseen niin, ettei niistä enää pääsisi miinoja markkinoille, mahdollisuuksien mukaan ei laittomaankaan kauppaan.
Kysymykseni komissiolle tässä yhteydessä kuuluu: miltä sen mielestä näyttävät mahdollisuudet vaatia tällaista vientikieltoa mailta, joiden kanssa meillä on yhteistyösopimus tai vastaava?

Bertens
Arvoisa puhemies, herra komissaari, tämän kuun alussa otettiin, kuten hyvin tiedätte, tärkeä askel jalkaväkimiinojen kieltämiseksi maailmanlaajuisesti. Kaksi viikkoa sitten Ottawassa 122 maata allekirjoitti sopimuksen, jonka syntymistä ei olisi kaksi vuotta sitten voinut kuvitellakaan: sopimuksen jalkaväkimiinojen käytön, myynnin, viennin, varastoinnin ja tuotannon täydellisestä kieltämisestä.
Kunnia sopimuksen aikaansaamisesta kuuluu ennen kaikkea kansalaisjärjestöille. Te tiedätte, ettei kansalaisjärjestöjen koordinaattori rouva Jody Williams saanut Nobelin rauhanpalkintoa tyhjän takia. Kunnia kuuluu tietysti myös 14 kuukautta sitten poliittisen aloitteen tehneelle Kanadan hallitukselle sen korkeana pysyneen panoksen ansiosta. Kolmanneksi, se kuuluu, herra komissaari, Euroopan komissiolle. Komissiolla on ollut merkittävä rooli kolmen yhteisen toimenpiteen toteutumisessa yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa. Neljänneksi, myös tämä parlamentti ansaitsee sulan hattuunsa. Kuulemistilaisuuksia, kaksi mietintöä ja lukuisia päätöslauselmia, jotka eivät ole ainoastaan työllistäneet neuvostoa ja komissiota, vaan ovat lisäksi myös osaltaan olleet luomassa myönteistä kuvaa unionin ulkopuolella.
Tämän me kaikki jo tiedämme, mutta nyt meidän täytyy pysyä saavutetussa vauhdissa. Varsinainen työ vasta alkaa. Ensin on huolehdittava, että sopimus ratifioidaan. Kolme maata on jo toiminut hyvänä esimerkkinä. Ottawan sopimuksen voimaantuloon tarvitaan 40 maan ratifiointi. Unionin on tehtävä parhaansa, jotta sopimukseen mahdollisesti osallistuvien määrä saataisiin kasvatettua 122 tai 123 valtioon.
Tässä yhteydessä haluaisin vielä muistuttaa kehitysasioista vastaavan neuvoston ilmoittaneen jo marraskuussa 1996 että tärkeintä on luonnollisesti apu miinojen raivaamisessa, ja tämä etenkin niiden maiden tapauksessa, jotka noudattavat jalkaväkimiinakieltoa. Tämä on minusta tärkeä tekijä kolmansien maiden ja kolmanteen maailmaan kuuluvien maiden kanssa käytävissä poliittisissa neuvotteluissa.
Toimeenpano on tärkeää. Kymmenen vuoden kuluttua sopimuksen voimaantulosta miinavarastot on oltava tuhottu ja miinakentät raivattu. Tämä on raskas tehtävä, joka vaatii paljon työtä, mutta myös paljon rahaa. Unioni, siis me, on Yhdysvaltain jälkeen hankkeen suurin rahoittaja. Se on hyvä asia. Mutta minä toivon joka tapauksessa saavani nähdä uusia yhteisiä toimenpiteitä neuvoston taholta.
Jotta saisimme miinanraivauksen mahdollisimman pian käyntiin, on kaikkia kansainvälisiä toimia pystyttävä koordinoimaan hyvin. Minusta olisi hyvä ajatus, että YK ottaisi ohjat käsiinsä perustamalla esimerkiksi kansainvälisen ohjauskomitean, johon kuuluisivat YK ja Euroopan unioni sekä tietysti kansalaisjärjestöt niille sopivassa roolissa. On hyvin tärkeää, että pysymme kehityksen vauhdissa. Saavuttaaksemme tämän kansalaisjärjestöjen - joiden rooli on ollut niin merkittävä, sen olen jo maininnutkin - on säilytettävä tärkeä roolinsa sopimuksen täytäntöönpanossa ja valvonnassa. Tämän sopimuksen avulla voimme lopettaa valtavat kärsimykset ja estää 2000 uhrin silpoutumisen joka kuukausi.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, meidän mielestämme on oltava tyytyväinen siihen, että 14 jäsenvaltiota on allekirjoittanut Ottawan yleissopimuksen, että Suomi todennäköisesti allekirjoittaa sen 1998 ja että myös monet Euroopan unionin jäsenyyttä hakevat valtiot ovat allekirjoittaneet sen.
Mielestämme olisi kuitenkin välttämätöntä painostaa jollakin tavalla Yhdysvaltoja, Kiinaa ja Venäjää allekirjoittamaan sopimus, koska ne ovat tärkeimmät tuottajamaat.
Euroopan unionin olisi mielestämme otettava jalkaväkimiinoja koskeva kysymys esille neuvotteluissa, kauppasopimuksissa ja kahdenvälisissä sopimuksissa kaikkien näiden maiden kanssa. Lisäksi meistä on välttämätöntä - kuten herra Martens hetki sitten sanoi - että yli 40 valtiota ratifioi yleissopimuksen välittömästi, jotta se astuisi voimaan.
Haluan lopuksi korostaa sitä, että on seurattava yleissopimuksen täytäntöönpanoa ja tarjottava apua niille maille, joilla ei ole keinoja miinojen raivaamiseksi eikä myöskään kyseisten jalkaväkimiinojen uhrien auttamiseksi. Euroopan unionin olisi niin tässä asiassa kuin myös hetki sitten käsittelemämme Kioton huippukokouksen suhteen oltava esikuva sellaisissa asioissa, jotka edistävät rauhaa ja niin monen ihmisen hyvinvointia vastaisuudessa.

Macartney
Arvoisa puhemies, on hyvin rohkaisevaa ja virkistävää, kun voi käyttää puheenvuoron tässä parlamentissa ja sanoa, että työmme on tuottanut jotain tulosta - että näemme jotain edistystä. Katselen ympäri istuntosalia ja näen pari jäsentä, jotka auttoivat puolueiden yhteisen jalkaväkimiinojen vastaisen kampanjan perustamisessa jokin aika sitten, kun olin uusi jäsen tässä parlamentissa. Olemme nähneet paljon edistystä tapahtuvan. Kun Euroopan parlamentti on tehnyt osansa tässä rauhanprosessissa, meidän pitäisi voida toitottaa sitä kaikille ja ehkä siirtää ajatuksemme pois siitä negatiivisesta, vähäpätöisiä asioita koskevasta julkisuudesta, jota meidän joskus täytyy sietää.
Meidän pitäisi myös onnitella Irlantia siitä, että se on ensimmäinen jäsenvaltio, joka on ratifioinut sopimuksen. Meidän pitäisi myös onnitella Mauritiusta - minne eräät meistä toivovat lähtevänsä pian parlamentin työasioissa - ja Kanadaa suunnan näyttämisestä. Tämä kaikki on hyvin myönteistä kehitystä. Suhtaudun myönteisesti myös kaikkiin niihin Itä-Euroopan maihin Slovakiasta Bulgariaan, jotka toivovat liittyvänsä joskus tähän unioniin, koska ne ovat näyttäneet tietä tässä asiassa.
Tämä kaikki on hyvin rohkaisevaa. Meidän täytyy nyt paitsi jatkaa niiden maiden painostusta, jotka eivät ole täyttäneet velvollisuuttaan ja lähteneet mukaan, myös siirtyä sijoittamaan resursseja miinojen raivaukseen. Miinojen raivaustekniikassa on tapahtunut rohkaisevaa kehitystä. Esimerkiksi juuri viime viikolla joku keksi Skotlannissa uuden järjestelmän, jonka luvataan nopeuttavan miinojen raivaamista turvallisella ja edullisella tavalla. Tiedän, että samanlaisia läpimurtoja on tehty myös muissa maissa, herra Cunninghamin vaalipiiri mukaan lukien. On asiantuntijoita, jotka vain odottavat vihreää valoa, joten näyttäkäämme heille vihreää valoa tästä parlamentista.
Haluaisin pyytää komissaaria tekemään aktiivista yhteistyötä muiden, koordinoitua vastakaikua haluavien maiden kanssa. Päätöslauselmaesityksessä on hyvin tärkeä seikka, jonka mukaan pitäisi välttää sitä, että joudutaan tekemisiin kahden tai useamman järjestön kanssa ja vetää sen sijaan yhtä köyttä, jotta voimme yhdessä vaikuttaa positiivisesti siihen, että ihmiskunta pääsee eroon tästä erityisestä vitsauksesta.

Cunningham
 Arvoisa puhemies, saisinko myös esittää onnitteluni Kanadan hallitukselle, jonka ansiota kaikki tämä on? Mielestäni tätä nopeaa lähestymistapaa - Ottawan prosessia - pitäisi kiittää ja toivon todella, että voimme käyttää sitä muissakin tilanteissa. Haluaisin myös onnitella Jody Williamsia ja kansainvälistä jalkaväkimiinojen kieltämistä ajanutta kampanjaa erityisesti Nobelin rauhanpalkinnon saamisesta. Huomaan, että paikalla on paljon yleisöä, ja haluaisin myös onnitella suurta yleisöä. Kun Jody Williams puhui Ottawassa, hän puhui supervalloista ja viittasi suureen yleisöön - kansalaisyhteiskuntaan - käyttäen nimitystä supervalta, sillä miljoonien ihmisten työ ympäri Eurooppaa ja muualla maailmassa sai aikaan painostusta ja tuloksen, josta voimme kaikki onnitella itseämme.
Meidän täytyy tehdä neljä asiaa. On selvää, että meidän täytyy taivuttaa mukaan maat, jotka eivät ole allekirjoittaneet sopimusta, ja erityisesti Yhdysvallat, Venäjä, Kiina, Pakistan ja Intia - jotka ovat suurimpia jalkaväkimiinojen valmistajia. Toivon todella, että neuvosto ja komissio ottavat tämän asian esille näiden maiden kanssa aina ollessaan niiden kanssa jossain tekemisissä.
Meidän täytyy myös, kuten ihmiset ovat sanoneet, näyttää tietä ratifioimisen osalta. Sopimus tulee voimaan vasta kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun 40 maata on allekirjoittanut sen, mutta olen erittäin tyytyväinen siitä, että yksi tai kaksi Euroopan unionin maata johtaa joukkoa. Eikö olisikin aivan satumaista, jos koko Euroopan unioni kuuluisi niiden ensimmäisten 40 maan joukkoon, jotka saattavat toteen sopimuksen täyden ratifioimisen?
Kolmanneksi miinanraivauksesta, me tarvitsemme jäsentyneen ja koordinoidun lähestymistavan, ei vain Euroopan unionin toimielinten välillä vaan koko kansainvälisessä yhteisössä, jotta se, mitä tehdään, tehdään asianmukaisesti ja järkevästi. Haluaisin nähdä jonkinlaisen periaatepäätöksen, jonkin kriteerin, jonkin mittatikun, jolla tätä voitaisiin mitata, sillä haluaisin ajatella, että julkiset varat - veronmaksajien rahat - jotka käytetään miinojen raivaukseen, sijoitetaan sellaisiin yrityksiin, jotka voivat taata periaatepäätösten mukaisesti, että rahat käytetään asianmukaisesti, tehokkaasti, viisaasti ja niin edelleen.
Lopuksi meidän täytyy tehdä jotain jalkaväkimiinojen uhrien hyväksi. Kuten on jo sanottu, Angolassa on jo noin 20 000 amputaatiopotilasta; Mosambikissa lähes 10 000; Kamputseassa yhtä paljon ja niin edelleen, joten meidän täytyy todella kohdistaa lisää voimavaroja ja lisää rahaa näihin kuntoutusohjelmiin.
Lopuksi yhteenvetona meidän täytyy saada sopimus ratifioiduksi mahdollisimman pian; meidän täytyy tehdä jotain niille kymmenille miljoonille miinoille ja räjähtämättömille sotatarvikkeille, joita lojuu ympäri maailmaa; ja meidän täytyy tehdä jotain uhrien kohtaamille ongelmille. Meidän täytyy tehdä kaikki tämä ja meidän täytyy tehdä se mahdollisimman pian.

Telkämper
Arvoisa puhemies! Ottawan konferenssi on ensimmäinen pieni askel, ensimmäinen pieni tulos pitkällä matkalla miinojen periaatteelliseen kieltoon. Uskon, että voimme onnitella Kanadan hallitusta tästä tuloksesta, mutta erityisesti meidän tulisi onnitella maamiinakampanjasta Nobelin rauhanpalkinnon saajaa Jody Williamsia ja Medico Internationalin Thomas Gebaueria, jotka ovat edistäneet kampanjaa Euroopassa ja ovat tukeneet tätä Ottawan sopimusta.
Miinojen tuotanto, varastointi ja käyttö ovat jatkossa rikoksia. Meidän on jatkettava tällä tiellä ja toimittava sen puolesta, että saadaan aikaan miinojen periaatteellinen kielto. Miten niitä nimitetään, jalkaväkimiinoiksi, maamiinoiksi, panssarimiinoiksi - on itse asiassa samantekevää, miina on miina ja miina on ase ja miina on julma ja tappava! Se ei erota toisistaan lapsia kuljettavaa linja-autoa ja panssarivaunua. Sen vuoksi kaikkien miinojen on oltava kiellettyjä. Ensimmäinen askel Ottawan jälkeen on sellainen, että EU: n jäsenvaltiot ratifioivat Ottawan sopimuksen, ryhtyvät mahdollisimman pian toimiin sen toteuttamiseksi ja painostavat Yhdysvaltoja, Venäjää, Kiinaa ja Intiaa tekemään samoin.
Nyt lopetan. Meidän on kuitenkin ryhdyttävä vielä muihinkin toimenpiteisiin, meidän on tarjottava välineet kuntoutukseen. Jäsenvaltioiden on itse toimittava sen puolesta, ettei miinoja valmisteta enää. Meidän on sitouduttava siihen, jotta meidän ei sen jälkeen tarvitsisi käyttää rahaa aiemmin tuottamamme kärsimyksen parantamiseen. Kiitoksia.

Amadeo
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa vain pari sanaa tästä tärkeästä asiasta. Minun ja Kansalliseen liittoon (Alleanza nazionale) kuuluvien kollegoideni tunteet ovat tällä hetkellä melko vastustavat, vaikkakin hyväksyimme mielellämme Ottawan huippukokouksen johtopäätökset ja sopimuksen, jossa toistetaan parlamenttimme pyynnöt - sopimushan on verrattavissa kansainväliseen välineeseen, joka kieltää täydellisesti maamiinojen käytön ja velvoittaa allekirjoittajamaat olemaan käyttämättä niitä missään tapauksessa. Ja vaikka iloitsemme allekirjoittajamaiden selvästi odotettua suuremmasta lukumäärästä, emme voi samaan aikaan olla arvostelematta niiden maiden - erityisesti Yhdysvaltojen, Venäjän, Kiinan ja Intian - asennetta, jotka kieltäytyvät allekirjoittamasta sopimusta, valmistavat ja myyvät edelleenkin tätä kauheaa tappovälinettä.
Kiirehdimmekin siksi Euroopan unionin toimielimiä painostamaan poliittisesti ja voimakkaasti näitä maita, jotta nämäkin allekirjoittaisivat sopimuksen pikimmiten, sekä jäsenvaltioita vauhdittamaan hallinnollisia ja lainsäädännöllisiä toimia normien välittömäksi käyttöönotoksi.

Theorin
Arvoisa puhemies! Haluan aivan kuten monet muutkin täällä onnitella rauhanpalkinnon saajaa Jody Williamsia ja kampanjajärjestöä heidän menestyksellisestä työstään saada eduskunnat, hallitukset ja yleinen mielipide vakuuttuneiksi siitä, että nämä kauheat aseet on kiellettävä.
Alle viidessä vuodessa he ovat yhdessä asialle omistautuneen yleisen mielipiteen kanssa saavuttaneet sen edistysaskeleen, että yli 120 valtiota on sitoutunut kieltämään ja hävittämään nämä miinat. Totuus on, että nämä miinat on muotoiltu tietoisesti niin, että ne invalidisoivat ihmisiä. Vahingoittunut henkilö tarvitsee lääketieteellistä hoitoa; räjähdysaineiden määrä on tarkkaan laskettu tämän vaikutuksen saavuttamiseksi. Tämä ilmenee maamiinojen myyntiasiakirjoista. Vaikutus ei kuitenkaan ole pelkästään se, että sotilaat haavoittuvat ja kuolevat, vaan myös siviilit, naiset ja lapset, joutuvat niiden uhreiksi. Sodan loputtua maamiinat jäävät jäljelle. Sota jatkuu siviilien osalta, ja hiljaiset tappajat odottavat uhrejaan.
Olen erittäin iloinen siitä, että Euroopan parlamentti täydellistä kieltoa odotettaessa on aikaisin ilmaissut kantansa, jonka mukaan jokaisen jäsenvaltion on kiellettävä maamiinat. Neljätoista EU-maata on jo tehnyt niin, mutta valitettavasti Suomi samoin kuin hakijamaat Viro, Latvia ja Liettua eivät ole vielä tehneet sitä. Mielestäni niiden pitäisi pikaisesti allekirjoittaa sopimus henkilömiinojen kiellosta.
Kiellot eivät kuitenkaan riitä. Kaikki ne maastoon sijoitetut sadat miinat on tuhottava. Maamiinan tuottaminen maksaa 3 dollaria, sen löytäminen ja tuhoaminen 1 000 dollaria. On hyvä, että Euroopan parlamentti on tänään talousarviossaan ottanut esille sen, että meidän on ryhdyttävä tutkimaan asiaa. On myös tärkeää, niin kuin monet ovat sanoneet, että saamme tehokkaan kansainvälisen yhteensovittamisen niin miinojen raivauksesta kuin uhrien kuntouttamisestakin. Tällaisessa työssä EU voi vaikuttaa asiaan voimakkaasti. Mutta voimme tukea asiaa myös yksilöinä. Tästä esimerkkinä on se, mitä Ruotsissa tapahtuu nykyään. Suurin päivälehtemme on sitoutunut maamiinojen uhrien auttamiskampanjaan ja kerää varoja miinakoirien kouluttamiseen. Miinakoirat ovat tehokkain keino, joka meillä on tällä hetkellä miinoja vastaan. Kehotan siksi kollegojani täällä parlamentissa ryhtymään samoihin toimenpiteisiin maissaan, niin että pääsemme näistä kauheista aseista ikuisiksi ajoiksi.

Hautala
Arvoisa puhemies, minulla on ollut näissä keskusteluissa vähemmän miellyttävä tehtävä arvostella sen maan hallitusta, jonka kansalaiset ovat minut tänne Euroopan parlamenttiin lähettäneet. Nimittäin Suomen hallitusta.
Kerrankin minulla on jonkin verran positiivisia uutisia: tällä viikolla Suomessa on julkaistu korkean tason ehdotus, jossa todetaan, että Suomi voisi vihdoinkin ryhtyä valmistautumaan Ottawan sopimuksen allekirjoittamiseen. Tämän arvioidaan tapahtuvan noin vuonna 2006. Suomi kuvittelee tarvitsevansa vielä noin kymmenen vuoden siirtymäajan Ottawan sopimuksen ratifioimiseen, mutta uskon, että henkinen murros Suomessa on jo tapahtunut. Poliitikot varmasti tekevät kaikkensa, jotta tämä asia saataisiin ratkaistua niin, että myös Suomi luopuu täydellisesti kaikista jalkaväkimiinoista.
Riski on se, että Suomessa ryhdytään harkitsemaan hyvin kalliita vaihtoehtoja näille jalkaväkimiinoille. Itse lähtisin pikemminkin siitä, että Suomen tulisi myös tarkistaa uhkakuviaan. En usko, että Venäjäkään on enää Suomelle samanlainen vihollinen kuin joskus toisen maailmansodan aikana.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, luulen, että olemme kaikki samaa mieltä siitä, että Ottawan prosessi on ollut suuri menestys. Komissio on onnitellut Kanadan hallitusta ja erityisesti herra Lloyd Axworthya tästä erittäin huomattavasta ponnistuksesta. Prosessi ei tietenkään ole vielä ohi. Monet avainvaltiot eivät ole vielä sitoutuneet sopimukseen ja muutamia käytännön ongelmia on ratkaisematta. Komissio käyttää hyväkseen kaikki tilaisuudet kannustaakseen maita, jotka eivät vielä ole allekirjoittaneet sopimusta, sitoutumaan sopimukseen, ja voin vakuuttaa rouva Güntherille, että me todella käytämme hyväksemme ne tilanteet, joissa olemme näiden maiden kanssa tekemisissä ja joihin hän viittasi, yrittääksemme saada ne toimimaan siten.
Komissio joka tapauksessa vaatii sellaisia välittömiä vientikieltoja, joita Euroopan unionissa jo on, jotta miinojen toimitus konfliktialueille saadaan lopetettua. Yhteisissä toimissa 28. marraskuuta esitellään myös toimia, joilla lykätään jalkaväkimiinojen tuotantoa ja painotetaan useiden puhujien esittämää tarvetta sopimuksen nopeasta ratifioimisesta.
Ottawan konferenssin jälkeen on ollut tilaisuuksia neuvotella Kanadan ja muiden miinojen raivaamista johtavien maiden kanssa tavoista, joilla maailmanlaajuisiin ponnisteluihin saataisiin lisää yhtenäisyyttä. Euroopan unioni on muiden suurien osallistujien ja vaikuttajien tavoin valmis esittämään suurta osaa tämän saavuttamisessa. Herra Cunninghamin tekemä ehdotus paremmasta koordinaatiosta on hyvin tärkeä. Me pyrimme voimakkaasti toteuttamaan idean työryhmien tukemasta kansainvälisestä ohjauskomiteasta, jotta voimme keskittää kansainväliset ponnistelut tärkeimpiin tehtäviin.
Samalla oletan, että komission panostus miinojen raivaukseen ja siihen liittyvään tutkimustyöhön kasvaa tulevana vuonna, ja arvioisin, että eri budjettikohdista kohdennetaan yli 40 miljoonaa ecua tähän tarkoitukseen. Komissio on kiitollinen tunnustuksesta, jota sille on annettu sen osuudesta päätöslauselmiin. Omalta osaltaan komissio haluaisi kiittää Euroopan parlamenttia sen tekemästä työstä ja niitä ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan jäseniä sekä kehitys- ja yhteistyövaliokunnan jäseniä, jotka ovat kampanjoineet väsymättä ja hyvin antaumuksellisesti lopettaakseen jalkaväkimiinojen aiheuttaman tragedian. Paljon on vielä tekemättä; mutta uskomme, että optimismiin on vielä syytä; että jatkuvilla ponnisteluilla ainakin suurin ongelma saadaan ratkaistua keskipitkällä aikavälillä.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-1049/97 Tindemans ja muut Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta Burundin tilanteesta; -B4-1052/97 André ja muut Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta asetoimituksista Burundin sotaa käyville osapuolille; -B4-1065/97 Vandemeulebroucke Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta asetoimituksista Burundin sotaa käyville osapuolille; -B4-1075/97 Swoboda ja Van Putten Euroopan sosiaalidemokraattisen ryhmän puolesta Burundin tilanteesta; -B4-1077/97 Azzolini ja muut Unionin Euroopan puolesta ryhmän puolesta Burundin tilanteesta; -B4-1085/97 Aelvoet ja muut Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolesta asetoimituksista Burundin sotaa käyville osapuolille.
Tindemans
Joudumme uudelleen korottamaan äänemme Burundissa tapahtuvia kauhutekoja vastaan. Eilen tekojen takana olivat yhdet, tänään toiset - ketkä ovat huomenna tekijöitä, ketkä uhreja? Verilöylyjä on tapahtunut Burundissa vuosina 1965, 1972, 1973 ja vuosien 1993 ja 1997 välillä niille ei näkynyt loppua ensinkään. Myös Madeleine Albright katsoi velvollisuudekseen puhua näinä päivinä Afrikan ongelmista, vaikkakin huomiotaherättävän pehmeään sävyyn. Mitä hyötyä on puhua ihmisoikeuksista ja demokratiasta, jos edellytykset näiden tavoitteiden saavuttamiseen eivät täyty?
Me valitamme oikeutetusti Burundissa tapahtuvista massamurhista, joita kompromissitekstin mukaan suorittavat hutu-ääriryhmien jäsenet. Mutta me emme puutu siihen, tai emme enää, että Burundin nykyiset johtajat ottivat vallan sotilasvallankaappauksen keinoin demokraattisten vaalien jälkeen. Puhumme oikeutetusti sovinnosta ja uudistuksista. Mutta mitkä ovat mahdollisuudet näihin uudistuksiin, kun suhde hutujen ja tutsien välillä on hyvin epätasainen, 85 prosenttia vastaan 15 prosenttia? Vähemmistöllä on valtion hallinto täysin käsissään ja se hallitsee myöskin armeijaa. Mitä tilanteessa pitäisi voida tai voisi rauhanomaisesti muuttaa?
Siksi käytän tätä tilaisuutta hyväkseni toistaakseni vielä kerran jo aiemmin tekemäni ehdotuksen: YK: n täytyy toimia asian hyväksi. Uudistetun huoltohallintoneuvoston (Trusteeship Council) täytyy toimia aktiivisesti mukana tällaisen maan hallinnossa ja estää kahta keskenään sodassa olevaa etnistä ryhmää murhaamasta toisiaan. Julma todellisuus, jolle ei ole näkyvissä loppua, vaatii lujia toimenpiteitä. Diplomaattiset sanat ilmentyvät tässä tilanteessa vain toivottomana tekopyhyytenä.

Bertens
Arvoisa puhemies, Burundista on tullut klassinen esimerkki asetoimitusten epävakautta luovasta vaikutuksesta. Human Rights Watch -järjestön tärkeässä raportissa on osoitettu, että kymmenet valtiot ovat osallistuneet kaupankäyntiin; niiden joukossa myös kolme EU-maata: Ranska, Belgia ja Saksa. Se täytyy sanoa.
On hyvä, että parlamentti siirtyy selvästi tuomitsemaan näiden maiden tällaista politiikkaa. Huolimatta suurista suunnitelmista, joita olemme luoneet, kuten asekaupan menettelysääntöjen luominen ja yhteinen esiintyminen taistelussa laitonta pientä asekauppaa vastaan, kaivavat jäsenvaltiot maata nykyisen politiikan alta. Tällainen toiminta täytyy selkeästi ja jyrkästi tuomita sekä tuoda se esiin keskusteluissa tulossa olevista komission ehdotuksista, jotka koskevat Euroopan asevientiä.
Burundin tapauksessa unionin on vaadittava kansainvälistä molempia osapuolia koskevaa aseidenvientikieltoa ja valvoa sen noudattamista. EU: n tulee myös edistää YK: n asetoimituksia koskevan tutkintakomitean uudelleenaktivointia. Tämän tutkintakomitean täytyy valvoa koko suurten järvien aluetta.

