Den Europæiske Unions havpolitik
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling om meddelelse fra Kommissionen om EU's havpolitik.
Joe Borg
Hr. formand! Dagen i dag er værd at lægge mærke til. For præcis 500 år siden skabte den tyske kartograf Martin Waldseemüller sin enestående vision om en fager ny verden, hvor Europa var forbundet med Afrika, Asien og Nord- og Sydamerika via sine have. Den 10. oktober markerer også dagen, hvor kongen af Portugal satte Bartolomeu Dias til at finde en handelsrute til Asien, og i USA fejres Columbus' opdagelse af den nye verden i dag. Det er derfor en mindeværdig dag i den maritime verden.
Personligt er jeg stolt over at komme i Parlamentet her i dag for at tale om en ny og spændende maritim fremtid for Europa. Det er en fremtid, som bygger på Europas stærke maritime arv fra tidligere tider, men som alligevel er strategisk fremadrettet mod at fastlægge, hvordan Europas velfærd og velstand, der er så afhængig af havene, kan forbedres.
Med inspiration fra vores egen særlige vision for havene foreslog Kommissionen tidligere i dag en integreret EU-havpolitik. For første gang i sin 50-årige eksistens anerkender EU direkte, at der er behov for en integreret strategi for havene. Denne markante kursændring skyldes det overbevisende argument om, at der er en maritim dimension i praktisk talt hvert eneste større spørgsmål, som Europa står over for i dag - energi, klimaforandringer, innovation, international konkurrenceevne, jobskabelse, miljøbeskyttelse, handel, transport osv. Uanset hvilken sektor vi ser på, er der en tæt forbindelse mellem dem og den maritime sektor. Det ville være uklogt og meget kortsigtet af EU at arbejde inden for disse politikområder uden at tage hensyn til deres sammenfald med de maritime anliggender. Det, vi har behov for, er en fælles vision, hvor den strategiske planlægning kan foregå på en sammenhængende og altomfattende måde og dermed maksimere potentialet for disse stærke og komplekse indbyrdes forbindelser.
På et tidspunkt, hvor debatten om global opvarmning, globalisering og EU's konkurrenceevne har fået en ny presserende karakter, er det svært at se bort fra det ubestridelige behov for en maritim strategi, som direkte tager fat på disse spørgsmål. Det er med glæde, at jeg i dag kan meddele, at kommissærkollegiet har bakket op om nogle integrerede politiske retningslinjer, der vil sikre præcis det, som EU har manglet hidtil, nemlig en egentlig fælles vision for havene. Det er ikke blot et spørgsmål om fiskeri og skibsfart, eller om handel og regional udvikling, eller om forskning og beskæftigelse eller om miljø og forbindelserne til tredjelande. Det er en politik, som omfatter alle disse områder, knytter alle disse styrker sammen og behandler dem som en indbyrdes forbundet helhed. Det er en politik, som vil trække på og bidrage til andre fællesskabspolitikker.
På kollegiets møde tidligere i dag var det rent faktisk en hel pakke af dokumenter, der blev vedtaget. Pakken består af tre vigtige dele. Den første er en meddelelse, som i detaljer redegør for førnævnte integrerede EU-havpolitik. Den ledsages af en handlingsplan, der fastlægger de første skridt mod gennemførelsen af politikken. Endelig er der en meddelelse med en beskrivelse af de konklusioner, der blev draget efter en bred og meget vellykket offentlig høring, som blev afholdt over en periode på et år.
Jeg tror hurtigt, De vil genkende pakkens vigtigste elementer, fordi de i store træk afspejler de prioriteter, som De selv har givet udtryk for. Lad mig blot nævne følgende. Vi skal udnytte Europas styrker til at bekæmpe klimaændringer gennem forskning og innovation, gennem en mere avanceret strategi for de sårbare kyststrækninger og ved at føre an i internationale forhandlinger. Vi skal have en europæisk havforskningsstrategi og et mål om at udmærke os inden for havforskningsteknologi og -innovation for at bidrage til opfyldelsen af Lissabonmålene for vækst og beskæftigelse og for fuldt ud at udnytte de muligheder, der ligger i ny teknologi. Vi skal have en bedre regulering af søtransporten for at være med til at skabe et egentligt europæisk søtransportområde uden barrierer i det indre marked og for at støtte Europas handel med tredjelande i denne globaliseringstid. Vi skal respektere havpolitikkens afgørende rolle for økonomisk vækst og undersøge, hvordan EU-finansieringen bedst kan styrke den bæredygtige vækst og skabe velstand i afsidesliggende og ugunstigt stillede regioner. Vi skal sikre, at alle former for udvikling tager højde for de miljømæssige virkninger ved at fremme miljøvenlig søfart, reducere forureningsrisici og fremme økosystembaseret fiskeri. Vi skal blive bedre til at anvende planlægningsværktøjer, datanet og horisontal koordination for at støtte beslutningsprocessen vedrørende hav- og kystområderne og sikre den internationale overholdelse af reglerne. Vi skal støtte maritime klynger og regionale maritime videncentre for at forbedre Europas konkurrenceevne.
Det vil navnlig hjælpe små virksomheder, som udgør en meget vigtig del af Europas højteknologiske maritime industrier. Det vil være med til at realisere det kæmpe vækstpotentiale for turismen ved og på havet, og det vil være et ekstra bidrag til at gøre de maritime erhverv mere attraktive.
