Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Rübig
Arvoisa puhemies, pöytäkirjaan on merkitty, että viimeisen kymmenen vuoden aikana USA: n dollarin devalvoinnin vuoksi 50 % rahan arvosta ja yhteensä 18 miljoonaa työpaikkaa on hävinnyt. Menetettyjä työpaikkoja oli kuitenkin vain 1, 3 miljoonaa.

Puhemies
Minusta tuntuu, herra Rübig, että viittaatte nyt sanatarkkoihin istuntoselostuksiin. Mutta tarkistamme asian.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Poliittisten ryhmien kokoonpano
Puhemies
Ilmoitan teille, että herra Kerr kuuluu vihreään ryhmään takautuvasti 1. tammikuuta 1998 lähtien.

Kerr
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kiittää teitä ilmoituksestanne ja huomauttaa, että minut on merkitty eilisessä pöytäkirjassa sosialistiryhmän jäseneksi. Koska tiedän, että se hämmentää kovasti johtajaani Paulinea, pyydän teitä oikaisemaan asian.

Puhemies
Kiitoksia, herra Kerr. Pöytäkirjaan tehdään korjaus.

Keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista (vastalauseet)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana äänestys kirjallisista vastalauseista, jotka koskevat ajankohtaisia ja kiireellisiä aiheita.

Hory
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro ennen kuin äänestämme kiireellisiä aiheita koskevista valituksista, jotka yhtäältä vihreiden ryhmä teki Tiibetin osalta ja toisaalta liberaaliryhmä teki Kenian osalta.
Ryhmämme yhtyy näihin valituksiin, mutta koska kumpikaan ryhmä ei ilmoittanut asiaa puhemieskonferenssissa, emme ole voineet antaa ryhmämme samoja aiheita koskevia päätöslauselmia käsiteltäviksi. Haluaisin siis, jos olette samaa mieltä, että päätöslauselmistamme B4-1476/98 Tiibetin osalta ja B4-0084/98 Kenian osalta äänestettäisiin myös seuraavassa äänestyksessä.

Puhemies
Hoidamme asian välittömästi.

Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden ohjelma ja Algerian tilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston puheenjohtajan julkilausuma Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden ohjelmasta ja Algerian tilanteesta.
Herra Cookilla on puheenvuoro.

Cook
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisat jäsenet, Luxemburgin puheenjohtajakausi on osoittanut jälleen kerran, että Euroopan pienimmät valtiot ovat suurimpien veroisia.
Luxemburg oli puheenjohtajamaana kyvykäs, tehokas ja dynaaminen. Se on vaikea tehtävä jatkettavaksi.
Uusi puheenjohtajamaa on ymmärtääkseni perinteisesti aloittanut puheensa Euroopan parlamentille toteamalla, että Eurooppa on tällä hetkellä erittäin merkittävässä kehitysvaiheessa. Ymmärrän miksi niin on tehty. Sehän pitää aina paikkansa.
On myös hyvä, että toisiaan seuraavat puheenjohtajamaat lähestyvät tehtäväänsä tällaisella innolla, koska kiertävän puheenjohtajuuden etuna on Euroopan kannalta se, että jokainen uusi puheenjohtajamaa tuo mukanaan uuden, kansallisen voimansa, uutta laaja-alaista kokemusta ja uutta päättäväisyyttä jättääkseen jälkensä kehitykseemme.
Yhdistyneen kuningaskunnan etuoikeutena on toimia puheenjohtajamaana Euroopan ottaessa kaksi historiallista askelta. Seuraavien kuuden kuukauden aikana me luotsaamme puheenjohtajamaana sekä talous- ja rahaliittoa että unionin laajentumista Keski-Euroopan maihin ja Kyprokseen.
Ne ovat tärkeitä hankkeita. Yhdistynyt kuningaskunta työskentelee puheenjohtajakaudellaan tiiviisti Euroopan parlamentin kanssa, jotta sekä talous- ja rahaliiton että laajentumisen alkutaival olisi paras mahdollinen. Meidän molempien - parlamentin ja puheenjohtajamaan - velvollisuutena Eurooppaa ja valitsijoitamme kohtaan on tehdä yhteistyötä kummankin hankkeen käynnistämiseksi menestyksekkäällä tavalla.
Kun Yhdistyneessä kuningaskunnassa valittiin uusi työväenpuolueen hallitus viime toukokuussa, me lupasimme, että me muutamme suhteemme Eurooppaan. Me olemme tehneet sen. Yhdistynyt kuningaskunta on nyt sitoutunut toimija Euroopassa.
(Suosionosoituksia) Me uskomme, että kun Eurooppa tekee yhteistyötä, tulos on parempi kaikkien Euroopan maiden kannalta.
Meidän ongelmamme ovat yhteisiä ongelmia, jotka edellyttävät yhteisiä ratkaisuja. Maapallon ilmaston lämpeneminen tai kansainvälinen rikollisuus eivät ole ongelmia, jotka jokin valtio pystyisi ratkaisemaan yksin. Nykyisin valtiot ovat yhtä riippuvaisia toisistaan kuin ne olivat joskus itsenäisiä. Maailma on muuttunut Monnet'n, Spaakin ja Schumanin ajoista, mutta jokainen muutos on osoittanut entistä välttämättömämmäksi heidän oivalluksensa, että Euroopan on tehtävä yhteistyötä.
Yhdistynyt kuningaskunta haluaa puheenjohtajakaudellaan luoda tehokkaan ja kattavan unionin, joka on avoin koko Euroopalle. Sen vuoksi meille on niin tärkeää, että talous- ja rahaliitto ja laajentuminen toteutetaan onnistuneesti. Me haluamme rakentaa myös sellaisen unionin, joka etsii vastauksia Euroopan kansojen todellisiin huolenaiheisiin. Sen vuoksi me haluamme edistää työpaikkojen luomisen, ympäristönsuojelun ja rikollisuuden torjunnan puolesta tehtävää työtä. Koska me haluamme tehdä unionista tehokkaan, me keskitämme ponnistelumme uudistuksiin ja ryhdymme valmistelemaan Euroopan unionia seuraavan vuosisadan haasteita varten. Me haluamme myös auttaa sitä saamaan paremmin ääntään kuuluviin maailmassa, ja siksi me teemme työtä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toimivuuden parantamiseksi. Uusi Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on sitoutunut harjoittamaan menestyksekästä eurooppalaista yhteistyötä, ja meidän puheenjohtajakautemme on osoitus siitä.
Talous- ja rahaliitto on erittäin tärkeä askel. Meidän puheenjohtajakaudellamme tehdään avainpäätös siitä, mitkä valtiot täyttävät EMUn kolmanteen vaiheeseen vaadittavat ehdot, mitkä valuutat kiinnitetään yhtenäisvaluuttaan. Euroopan parlamentilla on tietenkin avainrooli tämän päätöksen teossa.
Yhdistynyt kuningaskunta toimii puheenjohtajamaana, kun ratkaiseva päätös tehdään ensi toukokuussa. Me hoidamme velvollisuutemme parhaan kykymme mukaan, täysipainoisesti ja huolellisesti, tavalla, joka näyttää toivoaksemme Euroopan parhaimmat ja rakentavimmat puolet.
Me haluamme talous- ja rahaliiton onnistuvan. Yhdistynyt kuningaskunta ei itse osallistu ensimmäiseen aaltoon, mutta se ei tarkoita sitä, että me emme olisi kiinnostuneita rahaliiton onnistumisesta. Meidän taloutemme on sidoksissa mannermaan talouteen, ja meillä on yhtä paljon syytä kuin millä tahansa mannermaisella valtiolla tehdä työtä rahaliiton käynnistymiseksi onnistuneella tavalla.
Me pyrimme määrätietoisesti myös onnistuneeseen laajentumiseen. Luxemburgin huippukokous avasi tien laajentumiselle. Meidän tehtävänämme on nyt viedä prosessia eteenpäin tuolla tiellä. Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella käynnistetään liittymisprosessi kaikkien hakijamaiden osalta ja aloitetaan neuvottelut niiden maiden kanssa, jotka haluavat liittyä Euroopan unioniin. Se on prosessi, jossa Euroopan parlamentilla on ratkaiseva rooli. Meidän on ehdottomasti työskenneltävä yhdessä, koska Euroopan unionin laajentuminen on historiallinen tilaisuus sekä Euroopalle että uusille jäsenvaltioille. Se antaa valtavan suuren sysäyksen kaikille talouksillemme. Se luo laajemman, vahvemman Euroopan. Se täyttää kahdeksan vuotta sitten rautaesiripun sortuessa asetetun haasteen ja antaa meille mahdollisuuden luoda vauraan, itseensä luottavan ja vakaamman Euroopan. Me olemme päässeet eroon rautaesiripusta. On tärkeää, että me emme suvaitse sen sijasta samettiesirippua, joka erottaa rikkaat Länsi-Euroopan maat niiden rajoilla sijaitsevista köyhemmistä Keski- ja ItäEuroopan maista.
Viimeiset 50 vuotta, jolloin Eurooppa on ollut jakautuneena, ovat olleet virhe historiassamme. Euroopan historian suuret kulttuurihahmot, kuten Mozart, Chopin, Goethe tai Voltaire, eivät olisi tunnistaneet jakautuneen Euroopan käsitettä sellaisena kuin mitä se on ollut viimeisten 50 vuoden aikana. Meidän sukupolvellamme on lopultakin suuri mahdollisuus päättää jakautuneisuus avaamalla Euroopan unionin ovet uusille Keski- ja Itä-Euroopan demokratioille.
Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella on kaksi merkittävää mutta käytännöllistä tavoitetta laajentumisen suhteen. Ensimmäinen tavoite on saada varsinaiset neuvottelut hyvään vauhtiin, ja toinen tavoite on auttaa niitä, joilla on vielä matkaa edessään - jotta varmistetaan, että kaikki hakijamaat tuntevat olevansa mukana prosessissa.
Me jatkamme tuen antamista jokaisessa vaiheessa kaikille hakijamaille: me autamme niitä uudistamaan talouttaan, yksityistämään valtion omistuksessa olevia yrityksiä, vahvistamaan julkista hallintoaan. Sen vuoksi Yhdistynyt kuningaskunta järjestää myös itse koulutusta joidenkin Keski-Euroopan hakijamaiden neuvottelijoille. Me osallistumme neuvottelijoiden kouluttamiseen, koska me uskomme, että neuvotteluissa ei ole vastapuolia tai vastakkainasetteluja. Neuvotteluilla on yhteinen päämäärä: laajentumisen onnistuminen.
Eurooppa-konferenssin avajaiskokous pidetään Lontoossa 12. maaliskuuta. Se edustaa näkyvällä tavalla kattavaa Eurooppaa, jota me haluamme rakentaa. Me haluamme tehdä siitä myös asiapitoisen kokouksen, jossa keskustellaan kaikkia kansojamme, niin jäsenvaltioissa kuin hakijamaissakin, kiinnostavista asioista - ympäristöstä, huumeista ja järjestäytyneestä rikollisuudesta.
Kyproksen mahdollinen liittyminen Euroopan unioniin antaa meille mahdollisuuden tukea rauhaa ja lisätä vaurautta kaikkien saarella elävien ihmisten keskuudessa. Euroopan unioni tukee lujasti Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeriä hänen pyrkimyksissään löytää poliittinen ratkaisu Kyproksen tilanteeseen. Me toivomme, että kummankin yhteisön johtajat jatkavat YK: n johtamia neuvotteluja vaalien jälkeen. Me olemme iloisia Kyproksen hallituksen halukkuudesta ottaa Kyproksen turkkilaiset mukaan jäsenyysneuvottelujen valtuuskuntaan. Me haluaisimme, että Euroopan unioniin liittyy kahdesta alueesta ja kahdesta yhteisöstä muodostuva Kyproksen liittovaltio.
Kyproksella on kuitenkin oikeus siihen, että sen jäsenhakemus käsitellään sen omien vahvojen meriittien perusteella, eikä jäsenyysneuvottelun edistymisen ehdoksi saa asettaa saaren kahtiajaon ratkaisemista.
Me teemme lujasti työtä myös Euroopan unionin ja Turkin välisten suhteiden lujittamiseksi. Turkilla on merkitystä sekä tärkeänä toimijana merkittävällä alueella että Euroopan pitkäaikaisena liittolaisena. Me tunnustamme Turkin eurooppalaisen vakaumuksen ja pidämme tärkeänä sen saamista mukaan laajentumisprosessiin.
Me olemme asettaneet samat vaatimukset kaikille valtioille, jotka haluavat liittyä Euroopan unioniin: markkinatalous, demokraattinen hallinto ja ihmisoikeuksien noudattaminen. Turkin jäsenhakemusta Euroopan unioniin on arvioitava samoilla objektiivisilla perusteilla kuin kaikkien muidenkin maiden kohdalla.
Iso-Britannia haluaa yhdistää Euroopan kansat siihen Euroopan unioniin, jota heidän hallituksensa pyrkivät luomaan. Meidän kansojemme tulee tietää, että Euroopan unionilla on merkitystä heidän elämälleen. Heidän mielestään Euroopan unioni näyttää joskus tuhlaavan liikaa aikaa keskustelemalla asioista, jotka eivät liity heidän elämäänsä: puhutaan käsitteistä ja teorioista konkreettisten asioiden sijaan. Kansalaistemme täytyy uskoa, että heidän huolenaiheensa sanelevat meidän asialistamme Euroopan unionissa.
Euroopan kansalaisten päällimmäisinä huolenaiheina on kolme asiaa: työllisyys, työpaikat, rikollisuus ja ympäristö. Tiedän, että ne ovat teille tärkeimpiä asioita. Ne ovat yhtä tärkeitä myös meille.
Ensiksi työllisyys. On aivan sama, missä maassa kysymys esitetään. Jos ihmisiltä kysyy, mistä he ovat eniten huolissaan, vastaus on aina sama kaikissa maissamme: työpaikoista. Sen te kuulette varmasti vaalipiirissänne, valitsijoidenne keskuudessa.
Euroopan unionissa on yli 18 miljoonaa työtöntä. Heistä 5 miljoonaa on alle 25-vuotiaita. Se tarkoittaa, että joka kymmenes eurooppalainen nuori on vailla työtä. Jokainen tapaus ei ole vain pelkkä luku vaan se merkitsee tragediaa, kykyjen tuhlausta ja vieraantumista yhteiskunnistamme ja talouselämästämme. Nykyinen talouselämä on hyvin kiinnostava niille jotka ovat valmistautuneet siihen, niille joilla on taitoja ja itseluottamusta menestyäkseen uusilla markkinoilla. Monia ne kuitenkin pelottavat ja monet jäävät niiden ulkopuolelle. Meidän on otettava tehtäväksemme rakentaa Eurooppaan uudenaikainen markkinatalous, mutta se on toteutettava oikeudenmukaisissa, kaikki väestönosat huomioon ottavissa yhteiskunnissa. Minä uskon, että se voidaan toteuttaa, ja Eurooppa voi näyttää, miten se onnistuu.
Unionilla on tärkeä rooli tässä prosessissa. Luxemburgin työllisyyshuippukokouksessa laadittiin asialista Euroopan uudesta työllistämisestä. Yhdistynyt kuningaskunta seuraa puheenjohtajakaudellaan tiukasti tätä asialistaa auttamalla hallituksia löytämään parhaimmat keinot ihmisten työllistämiseksi ja pyrkimällä neljään Luxemburgin työllisyyshuippukokouksessa sovittuun tavoitteeseen, jotka vastaavat hyvin Yhdistyneen kuningaskunnan uuden hallituksen omia tavoitteita. Työllistettävyyttä, jotta kansalaisemme osaavat hakea työtä. Joustavuutta ja sopeutumiskykyä, jotta yrityksemme pystyvät mukautumaan nopeasti muuttuvilla markkinoilla. Yrittäjähenkeä, jotta me voimme muuttaa Euroopan luovuuden ja innovaation työpaikoiksi ja talouden kasvuksi erityisesti pienissä ja keskisuurissa yrityksissä. Lopuksi tasaveroisia mahdollisuuksia, jotta kaikki ne, jotka haluavat tehdä työtä, saavat siihen mahdollisuuden, eivät ainoastaan nuoret ja hyväkuntoiset.
Yksi Cardiffin huippukokouksen tärkeimmistä asioista on arvioida, miten ovat edistyneet työttömyyden torjumista koskevat toimintasuunnitelmat, joita laaditaan nyt kaikissa jäsenvaltioissa Luxemburgissa sovittujen suuntaviivojen mukaisesti.
Yhtenäismarkkinoiden toimivuuden varmistaminen ja niiden täydellinen toteuttaminen ovat avainasemassa kilpailukyvyn säilyttämisen kannalta. Me teemme lujasti työtä Amsterdamissa hyväksytyn yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelman hyväksi ja me pyrimme saamaan sen valmiiksi vuoden 1998 loppuun mennessä yhdessä Itävallan kanssa, joka toimii tuolloin puheenjohtajamaana. Toimintasuunnitelma tarjoaa meille täydellisen ohjelman. Me haluamme, että yhtenäismarkkinoiden sääntöjä ryhdytään soveltamaan nopeasti ja että niitä toteutetaan paremmin. Me haluamme, että komissio ja Euroopan parlamentti ryhtyvät laatimaan parempaa ja yksinkertaisempaa lainsäädäntöä. Me haluamme poistaa esteitä, jotta Eurooppa voi hyötyä täysipainoisesti tietoyhteiskunnan ja sähköisen kaupankäynnin tarjoamista valtavista mahdollisuuksista. Meidän tavoitteenamme ovat tehokkaat yhtenäismarkkinat, joilla ei ole peiteltyjä esteitä tai epäreiluja valtiontukia ja jotka johtavat todelliseen vaurauteen. Silloin meillä on Eurooppa, joka pystyy toimimaan ihmisten hyväksi ja antamaan ihmisille jälleen työtä.
Kansalaisten toinen suuri huolenaihe on rikollisuus. Maailmanlaajuisen huumekaupan arvo on vuodessa noin 400 biljoonaa dollaria ja sitä suurempi on ainostaan öljykaupan arvo. Se on yksi integroiduimmista kaupankäynnin muodoista Euroopassa.
Jos me haluamme saada kiinni tätä kauppaa harjoittavat rikolliset, meidän on päästävä heidän rajat ylittävän toimintansa ja kansainvälisen yhteistyönsä tasolle. Meidän on vastattava siihen omalla tiimityöskentelyllämme ja kansainvälisellä yhteistyöllämme.
(Suosionosoituksia) Puheenjohtajamaana me haluamme käynnistää Europolin toiminnan mahdollisimman pian, jotta Euroopan poliisivoimat voivat tehdä tehokasta yhteistyötä. Me teemme uuden aloitteen huipputekniikkaa hyödyntävää rikollisuutta vastaan. Uudet, rajat ylittävät viestintämuodot, kuten Internet, tarjoavat suunnattomia uusia mahdollisuuksia tietojen hankkimiselle ja ilmaisunvapaudelle. Ne ovat kuitenkin alttiita väärinkäytöksille, joita me voimme torjua ainoastaan siten, että me torjumme niitä yhdessä. Me iskemme huumekaupan ytimeen auttamalla Keski-Aasian huumeita tuottavia maita tukkimaan huumevirrat.
Meidän on osoitettava ihmisille, että Euroopan unioni jakaa heidän pelkonsa ja huolenaiheensa ja se kykenee toimimaan ja selviämään niistä.
Viimeinen kansalaisten huolenaihe on ympäristö. Euroopan kansalaiset haluavat meidän suhtautuvan vakavasti velvollisuuteemme huolehtia planeetastamme ja luovuttaa se lapsillemme hyvässä tilassa. Euroopan unionin toiminnassa on kaikilla aloilla varmistettava Euroopan kestävä kehitys.
Me asetamme Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella ympäristönäkökohdat keskeiselle sijalle Euroopan unionin päätöksentekoprosessissa. Niiden olisi oltava politiikoissamme keskeisellä sijalla, ei jälkihuomautuksena.
Euroopan unionin liikennepolitiikalla on suuri vaikutus ympäristöön. Varmistakaamme siis, että vaikutus on myönteinen. Sen toteuttamiseksi me järjestämme yhteisen liikenne- ja ympäristöneuvoston kokouksen kesäkuussa. Me vauhditamme ajoneuvopäästöjen tiukempia standardeja koskevien ehdotusten käsittelyä, jotta voimme antaa kansalaisillemme korkeamman laatuista puhdasta ilmaa. Yhdistämällä nämä kaksi asiaa me voimme auttaa varmistamaan, että Euroopan liikennepolitiikka on ystävällistä Euroopan ympäristölle.
Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakausi osuu samaan ajankohtaan kuin kolme tärkeää kansainvälistä ympäristöhanketta: Kioton ilmastonmuutoskokouksen seuranta, puhtaan juomaveden tarjoamista koskevat neuvottelut YK: ssa ja maailman metsien tilaa koskeva kokous.
Kioton kokous osoitti, että Euroopan unioni voi toimia vaikuttavana maailman johtajana ympäristöalalla. Me emme kuitenkaan saavuttaneet täysin tavoitteitamme. Niiden asioiden osalta, joista päästiin sopimukseen, meidän on nyt ryhdyttävä ajamaan sopimusten täytäntöönpanoa, ja niiden asioiden osalta, joista ei päästy sopimukseen, meidän on neuvoteltava kumppaneidemme kanssa kaikkialla maailmassa, jotta uusia sopimuksia saadaan aikaiseksi.
Työpaikat, rikollisuus ja ympäristö. Ne ovat Euroopan kansalaisten huolenaiheita. Ne ovat Yhdistyneen kuningaskunnan ensisijaiset tavoitteet. Niiden lisäksi on kuitenkin edistettävä myös Euroopan omalla uudistuslistalla olevia asioita.
Huomisen nopeasti kehittyvä maailma kuuluu niille jotka vastaavat siihen nopeimmin, niille jotka muuttuvat nopeimmin ja niille jotka uudistavat. Kansalaiset haluavat nähdä Euroopan unionin, joka ajaa tehokkaasti ja oikeudenmukaisesti heidän etuaan.
Komission Agenda 2000 -asiakirjassa ehdottamat uudistukset muodostavat innostavan ohjelman Euroopan unionin modernisoimiseksi. Euroopan unionin on muututtava, jotta se pystyy vastaamaan laajentumisen ja myös muuttavan maailman synnyttämiin haasteisiin. Euroopan unionin on tehtävä joitakin vaikeita valintoja.
Yhteinen maatalouspolitiikka lienee selkein esimerkki. Se toimi järkevästi 1950-luvulla, jolloin elintarvikkeista oli pulaa. Yhteinen politiikka on edelleen yhtä tärkeää, mutta sitä on uudenaikaistettava. Komissiolle annettiin Luxemburgin kokouksessa tehtäväksi esittää lainsäädäntöehdotuksia. Me varmistamme puheenjohtajakaudellamme, että niin todella tapahtuu.
Tiedän, että yhteisen maatalouspolitiikan uudistaminen herättää vahvoja tunteita ja että siitä ollaan hyvin eri mieltä. On kuitenkin paljon sellaista, josta voimme päästä yksimielisyyteen. Uusi maatalouspolitiikka, joka tukee edelleen viljelijöitämme mutta tulee halvemmaksi veronmaksajillemme ja halvemmaksi kuluttajillemme, säilyttää maatalousyhteisöt ja myös maaseutuympäristön. Tiedän, että Euroopan parlamentissa on monia, jotka haluavat muutosta politiikkaamme, jotta me voimme suunnata enemmän voimavarojamme alueille, jotka herättävät nykyisin eniten huolestuneisuutta.
(Suosionosoituksia) Me teemme puheenjohtajakaudellamme työtä teidän kanssanne varmistaaksemme, että rahamme kulutetaan hyvin. Kansalaiset haluavat tietää, että taakka jaetaan oikeudenmukaisesti, että aluetuella autetaan köyhimpiä alueita, alueita jotka tarvitsevat tukea eniten. He haluavat lujia toimia huonon hallinnon ja petosten karsimiseksi, he haluavat tietää, että heidän rahansa eivät mene hukkaan. Meidän ensisijaisena tavoitteenamme on tehostaa Euroopan unionin toimintaa kansalaisten hyväksi.
Toinen tärkeä tavoite on unionin tuominen ihmisten ulottuville. Me ehdotamme toimenpiteitä, joilla Euroopan unionista voidaan tehdä avoimempi, ja se koskee entistä enemmän myös ministerineuvostoa. Jos kansalaisten halutaan uskovan, että Euroopan unioni kuuluu heille, heidän on tiedettävä ainakin, mistä aiheista keskustellaan ja miten me teemme päätöksiä.
(Suosionosoituksia) Minä haluan myös, että Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella palautetaan kansalaisten usko siihen, että Euroopan unioni kykenee puhumaan ja toimimaan heidän puolestaan maailmassa. Sanoin tarkoituksella sekä "puhumaan" että "toimimaan" . On tärkeää, että Euroopan unionin ääni kuuluu nopeasti ja että sillä on vaikutusvaltaa. Mutta lisäksi on tärkeää, että me sovitamme sanamme tekoihimme ja osoitamme, että Euroopan unionin toiminnalla voi olla vaikutusta. Euroopan unionilla voi olla ja sillä pitääkin olla tärkeä rooli maailman näyttämöllä.
Me otamme puheenjohtajakaudellamme jäsenvaltioissa käyttöön Euroopan unionin asevientiä koskevan menettelysäännön, kaikkien aseiden viennille sovitut standardit. Me ryhdymme toteuttamaan jalkaväkimiinoja koskevaa uutta Euroopan unionin yhteistä toimintaa, joka on osoituksena siitä, että unioni noudattaa jalkaväkimiinojen täydellistä kieltoa ja jalkaväkimiinojen raivausohjelmaansa ja auttaa jalkaväkimiinojen uhreja.
(Suosionosoituksia) Me pyrimme johdonmukaiseen eurooppalaiseen lähestymistapaan ihmisoikeusasioissa ja haluamme varmistaa, että sillä on todellista vaikutusta kumppanuuteen ja vuoropuheluun muiden maiden kanssa.
Me jatkamme unionin ponnisteluja suhteiden lujittamiseksi muuhun maailmaan. Minä matkustan huomenna Washingtoniin ja Ottawaan kertomaan Yhdysvalloille ja Kanadalle puheenjohtajakautemme ohjelmasta. Toukokuussa me järjestämme huippukokouksen kummassakin maassa. Helmikuussa matkustan Latinalaiseen Amerikkaan toimiakseni puheenjohtajana sekä Euroopan unionin ja Rion ryhmän että myös Euroopan unionin ja San Josén välisissä ministerikokouksissa. Tony Blair toimii puheenjohtajana Lontoossa huhtikuussa järjestettävässä toisessa Aasian ja Euroopan välisessä kokouksessa, joka on laatuaan ensimmäinen Euroopan maaperällä Aasian maiden kanssa järjestettävä huippukokous ja merkittävä virstanpylväs Aasian suhteidemme kehityksessä. Puheenjohtajakaudellamme me pyrimme myös pääsemään yksimielisyyteen Euroopan unionin neuvottelumandaatista Lomén sopimuksen seuraajaa koskevissa neuvotteluissa.
Meidän puheenjohtajakaudellamme Euroopan unioni jatkaa työtään Bosnian rauhansopimusten täytäntöönpanon hyväksi. Me pyrimme parantamaan Euroopan unionin avustustoiminnan nopeutta ja tehokkuutta kyseisellä alueella.
Me varmistamme, että Euroopan unioni jatkaa myönteisellä tavalla Lähi-idän rauhanprosessin edistämistä. Meitä häiritsee tämänhetkinen seisahdustila, joka huolestuttaa Euroopan unionia yhtä paljon kuin kaikkia muitakin. Sen vuoksi me pyrimme tukemaan Yhdysvaltojen ponnisteluja toimia välittäjänä kummankin osapuolen välisissä neuvotteluissa ja tutkimme, miten Eurooppa voi edistää käytännön toimia, kuten Gazan lentokentän ja sataman rakennustöitä.
Haluaisin vielä sanoa, että myös me olemme Euroopan parlamentin tavoin syvästi huolestuneita Algerian viimeaikaisista tapahtumista. Te olette tuoneet tunteenne selvästi esille, mistä on osoituksena varsinkin se, että vuoden 1997 Saharov-palkinto luovutettiin Salima Ghezalille. Hänen äärimmäisen vaikeissa olosuhteissa tekemänsä työ muistuttaa painokkaasti maailmalle, millaisia ongelmia Algeriassa esiintyy.
Viimeisimmät verilöylyt ja niihin liittyvien julmuuksien muodot ovat olleet hälyttäviä. Ihmiset kaikkialla Euroopassa on tunteneet samaa vastenmielisyyttä ja kauhua lukiessaan viime viikkojen aikana lehtien kertomuksia Algerian tapahtumista. Yhdistyneen kuningaskunnan suurlähettiläs on puheenjohtajamaan puolesta pyytänyt Algerian viranomaisilta lupaa vierailla viimeaikaisten kauhistuttavien veritekojen tapahtumapaikoilla. Me haluamme selvittää, miten me voimme auttaa. Me emme ole havainneet mitään todisteita, jotka tukisivat väitteitä Algerian turvallisuusviranomaisten osallistumisesta tapahtumiin. Maailman joukkotiedotusvälineet ovat erittäin kiinnostuneita näistä dramaattisista tapahtumista. Algerian viranomaisten omien etujen mukaista on sallia lehdistön itse nähdä, mitä maassa tapahtuu ja kuka on vastuussa terrorismista. Kansainvälisen yhteisön hallituksilla on myös legitiimiä kiinnostusta tilannetta kohtaan. Me olemme menneisyydessä joutuneet oppimaan liian usein, että jos me annamme terrorismin juurtua mihin tahansa maahan, se voi hyvin nopeasti levitä muihinkin maihin.
(Suosionosoituksia) Tämän vuoksi Yhdistynyt kuningaskunta otti puheenjohtajamaana heti vastaan ehdotuksen lähettää troikkavaltuuskunta tutustumaan Algerian tilanteeseen. Valtuuskunnan tehtävänä on toisaalta tutkia, miten Euroopan unioni voi auttaa lopettamaan terrorismin, ja toisaalta osoittaa Euroopan kansalaisten vahvat tunteet Algerian kansan hätää ja kärsimystä kohtaan. Vakuutan teille, että puheenjohtajamaa pitää Euroopan parlamentin täysin tilanteen tasalla.
Lopuksi haluaisin sanoa, että pitkässäkään puheessa ei pysty antamaan kuin pikaisen kuvan kuusi kuukautta kestävän puheenjohtajakauden ohjelmasta. Se on kunnianhimoinen ja täysipainoinen ohjelma, ohjelma joka osoittaa Euroopalle, että Yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan parlamentti haluavat katsoa ympärilleen. Se sisältää kattavan Euroopan, joka on vauras, avoin ja rauhanomainen; tehokkaan unionin, joka tekee tehokasta yhteistyötä kansalaisillemme tärkeissä asioissa ja puhuu heidän puolestaan selvästi ja tehokkaasti maailmassa.
Euroopan parlamentilla on avainrooli tässä suunnitelmassa. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on tehnyt työtä siteiden lujittamiseksi parlamenttiin - siteiden jotka eivät ehkä olleet vahvimmillaan edellisen Ison-Britannian hallituksen aikana - ja me olemme kehittäneet puheenjohtajakauden ohjelmaamme tiiviissä yhteistyössä teidän ja Euroopan parlamentin muiden jäsenten kanssa.
Me haluamme puheenjohtajakaudellamme osoittaa teille, että te saatte parhaan mahdollisen tilaisuuden näytellä tärkeää roolianne meitä odottavien ratkaisevien päätösten teossa.
Teidän äänellänne on suurta merkitystä keskusteltaessa talous- ja rahaliitosta. Teidän on annettava hyväksyntänne laajentumiselle. Kun Amsterdamin sopimus tulee voimaan, teillä on huomattavasti suuremmat valtuudet lainsäädännön laatimisessa. Yhdistynyt kuningaskunta on päättänyt puheenjohtajakaudellaan käydä tasavertaista vuoropuhelua teidän kanssanne kaikilla näillä aloilla niin täysistuntokeskusteluissa kuin valiokuntienne kokoushuoneissa.
Teidän roolinne on kuitenkin vielä paljon laajempi. Uskon, että Euroopan parlamentilla on ratkaiseva rooli, kun me pyrimme antamaan Euroopan unionin takaisin kansalaisille, kun avainkysymyksiä selvitetään Euroopan kansalaisille ja kun varmistetaan, että heillä on mahdollisuus puhua ja saada äänensä kuuluviin. Hallituksena, joka uskoo kattavaan, avoimeen Eurooppaan ja Eurooppaan, joka heijastaa tavallisten ihmisten mielipiteitä ja hoitaa heitä huolestuttavia asioita, me uskomme, että teillä on hyvin tärkeä rooli. Me emme aina ole samaa mieltä, mutta voin vakuuttaa teille, että teidän mielipiteitänne kuunnellaan aina.
Me olemme laajemman, vahvemman Euroopan luomisen kynnyksellä; Euroopan, joka ulottuu Varsovasta Edinburghiin; rauhanomaisen, vauraan ja luottavaisen Euroopan; Euroopan, joka kykenee puhumaan yhteisellä äänellä maailmassa mutta kunnioittaa ja rohkaisee erilaisia kansallisia kulttuureja kukoistamaan unionin sisällä. Yhdistyneen kuningaskunnan tehtävänä on ottaa harteilleen puheenjohtajuuden viitta, kun nämä mahdollisuudet ovat käsiemme ulottuvilla. Me tarvitsemme teidän apuanne näiden mahdollisuuksien toteuttamiseksi. Tiedän, että te annatte meille sen avun.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
Puhemies
Paljon kiitoksia, herra neuvoston puheenjohtaja.
Rouva Greenillä on puheenvuoro.

Green
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen erittäin iloinen voidessani toivottaa teidät tervetulleeksi tänään Euroopan parlamenttiin. Ison-Britannian työväenpuoluetta edustavana parlamentin jäsenenä minulla on ilo toivottaa tervetulleeksi yli 20 vuoteen ensimmäinen työväenpuolueen hallituksen ministeri tähän parlamenttiin.
(Suosionosoituksia vasemmistolta) Parlamentin sosialistiryhmän johtajana tiedän, että sosialistit, sosiaalidemokraatit - ja myös jotkut muut parlamentin jäsenet - olivat suuresti helpottuneita, kun edellinen hallitus, joka suhtautui erittäin vihamielisesti, erittäin vilpillisesti ja erittäin vastahankaisesti Euroopan unioniin, jätti paikkansa.
(Suosionosoituksia vasemmistolta) Toukokuun 4. päivänä, vain kolme päivää Ison-Britannian parlamenttivaalien jälkeen, Observer -sanomalehden otsikkona oli " Goodbye Xenophobia" . Uuden hallituksen ja etenkin neuvoston puheenjohtajalta tullut myönteinen viesti oli Euroopan unionille suunnattu. Ulkoministeri on hyvin tervetullut tänne. Kun Ison-Britannian edellinen puheenjohtajakausi päättyi 16. joulukuuta 1992, kollegani ja edeltäjäni Jean-Pierre Cot sanoi Ison-Britannian silloiselle pääministerille: " Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden alussa minä odotin luottavaisin mielin, että brittiläisille tyypilliset reilun pelin ja tehokkuuden piirteet tekisivät siitä menestyksekkään." Hänen johtopäätöksensä oli: "Yhdistynyt kuningaskunta on puheenjohtajamaana käyttäytynyt harvemmin rehellisen välittäjän ja useimmin intomielisen partisaanin tavoin." Tänään vetoan ulkoministeriin sen varmistamiseksi, että Yhdistynyt kuningaskunta osoittaa reilun pelin henkeä ja tehokkuutta ja palauttaa brittiläisen itsekunnioituksen ja arvokkuuden parlamenttiin ja Eurooppaan.
Lisäksi me toivomme, että pyrkiessään toteuttamaan ensisijaisia tavoitteitaan puheenjohtajamaa osoittaa samaa määrätietoisuutta, intoa, mielikuvitusta, ennakointikykyä ja näkemyksellisyyttä, joka on ollut tunnusomaista ensimmäiset kahdeksan kuukautta Ison-Britannian hallituksen johdolle. Ulkoministerille tai parlamentille ei ole mikään yllätys, että minun ryhmäni kannattaa niitä tärkeitä poliittisia tavoitteita, jotka ulkoministeri esitteli meille tänään seuraavien kuuden kuukauden työohjelmana. Ryhmäkollegani tarkastelevat ohjelman sisältöä - työpaikat, huumeet, ympäristö, ulkoasioiden asialista - yksityiskohtaisesti tänään käytävän keskustelun kuluessa.
Minä haluan ottaa lähemmin esille ainoastaan kaksi kohtaa. Ensimmäinen on unionin laajentuminen Kyprokseen ja Keski- ja Itä-Eurooppaan. Me olemme iloisia siitä, että neuvoston puheenjohtaja aikoo vakaasti käynnistää laajentumisprosessin vastaanottavaisella ja avoimella tavalla maaliskuussa Lontoossa. Minä tiedän, että IsonBritannian hallituksella on uskoa tehdä vaikeita valintoja. Haluan pyytää puheenjohtajaa valitsemaan vaikeamman vaihtoehdon, joka liittyy mielestämme neuvottelujen avauskonferenssiin ja joka merkitsee sitä, että ryhdymme käsittelemään sitä moniulotteista aihetta, jota ei saatu vietyä loppuun Amsterdamissa ja jonka osalta Luxemburgin huippukokouksessa ymmärrettiin ainakin myöntää, että sitä on käsiteltävä. Toimielimen hallinnon uudistaminen, jota pidetään usein omaan napaan tuijotteluna, on asia, jonka esille ottaminen ei herätä yleistä suosiota eikä se ole helppoa. Yksinkertainen totuus on kuitenkin se, että Euroopan unioni ei pysty toimimaan ilman määräenemmistöpäätösten käytön laajentamista...
... puhumattakaan äänten jakauman muuttamisesta, komissaarien lukumäärästä jne.
Olemme myös kuulleet, että teidän mainitsemianne yhteisen maatalouspolitiikan ja rakennerahastojen uudistuksia ei edes aloiteta ennen vuoden loppua, jolloin Saksan vaalit ovat ohi. Kukaan ei odota, että nämä kysymykset voitaisiin ratkaista seuraavien kuuden kuukauden aikana, mutta pyydän teitä olemaan teeskentelemättä, että ne eivät ole edes olemassa.
Toinen asia, johon haluan puuttua, on toukokuun alkupäivinä tehtävä päätös eurosta. Kuten puheenjohtaja sanoi, parlamentilla on ainutlaatuinen ja hyvin erityinen vastuu. Se on Euroopan ainoa parlamentti, joka voi solmia suorat suhteet Euroopan keskuspankkiin ja jolla on jo suorat suhteet Ecofin-neuvostoon. Parlamentti voi valvoa demokraattisesti euroa ja niitä laitoksia, jotka vaikuttavat siihen, tuleeko se onnistumaan vai ei.
Me parlamentin tällä puolella olevat olemme vakuuttuneita siitä, että roolimme viedään läpi hyvin sisukkaalla tavalla. Me vaadimme neuvostoa suhtautumaan vakavasti parlamentista tuleviin ehdotuksiin euron demokraattisen legitimoinnin varmistamiseksi. Se että puheenjohtajamaa Yhdistynyt kuningaskunta tukee parlamentin oikeutta esittää kantansa EMUn ensimmäiseen aaltoon osallistuvia maita koskevista Ecofin-neuvoston suosituksista, on selkeä osoitus demokraattisesta vakaumuksesta, ja me olemme siitä hyvin kiitollisia. Toivon, että neuvoston puheenjohtaja painostaa kollegojaan tukemaan demokraattista euroa.
Tämä puheenjohtajakausi sattuu ratkaisevaan ajankohtaan. Minä sanoin sen nyt, jos ulkoministeri jätti sen sanomatta. Puheenjohtajamaa on vastuussa niiden ihmisten toiveiden täyttymisestä, jotka ovat kiinnostuneita Euroopan tulevaisuudesta ja erityisesti nuorisostamme. Me toivotamme sille menestystä.
(Suosionosoituksia)
Martens
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitän teitä julkilausumastanne ja etenkin lupauksestanne kuunnella tämän parlamentin mielipidettä. Muistutitte siitä, että puheenjohtajakaudellanne on kaksi historiallista hanketta. Neuvottelut 11 ehdokasvaltion kanssa alkavat 30. maaliskuuta ja toukokuun ensimmäisenä viikonloppuna tehdään päätös eurosta. Perustamissopimuksessa säädetään näistä historiallisista askelista ja Eurooppa-neuvostot ovat valmistelleet niitä pitkään. Ne havainnollistavat jälleen sitä menetelmää, joka on mahdollistanut sen, että Euroopan yhteisö pystyy toimimaan vähittäisen ja jatkuvan luovan prosessin pohjalta, jossa tärkeimpiä ja varmimpia liikkeelle panevia voimia ovat kärsivällisyys ja päättäväisyys. Myös nyt, herra puheenjohtaja, kun asiat ovat toisin, olette vastuussa toimintaohjelman sisällön määräämisestä ja kehittämisestä ja ennen kaikkea poliittisen ilmapiirin luomisesta. Puhuitte juuri päätöstenne avoimuudesta ja yleisen mielipiteen kuuntelemisesta. Uskon, että väestön tuki tulee olemaan avaintekijä puheenjohtajakaudellanne niissä maissa, joissa euro otetaan käyttöön, mutta myös jäsenehdokasmaissa, jotka lopultakin haluavat kuulua vapaiden ja demokraattisten kansojen yhteisöön. Euroopan yhteisön tekemät päätökset eivät ole koskaan olleet niin konkreettisia ja niin syvästi kansalaisten jokapäiväistä elämää koskettavia.
Herra neuvoston puheenjohtaja, tiedämme, että brittiläisessä traditiossa, joka on demokratian kyllästämä, arvostetaan kovasti kaikkien osallistumista suuriin yhteisiin päätöksiin. Siksi on ristiriitaista, että hallituksenne on ilmoittanut, ettei se halua kuulua ensimmäisten jäsenvaltioiden joukkoon, jotka ottavat euron käyttöön. Jean Monnet on sanonut briteistä: olemme tietoisia siitä, että te kunnioitatte tosiasioita ettekä olettamuksia. Historia osoitti hänen olleen oikeassa, kun hän ennusti, että Yhdistynyt kuningaskunta asettuisi pitkän epäröinnin jälkeen Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja ETYn ehdokasvaltioksi heti kun nämä kokisivat ensimmäiset menestyksensä muuttamatta mitään federalistisista periaatteistaan. Minäkin luotan teidän käytännöllisyyteenne. Eli siihen, että heti kun euro on vahva, vakaa ja houkutteleva valuutta, teidän maanne tulee osallistumaan ja antamaan panoksensa euron luonteeseen. Odotamme teiltä, että tulette tämän hankalan vaiheen aikana, jolloin syvälliset viralliset muutokset mullistavat joukon vanhoja tapoja, käyttämään kaiken lahjakkuutenne ja energianne, jotta voisitte antaa koko yhteisön väestölle toivon ja luottamuksen viestin. Sillä, arvoisat kollegat, jokainen uusi päivä vahvistaa luottamustamme siihen, että euro otetaan käyttöön epäilyistä ja vastustuksesta huolimatta. Tässä on uusi mahdollisuus väestömme elintason nousuun, uusi mahdollisuus taloutemme kasvuun, joka on ehdoton edellytys uusien työpaikkojen luomiselle.
Toivo kestävästä rauhasta mantereellamme ei ole koskaan ollut niin lähellä ja niin kokonaisvaltainen kuin nyt. Siksi meidän on vakuutettava kansalaiset siitä, että heidän on suhtauduttava anteliaalla mielellä ja kiitollisina Itä- ja Keski-Eurooppaan suuntautuvaan suureen laajentumiseen. EU: n huippukokouksessa Cardiffissa tämän vuoden kesäkuun puolivälissä tullaan ottamaan ensimmäiset askeleet Agenda 2000: n uudistamiseksi. Teidän tulee panna siellä koko luovuutenne peliin estääksenne sen, että 15 jäsenvaltiota ei vajoa laajentumista ja euroa koskevien historiallisten päätösten jälkeen kykenemättömyyteen eikä riitaannu vähemmän tärkeissä rahaa koskevissa kysymyksissä. Pyrkimys yleiseen etuun on asetettava saavutettujen oikeuksien kylmän puolustamisen tai kansallisen tai luokkatietoisen itsekkyyden populismin yläpuolelle. Sitä varten on olemassa keino, jolle Euroopan yhteisö on rakennettu. Yhteisön yhdentyminen, avain Euroopan yhteisön menestykseen on siinä, että asetetaan etusijalle sellaiseen vahvaan kokonaisuuteen kuuluminen, joka puolustaa meidän etujamme ulkomaailmaa vastaan ja on samalla sisäisesti solidaarinen, jotta jokainen tuntee kuuluvansa siihen. Meidän on jatkettava tällä tiellä ja me tuemme teitä niissä toiminnoissa, joista olette kertoneet. Olette maininnut työllisyyden, kilpailukyvyn, taistelun petoksia ja rikollisuutta vastaan, elinympäristön ja kansanterveyden suojelun, kulttuurin, tietoyhteiskunnan, yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan suunnittelu- ja varoitusyksikön käynnistämisen, Lomén sopimuksen uudistamisen, ihmisoikeuksien edistämisen maailmassa, ja esitänkin teille kysymyksen, herra neuvoston puheenjohtaja siitä, aiotteko tehdä jotakin Nigerian ja Burman ihmisoikeuksien suhteen ja Kyproksen ongelman ratkaisuksi. Green painotti näitä asioita ja minä teen niin toistamiseen.
Myös institutionaalinen uudistus, jota ei saatu aikaan Amsterdamissa, on ehdoton vaatimus jokaiselle puheenjohtajamaalle, myös teille. Minua kosketti erityisesti, kun luin hiljattain komission entisen puheenjohtajan Jacques Delorsin haastattelun, jossa hän sanoi: Euroopan yhdentymistä on toteutettu talouden näkökulmasta. Nyt teemme toisen suuren yrityksen: laajennuksen Itä- ja Keski-Euroopan maihin. Mutta, sanoo Jacques Delors, ja lainaan häntä:
"Tämä edellyttäisi sitä, että vuoteen 2010 mennessä kaikkien jäsenvaltioiden tavoitteet yhdistyneen Euroopan osalta olisivat samat, samoin kuin tavoitteiden saavuttamiskeinot. Nyt on niin, että epäilen tätä voimakkaasti. Pelkään, että jos tätä kysymystä ei pohdita vakavasti, Euroopan poliittinen hanke kuihtuu vähitellen yhden suuren vapaakauppa-alueen tieltä." Meidän pitää säilyttää hyvin tämä Jacques Delorsin viesti korvissamme, aivoissamme, mielessämme ja hengessämme. Vetoan teihin, jotka tunnetaan perinteidenne käytännöllisyydestä, että ponnistelisitte myös luovalla tavalla, jotta tämä Euroopan unioni olisi olemassa myös tulevalla vuosisadalla.

Collins, Gerard
Arvoisa puhemies, toivotan neuvoston puheenjohtajana toimivan Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministerin lämpimästi tervetulleeksi parlamenttiimme tänä aamuna. Toivotan hänelle Euroopan kansalaisten puolesta menestystä hänen puheenjohtajakaudellaan. Kiitän häntä hänen laajasta puheestaan parlamentille. Kannatan puheenjohtajakauden ensisijaisia tavoitteita, jotka puheenjohtaja esitteli selkeästi.
Kannatan lujasti sitä, että neuvosto asettaa ensisijaiseksi tavoitteekseen osoittaa Euroopan kansoille, että Euroopan unioni tekee käytännönläheistä työtä heidän hyväkseen. Tähän tavoitteeseen päästään ainoastaan silloin, jos kansalaisten enemmistölle voidaan osoittaa selvästi, että Euroopan unionilla on merkitystä heidän jokapäiväisten huolenaiheittensa suhteen ja että unioni voi auttaa löytämään ratkaisuja yhteiskuntamme ongelmiin.
Kaikkein laajimmin huolestuneisuutta aiheuttava asia on rikollisuus. Maissamme on hyvin harvoja ihmisiä, jotka eivät ole henkilökohtaisesti joutuneet rikollisen toiminnan uhriksi tai joiden perheitä rikollisuus ei olisi koskettanut jollakin tavalla. Käytännöllisesti katsoen joka ilta television uutislähetykset tuovat koteihimme kertomuksia yhä hirvittävämmistä paatuneiden ihmisten tekemistä rikoksista, jotka kohdistuvat usein yhteiskuntamme puolustuskyvyttömiin ihmisiin, kuten pieniin lapsiin tai hyvin vanhoihin ihmisiin. Monet kansalaisemme ovat huolestuneita henkilökohtaisesta turvallisuudestaan tai perheidensä turvallisuudesta. Monissa yhteisöissämme asuntomurtoja, ryöstöjä ja päällekarkauksia pidetään paljon tavallisempina kuin joitakin vuosia sitten.
Perimmäinen syy suureen osaan näistä rikoksista on huumeriippuvuus ja laittomien huumeiden käyttö. Laittomia huumeita näyttää nykyisin olevan vapaasti erityisesti nuorten saatavilla sekä määrän että laadun suhteen. Huumeiden käyttö on vakava terveysriski vaikutuksille alttiille nuorille, joita houkutellaan niiden kokeiluun. Monille syntyvää mieltymystä huumeiden käyttöön ja huumeriippuvuutta voidaan tyydyttää ainoastaan rikollisilla toimilla. Tällainen huumeisiin liittyvä rikollisuus on vakava riski monille yhteisöillemme.
Uskon, että Euroopan unioni voi vaikuttaa merkittävästi huumeidenkäytön vitsauksen torjuntaan keskittämällä voimavaransa koordinoidusti kansallisten viranomaisten kanssa kansainvälisen huumekaupan torjuntaan.
Laiton huumekauppa on nykyisin pitkälle kehitettyä kansainvälistä liiketoimintaa. Jos tätä kauppaa vastaan halutaan taistella, se on myös tehtävä pitkälle kehitetyllä tavalla ja sen on oltava laajuudeltaan kansainvälistä. Ne meistä, jotka osallistuivat Maastrichtin sopimuksen neuvotteluihin, toivoivat, että Europolista tulisi elin, joka antaisi kansallisille viranomaisille sellaista tietoa ja aineistoa rahanpesusta, laittomasta huumetuotannosta ja huumeiden salakuljetuksesta, jota ne tarvitsevat voidakseen asettaa syytteeseen huumeiden jakelusta yhteisöihimme vastuussa olevat henkilöt. Nyt kun useampia vuosia on kulunut, totean pettyneenä, että taas yksi puheenjohtajamaa mainitsee yhtenä tavoitteenaan Europolin perustamiseksi tehtävien valmistelujen loppuun saattamisen. Tästä häpeällisestä viivyttelystä voivat olla tyytyväisiä ainoastaan ne, jotka ovat mukana laittomassa huumekaupassa.
Toivotan siitä huolimatta lämpimästi tervetulleeksi Yhdistyneen kuningaskunnan pyrkimyksen perustaa Europol puheenjohtajakaudellaan ja edistää kansainvälisiä pyrkimyksiä huumekaupan torjumiseksi. Kannatan kaikkia aiheeseen liittyviä ehdotuksia, joita parlamentille esitetään.
Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella tehdään päätökset niistä maista, jotka otetaan mukaan yhtenäisvaluutan käyttöön osallistuvien maiden ensimmäiseen aaltoon. Vaikka kannatan sitä, että Iso-Britannia ei ole näiden maiden joukossa, on kuitenkin tärkeää, että kaikki maat - myös ne, jotka eivät osallistu yhtenäisvaluutan käyttöön ensimmäisestä päivästä lähtien - ovat aktiivisesti mukana euron käyttöönoton valmistelu- ja suunnitteluvaiheissa, koska se voi vaikuttaa kaikkien maittemme talouteen riippumatta siitä, ovatko ne yhtenäisvaluutta-alueen sisäpuolella vai ulkopuolella.
Kriittisen tärkeä näkökulma uuden valuutan käyttöönotossa on yksittäisten kansalaisten suhtautuminen euroon. Neuvoston puheenjohtaja muistaa monien brittiläisten ja myös irlantilaisten kansalaisten pidättyväisen, huolestuneen ja jopa pelokkaankin suhtautumisen valuuttojemme muuttamiseen desimaalijärjestelmään 1960luvulla. Desimaalijärjestelmään siirryttäessä ei ehkä täysin ymmärretty, mikä merkitys on kuluttajien vahvan luottamuksen saavuttamisella. Mielestäni sama riski on olemassa tänään. On ehdottoman tärkeää, että Euroopan toimielimet ja kansalliset hallitukset käynnistävät kokonaisvaltaisen koulutuskampanjan kaikkien väestönosien keskuudessa, ei ainoastaan rahoitus- ja liikealalla, kuten nyt näyttää tapahtuvan.
Kun euron käyttö aloitetaan, nykyisissä valuutoissa olevat rahat on vaihdettava uuteen valuuttaan. Se saattaa tarjota viranomaisille otollisen tilaisuuden selvittää rikollisten varoja ja ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin. Toivon, että puheenjohtajamaa varmistaa, että tarvittavat aloitteet rikollisten varojen selvittämiseksi tehdään hyvissä ajoin, jotta tilannetta voidaan hyödyntää.
Puheenjohtajamaan esittämän ohjelman mukaan tulevien kuuden kuukauden aikana pyritään myös edistämään yhteisen maatalouspolitiikan uudistukseen tähtääviä neuvotteluja. On selvää, että komission yksityiskohtaiset ehdotukset on käsiteltävä ennen kuin alalla voidaan saavuttaa merkittävää edistystä. Lopullinen sopimus YMP: sta olisi tehtävä siten, että sitä edeltää pitkä ja kokonaisvaltainen keskustelu, jota käydään useampien puheenjohtajakausien aikana. Uudistuksella on suuri poliittinen merkitys, joka ei koske ainoastaan meidän tulevia suhteitamme Itä-Euroopan maihin vaan myös maaseutualueitamme, elintarvikepolitiikkaamme ja miljoonia maanviljelijöitä ja alalla toimivia työntekijöitä.
Lopuksi puheenjohtajamaa mainitsee yhtenä ensisijaisena tavoitteenaan ympäristöpolitiikan. Toivoisin sen suhteen, että puheenjohtajamaa kiinnittää asianmukaista huomiota irlantilaisia naapureitamme jo pitkään vaivanneen ympäristöongelman ratkaisemiseen - ongelman, joka johtuu siitä, että Sellafield-yhtymä upottaa jatkuvasti radioaktiivisia aineita Irlanninmereen.

De Vries
Arvoisa puhemies, vuosia jatkuneen happaman kielteisyyden jälkeen uuden brittihallituksen myönteinen suhtautuminen on raikastava parannus. Harvat puheenjohtajamaat ovat saaneet osakseen niin paljon suosiota. Harvat ovat muuten järjestäneet niin suuren mainoskampanjan sen suosion saamiseksi. Oli miten oli: tervetuloa takaisin Englanti. Mutta varoitus on paikallaan. Hyvät aikomukset eivät riitä. Puheenjohtajamaan pitää saada aikaan tuloksia. Tämä pätee etenkin kahdella alueella: raha-asioissa ja ulkopolitiikassa.
Unionin tärkein päätös brittien puheenjohtajakaudella on euroa koskeva. Valitettavasti brittihallitus ei ollut valmis sanomaan selvästi aikooko Englanti ja milloin, ottaa käyttöön eurooppalaisen valuutan. Puheenjohtajamaan pitää siis käydä näitä olennaisen tärkeitä neuvotteluja toinen käsi selän taakse sidottuna.
Tony Blair haluaa johtaa Eurooppaa, mutta hän ei voi olettaa pystyvänsä johtamaan sivusta käsin. Haluan kaikesta huolimatta pyytää Yhdistynyttä kuningaskuntaa huolehtimaan siitä, että jäsenvaltiot kunnioittavat perustamissopimusta, kun ne nimittävät Euroopan keskuspankin ensimmäisen pääjohtajan. Perustamissopimuksen mukaan pääjohtaja nimitetään kahdeksaksi täydeksi vuodeksi eikä kahdeksi neljän vuoden jaksoksi. Jos asiassa hutiloidaan sopimuksen suhteen, se vahingoittaa euron uskottavuutta jo ennen kuin se on voimassa.
Herra puheenjohtaja, Aasian talouskriisi luo pitenevän varjon Euroopan ylle. Vaikka ei olekaan syytä paniikkiin, on syytä vakavaan huolestumiseen. Hongkongin tai Kiinan devalvaatio tai Japanin talouskriisi vaikuttaisivat syvästi sekä Amerikkaan että Eurooppaan. Toisin kuin Amerikka, unioni ei ole toistaiseksi osallistunut suoraan ratkaisun löytämiseen. Maailman suurimman taloudellisen yhteisön poissaolo on silmiinpistävää. Miksei Euroopan unioni ole lähettänyt ryhmää kyseisiin maihin tarjoamaan poliittista solidaarisuutta ja tukea? Tietenkin Aasian maiden on järjestettävä taloutensa uudelleen ja uudistettava rahoitussektorinsa ja brittiläisen puheenjohtajan on tehtävä tämä selväksi ASEAN-maille ja Japanille. Mutta meidän on myös ilmaistava korkeimmalla poliittisella tasolla luottamuksemme Aasian talouksiin. Juuri nyt unionin ei pidä antaa vaikutelmaa, että se olisi sisäänpäin kääntynyt, itsekäs ja asiaton.
Jos vielä on olemassa alue, jolla tarvitaan brittien johtajuutta, se on ulkopolitiikka. Brittien puheenjohtajuutta tullaan arvioimaan etenkin tämän alueen suhteen. Tehokasta eurooppalaista diplomatiaa tarvitaan kiireellisesti Välimeren alueella ja Balkanilla.
Tuen puheenjohtajamaan aikomuksia antaa unionille aktiivisempi rooli Lähi-idässä ja Algeriassa. Koska Algerian hallitus ei pysty lopettamaan tai ei halua lopettaa rikoksia ihmisyyttä vastaan kotimaassaan, kansainvälisen yhteisön on harkittava vakavasti kansainvälisen tuomioistuimen perustamista Algeriaa varten. Tämä voisi olla kaikkein tehokkain kansainvälisen painostuksen väline.
Unionin on myös parannettava yhteistyötä Turkin kanssa. Tietenkään mikään maa, joka ei kunnioita ihmisoikeuksia, ei voi liittyä unionin jäseneksi. Niin kauan kuin maassa ei vallitse aitoa mielipiteen vapautta ja niin kauan kuin poliisit kiduttavat jopa lapsia, neuvottelut Turkin kanssa eivät voi tulla kysymykseen. Mutta tällä välin on kuitenkin tärkeää, että Eurooppa tekee yhteistyötä Turkin kanssa alueelliseen turvallisuuteen ja maahanmuuttoon liittyvissä kysymyksissä. Assosiointineuvosto päätti maaliskuussa 1995 syventää Turkin kanssa käytävää poliittista vuoropuhelua. Puheenjohtajamaan on huolehdittava siitä, että nämä päätökset lopultakin toteutetaan ja että taloudellinen yhteistyö aloitetaan uudelleen. Pacta sunt servanda (sopimuksia on noudatettava).
Kaksi huomiota Balkaniin liittyen. Olen yhä enemmän huolestunut siitä, että Kosovo on seuraava ruutitynnyri, joka räjähtää Balkanilla. Ehkä vielä ei ole liian myöhäistä estää sotaa Kosovossa, mutta aika kuluu. On olennaisen tärkeää, että EU ja Yhdysvallat lisäävät presidentti Milosevicin painostusta. Kansainvälisen yhteisön pitäisi nimittää korkean tason edustaja Kosovon kysymystä varten. Kosovon pitää olla yksi etusijalle asetettavista asioista brittien puheenjohtajakaudella.
Ryhmäni pyytää myös Bosnian sotarikollisten pidättämisen asettamista etusijalle. Kansakunnat eivät tee sotarikoksia vaan yksilöt. Siksi syylliset on tuomittava. Vain silloin väkivallan kehä rikotaan. Vuodesta 1998 on tultava vuosi, jona Karad&#x017E;i ja Mladi lopultakin viedään oikeuden eteen. Yhdistyneellä kuningaskunnalla on merkittävä joukko-osasto entisessä Jugoslaviassa. Vetoan siksi puheenjohtajamaahan, että se käyttäisi kaikki poliittiset ja sotilaalliset keinot, jotta nämä kaksi rikollista pidätettäisiin ja karkotettaisiin maasta.
Lopuksi yksi huomio unionin demokratian tasosta. Yksi tapa lisätä demokraattista valvontaa unionissa on neuvoston esittämä yhteinen vaalijärjestelmä, joka pohjautuu tasapuoliseen edustukseen. Mikäli Euroopan kansalaiset haluavat sellaisen järjestelmän vuonna 1999, sitä koskevat välttämättömät päätökset on tehtävä viimeistään tämän vuoden kesäkuussa, ei myöhemmin. Tämä tarkoittaa sitä, että puheenjohtajamaan on tehtävä esitykset viimeistään maaliskuun lopussa. Liberaalit yhtyvät brittihallituksen toiveeseen tuoda Eurooppa lähemmäksi ihmisiä. Luotan siihen, että brittihallitus yhtyy toiveeseemme saada tämä tärkeä demokraattinen uudistus toteutettua tänä vuonna.
Herra puhemies, ryhmäni iloitsee kovasti tämän puheenjohtajamaan tavoitteista ja sanoista. Puheenjohtajamaan pitää huolehtia siitä, että me voimme iloita myös sen teoista kuuden kuukauden kuluttua.

Puerta
Arvoisa neuvoston puhemies, kuten te jo osuvasti sanoittekin, euroon ja laajentumisneuvottelujen alkamiseen liittyvät päätökset määräävät Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden tehtävät ja merkityksen. Mitä Euroopan parlamentin jäsenet voivat odottaa Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudelta? Ilman muuta siltä odotetaan tänä päivänä eurooppalaista vakaumusta, sinnikkyyttä, optimismia, käytännöntajua ja jos mahdollista, huumorintajua. Jos puheenjohtajuutta leimaavat englantilaisen työväenliikkeen ominaisuudet, on varsinkin meidän vasemmistoon kuuluvien odotettava siltä myös yhteiskunnallista tajua.
Sen vuoksi haluaisin esitellä teille hyvin puhekielenomaisesti - en mitenkään juhlallisesti enkä julistuksenomaisesti - joitakin vasemmistolaiseen ajatteluun liittyviä huomioita. Sillä nyt, tällä laajentumisen, talous- ja rahaliiton huipentumisen sekä vakaussopimuksen tulevan kehittämisen hetkellä, kun sosiaalipolitiikkojen toteuttaminen tulee olemaan erittäin hankalaa - olosuhteet tulevat hetkittäin hankaloittamaan sitä - on tärkeää sanoa laajentumiselle ehdoton kyllä, mutta myöskin - te sanoitte niin - taistelu työttömyyttä vastaan on välttämätöntä. On tärkeää, ettei taistelu työttömyyttä vastaan jää vain hyvien aikeiden tasolle, vaan että sitä pidetään yhtä arvokkaana kuin valuuttaa ja yhteistä taisteluamme inflaatiota vastaan.
Mutta on myös muita tärkeitä asioita. Rakentaaksemme tasapainoisen, demokraattisen ja oikeudenmukaisen Euroopan, on tarpeen, että säilytämme tavoitteena suuren taloudellisen ja sosiaalisen koheesion, samoin kuin pyrkimyksen yhtenäiseen Eurooppaan, jossa eivät vallitsisi ainoastaan vapaudet, vaan myös todellinen tasa-arvo pohjoisen, etelän, idän ja lännen välillä. Kysymys on itsestään selvä: kuinka saavutamme tämän koheesion? Mitä ehdotamme? No, ehdotamme, että rakennerahastoja käytetään älykkäästi ilman tuhlausta, avoimesti, säilyttäen kuitenkin sisäisen solidaarisuuden Euroopan pohjois- ja eteläosien välillä, joka ei saa olla ristiriidassa laajentumispolitiikan kanssa.
Viittasitte yhteiseen maatalouspolitiikkaan, ja uskallan sanoa teille, että on tarpeen korjata epätasapaino, joka vallitsee eri maataloustuotteille myönnettyjen tukien välillä. On tarpeen tehdä uudistus, mutta sellainen uudistus, joka johtaisi Euroopan eri maiden ja eri maanviljelijöiden mahdollisuuksien tasavertaistamiseen.
Jos haluamme rahoittaa laajentumista ja samalla sisäistä solidaarisuutta, emme voi olla samaa mieltä komission Agenda 2000: ssa tekemistä ehdotuksista. Omien varojen ylärajan puitteissa, joka on 1, 27 % yhteisön BKT: sta, on mahdotonta toimia. Puhun teille siten, että kansalaiset sen ymmärtävät: komissio ehdottaa sitä, että jokaista 10 000 ecua kohden bruttokansantuotteesta 127 ecua suunnataan yhteisön talousarvioon. Mitä Euroopan parlamentti pyytää? Sitä, että jokaista 10 000 ecua kohden BKT: sta yhteisön talousarvioon suunnataan 4 ecua enemmän - eli 131 - jotta voisimme vastata sekä laajentumisen että solidaarisuuden asettamiin haasteisiin. Miten voi olla mahdotonta käyttää 4 ecua enemmän jokaisesta 10 000: sta ecusta? En voi ymmärtää tätä, enkä puhu omasta puolestani, vaan monien Euroopan kansalaisten puolesta.
Toisaalta, haluamme taistella tuhlausta ja avoimuuden puutetta vastaan, mutta kannatamme hyvinvointivaltiota, jota voidaan pitää osana eurooppalaista identiteettiä. Markkinoiden on oltava avoimet, mutta niiden täytyy toimia demokraattisten arvojen sekä kansalaisten poliittisten ja sosiaalisten oikeuksien ehdoilla. Olen varma, että työväenliikettä kannattavan puhemiehen, kaikkien poliittisten vaihtoehtojen tarvitsemien uudistusten avulla, on oltava erittäin tietoinen tästä pyrkimyksestä säilyttää hyvinvointivaltio osana eurooppalaista identiteettiä.
Lopuksi haluaisin sanoa teille, herra neuvoston puheenjohtaja, että olemme samaa mieltä siitä, että Turkin kanssa on käytävä mielekästä keskustelua, mutta kuten sanoitte, eurooppalaisesta näkökulmasta. Turkin on täytettävä samat ehdot kuin muidenkin maiden. Se ei voi uhkailla Kyproksen pohjoisosissa eikä vastustaa jatkuvasti ihmisoikeuksien kunnioittamista. Emme voi hyväksyä pohjoisamerikkalaista näkemystä, joka liittyy Turkin tärkeään asemaan NATOssa. Meillä on eurooppalaisen näkemys ja haluamme, että neuvosto puolustaa sitä.
Lopuksi, ja jos parlamentin puhemies sen sallii, haluaisin sanoa teille, että olemme kaikki sitoutuneet Algerian tapaukseen. Näkemyksemme saattavat olla erilaisia, mutta siitä olemme samaa mieltä, että troikka matkustaa sinne, samoin kuin Euroopan parlamentin tärkeä valtuuskunta, ei ainoastaan edistämään tapahtumien selvittelyä, vaan myös keskustelua kaikkien niiden voimien välillä, jotka tuomitsevat terrorismin ja jotka ovat valmiita kehittämään Algeriaa oikeusvaltiona. Kaikissa näissä tehtävissä, demokraattisen, solidaarisen ja myös sosiaalisen Euroopan kehittämisessä voitte luottaa Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmän tukeen.

Roth
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, arvoisa puheenjohtajamaa Iso-Britannia, eilen illalla pohdiskelin pitkään, mitä minulle tulee mieleen, kun ajattelen brittiläistä puheenjohtajamaata, ja aivan yhtäkkiä keksin sen ja tunsin sen vatsan pohjassa asti: rock and roll. Huuto oikeudenmukaisuuden, demokratian, vapauden, solidaarisuuden puolesta, mielikuvituksellinen pako vanhoista kaavoista. Sitä rock and roll merkitsee minulle. Time is on my side toteaa Tony Blair meille, tarkoittaen myös minun sukupolveani, herra Cook, siinä kannatan teitä, ja ajatelkaammepa, mitä kaikkea tämä Eurooppa tarvitsee pitkällä ja mutkaisella tiellään - long and winding road -sillä Eurooppa on sairas. Terveeksi se ei varmastikaan tule sillä, että sen tila ratifioidaan, että sen tila hyväksytään olankohautuksella. Eurooppa on sairas, eurooppalainen ajatus heikkenee, koska se julistetaan yhteisin voimin uhaksi. Aikaisemmin Eurooppa puhui vapauden ja rauhan puolesta, nykyään rajojen avaamisesta tulee vaara, ja vuonna 2000 kurdipakolaiset julistetaan uhaksi järjestykselle ja turvallisuudelle. Kyllä, herra Cook, kannatan teitä: luokittelu pitää kukistaa uusien muurien rakentamisen sijaan.
Eurooppa on sairas. Ekologiset tuhot laajenevat, eikä yksin metsä kärsi. Eurooppa on sairas. Se kärsii massatyöttömyydestä ja politiikasta, joka puhuu vakaudesta mutta ajattelee siinä vain rahaa, politiikasta, joka keskittyy euroon mutta ei Euroopan kansalaisiin. Demokratia elää ponnisteluista, joita tehdään samanarvoisuuden, sosiaalisen oikeudenmukaisuuden, suvaitsevaisuuden, heikkojen suojelun ja auttamisen hyväksi. Eurooppalaiseen demokratiaan sopii huonosti se, että 30 miljoonaa ihmistä on vailla työtä. Nämä ihmiset työnnetään sosiaalisesti syrjään. Nämä ovat ihmisiä, jotka sosiaalisen syrjäytymisen vuoksi joutuvat yhä enemmän yhteiskunnallisen ja poliittisen osallistumisen ulkopuolelle ja jotka jätetään yksin kärsimään kohtalonsa. Nämä ovat ihmisiä, jotka ovat jo lapsena joutuneet kokemaan elämän köyhyydessä ja vailla tulevaisuudentoivoa. Nämä ihmiset tarvitsevat enemmän kuin pelkkiä puheita. Words are all I have to take your heart away. Se ei riitä näille ihmisille! Koska ihmisten täytyy saada tietää, miksi heidän ylipäänsä pitäisi haluta Eurooppaa, tarvitaan politiikan eurooppalaistamiselle selviä tulevaisuudennäkymiä niiden ongelmien voittamiseksi, joita ei kansallisesti voida ratkaista.
Ihminen ei elä yksin rahasta. Hän tarvitsee työtä ansaitakseen sitä. Hän tarvitsee samanarvoisuutta saadakseen työtä. Hän tarvitsee arvostusta ylipäänsä uskoakseen mahdollisuuksiinsa. Sosiaalinen samanarvoisuus ei ole kaikki kaikessa, mutta ilman sosiaalista oikeudenmukaisuutta Eurooppa ei ole mitään! Sen täytyy kuulua puheenjohtajamaa Ison-Britannian ohjelmaan. Euroopan puolesta mutta myös kotimaan puolesta. Älköön kukaan sanoko, että se on vanhanaikaista tai ei käy päinsä. Ranska ja itsetietoinen työttömien liike osoittavat päinvastaista. You can´t always get what you want. But if you try, sometimes you may find that you get what you need!
Euroopan unionista tulee kansalaisten unioni vasta, kun siitä tulee myös sosiaali- ja ympäristöunioni, joka on sitoutunut kestävään kehitykseen ja joka perustuu demokratiaan. Demokratia ei ole visio, demokratia on tälle Euroopan unionille selviytymiskysymys. Demokratia, joka perustuu osallistumisen periaatteeseen, kaikkien ihmisten tasa-arvoisiin oikeuksiin, perus- ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, turvapaikkaoikeuden kaltaisiin oikeuksiin, joilla on merkitystä vasta sitten, kun niiden käyttö on taattu sen sijaan, että vannotaan niiden väärinkäytön nimeen. Demokratia merkitsee avoimuutta ja asioiden julkisuutta, sillä suljettujen ovien takana periaatteet näivettyvät. Avoimuus ja julkisuus eivät kuitenkaan merkitse sitä, että isoveli valvoo sinua tiiviisti liittoutuneiden hallitusten valvontaelimissä, eikä se myöskään merkitse Europolia yksityiselämässä.
Haluamme yhtenäisen Euroopan, joka on rakennettu sopusointuisesti demokraattiseksi, sosiaaliseksi ja ekologiseksi Euroopaksi, ja tämä on se, mihin brittiläisen puheenjohtajamaan täytyy pyrkiä. We can work it out, we can work it out! Life is very short and there is no time. Lupaan teille, kysyn teiltä uudelleen! Kiitän Stoneseja, Beatlesia ja Bee Geesejä, että he ovat olleet mukana luomassa puhettani!