Vandemeulebroucke
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, Euroopan unionilla ei ilmeisesti ole yhtään johdonmukaista rauhansuunnitelmaa Afrikan suurten järvien alueelle. Tämän osoittaa Human Rights Watch - järjestön hälyttävä raportti Burundin tilanteesta. Aseidenvientikielto näyttää vuotavan pahasti. Maat kuten Belgia, Saksa ja Ranska, mainitaan syyllisten listalla, mutta nämä syytökset on jätetty mainitsematta kompromissitekstissä. Tämän lisäksi vallassa ovat Kiinan, Venäjän, Pohjois-Korean, Azerbaidzanin, Ukrainan ja Bulgarian sotamafiat. Afrikkalaisia valtioita käytetään häikäilemättömästi välisatamina: Tansania, Uganda, entinen Zaire, Angola, Kenia, jopa Etelä-Afrikka. Myös minä olen allekirjoittanut kyseisen päätöslauselmaesityksen, vaikka siinä Euroopan valtioiden oma vastuu on huolellisesti sivuutettu. Silti kompromissiteksti on hyvin tärkeä. Tarvitaan tiettyjä kansainvälisiä toimenpiteitä - vientikiellon laajentamista, ei yksipuolisesti, vaan koskien molempia osapuolia - ja minä kannatan ehdottomasti herra Tindemansin ehdotusta, jossa sanotaan: se, mitä täällä nyt puhutaan, on teeskentelyä.
Kannatan myös rauhankonferenssin järjestämistä kaikkien suurten järvien ympärillä sijaitsevien valtioiden kesken, sekä ajatusta, että asevalvontaan perustetaan alueellinen osasto, jolla on vakituisia sotilastarkkailijoita. Nämä ovat ehdotuksia, joiden toteuttamisessa voimme olla mukana. Mutta minun mielestäni komissio voisi esittää myös konkreettisempia ehdotuksia. Otetaan muutama esimerkki. Asekauppaa varten kehitettävä todistus, josta ilmenee todellinen lopullinen määränpää ja välikohteet. Petostentorjunnan koordinointiyksikön UCLAF: n tuominen mukaan toimintaan, sillä sen nykyinen panos on riittämätön, tarkemmat kontrollit vieraille lentäjille, joilla on tukikohtana jokin EU-valtio, toimenpiteitä rahtiyhtiöitä vastaan, jotka rikkovat kauppasaartoa ja joiden pitäisi siitä hyvästä menettää lisenssinsä pysyvästi koko Euroopan unionin alueelle. Haluaisin pyytää, herra puhemies, että asia otettaisiin käsittelyyn AKT-kokouksessa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat naiset ja herrat! Käsittelemme tänään Burundia, ja yhtä jos toista puhujaakin saattaa kiinnostaa, miksi käsittelemme sitä täällä Euroopan parlamentissa. Se sanottiinkin jo: me olemme, kuten niin monissa Afrikan konflikteissa, suoraan osallisia. Kuten monissa konflikteissa, emme ole osallisena myönteisessä mielessä vaan sen vuoksi, että siellä käytetään meidän aseitamme ihmisten tappamiseen. Euroopassa syntyy näin voittoa ja työpaikkojakin - se on avoimesti myönnettävä - jotka suoraan liittyvät viattomien ihmisten kuolemaan Afrikassa. Minua ilahduttaa se, että tässä parlamentissa vallitsee erittäin laaja yhteisymmärrys siitä, että meidän on tehtävä jotain tämän estämiseksi Burundissa, mutta myös muilla kriisialueilla.
Maailma ei muutu milloinkaan paratiisiksi, ja aina tulee olemaan aseita. Mutta sen, että toimitamme aseita ilmeisille kriisialueille, että tuemme aktiivisesti konfliktien purkautumista, tappamista konfliktien seurauksena, on loputtava! Ryhmäni tukee sen vuoksi luonnollisesti täysin sitä, mitä täällä nyt vaaditaan eli aseiden takavarikkoa, jota meidän on valvottava paikan päällä, jottei aseita tule Burundiin mitä erilaisimpia teitä. Sen vuoksi tuemme luonnollisesti myös täysin sitä, että pyrimme saamaan aikaan rauhan konferenssissa, neuvotteluissa. Meidän ei tule pelkästään luoda rauhaa, vaan myös perusta sille, että ihmiset, jotka vuosia ja vuosikymmeniä ovat ymmärtäneet toisiaan, alkavat taas ymmärtää toisiaan eivätkä käy toistensa kimppuun.
Kaikissa näissä kysymyksissä on ehdottoman välttämätöntä, että Eurooppa esiintyy ensisijaisesti rauhan voimana eikä voimana, joka toimittaa aseita, jotta konfliktit voidaan ratkaista sotilaallisesti, aseiden avulla. Pyydän tässä kohdin, että aloitteet, joita Yhdistyneen kuningaskunnan - tulevan puheenjohtajamaan - hallitus on tehnyt, viedään todella myönteiseen päätökseen eli että on olemassa käyttäytymissäännöt - tai miten niitä nyt nimitetäänkin - että aseiden viennillä on säännöt, että ne muuttuvat läpinäkyvämmiksi, että ne vastaavat paremmin mielikuviamme ihmisoikeuksista.
Saanen puheeni lopuksi luvallanne ilmoittaa parlamentille, että ryhmämme työntekijä, Nadia van Hamme, joka erittäin monissa keskusteluissa muiden ryhmien kanssa on valmistellut keskusteluja ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista ja joka on erittäin tunnettu myös tämän parlamentin palveluksessa, jättää meidät ja lähtee Afrikkaan, ei tosin Burundiin, aktiivista rauhantyötä tekemään. Haluaisin kiittää häntä tältä viralliselta paikalta siitä, että hän teki niin hyvää työtä muiden tämän parlamentin ryhmien kanssa!

Aelvoet
Arvoisa puhemies, päätöslauselman ongelmana on todellakin se, että se on edelleen melko heikko. Mutta sillä on myös yksi etu, nimittäin se, että siinä puhutaan vientikiellosta, joka koskisi Burundin taisteluiden molempia osapuolia. Tämä merkitsee selvästi, että myös Burundin armeijalla on edessään ongelma, sillä ei pidä unohtaa, että tämä armeija tappoi demokraattisin vaalein valitun presidentin.
Mitä aseiden toimitukseen tulee, on selvää, ettei toiminta tunne ideologisia rajoja. Aseita tulee kaikkialta. Kiinalaiset, venäläiset, ranskalaiset ja belgialaiset yritykset käyvät aktiivisesti kauppaa. Me tuemme tietysti kauppasaartoa, mutta kysymys kuuluu: kuinka saarrosta saadaan tehokas. Myöskään tähän kysymykseen ei löydy vastausta päätöslauselmasta.
Haluaisin lopettaa esittämällä yhden huomautuksen, nimittäin jos Burundin tilanteeseen ei löydy poliittista ratkaisua, ei mikään kauppasaarto maailmassa voi toimia tehokkaasti. Sitä paitsi ei pidä unohtaa, että todellisuudessa ei edes välttämättä tarvita aseita ulkomailta, sillä tappaminen ja murhaaminen voivat jatkua vaikka pelkillä paikallisilla veitsillä.

Günther
Arvoisa puhemies! On todella vaikeaa löytää tästä sekavasta tilanteesta, josta Burundissa on kyse, kansalaissodan, vähemmistöjen ongelmien, suku- ja heimoriitojen sekoituksesta, punaista lankaa edes rauhan itujen näkemiseksi. Olisi helpompaa, jos voitaisiin lähteä siitä, että kaikki osallistujat pyrkisivät todella rehellisesti ratkaisemaan konfliktinsa aseitta, mutta näinhän ei ole. Täällä siteerattiin kansalaisjärjestöä, joka mainitsee nimeltä kolme jäsenvaltiota, niiden joukossa omani. Haluaisin sanoa siihen, että olisin mielelläni vielä kerran hieman tutkinut tätä lähdettä, sillä missään Euroopan maassa ei ole niin tiukkoja aseidenvientilakeja kuin esimerkiksi Saksassa. Pitäisi myös erottaa, onko kyseessä niiden poliisiyksikköjen varustus, joiden on suojeltava aseistamatonta siviiliväestöä, vai mistä tarkalleen ottaen on kysymys. On selvää, että tällä alueella ei synny rauhaa, vaikka vaatimuksemme täytettäisiinkin, niin murheellista se on.

Brittan, Sir Leon
Kaikkia koskettaa syvästi parlamentin esittämä huoli suurten järvien alueen tapahtumista ja erityisesti siitä asemäärästä, joka sinne toimitetaan, ja siitä kuolemasta ja kurjuudesta, joka näillä aseilla aiheutetaan. Omasta puolestani en voi muuta kuin yhtyä herra Tindemansin tuntemaan turhautumiseen, sillä hän on suunnannut kaiken arvovaltansa ja kokemuksensa tämän asian hyväksi; herra Swobodan kiivas pyyntö aktiivisuudesta herätti myös aulista vastakaikua.
Komissio on aiemmin harkinnut mahdollisia toimia kontrolloimatonta asekauppaa vastaan. Oikein tai väärin, tämä kuuluu kuitenkin jäsenvaltioiden toimivallan alaisuuteen. Ne ovat osoittaneet liiankin selvästi, että ne kieltäytyvät päättäväisesti käyttämästä tätä toimivaltaa. Komissio tukisi luonnollisesti kaikkia jäsenvaltioiden tai YK: n toimia alueen asekaupan rajoittamiseksi, mutta meidän pitäisi pitää mielessä asian ollessa näin monimutkainen, että edes nykyiset taloudelliset pakotteet, joita naapurivaltiot harjoittavat Burundia kohtaan, asevientikielto mukaan lukien, eivät selvästikään tehoa.
Komissio on samaa mieltä siitä, että Afrikan yhtenäisyysjärjestöllä on tärkeä osa suurten järvien alueen rauhan ja järjestyksen palauttamisessa, ja neuvosto vahvisti tämän kannan, kun se päätti viime lokakuussa osoittaa 860 000 ecua logistiseen tukeen Afrikan yhtenäisyysjärjestön konfliktien ehkäisymenetelmille auttaakseen niitä tässä työssä. Se ei ratkaise itse ongelmaa, mutta se on yksi rajatuista käytännön toimista - sillä monet vaativat - ja aivan oikein - käytännön toimia pelkkien huolenilmausten sijaan - joihin voimme ryhtyä.
Lisäksi komissio kehottaa edelleen kaikkia Burundin konfliktin osapuolia aloittamaan rauhanneuvottelut. Puhuja, joka sanoi, että tämä on ainoa oikea vaihtoehto, on selvästi oikeassa. Esimerkkinä siitä, miten voimme käytännössä kannustaa toisia toimiin, olemme jälleen ilmoittaneet Burundin viranomaisille, että tarjoamme taloudellista ja teknistä apua kansallisen keskustelun järjestämistä, kuntoutus- ja ihmisoikeusohjelmien uudelleen aloittamista ja monia muita hyödyllisiä toimia varten heti, kun näemme selviä merkkejä rauhan edistymisestä Burundissa.
Olen siis muiden tavoin turhautunut ja vihainen, mutta en voi sen lisäksi tehdä enempää kuin sanoa, mihin tiettyihin käytännön toimiin voimme ryhtyä. Uskon, että teemme kaiken, mikä vallassamme on, ja että olemme varmasti valmiita harkitsemaan lisätoimia.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Nigeria -B4-1046/97 Moorhouse ja Maij-Weggen Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta Nigeriasta; -B4-1053/97 Bertens ja muut Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta Nigeriasta; -B4-1069/97 Hory ja Macartney Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta ihmisoikeuksista Nigeriassa; -B4-1078/97 Azzolini ja muut Unionin Euroopan puolesta ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Nigeriassa; -B4 1088/97 Müller ja muut Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolesta Nigeriasta;
Sierra Leone -B4-1050/97 Maij-Weggen ja muut Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta Sierra Leonen tilanteesta; -B4-1067/97 Hory Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta ihmisoikeuksista Sierra Leonessa; -B4-1073/97 Van Putten ja muut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta Sierra Leonen tilanteesta; -B4-1079/97 Azzolini ja muut Unionin Euroopan puolesta ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Sierra Leonessa; -B4-1086/97 Telkämper ja Aelvoet Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolesta Sierra Leonesta; 
Kroatia -B4-1038/97 La Malfa ja Cars Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta kansalaisyhteiskunnan tilanteesta Kroatiassa; -B4-1057/97 Carnero González ja muut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän - Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ryhmän puolesta ilmaisu- ja yhdistymisvapaudesta Kroatiassa; -B4-1064/97 Dell'Alba Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta siviiliyhteiskunnan tilanteesta Kroatiassa; -B4-1074/97 Baron ja muut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta siviiliyhteiskunnan tilanteesta Kroatiassa; -B4-1089/97 Aelvoet ja muut Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolesta lehdistön vapaudesta ja yhdistymisvapaudesta Kroatiassa; 
Albania -B4-1043/97 Habsburg-Lothringen ja muut Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta oikeusturvasta Albaniassa; 
Djibouti -B4-1066/97 Hory Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta ihmisoikeuksien loukkauksista Djiboutissa; -B4-1087/97 Aelvoet ja Telkämper Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolesta Djiboutista.
Nigeria
Moorhouse
Arvoisa puhemies, tuen tätä päätöslauselmaa yhdessä kollegoiden kanssa, emmekä me pyytele anteeksi sitä, että otamme Nigerian ihmisoikeustilanteen jälleen esille. Teemme niin, koska ministerineuvosto päätti viime kuun lopulla jatkaa Nigerian vastaisia sanktioita vielä vuodella. Meitä kuitenkin huolestuttaa, ainakin minua huolestuttaa, neuvoston mielipiteiden selvä pehmeneminen Nigerian ja Nigerian vastaisten sanktioiden osalta. Näyttää esimerkiksi siltä, että kaksi tai kolme jäsenvaltiota myöntävät nyt nigerialaisille viisumeja, jotta he voivat hoitaa liiketoimia ulkomailla, mikä on neuvoston päätöksen vastaista meidän ymmärtämyksemme mukaan. Lisäksi monet meistä ovat pahoillaan siitä, että Nigerian annetaan osallistua jalkapallon maailmanmestaruuskisoihin ensi vuonna, sillä osallistumisen eväämisellä olisi voinut, ironista kyllä, olla enemmän vaikutusta Nigerian poliittiseen tilanteeseen kuin millään muulla.
Selvästi sanottuna: Nigerian tilanne on edelleen erittäin vakava. Kenraali Abachan päävastustaja Kenraali Yar'Adua kuoli vankilassa hämärissä olosuhteissa. Toisaalta Nigerian öljy-yhtiö on evännyt eräiltä Nigerian liikekumppaneina toimivilta länsimaisilta öljy-yhtiöiltä riittävät varat ympäristöpuutteiden korjaamiseksi alueilla, joihin on kohdistunut vakavaa arvostelua. Minun tuskin tarvinnee myöskään muistuttaa parlamenttia siitä, että Nigeriassa ei valitettavasti ole demokraattisia elimiä: siellä ei ole lehdistön vapautta, eikä epäilemättä sananvapautta eikä monta muuta seikkaa näiden lisäksi - tässä on runsaasti oikeutuksia esityksemme ehdoille.

Bertens
Arvoisa puhemies, kansainvälisestä painostuksesta huolimatta kenraali Abachan lupaamaa niin sanottu asteittaista demokratisoitumista ei ole tapahtunut. Kollega Moorhouse viittasi jo yhden oppositiojohtajan, kenraali Yar'Aduan, arvoitukselliseen kuolemaan, ja minä haluaisin lisäksi viitata maanpaossa elävän Nobelpalkinnon saajan Wole Soyinken tuomioon. Nämä ovat todisteita vallitsevasta kidutuspolitiikasta, journalistien pidätyksistä, ogonien sortamisesta.
On hyvä, että neuvosto on pidentänyt Nigerian vastaisia pakotteita vuodella. Se on selvä viesti. Mutta kuten Moorhouse jo mainitsi, pakotteet eivät ole riittäviä, varsinkaan jos niiden täytäntöönpano ei ole tehokasta tai, mikä vieläkin pahempaa, jos ne sopimattomalla tavalla vesitetään kiertämällä ne. Unionin on etsittävä välineitä, joiden avulla voidaan valvoa pakotteiden toteutumista sekä pakottaa eri tahoja noudattamaan niitä.
Herra puhemies, herra komissaari, liberaaliryhmä kannattaa öljyn tuontikieltoa. Se on ainoa tapa rangaista tätä maata tehokkaasti.

Macartney
Arvoisa puhemies, olemme näköjään jättäneet käyttämättä roppakaupalla tilaisuuksia viime kuukausien aikana. Ensin kansainyhteisön huippukokous Edinburghissa jätti ryhtymättä ankariin toimiin Nigeriaa vastaan; sitten neuvosto jatkoi sanktioita vain vuodella; ja sitten, kuten on jo mainittu, emme soveltaneet viisumirajoituksia ja annamme Nigerian osallistua ensi vuonna pelattaviin maailmanmestaruuskisoihin. Kaikki nämä ovat meidän eli Euroopan unionin jäsenten virheitä ja kansainyhteisön virheitä.
Mitä nyt pitäisi sitten tehdä? Pieni toivonkipinä on olemassa. Olin äskettäin Ghanassa hoitamassa Euroopan parlamentin asioita. He ovat osoittaneet voivansa siirtyä demokratiaan, ja meille on kerrottu, että nigerialaiset haluaisivat näyttäytyä samassa valossa Ghanan kanssa. Meidän täytyy siis sanoa kenraali Abachalle, että jos hän on vakavissaan, hän voi yrittää vakuuttaa meidät siitä, että paluu demokratiaan, jota hän väittää tukevansa, toteutuu. Hänelle viesti on aivan selvä: jos hän on vakavissaan paluusta demokratiaan, hänen täytyy vapauttaa Abiola ja muut poliittiset vangit ja palata noudattamaan demokraattista prosessia välittömästi.

Müller
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, arvoisa Sir Leon Brittan! Haluaisin kiinnittää huomionne erityisesti päätöksemme 5 kohtaan, jossa vaadimme poliittisten vankien vapauttamista. Vankien joukosta löydätte nimen Ogana Ifowodo. Kuka hän on? Ogana Ifowodo on osallisena Heinrich-Böll-säätiössä, saksalaisessa poliittisessa säätiössä, johon itsekin kuulun. Hän oli säätiömme kutsusta kansainyhteisön kokouksessa Edinburghissa esittämässä Nigerian kansalaisoikeusjärjestön jokavuotisen raportin maan ihmisoikeustilanteesta. Hänet pidätettiin 6. marraskuuta Beninin ja Nigerian välisellä rajalla kotimatkallaan Nigeriaan. Turvallisuuspalvelu ei ole tähän mennessä päästänyt Ogana Ifowodon luokse sen enempää perheenjäseniä kuin työtovereitakaan. Sen vuoksi on olemassa vaara, että häntä on kidutettu tai tullaan jopa vielä kiduttamaan.
Turvallisuuspalvelu on vahvistanut pidätyksen ja olinpaikan, ja pidätyksen syyksi on esitetty härkäpäisyys. Nigerian laissa ei tietenkään ole olemassa tällaista rangaistavaa tekoa, vaan se viittaa todennäköisesti pidätyksen taustaan. Pidätys liittyy nimittäin nigerialaisen demokratian puolesta taistelevan liikkeen ihmisoikeusjärjestöihin kuuluvien lehtinaisten ja avustajien pidätyssarjaan. Arvostelijoiden pelotteluyritysten on ilmeisesti tarkoitus tasoittaa tietä kansanvallalle, jossa määrää sotilashallitus. Käsite "härkäpäisyys" selittyy ainoastaan tällä tavalla.
Sir Leon Brittan, meillä oli hiljakkoin vieraana - siitä ei ole kovin pitkää aikaa - Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja Wole Soyinka. Meillä oli keskusteluja komissiossa, parlamentissa ja neuvoston edustajien kanssa kaikilla tasoilla. Minulla on heille kaksi kysymystä: mitä komissio voi vielä tehdä Nigeriasta tulevan raakaöljyn saarron edistämiseksi jäsenvaltioissa? Toinen kysymykseni kuuluu: me olemme nyt perustaneet talousarviomenettelyyn uuden budjettikohdan; miten komissio aikoo täyttää sen?

Vecchi
Arvoisa puhemies, suurin uhka yhdenmukaiselle linjalle kansainvälisissä suhteissa on se pysyvä suuntaus, että heikkoja kohtaan ollaan vahvoja ja vahvoja kohtaan heikkoja.
Nigerian hallitus kuuluu epäilemättä vahvoihin. Se ei ole varmastikaan vahva järjeltään, joka siltä puuttuu kokonaan, vaan sotilaallisen ja taloudellisen voimansa vuoksi.
Nigeria on rikas maa, jossa suurin osa kansalaisista kuitenkin elää äärimmäisen kurjissa olosuhteissa, koska maan luonnonvarat - erityisesti öljystä saatavat vientitulot - käytetään sotilasjoukkion, sen uskollisten liittolaisten ja palvelijoiden hillittömän ylellisen elämän pyörittämiseen.
Jo jonkin aikaa on Nigeriaa vastaan käytetty pakotteita, mikä on aivan oikeudenmukaista. Vielä ei kuitenkaan ole tehty sitä ainoata päätöstä, joka voisi todella vaikuttaa hallituksen etuihin - öljynvientikieltoa.
Nigerian hallituksen luettelo on nykyään erittäin pitkä rikoksista ja kattaa kaikkea kokonaisten kansojen verisestä sorrosta, Ogonin verilöylystä alkaen, murhiin, mielivaltaisiin pidätyksiin, kidutuksiin, kaikenlaisen poliittisen opposition hävittämiseen, aina Nobel-voittaja Wole Soyinkaan kohdistuneisiin mielipuolisiin toimiin.
Ylimielinen kieltäytyminen vastaanottamasta viime lokakuussa Nigeriaan Euroopan parlamentin valtuuskuntaa, joka toivoi voivansa järjestää joukon tapaamisia ja vierailuja ilman hallituksen haluamia rajoituksia, todistaa selkeästä haluttomuudesta edetä myönteisesti demokratisoinnin tiellä. Toisaalta maassa käynnissä oleva äänestysprosessi on vain surkea farssi, koska siihen on minkäänlaisen opposition mahdotonta osallistua.
On siis paljon vaatimuksia, joita Euroopan parlamentti tässäkin tilanteessa esittää Nigerian viranomaisille. Tuemme niitä kaikin voimin, mutta pelkäämme kuitenkin, että jos kansainvälinen yhteisö Euroopan unionista alkaen ei ota käyttöön asianmukaisia painostuskeinoja, uhkana on, että niitä ei taaskaan kuunnella.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, Nigeria on maassa tapahtuvien jatkuvien ihmisoikeusloukkausten ja demokratian periaatteiden loukkausten vuoksi noussut uudelleen esityslistallemme. Voimme sanoa uudelleen, sillä olemme jo monta kertaa kritisoineet maata, mutta valitettavasti kritiikki ei ole toistaiseksi tuottanut juurikaan tulosta. Nyt saamme kuulla taas uusia uutisia, kuten herra Abachan yhden uskotun miehen kuolema. Tämä oli 40 muun poliittisen vangin kanssa epäinhimillisissä vankilaoloissa Enubun lähellä, 500 kilometrin päässä esimerkiksi terveyspalveluista. Amnesty Internationalin mukaan kyseisen vankilan olot olivat kurjat, eikä ole ihme, että tämä vanhan poliittisen järjestelmän johtava hahmo kuoli näissä olosuhteissa. Tilanne on surullinen. Tätä tapausta on edeltänyt monta muuta murhenäytelmää. On todellakin tullut hetki kiristää otteita.
Tämä on jo ties kuinka mones kerta, kun tässä maassa on jouduttu todistamaan murhenäytelmää. Tämä on myös ties kuinka mones kerta, kun me vaadimme kovempia otteita. Ja saamme huomata aivan päinvastaista: viisumeja ei oikeastaan saisi myöntää, mutta niitä myönnetään enenevissä määrin. Yritystämme saada aikaan öljyn tuontikielto ei valvota. Ja vieläkin pahempaa, Shell on vähentänyt koko ajan toimintansa määrää Nigeriassa, ja nyt sen tilalle tulee toisia öljy-yhtiöitä, jotka täyttävät Shellin vetäytymisestä aiheutuneen tyhjiön mielellään.
Pyydämme Euroopan komissiota nyt todella koventamaan toimia. Sitä on vaadittu myös muualla kansainvälisessä politiikassa. Luulen, että öljyboikotti on todellakin väistämättä edessä. Haluaisin mielelläni kuulla Sir Leon Brittanin mielipiteen asiasta.
Sierra Leone

Hory
Arvoisa puhemies, kesäkuussa järjestetyn istuntokautemme aikana tuomitsimme sotilasvallankaappauksen Sierra Leonessa ja ehdotimme kaiken eurooppalaisen tuen peruuttamista Freetownin hallinnolle. Hämmästelimme myös Nigerian roolia oikeuden ja kansanvallan poliisina.
Tästä päätöslauselmasta alkaen Euroopan unioni on vahvistanut eurooppalaisen tuen peruuttamisen ja turvallisuusneuvosto on määrännyt Sierra Leoneen suunnatun öljyn ja aseiden kauppasaarrosta sekä kieltänyt sotilashallinnon jäseniä matkustamasta ulkomaille. Lisäksi näyttää siltä, että sotilashallinto ja Länsi-Afrikan viiden valtion komitea ovat tehneet sopimuksen kansanvallan palauttamisesta.
Kaikki tämä on erinomaista, tarkoitan siis äskettäistä kehitystä. Ryhmämme haluaa kuitenkin korostaa erästä kohtaa: mitä hyötyä on kehottaa siirtymään kansanvaltaan, jos emme pysty päättämään sen vakiinnuttamisesta tukemalla voimakkaasti kehitystä? Sierra Leonen demokraattinen prosessi on esitelty esimerkillisenä. Olemme kuitenkin hylänneet tämän maan ja sen on täytynyt selviytyä yksin tuhansien taloudellisten ja sosiaalisten vaikeuksien keskellä, joita usein liian raju rakennemukautus on aiheuttanut. Olemme siten altistaneet Sierra Leonen vallankaappaukselle, joka hyvin todennäköisesti toistuu. Afrikkalainen toimittaja on kirjoittanut: " Länsimaat osaavat myydä kansanvallan ajatusta, mutta eivät pysty takaamaan kaupan jälkeistä huoltoa."