I dag vedtog Kommissionen desuden netop en meddelelse, der har til formål at gøre de maritime erhverv mere attraktive ved at iværksætte en gennemgang af de undtagelser fra forskellige dele af EU's arbejdsmarkedslovgivning, som rammer søfarende og fiskere. Det er et følsomt område, som vækker stor bekymring hos mange interessenter. Der er i dag også offentliggjort et baggrundsdokument om de vigtige forbindelser mellem EU's energipolitik og EU's havpolitik.
Vi ved udmærket godt, at der venter enorme udfordringer forude. For at løse dem har vi behov for konkrete forslag - forslag, som er ambitiøse nok til at imødegå udfordringerne direkte. I de seneste århundreder har havene åbnet nye og spændende muligheder for Europa. Nu, i starten af det 21. århundrede, håber vi at opdage vores egen moderne nye verden af muligheder. Jeg mener vitterlig, at vi står på tærsklen til noget nyt. Jeg mener også, at vi ved at iværksætte de tiltag, som er nærmere beskrevet i den pakke, som vi vedtog i dag, vil føre Europa sikkert på vej mod udforskningen af disse muligheder på en helt ny måde. Som ordsproget siger, "hvo intet vover, intet vinder", og selv om det er korrekt og bestemt er en del af den inspiration, som driver os fremad, så er det klogt at bemærke, at i lighed med tidligere tiders opdagelsesrejser vil nutidens nye eventyr også være forbundet med omkostninger.
Der vil være en første fase i 2008, som er kendetegnet ved en række forberedende foranstaltninger. Disse vil kræve, at andre aktører inddrages, og vi vil med Deres støtte skulle sikre den nødvendige finansiering. Disse foranstaltninger er en direkte opfølgning på idéerne bag Deres betænkning af 12. juli, hvor det glædede mig at se Deres klare opbakning til disse foranstaltninger. Der er en række andre understøttende foranstaltninger, som allerede er godt på vej, og som omfatter en meddelelse af 17. oktober om havnepolitikken, en anden om ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri og en tredje om bæredygtig turisme. Disse vil senere blive fulgt af tiltag vedrørende maritime klynger og søtransport. Vi lægger sidste hånd på alt dette ved en forhandling den 22. oktober i Lissabon med de 27 medlemsstaters ministre med ansvar for maritime anliggender, hvilket bl.a. vil omfatte transportministrene, fiskeriministrene, miljøministrene og forsvarsministrene. Denne forhandling til føre til en senere forhandling, der vil finde sted på Det Europæiske Råd i december, hvor det er planen, at politikken skal godkendes.
Dagen i dag er derfor hverken rejsens afslutning eller begyndelse. Det er dog en vigtig milepæl, som markerer et afgørende kursskifte væk fra en tænkepause og hen imod det, som De i Parlamentet har anmodet os om, og som vi i Kommissionen ser frem til, nemlig en handlingspræget periode.
Parlamentet har været en vigtig aktør i denne proces og har givet os uvurderlig feedback. Jeg vil derfor gerne endnu en gang takke Parlamentet som helhed og sende en særlig tak til ordførerne og de medlemmer, som har vist særlig interesse for netop dette projekt. Jeg har været særdeles glad for at deltage i mange af høringerne og møderne i Parlamentet. Jeg ser oprigtigt frem til at fortsætte denne dialog. Parlamentet vil forblive en central figur i udviklingen af denne politik. At sikre en succesfuld havpolitik er ikke en opgave, som Kommissionen kan eller ønsker at varetage alene. Politikkens succes afhænger af, at der fastholdes en fælles tilgang. Jeg håber at kunne regne med Deres fortsatte samarbejde.
Som jeg sagde i starten af min tale, er dagen i dag værd at lægge mærke til. Vi har sat sejl og kurs mod nye og spændende eventyr. Det er et eventyr, som vi har tillid til, og som, vi mener, vil bringe øget og varig velstand til Europa. Vi har et hav af muligheder foran os.
Matthias Groote
(DE) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg vil gerne undskylde på vegne af Parlamentets ordfører for grønbogen om havpolitik, hr. Piecyk. Han er forhindret i at være her i dag, men jeg skal overbringe hans hilsner.
Jeg er medlem af Miljøudvalget, og jeg vil gerne rose punktet om landtransportforbindelser for skibe. Det er taget med, og hvis vi kan vedtage en beslutning som denne, vil det være rigtig godt for luftkvaliteten i Europa og for nedbringelsen af CO2-udledningen. I grønbogen om havpolitik drøftes det også, hvorvidt skibe bør omfattes af emissionshandelsordningen. Vi er kun ved førstebehandlingen af forslaget om at omfatte lufttrafik af emissionshandelsordningen.
Lufttrafik er heller ikke omfattet af Kyotoprotokollen, og jeg har derfor et helt konkret spørgsmål: Hvornår agter Kommissionen at fremsætte et forslag om at omfatte skibstrafikken af emissionshandelsordningen?
Marios Matsakis
(EN) Fru formand! Må jeg i forbindelse med Kommissionens meddelelse om en EU-havpolitik minde Parlamentet om den fortsatte embargo, som Tyrkiet for flere år siden indførte på al skibsfart med tilknytning til Republikken Cypern. Denne embargo er til stor skade for ikke kun Cyperns, men EU's skibsindustri generelt...
(Bemærkninger fra salen)
Jeg taler engelsk. Det ville da være interessant, hvis vi havde tolkning fra engelsk til engelsk.
Jeg talte netop om den embargo, som Tyrkiet indførte over for Cypern for flere år siden, og jeg sagde, at det er til stor skade for ikke kun Cypern, som er en medlemsstat, men for EU generelt.