Ewing
Arvoisa puhemies, tämä on minulle hyvin historiallinen päivä, koska 21 vuotta sitten minä olin ainoa täällä edelleen olevista parlamentin jäsenistä, joka puhui kaikkien aikojen ensimmäisestä Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudesta - sen edellisestä työnväenpuolueen puheenjohtajakaudesta.
Pöytäkirjasta ilmenee, että herra Tomlinson puhui seuraavassa keskustelussa, ja hän on edelleen täällä, mutta hän puhui neuvoston puheenjohtajana, ei jäsenenä. Tämä on siis historiallinen hetki, ja minä haluaisin aloittaa sen miellyttävissä merkeissä antamalla neuvoston puheenjohtajalle joitakin ruusuja, jotka saattavat yllättää hänet.
Ensimmäisen ruusun annan sen vuoksi, että eurovaaleihin on otettu mukaan tiedotusta, mikä on pitkään odotettu parannus meidän alallamme. Edellisen hallituksen vierastaman sosiaalipolitiikan korostaminen, tämänpäiväinen lupaus neuvoston kokousten avaamisesta, josta minä puhuin noin 21 vuotta sitten ja jonka minäkin haluaisin nyt merkitsevän sitä, että EP: n valiokuntien puheenjohtajat kutsutaan heidän toimialaansa koskeviin neuvoston kokouksiin; jään odottamaan, toteutuuko se 21 vuoden kuluttua. Kyseessä ei ole mikään rock and roll vaan pikemminkin hidas foxtrot.
Haluaisin kehua myös herra Cookin hallituskollegaa, Mo Mowlania, hänen hyvin rohkeista toimistaan PohjoisIrlannin suhteen.
Haluaisin kehua niitä eurooppalaisia ääniä, joita kuuluu nyt eturivistä. Aloitan kuitenkin arvostelemalla EMUa.
On varmasti ironista, että sillä hetkellä kun tehdään päätöstä ensimmäiseen ryhmään kuuluvista maista, Yhdistynyt kuningaskunta jättäytyy ulkopuolelle eikä ole mukana ensimmäisessä ryhmässä, vaikka se täyttää vaatimukset. Se on minun mielestäni hukkaan heitetty tilaisuus. Sanoisin neuvoston puheenjohtajalle, että kun juna lähtee ja se kulkee hyvin, niin eikö junaan ole vaikeampi kiivetä, kun se on jo vauhdissa?
Ammattiyhdistysten kongressi, Ison-Britannian teollisuuden keskusliitto, Skotlannin lukuisat vientiyritykset kannattavat kaikki EMUa. Tehty päätös on mielestäni hyvin harmillinen ja siksi pohdinkin, olisiko vielä mitenkään mahdollista, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus muuttaisi mielensä.
Puheenjohtaja Crosland sanoi ohjelmapuheessaan 21 vuotta sitten näin: "EMUn yhteydessä toivottiin aina laajasti, että finassipolitiikan harjoittaminen siirtyisi jäsenvaltioilta yhteisölle ja että yhteisö muuttuisi tulliliitosta täysin yhdentyneeksi talousliitoksi, jolla olisi oma keskuspankki, yhtenäinen kiinteä valuutta ja lisääntyvässä määrin yhdenmukainen verotus." Se on hidasta foxtrotia, eikö olekin?
Yhdistyneen kuningaskunnan epäröidessä vailla selkeää näkemystä kello on tikittänyt, ja mielestäni maan jättäytyminen EMUn ulkopuolelle on nykypäivän tragedia.
Arvostelisin myös sosiaalipolitiikkaa. Onko mitään järkeä tarjota sosiaalipolitiikan suomia etuja, joita me olemme aina kannattaneet minun täällä edustamassani puolueessa, jos hylätään vanhan työväenpuolueen vakaumus puolustaa vähäosaisia? Vammaiset, yksinhuoltajaäidit, opiskelijat - on olemassa europuhetta, jota arvostellaan, mutta on myös olemassa uuden työnväenpuolueen puhetta, jota minä arvostelen. "Tarveharkinta" merkitsee nyt "varallisuuden huomioon ottamista" . "Pitkän aikavälin tarkastelua" käytetään verukkeena nyt tehtäville rajuille leikkauksille.
Haluaisin tarkastella seuraavaksi ensisijaisiin tavoitteisiin liittyviä käytännön asioita. Meillä on kaikilla omat suosikkimme ympäristökysymysten joukossa, mutta minä korostaisin sitä, että parlamentin hyväksymä alikuntoisia säiliöaluksia koskeva menettelysääntö on kiireellisesti saatettava voimaan, koska alikuntoiset säiliöalukset uhkaavat kaikkia rannikkojamme ja ne ovat jo aiheuttaneet suunnatonta vahinkoa monille jäsenvaltioillemme. Työttömyyden osalta EMAC-komitea, jossa minä olen ollut jäsenenä, on ehdottanut, että viivästyneiden maksujen maksamista varten olisi otettava käyttöön pakollisesti noudatettava sääntö. Se auttaisi todella ratkaisemaan pienyritysten ongelmia, ja meidän olisi kiinnitettävä huomiomme hyvin pieniin yrityksiin, joihin voidaan luoda paljon uusia työpaikkoja.
Neuvoston puheenjohtaja ei maininnut tänään kalastusta. Meitä on vaivannut vuosikymmeniä jatkunut romahdus siitä lähtien, kun edellinen hallitus petti kalastusalan Espanjan hyväksi. Viime aikoina on kuitenkin sattunut uusi romahdus, jonka on aiheuttanut uusi työnväenpuolue Fragan mietintöön liittyvällä petoksella. Kysynkin puheenjohtajalta, kannattaako hän edelleen suhteellisen vakauttamisen periaatetta? Tämä on peruskysymys. Ja annetaanko vapaalippulaivojen tehdä tyhjäksi koko yhteinen kalastuspolitiikka siinä muodossa kuin millaiseksi se alunperin kehitettiin? Onko puheenjohtaja lukenut Edinburghin herttuan tällä viikolla esittämän arvostelun EU: n ja köyhien kehitysmaiden välisten kalastussopimusten yksipuolisesta luonteesta?
Kaikilla puolilla istuvat ja kaikkia maita edustavat parlamentin jäsenet ottavat ilolla vastaan kansanäänestyksen, ja se on jälleen yksi ruusu, jonka heitän neuvoston puheenjohtajan edustamalle hallitukselle. Rikotut lupaukset aiheuttavat kuitenkin suurta pettymystä: Skotlannin parlamentille luvatut uudet, suorat suhteet Eurooppaan on vesitetty, maakuntien asema on vesitetty, oikeus osallistua kokouksiin Skotlannin kannalta oleellisista aiheista on vesitetty. Laajentumisen osalta kysyisin, voimmeko me toteuttaa sen lisäämättä rahoitusta? Minä olen kiinnostunut siitä, koska olen kotoisin tavoitteen 1 kohdealueelta. Tavoite 1 on juuri alkanut tuottaa tuloksia satojen vuosien ajan laiminlyödyllä alueellani.
Lopuksi totean, että täällä viettämieni 23 vuoden aikana olen nähnyt sovinnon syntyvän Euroopan vanhoista riidoista, jotka aiheuttivat sotia, kauhua ja hävitystä ja miten me olemme vuosikymmenten kärsivällisellä vuoropuhelulla luoneet tottumustavan tehdä yhteistyötä. Se on tapa, jota me emme saa koskaan pitää itsestään selvänä asiana.
(Suosionosoituksia )
Nicholson
Arvoisa puhemies, minäkin toivotan neuvoston puheenjohtajan tervetulleeksi tänne tänä aamuna. Sanoin yksinkertaisesti, että hänen täällä tänä aamuna hahmottelemansa ohjelma on hyvin kunnianhimoinen, ja minä suhtaudun siihen omalta osaltani tyytyväisyydellä ja onnittelen puheenjohtajaa. Haluaisin myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ja onnitella Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta sen innokkuudesta. Toivon vain, että sen into on realistista, kun otetaan huomioon, kuinka paljon yksi puheenjohtajamaa voi saada aikaiseksi sen käytettävänä olevassa hyvin lyhyessä kuuden kuukauden ajassa.
Olen huolissani siitä, että Euroopan unionin roolia työllisyysongelman ratkaisijana korostetaan jatkuvasti. Olen tehnyt parlamentissa selväksi oman kantani, joka on se, että ainoa tapa ratkaista tämä vakava ongelma, joka koskettaa meitä kaikkia, on toteuttaa se kansallisella tasolla ja lähempänä kansalaisia. En vastusta Euroopan unionin puuttumista työttömyyteen, mutta sen on oltava realistinen ja hyväksyttävä se, että sen keinot ovat rajalliset tällä alueella. Euroopan unionin tasolla voidaan sen sijaan tukea paremmin koulutusta, erityisesti nuorten työttömien osalta, ja niiden uudelleenkoulutusta, jotka ovat epäonnekseen menettäneet työpaikkansa. Me voimme edetä myös jakamalla ja levittämällä tutkimus- ja kehitysohjelmistamme saatuja tuloksia. Pyytäisin puheenjohtajamaata panostamaan enemmän merkittävän tutkimuksen ja kehityksen edistämiseen niiden tulevaisuuden kannalta tärkeän merkityksen painottamiseksi.
Kuten neuvoston puheenjohtaja sanoi, me olemme myös siirtymässä ratkaisevaan vaiheeseen Agenda 2000: n ehdotusten toteuttamisessa. Kyseessä on erityisesti se, miten olisi uudistettava jälleen yhteistä maatalouspolitiikkaa, joka on hyvin sekasortoisessa tilassa ennen kaikkea juuri puheenjohtajan omassa maassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yhdistyneelle kuningaskunnalle asetettu naudanlihan vientikielto on kumottava, koska se tuhoaa kyseistä elinkeinoa. Luotan siihen, että puheenjohtaja pyrkii toimikaudellaan siihen, että vientikielto kumotaan ja " born-after date" -järjestelmä otetaan käyttöön. Hänen on myös ehdottomasti poistettava vahvan punnan aiheuttama epätasapaino ja puututtava siihen, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei ole hakenut Brysselistä tukea, jota se voi saada ongelman lieventämiseksi.
Minuun teki vaikutuksen puheenjohtajamaan innokkuus suojella ympäristöä. Edistyksestä huolimatta saastuttaminen jatkuu edelleen liian vakavalla tasolla. Me olemme Euroopassa pyrkineet täyttämään velvollisuutemme myönteisellä toiminnalla. Meidän on nyt saatava muut maat Euroopan unionin ulkopuolella tunnustamaan vastuunsa.
Puheenjohtajalla on valtavan suuri haaste edessään. Toivotan hänelle onnea ja toivon voivani työskennellä tiiviisti hänen kanssaan haasteen toteuttamiseksi.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat kollegat, parlamentin jäsenen on melko vaikeaa puuttua juuri kuulemaansa puheeseen. Häneltä puuttuu miettimisaika. Niinpä puhunkin teille vain joistain vaikutelmista, joista ensimmäinen koskee niiden muotoilemienne aikomusten epätarkkuutta, jotka koskevat käsiteltyjä aiheita: Itä-Euroopan maita ja Kyprosta, joiden haluaisitte liittyvän unioniin; työttömyyttä, jonka neuvosto haluaisi häviävän Euroopasta; rikollisuutta, toivomuksena olisi turvallinen ja huumeeton Eurooppa; ympäristöä, toivomuksena olisi ilmaltaan ja vedeltään saasteeton Eurooppa; Algeria, jossa terrorismin olisi lakattava. Mutta mitä sitten?
Tutkikaamme näitä kysymyksiä tarkemmin. Panin merkille, että neuvoston puheenjohtaja asetti tavoitteekseen osallistua talouden yksityistämiseen Itä-Euroopan maissa. Se on huomattava ja uhkarohkea tavoite. Sallinette minun korostaa ironisesti, että on aika huvittavaa, että työväenpuolueen muodostaman hallituksen ulkoministeri ilmoittaa näin valtiojohtoisuutta kannattavien talousteorioiden romahtaneen, joita hänen oma puolueensa ylisti vuosikymmenien ajan. Sanon tämän ystävällisesti rouva Greenille. Todellisuudessa, kuten Sveitsin tai Norjan esimerkki todistaa, Euroopan unioni ei luo vaurautta, vaan talouden vapaus.
Mitä Kyproksen liittymiseen tulee, se ei itsessään ratkaisisi siellä vallitsevaa poliittista tilannetta. Jos tätä ratkaisua ei keksitä ennen liittymistä, saattaa liittyminen muuttua rauhantekijästä sodan syyksi. Mitä työttömyyteen tulee, neuvoston puheenjohtaja tyytyi dramaattiseen toteamiseen ja aika muodolliseen toivomukseen. Ongelman parannuskeinot ovat kuitenkin tiedossa. On oltava rohkeutta myöntää, että yksi näistä syistä on Euroopan markkinoiden riittävän suojelun puute muualla maailmassa työsuhde-ehtojen polkemisen olosuhteissa valmistettuihin tuotteisiin nähden. On joko perustettava johdonmukainen alueellinen kokonaisuus, jonka perustana ovat jäsenvaltioiden ja vain jäsenvaltioiden väliset etuuskohtelut, tai on liityttävä täydellisesti maailmanlaajuiseen vapaakauppa-ajatteluun. Molemmat ovat täysin yhteensovittamattomissa.
Kansainvälisen tason osalta, mainitsitte matkanne, neuvoston puheenjohtaja: pahoittelen vain sitä, että ne alkavat Washingtonista. En sano, etteikö Washingtoniin saisi mennä; sanon, ettei Washingtonista saa aloittaa, jollette halua antaa muille keskustelukumppaneillenne sellaista kuvaa, että politiikkamme seuraa sokeasti Yhdysvaltojen esimerkkiä.
Mitä lopulta Algeriaan tulee, olen melko hämmästynyt siitä, että sinne on lähetettävä parlamentin valtuuskuntia aivan kuin salaisilla tiedustelupalveluillamme ei olisi tietoa tilanteesta. Haluaisin jälleen vakuuttaa, että kaikki nämä tapahtumat alkoivat, kun tässä maassa ensimmäistä kertaa 30 vuoteen pidettyjen vapaiden vaalien ensimmäisen kierroksen voittajat vangittiin.
Neuvoston puheenjohtaja, uskon, että hyväntahtoiset ajatukset ovat politiikkanne perustana. Hyväntahtoiset ajatukset saavat kaikki arvostamaan teitä, mutta niillä ei tehdä hyvää politiikkaa.

David
Arvoisa puhemies, kun Yhdistynyt kuningaskunta toimi edellisen kerran Euroopan unionin puheenjohtajamaana, oli vuoden 1992 toinen puolisko. Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakautta pidettiin tuolloin harhailevana, häilyväisenä, päämäärättömänä ja näkemyksettömänä. Tällä kertaa siitä tulee erilainen, hyvin erilainen. Yhdistyneen kuningaskunnan työnväenpuolueen hallituksella on selvä ja hyvin harkittu asialista, kuten olemme kuulleet tänä aamuna; asialista, jossa vedetään oleelliset yhteydet kansalaisten huolenaiheiden ja toiveiden ja Euroopan yhteistyön välille. Euroopan ei pitäisi merkitä etäistä byrokratiaa ja abstrakteja teorioita. Euroopan olisi merkittävä yhteisten ongelmien yhteistä ratkaisemista. Sillä tarkoitetaan sellaisten asioiden ratkaisemista, jotka koskettavat tavallisten ihmisten elämää kaikissa jäsenvaltioissa. Koska Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ymmärtää tämän, uskon, että se puheenjohtajamaana pyrkii näihin hyvin määrätietoisesti esittämiinsä ensisijaisiin tavoitteisiin.
Puheenjohtajamaan asialistan kärjessä on aivan oikeutetusti sopiminen siitä, mitkä maat täyttävät talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen vaatimukset. Euron onnistunut käyttöönotto on kaikkien parhaan edun mukaista. Asialistan kärkipäässä on myös työpaikkojen luominen, ja jos joku asia painaa erityisesti Euroopan kansalaisia, niin se on varmasti se, että unionin alueella on 18 miljoonaa työtöntä. Todellista Euroopan unionia ei voi olla olemassa niin kauan kuin työttömyysasteemme on näin korkea. Työttömyys johtaa henkilökohtaiseen epäonnistumisen tunteeseen, se murentaa sosiaalista yhteenkuuluvuutta, se nakertaa Euroopan sielua. Meidän on vietävä eteenpäin Luxemburgin työllisyyshuippukokouksessa sovittuja työllisyyden suuntaviivoja, jotta me saamme aikaiseksi konkreettisia toimintasuunnitelmia. Suunnitelmia, joilla hyvät sanat muutetaan käytännön teoiksi, joilla kohotetaan yrittäjähenkeä, edistetään perus- ja ammattikoulutusta ja elinikäistä oppimista, parannetaan työllistettävyyttä, lisätään tasavertaisia mahdollisuuksia. Näitä kaikkia tarvitaan, ja minä olen vakuuttunut siitä, että Yhdistynyt kuningaskunta edistää niitä lujasti ja määrätietoisesti puheenjohtajakaudellaan.
Jos Euroopan halutaan menestyvän maailmantaloudessa, me emme saa olla itsetyytyväisiä tai taantumuksellisia. Voittaaksemme maailmassa meidän on tehtävä muutosprosessista elämäntapamme. Ollaksemme kilpailukykyisiä meidän on oltava innovatiivisia ja ollaksemme innovatiivisia meidän on oltava radikaaleja ja suunnattava katseemme eteenpäin. Se merkitsee sitä, että meidän on luotava tehokkaammat yhtenäismarkkinat; yhtenäismarkkinat, joiden piiriin kuuluvat esimerkiksi televiestintä ja energia-ala. Se merkitsee epäreilujen valtiontukien lopettamista. Se merkitsee pienyritysten rohkaisemista ja byrokratian purkamista ja se merkitsee sen varmistamista, että tutkimus ja kehitys kulkevat taloudellisen kehityksemme edellä.
Yksi puheenjohtajamaan tärkeistä ensisijaisista tavoitteista on Euroopan unionin laajentumisprosessin käynnistäminen. Tehkäämme selväksi, että sillä on äärimmäisen suuri merkitys kaikille Euroopan kansalaisille. Laajentumisesta on todellista etua sekä nykyisille jäsenvaltioille että jäseneksi haluaville valtioille. Siitä on taloudellista hyötyä kaikille osapuolille ja se lisää turvallisuutta ja vakautta. Mutta kuten me kaikki tiedämme, Euroopan unionin on itse muututtava, jotta laajentuminen onnistuu. Agenda 2000 on hyvä lähtökohta. Meidän on nyt käytävä vakava keskustelu siitä, kuinka me voimme kehittää aluepolitiikkaa tulevaisuuden tarpeita vastaavalla tavalla, ja tietenkin siitä, miten me aiomme muuttaa yhteistä maatalouspolitiikkaa. Nykyaikaistamista tarvitaan nimenomaan tällä alalla.
Laajentumisen korostaminen puheenjohtajamaan ohjelmassa osoittaa nähdäkseni sen, että puheenjohtajamaa haluaa Euroopan unionin suuntaavan katseena nykyisten rajojensa ulkopuolelle. Puheenjohtajamaata on onniteltava myös sen vakaumuksesta parantaa unionin yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, siitä että se korostaa sopimuksen aikaansaamista uudesta neuvottelumandaatista Lomén sopimusta varten ja siitä että se haluaa kiinnittää ihmisoikeuksiin niiden ansaitsemaa huomiota.
Yhdistynyt kuningaskunta on asettanut puheenjohtajakaudelleen todella kunnianhimoisen ohjelman. Siinä on hyvin monenlaisia asioita, asioita, jotka ovat ehdottoman keskeisellä sijalla kansalaisten mielissä. Omasta mielestäni huumekaupan muodostama kansainvälinen uhka on varmasti niitä asioita, jotka huolestuttavat eniten Euroopan kansalaisia, ja minä ainakin olen hyvin iloinen siitä, että te, herra ulkoministeri, sitoudutte vakavaan taisteluun huumekauppaa vastaan. Sydäntä lämmittävää oli myös tänä aamuna kuulla teidän sitoutuvan tekemään yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa. Voin vakuuttaa teille, että Euroopan parlamentti on enemmän kuin iloinen voidessaan työskennellä yhdessä teidän kanssanne. Kumppanuus, konsensus, yhteistyö ovat meidän yhteisiä sanojamme, me suhtaudumme samalla tavalla Euroopan kehittämiseen.
Lopuksi mietin, miten voisin päättää puheenvuoroni persoonallisella tavalla. Puheenjohtajakauden lopuksi järjestettävä Euroopan huippukokous pidetään minun vaalipiirissäni Cardiffissa, Walesin pääkaupungissa. Olen siitä hyvin iloinen ja olen vakuuttunut, että puheenjohtajakauden lopussa me näemme luottavaisemman Euroopan, dynaamisemman Euroopan, merkittävämmän Euroopan ja Euroopan, jolla on jälleen takanaan kansalaistemme täysi tuki. Toimikaamme kaikki yhdessä, jotta Cardiffin huippukokouksesta tulee kansalaisten huippukokous.

McMillan-Scott
Arvoisa puhemies, pidämme erittäin tervetulleena Yhdistyneen kuningaskunnan Euroopan unionin puheenjohtajakauden avausta. Vaikka työväenpuolue on muuttanut kuusi kertaa mieltään EUjäsenyydestämme sen jälkeen, kun liityimme unioniin 25 vuotta sitten, se on viime vuosina ollut varsin yksimielinen. Toivon, että Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudesta tulee suuri menestys.
Ennen kuin jatkan puheenjohtajakaudesta, haluaisin puuttua pariin herra Cookin puheenvuorossaan esittämään huomautukseen. On omituista, että hän puhuu Euroopan parlamentin tuomisesta lähemmäksi kansalaisia samaan aikaan kun hänen hallituksensa aikoo ottaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa käyttöön suhteellisen vaalitavan, joka on käsittääkseni - me emme ole vielä löytäneet sille täsmällistä määritelmää - suljetun listan järjestelmä. Vaikka asialla on merkitystä Euroopan parlamentille ja vaikka tiedän, että herra Cook on suhdetoiminnan pitkäaikainen kannattaja, voisiko hän olla samaa mieltä kollegansa, sisäministeri Strawn kanssa siitä, että vaalialueista tulee hyvin suuria ja että on hyvin epätodennäköistä, että enemmän kuin murto-osa alueen äänestäjäkunnasta tuntisi jonkun yksittäisen ehdokkaan? Tällöin ei voida olettaa, että äänestäjät pystyvät tekemään tietoisen valinnan puolueen ehdokkaiden välillä. Se kertoo jo sinällään paljon työväenpuolueen asenteesta Euroopan parlamenttia kohtaan.
Haluaisin myös sanoa, että se tosiasia, että kahden Euroopan parlamentin jäsenen on nyt erottava työväenpuolueesta saadakseen puhua vapaammin - toinen istuu kommunistien ja toinen vihreiden kanssa - toinen heistä kertoi minulle tänä aamuna, että hänelle ilmoitettiin erosta faksitse - antaa minulle aihetta epäillä, että työväenpuolueelle tyypillinen liikavalvonta alkaa jo olla kaikkien eurooppalaisten tiedossa. Lisäisin vielä, että koska me olemme kaikki kiinnostuneita edustajien valinnasta, niin otan lainauksen konservatiivipuolueen omasta edustajien valintaa koskevasta käsikirjasta, jossa sanotaan: " Edmund Burken sanat pätevät edelleen. Edustajasi tehtävänä ei ole ainoastaan olla uuttera puolestasi vaan hänen on myös esitettävä puolestasi mielipiteitä, ja jos hän luovuttaa tämän velvollisuuden sinulle, hän pettää sinua palvelemisen sijasta. Autoritaariset ohjeet, joita jäsenen on sokeasti ja implisiittisesti noudatettava, vaikka ne olisivat vastoin hänen syvimpiä vakaumuksiaan ja omantuntonsa ääntä, ovat täysin tuntemattomia maamme laeissa ja vastoin perustuslakimme henkeä." Konservatiivipuolue kannattaa näitä periaatteita toisin kuin työväenpuolue, joka...
(Vastustavaa mutinaa) aikoo käsittääksemme antaa kansallisen toimeenpanokomitean tehtäväksi päättää salaisesti ehdokkaiden tärkeydestä, heidän järjestyksestään listalla ja kaikista valinnoista ja esittää sitten ehdokkaat Yhdistyneelle kuningaskunnalle.
(Vastustavaa mutinaa) Palaan nyt puheenjohtajakauteen, josta minun odotetaan jatkavan puhetta.
Konservatiivit ovat pitkälti samaa mieltä hallituksen puheenjohtajakaudelle asettamista ensisijaisista tavoitteista: laajentuminen, työpaikat, ympäristön puhdistaminen ja taistelu rikollisuutta vastaan. Nämä ovat kaikki tärkeitä poliittisia tavoitteita, jotka myös me olisimme asettaneet asialistan kärkipäähän. Me toivomme, että laajentumishanketta saadaan vietyä eteenpäin. Se on historiallinen haaste. Meidän moraalisena velvollisuutenamme on ottaa piiriimme Keski- ja Itä-Euroopan kansalaiset, jotka ovat niin kauan joutuneet elämään julman ja vieraan tyrannian alla. Laajentuminen on meidän kaikkien etujemme mukaista, koska se laajentaa dramaattisesti yhtenäismarkkinoita. Yksi monista syistä sille, että Amsterdamin sopimus jätti niin paljon toivomisen varaa, oli juuri se, että sillä ei onnistuttu vastaamaan tähän haasteeseen. Laajentumisen suhteen työväenpuolueella on selkeät tavoitteet puheenjohtajakaudelle ja yksityiskohtaisen aikataulun asettamiseksi ensimmäiseen aaltoon kuuluville hakijamaille. Toivon, että ne onnistuvat, vaikka Turkin osalta Luxemburgissa päädyttiin fiaskoon.
Ison-Britannian työllisyystilanne on huomattavasti parempi kuin Euroopassa keskimäärin. Valitettavasti työväenpuolueen tapa käsitellä tätä kysymystä johtaa todennäköisesti työttömyyden lisääntymiseen, ei vähenemiseen. Jos joku puolue kiistää sen, että sopimukseen pääsy sosiaalisesta luvusta ja sen perusteella annetuista ja myöhemmin annettavista asetuksista lisää markkinoiden joustavuutta, sitä ei voida ottaa vakavasti. Euroopan on kohdattava se epämiellyttävä totuus, että jos me emme leikkaa sosiaalikulujamme ja vapauta työmarkkinoitamme, muu maailma ajaa meidän ohitsemme halvemmilla hinnoilla. Työttömyysaste pysyy edelleenkin liian korkeana. Byrokratia ja sääntely ovat hienouksia, joihin Euroopalla ei ole enää varaa.
Minua on häiritty tämän puheenvuoron aikana. Olen saanut parlamentin reagoimaan enemmän kuin herra Cook hetki sitten. Hänen puhettaan kuunneltiin lähes täydellisen hiljaisuuden vallitessa.
(Puheenjohtaja keskeytti puhujan.)
Azzolini
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisat kollegat, Euroopan unioni on epäilemättä lähipäivinä ja lähiaikoina suuren muutoksen ja huomattavien haasteiden aikakauden edessä: euro, laajeneminen, Amsterdamin sopimuksen täytäntöönpano, mutta myös sopivampien ja rohkeampien institutionaalis-poliittisten puitteiden määritteleminen - ainakin toivottavasti!
Tämän puolivuotiskauden aikana käynnistetään ensimmäiset neuvottelut alue- ja koheesiorahastojen uudistamisesta, mikä on meille hyvin tärkeä tehtävä, kun usein kielteiseen suuntaan muuttuneet olosuhteet monilla unionin alueilla vaativat erityishuomiota, elleivät peräti aiempaa suurempaa huomiota. Tänä kautena käynnistetään myös ylimääräisen neuvoston päättämät työllisyystoimet, tänä kautena jäsenvaltioiden on tehtävä toimintasuunnitelmansa Cardiffissa kokoontuvaa neuvostoa varten. Luotamme siihen, että brittiläisellä käytännönläheisyydellä kyetään erottamaan vaaralliset demagogiset ratkaisut niistä kiireellisistä työllisyystavoitteista, jotka olemme itsellemme asettaneet.
Luotamme yhtä paljon siihen, että puheenjohtajamaa Iso-Britannia samalla käytännönläheisyydellä kykenee ponnistelemaan sisämarkkinoiden toimintasääntöjen luomiseksi - tarkoitan tällä sitä, että sääntelyn purkaminen ja yksinkertaistaminen sijoitetaan ensisijaisten tavoitteiden joukkoon. Uskon tämän olevan sitä todellista apua, jota voimme - ja jota meidän täytyy - tarjota kansalaisillemme, joihin oikeastaan Iso-Britannia puheenjohtajamaana näyttääkin haluavan kiinnittää erityishuomiota.
Pohdin, eikö puheenjohtajamaa voisi yrittää saada jäsenvaltioiden hallituksia ymmärtämään tätä yleistä vaatimusta yksinkertaistaa normeja, koska ne hankaloittavat kansalaisten, yritysten ja kansalaisyhteiskunnan elämää yleisesti.
Lopultakin olemme yksimielisiä tämän puolivuotiskauden toiminta- ja aloiteaikataulusta sen lainsäädännöllisen suunnitelman mukaan, josta tässä istuntosalissa onkin jo keskusteltu - erityisesti neuvoston puheenjohtaja Cookin ilmoittamista aikeista käynnistää vakavat ja päättäväiset toimet huumeita vastaan. Minun on vielä vedottava neuvostoon, jotta toteutettaisiin määrätietoisia ja voimakkaita toimia niissä kiireellisissä asioissa, joita ei voida ennakoida lainsäädännöllisessä aikataulussa. Viittaan tällä niihin turvallisuus- ja ulkopolitiikan tilanteisiin, joihin omat maamme ja yhteisön toimielimet ovat valmistautumattomia. Unionin piittaamattomuutta tai vakavaa myöhästymistä pakolaisten, kansanmurhien, kansainvälisten jännitteiden tms. konfliktien yhteydessä, ei voida suvaita enää Euroopassa, jonka haluamme esiintyvän vahvana ja vastuullisena maailman yleisen mielipiteen edessä.
Pyydän puheenjohtajamaata kiinnittämään huomiota myös mahdollisuuteen jatkaa viipymättä vakavaa ja vastuullista Välimeren alueen politiikkaa, joka kykenee osaltaan vaikuttamaan alueen tasapainoon ja suhteidemme kehitykseen, ja muistutan, että myös tämä parlamentti käynnistää piakkoin Euroopan ja Välimeren maiden parlamenttien välisen foorumin.
Vilpitön toivomukseni tämän parlamentin edustajana, Unioni Euroopan puolesta -ryhmän yhteispuheenjohtajana ja Euroopan kansalaisena puheenjohtajamaa Isolle-Britannialle on, että se haluaisi ja osaisi ohjata - mieluummin kuin kääntää - voimakkaasti unionin politiikkaa juuri tunnetun anglosaksisen käytännönläheisyytensä ansiosta, kerrankin kun itse Albionekin näyttää kääntyneen alun euro-epäilijästä niin rehelliseksi eurooppalaisuuden kannattajaksi. " Välimeren laboratorio" -säätiön kansainvälisistä ja institutionaalisista suhteista vastaavana olen itsekin iloinen saadessani antaa käytettäviksi toisen EUROMED-kansalaisfoorumin tulokset. Säätiö järjesti tämän foorumin Napolissa viime joulukuussa kerättyään tietoja Espanjalta Barcelonan kokouksesta 1995, ja on valmis pitämään virallisen esityksen neuvoston puheenjohtajistolle ja luottaa siihen, että ennen kaikkea vastuunalaiset neuvostot antavat muidenkin yhteisön toimielinten tapaan jatkuvaa huomiota ja tukea EUROMED: in kansalaisfoorumin toiminnalle.

Watson
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajan julkilausuma on mielestäni tervetullut. Yhdistynyt kuningaskunta ei ole suuri eikä pieni valtio. Se on keskikokoinen länsimainen demokratia, jolla on moniulotteinen historiallinen perintö. Se ei voi enää saavuttaa maailmassa sellaista mahtiasemaa, joka sillä ennen oli. Mutta siellä missä se ennen ajatteli valtaansa, se voi nyt ajatella vastuutaan. Puheenjohtajan puhe antaa toivoa Yhdistyneen kuningaskunnan uudenlaisesta lähestymistavasta.
Ison-Britannian uusi läheneminen Eurooppaan otetaan suopeasti vastaan parlamentissa. Iso-Britannia on ollut tunnettu hallituksista - niin työväenpuolueen kuin konservatiivienkin hallituksista - jotka ovat uskoneet, että Atlantin valtameri on kapeampi kuin Englannin kanaali. Tämä käsitys piti meidät aluksi Euroopan yhteisön ulkopuolella ja sittemmin vuosikausia etäällä sen asioista. Jos Yhdistynyt kuningaskunta haluaa tulla mukaan ja näyttää johtokykyään, meidän on huomattava, että johtaminen ei onnistu perästä päin. Minun puolueeni piti hyvin valitettavana päätöstä olla liittymättä rahaliittoon sen käynnistyessä. Jos Yhdistynyt kuningaskunta todella haluaa saada yhtenäismarkkinat toimimaan tehokkaasti, saada ihmiset takaisin työn ääreen, kuten puheenjohtaja sanoi, niin sen pitäisi laittaa rahansa sinne, missä sen suu on.
Liberaalidemokraatit pitävät myönteisenä Euroopan perussäädösten korostamista puheenjohtajamaan ohjelmassa. Jos puheenjohtaja haluaa yhdistää Euroopan kansalaiset Euroopan unioniin, meidän on avattava ministerineuvoston kokoukset julkiselle tarkastelulle. Meidän on annettava parlamentin kehittää täysipainoisesti demokraattista potentiaaliaan. Puheenjohtaja on henkilökohtaisesti ehdottoman hyvässä asemassa tämän toteuttamiseksi. Minun maanmiehenäni hän on joutunut kärsimään siitä harhaanjohtavasta iänikuisesta hölynpölystä, jota pidetään Yhdistyneen kuningaskunnan perustuslakina. Euroopan liberaalidemokraatit pitävät myönteisenä Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ehdotuksia uudistaa maan vaalitapaa, jotta me saamme kansanedustuslaitoksen, jonka kaikki jäsenet on valittu samalla periaatteella.
Neuvoston puheenjohtaja puhui kansalaisten uskon palauttamisesta siihen, että EU kykenee puhumaan ja toimimaan heidän puolestaan maailmassa. Valitettavasti hän ei esitellyt laajemmin eettistä ulkopolitiikkaa, josta hän on puhunut kotimaassaan. Unionin ruorissa Yhdistynyt kuningaskunta on ainutlaatuisen hyvässä asemassa lujan moraalisen iskun antamista varten. Puheenjohtajan esille tuoma aseiden vientiä koskeva menettelysääntö kuulostaa liian paljon niiltä joka puolella olevilta menettelysäännöiltä, joita noudatetaan useimmiten vain tiukan paikan tullen. Me tarvitsemme oikeudellisesti sitovan EU: n aseidenviennin lainsäädännön ja me tarvitsemme pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen. Me emme saa päästää kiduttajia ilman rangaistusta emmekä saa menettää toivoamme siitä, että me pystymme vaikuttamaan historian kulkuun ja että 1900-luku, jonka aikana aseteknologiamme on tehnyt voiman käytön sanan käyttöä helpommaksi ja aiheuttanut niin paljon inhimillistä kärsimystä, voi antaa sijaa sellaiselle 2000-luvulle, jolla Euroopan voima, mielikuvitus ja taidot voidaan valjastaa luomaan vakaa, oikeudenmukainen ja rauhanomainen maailma.
Parlamentin liberaalit toivottavat onnea puheenjohtajamaalle. Me olemme panneet merkille, että Yhdistyneen kuningaskunnan valtateillä ja sivuteillä, sen kylien ja pienten ja suurten kaupunkien pääkaduilla puhaltaa raitis tuuli, joka kuljettaa brittiläisten lämmintä pyrkimystä osallistua uutterasti Euroopan rakentamiseen. Kuten Gladstone sanoi, on luotettava ihmisiin.
Toivo on oivallinen aamiainen mutta kehno illallinen. Me parlamentissa olijat seuraamme puheenjohtajamaata tarkasti varmistaaksemme, että sen rohkeus yltää sen sitoumusten tasolle.

Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te ette tarvitse sääennustajaa sanomaan, mistä tuuli puhaltaa. Teidän troikkanne voi olla kuin vierivä kivi - joka ei etene mihinkään suuntaan.
Arvoisa puhemies, Algeriasta löytyy todisteita siitä, että terroristit tappavat ja tekevät rikoksia ihmisyyttä vastaan jonkin mielikuvituksellisen islaminuskon nimissä.
On todisteita siitä, että Algerian valtio taistelee terrorismia vastaan, että vaaleja on pidetty, mutta ettei ole olemassa oikeusvaltiota, että kiduttaminen on yleistynyt, että on olemassa salaisia vankiloita, että on olemassa eristysleirejä, että on olemassa kadonneita ihmisiä!
Kaikki tämä sanoakseni, että troikan on mentävä Alger'hen, että Euroopan parlamentin valtuuskunnan on mentävä Alger'hen tai Algeriaan, mutta mistä niiden olisi siellä keskusteltava? Meidän on keskusteltava demokratian ja oikeusvaltion kulttuurista algerialaisten kanssa, Algerian valtaa pitävien kanssa, Algerian poliittisten puolueiden kanssa, Algerian kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa, jotka vastustavat väkivaltaista kulttuuria. Jos haluamme tätä, meillä on oltava kylmäpäisyyttä sanoa, että pelkät vaalit eivät vielä tee demokratiaa, että demokratia tarkoittaa vapauden kulttuuria ja tietynlaisen vallanpidon kulttuuria.
Meidän on pyydettävä heitä, jotka taistelevat Algeriassa tätä vallanpitoa vastaan, sanomaan millaista vallanpitoa, millaista vallanpidon kulttuuria he haluavat. Meidän on kysyttävä Algerian hallitsijoilta, kuuluuko lehdistön vapauden tukahduttaminen, olipa paino-oikeus valtion hallinnassa tai ei, heidän käsitykseensä demokratiasta? Onko demokratia oikeudettomuutta, oikeudettomuutta tai oikeuden puutetta vankiloissa, oikeudettomuutta tai oikeuden puutetta joissakin paikoissa? Meidän on suhtauduttava tinkimättä taistelijoihin, kuuluivat he sitten mille puolelle hyvänsä.
Eurooppa on demokratian, vapauden ja oikeusvaltion syvin olemus. Meillä ei ole oikeutta mennä Algeriaan ja unohtaa sitä, oli keskustelukumppani sitten kuka tahansa! Olivatpa kyseessä ääri-islamin kannattajat, hullut tai hallituksen edustajat, meillä ei ole oikeutta uhrata poliittisen opportunismin vuoksi Euroopan perustaa, joka on oikeusvaltio. Jos troikka unohtaa tämän, se puhuu kyllä terrorismista, mutta unohtaa vapauden ja oikeusvaltion!

Bonde
Arvoisa puhemies, hyvä Robin Cook, puheenjohtajamaan tekemää lainsäädännön avoimuutta ja laatua koskevassa ohjelmassa on hyviä kohtia, mutta tehtävä - ja vastustus sitä kohtaan - on niin vaativa, ettei se onnistu ellei puheenjohtamaa vaadi uusia menettelytapoja. Mitä avoimuuteen tulee, puheenjohtamaan on varmistettava neuvoston seitsemän muun maan kannatus, jotta työjärjestys voidaan muuttaa sellaiseksi, että jokainen kokous ja jokainen asiakirja on automaattisesti avoin ellei 2/3 enemmistö neuvostossa toisin päätä. On myös niitä, jotka haluavat tehdä suljetun todistustaakan sisältävästä kokouksesta tai asiakirjasta. Periaate on hyväksytty yksimielisesti parlamentin institutionaalisten asioiden valiokunnassa ja se on mukana New Labour -puoluetta edustavan kollegani kokouksen varapuhemiehen Davis Martinin laatimassa mietinnössä, jonka suuri enemmistö täällä parlamentissa on hyväksynyt.
Nykyisin suurin ongelma on EU: n lainsäädännön laatu. Tavallisten äänestäjien on mahdotonta ymmärtää EU: n lainsäädäntöä. EU: n laki koostuu tavallisesti direktiivistä tai asetuksesta ja suuresta määrästä ei-luettavissa olevia muutoksia. Koskaan ei voida tietää, onko kaikki saatu mukaan. Tässä asiassa puheenjohtajamaan on vaadittava, ettei voimassa oleviin lakeihin enää tehdä muutoksia vaan että muutokset esitetään erillisessä tekstissä, joka on osa yhtenäistä ja vahvistettua laitosta. Jokainen muutosta tarvitseva osasto joutuu tekemään lainsäädännöstä ymmärrettävän muillekin kuin niille, joilla on erikoistuneita asianajotoimistoja Brysselissä. Olemassa oleva lakimäärä, joka sisältää 20 000 direktiiviä, asetusta ja muuta oikeustoimea puolittuu ainoastaan, mikäli muutokset merkitään. Lakiviidakkoa voidaan lisäksi harventaa yhdistämällä samoja asioita koskevia lakeja.
Lopuksi hajauttamisesta. Jos hajauttamista aiotaan toteuttaa Brysselissä, on jokaisen lain automaattisesti vanhennuttava esimerkiksi viiden vuoden kuluttua. Jotta lain voimassaolo jatkuisi on sen.....
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Muscardini
Arvoisa puhemies, kuultuani ministeri Cookin julkilausuman, jota kiitän selkeydestä, haluaisin toistaa sen, mitä pääministeri Blair vastikään vakuutti Financial Timesille myöntämässään haastattelussa: puheenjohtajuus on Isolle-Britannialle tärkeä tilaisuus osoittaa, että Yhdistynyt kuningaskunta aikoo ottaa rakentavan roolin Euroopassa ja Euroopan puolesta - tilaisuus osoittaa, että rahaliiton talousuudistusten asialista etenee.
Haluaisin tehdä tästä viestistä omankin toiveeni, koska toivon Yhdistyneen kuningaskunnan omaksuvan rakentavan roolin puheenjohtajakautenaan. Uskon, että brittiläisen EU-vastaisuuden aika on jäänyt kauas taakse. Kaukana on aika, jolloin työväenpuolueen edustajien paikat tässä salissa olivat muutaman kuukauden tyhjinä sen jälkeen, kun oli äänestetty yleisistä ja välittömistä vaaleista. Tätä enemmän kuin historiallista välikohtausta on pidettävä vertauskuvana tietystä ideologisesta tavasta politikoida. Historiallisia kehityssuuntia, kuten tässä tapauksessa, ei voida tukahduttaa ryhmittymä- tai puoluesidonnaisuudella, ja historian haastaminen vaatii - ja siitä me olemme iloisia - että vastuussa olevat työväenpuoluelaiset vakuuttavat toimintansa olevan rakentavaa Euroopan kannalta.
Tämä rakentava tehtävä lähtee puheenjohtajamaa Britannian määrittelemistä ensisijaisista tavoitteista ja erityisesti talous- ja rahaliiton toivotusta onnistumisesta, unionin aidon ulkopolitiikan käynnistämisestä, taistelusta järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan ja ympäristön puolustamisesta. Pidämme tärkeänä sitoumusta määritellä yhteinen ulkopolitiikka ja tuemme kaikki aloitteita, joita tehdään Algerian verilöylyjen lopettamiseksi - niistähän kärsivät jatkuvasti kymmenet tuhannet viattomat järkyttävällä tavalla.
Puheenjohtajamaan toiminta onnistuu, jos se kykenee velvoittamaan unionin taistelemaan vakavissaan kiihkeän ja murhaavan fundamentalismin leviämistä vastaan ja osaltaan rauhoittamaan meille läheistä maata, joka on meihin sidoksissa kulttuurin, politiikan ja talouden kautta, sekä vakiinnuttamaan siellä aidot, ihmisoikeuksien puolustamiseen perustuvat arvot. Tehtäväluettelo on pitkä ja koskee unionin toiminnan eri sektoreita.
Vielä kaksi huomiota: ensimmäinen koskee valmistautumista unionin laajenemiseen. Hoidetaan se siten, ettei maatalouspolitiikan uudistuksella rangaista vyöhykkeitä ja alueita, jotka ovat etuoikeutettuja, koska vuosisatojen työ tuottaa niille ominaisia ja korkealaatuisia elintarvikkeita. Toinen huomio koskee rakennerahastojen uudistusta, jolla ei saisi olla kielteisiä vaikutuksia vyöhykkeille tai alueille, jotka jo kärsivät rakenteellisista olosuhteista ja taloudellisesta kriisistä johtuvista vakavista sosiaalisista ongelmista. Tällaisissa tapauksissa entistä vakavampien kriisien uhka on todellinen, eivätkä alueiden asukkaat ymmärtäisi unionin toimintaa aluepolitiikan päämäärien saavuttamisessa. Tällaiset pelot ja epäilykset syntyvät myös kansalaisten epävarmuudesta ja ymmärtämättömyydestä, jotka tässä vaiheessa ovat ominaisia Euroopan rakentamiselle. Yhteisvaluutta, jonka haluamme liittoutuman välineeksi, herättää tosiasiassa pelkoja. Sama Iso-Britannia, joka työskentelee euron hyväksi, on jo päättänyt olla osallistumatta EMUn ensimmäiseen vaiheeseen. Miksi? Sitä ihmettelevät äänestäjämme. Tällainen epävarmuus syntyy uhkien pelosta eikä unionilla ole mitään poliittisia välineitä käsitellä jokaista tapausta. Arvoisa puhemies, asettamamme kysymys on kuitenkin: minkälainen Eurooppa halutaan rakentaa ja halutaanko poliittinen unioni vielä toteuttaa? Tähän kysymykseen meidän on vastattava!

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, itävaltalaisena - maanihan seuraa Isoa-Britanniaa puheenjohtajamaana - kiitän teitä herra neuvoston puheenjohtaja selvistä lausunnoistanne kansalaisten Euroopan puolesta, Euroopan, joka haluaisi lähentyä ihmisiä, kansalaisiaan, ja Euroopan, joka ensisijaisesti huolehtii työpaikoista ja ympäristöstä. Puolueryhmäni PSE-ryhmän ulkopoliittisena tiedottajana haluaisin käsitellä kahta meitä lähellä olevaa kriisipesäkettä, jotka aivan konkreettisesti koskettavat meidän turvallisuusintressejämme. Haluaisin, herra neuvoston puheenjohtaja, pyytää teitä, kehottaa teitä tekemään täällä parlamentissa sen, minkä olette jo useamman kerran tuonut esille, nimittäin osoittamaan tehokasta toimintakykyä pyrkimyksissä vaikuttaa kehitykseen Lähi-idässä ja Algeriassa.
Tässä ei ole kysymys sekaantumisesta, on kysymys Euroopan legitiimistä oikeudesta yhteisen ympäristön rakentamiseen, meidän ikiomien turvallisuusintressiemme vaalimiseen.
Lähi-itä, herra neuvoston puheenjohtaja, kuuluu varmastikin myös puheenjohtajakautenne painopisteisiin. Rauhanprosessi on valitettavasti katkennut. Euroopan unioni maksaa valtavia summia rahaa, josta suurin osa käytetään loppujen lopuksi - mikä ei ole meidän syymme - kielteisin tuloksin Palestiinassa.
Me emme saa olla maksumiehiä mottonamme Eurooppa maksaa ja muut, erityisesti Yhdysvallat, tekevät päätökset niin kuin on käynyt Bosniassa ja Lähi-idässä. Haluaisin tukea ponnistelujanne täysin, herra neuvoston puheenjohtaja, nimenomaan neuvotteluissa Amerikan kanssa saada amerikkalaiset liikkeelle luomaan vahvempaa yhteistyötä Lähi-itään rauhan puolesta.
Emme halua estää kaikkea sitä, mitä Amerikka on tehnyt, me haluamme tukea sitä. Haluamme kuitenkin tehdä yhden asian, herra neuvoston puheenjohtaja: meidän täytyy nimenomaan ponnisteluissamme Lähi-idässä, Israelissa, mutta myös Palestiinassa huolehtia ihmisoikeuksista ja aloittaa taistelu korruptiota vastaan. Kaikkialla, missä meidän varojamme käytetään, sen täytyy olla tavoitteemme.
Mitä tulee Algeriaan, tämän maan kohtalo on erityisen traaginen. Myös tässä on kysymys siitä, että huolehdimme yhteisestä alueesta, yhteisistä taloudellisista ja poliittisista intresseistä, muuttoliikkeiden valvonnasta; ennen kaikkea on kuitenkin kysymys inhimillisen kehityksen edusta.
Järkyttävät tapahtumat Algeriassa, brutaalit ja julmat murhat, algerialaisten öiden kauhut, kukaan meistä ei saa suhtautua niihin välinpitämättömästi! On pilkkaa, jos hallitus väittää kaiken olevan hallinnassa. Sillä ei ole mikään hallinnassa! Väitetään, oletetaan, että osa hallituksesta, osa armeijasta on suoraan tai välillisesti näiden murhien takana. Meillä ei ole todisteita, vain pelkkiä lausuntoja; sitä kiireellisempiä ovat yhteydet, sitä kiireellisempiä ovat yhteydenotot Algeriassa. Meidän parlamentissa pitää ryhtyä niihin aivan kuten teidänkin. Siellä murhataan meidän siskojamme ja veljiämme. Se ei saa olla meille yhdentekevää! Meidän on tehtävä kaikkemme sellaisen jatkumisen estämiseksi.

Von Wogau
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegani, kevät 1998 on ratkaisevan tärkeä Euroopan unionille. Nyt päätämme talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen suuntaviivoista. Keskipisteessä ovat kysymys osanottajajoukosta, liittyvien maiden keskinäisten vaihtokurssien kiinnittäminen ja Euroopan keskuspankin huippujohdon nimitykset.
25.maaliskuuta Euoopan komissio ja Euroopan rahapoliittinen instituutti esittävät saatavissa oleviin tilastotietoihin perustuvat kertomuksensa siitä, mitkä jäsenvaltiot täyttävät lähentymiskriteerit.Huhtikuussa alkavat puolestaan Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden parlamenttien väliset neuvottelut. Saksassa liittopäivät ja liittohallitus ja todennäköisesti myös eri osavaltiopäivät antavat lausuntonsa. Tämän vuoden huhtikuu on tässä mielessä parlamenttien kuukausi. Kokouksessaan 1. toukokuuta, perjantaina, pörssien sulkeutumisen jälkeen, talous- ja valtiovarainministerien neuvosto päättää suosituksestaan, minkä jäsenvaltioiden pitäisi kuulua rahaliiton kovaan ytimeen. Sitä seuraavan päivän aamuna, lauantaina 2. toukokuuta, Euroopan parlamentti ottaa ylimääräisessä istunnossaan kantaa tähän ehdotukseen. Tämä Euroopan parlamentin ylimääräinen istunto on välttämätön, koska sopimus nimenomaan edellyttää parlamentin lausuntoa tästä neuvoston ehdotuksesta
Lopullinen päätös osanottajajoukosta tehdään sitten samana iltapäivänä Euroopan unionin valtion- ja hallitusten päämiesten kokouksessa. Toukokuun 2. päivän iltana vahvistetaan sen perusteella lopullisesti, mitkä jäsenvaltiot kuuluvat rahaliiton kovaan ytimeen.
Rahaliiton aikatauluun kuuluu, että kyseisenä viikonloppuna tehdään vielä kaksi muuta päätöstä. Niissä on kyse yhtäältä osanottajamaiden valuuttojen vaihtokurssien lopullisesta kiinnittämisestä, toisaalta Euroopan keskuspankin johtajan nimittämisestä. Siksi valtiovarainministerit, joiden toimi tunnetusti ei ole huviveron alainen, todennäköisesti kokoontuvat uudestaan sunnuntaina 3. toukokuuta päättääkseen lopullisesti bilateraaleista vaihtokursseista ja antaakseen ehdotuksensa Euroopan keskuspankin johtokunnan kokoonpanosta.
Maastrichtin sopimuksen perusteella Euroopan parlamentti osallistuu suoraan päätöksentekoon Euroopan keskuspankin puheenjohtajan, varapuheenjohtajan ja muiden johtokunnan jäsenten nimityksistä. Maastrichtin sopimus antoi sille nämä oikeudet, jotka muotoiltiin Yhdysvaltojen senaatin verrattavien oikeuksien antaman mallin perusteella ja joilla ei ole esikuvia Euroopan parlamentaarisessa perinteessä.
Menettely johtokunnan jäsenten nimittämiseksi on tarkkaan määritelty: neuvoston ehdotus, Euroopan parlamentin lausunto ja lopuksi rahaliiton kovaan ytimeen kuuluvien maiden valtion- ja hallitusten päämiesten päätös.
Suunniteltu ehdokkaiden kuuleminen tapahtuu Euroopan parlamentin toimivaltaisessa valiokunnassa 11. ja 14. toukokuuta välisenä aikana, ja Euroopan parlamentti äänestää lausunnostaan todennäköisesti 14. toukokuuta. Lopuksi osallistujavaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet tekevät lopullisen päätöksen.
Tämä merkitsee sitä, että Euroopan keskuspankin johtokunnasta päätetään Ison-Britannian puheenjohtajakauden lopussa ja keskuspankki voi, kuten on suunniteltu, aloittaa työnsä vuoden toisella puoliskolla.
Tällä viikolla neljä saksalaista professoria teki Saksan perustuslakituomioistuimelle valituksen rahaliittoa vastaan tavoitteenaan ainakin lykätä sitä, ellei peräti luopua siitä. Perustuslakiasiantuntijat ovat todenneet, että tiedotusvälineiden kiinnostus tätä valitusta kohtaan on kääntäen verrannollinen sen menestymismahdollisuuksiin. Perustuslakituomioistuimen täytyy kuitenkin tutkia, onko liittymisehdot täytetty siten, kuin ne on kirjattu Maastrichtin sopimukseen ja sen pöytäkirjoihin. Se on antanut Euroopan unionin toimielimille merkittävästi liikkumavaraa tehdä arviointeja ja ennusteita.
Saksan perutuslakituomioistuin voi antaa kielteisen päätöksen Saksan osallistumisesta rahaliittoon vain, jos valtion- ja hallitusten päämiehet päättäessään osallistujamaista rikkoisivat Maastrichtin sopimusta. Sen jälkeen kun kaikki osallistujamaat ovat halukkaita pitämään kiinni sopimuksen kaikista yksityiskohdista, voimme suhtautua sellaisiin valituksiin tyynesti; ne eivät menesty.

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen tänään ilmeisesti ainoa Yhdistyneen kuningaskunnan vanhinta liittolaisvaltiota edustava parlamentin jäsen, joka käyttää puheenvuoron. Koska olemme olleet liittolaisia aina John of Gauntin ajoista asti, tunnemme hyvin britit ja heidän ajattelutapansa.
Onnittelen puheenjohtajaa hänen uudesta asemastaan. Samalla minun on sanottava suoraan ja selvästi, että Britannian euroskeptismi on monissa suhteissa myös auttanut Eurooppaa uudistumaan. Haluan sanoa vilpittömästi, mitä ajattelen!
On totta, että Eurooppa ei ole onnistunut uudistamaan toimielimiään tavalla, joka lähentäisi unionia kansalaisiinsa. Tämä on kiistämätön tosiasia. Tuo tehtävä on vielä edessämme. Totta on myös, että Eurooppa ei ole onnistunut yhdenmukaistamaan rikoslakejaan siten, että taloudellisesta korruptiosta ja petollisuudesta rangaistaisiin. On löydettävä rikosoikeudellisia keinoja puuttua asiaan ja rangaista niitä, jotka syyllistyvät petoksiin. Puhuminen on helppoa; rankaiseminen sen sijaan on vaikeaa eikä välttämättä aina poliittisesti korrektia.
Toivon, että nykyisellä puheenjohtajamaalla on rohkeutta tarttua tähän ongelmaan, joka on yksi ongelmista, jolla on myös taloudellista merkitystä. Kyseessä eivät ole vain petettyjen valtioiden ja unionin rahat, vaan petollisuus voi merkitä myös tapaa harjoittaa epärehellistä kilpailua. Se ei todellakaan sovi siihen taloudelliseen malliin, jota me kaikki puolustamme maailmanlaajuisessakin taloudessa.
On myös ollut helppoa pakottaa jäsenvaltiot, jopa kaikkein heikoimmassa asemassa olevat, myöntymään kaikkiin taloudellisen lähentymisen periaatteisiin ja velvoitteisiin. Millään tavoin ei sen sijaan ole edistetty koulutuksen ja etenkin ammatillisen koulutuksen lähentämistä, joka tosiasiallisesti toisi kansalaiset kehityksen piiriin ja tekisi Euroopan avoimemmaksi sekä kykenevämmäksi puolustautumaan maailmanlaajuisen talouden uhkatekijöitä vastaan.
Yhteisestä maatalouspolitiikasta sanoisin vielä lopuksi, että sitä on epäilemättä kehitettävä ja uudistettava. Mutta, herra puheenjohtaja, älkää taivaan tähden päästäkö tilannetta sellaiseksi, että joudumme hyväksymään roskaruoan. Näin on jo tapahtunut niissä maissa, joissa puhutaan kuluttajan puolesta, mutta joissa ei todellisuudessa tehdä mitään kuluttajan terveyden hyväksi.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat kollegat - ryhmäni on jo muiden ryhmien tapaan ilmaissut mielipiteensä puheenjohtajamaa Ison-Britannian ohjelmasta, mutta minäkin haluaisin tarkastella joitakin minusta tärkeimmiltä vaikuttavia kohtia. Olisin halunnut aivan erityisesti teidän, herra neuvoston puheenjohtaja, kehittäneen ja syventäneen - niiden muiden aiheiden joukosta, joita olette usein totta puhuen vain sivunnut - huumeiden vastaista taistelua, joka muutenkin on piakkoin keskusteltavana täällä parlamentissa. Uskon, että puolivuotiskauden aikana meillä tulee ilman muuta olemaan tilaisuus käsitellä kannanottojamme ja keskustella eräästä - uskokaa minua - hyvin tärkeästä aiheesta, jota ei voi käsitellä kevyesti ja joka vaatii tässä pitkälle integroituneessa Euroopassa yhä enemmän yhteismarkkinoita, yhdenmukaista lähestymistapaa Euroopan tasolla.
Herra puhemies, haluaisin kuitenkin puheessani käsitellä vain yhtä kohtaa toivoen, että te voisitte hyväksyä sen ja siten muodostaa toisen tavan, jolla voi tavallaan arvioida Isoa-Britanniaa puheenjohtajana. Otan tämän kohdan esille myös, koska se on hyvin tärkeä Euroopan parlamentille, ja haluaisinkin onnitella puheenjohtajamaa IsoaBritanniaa ja erityisesti sen hallitusta kannasta, jonka se on jo puheenjohtajana omaksunut. Herra puhemies, viittaan tällä pysyvään rikostuomioistuimeen, joka - kuten tiedämme - on parhaillaan neuvotteluasteella Yhdistyneissä kansakunnissa. Ja juuri tänä vuonna, Ison-Britannian puheenjohtajakauden lopussa, 15. 17. heinäkuuta asiaa käsitellään Roomassa järjestettävässä kansainvälisessä diplomaattikonferenssissa. Siellä pitäisi päättää pysyvän rikostuomioistuimen perustamisesta.
Viimeisimmässä YK: n valmistelevassa komiteassa Ison-Britannian hallitus otti rohkean ja merkittävän kannan haluten tukea voimakkaasti - oikeudenmukaisen, puolueettoman, turvallisuusneuvoston veto-oikeudesta riippumattoman - tuomioistuimen perustamista. Olette ensimmäinen turvallisuusneuvoston pysyväisjäsen, joka on ottanut näin edistyksellisen kannan. Sitä kutsutaan samanmielisten maiden kannaksi. Tiedämme, kuinka paljon eräs toinen turvallisuusneuvoston jäsenvaltio harrastaa salailua - eräs pysyväisjäsen, jopa Euroopan unionin jäsenvaltio, ja tiedämme, kuinka voimakkaan määrätietoisia tässä asiassa ovat muut maat - Saksa, Italia jne.
Pyrkiikö puheenjohtajamaa Iso-Britannia yhdenmukaistamaan Euroopan unionia, jotta unionilla olisi vain yksi ääni päätettäessä puolueettoman ja tehokkaan tuomioistuimen perustamisesta kesäkuussa 1998?

Antony
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, tässä on Ibn Taymiyyan kirjoittama kirjanen, jonka nimi on Le statut des moines. Tätä kirjasta myydään Brysselissä samoin kuin Pariisissa, rue des Fossés-St-Bernardilla. Siinä perustellaan Tibéhirinen munkkien surmatyö.
Tämän kirjasen kääntäjä on Nasreddin Lebatelier; kenties kannattaisi kysyä Belgian muslimiyhteisön puheenjohtajalta ja Leuvenin katolilaisen yliopiston professorilta Jean Michot'lta, kuka oikeastaan on Nasreddin Lebatelier?
Herra puhemies, hyvät kollegat, on traagista, miten vähän islaminuskoa tunnetaan. Kuulin hetki sitten herra CohnBenditin puhuvan aivan kuin herra Raymond Barre, joka sanoi meille, että on peräänkuulutettava ranskalaistyylistä islaminuskoa, islaminuskoa, jossa moskeijat toimisivat Ranskan tasavallan periaatteiden mukaan. Tällaisen peräänkuuluttaja ei tiedä islaminuskosta mitään. Tällaisen peräänkuuluttaja ei ole lukenut Koraania, koska vaihtoehtoista Koraania ei ole olemassakaan: Koraani ei tunne kristinuskon tekemää eroa henkisen ja ajallisen välillä. Tällaisen peräänkuuluttaja ei tiedä täällä mitään siitä todellisuudesta, jonka tunsin 15 vuoden ajan Beirutissa, jossa näin korttelien muuttuvan ja jossa tarkastettiin ensin poliisien, sitten armeijan ja lopulta ministerien henkilöllisyys.
Näen kortteleihimme, maani 400 kortteliin muodostuvan Beirutissa tuntemani Tahl Zaatarin: pakotetaan omaksumaan Dar el-Islam ja muualla Dar el Harb, mutta siitä kaikesta te ette tiedä mitään. Algerian matka ei varmastikaan avaa silmiänne, koska meillä on kaikki tiedot saatavillamme. Islamin kulttuurin hiukkanen tekisi hyvää niille tietämättömille, jotka kansoittavat tämän parlamentin.

Donnelly, Alan
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa neuvoston puheenjohtajalle, että edellinen puhe edustaa ainostaan hyvin pientä vähemmistöä parlamentin jäsenistä eikä se kuvasta missään mielessä Euroopan parlamentin näkemyksiä.
Haluan käsitellä talous- ja rahaliittoa ja taloudellista koordinointia. Puheenjohtajamaan yksi keskeinen tehtävä on tietenkin se, että se ohjaa hyvin huolellisesti talous- ja rahaliiton viimeisiä vaiheita. Huolimatta siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on päättänyt, että Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu yhtenäisvaluutan ensimmäiseen vaiheeseen, valtaosa parlamentin jäsenistä on varmasti huomannut, että maan uusi hallitus ja puheenjohtajamaa ovat päättäneet toteuttaa varmasti ja turvallisesti EMUn päätösvaiheen.
Me olemme parlamentissa hyvin huolestuneita Euroopan keskuspankin vastuusta, sen roolista EMUn perustamisen jälkeen ja yleensäkin eurosta. Me haluaisimme aloittaa vuoropuhelun taloudellisen koordinoinnin merkityksestä ja keskuspankin vastuusta puheenjohtajamaana toimivan Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa ja jatkaa sitä seuraavan puheenjohtajamaan, Itävallan kanssa. Olemme hyvin huolestuneita siitä, että Euroopan keskuspankki on lähes täysin Euroopan unionin kansalaisten ulottumattomissa.
Vaikka keskuspankin riippumattomuus vahvistettiin Maastrichtin sopimuksessa, se ei merkitse sitä, että sen ei tarvitsisi vastata toiminnastaan Euroopan unionin kansalaisille. Haluaisin kysyä neuvoston puheenjohtajalta, ryhtyykö hän vuoropuheluun Euroopan parlamentin kanssa tulevien kuuden kuukauden aikana, jotta voidaan varmistaa, että Euroopan keskuspankille asetetaan asianmukainen vastuu ja että talous- ja rahaliiton päämäärillä ja tavoitteilla edistetään työllisyystavoitteen toteutumista Euroopan unionissa.
Rahaliitto toteutuu 1. tammikuuta 1999, mutta monet meistä eivät usko, että talous- ja rahaliitto toteutuu 1. tammikuuta 1999. Haluaisin kysyä ryhmäni puolesta neuvoston puheenjohtajalta, mihin toimenpiteisiin Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella voidaan ryhtyä sen varmistamiseksi, että kyseessä olisi todella talous- ja rahaliitto? Puheenjohtaja sanoi puheessaan, että työllisyys on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen keskeinen päämäärä. Voisiko hän selittää meille ehkä vastauspuheenvuorossaan, mitä muuta voitaisiin vielä tehdä - ottaen huomioon, että EMUn toteutumiseen on enää kuukausia - jotta varmistettaisiin, että EMUn tavoitteet voidaan sovittaa yhteen työpaikkojen lisäämistä Euroopan unionissa koskevien tavoitteiden kanssa.
Me tiedämme myös, että euron myyminen Euroopan unionin kansalaisille on oleellinen asia. Siinä vaiheessa kun me olemme lopettelemassa teknistä työtä talous- ja rahaliiton aikaansaamiseksi, EU: n kansalaiset eivät yksinkertaisesti ymmärrä koko prosessia. On tärkeää, että Yhdistynyt kuningaskunta antaa puheenjohtajakaudellaan voimakkaan sysäyksen kampanjalle, jolla tiedotetaan kansalaisille ympäri Euroopan unionia, että kyseessä on heidän oma hankkeensa, ei ainoastaan poliitikkojen hanke, ja että se on tärkeä asia heidän elämänsä kannalta.
Haluaisinkin lopuksi pyytää puheenjohtajaa kertomaan jotain siitä kampanjasta, joka on järjestettävä tämän vuoden aikana, jotta kansalaiset saadaan varmasti ymmärtämään EMUn prosessia ja sitä, että tämän hankkeen asianmukaisesta toteuttamisesta on hyötyä heidän elämänsä ja tulevaisuuden kannalta.

Méndez de Vigo
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puheenvuoronne alussa sanoitte humoristisesti, että kaikki puheenjohtajat sanovat olevansa historiallisen hetken edessä. Se on totta. Mutta he sanovat muutakin: he lupaavat aina työskennellä tiiviisti Euroopan parlamentin kanssa.
Puolen vuoden jälkeen me - jotkut meistä ovat olleet täällä jo jonkin aikaa - arvioimme teitä tekojen emmekä kauniiden sanojen perusteella. Toistaiseksi kiitän teitä kuitenkin aikomuksestanne.
Herra Cook, teidän puheenvuoronne teki minuun samanlaisen vaikutuksen kuin jotkut Sir Edward Elganin sävellykset: minusta niitä on miellyttävää kuunnella, ne ovat hienostuneita ja niitä on helppo hyräillä, mutta katsotaanpa, mitä niiden takaa löytyy.
Te sanotte: "Haluamme tehokkaan Euroopan" . Niin tämä parlamenttikin. 19. marraskuuta parlamentti antoi lausunnossaan Amsterdamin sopimuksesta joitakin reseptejä, joista rouva Green tänään teitä muistutti: jotta saavutamme tehokkaan Euroopan, on tärkeää, että komissiota vahvistetaan, että yhteispäätösmenettelyä laajennetaan, että määräenemmistön soveltamista laajennetaan ja että äänten jakaumaa neuvostossa muutetaan.
Herra Cook, te sanoitte: "Haluamme vahvan Euroopan, joka toimii ja puhuu yhteisellä äänellä maailmassa." Se on totta. Mekin haluamme sitä. Tämän onnistumiseen kansainvälisten taloudellisten suhteiden tasolla teillä on ase: komission neuvotteluvallan laajentaminen, joka on säädetty vanhassa perustamissopimuksen 113 artiklassa.
Te sanotte: " Haluamme toteuttaa huumeiden vastaista politiikkaa; se on kansalaisten huolenaihe" . Niin myös meidän. Kysyn teiltä, herra Cook: oletteko sitä mieltä, että rouva d'Anconan mietintö - niin, hän edustaa samaa poliittista suuntausta kuin tekin - vastaa kansan huolenaiheita?
Yhtenäisvaluutta. Teillä - Britannian hallituksella - on oikeus päättää olla siirtymättä siihen. Se on täysin hyväksyttävää. Te sanotte, että siihen sisältyy paljon riskejä, liian paljon epävarmuutta, että harjoitatte wait and see -politiikkaa. No, katsokaahan, mitä tulee Euroopan kansanpuolueen ryhmään, kaikki hallitukset ottavat tuon askeleen 3. toukokuuta; otamme riskin ja kestämme epävarmuuksien aiheuttamat poliittiset seuraukset. Teillä on oikeus valita, mutta minun on sanottava teille, että siinä asemassa on mukava olla, odottaa, että riskit ja epävarmuus hälvenevät, mutta kuten aina, kun odotellaan mukavassa asemassa, tälläkin on hinta, joka teidän on aikanaan maksettava.
Te puhuitte petosten karsimisesta ja rahojen tuhlaamisen estämisestä. Olette oikeassa. Olemme samaa mieltä ja parlamentti on aina ollut tämän taistelun etulinjassa; minusta kuitenkin tuntuu siltä, ettei ole viisasta laajentaa epäilyksiä siitä, että Euroopan unionille lahjoitettuja rahoja tuhlataan. Tutkikaa asiaa ja antakaa rangaistuksia. Mutta älkää laajentako epäilyksiä, jotka eivät ole edes tosia.
Lopuksi, herra Cook, puheenvuorossanne puhuitte paljon myös yhteistyöstä, markkinoista, tehokkuudesta ja pragmatismista. Maailma on muuttunut sitten Monnet´n ja Schumanin, te sanoitte, ja se on totta. Mutta tämän maailman ihanteet eivät ole muuttuneet. Eurooppa ei ole ainoastaan markkina-alue, herra Cook, sitä varten perustettiin jo 70-luvulla EFTA. Eurooppa on paljon muutakin kuin markkinat.
Kun te, Britannian kansa, hyväksyitte vuonna -74 liittymisen Euroopan yhteisöön, juuri sosialistisen hallituksen järjestämällä kansanäänestyksellä, ette liittyneet vain markkinoihin, vaan merkittävään, erittäin merkittävään poliittiseen projektiin.
Haluaisin kuulla Yhdistyneen kuningaskunnan puhuvan puheenjohtajakaudellaan Euroopasta enemmän poliittisena projektina eikä vain markkinaprojektina. Tämä on hyvin tärkeää, sillä Euroopan parlamentti uskoo, että Euroopan unioni on poliittinen projekti emmekä halua, että Yhdistynyt kuningaskunta erehtyy tässä puheenjohtajakaudellaan, sillä - lordi Halifaxia lainaten - emme halua, että meille käy niin kuin sille, joka ei tiedä minne on menossa ja joka sen vuoksi voi joutua minne tahansa.
Toivomme, ettei asia ole näin, herra neuvoston puheenjohtaja, ja olkoon puheenjohtajakautenne hedelmällinen ja tuloksekas meille kaikille.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, Iso-Britannia ottaa vastaan neuvoston puheenjohtajuuden, kun unioni on merkittävässä käännekohdassa. Ison-Britannian kohdalle osui aloittaa jäsenyysneuvottelut ehdokasmaiden kanssa, ja tällä kertaa kaikki ehdokasmaat ovat varsin erilaisia keskenään. Toisaalta mukana on maita, jotka aiemmin kylmän sodan aikana olivat niin kutsutun rautaesiripun takana, toisaalta Kypros. Isolla-Britannialla ja Kyproksella on läheiset historialliset siteet; Ison-Britannian vaikutus ensin siirtomaavaltana ja sittemmin Kyproksen turvallisuuden takaajana on ollut enimmäkseen myönteistä, mutta joissakin saaren historian vaiheissa erittäin kielteistä. Niinpä Isolla-Britannialla on velvollisuus Kyprosta kohtaan: sen on aloitettava jäsenyysneuvottelut Kyproksen tasavallan kanssa tässä salissa, komissiossa ja neuvostossa toistuvasti tehtyjen päätösten hengessä, päätösten, joiden mukaan Kyproksen ongelman ratkaiseminen ei ole ennakkoehto sen pääsylle unioniin. Tämä tarkoittaa, kuten arvoisa komission jäsen van Den Broek korosti, että Kypros ei voi ainaisesti jäädä Turkin panttivangiksi. Sitä paitsi, jos ymmärsin oikein, samaa tarkoitti neuvoston puheenjohtaja omassa puheenvuorossaan.
Euroopan unionilla on uuden vuosituhannen kynnyksellä edessään monia muitakin ongelmia, mutta myös monia mahdollisuuksia. Luxemburgin erittäin onnistuneen puheenjohtajakauden jälkeen, joka todisti, että rakenteelliset liittyvät yritykset jättää pienet maat puolivuotisen puheenjohtajuuden ulkopuolelle perustuivat silkkaan hölynpölyyn, Isolla-Britannialla on käsissään työllisyyttä koskeva asialista ja velvollisuus luoda jatkoa Luxemburgin ylimääräiselle huippukokoukselle. Sen täytyy työskennellä Agenda 2000: n kanssa ja antaa uusi sysäys unionin sisä- ja ulkopolitiikalle maailmassa, josta rajat ovat katoamassa.
Toinen suuri ja paljon käsitelty asia on Euroopan raha- ja talousliitto. Eikä siinä kaikki. Yhtäläiset mahdollisuudet, nuorisopolitiikka, terveys, kulttuuri, ympäristö, liikenne, televiestintä, maanviljely, matkailu, energia ym. ovat aloja, joita tulee viedä eteenpäin. Ison-Britannian puheenjohtajuus alkaa kaikkien onnentoivotuksilla yhteisen hyvän puolesta.