Vecchi
Arvoisa puhemies, Sierra Leone on maa, jossa tilanne on viime vuosien aikana heikentynyt ja heikentynyt sekä poliittisella tasolla että kansalaisten elinoloilla mitattuna.
Viime toukokuun 25. päivänä ties kuinka mones sotilasvallankaappaus keskeytti jo muutenkin vaikeat ja herkät maan sisäiset rauhanneuvottelut sekä pyrkimykset vakiinnuttaa siellä uudelleen demokraattisen elämän hyväksyttävät olosuhteet. Kansalliskokous, joka oli valittu vaaleilla 16. maaliskuuta 1996, hajautettiin ja kaikki määräysvalta keskitettiin hallitsevalle sotilasjuntalle.
Maassa nyt vallitseva väkivallan ja välinpitämättömyyden tila vaarantaa satojen tuhansien ihmisten hengissä pysymisen, ja huomattava osa sen asukkaista elää nykyään siirtolaisina tai pakolaisina.
Tässäkin tapauksessa kansainvälinen yhteisö on ennen kaikkea YK: n turvallisuusneuvoston hyväksymien toimien avulla puuttunut tilanteeseen ja yrittänyt rakentaa edellytyksiä poliittiselle ratkaisulle. Tällaisissa olosuhteissa päätetyt sanktiot ovat erityisen merkittäviä, ja kaikkien maiden on sovellettava ja noudatettava niitä, erityisesti tietysti tuon alueen maiden, mutta myös Euroopan unionin maiden.
Lokakuun 23. päivänä allekirjoitettu rauhansopimus voisi olla myönteinen lähtökohta, jos kaikki osapuolet sen todella hyväksyvät ja jos sen noudattamista valvotaan - myönteinen lähtökohta, jotta maa voidaan saada nousemaan järkyttävästä nykytilastaan.
Pyydämmekin komissiota ja neuvostoa käynnistämään kaikki mahdolliset toimet antaakseen oman panoksensa Sierra Leonen tilanteen myönteiseen poliittiseen kehitykseen.
Pyydämme myös komissiota kehittämään kansainvälisten järjestöjen ja kansalaisjärjestöjen avulla humanitaarista apua ja erityisesti vaikeuksissa olevien kansojen suojelua - erityisesti siirtolaisiksi ja pakolaisiksi joutuneiden.

Telkämper
Arvoisa puhemies! Osa Sierra Leonen sotavoimista teki 25. toukokuuta kaappauksen. Se syrjäytti demokraattisesti valitun presidentin Kabbahin ja pakotti hänet pakenemaan. Tämä oli kolmas vallankaappaus vuoden 1992 jälkeen. Siviiliviranomaisten ja Yhdistyneen vallankumouksellisen rintaman kapinallisten maaliskuussa 1996 aloittama demokratisointiprosessi, joka juuri päättyi vapaiden vaalien pitämiseen, joissa oli ehdokkaita useista puolueista, pysähtyi. Seurauksena on se tilanne, kuten maailman ravitsemusohjelma sanoo, että 200 000: ta ihmistä uhkaa nälkäkuolema, että 200 000 ihmistä on pakosalla. Tässä herää kysymys, voimmeko ja pitääkö meidän antaa hätäapua? Miten tämä on mahdollista? Uskon, ettemme missään tapauksessa saa mitenkään tukea sotilasjunttaa vaan että meidän on noudatettava YK: n turvallisuusneuvoston vaatimuksia julistaa kaikissa jäsenvaltioissa ja EU: na sotilasjuntan jäsenille matkustuskielto ja määrätä ase- ja raakaöljysaarto, joiden avulla juntta pakotettaisiin palaamaan demokratisointiprosessiin.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, Sierra Leonen väestö on joutunut kokemaan kauheita. Kolmen vallankaappauksen jälkeen maa on täysin tuhoutunut, sen asuin-, koulutus- ja terveyspalvelut ovat pahasti puutteelliset ja myös ravinnon saanti on heikkoa. 200 000: ta ihmistä itse maassa uhkaa nälänhätä ja sen lisäksi 200 000: ta ihmistä Ghanan pohjoisosassa ja Norsunluurannikolla.
Kun olimme paikan päällä jokin aikaa sitten, kuulimme, kuinka vakava maassa vallitseva tilanne oikeastaan on. Euroopan unioni auttaa onneksi leireillä, mutta nyt näyttää siltä, että apua tarvittaisiin vieläkin enemmän. Haluaisimmekin pyytää Euroopan komissiota tekemään myös enemmän poliittisia aloitteita ennen kaikkea hiljattain vakavasta tilanteesta huolimatta alkaneiden varovaisten rauhanneuvottelujen tukemiseksi. Haluaisin tässä yhteydessä vielä mainita, että Sierra Leonessa on nigerialaisia sotilaita huolehtimassa tilanteen pysymisestä rauhallisena. Olemme kuitenkin juuri kuulleet, mitä nigerialaiset omassa maassaan tekevät, ja tiedämme, että nämä sotilaat toimivat Nigerian sotilasvallan alla, joten voimme hyvin kuvitella, etteivät he ole parhaita mahdollisia rauhanturvaajia. Euroopan unionilla on edessään melkoinen tehtävä. Päätöslauselmassa on muutamia ehdotuksia. Me tuemme niitä täydestä sydämestä.
Kroatia

Bertens
Arvoisa puhemies, puolueryhmämme, liberaaliryhmä, toivoo, että voisimme tänään yksimielisesti saada aikaan selkeän paheksuntamme osoittavan viestin, joka osoitettaisiin Kroatian hallitukselle. Tudjmanin hallitus rikkoo monella tapaa demokratian ja ilmaisunvapauden periaatteita. Riippumattomien sanomalehtien, joista esimerkkeinä mainittakoon Globus ja Feral Tribune, sekä kansalaisjärjestöjen, joista esimerkkeinä mainittakoon Kroatian Helsinki-komitea ja Kroatian avoimen yhteiskunnan instituutti, toiminta on tehty vaikeaksi.
Tässä muutamia esimerkkejä politiikasta, joka loukkaa järjestelmällisesti kansainvälisiä sopimuksia, jotka myös Kroatia on allekirjoittanut sekä sellaisten järjestöjen sääntöjä, joiden jäsen myös Kroatia on. Euroopan neuvoston, ETYJ: n ja unionin taholta tuleva arvostelu jätetään järjestelmällisesti huomioimatta. En usko, että presidentti Tudjman olettaa, että kansainvälinen yhteisö haluaa jatkaa suhdettaan Kroatiaan tällä tavalla. Minun tarvitsee tuskin muistuttaa, että muun muassa Yhdysvaltain hallitus pyysi kieltämään Kroatian jäsenyyden Euroopan neuvostossa aiemmin tänä vuonna. Liberaaliryhmässä on myös päädytty kannattamaan tätä ehdotusta. Aina kun keskustelemme Kroatian tilanteesta, tuntuu, että syyt jäsenyyden kieltämiselle vain lisääntyvät.
Lopuksi, herra puhemies, unionin täytyy tehdä parhaansa demokratian, vapaan median ja kansalaisjärjestöjen kehittämiseksi PHARE-demokratiaohjelman puitteissa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat! Kroatia on varmasti vaikeassa tilanteessa. Se on sodan jälkeen pakolaisten paluun työllistämä, aina kansalliskiihkoon taipuvainen, ja ymmärrän toki, ettei kansanvalta ole päässyt täysin kukoistamaan. Pahoittelen kuitenkin erityisesti sitä, että Kroatiassa herra paratkoon - ja sen me huomasimme kyllä myös valtuuskunnan vierailulla - kuuluvat aina päiväjärjestykseen oikeutetut valitukset siitä, että juuri lehdistön vapauden kanssa on suuria ongelmia. Kanssakäyminen tiedotusvälineiden kanssa ei ole helppoa missään maassa, eikä se varmasti ole helppoa maassa, joka on vaikeassa sosiaalisessa tilanteessa. Juuri koska Kroatia lukeutuu Eurooppaan ja haluaisi itsekin lähentymisprosessia, ainakin sellaisia tiedoksiantoja annetaan jatkuvasti, Euroopan parlamentin on oltava tiukkana ja asetettava sille vastaavat kriteerit.
Ehdotin itsekin vierailun jälkeen sitä, että pitäisikö meidän harkita ehdollisen lisärahoituksen antamista PHAREohjelman puitteissa, kunhan Kroatialle sopii ja kun Kroatia ryhtyy aktiivisiin toimenpiteisiin kansanvallan, pakolaisten integroinnin jne. suhteen.
Sitäkin enemmän pahoittelen sitä, että myönteiset vastaukset, joita juuri olemme pyrkineet antamaan europarlamentaarikkoina, eivät ole synnyttäneet todella myönteisiä reaktioita Kroatiassa. Tässä mielessä tuemme luonnollisesti päätöstä ja vaadimme Kroatiaa tekemään todella kaikkensa, jotta kansanvalta pääsee kehittymään kunnolla.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, käytän puheaikani ilmaistakseni tukeni kollegalleni ja muille puheenvuoron käyttäjille.
Mielestäni meillä on tosiaankin tässä parlamentissa vähän tahtoa ja yritystä sen tukemiseksi, että nämä Euroopan maat, jotka haluavat jonakin päivänä liittyä Euroopan unioniin, kunnioittaisivat ihmisoikeuksia. Mielestämme Kroatian kansan muistuttaminen sen velvollisuuksista on ystävällinen ele maata kohtaan, koska ne ovat mielestämme näiden maiden kanssa käytävän vuoropuhelun olennainen perusta, jotka, ja toistan tämän uudestaan, haluavat liittyä Euroopan unioniin.
Tänään on tapahtunut tärkeä asia: tarkoitan kahden sotarikollisen pidättämistä, nimenomaan kroatialaisen sotarikollisen, joita syytetään kansainvälisessä tuomioistuimessa. Nämä ovat tärkeitä merkkejä siitä, että tämä maa, ja tätä toivon, voisi jonakin päivänä liittyä täysipainoisesti Eurooppaan sen jälkeen, kun se noudattaa perusoikeuksien kunnioittamisen periaatetta.
Tässä hengessä olemme esittäneet päätöslauselman ja toivomme, että parlamentti kohta hyväksyy sen.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, sensuuri on Kroatian laissa kielletty, mutta uhkailua tapahtuu suuressa mittakaavassa: riippumattomien lehtien, riippumattomien lehtimiesten, riippumattomien järjestöjen uhkailua. Menettelynä on toisaalta ihmisten tai toimielinten haastaminen oikeuteen ja toisaalta heidän uhkaamisensa rahallisia korvauksia vaatimalla.
Tällä hetkellä on konkreettisesti käynnissä 100 oikeusjuttua Globusta vastaan, 45 Feral Tribunea, 32 Nationalia ja 51 Novilusta vastaan. Cisakia, Kroatian Helsinki-komitean puheenjohtajaa, vastaan on käynnissä seitsemän oikeusjuttua. Häntä uhataan kuuden kuukauden vankeustuomiolla. Se mahdollisuus on siis todella olemassa.
Tällaiselle käytökselle on selvät poliittiset motiivit. Siinä mielessä olen pahoillani, että yhteisestä päätöslauselmasta, joka tulee pian äänestettäväksi, on poistettu kristillis-demokraattien vaatimuksesta sanat " poliittinen motiivi" . Sillä nimenomaan siitä on kyse.

Pack
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat! Ryhmäni on mukana päätöksessä, koska mekin haluamme tukea Kroatiaa auttamaan koko siviiliyhteiskuntaa murtautumaan eurooppalaiselle tasolle. Erityisesti sähköisten tiedotusvälineiden osalta odotamme nopeaa aidon julkisoikeudellisen television toteuttamista. Hallitsevien piirien suuri herkkyys oikeutettuja tai epätosiakin kriittisiä artikkeleita kohtaan erilaisissa lehdissä johtaa usein ylireagointiin, jonka me tuomitsemme.
Uusi yhdistys- ja säätiöoikeus vastaa kuitenkin eurooppalaista tasoa. Säätiöt Kroatiassa voivat hyvin elää sen ansiosta. Ainoastaan Soros-säätiöllä on ongelmia, koska se menettää nyt tähänastiset etuoikeutensa. Open Society Foundation -järjestön on nimittäin myös nyt rekisteröidyttävä säätiöksi, ja sitä se ei halua. Se haluaa edelleen säilyttää kansalaisjärjestön asemansa.
Kroatiassa toimii yli 1 800 kansalaisjärjestöä. Siellä tarvitaan ne järjestykseen paneva laki, jollaisia meidänkin maissamme on. Näiden järjestöjen on esimerkiksi osoitettava yleishyödyllisyytensä, eli niiden on oltava voittoa tuottamattomia. Hallituksen humanitaarisia järjestöjä koskevassa lakiehdotuksessa, joka on Kroatian parlamentin, Saborin, käsiteltävänä, on kuitenkin vielä puutteita. Me pyydämme kollegojamme Kroatian parlamentissa parantamaan sitä tarkistusehdotuksilla lainsäädäntöprosessin aikana. Olemme erittäin luottavaisia sen suhteen, että näin tapahtuu, ja tämänpäiväinen esityksemme tukee heitä varmasti heidän toimissaan.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, alankomaalaiset ja amerikkalaiset SFOR: n sotilaat pidättivät viime yönä Pohjois-Bosniassa kaksi kroaattia, joita epäillään sotarikoksista. He ovat nyt Alankomaissa ja joutuvat ensi vuonna kansainvälisen rikosoikeuden eteen. Voimme kai sanoa, että tämä on positiivinen uutinen.
Näyttää siltä, että itse Kroatiassa uutinen saa kielteisemmän kaiun. Näyttäisi, että yhdistyslakeja käytetään väärin, mutta kun kuuntelee rouva Packia, niin voi huomata, että tilanne saattaakin olla hieman erilainen. Joka tapauksessa voimme todeta, että Kroatian Helsinki-komitea ja Kroatian avoimen yhteiskunnan instituutti, jotka ovat investoineet maahan 30 miljoonaa, eivät pysty toimimaan vapaasti. Lehtimiehiä vastaan nostetaan syytteitä. Tätä unionilla ei ollut mielessään sen tunnustaessa Kroatian itsenäisyyden.
Monessa mielessä olemme luultavasti olleet aivan liian kärsivällisiä jo aivan liian pitkään. Siksi on tullut aika soittaa hätäkelloja ja vaatia, ettei lakeja tulkita väärin ja että medialle annetaan vapaus tehdä työnsä.

Amadeo
Arvoisa puhemies, Kansallinen liitto tukee Kroatiaa koskevaa yhteistä päätöslauselmaa ja äänestää sen puolesta, koska olemme vakuuttuneita siitä, että huolimatta viranomaisten vakuutteluista ja kannanotoista, jotka ehkä johtuvat joidenkin tässä istuntosalissa vaikuttavien edustajien tunnesyistä ja historiallismaantieteellisistä syistä, maassa on voimakkaasti rajoitettu ilmaisunvapautta ja muitakin vapauden perusilmentymiä. Ja vaikka presidentti Tudjman vakuuttaa Euroopalle, että Kroatia on linnake islamilaista fundamentalismia vastaan, se ei riitä eikä saa olla tekosyy olla välittämättä perusoikeuksista ja loukata ilmaisun- ja yhdistymisvapautta eikä ajatusten vapaata vaihtoa. Kroatian tie Eurooppaan on vielä pitkä ja siihen kuuluu välttämättä vahvaan ja kaikkivoipaan valtioon perustuvasta ajattelutavasta luopuminen - sehän on selvästi aikaisemman kommunistisen käytännön perua.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies! Luin täällä tehdyn päätöksen hyvin iloisena. Juuri se lehti, jonka avustajana toimin, on sanottu täällä vainon kohteeksi. Tiedän tarkkaan, että Globus on todella yksi Kroatian purevimmista oppositiolehdistä, joka kirjoittaa Kroatian hallitusta vastaan sävyllä, jota ei suvaita tietyissä muissa, edes kansanvaltaisissa maissa, ja tiedän sen, koska olen erittäin paljon tekemisissä sen toimituksen kanssa. En edes pidä epäoikeutettuna sitä, että Globusta vastaan pantiin vireille oikeusjuttu, sillä tiedän joitakin Kroatian kansanvaltaisia naapurimaita, joissa on kuulemma myös tapahtunut asioita, joiden yhteydessä tiettyjen lehtien toimittajien on ollut jopa pakko erota, koska he ovat loukanneet toimituspäällikköä.
Haluaisin sen vuoksi sanoa vain yhden asian: Kroatialla on luonnollisesti - ja herra Swoboda sanoi sen erittäin hyvin - valtavia ongelmia. Sota tuhosi sen, sillä on suuria ongelmia pakolaisten kanssa, joita se on kaikkia muita enemmän ottanut vastaan, mutta se ei epäilemättä ole tässä yhteydessä ollenkaan niin huono asia. Olin itse seuraamassa Kroatian vaalikampanjaa, vieläpä oppositiopuolueissa, ja voin vain sanoa, että ne toimivat aivan vapaasti ja tekivät jopa erittäin menestyksekkäitä yrityksiä. Sen, että lopputulos oli toisenlainen kuin ne halusivat, voivat muuttaa äänestäjät, mutta ei hallitus.
Halusin sanoa tämän, jotta lopultakin tunnustettaisiin, että Kroatia on eurooppalainen maa, että sillä on rikas eurooppalainen kulttuuri ja että meitä kaikkia kiinnostaa sen auttaminen, ei sen jaloille astumalla vaan sen pyrkimyksiä todella tukemalla. Tämän pitäisi olla syvempi tarkoituksemme.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, en hyväksy useasta syystä käsiteltävänä olevaa päätöslauselmaa liittyen Kroatian tilanteeseen. Haluaisin aivan ensiksi muistuttaa, että olemme Euroopan parlamentissa itse asiassa huonossa asemassa syyttämään Kroatiaa. Tämän parlamentin suuri enemmistö ei lausunut sanaakaan kroaattien tueksi, kun he tuskaisesti ja valtavia riskejä ottaen irrottautuivat Jugoslavian pakkopaidasta. Päinvastoin muutama vuosi sitten valmistui kasoittain päätöslauselmia, jossa tämän kansan itsenäisyyspyrkimykset tuomittiin ja yritettiin torjua. Haluan lisäksi myös muistuttaa, että Euroopan yhteisön eri toimielimet - tämä parlamentti mukaan lukien - puolustivat viimeiseen asti jugoslavialaista utopiaa kunnes lopulta Saksa ainoana rohkeni asettua kroaattien puolelle.
En tue päätöslauselmaa myöskään siitä syystä, etten suostu asettamaan Kroatiaa käytännössä samalle linjalle maiden kuten Kiinan, Pohjois-Korean, Nigerian ja niin edelleen kanssa, joita käsitellään täällä aivan oikeutetusti. Kroatiassa olisi monen asian suhteen epäilemättä parantamisen varaa, mutta maa ei kuulu tälle listalle eikä tähän syytettyjen penkkiin.
Sitä paitsi minun on sanottava, että minusta täyden poliittisen ilmaisunvapauden vaatiminen Kroatiaan tänään täällä parlamentissa on hieman tekopyhää. Me hyväksymme täällä säännöllisesti päätöslauselmia, joissa poliittista ilmaisunvapautta Euroopan unionimme sisällä rajoitetaan ja kielletään esimerkiksi keneltä tahansa, joka tekee kysymyksiä liittyen monikulttuuriseen utopiaan. Lähestulkoon jokaisessa jäsenmaassa on, rasismin vastaisen taistelun tekosyyllä, saatettu voimaan lakeja, jotka rankaisevat ilmaisunvapaudesta tällä poliittisella, jättiläismäisellä maahanmuutto-ongelman alalla sakoin, taloudellisin rangaistuksin ja vaalikelvottomuuden uhalla. Ja median tasavertainen kohtelu - jota Kroatialta vaaditaan - on suurimmassa osassa omista jäsenvaltioistamme vain vitsi, jos kuuluu minun laillani demokraattiseen, mutta oikeistolaiseen ja kansalliseen oppositioon.
Kun otan kaiken tämän huomioon, voin vain todeta, että Kroatian täytyy varmasti vielä parantaa demokratiaansa, mutta sillä ei missään tapauksessa ole juurikaan opittavaa tältä parlamentilta.
Albania

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari! Aluksi haluaisin sanoa seuraavaa: päätöksen kääntämisessä on ollut joitakin ongelmia. Laadin saksankielisen tekstin, ja puhuin murhayrityksestä parlamentissa, ja se käännettiin muille kielille murhaksi. Uskon, että niiden välillä on meidänkin mielestämme oleellinen ero, mutta herra Hajdarin, jonka kimppuun parlamentissa käytiin, kannalta katsoen niillä on suunnaton ero, sillä hän elää vielä eikä tullut luojan kiitos murhatuksi.
Muutamissa käännöksissä näyttää lisäksi siltä, kuin niissä olisi luotu yhteys vaatimukseni tai päätöksemme sisältämän vaatimuksen, joka koski sitä, että lähetettäisiin Albanian parlamenttiin tarkkailija yhteistyössä Euroopan neuvoston kanssa, ja Albaniaan lähettämämme avun välille. Saksankielisessä tekstissä on aivan selvää, ettei tällaista ehtoa ole. Molemmat asiat on otettava huomioon, mutta niitä ei pidä täysin kytkeä toisiinsa.
Kun laadin tätä kiireellisyyspäätöstä, minulla ei ollut vielä aavistustakaan, kuinka kiireellinen se todellisuudessa olisi, sillä Albaniassa tehtiin, ennen kaikkea parlamentissa, joitakin päätöksiä, joita emme todellakaan voi sietää. Muutama viikko sitten annettiin päätös Albanian parlamentin puhemiehen perustuslakituomioistuimelle antamasta odotusajasta. Hän sanoi: jos perustuslakituomioistuin ei muuta tiettyjä asioita, tuomioistuin lakkautetaan 20. joulukuuta tänä vuonna eli tämän viikon lauantaina. Parlamentti sanoi aivan selvästi, että jos tietyt asiat eivät muutu, tuomarien nimitystä perustuslakituomioistuimeen muutetaan siten, että se suoritetaan hallitsevan puolueen poliittisen mielipiteen mukaisesti.
Se on jotain, jota emme voi sallia, ja uskon, että jokainen, joka tänään äänestää tätä Albania-päätöstä vastaan, tekee itsestään tietyssä mielessä osasyyllisen, jos perustuslakituomioistuin ylihuomenna laittomasti ja kansanvallan vastaisesti lakkautetaan.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat! Olen erittäin onneton sen vuoksi, että PPE-ryhmä toimii nyt valtuuskunnan muiden jäsenten kanssa neuvottelematta ja siteeraa valtuuskuntaa, aivan kuin olisi olemassa yhteinen mielipide. Se on sooloilua, ja rouva Pack, olen erittäin surullinen siitä, että lopetatte näin yhteistyön, jota olisimme mielellämme jatkaneet. Herra Habsburg, tarkoitan nyt Otto von Habsburgia, oli sitä mieltä, että vaali ratkesi toisin kuin monet halusivat. Siihen ovat syypäitä äänestäjät eikä hallitus. Se, mitä te teette, on kuitenkin juuri päinvastaista. Koska sisar- tai veljespuolueenne ei voittanut vaan hävisi, kaikki hallituksen teot ovat yhtäkkiä huonoja. Tämän torjun ja tätä kieltäydyn ehdottomasti hyväksymästä.
Ryhmäni ja minä emme ole valmiita toimimaan tällaisessa valtuuskunnan yhteistoiminnan puutteessa, jota te harjoitatte. Ette ole etsinyt yhteyttä. Ette ole kutsunut kokoon valtuuskunnan kokousta juuri näiden kohtien käsittelemiseksi. Vaaditte vielä Albaniassa, kun olimme siellä yhdessä, ja sitä ei kerrota päätöksessänne, oppositiolta paluuta parlamenttiin ja yhteistyön harjoittamista. Siitä ei ole ollenkaan kerrottu päätöksessänne. Esityksenne ei toista ollenkaan niitä keskusteluja, joita valtuuskunnassa kävimme. Pahoittelen sitä, sillä te arvostelette yksipuolisesti vain hallitusta tai hallituksen enemmistöä ja tukeudutte vain tähän toiseen puoleen ettekä ota huomioon mitään muita esille tuotuja perusteita. Sovitte tapaamisia. Siirrätte tapaamisia niin, että meidän on vaikeaa tai erittäin vaivalloista osallistua valtuuskunnan kokouksiin. Jälkeenpäin ette ole valmis edes yrittämään yhteistoimintaa Albanian suhteen. Pahoittelen sitä. Olen myös sitä mieltä, ettei esityksen alussa oleva siteeraus ole oikea eikä sovelias. Esitän puhemiehelle vielä sitä koskevan pyynnön.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, Albania, ehkä enemmän kuin mikään muu entisen itäryhmän maa on se, joka oli muita eristäytyneempi ja se, jonka tie demokratiaan on vaikein ja vaivalloisin.
Ei ole epäilystäkään, että se, jota me tarkoitamme puhuessamme oikeusvaltiosta, kohtaa vielä monia ongelmia, ja tämän vuoksi päätöslauselmaesityksessä esitettävät huomautukset perustuvat myös tietoihin, jotka meillä oli vieraillessamme Tiranassa parlamentin valtuuskunnan kanssa.
Luullakseni on kuitenkin olemassa toinenkin ongelman ulottuvuus, jota meidän ei tule unohtaa: Albania yrittää löytää oman tiensä vaalien jälkeen, jotka kansainvälinen yhteisö hyväksyi laajasti ja ilmoitti sen. Siitä on kulunut erittäin lyhyt aika. Maa on löytänyt asiaankuuluvan rauhan, se yrittää vakauttaa taloutensa erään suuren skandaalin jälkeen ja se yrittää vakauttaa kansainväliset suhteensa.
Se, mitä tapahtuu laajassa mittakaavassa - sitä on jo korostettu ja se on totta - on poliittisten vastustajien syrjäyttäminen Balkanin malliin, siis toistuu päinvastaisesti sama, joka tapahtui aikaisemminkin, me emme vain silloin valitettavasti ollenkaan reagoineet.
Uskon, herra puhemies, että jos Euroopan unioni olisi osoittanut vähemmän suvaitsevaisuutta silloisen hallituksen mielivaltaisia tekoja kohtaan, kenties sen hallituksen kohtalokin olisi ollut parempi; joka tapauksessa herra Berisa ei olisi muodostanut sitä väärää kuvaa, että me olisimme antaneet kaiken anteeksi. Tämä ei tietenkään merkitse millään muodoin, että meidän olisi annettava nyt anteeksi mahdolliset demokraattisia instituutioita kohtaan tehdyt rikkomukset. Kuitenkin samoin perustein ja jotta emme vaikuttaisi yksipuolisilta, sillä uskon, että kukaan meistä ei suosi ensisijaisesti jotakin puoluetta Albaniassa, meidän pitäisi ehkä ensin antaa armahdusaika äskettäin valitulle hallitukselle, jonka on tunnettava tarkkaan meidän kantamme mitä demokraattisiin instituutioihin tulee ja erityisesti, mitä oikeuden riippumattomuuteen tulee.
Päätöslauselmaesityksen huomautukset eivät ole vääriä, ne ovat kuitenkin hieman yksipuolisia ja uskon, että ne ovat hieman hätäisiä, koska mitä perustuslailliseen oikeusistuimeen tulee, meillä on tietoja ainoastaan Albanian opposition näkökulmasta. Pelkään pahoin, että hätiköimme, herra puhemies.