Må jeg endnu en gang bede Kommissionen om at øge sin indsats for at overbevise den tyrkiske regering om at genoverveje sin beslutning om at fastholde denne uretfærdige og unødige embargo på en EU-medlemsstats skibsfart.
Jeg kan forstå, at vi skal tage med fløjlshandsker på Tyrkiet, men vores tålmodighed er ved at løbe ud. Hvad er det trods alt for en havpolitik, vi kan have, hvis en medlemsstats skibe ikke kan anvende havnene på et kandidatlands sejlruter?
Hr. kommissær! Kan De forsikre os om, at De vil give denne sag øjeblikkelig og oprigtig opmærksomhed?
Struan Stevenson
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne lykønske kommissær Borg med denne meget kærkomne og visionære handlingsplan, som specifikt vedrører de fiskerispørgsmål, der er af interesse for mig, nemlig det europæiske netværk for farvandsovervågning, som, jeg mener, er helt afgørende, hvis vi skal forbedre sikkerheden og udrydde ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri; planen om at stoppe ødelæggende højsøbundtrawlfiskeri; planen om at forbedre vilkårene for de mennesker, som arbejder i fiskeindustrien, hvor vi finder nogle af de farligste og dårligst betalte job i EU; det tættere samarbejde mellem kystvagterne; udsmidsforbud og fremme af akvakultur, som vil skabe 65.000 fuldtidsjob i EU - alt dette er vidunderligt.
Jeg kan særligt godt lide idéen om en køreplan for fysisk planlægning på det maritime område, og mit spørgsmål vedrører netop dette emne. Hvem skal betale for det? Nogle medlemsstater er allerede kommet så langt og har gennemført den fysiske planlægning af deres havområder. Jeg mener, at den fysiske planlægning på det maritime område vil have en kommerciel værdi. Hvem skal betale for det i mellemtiden?
Joe Borg
Fru formand! Med hensyn til hr. Grootes spørgsmål vedrørende CO2-udledning vil jeg gerne understrege, at udledningen fra fartøjer med tilknytning til søtransport målt i absolutte tal er lavere end i andre kategorier som luftfart og endog vejtrafik.
Ser man på CO2-udledningen fra de enkelte fartøjer, er det imidlertid korrekt, at den er kraftig. Derfor er det fornuftigt at gribe ind og tilskynde skibsindustrien til at iværksætte de nødvendige tiltag for at nedbringe CO2-udledningen, hvis vi ønsker at maksimere søtransportens vækstpotentiale - fordi der er ingen tvivl om, at der er et kæmpe vækstpotentiale inden for søtransporten, men det skal udnyttes i kombination med en nedbringelse af CO2-udledningen, hvis vi skal skabe en situation, der får søtransporten til at fremstå langt mere forbrugervenlig.
I den henseende er det vigtigt at understrege, at da vi har at gøre med en verdensomspændende industri, bør initiativerne først og fremmest tages på internationalt niveau. Der bør derfor gøres en international indsats, og EU vil være parat til at gå foran inden for Den Internationale Søfartsorganisation for at få fastsat standarder for udledning af CO2. Hvis der ikke sker nogen fremskridt, bør Kommissionen overveje andre muligheder for at skabe en situation, der effektivt kan nedbringe CO2-udledningen.
Det kan også nævnes, at der er tilfælde, hvor der på grund af eksisterende misforhold på en måde skabes incitamenter til at øge CO2-udledningen. Et eksempel er, når skibe går i havn. Eftersom der skal betales afgift for at bruge elektricitet i en havn, ender mange fartøjer med at lade deres motorer køre for at spare omkostninger, da brændstof er fritaget for afgift.
Hvis der således indføres en foranstaltning, der fjerner dette misforhold, ville der være et incitament for fartøjer til at anvende elnettet i havnene.
Vedrørende hr. Matsakis' spørgsmål om Tyrkiets embargo over for Cypern vil jeg allerførst gerne understrege, at med hensyn til tiltrædelsesforhandlingerne med Tyrkiet er der et kapitel eller to, som endnu ikke er blevet åbnet og ikke vil blive det, før Tyrkiet opfylder visse kriterier på transport- og fiskeriområdet, som er mit ansvarsområde. Vi gør således vores yderste for at overbevise Tyrkiet om at ændre holdning.
Naturligvis undersøger vi sagen for at se, hvordan vi kan indlede et tættere samarbejde med Tyrkiet for - også som en forberedelse til landets eventuelle tiltrædelse - at få Tyrkiet til at anvende fællesskabsretten i sådanne tilfælde.
Jeg vil også gerne sige, at med hensyn til hr. Stevensons spørgsmål om fysisk planlægning og om hvem, der skal betale, foreslår vi ikke, at området henlægges under EU's kompetence, men at fysisk planlægning bør være medlemsstaternes ansvar og opgave.
Jeg så imidlertid gerne og tilskynder også til, at de medlemsstater, som ikke har vedtaget et fysisk planlægningssystem, gør det, ligesom andre medlemsstater har gjort. Vi kan fremlægge eksempler på fysisk planlægning, som visse medlemsstater har indført, og som andre medlemsstater så kan følge.
Vi vil forsøge at sikre en vis overensstemmelse mellem de fysiske planlægningsforanstaltninger, som indføres af de forskellige medlemsstater, så vi ikke ender med en situation, hvor systemerne er meget forskellige i forhold til hinanden.
Vi vil således tilskynde til oprettelsen af fysiske planlægningssystemer. Vi vil hjælpe med at skabe de nødvendige værktøjer for at kunne sikre, at den fysiske planlægning foregår på en mere effektiv måde, og vi vil forsøge at fastlægge retningslinjer for at skabe en fælles model for fysisk planlægning, men det er i sidste ende medlemsstaternes ansvar og opgave at gennemføre den fysiske planlægning for deres egne havområder.