Van Velzen, Wim
Arvoisa puhemies, Robin Cook aloitti muistuttamalla sellaisista sanoista, joista jokainen uusi puheenjohtaja muistuttaa, kunnianhimosta ja niin edelleen. On ehkä ystävällistä muistuttaa jokaisen puheenjohtajan päätössanoista, jotka kuuluvat, että puoli vuotta osoittautui todella hirveän lyhyeksi ajaksi. Tuon toivomuslistan jälkeen on ehkä ystävällistä tulla muistutetuksi siitä.
Haluan keskittyä työllisyyteen ja sosiaalipolitiikkaan. Pohjaudun puheessani lehtiseen, jonka puheenjohtajamaa on julkaissut otsikolla: "Europe working for the people" , jossa esitetään kaksi työllisyyteen liittyvää etusijalle asetettavaa asiaa. Ensimmäinen on niin sanottu kolmas tie Euroopassa: työllistettävyyteen (employability) perustuvat taloudelliset uudistukset. Toinen on koulutus eikä lainsäädäntö.
Haluan keskittyä etenkin tähän toiseen kohtaan. Mielestäni tässä ei tehdä riittävästi oikeutta joustavuuden ja turvallisuuden yhdistelmälle, jonka me tällä Euroopan parlamentissa katsomme olevan jokseenkin tärkeä. Hyvät sosiaaliset pelisäännöt sisältävän hyvän sosiaalipolitiikan taloudelliselle merkitykselle ei myöskään tehdä riittävästi oikeutta. Tämä ei ole jäykkyyden ja byrokratian puolustuspuhe, mutta talouden uudistus tapahtuu parhaiten ja joustavimmin, mikäli yksilöilläkin on turvallisuutta. Tämä on osoitettu jo monissa tutkimuksissa. Samat tutkimukset osoittavat myös, että uudelleen- ja täydennyskoulutus onnistuu parhaiten, mikäli ihmisille maksetaan hyvää palkkaa. Kyseessä on miltei traaginen vastakkainasettelu: mitä huonommin palkattu joku on sitä vähemmän halua hänellä on täydennyskoulutukseen ja työnantajilla on vähemmän halua sijoittaa siihen.
Sosiaalisen pöytäkirjan hyväksyminen oli meille ja etenkin sosialistiryhmän sosiaalialalla työskenteleville valtava helpotus. Näimme sosiaalisen pöytäkirjan allekirjoittamisen Yhdistyneen kuningaskunnan valintana toisenlaisen mallin puolesta, mallin, joka merkitsee myös Yhdistyneelle kuningaskunnalle toisenlaista mallia, joka sisältää sosiaalisen vuoropuhelun, paremman organisaation ja työajan oikeudenmukaisemman jaon. Pyydän, että puheenjohtajamaa ei antaisi liian jyrkkien joustavuus- ja liberaalistamisvaatimusten varjostaa tätä näkökulmaa. Liberaalistaminen on kotimaassani terveydenhuollon alalla johtanut siihen, että kuilu hyvä- ja vähäosaisten välillä on kasvanut.
Olen erittäin tyytyväinen siihen, että haluatte tehdä Cardiffista enemmän kuin vain takarajan, jolloin kaiken pitää olla valmiina. Että haluatte arvioida siellä kansallisia suunnitelmia. Mutta saanko huomauttaa jo nyt siitä, että Luxemburg merkitsi paljon enemmän kuin vain oppimista, oppimista, oppimista ja EMUa? Luxemburg oli ja on valinta politiikkojen yhdistelmän puolesta, valinta työn verotuksen painopisteen siirtämisen puolesta muiden lähteiden verotukseen ja työajan uudelleenjaon puolesta. Cardiffin pitää siksi merkitä muutakin kuin vain suunnitelmien kokoamista ja arviointia. Luxemburgin seurannassa huomio on ensiksi kiinnitettävä unionin tasapainoisen taloushallinnon muotoiluun ja yhdistetyn eurooppalaisen työllisyysstrategian kehittämiseen verotus mukaan lukien. Olen pahoillani, että minun on sanottava, että Yhdistyneen kuningaskunnan viestit näistä seikoista ovat tällä hetkellä hyvin epämääräisiä. Toivon, että asiaan saadaan enemmän selvyyttä tänään.

Böge
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat kollegat, lisäyksenä siihen, mistä puolueryhmäni kollegat jo puhuivat, haluaisin kiinnittää puheenjohtajamaan huomion muutamiin tämän parlamentin joulukuun päätöslauselmateksteihin, jotka ovat sekä komissiolle että neuvostolle erittäin merkityksellisiä. Parlamentti on päätöslauselmassaan talousarvion toiseen käsittelyyn muotoillut muutamia hankkeita, joilla on merkitystä puheenjohtajamaan työohjelmalle, ja haluaisin kysyä teiltä herra neuvoston puheenjohtaja oletteko valmis antamaan siitä lausuntoja tänään tai kun puheenjohtajamaa osallistuu yksittäisiin valiokuntiin, ottamaan siihen kantaa.
Olemme vuotta 1998 koskeneen onnistuneen talousarviomenettelyn perusteella todenneet, että odotamme vuoden alussa epämuodollista neuvottelua neuvoston kanssa saadaksemme realistisen yhteisen talousarviotavoitteiden määrittelyn alkuun. Toiseksi olemme sanoneet, että maatalousmenoihin liittyvän onnistuneen menettelyn perusteella odotamme, että tämä menettely institutionalisoidaan ja että meidän pitäisi keskustella siitä viimeistään maaliskuussa 1998.
Sen perusteella haluan pitää kiinni siitä, että päätöslauselmassa komission työohjelmasta olemme vaatineet, että meidän pitäisi vihdoinkin aloittaa toimielinten välinen neuvottelu oikeudellisia perustoja koskevasta kysymyksestä, ja olen sitä mieltä, että myös puheenjohtajamaa Ison-Britannian pitäisi omistautua tälle ikävälle aiheelle.
Haluan lisätä, että sen perusteella, mitä Luxemburgissa puhuttiin ja mikä on jatkuvasti tämän parlamentin näkemys, myös omien varojen järjestelmän uudistuksen valmistelut pitäisi tehdä, koska menettely on erittäin pitkä ja sitä ei voida saada käsiteltyä puolen vuoden kuluessa.
Kaipaan myös oikeastaan niiden kokemusten perusteella, joita saimme BSE: n tutkintavaliokunnassa, jotakin, josta olisi pitänyt jo Luxemburgin puheenjohtajakaudella keskustella yleisten asiain neuvostossa. On hyvä, jos sanotte, että avoimuuden ja julkisuuden hengessä haluamme avoimia keskusteluja neuvoston kanssa, mutta odotan myös kaikkien toimielinten myönteisen ja parantuneen yhteistyön hengessä ja vieläpä toimielinten välisen sopimuksen 3 artiklan tutkintavaliokuntia koskevien sääntöjen oikeudellisesta arvioinnista riippumatta, että neuvosto antaa julkilausuman, jonka perusteella tulevaisuudessa on selvää, että myös kansalliset ministerit riippumatta tämän sopimuksen oikeudellisesta tulkinnasta sanovat, että avoimuuden ja vastuun hengessä toimimme myös Euroopan parlamentin tutkintavaliokuntien vaatimusten mukaisesti. Olisin kovin iloinen, jos te puheenjohtajamaana löytäisitte siihen myönteisen vastauksen.
Kaksi lyhyttä huomautusta maatalouspolitiikasta. On selvää, että olette tuonut täällä esille Yhdistyneen kuningaskunnan historian muovaamat perinteiset maatalousfilosofiat. Olen jännittynyt näkemään, onnistutteko puheenjohtajakautenne aikana periaatefilosofianne avulla aloittamaan banaanin markkinajärjestelyn välttämättömän sopeuttamisen ja sovittamaan sen yhteen puheenjohtajakautenne maatalouspoliittisten näkemysten kanssa. Siitä tulee erittäin jännittävä keskustelu, ja haluan lisätä, että tässä täytyy olla varovainen. Agenda 2000: n osalta parannukset, joista myös parlamentti keskustelee, ovat tarpeen: vapauttaminen yhtäältä, toisaalta korkeammat varaukset eurooppalaiselle maataloudelle ja samalla menojen leikkaukset, herra neuvoston puheenjohtaja.
Tämä on itse asiassa törmäyskurssi, jota kukaan ei voi kestää. Se, mistä meidän on sovittava, on välttämätön uudistus, sopeuttaminen, jotta se muuttuu liitolennoksi, joka kaikkien asianosaisten hyväksi saadaan alkuun eurooppalaisen maatalouden mallin ja samalla Maailman kauppajärjestön puitteissa tehdyn kuluttajansuojaa koskevan lausekkeen toteuttamisen hengessä.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, konkreettiset toiminnot näyttävät olevan brittien puheenjohtajakauden punainen lanka. Siksi haluan kysyä joukon kysymyksiä herra Cookilta, jolle muuten toivotan paljon onnea tämän raskaan ja historiallisen tehtävän hoitamisessa.
Kohta yksi, Algeria. On oikein, että EU antaa auttavan kätensä, mutta voiko puheenjohtajamaa Iso-Britannia selittää, kuinka se aikoo kartoittaa Algeriasta, Bahrainista ja Egyptistä peräisin olevien ryhmien toiminnan, ryhmien, jotka yksinkertaisesti lähettävät agressiivisia suunnitelmiaan maailmalle Lontoosta fakseilla. Mitä puheenjohtajamaa aikoo tehdä tässä asiassa?
Kohta kaksi, Aasian kriisi. Kesäkuussa viime vuonna ehdotin neuvostolle osoitetussa kirjallisessa kysymyksessä erityisen EU-lähettilään nimeämistä Aasian aluetta varten. Koska saan vastauksen? Tällaisen henkilön olisi pitänyt olla jo kauan Aasian alueella auttaakseen kriisin ratkaisussa.
Keskustelimme eilen transatlanttisesta toimintaohjelmasta. Washingtonin vierailunne aattona pyydän teitä keskustelemaan amerikkalaisten kanssa SFORin tulevaisuudesta ja vaatimaan, että audiovisuaaliset kulttuurituotteet pääsevät Euroopasta amerikkalaisille markkinoille. Aloitatteko eurooppalaisten toimielinten välttämättömät muutokset, joita tarvitaan laajennuksen mahdollistamiseksi?
Kohta kuusi, Turkki. Suhdetta sen maan kanssa ei saa mielestäni tehdä alisteiseksi Kyproksen kysymykselle. Mitä teette Turkin taloussaarron lopettamiseksi? Me käytämme Turkkia NATO-kumppanina, mutta emme ole valmiita antamaan selvyyttä sen mahdollisuudesta liittyä unionin jäseneksi.
Herra Cook, ette halua olla abstrakti vaan konkreettinen. Teillä on mahdollisuus Euroopan vakauden suhteen.

Titley
Arvoisa puhemies, en tiedä miten ilmaista iloni nähdessäni neuvoston puheenjohtajan täällä tänään ja havaitessani, että komissaari Kinnock on ollut läsnä koko keskustelun ajan. Se tuo mieleeni näiden kahden herrasmiehen aikaisemman tehokkaan yhteistyön - ja aivan erityisesti tietyssä johtajakampanjassa vuonna 1983.
Olen iloinen siitä, että puheenjohtaja on sitoutunut tehostamaan ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Sen vuoksi pyytäisinkin neuvostoa paneutumaan kiireellisesti Amsterdamin sopimuksessa määrättyihin järjestelyihin, joilla lisätään YUTP: n tehokkuutta erityisesti suunnittelun ja hälytysyksikön osalta. Siten me voisimme aloittaa YUTP: n tehostamiseen tähtäävän työn heti kun perussopimus on ratifioitu.
Meidän on ilman muuta kiinnitettävä ensimmäiseksi huomiomme Algeriaan, maahan joka näyttää nyt hukkuvan omaan vereensä. Meidän on kuitenkin tajuttava, että me voimme päästä tuloksiin Algeriassa ainoastaan siten, että me harjoitamme varovaista diplomatiaa, rakennamme luottamusta ja kehitämme vuoropuhelua.
Juuri siihen parlamentti on pyrkinyt järjestämällä kuulemistilaisuuden Algeriasta ja yrittämällä lähettää valtuuskunnan keskustelemaan Algerian parlamentin jäsenten kanssa. Se osoittaa mielestäni, että kun parlamentti puuttuu tämän tapaisiin asioihin ja yleensä ihmisoikeusasioihin, se kykenee esittämään vastuullista ja tehokasta roolia. Toivoisin, että puheenjohtajamaa käyttää hyväkseen tätä vuotta - YK: n ihmisoikeusjulistuksen 50. juhlavuotta -käynnistämällä dialogin tai trialogin komission ja parlamentin kanssa, jotta Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikasta voitaisiin tehdä määrätietoisempaa ja johdonmukaisempaa kuin aikaisemmin.
Kehottaisin häntä myös kiinnittämään huomiota kahteen alueeseen, jotka uhkaavat jäädä näkyvämpien keskustelujen varjoon. Ensinnäkin entisessä Jugoslaviassa on Kosovon alueella räjähdysaltis tilanne, joka muuttuu päivä päivältä vaikeammaksi. Toivon, että puheenjohtajamaa tekee aloitteita sen ratkaisemiseksi. Vastaavasti Ukrainan osalta toivon, että me painostamme Ukrainaa toteuttamaan asianmukaisella tavalla kumppanuus- ja yhteistyösopimusta ja teemme kaiken voitavamme uudistusten aikaansaamiseksi tässä maassa, jonka tilanne huononee päivä päivältä.
Lopuksi pidän myönteisenä puheenjohtajamaan sitoutumista edistämään laajentumista mutta toivon, että me kiinnitämme huomiota myös Eurooppa-konferenssiin, koska se tarjoaa mielestäni tilaisuuden toteuttaa aito Euroopan poliittinen alue, jonka puitteissa me voimme kehittää vuoropuhelua niiden maiden kanssa, jotka eivät ole vielä valmiita liittymään Euroopan unioniin tai jotka ovat neuvotteluvaiheessa, ja siten me voimme saada ne tuntemaan mahdollisimman pian, että ne kuuluvat meidän perheeseemme.
Hyväksyn sitoutumisen Turkin osalta ja toivon, että me voimme ottaa Turkin mukaan sillä laajentumisen edellytyksellä, että se on valmis hyväksymään Euroopan unionin tavoitteet ja pyrkimykset ja erityisesti Kyproksen suhteen.

Bernard-Reymond
Arvoisa herra ministeri, minulla on kaksi minuuttia aikaa puhua teille.
Uhraan kymmenen sekuntia toivottaakseni onnea puheenjohtajakaudellenne ja ilmaistakseni arvostukseni yrityksillenne lähentää maatanne Euroopan yhdentymisprosessiin.
Meillä on 1 minuutti 46 sekuntia aikaa tehdäksemme neljä huomautusta, jotka perustuvat itsenne tai pääministerinne tänään tai viime viikkojen aikana tekemille julistuksille.
Ensimmäinen koskee erittäin kiitettävää haluanne tuoda Eurooppa lähemmäksi kansalaisia. Mielestäni tähän mennessä ei ole tarpeeksi ajateltu lähentymisen ja läheisyyden kahta käsitettä, jotka eivät tarkoita samaa asiaa. Ensisijaisesti ratkaistavien kysymysten valitseminen, oikea taso, jolla vastaus on annettava, ovat tärkeämpiä kuin sellainen Eurooppa, joka haluten olla kansalaisten asialla hoitaisi kaiken jokapäiväisesti. Toivon, että käytännöllisyytenne edistää älykkäästi tätä kysymystä.
Toinen huomautus: haluatte olla johtavassa asemassa Euroopassa. Kukapa ei? Mutta ettekö ole sitä mieltä, että kieltäytymällä eurosta ja jopa Euroopan valuuttajärjestelmästä, vaikka taloudellinen tilanteenne sallisi sen yhtä hyvin ja paremminkin kuin joidenkin muiden, heikennätte huomattavasti ilmaisemanne halun uskottavuutta?
Jos olette liian eurooppalaisia Lontoossa ettekä tarpeeksi eurooppalaisia Brysselissä, valitkaa tulevaisuuden ja rohkeuden tie, älkääkä näin ollen odottako, että muut kärsisivät ensin alkuvaikeuksista.
Kolmas huomautus: tuomitsette hyvin ankarasti yhteisen maatalouspolitiikan. Etsitte kuitenkin kolmatta tietä liberalismin ja protektionismin välillä. Tämä tarkoittaa, että enemmän etuja kuin haittoja sisältävän maailmanlaajuistumisen edessä, jonka logiikka johtaa kuitenkin kohti yhdenmukaistamista, olette valmiita aloittamaan sivilisaatiohankkeen, hankkeen, joka olisi puhtaasti eurooppalainen. Älkää unohtako, että yksi tämän hankkeen osista on tietynlainen käsitys maanviljelystä, maaseudun ja ympäristön kehittymisestä.
Neljäs ja viimeinen huomautus: jokainen suuri eurooppalainen valtio tuo historialliset kokemuksensa Euroopan rakentamiseen. Nämä kokemukset herättävät toisissa usein pelkoja ja stereotypioita. Euroopan mantereella on usein sellainen vaikutelma kansainvälisen politiikan alalla, että Englannin kanaali on teille leveämpi kuin Atlantin valtameri. Ajatelkaa tätä, koska alatte ohjata Eurooppaa!
Lopuksi, herra ministeri, jos pidätte nämä neljä huomautusta mielessä, ranskalaiset antavat teille anteeksi, että aloititte puheenjohtajakautenne jo Waterloosta lähtien.

Puhemies
Arvoisat kollegat, kuten olen yrittänyt tähdentää koko aamupäivän ajan, meillä on vakava ongelma: meillä on nyt jäljellä 30 minuuttia puheaikaa, joka olisi sovitettava 13 minuuttiin. Se ei ole mitenkään mahdollista. Meillä on kaksi vaihtoehtoa. Kaikki jäljellä olevat puhujat ovat PPE- tai sosialistiryhmän jäseniä. Joko siis ne, joilla on kolme minuuttia aikaa, puhuvat vain kaksi minuuttia ja ne, joilla on kaksi minuuttia aikaa, puhuvat vain yksi ja puoli minuuttia tai sitten me päätämme keskustelun nyt neuvoston puheenjohtajan puheenvuoroon. Suostuvatko ryhmät tähän? Tiedän, että ratkaisu ei ole kovin tyydyttävä, mutta vaihtoehdot ovat tässä. Näyttää siltä, että jäsenet puhuvat mieluummin lyhyemmän aikaa puheenjohtajan läsnäollessa.

Schulz
Arvoisa puhemies, puhun hiukan nopeammin ja pyydän anteeksi tulkeilta. Herra neuvoston puheenjohtaja, turvapaikkaoikeusasioissa viime viikkoina tapahtunut kehitys Euroopan unionissa huolestuttaa meitä kovasti. Suosittelemme, että puheenjohtajamaa kiinnittää siihen erityistä huomiota. Joitakin päiviä sitten minulla oli mahdollisuus vierailla kurdipakolaisten leirillä Italiassa ja totesin siellä, että julkinen käsitys pakolaisten aallosta Euroopan unioniin ei vastaa todellisuutta.
Se on toteamus, jonka teen katkerana, koska Euroopassa on julkisuudessa annettu vaikutelma, että meitä kohti vyöryy ihmisaalto Turkista ja Irakista. Todellisuudessa on kysymys parista sadasta ihmisestä, joita Italian poliisi valvoo ja joita italialaiset viranomaiset valvovat tiukasti ja joiden turvapaikkaa koskeva menettely toteutetaan tiukasti lain ja järjestyksen mukaan mitä tiukimmassa valvonnassa ja ilman liikkumisvapautta.
Tämä on ensimmäinen toteamus, josta jatkan vielä toiseen: Euroopan unionista puuttuu ekologista sektoria koko ajan syvennettäessä ja sisämarkkinoita jatkuvasti oikeudellistettaessa vastaavuus kansalaisten perusoikeuksien ja heidän järjestöjensä lainsäädännössä. Puuttuu myös ulkorajojen selkeä määrittely ja viranomaisten valtuuksien määrittely ulkorajojen suojelemiseksi.
Meillä Euroopan unionissa ei ole myöskään maahanmuuttoa koskevaa lainsäädäntöä, mikä johtaa siihen, että turvapaikkaoikeudesta tulee maahanmuuton pysyvä ratkaisu ja lopulta perusoikeuden, nimittäin perusoikeuden turvapaikkaan, hyväksyminen heikkenee. Emme tarvitse viiden vuoden määräaikaa turvapaikkaoikeutta, maahanmuuttoa ja ulkorajoja koskevan lainsäädännön harmonisoimiseksi. Päinvastoin! Viime viikkojen tapahtumat osoittavat, että asia pitää asettaa etusijalle. Jos otatte tämän huomioon puheenjohtajakaudellanne, olisimme teille erittäin kiitollisia.

Chanterie
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen iloinen uudesta puheenjohtajamaasta, joka suhtautuu myönteisesti unionin kehitykseen jatkossa. Vuodesta 1979 lähtien Margaret Thatcherin ja John Majorin hallitukset ovat tehneet kaikkensa vastustaakseen Euroopan sosiaalista kehitystä. Se on johtanut unionin yksipuoliseen kehitykseen ja tiettynä hetkenä myös eurooppalaisten työntekijöiden syrjintään, jota ei voida hyväksyä. Perustavat sosiaaliset oikeudet eivät olleet voimassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Onneksi Labour-hallitus teki lopun tästä ja sosiaalinen pöytäkirja on nyt voimassa 15 jäsenvaltiossa ja se voidaan sisällyttää Amsterdamin sopimukseen.
Herra neuvoston puheenjohtaja, olette korostanut selvästi, että haluatte tehdä EMUsta menestyksen. EMUsta tulee menestys väestölle, mikäli myös sosiaalista unionia laajennetaan. Sosiaalista unionia, joka pitää sosiaalisen markkinatalouden periaatteita pystyssä, eli perustuu sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen ja solidaarisuuteen.
Sisämarkkinoiden ongelma on siinä, että sosiaalinen puoli ei kehity riittävästi mukana. Pelkäänkin, että puheenjohtajamaa Ison-Britannian sosiaalinen ohjelma ei tarjoa riittävästi näköaloja tällä alueella. Siinä on vähän lainsäädäntöaloitteita sosiaalisen perustan vahvistamiseksi vähimmäisnormien avulla sekä työmarkkinapolitiikan että sosiaaliturvan alueilla.
Sokki, jonka Renault'n Vilvoorden tehtaiden äkillinen sulkeminen aiheutti, näyttää olevan ohi. Huuto sosiaalisemman Euroopan puolesta näyttää olevan vain kaukainen kaiku. Olisi suuri erehdys aliarvioida sosiaalisemman Euroopan kiireellisyyttä. Sosiaalista kiireellisyyttä, joka näyttelee osaa myös puhuttaessa EMUn kolmannesta vaiheesta, puhuttaessa jäsenyysneuvotteluista, myös puhuttaessa verotuksesta ja etenkin puhuttaessa työllisyydestä, joka ei saa merkitä vain koulutusta ja kurssitusta, vaan myös työllistämistä Euroopan laajuisten verkkojen, lähipalveluiden, ympäristöinvestointien ja muun vastaavan kautta.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sallikaa minun sanoa teille: "Tulin erittäin iloiseksi kuullessani, että teidän prioriteettilistallanne suurilla ympäristöasioilla vedellä, ilmalla ja jätteillä on tärkeä rooli. " Jos puheenjohtajamaa Iso-Britannia auttaa Euroopan parlamenttia tässä, se olisi yksi edistyksellisimmistä ja menestyksekkäimmistä puheenjohtajamaista. Pyydän teitä kuitenkin myös miettimään sitä, että se, mistä puhutte kovin yleisesti, merkitsee integraatiota muihin politiikan aloihin, että rakennerahastoja koskevan asetuksen uudistamisessa otatte huomioon, että ympäristöpolitiikka on mukana kaikissa rakennerahastoissa ja että seuraavan puolen vuoden aikana kiinnitätte huomiota tähän, ja pyydän kertomaan tämän myös muille. Kun näen liikennepolitiikasta vastaavan komissaarin nyökkäävän, ilmaisen samalla myös mielihyväni siitä, että yhdistätte liikenne- ja ympäristöpolitiikan, sillä ne ovat tärkeitä aloja. Jos vähennätte haitallisten aineiden päästöjä, olen teille kiitollinen.
Ei ole tietenkään mikään yllätys, että odotan teidän asettavan kuluttajansuojan ensimmäiselle sijalle asialistassanne. Ette ole sanoneet siitä mitään, mutta tiedän, että sydämenne hakkaa. Sydämenne hakkaa varmasti niin kovasti, että perjantaina seuraatte erittäin tarkkaavaisesti, mitä WTO-lautakunta päättää hormonikysymyksessä, ja puheenjohtajamaana takaatte sen, että Euroopan unioni pitää kiinni hormonien ja kasvua nopeuttavien aineiden kiellosta.
Sanon vielä jotakin muuta kuluttajansuojasta, ja se on se, mitä kaikki minulta odottavat: BSE. Tietenkin sanon jotakin siitä. On varmastikin pelkkä sattuma, että komissio tänään Ison-Britannian puheenjohtajakauden aluksi harkitsee vientikiellon osittaista kumoamista, ja tiedän, että te, herra Kinnock, olette taistellut sen puolesta erittäin palavasti. Olen puolellanne, jos kuluttajansuojalla ja turvallisuudella on siinä tärkeä osa, ja pyydän teitä, herra neuvoston puheenjohtaja, tekemään selväksi, että Iso-Britannia - vaikka olettekin puheenjohtajamaa, ja juuri siksi - huolehtii täysin omaa hyötyään tavoittelematta siitä, että turvallisuus ja valvottavuus ovat ensimmäisellä sijalla, että taistellaan esimerkiksi lihan ja muiden tuotteiden myynnissä tehtäviä petoksia vastaan ja että ette vaaranna Euroopan parlamentin ja ihmisten luottamusta, jonka olette jälleen saavuttanut Euroopassa.
(Suosionosoituksia PSE-ryhmältä)

Moorhouse
Arvoisa puhemies, suhtaudumme myönteisesti Yhdistyneen kuningaskunnan päätökseen asettaa järjestäytyneen rikollisuuden torjuminen keskeiselle sijalle puheenjohtajakauden asialistalla. Vaikka kaikki rikollisuus on häiritsevää, järjestäytynyt rikollisuus on erityisen vastenmielistä, koska se soluttautuu yhteiskuntaan ja kehittyy sen kustannuksella. Mikään sivistysvaltio tai mikään sivistysvaltioiden muodostama liitto ei voi olla huolestumatta järjestäytyneestä rikollisuudesta tai suvaita sitä, ja meidän mielestämme Euroopan unionin kansalaisilla on oikeus odottaa, että vahvin toiminta toteutetaan Euroopan tasolla.
En halua käydä ennakolta huomista keskustelua d'Anconan mietinnöstä, johon on jo viitattu, mutta ryhmäni puolesta en voi jättää syrjään huumeasiaa, koska me olemme hyvin vahvasti sitä mieltä, että huumekauppa on järjestäytyneen rikollisuuden ydinaluetta. Järjestäytynyttä rikollisuutta ei voi torjua ilman että torjuu huumeiden käyttöä. Sen vuoksi me olemme ryhmänä ilmaisseet yksimielisen ja vahvan vastalauseemme d'Anconan mietinnön ehdotuksille sallia kannabiksen lainmukaistaminen ja kaikkien huumeiden vapaampi saanti reseptillä. Jos aikaa olisi ollut enemmän, olisin käsitellyt laajemmin tätä asiaa, mutta aikaa ei ilmeisesti ole.
Lisäksi ryhmäni kannattaa ja tukee myös puheenjohtajamaan tavoitteita edistää poliisi- ja tulliyhteistyötä huumekauppaa vastaan, perustaa lopultakin Europol, jolla on todellista valtaa ja voimavaroja, ja katkaista huumeiden välitysreitit Euroopan unioniin.
Meidän viestimme neuvostolle on, että oikeiden politiikkojen harjoittaminen ja järjestöjen perustaminen ei vielä riitä: politiikkoja ja järjestöjä on tuettava, niiden työ on sovitettava yhteen ja niille on annettava riittävät voimavarat.
Lopuksi viittaus turvapaikkapolitiikkaan, josta olisin halunnut puhua enemmänkin. Se on myös yksi alue, jolla puheenjohtajamaan olisi toimittava aktiivisemmin ennen Schengenin sopimuksen liittämistä Euroopan unioniin. Minun on päätettävä tähän, mutta meidän on tehtävä selvempi ero poliittisten pakolaisten ja taloudellisten siirtolaisten välillä.

Vecchi
Arvoisa puhemies, Ison-Britannian puolivuotisena puheenjohtajakautena on tehtävä joukko tärkeitä päätöksiä, jotka koskevat yhteistyötä kehitysmaiden kanssa.
Neuvoston päätettävinä olevien asiakirjojen lisäksi on mielestäni olemassa keskeinen kysymys, johon on välttämätöntä kiinnittää huomiota: komission neuvotteluvaltuuksien määrittely tulevissa suhteissa AKT-maihin.
Kuten Euroopan parlamentti onkin jo tuonut esille erittäin suurella enemmistöllä viime lokakuussa, Lomén sopimuksen uudistaminen on hyvin tärkeää sekä symbolisesti että konkreettisesti. Symbolisesti, koska tehtävien päätösten perusteella voidaan arvioida, vahvistetaanko unionin sitoumusta maailman köyhempiä maita edustavia kumppaneitamme kohtaan uudelleen, vähennetäänkö sitä vai suorastaan mitätöidään. Konkreettisesti, koska siitä, kuinka Euroopan kehityksessä määritellään uudelleen yhteistyön - ja varsinkin sen tärkeimmän välineen - tavoitteet ja säännöt, ovat riippuvaisia useat unionin mahdollisuudet vaikuttaa myönteisesti maailman tilanteeseen.
Parlamenttimme on jo sanonut, että olisi asianmukaista saada vuoden 2000 jälkeen viideskin Lomén sopimus. Paljon aiempaa johdonmukaisemmin on sopimukseen kuitenkin sisällytettävä Yhdistyneiden kansakuntien viime vuosina pidetyissä suurissa huippukokouksissa ja meidän yhteisöasiakirjoissamme vahvistetut tavoitteet ja käsitteet, jotka vain harvoin ovat toteutuneet käytännön yhteistyössä.
Päämääränä on inhimillinen, osallistuva ja kestävä kehitys, joka vahvistaa kansalaisyhteiskunnan ja inhimillisten voimavarojen kasvua kaikissa eteläisen pallonpuoliskon maissa. Oleellista on myös, kuinka köyhimpien maiden ja niiden asukkaiden oikeutetut edut otetaan huomioon valmisteltaessa talouspolitiikan välineitä ja kansainvälisissä taloussopimuksissa.
On ratkaisevaa, kuinka Euroopan unioni osallistuu Maailmankauppajärjestön kaltaisiin kansainvälisiin järjestöihin.
Tähän päivään saakka joidenkin yhteistyömme osa-alueiden on ollut pakko vetäytyä taistelusta muiden, voimakkaampien etujen voittaessa. Banaanikaupan arviointiryhmä on näistä tapauksista ehkä merkittävin esimerkki. Neuvoston on ilmaistava mielipiteensä uudesta banaaniasetuksesta, jolla tietääksemme uhataan rangaista voimakkaasti joitakin perinteisistä AKT-banaanintuottajamaista, erityisesti Somaliaa. Tällaista tilannetta on vältettävä ja turvattava näille maille mahdollisuus jäädä yhteisön banaaniryhmään.
Pyydämme, että Euroopan parlamentin mielipide otetaan asiaankuuluvasti huomioon kaikissa lainsäädännöllisissä asiakirjoissa, jotka koskevat esimerkiksi kansalaisjärjestöjä, hajautettua yhteistyötä, ihmisoikeuksia ja sen tyyppisiä kysymyksiä, ja joista puheenjohtajan ja neuvoston on ilmaistava mielipiteensä.
Yleisesti, on rakennettava uudelleen vain Euroopan unionille mahdollinen kyky kehittää poliittista vuoropuhelua ja strategista liittoutumista kehitysmaa kumppaniemme kanssa, jotta voimme yhdessä kohdata globalisoitumisen haasteet.

Soulier
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, en peittele teiltä hämmästystäni. Hetki sitten, kun muistelitte Algerian hyväksi tehtyjä aloitteita, ette korostanut, että Euroopan parlamentti huolestui ensimmäisenä tuon maan tilanteesta. Vuodesta 1995 asti on äänestetty useista kiireellisiä ja ajankohtaisia aiheita käsittelevistä päätöslauselmista. Tämän parlamentin aloitteesta suunniteltiin syyskuussa valtuuskunnan lähettämistä Algeriaan. Kuulimme 48 tunnin ajan vihamielisiä joukkoja olosuhteissa, jotka olivat kuitenkin suotuisat ja rauhaisat, ja olemme odottaneet jo viikkoja voidaksemme lähteä Algeriaan.
Nyt on niin, että troikka, jota tällä hetkellä edustavat korkeat virkamiehet, lähtee Alger'hen. Toivomme - ja huomenaamullahan jäsenten valtuuskunta kokoontuu - pääsevämme Alger'hen mahdollisimman pian, toisin sanoen 7. tai 8. helmikuuta niin, että voisimme neuvotella kaikkien Algerian parlamenttiin kuuluvien poliittisten ryhmittymien edustajien kanssa.
Olemme varmoja siitä, että tällä poliittisella tasolla, joka ei ole suoraa sisäisiin asioihin sekaantumista, koska neuvottelemme parlamenttien kesken, yhteytemme tulevat olemaan monenlaisia, eivätkä vain poliitikkojen, vaan myös kansalaisyhteiskunnan kanssa, ja että pääsemme niille alueille, joiden asukkaat ovat joutuneet kokemaan kauheita tuskia. Toivon, että kertoisitte neuvoston puheenjohtajana meille, miten aiotte suhtautua tähän aloitteeseen. Olen sitä mieltä, että olisi aika myöntää, että parlamentti on ollut, yleisen säälin ja myötätunnon keskellä ja surmatöiden herättäessä koko maailman liikutuksen, ainoa toimielin, joka kuukausien ajan on tuonut julki tuntemuksensa, mutta toivomme nyt...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Fantuzzi
Arvoisa puhemies, kuten ryhmämme puheenjohtaja jo sanoikin, tiedämme hyvin, että Agenda 2000: sta käytävä keskustelu yhteisestä maatalouspolitiikasta jatkuu vuoden toiselle puoliskolle senkin vuoksi, että Saksassa käydään vaalit. Korostamme kuitenkin, ettei odotuksella voida vaarantaa asiaa, joka muutenkin on yhä polttavampi. Ryhmämme kokoontui keskustelemaan yhteisen maatalouspolitiikan tulevaisuudesta 13. 14. marraskuuta. Puhuimme uudesta, uudistettavasta sosiaalisesta sopimuksesta, maatalouden ja yhteiskunnan välisestä sopimuksesta osoittaen selvästi, kuinka tekemättömyys on nykyaikaistumiseen ja uudistuksiin tähtäävän yhteisen maatalouspolitiikan pahin vihollinen.
Olemme huolestuneita aikataulusta, sillä aina vuodesta 1995 lähtien, kun Barcelonassa hyväksyttiin Euroopan unionin komission strategia-asiakirja yhteisen maatalouspolitiikan tulevaisuudesta, olemme antaneet valitettavasti ehkä liiankin yleisiä ja yleistäviä julistuksia Euroopan maatalouspolitiikan mallista. Ulkoministeri Cook puhui maksajista, kuluttajasta ja maatalousyhteisöistä. Nämä ovatkin kolme perusasiaa. Maksajia ei saa asettaa sen vaihtoehdon eteen, että nostetaan määrärahoja yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamiseksi. Kyseessä on ennemminkin jo olemassa olevien, maatalouspolitiikkaan suunnattujen määrärahojen perusteleminen, niiden perusteleminen paremmin kohdennetuilla, avoimemmilla tuilla, joilla vastataan entistä paremmin vaatimuksiin laadun turvaamisesta ja arvostamisesta. Tämä asia kiinnostaa myös kuluttajia. Hajoittamalla yhteinen maatalouspolitiikka vapauttamalla se hallitsemattomasti pelkästä, yksinkertaisesta pakosta ei kuluttajaa suojella parhaiten - häntä suojellaan parhaiten laatupolitiikalla, minkä BSE on kaikille opettanut.
Arvoisa puhemies, nämä ovat mielestäni keskeiset kohdat.

Hernández Mollar
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Algeria on vakavasti sairas potilas, jonka sairaudesta ei ole tehty diagnoosia ja sen vuoksi sitä on tällä hetkellä erittäin vaikea hoitaa. Sen vuoksi on mielestäni välittömästi käytävä kahden perusongelman kimppuun:
Ensimmäiseksi, Algerian hallitus on saatava vakuuttuneeksi siitä, että on ensisijaisen tärkeää ryhtyä kaikkiin tarpeellisiin toimenpiteisiin, jotta tällä hetkellä tapahtuva niin monien viattomien olentojen hirvittävä tappaminen saadaan loppumaan. Euroopan unionin on toimittava yhteistyössä tämän päämäärän hyväksi ja sen on annettava kaikki se tarvittava aineellinen, poliittinen ja diplomaattinen apu, jota Algerian hallitus vaatii.
Toiseksi, konfliktin selvittäminen vaatii kiireellistä diagnoosia tästä sairaudesta. Yhteisön troikan vierailun ja sen jälkeen tapahtuvan Euroopan parlamentin vierailun - johon kollegani Soulier viittasi - täytyy auttaa eurooppalaisia ymmärtämään jotain siitä, mitä siellä tapahtuu.
Algeria, herra neuvoston puheenjohtaja, ei ole vain maakaasua ja öljyä tuottava maa. Se on Välimeren maa, missä on paljon inhimillisiä voimavaroja ja joka edellyttää etuoikeutettua asemaa Euroopan unionin suhteissa. Algerialaisten maahanmuuttajien virta Eurooppaan on katkeamaton. Sen historia on yhteydessä eurooppalaisten Välimeren maiden historiaan. Miljoonat ihmiset edustavat sen kulttuuria ja uskontoa.
Mikään siellä tapahtuva ei ole vierasta eurooppalaiselle kulttuurille, talouselämälle tai yhteiskunnalle. Euroopan unionin ja Algerian hallituksen on yhdessä asianomaisten viranomaisten ja tahojen kesken, kunnioittaen ehdottomasti kutakin niistä, pohdittava ratkaisua konfliktiin, jonka vaikutukset Välimeren kansojen rauhalle, vakaudelle ja kehitykselle ovat äärimmäisen vakavat.
(Suosionosoituksia PPE -ryhmältä)

McNally
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja on ylentänyt mieltämme tänä aamuna. Nyt tarvitaan käytännön työtä, jota Yhdistynyt kuningaskunta voi tehdä puheenjohtajakaudellaan puheenjohtajan esittelemien tavoitteiden saavuttamiseksi. Yksi Euroopan unionin vähemmän tunnettuja menestystarinoita on tutkimuksen alalla tehty yhteistyö. Tutkimus tukee käytännönläheisesti ja tehokkaasti kaikkia puheenjohtajan tänä aamuna mainitsemia tärkeitä ensisijaisia tavoitteita: työpaikkojen luomista innovaation avulla, rikollisuuden torjumista kansainvälisen tietoliikenteen avulla ja ympäristön tilan parantamista hyödyntämällä uusia energiamuotoja. Yhdistynyttä kuningaskuntaa odottaa ensi kuussa ja seuraavina kuukausina hienovarainen ja vaikea tehtävä. Puheenjohtajan on saatava aikaiseksi yhteinen päätös viidennestä puiteohjelmasta. Kyseessä on yhteispäätös suurista rahoista - 16, 7 biljoonaa ecua - ja erilaisista kansallisista eduista. Tarvitsemmeko me sosiotaloudellista tutkimusta? Kuinka paljon meidän olisi sijoitettava ydinfuusioon? Asialla on myös kiire - uusi ohjelma on saatava käyntiin vuonna 1999.
Herra neuvoston puheenjohtaja, tutkimus ei ole kovin näkyvää, mutta se on hyvin tärkeää ja hyvin myönteistä eurooppalaista toimintaa, joka tuottaa huomattavaa lisäarvoa. Tehkää voitavanne, jotta ensi kuussa päästään tulokseen ja helpotetaan niiden tavoitteiden toteutumista, joista me olemme viritelleet keskustelua tänä aamuna.
(Suosionosoituksia PSE-ryhmältä)

Puhemies
Neuvoston puheenjohtajalla on nyt vastauspuheenvuoro.

Cook
, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Arvoisa puhemies, tämänaamuinen keskustelu on ollut mielestäni todella mielenkiintoinen. Siinä on esitetty monia hyvin arvokkaita näkemyksiä. Olemme saaneet paljon tukea, jonka perustalle me voimme uskoakseni rakentaa työtämme tulevien kuuden kuukauden aikana. Minun täytyy myös tunnustaa, että yritin kiinnostuneena laskeskella, miksi jotkut puhujat saivat puolitoista minuuttia, jotkut kaksi minuuttia ja jotkut kolme minuuttia. En ole vielä onnistunut selvittämään periaatetta mutta saan sen varmasti selville tulevien kuuden kuukauden aikana.
Omien laskelmieni mukaan meillä oli 37 puhujaa kuluneiden kolmen tunnin aikana. Minulla on kymmenen minuuttia. Vaikka kovasti haluaisinkin, en voi kommentoida kaikkia 37 puheenvuoroa, jotka olivat yhtä lailla mielenkiintoisia. Jos yrittäisin sitä, kunkin osuus olisi vain kymmenen sekuntia. Yritän sen vuoksi tiivistää yhteen esille tuotuja asioita ja omia vastauksiani.
Lähtökohdaksi minun on otettava se, että avauspuheenvuorossa esittämäni asiat hyväksyttiin, mikäli ymmärsin oikein kuuntelemaani keskustelua. Toivottavasti olen oikeassa kun sanon näin, vaikka olenkin sen verran varovainen, että en järjestä asiasta äänestystä! Joukossa oli monia lämminhenkisiä ja myönteisiä puheenvuoroja. Minä pidin hyväksyvänä huomiona sitäkin, että puheenjohtajakautemme ohjelma toi yhden jäsenen mieleen rock and rollin. Jopa herra McMillan-Scott suhtautui suopeasti Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauteen, vaikka puheensa loppupuolella hän tuntuikin vetävän takaisin myönteistä arviotaan.
(Naurua) Jos en nyt vastaa kaikkiin esille tuotuihin kysymyksiin ja näkemyksiin, niin toivottavasti te ette ajattele, etteikö niitä olisi huolellisesti merkitty muistiin ja pidettäisi mielessä tulevina kuukausina. Läsnäolevat jäsenet ovat kannattaneet laajasti avauspuheenvuorossa esittelemääni ohjelmaa. Minusta oli ensinnäkin hyvin rohkaisevaa, että monissa puheenvuoroissa suhtauduttiin myönteisesti siihen, että me korostamme ohjelmassamme asioita, joilla on suora merkitys kansalaisille, Euroopan valitsijoille. Jos me haluamme palauttaa kansalaistemme legitiimin hyväksynnän Euroopan hankkeelle, meidän on ehdottomasti osoitettava, miten suurta merkitystä hankkeellamme on kansojemme elämään.
Me toteutamme sen Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella siten, että me otamme kansalaiset suoraan mukaan puheenjohtajakauden toimintaan. Me olemme esimerkiksi jo saaneet mukaan lapsia ympäri Eurooppaa suunnittelemaan logoamme. Me suunnittelemme lähettävämme Ison-Britannian nuoria yhden päivän suurlähettiläiksi eri puolille Eurooppaa. Voin ilokseni todeta, että jotkut huomattavat kollegani, kuten Klaus Kinkel, ovat suostuneet ottamaan luokseen yhdeksi päiväksi tällaisen suurlähettilään. Seuraan hyvin tarkasti, miten he selviävät, koska me etsimme jatkuvasti hyviä suurlähettiläitä!
(Naurua) Cardiffin kokouksen yhteydessä - josta tulee, kuten Wayne David aivan oikein sanoi, hyvin tärkeä tilaisuus niin Euroopan ja Ison-Britannian kuin Walesinkin kannalta - me järjestämme vaihtoehtoisen huippukokouksen kansalais- ja muille järjestöille, jotka kokoontuvat kahtena päivänä juuri ennen virallista huippukokousta käsittelemään kansalaisten Eurooppaa koskevia aiheita ja voivat sitten esittää suosituksensa ja päätelmänsä heidän jälkeensä pidettävälle hallitusten päämiesten huippukokoukselle.
Tällä kaikella ei kuitenkaan vielä päästä haluamiimme tavoitteisiin ellemme me osoita, että Euroopan unioni ja puheenjohtajamaa Yhdistynyt kuningaskunta voivat todella merkittävien asioiden yhteydessä toimia Euroopan kansalaisten hyväksi. Monissa kuulemissamme puheenvuoroissa useimmin toistunut asia oli näkemys siitä, että Euroopan on asetettava etusijalle taistelun voittaminen huumekauppaa ja huumepomoja vastaan. Viime vuonna eri puolilla Eurooppaa kuoli traagisesti 6 000 ihmistä huumeiden väärinkäytön seurauksena - heistä suurin osa nuoria, valtavasti hukkaan heitettyä elämää. Eikä tragedia rajoitu ainoastaan näihin yksilöihin. Huumeiden levinneisyys yhteiskunnassamme uhkaa korruptoida joitakin siviiliyhteiskuntamme osia, ja meidän kaikkien etujemme mukaista on varmistaa, että huumeiden muodostama uhka saadaan hallintaan. Vakuutan teille, että tämä on tärkeällä sijalla Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden ensisijaisten tavoitteiden joukossa.
(Suosionosoituksia) Tärkeällä sijalla on myös työpaikkojen luominen, jota myös monet keskusteluun osallistujat korostivat. Cardiff tarjoaa meille erinomaisen tilaisuuden tarkastella sekä neuvostossa että parlamentissa, miten Luxemburgin suuntaviivojen mukaisesti laaditut toimintasuunnitelmat ovat edistyneet. Kuinka paljon me todella edistämme koulutusta Euroopassa? Kuinka paljon on todella edistytty mahdollisuuksien avaamisessa pitkäaikaistyöttömille? Miten hyvin me investoimme ja käytämme Luxemburgissa löydettyä ylimääräistä rahaa uusien työmahdollisuuksien aikaansaamiseksi? Ja kuinka paljon enemmän me olemme tehneet poistaaksemme esteet yhtenäismarkkinoilta ja tarjotaksemme vaurautta ja mahdollisuuksia kansalaisillemme?
Kansalaisten Euroopassa on kuitenkin myös toinen ulottuvuus. Yksi tärkeimmistä eduista, joita Eurooppa voi tarjota kansalaisilleen, on rauhan ja turvallisuuden etu. Laajentuminen on keskeinen osa tätä prosessia. Mutta kuten jotkut keskusteluun osallistuneet puhujat sanoivat, meidän on ryhdyttävä aktiivisiin toimiin vakaiden olojen aikaansaamiseksi Euroopan rajoilla olevilla alueilla, joilla syntyy herkästi konflikteja. Olen täysin samaa mieltä puhujien kanssa siitä, että Kosovon tilanne on sietämätön ja äärimmäisen epävakaa.
(Suosionosoituksia) Missään muualla Euroopassa tai Balkanin niemimaalla ei ole paikkaa, jossa yliopistot olisivat olleet suljettuina kuusi vuotta, ja se on asia, jota ei voida hyväksyä nykyaikana. Ulkopolitiikassa on traagista se, että konfliktien estämiseksi tehty työ ei saa koskaan osakseen samanlaista julkista huomiota kuin konfliktien selvittäminen sen jälkeen, kun emme ole onnistuneet estämään niitä. Se ei kuitenkaan saa viedä huomiotamme siitä, miten tärkeää meidän on ryhtyä kaikkiin mahdollisiin toimiin tilanteen vakauttamiseksi Balkanin alueella, jotta vältettäisiin erityisesti se, että Kosovon tilanne ei riistäydy laajemmaksi väkivaltaisuudeksi.
Toivon, että osana yleistä turvallisuuden ja vakauden edistämiseen tähtäävää ohjelmaa me pääsemme tällä puheenjohtajakaudella yksimielisyyteen aseiden vientilupia koskevasta menettelysäännöstä, johon jotkut puhujat viittasivat, jotta meillä olisi Euroopassa yksi selvä ja sitova yhteinen aseviennin standardi ja jotta mikään Euroopan maa ei huomaa, että jos se puolustaa ihmisoikeuksia, joku sen kumppaneista tekee tyhjäksi sen hyvät aikeet. Varmistakaamme se, että me ratkaisemme tähän hyvin tärkeän asian yhdessä ja että me saamme yhteisen ihmisoikeuksia ja asevientiä koskevan standardin.
(Suosionosoituksia) Yksi muista eniten puheenvuoroissa esille tulleista aiheista oli varmastikin Algerian huolestuttava ja hyvin sekava tilanne. Hyväksyn aihetta käsitelleiden puhujien kannan. Valtuuskunta ei voi sinällään ratkaista ongelmaa. Sen on kuitenkin oltava lähtökohtana. Toivon, että se saadaan pian matkaan. Toivon, että valtuuskunta on perillä hyvissä ajoin, jotta se ehtii raportoida maan tilanteesta 26. tammikuuta kokoontuvalle yleisten asiain neuvostolle, ja että me voimme ryhtyä kaikkiin mahdollisiin käytännöllisiin ja erityisiin toimiin, joihin Eurooppa voi ryhtyä terrorismin lopettamiseksi.
Sallinette, että sanon tässä vaiheessa - koska minua moitittiin kyseisestä kohdasta avauspuheenvuorossani - että ymmärrän täysin Euroopan parlamenttia, joka on ottanut myönteistä etumatkaa asian suhteen. Poliittisen komitean eilen pitämän kokouksen päätteeksi annettu virallinen tiedonanto rohkaisee nimenomaan luomaan lisää parlamenttien välisiä suhteita Euroopan ja Algerian välille. Sillä on mielestäni hyvin tärkeä merkitys pyrittäessä saamaan Algeriasta avoimempi ja demokraattisempi valtio.
Vaikka puhujat sanoivat paljon sellaista, josta voin olla samaa mieltä, ja vähän sellaista, josta olisin eri mieltä, tekisin kuitenkin väärin, jos päättäisin kommenttini korostamatta sitä, että olen eri mieltä herra Gollnischin kanssa hänen kauppaa koskevasta näkemyksestään.
Meidän on ymmärrettävä täysin selvästi, että me emme voi missään nimessä siirtyä uudelle vuosisadalle ja uudelle vuosituhannelle palaamalla viime vuosisadan protektionismiin.
(Suosionosoituksia) Miljoonien Euroopan kansalaisten työ riippuu viennistä muuhun maailmaan. Me emme voi vaatia vapaakauppaa vientialueillemme, jos me harjoitamme protektionismia omissa maissamme.
(Suosionosoituksia) Meidän ei myöskään pitäisi suhtautua siihen uhkana. Muut maanosat ovat vaurastumassa ja rikastumassa vapaamman maailmankaupan ansiosta. Se tarjoaa meille siis päinvastoin tilaisuuden. Niin kauan kun ihmiset elävät köyhyydessä, me emme voi myydä heille vientituotteitamme. Jos he itse pystyvät luomaan vauraan talouden, se merkitsee suurempia markkinoita Euroopalle ja meidän tehtaissamme työskenteleville ihmisille.
Herra puhemies, tiedän hyvin, kuinka tehokkaasti te hiljennätte puheaikansa ylittävät puhujat. Koska en halua kokea samaa kohtaloa, niin sallinette, että kokoan puheenvuoroni lopuksi joitakin huomioita, joita esitettiin IsonBritannian omasta asemasta.
En ole saapunut luoksenne Ison-Britannian ulkoministerinä vaan olen saapunut luoksenne yleisten asiain neuvoston puheenjohtajana. Sen vuoksi minun tehtävänäni ei ole tarkastella tai korostaa mitään kansallisia näkökohtia. Sallinette kuitenkin, että puutun joihinkin asioihin, joita on tuotu esille Ison-Britannian omasta erityisestä asemasta.
Ensinnäkin me jatkamme yhteisen maatalouspolitiikan uudistamista mutta ei siksi, että se on Ison-Britannian politiikkaa, vaan siksi, että se on asia, joka on koko Euroopan edun mukainen ja josta me olemme saaneet komission kertomuksen.
(Suosionosoituksia) Maatalouspolitiikan uudistamisesta ollaan todellakin rohkaisevassa määrin yksimielisiä. Kun maatalousministerien neuvosto kokoontui marraskuussa, 15 jäsenvaltiosta 14 suhtautui myönteisesti komission ehdotuksiin. Se on hyvä alku, jolta me voimme jatkaa ponnistelujamme.
Toiseksi yhtenäisvaluutta on asia, johon me olemme paneutuneet hyvin huolellisesti. Omasta kansallisesta näkökulmasta tekemämme johtopäätös perustuu vahvasti taloudelliseen analyysiin, jonka mukaan meidän liikeelämämme on tällä hetkellä hyvin erilaista kuin useimmissa muissa Euroopan maissa emmekä me voi osallistua turvallisesti nykyiseen lähentymisprosessiin. Se ei ole kuitenkaan periaatteellinen este, emmekä me arvostele millään tavalla niitä Euroopan maita, jotka haluavat edetä yhtenäisvaluutan käyttöön. Tulevan kuuden kuukauden puheenjohtajakaudellamme me takaamme, että me noudatamme toimissamme johdonmukaisesti puheenjohtajamaan velvollisuuksia voidaksemme puolueettomasti, tehokkaasti ja pätevästi tehdä järjestelyjä niitä maita varten, jotka haluavat edetä yhtenäisvaluutan käyttöön, jotta se onnistuisi mahdollisimman hyvin.
(Suosionosoituksia) Me takaamme tietysti myös sen, että naudanlihaan liittyvät ongelmat eivät aiheuta kitkaa puheenjohtajakautemme ja siihen liittyvien velvollisuuksien hoitamisen välille.
Koska pari kollegaa otti asian esille, sallinette, että annan heille seuraavan vastauksen: me olemme kertoneet tilanteesta täysin avoimesti sekä BSE: n riskien osalta että sen vaikutuksesta terveyteen Isossa-Britanniassa. Minä seison teidän edessänne edustamassa hallitusta, jotka muutti päinvastaiseksi aiemman päätöksen kieltäytyä keskustelemasta asiasta Euroopan parlamentin kanssa.
(Suosionosoituksia) Yksi uuden maatalousministerimme ensimmäisistä askelista oli se, että hän tuli Euroopan parlamenttiin ja keskusteli asiasta Euroopan parlamentin valiokunnassa. Voin antaa teille sitoumuksen - ei ainoastaan tässä tilanteessa, neuvoston puheenjohtajana, vaan myös Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministerinä - siitä, että me pyrimme sekä puheenjohtajamaana että Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksena aina tekemään yhteistyötä ja olemaan avoimia Euroopan parlamentille. Me emme onnistu koskaan, jos me toimimme toisiamme vastaan sen sijaan, että jaamme avoimesti ja rehellisesti keskenämme kaikki mahdolliset ongelmat, jotta meidän olisi helpompi päästä yhteiseen ratkaisuun.
Päätteeksi vielä yksi kansallinen ajatus. Minusta oli mielenkiintoista havaita, että monet puhujat, jotka edustivat eri maita ja niiden maiden eri puolueita, heijastivat kuitenkin usein yhteistä kansallista näkökulmaansa Eurooppaan. Brittiläiset ovat hyvin avoin ja hyvin rehellinen kansakunta. Me tuomme esiin erimielisyytemme jopa silloinkin, kun olemme kaikkien muiden edessä Euroopan parlamentissa.
(Naurua ) Toivoisin, että Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella saavutettaisiin yksi kansallinen tavoite, jota varmaan mikään istuntosalissa edustettuna oleva kansakunta ei halua estää meitä saavuttamasta: toivon, että kun Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakausi on lopussa, se on auttanut rakentamaan IsossaBritanniassa kansallista konsensusta siitä, että meidän tulevaisuutemme on Euroopassa,
(Voimakkaita suosionosoituksia) ja että puheenjohtajakautemme loppuun mennessä meillä on brittiläinen yleisö, joka on tyytyväisempi asemaamme Euroopassa, suhtautuu luontevammin tulevaisuuteemme Euroopassa ja ymmärtää, että me voimme tehdä yhteistyötä Euroopan kanssa molempia osapuolia hyödyttävällä tavalla.
(Voimakkaita ja jatkuvia suosionosoituksia)
Puhemies
Paljon kiitoksia, neuvoston puheenjohtaja. Kiitämme yhteistyöstänne tänä aamuna ja toivomme parlamentin puolesta teille henkilökohtaisesti menestystä tulevien kuuden kuukauden aikana.
Keskustelu on päättynyt.

Äänestys
Lannoye
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää esittelijänä ja 60 artiklan 2 kohdan nojalla äänestämisen siirtämistä päätöslauselmaesityksestä.
Herra Bangemann puhui eilen komission nimessä hyvin kielteisesti suuresta määrästä tarkistuksia, vaikka hän hyväksyikin niistä joitakin, mutta lopputulos on joka tapauksessa tarpeeksi kielteinen pyytääkseni äänestämisen siirtämistä. Äänestys suoritetaan tietysti lähiaikoina, mutta sitä ennen on käytävä neuvotteluja komission kanssa.
Huomautan, että neljän muun asiakirjan osalta pyyntöni on sama, mutta minun on toistettava se muodollisesti.
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen lainsäädäntöpäätöslauselmaa koskevan äänestyksen lykkäämisestä.) - ehdotus neuvoston direktiiviksi hunajasta (KOM(95)0722 - C4-0403/96-96/0114(CNS))
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen näin muutettuna.)
Lannoye
Pyydän anteeksi, että toistan itseäni, arvoisa puhemies, mutta teen saman pyynnön kuin edellisessä äänestyksessä 60 artiklan 2 osalta. Haluaisin lisätä tarkentaakseni asiaa, että olemme hyväksyneet oikeudellisen perustan muuttamista koskevan pyynnön, mikä on kuitenkin keskustelun tärkeä osa.
Haluaisin seuraavien asiakirjojen osalta korostaa sitä, että oikeusasioita käsittelevä valiokunta antoi lausunnon näistä viidestä direktiivistä syyskuussa 1996, toisin sanoen aikana, joka oli poliittisesti erilainen, kuin se, jolla nyt elämme. Kaikesta elintarvikkeisiin liittyvästä on tullut selvästi arkaluonteisempaa, joten uskon, että pyyntömme on perusteltu.
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen lainsäädäntöpäätöslauselmaa koskevan äänestyksen lykkäämisestä.) - ehdotus neuvoston direktiiviksi ihmisravinnoksi tarkoitetuista hedelmämehuista ja tietyistä vastaavista valmisteista (KOM(95)0722 - C4-0404/96-96/0115(CNS))
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen näin muutettuna.)
Lannoye
Arvoisa puhemies, kolmas versio. Pyydän samoin 60 artiklan 2 kohdan soveltamista.
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen lainsäädäntöpäätöslauselmaa koskevan äänestyksen lykkäämisestä.) - ehdotus neuvoston direktiiviksi tietyistä osittain tai kokonaan kuivatuista elintarvikkeena käytettävistä säilötyistä maidoista (KOM(95)0722 - C4-0405/96-96/0116(CNS))
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen näin muutettuna.)
Lannoye
Arvoisa puhemies, neljäs versio. Pyydän jälleen 60 artiklan 2 kohdan soveltamista, toisin sanoen loppuäänestyksen tilapäistä lykkäämistä.
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen lainsäädäntöpäätöslauselmaa koskevan äänestyksen lykkäämisestä.) - ehdotus neuvoston direktiiviksi elintarvikkeena käytettävästä hedelmähillosta, hyytelöstä ja marmeladista sekä kastanjasoseesta (KOM(95)0722 - C4-0406/96-96/0118(CNS))
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen näin muutettuna.)
Lannoye
Arvoisa puhemies, vielä kerran, pyydän loppuäänestyksen lykkäämistä.
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen lainsäädäntöpäätöslauselmaa koskevan äänestyksen lykkäämisestä.)

Ojala
Arvoisa puhemies, äänestin herra Fayot'n mietinnön puolesta toisin kuin ryhmäni, sillä elämä parlamentin ulkopuolella edellyttää, että parlamentti tässä asiassa kykenee tekemään päätöksiä ripeästi. Keskeistä päätöksessä on asiakirjan hyväksyminen tai hylkääminen. Pidän siis käytännön syistä Fayot'n ehdotusta hyvänä. Kyseessähän ei ole ennakkokanta siihen, miten tulevaisuudessa aivan muissa asioissa tulisi menetellä. Mitä sitten tulee aihepiiriä sivuaviin asioihin, joita talous- ja rahaliiton kolmatta vaihetta koskevan lausunnon yhteydessä haluttaisiin myös pitää esillä, niin niiden esille ottamiseen tarjoutuu varmasti myöhemminkin lukuisia tilaisuuksia.

Fabre-Aubrespy
Äänestin Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän kollegojeni tavalla työjärjestyksen 79 b artiklaa vastaan sellaisena, kuin työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevä valiokunta sen meille esitteli.
Tämän kieltäytymisen ensimmäinen syy on tekstin monissa sääntöjen vastaisuuksissa: ensinnäkin sen hyväksymismenettelyssä, koska kuten sanoin tehdessäni esityksen, että asiaa ei oteta käsiteltäväksi, täysistunnossa ehdotettu versio ei ole sama, joka hyväksyttiin komissiossa, ja vastaa lisäksi työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan hylkäämän tarkistuksen tekstiä. Samoin sääntöjen vastaisuutta on uuden 79 b artiklan itse sisällössä, jossa määrätään hyväksyntämenettelystä - josta jo määrätään työjärjestyksen 80 artiklassa - eikä pakollisesta kuulemismenettelystä, josta määrätään EY: n perustamissopimuksen 109 j artiklassa.
Lisäksi yhtäläisyydet Euroopan parlamentin tavanomaiseen kuulemismenettelyyn ovat valaisevia. EY: n perustamissopimuksen 109 j artiklan 2 ja 4 kohdissa määrätty Euroopan parlamentin kuulemismenettely on näet erityislaatuinen pakollinen kuulemismenettely, jossa Euroopan parlamenttia pyydetään antamaan lausuntonsa valtion- tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontuvalle neuvostolle neuvoston, tarkemmin sanottuna Ecofin-neuvoston, suosituksina antamista päätelmistä. Ecofin-neuvostolla on Euroopan parlamentin suhteen tässä neuvoston kokoonpanojen kahtiajakautumisessa komission tavanomainen osa ja valtion- tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontuvalla neuvostolla on neuvoston tavanomainen osa. Niissä yksityiskohtaisissa säännöissä, jotka Euroopan parlamentti hyväksyi vahvistaakseen kuulemistaan koskevan menettelyn, olisi siis pitänyt määrätä, niin kuin parlamentin tavanomaisen lainsäädännöllisen kuulemismenettelyn osalta yhteisön päätöksentekoprosessissa, että siinä laaditaan mietintö, joka sisältää perusteluosan ja luonnoksen lainsäädäntöpäätöslauselmaksi ja jossa päädyttäisiin esittämään neuvoston suosituksina antamien päätelmien hyväksymistä tai hylkäämistä tai jossa ehdotettaisiin tarkistuksia näihin päätelmiin. Samaten mahdollisuutta tehdä tarkistuksia tähän päätöslauselmaesitykseen ei olisi pitänyt syrjäyttää.
Tämä ratkaisu on niin johdonmukainen, että - paljastavaa kyllä - Euroopan parlamentti hyväksyi juuri sen antaessaan lausuntonsa 28. marraskuuta 1996 valtion- tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontuneelle neuvostolle Ecofin-neuvoston muotoilemasta suosituksesta perustamissopimuksen 109 j artiklan 2 kohdan mukaisesti. Silloin oli kyse päätöksestä, jolla siirrettiin talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen alkamista: toimivaltainen valiokunta oli laatinut kirjallisen mietinnön, jonka oli tehnyt herra Alman Metten ja joka sisälsi yhden päätöslauselmaesityksen, ja kaksitoista tarkistusta oli jätetty täysistunnossa.
Miten voidaan hyväksyä, että se, mikä oli luvallista silloin, kun tehtiin päätös, jolla siirrettiin euron voimaantuloa, ei ollutkaan enää luvallista silloin, kun tästä voimaantulosta itsestään tehtiin päätös, joka oli Euroopan unionin maille perustavanlaatuinen? Tässä usein Euroopan unionin demokratiavajetta valittavan ja lakkaamatta lisää demokratiaa moniin maailman maihin vaativan parlamentin enemmistö rikkoo räikeästi demokratian perussääntöjä.
Kun parlamenttia kuullaan tekstistä, joka sisältää lisäksi useita suosituksia, parlamentin on voitava ilmaista itseään, tehdä muutoksia, lisäyksiä, vetäytyä ja sen jokaisella jäsenellä on oikeus voida tehdä tarkistuksia näihin suosituksiin ja äänestää erikseen jokaisen osalta.
Lyön jo tänään vetoa siitä, että parlamentti katuu kun aika koittaa näin jäykkää kantaa, joka estää sitä keskustelemasta Ecofin-neuvoston suosituksista, koska sen on hyväksyttävä tai hylättävä ne yhtenä ryhmänä. Ne saattavat kuitenkin poliittisista syistä erota huomattavasti komission kannasta, josta parlamentti on ottanut yksityiskohtaisesti kantaa ilman, että perustamissopimuksessa näin määrättäisiin.
Euroopan parlamentti, joka tavallisesti haluaa puolustaa, jopa laajentaa oikeuksiaan, varsinkin suhteessa neuvostoon, on siis omaksunut hyvin ristiriitaisen kannan. Ryhmämme ei ole tähän tyytyväinen ja ryhtyy kaikkiin tarpeellisiin toimiin, joiden avulla parlamentin jäsenten oikeudet voidaan säilyttää.

Gutiérrez Díaz
Työjärjestystä käsittelevän valiokunnan puheenjohtajan herra Fayot'n esittelemästä mietinnöstä, joka koskee uuden 79 a artiklan lisäämistä, on keskusteltu valiokunnassa laajasti ja syvällisesti, minkä jälkeen päästiin laajaan yhteisymmärrykseen, jonka ulkopuolelle jäi Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto. Tällä ryhmällä oli erilainen lähtökohta, joka perustui siihen, että siihen menetelmään, jolla parlamentin pitäisi antaa lausunto niistä maista, jotka täyttävät rahaliiton kolmanteen vaiheeseen siirtymistä varten asetetut ehdot, tulisi sisältyä kirjallisen mietinnön laatiminen sekä mahdollisuus ehdottaa siihen myöhemmin tarkistuksia.
Sitä vastoin laajan enemmistön kanta, joka mahdollisti hyväksymiseen vaaditun laajaan yhteisymmärrykseen pääsemisen, määrää parlamenttia keskustelemaan lähtökohtanaan asiasta vastaavan valiokuntansa suullisesti tekemä ehdotus ilman, että siihen voidaan esittää minkäänlaisia tarkistusehdotuksia.
Puolueryhmämme on kieltäytynyt esittämästä parlamentille uudelleen niitä tarkistuksia, joita se valiokunnassa puolusti, ja ymmärrämme, että yhteisymmärrys pohjautuu toiseen menetelmään, joka - vaikka se antaakin parlamentille mahdollisuuden tehdä päätöksen - ei noudata sitä tapaa ja sitä hierarkiaa, jota me pidämme tarpeellisena.
Siispä, vaikka kieltäydymme esittämästä uudelleen parlamentille niitä tarkistuksia, joista tiesimme jo etukäteen, että ne tullaan hylkäämään ja vaikka ymmärrämme, että herra Fayot'n ehdotus antaa Euroopan parlamentille päätöksentekomenetelmän, joka meidän näkökulmastamme tarkasteltuna on riittämätön, olemme päättäneet pidättäytyä äänestämästä ja mielestämme ilmaisemme siten parhaiten yhteisen kantamme.

Lindqvist
Ei ole syytä hylätä sopimusta ja muuttaa työjärjestystä vain siksi, että on laadittu sellainen aikataulu, joka pakottaa muutoksiin, jotta euroon liittyvät päätökset voitaisiin tehdä suunnitelmien mukaan. Parlamentin itsenäisyyttä käsittelevä puhe on sisällöltään ontto, mikäli tarkistusehdotuksia ei voida tehdä eikä myöskään ehdottaa jaettua äänestystä. Mikäli sopimukset voidaan tässä tapauksessa kiertää näin helposti, ennakoi se sitä, että samalla tavalla toimitaan muissakin yhteyksissä.
Fordin mietintö (A4-400/97)
Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Äänestyksessä olemme kannattaneet Fordin mietintöä, joka käsittelee työjärjestyksen muuttamista, jotta helpotettaisiin parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan työtä neuvoston kanssa. Mietintö sisältää vähemmän käytännöllisiä ratkaisuja. Haluamme kuitenkin samanaikaisesti korostaa itse menettelyyn liittyvää perustavaa laatua olevaa kriittistä kantaamme. Sovittelumenettely tarkoittaa, että todellisesta lainsäädännöstä keskeinen osa tehdään neuvottelemalla suljettujen ovien takana. Tämä on vastoin olennaisia demokraattisia periaatteita, joiden mukaan lainsäädännön on aina tapahduttava täysin julkisesti ja kansan valitsemien henkilöiden toimesta.

Marinho
Äänestin Fordin mietintöä vastaan, koska:
Se ei miltään osin liity puhemiehistön esittämään ajatukseen varapuhemiesten lukumäärän korottamisesta kolmesta viiteen, kuten puhemies Gil-Robles Gil-Degado esitti ehdotuksessaan 75 artiklan 3 kohdan tarkistukseksi. Tuota tarkistusta pidettiin ehdottomana edellytyksenä sille, että puhemies voi tämän vaalikauden toisen jakson alusta jakaa tehtäväkentät.
Mietintö käsittelee yksityiskohtaisesti muiden artiklojen tarkistuksia, mutta jättää puhemiehen esitykseen sisältyvän kysymyksen käsittelemättä. Siten mietinnössä pyritään saamaan aikaan se harhakuva, että jotain muutetaan, jotta tosiasiassa kaikki voisi jäädä ennalleen.
Se, että puhemies nimittää kaksi uutta varapuhemiestä, jää siten täysin vaille merkitystä, koska heillä ei ole käytännössä mitään tehtävää sovittelukomiteassa. Varapuhemiesten nimittäminen samoja tehtäviä varten merkitsee ilmeistä syrjintää, koska siten on olemassa ensimmäisen ja toisen luokan varapuhemiehiä, tässä tapauksessa riippumatta puhemiehen ehdottamien uusien jäsenten kansallisuudesta. Tämä ei kuitenkaan liene missään vaiheessa ollut puhemiehen alkuperäinen tarkoitus. Mutta lisäksi on syytä huomata, että esitetty kokonaisratkaisu on tulosta siitä, että eräät parlamentin jäsenet, jotka toisinaan puuttuvat sovitteluun eivätkä tahdo hukata tilaisuutta huomion herättämiseen, ovat harjoittaneet korporatiivista painostusta. Riippumatta siitä, minkä pätevyyden tämä mietintö omaa sovittelukomitean puheenjohtajan toiminnan kannalta, se heijastaa " linnakkeen" puolustusreaktiota ja muuttumattomuutta (status quo) , jota suurimpien poliittisten ryhmien puheenjohtajilla ei ole ollut poliittista tahtoa vastustaa tai edes selvittää.
Tässä mielessä Fordin mietintö on kylläkin tärkeä työjärjestystä käsittelevän valiokunnan ja esittelijän tilastoille, mutta toimielimen tulevaisuuden kannalta sillä ei ole pienintäkään merkitystä.
Lambrakin mietintö (Á4-0001/98)
Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Ruotsin sosiaalidemokraattinen ryhmä on päättänyt olla äänestämättä tätä mietintöä. Perusajatuksemme on, että maatalouspolitiikkaa on muutettava perusteellisesti. Tässä mietinnössä ehdotetaan kuitenkin palkkioiden nostamista, vaikka kyseessä onkin erittäin rajattu alue. Ehdotus tarkoittaa, että EU: n talousarviota rasitetaan vuosittain noin 30 miljoonalla eculla. Pelkäämme, että kyseisille tuottajille ollaan rakentamassa palkkioloukkua.
Filippin mietintö (Á4-0002/98)
Ahlqvist, Andersson, Lööw, Theorin ja Wibe
Ruotsin sosiaalidemokraattinen ryhmä on jättänyt äänestämättä tätä mietintöä. Pohjimmainen mielipiteemme on, että yhteistä maatalouspolitiikkaa olisi uudistettava perusteellisesti. Tässä mietinnössä käsitellään riisintuotannon yksityiskohtia.
Chesan mietintö (A4-0003/98)
Wibe
Olen sitä mieltä, että yhteistä maatalouspolitiikkaa olisi uudistettava perusteellisesti. Jopa tämä viininviljelyaloista luopumista koskeva palkkio on erittäin kyseenalainen. Tuotannosta luopumiseen tarkoitettujen palkkioiden maksaminen ei takaa tuotannosta luopumista. Tuotanto voidaan siirtää muualle, sitä voidaan muuttaa, se voidaan aloittaa uudelleen jne.
Jätän äänestämättä tätä mietintöä, sillä mielestäni tähän tuotannosta luopumiseen tähtäävään projektiin käytettävät rahat eivät mene hyvään tarkoitukseen.
Cabrolin suositus (A4-0004/98)
Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Olemme äänestäneet Cabrolin mietintöä vastaan, jossa käsitellään tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston perustamista yhteisöön. Cabrol haluaa korvata ehdotetun jäsenvaltioiden välisen verkoston pysyvällä yhteisötason rakenteella. Esittelijä haluaa niin ikään standardoida jäsenvaltioiden aluetta koskevat menettelyt ja määritelmät. Pidämme tätä turhan keskittämisen ilmentymänä. Suora jäsenvaltioiden välinen verkostotasolla tehtävä yhteistyö tuntuu riittävän ratkaisemaan asiaan liittyvät tehtävät.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet sen mietinnön puolesta, jossa käsitellään tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston perustamista yhteisöön. Mielestämme on tärkeää, että tällä alueella tehdään yhteistyötä, sillä kyseessä ovat useat taudit, jotka eivät tunne maiden välisiä rajoja.
Emme epäile yhtään vähempää sitä, että varsinainen tartuntataudeille tarkoitettu Eurokeskus olisi oikea ratkaisu, paitsi jos sellainen keskus ei sovi täydellisesti kansainväliseen kuvaan. Eurokeskus, joka toimii esimerkiksi WHO: sta riippumattomana, ei varmaan voi olla paljonkaan arvoinen.