Bertens
Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä äänestää tätä päätöslauselmaa vastaan, koska vastustamme ensinnäkin päätöslauselmassa esitettävää ajatusta siitä, että meidän tulisi esiintyä jonkinlaisina ohjaajina Albaniassa ja tarkkailla parlamentaaristen käytäntöjen toteutumista maassa. Minusta tämä ei ole oikea tapa lähestyä demokratiaa Albaniassa, katsottiinpa sen sitten olevan miten huonossa tilassa tahansa.
Minusta tämä olisi sääli - se on tullut todettua jo aiemminkin - ja herrojen Swoboda ja Habsburg välisestä ajatustenvaihdosta tämä kävi erittäin hyvin ilmi. Minusta on harmillista, että PPE toimitti tämän tekstin hyvin myöhään. Näin ei pitäisi päästä tapahtumaan tässä parlamentissa, kiireellisen asian ollessa kyseessä. Minusta se on hyvin harmillista. Tulee sellainen olo, kuin päätöslauselma ei sisältäisi yhtään kiireellistä asiaa, emmekä kuitenkaan haluaisi antaa Albanian asiaa käsittelevää päätöslauselmaa vastaan äänestämällä sitä kuvaa, että meitä ei liikuta Albanian demokratian ja oikeusvaltion kehittymisen hitaus. Toisin sanoen, herra puhemies, minusta on ikävää, että PPE: n hätiköity toiminta oikeastaan estää meitä kaikkia saamasta aikaan kunnollista päätöslauselmaa.

Theonas
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmaista hämmästykseni päätöslauselmaesityksen sisällöstä sekä myös sen tarkoituksenmukaisuudesta Albanian oikeuden turvallisuuden kannalta.
Äskettäin Euroopan parlamentin suhteista Itä-Euroopan maihin vastaava valtuuskunta vieraili Tiranassa ja sillä oli mielestäni erittäin onnistunut tehtävä Albaniassa Euroopan parlamentin ja Albanian parlamentin neljännessä parlamenttien välisen tapaamisen puitteissa. Minulla oli kunnia olla Euroopan parlamentin valtuuskunnan jäsen, ja muiden sen jäsenten kanssa minulla oli tilaisuus todeta ne epäyhtenäiset ja monimutkaiset olosuhteet, jotka vallitsevat tässä maassa samoin kuin sen valtavat taloudelliset, sosiaaliset ja poliittiset ongelmat. Olen velvollinen tähdentämään, että todellakin totesimme melko monia ongelmia demokratian toiminnassa tässä maassa, sekä myös poliittisen tilanteen jännittyneisyyden, joka johtuu suurimman oppositiopuolueen asenteesta sen boikotoidessa parlamentin työtä olemalla osallistumatta sen istuntoihin.
Olen velvollinen myös tähdentämään, että valtuuskuntamme pani merkille sekä hallituksen että maan entisen presidentin herra Berisan hallitseman demokraattisen puolueen velvollisuudet ja että kaikki osapuolet kokivat nämä asiaan puuttumiset hyödyllisinä.
Näiden tosiasioiden nojalla minun on mahdotonta ymmärtää, mitä tämä päätöslauselmaesitys hyödyttää, joka, niin pahoin pelkään, antaa alibin herra Berisan edesottamuksille ja taktiikalle. En halua uskoa, että nämä ovat hänen toimijoidensa aikeita, objektiivisesti ajatellen sen hän kuitenkin juuri tekee.
Mitä tulee tarkkailijan lähettämiseen Albanian parlamentin istuntoihin, haluaisin huomauttaa, että Albania ei ole kenenkään suojelualue, eikä se ole myöskään holhouksen alainen, ja että lopultakin meidän on päästävä eroon holhoavasta käyttäytymisestä albanialaisia poliittisia voimia kohtaan.
Pyydän parlamenttia hylkäämään asiaa koskevan päätöslauselmaesityksen mahdottomana, koska se objektiivisesti ajatellen heikentää parlamenttimme valtuuskunnan asemaa seuraavassa menestyksellisessä tehtävässä Tiranassa.
Djibouti

Hory
Arvoisa puhemies, Djiboutin tasavallassa huomenna järjestettävien eduskuntavaalien ei pitäisi aiheuttaa suuria yllätyksiä, koska oppositiota on kielletty ilmaisemasta kantaansa ja jopa valtapuolueen kansanedustajat on vaiennettu tai heidät on julistettu kykynemättömiksi asettumaan ehdolle arvosteltuaan presidentti Hassan Gouledia.
Erittäin vakavaa ryhmämme mielestä on kuitenkin Djiboutin ja Etiopian välinen poliisi- ja painostusyhteistyö; kumpikin pidättää toisen vastustajia ja palauttaa heitä tuomittaviksi ja vangittaviksi, kuten äskettäin Mohamed Kadamyn, hänen perheensä ja asianajajansa. Euroopan unioni ei voi sietää tällaisia käytäntöjä mailta, jotka saavat unionin kehitysapua.
Ryhmämme haluaisi myös osoittaa sanansa epäsuorasti Ranskan hallitukselle, joka korostaa mielellään yhteistyösuhteidensa uutta henkeä. Djiboutihan on Ranskan sotavoimien pääasiallinen tukikohta Afrikassa. Mitä tahansa tästä sotilaallisesta läsnäolosta ajatellaankin, mielestämme sen olisi edes vähäisessä määrin edistettävä kansanvaltaa. Muuten Ranska saattaa jälleen joutua poliittisten mullistusten keskelle, jotka sen hyväntahtoisuus on sallinut.

Telkämper
Arvoisa puhemies, olemme levottomia ihmisoikeustilanteesta Djiboutissa ja huolestuneita opposition jäseniin ennen parlamenttivaaleja, jotka on tarkoitus järjestää 19. joulukuuta, kohdistuneista väkivallanteoista. Syyskuun 26. päivänä pidätettiin FRUDin, Djiboutin yhtenäisyyden palauttamisen rintaman, edustajat, sikäläisen opposition Afarin tärkeimmät johtajat sekä täällä Euroopassa vaikuttavia FRUDin edustajia. Heidät pidätettiin Etiopiassa, passitettiin kotiin, toimitettiin Djiboutiin ja pantiin siellä vankilaan. Euroopan edustajan lisäksi mukana olivat Mohammed Kadhamy ja hänen vaimonsa, Aïcha Dabalé, joka kuuluu humanitaariseen järjestöön ja on raskaana.
Uskon, että meidän tulisi painokkaasti vaatia näiden henkilöiden välitöntä vapauttamista mutta myös sitä, että kaikkien konfliktin koskettamien ihmisten tulisi voida palata alueilta, joille heidät on karkotettu, ainakin kotialueelleen, jollei suoraan Djiboutiin.
Meidän tulisi asettua puolustamaan sitä, että asunnot, joita hallituksen miehet miehittävät, tyhjennetään ja korjataan entiseen kuntoon.
Lomén sopimuksen AKT-kokouksen varapuhemiehenä haluaisin lopuksi vaatia Djiboutia noudattamaan tätä sopimusta, erityisesti 5 artiklaa, jossa sanotaan, että ihmisten perusoikeuksia ja vapauksia on puolustettava.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, parlamentissa keskustellaan ennen Djiboutin vaaleja huolestuneina maan poliittisesta kehityksestä. Herra puhemies, tämä on aivan oikein, mutta muualla maailmassa on maita, jotka ovat yhtä huolestuttavassa tilassa ja jotka tämä parlamentti jättää täysin huomiotta, koska sen kiinnostus saattaa toisinaan olla valikoivaa. Tällainen maa on Latinalaisen Amerikan pohjoisosassa sijaitseva Surinam. Maassa on 400 000 asukasta, joiden 300 000 sukulaista asuu Alankomaissa.
Herra puhemies, Surinamissa valtaa pitää taloudellinen huume-eliitti. Lehtimiehiä ja ihmisoikeusaktivisteja uhkaillaan taas. Viime viikolla neljä miestä kaappasi valokuvaajan ja pahoinpiteli hänet uhaten, että hänen lapsensa saisi kokea saman käsittelyn, jos hänen vaimonsa, joka on De Ware Tijd -sanomalehden päätoimittaja, ei muuttaisi artikkeleitaan hallituksen mielen mukaisesti. Herra puhemies, joulunpyhät lähestyvät ja politiikka ja media hiljentyvät hetkeksi. Nyt kuitenkin tiedän Surinamin vallanpitäjien tietävän, että tätä parlamenttia on informoitu maan tilanteesta - ehkä tämä suojelee lehtimiehiä edes vähän.

Brittan, Sir Leon
Aloittaakseni Nigeriasta, haluaisin kiittää kaikkia arvon herroja Nigeriaa koskevista kysymyksistä, sillä tilanne siellä on todella erittäin huolestuttava. Vain kaksi päivää sitten valtionpäämies kenraali Abacha ilmoitti uuden hallituksen muodostamisesta sen hallituksen tilalle, jonka hän kaatoi 17. marraskuuta. Uudet ministerit antavat virkavalansa tänään.
Ainoa suoraan komissiota koskeva kysymys liittyy yksityiskohtaisen mietinnön laatimiseen Nigerian kanssa tehdyn yhteistyön laadusta ja tulevan yhteistyön mahdollisuuksista. Voin vakuuttaa teille, että, samoin kuin viime vuonna tähän aikaan, laadimme sellaisen mietinnön parlamentin käytettäväksi. Voin jo kertoa teille, että viime viikosta lähtien 326 miljoonan ecun summa 6. ja 7. EKR: n Nigeriaa varten ennakoiduista varoista on vedetty pois kahdesta viimeisestä kansallisesta viiteohjelmasta ja lähes kaikki EKR-projektit on lopetettu. Ainoat poikkeukset liittyvät alueellisiin projekteihin, joista erityisesti yhden projektin - alueellisen ilmaturvallisuusohjelman - on annettu jatkua, koska se merkittävä alueelle kokonaisuudessaan.
Mitä tulevaan yhteistyöhön tulee, komissio ei ole tähän mennessä onnistunut neuvottelemaan mandaattia Nigerian viranomaisilta joidenkin EKR: n varojen siirtämiseen hajautettuun yhteistyöhön, kuten 20. marraskuuta 1995 annettu yhteinen kanta sallisi. Toivomme kuitenkin yhä, että voisimme tehdä näin.
Kiitän parlamenttia sen osoittamasta aloitteesta, kun se hyväksyy tässä istunnossa uuden 3 miljoonan ecun budjettikohdan Nigerian kansanvallan ja hyvän hallinnon hyväksi. Komission yksiköt tekevät tiivistä yhteistyötä parlamentin kanssa varmistaakseen sen, että näitä varoja käytetään mahdollisimman tehokkaasti, mutta en voi antaa tämän tarkempia yksityiskohtia asiasta tässä vaiheessa.
Siirtyäkseni Sierra Leoneen, komissio on tämän vuoden toukokuussa tapahtuneesta sotilasvallankaappausyrityksestä lähtien kansainvälisen yhteisön tavoin vaatinut johdonmukaisesti presidentti Kabbahin laillisen perustuslaillisen hallituksen palauttamista valtaan ja tukenut johdonmukaisesti Länsi-Afrikan maita, jotka ovat ponnistelleet löytääkseen rauhanomaisen ratkaisun tähän kriisiin. Tämä näkökanta on käynyt ilmi neljästä julistuksesta, jotka neuvoston puheenjohtajisto on antanut Euroopan unionin puolesta.
On myös ilmaistu tuki YK: n Sierra Leonen vastaisille sanktioille ja Euroopan unioni on ryhtynyt toimiin niiden toteuttamiseksi. Komissio pitää presidentti Kabbahin hallitusta edelleen Sierra Leonen laillisena hallituksena ja hoitaa päivittäiset suhteensa tuon maanpaossa olevan hallituksen kanssa.
Presidentti Kabbahin komission vierailun aikana lokakuun lopulla käytiin keskusteluja siitä, minkä tyyppistä apua voitaisiin tarjota rauhansopimuksen toteutumisen tueksi. Sovittiin, että tukea annettaisiin demobilisaatioprosessia ja pakolaisten paluuta ja uudelleenasuttamista varten, kuten sopimuksessa mainitaan. Komissio harkitsee parhaillaan Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisjärjestön avunpyyntöä Guinean pakolaisille. Joskin kaikki Sierra Leonen kehitysohjelmat on itse asiassa peruutettu, on myös sovittu, että kun niitä jatketaan, kuntoutukseen ja jälleenrakentamiseen liittyviä ohjelmia sovelletaan niin, että otetaan huomioon kriisin aiheuttamat kiireelliset tarpeet kuten esimerkiksi tarve asuntojen jälleenrakentamisohjelmasta.
Mitä humanitaariseen tilanteeseen tulee, komissio on jatkanut humanitaarisen avun tarjoamista koko kriisin ajan ja on äskettäin hyväksynyt uuden paketin, johon sisältyy lähinnä lääkinnällistä apua 1, 9 miljoonan ecun edestä, jolloin vuoden 1997 kokonaismääräksi tulee 3, 7 miljoonaa ecua. Meidän täytyy tietenkin keskittyä avun laatuun yhtä paljon kuin sen määrään. Komissio haluaisi huomauttaa, että parhaillaan suuret määrät ruoka-apua Yhdysvalloista on juuttunut Guineaan odottamaan viranomaisten lupaa sen kuljetuksesta Sierra Leoneen.
Mitä Kroatiaan tulee, parlamentissa käytetyistä puheenvuoroista käy selvästi ilmi, että mielipiteet hajaantuvat ja että poliittiset puolueet eivät ole yksimielisiä. Näkökantoja on ollut taipumus polarisoida Kroatian osalta. Lopulta sanoisin vielä, että komissio on parlamentin tavoin kiinnostunut sanan- ja yhdistymisvapauden kunnioittamisesta Kroatiassa ja erityisesti uusista laeista ja rajoitteista, jotka koskevat kansalaisjärjestöjen ja riippumattoman lehdistön toimintaa Kroatiassa.
Niin sanoessaan komissio ei pyri vertailemaan Kroatiaa minkään muun maan kanssa, vaan vain ilmaisemaan mielipiteensä tietyistä toimista. Kroatian ja EU: n välisten suhteiden paraneminen on alueellisen lähestymistavan noudattamisen mukainen, ihmisoikeuksien kunnioittaminen mukaan lukien. Joillakin alueilla on tapahtunut hieman myönteistä kehitystä, esimerkiksi äskettäinen yhteistyö kansainvälisen sotarikostuomioistuimen kanssa.
Silti komission näkökanta on, että eräät ihmisoikeudet ovat toisaalta heikentyneet. Kunnes Kroatia noudattaa tarkemmin alueellisen lähestymistavan ehtoja, yleistä taloudellista ja rahoituksellista avustusta ei jatketa PHAREohjelman kautta eikä neuvotteluja yhteistyösopimuksesta aloiteta.
Komissio tukee Kroatian kansalaisyhteiskuntaa edustavia järjestöjä ja ihmisoikeuksien seuranta- ja kannatusryhmiä projekteilla, joiden arvo on 2, 2 miljoonaa ecua pelkästään vuonna 1997. Vuodesta 1994 lähtien Euroopan komissio on myös kehittänyt avustusohjelman riippumattomille tiedotusvälineille entisen Jugoslavian maille Kroatia mukaan lukien. Tähän mennessä vuonna 1997 on myönnetty 1, 67 miljoonan ecun edestä varoja riippumattomia tiedotusvälineitä koskeviin projekteihin sanomalehdistö mukaan lukien, esimerkiksi päätöslauselmissa mainitut Feral Tribune ja Radio 101 on hyväksytty. Komissio aikoo jatkaa näiden alueiden tukemista.
Mitä Albaniaan tulee, päätöslauselma ei itse asiassa ole osoitettu komissiolle. Silti haluan sanoa, että vakaan perustan luominen kansanvaltaiselle kulttuurille Albaniassa on edelleen hyvin vaikeaa, kun otetaan huomioon maan menneisyys, ja tämä koskee poliittisia puolueita, toimielimiä ja koko yhteiskuntaa. Tämän vuoden lokakuussa Roomassa pidetyn ministerikokouksen Albanian hyväksymien tavoitteiden mukaisesti sekä hallitusta että oppositiota täytyy painostaa pyrkimään kohti poliittista normalisointia ja viimeaikaiset tiedotusvälinesopimukset hallitsevan puolueen ja pääopposition välillä ovat olleet hyvin positiivinen merkki kehityksestä. Vuoden 1998 ensimmäinen puolisko on kuitenkin ratkaiseva, koska silloin näemme mitä kehitystä on tapahtunut perustuslain laatimisen osalta, ja komission mielestä opposition osallistuminen, varsinkin parlamentin demokraattisen puolueen ja perustuslakikomitean, on erittäin tärkeää poliittisen normalisoinnin ja kansanvallan kannalta.
Lopuksi mitä Djiboutiin tulee, komissio on ottanut ehdotetut päätöslauselmat huomioon ja vakuuttaa ensin, että seuraamme tilanteen kehitystä siellä tiiviisti ja olemme selvillä siitä, että hallituksen vastustajien on raportoitu joutuneen ihmisoikeusrikkomusten kohteeksi. Olemme arvoisan jäsenen tavoin huolestuneista näiden tapahtumien johdosta. Komissio puoltaa täysin mitä tahansa aloitetta, joka saattaisi johtaa siihen, että hallitus noudattaisi kansanvaltaista käytäntöä, ja jonka avulla voitaisiin varmistaa, että huomiseksi ajoitetut yleiset vaalit toimitetaan vapaasti ja asianmukaisesti. Kolmanneksi komissio on sitä mieltä, että tiukka vuorokeskustelu Djiboutin hallituksen kanssa kannustaa sitä täydellisempään kansainvaltaistumiseen. Älkäämme unohtako, että ihmisoikeuksien noudattaminen on tärkeä Lomén yleissopimuksen alainen seikka ja komissio on epäröimättä valmis muistuttamaan Dijboutin viranomaisia tästä hyödyllisestä tosiasiasta yhdessä jäsenvaltioiden kanssa.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.

Posselt
Arvoisa puhemies! Asiani koskee nyt tehtävää kiireellisyyspäätöstä. Minut voi aina saada säästötoimenpiteiden puolelle, mutta kun aioin juuri hakea tavalliseen tapaan tekstit, sain yhteiset päätökset mutta en kuitenkaan alkuperäisiä tekstejä, ja perusteluna oli se, että se oli säästötoimenpide. Minun on sanottava siihen, että tämä on aivan mahdotonta, sillä täällä torjutaan usein yhteisiä päätöksiä, minkä vuoksi palataan alkuperäiseen tekstiin. Pyydän selvitystä tähän. Esimerkiksi tolkuton Kroatia-esitys muuttui rouva Packin ansiosta hieman vähemmän tolkuttomaksi, mutta olisin mielelläni lukenut tolkuttomat alkuperäistekstit. Pyydän todella huolehtimaan tämän asian kuntoonsaattamisesta!

Puhemies
Herra Posselt, kirjaan ilmoituksenne ylös. On totta, että joitakin käännösongelmia on ollut, mutta teille äänestettäviksi toimitetut tekstit ovat tietääkseni saatavilla kaikilla kielillä.
Siirrymme nyt äänestykseen.

Ihmisoikeudet ja kansanvaltaistaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Imbenin laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0381/97) komission kertomuksesta ihmisoikeuksien ja kansanvaltaistamisen edistämiseksi toteutetuista toimista (vuonna 1995) (KOM(96)0672 - C4-0095/97); -Lenzin laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0393/97) Euroopan komission sisäisten ihmisoikeus- ja demokratisointiasioita koskevan yhtenäisen koordinointirakenteen perustamisesta.
Imbeni
. (IT) Arvoisa rouva puhemies, emme voi vaatia liikoja kollegoiltamme. Viikko on ollut hyvin rasittava ja siksi onkin enemmän kuin ymmärrettävää, että tämä meidän keskustelumme käydään nyt rakentavassa, mutta sanoisinpa hieman varautuneessa ilmapiirissä.
Haluaisin lähteä liikkeelle - hyödyntäen komissaarin läsnäoloa - kohdasta, joka ei ollut tiedossamme, kun Lenz ja minä esittelimme omat mietintömme, eli asiakirjasta, jonka Luxemburgin ministerineuvosto hyväksyi ihmisoikeuksien julistuksen 50. vuosipäivän kunniaksi. Olisin utelias kuulemaan komissiolta, mitä tarkoitetaan Eurooppa-neuvoston asiakirjan liitteen 11 artiklassa, joka koskee ihmisoikeuksien julistuksen 50. vuosipäivää, ja jossa puhutaan viisikymmenvuotisjuhlaan liittyvistä akateemisista ohjelmista. Jos on jo päätetty jostakin aloiteohjelmasta ja se on vahvistettu, haluaisin pyytää - enkä vain henkilökohtaisesta mielenkiinnosta - komissiota toimittamaan meille tämän ohjelma- tai aloitekehyksen. Lisäksi asia voisi olla parlamentin ja komission yhteinen velvoite kansallisten, vuosipäivän juhlimiseen liittyvien aloitteiden lisäksi - viittaan yhä 11 artiklaan - jotta myös EU: n toimielimet - komissio, neuvosto ja parlamentti - voisivat osallistua siihen keskinäisessä ja myönteisessä yhteistyössä.
Tämän sanottuani pääsen itse mietintöön ja haluaisin korostaa joitakin erityisiä huomautuksia, joita minun on tehtävä komission kertomuksesta. Ensimmäinen on juuri tämä: olemme ihmisoikeuksien julistuksen 50. vuosipäivän kynnyksellä. Tästä meille aiheutuu erityinen velvollisuus ja tietysti erityinen kunnia, ennen kaikkea eräässä asiassa - johdonmukaisuudessa. Johdonmukaisuudessa sanojen ja tekojen välillä, tässä strategisessa asiassa, ihmisoikeuksien edistämisessä, ennen kaikkea siksi, että voimme välttää sellaisia ristiriitaisia näkökohtia, jotka joskus aiheuttavat vahinkoa myös mielikuvalle meistä. Sehän puolestaan perustuu ihmisoikeuksiin, niiden kunnioittamiseen ja edistämiseen pohjimmiltaan perustuvan Euroopan unionin olemukseen. Usein joudutaan ristiriitaisuuksiin - joskus vasen käsi ei tiedä mitä oikea tekee - koska joissakin tilanteissa talous- ja kauppasuhteet sekä ihmisoikeuksiin liittyvät asiat eivät ole aivan täysin johdonmukaisia keskenään. Hyvä, haluaisin sanoa, että jos voimmekin kirjata edistysaskeleen viisikymmenvuotisjuhlan yhteydessä, suunnan on oltava tämä: mahdollisimman johdonmukainen suhde sanojen ja tekojen välillä, toimiminen siten, että kaikki epäjohdonmukaisuuden elementit voidaan voittaa.
Mietinnössäni korostankin tiedotukseen kohdistuvia vaatimuksia: ei niinkään Euroopan parlamentin tiedottamista - vaikka sitäkin. Mehän olemme pohjimmiltaan etuoikeutettuja, annamme tietoja jos nyt ei reaaliaikaisia, mutta kuitenkin melko nopeasti. Sen sijaan tarkoitan sitä tilannetta, joka vallitsee kansalaisjärjestöjen, ihmisoikeuksien kunnioittamista maailmassa ajavien yhteisöjen, pientenkin järjestöjen tasolla - ei pelkästään niiden, sanoakseni, jotka ovat jo tuotemerkki, hyvin tunnettuja - jotka työskentelevät eri maissa ja joilla ei ole riittävää ja ajankohtaista tietoa. Mietinnössäni ehdotan, että komissio käyttäisi enemmän myös uusia teknologioita laskeakseen liikkeelle tietoja unionin toiminnasta ihmisoikeuksien edistämiseksi maailman eri maissa. Näin tietoverkkojen käyttäjät voisivat saada tiedot suoraan ja reaaliajassa.
Toinen seikka, jota korostan, on tehokkuus. Meille olisi tärkeää, että komission valtuuskunnat maittain kykenisivät toimittamaan meille mahdollisimman selkeällä tavalla tietoja tehdyistä aloitteista, kustannuksista, käytetyistä voimavaroista ja ihmisoikeustilanteesta kussakin maassa. Toisin sanoen, on tärkeätä tietää, onko investoinneistamme ollut jotenkin hyötyä vai ei, onko maan ihmisoikeustilanne parantunut vai huonontunut aloitteidemme ja toimiemme jälkeen. Tästä näkökulmasta on tärkeää, että tietoa toimiemme tehokkuudesta olisi enemmän.
Yksi ongelma on sitten eri toimielinten aloitteiden koordinointi. Tässä mielessä minun mietintöni eroaa rouva Lenzin mietinnöstä: kyseessä on kuitenkin välineitä koskeva, varmastikaan ei strateginen ero tavoitteissa, koska jokainen voi huomata, että näiden kahden mietinnön välillä on yhden- ja johdonmukaisuutta. Eräässä kohdassa, joka koskee juuri koordinointia, on kuitenkin tulkintaeroja, joihin haluaisin kiinnittää teidän huomionne. On asianmukaista luoda yksikköjen väliset ryhmät komission alaisuuteen - selvä, olen itse samaa mieltä - ja vahvistaa toimielinten välistä ryhmää. Oma mielipiteeni on kuitenkin, ettei parlamentti ole operatiivinen elin, vaan operatiivinen puoli kuuluu komissiolle, että toimintaohjelmien politiikkojen toteuttaminen on muiden tehtäviä ja meidän tehtäviämme ovat sitä vastoin suuntalinjojen laatiminen ja valvonta. Jos kykenemme toteuttamaan valvontatehtäväämme, meidän ei pidä sallia sellaisten koordinointi- ja toimeenpanovälineiden luomista, joissa ovat osallisina komissio ja parlamentti, koska se ei mielestäni ole johdonmukaista - toistan - Euroopan parlamentin suuntaus- ja valvontatehtävän kanssa. Tämä on siis asia, josta rouva Lenzillä ja minulla on eriävät mielipiteet - pyrimme sovittamaan ne yhteen keskustelemalla.
Haluaisin lisäksi korostaa mietinnössä tekemiäni ehdotuksia, jotka liittyvät ajatukseen järjestää joka vuosi merkittävä kokous, jossa tarkistettaisiin Euroopan unionin kaikkialla maailmassa toimivat demokratisointiohjelmat. Muutama kuukausi sitten - kaksi luullakseni - pidimme Brysselissä kokouksen, jossa tarkistettiin TACIS- ja PHARE-ohjelmien eteneminen. Se oli tärkeä tapahtuma, koska siihen osallistuivat myös asianosaiset maat, siis kolmannet maat. Sanoakseni totuuden, meidän panoksemme - parlamentin ja komission - ei ollut kovinkaan pitkäjännitteistä eikä näkyvää: jotkut meistä olivat kyllä läsnä alusta loppuun, mutta tosiasiassa harvat. Sen sijaan kollegamme näistä kolmansista maista - kansanedustajat ja kansalaisjärjestöjen edustajat - toivat esille myönteisiä tuloksia ja mutta myös monia puutteita. He esittivät meille esimerkiksi kysymyksen: mikä on hallinnollisten, byrokraattisten ja suoraan hankkeen toimeenpanoon käytettävien kulujen suhde? Tämä asia koskee myös ihmisoikeuksien edistämistä. Olisipa mielenkiintoista tietää byrokraattisten hallintokustannusten ja ihmisoikeuksien edistämiseen todella suunnattujen kulujen välinen suhde. Kokous oli kuitenkin myönteinen kokemus, ja mielestäni sellainen voitaisiin järjestää myös, kun tarkistetaan, kuinka tehokasta toimintamme demokratisoinnissa ja ihmisoikeuksien edistämisessä on.
Päätän puheeni kiittämällä kaikkia kollegoitani mielenkiinnosta ja kertomalla olevani vakuuttunut siitä, että juuri ihmisoikeuksien julistuksen 50. vuosipäivän innoittamina voisimme toimia enemmän ja paremmin. Vielä viimeinen sana: jos Luxemburgin ministerineuvosto olisi tässä asiakirjassa edes painottanut - tiedän eräässä jäsenvaltiossa olevasta ongelmasta - kuolemanrangaistusasiaa, olisimme ehkä edenneet konkreettisesti kaikkiin aiempiin päätöslauselmiin verrattuna.