Margie Sudre
(FR) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg støtter helhjertet Kommissionens ønske om at samle, hvad der førhen var separate og indimellem ret usammenhængende sektorpolitikker, i en integreret politik.
Det glæder mig, at der lægges stor vægt på bæredygtig udnyttelse af ressourcerne og på ønsket om at udvikle maritim ekspertise, fremme bæredygtig beskæftigelse og højne livskvaliteten i kystsamfundene. Alt dette peger i den rigtige retning.
Den fremtidige havpolitik bør gøre mere for at integrere de særlige forhold i regionerne i den yderste periferi og drage nytte af deres fordele. Regionerne i den yderste periferi har fordel af beskyttede fiskebestande. Det skal der tages højde for. Frem for alt kunne disse regioner imidlertid være et egentligt laboratorium og et fantastisk sted for forsøg og udvikling af vedvarende havenergi.
Agter Kommissionen på bedste vis at udnytte de enestående områder, som regionerne i den yderste periferi omfatter, og som udgør en del af EU?
Paulo Casaca
(PT) Fru formand, hr. kommissær! Jeg sender Dem mine varmeste lykønskninger, for dette dokument sikrer i høj grad en harmonisering, hvilket er, hvad vi har behov for med hensyn til de to store fiskerispørgsmål. Der er behovet for dels at beskytte fiskernes arbejdsvilkår, dels at harmonisere fiskeriet gennem økosystembaseret forvaltning.
I mellemtiden vil jeg gerne spørge kommissæren, om han kan bekræfte forlydenderne i Financial Times, om at en undersøgelse bestilt af Generaldirektoratet for Fiskeri i skarpe vendinger kritiserer virkningerne af mikroforvaltningen af økosystemerne fra Bruxelles, tegner et katastrofalt billede af den fælles fiskeripolitik i de seneste 25 år og anfører, at fiskeri, der er underlagt den fælles fiskeripolitik, er plaget af et langt større overfiskeri end gennemsnittet på verdensplan. Findes denne undersøgelse, vil den blive forelagt Parlamentets Fiskeriudvalg, og hvad mener kommissæren om kritikken?
Philippe Morillon
(FR) Fru formand! Jeg vil også gerne lykønske kommissær Borg med det udførte arbejde. Han sluttede af med at sige, at vi skal tro og håbe, og det fik mig straks til at tænke på det smukke motto om, at vi skal tro og turde.
Tro og turde! De har turdet. Jeg mener, at den vision, som De nu fuldstændig klart har beskrevet i den meddelelse, som vi har foran os, bestemt er et skridt i den rigtige retning.
Jeg vil gerne rejse et spørgsmål, som har været genstand for bekymring - faktisk en hel del - i fiskerisektoren i forbindelse hermed. Til gennemførelsen af den integrerede kystzoneforvaltning vil nogle af midlerne naturligvis komme fra Den Europæiske Fiskerifond. Bekymringen er, at denne europæiske fond, hvis utilstrækkelighed allerede har givet anledning til mange klager, er den eneste fond, der vil blive anvendt.
Jeg vil bede om kommissærens forsikringer på det punkt og bekræftelse af, at strukturfondene, som naturligvis er de fonde, der bidrager til udvikling og beskyttelse af miljøet, også vil bidrage til gennemførelsen af denne politik.
Joe Borg
Fru formand! Først fru Sudres spørgsmål vedrørende regionerne i den yderste periferi. I en havpolitik agter vi naturligvis ikke - hvilket, jeg mener, klart fremgår af den blåbog, som netop er blevet vedtaget, og af handlingsplanen - at formulere en såkaldt one-size-politik. Der skal således tages højde for de særlige forhold i randområderne og i regionerne i den yderste periferi.
På den anden side giver den perifere beliggenhed EU enorme fordele. Den giver os forbindelse til andre have, som vi ellers ikke ville have haft direkte adgang til. Og hvis jeg skal bruge fiskeriet som eksempel, giver vores regioner i den yderste periferi i Det Indiske Ocean, f.eks. Réunion, os et direkte talerør i de regionale fiskeriorganisationer, som allerede findes, og dem, som vi forsøger at få oprettet i dette område.
Jeg vil derfor bestemt opfordre til, at vi ser på de særlige forhold i regionerne i den yderste periferi. Vi er også nødt til at sørge for, at vi optimerer de fordele, som disse fjerntliggende regioner kan udnytte. Og hvor vi kan anvende dem som laboratorium, eksempelvis til udvikling af vedvarende energi, bør vi bestemt også forsøge at fremme og tilskynde dette, under hensyntagen til at deres sårbarhed på ingen måde lider skade.
Med hensyn til hr. Casacas spørgsmål om den økosystembaserede tilgang vil jeg først og fremmest gerne sige, at ja, vi i Generaldirektoratet for Fiskeri og Maritime Anliggender bestilte en ekspertundersøgelse. Det er almindelig praksis, at vi jævnligt får undersøgt, hvordan den fælles fiskeripolitik har fungeret, og hvilke mulige faldgruber vi er stødt på, for at vi på baggrund heraf kan lære af tidligere erfaringer og forsøge at forbedre tingene.
Først vil jeg gerne sige, at jeg ikke ser noget problem i at gøre denne undersøgelse tilgængelig for Fiskeriudvalget. Vi ved, at den er meget kritisk, men vi accepterer denne kritik, fordi i sidste ende forsøger vi i øjeblikket at gennemføre 2002-reformen af den fælles fiskeripolitik. Her i 2007 er vi stadig i den indledende fase af den egentlige gennemførelse af 2002-reformen og bevæger os i retning af flerårig forvaltning og genopretningsplaner og i retning af en fiskeriforvaltning, der i større udstrækning er økosystembaseret.