Wibe
Päämäärä on luonnollisesti hyvä ja sen vuoksi suostumme siihen, nimittäin tartuntatautien seurantakeskuksen perustamiseen. Suhtaudun kuitenkin erittäin epäileväisesti siihen, minkä arvoista jatkuva "yhteisötasolla" tapahtuva uusien laitosten perustaminen on. Ruotsissa on jo kehitetty tähän tarkoitukseen laadittu verkosto mm. yhteistyössä WHO: n kanssa. Mikäli Eurooppaan perustetaan tällainen verkosto, on sen katettava koko Eurooppa.
Nämä jatkuvasti perustettavat uudet EU: n toimielimet vaativat varoja ja nämä varat on saatava jostain. Myönteinen EU: n toimielimen valinta vaatii sen vuoksi, erityisesti mikäli palautamme mieleen unionin alueen kielteisen suhtautumisen veroihin, kansallisella tai maailmanlaajuisella tasolla tehtäviä kielteisiä päätöksiä.
Cabrolin mietintö (Á4-0406/97)
Bébéar
Noin kahdenkymmenen vuoden ajan astma on kehittynyt yhä edelleen ja aiheuttaa kasvavaa kuolleisuutta. Sillä on inhimillinen, taloudellinen ja sosiaalinen hinta.
Maailman terveysjärjestön (WHO) keräämät viimeisimmät tiedot antavat aihetta ajatella, että astman leviäminen liittyy laajasti ympäristöön ja ilmakehän sisältämiin allergiatekijöihin. Kaikki edesauttaa siis sairauden puhkeamista, kun perintotekijät kohtaavat ulkoiset tekijät.
Lääkärinä haluaisin siis sanoa teille, että nyt on ensiarvoisen tärkeää keskittyä tähän ongelmaan. Näin Cabrolin mietinnössä tehdään ottamalla huomioon eri inhimilliset, terveyttä koskevat ja taloudelliset tiedot, jotka liittyvät liuotinpäästöjen vähentämiseen.
Kymmenen miljoonaa työpaikkaa, joita asia koskee, yli 400 eurooppalaisessa yrityksessä lähes 20 taloussektorilla ovat aineellisesti soveltuvia nykyisin sallittuja päästönormeja alhaisempiin normeihin. Siksi on tärkeää yhdenmukaistaa tällä alalla päästöjen raja-arvot kaikille jäsenvaltioille ja yrityksille niiden koosta riippumatta.
Jollei tätä sovelleta järjestelmällisesti, antaisimme vilpillisen kilpailun kehittyä vapaasti toissijaisuusperiaatteen tai pk-yrityksille annettavan tuen suojassa.
Äänestän siis Cabrolin mietinnön puolesta sitäkin suuremmalla syyllä, kun kansalliseen lainsäädäntöön siirtämiseen ja täytäntöönpanoon siellä varattu aika sallii joustavuutensa ja modulointinsa avulla yritysten jo aloittamien ponnistelujen mukaisesti ajallisen mukauttamisen työntekijöiden-käyttäjien ja kansojen suojelemiseksi.

Cushnahan
Astmaa sairastavien lasten vanhempana pidän myönteisenä tämän mietinnön laatimista ja monia sen sisältämiä ehdotuksia.
Haihtuvat orgaaniset yhdisteet ja muut teollisuuden liuottimet lisäävät otsonin muodostumista maanpinnan tasolla. Se pahentaa valitettavasti niiden ihmisten ongelmia, jotka kärsivät varsinkin astmasta, mutta se aiheuttaa myös päänsärkyä, silmäoireita ja sydänsairautta.
Kannatan tästä syystä herra Cabrolin ehdotuksia komission ehdotusten tarkistamiseksi. Hän on oikeassa torjuessaan komission ehdotuksen jättää ulkopuolelle ne jäsenvaltiot, jotka ovat laatinet asiasta kansallisia suunnitelmia. EU: n laajuisesti toteutettava yhdenmukaistaminen on oikeampi lähestymistapa. Se varmistaa myös sen, että tilanne on vastaava kaikissa maissa ja estää epäreilua kilpailua.
Toivon, että tämänpäiväisen äänestyksen jälkeen jäsenvaltiot ryhtyvät nopeasti toteuttamaan direktiivin määräyksiä, jo ennen lokakuussa 2007 olevaa määräaikaa.

Díez de Rivera Icaza
Viides ympäristöalan toimintaohjelma asetti erääksi tavoitteekseen ilmakehän saasteiden vähentämisen. Tämä direktiivi kuuluu samaisen politiikan piiriin.
Tiedetään, että tietyt kaasupäästöt liittyvät planeettamme lämpenemiseen. Sen vuoksi komissio haluaa vähentää orgaanisten liuottimien käytöstä aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden terveydelle vaarallisia päästöjä tietyissä teollisissa ja kaupallisissa toimissa.
Olen tästä samaa mieltä ja on myös otettava huomioon se, että näiden uusien rajoitusten käyttöönotto edellyttää merkittäviä sijoituksia, varsinkin pieniltä ja keskisuurilta yrityksiltä. Sen vuoksi tarvitsemme tutkimuksen näiden päästöjen vähentämisen arvioidusta vaikutuksesta hyöty-kustannussuhteeseen.
Tämä on syy niihin esitettyihin tarkistuksiin, jotka selittävät miksi äänestän näin.

Rübig
Tarkistuksen 40 hylkääminen on pk-yritysten kannalta täysin kohtuutonta. Siitä johtuu koko mietinnön hylkääminen.

Sandbæk
Tämän direktiivin laatimisen syynä on ollut niin kutsuttujen VOC-päästöjen vähentäminen. Erityisesti alueilla, joilla on paljon teollisuutta, on kansanterveydellisesti tärkeää taistella ilmansaasteita vastaan, tätä tehtävää voin ainoastaan tukea. Aktiivisen panoksen tarve on vielä suurempi, koska tiedämme, että VOC-päästöt edistävät otsonikerroksen ohentumista ja altistavat meidät siten vakaville ilmastonvaihteluille.
On kuitenkin kummallista, että kyseisen mietinnön myötä pienille yrityksille ja alueellisille viranomaisille sysätään koko joukko hallinnollisia tehtäviä, joiden tehokkuudesta ei voida olla varmoja. Pidän ongelmallisena sitä, että valvonta perustuu pistokokeisiin, koska siten rangaistaan niitä yrityksiä, joissa harjoitetaan tarkkaa valvontaa ja joissa on siten suuremmat mahdollisuudet havaita raja-arvojen ylitykset. Tarkoitan sitä, että meidän olisi arvioitava, onko direktiivissä ehdotettu valvonta ja hallinto kustannustehokasta ja löytyykö niille vaihtoehtoisia mahdollisuuksia.
Otsonikerroksen ohentuminen on maiden rajat ylittävä ongelma. Sen vuoksi on myönteistä, että etsimme yhteisiä ratkaisuja saasteongelmaan. Kuitenkin on otettava huomioon, että juuri orgaanisista yhdisteistä haihtuvien päästöjen vaikutukset ovat alueellisia. Niillä alueilla, joilla on paljon näitä aineita käyttäviä yrityksiä, syntyy savusumua, joka tuo mukanaan omat terveydelliset haittavaikutuksensa. Sen perusteella voin vain tukea komission ehdotusta siitä, että kansallisvaltiot voivat laatia itsenäisiä suunnitelmia saasteiden vähentämiseksi. Ongelmat eivät ole samoja kaikkialla Euroopassa. Niin kauan kuin pidämme kiinni päästöjen vähennyksistä, on etujemme mukaista, että kansalaisia lähimpänä olevat viranomaiset löytävät siihen tehokkaimmat keinot.
Tuen lämpimästi ympäristövaliokunnan tarkistusehdotuksia 2, 17 ja 20, jotka osoittavat, että VOC-päästöihin liittyy myös terveysnäkökohtia. Emme saa unohtaa, että ne ihmiset, jotka päivittäin työskentelevät orgaanisten liuottimien parissa altistuvat suurille terveysriskeille. Tämä direktiivi parantaa myös näiden ihmisten arkipäivää. Siksi haluan kehottaa, että päästöjen vähentäminen tapahtuu käsi kädessä vaihtoehtoisten tuotteiden löytämisen kanssa.

Titley
Arvoisa puhemies, annan tänään ääneni tämän mietinnön puolesta. Astma on sairaus, joka on jo lähestymäsä epidemian mittasuhteita. Se vaivaa yhtä lailla nuoria kuin vanhojakin. Tiedän sen, koska kärsin itse astmasta ja 14-vuotias tyttäreni sairastaa myös astmaa.
Me saamme koko ajan lisää tietoa siitä, että astma on nykyajalle tyypillinen vitsaus, jonka aiheuttaa tai jota pahentaa hengittämämme ilman saastepitoisuus. Komission ehdotus rajojen asettamisesta teollisuuden liuotinpäästöille auttaa suojelemaan kansanterveyttä. Se vähentää maanpinnan otsonia, joka aiheuttaa astman lisäksi myös päänsärkyä, silmäoireita ja sydänsairautta. Mietinnössä vaaditaan myös perustellusti toimenpiteitä työntekijöiden terveyden suojelemiseksi liuottimia valmistavissa tai käyttävissä yrityksissä.
Koska komissio ehdottaa vuotta 2007 takarajaksi, johon mennessä yritysten on noudatettava asetettuja liotinpäästöjen turvarajoja, on aivan kohtuullista vaatia niitä täyttämään kunnianhimoinen tavoite vähentää liuotinpäästöjä lähes 70 %: lla käsityöaloilla ja teollisuudessa.
Toivon, että jäsenvaltiot noudattavat myös herra Cabrolin ehdotusta asettaa tiukempia rajoja. EU-tason toimet olisi katsottava alhaisimmaksi mahdolliseksi perustasoksi, joka voidaan ylittää kaikissa maissa, jotka haluavat vähentää liuottimien päästöjä vielä enemmän.
Lannoyen mietintö (A4-0401/97)
Lulling
Arvoisa puhemies, vastauksessaan, joka koski eilisiä puheenvuorojamme Lannoyen mietinnöstä ja erityisesti hunajaa koskevasta ehdotuksesta, komissaari Bangemann vastasi, että merkintöjen tarkoitus ei ole säännellä kysymyksiä, jotka koskevat tuotteiden laatua, tai edes puuttua toimiin mehiläishoitajien tukemiseksi.
Minun on sanottava, että olin hieman yllättynyt näistä lausunnoista, koska - olen kenties naiivi - olen aina olettanut, että merkintöjen tarkoitus on antaa tietoa kuluttajalle myös laadusta ja alkuperästä. Kun näin tapahtuu, kuluttaja saa automaattisesti tietoa tuotteen laadusta. Silloin myös tuetaan välillisesti meidän mehiläishoitajiemme korkealaatuista hunajaa ja suojattua alkuperämerkintää, jota komissio itse mainostaa kiiltävälle paperille painetuissa kalliissa ilmoituksissa. Se muuten on mainio tapa kuluttaa eurooppalaisten veronmaksajien rahoja, kun komissio kerran vielä kehottaa nauttimaan hunajaa samoin kunnioituksen tuntein kuin Pyhä Ambrosius. Se on välillinen toimenpide, joka voi edistää sitä, että vielä kasvatetaan tarpeeksi mehiläisiä arvokkaan pölyttämistapahtuman säilyttämiseksi.
Olen erittäin tyytyväinen, että kollegat ovat niin suurella joukolla kannattaneet ehdotuksiamme varmistaakseen sen, että kuluttajat pystyvät erottamaan korkealuokkaisen jäsenvaltioistamme peräisin olevan maataloustuotteen hunajan halvasta heikkolaatuisesta tuontihunajasta. Olen iloinen, että herra Lannoye ja parlamentti ovat päättäneet olla äänestämättä lainsäädäntöpäätöslauselmasta. Silloin säästymme siltä, mitä minun hunajan tuottamisen ja markkinoinnin parantamista käsittelevälle mietinnölleni kesäkuussa tapahtui. Neuvosto ei todellakaan piitannut piirun vertaa siitä, että olimme täällä yksimielisesti hyväksyneet 22 tarkistusta ja mietintöni. Kohtana A se hyväksyi pari päivää myöhemmin asetuksen todellisessa hämäräistunnossa siten kuin komissio oli ehdottanut. Syyskuussa minulle sitten selvisi keskustelussa maatalousministerien kanssa, että useimmilla heistä ei ollut aavistustakaan siitä, että he olivat hylänneet meidän ehdotuksemme.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Annoin teille kaksi kertaa enemmän aikaa kuin mitä ansaitsitte, koska arvostan kovasti läsnäoloanne salissa. Älkää siis liioitelko.

Lulling
En liioitellut. Halusin vain kertoa teille, arvoisa puhemies, kuinka ministerineuvosto on käsitellyt tarkistuksiamme. En halunnut sanoa sitä eilen, koska minulla ei ollut puheaikaa.
Meillä ei ole puheaikaa, kun on kyse tärkeistä luontoa, ympäristöä, tuotantoa koskevista ongelmista. Meillä on aikaa kaikkeen, mitä maailmassa tapahtuu, paitsi kansalaisiamme kiinnostaviin asioihin.

Puhemies
Siinä, rouva Lulling, voisin myöntää, että käsittelette tärkeää kysymystä, mutta teidän on taisteltava omassa ryhmässänne ja muissa ryhmissä, jotta asiat muuttuisivat. Minun on pakko noudattaa työjärjestystä. Valitettavasti. Te olette äänestänyt tämän työjärjestyksen puolesta, en minä!

Souchet
Jotta hunajan ongelma ymmärrettäisiin oikein, on tarpeen muistuttaa ensin siitä perustavanlaatuisesta osasta, joka mehiläisillä on kasvien pölyttämisessä, että Ranska on Euroopan toiseksi suurin hunajantuottaja ja viimein, että hunaja on perinteikäs tuote.
Ryhmämme on siis äänestänyt joidenkin tarkistuksien puolesta, joita herra Lannoye on ehdottanut mietinnössään.
Ranskan mehiläishoidon alan säilyttämisen osalta tiedämme, että tuomme entistä enemmän hunajaa Kiinasta, Itä-Euroopan ja Etelä-Amerikan maista, joissa sitä myydään hyvin halpaan hintaan. Siksi olemme sitä mieltä, että hunaja on elintarvike, joka on maanviljelyksen tuote ja sidottu kasvupaikan ominaisuuksiin. Halusimme siis tehdä alkuperämaan merkitsemisen pakolliseksi, jotta noudatettaisiin samalla sekä laadullisia kriteerejä että säilytettäisiin Euroopan ja Ranskan hunajan tuotanto.
Tämän alan työllistämisenä ilmenevän taloudellisen merkityksen lisäksi, niin tuotannon kuin hyödyntämisen ja jakelunkin suhteen, on pidettävä mielessä tämän tuotannonalan ympäristöllinen merkitys. Suuri määrä kasvilajeja, jotka eivät ole itsepölyttäviä, voivat lisääntyä vain mehiläisten siitepölyn hajauttamisen ansiosta. Alue, jolla ei ole mehiläishoitoa, on alue, jonka biotooppi on vaarassa.
Haluaisin käyttää tätä puheenvuoroa hyväkseni varoittaakseni komissiota eräiden siemenissä käytettävien hyönteismyrkkyjen haittavaikutuksista. Myrkyt saattavat tappaa mehiläisiä. Alueen mehiläishoitoa ammatikseen harjoittavat varoittivat minua Luçonin kaupunginjohtajana henkilökohtaisesti. He havaitsivat, että tiettyjen myrkytettyjen siementen käyttö johti mehiläisparvien koon pienentymiseen sekä hunajantuotannon vähentymiseen. Olemme koemielessä kieltäneet näiden siementen käytön Vendéen läänissä. Mielestäni tämä esimerkki osoittaa tiettyjen maatalouskemian tuotteiden ja ympäristön välisen vuorovaikutuksen tärkeyden. Pyydän siis komissiota ottamaan huomioon tämän tosiasian, kun se myöntää markkinointilupia.
Lopulta on tärkeää, niin yhteisön lainsäädännön kuin Maailman kauppajärjestön yhteydessä neuvoteltujen kansainvälisten sopimustenkin tasolla, säilyttää itse nimitysten ja tuotenimikkeiden periaate sekä näillä nimityksillä ja tuotenimikkeillä markkinoitujen tuotteiden niille kuuluva arvo. Haluan muistuttaa, että se periaate, jonka mukaan hunaja on luokiteltava maataloustuotteiden ryhmään, on meille tärkeä. Sitä ei saa missään tapauksessa pitää teollisena tuotteena, kuten esittelijä ehdotti eräissä tarkistuksissaan, joita vastustamme. Jos hunajaa todellakin pidettäisiin teollisena tuotteena, siitä seuraisi hyvin pian hallitsematonta kehitystä hallinnollisten pakotteiden muodossa (ainesluettelo jne.) ja kaupallisten merkkien suosimista nimitysten ja tuotenimikkeiden kustannuksella, mikä vaikeuttaisi kaikkia yrityksiä sitoa hunajantuotanto tiettyyn alueeseen.
Päätöslauselma UEFAsta ja Coca-Cola Cupista
Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Olemme äänestäneet päätöslauselmaa vastaan, koska mielestämme urheiluun liittyvät kysymykset jäävät ja tulevat jäämään parlamentin ja EU: n vaikutusvallan ulkopuolelle.

Ford
Arvoisa puhemies, tehtyäni viime joulukuussa aloitteen siitä, että pyydämme komissiolta julkilausumaa tästä asiasta eli Coca-Cola Cupin voittajien pääsyn eväämisestä Euroopan cupin kilpailuihin, ja laadittuani yhdessä sosiaalidemokraattisen puolueryhmän kollegani Tony Cunninghamin kanssa asiasta päätöslauselman, olen hyvin iloinen siitä, että parlamentti tukee jalkapalloliigaa sen ja UEFAn välisessä kiistassa.
UEFAn toiminta uhkaa kymmenien jalkapalloseurojen toimintaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Coca-Cola Cup on vaarassa menettää sitä kohtaan tunnetun mielenkiinnon, katsojansa, televisiolähetyksensä ja sponsorinsa. Miksi? Rangaistuksena siitä, että sen johto ei ole noudattanut divisioonan kokoa koskevia UEFAn määräyksiä. Coca-Cola Cupin järjestää kuitenkin jalkapalloliiga eivätkä sarjan johtohenkilöt. Tämä on täysin epäloogista ja selvässä ristiriidassa hallitsevan markkina-aseman väärinkäyttöä koskevan yhteisön lainsäädännön kanssa. Jalkapallo on urheilua, mutta se on myös tärkeä eurooppalainen elinkeino. Myös sen alalla on noudatettava Euroopan lainsäädäntöä. Mitä pikemmin UEFA tajuaa tämän tosiasian, sen parempi sille itselle, jalkapallolle ja jalkapallofaneille.
Souchet'n mietintö (A4-0410/97)
Blot
Aiheen pääasioita käsitellään b kohdassa ja 8 luvussa, jossa kehotetaan vaikuttamaan Yhdysvaltojen suhteisiin niin, että ne olisivat symmetrisemmät ja tasa-arvoisemmat, mikä on totta erityisesti kaupallisella tasolla, mutta myös turvallisuuden ja puolustuksen alalla.
Ilmaisen varaukseni h kohdasta, jossa ollaan tyytyväisiä Euroopan ja Yhdysvaltojen yhteistyöstä entisen Jugoslavian ja Lähi-idän kriisien yhteydessä. Mielestämme Yhdysvalloilla ei ole mitään tekemistä entisessä Jugoslaviassa, joka on Euroopan - laajassa mielessä - sisäinen asia, mutta ei Yhdysvaltojen. Mitä Lähi-itään tulee, tuomitsemme Yhdysvaltojen Irakissa harjoittaman politiikan, joka päätyy siviiliväestön nälkiinnyttämiseen.
Jos lopulta on totta, että Euroopalla ja Yhdysvalloilla on yhteisiä arvoja, näiden kahden kokonaisuuden välillä on myös eroja: eurooppalaisen klassisen humanismin on puolustauduttava ainoastaan rahaan perustuvaa yhteiskuntaa vastaan, jollainen Yhdysvallat liian usein on.
Lisäksi näyttää olevan välttämätöntä liittää ortodoksinen Itä-Eurooppa, Venäjä mukaan lukien, tiukasti Euroopan tulevaisuuteen. Yhdysvaltojen suhteiden vahvistaminen on perusteltua vain, jos samanaikaisesti vahvistetaan suhteita Itä-Eurooppaan. Muuten maailmasta tulee yksinapainen ja yksinomaan amerikkalaisen suurvallan hallitsema. Pidättäydyn äänestämästä tästä mietinnöstä.

Rovsing
Ne syvät muutokset, joita kansainvälinen areena on kokenut sitten 1980-luvun ovat myös muuttaneet EU: n ja USA: n välisiä suhteita. Jatkuva amerikkalaisuuden suosio, joka oli tunnusomaista suurimmalle osalle sodan jälkeistä aikaa, ei enää pidä sisällään järjestelmällistä väliintuloa, mikäli Euroopassa tapahtuu uusia kriisejä. Amerikkalaisten uusi asenne vaatii suurempaa eurooppalaista itsenäisyyttä. Mietinnössä tunnustetaan uusi tilanne, mutta siinä todetaan samanaikaisesti jatkuvan tiiviin transatlanttisen yhteistyön tarve, jotta rauha ja vakaus säilyisivät maailmassa ja jotta sellaisten arvojen kuin demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen säilyisi. Euroopan ja Yhdysvaltojen väliset näkemyserot koskevat erityisesti taloutta ja kauppaa. Nämä erimielisyydet EU: n ja USA: n on supistettava minimiin, kuten esittelijä aivan oikein painottaa.

Souchet
Olen erittäin tyytyväinen siitä, että parlamentti hyväksyi laajalla äänten enemmistöllä esittelemäni mietinnön Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Amerikan Yhdysvaltojen välisten suhteiden tulevaisuudesta.
Vastedes Yhdysvaltojen-suhteissamme keskeisellä sijalla olevan taloudellisen transatlanttisen vuoropuhelun menestys näyttää minusta riippuvan useasta ehdosta.
On ensinnäkin välttämätöntä, että eurooppalaiset osaavat selkeästi eritellä ja muotoilla omat etunsa. On myös olennaista, että yhteiset euro-amerikkalaiset edut määriteltäisiin tarkasti, asiaankuuluvasti ja realistisesti, että ne tunnistettaisiin konkreettisesti ja että vuoropuhelun aiheet määriteltäisiin jämerästi ja valmistellusti. Molempien osapuolien on sitten todistettava olevansa kykeneviä edistämään näiden tavoitteiden täyttämistä vuoropuhelunsa avulla, erityisesti mitä tulee jäljellä oleviin esteisiin ja tällaisen tavoitteiden yhteensulauttamisen välttämättä aiheuttamien erimielisyyksien parhaaseen mahdolliseen hallintaan. Erimielisyyksien hallinta on kysymys, jota on käsiteltävä avoimesti ja perusteellisesti eikä pidä tyytyä pelkkään hälytysjärjestelmään.
Transatlanttisen vuoropuhelun onnistuminen edellyttää myös jäsenvaltioiden ja talouspiirien aktiivista osallistumista. Ilman tällaista osallistumisen halua amerikkalaiset saattavat hyödyntää tätä vuoropuhelua paremmin kuin eurooppalaiset, ottaen huomioon sen suuren eron toiminnan luonteessa ja toimintatavassa, joka erottaa Euroopan unionin Yhdysvalloista.
Transatlanttisen vuoropuhelun erikoislaatuisuus on luultavasti siinä, että sillä on muita paremmat keinot käsitellä kaikkia, myös kaikista hankalimpia aiheita, olivatpa kyseessä sitten rahoituspalvelut, sosiaaliset tai ympäristöön liittyvät normit sekä ekstraterritoriaalinen lainsäädäntö, jotka aiheuttavat oikeudellista epävarmuutta ulkomaisille sijoituksille. Voidaan panna merkille, että näitä eri aiheita on vältetty tähän asti huolellisesti Yhdysvaltojen aloittamissa myöhemmissä ja epävarmemmissa neuvotteluissa, erityisesti APEC: n yhteydessä tai Amerikoiden huippukokouksessa.
Transatlanttisesta vuoropuhelusta ei tule todella hyödyllistä, elleivät eurooppalaiset osaa puolustaa yhtenäisesti ja lujasti niitä etuja, jotka he ovat tunnistaneet yhteisiksi eduikseen. Amerikkalaiset kumppanimme osaavat puolustaa sitkeästi kansallisia tavoitteitaan. He odottavat meiltä samaa. Siksi komission on valvottava erittäin huolellisesti Yhdysvaltain kanssa käytävissä neuvotteluissa kaupan ulkosuhteiden alalla myönnytysten ehdottoman tarkkaa vastavuoroisuutta, symmetriaa etujen myöntämisessä ja neuvotteluiden globalisoimista. On myös välttämätöntä, että Euroopan unionilla olisi käytettävissään pysyviä välineitä, jotka voisivat tarvittaessa toimia uskottavana pelotteena kumppaneitamme kohtaan.
Ottaen viimein huomioon Yhdysvaltain kongressin tärkeän tehtävän ulkopolitiikan alalla ja erityisesti ulkomaankauppapolitiikan alalla, Yhdysvaltojen kanssa käytävällä parlamenttien välisellä vuoropuhelulla on aivan erityinen merkitys: hyvin ohjattuna ja valmiina käsittelemään kaikkia aiheita, sen merkitys suorana vastavuoroisena tiedonvälittäjänä ja konfliktienestäjänä voi olla erittäin suuri.
Jos kaikki nämä ehdot toteutuvat, uuden transatlanttisen vuoropuhelun tulevaisuus voi olla ruusuinen.

Puhemies
Äänestys on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 13.25 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Täydennyskoulutus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Waddingtonin laatima työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietintö (A4-0405/97) komission kertomuksesta, joka käsittelee mahdollisuuksia saada täydennyskoulutusta Euroopan unionissa koskevasta komission kertomuksesta (KOM(97)0180 - C4-0208/97).

Waddington
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, koska tämä on tärkeä päivä puheenjohtajamaa Yhdistyneelle kuningaskunnalle, niin tähän yhteyteen sopii lainaus " Partners in Europe: Learning and Working together" -nimisestä asiakirjasta, joka alkaa seuraavilla sanoilla: "Menestyminen työllistettävyyden edistämisessä ja työttömyyden ratkaisemisessa vaikuttaa ratkaisevasti siihen, onnistuuko EU saamaan Euroopan tekemään työtä kansalaisten hyväksi. Työllistettävyys on elintärkeä asia sekä kilpailukykyisten työmarkkinoiden kannalta että sen vuoksi, että se tarjoaa yksilöille mahdollisuudet hankkia työtä antamalla heille koulutusta ja taitoja, joita he tarvitsevat sopeutuakseen muuttuville työmarkkinoille."
Nyt on siis erittäin sopiva ajankohta tutkia Euroopan parlamentissa ja komissiossa mietintöä, joka käsittelee mahdollisuuksia saada täydennyskoulutusta ja joka laadittiin neuvoston vuonna 1993 antaman suosituksen perusteella.
Suosituksessa eroteltiin 15 aluetta, missä katsottiin, että jäsenvaltiot tarvitsivat toimia koulutusmahdollisuuksien edistämiseksi. Suosituksen perusteella laadittu komission kertomus ei kuitenkaan tarjoa meille riittäviä tietoja, jotta voisimme selvittää, onko edistystä tapahtunut, eikä siinä myöskään arvioida Euroopan koulutusohjelmien ja rakennerahastoista annettujen tukien vaikutusta koulutusmahdollisuuksien tai ihmisten työllistettävyyden parantumiseen jäsenvaltioissa. Kertomus sisältää pääasiassa vain esimerkkejä parhaista käytännöistä, jotka on koottu jäsenvaltioista vuonna 1993.
Itse asiassa viimeisimmät tilastot, jotka meillä on eurooppalaisen aikuisväestön osallistumisesta koulutukseen, ovat Eurostatin vuonna 1996 laatimat tilastot. Eurostat tutki yli 30-vuotiaiden osallistumista koulutukseen neljän viikon aikana vuonna 1996, ja sen saamien tietojen mukaan ainostaan 3, 6 % eurooppalaisista oli koulutuksessa. Koulutusmahdollisuuksissa oli huomattavia eroja, ja monet muutkin tutkimukset tukevat tietoja erojen olemassaolosta. On hyvin todennäköistä, että koulutusta saaneet ihmiset saavat työtä, heidän työnsä on ammattitaitoa vaativaa tai he ovat johtavassa asemassa, he ovat nuorempia ja heillä on parempi ammattitaito, he ovat Pohjois-Euroopasta ja he työskentelevät suuryrityksissä.
Euroopan unioni, jäsenvaltiot ja työmarkkinaosapuolet ovat epäilemättä selvästi tietoisia siitä, että aikuisten mahdollisuuksia saada koulutusta ja täydennyskoulutusta on lisättävä työllistettävyyden parantamiseksi sekä työpaikkojen säilyvyyden, joustavuuden ja kilpailukyvyn lisäämiseksi. Sen vuoksi on tutkittava tapauksia, joissa osallistuminen koulutukseen on ollut vähäistä ja eritasoista, ja määriteltävä tarvittavat toimenpiteet edistyksen aikaansaamiseksi. Komissiolla on tässä hyvin keskeinen rooli.
Työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietintö sisältää joitakin hyvin konkreettisia ehdotuksia, jotka komissio pystyy toteuttamaan toimivaltansa puitteissa, ja minä uskon Euroopan parlamentin odottavan, että komissio ottaa ne välittömästi esille.
Lyhyesti sanottuna komission olisi tehtävä ehdotuksia yhteisistä laadullisista ja määrällisistä indikaattoreista, jotta EU: ssa voitaisiin ottaa käyttöön koulutusmahdollisuuksia koskeva seurantajärjestelmä edistyksen arviointia ja esikuvien hankkimista varten.
Toiseksi olisi ryhdyttävä tutkimaan työttömien ja epäpätevien työntekijöiden, vanhemmat ihmiset ja epävarmoissa työpaikoissa työskentelevät mukaan lukien, saatavilla olevan koulutuksen laatuun ja määrään liittyviä toimia.
Kolmanneksi olisi kehitettävä keinoja, joilla jäsenvaltioissa ja EU: n varoilla toteutettuja onnistuneita käytäntöjä voidaan jakaa tehokkaammin. Työllisyysvaliokunta ehdottaa, että hyvistä käytännöistä esiteltäisiin "esimerkkitapauksia" erilaisilla kautta EU: n alueiden järjestettävillä koulutusmessuilla.
Neljänneksi EU: n rahoituksella olisi toteutettava pilottiprojekteja, joissa ihmisiä rohkaistaan arvioimaan tulevia koulutustarpeitaan ja hankkimaan ohjausta ja joissa yrityksille annetaan mahdollisuuksia kehittää kykyjen ennakointijärjestelmiä ja koulutussuunnitelmia.
Viidenneksi on hyvin tärkeää, että komission koulutus- ja työllisyysalojen työtä, ohjelmia ja suunnitelmia koordinoidaan. Se voisi ja sen pitäisikin johtaa yhtenäiseen lähestymistapaan esimerkiksi Euroopan sosiaalirahaston rahoittamissa työmarkkinoihin liittyvissä ohjelmissa ja Leonardo da Vincin tapaisissa koulutukseen liittyvissä ohjelmissa. Tulevaisuudessa koulutusta ei pitäisi EU: n tasolla tarkastella erillään muista työllisyyteen liittyvistä asioista kuten työn organisoinnista ja työpaikkojen luomisesta.
Lopuksi työmarkkinaosapuolten olisi jo saatava aikaiseksi koulutusmahdollisuuksia koskeva puitesopimus. Niitä on kannustettava siihen, koska ne ovat pitkälti samaa mieltä asian edistämisestä ja ne saivat lisäpontta myös Luxemburgin työllisyyshuippukokoukselta. Jos työmarkkinaosapuolet eivät kuitenkaan onnistu laatimaan sopimusta, komission on tehtävä viipymättä omia ehdotuksia.
EU: lla on nyt todella oivallinen tilaisuus tehdä yhteistyötä jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten kanssa, jotta elinikäisestä oppimisesta tulee todellisuutta Euroopan aikuisväestölle, niin työssä oleville kuin työttömillekin. Yhdistynyt kuningaskunta on luvannut keskittyä puheenjohtajakaudellaan varmistamaan kehitystä kohti mukautuvia työmarkkinoita, jotka kykenevät vastaamaan talouden muutoksiin ja takaamaan, että yksilöt voivat hankkia nykyisessä kilpailutaloudessa tarvitsemiaan taitoja.
Koulutusmahdollisuuksia koskeva työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan suositus tarjoaa minun mielestäni toimintasuunnitelman ja joitakin uusia ajatuksia, jotka edistävät suunnitelmien toteutumista.

Günther
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, täällähän esiinnytään melkein kuin myöhemmin seuraavassa keskiyön istunnossa, mutta en haluaisi tehdä siitä mitään johtopäätöksiä aiheemme merkityksen suhteen. Olemme kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevässä valiokunnassa valmistelleet kollega Waddingtonin mietintöä koskevan lausunnon ja tietenkin meillä on muutamia muita painopisteitä ja ehkä tarkastelemme myös joitakin kohtia hieman eri tavalla.
Yksi asia vaikuttaa minusta tärkeältä: kun on kysymys mahdollisuuksista täydennyskoulutukseen, on erotettava kaksi alaa, ensiksikin työsidonnainen tukeminen, kutsukaamme sitä vaikka niin, siis niiden taitojen kehittäminen, jotka tukevat urakehitystä harjoitettavassa ammatissa, ja toisaalta toimet, joiden tarkoitus on antaa henkilölle taitoja selviytyä työmarkkinoiden kilpailussa. Olemme lausunnossamme tässä yhteydessä viitanneet myös naisiin, jotka työuransa erityisen rakenteen vuoksi eivät kovin hyvin sovi kaavaan, jolle koko kehitys perustuu.
Haluan yhtyä esittelijän kritiikkiin, joka koskee komission meille esittämää kertomusta. Myös minä pidän puutteena sitä, että siinä ei ole tunnistettavissa selkeää rakennetta ja että kertomus on kokoelma yksittäisesimerkkejä, jotka voivat tietenkin antaa yhden jos toisenkin virikkeen mutta eivät loppujen lopuksi luo perustaa, jolta työtä voisi jatkaa.
On yksi kohta, jonka me kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevässä valiokunnassa haluamme vielä poistaa omalla tarkistuksellamme, jota puolueryhmäni on ehdottanut; tarkistus koskee sitä, mistä esittelijä jo mainitsi, nimittäin, että henkilöllä täytyy olla tietyt taidot, jotta hän voisi todella hyödyntää sen, mitä tarjotaan. Siksi pidämme kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevässä valiokunnassa erittäin tärkeänä sitä, että jo peruskoulutus antaa taidot jatkuvaan oppimiseen, elinikäiseen oppimiseen ja omaaloitteisuuden kehittämiseen, jotta ihmiset pystyisivät todella tehokkaasti käyttämään hyväkseen tarjolla olevia mahdollisuuksia.
Kun tarkastellaan laadun ja määrän arviointia, haluaisimme viitata vielä siihen, että on varmasti vielä ammattialoja, joilla on tarjolla paljon täydennyskoulutusmahdollisuuksia, ja aloja, joilla tarjonta ei ole niin suurta, esimerkiksi käytännön tehtävissä, ja siksi ei pidä panostaa vain tiedollisille aloille, vaan muut alat pitää ottaa mukaan.
Kiitämme esittelijää hänen työstään ja toivomme, että nämä aloitteet pääsevät komissiossa hedelmälliselle maaperälle!

Larive
Arvoisa puhemies, naisten oikeuksien valiokunnan lausunnon valmistelijana olen tyytyväinen Waddingtonin mietintöön. Suurin osa naisten oikeuksien valiokunnan ehdotuksista on otettu päätöslauselmaan hyvässä yhteistyössä esittelijän kanssa, josta hänelle kiitokset, ja hyvässä yhteistyössä sosiaaliasiain valiokunnan kanssa. Naisten oikeuksien valiokunnan komissioon kohdistuva rakentava kritiikki koskee etenkin seuraavia kohtia.
Ensiksi, harmittelemme suuresti sitä, että komission kertomuksessa ei ole tutkittu muutamia aloja, jotka ovat naisille erittäin tärkeitä, kuten julkista hallintoa, terveydenhuoltoalaa ja koulutusalaa.
Toiseksi, osa-aikatyöntekijöiden ja muiden, jotka tekevät työtä joustavien työmuotojen parissa, mahdollisuuksia osallistua koulutukseen ei ole selvitetty riittävästi. Tämä on mielestämme hyvin valitettavaa, sillä tässä on kyse suurimmaksi osaksi naisista. Haluamme tiivistä kohderyhmäpolitiikkaa, johon sisältyy muun muassa erityisiä kursseja, jotka on suunnattu näille naisille.
Kolmanneksi, pienissä ja keskisuurissa yrityksissä ja itsenäisinä yrittäjinä toimiviin naisiin on kiinnitettävä enemmän huomiota ammatillisen koulutuksen ja elinikäisen oppimisen yhteydessä. Naisia pitää kannustaa heille suunnatun koulutuksen avulla perustamaan omia yrityksiä ja käyttämään siinä yhteydessä uutta teknologiaa mahdollisimman hyvin hyödyksi.
Lopuksi, komissio puhuu aina läpäisyperiaatteesta (mainstreaming) ja on olemassa hyviä suunnitelmia, kuten yhtäläisten mahdollisuuksien sisällyttäminen yleiseen politiikkaan. Ihmettelen, miksi minut valtaa kertomusta lukiessani vaivautunut tunne, että naisiin kohdistuva huomio koulutuksen yhteydessä perustuu ennen kaikkea väestön ikääntymiseen liittyviin argumentteihin tai demografisiin tekijöihin. Naiset eivät ole kokoontaitettavia tuoleja, jotka työmarkkinoilla vallitsevan puutteen tai ylitarjonnan vuoksi avataan tai suljetaan. Naiset ovat aivan kuten miehet arvokas inhimillinen voimavara, jota on käytettävä hyväksi antamalla heille hyvät mahdollisuudet koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen. Olemme sitä mieltä, että niin kauan kuin naiset ovat huonommassa asemassa, on toteutettava myönteisiä toimia.

Andersson
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijää mietinnöstä, joka on hyvin laadittu ja erinomainen, kuten yleensäkin.
Yhteiskunta kehittyy yhä nopeammin. Vanhassa teollisuusyhteiskunnassa sillä jolla oli rahaa, oli myös valtaa ja vaikutusta. Uudessa kasvavassa yhteiskunnassa on valta mitä suuremmassa määrin sillä, jolla on hallussaan tietoa. Vanhassa yhteiskunnassa oli valta jakautunut epätasaisesti niiden välillä, joilla oli rahaa ja joilla ei sitä ollut. Myös nyky-yhteiskunnassa on tällainen vaara, mikäli emme huolehdi siitä, että kaikilla on mahdollisuus koulutukseen. Tämä on kaikkein tärkein kysymys.
Koulutuksen merkitys on aina vain tärkeämpi. Meidän on huolehdittava siitä, että miehet ja naiset, tällä hetkellä huonosti koulutetut, työttömät ja muutkin pääsevät osallisiksi koulutusyhteiskunnasta, voivat osallistua peruskoulutukseen ja saavat osansa elinikäisestä oppimisesta, jotta tulevaisuuden yhteiskunta olisi tasa-arvoinen. Tämä on yksi tekijä.
Toinen tekijä on, että meidän on huolehdittava siitä, että mikäli koulutamme itseämme, hankimme sellaista koulutusta, josta on hyötyä myös pitkälle tulevaisuudessa. Peruskoulutuksen on oltava laaja-alaista, koska yhteiskunta muuttuu aina vain nopeammin. Nopea koulutus ei onnistu. Tämän lisäksi on oltava myös elinikäistä oppimista. Työelämä ja koulutus on integroitava täysin.
Sekä yhteiskunnan että työmarkkinaosapuolten on kannettava vastuu tästä työstä. Yhteiskunnalla on vastuu riittävien voimavarojen jakamisesta, aktiivisen työmarkkinapolitiikan luomisesta, koulutukseen innostavan veropolitiikan ja kouluttautumisen mahdollistavan sosiaalipolitiikan luomisesta. Työmarkkinaosapuolilla on vastuu, koska tulevaisuudessa ei voida vain istua neuvottelemaan palkoista ja yleisistä työllistämisehdoista. Koulutuksesta tulee myös entistä tärkeämpi osa neuvotteluja.
Vastasin itse kuukausi sitten tehdystä mietinnöstä, jossa käsiteltiin työn uudelleenorganisointia. Sillä ja nyt käsiteltävällä asialla on selkeitä yhtymäkohtia. Työn uudelleenorganisoinnin tärkeimpiä asioita on nimittäin hyvin koulutettu henkilökunta ja nimenomaan laaja-alaisesti hyvin koulutettu henkilökunta, koska työorganisaatiota joudutaan muuttamaan ajan vaatimusten mukaan. Silloin on oltava henkilökunta, joka selviää myös uuden ajan vaatimuksista.
Lopuksi haluan vielä kerran kiittää Waddingtonia. Ehdotukset ovat kerrassaan erinomaisia, konkreettisia ehdotuksia parhaista käytännöistä , rakennerahastojen käyttämisestä ja tilastojen parantamisesta. Toivottavasti komissio ottaa ne huomioon.

Schiedermeier
Arvoisa puhemies, ensiksi saanen sydämellisesti kiittää esittelijää. Hänen tehtävänsä ei ollut helppo, mutta hän on selviytynyt siitä erittäin hyvin. Mahdollisuuksilla ammatilliseen täydennyskoulutukseen on kaikille työntekijöille paljon merkitystä. Vastaavasti hyvin koulutetut työntekijät ovat jokaisen työnantajan taloudellisen menestymisen perusta. Täysin riittämättömät tiedot ja vanhentuneet tilastot eivät voi taata hyvää ja mielekästä analyysia. Niinpä komission kertomuksella on valitettavan vähän painoarvoa. Toisaalta komissio ei ole aloitteissaan esittänyt minkäänlaisia arvioita yhteisön ohjelmien vaikutuksista. Työmarkkinaosapuolet ovat toki eurooppalaisella tasolla yksimielisiä tekijöistä, joilla on merkitystä täydennyskoulutusmahdollisuuksien tukemiselle, mutta valitettavasti on olemassa vaikea este, koska ei ole päästy yksimielisyyteen toimista ja toimeenpanotasoista. Tässä pitää saada vielä jotakin aikaan. Se nimittäin vaikeuttaa yhteisistä edellytyksistä ja esittelijän ehdottamista toteutumista koskevista indikaattoreista päättämistä.
Pilottihankkeiden rahoitus täytyy ehdottomasti ottaa huomioon asianomaisissa koulutusohjelmissa. Toimissa pitäisi ottaa huomioon erityisesti naiset sekä pienet ja keskisuuret yritykset. Tiedotustilaisuuksista, joihin työmarkkinaosapuolet osallistuvat, voi myös olla apua. Työllisyysalan hankkeiden yhteensovittaminen ammatillisen täydennyskoulutuksen hankkeiden kanssa on tarpeen. Myös kehyssopimus, jolla pannaan alulle koulutus työpaikoilla, on varmasti toivottava. Sitä, ovatko omat arviointi- ja opastusjärjestelmät, jotka aiheuttavat uusia kustannuksia, todella tarpeellisia, uskallan kuitenkin epäillä.
Sallikaa minun viitata muutamaan vaaraan. Neuvoston vuonna 1993 antamilla suosituksilla, jotka koskivat mahdollisuuksia ammatilliseen täydennyskoulutukseen, ei ole valitettavasti ollut työmarkkinaosapuolten mukaan juuri minkäänlaisia vaikutuksia kehitykseen jäsenvaltioissa. Euroopan ammatillisen yhteistyöjärjestön EAY: n mielestä onnistuneita esimerkkejä on vain hyvin rajallinen määrä. Se merkitsee sitä, että luotettavien ja vakaiden rakenteiden ja mekanismien puuttuminen estää menestyksekkään toiminnan tällä alalla. Työmarkkinaosapuolet eivät ole vieläkään päässeet yksimielisyyteen siitä, onko direktiivi tarpeellinen. Sitä täytyy tarkkaan harkita, ja kysymys on myös toissijaisuusperiaatteesta. Kysymykseen liittyy siis myös toissijaisuusperiaate. Tätä komission kertomusta koskevien suuntaviivojen onnistunut toteuttaminen vaatii vielä joitakin ponnisteluja. Työntekijöiden ja työnantajien etujen vuoksi ongelmat täytyy kuitenkin ratkaista ripeästi.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, minäkin haluan kiittää esittelijää tehdystä työstä, kuten myös muiden valiokuntien valmistelijoita, jotka ovat antaneet hyviä neuvoja. Haluan kuitenkin esittää perustavanlaatuisen kysymyksen. Epäilen, voiko komissio todella ohjata oikealla tavalla tätä suurta ongelmaa. Tässä on itse asiassa kyse toissijaisuudesta. Muutamat erittäin korkean tason henkilöt puhuvat eri jäsenvaltioissa poliittisesta kilpailusta. Olen saanut sen vaikutelman, että se, missä määrin uskotaan voitavan käydä poliittista kilpailua koulutuksen avulla näyttelee osaa tietojen antamisessa. Jäsenvaltioiden raportit sisältävät liian vähän tietoja. Komissio on tässä jättänyt tutkimatta joukon aloja, kuten julkisen hallinnon, terveydenhuollon, koulutuksen ja elinikäisen oppimisen, ohjelmat kuten ADAPTin ja Euroopan elinikäisen oppimisen teemavuoden. Niistäkään meillä ei ole kunnollisia tietoja. Kun katsomme esimerkiksi Eurostatin tietoja, meidän on todettava, että niistä käy ilmi, että suurissa yrityksissä työskentelevillä ihmisillä on paljon enemmän mahdollisuuksia osallistua työmarkkinaosapuolten kustantamiin koulutuksiin kuin pienissä ja keskisuurissa yrityksissä työskentelevillä. Pitäisi kehittää yhdessä strategioita, komission yhdessä jäsenvaltioiden kanssa. Käsitykseni mukaan tätä ei tapahdu riittävästi tällä hetkellä. Ehkä asiassa voidaan tehdä yhtä ja toista työllisyyshuippukokouksen seurannan merkeissä.
Me kaikki puhumme työllistettävyydestä (employability). Jos on olemassa yksi asia, joka antaa ihmisille mahdollisuuden palata takaisin työmarkkinoille ja mahdollisuuden pystyä kilpailemaan sellaisten ihmisten kanssa, jotka ovat saaneet asianmukaisen koulutuksen, se on elinikäinen oppiminen ja huomion kiinnittäminen siihen. Komission tehtävänä on saada jäsenvaltiot niin hyvin mukaan, että ne todella asettavat omat etunsa syrjään yleisen eurooppalaisen edun tieltä. Vetoan komissaariin, että hän antaisi etenkin tälle kohdalle huomiota jatkossa.

Ojala
Arvoisa puhemies, rouva Waddington on jälleen kerran onnistunut laatimaan erinomaisen mietinnön tärkeästä aiheesta. Aikuisväestön mahdollisuus saada täydennyskoulutusta tulee entistä tärkeämmäksi väestön ikääntymisen ja työelämän vaatimusten kasvun myötä. Mietinnössä todetaankin, että koulutuksessa on panostettava naisiin, työttömiin, puutteellisen peruskoulutuksen omaaviin ja vanhempiin työntekijöihin.
Itse haluaisin erityisesti muistuttaa ikääntyvien työntekijöiden oikeudesta täydennyskoulutukseen. 45-vuotias on vasta jokseenkin puolivälissä työelämän uraansa, joten hänen kouluttamiseensa kannattaa panostaa. Yli 45vuotiaiden peruskoulutus on yleensä heikompi kuin nuorempien. Tämä on hyvä pitää mielessä.
Toinen ryhmä, jonka on vaikea päästä täydennyskoulutukseen, ovat epätyypillisessä työsuhteessa työskentelevät, joista suurin osa on naisia. Näiden ihmisten koulutusta on erityisesti lisättävä, jotta estetään työntekijöiden pysyvä jakautuminen kahteen kastiin: ammattitaitoisiin vakituisessa työsuhteessa oleviin ja pätkätöitä tekevään reserviin.

Schörling
Arvoisa puhemies, minäkin haluan osallistua Waddingtonin erinomaista mietintöä koskeviin onnitteluihin. Haluan onnitella koko sosiaali- ja työllisyysasiain valiokuntaa, osaksi tämän mietinnön, osaksi muutama kuukausi sitten hyväksymämme elinikäistä oppimista käsittelevän mietinnön vuoksi. Molemmat näistä mietinnöistä ovat erittäin tärkeitä.
Mietinnössä kirjoitetaan erittäin hyvin elinikäisestä oppimisesta, jatkokoulutuksesta ja koulutuksesta ylipäätään. Jatkokoulutuksen merkittävyydestä ja välttämättömyydestä ei varmaankaan ole mitään suurempaa erimielisyyttä. Tämä kysymys on kaiken lisäksi tullut laajalti esiin Luxemburgin työllisyyshuippukokouksen yhteydessä, jossa keskusteltiin jatkokoulutuksen ja työmarkkinakoulutuksen tärkeydestä, ja sitä myös painotettiin.
Todellisuus on kuitenkin hieman toisenlainen. Voimme todellakin kysyä sitä, onko koulutuksen taso parantunut. Kaikkihan me tiedämme sen, että peruskoulutus on jatkokoulutuksen hyödyntämisen edellytys. Kuitenkin peruskoulutukseen ja peruskouluun kohdistuvia leikkauksia tehdään päivittäin. On esimerkiksi sellaisia oppitunteja, joilla opettajat eivät ole läsnä ja koulutarvikkeista on puutetta. Luokat ovat liian suuria, joten oppilaat, jotka tarvitsisivat apua oppiakseen lukemaan, kirjoittamaan tai laskemaan eivät saa tarvitsemaansa apua. Nämä oppilaat putoavat pelistä jo peruskoulun jälkeen. Haluan korostaa, että meidän kaikkien on kannettava poliittinen vastuumme, kun on puolustettava sitä, että vain hyvä peruskoulutus mahdollistaa elinikäisen oppimisen hyödyntämisen.
Mitä mietinnössä mainittuihin työmarkkinaosapuoliin tulee, tuntuu siltä, että heidän käymänsä keskustelut siitä, millä tasolla jatkokoulutuksesta olisi päätettävä, olisivat pysähtyneet paikalleen. Suhtaudun hieman epäillen kohdan 15 muotoiluun, nimittäin siihen, että mikäli työmarkkinaosapuolet eivät pysty sopimaan, on ne jätettävä kokonaan väliin ja tasosta on päätettävä erillisessä direktiivissä. En usko, että tämä on hyvä toimintatapa, sillä tulemme näkemään, että maat tai yhteiskunnat, jotka eivät panosta jatkokoulutukseen ja hyvään koulutukseen ovat suuria häviäjiä. Minusta tämä käy myös selvästi esille mietinnössä.

Seillier
Arvoisa puhemies, tässä komission asiakirjan ja Waddingtonin mietinnön pohjalta käytävässä keskustelussa mahdollisuudesta saada jatkokoulutusta tarvittaisiin vähintään kolmiosaista, taloudellista, sosiaalista ja kulttuurista pohdiskelua.
Meidän kaikkien etusijalle asettaman suurtyöttömyyden osalta pitäisi itse asiassa tarkastella lähemmin sitä, mitä tarkoittavat ilmaisut "pyrkiä olemaan kilpailukykyinen maailmanmarkkinoilla" ja "koveneva kilpailu" ? Tämän keskustelun taustalla hahmottuu kokonainen perustavanlaatuinen keskustelu itse maailmanmarkkinoiden, yhteismarkkinoiden, yhtenäismarkkinoiden maailmanmarkkinoiden kanssa tehtävän työnjaon käsitteistä, keskustelu, jota pitäisi käydä. Minkälainen markkinatalous meillä on? Minkälaisen markkinatalouden haluamme? Haluammeko sen olevan enemmän eri maidemme kulttuurin, henkilökohtaisten ja sosiaalisten etujen mukainen? Mutta minulla ei ole aikaa käsitellä tätä kohtaa.
Nyt haluaisin täydentää erään erityisen kohdan osalta Waddingtonin mietinnön sisältämiä mielenkiintoisia huomautuksia. Osoitan sanani rouva komissaarille, joka osoittautui suhtautuvan myänteisesti asiaan puhuessani siitä hänen läsnäollessaan kaksi vuotta sitten naisten oikeuksien valiokunnassa. Itse asiassa, jos tavallisesti otetaan huomioon niiden perheenäitien urankeskeyttäminen, jotka haluavat palata työmarkkinoille ja joita kutsutaan vähemmän kauniilla nimityksellä rentrantes , olisi otettava myös huomioon - ja tämä on juuri tärkeänä pitämänne kohta, rouva Cresson - niiden nuorten naisten ongelma, jotka mentyään nuorina naimisiin ja saatuaan lapsia koulutuksensa aloittamisen jälkeen, vaikka osa heistä oli ollut juuri valmistumaisillaan, jäävät täysin kaikkien esille otettujen ehdotusten ulkopuolelle, koska he ovat juuri naimisissa ja ovat kasvattaneet lapsensa. Eikö tämä ole todellinen vääryys, joka pitäisi korjata? Heillä on myös oltava oikeus jatkokoulutukseen.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, elinikäinen oppiminen on meidän nykyisessä nopeasti muuttuvassa teollisuusyhteiskunnassamme ehdoton välttämättömyys jatkuvasti eteen tulevista uusista haasteista selviytymiseksi. Selvimmin tämä kehitys on nähtävissä työelämässä, jossa ammatillisten täydennyskoulutuskurssien suorittaminen ja ammatillisten taitojen omaksuminen ovat yksittäisen työntekijän uralla etenemisen, mutta myös yrityksen kilpailukyvyn säilymisen edellytys. Politiikan tehtävä on ylläpitää mahdollisuutta ammatilliseen koulutukseen ja täydennyskoulutukseen ja taata kaikille samanarvoiset mahdollisuudet siihen. Ei käy päinsä, että vain jo parhaiten ja korkeasti koulutetuilla on mahdollisuus ammatilliseen jatkokoulutukseen. Eikö meidän pitäisi puuttua paljon enemmän myös vähemmän koulutettujen työntekijöiden täydennyskoulutukseen antaaksemme heille mahdollisuuden pysyvään työpaikkaan ja avataksemme heille mahdollisuuden edetä ammatissa? Eikö meidän pitäisi tukea erityisesti naisia, jotka usein joutuvat keskeyttämään uransa perheen ja työn yhteensovittamisen aiheuttaman moninkertaisen työtaakan vuoksi, ottamalla huomioon heidän tarpeensa ja liittämällä heidät paremmin jatkokoulutusjärjestelmiin?
Hallituksilla on siksi velvollisuus osoittaa nämä epäkohdat ja ryhtyä toimiin niitä vastaan. Vain laajan jatkokoulutusmahdollisuuksia koskevan tiedotuksen avulla ja tukemalla koulutusta luomalla ja täydentämällä ammatillista houkuttelevuutta ja poistamalla kaikki osallistumisrajoitukset voidaan edistää kamppailua lisääntyvää työttömyyttä vastaan ja yhteiskunnallisen rauhan säilymistä.

Papakyriazis
Arvoisa puhemies, en aio jättää onnittelematta ja kiittämättä esittelijää, rouva Susan Waddingtonia, erinomaisesta mietinnöstä, joka, samoin kuin kaikki Susanin työ, on perusteellista, terävää sekä poliittisesti ja sosiaalisesti vastuuntuntoista. Puheena on täydennyskoulutus, sen tehokkuus ja demokraattisuus, eli kuinka kaikki Euroopan kansalaiset voisivat halutessaan saada täydennyskoulutusta.
Tähän yritykseen ei pidä ryhtyä, jotta voisimme käyttää sitä kotimaissamme tai Euroopan unionissa verukkeena tai tekosyynä, vaan jotta saisimme käyttöömme yhden lisäkeinon rehellisessä ja rohkeassa pyrkimyksessämme torjua työttömyyttä. Liikkeellä on uusia ja kyseenalaisia käsitteitä, kuten työllistettävyys, sopeutuminen, työn joustavuus. Nämä ovat nykyaikaisia käsitteitä, mutta ne pitäisi ymmärtää myönteisesti ja määritellä tarkasti, koska tässä työttömyystilanteessa tämänkaltaiset käsitteet ja lähestymistavat luonnollisesti aiheuttavat herkästi pelkoja muissa ihmisissä. Aikamme vaatii työn ja sen seurauksena täydennyskoulutuksen uudelleenarviointia. On vastattava nykyajan tarpeisiin. Luonnollisestikaan oma vastuun kantamisemme Euroopan parlamentissa ja Euroopan unionissa vasten painajaismaista työttömyystilannetta ei ole ylistyspuheiden aihe, mutta haluaisin kuitenkin korostaa, kuinka sopivasti tämänpäiväinen keskustelu sattuu Britannian puheenjohtajakauden ohjelman esittelyn jälkeen, missä tämä asia on uudella tavalla etusijalla, ja muutama päivä, muutama viikko työttömyyttä käsitelleen erityiskonferenssin jälkeen sekä odotettaessa seuraavaa huippukokousta Cardiffissa.
Minulla olisi pari ajatusta: uskon, että pyrkimyksessä saada aikaan menetelmiä ja erityistutkimuksia, jota Susanin mietinnössä käsitellään hyvin yksityiskohtaisesti, voisimme katsoa, ja samoin te, arvoisa komission jäsen, voisiko Thessalonikin CEDEFOPia hyödyntää tällaisten tutkimusten toteuttamisessa. Toisena ajatuksena haluaisin tuoda esille, että laajentumisen edessä, sekä tässä liittymisen valmisteluvaiheessa että pitkällä aikavälillä uusien maiden tulevaisuudennäkymien kannalta, kannattaisi jo nyt selvittää Itä-Euroopan maiden täydennyskoulutuksen kattavuus, jotta se olisi kaikkien ulottuvilla.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, jälleen voin ottaa kantaa mietintöön, jonka Sue Waddington on laatinut. Kannatan jälleen hänen tarkkaa työtään ja erityisesti hänen komission asiakirjan puutteisiin kohdistuvaa rakentavaa kritiikkiänsä. Sitä paitsi aloite, rouva komissaari, ensimmäisenä yrityksenä analysoida jatkokoulutuksen edistymistä unionissa ja jäsenvaltioissa on erittäin tervetullut. Se, että on puutteita, on ymmärrettävää, kun järjestelmät ja toimet ovat liian erilaisia. Emme voi kuitenkaan hyväksyä sitä, että puuttuu selvä yritysaloihin ja kohderyhmiin perustuva jaottelu - aktiivisista työntekijöistä vanhempiin. Ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus CEDEFOP ja Eurostat täytyy ottaa tässä paljon tiiviimmin mukaan. Naisten tilannetta täytyy erityisesti arvioida. Kun tarkastelemme heidän osa-aika- ja kausityötehtäviään, he jäävät usein vaille teknologioiden ja uuden tiedon oppimista, vaikka heillä on siihen älyllisiä voimavaroja, kuten hyvä joustamiskyky.
Komission kertomuksesta puuttuu yhteenveto yhteisön ohjelmista, siis Euroopan elinikäisen oppimisen vuodesta tai ADAPT-aloitteesta. Muutamat kollegat ovat jo viitanneet tähän. Koulutusohjelmista - kuten Leonardo da Vinci - ja rakennerahasto-ohjelmista äänestäminen on vielä odotettavissa. Muita tärkeitä toimijoita ovat työmarkkinaosapuolet. Ne ovat yksimielisiä pk-yritysten erityisestä tukemisesta, uusista koulutusmenetelmistä ja paremmasta vastavuoroisesta tutkintojen tunnustamisesta, mutta eivät kuitenkaan yksimielisiä päätöksentekotasoista. Esityslistan kärjessä täytyisi olla kehyssopimus, joka ottaa huomioon nykyaikaisen työorganisaation vaatimukset.
Ammatillinen täydennyskoulutus arvioidaan julkisella sektorilla kriisiaikoina helpoimmin asiaksi, joka ei ole välttämätön, mikä on seurauksiltaan kohtalokas virhe. Kuinka puute ammattitaitoisista työntekijöistä yrityksissä voidaan muuten ratkaista? Kuinka työntekijät, kun otetaan huomioon yhä lyhyemmät tuotantojaksot, kykenevät vastaamaan muuttuvaan tuotantoon ja korkeampiin markkinoiden vaatimuksiin ollakseen toimintakykyisiä 2000lukua ajatellen? Maailmanlaajuisessa kilpailussa tärkeimpien, nimittäin inhimillisten voimavarojen, johdonmukainen tukeminen täydennyskoulutuksen keinoin on olennaista. Tämän perusteella se on välttämätöntä yksittäisen ihmisen henkisen ja fyysisen toimintakyvyn ja persoonallisen kehittymisen kannalta!

Hermange
Arvoisa puhemies, Luxemburgissa pidetty ylimääräinen työllisyyshuippukokous asetti selvästi etusijalle koulutuksen taistelussa työttömyyttä vastaan ja hallitusten päämiehet sitoutuivat parantamaan pitkäaikaistyöttömien pääsyä takaisin työmarkkinoille ja koulutusta. Tässä yhteydessä analysoimme tätä ensimmäistä arviointikertomusta, joka on ensimmäinen järjestelmällinen yritys analysoida ja vertailla jäsenvaltioiden tilanteita. Niin kuin rouva Waddington sanoo, on kuitenkin tärkeää ottaa käyttöön yhteiset laadulliset ja määrälliset indikaattorit. Mietinnössä ehdotetaan myös toimintaohjeita hyvän yleisen käytännön levittämiseksi. Haluaisin jopa, että komissaari korostaisi koulutuksen merkitystä pk-yrityksille. Tiedämme nyt, että aina vain kilpailukykyisempien työpaikkojen luominen edellyttää pitkälle erikoistunutta työvoimaa, joka on koulutettu uusilla menetelmillä, erityisesti viestintätaitojen osalta. On siis tärkeää, että pk-yrityksissä otetaan pikaisesti käyttöön erityisjärjestelmiä, jotka helpottavat koulutukseen pääsyä, ja että luodaan kansallisia koulutusjärjestelmiä, jotka vastaavat uudistushaluisten, huomisen työpaikkoja luovien yritysten tarpeisiin.

Ryynänen
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, kuten rouva Waddingtonin erinomaisessa mietinnössä korostetaan ja täälläkin keskustelussa on monta kertaa todettu, me tarvitsemme todellista tietoa yhteisön koulutusohjelmien ja koulutukseen liittyen myös rakennerahastojen toimivuudesta, ennen kuin me päätämme niiden uudistamisesta ja jatkamisesta.
Koulutus, työllisyys ja kilpailukyky liittyvät kiinteästi toisiinsa. Siksi myös yhteisön toimet näillä aloilla on pystyttävä paremmin koordinoimaan. Euroopan unionin ei pidä kuitenkaan tavoitella yhtenäistä täydennyskoulutusjärjestelmää tai -ohjelmaa; päinvastoin uskon, että tälläkin alalla jäsenvaltioiden erilaisuus ja koulutusratkaisujen moninaisuus on rikkautta, joka voi hyödyntää kaikkia. Yhtenäisen järjestelmän sijasta meidän on vahvistettava yhteistyön rakenteita. Näin voimme tehokkaasti levittää tietoa parhaista käytännöistä ja vaihtaa kokemuksia oppiaksemme toisiltamme.
Haluaisin erityisesti korostaa kolmea asiaa koskien täydennyskoulutuksen saatavuutta ja laatua, nimittäin tasaarvoa, yrittäjyyttä ja tietoyhteiskunnan valmiuksia. Naisten tasa-arvoiseen pääsyyn täydennyskoulutukseen ja uudelleenkoulutukseen on kiinnitettävä enemmän huomiota. Luonnollisesti peruskoulutuksen laatu on avainkysymys täydennyskoulutuksesta hyötymiselle. Elämänikäisen oppimisen taidot ja halu olisi saatava jo peruskoulutuksessa. Samoin peruskoulutuksen pitäisi tukea myös naisten ammatillista monipuolistumista.
Pk-yrityksissä toimivat ja yrittäjiksi aikovat tarvitsevat erityistä tukea sopivan täydennyskoulutuksen järjestämiseksi. Oikeanlainen koulutus voisi rohkaista etenkin naisia perustamaan omia pienyrityksiään ja saamaan taitonsa tuottamaan.
Tietotekniikan aiheuttamat mullistukset työelämässä ovat täydennyskoulutuksen keskeinen haaste. Tällä alalla koulutuksen on oltava erityisen joustavaa ja monimuotoista, ajatellen hyvin erilaisia lähtökohtia ja yksilöllisiä tarpeita. Nopea tekninen kehitys asettaa sopeutumiskyvyn kovalle koetukselle ja hyvän täydennyskoulutuksen pitäisi puhtaasti ammatillisten taitojen ohella vahvistaa ihmisten kykyä hallita muutoksia elämässään. Silloin kokonaisvaltaiseen koulutukseen kuuluu myös kulttuurisia elämyksiä ja se, että se parantaa aktiivisen osallistumisen ja vuorovaikutuksen taitoja.

Alavanos
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin sanoa, että rouva Waddingtonin mietintö on erittäin myönteinen, varsinkin kun näkee komission dokumentissa esiintyvät vanhentuneet tiedot, mutta myös byrokraattisen ja sekä määrällisesti että laadullisesti riittämättömän täydennyskoulutuksen tilanteen jäsenvaltioissa, ainakin Kreikassa.
Tärkeiden, hankalien ja arkaluonteisten kysymysten lisäksi, kuten naisasiakysymys, haluaisin nostaa esiin kolme muuta tärkeää luokkaa, joista muut kollegat ovatkin jo puhuneet:
Ensiksi, ihmiset, jotka lähestyvät tuottavan elämänsä loppua, jäävät ilman työtä, heidän on vaikea kouluttautua uudelleen, koska jäljellä ei ole enää monta työvuotta. Hyvä esimerkki on laivoilta poisjääneet radiosähköttäjät.
Toiseksi, yliopistoista ja korkeakouluista valmistuvat nuoret, joille koulutus ei suoraan anna ammattivalmiuksia.
Kolmanneksi, siirtolaiset. Tietty määrä kielenopetusta ja lakien ja muiden asioiden tuntemusta olisi tärkeää työmarkkinoille pääsyn kannalta.

Weiler
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, myös minä haluaisin aloittaa kiittämällä Sue Waddingtonia hänen mietinnöstään, joka, kuten jo olemme huomanneet, on erinomainen. Hän on tunnistanut komission kertomuksen puutteet erittäin tarkasti, ja yhdyn hänen kritiikkiinsä komissiota kohtaan. Se on varmasti hyvää tarkoittava, rouva komissaari, mutta olemme sitä mieltä, että tulevaisuutta koskeva suunnitelmanne on aivan liian puolustuksellinen. Kaikki kunnioitus toissijaisuusperiaatteelle, mutta nimenomaan talouden verkostoituminen, sisämarkkinat ja myös euro tekevät eurooppalaisen strategian välttämättömäksi. Tämä ei ole mikään soraääni vaan puhe tiiviimmän yhteistyön puolesta.
Myös komission mainitsema jäsenvaltioiden riittämätön yhteistyö puhuu tämän eurooppalaisen ajattelun puutteen puolesta. Joiltakin sektoreilta ei ollut edes tietoja saatavana, sattuvasti ne puuttuivat koulutussektorilta. Mielenkiintoisia ovat myös täydennyskoulutustoimiin osallistumista esittelevät luvut. Aivan erityisen negatiivisia ovat työttömyyttä kuvaavat luvut. Olen sitä mieltä, ja varmaankin me kaikki toivomme, että tämä muuttuu Amsterdamin suuntaviivojen avulla. Sillä me kaikki tiedämme, ja haluan vielä kerran erityisesti viitata siihen, että yli 50 % pitkäaikaistyöttömistä Euroopassa on puutteellisesti tai väärin koulutettuja tai täydennyskoulutettuja. Tämä osoittaa täydennyskoulutuksen erityisen merkityksen Euroopassa, varsinkin kamppailussa työttömyyttä vastaan.
Muodollinen mahdollisuus täydennyskoulutukseen on varmasti taattu kaikissa 15 jäsenvaltiossa, mutta todellisuus, kansalaisten mahdollisuudet ovat kovin erilaisia. Tällä viittaan aivan erityisesti rouva Waddingtonin vaatimuksiin mietinnön 10 ja 11 kohdassa. Erilaisia ovat myöskin alat, esimerkiksi rakennusala, jolla pätevyyden lisäämistä kipeästi tarvittaisiin, sillä myös siellä työmateriaalit ja -tavat ovat uusia ja kehittyvät jatkuvasti. Rakennusalalla vain 15 % osallistuu täydennyskoulutukseen, pankki- ja vakuutusalalla 57 %.
Monissa maissa on hyviä suunnitelmia ja mahdollisuuksia, myös Saksassa. Olen tosin huomannut, että kaikilla projekteilla, joita olen nähnyt, on kiinnostavaa kyllä eurooppalainen tausta. Joko ne ovat Euroopan rahoittamia yhteisöaloitteiden kautta tai ne ovat eurooppalaisia käytäntöjä, joita laajakatseiset opettajat välittävät eteenpäin.
Äskettäin Saksan liittopresidentti Roman Herzog piti merkittävän puheen, johon en kaikilta osin yhdy. Kannatan kuitenkin joka tapauksessa hänen kritiikkiänsä Saksan ja muiden jäsenvaltioiden nurkkakuntaisuutta kohtaan. Emme saavuta kilpailukykyä Euroopassa purkamalla sosiaalisia oikeuksia vaan ainoastaan tukemalla elinikäistä oppimista.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin vilpittömästi kiittää esittelijää hänen tekemästään erinomaisesta työstä. Koulutus ja oppiminen ovat varmasti kiehtovimpia ja tärkeimpiä asioita yhdentymisessä ja jokaisen kehittyneen yhteiskunnan elpymisessä. Uskon, että 21. vuosisadan aattona on meidän käsiteltävä aivan uudella tavalla joitakin ratkaistavinamme olevista jännityksistä ja ristiriidoista, jotka voimme voittaa vain koulutuksen ja oppimisen avulla.
Ensimmäinen näistä on suhde yhä laajenevan ja väistämättömämmän globalisoitumiskehityksen sekä arvojemme, juuriemme, paikallisyhteisöjen arvojen puolustamisen välillä. Sitten on löydettävä suhtautumistapa perinteiden ja nykyajan väliseen ristiriitaan, koska vain näiden kahden tekijän välisen oikean tasapainon avulla on mahdollista hallita myös globaalimpia muutoksia.
Kolmas keskeinen tekijä on suhde kilpailukyvyn ja kaikille - varsinkin heikoille ja syrjäytyneille - taattavien tasaarvon ja yhdenvertaisten mahdollisuuksien välillä. Oikea analyysi näistä kolmesta tekijästä voi ainakin heijastua merkittävällä tavalla jatkuvan koulutuksen ja oppimisen ongelmaan - näidenhän on tultava keskeiseksi päämääräksi Euroopan unionin toiminnassa ja kaiken tason aloitteissa, niin Euroopan kuin jäsenvaltioidenkin tasolla.
Tämä elinikäisen oppimisen käsite voi olla yksi avaintekijöistä seuraavalla vuosituhannella. Siitä puhutaan paljon, mutta tehdään aivan liian vähän, minkä osoittaa tänään keskustelummekin kohteena oleva komission tiedonanto. Käsitettä on pikaisesti alettava soveltaa käytännön valinnoissa, sopimuspohjaisissa kannustimissa ja investoinneissa.
Luxemburgin huippukokouksessa neuvosto antoi selkeän sitoumuksen tähän suuntaan. Katsokaamme Cardiffissa, toimivatko kaikki jäsenvaltiot yhdenmukaisesti. Toivon myös, että komissio tulevassa työssään ottaisi huomioon kaikki Waddingtonin mietinnön arvokkaat ja merkittävät linjaukset.