Lenz
Arvoisa rouva puhemies! Voin todella jatkaa suoraan siitä, mitä herra Imbeni sanoi, ja yritän myös antaa hänelle vastauksen hänen toteamuksiinsa. Vietimme viikko sitten ihmisoikeuksien päivää, ja on todettava, että ihmisoikeuksia loukataan yhä vielä karkeasti koko maailmassa. Toisaalta kuitenkin yhä useammat yhteisöt ja järjestöt ottavat huolekseen ihmisoikeudet, ja tämä on oikeastaan varsin ristiriitainen tosiseikka. Euroopan unioni lienee yksi niistä kansainvälisistä yhteisöistä, jotka konkreettisimmin ja monissa muodoissa ottaa huolekseen ihmisoikeudet, yksittäisistä projekteista ihmisoikeuksia ja kansanvaltaa edistäviin ohjelmiin.
Aloitimme 80-luvulla Latinalaisen Amerikan kanssa, AKT-maissa, kehitysmaissa, ja nykyään meillä on PHARE- ja TACIS-ohjelmat Keski- ja Itä-Euroopan maille ja MEDA-ohjelmat Välimeren alueelle. Euroopan unioni on lukuisissa selvityksissämme - neuvoston ja komission tukemana - asettanut periaatteelliset suuntaviivat ja pyrkii nyt yhteistyöja assosiaatiosopimustensa lausekkeiden avulla tekemään ihmisoikeuksista ja kansanvallasta sopimusten toteuttamisen edellytyksiä. Hyvä niin. Kun on kuitenkin todettava, että komissiossa on ihmisoikeuksia ja kansanvaltaa koskevan politiikan hoidon ja muotoilun kanssa tekemisissä yli 15 osastoa sekä joitakin ulkoisia elimiä, niin sanottuja satelliitteja, ei pidä ihmetellä sitä, että Euroopan parlamentti on ollut vuosia huolissaan siitä, etteivät nämä asiat muotoudu niin yhtenäisiksi, tehokkaiksi ja avoimiksi kuin kuvittelemme. Amsterdamin sopimus on lujittanut unionin sitoutumista vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien, perusvapauksien ja oikeusvaltioperiaatteen kunnioittamiseen ja määrää, että unioni on velvoitettu kokonaisuutena yhtenäisyyteen ulkopoliittisissa toimissaan. Neuvosto ja komissio jakavat yhdessä vastuun, ja komissio noudattaa tätä periaatetta nyt siten, että se on antanut neuvostolle ehdotuksen yhtenäisestä oikeudellisesta perustasta, jolle ihmisoikeudet ja kansanvalta voidaan muotoilla.
Euroopan parlamentin vaatimus EU-interventioiden valvonnasta, analyysistä ja arvioinnista on nyt sitäkin kiireellisempi, koska EU: n toiminnan ihmisoikeuspolitiikan alueelle laajenemisen myötä myös käytössä olevia rahavaroja on lisätty vuosien varrella huomattavasti. Interventiomuodot lisääntyvät, ja toimijoiden määräkin kasvaa. Pelkästään parlamentin luoman luvun " kansanvaltaa koskeva eurooppalainen aloite" määrärahat kohosivat nykyiseen 96 miljoonaan ecuun. Ihmisoikeus- ja kansanvaltaprojektien budjettivarojen sirpaloituminen talousarviossa lukuisiin kohtiin, puuttuva strategia ja rahojen käytön toimivallan jakaantuminen komission sisällä lisäävät myös avoimuuden puutetta.
Komissiolla oli 1994 pelkästään kehitysyhteistyön ja humanitaarisen avun alueella käytössään yli 30 budjettikohtaa. Niiden lisäksi ovat käytössä budjetin luvun B-8 määrärahat YUTP: n puitteissa päätetyistä määrärahoista. Yhtenäisen koordinoivan rakenteen luomista käsittelevän mietintöni tavoitteena on tiukentaa toimivaltoja ja projektien toteuttamista. Sopusoinnussa budjettivaliokunnan kanssa se kääntyy ulkoisia rakenteita vastaan. En halua ulkoista rakennetta, ja kun ehdotan komissioon konkreettisesti kansanvaltaa ja ihmisoikeuksia hoitavaa virastoa, herra Imbeni, se ei tarkoita virastoa, jonka me jaamme, vaan toimistoa, jonka komissio luo ECHO: n tavoin hallintoonsa, jotta näitä asioita ei sovita yhteen epämääräinen osasto vaan ulospäin näkyvä piste, ja se voisi olla tämä virasto.
Toinen ehdotus, jonka teen, koskee tätä aihetta koskevan tietoverkon luomista, joka auttaisi meitä, Euroopan unionin toimielimiä, mutta myös ulkopuolisia tehokkaammin kokoamaan tietoa ja muuttamaan sitä teoiksi.
Toimielinten kosketuksen haluan tapahtuvan juuri siten kuin talousarviossakin hyväksyttiin, kansanvallan ja ihmisoikeuksien työryhmässä, jota tekin vaaditte, joka voisi koostua parlamentin ja komission edustajista ja jolla olisi neuvoa-antava tehtävä toimintaohjelman puitteissa. Ehdottomasti tarvitaan tehokkaampaa yhteensovittamista toimielinten ja kansainvälisten järjestöjen välillä vaaleja tarkkailtaessa ja tuettaessa, jotta toiminta olisi tehokkaampaa, taloudellisempaa ja näkyvämpää. Vuoden 1998 talousarviomme konsolidointi tarjoaa myös hyviä aloitteita. Mahdollisimman laajan synergia- ja kerrannaisvaikutuksen saavuttamiseksi EU: n on voimakkaammin sovitettava yhteen toimenpiteitään ihmisoikeuspolitiikan alueella muiden, myös Euroopan neuvoston ja ETYJ: n sekä muiden kaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa, solmimalla yhteistyösopimuksia, kuten toivomme. Apumme tällä alueella on usein aivan näkymätöntä.
Voin todella vain olla yhtä mieltä kollega Imbenin mietinnön kanssa. Meidän strategiamme noudattavat ehdottomasti samaa linjaa. Me vaadimme parempaa tietoa Euroopan parlamentista, tehokkuudesta sekä myös ohjelmien ja projektien epäonnistumisista, mitattuna niiden vaikutuksena ihmisoikeus- ja kansanvaltatilanteeseen kolmansissa maissa, vaadimme samoin kuin hän avoimempaa strategiaa varojen käytöstä ja parempaa menetelmää projektien toteuttamiseksi - tämä sisältyy myös mietintööni rakenteiden yksinkertaistamisesta. Minäkin seurasin PHARE- ja TACIS-ohjelmien kokousta kansalaisjärjestöjen kanssa, ja sain mietintööni mielenkiintoisia huomioita.
Perustava on myös vaatimus komission ja toimielinten sisäisen koordinoinnin parantamisen välttämättömyydestä ja - mitä olemme aina vaatineet - maantieteellisiin alueisiin jakamisen poistamisesta. Siitä olemme erityisen yksimielisiä. Ihmisoikeus- ja kansanvalta-asioiden komissaarin toimivallan alaisena olevan koordinoivan rakenteen velvollisuutena olisi ohjelmien ja projektien hoidon lisäksi myös takuu- ja pakotepolitiikan yhteensovittaminen. Komissio lupasi Amsterdamin jälkeen yhtenäisen komissiorakenteen ihmisoikeuksille ja kansanvallalle seuraavaa talousarviokautta varten, ja toivon todella, että pääsemme siihen. Kysyisin komissiolta julkisesti, miten se aikoo vaikuttaa asiaan.
Hyvät kollegat! Lopuksi haluaisin huomauttaa, että luultavasti yksi Euroopan unionin vaikeimmista mutta myös hienoimmista tehtävistä on se, että sen elimet voivat viedä maailmaan vapauden ja rauhan viestiä, joka perustuu ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja elämiseen yhdessä kansanvallan sääntöjen mukaisesti. Toivomme, että tämä unionin ulkopolitiikan osa on yhä tärkeämpi Amsterdamin sopimuksen jälkeen ja vie aatettamme yhä edemmäs.

Dell'Alba
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, budjettivaliokunta on antanut minulle kunnian toimia lausunnon valmistelijana: olen tästä erityisen tyytyväinen, koska olemme tehneet tässä erityistapauksessa työtä, joka näyttää auttaneen rouva Lenziä mietintönsä laatimisessa. Erityisesti tämä koskee tiettyjä mielestämme olennaisia kohtia, joita haluan käsitellä hyvin lyhyesti.
Rouva Lenz muistutti, että ensimmäinen kohta koskee tätä vaatimusta ja tarvetta, sanoisin, samalla kertaa huomauttaa ihmisoikeuksista ja vaatii niille vahvempaa asemaa. Tällä alalla Euroopan unioni voi todella kunnioittaa Euroopan kansalaisia. Mielestäni tästä näkökulmasta katsottuna kaikenlaisia aloitteita, kaikenlaista tämän turvan vahvistamista ihmisoikeuksia koskevan lausekkeen avulla - on mainittu esimerkiksi mahdollisuudesta ottaa huomioon kuolemanrangaistusta koskeva lauseke kolmansien maiden kanssa tehtävissä sopimuksissa, jota on jo harkittu Euroopan unioniin liittyvien maiden osalta - on sovitettava komission sisällä tehokkaammin yhteen.
Mielestäni tämän painottaminen on tärkeää. Korostamme parlamentissa asian ensisijaisuutta ja mielestäni olemme osoittaneet tämän varainhoitovuodesta toiseen: toimielimen on tästä hyväntahtoisesti huolehdittava, sitä ei saa jättää erilliselimille, joita ei voida enää valvoa. Tässä viittaan Euroopan huumausaineseurantakeskukseen, jota on avustettu jo vuosia. Emme tiedä, mitä se tekee. 15 jäsenvaltion 15 virkamiestä päättää keskuksen politiikoista ja niin edelleen.
Siten ihmisoikeuspolitiikan alalle on luotava enemmän työmahdollisuuksia, keinoja ja tavoitteita. Tämän on kuitenkin tapahduttava sisäisen vahvistamisen avulla ja tietyllä aikavälillä - haluamme välittää tämän hyvin selkeän viestin komissiolle ja hallituksillemme - ihmisoikeuksista vastaavan komissaarin toimen perustamisen kautta. Tämä olisi johdonmukainen tulos tälle politiikalle, johon olemme hyvin kiintyneet, johdonmukainen tulos.
Toinen kysymys koskee luonnollisesti varoja. Mielestämme varoja on järkiperäistettävä, koska politiikkamme kärsii nykyisin sisäisestä hajanaisuudesta. Kuten tiedätte, olemme tässä suhteessa vahvistaneet tänään ajatuksen työryhmän perustamisesta, joka voitaisiin liittää komission jo suorittamaan työhön. Olemme myös päättäneet yrittää tarkastella paikallisesti kaikkia olemassa olevia ongelmia tietääksemme, miten pystymme esimerkiksi huolehtimaan ihmisoikeuksiin liittyvien toimien ja toimintapyyntöjen välisestä huomattavasta ajallisesta erosta sekä luvan saamisesta tai rahoituksesta.
Herra Brittan, tiettynä varainhoitovuotena jätetystä rahoituspyynnöstä kuluu joskus kymmenen, yksitoista kuukautta. Pyyntöä eivät ole esittäneet suuryritykset vaan valtioista riippumattomat kehitysyhteistyöjärjestöt, jotka pysyvät hengissä osarahoituksen avulla, jota on mahdollista saada. Ne joutuvat kuitenkin odottamaan kuukausia ja taas kuukausia hallinnollisten vaikeuksien takia, jotka saattavat mielestäni olla haitallisia. Tarvitaan luonnollisesti avoimuutta ja tiukempaa otetta, mutta myös joustavuutta, jotta asiat sujuisivat paremmin.
Nämä ovat selvästi sanottuna viestit, jotka olemme halunneet osoittaa esittelijälle budjettivaliokunnan puolesta. Olemme säilyttäneet vain joitakin tarkistuksia ja toivon esittelijän hyväksyvän ne. Niiden tavoitteena on vahvistaa tekstiä entisestään ja tehdä siitä todella hyvä työasiakirja, josta olisi hyötyä niin komissiolle kuin neuvostollekin tulevissa keskusteluissaan.

Goerens
Arvoisa rouva puhemies, kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunta on valtuuttanut minut käsittelemään talousarvion valvontavaliokunnan tätä mietintöä koskevaa lausuntoa. Tiedätte, että valiokuntamme on toimivaltainen tarkastelemaan Euroopan unionin sisäistä ihmisoikeuksien kunnioittamista. Tyydyn siten käsittelemään ihmisoikeuksiin liittyvien kysymysten nykyistä tilannetta, jotka koskevat samalla kertaa sekä Euroopan unionia että kolmansia maita eli kaikkia niitä, jotka kärsivät siirtolaisuuteen, turvapaikkaan, ihmiskauppaan ja lapsiseksimatkailuun liittyvistä ongelmista.
Olemme keskittyneet töissämme erityisen haavoittuviin henkilöihin tai henkilöryhmiin, jotka kärsivät usein syrjivästä kohtelusta tai joilta on yksinkertaisesti riistetty mahdollisuus harjoittaa ja nauttia perusoikeuksia. Kyse on naisista, lapsista, pakolaisista ja siirtolaisista, kansallisista vähemmistöistä, alkuperäiskansoista, vangeista, kidutuksen uhreista. Kaikkia näitä ryhmiä on perusteellisesti tarkasteltu valiokunnassamme ja tyydyn välittämään teille kaikkein olennaisimmat johtopäätöksemme.
Pyydämme etenkin komissiota valmistelemaan asianomaisten kolmansien maiden kanssa tehtäviä tulevia sopimuksia varten ihmiskauppaan ja lapsiseksimatkailuun liittyvää lauseketta, kuten on jo tehty ihmisoikeuksien kunnioittamisen osalta. Vaadimme myös, että ihmisoikeuksien kunnioittamiseen liittyviä talousarvion kohtia arvioidaan tiukasti, että varoja varataan unionin sisällä tai sen ulkopuolella. Mielestämme olennainen on lisäksi neuvoston 26. ja 27. syyskuuta 1996 tekemä päätös yhteistoiminnasta, jonka tavoitteena on ulottaa Europolin huumeyksikön toimivalta ihmiskaupan, pedofiiliverkostojen ja lapsiprostituution vastaiseen taisteluun.
Mielestämme tässä yhteydessä on myös välttämätöntä, että kaikki jäsenvaltiot ratifioivat Europolin yleissopimuksen mahdollisimman nopeasti. Olisi myös hyväksyttävä yleissopimus, jonka tavoitteena on taistella ihmiskauppaa vastaan. Yleissopimuksen yhteisissä määräyksissä voitaisiin säätää ihmiskauppiaille langetettavista ankarista rangaistuksista ja mahdollisuudesta takavarikoida tällaisesta hyväksikäytöstä aiheutunut hyöty.
Minulla ei ole aikaa mainita kaikkia johtopäätöksiämme. Kiitän teitä mielenkiinnostanne ja pyydän teitä tarkastelemaan kirjallista mietintöä kaikkien niiden tietojen osalta, joita en ole voinut teille antaa.

Titley
Arvoisa rouva puhemies, pian sen jälkeen, kun minut oli valittu parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1989, minua pyydettiin osallistumaan parlamentin valtuuskuntaan, joka tarkkaili aivan ensimmäisiä demokraattisia vaaleja Chilessä Pinochetin diktatuurin jälkeen. Siellä ollessani olin hämmästynyt siitä, kuinka monet ihmiset tulivat aivan spontaanisti kiittämään minua ja muita valtuuskunnan jäseniä siitä työstä, jota Euroopan unioni oli tehnyt säilyttääkseen kansanvallan ja parantaakseen sitä Chilessä diktatuurivuosien aikana.
Se teki minuun hyvin syvän vaikutuksen, sillä se sai minut huomaamaan, miten tärkeää Euroopan unionin ihmisoikeuksien hyväksi tekemä työ on ja kuinka usein hyvin pienet rahasummat vaikuttavat varsinkin ihmisoikeuksien puutteesta kärsivien kehitysmaiden kansanvaltaan. Siksi tuen hyvin vahvasti Euroopan unionin noudattamia politiikkoja. Täytyy kuitenkin sanoa, että Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikka on kehittynyt hyvin pitkälti tilapäisratkaisujen pohjalta. Rouva Lenz on tuonut tämän ilmi monella tapaa aiemmissa huomautuksissaan. Se on yhä hyvin tilapäisratkaisuihin nojaavaa, kuten parlamentin työstä käy ilmi. Joka kuu käsittelemme sankarillisesti torstai-iltapäivisin ajankohtaisia asioita, mistä käy ilmi tietty koordinaation ja yhtenäisyyden puute, mitä ihmisoikeustilanteisiin tulee.
Kuten olemme kuulleet, komission ihmisoikeustyö osoittaa samoin merkkejä yhtenäisyyden ja koordinaation puutteesta. Neuvostossa yhteisellä ulko- ja turvallisuuspolitiikalla on ollut heikkoutensa kuten olemme aiemmin kaavailleet, eikä lähestymistavan yhtenäisyydestä ole riittäviä todisteita. Nyt meidän pitäisi Amsterdamin sopimuksen ja komission mietinnön, josta tänään keskustellaan, myötä päästä lähemmäs tilannetta, jossa ihmisoikeudet ovat tiiviimmässä yhteydessä yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan. Odotan erityisesti, että politiikan suunnitteluyksikköä, joka on tärkeä osa Amsterdamin sopimusta, kehittelevä komissio ja neuvosto varmistavat, että tuon yksikön toiminnassa on tehokas ihmisoikeusulottuvuus ja konfliktien ehkäisyulottuvuus.
Meidän täytyy yrittää määrittää, mitä me tarkoitamme eettisesti suuntautuneella ulkopolitiikalla Euroopan unionin osalta, ja meidän täytyy yrittää löytää parempi tasapaino toimielinten välillä. Amsterdamin sopimuksen ja esimerkiksi sen työn valossa, mitä herra Avgerinos on tehnyt parlamentissa parantaakseen tapaa, jolla käsittelemme ajankohtaisia asioita, meidän täytyy yrittää aloittaa ihmiskysymysten käsittely uudelta pohjalta ja käynnistää kolmen osapuolen välinen keskustelu neuvoston, komission ja parlamentin välillä, jonka aikana voimme istua määrittelemään, mitä aiomme tehdä ihmisoikeuksien puolesta ja kuinka voimme parantaa ihmisoikeuksien valvomista. Meidän täytyy erityisesti tarkastella, kuinka arvioimme rahan avulla projekteissamme saavutetun hyödyn. Komissio on hyvin taitava kehittelemään uusia ideoita, mutta vähemmän taitava käsittelemään näitä ideoita, kun niitä toteutetaan. Meidän pitäisi tarkkailla, kuinka me vapautamme varoja. Aivan liian usein varat on sidottu ja kansalaisjärjestöt joutuvat rahojen vapauttamisen viivästymisen takia vaikeuksiin.
Lopuksi meidän pitäisi myös miettiä, mitä me voimme tehdä sellaisille maille kuin esimerkiksi Hongkong - jonka mainitsen vain siksi, että se on tuoreena mielessäni - joissa hallitus väittää, että ihmisoikeuksia varten antamamme tuki on poliittisiin asioihin puuttumista ja kieltää antamasta meille lupaa käyttää noita rahoja. Lopuksi suhtaudun myönteisesti kumpaankin näistä mietinnöistä, mutta kehotan...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Maij-Weggen
Arvoisa rouva puhemies, tässä ihmisoikeuskeskustelussa on lähestulkoon itsestäänselvää, että aloitetaan suoraan konkreettisista ongelmista. Algerian, Burman ja Nigerian tai pakolaisten, lapsiorjien ja hyväksikäytettyjen naisten tilanteista. On myös selvää, että vaadimme suoraa toimintaa. Mutta tässä keskustelussa on kyse muusta. Kollegat Imbeni ja Lenz ovat mietinnöissään puuttuneet ennen kaikkea Euroopan komission ihmisoikeuspolitiikan rakenteisiin. Se on hyvä, sillä kun jokin asia halutaan ottaa käsittelyyn ja kun toivotaan toimenpiteitä asian hyväksi, siihen on oltava olemassa hyvät keinot. Keinojen on oltava tehokkaita, se on tärkeintä.
Tätä taustaa vasten molemmat mietinnöt ovat erityisen hyödyllisiä. Kollega Imbenin mietintö, joka muodostaa reaktion Euroopan komission kertomukselle, paljastaa hyvin yksityiskohtaisesti muutamia heikkoja kohtia komission ihmisoikeustyön organisaatiossa. Komissio on kertomuksessaan yrittänyt ohittaa nämä ongelmakohdat luettelemalla konkreettisia ihmisoikeus- ja demokratisointihankkeita alueellisesti tarkasteltuina. Me voimme varmasti todeta, että suurin osa näistä hankkeista on hyödyllisiä ja että komissio myös oletettavasti hoitaa ne hyvin, mutta komission kertomus ei sisällä minkäänlaista arviota. Sekään ei ole ihme, sillä kollega Imbeni tekee aivan oikeutetusti johtopäätöksen, että komission ihmisoikeuspolitiikan organisaatio on vielä kutakuinkin kaoottisessa tilassa. Liian monta budjettikohtaa, liian monta pääosastoa, joissa puututaan asioiden kulkuun, liian paljon byrokratian koukeroita ja liian vähän koordinointia, arviointia ja tehokkuutta.
Kun luomme kokonaiskatsauksen erilaisiin lähestymistapoihin, voimme huomata, että sama toistuu rouva Lenzin mietinnössä. Luettuaan nämä kaksi mietintöä voi todeta, että oikeastaan on ihme, että ylipäänsä saamme niinkin paljon hyvää aikaa. Tämä ei tarkoita sitä, ettenkö olisi yhtä mieltä molempien esittelijöiden kanssa. Kun luo yleiskatsauksen koko toimintaan, joutuu toteamaan, että toiminnan paremman koordinoinnin ja tehokkuuden lisäämisen tarve on voimakas. Siksi rouva Lenzin ajatus uudesta komission sisäisestä koordinaatiorakenteesta, joka olisi ennen kaikkea suuntautunut ihmisoikeusohjelmiin ja -toimintaan, vähemmistöjen oikeuksiin ja demokratisointiin, on erittäin hyvä. Minusta rakenteen tulisi olla Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimiston ECHO: n kaltainen sillä erotuksella, että se olisi komission sisäinen rakenne.
Rouva puhemies, ajatus on hyvä, koska sen avulla voitaisiin säästää paljon rahaa ja vaivaa, samalla rahalla voitaisiin kenties saada paljon enemmän aikaan ja myös paljon tehokkaammin. Lisäksi minusta olisi myös hyvä, että saisimme käyttöön Euroopan ihmisoikeuksien verkoston, jolloin tiedonkulkua saataisiin tehostettua.
Lopuksi haluaisin myös puolustaa ajatusta yksikön perustamisesta Euroopan tasolla vaalien tarkkailutehtäviin. Sosialistinen kollegamme puhui juuri tavasta, jolla vaaleja Chilessä ennen valvottiin, myös minä olin paikan päällä vuonna 1989, ja valvonta sujui erinomaisesti. Silti joudumme usein toteamaan, että amerikkalaiset tai muut valtuuskunnat toimivat tehokkaammin ja paremmin kuin omamme. Asia on tärkeä, sillä tällaisten valvontatoimikuntien ennaltaehkäisevä vaikutus on erityisen hyvä.
Rouva puhemies, lopetan toteamalla, että molemmat esittelijät ovat tehneet työnsä erittäin hyvin. Heillä on hyviä ehdotuksia komissiolle ja voimme vain toivoa, että Euroopan komissio perehtyy näihin mietintöihin ja soveltaa ehdotuksia käytäntöön. Euroopan unioni on itse ihmisoikeuksien ja demokratian linnake, antakaamme sen myös näkyä tehokkaammin maailmalla.