Vi har i mange år videreført fiskeriforvaltningen på en måde, der har gjort, at den er blevet overhalet af den videnskabelige udvikling og af de gevaldige stigninger i antallet af fartøjer, som så at sige overskred alle kapacitetsgrænser i forhold til de bæredygtige fangstmængder. Vi skal sørge for, at vi får rettet op på situationen og får indført et system med bæredygtigt fiskeri, foranstaltninger og initiativer, som, jeg endnu en gang håber, vil få Parlamentets fulde opbakning. Der er bl.a. tale om en udsmidspolitik, foranstaltninger og initiativer vedrørende flerårig fiskeriforvaltning, fiskeriforvaltning gennem flere lukkede områder og lukkede sæsoner - dette er alt sammen foranstaltninger, som i høj grad går i retning af den økosystembaserede tilgang til fiskeriet og princippet om den maksimale bæredygtige fangst.
Vi har set det første eksempel på en forvaltningsplan, der bygger på den maksimale bæredygtige fangst, nemlig forvaltningsplanen for rødspætte og tunge, som blev godkendt af Rådet så sent som i juni. Vi håber således at kunne fortsætte i denne retning og genoprette en fornuftig fiskeriforvaltning på grundlag af den økosystembaserede tilgang.
Som svar på spørgsmålet fra hr. Morillon vil jeg først og fremmest gerne forsikre ham om, at den integrerede tilgang til maritime anliggender ikke vil blive finansieret gennem Den Europæiske Fiskerifond. Den Europæiske Fiskerifond for 2007-2013 er blevet sendt i udvalg. Vi har modtaget nationale strategiplaner og operationelle programmer fra stort set alle medlemsstater. Vi ser i øjeblikket på dem, og de er naturligvis rettet mod fiskeri og akvakultur.
Med hensyn til maritime anliggender er vi imidlertid nødt til at undersøge andre finansieringskilder. Jeg ville sige, at den mest logiske finansieringskilde kunne være strukturfondene og regionalfondene, fordi kystområderne i sidste ende er regioner inden for EU. Derfor er vi nødt til at skabe større fokus omkring de særlige behov i kystområderne og de omgivende have, således at vi på den måde, i det omfang det er nødvendigt, kan omdirigere midler til initiativer og projekter, som i høj grad vil dreje sig om at skabe passende værktøjer til forvaltning af en integreret havpolitik.
Luís Queiró
(PT) Fru formand! Jeg vil gerne føje mine lykønskninger til dem, som allerede er blevet overbragt kommissæren, med hensyn til hans forelæggelse i dag af dokumentet om handlingsplanen for udvikling af en EU-havpolitik, og jeg vil gerne sige, at dette dokument indeholder en række initiativer, som er værd at nævne, bl.a. et forslag om en europæisk havforskningsstrategi, støtte til nationale integrerede havpolitikker samt anbefalingen om, at Europa bør fungere som et netværk for farvandsovervågning, og forslaget om at danne tværsektorielle maritime klynger med den relevante finansielle justering på europæisk plan.
Til sidst vil jeg gerne stille kommissæren følgende spørgsmål. En stor del af den forelagte handlingsplan kan følges og fremmes af Kommissionen selv, men den vil naturligvis ikke have Rådets og medlemsstaternes støtte. Vi hørte netop kommissæren sige, at det er vigtigt at opnå sådan støtte under Parlamentets mødeperiode i december. Så spørgsmålet lyder: Håber man på effektiv støtte, som kan bringe denne strategi højt op på Unionens prioriteringsliste og fastholde den der, eller på støtte som en ren formsag?
Jeg vil gerne slutte af med følgende - mit andet - spørgsmål: Hvordan kan vi sørge for, at en europæisk havstrategi vil sikre større samarbejde og koordination uden langsomt at gøre havpolitikken, og særligt de nationale havressourcer, til et EU-kompetenceområde?
Georgios Toussas
(EL) Fru formand! I Kommissionens meddelelse om en fremtidig havpolitik for EU indtages den sædvanlige arbejderfjendske holdning. Meddelelsen omfatter nye foranstaltninger, der skal styrke konkurrenceevnen og øge de store maritime koncerners indtjening, og samtidig er den et voldsomt angreb på arbejderne.
De grundlæggende mål er følgende: øge den hastighed, hvormed fartøjerne og kapitalen koncentreres i de store maritime koncerners hænder, gennemføre en fuld liberalisering af søtransporten og de tilknyttede tjenesteydelser, overdrage en strategisk rolle til EU-organerne, så de ensidige kapitalinteresser i internationale organisationer kan komme fuldt til udtryk, indføre gennemgribende ændringer af ansættelsesforholdene, nedvurdere og privatisere søfartsuddannelserne for at skabe billig arbejdskraft, pålægge havnearbejderne flere opgaver, bureaukratiske direktiver og forskrifter, som ikke forbedrer sikkerhedsforholdene på fartøjerne eller beskyttelsen af søfolkenes liv.
Hr. kommissær! Den internationale aftale om kodificering af reglerne for søfolk er under forhandling. Hvad er Kommissionens holdning til dette spørgsmål? Hvilke skridt agter den at tage - jeg er lige ved at være færdig - med hensyn til en situation, som den måske ikke alene har ansvaret for, nemlig monopolistiske turistgruppers og enkeltpersoners indtog på medlemsstaternes kyststrækninger?