Cresson
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kuten korostin parlamentin työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnassa käyttämässäni puheenvuorossa, komissio on tyytyväinen parlamentin tälle mietinnölle osoittamasta aivan erityisestä huomiosta; mietinnöstä on keskusteltu kolmessa parlamentin valiokunnassa, naisten oikeuksien valiokunnassa, kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevässä valiokunnassa ja työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnassa.
Kiitän esittelijöitä, rouva Larivea naisten oikeuksien valiokunnasta, rouva Güntheriä kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevästä valiokunnasta ja tietysti aivan erityisesti rouva Waddingtonia työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnasta näissä valiokunnissa käytyjen keskustelujen laadusta sekä rouva Waddingtonin lausunnoista ja päätöslauselmaehdotuksesta. Voin vain olla tyytyväinen siihen tukeen, jota parlamentti on antanut komission valitsemalle lähestymistavalle tämän ensimmäisen mietinnön osalta, joka koskee mahdollisuuksia saada jatkokoulutusta unionissa.
Komissio on samaa mieltä parlamentin kanssa korostaessaan sitä, että säännöllisen valvonnan merkitys jatkokoulutusmahdollisuuksien alalla on erittäin tärkeä tekijä asianomaisten politiikkojen määrittelyssä ja että erityistä huomiota olisi kiinnitettävä tulevaisuudessa niiden yhteisten laadullisten ja määrällisten indikaattoreiden määrittämiseen, joiden avulla on mahdollista vertailla eri maissa saatuja tuloksia.
Komissio on samaa mieltä kuin parlamentti siitä, että Eurostatin ja Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen (CEDEFOP) tehtävää tässä seurannassa olisi lisättävä. Näin ollen komissio hyväksyy siis rouva Waddingtonin ehdottamat tarkistukset 2 ja 4 sekä tarkistuksen, joka vastaa naisten oikeuksien valiokunnan laatiman lausunnon päätelmää 2 ja tarkistuksen, joka vastaa kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan lausunnon päätelmää 4.
Komissio on myös sitä mieltä, että on erittäin tärkeää löytää keinoja, joiden avulla levittää yhteisön tasolla hyviä käytäntöjä jatkokoulutuksen alalla kaikilla tasoilla, yritysten, elinkeinohaarojen tasolla, jne. sisällyttämällä työmarkkinaosapuolet aktiivisesti tähän järjestelyyn. Komissio hyväksyy siis rouva Waddingtonin tarkistuksen 6.
Toinen kohta, josta komissio on samaa mieltä parlamentin kanssa, koskee työmarkkinaosapuolien erityistä merkitystä edistettäessä mahdollisuuksia päästä jatkokoulutukseen. Niiden olisi määriteltävä yhdessä sopivalla tasolla tietty määrä vähimmäispääsyvaatimuksia ottaen erityisesti huomioon jäsenvaltioiden työllisyyttä koskevat suuntaviivat. Komissio hyväksyy siis rouva Waddingtonin tarkistuksen 3.
Lisäksi komissio on sitä mieltä, että kaikki vastedes tehtävät aloitteet, jotka koskevat jatkokoulutukseen pääsyn edistämistä ja seruantaa sekä uusien ammattitaidon hankintamuotojen, erityisesti niiden, jotka liittyvät töiden uudelleenjärjestelyyn, on otettava mukaan niin jäsenvaltioiden kuin unioninkin tasolla tiiviiseen yhteistyöhön työmarkkinaosapuolien kanssa. Nämä aloitteet on rinnastettava työllisyyttä koskeviin suuntaviivoihin ottaen erityisesti huomioon Luxemburgin ylimääräisen Eurooppa-neuvoston työllisyyshuippukokouksen päätelmät.
Tässä yhteydessä luotan lujasti Ison-Britannian ja Itävallan puheenjohtajakausiin, jotta niiden aikana laajennettaisiin mahdollisuuksia saada jatkokoulutusta koskemaan suurempaa joukkoa kansalaisiamme. Komissio valvoo tässä mielessä yhteisön eri ohjelmien ja aloitteiden täydentävää luonnetta. Komissio hyväksyy siis rouva Waddingtonin tarkistukset 5, 7 ja 8 sekä d kohtaan että tarkistukseen 5 tehdyn suullisen muutoksen. Se hyväksyy myös naisten oikeuksien valiokunnan muutoksen, joka vastaa sen lausunnon päätelmää 1.
Lisäksi komissio kiinnittää yhä enemmän huomiota yhtäläisiin mahdollisuuksiin jatkokoulutukseen pääsyn edistämisessä ja seurannassa. Se voi siis hyväksyä naisten oikeuksien valiokunnan antaman lausunnon päätelmien 8, 10, 11 ja 12 tähän liittyvät tarkistukset. Lopuksi se ottaa huomioon tämän parlamentin päätöslauselman myöhemmissä aloitteissaan, jotka koskevat jatkokoulutusmahdollisuuksia ja ammattitaiojen hankkimista koko työelämän aikana.
Kuten tiedätte, valtion- ja hallitusten päämiesten Essenissä joulukuussa 1994 pidetystä kokouksesta alkaen unioni on antanut etusijan ammattikoulutuksen investoinneille, mikä vahvistetaan Amsterdamin sopimuksen johdantoosassa. Työvoiman taitojen korkeaa tasoa ja kehittymistä pidetään nykyään yksilöiden työllistävyyden kannalta, samoin kuin yritysten mukautuvuuden ja kilpailukyvyn kannalta olennaisina tekijöinä. Jatkokoulutusmahdollisuuksien parantaminen ja elinikäisen oppimisen tulevaisuudennäkymä, joiden avulla on mahdollista oppia uusia taitoja jatkuvasti, ovat aktiivisten työllisyyspolitiikkojen ydin, minkä 21. marraskuuta pidetyn Eurooppa-neuvoston ylimääräisen työllisyyshuippukokouksen päätelmät ja Eurooppa-neuvoston viime joulukuussa hyväksymät työllisyyspolitiikkojen suuntaviivat osoittivat. Tämä suuntaus oli selvästi nähtävissä jo useiden maiden kansallisissa kertomuksissa, joista mainittakoon Tanska, Suomi, Irlanti, Alankomaat, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta.
Tässä tänään esitellyssä mietinnössä on kolme tärkeää lopputulosta. Ensinnäkin se osoittaa, että tavoite, jonka mukaan kaikille unionin työntekijöille tarjottaisiin mahdollisuus jatkokoulutukseen, on vielä saavutettava. Yhteisön keskiarvon tasolla vain vähän enemmän kuin yksi työntekijä neljästä on osallistunut jatkokoulutustoimintaan yhden vuoden aikana ja vähemmän kuin kahden yrityksen kolmesta voidaan katsoa kehittävän jatkokoulutuspolitiikkaa. Nämä luvut muodostavat rohkaisevan, mutta riittämättömän perustan aikaisemmin korostettu teknologinen ja demograafinen kehitys huomioon ottaen.
Seuraavaksi Euroopan on kohdattava suurien eriarvoisuuksien ongelma mahdollisuuksissa saada jatkokoulutusta. Hyvin suuria eroavuuksia on joko kansallisissa oloissa tai yritys- ja työntekijäluokkien välillä. Skemaattisesti sanoen ne maat, joissa yritykset ovat luokituksen yläpäässä, tuntuvat myös olevan dynaamisimpia. On siis olemassa todenmukainen erojen kasvamisen uhka unionissa.
Lopulta rohkaiseva ilmiö on se, että niin viranomaiset kuin työmarkkinaosapuolet tai yritykset ovat tehneet alalla lukuisia aloitteita. Tämä aloitteellinen dynamiikka on mielenkiintoista ja rohkaisevaa ja sopii hyvin parhaiden käytäntöjen levittämiseen ja suotuisamman kokonaiskehityksen varmistamiseen. Minusta on tärkeää viitata niihin jatkotoimiin, joihin komissio aikoo ryhtyä mietinnön perusteella ja erityisesti ehdotukseen, joka koskee työmarkkinaosapuolien kanssa käytävien neuvottelujen aloittamista.
Komissio on pannut merkille suurella mielenkiinnolla uuden dynamiikan yhteisön sosiaalisessa vuoropuhelussa osa-aikaisista sopimuksista tehdystä sopimuksesta. Lisäksi, jos uusi vaihe sosiaalisessa vuoropuhelussa, joka käsittelee tiedonsaantia, työntekijöiden kuulemista kansallisella tasolla, olisi mahdollista, että koulutuksesta tulisi täysivaltainen osapuoli tässä työmarkkinaosapuolien kuulemisessa. Olemme yhdessä sosiaalisen vuoropuhelun kysymyksistä vastaavan kollegani Padraig Flynnin kanssa halunneet, että ennen yhtään uutta mietinnön seurantaa koskevaa ehdotusta voisimme käydä perusteellisen keskustelun yhteisön työmarkkinaosapuolien kanssa mahdollisista menettelytavoista. Olemme myös huomanneet, että yhteisön eri tahot suhtautuvat tähän mietintöön erittäin myönteisesti.
Tämän komission, jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolien välisen yhteistyöprosessin avulla on voitu saavuttaa tarvittavat perusteet, jotta voidaan yhteisön tasolla laatia kehys, jonka avulla jokainen jäsenvaltio ja työmarkkinaosapuolet voisivat paremmin arvioida saavutettua edistystä, kartoittaa oma tilanteensa muihin nähden ja oppia muiden kokemuksista. Tarkoituksenamme on siis analysoida uudelleen yhteisön välinettä koskevan ehdotuksen mahdollisuudet, jotta voitaisiin perustaa säännöllisen valvonnan väline yhteisön tasolla laadittujen yhteisten kriteerien perustalta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva komissaari Cresson.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Työntekijöiden voittopalkkiojärjestelmät (PEPPER II)
Puhemies
Esityslistalla on Hermangen laatima työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietintö(A4-0292/97) komission kertomuksesta, joka käsittelee voittopalkkiojärjestelmien edistämistä (mukaan lukien pääomaosakkuus) jäsenvaltioissa 1996 - PEPPER II - (KOM(96)0697 - C4-0019/97).

Hermange
Arvoisa puhemies, tänään teille esittelemäni mietintö jatkaa neuvoston vuonna 1992 antaman voittopalkkiojärjestelmien edistämistä koskevan suosituksen suuntaviivoja, joka on jatkoa komission kertomukselle, jossa arvioitiin voittopalkkiojärjestelmien käytön tilannetta vuonna 1990. Neuvosto antoi tässä asiakirjassa, joka ei velvoita jäsenvaltioita kahdeksan suositusta voittopalkkiojärjestelmän edistämiseksi ja pyysi komissiota laatimaan neljässä vuodessa kertomuksen voittopalkkiojärjestelmien kehityksestä Euroopassa.
Tämä PEPPER II -mietintö muodostaa tämänpäiväisen käsittelymme perustan. Tätä perustaa on kuitenkin laajennettava, koska jos iloitsemmekin mietinnöstä ja sen vaikutuksesta siihen, että eurooppalainen rahoitusosakkuuskeskustelu on aloitettu uudelleen, on todettava, että se aiheuttaa, herra komissaari, turhautuneisuutta siksi, että siinä korostetaan neuvoston suositusten heikkoa seurantaa eri jäsenvaltioissa eikä siinä ehdoteta konkreettisia toimia Euroopan unionille.
Tästä syystä valiokuntamme on halunnut tehdä muutamia konkreettisia ehdotuksia tutkiakseen PEPPERjärjestelmien soveltamisehtoja ja vaikutuksia edistääkseen niiden käyttöä Euroopassa.
Rahoitusosakkuusmuodot vaihtelevat huomattavasti voitonjaosta osakeomistukseen määrämuotoisesti tai yritysten tasolla. Tiedämme lisäksi kaikki, että lainsäädäntö vaihtelee hyvin paljon maittain: voidaan sanoa, että IsonBritannian ja Ranskan lainsäädännöt ovat ehkä edistyneimpiä näillä aloilla, kun taas monissa maissa kysymys on jätetty työmarkkinaosapuolien huoleksi.
Rahoitusosakkuudella on samanaikaisesti kolme tavoitetta: palkansaajien parempi yhdistäminen yrityksen toimintaan, yhteisen säästökassan perustamisen suosiminen ja lopulta investointien kehittäminen. Se tyydyttää tässä yhteydessä samanaikaisesti niin työnantajien kuin palkansaajienkin vaatimukset hyvässä yhteisymmärryksessä ja, toisella tasolla, valtion vaatimukset. Miksi työnantajien? Koska he huomaavat hyvin usein, että tuottavuus ja kilpailukyky paranevat usein. Miksi palkansaajien? Koska he saavat palkkansa ohella ylimääräisen lisän, mahdollisuuden kerätä itselleen kasvava pääoma ja tuntevat itsensä enemmän osallisiksi yrityksensä menestymiseen. Lopulta valtion tasolla voidaan havaita, että omistusyhteys vahvistaa talouden kilpailukykyä samoin kuin työntekijöiden tyytyväisyyttä ja voisi mahdollisesti muodostaa eräänlaisen vastauksen Euroopan eläkevakuutusjärjestelmän nykyaikaistamisen ongelmaan lisäeläkerahastosta tulevan rahoituksen avulla. Tältä osalta keskustelu tästä mahdollisuudesta kannattaa edes aloittaa.
Lopuksi vaikuttaa siltä, että PEPPER-järjestelmät voisivat vaikuttaa myönteisesti työllisyyteen siinä määrin, missä palkansaajien voittopalkkiojärjestelmä aiheuttaa uusia käyttäytymismuotoja ja tasapainotiloja yrityksessä. Tämä työllisyyskysymys on nykyään pääasiallinen huolenaiheemme. Tästä syystä pyydämme komissiota tekemään nopeasti tutkimuksen PEPPER-järjestelmän vaikutuksista työllisyyteen, tuotantoon ja palkkojen joustavuuteen. Tämän tutkimuksen on myös kohdistuttava osaltaan pk-yritysten rahoitusosakkuuteen. Tältä osalta haluaisin sanoa herra Menradille, että olen aivan samaa mieltä hänen tekemänsä tarkistuksen kanssa ranskankielisen version muutamat epätarkkuudet lukuunottamatta.
Käsitykseni mukaan voittopalkkiojärjestelmää monikansallisissa yrityksissä on myös tutkittava tarkasti. Tästä syystä, herra komissaari, olemme ehdottaneet sosiaaliasiain valiokunnassa sellaisen työryhmän perustamista, joka koostuisi työmarkkinajärjestöjen edustajista, Euroopan parlamentin jäsenistä ja komission asiantuntijoista. Toivoisimme, että antaisitte lausuntonne tästä ehdotuksesta ja että esittäisitte mahdollisesti tämän työryhmän perustamisen aikataulun sekä siihen liittyvät käytännön järjestelyt.
Olemme lopulta ehdottaneet sellaisen ohjelman toteuttamista, jonka tavoitteena on edistää hyvien toimintatapojen vaihtoa ja niistä tiedottamista. Tässä tarkoituksessa ohjelmaa koskeva huomautus on sisällytetty vuoden 1998 talousarvion kohtaan, joka liittyy sosiaaliseen vuoropuheluun. Haluaisin tässä hengessä huomauttaa, että Brysselissä pidetään 7. ja 8. toukokuuta ensimmäinen palkansaajien osakkeenomistuskokous, jonka seurauksena perustetaan palkansaajaosakkeenomistajien eurooppalainen liitto. Toivomme, että ohjelma voitaisiin rahoittaa vaihtojen ja tietojen jakamisen edistämisen puitteissa.

Menrad
Arvoisa puhemies, herra komissaari, rouva Hermange on laatinut sosiaaliasioita käsittelevän valiokunnan puolesta erinomaisen mietinnön, joka käsittelee työntekijöiden osallistumista yhtiöiden voitonjakoon ja pääomaosakkuutta sekä komission PEPPER-kertomusta. Sydämelliset onnittelut! Tässä saanen esittää talousasioita käsittelevän valiokunnan lausunnon, johon saan kolme minuuttia ylimääräistä puheaikaa PPEryhmältäni. Siksi korostan lopussa ryhmäni jokaista periaatetta, joka on mukana lausunnossa.
PEPPER-kertomus on yleiskatsaus vapaaehtoisiin voittopalkkiojärjestelmiin, mukaan lukien pääomaosakkuus, EU: ssa ja se käsittelee saaduista kokemuksista oppimista. Arvokkaita kokemuksia saatiin, kuten jo kuulimme, ennen kaikkea Isossa-Britanniassa ja Ranskassa. Monien mallien onnistuminen näissä jäsenvaltioissa on yhteydessä myös siihen, että monet erilaiset poliittiset voimat kannattavat niissä ajatusta oikeudellisista kehysehdoista työntekijöiden voitonjakoon osallistumisen tukemiseksi. Rouva Hermange pyytää komissiota vahvistamaan jäsenvaltioiden välistä tiedonvaihtoa osakkuusjärjestelmistä ja aloittamaan näissä valtioissa tiedotuskampanjat ennen kaikkea työmarkkinaosapuolille.
Sosiaaliasioita käsittelevän valiokunnan mietintö hyväksyy ajatuksen palkkapolitiikasta, joka ottaa huomioon tuottavuuden. Sitä EU on suositellut työmarkkinaosapuolille yhä uudelleen siitä lähtien, kun valkoinen kirja työllisyydestä annettiin. Työntekijät tietävät, selkokielellä se merkitsee pidättäytymistä puhtaan palkkatulon korotuksista. Frangi tai markka voidaan käyttää vain kerran, käteisenä tai sijoitustoimintaan.
Mietintö ja lausunto tekevät selväksi, että ei tosiaankaan riitä, että työntekijät pyritään pitämään kylläisinä pelkällä kiitoksella ymmärtämyksestä. Ennemmin heidän pitäisi päästä vapaaehtoisten mallien avulla osallisiksi voitoista ja sijoituksista, joita ei ilman heidän maltillisuuttaan ylipäänsä olisi syntynyt. PEPPER-kertomus viittaa melko yksipuolisesti työntekijöiden pääomaosakkuuteen, mikäli se tapahtuu arvopapereiden, kuten osakkeiden, henkilökuntaosakkeiden, osakeoptioiden, joukkovelkakirjalainojen ja vaihtovelkakirjojen avulla.
Talousasioita käsittelevä valiokunta mainitsee sijoitusvaihtoehdot, jos yritykseen liittyvät osakkuudet eivät ole mahdollisia. Se haluaa lisäksi ottaa keskusteltavaksi sellaisten osallistumismuotojen tukemisen, joita esiintyy pääosin pienissä ja keskisuurissa yrityksissä. Itävallassa ja Saksassa niitä ovat hiljaiset yhtiöt. Tätä vastaa myös tarkistus 4. Euroopan parlamentin vihreän ryhmän tarkistus 2 pyrkii poistamaan ajatuksen täydentävästä vanhuudenturvasta työntekijöiden varallisuuden kasvun avulla mietinnöstä ja siten myös pääomapoliittisesta keskustelusta.
PEPPER-kertomushan ei ole lainsäädäntöaloite vaan keskustelun herättäjä, ja meidän pitäisi joka tapauksessa keskustella tästä pääomapolitiikan näkökulmasta, vaikkakaan ei ylipäänsä ole kysymys lakisääteisen sosiaaliturvan korvaamisesta. Herra Wolf, siksi minulle on paljon mieluisampaa se, mitä vihreiden edustaja Joschka Fischer sanoi jokin aika sitten talousarviokeskustelussa Saksan liittopäivillä: "Työntekijöiden laaja pääomaosakkuus yhteiskunnassa, joka perustuu yhteisomistukseen, on eläketurvan edellytys." Ajatus työntekijöiden varallisuuden kertymisestä kuuluu kristillissosialistisen liikkeen tärkeimpiin vaatimuksiin. NellBreuning, joka on tehnyt merkittävän valmistelevan työn sosiaalisella julistuksellaan Quadragesimo anno , sanoi kerran, että kumppanuus ja työntekijöiden osakkuus toimii vain, jos asiassa otetaan huomioon kaksi puolta. Yksi puoli on tieto ja osallistuminen. Tässä puhumme tarmokkaasti eurooppalaisten työpaikkaneuvostojen tiedonsaantioikeuden ja kuulemisen puolesta. Edelleen vaadimme osallistumismahdollisuuksia suunnitteilla olevassa eurooppalaisessa yhtiössä.
Toinen puoli on työntekijöiden osakkuus yritystuotosta. Ajatuksella osakkuudesta ei ole tietenkään vain kristillissosialistisia juuria, vaan ajatuksen juuret juontavat muun muassa valistuksen aikaan. Suurelta englantilaiselta ajattelijalta ja valtiomieheltä Francis Baconilta on peräisin lausahdus: "Omaisuus on kuin lantaa, yhdessä kasassa se löyhkää, laajalle levitettynä se tuo runsaasti siunausta" .
Tämä 400 vuotta vanha lausahdus vastaa nykyisiä vaatimuksia yritystuoton laajasta jakamisesta. Ei ole kysymys jälkikäteen tehtävästä omaisuuden uudelleenjakamisesta. Tavoite on tukea tähän asti heikommassa asemassa olleita tulevaisuudessa vahvemmin ja vieläpä toissijaisuusperiaatteeseen perustuvien ratkaisujen avulla. Valtiollisissa puitteissa ensisijaisesti vedotaan työmarkkinaosapuoliin mittatilaustyönä tehtyjen osallistumismallien avulla. Meidän aikamme oikea vastaus kuuluu seuraavasti: kumppanuus luokkataistelun sijaan. Tässä hengessä pyydän teitä kannattamaan rouva Hermangen mietintöä, josta haluan vielä kerran talousasioita käsittelevän valiokunnan puolesta sydämellisesti onnitella ja kiittää.

Schmidbauer
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, ensiksi haluan erittäin sydämellisesti onnitella rouva Hermangea hänen erinomaisesta mietinnöstään. Hän on ottanut mietintöönsä sosiaaliasiain valiokunnan jäsenten aloitteet ja niinpä lopullisesta mietinnöstä ei koskaan tullut erimielisyyksiä. Puolueryhmäni vastustaa sen vuoksi kolmea ensimmäistä tarkistusta, jotka lisättiin, ja kannattaa tarkistusta 4, koska se täydentää mietintöä järkevästi.
Heinäkuussa 1992 neuvosto antoi suosituksen voittopalkkiojärjestelmien edistämisestä. Se päätti - toistan sen lyhyesti - luoda oikeudelliset rakenteet sellaisten voittopalkkiojärjestelmien toteuttamiseksi, tutkia mahdollisuudet, voidaanko saada aikaan verotuksellisia houkuttimia, tukea järjestelmiä tiedon avulla ja ottaa huomioon muiden jäsenvaltioiden kokemukset, huolehtia siitä, että oikeudelliset ja hallinnolliset määräykset ovat sellaisia, että käytettävissä on laaja järjestelmien valikoima, josta tulee työntekijöiden ja työnantajien välisten neuvotteluiden lähtökohta, ja erityisesti ottaa sen huomioon sopimusneuvotteluissa. Kolmen vuoden kuluttua kansalliset tiedot piti antaa komission käyttöön uutta yleiskatsausta varten.
Nämä kansalliset tulokset esitellään nyt komission kertomuksessa ja ne ovat, lievästi sanoen, heikkoja. Lukuun ottamatta Ranskaa ja Isoa-Britanniaa yksikään jäsenvaltio ei ole käytännöllisesti katsoen saanut aikaan minkäänlaisia aloitteita ja rajat ylittävä tiedonvaihto puuttuu kokonaan. Tämä kertomuksen tulos kertoo valitettavasti jälleen kerran enemmän siitä, että neuvosto antaa suositukset, joilla ei ole oikeudellista sitovuutta, vain näön vuoksi. Neuvoston jäsenet antavat päätöksenteon jälkeen epämääräisiä lehdistötiedotteita ja antavat suositusten sitten hautautua kirjoituspöytiensä alimpiin laatikoihin.
Me haluamme kuitenkin selviä tekoja! Juuri työntekijöiden osallisuus yritystuotosta kulkee rinnan parantuneen tuottavuuden kanssa. Se innostaa työntekijöitä pätevöitymään, sen osoittavat ainakin Ranskassa ja IsossaBritanniassa saadut kokemukset. Ja se voisi myös suurtyöttömyyden aikana, jos otetaan käyttöön voittopalkkiojärjestelmä pienissä ja keskisuurissa yrityksissä, edistää parempaa ja turvatumpaa työllisyyttä.
Siksi odotamme, että neuvosto pysyy omissa vuoden 1992 päätöksissään. Odotamme kuitenkin myös komissiolta enemmän kuin kertomusta, jossa kuvataan tosiasioita. Sen pitäisi toimeenpanna tutkimuksia PEPPER-systeemien vaikutuksista, aloittaa ohjelma tietojen vaihtamiseksi, asettaa työryhmä PEPPER-systeemeihin panostamisen edistämiseksi erityisesti rajat ylittävissä yrityksissä ja tutkia yhteisöaloitetta pääomapolitiikasta sen ongelman ratkaisemiseksi, joka koskee siirtotyöläisten oikeuksia osakkuuteen.
Sen lisäksi pitäisi kehittää hanketyyppejä Keski- ja Itä-Euroopan maille. Odotamme myös työmarkkinaosapuolilta sitä, että ne tiedottavat PEPPER-systeemeistä muille ja hankkivat niistä tietoa myös itselleen ja ottavat ne huomioon neuvotteluissaan.

Lindqvist
Arvoisa puhemies, tämä suositus on vuodelta 1992, eikä se ole valiokunnan ja mietinnön mukaan johtanut kovinkaan moniin kansallisiin toimiin. Nyt valiokunta tukee pääasiassa tätä mietintöä ja niitä toimintaehdotuksia, jotka halutaan toteuttaa, valtion verotukea, tukia ja vastaavia yritysten rahoitusosakkuuksien ja työntekijöiden vaikutusmahdollisuuksien lisäämiseksi. Se on hyvä! Olen kuitenkin sitä mieltä, että on sanottava hyvin selvästi, etteivät asiat etene nopeammin kuin mitä jäsenvaltiot haluavat. Asiat eivät onnistu niin, että ylhäältä sanellaan miten toimitaan ja pidetään itsestään selvänä, että niin toimitaan.
Haluan erityisesti ottaa esille pari esimerkkiä, jotka ovat toimineet aika hyvin omassa maassani Ruotsissa. Meillä on jo pitkään ollut osuustoimintayrityksiä ja tuottajaosuustoimintayrityksiä esimerkiksi maanviljelijäliikkeessä sekä kuluttajaosuustoimintayrityksiä, jotka toimivat oikein hyvin. Niihin osallistutaan yhdellä osuudella ja siten saadaan yksi ääni; toiminta ei siis ole samanlaista kun osakejärjestelmässä, jossa voidaan ostaa kuinka monta ääntä tahansa monien osuuksien ostamisen avulla. Nämä osuustoimintayritykset toimivat siis hyvin. Useimmat niistä ovat kehityskelpoisia. Sitä paitsi on olemassa mahdollisuuksia käyttää taloudellisia yhdistyksiä, niin kuin virallinen nimitys kuuluu, siis osuustoimintayrityksiä myös pienemmille yrityksille. Mielestäni on tärkeää korostaa tätä ja haluan mielelläni korostaa, että tämän tyyppisiin toimiin olisi panostettava enemmän.
Itse uskon myös paljon siihen, että tuetaan yrityksiä, jotka ovat täysin työntekijöiden omistamia. Se antaa kokonaan toiset mahdollisuudet luoda yhteenkuuluvuutta yrityksissä ja tunteen siitä, että tämä on asia, joka tehdään yhdessä. Tätä tuskin mainitaan mietinnössä.
Mietintö on kuitenkin pääasiassa myönteinen ja ryhmämme on sitä mieltä, että on tärkeää pyrkiä siihen suuntaan. Mielestämme se voi myös luoda tulevaisuudessa työllisyyttä Euroopan jäsenvaltioissa, jos se on muotoiltu oikealla tavalla. Sen on kuitenkin tapahduttava siinä tahdissa ja sillä tavalla kun jokainen jäsenvaltio itse toivoo. Pääasiassa voimme myös kannattaa tarkistusehdotuksia muutamin poikkeuksin.

Eriksson
Arvoisa puhemies, haluan aluksi muistuttaa kaikkia siitä, että vasemmisto, niin poliittinen kuin ammattiyhdistyksellinenkin vasemmisto, ei ole koskaan ollut mitään sitä vastaan, että yrityksissä työskentelevillä ihmisillä olisi oltava erittäin, erittäin suuri vaikutusvalta toimintaan nähden, niin koko yritysympäristöä kuin voiton käyttöäkin ajatellen. Mutta, että täten korostettaisiin yksinomaan yksityisiä osuuksia, yksityisiä osakeomistuksia lisääntyvän tuotannon kantavana voimana, pidän todella yksipuolisena.
Tämän tilalle toivomme yritysdemokratioihin liittyvää dynaamista ja luovaa kehitystä. Mielestäni olisi ollut oikein hyvä, jos sekä komissio että jopa esittelijäkin olisivat liittäneet mukaan sen, kuinka tärkeää on, että yritykset sijoittavat tulevaisuusrahastoihin ja sen, mitä äsken puhuimme elinikäisestä oppimisesta eli ettei panosteta ainoastaan yksityisomistukseen vaan myös lyhytaikaiseen koulutukseen paremman pätevyyden saamiseksi, ei vain yksityistä henkilöä, eikä vain yritystä varten vaan myös koko yhteiskuntaa ajatellen.

Wolf
Arvoisa puhemies, mistä asiassa on kysymys? Luulen, että se täytyy vielä kerran tehdä selväksi. Ei ole kysymys yleisestä kysymyksestä, herra Menrad, kumppanuus vai luokkataistelu. En voi olla huomauttamatta: sitä, joka ei pysty taistelemaan, ei oteta vakavasti kumppanina. Kysymys on siitä, kuinka osakkuusjärjestelmät kehitetään fordististen tehtaiden puolella eli suuryrityksissä, joissa on yhteistoimintaa tai työntekijöillä muita ammattiliittojen neuvottelemia mahdollisuuksia vaikuttaa. Tiedämme, että työntekijöiden osaomistus ei ole mikään vastaus. Toimija joutuu tasapainoilemaan irtisanomisten puolesta puhuvan shareholder value -ajattelun ja työllisyyden puolesta puhuvien työntekijäintressien välillä. Esimerkiksi Volkswagenilla tilanne on tämä, samoin Renault´lla ja myös kaikkialla muualla, kun on kysymys työntekijöiden laajasta osaomistuksesta.
Meidän on pikaisesti tutkittava, kuinka pitkälle menevä yrityskäsitteen laajentaminen, joka ottaa huomioon toiminnallisen yhteyden pelkän varallisuuden kasvattamisen sijaan, onnistuu; meidän täytyy tarkastella tässä nimenomaan nykyaikaisia franchising-yritysketjuja. Meidän täytyy kiinnittää huomiota myös yritysdemokratian ja yhteiskunnallisen demokratian rajojen uudelleenmäärittelyyn. Siinä mielessä olen hiukan eri linjoilla kuin GUEryhmä, sillä myös paikallinen ja alueellinen yhteensovittaminen vaatii uusia osallistumisen muotoja ja siinä varallisuuden korostaminen on täysin järkevää. Tarkemmin ottaen kyse on kuitenkin todellisesta voittopalkkiojärjestelmästä, ei pelkästään väliaikaisesti joustavasti maksetuista palkoista eikä myöskään työntekijöiden osakkuuden julkisen turvaamisen välttämättömyydestä.
Olemme ehdottaneet vastaavia tarkistuksia. Voimme kannattaa myös herra Menradin tarkistuksia, sillä järkevän yksityistämisen tukeminen asianmukaisten osakkuusstrategioiden avulla vaikuttaa meistä järkevältä; myös erityinen keskittyminen pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, kun niiden ympäristö otetaan asianmukaisesti huomioon, on meistä järkevää. Periaatteessa kysymys on kuitenkin jo fordismin kukoistuskauden aikaan Ruotsissa Meitnersuunnitelman yhteydessä esitetyn kysymyksen käsittelemisestä: Kuinka suunnitellaan vaikuttava mekanismi, joka tekee toimintakyvyttömäksi sen mekanismin, jonka kautta yhteiskunnan varallisuus kasautuu pääoman omistajille ja työntekijät voivat korkeintaan antaa oman työpanoksensa käyttöön? Se on kysymys, joka meillä on käsiteltävänämme, ja siinä PEPPER-kertomus on todellakin vasta esimakua, vaikkakin rouva Hermangea pitää kovasti kiittää siitä, että hän on työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan kanssa käsitellyt sitä hyvin.

Musumeci
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, sen tunnustaminen, että työntekijöillä on oikeus päästä osallisiksi yrityksen voitoista ja tuloksista on aina ollut oikeistopolitiikan ensisijaisia tavoitteita Italiassa. Jo 50 vuotta olemme tukeneet ajatusta, että luokkataistelun lopettaminen sekä pääoman ja työn välisen ristiriidan hävittäminen onnistuvat, kun työntekijät saavat osallistua yritysten pääomaan. Tästä syystä Kansanliiton (Alleanza Nazionale) parlamenttiryhmä suhtautuu myönteisesti tämän aiheen esille ottamiseen uudelleen ja onnittelee esittelijää, vaikka huomautammekin, että noin kuusi vuotta Eurooppa-neuvoston suosituksen antamisen jälkeen eri jäsenvaltioissa tuskin mikään on muuttunut. Meillä on voimakas tunne, että Euroopassa on työllisyydestä ja yritysdemokratiasta, palkansaajien uudenlaisesta ja asiaankuuluvasta osallistumisesta tullut kuluneita lauseita, iskulauseita, joita käytetään vain, kun halutaan osoittaa hyvää tahtoa - ilman konkreettisia vastineita.
Todellakin, lukuun ottamatta Ranskaa ja Isoa-Britanniaa, joissa viimeisten viiden vuoden aikana on saavutettu edistystä työntekijöiden osallistumista yritysten omistukseen, muualla Euroopan unionissa jatketaan turhaa väittelyä sen ymmärtämiseksi, kuuluvatko uudenlaiset osallistumismuodot hallituksen vai työmarkkinaosapuolten toimivaltaan. Euroopan unionin on osoitettava enemmän rohkeutta ja suurempaa päättäväisyyttä tässä arkaluontoisessa asiassa. On siis siirryttävä sanoista tekoihin - vaikkapa järjestämällä osallistumista koskeva Eurooppa-neuvosto, jonka tehtävä olisi sellaisten osallisuutta edistävien hallintomallien luominen, jotka ovat vertailukelpoisia kaikkialla yhteisössä. On siis toimittava siten, että työmarkkinaosapuolet sisällyttävät tällaisen järjestelmän neuvotteluihinsa ja että jäsenvaltioihin voidaan sitten luoda sääntelykehys. Tässä vuosituhannen vaihteessa, kun työttömyys on edelleenkin Euroopan yhteisön suurin taloudellinen ongelma, on Euroopan kaikin tavoin ohjattava jäsenvaltioiden hallituksia pysymään turvallisella tiellä, jota on jo onnellisesti kokeiltu, mutta jota harvat tähän mennessä ovat kulkeneet. Suuret pyrkimykset eivät enää riitä!

Blak
Arvoisa puhemies, olen erittäin iloinen tästä komission tekemästä aloitteesta. Se tuo esille ne edut, joita voi aiheutua siitä, että työntekijät saavat osansa yritysten voitosta. Voitonjako voi tehdä työntekijöistä tyytyväisempiä ja motivoituneempia, kasvattaa heidän palkkapussiaan ja luoda paremman henkisen työympäristön. Se voi saada Euroopan yritysten voitot kasvamaan, jos tuottavuus kasvaa ja se voi ehkä parantaa Euroopan työtilannetta, mikä olisi tarpeen. Voitonjaolla voi olla loputon määrä muunnelmia. Taloudellinen voitonjako, taloudellinen demokratia tai työntekijäosakkuudet, rakkaalla lapsella on monta nimeä. Jäsenvaltioissa valittu malli riippuu siitä, miten työmarkkinat on järjestetty kussakin maassa. Se, mitä komission kertomuksessa sanotaan siitä, ettei Tanskassa ole voitonjakoa, ei pidä paikkaansa, herra Flynn. Työntekijöiden eläkekassathan omistavat suuren osan tanskalaisista yrityksistä. Se todellakin tarkoittaa, että palkansaajilla on suuri osuus pääomasta Tanskassa.
Sen vuoksi emme saa takertua tiukkaan kuvaan voitonjaon tarkoituksesta tai ahtaaseen eurooppalaiseen malliin. Lähtökohdaksi on otettava maiden erilaiset perinteet ja meidän on opittava toistemme hyvistä ja huonoista kokemuksista. Sen vuoksi kannatan tutkimusta siitä, miten eri järjestelmät toimivat eri maissa. On myös hyvä ajatus perustaa työryhmä, johon työmarkkinaosapuolet kuuluvat. Tämä työryhmä voi muun muassa tutkia luonteeltaan rajat ylittäviä kysymyksiä, esimerkiksi voitonjakoa monikansallisissa yhtiöissä. Tanskassa emme ole sitä mieltä, että Euroopan lainsäädäntö olisi välttämätön, mutta olemme mielissämme siitä, että voimme siten saada asian EU: n esityslistalle. Tällä alueella on kuljettava vapaaehtoisesti. Olisi loistavaa, jos saisimme yritykset huomaamaan voitonjaon mukanaan tuomat edut kokemusten vaihdon ja tutkimusten myötä, mutta voitonjakoa koskevat päätökset ja sen toteutus on jätettävä joko yksittäisille yrityksille tai työmarkkinaosapuolten sovittavaksi.

Flynn
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää rouva Hermangea ja työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokuntaa siitä perinpohjaisesta työstä, jota he ovat tehneet laatiessaan PEPPER II -mietintöä.
PEPPER II -mietintö antaa yleiskuvan siitä, miten jäsenvaltiot ovat edistäneet työntekijöiden taloudellista osallisuutta voittoihin ja yritystulokseen vuodesta 1992 lähtien neuvoston asiasta antaman suosituksen seurauksena.
Sen jälkeen kun PEPPER-mietintö hyväksyttiin viime tammikuussa, taloudellisesta osakkuudesta on monien muiden aiheiden ohella keskusteltu kumppanuutta ja työn uudelleenorganisointia koskevan vihreän kirjan yhteydessä.
Joulukuussa hyväksytyt työllisyyden suuntaviivat kannustavat myös työmarkkinaosapuolia tekemään sopimuksia työn organisoinnin uudistamisesta yritysten tuottavuuden ja kilpailukyvyn lisäämiseksi ja tarvittavan tasapainon aikaansaamiseksi joustavuuden ja turvallisuuden välille. Tässä yhteydessä työntekijöiden taloudellinen osallisuus voittoihin ja yritystulokseen voisi saada suurempaa merkitystä.
Kuten PEPPER-mietintö osoittaa, voittopalkkiojärjestelmät johtavat aina tuottavuuden kasvuun menetelmistä, mallien määrityksistä tai käytetyistä tiedoista riippumatta. Tämän lisäksi niillä on myönteinen vaikutus palkkajoustoihin, työllisyystilanteeseen sekä siihen, että työntekijät yleensä sitoutuvat yritykseen.
Komissio on samaa mieltä parlamentin kanssa siitä, että rahoitusosakkuusjärjestelmien vaikutusta työllisyystilanteeseen, tuottavuuteen ja palkkajoustoihin on tutkittava lisää. Me olemme parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että tällaisten järjestelmien täsmällisen vaikutuksen arvioiminen voi olla usein vaikeaa, varsinkin kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden erilaiset verotus- ja sosiaaliturvajärjestelmät. Parlamentin jäsenet ovat varmasti tietoisia näillä alueilla vallitsevista eroista ja siitä, että asianmukaista tutkimusta ja saatavien tietojen vertailukelpoista analyysiä on hyvin vaikea toteuttaa.
Koska lisäksi vaikuttaa siltä, että vertailukelpoisten tietojen puute voi muodostua esteeksi rahoitusosakkuusjärjestelmien edistämiselle, komissio kannattaa ajatusta ryhtyä kannustaviin toimiin tietojen vaihdon lisäämiseksi jäsenvaltioiden välillä, jos siihen voidaan järjestää riittävästi rahoitusta. Tämä on mielestäni se keskeinen vaatimus, jonka esittelijä ja parlamentti tänään esittävät.
Hakijamaat voidaan myös kutsua mukaan tähän hankkeeseen sikäli kun kyseessä on hyvien käytäntöjen ja tietojen vaihto.
Muiden parlamentin ehdottamien toimien osalta komissio haluaa ensin odottaa lopullisia tuloksia työn organisointia koskevan vihreän kirjan perusteella käynnistetyistä kuulemisista, ja sen jälkeen näitä toimia ja myös työryhmän perustamista voitaisiin tarkastella vihreän kirjan mahdollisten jatkotoimien yhteydessä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kurdipakolaiset
Puhemies
Esityslistalla ovat seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat kurdipakolaisten tilanteesta ja Euroopan unionin kannasta.

Henderson
Arvoisa puhemies, kiitän teitä aiheen esittelystä ja mahdollisuudesta puhua parlamentille tänään. Se on minun ensimmäinen tilaisuuteni ja nautin siitä kovasti. Tänään käsiteltävä aihe on hyvin tärkeä, ja minä pidän itseäni etuoikeutettuna saadessani osallistua keskusteluunne.
Puheenjohtajamaa jakaa monet Euroopan parlamentin esille tuomista huolenaiheista. Meille kaikille viime viikkoina tutuiksi tulleet kuvat hädänalaisista ja heikoista ihmisistä, jotka ovat saapuneet Euroopan rannikoille, ovat hyvin hämmentäviä. Jotkut näistä ihmisistä ovat aitoja pakolaisia, joilla on oikeus kansainvälisen yhteisön suojeluun. Monet ovat kuitenkin taloudellisia siirtolaisia, joita ei todellisuudessa vainota heidän alkuperämaassaan ja jotka tulevat Euroopan unioniin ainoastaan paremman elämän toivossa. Näyttää siltä, että kumpaankin ryhmään kuuluvia ihmisiä käyttävät hyväkseen häikäilemättömät rikolliset, jotka anastavat heidän rahansa ja yrittävät salakuljettaa heitä laittomasti Euroopan unioniin.
Me olemme puheenjohtajamaana päättäneet selvittää tämän vaikean ja monimutkaisen ongelman tehokkaalla mutta inhimillisellä tavalla, joka vastaa meidän kansainvälisiä velvoitteitamme aitoja pakolaisia kohtaan. Kyseessä ei ole ainoastaan Schengenin sopimukseen liittyvä ongelma vaan Euroopan unionin yhteinen ongelma. Se on ongelma, joka edellyttää meiltä kykyä toimia yhdessä sekä Euroopan unionin sisä- että ulkopolitiikassa.
Puheenjohtajamaa on koonnut joukon ehdotuksia tämän vaikean ongelman ratkaisemiseksi. Sisäpolitiikassa jäsenvaltioiden maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkojen on oltava oikeudenmukaisia ja tiukkoja. Ulkorajojen tarkastuksia on tiukennettava. Me pohdimme Euroopan unionissa, mihin muihin toimenpiteisiin voidaan vielä ryhtyä. Me olemme ehdottaneet, että me voisimme antaa ankarampia rangaistuksia lentoyhtiöille ja muille kuljetusyrityksille, jotka tuovat paperittomia matkustajia Euroopan unioniin. Me voimme vakuuttaa, että meidän suurlähetystömme ja konsulaattimme, joissa irakilaiset täyttävät viisumianomuksia, ovat saaneet asianmukaisen koulutuksen. Me voimme kouluttaa lentoyhtiöiden henkilökuntaa tunnistamaan väärennettyjä henkilöllisyystodistuksia.
Se ei kuitenkaan vielä yksin riitä. Meidän on saatava kiinni ja vietävä oikeuden eteen ne järjestäytyneet rikolliset, jotka harjoittavat salakuljetusta ihmisillä, joita he houkuttelevat lähtemään maastaan kaikkien rahojensa kanssa ja matkustamaan laittomasti Eurooppaan, usein hirvittävissä olosuhteissa. Roomassa 8. tammikuuta pidetty poliisijohtajien kokous oli tärkeä askel tähän suuntaan. Monet Euroopan unionin eniten ongelman kanssa tekemisissä olevien poliisilaitosten edustajat pystyivät tässä yhteydessä jakamaan tietojaan.
Puheenjohtajamaa pyrkii kehittämään tilanteen ratkaisua tältä pohjalta. Me varmistamme edelleen, että poliisilaitoksilla on tarvittava poliittinen tuki, jotta ne voivat tehdä kitkatonta yhteistyötä tämänkaltaisen kansainvälisen rikollisuuden torjumiseksi. Me teemme puheenjohtajamaana kaikkemme, jotta tähän päästään. Koska jotkut Eurooppaan salakuljetetuista ihmisistä ovat aitoja pakolaisia, jotka pakenevat heihin kotimaassa kohdistunutta vainoa, meidän on noudatettava toimissamme kansainvälisiä velvoitteitamme näitä ihmisiä kohtaan. Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun toimistolle annetaan tiedot kaikista suunniteltavista toimista. Vastavuoroisesti puheenjohtajamaa on pyytänyt - ja pyytää säännöllisesti myös vastaisuudessa - UNHCR: ltä tietoja humanitaarisesta tilanteesta niillä alueilla, joilta siirtolaiset ovat peräisin.
Meidän sisäpoliittiset toimenpiteemme eivät kuitenkaan pysäytä ihmisvirtaa ellemme me toimi tehokkaasti myös ulkopoliittisella rintamalla. Meidän on selvitettävä näiden maastamuuttopaineiden perimmäiset syyt: ihmisoikeudet ja humanitaarinen tilanne kyseisellä alueella, Irakin hallituksen repressiivisyys sekä taistelut, joiden jalkoihin monet siviilit joutuvat Pohjois-Irakin ja Kaakkois-Turkin alueella. Meidän on pohdittava lujasti, mitä me voimme tehdä yhdessä näiden ongelmien ratkaisemiseksi.
Meidän on erityisesti tuettava välittäjien ponnisteluja kurdipuolueiden välisessä sovittelussa Pohjois-Irakissa. Meidän on autettava humanitaarisella toiminnalla luomaan Pohjois-Irakiin sellaiset olosuhteet, jotka saavat ihmiset pysymään maassa. Turkki on avainasemassa kriisin ratkaisemiseksi. Puheenjohtajamaa on keskustellut asiasta Turkin hallituksen kanssa, joka suhtautuu ongelmaan vakavasti ja on tiukentanut turvallisuustoimia satamissa.
Puheenjohtajamaa kiinnittää erityistä huomiota Irakista peräisin olevaa laitonta maahanmuuttoa koskevan toimintasuunnitelman laatimiseen, jonka Luxemburgin Eurooppa-neuvosto antoi sen tehtäväksi. Tämä kriisi testaa todella Euroopan unionin kykyä ryhtyä nopeisiin ja tehokkaisiin toimiin toisen ja kolmannen pilarin alueilla vakavan ongelman ratkaisemiseksi. Puheenjohtajamaa tekee kaikkensa varmistaakseen sen, että me läpäisemme tämän kokeen yhdessä.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, myös komissio pitää myönteisenä tilaisuutta keskustella tästä tärkeästä aiheesta parlamentissanne. Mikäli nimittäin haluamme tehdä toisaalta oikeutta niille, jotka pyytävät oikeutetusti suojelua pakolaisina, mutta haluamme toisaalta suojella kansalaisiamme laittomasta maahanmuutosta aiheutuvilta rasitteilta, Euroopan unionin on vahvistettava yhteistyötänsä lisääntyvässä määrin ja yhdenmukaistettava etenkin turvapaikka-, maahanmuutto- ja viisumipolitiikkansa ja sovitettava ne paremmin yhteen.
Herra puhemies, on ymmärrettävää, että Euroopan unioni houkuttelee monia unionin ulkopuolella asuvia, jotka kokevat poliittista tai taloudellista painostusta. Mikäli Euroopan unioni ei muodosta sitä estämään yhtenäistä politiikkaa, laittoman maahanmuuton paine vain lisääntyy, jolloin oikeista pakolaisista tulee liian helposti sen uhreja. Sitä ei voida hyväksyä.
Meidän velvollisuutenamme niitä jäsenvaltioita kohtaan, jotka kantavat raskaimman kuorman pakolaisten ottamisessa, on saada aikaan tehokkaampi politiikka. Herra puhemies, kun puhumme hiljattain havaitusta kurdien lisääntyneestä virrasta, meistä näyttää siltä, että sen syynä eivät ole ensisijaisesti uudet poliittiset tai taloudelliset syyt. Kurdikysymys on, kuten me kaikki tiedämme, vanhaa perua ja on valitettavasti tunnustettava, että siihen ei ole odotettavissa ratkaisua kohtuullisen ajan sisällä. Siitä huolimatta komissio pyrkii myös omasta puolestaan, muun muassa MEDA-ohjelman avulla esimerkiksi Kaakkois-Turkissa, mutta myös Pohjois-Irakissa, ECHOn humanitaarisen avun kautta, parantamaan elinolosuhteita paikan päällä tavoitteenaan myös estää maastamuuttoa ensimmäisenä vaihtoehtona. Kun on kyse etenkin MEDA-ohjelmista, parlamentti tietää, kuinka paljon me arvostamme kiinteätä yhteistyötä niiden suhteen.
Ylimääräinen kielteinen tekijä, josta puheenjohtajamaan edustaja mainitsi ja jonka me olemme todenneet, on yhä kasvava ihmisten salakuljetustoiminta, jonka yhteydessä rikolliset järjestöt ansaitsevat suuria summia tuhansien sellaisten ihmisten kurjuudella, jotka syystä tai toisesta haluavat asettua Länsi-Eurooppaan. Tätä rikollista toimintaa ei voida tarpeeksi vastustaa. Pidämmekin Roomassa hiljattain pidettyjä poliisien tätä asiaa koskeneita neuvotteluja erittäin myönteisinä.
Herra puhemies, kolmanteen pilariin kuuluvien asioiden suhteen, joissa jäsenvaltioidemme kansallinen toimivalta on keskeistä, komissio on tehnyt välttämättömiä konkreettisia aloitteita ja ehdotuksia, joista muutaman haluan mainita tässä.
Komissio on tehnyt ODYSSEUS-ohjelmaa koskevan ehdotuksen, jonka tarkoituksena on edistää maahanmuuton, ulkorajojen ja turvapaikkakysymysten parissa työskentelevien virkamiesten vaihtoa ja koulutusta. Tästä ehdotuksesta käydään tällä hetkellä vielä keskustelua neuvostossa.
Muistutamme viime vuoden maaliskuun yhteisestä toiminnasta tilapäisen suojelun myöntämiseksi turvapaikanhakijoille, mitä parlamentti on jo tukenut. Viimeaikaiset tapahtumat osoittavat, että tällaista mahdollisuutta väliaikaiseen suojeluun tarvitaan, ja komissio toivoo, että neuvosto voi tehdä päätöksen asiassa nopeasti.
Euroopan unionin ja Turkin sisä- ja oikeusasioissa tehtävää yhteistyötä varten hyväksyttiin jo vuonna 1995 institutionaaliset puitteet, mutta sitä ei ole valitettavasti tunnetuista poliittisista syistä toteutettu.
Viime vuoden heinäkuun 16. päivänä annettu tiedonanto Euroopan unionin ja Turkin suhteiden syventämisestä sisältää myös esityksiä poliisin ja tullin yhteistyöstä, jota tuetaan myös rahoituksellisilla keinoilla.
Luxemburgin Eurooppa-neuvosto käsitteli mahdollisten suurten maahanmuuttovirtojen seurauksia ja tällöin tuli esille myös Irakin kurdien kysymys ja kuten tunnettua, neuvosto valmistelee tällä hetkellä toimintasuunnitelmaa, jossa yhdistetään toisen ja kolmannen pilarin asioita. Tässä yhteydessä komissio haluaa muistuttaa toisaalta unionin aloitteiden täydentävästä luonteesta ja toisaalta toimista Schengenin sopimuksen puitteissa. Tämä on tärkeää, koska Schengenin sopimus on otettu Amsterdamin sopimukseen ja koska nykyinen kehitys voi vaarantaa yhden sopimuksen tavoitteen toteuttamisen, nimittäin rajatarkastusten poistamisen.
Eilen kokoontui muuten työryhmä keskustelemaan Schengenin komitean 15. joulukuuta laatiman listan pohjalta koko joukosta käytännön toimenpiteitä, joita tarvitaan ulkorajojen valvontaan.
Herra puhemies, lopuksi komissio haluaa ilmaista arvostavansa Italian ponnistuksia pyrkiä vastaamaan asianmukaisesti satojen uusien maahanmuuttajien paineeseen ottaen huomioon kansainvälisten sopimusten velvoitteet, kuten humanitaarisen avun tarjoamisen ja mahdollisuuden anoa turvapaikkaa, ja myös velvollisuutensa suojata ulkorajansa parhaalla mahdollisella tavalla.
Herra puhemies, neuvoston valmistelemaan yhteiseen toimintasuunnitelmaan pyritään sisällyttämään kaikki politiikan alueet. Komissio tulee omasta puolestaan tukemaan voimakkaasti puheenjohtajamaan ponnistuksia saada aikaan merkittäviä sopimuksia jäsenvaltioiden välillä tällä alueella.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, luulen, että molemmat lausunnot ovat osoittaneet, että Euroopan unionin toimielinten välillä vallitsee yksimielisyys monissa kohdissa. Ensiksikin kysymys on siitä, että turvapaikkaoikeus täällä Euroopassa säilytetään. Toiseksi kysymys on siitä, että teemme lopun vastenmielisesti toimivien rikollisten järjestöjen toiminnasta, jota kohtaan emme voi osoittaa yhtään anteeksiantoa ja ymmärrystä, koska järjestöt tekevät pahinta mahdollista, käyttävät voitonhimossaan hyväkseen ihmisten kurjuutta.
Kolmanneksi haluan antaa täyden tukeni sille, mitä neuvoston puheenjohtaja sanoi: kysymys on muuton syistä, ja myös te, herra komissaari, olette sen sanonut. Mielestäni meidän on tehtävä kaikkemme voidaksemme ratkaista kurdien ongelman, taloudelliset, sosiaaliset, poliittiset ja kulttuuriset kurdien ongelmat ei vain Turkissa vaan ennen kaikkea Turkissa.
Haluaisin kuitenkin tässä yhteydessä sanoa erittäin selvästi: monien mielestä ei liene sattuma, että tämä maastamuutto tapahtui juuri vain muutamia viikkoja Luxemburgin huippukokouksen jälkeen - tämä reaktio ei vaikuta sattumanvaraiselta. Turkkilaisten viranomaisten on täytynyt tietää siitä. Meidän täytyy tarkkaavaisesti seurata tiettyjä reaktioita. Meidän täytyy olla kärsivällisiä. Meidän täytyy jatkaa vuoropuhelua Turkin kanssa huolimatta kaikista niistä ongelmista, joita siellä on, koska sellainen ongelma, joka kurdeilla on, voidaan loppujen lopuksi ratkaista vain yhdessä, molemminpuolisella tuella ja avulla. Meidän täytyy saada Turkki vakuuttuneeksi siitä, että ongelma ei ole vain sisäinen, ei vain poliittisesti tai jopa aseellisesti ratkaistava ongelma, vaan taloudellissosiaalinen ja kulttuurinen ongelma, joka on ratkaistavissa siten, että Eurooppa auttaa Turkkia eikä toimi Turkkia vastaan, vaan haluaa osoittaa Turkille tien avun luo.
Neljänneksi: rasitteet. Herra komissaari käsitteli sitä ja myös muut käsittelivät sitä - jos haluamme kamppailla muukalaisvihaa, jota ikävä kyllä on, ja osittain myös siihen liittyvää hysteriaa vastaan, meidän on mietittävä, kuinka rasitteet ja vastuu, jotka liittyvät pakolaiskysymykseen, voidaan jakaa paremmin.
Olemme, herra komissaari, ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnassa myös keskustelleet siitä. Luulen, että täytyy tapahtua enemmän, jotta käy selväksi, että kun muutamat maat - Italia on tässä monta kertaa toiminut loistavalla tavalla - joutuvat konkreettisesti tekemisiin pakolaisvirtojen kanssa, muut maat Euroopassa eivät voi sanoa, että tämä ei kuulu meille, tämä on heidän ongelmansa, tai jopa reagoida kielteisesti.
Meidän täytyy Euroopassa kantaa vastuu yhdessä, luoda yhdessä järkevä turvapaikkapolitiikka. Niin ei vielä ole tapahtunut, ja kollegat palaavat siihen vielä puheenvuoroissaan.
Yhteisen ulkopolitiikan täytyy taata se, että täällä Euroopassa turvapaikkaoikeus säilytetään, että ei synny Euroopan linnaketta, mutta että järkevä, valvottu maahanmuutto pitää huolen siitä, että muukalaisviha vähenee ja että olemme vieraanvarainen Eurooppa, kuitenkin niille, jotka todella tarvitsevat apuamme ja tukeamme.

Bianco
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, uskon komissaari van den Broekin tehneen oikein tunnustaessaan, ettei kurdiongelmaa voida pitää ainoastaan poliisi- tai turvallisuustoimilla hallittavana asiana, joka voitaisiin hoitaa vain maahantuloa hillitsemällä, koska kyseessä on mitä poliittisin kysymys, joka on ratkaistava juuriaan myöten.
Kaksikymmentä miljoonaa ihmistä, jotka jakautuvat viiden valtion maaperälle, kansakunta ilman omaa maata, vanha, kärsivä kulttuurikansa, ihmiset vailla kansalaisuutta, ovat ankaran sorron ja omavaltaisten hallitusten kohteina. Tätä kaikkea ei voida pyyhkäistä eurooppalaiselta omatunnolta.
Uskon, että kysymystä on käsiteltävä asianmukaisen varovaisesti mutta antamalla kuitenkin asioille oikeat mittasuhteet. Italian rannikolle saapuneita kurdeja on vain 2 646, joista 1 500 on turkkilaisia ja 1 384 irakilaisia. Italia on toiminut - ja haluan kiittää komissaari van den Broekia asian tunnustamisesta - kansainvälisten sopimusten mukaisesti ja Schengenin sopimusta noudattaen, kiristänyt valvontaa ja karkottanut laittomia maahantulijoita - 54 000 ja 38 000 vuonna 1997. Se on noudattanut kaikkia välttämättömiä sitoumuksiaan, mutta ryhtynyt myös niihin toimiin, jotka ovat tarpeen turvapaikkaoikeuden kunnioittamiseksi, työntämättä omia velvoitteitaan muiden maiden syliin. Kysymys on kuitenkin käsiteltävä yhteisöllisesti ja poliittisesti, ja pyrittävä myös käynnistämään uudenlainen Turkin-politiikka, koska maa on edelleen keskeinen Lähi-itää koskevissa päätöksissä. Haluan tässä sanoa, ettei Eurooppaa voida tarkastella vain horisontaalisesti, kuten ministeri Cook tänä aamuna teki - rajoittamalla sen Edinburghin ja Wienin väliin, vaan se ulottuu myös Edinburghista Barcelonaan, Napoliin ja Ateenaan. Vain tarkastelemalla Eurooppaa kokonaisuutena voimme käsitellä näitä ongelmia asiaankuuluvan tiedostavasti ja myös niiden edellyttämällä inhimillisyydellä.

Viceconte
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, viime päivinä on Italiaan saapunut kurdipakolaisia, ja maani vetoomukseen Euroopan yhteisön yhteistoimista asiassa vastattiin, että ongelma kuuluu pelkästään Italialle. Näin maamme EU-kansalaiset saivat jälleen todisteita siitä, että he kuuluvat päättömään unioniin, joka säätää määräyksiä kaikesta, mistä jokapäiväisessä elämässävain voi määrätä, mutta joka menee sitten piiloon, kun maailman mittasuhteissa suuret asiat pitäisi kiireellisesti hoitaa meidän maanosassamme.
Kurdien rantautuminen Kalabriaan ja Apuliaan on vain ajallisesti tuorein tapaus, ja tulevaisuudessa pakolaisiksi joutuvat kansat pitävät unionia yhä enemmän etuoikeutettuna päämääränä. On kaksi seikkaa, joita pidän keskeisinä: ensimmäinen on poliittisluonteinen, toinen lainsäädännöllis-institutionaalinen. Me, jotka olemme antaneet panoksemme Itä-Euroopan hallitusten kukistumiseen, käynnistäneet toimia näiden maiden heikkojen demokratioiden vahvistamiseksi, avanneet laajentumalla unionin muille maille, olemme tosiasiassa tehneet valinnan, joka kuitenkin aiheuttaa uusia halkeamia. Juuri me emme voi vetäytyä tällaisissa hätätilanteissa. Tarvitaan siis johdonmukaista ja kouriintuntuvaa politiikkaa Vähä-Aasian ja Välimeren alueiden ja niiden kansojen taloudellisen kehityksen edistämiseksi. Mitä tulee lainsäädännöllis-institutionaaliseen näkökohtaan, muistutan, että uuden EU: n perustamissopimuksen IV luvussa annetaan neuvostolle tehtäväksi määritellä viiden vuoden kuluessa yhteiset säännöt rajanylityksille, viisumeille, turvapaikoille ja maahanmuutolle. Ottaen huomioon, etteivät unionin eteläiset rannikot olekaan enää kansallisia rajoja vaan unionin ulkorajoja, pyydämme, että ongelmiimme keksittäisiin pikaisesti yhteiset ja kestävät ratkaisut.

Wiebenga
Arvoisa puhemies, kurdien virta Eurooppaan vaatii yhteistä eurooppalaista vastausta. Emme voi jättää Italiaa yksin, toistan tässä edellisen puhujan sanat. Herra puhemies, tässä tapauksessa maahanmuuttajien määrä on ehkä ongelma, mutta Euroopan unionin voimattomuus on paljon suurempi ongelma. Sitäkin suurempi, koska on ennustettavissa, että tällaista tulee tapahtumaan tulevaisuudessa useammin.
Herra puhemies, liberaaliryhmän mielestä meillä olisi pitänyt jo kauan olla Euroopan toimintasuunnitelma, mutta sen sijaan näemme yhä jäsenvaltioiden riitelevän asiasta. Muistutan Saksan ja Italian aluksi käymästä riidasta.
Herra puhemies, esitän tässä rakentavana panoksena liberaalien ryhmän kymmenen kohdan ohjelman. En tietenkään voi selvittää sitä laajemmin, mainitsen vain kohdat.
Ensiksi kuten komissaari van den Broek myös sanoi, on välttämätöntä sisällyttää yhteiset maahanmuuttoa koskevat säännökset, pakolaisia koskevat säännökset eurooppalaiseen lainsäädäntöön. Näin estetään se, että pakolaiset suuntautuisivat maihin, joissa heidän mahdollisuutensa arvioidaan paremmiksi. Tämä on siis yhdenmukaistamista.
Toiseksi tietojen vaihto Eurodacin avulla, jota käsitellään huomenna parlamentissa, on toteutettava nopeasti.
Kolmanneksi on laadittava eurooppalaiset säännökset siirtymään joutuneiden henkilöiden oikeudenmukaisempaa jakautumista varten, mikäli on kyse suurista unioniin tulevista joukoista sodan tai muun vastaavan seurauksena. Tämä on vastuun jakamista.
Neljänneksi ulkorajojen valvontaa on parannettava merkittävästi.
Viidenneksi on toivottavaa, että siirtymään joutuneiden henkilöiden majoitus hoidetaan kyseisellä alueella suurten hätätilanteiden yhteydessä.
Kuudenneksi ihmisten salakuljetusta on vastustettava voimakkaasti Europolin avulla.
Seitsemänneksi myös paluupolitiikka on hoidettava Euroopan tasolla.
Kahdeksanneksi on suoritettava toimia EU: n tasolla, jos lähtömaat eivät suostu yhteistoimintaan omien kansalaistensa takaisin ottamiseksi.
Yhdeksänneksi on kyse maahanmuuton syihin puuttumisesta.
Ja lopuksi, on perustettava maahanmuuton seurantakeskus.
Herra puhemies, päätän tähän. Tämän kertomuksen moraali on: me joko toimimme yhdessä tai ongelma luisuu käsistä.

Pettinari
Arvoisa puhemies, uskon neuvoston puheenjohtajalle ja komissaari Van den Broekille olevan aivan selvää, että on naurettavaa luulla meidän voivan pysähdyttää kurdien muuttovirran ilman olosuhteiden perusteellista muutosta heidän nykyisissä asuinmaissaan. Tarkoitan tällä varsinkin Turkkia ja Irakia. On sanottu, että on ymmärrettävä muuttoaallon syyt. Syyt ovat yksinkertaiset: Irakissa kurdeja vastaan hyökätään sotatoimilla ja Turkissa maan armeija tekee joukkomurhia kurdien asuttamissa kylissä. Nämä ovat pakolaisuuden syyt: poliittiset - ennen kaikkea poliittiset - syyt, jotka tekevät kurdikysymyksen poliittiseksi. Tämä tarve on selvästi esillä, ja Euroopan unioni voi ja sen täytyy ottaa käsiteltäväkseen tämä ongelma. Komissaarin sitoutuminen tähän kysymykseen olisi tärkeää.
Haluan vain lisätä, että minunkin mielestäni tämän päiväinen tunnustus maani hallituksen myönteiselle toiminnalle oli tärkeä. Ei ollut mukavaa nähdä muiden maiden hallitusten sanovan, että maahantulo-ongelma kuuluu pelkästään Italialle. Uskoakseni nyt on otettava esille kysymys yhteisestä turvapaikkapolitiikasta.

Roth
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, tässä keskustelussa on kysymys politiikan vastuusta. On kysymys vastuullisesta aiheen "pako" käsittelystä ja eurooppalaisesta vastuukysymyksestä niiden pakolaisten auttamisessa, jotka tarvitsevat suojaa. Tässä keskustelussa on kysymys pakolaisista, on kyse pakolaisten auttamisesta, eikä todellakaan ole kysymys siitä, että pakolaisia estettäisiin pakenemasta. Se, mitä koemme, on juuri päinvastaista. Pakolaiset kriminalisoidaan ryhmänä, ja Eurodacjärjestelmä keinona, herra Wiebenga, on keino kriminalisoida pakolaiset ryhmänä. Myös teistä tulisi per definitionem laiton siirtolainen, ja nyt keskusteluun tuodaan kokonaan uusi käsite, laittoman maastapoistumisen käsite. Tunnen sen vain DDR: ssä käytössä olleesta käsitteistöstä, ja herra Swoboda käyttää tätä käsitettä, kun hän vaatii Turkkia ikään kuin estämään sen, että pakolaiset yleensä voisivat paeta Turkista.
Vaatimuksilla mitätöidä Schengenin voimassaolo, mikä on mahdollista vain, jos siitä todella tulee uhka yleiselle järjestykselle ja sisäiselle turvalllisuudelle, 2000 pakomatkalla olevaa ihmistä julistetaan uhkaksi 370 miljoonalle EU-kansalaiselle. Se on demagogista ja pakomatkalla olevien ihmisten hädän väärinkäyttöä puoluepoliittisia, vaalipoliittiisia ja aivan muita tarkoituksia varten kuin siihen, että todella huolehdittaisiin turvapaikkaoikeuden säilymisestä.
Kun nyt ennen kaikkea saksalainen sisäministeri, joka on viime päivinä esiintynyt ikään kuin olisi Euroopan kurinpitäjä, kritisoi Italiaa, se on avoin kehotus murtaa voimassa oleva turvapaikkalaki. Hän kehottaa rikkomaan Geneven pakolaissopimusta! Hän kehottaa rikkomaan Euroopan ihmisoikeussopimusta! Niin, mihin olemme sitten täällä päätyneet, kun eurooppalainen vastuu merkitsee turvapaikkaoikeuden hautaamista. Kurdiongelma ei ole mikään poliisikysymys.
Sallikaa minun sanoa vielä yksi asia: neljä viikkoa sitten herra Juncker sanoi tässä salissa, että hän ei istu samaan pöytään kiduttajien kanssa ja hän tarkoitti sillä turkkilaista hallitusta. Neljä viikkoa myöhemmin tehdään yhteistyötä juuri näiden, Turkin poliisin, kanssa, neuvotellaan Turkin poliisin kanssa siitä, kuinka tekijät voivat taistella uhreja vastaan.
(Suosionosoituksia) Se on kaksinaamaista ja kyynistä ja osoittaa selvästi, kuinka vakavasti täällä harjoitetaan ihmisoikeuspolitiikkaa!
(Suosionosoituksia)
Dell'Alba
Arvoisa puhemies, useat kollegani ovat tuoneet esille sen epäsoinnun, josta Eurooppa ja jotkut jäsenvaltiot ovat antaneet todisteen puhuttaessa kurdipakolaisten tulvimisesta Italiaan. Minä yhdyn näihin arvosteluihin sanoen, että Italian viranomaiset ovat toimineet hyvin ja osoittaneet tässä asiassa suurta vastuuntuntoa, mutta ilmoitan päinvastoin - sallinette sen minulle - että jos olisimme ajatelleet ajoissa näiden rajojen ja pakolaisten turvapaikkatoimien olevan nyttemmin Euroopan tasolla tehtäviä toimenpiteitä, ei voi kuin todeta, ettei rohkaisevaa esimerkkiä saada Amsterdamin sopimuksesta eikä neuvoston toiminnasta, jolla jo vuodesta 1991 on estetty ulkorajoja koskeva sopimushanke.
Eurooppa on kyllä olemassa, mutta kun sitä tarvittaisiin, se kuitenkin puuttuu - ja aivan liian usein! Tämä tehtävä on puheenjohtajamaa Ison-Britannian hoidettava saadakseen järjestykseen asian, jota ei voida jättää kansallisten hallitusten huoleksi.
Arvoisa puhemies, tämän sanottuani pyydän vielä saada sanoa äänestettävästä tekstistä, että valmistaudumme äänestämään yksipuolisesti, pysähtymättä hetkeksikään Luxemburgissa lykättyyn Turkin-kysymykseen. Tällaisesta tekstistä äänestäminen uhkaa olla jo toinen korvapuusti tahdolle aloittaa uudelleen vuoropuhelu Turkin osallistumisesta Eurooppa-konferenssiin - sitä me kaikki toivomme ja sen eteen me työskentelemme - mutta valitettavasti parlamentilta ei saada minkäänlaista vastausta asiaan.

Striby
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin ensinnäkin toivottaa onnea Ison-Britannian puheenjohtajakaudelle.
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, satojen kurdipakolaisten tulviessa Eurooppaan meillä on tilaisuus kysellä, toimiiko se poliisiyhteistyö, josta määrätään Schengenin sopimuksessa ja sen alaan liittyvissä muissa sopimuksissa, joiden tarkoituksena on poistaa kaikki henkilötarkastukset rajoilla.
Toteamus on selvä. Tämä määräys ei ole soveltuva. Italian liityttyä Schengenin sopimukseen 26. lokakuuta lähes 10 000 henkilöä siirtyy joka kuukausi laittomasti Etelä-Italian kautta muualle Eurooppaan sisärajojen läpäisykykyä hyödyntäen. 1. joulukuuta 1997 Schengenin sopimukseen liittynyt Itävalta vetosi juuri suojalausekkeeseen lisätäkseen tarkastuksiaan Italian vastaisella rajalla. Ranska, joka jo soveltaa tätä lauseketta pohjoisrajoillaan, on suoraan tiukentanut tarkastuksia Italian vastaisilla rajoillaan edes yrittämättä hyötyä suojalausekkeen oikeudellisesta suojasta. Joka tapauksessa kaikki pitävät Schengenin sopimusta pilkkanaan sen nykytilassa, se on myönnettävä.
Rajalla sijaitsevan alueen edustajana tiedän, että rajatarkastus ei missään tapauksessa riko liikkumisvapautta. Parlamentin jäsenen tai virkamiehen kortin näyttäminenkään ei estä pääsyämme tämän parlamentin tiloihin. Rajalla sijaitsevan alueen edustajana tiedän hallitsemattoman maahanmuuton sosioekonomiset ja poliittiset haitat. Jokaisen maan on saatava vapaasti määritellä sen, kuka saa asua sen maaperällä, suojella ja kunnioittaa niitä, jotka se vastaanottaa ja olla myöntämättä tätä oikeutta niille, jotka eivät noudata sen lakeja.
Juuri tätä taustaa vasten Amsterdamin sopimus määrää, että viiden vuoden määräajassa sen voimaantulon jälkeen kaikki henkilötarkastukset, mukaan lukien kolmansista maista tulevien henkilöiden tarkastukset, poistetaan unionin ulkorajoilla. Ja haluttaisiin, että Ranska muuttaisi perustuslakiaan tähän suuntaan? Toivon vain, että ranskalaiset ja erityisesti elsassilaiset saisivat ilmaista mielipiteensä tästä aiheesta ja hylätä Amsterdamin sopimuksen.

Moretti
Arvoisa puhemies, jälleen kerran ihmettelen, mitä Eurooppa haluaa ja mikä on sen rooli päivittäisessä, Euroopan ulkopuolelta tulevassa, kokonaisten kansojen muuttoliikkeessä. Toisaalta se ojentaa kätensä uusille tulokkaille ja kannustaa tällaisiin joukkomuuttoihin, toisaalta se polkee törkeästi jäsenvaltioiden kansojen oikeuksia: Padania on tästä esimerkkinä.
Turkki ja Irak jakavat keskenään Kurdistanin alueet, kun taas Italia ja EU-jäsenvaltiot puolestaan jakavat keskenään kurdit, joilta on ryöstetty heidän oma kotimaansa. Ihmettelenkin, eikö unionilla ole voimaa tai tahtoa reagoida Turkin hallituksen toimiin - tämähän puhuu demokratiasta ja todellisuudessa pommittaa ja tappaa kurdeja, sekä omassa maassaan pakottaa kansalaisensa kirjoittamaan henkilötodistuksiinsa, mihin uskontokuntaan he kuuluvat. Millaisen Euroopan haluamme rakentaa, jos taaskaan emme osoita kykyä ja tahtoa taistella tehokkaasti rikollisia vastaan, jotka järjestävät massojen maastamuuton repien rahaa köyhien ja epätoivoisten selkänahasta? Rikollisjärjestöt tuntevat varmasti Euroopan - tämän unionin - tehottomuuden paremmin kuin unioni samaiset rikollisjärjestöt. Tällä tavoin jälleen kerran, rakas Eurooppa, osoitamme taas kyvyttömyytemme tai - vielä pahempaa - todellisen päämäärämme: teemme aivan päinvastoin kuin puhumme.