Van Bladel
Arvoisa rouva puhemies, vaikka me voimmekin asettaa Euroopan unionin harjoittaman ihmisoikeuspolitiikan johdonmukaisuuden kyseenalaiseksi, Euroopan ulkopuolella se koetaan paljon myönteisempänä, mistä ovat todisteena ne monet kerrat, jolloin ihmisoikeuspolitiikkaamme on vedottu. Kuulitte tämän juuri myös Titleyltä ja Maij-Weggeniltä. Silti meidän on todettava euro-aasialaisen huippukokouksen aattona, että on olemassa miltei kokonaisia mantereita, jotka ottavat etäisyyttä politiikkaamme. Siksi on hyvä, että täällä on tänä iltana paikalla komissaari, joka on jossain määrin asiantuntija tällä alueella. Haluaisin mielelläni kuulla häneltä enemmän siitä, kuinka hänen mielestään täällä käsiteltävänä olevia ehdotuksia voidaan soveltaa siinä yhteydessä.
Oli miten oli, juuri siksi, että meidän tapaamme puuttua jatkuvasti ihmisoikeuksiin on otettu etäisyyttä, on entistä välttämättömämpää, että ihmisoikeuspolitiikka eri toimielimissä sovitetaan paremmin yhteen, että siitä tulee avoimempaa, nopeammin toteutettavaa ja tehokasta. Kollegat Imbeni ja Lenz ovat laatineet ihmisoikeusjulistuksen 50. vuosipäivän aattona kaksi erinomaista, selkeää ja mielestäni myös toteuttamiskelpoista mietintöä.
Esitys yhteensovittavan toimiston perustamisesta miellyttää minua erityisesti. Olen myös sitä mieltä, kuten Lenz jo huomautti, että siihen pitää liittää komissaari, joka on kokonaan vastuussa noudatettavasta politiikasta. Kansalaisten kannalta on mielestäni erittäin hyvä ajatus tiedottaa jatkossa tiedon valtatien eli Internetin kautta, mitä toimielimissä tapahtuu. Tämä on hyvä asia.
Vaalien tarkkailu on ollut viime aikoina keppihevosemme. Tällä tavoin unionin onnistui esiintyä yhtenäisenä ulospäin, tehtävä oli näkyvä. Onkin aivan oikein, että Lenz vaatii tätä varten taloudellisia mahdollisuuksia erityisen budjettikohdan kautta.
Vuosittaisen arviointikonferenssin järjestäminen Imbenin esityksen mukaisesti tuntuu minusta erinomaiselta. Se antaa komissiolle sen toiminnan suhteen ja myös parlamentille enemmän auktoriteettia. Tämä saa muuten useammat yksilöt ja kansalaisjärjestöt kääntymään puoleemme, jolloin meidän tulee olla vielä valikoivampia ja antaa entistä parempi sisältö ohjelmillemme, mutta näiden esillä olevien ehdotusten avulla sen pitäisi olla mahdollista yhteensovittavassa mielessä.
Rouva puhemies, hyvä komissaari, Lenzin ja Imbenin mietinnöt ovat erinomainen poliittinen päätös tälle vuodelle. Onnittelen kollegoitani ja odotan tyytyväisenä sitä, kuinka me voimme näiden mietintöjen avulla edistää toimikautemme lopulla ihmisoikeuksia Euroopan unionissa ja sen ulkopuolella.

Bertens
Arvoisa rouva puhemies, kollegat Lenz ja Imbeni ovat samaa mieltä ja näin yksi reaktio on riittävä. He vaativat enemmän yhteensovittamista, johdonmukaisuutta, yhtenäisyyttä ja tämä ansaitsee kaiken tuen, myös liberaaliryhmältä. Myös komissio ansaitsee silloin tällöin kiitosta panoksestaan suuremman tarkoituksenmukaisuuden ja avoimuuden saavuttamiseksi. Kummankaan esittelijän esitykset paremmista ideoista johdonmukaisuuden lisäämiseksi eivät kuitenkaan ole uusia.
Ryhmämme tukee esitystä yhden ihmisoikeuksista ja demokratisoinnista vastaavan yksikön perustamisesta komission sisälle. Se ei kuitenkaan saa merkitä sitä, että komissioon pitää saada kaikkia ulkomaanapua antavia virastoja koskeva yhteinen hallinnollinen rakenne. Avunannon pitää olla edelleen osa politiikkaa. Avunanto on politiikan väline ja hyvä tavoite sinällään.
Kaikkia kolmansien maiden ihmisoikeus- ja demokratiaohjelmia koskevat vuosittaiset arviointikonferenssit ovat tässä paljon tehokkaampia. Tuen mielelläni unionin valtuuskuntien vahvistettua asemaa kolmansissa maissa, ihmisoikeuksien ottamista mukaan YUTP: n suunnittelusta vastaavan yksikön tehtäväpakettiin ja toimielinten välisen työryhmän nimittämistä eurooppalaisen ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan verkon perustamiseksi.
Sitten tarkkailijoista - rouva Lenz tietää tämän - olen aikoinani ollut tekemisissä Euroopan parlamentin vaalien tarkkailun kanssa virkamiehen ominaisuudessa eri kolmannen maailman maissa ja olen myös ollut tarkkailuvaltuuskuntien jäsenenä ja olen joskus saanut hävetä, rouva puhemies ja hyvä komissaari. Toivon nyt, että lopultakin saisimme tänne parlamenttiin niin sanotun "A-ryhmän" , josta voisimme rekrytoida sellaisia ihmisiä, jotka toimivat tarkkailijoina ammattimaisesti. Olen sanonut tämän useammin ulkoasioita käsittelevässä valiokunnassa, rouva Lenz tietää sen, kuten myös herra Imbeni. Mielestäni näissä kahdessa mietinnössä on hyviä yhtymäkohtia tätä ajatellen.

Schroedter
Arvoisa rouva puhemies, hyvät kollegat! Ihmisoikeudet mahdollistavat yksilön ja yksilöiden arvon säilyttämisen. Ihmisoikeudet ovat jakamattomia ja yleismaailmallisia. Korostan sitä vielä, koska se unohtuu monesti EU-politiikan arjessa. Ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen suojelemisen ja kansanvallan edistämisen on oltava etusijalla yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa. Torjumme voimakkaasti sen, että nämä prioriteetit yritetään kääntää nurin ja taloussuhteille annetaan etusija.
Parlamentti pitää jatkuvasti sormea haavassa, mutta ei tee pelkästään sitä, vaan se on myös perustanut budjettikohdan kansanvallan edistämiseksi ja ihmisoikeuksien suojelemiseksi ja on näin luonut taloudellisen perustan tälle toiminnalle. Me olemme kuitenkin vielä kaukana EU: n yhtenäisestä inhimillisestä ulkopolitiikasta. Niin kauan kuin toimiala-ajattelusta ei päästä, niin kauan kuin komission ulkopolitiikka on jaettu maantieteellisesti ja niin kauan kuin kehityspolitiikkaan kohdistuu talousarviossa jatkuvasti leikkauksia, emme onnistu kehittämään johdonmukaista, horisontaalista ihmisoikeuspolitiikan käsitettä. Tällainen vakaa käsite on kuitenkin uskottavan ulkopolitiikan perusta.
Komissiokaan ei kykene muuttamaan ihmisoikeuspolitiikan toimintoja havaittaviksi tuloksiksi, koska laajaa, kaikki EU-politiikat kattavaa strategiaa ei ole olemassa. Siinä mielessä rouva Lenzin mietintö on arvokas hallinnollisia rakennemuutoksia ehdottaessaan.
Tuemme ehdotusta komission sisäisestä ihmisoikeuksia ja kansanvaltaa käsittelevästä virastosta. Se helpottaisi myös yhteistyötä kansalaisjärjestöjen kanssa, jotka ovat tärkeä osa kestävää ihmisoikeus- ja kansanvaltaistamispolitiikkaa. Varsinkaan ei voida sivuuttaa paikallisten aloitteiden hajautettujen projektien panosta yhteiskunnallisessa vakauttamisessa ja ihmisoikeustyössä, joka haluaa suojella yksilön ja yksilöiden arvoa ja palauttaa sen.

Dupuis
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, olen ryhmämme kanssa täysin samaa mieltä yhteensovittamisen lisäämisen, palvelujen yhtenäistämisen ja tiettyjen asioiden järkiperäistämisen tarpeellisuudesta. Poliittinen vastuuntunto on kuitenkin olennaista, ja hyvin usein meidän on vaikea ymmärtää, mistä sitä komissiossa oikein löytyy.
Onnittelen rouva Lenziä ja herra Imbeniä, jotka ovat laatineet kaksi tämänsuuntaista mietintöä. Imbenin mietinnön 7 kohdassa ehdotetaan kuitenkin, että olisi ilmoitettava niistä kolmansien maiden julkishallinnon tahoista, jotka hankaloittavat ihmisoikeushankkeita. Tämä tuntuu minusta vähän kiistanalaiselta. Mielestäni voisimme laatia liitteen ja lisätä kohdan " Euroopan unionin toimielimet" . Kuten tietyt kollegat tietävät, että vaikka tietyt hankkeet ovat pysähtyneet monien kuukausien ajaksi komissioon hyväksyttyjen varojen saamiseksi, on olemassa muita hankkeita. Olen erittäin iloinen komissaari Brittanin läsnäolosta, sillä kansanvaltaistamista ja ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevat erittäin merkittävät hankkeet ovat pölyttyneet komission yksiköiden laatikoissa jo kaksi vuotta. " Boys of Tibet" -radiota koskeva hanke on odottanut jo kaksi vuotta vihreää valoa komissiolta. Olisin erittäin iloinen, jos komissaari antaisi tätä kohtaa koskevan vastauksen.
Haluaisin myös, että hän vastaisi parlamenttimme useaan otteeseen hänelle osoittamiin pyyntöihin koskien tiettyjä vangittuja julkisuuden henkilöjä. Kyse on herra Wang Danista, herra Hadasta, herra Nawang Choepelista ja nuoresta Panchen Lamasta (Gedhun Choekyi Nyimasta), joista emme ole kuulleet mitään, vaikka olemme useaan kertaan pyytäneet komission väliintuloa tuhansien, jopa satojen tuhansien poliittisten vankien vapauttamiseksi Kiinassa ja muissa Aasian maissa.
Herra komissaari, olisin erittäin iloinen, jos komissio voisi Yhdysvaltain tavoin, joka onnistui vapauttamaan herra Wei Jingshengin, myös ilmoittaa meille nopeasti yllämainitsemani neljän henkilön sekä muiden henkilöiden vapauttamisesta, joita en tänään maininnut.

Amadeo
Arvoisa rouva puhemies, poliittiset järjestelmät ovat sitä demokraattisempia ja moniarvoisempia mitä tehokkaammat poliittiset instituutiot ja itsenäisempi tuomiovalta niillä on. Sitoumus puolustaa ihmisoikeuksia, myös unionin ulkopuolella, vahvistetaan jo perustamissopimusten johdannossa. Se on siis ensisijainen tehtävä, jota emme aina kykene täyttämään, vaikka Euroopan unionina olemmekin näiden oikeuksien suojeluun suunnattavien aloitteiden tärkeimpiä edistäjiä ja rahoituslähteitä - Euroopan unioni, joka ei kuitenkaan pysty olemaan riittävän avoin saadakseen ihmisoikeuksien edistämiseen suuntaamansa kokonaisponnistuksensa mahdollisimman näkyviksi.
Meidän mielestämme Euroopan parlamentin, joka on jo luonteeltaan demokraattinen, pitäisi vaikuttaa mahdollisimman tehokkaasti ihmisoikeuksiin liittyvien politiikkojen määrittelyyn, ennen kaikkea siten, että yhteen ainoaan budjettikohtaan koottaisiin kaikki tähän asiaan suunnatut varat. Vaikka näin onkin äskettäin tehty, parlamentin pitäisi harjoittaa perustamissopimuksen vahvistamaa budjettivaltaa, joka ei vieläkään ole riittävä. Parlamenttimme pitäisi varsinkin kyetä toimimaan riittävän yksimielisesti käytettävien varojen suhteen. Näyttää todellakin siltä, että liian monta komission pääosastoa on pyydetty mukaan määrittelemään toiminnan ja menojen tärkeysjärjestystä.
Jos tämä voisikin johtaa sektorien omien ja erityisten ongelmien parempaan tuntemukseen, se ei parantaisi Euroopan unionin operaatioiden mahdollisuuksia ja tehokkuutta. Oikeastaan erilliset budjettikohdat, jotka hajauttavat menoihin myönnetyt varat, vaarantavat maantieteellisen jakauman komission sisällä.
Sektorille myönnettäviin avustuksiin liittyvien operatiivisten ongelmien lisäksi ihmisoikeuksien suojeluun varsinaisesti suunnattujen politiikkojen käytäntö näyttää meistä ontuvan. Esimerkiksi neuvoston päätöslauselma turvapaikkamenettelystä, joka edellyttää turvallisten kolmansien maiden käsitteen käyttöä, pakottaa tosiasiassa EU-jäsenvaltioiden rajanaapurina olevan kauttakulkumaan päästämään uudelleen maahan turvapaikanhakijat ilman riittäviä juridisia takeita, varsinkaan väkivallan uhrien, naisten ja lasten osalta, ja alentaa käytännössä ihmisoikeuksien suojelun laatua, joka on päämäärämme.
Toinen esimerkki perheen suojelusta: ihmisoikeuksien suojelu tällä sektorilla, myös meidän perhepolitiikkamme ensisijainen tavoite, on turhaa, jos emme tunnusta myös kolmansista maista tulleiden oikeutta asua yhdessä perheensä kanssa, oikeutta perheen yhdistämiseen.
Europolin ja erityisesti sen huumeyksikön toimivallan laajentumista, jolla voitaisiin taistella tehokkaasti ihmiskaupan, pedofiiliverkostojen ja lapsiprostituution aiheuttamia ongelmia vastaan, ei ole vielä käynnistetty
vaikka siitä sovittiin jo viime syyskuussa unionin ministerineuvostossa - eivätkä kaikki jäsenvaltiot ole vielä edes ratifioineet Europol-sopimustakaan.Euroopan kansalainen vaatii meiltä turvallisuutta, ja siksi meistä on välttämätöntä toimia ihmisoikeuksia suojelevien politiikkojen määrittelemisessä jäsenvaltioiden rikoslakien yhdenmukaistamiseksi siten, että sovitaan yleisestä, ekstraterritoriaalisuuslausekkeesta, joka sallii sellaisten henkilöiden tutkimisen, pidättämisen ja rankaisemisen, jotka tekevät ulkomailla rikoksia ja sitten välttelevät rangaistusta piiloutumalla huonosti toimivan oikeusjärjestelmän helmoihin. Se on meidän mielestämme määriteltävä kiireellisesti ja se parantaa uskottavuuttamme ihmisoikeuksien puolustajana.

Gillis
Arvoisa rouva puhemies, haluan kiittää esittelijöitä näistä mietinnöistä, joiden avulla on tarkoitus parantaa ihmisoikeuksien seurantaa.
Minkä tahansa kehityspolitiikan yleinen tavoite on pyrkimys rakentaa ja lujittaa kansanvaltaa ja oikeusvaltiota ja kunnioittaa ihmis- ja perusoikeuksia. Kaikissa kehitysmaiden kanssa solmimissaan sopimuksissa Euroopan unionin täytyy harjoittaa painostusta, jotta sopimuksiin sisällytettäisiin erityisiä ihmisoikeuslausekkeita.
Monet kansalaisistamme eivät tiedä tai ymmärrä sitä, että Euroopan unioni on maailman ensisijainen humanitäärisen avun tarjoaja. Mielestäni meidän pitäisi vetää selvät suuntaviivat tunnustaaksemme ja julkistaaksemme hyvin tärkeät taloudelliset avustukset, joita Euroopan unioni antaa kehitysmaiden ihmisoikeuksien parantamista ja kehitystä varten.
Vaikka en ole täysin samaa mieltä Yhdysvaltain politiikasta - politiikasta, jonka mukaan apu edellyttää kaupankäyntiä - on tärkeää, että pidämme ankarasti ja tiukasti kiinni omasta politiikastamme, jonka mukaan avun edellytys on sen yhdistäminen kansanvaltaan, ihmisoikeuksiin ja vapauteen.
Tilastotietojen osalta - ja monet puhujat ovat jo viitanneet tähän - tarvitsemme selvän erittelyn eri tahoilta tulevasta rahoituksesta, tuli se sitten virallisilta tahoilta, puolivirallisilta tahoilta, kansalaisjärjestöiltä tai mistä tahansa, ja tarvitsemme selvän arvion komission rahoittamien ihmisoikeusprojektien tehokkuudesta. Valitettavasti mietinnössä ei vertailla projekteja tehokkuuden osalta eikä siinä myöskään määritellä kriteereitä, joiden pohjalta projekteja arvioidaan ja joiden pohjalta projekteja pitäisi arvioida.
Tulevissa neuvotteluissa, jotka koskevat Euroopan unionin ja AKT-maiden välisiä suhteita Lomén yleissopimuksen puitteissa, vakaa poliittinen järjestelmä, täydellinen ihmisoikeuksien kunnioitus, yhteiskunnan tehokas osallistuminen yhdistettynä hyvään hallintotapaan ja järkevään hallinnointiin pitäisi tunnustaa perustavanlaatuiseksi pohjaksi kestävälle kasvulle ja kehityspolitiikkamme painopisteeksi.

Lindqvist
Arvoisa rouva puhemies! Ensinnäkin olen sitä mieltä, että tärkeimpiä tehtäviämme parlamentissa on valvoa ihmisoikeuksia ja demokratiaa. Ihmiset odottavat sitä meiltä, ja tällä alalla meillä on takanamme vahva kansan tuki. Erityisen tärkeää tämä on luonnollisesti maille, joiden kanssa meillä on sopimus, maissa, joihin meillä on jonkinlainen side. Ehkä kaikkein tärkeintä se on sellaisille hakijamaille kuin Slovakia ja Turkki, joissa puutteellisia olosuhteita on korjattava.
Haluan kuitenkin korostaa, että on tärkeää, että toimiemme ja panostuksemme tarkoitus on juuri auttaa ongelmien ratkaisemisessa eikä pelkästään osoittaa sormella niitä maita, jotka eivät täytä vaatimuksia. Toimiemme tarkastamisen, tukemisen, tehostamisen ja raportoinnin on oltava parempia. Haluan erityisesti korostaa muutamia ELDR-ryhmän muutosehdotuksia mietinnössä. Kyseessä ovat Imbenin mietinnön 6, 8 ja 9 kohdat.
Yksimielisyys ihmisoikeuksista on hyvä asia. Sitä paitsi komission on pyydettävä tietoa sellaisilta kansainvälisiltä järjestöiltä kuin Amnesty, OSSE ja Euroopan neuvosto.

Müller
Arvoisa rouva puhemies! Haluaisin onnitella herra Imbeniä ja rouva Lenziä heidän mietinnöistään ja viitata siihen, että ponnistelujen on luonnollisesti kohdistuttava komission voiman lisäämiseen jopa kaikissa sen politiikoissa eikä vastuun siirtämiseen joidenkin virastojen ja muiden rakenteiden avulla komission ulkopuolelle. Uskon, että se on tullut erittäin selväksi.
Haluaisin tähdentää teille vielä yhtä erityistä kohtaa, josta budjettivaliokunnassa keskusteltiin perusteellisesti. Muutamme hieman toimielinten välisen yhteistyön rakennetta. Tämä näyttää minusta erittäin tärkeältä. Lopetamme tähänastisen neuvoa-antavan ryhmän, joka on muotoillut komission ja vastaavien toimielinten kanssa suosituksia yksittäisiäkin projekteja varten, ja haluamme nyt perustaa toimielinten välisen neuvoa-antavan työryhmän, joka arvioi vuotuista toimintaohjelmaa. Näin esitämme muutosehdotuksessamme. Se näyttää minusta olevan järkevämpää kanssakäymistä parlamentin ja komission välillä. Toivon, että kun vuoden alussa keskustelemme toimintaohjelmasta, se todella mahdollistaa tämän alueen avoimuuden lisäämisen ja valvonnan paranemisen.

Vanhecke
Arvoisa rouva puhemies, keskustelemme tänään Euroopan komission kertomuksesta, joka koskee vuonna 1995 toteutettuja toimia ihmisoikeuksien ja demokratisoinnin edistämiseksi. Esittelijä, kollega Imbeni, sohaisee jo heti perusteluissaan kipeää kohtaa sanomalla seuraavaa: tämä asiakirja näyttää hyvien töiden luettelolta, jonka yhteydessä näiden hyvien töiden tuloksia ei arvioida lainkaan. On todellakin omituista, että suuria summia, omaisuuksia, sijoitettiin kaikenlaisiin hankkeisiin, mutta näköjään ei ollut edes olemassa kriteereitä näistä sijoituksista koituvan hyödyn arvioimiseksi niiden aikana tai edes jälkikäteen, eikä myöskään tutkittu vakavasti, tukiko jo jokin kolmas osapuoli, esimerkiksi yksittäiset jäsenvaltiot, näitä tuettavia hankkeita ja järjestöjä. Tämän suhteen voin vain tukea täysin esillä olevan mietinnön 16 ja 17 kohtia.
Minun on kuitenkin myönnettävä, että kritiikkini on perustavampaa laatua ja että meidän on kysyttävä itseltämme, onko Euroopan yhteisön toimielinten tehtävänä yleensäkään epäjohdonmukaisen tukipolitiikan avulla ja etenkin, tämä on perustava huomautus, ilman yhtenevää ulkopolitiikkaa, leikkiä minkäänlaista YK: ta, ikään kuin Yhdistyneitä kansakuntia pienoiskoossa.
Älkää ymmärtäkö minua väärin. En väitä, että kaikki tämän budjettikohdan varat on käytetty hyödyttömästi. Mutta esitän kysymyksiä valvonnan puutteesta tuen antamisen yhteydessä, arvioinnin puuttumisesta jälkikäteen ja tämän politiikan toteuttamisen toivottavuudesta, jonka pitäisi olla osa yhtenäistä ulkopolitiikkaa, mikäli katsotaan, että sen hoito on välttämätöntä jättää Euroopan komissiolle.
En myöskään voi itse ja yksinäni tarkistaa näiden varojen käyttöä. Mutta tunnen sen tavan, jolla komission virkamiehet käsittelevät kotimaassani kaikenlaisia eri yhdistyksille annettavia tukia. Voin vain todeta, että siellä tuetaan yhdistyksiä, jotka edustavat vain itseään tai jotka eivät ole minkäänlaisen tuen arvoisia tai jotka saavat jo reilun tuen muista tukilähteistä. Tarkoitan tässä esimerkiksi kaikenlaisia ammattiliittoja.
On mahdollista, ja toivon sitä, että komissio käyttää talousarvioita, joista tänään keskustelemme, hyödyllisemmin. Mutta en voi päätellä komission itsensä laatimasta asiakirjasta, onko asia näin. Oli miten oli, muistutan siitä tosiasiasta, että myös omissa jäsenvaltioissamme miljoonat ihmiset yhä kärsivät suuresta köyhyydestä ja että sen vuoksi minun mielestäni ei ole hyväksyttävää käyttää suuria rahasummia, ellei näiden summien käytön hyödyllisyyttä tutkita ja ennen kaikea arvioida perusteellisesti.

De Melo
Arvoisa rouva puhemies, hyvät kollegat, ihmisoikeuksien puolustaminen on ollut yksi kaikkein tärkeimpiä arvoja Euroopan unionin poliittisessa käytännössä. On maailman kaikkien asukkaiden edun mukaista, että tämä poliittinen käytäntö leimaa entistä selvemmin ja tehokkaammin Euroopan unionin päätöksiä ja aloitteita.
Valitettavasti unionin toimet ovat kuitenkin jääneet varsin näkymättömiksi Euroopan kansalaisille. Tiedän heidän tukevan meitä päätöksissämme ja sen vuoksi he haluavat myös saada niistä tietoa, mutta yleensä tämänsuuntaisten toimien poliittiset heijastukset ovat rajoittuneet lähinnä meidän puheenvuoroihimme parlamentissa.
Euroopan unionin toimielimillä ei ole tarvittavia rakenteita ihmisoikeusrikkomuksia koskevan tiedon käsittelemiseksi. Ihmisoikeuksien puolustamiseksi tarkoitettuihin toimiin tarvitaan koordinaatiota, ja tällä hetkellä käytettävissämme olevat taloudelliset resurssit senkaltaisten toimien edistämiseksi ovat selvästi riittämättömiä sekä liian heikosti koordinoituja.
Ikävä kyllä lukuisista tilanteista on myös käynyt ilmi, että taloudelliset edut, jotka tietyssä määrin hallitsevat tiedotusta, voittavat ja jopa kumoavat poliittiset ja humanitaariset näkökohdat ihmisoikeusasioissa, joiden puolesta olemme halunneet toimia.
Kaikkia näitä näkökohtia tarkastellaan ja analysoidaan yksityiskohtaisesti nyt käsiteltävänä olevissa kollegojen Imbeni ja Lenz onnistuneissa mietinnöissä, joille annan tukeni ja jotka pyydän parlamenttia hyväksymään.

Stenzel
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari! Ihmisoikeuksilla on Itävallassa suuri merkitys. Itävallan neuvoston puheenjohtajuuden vuoden 1998 loppupuolella huomioon ottaen olemme tietoisia siitä, että vietämme vuonna 1998 myös ihmisoikeuksien vuotta ja että tämä alue saa lisää merkitystä. Vuoden 1998 syksyllä järjestetään Wienissä asiantuntijakokous tästä aiheesta, ja valtion- ja hallitusten päämiesten Wienin huippukokouksen aattona ulkoministerit muistavat ihmisoikeuksien julistuksen 50-vuotispäivää. Näissä puitteissa hyväksytään myös toimintasuunnitelma " Ihmisoikeudet 2000" . Tämä toimekkuus osoittaa, miten tärkeitä ihmisoikeudet ovat Itävallalle.
Suhtaudun myönteisesti esittelijän ja herra Imbenin ehdotuksiin, koska minäkin pidän järkevänä yhtenäistä toimielintä ihmisoikeuksien ja kansanvaltaistamisen alueella. Parempi komission sisäinen yhteensovittaminen, neuvoston kyvyn vahvistus ihmisoikeusasioissa ja tehokkaampi yhteistyö Euroopan parlamentin kanssa olisivat toivottavia.
Ihmisoikeusvuoden 1998 tavoitteena tulee olla ihmisoikeuksien yleisen tason kunnioituksen varmistaminen kansallisella tasolla valvonnan, avustamisen ja ennaltaehkäisyn avulla. Kansainvälinen järjestelmä on viimeisen 50 vuoden aikana luonut oikeudelliset ja käytännön edellytykset ihmisoikeuksien suojelemiseksi. Nyt on kyse niiden toteuttamisesta kansallisella ja paikallisella tasolla. Taloudelliset pyrkimykset asetetaan kuitenkin valitettavan usein ihmisoikeuksien edelle. Siksi me emme saa Euroopan parlamenttina väsyä osoittamaan ihmisoikeuksien loukkauksia. Toteutettavissa on vain se, mihin voidaan liittää pakotteita. Kansalaisoikeuksien kohdalla se ei valitettavasti aina päde. Sen vuoksi meidän on käytettävä hyväksemme kansanvaltaisesti laillistettua valvontatehtäväämme juuri ihmisoikeusvuonna 1998.