Gerard Batten
(EN) Fru formand! Kommissæren henviste til nogle begivenheder i søfartshistorien, og det vil jeg også gerne gøre. De fleste kender omkvædet til sangen "Rule Britannia", men får nogle gange ét ord helt galt. Den korrekte tekst lyder ikke "Rule Britannia, Britannia rules the waves", men "Rule Britannia, Britannia rule the waves". Ordet "rules" (hersker over) forvandler betydningen til en meget bombastisk påstand. Det korrekte ord, "rule" (hersk over), gør derimod betydningen til en formaning eller et varsel. Det skulle forstås sådan, at Storbritannien skulle herske over havene for at fastholde landets frihed og uafhængighed. I dag hersker Storbritannien ikke engang over sig selv, nu hvor 80 % af vores love vedtages af EU. Den fælles fiskeripolitik har ruineret Storbritanniens fiskeindustri og medført en økologisk katastrofe i de britiske farvande. I betragtning af EU's erfaringer, hvad skulle så få os til at tro, at EU's havpolitik skulle være mindre katastrofal end den fælles fiskeripolitik?
Formanden
Der er stor interesse blandt medlemmerne for at stille endnu en række spørgsmål, og jeg mener, at vi bør sikre det fulde udbytte af denne vigtige forhandling.
Hr. kommissær! Jeg vil bede Dem om at svare kort, så vi kan give ordet til andre medlemmer og derefter afslutte forhandlingen.
Joe Borg
Fru formand! Med hensyn til spørgsmålet fra hr. Queiró vil jeg gerne understrege, at vi forventer stor opbakning. Vi afholder et uformelt ministermøde den 22. oktober for at få kendskab til alle medlemsstaternes holdning til den pakke, som vi foreslår. Vi håber, at denne pakke vil blive godkendt af Det Europæiske Råd i december. Det er første skridt. Vi skal imidlertid være forsigtige med ikke at gå længere, end hvad vi kan opnå på kort sigt.
Hvis det lykkes, og hvis de første initiativer, der iværksættes, viser sig at være vellykkede, kan vi derefter henvende os til medlemsstaterne og se, om der er vilje til at gå videre i retning af større integration af de maritime anliggender.
Det er imidlertid vigtigt at understrege, at der er tale en politik, som ikke er baseret på den lovgivningsmæssige tilgang, men på at motivere og på at fremme og skabe de nødvendige værktøjer for at sikre større koordination, større samarbejde og større inddragelse af interessenterne.
Hvis vi således ser på handlingsplanen, er det tydeligt, at det underliggende princip er at skabe visse tværsektorielle værktøjer, som er nødvendige for at udvikle en integreret tilgang til maritime anliggender, og også begynde at betragte de sektorspecifikke foranstaltninger på en mere holistisk måde, dvs. tage højde for de konsekvenser, som eksempelvis fiskeribeslutninger kan have for andre sektorer og omvendt.
Som svar på andet spørgsmål vil jeg gerne under henvisning til havpolitikken understrege, at vi rent faktisk i dag også vedtog en meddelelse fra kommissær Špidla, som starter en debat om de undtagelser fra den almindelige arbejdsmarkedslovgivning, som rammer ansatte inden for den maritime sektor - inden for søfarten og fiskeriet.
Til at begynde med er vi nødt til at kigge nærmere på dette for at se, om der er mulighed for at begrænse disse ulige vilkår, så forskellene mellem ansatte på land og ansatte til søs kan reduceres uden dog at skabe problemer for konkurrenceevnen, i betragtning af at vi har at gøre med en international sektor. Vi skal derfor gøre dette i samarbejde med virksomhederne, så vi på den måde kan motivere dem og fremme afskaffelsen af disse forskellige vilkår for ansatte på land og ansatte til søs.
På spørgsmålet fra hr. Batten vil jeg gerne sige, at der med havpolitikken, som er en integreret tilgang til maritime anliggender, ikke er tale om, at EU genopfinder den dybe tallerken. Det er et tiltag, som allerede er sket i lande som USA, Canada, Australien og nu Japan, og vi er på den måde bagud. Vi er nødt til at øge tempoet, så vi kommer på højde med vores internationale partnere på det maritime område.
Må jeg minde hr. Batten om, at problemerne vedrørende Det Forenede Kongerige og fiskeriet stammer tilbage fra før indførelsen af den fælles fiskeripolitik. Vi husker alle begivenheder som torskekrigene mellem Det Forenede Kongerige og Island, som i høj grad fandt sted, inden den fælles fiskeripolitik blev indført.
Vi taler om et problem med overfiskeri og fangstrettigheder, som allerede eksisterede, og som vi forsøger at afhjælpe gennem en mere rationel tilgang til fiskeriforvaltning i henhold til den reviderede fælles fiskeripolitik.
Avril Doyle
(EN) Fru formand! Jeg tilslutter mig lykønskningerne til kommissær Borg med dette meget vigtige dokument om en integreret politik. Jeg er enig i det, som kommissionsformanden, hr. Barroso, sagde i dag, nemlig at en stor del af vores fremtid ligger i havenes uudnyttede potentiale, og at denne politik vil skabe vækst og beskæftigelse. Vi skal gribe alle de muligheder, som havene giver os, mens vi samtidig hele tiden handler på bæredygtig vis.