Bontempi
Arvoisa puhemies, minäkin uskon, että meidän on tuotava ilmi tämä asia, joka on hätkähdyttänyt meitä kaikkia: kurdipakolaisten tullessa Italiaan näimme Euroopan, jonka pinna on kireällä ja jolla on huono omatunto. Sillä on pinna kireällä, koska tarvittiin vain vähän yli 2 000 pakolaista, kun joku jo pyysi vuosien työn vaatineen, vapaan liikkuvuuden sallivan sopimuksen purkamista. Toisaalta sillä on huono omatunto, koska kyseessä on juuri se sama Eurooppa, samat voimat, jotka eivät ole halunneet päätyä siihen ainoaan mahdolliseen tulokseen, jota kansalaisemme meiltä pyytävät, eli yhteiseen siirtolais- ja turvapaikkapolitiikkaan - heti, ei viiden vuoden päästä.
Onneksi tämä Eurooppa kohtaa toisen: Euroopan, jonka näimme kollegani Schulzin johtaman Euroopan sosialistipuolueen valtuuskunnan kanssa Apuliassa ja Kalabriassa. Näimme Euroopan, ne asukkaat, virkamiehet, hallitusten organisaatiot, eturivissä katolinen kirkko - Euroopan, joka huutaa kovaan ääneen yhteistä siirtolais- ja turvapaikkapolitiikkaa, pyytää Schengenin sopimuksen toteuttamista sellaisenaan, solidaarisuussopimuksena - ei tilaisuutena lastata taakkansa toisten niskoille - erityisesti niille, joilla on luontoäidin suoma onni sijaita kauniin meren rannalla eikä sellaisten lyhyiden maarajojen sisällä kuin Luxemburg. Ja meiltä pyydetään, meiltä on pyydetty, tapaamastamme Leccen arkkipiispasta alkaen, että muotoilisimme turvapaikkaoikeutta koskevan toimintaohjelman. Kyseessä ei ole enää maahanmuutto, vaan sellaiset muuttoliikkeet, jotka yhä enemmän muistuttavat muualla maailmassa tapahtuvia muuttoliikkeitä.
Pyydämme vielä muutakin - he pyytävät sitä meiltä, mutta mekin pyydämme: taistelua rikollisuutta vastaan. Te tiedätte, että tällä hetkellä esimerkiksi Apuliaan odotetaan lisää tulokkaita, mutta ei enää Amelion elokuvan kuolemattomaksi tekemillä suurilla laivoilla, vaan hyvin nopeilla kumiveneillä, jotka yön pimeydessä tuovat aina muutaman ihmisen kerrallaan. Euroopan 120 rannikkokilometrin valvomiseksi olisi ehkä syytä osallistua hallituksemme toimiin Etelä-Albaniassa, jotta voitaisiin estää alamaailmaa järjestämästä näitä maastalähtöjä. Puhuimme kurdi-, tamili- ja singalipakolaisten kanssa: kultakin otetaan 4 000 dollaria pääsystä Hampuriin tai Amsterdamiin. Selitimme heille, että Italian hallitus oli todellakin päättänyt soveltaa turvapaikkaoikeutta humanitaarisista tai myös käytännön syistä. Sanon käytännön syistä, koska vanhan lain aikaan myös niillä tapauksilla, joita emme olisi halunneet - karkotetuilla - olisi ollut esteetön reitti pohjoiseen.
Tästä näkökulmasta - sallittehan - hallitustamme vastaan nousseet ovat erehtyneet kahdesti ja tehneet ennen kaikkea vakavan virheen: osoittaneet, että Eurooppa, jolla on pinna kireällä ja huono omatunto, elää juuri heidän omassa henkilössään ja käytöksessään.

Nassauer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, meillä eurooppalaisilla, pelkään pahoin, on vielä useasti mahdollisuus keskustella paosta Eurooppaan. Siksi on ensisijaisesti pidettävä kiinni siitä, että se, mitä tällä hetkellä tapahtuu Italiassa, ei ole mikään italialainen ongelma, ei myöskään saksalainen eikä myöskään italialaissaksalainen ongelma vaan että kurdien pakolaisaallon syyn ydin on Turkissa. Siksi on ensimmäiseksi vedottava Turkin hallitukseen kurdien ongelman ratkaisemiseksi rauhanomaisesti ja oikeusvaltiollisin keinoin ja lisäksi siitä huolehtimiseksi, että rikollisia järjestöjä, jotka vielä tekevät voittoa ihmisten hädästä ja käyttävät Turkkia pakoväylänä, ajetaan tehokkaasti takaa. Se on ensimmäinen vaatimus.
Toiseksi on sanottu, että Schengenin sopimuksen voimassaolo täytyy lopettaa. Nyt meidän, hyvät naiset ja herrat, täytyisi päästä siitä tavasta, että eurooppalaisten säädösten voimassaolon lakkauttamista vaaditaan heti, kun kerran on vaikeuksia. Schengenissä on kaikki mahdollisuudet selvittää kaikki sellaiset tilanteet. Juuri siksi olemme solmineet sopimuksen! Hyväksyn sen, että italialainen hallitus tekee voitavansa selvityäkseen näistä velvoitteista, ja täytyy myöntää, että Italiassa on vaikeampaa kuin muissa maissa. Meidän täytyy myös itse tajuta, että laiton maahanmuutto ratkaisee koko ajan vähemmän ulkorajojen turvallisuudessa. Koska me Euroopassa - liikkuvuuden aikakaudella - emme voi rakentaa linnoitusta emmekä haluaisikaan tehdä sitä, laittomasta maahanmuutosta täytyy päättää muissa maissa. Meidän on päätettävä, saavatko pakolaiset jäädä meidän luoksemme vai eivät, ja sen täytyy tapahtua nopeasti ja oikeusvaltion periaatteita noudattaen. Jos olemme vakuuttuneita siitä, että he eivät voi jäädä, heidät täytyy kuljettaa takaisin heidän kotimaahansa. Myös tämä kuuluu maahanmuutosta annettuihin säännöksiin, ei ulkorajojen turvaamiseen, josta tällä hetkellä keskustellaan.
Viimeinen kohta: kaikki, mitä tässä yhteydessä näemme Italian tilanteessa, vaatimalla vaatii eurooppalaista säännöstöä. Emme voi teeskennellä, että sellaiset ongelmat voivat ratkaista aina ne maat, jotka juuri joutuvat niiden kanssa tekemisiin. Tarvitaan yhteisöllisiä eurooppalaisia ponnisteluja, sellaisia, joita Amsterdamin sopimukseen on kirjattu. Siksi ne pitäisi panna nopeasti täytäntöön, ei viiden vuoden määräajan kuluessa, vaan meidän on aloitettava heti. Se on se, mihin Italian tapaus, kurdipakolaisten tapaus, kehottaa.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, on hyvin surullista, että kurdien kohtalo alkoi kiinnostaa Euroopan unionia enemmän vasta siitä hetkestä lähtien, kun pieni osa ongelmaa teki tuloaan länteen. Jos olisimme tehneet muutakin kuin esittäneet hurskaita toiveita silloin, kun alettiin pommittaa kokonaisia kyliä ja alkoi kansantuho Turkin ja Irakin rajalla sekä Irakin maaperällä, Eurooppa ei ehkä nyt olisi uuden idästä tulevan pakolaistulvan edessä. Epäilykset, että Turkki itse voisi olla sekaantunut viimeaikaisiin siirtolaisten salakuljetuksiin länteen vastatoimenpiteenä Luxemburgin päätöksille, eivät juuri muuta kuvaa. Kurdien tuhoaminen heidän neljän valtion alueelle jakautuneessa maassaan jatkuu. Kuten aiemmin sanottiin, kyseessä on 20 miljoonaa ihmistä.
Ennen kuin Länsi-Eurooppa huolestui viimeaikaisista tapahtumista, me kreikkalaiset jouduimme kohtaamaan nykyajan orjakauppiaat, jotka salakuljettivat siirtolaisia. Aluksi kukaan ei kuitenkaan ollut huolissaan.
Vuosisadan alussa Euroopalla oli mahdollisuus ratkaista kurdiongelma kerralla ikuisiksi ajoiksi, mutta se menetti sen. Nyt todellisuus on toisenlainen. Myönteisen rauhanomaisen puuttumisen kaltaisia keinoja on aina tarjolla kansan teurastamisen lopettamiseksi sekä laittoman siirtolaisuuden pysäyttämiseksi. Kyseessä ei ole vain Schengenin sopimus. Euroopassa on Schengenin lisäksi syvä humanistinen kulttuuriperinne, tämä on suuren luokan poliittinen kysymys. Emme saa unohtaa inhimillistä ja humaania ulottuvuutta.

Alavanos
Arvoisa puhemies, havaitsen myönteistä kehitystä Euroopan suhtautumisessa kurdikysymykseen, joka on tämän dramaattisen, raamatullisen maastapaon keskellä noussut suureksi kysymykseksi, joka ei ole vain siirtolais- ja pakolaisongelma, vaan kyseessä on etnisen puhdistuksen politiikka. Arvoisa puhemies, koska minun pitäisi esittää kysymys arvoisalle ministerille, haluaisin että hän kuuntelisi puheenvuoroani. En tietenkään tiedä, puhuuko hän kreikkaa.
Haluaisin neuvoston puheenjohtajan seuraavan puhettani. En tiedä, osaatteko puhua kreikkaa ja ymmärrättekö minun kreikan kieltäni. Ymmärrättekö te minun kreikkaani? Selvä.
(EL) Jatkan siis aiheesta. Kysymys on myös etnisestä puhdistuksesta, kurdiväestön harventamisesta. Meidän tulee toimia samoin kuin entisen Jugoslavian muslimien kanssa; otimme pakolaiset vastaan ja samalla puutuimme asiaan ja esitimme keinoja Jugoslavian kriisin ratkaisemiseksi, meidän pitää siis esittää ratkaisumalleja kurdikysymyksen hoitamiseksi. Mitään esityksiä ei kuitenkaan ole. Ensimmäistä kertaa keskustelemme ongelman juurista. Tässä kysymykseni herra Hendersonille, ja haluaisin saada siihen vastauksen: käsitelläänkö yleisasiain neuvostossa 26. 27. tammikuuta ongelman perussyitä ja keskustellaanko Italian hallituksen ehdotuksesta kansainvälisen kokouksen järjestämisestä kurdikysymyksestä? Odotan herra Hendersonin vastausta.

Parigi
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, me italialaiset olemme perinteisesti oikeita asiantuntijoita muuttoaaltojen suhteen. Jo vuosisatoja ovat Keski- ja Pohjois-Euroopan kansat Alpit ylitettyään löytäneet Italiasta niin ihanan paikan, että he ovat tehneet siitä jopa oman valtakuntansa. Lisään, että myös historiallisesti ajateltuna nykyinen turkkilainen murhenäytelmä on seurausta monien ns. edistyneiden sivistysvaltioiden tekopyhyydestä ja itsekkyydestä, jotka ovat osallistuneet - ja usein toimineet myötävaikuttajina - siihen, että tältä kansalta kielletään oma, turvallinen ja rauhallinen kotimaa. Olen samaa mieltä heidän kanssaan, jotka tähän asti ovat tukeneet ajatusta, ettei kurdiongelma kuulu pelkästään italialaisille, vaikka olemmekin asiantuntijoita maahanmuuton ja työllisyyden suhteen. Sehän on ennen kaikkea ja ainoastaan eurooppalainen ongelma - jos ei muuten, niin ainakin sen vuoksi, että monet näihin maihin aseita myyvät tehtaat ovat eurooppalaisia. Näillä aseilla he voivat siellä rauhassa teurastaa toisiaan - joten tästäkin näkökulmasta tarkasteltuna ongelma kuuluu Euroopalle!

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, minua ei neuvoston puheenjohtajan sen paremmin kuin teidänkään, herra van den Broek, lausumanne tyydytä. Puhumme sellaisten ihmisten kohtalosta, jotka ovat joutuneet pakenemaan, koska heidän henkensä on vaarassa, koska heidän omaisuutensa on vaarassa, koska heidät on karkotettu kotimaastaan, koska heidän omaisiaan on tapettu, koska elämän perusta on tuhottu. Se, mitä herra neuvoston puheenjohtaja meille esitti ja mitä te meille esititte, oli toki totta, sitä ei voi kiistää, se kaikki pitää paikkansa, mutta ei riitä. Emme voi vastata tähän ilmiöön tyhjentävästi teknokraattisella suhtautumistavalla. Toitte osuvasti esille, herra van den Broek, miten komissiossa ja ministerineuvostossa ajatellaan, kun sanoitte, että meidän täytyy suojella ihmisiä, joita vainotaan, mutta toisaalta meidän on suojeltava Euroopan unionin kansalaisia pakolaisaalloilta. Ei! Sitä meidän ei täydy tehdä! Sillä Euroopan unionin kansalaisia ei tällä hetkellä uhkaa mikään pakolaisaalto.
Kysymys on 800 ihmisestä, joiden luona leireillä itse pääsin käymään ja joista valtaosa tällä hetkellä on on kotoisin Kurdistanin irakilaisosasta. Mistä sitten pakenivat ne 50 %, jotka ovat leireissä Etelä-Italiassa? He pakenivat esimerkiksi Saddam Husseinia, eivät vain Turkkia vaan myös turkkilaisia. Kun Saddam Hussein kuitenkin on miehittänyt Kuwaitin, kun tämä mies tuottaa aseita, jotka on kansainvälisesti julistettu laittomiksi ja kielletty, silloin kansainvälinen liittoutuma kukistaakseen hänet tekee yhdessä sen, mikä on oikein.
Puhumme tämän miehen politiikan uhreista täällä ikään kuin meidän olisi puolustauduttava heitä vastaan. Tällainen henki on vaarallinen, se myrkyttää ilman Euroopan unionissa, ja tällaisen politiikan ja tämänkaltaisen keskustelun avulla edistämme sitä, että sellaiset voimat, jotka haluavat sitä, mitä herra Nassauer ei kannata, pääsevät Euroopan unionissa pinnalle. Emme halua Euroopan linnoitusta, siitä olemme yksimielisiä, emme kuitenkaan ole enemmistö. Myös tässä parlamentissa on melkoinen joukko ihmisiä, jotka eivät ajattele niin kuin te, herra Nassauer, eivätkä niin kuin minä, niitä, jotka haluavat Euroopan linnoituksen ja jotka ymmärtävät tällaisen keskustelun, jota me käymme, perusteluksi ja hyväksynnäksi sille, että olette oikeassa.
Siksi olen eri mieltä. Emme saa rajoittua sanomaan, että tarvitsemme harmonisoidun lainsäädännön Euroopan unionissa, tarvitsemme myös jotakin muuta. Tiedätteko mitä? Esimerkiksi asevienti sellaisille alueille on lopetettava. Ja meidän on kansainvälisesti asetettava pannaan sellaiset maat, jotka toteuttavat politiikkaansa rikkomalla kansainvälistä ihmisoikeuslainsäädäntöä, niin kuin Turkki tekee Pohjois-Irakissa, ja niitä maita kohtaan, jotka häikäilemättä alistavat vähemmistöjä alueillaan ja eväävät niiltä kulttuurisen ja etnisen itsemääräämisoikeuden, sillä nämä ovat paon todelliset syyt.
Keskustelkaamme teknisten reaktioiden lisäksi myös näistä poliittis-sisällöllisistä reaktioista.

Oostlander
Arvoisa puhemies, mielestäni Schultz oli hieman pessimistinen sanoessaan: meillä ei ole enemmistöä. Uskoakseni olemme melkein kaikki samaa mieltä tästä asiasta ja suuressa määrin myös siitä, mitä neuvoston puheenjohtaja ja komissaari sanoivat. Minun on sanottava, että olin vaikuttunut siitä seikasta, että he molemmat asettavat ongelman laajoihin puitteisiin eivätkä anna periksi taipumukselle paniikkireaktiona ampua yhtä tapausta kohti, vaan katsovat toisen ja kolmannen pilarin piirissä esiintyviä ongelmia, jotka oikeastaan ovat syypää siihen, mitä nyt tapahtuu. Erikoista tässä on se, että kun Euroopan parlamentti vain vähän aikaa sitten painotti unionin laajentumisesta keskusteltaessa, että olemme oikeusvaltioiden ja demokratioiden liitto ja että vain sellaiset valtiot, jotka täyttävät ne ehdot, voivat liittyä jäseniksi, niin Turkista ja Irakista, maista joiden yhteydessä ei tällä hetkellä voida puhua oikeusvaltiosta tai demokratiasta, saapuneet muutamia satoja pakolaisia sisältävät laivat todistavat välittömästi oikeusvaltion painottamisen oikeaksi.
On jo sanottu, että on mahdollisesti kyse jonkinlaisista kostotoimista, koska olemme hylänneet Turkin toiveet Euroopan unionin jäsenyydestä. Olisi ehkä hyvä, jos neuvoston edustaja voisi kieltää tämän. Sillä olisi kummallista, jos jokin maa yrittäisi päästä Euroopan unionin jäseneksi käyttämällä kiristystä. Mutta tällaista puhutaan ja mielestäni olisi vaivan arvoista, jos se voitaisiin kumota.
Toiseksi haluan painottaa sitä seikkaa, että ulkopolitiikan alueella on luonnollisesti myös ongelmia. Kollegani Nassauer selvitti erinomaisesti Schengenin kysymystä. Meidän ulkopolitiikkamme on mielestäni usein syynä suureen maahanmuuttoon, suuriin pakolaisvirtoihin. Se oli suoraan nähtävissä Bosniassa. Nyt se näkyy epäsuorasti, koska meillä ei ole ennalta ehkäisevää ulkopolitiikkaa.
Sama voi tapahtua tulevaisuudessa Algerian kohdalla. Mielestäni meidän on ponnisteltava sen eteen, että saamme aikaan todellisen yhteisen ulkopolitiikan kyseisten maiden suhteen. Nyt on liian usein niin, että jäsenvaltiot eivät ole samoilla linjoilla ongelma-alueista. Se on mielestäni vakava vaara. Se kostautuu suurina pakolaisjoukkoina rajoillamme ja jopa usein pakolaisina, joita voidaan oikeutetusti nimittää pakolaisiksi, mikä ei tietenkään läheskään aina pidä paikkaansa.

Puhemies
Olen ottanut vastaan työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti 7 päätöslauselmaesitystä .
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Seuraavaksi puheenvuoro on herra Hendersonilla, joka on niin ikään saanut luvan sanoa muutaman sanan Algerian tilanteesta.

Henderson
Arvoisa puhemies, kiitoksia siitä, että annoitte minulle tilaisuuden esittää joitakin kommentteja vastauksena käytyyn keskusteluun. Keskustelu nostatti melkoisesti tunteita, ja kuuntelin hyvin mielelläni jäsenten esittämiä erilaisia näkemyksiä asiasta.
Keskustelun tuoksinasta löytyi mielestäni paljon yhteistä pohjaa, jonka varaan me voimme rakentaa vastaisuuden varalle. Keskustelussa tuli esille, että kiireellisiä toimia kaivataan Euroopan tasolla. Ongelma ei koske ainostaan unionin osaa vaan se voi vaikuttaa koko unioniin. Myönteistä oli myös se, että jäsenvaltioiden välisen yhteistyön tarve ymmärretään. Koska ongelma koskee meitä kaikkia, on selvää, että mahdollisimman laajasta yhteisvastuusta olisi hyötyä.
Rohkaisevaa oli myös se, että keskustelussa tuomittiin täysin kyyninen kaupankäynti ihmisen kurjuudella, jota pitävät yllä rikolliset, jotka johtavat rikollisia jengejä ja yrittävät huijata rahaa viattomilta uhreiltaan kertomalla heille harhaanjohtavia tietoja tulevaisuudesta Euroopan unionissa. Tärkeää oli lisäksi se, että keskustelussa oltiin sitä mieltä, että toimiin on ryhdyttävä myös niissä maissa, joista ihmiset pakenevat.
Pyytäisin herra Alavanosilta anteeksi sitä, että en kuunnellut hänen koko puheenvuoroaan. Yritin vanhaan IsonBritannian alahuoneen tapaan tehdä kahta asiaa samanaikaisesti: selvittää seuraavaa aihetta kun edellisestä vielä keskustellaan. En voi kuitenkaan luvata hänelle, että puheenjohtajamaa ottaisi tämän aiheen esille 26. tammikuuta pidettävässä yleisten asiain neuvostossa. Minä en sulje mitään pois keskustelusta, mutta en ole kuullut paljon kannatusta sille, että kyseinen kokous keskittyisi näiden ongelmien käsittelyyn; me pohdimme kuitenkin 26. tammikuuta, miten asiaan voitaisiin vaikuttaa.
Herra Oostlander mainitsi Algerian kysymyksen. On tietenkin mahdollista, että maassa vallitseva vaikea ja mutkikas tilanne johtaa vastaavanlaiseen ongelmaan. Minua on pyydetty kommentoimaan tietoja, joiden mukaan Algerian viranomaiset ovat torjuneet ehdottamamme troikan vierailun. Puheenjohtajamaa yrittää iltapäivällä saada Algerian viranomaisilta selvennystä asiaan. Olemme yllättyneitä tästä tiedosta, koska Algeria ilmoitti meille aiemmin, että he hyväksyisivät troikan vierailun. Me pidämme tiiviisti yhteyttä Euroopan unionimme kumppaneihin ja jatkamme kiireellisiä ponnistelujamme löytääksemme keinot lopettaa ja auttaa lopettamaan hirvittävät julmuudet. Tulevina tunteina ja päivinä me käynnistämme myös tiiviin vuoropuhelun Algerian viranomaisten kanssa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Henderson.
Lyhyt huomautus rouva Aelvoetilta.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, haluan huomauttaa puheenjohtajamaalle, että on kuitenkin oikeutettua, että Algerian viranomaiset reagoivat siihen seikkaan, että lähetetty troikka koostui vain diplomaateista eikä ministereistä, vaikka on kyse niin arkaluonteisesta politiikasta ja hankalista asioista. Siitä on kyse ja he reagoivat siihen.

Puhemies
Kiitos. Haluaako neuvoston puheenjohtaja reagoida tähän puheenvuoroon?

Henderson
Me pohdimme eri tapoja ratkaista tämä ongelma. Me emme jätä mitään huomiotta.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kyselytunti (neuvosto)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvostolle osoitetut kysymykset (B4-0001/98).
Kysymys nro 1 Freddy Blak (H-0940/97):
Aihe: Valko-Venäjä
Presidentti Lukashenkon johtama Valko-Venäjän diktatuurihallinto on vastuussa jatkuvista ja järjestelmällisistä ihmisoikeuksien loukkauksista. Oppositio on brutaalin tuhoamisen kohteena. Viimeksi on Valko-Venäjän ihmisoikeusjärjestön johtaja Jevgeni Novikov mennyt maan alle, koska hän on joutunut karkean vainon kohteeksi ilman että Valko-Venäjän poliisi olisi mitenkään puuttunut asiaan. Hänen toimistonsa on takavarikoitu ja sen on ottanut haltuunsa valtiollinen järjestö, ja hänen alaisiaan on pahoinpidelty.
Onko neuvosto tietoinen Jevgeni Novikovin kohtalosta, ja onko neuvosto valmis puuttumaan asiaan ja tutkimaan tapahtunutta? Lopuksi kysyn, miten Valko-Venäjän jatkuvat ihmisoikeuksien loukkaukset vaikuttavat Valko-Venäjän ja EU: n suhteisiin?

Henderson
, neuvoston puheenjohtaja. (EN) Arvoisa puhemies, neuvosto on tietoinen tapahtumista, jotka liittyvät Valko-Venäjän ihmisoikeusjärjestön johtajan toimiston valtaukseen Minskissä. Vielä ei tiedetä, kuka on vastuussa valtauksesta. Herra Novikov oli ulkomailla, kun hänen toimistonsa vallattiin. Hän palasi sen jälkeen Minskiin ja hän tapasi Ison-Britannian suurlähettilään marraskuussa ja joulukuussa 1997.
Vaikka viranomaiset olivat kuulustelleet herra Novikovia, häntä ei oltu pidätetty. Valko-Venäjän viranomaiset ovat nyt määränneet, että herra Novikovin toimitilat on luovutettava hänelle takaisin ja toimistoa hallussaan pitäville on annettu kehotus poistua. Neuvosto ei pidä tällä hetkellä aiheellisena ottaa herra Novikovin puolesta yhteyttä Valko-Venäjän viranomaisiin. Neuvosto muistuttaa arvoisalle jäsenelle, että Euroopan unioni haluaa Valko-Venäjän liittyvän demokraattisten valtioiden yhteisöön ja unioni on valmis tukemaan Valko-Venäjän demokratisoitumista. Vuonna 1997 neuvosto pani kuitenkin huolestuneena merkille, että Valko-Venäjällä ei ollut tapahtunut oleellista kehitystä tähän suuntaan, ja silloin kävi ilmi, että Valko-Venäjän viranomaiset olivat useasti loukanneet ihmisoikeuksia ja perusvapauksia erityisesti tiedotusvälineiden osalta.
Huolestuneisuus näkyi yleisten asiain neuvoston 24. helmikuuta tekemissä päätelmissä, 29. huhtikuuta antamassa julkilausumassa ja 15. syyskuuta tekemissä päätelmissä. Yhdessä ETYJ: n ja Euroopan neuvoston kanssa neuvosto reagoi nopeasti ja päättäväisesti näihin tapahtumiin ja se jatkaa ponnistelujaan, jotta Valko-Venäjän viranomaiset saadaan pikaisesti kunnioittamaan ihmisoikeuksia ja demokraattisia periaatteita.

Blak
Neuvoston ilmoitus oli riemastuttava. Painostus, jota muun muassa parlamentti on harjoittanut Valko-Venäjää kohtaan on siis edistänyt sitä, että Jevgeni Novikoville on palautettu hänen oikeutensa ja toimistonsa. Neuvoston puheenjohtaja mainitsi kuitenkin myös toimittajiin kohdistuvan häirinnän, ja haluankin kysyä, tietääkö hän, kuinka monta oikeusjuttua toimittajia vastaan on käynnissä, koska Valko-Venäjällä loukataan sananvapautta todella karkeasti.

Henderson
Arvoisa puhemies, on yleisesti tunnettua, että Valko-Venäjällä toimittajia rajoitetaan kertomasta maan tilanteesta. Olen saanut tietooni joitakin tällaisia tapauksia. Tällä hetkellä en voi kertoa yksityiskohtia, mutta kirjoittaisin mielelläni arvoisalle parlamentin jäsenelle myöhemmin antaakseni hänelle hallussani olevat tiedot, jotka ovat toimistossani.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa virassa oleva neuvoston puheenjohtaja, haluaisin esittää seuraavan lisäkysymyksen: se, mikä täällä kuvattiin, on vain yksittäistapaus. Olemassa on toki huomattavasti enemmän tapauksia. On organisaatioita, joita estettiin toimimasta tai jotka yksinkertaisesti eristettiin Valko-Venäjällä, vaikkapa IRI Amerikan Yhdysvalloista tai myös Paneurooppalainen unioni Euroopasta, jotka eivät voineet toimia siellä.
Tiedämme kuitenkin kaikki, kuinka vahvasti Venäjä itse vaikuttaa Valko-Venäjällä ja millaiset vaikutusmahdollisuudet sillä on Valko-Venäjään. Ettekö ole sitä mieltä, että meidän, jotka pumppaamme Euroopan unionista melkoisesti rahaa Venäjälle, olisi aika varovasti kolkuttaa Venäjän ovea ja sanoa venäläisille, että kun heillä kerran on sellainen vaikutus Valko-Venäjään, heidän pitäisi käyttää vaikutusvaltaansa, jotta nämä ihmisoikeuskysymykset saataisiin lopultakin jotenkin halllintaan, jotta mekin voisimme jotenkin käyttää vaikutusvaltaamme?

Henderson
Arvoisa puhemies, kysyjä on varmasti oikeassa sanoessaan, että tilanne on hyvin monimutkainen, ja saattaa olla, että Venäjällä on jotakin vaikutusta asiaan. Aiemminhan Venäjä on jossain määrin vaikuttanut Valko-Venäjän tapahtumiin.
Minun nähdäkseni Venäjän ja Valko-Venäjän välillä ei tällä hetkellä ole selkeää yhteisymmärrystä. Monet maiden välillä käydyt neuvottelut ovat jääneet tuloksettomiksi. Me otamme tämän asian esille keskustellessamme Venäjän kanssa yhteistyöneuvostossa, ja minä odotan kiinnostuneena heidän vastaustaan. Toivon, että he pystyvät auttamaan. En ole ylenmäärin optimistinen lyhyellä aikavälillä mutta keskipitkällä aikavälillä voitaneen odottaa tilanteen kohentumista.

Theorin
Kysymykseni liittyy itse asiassa aivan samaan asiaan. Viime keväänähän perustettiin ValkoVenäjän ja Venäjän välinen liitto. Valko-Venäjähän on Venäjälle strategisesti tärkeä läntisenä rajamaana, ja symbolina, josta näkee, ettei Neuvostoliitto ole ainoastaan hajonnut vaan se on tietyssä määrin maantieteellisesti palautunut.
Minusta on luonnollisesti kiinnostavaa, että neuvosto ja sen jäsenet käyttävät kaikkia ajateltavissa olevia keinoja suhteissaan presidentti Jeltsiniin ja muihin Venäjän duuman ja hallituksen jäseniin, jotta tätä kautta voitaisiin vaikuttaa Valko-Venäjään niin, että maa ainakin jotenkin reagoisi arvosteluihimme, jotka kohdistuvat siellä vallitsevaan epädemokraattiseen järjestelmään. Mitä aloitteita neuvosto on valmis tekemään tähän suuntaan?

Henderson
Arvoisa puhemies, olen kiitollinen avustanne mutta tulkit ovat varmasti vielä kiitollisempia.
Haluaisin sanoa arvoisalle jäsenelle, että hän otti esille sisällöllisesti hyvin samantapaisen asian kuin edellinen kysyjä. Joskus tosiaankin ajatellaan, että venäläiset saavat aina oman tahtonsa läpi Valko-Venäjän tapaisissa paikoissa. Se on joskus aikaisemmin saattanut pitää paikkansa. Vuoden 1989 jälkeen Venäjällä oli todennäköisesti edelleen paljon vaikutusvaltaa maan asioihin. Aivan viime aikoina tilanne ei ole enää ollut samanlainen, mutta lupaan kollegallenne, että otan asian esille tulevassa yhteistyökokouksessa Venäjän kanssa ja toivon, että se pystyy jollakin tavalla vaikuttamaan tilanteen kehitykseen.

Puhemies
Kysymys nro 2 María Izquierdo Rojo (H-0941/97):
Aihe: Espanjalaisten työttömien jättäminen uusien työllisyyspolitiikkojen ulkopuolelle
Pääministeri Aznar oli ainoa, joka Luxemburgin Eurooppa-neuvoston kokouksessa 20. 21. marraskuuta 1997 jätti allekirjoittamatta pääasialliset sopimukset, jotka on suunnattu nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyden torjuntaan ja ehkäisyyn. Eikö tällä teolla ole negatiivisia seurauksia itse työttömille, jotka eivät näin pysty hyötymään työpaikkatarjouksista ja ammattikoulutuksesta?
Kuinka moni espanjalainen työtön ei pysty hyötymään näistä toimenpiteistä?
Eikö olisi hyvä laatia näiden sopimusten soveltamista koskeva aikataulu, joka mahdollistaisi, että espanjalaiset työttömät hyötyisivät sovituista toimenpiteistä? Miten voidaan välttää, että pääministeri Aznarin kielteinen päätös ei vahingoittaisi heitä?

Henderson
Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvoston 20. ja 21. marraskuuta 1997 pitämässä ylimääräisessä työllisyyskokouksessa jäsenvaltiot sopivat yksimielisesti uudesta koordinoidusta lähestymistavasta yhteisön laajuisen työttömyysongelman ratkaisemiseksi, noudattaen kuitenkin toissijaisuusperiaatetta ja ottaen huomioon, että eri maiden tilanne johtaa erilaisiin korostuksiin.
Luxemburgissa sovittuja toimenpiteitä, jotka vahvistettiin virallisesti sosiaaliasiain neuvostossa 15. joulukuuta 1997, sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa koko Euroopan unionin alueella. Jäsenvaltiot kehittävät politiikkoja, joilla varmistetaan, että jokaiselle työttömälle nuorelle tarjotaan uutta tilaisuutta työn, koulutuksen, työharjoittelun tai muun työnsaantia edistävän toimenpiteen muodossa ennen kuin hän on ollut työttömänä kuusi kuukautta ja työttömille aikuisille tarjotaan uutta tilaisuutta ennen kuin he ovat olleet työttömänä 12 kuukautta.
Eurooppa-neuvosto sopi siitä, että näitä tavoitteita ryhdytään toteuttamaan viimeistään viiden vuoden kuluttua. On totta, että päätösten täytäntöönpanon aikataulua voidaan pidentää jäsenvaltioissa, joissa on erityisen suuri työttömyys, mutta Luxemburgin päätelmiä tullaan kuitenkin lopulta soveltamaan täysin koko Euroopan unionissa. Arvoisa jäsen voi siis todeta, että Luxemburgin päätelmissä ei ketään jätetä ulkopuolelle.

Izquierdo Rojo
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuten tiedetään, herra Aznarin allekirjoittamatta jättäminen vaikuttaa erottelevasti espanjalaisten työttömien kohteluun. Kun tämä otetaan huomioon ja kun tiedetään, ettei Eurooppa-neuvosto ole yhteisön toimielin, kysyn teiltä, kannattaako ministerineuvosto Aznarin tekemää virhettä vai suositteleeko se päinvastoin sen oikaisemista.
Ei ole varmaa, että sopimuksia sovelletaan kaikkiin samalla tavalla. Kukaan ei voisi ymmärtää paremmin kuin te, herra neuvoston puheenjohtaja - brittinä - meidän aiheellisen pelkomme, sillä herra Aznarin noudattama malli ei ole yhtään enempää eikä sen vähempää kuin rouva Thatcherin malli, ja siitä johtuen se jättää uusien työllisyyspolitiikkojen antamien etujen ulkopuolelle juuri sen maan, joka niitä eniten tarvitsee.

Henderson
Arvoisa puhemies, tässä on varmasti jokin väärinkäsitys. Vaikka herra Aznar sanoi olevansa huolestunut joistakin asioista Luxemburgin neuvoston keskustelussa, mikään jäsenvaltio ei jäänyt sopimuksen ulkopuolelle. Neuvosto on kuitenkin tietoinen siitä, että tietyissä olosuhteissa saatetaan tarvita enemmän aikaa joidenkin ehdotusten toteuttamiseksi. Tähän mennessä ei ole tehty mitään poikkeuksia ja näin ollen Espanjan ja Espanjan alueiden, kuten esimerkiksi Andalusian, jossa on korkea työttömyysaste, odotetaan toteuttavan Luxemburgin päätös samalla tavalla kuin muuallakin Euroopan unionissa.

Puhemies
Näen, että rouva Izquierdo Rojo pyytää puheenvuoroa. Valitettavasti työjärjestyksen mukaan en voi sitä hänelle antaa.
Puheenvuoro on Hernández Mollarilla.

Hernández Mollar
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, rouva Izquierdo Rojon kysymys - ja sen varsinainen muotoileminen - ei ole ymmärrettävissä muuten kuin yrityksenä harjoittaa Euroopan parlamentissa järjetöntä kansaa kiihottavaa vastustusta, niin kuin hänen puolueensa tekee Espanjassa. Lisäksi se osoittaa sitä, ettei hän ole vaivautunut lukemaan ylimääräisen työllisyyshuippukokouksen lopputuloksia. Herra neuvoston puheenjohtaja, onko jokin maa ilmoittanut, ettei se esitä kansallista työllisyystoimia koskevaa suunnitelmaa tulevassa Cardiffin Eurooppa-neuvostossa ja ilmoittanut olevansa noudattamatta neuvoston antamia ohjeita?
Herra puhemies, pyydän apuanne, sillä minua yritetään keskeyttää.

Puhemies
Rouva Izquierdo, pyydän teitä ystävällisesti olemaan vaiti. Teille annettiin minuutti ja käytitte puheenvuoronne. Nyt pyydän teitä kunnioittamaan muiden parlamentin jäsenten puheenvuoroja, kuten on tapana, myös teillä. Toisenlainen käytös hämmästyttää minua, sillä olen tottunut siihen, että käyttäydytte parlamentissa kohteliaasti.

Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, muistutan vielä siitä, että Felipe Gonzálezin sosialistinen hallitus - joka jätti Aznarin hallitukselle perinnöksi 3 miljoonaa työtöntä - kieltäytyi vuonna 1996 esittämästä Essenin huippukokouksessa säädetyn monivuotisen työllistämisohjelman , ja tämä käy ilmi parlamentin pöytäkirjoista. Sitä vastoin herra Aznarin hallitus keskustelee juuri tänään keskeisten ammattiyhdistysten kanssa toimintaohjelmasta, joka pitää esitellä tulevassa Cardiffin Eurooppa-neuvostossa.

Puhemies
Kiitoksia, herra Hernández Mollar. Herra Henderson, tekin voitte nähdä, että kuten alahuoneessa, täälläkin käydään kiihkeitä keskusteluja.

Henderson
Arvoisa puhemies, olinkin juuri aikeissa sanoa teille, että minusta tuntui siltä, että minä olin parlamentin alahuoneessa Lontoossa.
Voin vain sanoa espanjalaisille jäsenille, että on aivan selvää, että ketään ei suljeta Luxemburgissa tehtyjen päätösten ulkopuolelle. Kokouksessa myönnettiin, että joissakin tapauksissa, joita ei ole vielä määritelty, aikataulua voidaan joutua pidentämään, mutta Luxemburgin päätelmiä on sovellettava koko Euroopan unionissa. Puheenjohtajamaa Yhdistynyt kuningaskunta odottaa kaikilta Euroopan unionin jäsenvaltioilta toimintasuunnitelmia, joiden pohjalta suunnitelmista voidaan keskustella sekä parlamentin että neuvoston elimissä ennen Cardiffin huippukokousta. Toiveena on se, että jäsenvaltioilla olisi tilaisuus oppia jotakin paitsi toistensa ehdotuksista myös parlamentin pohdinnoista, joita arvostetaan erityisesti, ja tietysti neuvoston omien komiteoiden pohdinnoista.

Puhemies
Kysymys nro 3 Birgitta Ahlqvist (H-0944/97):
Aihe: Vapaa liikkuvuus Suomen ja Ruotsin välillä
Vapaa liikkuvuus on olennainen periaate Euroopan unionissa. Periaate vakiinnutettiin Rooman sopimuksen johdannossa ja 3 c artiklassa, ja sitä on vahvistettu sen jälkeen useissa yhteyksissä.
Huolimatta periaatteen hyväksymisestä yhteisön säännöstöön Suomen hallitus aikoo periä Ruotsin kansalaiselta Peter Enbuskelta tullimaksuja ja arvonlisäveron hänen ajoneuvostaan perustellen, että hänen usein toistuvien Suomen vierailujensa vuoksi (hänen morsiamensa asuu Suomessa) hän on Suomessa asuva tuontiajoneuvon haltija. Sääntö, johon tapauksessa vedotaan, on väliaikaisesti Suomessa ajoneuvon käyttämistä koskevan tiedotteen 1 kohdan 2 alakohta, jossa sanotaan, että kansalaisen asuinvaltio on se, jossa hän viettää 185 päivää vuodessa. Kuitenkin Peter Enbuske asuu Ruotsissa, hänellä on Ruotsin passi ja hän maksaa kaikki veronsa Ruotsiin. Näin ollen kysymyksessä on silmiinpistävä vapaan liikkuvuuden periaatteen rikkominen.
Mihin toimenpiteisiin neuvosto aikoo ryhtyä ratkaistakseen tämän tilanteen ja välttääkseen sen toistumisen?

Henderson
Arvoisan jäsenen esille tuoma asia on epäilemättä hyvin tärkeä paitsi hänen nimeämänsä henkilön kannalta myös sikäli, että se koskee ilmeisesti muitakin vastaavassa asemassa olevia unionin kansalaisia.
Asian ydin - mihin arvoisa jäsen vihjasikin kysymyksessään - on kuitenkin se, soveltaako kyseinen jäsenvaltio oikein asiaa koskevia yhteisön oikeuden määräyksiä. Huomauttaisin, että asia kuuluu pikemminkin komissiolle kuin neuvostolle.
EY: n perustamissopimuksen 155 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa sanotaan: "komissio huolehtii siitä, että tämän sopimuksen määräyksiä sekä toimielinten sen nojalla antamia säännöksiä ja määräyksiä noudatetaan." Perustamissopimuksen 169 artiklassa määrätään tällaisten tilanteiden varalle, että jos jäsenvaltio on jättänyt täyttämättä sille perustamissopimuksen mukaan kuuluvan velvollisuuden, komissio voi saattaa asian yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Yksittäiset henkilöt voivat vedota myös perustamissopimuksen 177 artiklaan viemällä kysymyksen jäsenvaltion tuomioistuimeen, joka voi pyytää yhteisön tuomioistuinta antamaan ennakkoratkaisun kyseisten yhteisön oikeuden säännösten tulkinnasta.

Ahlqvist
Haluan kiittää ministerineuvoston puheenjohtajaa tästä vastauksesta. Tämä ei ole vain Ruotsin ja Suomen asia vaan tämä on, aivan kuten puheenjohtaja sanoo, rikos Euroopan unionin vapaan liikkuvuuden periaatetta vastaan. Mikäli oikein ymmärrän, EY: n tuomioistuin on jo aikaisemmin korostanut tätä vastaavassa Tanskan ja Saksan välisessä, niin kutsutussa Ryborgin tapauksessa. Minusta on niin ikään ilahduttavaa kuulla, että asian hoitamisen suhteen on käytettävissä erilaisia mahdollisuuksia toisin sanoen, että komissio tai yksityinen voi viedä asian oikeuteen.
Haluaisin esittää loppukysymyksen: Mitä te, herra neuvoston puheenjohtaja, haluatte sanoa näille EU: n kansalaisille?

Henderson
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa rouva Ahlqvistille, että minä en voi esittää mielipidettä arvoisan jäsenen esille tuomasta asiasta, mutta viittaisin hänen mainitsemaansa ratkaisuun, jonka tuomioistuin teki jo vuonna 1991 erään tapauksen yhteydessä: "Pelkästään se tosiasia, että jäsenvaltion B kansalainen, joka on muuttanut jäsenvaltioon A, jossa hänellä on työpaikka ja asunto, on tietyn päivämäärän jälkeen ja yli vuoden ajan viettänyt lähes jokaisen yön ja viikonlopun naisystävänsä kanssa jäsenvaltiossa B, vaikka hänen työpaikkansa ja asuntonsa ovat jäsenvaltiossa A, ei riitä perusteeksi sellaisen johtopäätöksen tekemiseen, että hän on muuttanut tavanomaisen asuinpaikkansa jäsenvaltioon B."

Sjöstedt
Haluan kiittää neuvostoa saamastani vastauksesta. Ymmärrän myös, että komission tehtävä on valvoa, näiden sääntöjen noudattamista. Samanaikaisesti tämä on erittäin vakava ongelma. On olemassa useita esimerkkejä Ruotsin kansalaisiin kohdistuvasta "häirinnästä" . Tiedän erään pariskunnan, jolla on kesämökki Suomessa, ja joiden auton Suomen tulli takavarikoi, koska he ovat käyneet mökillään liian usein.
Nimenomaan neuvosto on laatinut kerran direktiivin, jonka perusteella Suomen tulli on toiminut näin tässä asiassa. Neuvostolla on kuitenkin oltava käsitys siitä, oliko tämä direktiivin tarkoitus, toisin sanoen, että tällä tavoin estettäisiin poikaystäviä tapaamasta tyttöystäviään ja vanhempia pariskuntia käymästä mökeillään. Ihmettelen siis, onko tämä teidän mielestänne neuvoston laatiman direktiivin henki?

Henderson
Arvoisa puhemies, minun on palattava alkuperäisen vastaukseni ydinajatukseen eli siihen, että neuvosto ei voi ratkaista tätä asiaa. Valitustiet ovat avoinna niille, jotka haluavat ratkaista asian, jos he katsovat, että yhteisön oikeutta on rikottu. Jos yhteisön oikeuden tulkinta aiheuttaa epäselvyyksiä, kysymys olisi parasta esittää komissiolle. Minä en voi kommentoida asiaa tarkemmin.

Thors
Tästä ei saa tulla maaottelu, vaan yhteinen yritys työskennellä samojen päämäärien saavuttamiseksi samoin kuin lahdentakaiset ystävätkin.
Haluan tässä yhteydessä kertoa, että olen henkilökohtaisesti jättänyt komissiolle valituksen, joka koskee suomalaista autoverotusta. Kysymys, jonka ministerineuvostolle haluan esittää kuuluu, eikö olisi olennaista, että ministerineuvosto ja jäsenvaltiot voisivat olla yhtä mieltä yhteisistä suuntaviivoista, ensiksi, mitä autoverotukseen tulee ja toiseksi, mikä on henkilön kotipaikkakunta verotuslainsäädännön mukaan, mikä on usein tullut esille parlamentin vetoomusvaliokunnassa. Tämä olisi myös huomioitava, koska olemme nähneet useita tapauksia, joissa henkilöitä "häiritään" juuri samalla tavalla kuin Ahlqvist ja Sjöstedt ovat kuvailleet. Onko ministerineuvosto valmis ryhtymään lainsäädäntötoimenpiteisiin?

Henderson
Arvoisa puhemies, sanoisin rouva Thorsille, että ajoneuvojen erilainen verotus ei vaikuta vapaaseen liikkuvuuteen. Verotustason määrääminen ei kuulu yhteisön toimivaltaan. Siksi voin vain toistaa, että jos kyseisen tapauksen katsotaan rikkovan yhteisön oikeutta, asianosaisten on käytettävä oikeita kanavia asian ratkaisemiseksi. Nykyistä ratkaisua kannattavien olisi tuotava kantansa esille ja esitettävä tarvittavat perusteet, jotka voidaan asettaa toisen osapuolen perusteita vastaan. Sen jälkeen tuomioistuin voi tehdä asiasta päätökseen.

Puhemies
Kysymys nro 4 Konstantinos Hatzidakis (H-0948/97):
Aihe: Kreikan poliittinen edustus alueiden komiteassa
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 198 a artiklassa säädetään paikallishallinnon " alueiden komitean" perustamisesta, jonka muodostaisivat alueellisten ja paikallisten yhteisöjen edustajat. Neuvosto nimeää nämä jäsenet yksimielisesti asianomaisten jäsenvaltioiden ehdotuksesta.
Kreikan hallitus on ehdottanut neuvostolle seuraavaa neljän vuoden kautta varten kuutta paikallisten yhteisöjen edustajaa ja kuutta alueellisten yhteisöjen edustajaa. Alueiden komitean jäsenet jakautuvat puolueryhmiin niin kuin Euroopan parlamentissakin. Maallamme on yhteensä kaksitoista säännönmukaista jäsentä, mutta Kreikan hallitus ehdotti kymmentä omista piireistään tai poliittisen kentän vasemmalta laidalta laajemmin ottaen tulevaa jäsentä, ja vain kahta (yksi pormestari ja yksi lääninherra) suurimman oppositiopuolueen edustajaa, vaikka tämä puolue edustaa (viimeisten parlamenttivaalien tuloksen perusteella) 38 % Kreikan kansasta. Koskaan muulloin jäsenvaltio ei ole käyttänyt tällaista taktiikkaa. Kyse on omavaltaisen, ahdasmielisen puoluepolitikoinnin harjoittamisesta Euroopan tasolla ja maamme poliittisen edustuksen perusperiaatteiden järkyttämisestä alueiden komiteassa
Neuvostolta kysytään, mitä se aikoo tehdä 22. tammikuuta 1998 mennessä, jotta vältyttäisiin Kreikan poliittisten kantojen ilmaisemisen vääristymiseltä Euroopan tason paikallis- ja aluehallintoelimessä.

Henderson
Arvoisa puhemies, alueiden komitean jäsenet nimetään neuvoston yksimielisellä päätöksellä. Neuvosto käsittelee lähiaikoina nimitykset seuraavaa neljän vuoden kautta varten. Ehdokkaiden valinta on jäsenvaltioiden tehtävä. Ainoa perustamissopimuksessa oleva ehto, joka ehdokkaiden on täytettävä, on se, että heidän on oltava alueellisten ja paikallisten yhteisöjen edustajia.

Hatzidakis
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, tiedän, mitä perustamissopimus sanoo asiasta, viittaan siihen myös kysymyksessäni, eli että ei ole olemassa konkreettisia kriteereitä. Lähden siitä, että Euroopan unioni perustuu demokratian ja edustuksellisuuden periaatteisiin. Emme myöskään saa unohtaa, että alueiden komitea, kuten Euroopan parlamenttikin, on jakautunut poliittisiin ryhmiin. Miten on asian laita tässä nimenomaisessa tapauksessa? Kreikalla on 12 edustajaa. Kreikan sosialistihallitus oli neljä vuotta sitten kunnallisvaalien tuloksen pohjalta määritellyt Kreikan edustuksen, jonka mukaan meidän puolueellamme, Kreikan pääoppositiopuolueella, oli neljä paikkaa. Nyt uudessa edustajistossa sosialistipuolueella on 41 %: n kannatuksella 7 paikkaa ja omalla puolueellani vain 2. Kuten ymmärrätte, tämä on selvästi epäoikeudenmukaista. Tiedän, että asemanne on hankala, mutta tahtoisin toivoa, että asiaa yritettäisiin järjestellä edes kulissien takana. Lopuksi, arvoisa puhemies, tahtoisin kysyä arvoisalta ministeriltä: eikö hän usko, että tällä päätöksellä luodaan ennakkotapaus, ja sen jälkeen kaikki voivat tehdä mitä haluavat? Voiko hän sanoa, missä muualla hän tietää tapahtuneen vastaavaa kuin ilmoittamani asia?

Henderson
Herra Hatzidakis, minun on todellakin viitattava kysymyksestä antamaani alkuperäiseen vastaukseen. Kuten te itse sanoitte kysymyksessänne, perustamissopimuksen 198 a artiklassa - joka koskee alueellisten ja paikallisten yhteisöjen edustajista muodostuvan alueiden komitean perustamista - kuuluminen paikalliseen tai alueelliseen yhteisöön on ainoa ehto, jonka EU: n perustamissopimus asettaa alueiden komiteaan nimettäville jäsenille. Neuvostolla ei ole mitään aihetta puuttua ehdokkaiden poliittiseen taustaan. En usko, että asiasta on tehty mitään ennakkopäätöstä ja muiden esimerkkien suhteen minulle ei ole tietoa aiemmista nimityksistä. Luulisin, että kysyjä saa asian selville yhtä helposti kuin minä. Jos hän haluaa vastauksen tähän kohtaan, hän voi toki ottaa asian esille myöhemmin, kun kysymys on tullut etukäteen tietooni.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, kuulin puheenjohtajamaan edustajan vastauksen. En kuulu niihin, jotka haluaisivat ulkopuolisen sekaantuvan oman maani sisäisiin asioihin, varsinkaan jos kysymyksessä ovat englantilaiset, sillä meillä on katkeria ja tuskallisia muistoja heidän sekaantumisestaan. Ongelma on kuitenkin toinen. Euroopan unioni pyrkii tässä elimessä edustuksellisuuteen ja vaatii, että edustajien pitää olla valittuja. Mitä sitten tapahtuu edustajien kesken, kun osa heistä on likaisia, joita hallitus ei suosita, ja toinen osa puhtaita eli puolueen jäseniä, joita hallitus suosittaa? Silloin kyseisessä yhteisön elimessä edustuksellisuus vääristyy, ja teidän velvollisuutenne on puuttua asiaan, koska kerran puututte pikkuasioihinkin ja vainoatte pientuottajia petoksista. Tässä on kyseessä ensimmäisen luokan poliittinen petos, ja siihen pitää puuttua.

Henderson
Arvoisa puhemies, minulla ei todellakaan ole enää mitään lisättävää kahteen edelliseen vastaukseeni, joista kantani kävi toivottavasti hyvin ilmi. Ehtona on, että ehdokkaat ovat alueellisista ja paikallisista yhteisöistä, ja meidän tehtävänämme ei ole arvioida heidän poliittista kantaansa.

Papakyriazis
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ymmärrän neuvottomuutenne tässä asiassa. Sanoitte jossakin tämänpäiväisen keskustelun toisessa vaiheessa, herra Henderson, että tunsitte olevanne kuin alahuoneessa. Voisin itsekin sanoa samaa, on kuin olisin Kreikan parlamentissa. Uskon, että tämä on asia - jos se on niin merkittävä kuin Hatzidakis väittää - josta olisi pitänyt puhua siellä. Sitä paitsi tuntuu varsin uudelta keksinnöltä, että kunnalliset, paikalliset ja alueelliset viranomaistahot noudattaisivat puoluepoliittista jakoa. Uskon, että paikallinen edustuksellisuus on toisenlaista. Joka tapauksessa, herra Henderson, ehkä tulevaisuudessa löydätte jonkun tavan käsitellä tämänkaltaisia kysymyksiä, kun, kuten sanoitte, saatte enemmän kokemusta näistä asioista. Missään nimessä en usko, että on olemassa sellainen ongelma, jonka kollega Hatzidakis tarpeettomasti yritti tuoda tänne.

Henderson
Arvoisa puhemies, usein kuulee sanottavan, että perheriitoihin ei ole viisasta sekaantua, mutta niitä on joskus huvittavaa seurata ulkopuolelta. Huomaan, että paikalliset poliittiset erimielisyydet ujuttautuvat joidenkin kysymysten kautta keskusteluumme. Minulla ei todellakaan ole lisättävää siihen, mitä olen jo sanonut alkuperäisen kysymyksen suhteen.

Watson
Tämä ei ole oikeastaan menettelyjä koskeva puheenvuoro, arvoisa puhemies. Haluaisin neuvoston puheenjohtajan esittävän näkemyksensä tästä asiasta, joka ei ole ongelma ainoastaan Kreikassa vaan monissa muissakin jäsenvaltioissa, ja kysyisin, aikooko hän pyytää omaa hallitustaan tarkistamaan Yhdistyneen kuningaskunnan edustajiston poliittista tasapainoa alueiden komiteassa?

Puhemies
Kysymys nro 5 Gary Titley (H-0950/97):
Aihe: SFOR-joukkojen toimikauden päättyminen ja Bosnian rauhanprosessi
Millaisena neuvosto näkee Bosnian rauhanprosessin kehityksen, kun otetaan huomioon SFOR-joukkojen toimikauden päättyminen kesäkuussa 1998?

Henderson
Arvoisa puhemies, rauhanprosessi on edennyt hyvää vauhtia sen jälkeen, kun Daytonin sopimus solmittiin kaksi vuotta sitten. Etenkin monet Daytonin sopimuksen sotilaalliset määräykset on saatu toteutettua.
Ensi vuonna painopiste on entistä enemmän siviilejä koskevien määräysten toimeenpanossa, mutta on selvää, että se edellyttää vakaiden ja turvallisten olojen säilyttämistä. Rauhanneuvosto, jonka toimintaan Euroopan unioni ja jäsenvaltiot osallistuvat aktiivisesti, piti Bonnin kokouksessaan 9. 10. joulukuuta jatkuvaa sotilaallista läsnäoloa välttämättömänä tämän toiminnan turvaamiseksi ja suhtautui myönteisesti NATOn suunnitelmiin jatkaa SFORin toimintaa monikansallisilla seurantajoukoilla kesäkuun 1998 jälkeen.
Euroopan unioni on selvästi ilmaissut tukevansa päävaltuutettua Bonnin rauhanneuvoston päätösten täytäntöönpanossa.

Titley
Haluan aluksi toivottaa herra Hendersonin nykyisenä neuvoston puheenjohtajana lämpimästi tervetulleeksi Euroopan parlamentin kyselytunnin eloisaan ilmapiiriin.
Haluaisin esittää hänelle kolme lyhyttä kysymystä. Ensinnäkin, onko vielä mitään tietoja siitä, aikooko Yhdysvallat lähettää joukkojaan Bosniaan, ja jos vastaus on kyllä, sijoitetaanko ne todella Bosniaan vai kauemmaksi rajan taakse Unkariin? Toiseksi, eikö meidän olisi jo aika siirtää käytäntöön eurooppalaista retoriikkaa Euroopan puolustusidentiteetistä ja ottaa itsellemme enemmän vastuuta Bosnian rauhanprosessista pitkällä aikavälillä? Kolmanneksi, hyväksyykö puheenjohtaja sen, että jos me emme saa käyntiin Daytonin sopimuksen siviilimääräysten täytäntöönpanoa, tuloksena on lopulta uusi Kypros eli kahtia jakautunut maa, jossa me olemme pysyvästi läsnä?

Henderson
Kiitän lämpimästi arvoisaa jäsentä hänen ystävällisistä sanoistaan ja hänen kysymyksestään. Minun on sanottava hänelle, että Yhdysvaltojen hallitus ei ole vielä tehnyt päätöstä, mutta asia on sen harkittavana. Muutamat jäsenvaltiot ovat esittäneet huomautuksen asiasta, ja puheenjohtajamaa tapaa myöhemmin tällä viikolla pidettävissä kokouksissa Yhdysvaltojen hallituksen. Tämä on varmasti yksi esille otettavista asioista.
Olen samaa mieltä siitä, että meidän on otettava enemmän vastuuta, ja se on asia, jota puheenjohtajamaa toivoo voivansa kehittää tulevien kuuden kuukauden aikana ulkopolitiikkamme tärkeänä tekijänä. Pitkän aikavälin suhteen arvoisa jäsen on täysin oikeassa siinä, että meidän on tuttavallisesti ilmaistuna "pidettävä kiinni" tilanteesta poliittisessa, diplomaattisessa ja sotilaallisessa mielessä. Meidän on ehdottomasti pidettävä yllä kehitystä, vaikka välillä hitaastikin, jotta lopullinen tavoite pysyisi paikan päällä olevien ja erityisesti siviiliväestön näköpiirissä ja jotta he jatkaisivat rauhanprosessin tukemista. Se johtaa toivon mukaan tuloksiin ainakin keskipitkällä aikavälillä jos ei lyhyellä aikavälillä, eikä tilanne heikkene niiden kansainvälisten tilanteiden tasolle, jotka jatkuvat vuosikausia sen sijaan, että ne saataisiin ratkaistua, ja joissa on hyvin vaikea havaita minkäänlaista kehitystä.

Posselt
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, SFOR-toimeksiannon kesto riippuu tietenkin myös Bosnia-Hertsegovinan sisäisestä kehityksestä. Tässä haluaisin käsitellä kahta asiaa. Ensiksikin kysymystä siirtymään joutuneiden paluusta. Joka puolella on ongelmia, kaikissa kolmessa osavaltiossa, kuitenkin eniten Serbian tasavallassa, jonne tähän mennessä ei oikeastaan ollenkaan ole palattu, ja haluaisinkin kysyä, eikö v?hint??kin rouva Plavsi&#x010B;in kanssa voitaisi sopia sitovasti siitä, että Banja Lukan alueelta siirtymään joutuneiden paluu tehtäisiin vihdoinkin mahdolliseksi. Banja Lukan piispa oli joitakin viikkoja sitten täällä Strasbourgissa ja esitti meille tämän vaatimuksen.
Toinen kysymys viittaa sotarikoksiin ja koskee ennen kaikkea herra Karad&#x017A;iia, mutta myös muita sotarikollisia. Myös tässä täytyy saavuttaa edistystä, sillä niin kauan kuin näitä kahta kysymystä ei ole selvitetty, SFORtoimeksiantoa ei voida lopettaa.

Henderson
Arvoisa puhemies, kysyjä otti esille hyvin keskeisen asian eli sen, että Daytonin prosessin tärkeimpänä kulmakivenä on pakolaisten palaaminen alueelle. Puheenjohtajamaa pyrkii vaikuttamaan kaikin tavoin siihen, että asianosaisia rohkaistaan palaamaan.

Truscott
Herra Titleyn neuvoston puheenjohtajalta saaman vastauksen osalta pidän myönteisenä herra Hendersonin vahvistusta siitä, että USA: n sekaantuminen Bosnia-Hertsegovinan tilanteeseen on EU: n ja USA: n ministerikokouksen asialistalla Washingtonissa.
Haluan ottaa esille vielä yhden asian. Voisiko neuvoston puheenjohtaja kertoa, miten tärkeänä hän pitää EU: n avustustoimitusten parantamista Bosnia-Hertsegovinaan?

Henderson
Kiitän arvoisaa jäsentä hänen kysymyksestään. Haluaisin selventää, että asia johon viittasin, ei kuulu puheenjohtajamaan vierailun viralliselle asialistalle. Jotkut jäsenvaltiot ovat kuitenkin puuttuneet siihen ja se on jatkuvasti esillä.
Avustuskysymys on tärkeä aihe. Toivon voivani jälleen vakuuttaa arvoisalle jäsenelle, että me teemme voitavamme puheenjohtajakautemme aikana, jotta alueelle lähetetty apu saataisiin todella ohjattua sitä tarvitseville. Meidän olisi saatava mahdollisimman pian selvitys paikalla olijoilta siitä, mitä avustuksille tapahtuu - että ne käytetään aiottuihin tarkoituksiin ja että olemassa olevilla rakenteilla voidaan taata, että niin todella tapahtuu. On toivottavaa, että selvitykset voidaan antaa varhaisessa vaiheessa ja että ne voidaan vahvistaa. Siinä tapauksessa olisi toivoakseni mahdollista toimittaa avustukset varhaisessa vaiheessa.

Puhemies
Kysymys nro 6 Bernd Posselt (H-0951/97):
Aihe: Ihmisoikeudet Kuubassa
Kuinka neuvosto arvioi - kun otetaan huomioon sen joulukuussa 1997 antama kriittinen lausunto - Kuuban poliittista tilannetta ja erityisesti sen ihmisoikeustilannetta, uskonnon- ja omantunnonvapaus mukaan lukien? Mitä mieltä neuvosto on tässä yhteydessä Kuuban liittymisestä Lomé-sopimukseen?

Henderson
Arvoisa puhemies, Kuubaa koskevan yhteisen kantansa toisessa arvioinnissa joulukuussa 1997 neuvosto päätyi siihen näkemykseen, että Kuuban poliittisessa ja taloudellisessa tilanteessa ei ollut tapahtunut mitään oleellista muutosta edellistä arviota seuranneiden kuuden kuukauden aikana. Neuvosto toisti, että Euroopan unionin tavoitteena on edistää Kuuban rauhanomaista siirtymistä kohtia demokratiaa, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamista, kestävää talouden toipumista ja Kuuban kansan elintason kohottamista.
Omantunnon- ja uskonnonvapautta ei suoranaisesti taata kansalaisille Kuuban perustuslaissa, ja sen vuoksi Kuuban viranomaiset soveltavat niitä käytännössä tapauskohtaisesti. Kuuba ei ole hakenut Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäseneksi. Neuvosto ei ole käsitellyt Kuuban mahdollista liittymistä Lomén sopimukseen. AKT-ryhmän jäsenyys on asia, joka kuuluu ensisijaisesti AKT: lle itselleen. On kuitenkin selvää, että jos Kuuban jäsenyyttä harkittaisiin, sen olisi mukauduttava Lomén sopimuksen hyvin vakiintuneisiin määräyksiin, joita ovat mm. ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja lakien ja demokratian noudattaminen.

Posselt
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia täsmällisistä tiedoistanne. Haluaisin käsitellä vain kahta täydentävää näkökohtaa. Kuubassa oli viime sunnuntaina vaalit, joissa 601 ehdokkaasta 601 valittiin parlamenttiin, ja haluaisin kysyä neuvostolta, missä siellä oikeastaan voidaan huomata kehitystä kohti demokratiaa! Toinen kysymys, jonka haluan esittää, on: ensi viikolla, luulisin, ollaan jo niin pitkällä, että paavi on Kuubassa ja näemme, että kansainväliseltä lehdistöltä evätään pääsy Kuubaan, siis suuret sanomalehdet eivät saaneet akkreditointia tähän tapahtumaan, ja haluaisin muistuttaa neuvostoa siitä.

Henderson
Arvoisat parlamentin jäsenet voivat toki esittää omasta mielestään paikkansa pitäviä mielipiteitä Kuubasta samoin kuin minäkin voin tehdä yksityishenkilönä. Neuvoston puheenjohtajana minulla ei ole käytettävissäni mitään erityisiä tietoja, joiden perusteella voisin esittää erilaisen arvion.
Yksi asia on kuitenkin aiheellista mainita, ja se on se, että vaalit ovat hyvin keskeisellä sijalla kaikissa demokratian määritelmissä. Ne ovat tärkeä ehto demokratian toteutumiselle, mutta ne eivät ole riittävä ehto. Demokratian toteutumiselle on muitakin ehtoja: lehdistön vapaus, ihmisoikeudet jne. Minä ole saanut tietoja tällaisista erityisistä olosuhteista, jotka liittyvät ehdotetun vierailun uutisointiin. Voin sanoa ainoastaan sen, että minä selvitän, mitä tapahtuu todellisuudessa erotuksena siitä, mitä oletetaan tapahtuvan, ja pohdin tilannetta siitä saamieni tietojen perusteella. Pohdintani otetaan huomioon puheenjohtajamaan päätelmissä Kuuban nykyisestä tilanteesta ja siitä, miten meidän olisi vastattava maan tapahtumiin.

Hardstaff
Myös minä haluaisin toivottaa uuden puheenjohtajan tervetulleeksi ja kysyisin häneltä, onko hän samaa mieltä kanssani siitä, että Yhdysvaltojen asettama kauppasaarto Kuuballe lujittaa todellisuudessa Kuuban siteitä entiseen Neuvostoliittoon? Maan pakottaminen taloudelliseen riippuvuuteen johti itse asiassa kielteisiin seurauksiin demokratian kannalta. Lomén sopimuksen kauppajärjestelyistä hyötyvien maiden joukossa on maita, joiden poliittiset olot ovat todellisuudessa kaukana parlamentaarisesta demokratiasta siinä merkityksessä kuin mitä sillä on Euroopassa. Siitä huolimatta niille annetaan kauppaetuja. Kuuba siirtyy todennäköisesti varmemmin kohti demokraattista hallitusmuotoa, jos sillä on vahvemmat kauppasuhteet demokraattisiin maihin ja se pääsee jälleen mukaan valtavirtaan kuin jos sitä pidetään ulkomaailmalta suljettuna valtiona.

Henderson
Kiittäisin arvoisaa jäsentä lisäkysymyksestä. On tietenkin totta, että Yhdysvallat asetti maan kauppasaartoon, ja jäsenet voivat tehdä omat johtopäätöksensä sen pitkäaikaisista seurauksista. Minun mielestäni on kuitenkin aiheellista kiinnittää huomiota siihen, että Euroopan unioni ei ole koskaan turvautunut tällaisiin pakotteisiin vaan se on mieluummin käyttänyt vuoropuhelua ja suostuttelua keinoina muutoksen aikaansaamiseksi Euroopassa. Olen tietoinen siitä, että monet Euroopan unionin maista ovat vierailleet Kuubassa ja keskustelleet Kuuban hallituksen kanssa ja yrittäneet saada sitä omaksumaan erilaisia näkemyksiä monista poliittisista ja taloudellisista aiheista.

Smith
Kiittäisin herra Morrisia siitä, että hän antoi minulle tämän minuutin. Onko neuvoston puheenjohtaja kanssani samaa mieltä siitä, että kauppasaarto, johon rouva Hardstaff viittasi, vaikutti kuubalaisten lasten ihmisoikeuksiin? Lapsilta on puuttunut ruokaa ja lääkkeitä Yhdysvaltojen asettaman saarron vuoksi. Oletteko samaa mieltä siitä, että Kuuban kansan elintasoa voitaisiin parantaa huomattavasti, jos Yhdysvaltojen kauppasaarto poistettaisiin heti? Se on vastoin kaikkia kansainvälisiä sopimuksia, kaikkia kansainvälisiä lakeja ja myös Euroopan unioni on tuominnut sen samoin kuin Helms-Burtonin lain. Herra Posseltin tiedoksi sanoisin, että Morning Star kertoo hänelle kaiken paavin vierailusta Kuubaan.

Henderson
Arvoisa puhemies, minä ymmärrän Kuuban kansan ahdinkoa - erityisesti lasten osalta, jotka saattavat kärsiä nykyisestä tilanteesta - ja siitä on selvästi olemassa todisteita. Kuuban hallituksen on ensisijaisesti otettava vastuu tilanteesta. En halua tällä kieltää sitä, että muutkin voivat vaikuttaa asiaan, mutta hallituksen on otettava sisäinen vastuu tilanteesta.
Kuten sanoin vastauksessani rouva Hardstaffille, olen sitä mieltä, että kauppasaarto ei ollut oikea keino, suostuttelu on parempi vaihtoehto, ja jos Kuuban hallitus olisi ollut helpommin suostuteltavissa, sillä saattaisi olla nyt etunaan laajemmat kauppasuhteet ja se saisi ehkä enemmän apua, mikä voisi jo sinällään vaikuttaa huomattavasti maan köyhimpien ihmisten ja erityisesti lasten tilanteen kohentumiseen.

Puhemies
Kysymys nro 7 Glenys Kinnock (H-0953/97):
Aihe: Etelä-Afrikan ja EU: n kauppaneuvottelut
Voiko neuvoston puheenjohtaja vahvistaa sen, että EU: n ja Etelä-Afrikan kauppaneuvottelujen loppuunsaattaminen kuuluu neuvoston ensisijaisiin tavoitteisiin. Katsooko puheenjohtaja, että maataloustuotteisiin, viineihin ja viinoihin sekä kalastusalaan liittyvät ongelmat voidaan ratkaista?

Henderson
Arvoisa puhemies, puheenjohtajamaa haluaa tuoda esille tyytyväisyytensä sen suhteen, että Etelä-Afrikan kanssa käydyissä neuvotteluissa tapahtui ratkaiseva käänne loppuvuodesta 1997, kun Etelä-Afrikka esitti Euroopan unionille yksityiskohtaisen kauppasopimusehdotuksen. Yhteisö valmistelee parhaillaan yhtä yksityiskohtaista kauppasopimusehdotusta, joka esitetään mahdollisimman pian Etelä-Afrikalle. Puheenjohtaja voi vahvistaa, että Etelä-Afrikan kanssa käytävien kauppaneuvottelujen loppuunsaattaminen on Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden ensisijainen tavoite. Puheenjohtajamaa on tietoinen siitä, että joillekin jäsenvaltioille tietyt tuotteet ovat herkkiä. Tuotteiden herkkyys ja yhteisön edut muilla aloilla on toki otettava huomioon Etelä-Afrikan kanssa käytävissä neuvotteluissa. Puheenjohtajamaa pyrkii tyydyttävään lopputulokseen näiden kaikkien näkökohtien osalta.

Kinnock, Glenys
Vielä kerran tervetuloa Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuoluetta edustavalle puheenjohtajalle.
Haluaisin jatkaa siitä, mitä te sanoitte erimielisyyttä neuvotteluissa aiheuttavista tuotteista, ja kysyä, voisiko puheenjohtajamaa harkita erillisiä pöytäkirjoja näitä tuotteita varten, jotta neuvotteluissa päästäisiin eteenpäin, erityisesti viinien ja viinojen ja tietenkin tulevien kalalastussopimuksen osalta? Eikö tässä vaiheessa, kun neuvottelujen odotetaan päättyvän suotuisasti, niin kuin tekin toivotte, olisi viisasta kutsua presidentti Nelson Mandela Cardiffin huippukokoukseen, jossa hän voisi henkilökohtaisesti allekirjoittaa sopimukset, jotka me toivomme saatavan aikaiseksi, ja tietysti myös siksi, että siten me tarjoaisimme hänelle ensimmäisen mahdollisuuden tulla nauttimaan Walesin tarjoamista elämyksistä.

Henderson
Kiitän arvoisaa jäsentä hänen ystävällisistä sanoistaan ja kysymyksestään. Minä olen myös sitä mieltä, että edistystä on saatava aikaiseksi, jotta Etelä-Afrikan kanssa voidaan solmia kauppasopimus Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella, ja se on yksi kaikkein tärkeimmistä tavoitteistamme tällä toiminta-alueella.
Haluaisin sanoa, että en sulje pois mitään keinoa neuvotteluissa käsiteltävien asioiden ratkaisemiseksi. En sulje pois ajatusta erillisistä pöytäkirjoista, mutta se on kuitenkin selvästi asia, jota komission olisi tutkittava. Me odotamme suurella mielenkiinnolla komission ehdotuksia, joita käsitellään sen jälkeen neuvoston kokouksessa. Vakuuttaisin kysyjälle, että me haluamme mahdollisimman pian saada aikaiseksi edistystä.
Mitä tulee arvoisan jäsenen mainitsemaan Cardiffin huippukokoukseen, olisi mukavaa, jos presidentti pääsee tulemaan. Se pidetään viiden kuukauden kuluttua, ja minä toivon, että kysymykseen voidaan antaa aikanaan täsmällisempi vastaus.

Spiers
Hyväksyn puheenjohtajan varovaisen optimistisen vastauksen. Minun on kuitenkin sanottava, että meille on parlamentissa esitetty loputtomasti hyvää tahtoa Etelä-Afrikkaa kohtaan apartheidin päättymisen jälkeen, mutta toimintaa on ollut suhteellisen vähän, varsinkin kauppa- ja yhteistyöneuvottelujen osalta. Aika on tietyssä mielessä loppumassa, koska Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden jälkeen muut tapahtumat - uusi Lomén sopimus, laajentuminen yms. ruuhkauttavat hyvin pian asialistamme. Jos me siis aiomme päästä ratkaisuun, on ehdottoman tärkeää, että se tapahtuu Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella. Ongelma on tähän asti ollut neuvostossa, ei komissiossa eikä missään nimessä parlamentissa, ja jos Etelä-Afrikan hallitus ottaa neuvostoon uudelleen yhteyttä ja haluaa, että mandaatista neuvotellaan uudelleen, puheenjohtajamaa Yhdistyneen kuningaskunnan on kiinnitettävä siihen todella ensisijainen huomionsa, jos se aikoo saada kuriin vastahakoisimmat jäsenvaltiot. Toivon mukaan on tiedostettu, että mandaatista voidaan joutua neuvottelemaan uudelleen ja että Yhdistyneen kuningaskunnan on tarvittaessa asetettava se etusijalle puheenjohtajakaudellaan.

Henderson
Kiitos lisäkysymyksestä. Se koskee mielestäni hyvin tärkeätä näkökohtaa. Tulevien viiden kuukauden aikana on runsaasti mahdollisuuksia solmia sopimus. Sen jälkeen tulee paljon muita asioita, jotka meidän on hoidettava.
Minä itse uskon vakaasti kummankin osapuolen neuvottelijoihin, jotka ovat kertoneet, että sopimus voidaan saada aikaiseksi vuoden 1998 puoliväliin mennessä. Se antaa minulle aihetta optimismiin, ja voin vakuuttaa teille, että me ponnistelemme puheenjohtajakaudellamme täysin voimin, jotta kaikki voivat hyötyä sopimuksesta ja erityisesti ne, joiden tarpeet ovat suurimmat yhteisön ja Etelä-Afrikan köyhimmillä alueilla.