Von Habsburg
Arvoisa rouva puhemies! Haluaisin ensin sydämellisesti kiittää rouva Lenziä ja herra Imbeniä todella erinomaisesta työstä, jonka he tekivät. Haluaisin tosin tehdä muutaman huomautuksen, jotka koskevat välillisesti rouva Lenzin mietintöä ja jotka se luultavasti on saanut aikaan. Ensimmäisenä mielessäni on se tosiseikka, että meillä on aivan liikaa järjestöjä, jotka toimivat rinnan ja häiritsevät toistensa toimintaa. Siihen on saatava jokin järjestys. Katson asiaa pääasiassa niiden ihmisten kannalta, joilla on suora kosketus näihin järjestöihin, koska käyn usein Keski- ja Itä-Euroopassa ja näen siellä syntyvät suuret vaikeudet, ja tähän meidän on kiinnitettävä huomiota.
Toinen asia on sellainen - ja siitäkin on jo puhuttu - että meidän on valvottava tukea tarkemmin, sillä se on välttämätöntä. Meillä on jo erittäin hyvä talousarvion valvontavaliokunta, joka toimii todella esimerkillisesti, eikä se luonnollisesti voi ottaa hoitaakseen lisää asioita. Mutta jotakin sen kaltaista järjestelyä tämä epäilemättä vaatii. Vuosikertomuksia pidän ehdottoman olennaisina, erityisesti kun ne ovat sellaisten henkilöiden hoivissa, jotka todella ymmärtävät asiasta jotain.
Lopuksi haluaisin kuitenkin sanoa vielä: ihmisoikeudet ovat erittäin hieno asia. Ne hyödyttävät kuitenkin liian usein tiettyjä hallitustapoja sen peittämiseksi, etteivät ne tunnusta riittävästi kollektiivisia oikeuksia. Havaitsen tämän erityisen selvästi vähemmistöjen kohtelussa: kielellisten vähemmistöjen, rodullisten vähemmistöjen ja kansallisten vähemmistöjen. Tarkoitan sitä, että meidän tulisi tässä taas viitata siihen, että asia vaatii ehdottomasti eurooppalaista kansanryhmien ja vähemmistöjen oikeutta. Sen on tultava lailliseksi, ja sen on autettava meitä luomaan tälle alueelle lopultakin järjestystä!

Brittan, Sir Leon
Arvoisa rouva puhemies, ei ole yllättävää, että keskustelun aikana on otettu esille useita laajempia näkökohtia, ja toivon, että parlamentti suo minulle anteeksi, jos en pysty seuraamaan edes niitä hedelmällisiä polkuja, joilla on liikuttu. Haluaisin kommentoida joitain yksityiskohtia, mutta haluan aivan ensimmäiseksi kertoa, kuinka hartaasti herra van den Broek olisi halunnut olla paikalla erityisesti siitä syystä, että hän pitää rouva Lenzin ja herra Imbenin mietintöjä suuressa arvossa.
Käsittelen ensin herra Imbenin hyvin yksityiskohtaista huomautusta, joka koskee Amsterdamin huippukokouksen johtopäätelmiä. Ne liittyvät aloitteeseen, joka koskee jatkokoulutuksena suoritettavaa ylempää korkeakoulututkintoa ihmisoikeuksista ja kansanvallasta. Suunnitelmien mukaan kymmenen yliopistoa kymmenestä maasta osallistuisi tähän ja ymmärtääkseni Venetsian yliopisto hoitaisi sitä, joskin tarkemmat yksityiskohdat täytyy luonnollisesti vielä selvittää.
Kommentoin nyt joitain yleisempiä huomautuksia. Ensiksi rouva Lenz ja muut puhuivat siitä mahdollisuudesta, että asiasta vastaisi yksi komissaari. En ole aivan varma siitä, ratkaisisiko tämä ongelman. Todellinen ongelma ei ole niinkään se, että on useita komissaareja, vaan se, että on useita maantieteelliseen tilanteeseen ja ihmisoikeuskysymyksiin yleensä liittyviä seikkoja. Niitä ei voi käsitellä siten, että ihmisoikeusasiat erotetaan muista asioista ja pistetään yhden komissaarin harteille.
Ottakaamme esimerkiksi alue, josta minä vastaan tässä keskustelussa, nimittäin Kiina, johon liittyy samanaikaisesti hyvin tärkeä ihmisoikeusulottuvuus ja laajempi Kiina-politiikka. Tätä ei voida ratkaista sanomalla yksinkertaisesti, että ihmisoikeuksista vastaavan komissaarin pitäisi käsitellä ihmisoikeusulottuvuutta. Se heikentäisi itse ihmisoikeuspolitiikkaa. Vain käsittelemällä Kiinaa kokonaisuutena on mahdollista tasapainottaa yleiseen politiikkaan ja ihmisoikeuspolitiikkaan liittyvät kysymykset asianmukaisesti. Omalta osaltani olen sitä mieltä, että ihmisoikeuspolitiikka kuuluu osana Kiina-politiikkaan eikä ole vain irrallinen osa, joka voitaisiin antaa jollekin muulle. Niinpä se ei ole kovin houkutteleva ratkaisu, joskin sitä voidaan miettiä pidemmälle.
Sivumennen sanoen, herra de Vries viittasi yksittäisiin tapauksiin. Minulla ei ole mahdollisuutta antaa luetteloa vastauksia yksittäisiin tapauksiin liittyviin kysymyksiin. En ole varma, onko se tämän keskustelun tarkoituskaan, mutta hän mainitsi sattumalta Panchen laman ja voin vain sanoa, että olen itse ottanut asian esille korkeimmalla taholla. En voi teeskennellä, että olisin saanut tyydyttävän vastauksen. Pelkäänpä, että arvoitus on yhä ratkaisematta.
On myös viitattu siihen, miten kauan aikaa kuluu projektin ehdottamisesta siihen, että se hyväksytään tai toteutetaan. Tähän on monia syitä. Joskus se johtuu siitä, että idea on niin yleisluonteinen, että sitä täytyy hioa, ja siihen kuluu aikaa. Joskus se johtuu siitä, että idea herättää kiistanalaisia kysymyksiä ja on tarpeen kuulla eri henkilöiden mielipiteitä siitä, onko idea hyvä vai ei. Joskus se johtuu taas siitä, että on selvitettävä, miten jokin tietty projekti rahoitetaan. Sivumennen sanoen en yritä väittää, etteikö komissiossa olisi koskaan minkä tahansa muun järjestön tavoin hallinnollisia puutteita. Tietysti niitä on ajoittain. On kuitenkin hyödyllistä mainita joitain yleistekijöitä, jotka saattavat aiheuttaa viivästymistä, niin harmillisia kuin ne aina ovatkin.
Lopuksi haluaisin puhua asioihin liittyvästä näkyvyydestä. Useat ihmiset ovat puhuneet näkyvyyden tarpeellisuudesta, ja olen aivan samaa mieltä heidän kanssaan. Ei ole järkevää tehdä jotain tällä alueella, jos ihmiset eivät ole tietoisia siitä, mitä tapahtuu. Jos ihmisiä neuvotaan ja autetaan heitä rakentamaan siltaa, Euroopan unionille on hyödyksi ja eduksi, että ihmiset tietävät Euroopan unionin auttavan. Ihmisoikeuksien osalta olisin kuitenkin sitä mieltä, että näkyvyys on toimiemme paljon keskeisempi piirre. Näkyvää ei ole vain se, että me teemme jotain, vaan myös se, että ihmisoikeudet ovat keskeinen osa kiinnostuksestamme maata kohtaan.
Ryhdyn nyt käsittelemään joitain yksityiskohtaisempia asioita ja kiitän sekä rouva Lenziä että herra Imbeniä heidän ihailtavista mietinnöistään. Komissio yhtyy heidän mielipiteisiinsä siitä, että aloitteiden yhtenäisyyden varmistaminen ja rahavarojen paras mahdollinen käyttö pitäisi olla etusijalla. Tästä syystä herra Santer on nimittämisestään alkaen ollut henkilökohtaisesti vastuussa tästä hyvin arkaluontoisesta ja herkästä ulkopolitiikan osa-alueesta ja herra van den Broekille on annettu vastuu asian temaattisista ja horisontaalisista näkökulmista.
Osastojen välillä koordinointi on annettu pääosasto I A: n ihmisoikeus- ja demokratisointiyksikön tehtäväksi ja se antaa myös sihteeristön käyttöön ohjauskomitealle, joka on vuonna 1997 perustettu varapääjohtajan tasolla toimiva koordinoiva toimielin. Lisäksi yksikkö huolehtii vuonna 1991 perustetun osastojenvälisen ihmisoikeusryhmän puheenjohtajuudesta.
Ihmisoikeus- ja kansanvaltaistamispolitiikan toteuttamisesta maantieteellisellä tasolla, johon olen jo viitannut, ovat vastuussa poliittisista, taloudellisista ja kauppasiteistä eri Euroopan unionin ulkopuolisten maiden kanssa vastaavat komissaarit. Komissio on järjestänyt uudelleen pääosastojen osastot ja hallinnoi ihmisoikeusbudjettia luomalla jokaiseen niistä yksikön, jonka vastuulla on varmistaa, että kaikki ihmisoikeuksiin, kansanvaltaan ja oikeusvaltioiden alaan liittyvät toimet liittyvät saumattomasti yhteistyötoimiin. Kun tämä yhteys toimijaon ja maantieteellisellä tasolla tapahtuvan varojen hallinnan välillä säilytetään, ihmisoikeus- ja kansanvaltaistamiskysymyksiä, jotka kuuluvat olennaisena osana kehitysmaiden kanssa harjoitettavaan yhteistyöhön, voidaan yrittää ratkaista tehokkaasti. Vaikka tiedämme, että tässä koordinoinnissa on parantamisen varaa, olemme todella ponnistelleet asian eteen ja teemme niin jatkossakin.
Mitä tulee joihinkin päätöslauselmaesitysten yksityiskohtaisempiin pyyntöihin, jotka liittyvät ihmisoikeuksia varten osoitettujen varojen käyttöä koskevan yhteisen strategian määrittämiseen liittyviin toimiin, yksiköiden välinen ihmisoikeuksia ja kansavaltaistamiskysymyksiä käsittelevä ryhmä määrittää vuosittain temaattisesti ensisijaiset kysymykset ja kohderyhmät, jotka vastaavat luokan B7-70 budjettikohtia. Tulevaisuutta varten komissaarit ehdottavat ehdotuksessa, jonka tarkoitus on luoda oikeudellinen perusta ihmisoikeusbudjettikohdille, että toimeenpannaan ohjelmia, jotka on suunniteltu antamaan yhtenäinen kehys toiminnalle jossain tietyssä maassa tai tietyllä alueella tai jostain tietystä aiheesta.
Mitä tulee pyyntöön siitä, että komissio tiedottaisi säännöllisesti muissa kuin jäsenvaltioissa tehdyistä toimista, haluaisin huomauttaa, että tällaisia toimia inventoidaan eri mietinnöissä, kuten päätöslauselmassa ihmisoikeuksista, kansanvallasta ja kehityksestä ja vuosittaisissa mietinnöissä toteutetuista toimista ihmisoikeuksien ja kansanvaltaistamisen parantamiseksi, joissa tarkastellaan kaikkien luokan B7-70 alaisuuteen kuuluvien varojen käyttöä. Lisäksi komissio laatii vuosittaisen mietinnön seuraavien budjettikohtien käytöstä: " Kansanvaltaistamiskehitys Latinalaisessa Amerikassa" ja " Kansanvaltaa edistävä MEDA -ohjelma" . Komissio ottaa parlamentin pyynnöt huomioon laatiessaan vuosittaisia toimintakertomuksia alkaen 1996-1997 toimintakertomuksesta, jota laaditaan parhaillaan.
Tarve parantaa kansainvälisten ja paikallisten järjestöjen koordinointia on jatkuva huolenaiheemme. Haluaisin painottaa, että me ja Euroopan neuvosto olemme pitkään tehneet merkittävää yhteistyötä rahoittamalla yhteisiä ohjelmia Keski- ja Itä-Euroopassa ja entisen Neuvostoliiton alueella. Mitä YK: n tulee, se tutkii parhaillaan mahdollisuutta yhteistyön lujittamisesta ihmisoikeuksien päävaltuutetun toimiston kanssa.
Myös vaalien tarkkailuun on viitattu. Sitä on muutaman vuoden aikana vaadittu yhä useammin. Komission mielipide on, että etusija pitäisi antaa ammatilliselle lähestymistavalle - jota useat ihmiset ovat kannattaneet keskustelussa - metodologian, logistiikan ja koulutuksen osalta. Käytettäväksi annettujen varojen ansiosta parin viime vuoden aikana on voitu toteuttaa koehankkeita.
Tutkimme myös ehdotusta Euroopan ihmisoikeuksien ja kansanvallan kehittämisverkoston luomisesta saatujen kokemuksien valossa sekä otamme asianmukaisesti huomioon muut verkostot kuten ihmisoikeuksien päävaltuutetun toimiston ja Euroopan neuvoston. Olemme ottaneet huomioon herra Imbenin ehdotuksen vuosittaisen PHARE- ja TACIS-ohjelmien mukaisen arviointikonferenssin järjestämisestä.
Yksiköiden välistä yhteistyötä koskevaan huoleenne haluaisin vastata, että jo vuonna 1989 komissio hyväksyi ehdotuksen, jonka tarkoitus oli helpottaa yksiköiden välistä yhteydenpitoa perustamalla työryhmä, jonka tehtävä oli perustaa tiedonvaihtoverkosto ja kartoittaa yhteisiä toimia ihmisoikeuksien osalta. Samalla olemme ottaneet huomioon ehdotuksen vuoden 1998 talousarvion tarkistamisesta siten, että luodaan ihmisoikeustoimintaohjelmista neuvoa-antava komitea.
Haluaisin painottaa, että yhtenäisyys, tehokkuus ja joustavuus ovat ne kriteerit, joiden mukaan määritämme kantamme ihmisoikeuksiin liittyvillä eri alueilla.

Puhemies
Kiitän komissaari Leon Brittania.
Haluaako jompikumpi esittelijöistä käyttää puheenvuoron? Näin ei ole asia.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna, klo 9.00.

Esikuva-analyysi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Murphyn laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0387/97) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle esikuva-analyysistä - väline taloudellisten toimijoiden ja viranomaisten käyttöön (KOM(97)0153 - C4-0387/97).

Katiforis
Arvoisa puhemies, koska aion esitellä brittiläisen kollegamme ajatuksia, ajattelin tehdä sen hänen omalla kielellään. Kuten tiedätte, britit ovat ansaitusti kuuluisia täsmällisyydestään ja kreikkalaiset ovat surullisen kuuluisia epäjohdonmukaisuudestaan, joten en voi olla tuntematta vahingoniloa tästä väliaikaisesta roolien vaihdosta.
Ilokseni voin sanoa komissaarille, että esittelijä suhtautuu myönteisesti komission aikomukseen perustaa eurooppalainen asiantuntijaverkosto sen varmistamiseksi, että erityisesti pienillä ja keskisuurilla yrityksillä on saatavillaan yhtenäistä, luotettavaa ja yhdenmukaista palvelua koko Euroopan unionin alueella.
Esittelijä suhtautuu myös myönteisesti komission ilmoitukseen arvovaltaisesta esikuva-analyysin ryhmästä, joka koostuu teollisuudenharjoittajista, kauppakamarin, työnantajaliittojen, ammattiyhdistysten, kuluttajien ja kansalaisyhteiskunnan edustajista. Hän painottaa, kuinka tärkeää on, että arvovaltainen ryhmä käyttää kaikkein korkealaatuisimpia saatavilla olevia tilastotietoja, ja kiinnittää huomiota Eurostatin tarjoamiin mahdollisuuksiin, mitä itsekin mielelläni suosittelen.
Esittelijä uskoo, että esikuva-analyysin täysi lisäarvo Euroopan unionille toteutetaan parhaiten ottamalla pienten ja keskisuurten yritysten erityistarpeet ensisijaisesti huomioon, ja edellyttää, että pienet ja keskisuuret yritykset osallistuvat suoraan arvovaltaisen ryhmän toimintaan lähettämällä sinne omien edustajiensa muodostaman erityisvaltuuskunnan ja eurooppalaisen esikuva-analyysin asiantuntijaryhmän perustamiseen.
Hän pyytää Euroopan parlamenttia osallistumaan suoraan arvovaltaisen ryhmän toimintaan tarkkailijanominaisuudessa lähettämällä ryhmään muutamia edustajia ja toistaa Euroopan parlamentille esitetyn pyynnön saada osallistua komission järjestämään vuotuiseen esikuva-analyysin arviointia koskevaan vierailuun, joka kohdistuu Japaniin ja Amerikan Yhdysvaltoihin. Uskon, että tämä pyyntö on hyvin asiaankuuluva.
Lopuksi hän kehottaa tekemään erityisen tarkistuksen " henkilöstövoimavarojen kehittämisen" esikuva-analyysin pilottiohjelmaan, jotta siinä korostettaisiin huomattavasti nykyistä enemmän johtamistaitojen ja harjoittelun laadukkuutta Euroopan unionissa, kun otetaan huomioon, että eurooppalaisten yritysten sekä japanilaisten ja amerikkalaisten yritysten kustannuksissa ilmenevät erot johtuvat yleensä operationaalisesta tehottomuudesta eivätkä työmarkkinoiden tehottomuudesta. Uskon tämän tarkoittavan sitä, että esikuva-analyysiä pitäisi soveltaa yhtä hyvin johtajiin kuin työntekijöihin, että pitäisi pyrkiä matkimaan japanilaista työtapojen soveltamista ennemmin kuin karkaamaan töistä aikaisin perjantaina ja palaamaan myöhään maanantaiaamuna ja ammuskelemaan siinä välillä riekkoja ja muita eläimiä Englannin vihreässä ja miellyttävässä maastossa. Koulutuksen ja työpaikan väliselle kytkennälle pitäisi antaa erittäin suuri painoarvo, koska tämä on alue, jolla EU on selvästi jäljessä muista johtavista maailman talouksista. Tämä tulisi tehdä tiukasti elinikäisen oppimisen kontekstissa.
Esikuva-analyysin soveltaminen henkilöstövoimavaroihin on erityisen tärkeää. EU: n suhteellisen heikkoja johtamistaitoja ja kulttuuritarpeita on tutkittava tarkkaan ja keskityttävä niihin.
Lopuksi esittelijä onnittelee komissiota vielä kerran ja suosittelee mietintöä tälle parlamentille.
Haluaisin vielä lieventää alussa tekemääni huomautusta kertomalla, että herra Murphyn oli ehdottoman välttämätöntä olla poissa tänään, koska hänen täytyi olla Yhdistyneessä kuningaskunnassa hoitamassa poliittisia asioita.

Kestelijn-Sierens
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, neljän vuoden kuluttua kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä käsittelevän valkoisen kirjan ilmestymisestä totean tyytyväisenä, että esikuvaanalyysin käyttö on keskeisellä sijalla Euroopan työllisyysagendassa. Kun kaikki puhuivat vuonna 1995 eurooppalaisista työllisyysstrategioista ja eurooppalaisesta työllisyysunionista, liberaalit muistuttivat, että taistelu työttömyyttä vastaan on pääasiassa kansallisten ja alueellisten viranomaisten eikä Euroopan asia.
Olemme aina kannattaneet periaatetta vaihtaa parhaita kokemuksia. Valtiothan haluavat tietoja siitä, minkälainen työmarkkinapolitiikka antaa parhaat takuut työpaikkojen lisääntymisestä, ja yrittäjät haluavat puolestaan oppia, kuinka ulkomaiset kilpailijat onnistuvat laajentamaan markkinaosuuttaan. Sekä viranomaisilta että yrityksiltä puutuvat usein vertailukelpoiset, luotettavat ja yhtenäiset tiedot.
Tuemme siis ideaa eurooppalaisia yrityksiä varten luotavasta tietoverkosta ja korkean tason esikuvaanalyysiryhmästä. Esittelijä vaatii oikeutetusti pk-yritysten suoraa osanottoa tässä yhteydessä.
Olisin kuullut mielelläni komissiolta, että tulevatko pk-yritykset olemaan kattavasti edustettuina eivätkä vain jollain tavalla mukana. Emme loppujen lopultakaan saa unohtaa sitä, että pk-yritykset ovat suurimpia työpaikkojen luojia. Ilman niiden aktiivista mukanaoloa koko hankkeesta ei mielestäni ole juurikaan hyötyä. Odotamme myös komission aloittamien mallihankkeiden tuloksia. Voiko komissio jo kertoa niistä jotakin?
Lopuksi haluan vielä onnitella esittelijää hänen erinomaisesta mietinnöstään. Hän on painottanut oikeita asioita ja esittänyt, että esikuva-analyysi pitää ottaa osaksi jäsenvaltioiden kilpailupolitiikkaa. Tuemme myös hänen pyyntöään, että parlamentti saisi olla suoraan tekemisissä korkean tason työryhmän kanssa. Olisin myös kuullut mielelläni komissiolta, voiko se jo ilmoittaa, että voidaanko tähän pyyntöön suostua.

Schörling
Arvoisa puhemies! Tulosten arviointi on muotia. Monet puhuvat tulosten arvioinnista kaikissa mahdollisissa asiayhteyksissä. Komissiohan on vienyt läpi useita koeprojekteja ja on huomannut, että tulosarviointi on erittäin tärkeä menetelmä tutkittaessa ja haluttaessa tietoa siitä, mitä puutteita Euroopan yritysilmapiirissä on ja kuinka näihin puutteisiin on löydettävä ratkaisuja.
Komission ja jopa sen mietinnön mukaan, johon meidän on tänään otettava kantaa, tulosten arviointi ei sovellu vain yritys- ja liikealaan, vaan myös yrityksen puite-ehtojen arvioimiseen. Tulosarviointihan ei ole mikään uusi keksintö, kuten helposti voisi luulla, vaan sitähän on käytetty monien vuosien ajan sekä Euroopassa että USA: ssa sen kehittämisen jälkeen 1970-luvulla.
Tulosarviointi on varmasti erittäin hyvä menetelmä kilpailukyvyn mittaamiseen myös pienissä ja keskisuurissa yrityksissä. Haluan kuitenkin samanaikaisesti varoittaa liiallisesta uskosta yhteen ainoaan menetelmään, joka on kuitenkin aika yksipuolinen keino, erityisesti kun vertaillaan puite-ehtoja, koska myös perinne ja kulttuuri heijastuvat siihen. Se ei todellakaan ole mitään sellaista, jota niin helposti voisi mitata tai "tulosarvioida" .
Olen erittäin tyytyväinen siihen, mitä esittelijä kirjoittaa 10 kohdassa siitä, ettei saa liittää toisiinsa kilpailukykyä ja yhteyttä unionin tappioiden teollisuusmarkkinoilla ja palkkaehtojen välillä. Mielestäni on myös hyvä, että hän ottaa esiin sen, että johtajat ja yritysjohdot on todellakin myös "tulosarvioitava" .
Lopuksi, herra puhemies, suhtaudun hiukan skeptisesti siihen, että menetelmäkehitystä tuodaan esiin poliittisella tasolla. Olen sitä mieltä, että se sopisi paremmin yliopistoille tai menetelmäkehityksen parissa työskentelevälle instituutille.

Blokland
Arvoisa puhemies, esikuva-analyysin käytön hyöty Euroopan talouden kilpailukyvyn parantamisen kannalta on selvääkin selvempi. Meidän pitää kuitenkin varoa, ettemme ala nähdä esikuva-analyysiä eräänlaisena ihmekeinona, joka ratkaisee kaikki taloudelliset ongelmamme, kuten työttömyyden, vähenevän työn tuottavuuden ja hidastuvan kasvunopeuden. Vaara, joka uhkaa, on pahamaineinen tavoitteiden ja keinojen sekoittuminen.
Meidän on myös muistettava se, että tämän menetelmän käyttö tuo esille sekä Euroopan taloudet vahvat että heikot puolet. Jos me suljemme etukäteen pois joitakin mahdollisia johtopäätöksiä, toimimme väärin. Kohta 10 tarjoaa tästä esimerkin. Suhdetta markkinaosuuden menettämisen ja liian suurten työvoimakustannusten välillä ei tosiaankaan voida todistaa, mutta se on oletettavaa.
Esikuva-analyysi suuntautuu etupäässä tavoitteen- ja tarkoituksenmukaisuuden vertailuun, jolloin voidaan kehittää mittavälineitä ja standardeja keinoja ja niiden avulla saavutettavia tuloksia varten. Talouden toimintaa kokonaisuutena, toimielinten ja valtion laitosten toimintaa arvioidaan tällä tavalla ikäänkuin ulkopuolelta. Se voi olla hyvin opettavaista ja voi antaa sysäyksen parannuksiin.
Lopuksi vielä yksi huomautus koskien 11 kohtaa, jossa vaaditaan koulussa opittujen taitojen ja t yöelämässä vaadittavien taitojen parempaa vastaavuutta. Olen samaa mieltä tästä, mutta samalla pidän tärkeänä sitä, että elinkeinoelämä ei saa määrätä opetusohjelmien sisältöä eikä tavoitteita. Opetuksen antaminen on monipuolinen prosessi erityisine ominaisuuksineen, jota taloudelliset motiivit eivät saa hallita. Tulevien sukupolvien henkisen köyhtymisen seuraukset ovat lastenleikkiä Euroopan nykyiseen työttömyysongelmaan verrattuna.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, haluan ensin kiittää parlamenttia sen osoittamasta kiinnostuksesta tiedonantoon ja onnitella herra Murphyä tästä ihailtavasta mietinnöstä hänen poissa ollessaan.
Yhteisön sisämarkkinoiden yhtenäistäminen, talous- ja rahaliiton näkymät ja maailmanlaajuisuus kaikki yhdessä tarkoittavat sitä, että Euroopan teollisuuden täytyy parantaa kilpailukykyään jatkuvasti. Kuten usein on painotettu, edistystä on tapahtunut, mutta on vielä paljon tehtävää ennen kuin Eurooppa on valmis kohtaamaan edessään olevat haasteet. Tämä on se yhteys, jossa komissio ehdotti kilpailukyvyn esikuva-analyysia, jonka avulla voidaan jatkuvasti tarkkailla saavutettua edistystä ja kannustaa maailmantasolla toimivien, kilpailukyvyltään parhaiden käytäntöjen käyttöönottoa. Yhdyn siihen, mitä keskustelussa on sanottu: se on työkalu muttei patenttilääke.
Tarkoituksena oli antaa Euroopan unionin käyttöön tehokas väline kilpailukyvyn parantamiseksi, ja parlamentti on tukenut tätä tarkoitusta. Tiedonanto, josta tänään keskustelemme, on vastaus parlamentin ja neuvoston toistuviin pyyntöihin pilottiohjelmista, jotka on suunniteltu antamaan konkreettisuuden tuntua osallisuuteemme. Kaavailluilla projekteilla pyritään parantamaan kilpailukykyä yrityksissä ja teollisuudessa sekä ihmisten työympäristöä.
Esikuva-analyysin tekeminen yritysten toiminnalle on ensin ja ensisijaisesti teollisuudenalan oma tehtävä. Viranomaiset voivat kuitenkin auttaa sellaisen sijoituksen edistämisessä. Tässä asiassa komissio aikoo parlamentin ehdotuksen mukaisesti antaa etusijan pienille ja keskisuurille yrityksille luomalla eurooppalaisen verkoston suorituskyvyn esikuva-analyysiä varten. Alojen suorituskyvyn esikuva-analyysin tekeminen on jokaisen alan erityisolosuhteiden mukaista, ja olemme ottaneet asianmukaisesti huomioon parlamentin pyynnön siitä, että olisi tutkittava, miksi joidenkin alojen maailmanlaajuinen kilpailukyky on parempi kuin toisten.
Yleisen taloudellisen kilpailukyvyn osalta jäsenvaltiot ovat ensisijaisesti vastuussa pilottiohjelmien toteuttamisesta, ja komissio suhtautuu myönteisesti parlamentin jäsenvaltioille esittämään pyyntöön siitä, että ne osallistuisivat niihin mahdollisimman suuressa määrin. Me välitämme parlamentin vaatimuksen siitä, että yritysjohtajien koulutuksen laadulle pitäisi antaa enemmän painoa henkilöstövoimavarojen kehittämistä koskevassa pilottiohjelmassa. Haluaisimme myös kiinnittää parlamentin huomion tuoreeseen mietintöömme kilpailukyvyn esikuva-analyysistä Irlannissa ja Uudessa-Seelannissa. Tätä mietintöä voidaan pitää ensimmäisenä askelena kohti esikuva-analyysin tekemistä joidenkin Euroopan unionin jäsenvaltion hyvästä suorituksesta, kuten parlamentti mietinnössään ehdotti tehtävän.
Kuten tiedonannosta käy ilmi, komissio perustaa arvovaltaisen esikuva-analyysistä neuvoa-antavan ryhmän varhain ensi vuonna. Se varmistaa, että ryhmässä on edustettuna eri tahoja; suhtaudumme myönteisesti parlamentin pyyntöön osallisuudesta ryhmän toimintaan ja pyytäisimme sitä nimittämään jäsenen tarkkailijaksi. Komissio ja jäsenvaltiot ovat nyt käynnistäneet tämän aloitteen Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn esikuva-analyysistä. Pilottivaiheen lopussa tulokset ovat parlamentin ja kaikkien muiden asiasta kiinnostuneiden käytettävissä. Olemme vakuuttuneita siitä, että tämä kokeilu todistaa, miten arvokas työkalu kilpailukyvyn esikuva-analyysi on Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn parantamisessa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

YUTP: n puitteissa täytäntöönpantavat menot
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Müllerin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A4-0339/97) Euroopan tilintarkastustuomioistuimen lausunnosta nro 1/97 yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa täytäntöönpantavia menoja koskevista ehdoista (C4-0220/97).