Kommissær Borg! Jeg bakker fuldt op om Deres arbejde med marinevidenskab, -teknologi og -innovation og Deres engagement i Aberdeenerklæringen. Jeg vil gerne anerkende Irlands bidrag, særligt indsatsen gennem det irske havforskningsinstitut, til udviklingen af denne politik. Jeg glæder mig over Deres meddelelse om, at dokumentpakken vil blive lanceret under denne Kommissions mandat. I lyset af at De kun har to år tilbage, spekulerer jeg på, om det mere er et håb end en forventning, at hele denne liste med konkrete tiltag rent faktisk vil blive gennemført af Dem? Kommissær Špidlas forelæggelse af gennemgangen af de arbejdsretlige undtagelser, der gælder for den maritime sektor, og kommissær Piebalgs' rapport om samspillet mellem EU's energipolitik og den nye integrerede havpolitik er en rigtig god start, men hvor mange andre af punkterne i den pakke, som De offentliggjorde i dag, vil kræve separate lovgivningsforslag?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Fru formand! Jeg vil også gerne takke kommissæren for den integrerede tilgang.
Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på, at siden Rumæniens og Bulgariens tiltrædelse grænser EU nu op til Sortehavet, et nyt hav, og det er vigtigt for os at fremme den fælles havpolitik i denne region.
Jeg så også gerne, at deltaer og estuarine områder blev beskyttet og blev omfattet af den fælles havpolitik. Desuden så jeg gerne, at foranstaltningerne til bekæmpelse af havforurening blev udvidet til at omfatte de indre farvande, som flyder ud i havene, og de industriområder, der ligger langs kysterne.
Jeg mener, at kommissærens meddelelse er vigtig i forhold til arbejdsvilkårene for søfolk og for dem, som arbejder på skibsværftsområdet, og jeg mener også, at det er vigtigt at optimere den finansielle støtte til udvikling af infrastrukturer og aktiviteter i kystområderne.
Josu Ortuondo Larrea
(ES) Fru formand! Jeg vil først og fremmest gerne give udtryk for min utilfredshed med den måde, som denne forhandling føres på i dag i Parlamentet. Jeg var det første medlem, som markerede, at jeg ønskede ordet, den første, og nu er jeg dømt til at tale sidst eller blandt de sidste og får kun et minuts taletid.
Når det er sagt, vil jeg gerne takke kommissæren og Kommissionen både for denne meddelelse og for alt det arbejde, som de gennem et helt år har lagt i at høre de berørte parter i et forsøg på at udvikle en integreret havpolitik for hele EU under hensyntagen til betydningen af havmiljøet og den skade, som miljøet konstant lider på grund af menneskelig aktivitet.
I den forbindelse vil jeg gerne spørge kommissæren, om den militære sektor, hvis aktiviteter nogle gange forstyrrer og påvirker havmiljøet, vil blive taget i betragtning i fællesskabspolitikken på dette område for at forhindre overgreb på miljøet.
Desuden finder der konstant ukontrolleret dumping sted. Hvornår indfører man sorte bokse til overvågning af alle bevægelser i fartøjernes bundvæskeniveau og væskeniveauet i tankene?
Formanden
Hr. Ortuondo! Da jeg ikke var til stede ved forhandlingens start, er jeg ikke bekendt med den prioriteringsrækkefølge, som De nævner.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Fru formand! EU's havpolitik er et af de vigtigste initiativer, som den nuværende Kommission med god grund vil huske tilbage på, især hvis den forstår at drage fordel af dens udbygning og den form for politisk styrke, som udvidelsen har givet os til at redde vores havmiljø.
Jeg opfordrer nu Kommissionen til at tage særlige skridt til at redde et af EU's meget specielle have, Østersøen. Jeg vil gerne stille Dem følgende spørgsmål. Kunne Kommissionen overveje at opfatte Østersøen ikke kun som en miljømæssig udfordring, men også som en politisk udfordring? Hvis dette døende hav reddes, kan vi vise offentligheden, at EU sikrer konkrete fordele, og at vi sammen står stærkere i kampen for at redde vores miljø, end vi gør alene.
Joe Borg
Fru formand! Først vil jeg gerne svare på spørgsmålet fra fru Doyle: Ja, jeg vil gerne gentage, at vi har fået stor opbakning fra det videnskabelige samfund. Aberdeenerklæringen fik en flot modtagelse, og Irland selv støttende kraftigt op om den. Til den bemærkning, der blev fremsat, vil jeg gerne understrege, at dette ikke er mit initiativ. Det er en kommissionsbeslutning, som er blevet vedtaget, og uanset hvilke personer der vil være involveret, vil kontinuiteten bestemt være sikret. Hvis vi i løbet af de første to år formår at skabe nogle vellykkede resultater, er jeg sikker på, at den nye Kommission vil være mere end villig til at gå videre med disse resultater. Det er således en afgørende toårig periode, hvor vi er nødt til at opleve, at det første frø til en fremtidig havpolitik rent faktisk begynder at spire. På den måde kan vi garantere, at kommende Kommissioner med støtte fra Parlamentet, med støtte fra Regionsudvalget og, er jeg sikker på, med støtte fra Ministerrådet, vil være i stand til at få denne havpolitik til at bære frugt.
Med hensyn til andet spørgsmål, som vedrørte de indre vandveje, er der ingen tvivl om, at de er en meget vigtig del af hele konceptet omkring en havpolitik, ligesom kysterne og kystområderne er en væsentlig del af en havpolitik. Rent faktisk præsenterer næstformand Barrot i næste uge en pakke, som omfatter indre vandveje, herunder en havnepolitik, og vedrører således også indre havne. Alle parametrene omkring vandveje og havne - selv indlandshavne - er således omfattet af denne pakke, som vil blive præsenteret i næste uge.