Crampton
Toivotan puheenjohtajan tervetulleeksi. Tämä on varmasti hyvä uutinen Etelä-Afrikan kauppasopimukselle. Minun on kuitenkin otettava esille kaksi mahdollista ongelmaa, jotka liittyvät yhteen vaikeaan ja erimielisyyksiä aiheuttavaan asiaan, johon sekä puheenjohtaja itse että rouva Kinnock viittasivat.
Ensinnäkin Etelä-Afrikan kalastus. Minä olen useaan otteeseen tavannut Etelä-Afrikan suurlähettilään ja kalastusministereitä ja toivon voivani olla varma siitä, että komissio ei painosta Etelä-Afrikkaa avaamaan aluevesiään Euroopan unionin laivastoille ennen kuin se haluaa tai ennen kuin se on tehnyt asiasta päätöksen. Toivon, että tätä noudatetaan. Kalastus on äärimmäisen vaikea aihe.
Toisena ongelmana on Etelä-Afrikan alueellinen merkitys. Se on selvästi hallitsevassa asemassa oleva poliittinen ja taloudellinen mahti eteläisessä Afrikassa, ja minä olen huolestunut sopimuksen vaikutuksesta - toivottavasti tämä pidetään mielessä - sitä ympäröiviin maihin, erityisesti Namibiaan ja sen kalastuselinkeinoon.

Henderson
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa, että ymmärrän esitettyä kantaa, mutta ennen kaikkea on todettava se, että Etelä-Afrikan politiikan ja eteläisen Afrikan politiikan välillä on olemassa ero; tämä on yksi näkökohta kysyjän esille tuomiin asioihin.
Toivottavasti herra Crampton ymmärtää, että neuvotteluissa on parasta olla sulkematta pois mitään asioita neuvottelujen alkuvaiheessa. En kuitenkaan tarkoita tällä sitä, että jotkut hänen esittämänsä asiat olisivat välttämättä mukana lopullisessa sopimuksessa. Mielestäni tekisin kuitenkin väärin, jos yrittäisin ennakolta torjua jotakin, jonka neuvottelijat saattaisivat hyväksyä, ja sen on katettava kaikki asiat. Kuten sanoin rouva Kinnockin alkuperäiseen kysymykseen antamassani vastauksessa, en sulje pois ajatusta laatia erilliset pöytäkirjat tietyille kaupan aloille. Neuvottelijat ottavat myös tämän huomioon käsitellessään asiaa.

Puhemies
Kysymys nro 8 Nikolaos Papakyriazis (H-0954/97):
Aihe: Saharov-palkinto Euroopan parlamentissa - Leyla Zana vankilassa Turkissa
Keskiviikkona 17. joulukuuta Euroopan parlamentissa luovutetaan Saharov-palkinto algerialaiselle toimittajalle Salima Ghezalille hänen ihmisoikeuksien ja Algerian kriisin rauhanomaisen ratkaisun puolesta suorittamiensa ponnistelujen johdosta.
Vuonna 1995 Saharov-palkinto myönnettiin Leyla Zanalle, kurdilaista syntyperää olevalle Turkin parlamentin jäsenelle, peräänantamattomasta kamppailusta, jonka vuoksi Turkin hallitus oli vainonnut häntä ankarasti ja vanginnut hänet.
Nyt, kaksi vuotta myöhemmin, Leyla Zana on edelleen vangittuna Turkissa, huolimatta siitä, että hän on noussut kansainvälisen yhteisön tietoisuuteen esimerkkinä naisesta, joka kamppailee rauhanomaisesti sellaisen kansan säilymisen puolesta, jota Turkissa edelleen sorretaan ja pyritään verisesti lannistamaan.
Nyt kun Turkki pyrkii lähentymään Euroopan unionia ja keskustellaan Euroopan unionin ja Turkin suhteista, Leyla Zanan tapaus nousee esiin erittäin merkittävänä ja ajankohtaisena symbolina. Euroopan unionille ihmisoikeuksien, kansainvälisen oikeuden ja kansanvallan kunnioitus ovat aina muodostaneet ennakkovaatimuksen ja sitovan ehdon.
Mitä toimenpiteitä Euroopan neuvosto aikoo toteuttaa vaatiakseen Turkin hallitusta kunnioittamaan perusvelvoitteitaan ja välittömästi vapauttamaan parlamentin jäsen Leyla Zanan?

Henderson
Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvoston Luxemburgissa 12. ja 13. joulukuuta 1992 pidetyssä kokouksessa painotettiin, että Turkin hallituksen on noudatettava perusvelvollisuuksiaan ihmisoikeuksien ja demokratian alalla.
Kokouksessa muistutettiin neuvoston Turkin assosiointineuvostossa 29. huhtikuuta 1997 ilmaiseman kannan mukaisesti, että Turkin suhteiden lujittaminen Euroopan unioniin riippuu myös Turkin valmiudesta toteuttaa poliittisia uudistuksia, joiden joukossa on ihmisoikeuksiin liittyvien säännösten ja käytäntöjen kohottaminen Euroopan unionin tasolle sekä vähemmistöjen kunnioittaminen ja suojelu.
Neuvosto on pahoillaan Turkin hallituksen omaksumasta kannasta rouva Leyla Zanan tapauksessa, ja se vakuuttaa teille, että ihmisoikeustilanne ja demokratiakysymys, kurdiväestöön kuuluvien oikeudet mukaan lukien, ovat jatkuvasti keskeisellä sijalla sen asialistalla. Nämä asiat ovat aina esillä, kun me olemme yhteydessä Turkin viranomaisiin.

Papakyriazis
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, käytän tilaisuutta hyväkseni onnitellakseni teidän kauttanne Englannin työväenhallitusta puheenjohtajuudesta sekä tämänpäiväisestä Cookin pitämästä Englannin puheenjohtajakauden ohjelman esittelystä muutama tunti sitten. Ohjelma on luova, dynaaminen ja erittäin kunnianhimoinen.
Paljon kiitoksia vastauksestanne kysymykseen. Se oli mielestäni hyvin tyydyttävä ja kattava yleisten periaatteiden osalta. Kysymykseni kuitenkin liittyy konkreettisesti Leyla Zanan vapauttamiseen vankilasta. Hän on edustajakollega, jolle täällä Euroopan parlamentissa myönsimme suuren kunnianosoituksen, Saharov-palkinnon, tunnustuksena hänen kamppailustaan demokratian puolesta.
Toistan vielä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, että neljässätoista päivässä tehtävien alkamisen jälkeen ei ole mahdollista, että teille olisi muodostunut henkilökohtainen näkemys tästä kysymyksestä. Teen kuitenkin kysymyksen Leyla Zanan välittömästä vapauttamisesta siinä toivossa, että nyt tai lähiaikoina saisin puheenjohtajalta konkreettisen vastauksen.

Henderson
Kiitän herra Papakyriazista hänen ystävällisistä kommenteistaan vastaukseeni. Minulla ei todellakaan ole kovin paljon muuta lisättävää kuin se, että puheenjohtajamaa noudattaa tiukasti alkuperäisessä vastauksessa esittämääni linjaa.

Newens
Kiitän puheenjohtajaa hänen vastauksestaan, joka oli oikein hyvä, mutta pyytäisin häntä pitämään mielessään, että silloin kun me käsittelimme parlamentissa Turkin kanssa solmittavaa tulliliittoa, monille meistä annettiin ymmärtää, että jos tulliliitto hyväksytään, se johtaisi ajan myötä automaattisesti siihen, että Leyla Zana ja muut vangittuina olevat henkilöt vapautetaan. Niin ei ole kuitenkaan tapahtunut. Tässä vaiheessa vangittuna ei ole ainoastaan Leyla Zana, joka on toki tärkeä henkilö, vaan vastaavassa tilanteessa on monia muitakin kurdivankeja.
Aikooko puheenjohtaja tehdä selväksi Turkin viranomaisille, että jos tässä ja muissa asioissa ei saada aikaiseksi muutosta, meidän on täysin mahdotonta parantaa Turkin ja Euroopan unionin välisiä suhteita, joiden me kaikki toivoisimme parantuvan merkittävästi?

Henderson
Arvoisa puhemies, haluaisin vakuuttaa arvoisalle jäsenelle, että ihmisoikeuskysymys on hyvin tärkeällä sijalla puheenjohtajakautemme ulkopolitiikassa. Joissakin aiemmin käsitellyissä tapauksissa sitoumuksia on annettu. Me noudatamme tiukasti sitä linjaa, josta puhuin alkuperäiseen kysymykseen antamassani vastauksessa. Minä toivon yhtä lailla kuin kysyjä ja muut, että me onnistumme. Turkin ihmisoikeuksien parantaminen on hyvin tärkeällä sijalla jatkuvassa vuoropuhelussamme Turkin hallituksen ja Turkin kansalaisten kanssa.

Lindqvist
Kiitän vastauksista, joita tähän kysymykseen olemme toistaiseksi saaneet. Luulen, että Englannin puheenjohtajuuskausi voisi tehdä suuria asioita näiden kuuden kuukauden aikana. Näihin kuuluu ihmisoikeuskysymys ja kurdien vangitseminen, Leyla Zana mukaan lukien. Mielestäni neuvoston ulkoministerin eilisaamuisessa avauspuheessa puhuttiin Turkista erittäin vähän. Siinä sanottiin kuitenkin paljon Kyproksesta.
Minulla on lisäkysymys, johon ei ehkä voida suoraan vastata, minkä hyvin ymmärrän. Voisitteko te, EU: n edustajana kuuden kuukauden aikana ehdottaa, että EU: n, OSSE: n tai YK: n tapainen valtuusto lähetettäisiin Turkkiin ottamaan selvää mitä siellä tapahtuu ja luomaan hyviä suhteita maahan? Tämä on selkeä kysymys johon mielelläni haluaisin vastauksen.

Henderson
Arvoisa puhemies, kuten sanoin muille arvoisille jäsenille, tämä on hyvin tärkeä tavoite puheenjohtajamaalle. Se liittyy tiettyihin muihin tärkeisiin ulkopoliittisiin asioihin, joita käsitellään meidän puheenjohtajakaudellamme. Puheenjohtajakautemme ensisijaisena pyrkimyksenä on saada aikaiseksi edistystä. Minulla ei ole mitään harhakuvitelmia näihin asioihin liittyvistä vaikeuksista, mutta haluaisin vakuuttaa arvoisalle jäsenelle, että me pyrimme määrätietoisesti saamaan aikaiseksi edistystä. Minä olen henkilökohtaisesti ollut hyvin tiiviisti mukana tässä toiminnassa, minä vierailin Turkissa melko hiljattain, minä seuraan tarkasti maan tapahtumia ja tilanteen kehitystä ja minä olen esittänyt Yhdistyneen kuningaskunnan puolesta monia vetoomuksia Turkin hallitukselle, jotta se ymmärtäisi, että tilanteen on muututtava ja kun muutos saadaan aikaiseksi, siitä hyötyvät paitsi ne, jotka kärsivät ihmisoikeuksien puuttumisesta - ja jotka ovat joissakin tapauksissa vangittuina - niin potentiaalisesti myös Turkki ja Turkin kansa solmiessaan parempia, vahvempia ja tehokkaampia suhteita Euroopan unioniin.

Puhemies
Kysymys nro 9 Jonas Sjöstedt (H-0955/97):
Aihe: Eurodac-sopimus
Neuvosto aikoo päättää millaiseksi turvapaikanhakijoiden sormenjälkiin perustuva EU: n yhteinen valvontajärjestelmä (Eurodac) muodostuu.
Miten rekisteröity turvapaikanhakija voi korjata itseään koskevat virheelliset tiedot järjestelmässä?
Poistetaanko turvapaikan hakijan tiedot rekisteristä automaattisesti sen jälkeen, kun hänelle myönnetään oleskelulupa jossain jäsenvaltiossa?
Jäsenvaltioilla on velvollisuus raportoida tietoja rekisteriin. Tarkoittaako se äärimmäisessä tapauksessa sitä, että sormenjäljet otetaan väkipakolla?

Henderson
Arvoisa puhemies, Eurodac-sopimusluonnoksen osalta haluaisin ennen kaikkea korostaa sitä, että neuvosto lähetti tekstin parlamenttiin lausuntoa varten 6. lokakuuta 1997. Neuvoston keskustelut ovat meneillään, ja tällä hetkellä on vaikea ennakoida, mihin suuntaan ne etenevät. Vielä vaikeampaa on sanoa, milloin ne saadaan päätökseen.
Kaksi asiaa on kuitenkin selvillä jo tässä vaiheessa. Ensimmäinen on se, että sormenjälkien ottamisessa noudatetaan aina ja ehdottomasti Euroopan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojelua koskevaa yleissopimusta. Toiseksi neuvosto odottaa mielenkiinnolla Euroopan parlamentin lausuntoa sopimusluonnoksesta, joka annettiin parlamentin käsiteltäväksi hieman yli kaksi kuukautta sitten.
Neuvosto ei ole itse asiassa päässyt yksimielisyyteen koko tekstistä, ja se aikoo jatkaa keskusteluja Euroopan parlamentin lausunnon pohjalta.

Sjöstedt
Haluan kiittää ministerineuvostoa vastauksesta. Ymmärrän, ettei kaikkia vastauksia voida antaa tänään. Mielestäni asiasta on tärkeää keskustella nyt, koska siitä on liian myöhäistä keskustella päätöksen tekemisen jälkeen.
Ministerineuvoston joulukuisen kokouksen päätöslauselmaehdotukseen kohdistuu brittiläistä ja saksalaista varauksellisuutta, juuri mitä tulee mahdollisuuteen poistaa henkilötiedot oleskeluluvan saaneiden pakolaisten osalta. Minusta tämä on keskeistä, jotta maassa laillisesti olevia henkilöitä ei rekisteröitäisi. Pääsitteköhän mihinkään tätä asiaa koskevaan lopputulokseen ministerineuvoston joulukuisessa kokouksessa?
Toinen asia, jonka haluan ottaa esille, ovat kokemukset, joita on saatu Schengenin sopimuksesta, joka on rakenteeltaan samanlainen kuin Eurodac. Sen kautta voidaan nähdä, että pakolaisten oikeudet on otettu huonosti huomioon; heitä ei informoida, kun he etsivät turvapaikkaa, ja heidän on käytännössä erittäin vaikea valittaa päätöksistä. Miten voidaan välttyä siltä, ettei Schengenin tietojärjestelmässä vallitsevaa oikeudettomuutta synny myös Eurodac-järjestelmässä?
Lisäksi haluan ilmaista mielipiteeni siitä, että on kohtuutonta aikoa järjestelmällisesti ottaa sormenjäljet kaikilta, jopa 14-vuotiailta lapsilta ja että sen tekemisessä voidaan käyttää jopa väkivaltaa. Kyseessä eivät ole rikolliset vaan pakolaiset, toisin sanoen ihmiset, jotka etsivät suojaa.

Henderson
Arvoisa puhemies, viittaan alkuperäiseen vastaukseeni. Joulukuun neuvostossa päästiin yksimielisyyteen monien artiklojen teksteistä. Lopuista ei ole vielä sovittu. Voin siis sanoa, että näitä asioita käsitellään pääosiltaan edelleen.
Voin antaa teille vakaan sitoumuksen siitä, että neuvosto puolustaa vahvasti pakolaisten oikeuksia. Se on tullut esille monissa tilanteissa. Toivottavasti minä toin sen selvästi esille osallistuessani tänään kurdeja koskevaan keskusteluun. Unionin on yhdessä jäsenvaltioiden kanssa varmistettava rajojen suojaaminen säätelemällä maahanmuuttoa, mutta toisaalta yhtä tärkeää on se, että unioni noudattaa pakolaisia koskevaan yleissopimukseen kuuluvia periaatteita ja että myös jäsenvaltiot noudattavat näitä periaatteita.
Toivottavasti tämä takaa sen, että kun mihin tahansa Euroopan unionin jäsenvaltioon saapuu henkilö, joka sanoo, että hän on vaarassa joutua vainon kohteeksi, mikä on vahva peruste poliittisen turvapaikan myöntämiselle, niin hänelle annetaan kaikki mahdollisuudet tulla kuulluksi ja hänelle annetaan poliittinen turvapaikka, jos se on todella perusteltua hänen tapauksessaan. Jos pakolaisista tuntuu siltä, että heidän tapaustaan ei ole tutkittu asianmukaisella tavalla, pakolaisella tai hänen edustajallaan olisi kaikissa jäsenvaltioissa oltava mahdollisuus ryhtyä toimenpiteisiin, joilla voidaan puolustaa aidoille pakolaisille taattavia oikeuksia.
Se on mahdollista kaikkien jäsenvaltioiden laeissa, mutta se ei tarkoita sitä, että jokaisessa tapauksessa toimittaisiin aina oikealla tavalla. Joskus sattuu erehdyksiä. Kun erehdyksiä sattuu, niin toivon, että aidoilla pakolaisilla on mahdollisuus hakea asiaan oikaisua. Voin vakuuttaa teille, että puheenjohtajamaa tekee kaikkensa, jotta näitä tärkeitä periaatteita noudatetaan.

Elliott
Minäkin toivotan puheenjohtajamaa Yhdistyneen kuningaskunnan tervetulleeksi, ja minusta on hienoa, että kysymyksiimme vastaa Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueen ministeri. Olen odottanut sitä kärsivällisesti - tai kärsimättömästi - 14 vuotta.
Eurodac-sopimus tuo tapauksena hyvin esille sen, miten legitiimit huolenaiheet ja kansallinen turvallisuus voivat joskus joutua ristiriitaan ihmisoikeuksien ja kansalaisvapauksien kanssa. Parlamentti käsittelee huomenna Eurodac-sopimusta koskevaa mietintöä ja äänestää siitä myöhemmin.
Haluaisin puuttua kohtaan, joka koskee sitä, kuinka kauan sormenjälkiä säilytetään. Viittaan sisäministeriöstämme saamiini tietoihin. Niiden mukaan Yhdistynyt kuningaskunta poistaa nykyisin turvapaikan saaneen henkilön sormenjäljet sisäisestä rekisteristään vasta siinä vaiheessa, kun kyseinen henkilö on saanut luvan jäädä maahan määrittelemättömäksi ajaksi. Kysyisin, onko puheenjohtajamaa samaa mieltä siitä, että Isossa-Britanniassa nykyisin sovellettavaa tietojen säilytysaikaa ei pitäisi enää pidentää?

Henderson
Arvoisa puhemies, tämä asia tulee esille monissa jäsenvaltioissa. Voin sanoa herra Elliotille tänä iltapäivänä ainoastaan sen, että puheenjohtajamaalla ei ole valtuuksia toteuttaa hänen ehdottamaansa asiaa. Siitä olisi sovittava jäsenvaltioiden kesken yksimielisesti joko neuvostossa tai muilla foorumeilla. Voin ainoastaan rohkaista herra Elliotia esittämään tämän tärkeän ja perustellun asian mahdollisimman monissa yhteyksissä, jotta hän voisi muistuttaa päätöksentekijöitä kyseisten näkökohtien merkityksestä. Ne liittyisivät erityisesti siihen kysymykseen, miten pitkään rekistereissä olevia tietoja yleensä säilytetään.

Puhemies
Kysymys nro 10 Gérard Caudron (H-0956/97):
Aihe: Kauppavelan myöhäinen maksaminen
Kauppavelan myöhäinen maksaminen on valtava este yhtenäismarkkinoihin osallistuville pk-yrityksille. Mitä neuvosto aikoo tehdä tällä tärkeällä alueella?

Henderson
Kuten arvoisa jäsen ehkä tietää, komissio antoi 12. toukokuuta 1995 suosituksen kauppavelan myöhäisestä maksamisesta, asiakirja 95/198/EY, ja julkisti samasta aiheesta tiedonannon 17. heinäkuuta 1997. Komissio on myös ilmoittanut, että se esittää neuvostolle lähiaikoina myöhäistä maksamista koskevan direktiiviluonnoksen. Neuvosto ryhtyy käsittelemään ehdotusta heti kun se on saapunut.

Caudron
Arvoisa puhemies, kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen vastauksestaan, mutta hän ymmärtänee, että tiesin tämän vähän yli kaksi vuotta sitten annetun suosituksen olemassaolosta samoin kuin kuusi kuukautta sitten tehdyn tiedonannon olemassaolosta. Asia on kuitenkin niin, että näistä kahdesta tekstistä huolimatta mikään ei ole nyt muuttunut ja että maksuajat ovat edelleen varsin erilaisia, koska ne vaihtelevat 19-75 päivään ja ne saattavat myöhästyä lisää 6-41 päivää.
Odotan siis puheenjohtajavaltiolta pitävää aikataulua ja pitäviä sitoumuksia, koska niissä on kilpailun vääristymiä, joskus jopa kansallisen suosituimmuuden mekanismeja, jotka ovat täysin yhtenäismarkkinoiden vastaisia.

Henderson
Sanoisin arvoisalle jäsenelle, että ymmärrän hänen huolestuneisuuttaan. Monet tuovat esille samoja asioita ympäri Euroopan unionia. Jäsenvaltioissa keskustellaan usein ja alituisesti, mihin toimiin näiden asioiden suhteen voitaisiin ryhtyä erityisesti pienyritysten osalta. Joissakin tapauksissa on selvästi aiheellista ryhtyä kansallisen tason toimiin, mutta kun kyseessä ovat kansainväliset sopimukset, niitä olisi tarkasteltava hyvin huolellisesti, jotta saadaan selville, voimmeko me päästä yksimielisyyteen asiasisällöstä ja erityisistä asetuksista, joilla voitaisiin auttaa unionimme pienyrityksiä kansainvälisellä tasolla. Olen hyvin pitkälti samaa mieltä kysyjän esille tuomasta asiasta ja toivon hänen laillaan saavani pian komission ehdotuksen. Kun se on tullut, haluaisin vakuuttaa hänelle, että puheenjohtajamaamme ottaa sen käsittelyyn kiireellisenä asiana.

Harrison
Mahtaako puheenjohtaja olla tietoinen siitä, että brittiläisen, tosin Cheshiressä sijaitsevan, Forum of Private Business -järjestön arvioiden mukaan pienyrityksille aiheutuu kauppavelkojen myöhäisestä maksamisesta noin 20 000 punnan tappiot, summa joka voitaisiin muussa tapauksessa käyttää yritysten kehittämiseen ja työpaikkojen luomiseen. Jos tämä luku pitää paikkansa Yhdistyneen kuningaskunnan kohdalla, niin kuvitelkaapa, mikä on tilanne koko Euroopan unionissa.
Mitä muita toimenpiteitä puheenjohtaja ehdottaa, yhdessä kollegansa Barbara Rochen ja komissaari Papoutsisin kanssa, jotta voidaan varmistaa yhtenäismarkkinoiden toteutuminen asianmukaisella tavalla?

Henderson
Haluaisin sanoa arvoisalle jäsenelle, että en tunne kovin hyvin Cheshiressä sijaitsevan Forum for Small Business -järjestön tilastoja, vaikka olen tietoinen yleisestä trendistä kyseisellä tärkeällä Euroopan unionin alueella. Voin sanoa hänelle ainoastaan sen, että minun omassa vaalipiirissäni Newcastle-upon-Tynessä - toisella tärkeällä Euroopan unionin alueella - on ihmisiä, joilla on yhtä vahvat mielipiteet tästä asiasta. Tiedän, että kyseessä ei ole yhtä aluetta tai yhtä maata koskeva asia, vaan se koskee yrityksiä koko unionin alueella. Sen vuoksi odotan komissiolta asetusehdotuksia, jotka osoittavat selvästi, että asiasta on parasta ottaa vastuuta Euroopan tasolla, vaikka joissakin tapauksissa on parasta jättää vastuu kansalliselle tasolle. Meidän on saatava tilanne korjattua siten, että lopputuloksena on malli, jota koko Euroopan unionin pienyrittäjät pitävät tehokkaana keinona varmistaa, että heidän yrityksensä toimivat tehokkaammin. Sillä on tietenkin ratkaiseva merkitys työpaikkojen luomiselle koko unionimme alueella.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Henderson.
Kysymyksiin nro 11 ja 43 vastataan kirjallisesti, koska kyselytuntia varten varattu aika loppui.

Puhemies
Kyselytunti on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 19.05 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Yritysten siirtymiset ja investoinnit kolmansiin maihin
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Sainjonin laatima ulkosuhteiden valiokunnan toinen mietintö (A40392/97) yritysten siirtymisistä ja ulkomaisista suorista investoinneista kolmansiin maihin.

Sainjon
Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, mietintö yritysten siirtymisistä ja investoinneista kolmansiin maihin palautui joulukuussa taloudellisten ulkosuhteiden valiokuntaan, joka hyväksyi toistamiseen suurella äänten enemmistöllä mietinnön yleisajatukset.
Mietinnön tavoitteena on ottaa huomioon ympäristö, jossa elämme ja se sijoittuu selkeästi nykyaikaan. Oltiinpa asiasta sitten samaa mieltä tai ei, ei pidä ohittaa esimerkiksi Uruguayn kierroksen sopimuksia, maailmanlaajuistumista, euron käyttöönottoa ja teknistä vallankumousta, jotka ovat tiedossamme yritysten siirtymisten aiheuttaman ongelman käsittelemiseksi. Ei pidä myöskään aliarvioida dollarin vaihteluita ja sen seurauksia. Euron tuleminen on siis yksi rahallisen vakauden tekijöistä ja se edesauttaa kilpailukyvyn parantamiseen tähtäävien devalvaatioiden välttämistä, toisin sanoen tiettyjen yritysten siirtymisien rajoittamista unionin puitteissa.
Mutta jokainen ymmärtää myös, että euron yliarvostus vain vahvistaisi entisestään jo olemassa olevaa yritysten siirtymissuuntausta maihin, joiden valuutta on aliarvostettu. Tämän seurauksena minusta näyttää siltä, että euroneuvoston puitteissa Euroopan poliittisten viranomaisten on pohdittava eurodollarin pariteetin määrittämisen seurauksia yritysten siirtymisiin ja suoriin investointeihin ulkomaille. Lisäksi niiden maiden kohdalla, jotka eivät aio liittyä yhtenäisvaluuttaan 1. tammikuuta 1999 alkaen, on kysymysmerkki.
Herra puhemies, tosiasiassa mietintö on protektionististen väitteiden vastakohta ja puolustaa voimakasta ajatusta: lojaalisuuden lisäämistä maailmanlaajuistumisen puitteissa vastauksena tietyille yritysten siirtymisille. Uusien markkinoiden valloittaminen on ehdoton edellytys yrityksille ja tästä strategiasta aiheutuu välttämättömiä investointeja.
Komission on siis jatkettava kaikenlaisten esteiden etsimistä, jotka estävät eurooppalaisia yrityksiä hyväksymästä tätä politiikkaa. Tässä tarkoituksessa perustettu tietokanta on saavuttanut suuren suosion. Ei siis ole kysymys yritysten sellaisten siirtymisien torjumisesta, joita kutsuisin offensiivisiksi. Päinvastoin on keksittävä, miten sellaiset hallitsemattomat yritysten siirtymiset voisivat olla vältettävissä, joiden tavoitteena ei ole markkinoiden valtaaminen, vaan pikemminkin alihankintaan turvautuminen, mikä johtaa hyvin usein suurempaan ihmisten työn riistämiseen ja valtavaan työpaikkojen vähenemiseen Euroopassa.
Lojaaliuden pitäisi siis olla kaikkien hyväksymä sääntö, Euroopan unionista alkaen. Tämän lojaaliuden on kohdistuttava eurooppalaisiin palkansaajiin, joilla on oikeus parempaan tiedonsaantiin erityisesti ennen kaikkia yritysten siirtymis- tai toimipaikkojen sulkemispäätöksiä, mistä seuraa direktiivin 94/45/C pyydetty tarkistus. Myös yritysten tulee olla lojaaleja Euroopan unionia kohtaan. Saatuaan yhteisön tai kansallisia tukia niillä ei tule enää olla mahdollisuutta siirtyä muutamaa kuukautta myöhemmin. Tässä suhteessa ehdotustemme tarkoituksena on mukauttaa toimintamme petosta koskevan asetuksen rakennerahastoista mukaiseksi määrätäksemme tukien takaisinmaksupakosta, jos yritys siirtyy ennenaikaisesti. Lopuksi suurten eurooppalaisten jakelijoiden, valmistajien ja alihankkijoiden välisten suhteiden on oltava lojaalit, mikä varmistetaan luottamussopimuksella, joka kannustaa parempaan tiedonvaihtoon ja siis suurempaan luottamukseen. Toivomme näin rajoittavamme eräiden jakelijoiden aiheuttamia paineita yritysten siirtymisen puolesta.
Eurooppalaisten monikansallisten yritysten, jotka asettuvat ulkopuolelle, on oltava todellisia sosiaalisen kehityksen edistäjiä. Ehdotamme siis, että perustettaisiin toimintaohjeisto, joka perustuisi ILO: n yleissopimuksiin pakkotyön torjumisesta ja järjestäytymisvapauden edistämisestä. Tässä ohjeistossa ei olisi sanktioita, mutta yritys, joka alkaisi seurata tätä ohjeistoa, näkisi nimensä joko yhteisöjen virallisessa lehdessä tai Internetissä. Nykyään tiedämme kaikki, että tiedon valta on sellainen, että sen avulla voi aiheuttaa paineita monikansallisille yrityksille. Eikö hetkellä, jolla Yhdysvaltojen hallinto valmistelee toimintaohjeistoa amerikkalaisille monikansallisille yhtiöille sitä paitsi ole sopivaa Euroopan unionin, joka on ihmisoikeuksien kehto, toimia hyvin päättäväisesti tällä alalla?
On selvää, että vaikka palkkakustannuksia laskettaisiin äärimmilleen, eurooppalaisen työntekijän palkkaa ei voida koskaan laskea kiinalaisen työntekijän palkan tasolle. Palkkakustannukset ovat tosin liian korkeat maissamme, mutta toistan, että unionin etuja eivät olekaan työvoiman hinta: Euroopan etuja ovat ennen kaikkea teknologia ja koulutus. Aloittamalla näillä kahdella alueella laajan eurooppalaisen politiikan harjoittamisen unioni ei voi pelkästään välttää tiettyjä yritysten siirtymisiä, mutta mikä vielä parempaa, se voi osallistua paluumuuttoihin, toisin sanoen paluuseen Eurooppaan. Luotan lisäksi siihen, että Luxemburgin työllisyyshuippukokouksessa tehdyt päätökset antavat tälle politiikalle uuden sysäyksen.
Toisaalta pyydämme myös toimintaohjeiston laatimista verotusalalle. On varmaa, että veroparatiisien poistaminen olisi ratkaisu hallitsemattomiin yritysten siirtymisiin, mutta se olisi pitkä ja vaikea prosessi.
Mitä sosiaaliseen yhdenmukaistamiseen tulee, sosiaalinen peruskirja muodostaa perussopimukseen liitetyn sosiaalisen pöytäkirjan tavoin hyvän perustan sosiaalisen Euroopan uudelle alulle. Mutta tie on vielä pitkä, ennen kuin päädytään eläke- ja sosiaaliturvajärjestelmien yhdenmukaistamiseen, joka on ainoa tehokas keino välttää tiettyjä yritysten siirtymisiä.
Tässä on, herra puhemies, se mitä halusin teille sanoa tänä iltana.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, esittelijä on selvittänyt mietinnössään perustellusti suorien ulkomaisten investointien ja yritysten siirtymisten välisiä monimutkaisia suhteita. Hän on liittänyt samat aiheet osaksi suurempaa asiayhteyttä, josta me täällä Euroopan parlamentissa toistuvasti keskustelimme, kun oli kysymys tavaroiden ja palveluiden maailmankaupasta. Emme voi yhtäältä pyrkiä vapauttamiseen, maailmanlaajuistumiseen, nykyaikaisten kuljetusvälineiden ja informaatioteknologian kaikkien mahdollisuuksien hyväksikäyttöön, jos emme toisaalta pyri saamaan aikaan myös sääntöjä.
Tämä koskee myös eurooppalaisten sisämarkkinoiden tasoa, kaupankäyntiä, joka on meille kaikille hyvin tärkeä asia, sekä maailmanmarkkinoita. Olen sitä mieltä, että juuri maailmanlaajuistumisen vaikutuksesta kaupankäynnin ja suorien investointien välinen yhteys tulee yhä vahvemmaksi, koska taloudellisilla toimijoilla on nykyään mahdollisuus toimia maailmanlaajuisesti täysin riippumatta siitä, ovatko ne monikansallisia, suuria, pieniä vai keskisuuria yrityksiä. Suorat investoinnit - ja tämä täytyy tässä tuoda esille - ovat erilaisia kuin puhdas vientitoiminta tai tilausten antaminen, siinä taloudellinen toimija toimii pitkällä aikavälillä. Siitä syystä suorien investointien kehitystä tarkasteltaessa on perustellusti otettava vahvemmin huomioon kehityksen seuraukset kuin ongelmat, jotka liittyvät kaupankäyntiin.
Tähän liittyy myös kysymys investointivuodoista, jotka voivat vaikuttaa kasvua heikentävästi ja työllisyyden kannalta kielteisesti. Onneksi voidaan sanoa, että nykypäivän maailmassa maailmanlaajuistuminen ei ole vielä niin pitkällä, että voisimme osoittaa todella yksipuolisesti painottuneita investointitaseita. Nimenomaan Euroopan unionissa voimme vielä sanoa olevamme houkutteleva investointien kohde, joka euron käyttöönoton ja täydellisinä toteutettujen sisämarkkinoiden avulla vielä voittaa. Niinpä tämä on varmasti kysymys, joka koskee meillä lähinnä vain tiettyjä sektoreita ja aloja tai yksittäisiä yrityksiä niiden työllisyystilanteen tai taloudellisten toimien osalta.
Kysymys on kuitenkin siitä, kuinka pitkään meidän on vielä neuvoteltava. Perustellusti esittelijä ei ole mietinnössään tuonut esiin vain sitä, että säännöt ovat tarpeen, että on saatava aikaan sosiaali- ja ympäristölausekkeet ja enemmän oikeudenmukaisuutta kilpailuun, vaan myös sen, että talouden, kaupankäynnin ja investointien maailmanlaajuinen yhdentyminen on toteutettavissa samoin kuin voidaan luoda työpaikkoja, jotka saavat aikaan toimintakykyä, yksityisiä yrityksiä koskevilla säännöillä.
Emme tarvitse vain kansainvälistä kilpailusäännöstöä, meillä täytyy ulkomailla tapahtuvan tuotannon ja kansainvälistymisen lisääntymisen ja maailmanlaajuistumisen vuoksi olla toimintaohjeisto. Loppujen lopuksi monopolit ovat syntyneet tähän maailmaan monikansallisesti toimivien konsernien kautta, eivätkä ne hallitse vain kolmasosaa maailman kansantuotteesta, vaan sata suurinta konsernia vastaa myös 16 % työpaikoista. Siksi pidän erittäin tärkeänä sitä, että emme salli täällä yksityisen kilpailun rajoittamista ja monopoleja, vaan toimintaohjeiston avulla, mutta myös säännösten avulla - emme vain OECD: n tasolla, vaan myös WTO: n tasolla - saamme aikaan sen, että maailmanlaajuisesti saavutettavaa arvonlisäystä, lisääntynyttä hyvinvointia ei jaeta yksipuolisesti.
Mielestäni tämä tärkeä Sainjonin mietintö on näköaloja avartava ja tulevaisuuteen suuntautunut, koska teollisuusmaiden työllisyys- ja sopeuttamisongelmat saavat selkeän rakenteen, niihin annetaan vastaus, koska tässä ei kannateta uutta protektionismia vaan puhutaan laajan markkinoiden avaamisen ja kansainvälisten säännösten puolesta. Siksi tätä mietintöä yksinkertaisesti täytyy kannattaa ja saada aikaan perusta komission ja neuvoston välttämättömille toimille eurooppalaisella ja kansainvälisellä tasolla.

Schwaiger
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat, yritysten siirtymiset ovat yritysten toimintaan liittyviä keinoja, jotka sosiaalisessa markkinataloudessa ottavat huomioon tietyt toimipaikkaan liittyvät olosuhteet; niitä ei sinänsä pidä moittia. Niistä tulee kuitenkin ongelmallisia silloin, kun olot uudessa toimipaikassa rikkovat lainsäädäntöä, esimerkkeinä ääritapauksista voi mainita lapsityövoiman käytön tai pakkotyön, ja jos siirretyssä yrityksessä naisia syrjitään ammatillisesti tai jos esimerkiksi rahanpesu on mukana toiminnassa. Yritysten siirtymiset voivat kuitenkin olla osittain välttämättömiä, jotta markkinat muissa maanosissa voitaisiin avata lähempänä kuluttajia ja jotta voitaisiin tuottaa lähempänä kuluttajia.
Euroopan asema kokonaisuudessaan ja myös useimpien Euroopan unionin jäsenvaltioiden asema, myös minun maani, paranee koko ajan ja muuttuu lähiaikoina vielä houkuttelevammaksi euron ja tiettyjen uudistusten myötä. Keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä yritysten pitäisi oman etunsa vuoksi pohtia, ovatko yritysten siirtämiset Euroopan ulkopuolelle oikea menettelytapa tuotteiden toimittamista ajatellen tietyn maantieteellisen etäisyyden päästä eurooppalaisilta markkinoilta. Monet syyt - myös logistiset - puhuvat sellaista menettelyä vastaan. Muutamat yritykset ovat punninneet seurauksia ja alkavat nyt siirtää osia yrityksistään Aasiasta takaisin Eurooppaan.
Kannatamme siis erittelevää markkinataloudellista analyysiä niistä hyvin erilaisista tekijöistä, jotka ovat tuotantotoimien siirtämisen syynä, ja vastustamme interventionistisia säännöksiä, jotka aiheuttavat yrityksille rasitteita. Siksi kaikki toimet siirtämisiä vastaan pitää tutkia huolellisesti seurauksiltaan taloudelle haitallisten interventioiden välttämiseksi. Tietyt kehysehdot ja tietyt yritysten vapaaehtoiset velvoitteet siirtämisiä varten voivat olla kuitenkin suotavia Euroopan unionin sääntöjen perusteella myönnettävien julkisten tukien järkeväksi käyttämiseksi tai väärinkäytösten estämiseksi. Suositusta Euroopan komissiolle ehdottaa eurooppalaisille ja monikansallisille yrityksille toimintaohjeistoa, joka perustuu sellaisiin markkinataloudellisiin periaatteisiin, haluamme siksi ehdottomasti tukea.
Sen jälkeen kun alkuperäinen mietintö 6. päivänä marraskuuta 1997 palautettiin taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnalle, esittelijän kanssa käytyjen rakentavien neuvottelujen kuluessa voitiin tehdä olennaisia meidän ajatustemme mukaisia tarkistuksia. Paljon kiitoksia, herra Sainjon, avoimuudestanne, jota osoititte käsitellessänne tarkistusehdotuksiamme ja myös hyväksyessänne suurimman osan niistä. Kuitenkin minun täytyy toisaalta viitata siihen, että käsiteltävänänne on tarkistus, joka koskee euroon liittyvää aihealuetta, nimittäin 22a kohta (uusi), jonka sisällön mukaan eurooppalaisten poliittisten viranomaisten - keitä ne sitten ovatkin - olisi pitänyt miettiä euroneuvoston puitteissa euron ja dollarin suhteen kiinnittämisen vaikutuksia ulkomaisiin suoriin investointeihin. Tämä on mielestäni suositus, joka menee väärään suuntaan ja jonka komissaari de Silguy torjui eilen Ruffolon mietinnöstä käydyssä keskustelussa.
Nykyistä 111 artiklaa - aikaisemmin ETY: n perustamissopimuksen 109 artiklan 1 ja 2 kohta - ei voida tulkita siten, että luodun euroneuvoston valuuttapolitiikkaa koskeva vaikutusvalta koskee vaihtokursseja. Siinä yhteydessä mainittu valuuttakurssijärjestelmää koskevan muodollisen sopimuksen problematiikka on kokonaan toinen asia ja koskettanee - jos siihen mennään - uutta Bretton Woods -järjestelmää, mutta ei euron ja dollarin valuuttakursseista huolehtimista. Siitä vastaa ehdottomasti Euroopan keskuspankki yksin ja sen riippumattomuuteen ei saa mikään vaikuttaa. 109 artikla painottaa erityisesti, että Euroopan keskuspankki ei noudata päätöksiätekevien elinten, yhteisön toimielinten tai laitosten, jäsenvaltioiden hallitusten tai muiden tahojen ohjeita tai suosituksia. Tämä koskee vastaavasti myös euron ja dollarin välistä valuuttakurssikehitystä, josta huolehtiminen - jos niin haluatte - kuuluu ainoastaan Euroopan keskuspankille.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, kollegat, arvoisa komissaari, viime marraskuun 6. päivänä Sainjonin mietintö palautettiin liberaaliryhmän pyynnöstä takaisin taloudellisten ulkosuhteiden valiokuntaan kolmesta syystä.
Ensiksikään otsikko ei vastannut sisältöä. Mietinnön piti käsitellä yritysten siirtymisiä ja suoria investointeja kolmansiin maihin. Mutta suuri osa päätöslauselmaa käsittelee sosiaalis-taloudellista politiikkaa unionin sisällä tai suosituksia euron käyttöönotosta. Olen iloinen, että Schwaiger allekirjoittaa tämän etenkin euroa koskevan arvostelun. Nämä asiat eivät kuulu mietinnön alaan eivätkä taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan toimialaan.
Toinen syy, miksi ryhmäni ei voinut hyväksyä mietintöä, koskee sisällöllisiä lähtökohtia. Kun me kaikki siirrymme digitaaliseen aikakauteen kaikkine, etenkin yrityksille koituvine seurauksineen, Sainjon perustaa päätöslauselmansa teolliseen yhteiskuntaan, jota ei enää ole olemassa.
Kolmanneksi, suurinta osaa esittämistäni ja ryhmälleni olennaisista tarkistuksista ei ollut otettu mietintöön. Minun on harmikseni todettava, että Sainjon ei ole ottanut huomioon liberaaliryhmän esittämää arvostelua, johon parlamentin enemmistö selvästi yhtyi 6. marraskuuta. Hän ei ole edes vaivautunut neuvottelemaan kanssani eikä minun uudestaan esittämiäni tarkistuksia ole otettu mietintöön.
Ryhmäni onkin sitä mieltä, että mietintö ei ole tällaisena vieläkään hyväksyttävä. Tulemme pidättäytymään äänestyksestä, vaikka jotkut jäsenet tulevat äänestämään mietinnön puolesta.

Seppänen
Arvoisa puhemies, valiokunnassa kannatin mietinnön hylkäämistä ja tässä perusteluja:
Esittelijä Sainjon puhuu tietoyhteiskunnasta. Sen avulla hän häivyttää näkyvistä talousjärjestelmän, joka on globaalinen kapitalismi. Mietinnössä puhutaan talouselämän lainalaisuuksista kertomatta mistä oikein on kysymys. Unohdetaan, että talouselämän lainalaisuudet ovat pääomalogiikkaa. Pääomalle on aina saatava korkein mahdollinen tuotto. Kapitalismi on sekä pääoman arvonlisäysprosessi että sen ympärille rakentunut järjestysyhteiskunta.
Euroopan unioni on kapitalismin nykyinen olomuoto Euroopassa. Massatyöttömyys on osa tätä järjestelmää, jossa eurooppalaiset poliitikot tuottavat pääomille vapaan toimintaympäristön riistää ja keinotella. Sitä kulttuuria me viemme muihin maihin yritysten siirtymisinä ja suorina investointeina.
Mietinnössä pääomalogiikka eli voitontavoittelu on mystifioitu ja markkinoita pyhitetään. Esittelijältä on päässyt unohtumaan, että markkinoiden vapaus on usein ristiriidassa ihmisarvon kanssa ja jopa edellyttää ihmisarvon polkumyyntiä. Se selittää yritysten siirtymistä sinne, missä pääoman tuotto on paras.
Sen, että kapitalismi yhdenmukaistaa ja samanlaistaa, on viimeksi oppinut Aasia, jolle se on ollut vieras kulttuuri. Kapitalismi ei ole sivistystä tai humanismia, vaan raakaa voitontavoittelua keinoista välittämättä. Miettikääpä tätä: maailmassa on nyt kierrossa kuusikymmentä kertaa enemmän irtonaista rahaa kuin sitä tarvitaan maailmankaupan maksusuorituksiin. Yrityssiirrot ovat osa sähköisen kapitalismin nykymenoa; tätä maailmankasinoa, jossa panoksena on usein köyhän ihmisen ihmisarvo.

Kreissl-Dörfler
- (DE) Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, kun puhutaan työnantajien käsityksistä, totesi jokin aika sitten eräs ammattiliittojen edustaja, että ihanteellinen vuoden 2000 tekstiilitehdas sijaitsee laivalla, joka ankkuroituu aina sinne, missä palkat ovat alhaisimmat ja - se on tähän mennessä jo vahvasti todistettu - myös sinne, missä työsuojelu ja työntekijöiden edut ovat heikoimmat, sosiaaliset kulut ja sosiaaliturva vähäisimmät, voitot korkeimmat ja markkinat lupaavimmat.
Viimeistä kohtaa, markkinoita, vastaan ei oikeastaan kenelläkään voi olla mitään. On loogista, että yritykset etsivät lyhimmän tien kuluttajien luo, mutta emme missään tapauksessa voi haluta sitä, että eurooppalainen laiva toimii maailmanlaajuisen merirosvon lailla. Eurooppalaisen autonvalmistajan mekaanikolla on oikeus saastumattomaan, puhtaaseen ja sosiaaliseen työpaikkaan, samantekevää, sijaitseeko tehdas Stuttgartissa vai brasilialaisessa Campinasin kaupungissa. Ei ole myöskään hyväksyttävää, että monikansallisen yrityksen eurooppalainen työntekijä joutuu kokemaan palkkapainostusta vain sen perusteella, että yrityksen jossakin toisessa toimipaikassa voidaan tuottaa halvemmalla.
Siksi tarvitsemme sääntöjä, ja siksi olemme järjestäneet taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan puolesta kuulemistilaisuuden ja esittäneet tänään toisella yrityksellä hyväksyttävän mietinnön. On tosin valitettavaa, että viime äänestyksessä joukko parlamentin edustajia on antanut ennenkuulumattoman väitteen, että mietinnössä puhuttiin niin paljon sosiaalisista asioista ja sitä pitää siksi parannella valiokunnassa, vaikuttaa näkemyksiinsä.
Se on tapahtunut. Olemme parannelleet sitä, ja mielenkiintoisella tavalla kävi ilmi, että sosiaalisilla parannuksilla on vielä enemmän painoa. Myös se on tullut esiin. Loppujen lopuksi autot eivät osta autoja! Sallikaa minun kuitenkin mainita kaksi asiaa. Monikansalliset yritykset tarvitsevat toimintaohjeiston, jossa otetaan huomioon asianomaiset ILO: n sopimukset ja ympäristödirektiivit. Kaikki yritykset, jotka noudattavat niitä, pitäisi mainita nimeltä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sen lisäksi vaadimme, että yritykset, jotka eivät noudata näitä pelisääntöjä, menettävät EU-tuet, ja siksi pyydän kannattamaan tarkistusehdotustamme. Sama koskee oikeastaan luottovakuutuksia, sillä oikeastaan vain niiden, jotka todella kunnioittavat ihmisoikeuksia, yrittäjyyden pitäisi myös olla kannattavaa.
Sallikaa minun sanoa vielä yksi lause kollegalleni Plooij-Van Gorselille. Pidän oikeastaan erittäin arveluttavana sitä, kun joku, joka esittää tarkistusehdotuksen, a) ei osallistunut kuulemistilaisuuteen ja b) ei ole läsnä myöskään mietinnön lopullisessa äänestyksessä esitelläkseen nämä tarkistusehdotukset. Meidän valiokuntaamme ei kohdella tällä tavalla! Hän voi lukea tämän osan sanatarkoista istuntoselostuksista, sillä hän ymmärtää erittäin hyvin saksaa!
Pidän Sainjonin mietintöä erinomaisena. Voin myös yhtyä monessa kohdin siihen, mitä herra Schweiger sanoi. Me taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnassa kannatamme tätä mietintöä!

Souchet
Arvoisa puhemies, Sainjonin mietinnön edestakainen käsitteleminen ilman merkittäviä muutoksia täysistunnon ja taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan välillä asettaa meidät jälleen yritysten siirtymisilmiön minimalistisen lähestymistavan eteen, jossa esittelijä on pitäytynyt ja jota me olemme pitäneet valitettavana.
Mietintö on sitä paitsi ristiriitainen siinä mielessä, että sen perusteluissa yleensä vähätellään yritysten siirtymisten sosiaalista ja alueellista merkitystä ja päätöslauselman johtopäätöksissä suurennellaan eri lieventäviä seikkoja, joiden tarkoituksena on vaimentaa päätöslauselman raskaimpia seurauksia. Tämä kokoonpano toimenpiteitä, jotka eivät varmasti ole mielenkiinnottomia - toimintaohjeisto, maailmanlaajuiset yhteiskunnalliset merkit, valmistajien ja jakelijoiden väliset luottamussuhteet, määräykset pakkotyötä vastaan taistelemiseksi - todistavat jokainen yritysten siirtymisprosessin vääristyneiden vaikutusten laajuudesta.
Epäilemättä ilmiön todellisuutta on vaikea ymmärtää tilastollisesti, mutta André Sainjonin lähestymistapa vaikuttaa omituisen rajoittavalta. Kun tehdään yhteenveto maissamme yritysten siirtymisistä johtuvista työpaikkojen menetyksistä, on otettava huomioon ei vain matalapalkkamaista uudelleentuodut tuotteet, vaan myös korkeasti kehittyneistä maista tulevat tuotteet, joista keskimäärin 30 %: ssa on osia, jotka on valmistettu matalapalkkamaissa.
Lisäksi yritysten siirtymisilmiötä ei voida analysoida erillään palkanalentamispaineesta, jonka aiheuttaa työnantajapuolelta systemaattinen vapaakauppa-ajattelun valitseminen, koska yritysten on pakko tuotannon automatisoimisella lieventää markkinoiden altistumista matalapalkkamaista tuleville tuotteille. Tästä aiheutuvat kulut on siis sisällytettävä analyysiin yritysten siirtymisen sosiaalisista vaikutuksista: vasta sitten on mahdollista saada kuva ilmiön laajuudesta.
Herra Sainjonin ehdottamat korjaustoimet eivät ota huomioon tätä laajuutta. On erityisen valitettavaa, ettei hän ole halunnut tutkia niitä toimia, jotka saattavat vähentää uudelleentuonnin houkutusta: tämä on varmasti kuitenkin yksi parhaista keinoista vähentää tulevaisuudessa - jos sitä todella halutaan - vääristyneen yritysten siirtymisilmiön laajuutta.

Smith
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi osoittaa kunnioitusta herra Sainjonin tekemälle työlle tämän mietinnön parissa. Siinä käsitellään ensinnäkin hyvin kattavasti asiakirjan aihetta ja taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan viime vuonna järjestämässä julkisessa kuulemistilaisuudessa esille tulleita asioita. Siinä pohditaan myös melko hyvin taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan erilaisia näkemyksiä asiasta.
Omalta osaltani haluaisin korostaa ja laajentaa keskustelua muutamista esittelijän käsittelemistä keskeisistä kohdista. Kannatan ajatusta, että komissio laatii toimintaohjeiston, jota sovelletaan Euroopan kaikkiin monikansallisiin yrityksiin. Meidän on varmistettava, että se koskee myös tytäryhtiöitä ja alihankkijoita. Jotta se olisi todella tehokas, ammattiyhdistysten on voitava seurata sen toimivuutta. Minun on tunnustettava, että en kannata kovinkaan paljon vapaaehtoisesti noudatettavia sääntöjä. Epäilen vahvasti vapaaehtoisten sääntöjen tehokkuutta ja toivon, että niiden puitteissa toimivat yritykset ovat siitä tietoisia.
Lisäksi annan tukeni esittelijän vaatimukselle kirjata kansainvälisiin sopimuksiin ja WTO: n sääntöihin sosiaali- ja ympäristölauseke. Me olemme jo pitkään kannattaneet tätä ajatusta taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnassa. Koska Euroopassa ollaan tällä hetkellä hitaan kasvun ja kasvavan työttömyyden vaiheessa, meidän on ehdottomasti tarkasteltava kaikkia ulkomaisiin suoriin investointeihin ja yritysten siirtymiseen liittyviä näkökohtia. Herra Sainjon esittää joitakin mielenkiintoisia kysymyksiä yhtenäisvaluutan käyttöönoton mahdollisista seurauksista, ja minä odotan mielenkiinnolla komission vastausta niihin.
Yritysten siirtymiseen liittyy vielä yksi merkittävä asia, jota olisi mielestäni käsiteltävä, ja se on avoimuus. Minä ehdottaisin, että niiden suuryritysten, jotka lobbaavat komissiota tavoitellen itselleen suotuisaa lainsäädäntöä tai jopa säännösten purkamista tai koulutusohjelmista saatavaa etua, tehtävänä ja velvollisuutena on kertoa suoraan ja avoimesti pitkän aikavälin investoinneistaan ja yritysten siirtämistä koskevista suunnitelmistaan. Mielestäni ei ole liikaa pyydetty, että ne ilmoittavat myös meille hyvissä ajoin paitsi suunnittelemiensa ulkomaisten investointien kohteista myös siitä, mitä markkinoita niillä aiotaan hyödyttää ja mitä ennakoitavissa olevia seurauksia niillä on Euroopan unionin työllisyydelle ja työttömyydelle.
Toivon, että kun komissio keskustelee monikansallisten yritysten kanssa, niin kuin me tiedämme sen tekevän, se ottaa nämä asiat esille, koska jos me emme saa niiltä tietoja, kaikki hankkeet, joilla pyritään systemaattisesti vähentämään työttömyyttä, typistyvät pelkiksi palonsammutusharjoituksiksi. Aina kun me saamme yhden tapauksen hallintaan, niin takanamme leimahtaa jo toinen.
Lopuksi muutama sana ehdotetusta monenkeskisestä investointisopimuksesta (MAI). Jos näyttää siltä, että ehdotettu sopimus rajoittaisi sosiaalista ja ympäristölainsäädäntöä tai estäisi kehitysmaiden sosiotaloudellista kehitystä, sitä vastustetaan ankarasti ja sisukkaasti, ja minä neuvoisin komissiota kiinnittämään erityistä huomiota lisääntyvään huolestumiseen MAI: n suhteen.

Porto
Arvoisa puhemies, meidän on syytä suhtautua investointien siirtymiseen realistisesti ja rakentavasti ja pyrkiä riskien pienentämiseen sekä uusien mahdollisuuksien hyödyntämiseen, kuten esittelijä, kollega André Sainjon aivan oikein tähdentää. Haluankin siksi onnitella esittelijää huolimatta kollegani Schwaigerin esittämistä varauksista.
On hyvä, että mietinnössä muistutetaan aluksi, että maailmanlaajuisesti Euroopan unioni on suorien ulkomaisten investointien houkuttelevin kohde - 45 % investointien kokonaismäärästä sijoitettiin Eurooppaan - ja että niiden taloudellinen vaikutus merkitsee meille varsin positiivista saldoa.
Sen tähden meidän on pidettävä normaalina, että myös eurooppalaiset tekevät merkittäviä investointeja ulkomaille. Tosin meidän on syytä suhtautua erityisen varovasti investointeihin halvemman työvoiman maihin, koska niihin sijoitettu tuotanto lisää työttömyyttä omilla alueillamme.
Meidän on kannettava huolta sellaisten maiden kehityksestä ja vaadittava niitä sekä monikansallisia yhtiöitä täyttämään sosiaaliset sekä ympäristönsuojeluun liittyvät vähimmäisvaatimukset. Mutta niihin tehdyt investoinnit voivat myös merkitä mahdollisuuksia meille itsellemme. Nuo investoinnit voivat erityisesti avata uusia markkinoita sellaisille välillisille lopputuotteille, joiden tuotannossa voimme vastedeskin olla johtavassa asemassa, koska teknologisen kehityksen ansiosta meillä on mahdollisuus ainutlaatuiseen asemaan koko maailmassa.
Meitä kohtaavista pitkän aikavälin haasteista esittelijä toteaa erittäin aiheellisesti, että rakennerahastoja olisi nykyistä enemmän suunnattava tutkimuksen ja teknologisen innovaation edistämiseen unionin epäsuotuisimmilla alueilla sijaitsevissa yrityksissä. Siten voidaan parantaa niiden kilpailukykyä ja mahdollisuuksia kohdata kehittyvän talouden maista tuleva kilpailu.
Itse asiassa vain tasapainoinen Eurooppa, joka ei joudu kantamaan suurten keskittymien kustannuksia ja joka kykenee hyödyntämään kaikki kansalliset ja alueelliset mahdollisuudet, voi kohdata kilpailun maailmassa, jolle meidän on toisaalta oman etumme vuoksi oltava entistä avoimempia. Kyse on haasteesta, joka kohdistuu koko unioniin ja kuhunkin sen jäsenvaltioon, aivan erityisesti minun kotimaahani Portugaliin, jossa on vielä niin paljon tehtävää alueellisen kehityksen alalla.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, aloitan toteamalla - kuten kollegani Esko Seppänen sanoi - että elämme kapitalistisessa järjestelmässä. Haluaisin joka tapauksessa korostaa mietinnön erästä näkökohtaa, johon muut kollegat ovat jo viitanneet ja joka on mielestäni perustavaa laatua oleva: siinä mielessä, että esittelijä herra Sainjonin mielestä sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ja kestävän kehityksen pitää olla samalla tasolla kuin taloudellisen tehokkuuden ja vakauden.
Haluan korostaa myös sitä, mitä muut kollegat ovat sanoneet: toimintaohjeistoa on sovellettava myös monikansallisiin yrityksiin. Tosiaankin, tämä toimintaohjeisto on yhteisön säännöstön mukainen: taistelu pakkotyötä, lapsityövoimaa ja työhönotossa tapahtuvaa sukupuolten välistä syrjimistä vastaan sekä kestävän kehityksen puolesta. Kaiken tämän, joka on eurooppalaisten politiikkojen pohjana puhtaasti teoriassa, on ehdottomasti oltava myös monikansallisten yritysten toimintaohjeiston pohjana. Vähän aikaa sitten saimme kuulla, että noin 200 miljoonaa lasta aloittaa työnteon 5-vuotiaana. Euroopan unioni ei voi sallia sitä, että tätä tapahtuu niissä monikansallisissa yrityksissä, joiden kanssa se tekee yhteistyötä.
On tarpeen myös tarkistaa direktiivi 94/45/EY, koska mielestämme, kuten esittelijä erittäin hyvin sanoo, siinä ei vaadita selvästi sitä, että työntekijöitä on kuultava monikansallisen yrityksen siirtymisen yhteydessä.
Juuri tällä hetkellä meillä Espanjassa on esimerkkejä tulevaisuuden aloilta, kuten esimerkiksi televiestinnän alalta. On kuitenkin eräs ruotsalainen yritys, Ericsson - ja monet muut yritykset seuraavat samaa esimerkkiä - jotka myyvät osan tuotannostaan pienyrityksille, takaamatta kuitenkaan tämän pienyrityksen työntekijöiden oikeuksia tai tulevaisuutta. Uskomme, että on kuljettava sitä tietä, jolla estetään monikansallisia yrityksiä tekemästä työntekijöittensä oikeuksilla mitä haluavat ja että Euroopan unionilla on käsissään riittävästi aseita sen estämiseksi.

Van Dam
Arvoisa puhemies, käsiteltäessä Sainjonin ensimmäistä mietintöä tästä aiheesta ilmaisimme jo arvostuksemme ja kritiikkimme. Useimmat näistä huomautuksista pitävät yhä paikkansa, mutta päätöslauselmaa on parannettu joiltakin kohdin. Niinpä maininnat verotusehtojen yhdenmukaistamisesta ja verotusta koskevasta toimintaohjeistosta on poistettu taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan jatkokäsittelyssä. On myös hyvä asia, että kantaa, jonka mukaan monikansallisilla yrityksillä on velvollisuuksia sosiaalisen kehityksen edistäjinä, on lievennetty.
Silti päätöslauselmalle on tunnusomaista valtion puuttuminen joka asiaan. Komission on laadittava toimintaohjeisto eurooppalaisille monikansallisille yrityksille. On saatava aikaan Euroopan yhteiskunnallinen merkki ja luottamussuhde jakelijoiden, valmistajien ja alihankkijoiden välillä.
Lisäksi me vedämme julkisen ja yksityisen alueen välisen rajan aivan toiseen kohtaan kuin kollega Sainjon. Hän näkee valtion ilmeisesti eräänlaisena kaikkien ongelmien ratkaisijana. Sekoittamalla tällä tavalla julkis- ja yksityisoikeudellisen alueen hän kieltää toisaalta julkisen hallinnon ja toisaalta yritysten ominaispiirteet ja vastuun.
Yritys on ensisijaisesti taloudellinen organisaatio, vaikka sillä onkin vastuu monilla alueilla, kuten ympäristön ja sosiaalipolitiikan alueilla. Yrityksille ei pidä myöntää julkisoikeudellisia toimivaltuuksia eivätkä ne voi eivätkä saa käyttäytyä kuten valtiovalta.
Julkisten laitosten mahdollisuudet ohjaukseen ovat niiden luonteen vuoksi rajoitetut. Valtiovallan tulee luoda ehdot yhteiskunnallisten yhteyksien toiminnalle. Esittelijä pyytää komissiota itsestään selvästi suorittamaan kaikenlaisia toimia miettimättä sitä, onko se Euroopan unionin tehtävä.
Toissijaisuusperiaatteen pohjalta puhumme ennen kaikkea jäsenvaltioiden tehtävistä. Eurooppalaiset toimielimethän eivät ole valtiollisia elimiä vaan ylikansallisia viranomaisia, joille on annettu rajoitettu toimivalta. Esittelijä on valitettavasti unohtanut tämän. Siksi emme voi tukea tätä mietintöä.

Lukas
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä esittelijän kanssa, kun hän sanoo perustelussa C, että yrityssiirrot ovat talouselämän lainalaisuuksia noudattava ilmiö, jota ei pidä ideologisoida.
Talouselämän lainalaisuuksille on kuitenkin humanitaarisista ja sosiaali- ja työmarkkinapoliittisista syistä asetettava rajat. Toimintaohjeisto monikansallisille yrityksille olisi tervetullut. Jos kuitenkin on kysymys kamppailusta lapsityövoiman käyttöä ja pakkotyötä vastaan, siis nykyaikaisesta orjatyöstä, toimintaohjeisto ei riitä. Yksikään eurooppalainen yritys ei saa tavoitella kilpailuetuja hyväksikäytettyjen lasten kustannuksella.
Euroopan pitäisi huolimatta ihmisoikeuksien loukkauksista, joita vastaan käytävän kamppailun täytyisi olla tärkeimpänä tavoitteenamme, tehdä kaikkensa voidakseen tehdä taloudellisesta toimipaikasta houkuttelevamman tutkimusponnisteluja massiivisesti lisäämällä.
Protektionismin ja eristäytymisen avulla Eurooppa ei voi ratkaista työttömyysongelmaa. Rakennerahastojen toiminta täytyy tulevaisuudessa suunnata aikaisempaa enemmän teknologiseen tutkimukseen ja innovaatioihin. Tavoitteena täytyy olla kilpailukykyisten tuotantokustannusten saavuttaminen Euroopassa huolimatta korkeammista palkkakustannuksista.

Caudron
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat, kysymys yritysten siirtymisistä on erityisen polttava kysymys Euroopan kansalaisten keskuudessa. Keskustelimme siitä jo pitkään täällä eräänä marraskuun iltana, istuntoviikon aikana. Meidän olisi pitänyt silloin päättää kannastamme äänestyksessä, ja vain pieni, sitä paitsi aika keskinkertainen, viime hetken toimenpide aiheutti sen palauttamisen komissioon.
Haluan siis tänä iltana yksinkertaisesti hyväksyä, koskapa pidin puheenvuoron jo tuolloin, ensinnäkin esittelijän tutkimusta ja erityisesti teknologista kehitystä koskevat ehdotukset, sillä ne ovat, kuten hän sanoi, Euroopan teollisuutemme paluumuuttoa edistäviä tekijöitä ja teen niin esittelemällä parhaillaan työstämäni mietinnön, joka koskee Euroopan teollista kilpailua. Haluan myös toistaa olevani samaa mieltä sosiaalisesta vaatimuksesta kansainvälisessä kaupassa taistelussa kaikkia riiston, jopa orjuuden muotoja vastaan kolmannen maailman maissa. Kolmanneksi, haluan liittyä myös tämän usein kuullun väitteen vastustajiin, jonka mukaan eurooppalaisen työvoiman kustannukset olisivat suurin syyllinen yritysten siirtymisiin.
Haluan lopuksi muistuttaa siitä, mitä sanoin jo marraskuussa unionin sisäisistä yritysten siirtymisistä. Niitähän ei voida kieltää, mutta on tehtävä kaikki mahdollinen verotusalan ja sosiaalisen yhdenmukaistamisen nopeuttamiseksi ylhäältä käsin. On mahdotonta hyväksyä yhtenäismarkkinoita, joilla pelisäännöt ja siis hinnat olisivat perustaltaan erilaiset.
Lopulta, sanoin sen silloin ja sanon sen taas, ei ole mahdollista hyväksyä sitä, että eurooppalaisia tukia saavat yritykset siirtyvät tuen saamisen jälkeen, ja vielä vähemmän on mahdollista hyväksyä sitä, että eurooppalaiset tuet aiheuttaisivat itse Euroopan sisällä yritysten siirtymisiä. Tapaukset ovat usein tiedossa. Luulen, että olisi aika saada tällekin alalle todellista poliittista eurooppalaista tahtoa. Voisimme näin näyttää erittäin konkreettisesti yleiselle mielipiteelle taistelevamme yritysten taloudellisesti ja sosiaalisesti sietämättömiä, hallitsemattomia siirtymisiä vastaan.

Burenstam Linder
Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä otetaan esille mielenkiintoinen ilmiö, joka valaisee Euroopan vaikeuksia luoda laajentuvaa taloutta ja täystyöllisyyttä. Mietintö olisi kuitenkin ollut parempi, mikäli siinä olisi muistutettu voimakkaammin siitä, miten kokonaisinvestoinnit EU: n alueella voivat kasvaa. Tämä on tärkeä asia. Yritysten siirtäminen on vain pieni osa kokonaisuutta. Mietinnön kanta on puolusteleva: jotain pyritään säilyttämään monen uuden asian luomisen sijaan. Se ei edistä kuvan syntymistä dynaamisesta Euroopasta, vaan vahvistaa paikalleen pysähtyneen näkökulman. Tämä kuva vahvistuu niiden ehdotusten myötä, joita esitetään yritysten siirtämisen estämiseksi. Ehdotuksen lähtökohtana ei niinkään ole se, miten Euroopasta tehtäisiin houkuttelevampi, vaan miten muista maista tehtäisiin vähemmän kilpailukykyisiä.
Joukko säännöksiä ja koodeja ulottuu tulevaisuudessa koskemaan muita maita. Voidaan kysyä, miten tehokas tämä toimintatapa on. Kaikella kunnioituksella ILO: n neuvotteluja, OECD: n lakikokoelmia, tukisääntöjä, epäoikeudenmukaista kilpailua, rakennerahastoja, tutkimustukia ja sosiaalisia lausekkeita koskevia sääntöjä kohtaan jää jonossa viimeiseksi luettelo kaikista niistä panoksista, joita monet poliitikot asettavat vaikuttaakseen tarmokkailta ja asiaan paneutuneilta mutta jotka eivät kuitenkaan johda toivottuihin tuloksiin. Tämä tuskin vähentää uudelleensijoittamista ja se ei missään tapauksessa lisää sijoitusten kokonaismäärää Euroopassa. Yrittäjyyttä ja työllisyyttä ei voida käskeä tulemaan esiin; Euroopan parlamentin on todellakin hyvä huomata tämä.
Tavoitteiden saavuttamiseksi vaaditaan yleisiä toimia, jotka helpottavat yrittäjyyttä ja uusyrittäjyyttä, lisäävät uusien sijoitusten kannattavuutta, parantavat koulutus- ja tutkimusohjelmia ja antavat Euroopalle kilpailukykyä.
Sallikaa minun ottaa esimerkiksi mietinnön 15 kohta. Siinä sanotaan, että rakennerahastot olisi suunnattava enemmän suurten ja pienten tietoteknologiayritysten innovaatioita ja tutkimusta suosivan ympäristön luomiseen ja että ADAPT-ohjelman avulla saadaan tehostettua työntekijöiden uudelleenkoulutusta, jotta voitaisiin paremmin vastata teknologisiin muutoksiin. Tämä on aivan erinomaista ja hyvää tarkoittavaa, mutta kuitenkin ongelmallista jos sellaiset poliitikkojen johtamat tukiohjelmat sekoitetaan todellisiin toimiin sijoitusystävällisen ja sijoituksiin suuntautuneen elinkeinoelämän perustan luomiseksi.
Tämä mietintö sisältää kohta kohdalta paljon kiinnostavaa asiaa, mutta kokonaisuudesta välittyy puolinainen kuva. Nuo 25 kohtaa voivat määrällisesti näyttää vaikuttavilta, mutta olennaiset kohdat puuttuvat koskien sitä, kuinka eurooppalaista kilpailukykyä voidaan kehittää, ja siten myös se perusta, jota tarvitaan yritysten siirtymisen estämiseksi ja mikä vielä tärkeämpää uusinvestointien lisäämiseksi.

Howitt
Arvoisa puhemies, haluaisin keskittyä eurooppalaisten yritysten siirtämispäätösten vaikutuksiin kehitysmaiden kannalta.
Kuten mietinnössä aivan oikein todetaan, eurooppalaisilla investoinneilla on ollut huomattava merkitys Latinalaisen Amerikan ja Aasian kehitysmaiden nopealle kehitykselle. Kansainvälisen pääoman pako kummastakin maanosasta on kuitenkin vaikuttanut paljon epävakaan tilanteen syntyyn, kun ajatuksia veron määräämiseksi tällaisille pääomasiirroille ollaan vasta kehittelemässä. Köyhimpiin Afrikan maihin investointeja ei sen sijaan virtaa, sillä monikansalliset yritykset ovat viimeisten 20 vuoden aikana vieneet Afrikasta 380 miljoonaa puntaa enemmän kuin mitä ne ovat sinne sijoittaneet.
Me kaikki tiedämme, että suorilla ulkomaisilla investoinneilla voisi olla yleisesti sekä niiden määrän että luonteen osalta paljon suurempi myönteinen vaikutus kuin kehitysavulla. Nykyiset globaalistumisprosessit pahentavat kuitenkin liian usein sosiaalista epätasa-arvoa.
Sen vuoksi, kuten esittelijä sanoi, meidän olisi kannatettava eettistä liiketoimintaa. Pitäessämme kiinni näistä periaatteista me emme saa pelätä niiden nimien paljastamista, jotka eivät ole noudattaneet oikeudenmukaisuuden sääntöjä. Meidän on toimittava kuten ne alkuasukkaat, jotka pakottivat British gas -yhtiön lopettamaan öljynporaukset Ecuadorin sademetsissä, tai Costa Rican banaaninviljelijät, jotka haastoivat Shellin oikeuteen vaarallisten kasvinsuojeluaineiden käytön aiheuttamasta hedelmättömyydestä. Tai kuten ehkä maailman tunnetuimmassa esimerkissä maailmanlaajuisesta kuluttajaboikotista, jossa vastustettiin Nestleä sen vastuuttoman äidinmaidonkorvikkeiden markkinoinnin vuoksi.
Esittelijä vaatii perustellusti monikansallisille yrityksille eurooppalaista toimintaohjeistoa, joka kehitetään yhteistyössä kansainvälisten instituutioiden kanssa. Olen ylpeä siitä, että omassa jäsenvaltiossani, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, uuden hallituksen laatima kansainvälistä kehitystä koskeva valkoinen kirja heijasteli näitä vaatimuksia. Tänä iltana meidän olisi kuitenkin kehotettava parlamenttia pohtimaan tätä kysymystä paljon yksityiskohtaisemmin ja painottamalla huomattavasti enemmän sen vaikutusta kehitysmaiden kansalaisiin ja meidän kumppanuuteemme kehitysmaiden kanssa.