Müller
Arvoisa puhemies, ulkopolitiikka on varmasti politiikan alue, jossa kehityskulkuja on kaikkein vaikein ennustaa, jossa voi nopeimmin tapahtua ennustamattomia asioita ja nopeat, perin pohjin mietityt ratkaisut ovat olennaisen tärkeitä. Katsaus Euroopan unionin tähänastisiin yhteisiin toimiin, Mostarin hallinto huomattavimpana, seuraavina esimerkiksi Palestiinan ja Bosnian vaalien tarkkailu, miinojen raivaus, erikoislähettiläät, kuten Ruandassa, tai KEDO-toimi, antaa erittäin epäyhtenäisen kuvan tavasta, jolla niitä käytännössä toteutetaan ja hallinnoidaan.
Epäyhtenäisyys merkitsee kuitenkin avoimuuden puutetta, rakenteiden puutetta ja tehokkaan valvonnan puutetta. Syynä siihen on rakennevirhe Maastrichtin sopimuksessa, jossa tosin määrätään yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan päätöksenteko tapahtuvaksi hallitusten välisen yhteistyön pelisääntöjen mukaisesti mutta toteutus tapahtuu yhteisön talousarviosta ja näin ollen tavallisen menettelyn mukaisesti. Tämä sopimuksen aukko on kieltämättä alusta alkaen johtanut ristiriitoihin parlamentin ja neuvoston, mutta myös parlamentin ja komission välillä.
Toiveemme, että tämä puute olisi saatu poistettua Amsterdamissa, ei valitettavasti toteutunut. Toimielinten välinen sopimus koskee ainoastaan yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kitkattomaan varojen myöntämiseen liittyviä kysymyksiä ja se torjui neuvoston yrityksen saada nämä talousarviovarat pakollisiksi. Yhteisön talousarviosta rahoitettujen toimien toteutukseen ja valvontaan liittyvät kysymykset kuitenkin sysättiin syrjään.
Tilintarkastajien ansioksi on luettava se, että he selvästi nimesivät tämän alueen puutteet ja antoivat parlamentille ja komissiolle ohjeet ratkaisemattomien kysymysten korjaamiseksi. Sen vuoksi on vain johdonmukaista, että ehdotan mietinnössäni nykyisen toimielinten välisen sopimuksen edelleen kehittämistä.
Mistä tällöin on kysymys? Ensinnäkin puolivuosittain vaihtuva neuvoston puheenjohtajuus haittaa yhteisille toimille elintärkeää yhtäjaksoista johtamista ja hoitamista. Sen vuoksi tulevaisuudessa tarvitaan selkeitä toimintaa ohjaavia sääntöjä. Toiseksi: komission valvonta on varmistettava niin, että väärinkäsitykset ovat mahdottomia. Sen on vaikutettava laajasti yhteisten toimien valmisteluun - ennen neuvoston päätöksentekoa - ja toteutukseen, jotta taloudellinen, oikeudellinen ja toiminnallinen tehokkuus taataan.
Lukuisat heikot kohdat, erityisesti Mostarin toimissa, epäselvyys varojen hoidossa ja komission Brysselin osastojen ja paikalla olleiden erityisvaltuutettujen yhteistyö viittaavat siihen, että komissio on asetettava täyteen vastuuseen. Itse asiassa se on tärkein edellytys sille, ettei parlamentille suoda oikeutta myöntää komissiolle vastuuvapautta, varsinkin kun neuvosto karttaa ristiriitaista menettelyä tilintarkastustuomioistuimen kanssa.
Kolmanneksi: Euroopan unioni joutuu yhteisissä kansainvälisissä toimissa, kuten esimerkiksi KEDOssa, yhä enemmän tekemisiin erilaisten luotonantajien kanssa. Tällaisten toimien menestyksen arvioimisessa ei ole kyse vain siitä, että saatetaan valvontaan pelkästään Euroopan unionin käyttöön asettamat varat, vaan luonnollisesti siitä, että saadaan myös projektin kaikki käytettävissä olevat tiedot - erityisesti yksittäisten jäsenvaltioiden osuuksia koskevat.
Euroopan unionin ulkopoliittista aktiivisuutta on lisättävä voimakkaasti. Amsterdamin sopimuksen muut toimenpiteet eivät mielestäni riitä. Neuvoston ja parlamentin pitäisi joka tapauksessa yhdessä varoa huonontamasta kuvaa vielä lisää hallinnollisilla ja teknisillä esteillä. Toimielinten välisen sopimuksen edelleenkehittäminen esittämääni suuntaan, jota komissio muuten periaatteessa kannatti valiokunnan kokouksissa, voi olla seuraava pieni askel. Olisin iloinen, jos neuvosto suhtautuisi siihen myönteisesti.

Wemheuer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat! En haluaisi kiittää Edith Mülleriä hänen mietinnöstään vaan siitä, miten energisesti ja peräänantamattomasti hän huolehtii yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan asioista, ennen kaikkea entisessä Jugoslaviassa. Hän on erittäin sitoutunut asiaansa, ja valitettavasti tämä osallistuminen ja sitoutuminen ei ole tähän asti tuottanut sellaisia tuloksia kuin toivoisi.
Itse mietintö oli keskustelun arvoinen, mutta ei kiistanalainen. Talousarvion valvontavaliokunnan kaikki ryhmät tukivat sitä, ja toivon, että keskustelun puutetta ei katsota kiinnostuksen puutteeksi, sillä se olisi erittäin valitettavaa.
Mietintö osoittaa taas kerran sen, minkä näemme muuallakin. Nyt ovat tosin kyseessä pääasiassa talousarvion valvonnan, rahoituksen valvonnan näkökohdat, mutta loppujen lopuksi Edith Müllerin mietinnössään kuvaamien ongelmien taakse kätkeytyvät laajemmalle ulottuvat poliittiset peruskysymykset, ja olisi hyvä, jos myös talousarvion valvontavaliokunnan ulkopuoliset parlamentin jäsenet käsittelisivät niitä joskus.
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka on suuri suunnitelma, ja huomattavasti useammat ihmiset kuin usein ajattelemmekaan toivovat tältä yhteiseltä eurooppalaiselta ulko- ja turvallisuuspolitiikalta jotain. Erittäin monet ajattelevat myös, että se on kehittynyt paljon pitemmälle kuin todellisuudessa onkaan. Mutta suurta suunnitelmaa seuraavat usein takaiskut sitä arkipäiväisesti toteutettaessa. Näiden ongelmien parissa askartelee luonnollisesti ensi sijassa tilintarkastustuomioistuimen kertomus.
Epäselvät vastuualueet - esittelijä puhui tästä - päällekkäisyydet, sekaannukset - tavoitteen asettamisessakin - sellaisten tehtävien osalta, jotka varsinaisesti kuuluvat yhteisen kehityspolitiikan alaan. Tämä kaikki tekee asian vaikeaksi muutenkin kuin talousarvion valvonnan kannalta, hyväksyäkö, hyväksyäkö rajoittamattomasti. Taustalla ovat lisäksi poliittiset epäselvyydet, ongelmat, joita meidän on käsiteltävä. Esitetty arvostelu ei tule siis kirjanpitäjältä, joka sanoo, että vientejä on liian vaikea erottaa toisistaan. Tarvitsemme lisää avoimuutta ja selvyyttä, jotta tarkistuslaskuja on helpompi tehdä. Enemmän on kyse politiikan arvostelusta, jossa sanotaan: jos ei enää tiedetä, kuka on vastuussa mistäkin, ja jos ei tiedetä, kuka päättää mitäkin, asioita on vaikea arvioida. Tällöin on myös erittäin vaikea kannattaa päätöksiä, sillä vain kun tiedetään, kuka päätöksen takana on, se voidaan hyväksyä tai torjua ulkopuolisena mutta sitä voidaan myös puolustaa päätöksen tekijän kannalta, jos sitä arvostellaan.
Tässä mielessä päällekkäisyys ja rinnakkaisuus, jotka rouva Müller ottaa esille mietinnössään ja joita tilintarkastustuomioistuinkin arvostelee, merkitsevät muutakin kuin selvän raha-asioiden hoidon kysymystä, muutakin kuin kysymystä siitä, että rahoitusta ja sen valvontaa on säädeltävä toisin. Pyydän teitä ottamaan huomioon, että yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka on samalla liikekilpemme, Euroopan unionin liikekilpi maailmalla. Mikäli on olemassa epäselvyyksiä ja avoimuudessa on puutteita, voimme kenties käsitellä täällä sisäisesti talousarvion valvonnan asioita, mutta teidän on ymmärrettävä, että epäselvyydet, jotka löydämme, ovat merkki laajemmalle ulottuvista epäselvyyksistä ja ne huomataan mahdollisesti maailmalla, myös siellä, missä ei edes vielä tiedetä, että on olemassa talousarvion valvontavaliokunta tai Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
Mikäli uskottavuutemme heikkenee siellä epäselvyyksien tai avoimuuden puutteen vuoksi, se ei heikkene rahoitusvalvonnan vaan Euroopan unionin poliittisen arvovallan alueella. Tässä mielessä pyydän ensinnäkin Edith Mülleriä jatkamaan työtänsä tähänastisella tavalla. Mutta pyydän myös kaikkia teitä muita joskus tämän keskustelun jälkeen perusteellisesti paneutumaan täällä nyt käsiteltyihin asioihin.

Theato
Ennen kuin Edith Müller poistuu - tiedän, että hänellä on kova kiire - haluaisin kuitenkin huutaa hänelle, että suhtaudun hänen mietintöönsä hyvin myönteisesti ja onnittelen häntä sen johdosta. Ryhmäni tukee mietintöä, ja sen aihe, yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan rahoitus, on tarkalleen EU-sopimuksen ensimmäisen ja toisen pilarin välisessä leikkauskohdassa. Esittelijä on siis käsitellyt asioita, joissa on suuri houkutus juuttua periaatteelliseen kinasteluun tai päätyä uskonsotaan. Edith Müller ei ole sortunut näihin houkutuksiin, vaan hän on päätynyt rakentavaan lähestysmistapaan.
Tämä ei merkitse sitä, että voisimme olla tyytyväisiä Amsterdamin tulokseen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan osalta. Tämä käy selväksi rouva Müllerin mietinnöstä. Me parlamenttina olisimme toivoneet Eurooppa-neuvostolta huomattavasti enemmän rohkeutta kuin pelkkiä varovaisia edistysaskeleita. Mutta ottakaamme asiat niin kuin ne ovat. Yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa on tulevaisuudessakin tärkeintä hallitusten tahto yhteiseen toimintaan. Ilman tätä jäsenvaltioiden poliittista tahtoa ei suju mikään, ja mikäli tahto puuttuu, ei yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka kelpaa edes viikunanlehdeksi. Tämän havainnon olemme valitettavasti tehneet viimeisen neljän vuoden aikana. Toisaalta on kuitenkin niin, että kun yhteistyöhön on tahtoa tai ainakin on olemassa mahdollisuus sen kehittämiseen, yhteisö voi olla hyödyllinen. Ei pelkästään mutta myös rahoituksen suhteen. Tilintarkastustuomioistuin on tehnyt yhteenvedon viime vuosien luvuista, ja tulos on yksiselitteinen: yli 90 % yhteisten toimien rahoista tuli unionin talousarviosta. Me olemme näin ollen Euroopan parlamenttina täysin vastuussa veronmaksajille. Me haluamme kantaa tämän vastuun. Emme halua itse ulkopolitiikan johtoon - se ei ole parlamentin asia, ei edes Euroopan - mutta haluamme tälläkin alueella voida tarkastaa ja vakuuttua siitä, että EUkansalaisten rahoja käsitellään säästäväisesti ja järkevästi.
Heinäkuussa teimme komission ja neuvoston kanssa sopimuksen, jonka on tarkoitus helpottaa yhteistyötä näissä asioissa. Rouva Müllerin mietinnöstä käy selväksi, ja voin vain allekirjoittaa tämän: sopimuksen hyväksymällä olemme antaneet merkin hyvästä tahdosta ja lisänneet luottamusta. Sopimus ei ole sen vuoksi toivottavasti vain neuvoston ja parlamentin pitkään kyteneen ristiriidan päätepiste, vaan myös perusta rakentavalle uudelle alulle. Sen vuoksi meidän on edelleen voitava kehittää tätä sopimusta.
Suurimman huomion ansaitsee yhä vielä entinen Jugoslavia. Sinne on pelkästään yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa myönnetty tähän mennessä melkein 200 miljoonaa ecua. Leijonan osa siitä Mostariin. Valiokuntamme kehitti aikanaan erinomaisen yhteistyön Hans Koschnickin, Mostarin aiemman johtavan virkamiehen, kanssa. Carlos Westendorp, korkean tason edustaja Sarajevossa, on luvannut tulla valiokuntaamme tammikuussa. Käsittelemme tällöin ensi sijassa avustusrahapetoksia. Niistä kuulemme ja luemme jatkuvasti rauhattomaksi tekeviä uutisia. Taustalla on kuitenkin kysymys siitä, mitä on muutettava komission ajattelussa ja työssä entisen Jugoslavian kohdalla. Aivan selvästi sanoakseni: läheskään kaikki komission vastuulliset eivät ole näköjään käsittäneet, kuinka suuret odotukset heihin kohdistuvat tässä suhteessa. Byrokraattisella rutiinilla niihin reagoiminen on huonoin ajateltavissa oleva vastaus. Komissio on vähällä menettää valtavan määrän luottamusta. Odotamme tässä yhteydessä jännittyneinä tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomusta, ja haluaisin lopuksi liittää kiitokseeni tilintarkastustuomioistuimen lausunnosta, josta tänään keskustelemme, toiveen saada tämä erityiskertomus mahdollisimman nopeasti parlamenttiin.

Souchet
Arvoisa puhemies, Müllerin mietintöä arvioidessa tuntuu siltä, että Euroopan tilintarkastustuomioistuimen esittämä tekninen lausunto, jossa luetellaan YUTP: n menojen toteuttamisen vaikeudet, on talousarvion valvontavaliokunnalle pohjimmiltaan vain uusi tekosyy nykyisin vallalla olevan täydellisen yhteisöllistämisen filosofian vahvistamiseksi.
Rouva Müller tuomitsee kuitenkin aivan oikein YUTP: n ytimessä vallitsevan käsitteen virheellisyyden. Kaikkein vakavinta on, että tämä käsitteen virheellisyys on tästä lähtien kirjattu Amsterdamin sopimukseen. Siinä vahvistetaan täysin epäjohdonmukaisesti toisaalta YUTP: n luonnollisesti hallitusten välinen luonne, toisaalta taas rakennetaan huolellisesti yhteisöllistä toimivaltaa YUTP: n toiminnallisten menojen rahoitukselle ja käännetään siten Maastrichtin sopimuksen J11 artiklassa mainittu järjestelmä ylösalaisin.
Tämän toteamuksen perusteella on olemassa kaksi mahdollista asennetta. Näkyvään tehokkuuden tavoitteluun perustuvassa Müllerin mietinnössä vallalla olevassa asenteessa katsotaan, että sopimuksen uudessa 28 artiklassa säädetyissä rahoitusmääräyksissä mainitaan tarve lisätä koko YUTP: n yhteisöllistämistä vahvistamalla komission ja tietysti Euroopan parlamentin valtaoikeuksia uuden toimielinten välisen sopimuksen kehyksessä. Mutta jos parlamenttimme on todella huolissaan YUTP: n tehokkuudesta eikä ainoastaan valtaoikeuksiensa ylenmääräisestä lisäämisestä, sen olisi suositeltava toisenlaista asennetta YUTP: n institutionaalisen luonteen ja rahoitusmallin välisen ristiriidan ylittämiseksi
Jos YUTP: n hallitusten välinen luonne on, kuten ajattelemme, tosiasioiden hallinnan ja tehokkuuden välttämätön edellytys, prioriteettina on tällöin ennen kaikkea tämän hallitusten välisen luonteen, kansallisten parlamenttien valvonnan säilyttäminen. Se voi siten kehittää hallitusten välisen luonteen kanssa johdonmukaista rahoitusmallia kasvattamatta kuitenkaan valtioidemme YUTP: hen varaamien menojen kokonaissummaa. Valtiot rahoittavat YUTP: n toiminnallisista menoista jo suoraan 25 %. Tätä prosenttilukua on lisättävä, kunnes se kattaa kaikki menot.
Eri maissamme käytävien ratifiointikeskustelujen aikana on siten erityisen tärkeää painottaa tarvetta korjata mahdollisimman nopeasti Amsterdamin sopimuksen aiheuttama ristiriita. On siten löydettävä tarvittavat tekniset ratkaisut, joiden avulla YUTP: n rahoitusehtoja voidaan mukauttaa sen hallitusten väliseen luonteeseen.

Fabra Vallés
Arvoisa puhemies, haluan onnitella rouva Mülleriä siitä, että hän on laatinut mietintönsä selkeästi ja päättäväisesti, mikä on jälleen kerran osoitus tilintarkastustuomioistuimen suurenmoisesta työstä. Euroopan parlamentti ei ilman sitä voisi täyttää valvontavelvollisuuttaan. Mietintö antaa lisäksi selkeän käsityksen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan täytäntöönpanon ongelmista.
Haluan korostaa sanaa " täytäntöönpano" , koska tähän asti parlamentissa käydyt keskustelut ovat keskittyneet yksinomaan määrärahojen käyttöön asettamiseen, emmekä ole kiinnittäneet tarpeeksi huomiota täytäntöönpanon ongelmiin.
Me talousarvion valvontavaliokunnan jäsenet tiedämme, että täytäntöönpanosta puhuminen tarkoittaa valvonnasta puhumista. Juuri tämä on parlamentin keskeinen tehtävä YUTP: n osalta. Haluan näin ollen täsmentää, että kyse ei ole siitä, että parlamentti haluaisi vastata ulkopolitiikasta. Me haluamme nimenomaan valvontaoikeutta, koska sen ansiosta voidaan valvoa, miten maksajan rahoja käytetään. Kyse ei silti ole pelkästään rahasta, herra puhemies. Haluaisinkin nyt, että kiinnittäisimme huomiomme ehdotuksen päätöslauselmaesitykseksi 5 kappaleeseen, joka ansaitsee erityisen huomion. Jos siis vaalitarkkailua varten kyseiseen paikkaan lähetetään erityisiä ryhmiä, tarvitaan ehdottomasti johdonmukainen menettely henkilöiden palkkaamiseksi. Näiden henkilöiden ei pidä ainoastaan kyetä lähtemään omista maistaan nopeasti, vaan heidän on myös osattava valmistautua todellisiin tilanteisiin, koska muuten saapuisimme myöhässä ja olisimme tehottomia.
Kyseisessä 5 kappaleessa talousarvion valvontavaliokunta ehdottaa Euroopan komission alaisuudessa olevan toimintaryhmän muodostamista. Tämän ei pitäisi tulla meille yllätyksenä, koska Amsterdamissa päätettiin suunnittelu- ja ennakointiyksikön perustamisesta ja meistä kaikista on todella hyvä, että meillä on aivot. Eikö teistä olisi todella hyvä, että näillä aivoilla olisi myös keho samoin kuin kädet ja jalat? Tällainen olisi minun mielestäni Euroopan komission täydentävän roolin oltava, ja näin se voisi tukea komission valtuuskuntia kolmansissa maissa yhteisten toimien toteuttamisessa tai näin se voisi tukea unionin erityisedustajia.
Herra puhemies, jotta voisimme muodostaa kokonaiskuvan, mikä on tehokkuuden kannalta aina tarpeen, meidän olisi tunnettava paitsi kaikki yhteisön tuet myös jäsenvaltioiden samoin kuin muidenkin rahanantajien maksut.
Lopetan kohta. Ja jos rouva Müller olisi jäänyt tänne tänään, olisin pyytänyt häntä tekemään suullisen tarkistuksen, koska olisin voinut esittää sen ajallaan ja asianmukaisesti. Jos olisin kuitenkin esittänyt sen - aioin nimittäin pyytää, että tilintarkastustuomioistuimen kertomus julkaistaisiin virallisessa lehdessä - tämän mietinnön käsittely olisi viivästynyt puolella vuodella. Tämä mietintö on hyvä, ja se olisi siksi hyväksyttävä mahdollisimman pian.
On kuitenkin tärkeää, että tilintarkastustuomioistuimen loistava kertomus tunnetaan.
Minun on enää vain sanottava, kuten ranskalainen sanoisi, sillä olemme Strasbourgissa: Cour de comptes, Madame Müller, chapeau!

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, haluan komission puolesta ilmaista myönteisen suhtautumisemme rouva Müllerin mietintöön, jossa on hyvin käytännöllisellä tavalla käsitelty muutamia ongelmia, joita kohtaamme toteuttaessamme YUTP: hen liittyviä toimia, ja ehdotettu muutamia parannuksia.
Haluaisin tänään käsitellä kolmea avainkysymystä, joita YUTP: stä ja sen käytännön toteutuksesta voidaan esittää ja joista ensimmäinen on se, mitä olemme tähän mennessä tehneet ratkaistaksemme tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessaan esittämät seikat. Toiseksi, mikä on lähestymistapamme tämän vuoden heinäkuussa solmitun toimielinten välisen sopimuksen toteuttamiseen? Kolmanneksi, mitä pitää vielä tehdä YUTP: n yhteisten toimien kehittämiseksi?
Tarkastellessamme YUTP: tä yleisemmin meidän ei pitäisi unohtaa, että valta tehdä YUTP: hen liittyviä päätöksiä on neuvostolla. Lopulta juuri neuvosto päättää yhteisistä toimista ja päättää sitten, miten ne pitäisi rahoittaa. Niiden toteuttaminen on puheenjohtajan vastuulla, kuten käy selvästi ilmi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J5 artiklasta. Ainoastaan siksi, että toimien aiheuttamat kulut laskutetaan yhteisön yhteisestä budjetista, niiden hallinnoiminen on komission tehtävä, kuten Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J11 artiklassa sanotaan.
Vastuun jakaminen on aiheuttanut ongelmia aiemmin ja tilintarkastustuomioistuin on yksilöinyt ne kertomuksessaan. Mitä me siis olemme tehneet vuonna 1997 ratkaistaksemme tuomioistuimen huomauttamat seikat? Ensiksi komissio on pyytänyt budjettivallan käyttäjiltä määrärahoja, jotta jokainen yhteinen toimi voitaisiin valmistella asianmukaisesti, ja on saanut ne. Vuoden 1998 talousarviossa B 8014 budjettikohdassa pitäisi olla 500 000 ecua.
Toiseksi komissio on tämän lisäksi laatinut YUTP: stä tarkan rahoitusselvityksen, johon koodataan jokaisen toimen maailmanlaajuinen yhteys, jäsenvaltioiden ja muiden kansainvälisten järjestöjen avustukset mukaan lukien. Lisäksi komissio on pystynyt tekemään parannuksia erityisvaltuutettujen hallinnan osalta. Suhtaudun myönteisesti siihen tunnustukseen, jota rouva Müller on antanut tälle seikalle mietintönsä 4 kohdassa, ja erityisvaltuutettuihin viitattiin myös keskustelun aikana.
Siirryn nyt kysymykseen lähestymistavastamme toimielinten välisen sopimuksen käyttöönottoon. Saamme kiittää toimielinten välistä sopimusta YUTP: n rahoituksesta siitä, että yhteisen toiminnan toteutuminen viivästyy mielestäni huomattavasti vähemmän. Enää ei esimerkiksi ole budjettivarausta. Silti komission mielestä on vieläkin mielekästä, että budjettivallan käyttäjillä on ylin kontrolli menoista, kun yhteisestä toimesta päätetään. Mielestämme tämä pitäisi tehdä komission yksiköiden laatiman tarkan selvityksen pohjalta.
Lopuksi, mitä YUTP: n yhteisten toimien parantamiseksi täytyy vielä tehdä? Rouva Müller painottaa mietintönsä päätöslauselmaesityksen Q kohdassa sitä, että komission on tarpeen olla mukana jokaisen yhteisen toimen valmistelussa heti alkuvaiheessa. Myös tilintarkastustuomioistuin on nostanut tämän asian esille. Voin vain toistaa, että mielestämme toimivuuden kannalta on järkevää, että komissio on osallisena hyvissä ajoin ennen kunkin yhteisen toimen hyväksymistä. Talousarviossa on hieman päällekkäisyyttä YUTP- määrärahojen ja muiden määrärahojen, kuten miinojen raivaustoimiin ja vaaliprosessiin suunnattujen määrärahojen välillä. Joskus komissio haluaa tehdä poliittisen eleen antamalla varoja kansainvälisille järjestöille. Me emme saa antaa neuvoston unohtaa, että tarpeita on kontrolloitava, tarkkailtava ja arvioitava tarkasti.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
(Istunto päättyi klo 19.55.)