På spørgsmålet fra hr. Ortuondo Larrea vedrørende militære aktiviteter skal det fremhæves, at uanset om de skal medtages i fællesskabspolitikken eller ej, så bevæger vi os her ind på et meget følsomt område, der vedrører medlemsstaternes suverænitet. Derfor må vi være varsomme. Hvis denne havpolitik skal blive en succes, skal den føres i samarbejde med medlemsstaterne. Hvor medlemsstaterne er villige til at tage skridt i retning af eksempelvis fælles tiltag vedrørende den nationale kystbevogtning - det kunne være i spørgsmål om miljø, fiskeri, ulovlig indvandring, narkotikasmugling og menneskehandel - tror jeg, at der i sådanne tilfælde er store muligheder for at etablere et system af nationale kystvagter, der kan koordineres mere effektivt og på en mere virkningsfuld måde ved eksempelvis at dele de ressourcer, som de forskellige medlemsstater råder over, ved at udveksle data og ved at skabe de nødvendige redskaber, herunder bl.a. kortlægning af havene, hvilket kunne være en fordel i forbindelse med kystbevogtning og andre aktiviteter. Hvis vi på den anden side bevæger os ind på meget følsomme militære områder, kunne politikken imidlertid blive vanskeligere at håndtere. Mit underliggende budskab er, at hvis vi ønsker en vellykket integreret havpolitik, er den nødt til at gennemføres i samarbejde med medlemsstaterne, der i sidste ende har det primære ansvar for at sikre, at de instrumenter, der kræves for, at en sådan politik kan lykkes, er til stede.
Med hensyn til spørgsmålet om Østersøen er der ingen tvivl om, som jeg også sagde i et tidligere svar, at havpolitikken er nødt til at tage hensyn til særlige forhold eller omstændigheder i EU's forskellige maritime regioner. Hvis der derfor er bestemte problemer, hvilket der er i forbindelse med Østersøen, så skal havpolitikken skabe værktøjer, der kan håndtere problemerne i Østersøen. Er der således særlige økologiske problemer i Østersøen, der skal løses, og som kan løses på den ene eller den anden måde, bør vi gøre vores yderste for at sikre, at det sker. Med hensyn til f.eks. fiskeri træffer vi foranstaltninger for - mod forskellige odds - at forsøge at opnå et bæredygtigt fiskeri i Østersøen. Vi træffer også foranstaltninger i Østersøen for at forsøge at afhjælpe problemerne med søtransportruterne gennem Østersøen. Derfor vil en integreret tilgang til maritime anliggender bestemt være ensbetydende med, at vi ser på alle disse problemer og forsøger at øge koordinationen mellem de forskellige interessenter, mellem de forskellige medlemsstater og også tredjelande som Rusland i forbindelse med Østersøen, så vi på den måde kan opnå et bedre resultat med hensyn til forvaltningen af de forskellige sektorområder med forbindelse til Østersøen.
Formanden
Tak, hr. kommissær. Jeg vil gerne undskylde over for de parlamentsmedlemmer, der ikke fik lejlighed til at tale. Det lader til, at vi er nødt til at sætte mere tid af til forhandlinger som denne.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen torsdag den 11. oktober 2007.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Pedro Guerreiro  
Kommissionen har præsenteret sine forslag til en "vision" og en "handlingsplan" for en fremtidig "integreret havpolitik" på EU-plan. Selv om det ikke har været muligt at foretage den nødvendige analyse (glem ikke, at djævelen ligger i detaljen), er mine umiddelbare reaktioner følgende:
Ethvert initiativ på dette område skal beskytte medlemsstaternes beføjelser med hensyn til områdeforvaltning, særligt af deres territorialfarvande og eksklusive økonomiske zoner (EØZ), f.eks. i form af ressourceudnyttelse, transport, forskning, grænsekontrol- og sikkerhed, regional planlægning, miljø eller økonomiske aktiviteter som fiskeri. Dvs. vi skal ikke have en trojansk hest, der under dække af det såkaldte nærhedsprincip udgør en trussel mod medlemsstaternes suverænitet.
Det "sunde økonomiske grundlag", der nævnes i forbindelse med "havpolitikken", bør ikke skabes via midler fra Den Europæiske Fiskerifond. Der bør i stedet bevilges nye og øgede finansielle midler til gennemførelse af de nye prioriteter.
Akvakultur bør ikke fremmes, da det ikke vil sikre optimale resultater i fiskerisektoren i betragtning af dens strategiske betydning for forskellige lande, bl.a. Portugal. Den relevante socioøkonomiske bæredygtighed bør sikres gennem hensigtsmæssige politikker og finansielle ressourcer.
Robert Navarro  
Med denne "blåbog" tager EU et skridt fremad. Selv om det er beklageligt, at Kommissionen på flere punkter - bl.a. i spørgsmålet om europæiske kystvagter og et europæisk flag - har været nødsaget til at skrue ned for ambitionsniveauet på grund af manglende opbakning fra visse medlemsstater, er dette dokument et godt udgangspunkt. Jeg håber, at det vil holde, hvad det lover. Spørgsmålet om finansiering bliver imidlertid afgørende, hvilket Kommissionen også selv erkender. Vil vores ministre påtage sig deres ansvar?
Hvad resten angår, glæder jeg mig særligt over Kommissionens beslutning om at tage fat på en revision af sociallovgivningen inden for den maritime sektor, hvor den almindelige arbejdsmarkedslovgivning og dens beskyttende bestemmelser ikke finder anvendelse. Det var på tide! Denne faktor, som er afgørende for at gøre de maritime erhverv attraktive, bør derfor kunne hjælpe Europa med at beskytte sin maritime ekspertise.