Bonino
Marraskuun Brysselin täysistunnossa Sir Leon Brittan kommentoi yksityiskohtaisesti ensimmäistä mietintöä. Sen ansiosta voin esittää asiani lyhyesti, koska mietinnön ydinkohdat eivät ole muuttuneet kovinkaan paljon.
Haluaisin viitata kahteen asiaan, joita komissio pitää myönteisinä. Ensinnäkin mietinnössä kiinnitetään huomiota ulkomaille suuntautuvien investointien etuihin sekä Euroopan unionin että suoria ulkomaisia investointeja saavien maiden kannalta. Siinä korostetaan etuja, kuten sanoin, ja siinä korostetaan myös pienempiä kustannuksia. Siitä huolimatta siinä ei kuitenkaan - ja tämä on tärkeää - yksinkertaisesti sivuuteta kustannuksia, vaan tarkastellaan julkisen mielipiteen valtaosan ja teollisuusalan huolestunutta suhtautumista yritysten siirtymisiin.
Komissiosta vaikuttaa siltä, että esittelijä suosittelee käyttökelpoista ratkaisua, joka lisää entisestään yritysten siirtymisestä aiheutuvia etuja mutta torjuu samalla mahdollisia kielteisiä seurauksia. Viittaan kahteen kohtaan. Ensinnäkin toimintaohjeisto. Komissio hyväksyy käytännönläheisen ajatuksen laatia toimintaohjeisto, erityisesti kolmansissa maissa, sosiaalisten vähimmäissäännösten osalta. Komissio ei katso kuitenkaan tehtäväkseen toimintaohjeiston laatimista tai sen esittämistä liike-elämälle. Se on yritysten oma tehtävä. Se olisi käytännönläheinen ja vapaaehtoinen toimintaohjeisto, jonka keskeinen väline on tieto eivätkä niinkään rangaistukset, jotka eivät yleensä toimi. Komission mielestä olisi siis hyvä ajatus julkaista lista sääntöjä virallisessa lehdessä tai vielä parempana vaihtoehtona Internetissä.
Toiseksi haluaisin muistuttaa teille, että komissio on pyrkinyt parantamaan kansainvälisiä työ- ja ympäristöstandardeja. Kuten tiedätte, komissio teki kaupan ja työn standardeja koskevan aloitteen Singaporessa pidetyn WTO: n ministerikokouksen alla. Aloitetta ei valitettavasti hyväksytty, mutta komissio jatkaa ILO: n työn tukemista ja etsii uusia keinoja esimerkiksi yleiseen tullietuusjärjestelmään (GSP) liittyvistä toimenpiteistä näiden standardien kohottamiseksi.
Haluaisin ottaa esille vielä kaksi asiaa. Toinen niistä koskee valuuttakursseja. Käsittääkseni valiokunnassa käytiin tästä aiheesta laaja keskustelu. Komissio panee merkille, että parlamentti hyväksyi eilen Ruffolon mietinnön. Siinä on mielestämme sellaista tekstiä, jonka yhteydessä tätä aihetta voitaisiin tarkastella ja se voitaisiin ehkä ratkaistakin.
Herra Smithille komissio voi vakuuttaa hänen esittämänsä huomautuksen suhteen, että me puollamme MAIsopimusta eli selvemmin sanottuna sitä, että maat eivät saa alentaa sosiaalisia ja ympäristöstandardejaan houkutellakseen investointeja. Mahdollisuudet tällaisten lausekkeiden kirjaamiselle sopimuksiin ovat hyvät. Näiden huomioiden jälkeen voin todeta, että komissio kannattaa tätä mietintöä. Me odotamme yhteistyön jatkuvan Euroopan parlamentin kanssa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Azorien, Madeiran, Kanariansaarten ja Ranskan Guayanan kalataloustuotteet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Medina Ortegan laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A4-0385/97) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) Azorien, Madeiran, Kanariansaarten ja Ranskan Guayanan tiettyjen kalastustuotteiden kaupan pitämisestä alueiden syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten tasoitusjärjestelmän käyttöön ottamisesta (KOM(97)0389 - C4-0451/97-97/0200(CNS)).

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, näyttää siltä, että olemme jo tottuneet keskustelemaan kalastusta käsittelevistä mietinnöistä iltamyöhään. Kuten tiedätte, monet kalastajat kalastavat mieluiten tähän aikaan saadakseen hyvän saaliin, vaikka en tiedä noudattaako se tiukimpia lajien suojelun sääntöjä. Itse asiassa en usko, että se on kovinkaan hyväksi parlamentaarikko- tai komissaari -lajeille.
Joka tapauksessa, herra puhemies, on kyse mietinnöstä, jonka en usko tuottavan parlamentille suuria hankaluuksia. Se on komission tekemä ehdotus asetukseksi, jolla pyritään muuttamaan pysyviksi eräät yhteisön syrjäisimpien alueiden tuet - jotka olivat jo olemassa väliaikaisina. Luulen, että parlamentin jäsenet ovat jo kuulleet puhuttavan tästä. Maastrichtin konferenssissa 1992 liitettiin päätösasiakirjaan yhteisön syrjäytyneimpiä alueita koskeva julistus, ja uudessa Amsterdamin sopimuksessa, 299.2 artiklassa, todetaan, että näille alueille on ominaista kaukainen sijainti, saariasema, energiavarojen puute, jne., minkä vuoksi monet tuet ovat perusteltuja.
Näitä tukia koskevat myös näitä alueita varten suunnitellut erityisohjelmat. Tarkemmin sanottuna alueet ovat Kanariansaaret, Portugalin saaret Azorit ja Madeira, Ranskan saaret Guadalupe, Martinique ja Réunion sekä Ranskan departementti Guayana. Näille alueille myönnettyihin tukiin kuuluvat kalastuksen tuet, jotka säädettiin ensimmäisen kerran vuoden 1992 asetuksella, joita jatkettiin vuosina 1994 ja 1995 ja jotka piti lakkauttaa 31. joulukuuta 1997.
Uskon parlamentin tutkineen asiaa uutterasti. Jo marraskuussa hyväksyimme komissiossa sekä asetusehdotuksen että tarkistusehdotukset ja uskon, että huomenna voimme hyväksyä ne vaikeuksitta täällä parlamentissa.
Kalatalousvaliokunnassa Eurooppa-neuvoston ehdotukset hyväksyttiin ilman huolia ja vaikeuksia. Esittelijän ja kalatalousvaliokunnan jäsenten huolenaiheena oli joustavuus. Toisin sanoen, väliaikaista asetusta pysyväksi muutettaessa ei olisi kovin järkevää pitäytyä alunperin määrätyissä luvuissa, jotka ehkä vastasivat vuoden 1992 tilannetta. Kalatuotannon, kalastustuotteiden hyödyntämisen samoin kuin markkinoinnin kehitys, kulutuksen vaihtelut jne. ovat perusteena tietyille tukijärjestelmän mukautuksille.
Kalatalousvaliokunnan hyväksymät tarkistukset ovat seuraavanlaisia. Tarkistukset 1-9 voidaan jakaa kolmeen ryhmään:
Ensimmäisen ryhmän tarkistukset -1, 2, 4 ja 9 - viittaavat tiettyjen Réunion-saaren tuotteiden sisällyttämiseen. Réunion on myös syrjässä sijaitseva saari eikä olisi mitään syytää jättää sitä ulkopuolelle.
Tarkistuksilla 5, 6, 7 ja 8 yritetään soveltaa tukia niihin Kanariansaarten tuotteisiin, jotka ovat juuri tällä hetkellä kaupallistumassa.
Viimeiseksi tarkistus 3 - lyhyesti ilmaistu tarkistus - joka toistaa asian, joka on jo olemassa, eli velvoitteen noudattaa 30 metrin vähimmäissyvyyttä mannerjalustalla tapahtuvassa kalastuksessa.
Kuten parlamentin jäsenet ehkä huomaavat, kalatalousvaliokunnan suurin huolenaihe oli budjetin tiukkuuden noudattaminen, jotta rahoitusselvitysten ylärajaa ei ylitettäisi. On mahdollista, että valiokuntamme oli liiankin tarkka ja kunnioitti kiitettävästi budjettivaliokunnan toimivaltaa ja yhteisön talousarviota. Voidaan ehkä sanoa, että hyväksytyt Kanariansaaria koskevat tarkistukset - tarkistukset 5-8 - jättävät ehkä vähän tilaa myöhemmälle kehitykselle, koska ne laadittiin niin tiukkojen periaatteiden mukaan. Tarkistus 9, jonka mukaan Réunionille voidaan myöntää lisätukia sillä ehdolla, että ne vähennetään toiselle Ranskan syrjäiselle alueelle osoitetuista tuista, aiheuttaisi ongelmia tälle toiselle Ranskan syrjäiselle alueelle.
Ehkä kaikkein mielenkiintoisimman huomion - harmi, että se tehtiin niin myöhään - teki Euroopan komission edustaja valiokunnassamme 25. marraskuuta 1997. Hän sanoi, että asetus olisi ehkä voitu muotoilla paljon joustavammaksi liittäen siihen tiettyjä rahoituksen valvontatoimia, mutta ilman, että joka hetki ja jokaisen lajin kohdalla määritellään erikseen säädöksen kohteena oleva määrä.
Huoli joustavuuden ja budjetin tiukkuuden yhdistämisestä näyttää olleen taustalla herra Souchet´n esittämässä Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän tarkistuksessa 12; herra Baldarellin esittämässä Euroopan sosiaalidemokraattisen ryhmän tarkistuksessa 13; ja minun omassa tarkistuksessani 14, jonka myös esitin Euroopan sosiaalidemokraattisen ryhmän puolesta ja joka pyrkii korvaamaan tai muuttamaan tarkistusta 9, joka oli aiheuttanut ärtymystä Ranskan departementissa Guayanassa.
Esittelijästä nämä tarkistukset ovat aiheellisia. Hän on erityisesti oman tarkistuksensa 14 kannalla, mutta mikä tahansa niistä näyttäisi parantavan tilannetta provosoimatta yhteenottoa Réunionin saaren ja Ranskan departementin Guayanan välillä.
Herra Baldarellin Euroopan sosiaalidemokraattisen ryhmän puolesta esittämät tarkistukset 15 ja 16 pyrkivät yhdistämään joustavuuden ja budjetin tiukkuuden, ja mielestäni ne voidaan hyväksyä. Mielestäni ne parantavat pysyväksi muuttuvan asetuksen joustavuutta.
Sitä vastoin esittelijä on sitä mieltä, että d´Aboville´in ja Aldon esittämän Unioni Euroopan puolesta -ryhmän tarkistus 10 ja Souchet´n esittämä Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän tarkistus 11, jotka koskevat lajeja, kalojen ja katkarapujen kokoa jne., eivät sovi markkinointitukia käsittelevään asetukseen. Niiden paikka olisi kalalajien suojelusta säätävässä asetuksessa ja sen vuoksi niitä ei esittelijän mielestä pidä hyväksyä.
Todellakin, herra puhemies, en tiedä mitä tapahtuu tämän asetuksen hyväksymisen jälkeen, mutta ottaen huomioon Euroopan komission edustajan huomautuksen ja sen, että myöhäisemmässä vaiheessa neuvoston on hyväksyttävä lopullinen asetus, toivon, ettei komissio eikä neuvosto pidä kalatalousvaliokunnan esittämiä tarkistuksia - jotka voidaan hyväksyä huomenna helposti - kovin rajoittavina. Päinvastoin, asetustekstin lopullisen muotoilun pitäisi olla sellainen, että se mahdollistaisi todellisen joustavuuden. Toisin sanoen, kysymys ei ole siitä, että joka kerta kun haluamme siirtää tukia saajalta toiselle tai muuttaa niitä toisenlaiseksi, on muutettava myös asetusta. Tämä ei ilmeisestikään ollut komission alkuperäinen ajatus. En tiedä, minkä menetelmän voisimme valita. Mahdollisesti komissaari voisi kertoa meille, jos hänellä on tähän liittyen jokin idea tai jos hän aikoo pelkästään hyväksyä tarkistukset sellaisina kuin ne voidaan hyväksyä huomisessa täysistunnossa. Tarkistukset ovat mielestäni myönteisiä, rakentavia ja tietenkin haluan kiittää komissiota siitä, että se on ehdottanut tällaista asetusta, joka on epäilemättä suosiollinen yhteisön syrjäisimmille alueille.

Correia
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, hyvät kollegat, tahtoisin aluksi tuoda esiin arvostukseni sitä tapaa kohtaan, jolla kollegamme Medina on paneutunut syrjäisten alueiden puolustamiseen ja josta on osoituksena nyt käsiteltävä mietintö.
Herra puhemies, rouva komissaari, hyvät kollegat, Euroopan unioni on tunnustanut tarpeen luoda yhtäläiset olosuhteet eräiden kalataloustuotteiden kaupan pitämiselle perustamalla vuonna 1992 tukijärjestelmän, jota on säännöllisesti jatkettu vuoteen 1997 asti, erittäin syrjäisestä sijainnista aiheutuvien haittojen tasoittamiseksi.
Euroopan unionin syrjäisimmillä alueilla on yhteisiä rakenteellisia piirteitä. Ne ovat tavoitteen 1 kattamia alueita, ja kuten hyvin tiedätte, tähän ryhmään kuuluvien maiden BKT henkeä kohti on alle 75 % yhteisömaiden keskiarvosta. Kalataloustuotteet joudutaan pitämään kaupan hyvin etäällä sijaitsevista alueista, ja tuotteiden markkinat ovat pienet. Toisaalta tuotantokustannukset ovat korkeat erityisesti suurten kuljetuskustannusten johdosta. Lisäksi Euroopan unionin ja kolmansien maiden välillä solmitut kauppasopimukset synnyttävät epäoikeudenmukaista kilpailua, koska kolmansille maille myönnetään niissä suurempia kaupallisia etuja kuin näille alueille. Kaikki nämä syyt ovat aiheuttaneet jalostusteollisuuden sekä siihen välillisesti tai välittömästi osallistuvien työntekijöiden elinmahdollisuuksien täydellisen riippuvaisuuden korvausjärjestelmästä.
Madeiralla ja Azoreilla on teollisuuspohjaa voitu aloitepolitiikan ansiosta paitsi vakauttaa, joissain tapauksissa myös laajentaa tasapainoisesti. Siten paikallisen tuotannon, lähinnä tonnikalan, makrillin ja mustahuotrakalan ylijäämät on voitu hyödyntää, minkä johdosta jalostuslaitokset voivat kehittää toimintaansa kestävältä pohjalta.
Onnittelen komissiota sen tekemästä ehdotuksesta sekä esittelijää hänen tekemistään tarkistuksista. Pyydän hartaasti parlamenttia ja neuvostoa hyväksymään ne, sillä siten turvaamme näiden alueiden kalatalouden jatkuvuuden ja samalla edistämme uusien työpaikkojen luomista.

Cunha
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, hyvät kollegat, Euroopan kansanpuolueen ryhmä pitää nyt ehdotettuja toimenpiteitä oikeudenmukaisina ja aiheellisina. Ne merkitsevät itse asiassa jatkoa nykyisille toimenpiteille, jotka perustuvat säädöksiin, joiden voimassaoloaika päättyi viime vuoden joulukuussa.
Kuten me kaikki tiedämme, niiden tarkoituksena on korvata syrjäisestä sijainnista aiheutuvat lisäkustannukset, jotka syntyvät tuotanto- ja jalostusprosessissa sekä erityisesti kaupan pitämisessä, koska näiden kalalajien markkinat sijaitsevat etäällä itse alueista. Niiden omat markkinat ovat hyvin pienet ja rajoittuneet, minkä johdosta ne joutuvat yleensä viemään tuotteensa Euroopan mantereelle ja yhteismarkkinoille.
Puhumme nyt, kuten me kaikki tiedämme, erittäin syrjäisistä ja varsin köyhistä alueista, joiden tuottavuus on hyvin alhainen. Ne ovat kaikki, kuten kollega Correia mainitsi, tavoitteen 1 kattamia alueita. Puhumme myös pysyvistä rakenteellisista tilanteista eli epäsuotuisasta asemasta, joka ei valitettavasti muutu miksikään eikä ole lyhyellä aikavälillä korjattavissa.
Sen tähden tuki pitää mielestämme nähdä pysyvänä eikä vain tilapäisluonteisena apuna. Tuen taso on arvioitava uudelleen määräajoin saaliin, olemassaolevien varastojen ja tietenkin itse markkinoiden kehityksen mukaan, ja sitä on voitava koska tahansa korottaa, jos tuotannossa, saaliin määrässä ja markkinoissa on tapahtunut suotuisaa kehitystä.
Useat kollegat ovat ehdottaneet, että tukijärjestelmään sisällytettäisiin myös Réunionin saaren kalalajit. Mielestämme ehdotus on ymmärrettävä ja hyväksymme sen, mutta katsomme, että Réunionin saarelle ja sen tilanteelle on löydettävä lisärahoitusta ilman, että tuesta nykyisin hyötyvät alueet eli Guayana, Azorit, Madeira ja Kanariansaaret joutuvat kärsimään.
Euroopan kansanpuolueen ryhmä kiittää kollega Medina Ortegaa hänen tekemästään loistavasta ja erittäin positiivisesta, tasapainoisesta ja tehokkaasta työstä. Ryhmä kannattaa kalatalousvaliokunnassa hyväksyttyjä tarkistuksia, mutta äänestää eräitä täysistunnossa ehdotettuja tarkistuksia vastaan, erityisesti tarkistuksia 10 ja 12 vastaan.
Toivon, että rouva komissaari, joka on paikalla, seuraa tapansa mukaan tarkoin näiden alueiden tilannetta ja ehdottaa erityisiä toimenpiteitä niiden hyväksi, sillä kalatalous on näillä erittäin syrjäisillä saarialueilla se strateginen ja kotoperäinen keino, jolla alueita voidaan kehittää.

D'Aboville
Arvoisa puhemies, syrjäisimmät alueet kärsivät syrjäisyyden aiheuttamista haitoista. Koska niiden tuotteiden kuljettaminen Euroopan markkinoille aiheuttaa alueille lisäkustannuksia, on sopivaa myöntää niille tasoitustoimenpiteitä, kuten herra Medina Ortega meitä muistutti.
Juuri sen vuoksi, että Réunionin tuottajien kohtaamat ongelmat ovat täsmälleen tämän luonteisia, olemme ehdottaneet tämän alueen sisällyttämistä tasoitusjärjestelmän soveltamisalaan. Réunion on Euroopan syrjäisimmistä seuduista syrjäisin. Koska se sijaitsee Intian valtameressä alueella, jonka kalavarantoa ei ole ryöstökalastettu, sen tonnikala- ja miekkakalavaranto on valtava, mikä muodostaa paikallisen pitkäsiimakalastuksen saatavilla olevan varannon, jolla on arvoa kansainvälisillä markkinoilla ja joka on tärkeä, ellei jopa elintärkeä työllisyyden suhteen tällä alueella, joka kärsii vakavasta työttömyysongelmasta.
Mutta erityisesti Eurooppaan suuntautuvaa tuoreiden tuotteiden kaupan pitämistä haittaa rahdin ja pakkausten hinta. Tämä tilanne houkuttelee pitkäsiimakalastuksen harjoittajia palaamaan paikallisille markkinoille, mikä aiheuttaa suoraa kilpailua pitkäsiimakalastuksen ja pienimuotoisen kalastuksen välillä. Jotta nämä kaksi kalastuksen lajia saataisiin säilymään rinnakkain, on suosittava kalastustuotteiden vientiä. Tästä syystä haluan kiittää herra Medina Ortegaa tämän tilanteen huomioon ottavasta tarkistuksestaan 14.
Toisaalta tätä mietintöä koskevien keskustelujen puitteissa kalatalousvaliokunnassa otimme vastaan guayanalaisten pienimuotoista kalastusta harjoittavien kalastajien valtuuskunnan, joka oli tullut erityisesti kiinnittämään huomiomme heidän tällä alueella kohtaamiinsa ongelmiin. Siellä eräät teollisesti varustetut alukset eivät epäröineet pyytää katkarapuja rannikoiden lähistöllä, alle 30 metrin syvyydessä. Näin toimimalla he vaarantavat varannon hävittämällä katkaravun poikaset, jotka ovat juuri tällä rannikkokaistaleella. Toinen tuhoisa seuraus on, että tämä käytäntö johtaa lisäsaaliisiin, joiden myyminen saattaa paikalliset markkinat epätasapainoon.
Näistä syistä kollegani Blaise Aldo ja minä olemme ehdottaneet, että Guayanan katkaravun pyynnille myönnetty tuki kohdistuisi järkevän kokoisiin, toisin sanoen täysikasvuisiin tuotteisiin, joiden pyytäminen ei vaaranna koko varantoa.

Novo
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, hyvät kollegat, komission ehdotus erittäin syrjäisten alueiden kalataloustuotteiden uudeksi korvausjärjestelmäksi ansaitsee luonnollisestikin tukeni, samoin kuin mietintö sekä kalatalousvaliokunnassa ehdotetut tarkistukset.
Komission ehdotus osoittaa kuitenkin nyt, vuonna 1998, että olimme kolme vuotta sitten oikeassa, kun keskustelimme samanlaisesta uudistusehdotuksesta 31. joulukuuta 1997 päättyneelle ajanjaksolle. On käynyt selväksi, että jo vuonna 1995 olisi ollut mahdollista ja alkeellisimmankin oikeudentajun mukaan perusteltua luoda korvausmekanismi Azorien pohjakalalajien pyynnille sekä Madeiran mustahuotrakalan ja makrillin pyynnille tonnikalan korvaukselle ehdotetun normaalin uudistuksen lisäksi.
Lajit, joita nyt aiotaan tukea näillä Portugalin syrjäisillä saarilla, olisivat tarvinneet korvausmekanismin jo kolme vuotta sitten. Puhuin silloin tuon korvausmekanismin puolesta ja pyysin parlamenttia hyväksymään tarkistukset, joihin sisältyi sensuuntainen pyrkimys. Sen tähden on hyvä muistaa, nyt kun vuonna 1998 olemme kaikki yksimielisiä asiasta, alueellisten viranomaisten vastuu. Kolme vuotta sitten he unohtivat Azorien pohjakalalajien pyytäjät ja Madeiran mustahuotrakalan sekä makrillin pyytäjät eivätkä vaatineet komissiota jatkamaan näiden paikallisten elinkeinojen tukemista.
On hyvä myös muistaa, että itse komissiokin osoitti tietynlaista herkkyyden puutetta, sillä se ei silloin suostunut muuttamaan ehdotustaan, vaikka se olisi mielestäni voinut tehdä sen ja sen olisi myös pitänyt se tehdä. Ja lopuksi on myöskin hyvä muistaa, että parlamentissa silloin syntyneessä keskustelussa ilmeni myös tietynlaisia pyrkimyksiä sivuuttaa asioita ja vaikeuttaa tai vääristää niiden käsittelyä.
Oikeudenmukaisuus aiotaan nyt palauttaa, herra puhemies, rouva komissaari, hyvät kollegat, vaikkakin kolme vuotta myöhässä. Emme luonnollisestikaan voi olla onnittelematta itseämme tästä saavutuksesta.

Taubira-Delannon
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat kollegat, tämä asetus perustuu itse asiassa äärimmäisen voimakkaaseen oikeutukseen.
Tämä oikeutus on kirjattu tekstiin Rooman sopimuksesta alkaen, se on kirjattu uudelleen Espanjan ja Portugalin liittymissopimukseen, se on viety jälleen Maastrichtin hallitustenvälisen konferenssin päätöslauselmiin ja se on otettu lopulta Amsterdamin sopimukseen, vaikka sitä ei ole vielä ratifioitu. Toisin sanoen tämän tekstin ja avustusjärjestelmän itse hengessä on jatkuvuutta.
Toisaalta Euroopan unioni ja aivan erityisesti Euroopan parlamentti ovat tunnustaneet tarpeen ottaa huomioon näiden erittäin syrjäisten alueiden erityispiirteet ja ovat hyväksyneet POSEI-ohjelmat 1989 ja 1991 alkaen. Lopuksi on havaittavissa, ettei tämän välineen suhteen ole erityisiä epäilyksiä, mikä antaa sille lisää oikeutusta.
Euroopan unioni, ja aivan erityisesti Euroopan parlamentti, voivat siis olla ylpeitä siitä merkittävästä tuesta, jota he ovat myöntäneet näille alueille ja toimille, jotka muodostavat toisinaan vientimenojen tärkeimmän menoerän. Tarkasteltaessa tätä lähestymistapaa, joka on samalla todiste jalomielisyydestä, mutta myös taloudellisesta rationaalisuudesta ja oikeudenmukaisuuden halusta, jonka tarkoituksena on korjata meihin kohdistuvat realiteetit - ja erityisesti maantieteelliset realiteetit - on vaikea ymmärtää, että siitä hetkestä alkaen, jolloin jokin alue integroidaan laillisesti, suunnitelmissa on maksattaa muilla sille annettava tuki. Edelliset puheenvuorothan ovat osoittaneet, ettei sitä suunnitelmaa voida puolustaa, jonka mukaan kaikilla Ranskan merentakaisilla departementeilla, ehkä jopa kaikilla syrjäisimmillä alueilla maksatettaisiin ne rahavarat, jotka tarvitaan Réunionin kalastajien auttamiseksi heidän sijainnistaan aiheutuvan haitan tasoittamiseksi.
Toisaalta, mitä erityisesti Guayanaan tulee, haluaisin kiinnittää huomionne - ja tiedän, että kalatalousvaliokunta kuuntelee minua kyllä, koska se on samalla sekä dynaaminen että avarakatseinen valiokunta - siihen, kuinka tarpeellista on tarkastella eri lähestymistapoja. Jos meidän on tehtävä tästä järjestelmästä jatkuva, on myös houkuteltava eri taloudelliset toimijat yhteistyöhön, tulemaan toimeen keskenään ja järjestämään toimintansa hallinnoidakseen yhteisen edun nimissä kantoja, jotka eivät varmasti ole uusiutumattomia, mutta joilla on myös omat etiologiset lakinsa.
Meidän on tiedusteltava tutkimustuloksista, tiedosta, joka meillä on kannoista, korkojen perimisestä, ei ainoastaan yhden kannan osalta - tässä tapauksessa katkaravun - mutta myös muiden kantojen osalta ja katsottava, missä tilanteissa ristiriitoja, ehkä jopa vastakohtaisuuksia, voi ilmetä alueilla, joilla harjoitetaan samanaikaisesti sekä katkaravunpyyntiä että kalastusta.
Tämä on siis kauaskantoista työtä, jonka komissio voi ottaa vastuulleen: se tekee sen ihailtavasti. Herra Medina Ortegan hillitty, tarkka ja vakuuttava mietintö ei voi kuin vakuuttaa meidät siitä, että tämä työ on kaikkien edun mukainen. Välittömässä lähitulevaisuudessa on selvää, että tätä järjestelmää on ylläpidettävä, että oikeudenmukaisuuden on vallittava - ja ettei todellakaan voida köyhdyttää toisia toisten oikeudenmukaisen kohtelun kustannuksella - ja että meidän on taattava tulevaisuudessa kantojen yhteinen hallinta alkaen kalastuksen ammattilaisista.

Apolinário
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, hyvät parlamentin jäsenet, komission ehdotus ja Medina Ortegan viisaasti ja tarkkanäköisesti laatima mietintö mahdollistavat taloudellisen tuen järjestelmän Azorien pohjakalatuotteiden kaupan pitämiselle ja ylläpitävät entisellään tonnikalateollisuuden tuen.
Tähän tilanteeseen sopii muuan portugalilainen kansanviisaus: " Kun vesi tarpeeksi kauan hankaa kiveä, se syövyttää siihen lopulta reiän." Puolustin vuoden 1995 helmi- ja maaliskuussa pohjakalalajien tukemista silloin käsitellyn mietinnön ja Azorien silloisen autonomisen hallituksen kannan vastaisesti. Azorien autonominen hallitus teki silloin sen virheen, ettei se sisällyttänyt komissiolle tekemäänsä ehdotukseen pohjakalalajeja ja väitti julkisuudessa, ettei komissio suostunut myöntämään niille tukea.
Nyt kun alueella samoin kuin Portugalissa on uusi kansallinen hallitus, vuonna 1995 puolustamamme tuki toteutuu. Onnittelen nykyistä alueellista hallitusta vuoropuhelustrategiasta sekä vastuuntunnosta, jota se osoittaa komissiolle esittämissään vaatimuksissa. Nyt käsiteltävässä komission ehdotuksessa jatketaan 10 000 tonnin tonnikalamäärän tukemista ja laajennetaan järjestelmää ensimmäistä kertaa myös pohjakalalajeihin, joita tuetaan 3 500 tonnin osalta. Enemmänkin voi aina pyytää, mutta tämä on jo edistysaskel.
Kalastuksen sosiaaliset ja taloudelliset vaikutukset etenkin työllisyyteen sekä Azorien erittäin syrjäisestä sijainnista johtuvat erityisolosuhteet oikeuttavat tukeen täysin. Tämän ymmärtää myös ministerineuvosto, jolla on toimivalta tuen lopulliselle hyväksymiselle. Tukijärjestelmä saa vahvistusta myös erittäin syrjäisten alueiden käsitteen sisällyttämisestä, siten kuin se määriteltiin Amsterdamissa, sopimukseen Euroopan unionista.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, herra Medina Ortegan mietinnön sisältämän yksityiskohtaisen ja selventävän analyysin ansiosta syrjäytyneimpien alueiden taloudellisia olosuhteita määräävistä tekijöistä, meidän ei tarvitse keskustella siitä, onko komission ehdotus asianmukainen. Jokainen, joka lukee tämän mietinnön perustelut voi vakuuttua siitä, että nämä tuet ovat oikeutettuja ja että on tarpeen säilyttää ne.
Saariasema jo itsessään, ja varsinkin silloin, kun siihen yhdistyy erityisen kaukainen sijainti keskeisistä talouskeskuksista, edesauttaa enemmän tai vähemmän korostetusti tiettyjen epätavallisuuksien esiin tulemista saarten tuotteissa sekä niiden ja muun maailman välisessä kauppavaihdossa. Tämä on epäilemättä aiheuttanut eräänlaista erikoistumista näiden saarten talouden perustuotteissa, joista kalastustuotteet muodostavat selvästi erittäin merkittävän osan. Azorien tonnikala, Kanariansaarten pääjalkaiset tai Guayanan äyriäiset ovat muutamia esimerkkejä siitä, mihin yritykset ovat kääntäneet asukkaiden katseet taatakseen saartensa tulevaisuuden.
Koska mainitut erikoisuudet muodostavat näiden kansojen perinteisen talouden perustan, on niitä kunnioitettava ja lujitettava. Sitä ei voida tehdä ilman riittävää erityisrahoitusta, joka mahdollistaa saarten tasavertaisen toimimisen markkinoilla ja joka tasaa esimerkiksi näiden tuotteiden jakelu- ja kulutuskeskuksiin kuljettamisesta aiheutuvia kustannuseroja.
Toisaalta, POSEICAN-, POSEIMA- ja POSEIDOM -ohjelmien sisältämät tuet ovat mahdollistaneet teollisuuden kehittymisen pelkästä pyynnistä joko puoliksi tai kokonaan jalostettujen tuotteiden vientiin, mikä on luonut uusia kehityksen ja vaurauden näkymiä.
Olisi kuitenkin hyvä, jos komissio ottaisi joidenkin näiden alueiden erityisominaisuudet tarkemmin huomioon. Alueiden erittäin kaukaisen sijainnin vuoksi niiden ääntä voi joissain tapauksissa olla vaikea kuulla. Näin on käynyt Guayanan tukien kohdalla, joissa ei ole otettu huomioon, niin kuin olisi pitänyt tehdä, alueen pienimuotoisen kalastuksen etujen todellista suojelua. Guayanan edustajien läsnäolo kalatalousvaliokunnassa oli osoitus tämän alueen huolesta saada sellainen tukijärjestelmä, joka takaisi kalavarojen biologisen kunnioittamisen, jota komission tulisi puolustaa ilman muuta.
Toivomme, että eri puolueryhmien tämän ongelman ratkaisemiseksi esittämät tarkistukset, joita me kannatamme, auttavat lieventämään tätä tilannetta, joka ei saa toistua tulevaisuudessa.

Sierra González
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, tässä asetuksessa ehdotetut toimet ovat yksinkertaisesti vuosina 1994 ja 1995 POSEIMA-, POSEIDOM- ja POSEICAN -ohjelmien yhteydessä käyttöön otettujen toimien ajankohtaistaminen ja jatkaminen.
Näillä toimilla pyrittiin vain korjaamaan niitä epäoikeudenmukaisuuksia, joita syrjäytyneimpien alueiden erityisen rajoittavista olosuhteista johtuneet lisäkustannukset aiheuttivat kalastusalalle. Nämä toimet ovat aikojen saatossa osoittautuneet tietyllä tavalla tehokkaiksi. Ne tuntuvat olevan järkeviä toimia.
On kolmansia maita, jotka nauttivat Euroopan unionin kanssa tehdyistä kannattavista sopimuksista, ja olisi vaikeaa olla antamatta vakaata tukea yhteisön kalastusalalle, jos sitä kerran annetaan kolmansille maille, jotka eivät kuulu yhteisöön. Todellakin, ilman näitä toimia Kanariansaarten kalastusala, joka - toisaalta - pienenee koko ajan, olisi tuomittu katoamaan.
Paras, mitä voin sanoa näiden toimien puolustukseksi on se, että ilman niitä suurin osa syrjäytyneimpien alueiden kalastusalasta kulkisi kohti loppuaan ja että minkään näiden niin hauraiden talouksien sektoreiden arvoa ei voida vähätellä.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, tämä asetus koskee, niin kuin olemme kuulleet, äärimmäisen syrjäisiä alueita, kuten Azoreita, Madeiraa, Kanariansaaria, Ranskan Guayanaa ja muutamia muita. Tiettyjen kalastustuotteiden kaupan pitämisessä syntyy tämän syrjäisen sijainnin vuoksi tiettyjä lisäkustannuksia. Voimassaoleva tukijärjestelmä pitäisi uudistaa ja sitä pitäisi jatkaa. Tavoite on korvata todelliset vain kalastustuotteiden kaupan pitämisessä syntyvät lisäkustannukset, joita ei Euroopan unionin muilla alueilla synny. Ehdotus hyväksyttiin kalatalousvaliokunnassa. Muutamat tarkistukset koskevat erikoista tukien jakamista joustavassa hengessä, jolloin kokonaissumma jää kuitenkin käyttämättä.
Mietintö on erittäin ajankohtainen, koska se käsittelee kalastussektorin rakennepolitiikkaa. Elinkeinoa kalastus on Agenda 2000: ssa tuskin mainittu ja komission työohjelmassa se tulee esille vain ohimennen, mistä olemmekin jo monta kertaa valittaneet. Tämä motivoi meitä nyt keskittymään kalastuksen rakenneongelmiin. Monivuotinen ohjausohjelma ja tekniset toimenpiteet - joista päätettiin 1997 - vaikuttavat ihmisiin ja heidän työpaikkoihinsa ja elämäntilanteeseensa myönteisesti vain, kun kalastusalueiden rakenteellisiin tehtäviin tartutaan ja ne ratkaistaan. Siihen tarvitsemme tosin myös välttämättömät varat.
Oman kortemme kekoon parlamenttina olemme tuoneet jo 1997 tulevaisuutta koskevalla mietinnöllä eurooppalaisesta kalastuspolitiikasta vuoden 2002 jälkeen. Vuonna 1998 pitäisi esittää kaksi uutta valiokuntaaloitteista mietintöä. Teollisuuskalastusta koskeva mietintö aiheuttaa jälleen kiivaita keskusteluja, mutta tulos tulee osoittamaan, että olemme kalastusta koskevissa asiakysymyksissä päteviä ja toimintakykyisiä ja pystymme ratkaisemaan ristiriitoja myös silloin, kun on kysymys ratkaisujen aikaansaamisesta tässä parlamentissa. Kansainvälisten sopimusten osalta kiistanalaiset rahavarat ovat nyt varauksina. Tarkastelkaamme menettelyä siis viisaan maltillisesti ja kohdistakaamme erityisesti budjettivaliokunnan ja kaikkien muiden tämän parlamentin jäsenten yhteiset voimat siihen, että saamme aikaan lopultakin emme vain toivotun vaan lainsäädännöllisesti välttämättömän yhteispäätöksen parlamentin vahvistamiseksi.
Tällä hetkellä neuvotellaan saaria koskevasta mietinnöstä. Rannikkoja koskeva mietintö on tulossa. Tarkoitus on kiinnittää huomio riittämättömiin infrastruktuureihin ja korjata ne tarpeellisten työpaikkojen ja tuotantolaitosten säilyttämiseksi ja perustamiseksi kalastuksen hyväksi näillä epävakailla alueilla. Työskentelemme sen puolesta yhtä hyvin kuin tähän asti tai kenties vielä keskittyneemmin kuin aikaisemmin, uskon niin, samoin ajatuksin kuin esittelijämme Medina Ortega.

Fernández Martín
Näettehän, arvoisa rouva komissaari, että kaikki puolueryhmät ja kaikki maat tukevat ehdotustanne. Sen vuoksi haluan aloittaa onnittelemalla esittelijää, herra Medina Ortegaa ja teitä itseänne, rouva Bonino, asetusehdotuksenne onnistumisesta ja tarkkuudesta.
Olen samaa mieltä erityisesti pääjalkaisia ja vesiviljelyä koskevista ehdotuksista ja ymmärrän myös huolestuneisuutenne kalastuskiellon noudattamisesta Marokon kuningaskunnan aluevesillä, jonka te, rouva Bonino, ilmaisitte Kanariansaarten hallitukselle kirjeessä 27. joulukuuta.
Asetusehdotuksen motto on jo sinänsä onnistunut. Siinä puhutaan lisäkustannusten tasoituksesta. Vuosien kuluessa olemme toimineet sen puolesta, että syrjäisimpien alueiden luonnolliset puutteet ja epäedullinen asema tunnustettaisiin, jotta ne voisivat liittyä sisämarkkinoihin ja nauttia niiden mukanaan tuomista eduista. Olemme kulkeneet pitkän matkan, jolta ei ole puuttunut esteitä, mutta joka on lopulta osoittautunut menestyksekkääksi.
Haluan kiinnittää huomiota siihen, että nämä lisäkustannukset, joita komissio haluaa tasoittaa, eivät ole suhdanteesta riippuvia, vaan rakenteellisia. Tämän vuoksi pidän tärkeänä sitä - että komissio tunnustaa sen - että tämäntyyppiset tuet pitäisi säilyttää myös tulevaisuudessa.
Joillekin syrjäytyneimmille alueille - kuten esimerkiksi Picon saarelle Azoreilla; tai Lanzarotelle Kanarialla - kalastus ei ole vain yksi pieni osa heidän taloudellisista voimavaroistaan, vaan se on olennainen osa heidän elämäänsä, kulttuuriaan ja perinnettään.
Taloudellisen merkityksen ja sen luomien työpaikkojen vuoksi tämä ei ole vain yksi luku muiden joukossa, vaan se on välttämätön strateginen menetelmä, jonka avulla nämä tuet mahdollistavat alan selviytymisen syrjäytyneimmillä alueilla, jotka kärsivät korkeimmista työttömyysasteista unionin sisällä ja jotka ovat kaikki tavoite 1 alueita alhaisen tulotasonsa vuoksi. Tämän vuoksi on tärkeää säilyttää nykyiset politiikat, mihin pyrkii todellisuudessa myös asetus, josta tänään keskustelemme.

Mendonça
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, hyvät parlamentin jäsenet, nyt käsiteltävän erinomaisen mietinnön aiheena on yhdelle Euroopan syrjäisten alueiden elinkeinolle myönnettävä tuki. Kyseessä ei ehkä ole kaikkein näkyvin elinkeino näillä tietyillä alueilla. Silti se ei myöskään ole vähiten tuen tarpeessa oleva elinkeino, jos otamme huomioon kalatalousalan - tuotannon, jalostuksen ja kaupan pitämisen - ekologisesti ja sosiaalisesti strategisen merkityksen.
Kyseessä on POSEIMA-ohjelman puitteissa perustettu erityinen tasoitusjärjestelmä syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten korvaamiseksi. Tässä yhteydessä on hyvä tähdentää Euroopan unionin perustamissopimuksen viimeisimmässä tarkistuksessa saavutettua voittoa: sopimukseen sisällytettiin syrjäisiä alueita koskeva artikla. Sopimuksessa tunnustetaan niin ollen etäällä mantereesta sijaitsevien saarialueiden erityisolosuhteet. Nuo alueet joutuvat viemään suurimman osan tuotteistaan kaukana sijaitseville Euroopan markkinoille. Sopimuksen 229 artiklan 2 kohdassa säädetään asianmukaisista toimista kalastuspolitiikan alalla.
Eräiden sopimuksessa esitettyjen ja muiden asiaankuuluvien syiden perusteella on oikeutettua olla pitämättä näitä toimenpiteitä väliaikaisina ja tilapäisinä. Ne on päinvastoin ymmärrettävä pysyvien maantieteellisten olosuhteiden sanelemiksi, eivätkä nuo olosuhteet ole pelkästään raskauttavia, vaan ansaitsevat pysyviä ja lopullisia tukitoimia.
On oikeudenmukaista perustaa vastaavantyyppinen tukijärjestelmä muillekin erittäin syrjäisille alueille, joita ei ole otettu mukaan tähän järjestelmään, mutta samalla on tärkeää ja aiheellista kiinnittää huomiota siihen, että uutta tukea ei missään tapauksessa pidä myöntää niiden syrjäisten alueiden kustannuksella, jotka nykyään jollain tavalla jo hyötyvät järjestelmästä.
Madeiran autonomisella alueella tuettavia kalalajeja ovat tonnikala, mustahuotrakala sekä makrilli. Tuki ei tällä hetkellä ylitä 1, 6 miljoonaa ecua. Aloitepolitiikan ansiosta alueelle on voitu rakentaa ja vakauttaa harmoninen teollisuuspinta, joka mahdollistaa paikallisen tuotannon ylijäämien hyväksikäytön. On tärkeää tarkistaa tuen määrä ja tuettavat lajit tuotannon sekä tuotanto-, jalostus- ja kaupan pitämisestä aiheutuvien kustannusten mukaisesti. Mietintö ja suurin osa nyt käsiteltävistä tarkistuksista ansaitsevat täyden tukemme ja hyväksyntämme.

Costa Neves
Arvoisa puhemies, tahdon aivan ensiksi onnitella kollegaamme Medina Ortegaa ja rouva komissaaria. Molemmat ovat tehneet erinomaista työtä.
Minun näkökulmastani katsottuna yksi Amsterdamin tärkeimmistä saavutuksista oli, kuten varmaan ymmärrätte, unionin syrjäisimpiä alueita koskevan artiklan sisällyttäminen sopimukseen Euroopan unionista. Tuossa artiklassa tunnustetaan syrjäisten alueiden erityiset olosuhteet, jotka vaativat myös erityisiä toimenpiteitä.
Se oli oikeudenmukainen päätös, ja Euroopan parlamentti sitoutui siihen alusta lähtien. Jotkut miettivät nyt, miten perustamissopimukseen sisältyvät uudet mahdollisuudet voidaan toteuttaa, mutta vastaus on helppo. On jo olemassa menestyksellisesti toteutettuja kokeiluja, jotka ovat hyvä lähtökohta. Niitä ovat esimerkiksi yhteisön aloitteet REGIS ja POSEIMA, juuri oikeat välineet nyt käsiteltävien toimenpiteiden toteuttamiseksi.
POSEIMA on vaikuttanut positiivisesti, joskin riittämättömästi siihen, että myös me Azorien asukkaat tunnemme nyt aiempaa voimakkaammin kuuluvamme Euroopan unioniin, ja juuri se on nyt käsiteltävien toimenpiteiden lähtökohta. Nämä toimet eivät voi olla luonteeltaan tilapäisiä, sillä näiden alueiden rakenteelliset heikkoudet johtuvat niiden suuresta etäisyydestä Euroopan markkinoilta, jonne ne vievät tuotteensa. Sen tähden toimenpiteiden tulee olla pysyviä: maantiede ei muutu miksikään.
Mitä tulee kollega José Apolinárion puheenvuoroon tahtoisin huomauttaa hänelle, että kollegalla on lyhyt muisti. Euroopan parlamentti nimittäin hyväksyi aikanaan hänen tarkistusehdotuksensa, joita minä puolestani en kannattanut, ja vasta komissio jätti sisällyttämättä ne kertomukseensa. Toisaalta täällä ei nyt keskustella hänen ehdotuksestaan, vaan pikemminkin minun puolustamastani ehdotuksesta. Olin nimittäin sillä kannalla, että tonnikalan tukea ei pitäisi muuttaa millään tavoin, mutta pohjakalalajien tukea tulisi lisätä. Parlamentin jäsen Apolinário sen sijaan vaati, että tonnikalan tukea vähennettäisiin ja vastaavasti pohjakalalajien tukea lisättäisiin. Hän kertoi täällä siis puolitotuuden.
Lopuksi haluaisin sanoa, että sopimukseen Euroopan unionista sisältyvä viittaus erittäin syrjäisiin alueisiin osoittaa, että nyt käsiteltävää ratkaisua sekä eräitä muita, erityisesti maatalouteen liittyviä ratkaisuja on kehitettävä, sillä niistä on saatu erittäin hyviä tuloksia. Olemme nyt oikealla tiellä. Sen vuoksi onkin käsittämätöntä, ettei Agenda 2000 sisällä minkäänlaisia viittauksia REGIS- ja POSEIMA-ohjelmiin. Tämä tilanne on syytä korjata mitä pikimmiten. Parlamentin jäsen José Apolinário voi varmaankin auttaa tässä asiassa.

Bonino
Arvoisa puhemies, hyvät edustajat, aivan kuten esittelijä huomautti, kalastusta koskevien kohtien tiheä toistuminen esityslistalla uhkaa liittää meidät kaikki jonkinlaiseen kalastuksen ystävien kerhoon, vähän rajoittuneeseen klubiin, jossa ovat aina samat henkilöt. Sillä on myös myönteiset piirteensä siinä mielessä, että siellä puhutaan niiden parlamentaarikkojen kanssa, jotka tuntevat tämän asiakirjan erittäin hyvin. Se vapauttaa minut esimerkiksi velvollisuudesta palata tämän asetuksen perusteluihin ja sisältöön, jota te kaikki olette muuten kuvailleet yksityiskohtia myöten. Minusta on soveliasta nyt keskittyä muutamiin esitettyihin tarkistuksiin.
Jokainen teistä on korostanut tämän asetuksen perusfilosofiaa, joko käsittelyn oikeutuksen tai ratkaisumallin kannalta. Niiden lisäksi esitys heijastaa myös viime vuosien kehitystä, minkä vuoksi siihen on otettu mukaan uusia näkökantoja. Esitys on siis toisaalta kehittyvä, eikä rajoitu pelkkään yksinkertaiseen toistoon.
Nyt tarkemmin tarkistuksista: komissio voi hyväksyä tarkistukset 1, 2 ja 4, kun taas tarkistukset 3, 5, 6, 7 ja 8 kaipaavat ehkä pientä tarkistusta. Réunionin saarta koskevat tarkistukset komissio periaatteessa hyväksyy, mutta emme vielä kykene teknisesti määrittelemään keinoja ja määriä, koska ranskalaisten pyyntö tuli kovin myöhään. Komissio on silti lähettänyt valtuuskunnan Réunionin saarelle, mutta odotamme edelleenkin pyytämiämme lisätietoja Ranskan viranomaisilta. Nämä teidän tarkistuksenne otetaan siis uudelleen esille muutetussa ehdotuksessa, joka komission pitäisi esittää. Minun on kuitenkin korostettava, että periaatteessa komissio hyväksyy niiden ottamisen mukaan. Meistä näyttää nyt muuten siltä, että kun komissio on saanut tarkistusten ja uusien tietojen perusteella muokatun ehdotuksensa esiteltyä, tarkistukset 13 ja 15 tulevat tarpeettomiksi.
Tarkistusten 10 ja 11 tavoitteesta komissio voi olla vain samaa mieltä, koska siinä viitataan kalakantojen säilyttämiseen - rehellisesti sanottuna minusta olisi kuitenkin parempi käsitellä niitä sovellusasetuksen yhteydessä. Meistä tämä ei näytä oikealta yhteydeltä ottaa huomioon tämänkaltaiset seikat, varsinkin, jos on käsiteltävä kalakantojen säilyttämiseen tähtääviä teknisiä keinoja.
6 artikla vaikuttaa riittävän tarkalta, jos otetaan huomioon komission laadittavaksi annetun kertomuksen luonne, kun taas tarkistus 16, joka keskittyy vain rahoituksellisiin näkökohtiin, voisi johtaa kyseessä olevien toimien osittaiseen arviointiin.
Viimeinen kohta, joka on osoitettu erityisesti Langenhagenille: tunnen hyvin - se kerrotaan meille joka kerralla - Euroopan parlamentin pyynnön päästä yhteispäätökseen sopimuksista en bonne et due forme . Nyt on tehtävä tarpeesta hyve ja elettävä olemassa olevien sääntöjen mukaisesti.
Arvoisat parlamentaarikot, arvoisa puhemies, komissio toivoo, että väliaikaisen asetuksen ollessa voimassa - siitähän on tulossa pysyvä - tämä asetus, johon te olette suhtautuneet myönteisesti, voisi vakauttaa tämän alan tulevaisuudennäkymät, mikä on koko kalastussektorin taloudellistenkin näkymien perustekijä.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Telepalvelujen ALV
Puhemies
Esityslistalla on Coxin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0376/97) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta telepalveluihin sovellettavan arvonlisäjärjestelmän osalta (KOM(97)0004 - C4-0100/97-97/0030(CNS)).

Cox
Arvoisa puhemies, tämä on lyhyt ehdotus Euroopan komissiolta - kun otetaan huomioon ne mietinnöt, joiden esittelijänä minä olen toiminut monen vuoden aikana, niin se on ehkä niistä lyhin. Se on myös yksi monimutkaisimmista.
Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta katsoo, että komission ehdotus osuu oikeaan ajankohtaan, ja pitää sitä sen vuoksi tervetulleena. Ehdotus tarjoaa käyttökelpoisen vastauksen maailmanlaajuiseen tietoliikenteen vallankumoukseen, joka on pääosiltaan tehnyt vanhanaikaiseksi nykyisen ALVjärjestelmän merkityksen ja luonteen siltä osin kuin sitä sovelletaan kyseisellä alalla. Teknologia on ehdottomasti ajanut ALV-järjestelmän ohi. Ehdotuksessa käsitellään hyvin keskeistä ongelmaa, nimittäin sitä, että tietoliikennepalvelujen tarjoajat maksavat arvonlisäveroa EU-asiakkaidensa osalta mutta kolmansien maiden vastaavien palvelujen tarjoajat eivät sellaista maksa EU-asiakkaidensa osalta. Se oli tilanne ainakin siinä vaiheessa, kun ehdotus tehtiin.
Se merkitsi sitä, että markkinoilla oli epäreilu vääristymä, joka aiheutti vahinkoa EU: n tietoliikennepalvelujen tarjoajille ja vähensi jäsenvaltioiden verotuloja. Menetykset olivat jatkuvia, koska ala kasvaa koko ajan, ja ajan myötä ongelmat pahenisivat erityisesti vapailla markkinoilla, joilla me pian olemme.
Komission ehdotuksen taustalla olevan kiireellisyyden vuoksi neuvosto hyväksyi 17. maaliskuuta viime vuonna 15 rinnakkaista ja keskenään samanlaista poikkeusta. Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta päätti tämän jälkeen, että oli tarpeen pysähtyä ajattelemaan, antaa sijaa kysymysten ja asioiden selvittämiselle ja katsoa sitten, miten käsittelemäämme komission perusehdotusta voitaisiin syventää ja ehkä lisätä sen merkitystä.
Komission ehdotuksen etuna on se, että palvelujen tarjoajille olisi olemassa vain yksi ALV-rekisteröintipaikka. Sen varjopuolena olisi kuitenkin turvautuminen kahdeksannen ALV-direktiivin mukaiseen kömpelöön ja kalliiseen palautusmenettelyyn, josta mietinnössä on useampiakin esimerkkejä. Komissio on suositellut ennakkorahoitusjärjestelmää, ja se johtaisi asiakirjaa lähemmin tutkittaessa siihen, että jos asiakkaat ostavat palveluja EU: n palvelujen tarjoajilta jostakin toisesta jäsenvaltiosta, heidän pitäisi ensin maksaa arvonlisävero ja odottaa sitten useampia kuukausia saadakseen rahansa takaisin.
Koska neuvosto on osittain jo puuttunut asiaan - vaikka minä tiedän, että komissio on väittänyt meidän valiokunnassamme, että sitä ei tehty tavalla, joka olisi pitemmän päälle tyydyttävä - me olemme sitä mieltä, että komissiolla on nyt aikaa pohtia tarkemmin ehdotustaan ja tehdä siihen ehkä pari lisäystä. Ensinnäkin me pyytäisimme komissiota tarkistamaan kahdeksatta ALV-direktiiviä kömpelön ja kalliin palautusmenettelyn osalta. Nyt on sopiva ajankohta keskittyä tähän ongelmaan, joka huolestuttaa todella paljon niitä tietoliikennepalvelujen tarjoajia, joiden kanssa olen keskustellut asian esittelijänä ja jotka ovat olleet yhteydessä valiokuntakollegoihini.
Toiseksi, koska me olemme nyt vapauttamassa markkinoita ja koska komissio on sitä mieltä, että neuvoston määräämät poikkeukset eivät toimi pitkällä tähtäimellä ja voivat jopa aiheuttaa joitakin ongelmia suhteessa WTO: n asettamiin ehtoihin, meidän olisi minun mielestäni yritettävä selvittää tarkkaan, missä kohdin heikkoudet ovat, jotta ne voidaan korjata.
Lopuksi me pohdimme, olisiko tietoliikenteelle aiheellista harkita uranuurtavaa yhtenäistä arvonlisäverokantaa. Me olemme pyytäneet komissiota tutkimaan näitä asioita ja tekemään tarkistetun ehdotuksen, jossa kehiteltäisiin nykyistä perusehdotusta. Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta on yleisesti sitä mieltä, että komission ehdotus on myönteinen ja että neuvoston toimet antavat mahdollisuuden pitää harkintatauko, ja se haluaisi, että tätä aikaa käytetään siihen ja että ehdotuksesta tehdään merkittävämpi, kattavampi ja hyväksymiskelpoisempi. Suosittelisin tarkistuksiamme komissiolle.

Read
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella herra Coxia sekä hänen mietinnöstään että sen esittelystä täällä parlamentissa. Aihe on mielestäni erittäin monimutkainen ja sitä on vaikea selittää. Arvoisa komissaari, minusta olisi hyvin mielenkiintoista kuulla, mitä mieltä te olette herra Coxin ehdotuksista. Mielestäni sekä komission ehdotuksessa että neuvoston aloitteessa on joitakin epäkohtia lyhyen ja keskipitkän aikavälin suhteen. Herra Cox tuo selkeästi esille sen, että teknologian kehitys on tehnyt ALV-järjestelmät vanhanaikaisiksi. Euroopan unionin teleoperaattoreille on aiheutunut siitä vakavaa haittaa, ja kilpailu on vääristynyt hyvin vakavalla ja epäsuotuisalla tavalla. Me ymmärrämme hyvin, miksi neuvosto on määrännyt herra Coxin mainitsemat poikkeukset.
Komission ehdotuksessa - joka koskee kuudennen ALV-direktiivin muuttamista - verotuspaikka siirretään palvelun vastaanottajan sijoittamispaikkaan, toisin sanoen asiakkaan kotipaikkaan, pois palvelujen tarjoajan tai teleyhtiön kotipaikasta.
Herra Coxin esille tuomat ongelmat arvonlisäveron kömpelöstä ja kalliista takaisinmaksujärjestelmästä, josta minä ja monet muut jäsenet saavat paljon kirjeitä, ovat selvästi vakava haitta. Herra Coxin lähestymistapa on mielestäni oikea, mutta haluaisin kuulla komissaarin mielipiteen siitä, miten olisi edettävä kohti lopullista ALV-järjestelmää, miten arvonlisävero voitaisiin maksaa takaisin ilman liiallisia kustannuksia ja byrokratiaa ja miten tietoliikennepalvelujen vapauttaminen vaikuttaa verotuloihin - koska kyseessä ovat voimakkaasti kasvavat markkinat ja niistä saatavilla verotuloilla on todella huomattava merkitys valtiontalouden kannalta. Haluaisin komissaarin kommentoivan myös neuvoston määräämien poikkeusten vaikutuksia.
Herra Cox mainitsi mahdollisen yhteensopimattomuuden GATTin lausekkeiden ja WTO: n tietoliikennepalvelujen vapauttamista koskevan erityissopimuksen kanssa. Vaikka neuvoston päätös pitää lyhyellä aikavälillä - mikä tavallaan poistaa osan paineista sekä parlamentilta että komissiolta - ongelma pikemminkin kärjistyy kuin lievenee. Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan jäsenet ottaisivat mielellään vastaan selkeitä ehdotuksia komissiolta.

Porto
Arvoisa puhemies, ryhmäni tukee kollega Coxin mietintöä sekä ehdotettuja tarkistuksia. Täällä on keskusteltu hyvin huolestuttavasta asiasta eli Euroopan epäedullisesta asemasta ulkopuolisiin kilpailijoihin nähden. Siinä mielessä neuvoston asettamat poikkeukset ovat ymmärrettäviä. Outoa kylläkin, lopulta pyrittiin ratkaisuun, jossa verotus siirretään vastaanottajan sijoittautumispaikkaan, jotta voitaisiin välttää markkinoiden vääristyminen sekä ongelmat, jotka aiheutuvat siitä, ettei eri maiden ALV-veroja ole harmonisoitu eikä käytössä ole palautusmekanismia, joka on välttämätön kulutukseen kohdistuvassa verojärjestelmässä.
Voidaan myös pohtia, eikö kyse ole mahdollisuuksista, jotka olisi syytä hyödyntää ALV-järjestelmässä yleisestikin ottamalla lopullinen järjestelmä, jossa verotus tapahtuisi palvelujen suorittajan sijoittautumispaikassa, käyttöön vasta siinä vaiheessa, kun eri maiden ALV-verot on harmonisoitu ja toimiva palautusjärjestelmä on saatu aikaan.
Puheenvuoroni varsinainen sisältö on kuitenkin se, että mielestämme komission ehdotus on hyväksyttävissä, jos direktiivin 7788/ETY 9 artiklan 2 kohtaan lisätään uusi alakohta s, kuitenkin siten, että ehtona sen soveltamiselle on neuvostolle ja Euroopan parlamentille esitettävä kertomus, jossa komissio selvittää yksityiskohtaisesti, millaista edistystä on saavutettu lopullisen järjestelmän luomiseksi, millä tavoin tietoliikenteen vapauttaminen on vaikuttanut verotuloihin ja mitä vaikutuksia käyttöön otetuilla poikkeuksilla on ollut.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, tähän asti meillä on ollut arvonlisäverojärjestelmä, joka on epäedullinen Euroopan kilpailuasemalle ja eurooppalaisille telepalvelujen tarjoajille. Parlamentissa on toistamiseen muistutettu tämän alan verotuksen ongelmista tulevaisuudessa ja uskoakseni tulemme keskustelemaan asiasta vielä monta kertaa.
Coxin mietintö sisältää selkeän analyysin komission ehdotuksen hyvistä ja huonoista puolista ja neuvoston antamasta väliaikaisesta määräyksestä. Tällä hetkellä kaikille jäsenvaltioille valmistellaan 15 samanlaista poikkeusta, joihin voimme tyytyä toistaiseksi.
Komission nykyinen ehdotus sisältää myös joukon petollisia kohtia, kuten kalliin ALV-palautusjärjestelmän. Siksi on järkevää toteuttaa etenkin Coxin mietinnön tarkistus 5, jossa pyydetään komissiota tutkimaan vielä kerran perusteellisesti kehitystä kohti lopullista ALV-järjestelmää, johon sisältyy mahdollisuus saada palautusta ilman tarpeetonta byrokratiaa, tutkimaan vapauttamisen vaikutusta ja 15 päätöksen vaikutusta ja tekemään laaditun analyysin pohjalta uusi ehdotus direktiiviksi parlamentille ja neuvostolle.
Herra puhemies, mielestäni voimme sallia itsellemme tämän ajan käyttääksemme sen hyödyksi hyvän ja kattavan järjestelmän aikaansaamiseksi yhdessä, järjestelmän joka kestää myös seuraavien WTO-neuvottelujen aikana esitettävän arvostelun.
Ryhmäni ymmärtää täysin sen vaikean aseman, jossa komissio on, sillä vielä ei oikeastaan kukaan ole löytänyt avainta tämän ongelman ratkaisuun. Coxin mietintö osoittaa kuitenkin, kuinka voisimme saada aikaan nykyistä paremman ratkaisun, ja mielestäni on tärkeää seurata Coxin mietintöä tässä suhteessa.

Wolf
Arvoisa puhemies, komissio on niin sanotusti kahden ongelman välissä: ensiksikin sen ongelman, että emme ole vieläkään saaneet kehitetyksi unionissa lopullista arvonlisäverojärjestelmää, joka myös toimii. Sillä olisi sisämarkkinoiden ja unionin kehityksen kannalta todella äärimmäisen paljon etuja. Joitakin niistä haittapuolista, joita puuttuminen aiheuttaa, on herra Cox täällä kuvaillut. Se voi johtaa ristiriitaisiin seurauksiin, esimerkiksi siten, että ulkomaiset operaattorit eivät yhtäkkiä olekaan velvollisia maksamaan arvonlisäveroa kun taas kotimainen operaattori on arvonlisäverovelvollinen, mikä tietenkin on täysin sopimatonta ja ristiriitaista.
Toinen kysymys on teknologinen vallankumous alalla, joka käytännössä tekee tämänkaltaisten televiestintäpalveluiden tarjoamisen paikasta riippumattomaksi, niin että on periaatteessa mahdollista tarjota näitä palveluita maailmanlaajuisesti. Luulen, että tässä tilanteessa herra Coxin ehdotus on ehdotus ajan voittamiseksi: se on todennäköisesti järkevää. Olen kuitenkin sitä mieltä, että meidän pitäisi ponnekkaasti yrittää saada ratkaisu lopullisen arvonlisäveropolitiikan osalta ottaen myös huomioon vähintäänkin televiestintäpalveluiden käytön vahvistetun sisäisen yhdentymisen, sillä siellä sisäinen yhdentyminen on vielä mahdollinen. Tämä myötäilisi ainakin jossakin määrin komission direktiiviehdotusta.

Martinez
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, herra Coxin mietinnön telepalveluihin sovellettavasta arvonlisäverojärjestelmästä tarkoituksena on ottaa esiin paljon laajempi kysymys, joka kiinnostaa vero-oikeuden asiantuntijoita koko maailmassa, minkä OECD: n tutkimukset todistavat. Johdan itse erään nuoren ranskalaisen tutkijan, herra Huet'n, väitöskirjan tekoa kansainvälisestä kaupasta ja sen verotuksesta, toisin sanoen koko kyberunelman vaarojen ongelmasta, kyberavaruuden vielä kehiteltävästä verotuksesta, Internet-palveluista, call back -palvelusta, tietokoneohjelmien laskuttamisesta, aineettomista etuuksista ja kaikkien näiden säätelemättömien, tai hallitsemattomien, numerovirtojen ongelmasta, ja kaupasta, josta sanotaan, että se voi saavuttaa 70 miljardin dollarin rajan jo ennen vuotta 2000.
Kysymykset tunnetaan: ketä on verotettava? Miten on verotettava? Missä on verotettava? Onko verotus poistettava kokonaan? Onko otettava käyttöön erityisverotus? Onko pidettävä maailmanlaajuinen konferenssi, joka käsittelisi koko verojen kirjoa: tulleja, valmisteveroja, yhtiöveroa ja arvonlisäveroa? Ja entä kaikki tunnetut yhtiöverotuksen muodot? On olemassa muoto, jossa palvelin voisi olla pysyvä laitos; ALV: n osalta etämyynti tai kuudennen direktiivin 9 artiklan 1 kohta; tai sitten edelleen kuudennen direktiivin 9 artiklan 2 kohta, joka koskee kulttuuripalvelujen tarjontaa. Ongelma tunnetaan: kilpailuvääristymien välttäminen.
Alkuperäisessä järjestelmässä palvelun tarjoaja määritteli verotuspaikan, johon liittyivät yhteisön ulkopuolisen tai sisäisen kilpailun vääristymät, ja tähän järjestelmään haluttiin yhdistää komission suhteellisen johdonmukainen järjestelmä, jossa asiakas määritteli verotuspaikan, ennen tätä ehdotusta ja lopulta näitä maaliskuussa 1997 tehtyjä päätöksiä, jotka ovat yleistyneet kaikissa maissa - Ranska ja Saksa ovat soveltaneet niitä tammikuusta 1997 alkaen; meillä on Ranskassa asiaa koskeva ohje toukokuulta 1997 - mutta yksi ongelma on se, että sekoitetaan palvelun tarjoajan olinpaikka, palvelun vastaanottajan olinpaikka ja se, onko henkilö vai eikö hän ole ALV: n alainen.
Tyydyn siis paneelikeskusteluun. En vastusta luonnosteltuja siirtymävaiheen ratkaisuja. Ihmettelen - yksi kerta ei vielä tee tapaa - tarvittaisiinko tässä maailmanlaajuista tarkastelua asiantuntijatasolla ja kannattaisiko, ehkä, tutkia verotuksen täydellistä poistamista kaikkine siihen liittyvine vaaroineen perinteisen ja virtuaalisen kaupankäynnin välillä tai erityisverotusta. Luulen, että tässä, ehkä, oikea ratkaisu olisi suuri konferenssi, jossa pohdittaisiin tätä aivan uutta kysymystä, mutta odottaessa myönnän, että herra Coxin kehittelemät väliaikaiset ratkaisut ovat hyväksyttäviä.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vääristynyt ja kilpailua heikentävä telepalveluihin kohdistuva ALV-järjestelmä ajaa eurooppalaiset telealan yritykset kolmansia maita huonompaan asemaan. Telepalveluja verotetaan nykyisen lainsäädännön mukaan suorittajan sijoituspaikassa. Tämä tarkoittaa sitä, että unionin sisällä toimivat teleoperaattorit maksavat ALV-veroja ja Euroopan unionin ulkopuolella toimivat eivät. ALV-viidakko on myös unionin sisällä hyvin eritasoinen, joka sekin vääristää kilpailua.
Toimivat sisämarkkinat vaativat myös toimivat rakenteet. Verotusjärjestelmien harmonisointi on siksi yksi askel sitä kohti. Verotuksen painopisteisiin ja yhteiseen ALV-järjestelmään on panostettava eurooppalaisella, ei yksin kansallisella tasolla. Emun kolmannessa vaiheessa ja yhtenäisvaluutan toteutuessa kaikkien jäsenvaltioiden julkinen talous on joka tapauksessa tarkan yhteisöllisen kontrollin alla. Miksei sama kontrolli kelpaisi myös verotukseen?
Globaalisti ajateltuna tämänhetkisen eurooppalaisen verotuksen suurin ongelma on verotuksen kohdistuminen yhä enemmän niin sanottuihin liikkumattomiin tekijöihin eli työvoimaan. Jostain syystä kuvitellaan, että työllistävät yritykset ovat varakkaampia, sillä niiden verotus on kohtuutonta verrattuna esimerkiksi automaatioyrityksiin. Työllistämisestä rangaistaan, kun pitäisi palkita. Verojärjestelmiä kehitettäessä on ryhdyttävä oikomaan vinoutunutta verotusta. Vähimmäisvaatimus tietysti on, että työllistävät yritykset olisivat edes yhtäläisessä asemassa automatisoitujen yritysten kanssa.
Neuvosto on hyväksynyt tilapäisen poikkeusjärjestelmän, jonka mukaan kaikkien jäsenvaltioiden teleoperaattorit maksavat ALV-veron asiakkaan jäsenvaltiossa suoraan kansalliselle verohallinnolle. Jos asiakas toimii kuitenkin Euroopan unionin ulkopuolella, veroa ei peritä lainkaan. Tällainen epäkohta suorastaan kutsuu suuria teleyrityksiä siirtymään kolmansien maiden markkinoille ja veroparatiiseihin. Tässä meillä on yhteistä korjattavaa.

Monti
Arvoisa puhemies, 1. tammikuuta 1998 tuli telepalveluiden vapauttamisesta todellisuutta Euroopan unionissa. On aika täydentää ALV-valvonnalla tähän vapauttamiseen liittyvää sääntelykehystä. Tosiasiassa sekä teleyhtiöidemme että muiden maiden yritysten on tunnettava niihin lähivuosina kohdistuvat verovelvoitteet. Tämä on esityksen yleinen päämäärä.
Tällä direktiivillä on lisäksi kaksi erityistavoitetta. Ensimmäinen niistä koskee yhteisön tarkasti määritellyn ALValueen muuttamista ja sitä, että ALV: ta on oltava mahdollista soveltaa aina, kun telepalvelu toimitetaan tilaajalle EU-maassa: kulutus tapahtuu todellakin unionissa. Toisella erityistavoitteella tähdätään kuudennen direktiivin nykyisen asetuksen vahvistamiseen - sen mukaan EU-maan tietoliikenneoperaattorilla on verovelvoitteita ainoastaan siinä jäsenvaltiossa, johon se on perustettu. Niiden verovelvollisiksi rekisteröiminen jokaisessa jäsenvaltiossa, jossa niillä on asiakas, tekisi tyhjäksi suurimman osan vapauttamisen eduista aivan ilmeisistä syistä - yrityksen olisi hoidettava erityiskirjanpitoa tai tehtävä veroilmoitus viranomaisille kussakin näistä jäsenvaltioista. Tästä johtuen emme voi syrjiä kolmansien maiden operaattoreita pyytäen niitä rekisteröitymään kaikissa jäsenvaltioissa. Myös niiden on voitava hyötyä siitä edusta, että rekisteröinti pitää yhteisössä hoitaa vain kerran.
Esittelijänne Cox on tutkinut tarkasti tämän lähestymistavan seurauksia ja ehdottaa talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan hyväksymässä mietinnössään useita tarkistuksia. Voin kertoa teille, ettei komissiolla ole vaikeuksia hyväksyä tarkistuksia 1, 3 ja 4. Sen sijaan tarkistuksia 5, 6 ja 7 ei komission mukaan voida hyväksyä, koska ne lykkäisivät direktiiviehdotuksen voimaantuloa siihen saakka, kunnes on valmisteltu mietintö tekijöistä, jotka todellisuudessa eivät liity tähän ehdotukseen. Oikeastaan uuden, yhteisen ALVjärjestelmän käyttöönottoon johtava kehitys on riippumaton telepalveluita koskevan verojärjestelmän luomisesta. Näiden palveluiden vapauttaminen vaikuttaa varmasti ALV: n tuottoon vähemmän kuin ALV-järjestelmän puuttuminen vapauttamisen menestykseen.
Eri jäsenvaltioiden nykyään soveltamat poikkeussäännökset otetaan varmasti huomioon neuvoteltaessa asiasta neuvostossa, mutta tiedämme, ettei näitäkään järjestelmiä voida lykätä tai yleistää ottaen huomioon niiden puutteellisuuden ja epäkohdat, joita myös Cox hyvin selkeästi korosti. Toisaalta yhtenäisen verotusprosentin soveltamisen seuraukset telepalveluihin jäävät loppujen lopuksi kohteetta, koska ymmärtääkseni parlamentti ei vaadi yhtenäisen verotusasteen käyttöönottoa. Ottaen huomioon, ettei komission lähestymistapaa ole kyseenalaistettu ja - konkreettisten parannusehdotusten puuttuessa - se pitää erityisen asiaankuulumattomana, että operaattoreille annettu ilmoitus näyttää vievän niiltä mahdollisuuden saada lyhyellä aikavälillä verotuskehys, jonka avulla ne kykenisivät täydellisesti hyötymään telepalveluiden vapauttamisesta, myös yritystemme ja kaikkien kuluttajien eduksi.
Lopuksi, tarkistus 2, jota en olekaan vielä maininnut, ei ole hyväksyttävissä, koska se oikeastaan on virheellinen. Asia on kuitenkin otettu huomioon tarkistuksessa 4, jonka olenkin jo ilmoittanut komission hyväksyvän.
Komissiota on muun muassa pyydetty selvittämään niitä syitä, miksi ei ole mahdollista pitää voimassa poikkeukseen - oikeastaan 15 poikkeukseen - pohjautuvat periaatteet ja lisätä niitä suoraan kuudenteen direktiiviin. Vastaushan käy selkeästi ilmi Coxin mietinnöstä. Ne ovat epäkäytännöllisiä kolmessa eri suhteessa. Poikkeussäännöksiin perustuva järjestelmä ei ole oikeastaan toteutettavissa, valvonta tuo konkreettisia ongelmia ja mukana on myös kriittinen osatekijä - jonka jotkut teistä ovatkin tuoneet ilmi - joka liittyy ristiriitaan poikkeusmekanismin ja palveluiden kauppaa koskevan yleissopimuksen ehtojen ja lausekkeiden rakenteen välillä.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluaisin lopuksi esittää huomautuksen kysymyksestä " miksi kiirehtiä, onhan meillä aikaa" . Todellisuudessa aikaa ei ole kovin paljon, koska poikkeussäännökset menevät umpeen vuoden 1999 lopussa ja uusi järjestelmä pitäisi hyväksyä ennen vuoden 1998 loppua, jotta se voitaisiin ottaa kansallisiin lainsäädäntöihin. Joten erot kysymyksen kiireellisyyden arvioinnissa jää meidän väliseksemme - kuinka paljon meillä on aikaa käytössä.

Cox
Arvoisa puhemies, koska ajankohta on myöhäinen, en aio puuttua uudelleen keskustelun keskeisiin kohtiin. Yksi komissaarin mainitsema mielenkiintoinen asia sai minut kuitenkin harkitsemaan, miten meidän olisi toimittava huomisessa äänestyksessä. Jos ymmärsin oikein, niin hän sanoi tietoliikennealan yhtenäisen arvonlisäverokannan tarkastelun osalta, että siitä ei ehkä kannata ryhtyä puhumaan päivän lopuksi mutta että Euroopan parlamentti ei missään tapauksessa halua sitä, ja koska se ei ole tehnyt asiasta mitään aloitetta, komissio ei aio myöskään tarttua tilaisuuteen oman ehdotuksensa tekemiseksi. Esittäisin suoran kysymyksen: kyseessä on oletus, minä olen esittelijä, en parlamentti, mutta jos parlamentti tulisikin komissaarin luo ja sanoisi, että me haluamme ehdotukseen kahdeksannen ALV-direktiivin tarkistuksen lisäksi myös tietoliikenteelle yhtenäisen arvonlisäverokannan, niin tulkitsenko oikein, että komissaarin vastauksessa vihjattiin siihen, että hänen vastauksensa olisi myöntävä?

Monti
Arvoisa puhemies, vastauksena herra Coxin kysymykseen, joka koski arvonlisäveron yhdenmukaistamista, sanoisin, että kaikissa verotusjärjestelmissä, joissa verotus tapahtuu palvelujen tarjoajan sijoittumispaikassa ja yhdessä rekisteröintipaikassa EU: n sisällä, voi esiintyä kilpailun vääristymistä, joka johtuu jäsenvaltioiden eritasoisesta verotuksesta. Komissio olisi valmis ehdottamaan yhtenäistä telepalvelualan arvonlisäveroa, joka ei sisälly nykyiseen ehdotukseen, ja se voisi perehtyä - todennäköisesti myönteisellä asenteella - Euroopan parlamentin asiaa koskevaan aloitteeseen.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 23.07.)

