
Puhemies.
   Hyvät kollegat, tänä aamuna minulla on ikävä velvollisuus ilmoittaa teille, että Madridissa räjähti varhain tänä aamuna pahimpaan ruuhka-aikaan kolmella eri rautatieasemalla ainakin viisi pommia – pahin räjähdys tapahtui junassa, joka oli saapumassa Atochan asemalle. Kymmeniä ihmisiä on murhattu, ja lukuisat ihmiset ovat loukkaantuneet. Jokaisessa raportissa tiedotetaan yhä suuremmasta uhrien määrästä. Tämä voi olla seurauksiltaan Espanjan ja myös koko Euroopan unionin lähihistorian tuhoisin terrori-isku. Tämä on törkeä, epäoikeudenmukainen ja anteeksiantamaton isku Espanjan kansaa ja Espanjan demokratiaa kohtaan.
Esitän Euroopan parlamentin puolesta syvän ja vilpittömän osanottomme ja surunvalittelut menehtyneiden ja loukkaantuneiden omaisille, ystäville sekä Espanjan kuninkaan välityksellä Espanjan kansalle ja Madridin kaupungin viranomaisille, jotka juuri parhaillaan ylläpitävät kenttäsairaaloita rautatieasemalla ja kaduilla.
Espanjassa järjestetään sunnuntaina yleiset vaalit. Tämänpäiväiset tapahtumat ovat demokratian vastaisen sodan julistus. Tuokoon sunnuntai sellaisen vastauksen, että Espanjan demokratia on vahva ja että Espanjan demokratia aikoo kukistaa terrorismin kaikin mahdollisin keinoin.
Puhuin tammikuussa Madridissa järjestetyssä ensimmäisessä terrorismin uhreja käsittelevässä kansainvälisessä konferenssissa. Toistan nyt, mitä totesin siellä pitämässäni puheessa: poliittisesta velvollisuudesta Espanjan kansaa ja Euroopan unionin kansoja kohtaan olemme vakaasti päättäneet, ettei Euroopan unionissa ole turvallista paikkaa terrorismille eikä terroristeille. 

 Haluan ilmaista Euroopan parlamentin puolesta lujan sitoumuksemme demokratiaan ja ihmisoikeuksiin. Ei enää pommeja. Ei enää kuolemia. Kukistamme terroristit yhteisvoimin. 

Olen pyytänyt parlamentin yksikköjä laskemaan Espanjan ja Euroopan liput puolitankoon kunnian osoitukseksi. Kehotan teitä osoittamaan omalla tavallanne myötätuntoa viettämällä minuutin hiljaisuuden.

Puhemies.
    Esityslistalla on seuraavana Gilligin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0058/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta.
Komission jäsen Solbes Mira käyttää puheenvuoron komission puolesta.
Arvoisa komission jäsen, kansallisuutenne vuoksi haluan ilmaista syvän osanottoni. 
Solbes Mira,
   . Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia. Meidän on nyt valitettavasti jatkettava työtämme, mutta haluaisin ensin todeta yhtyväni varauksetta siihen, mitä puhemies Cox äsken sanoi.
Arvoisa puhemies, tänään käsiteltävänä olevan komission ehdotuksen tavoitteena on saattaa ajan tasalle yhteisön asetukset (ETY) N:o 1408/71 ja N:o 574/72, jotta niissä voidaan ottaa huomioon kansallisten säädösten kehitys, selvittää asetusten tiettyjen artiklojen oikeudellinen tilanne ja ottaa huomioon yhteisöjen tuomioistuimen viimeaikaiset tuomiot.
Nyt käsiteltävään, neuvoston hyväksymiin kriteereihin perustuvaan ehdotukseen sisältyy uusi luettelo maksuihin perustumattomista etuuksista, joihin sovelletaan erityisiä yhteensovittamistoimia. Yhteisöjen tuomioistuin vahvisti tämän asuinpaikkaperiaatteeseen perustuvan yhteensovittamisen asiassa Snares antamassaan tuomiossa, jossa se totesi, ettei kyseessä olevia etuuksia voida siirtää toiseen jäsenvaltioon ja että uusi asuinvaltio on velvollinen myöntämään etuuksia alueellaan.
Tämän tuomion perusteella oli välttämätöntä tarkastella uudelleen liitteessä II a olevaa luetteloa, jotta voidaan varmistaa, täyttävätkö kaikki etuudet erityisyyttä ja maksuihin perustumatonta luonnetta koskevat kriteerit. Tässä mielessä erityisetuudet ovat erityisturvan ja sosiaalihuollon väliin sijoittuvia etuuksia, joiden pääasiallisena tarkoituksena on taata toista etuutta täydentävänä tai lisäävänä etuutena sosiaaliturvaetuus – vähimmäistoimeentulo, jonka suuruus määräytyy asuinvaltion sosioekonomisen tilanteen perusteella. Erityisetuudet voivat olla myös etuuksia, joiden tarkoituksena on varmistaa vammaisten erityinen suojeleminen.
Liitteen II a tarkastelu on osoittanut, että monet siinä tällä hetkellä mainitut etuudet olisi poistettava liitteestä. Tarkoitan sellaisia etuuksia, joiden päätavoitteena on siitä huolimatta, että ne on tarkoitettu vammaisille, vähentää erityishoitoa tarvitsevien henkilöiden riippuvuutta parantamalla heidän terveydentilaansa ja elinolojaan.
Mikä on komission kanta tarkistuksiin? Haluan ensinnäkin onnitella esittelijä Gilligiä erinomaisesta mietinnöstä, jossa käsitellään arkaluonteista ja teknisesti monimutkaista asiaa. Komissio voi hyväksyä parlamentin tarkistukset 1–3, koska niissä mainitut etuudet täyttävät aiemmin mainitsemani kriteerit.
Komissio ei voi kuitenkaan hyväksyä tarkistuksia 4–8, joilla liitteestä II a pyritään poistamaan kaksi Alankomaissa myönnettävää etuutta: nuorten vammaisten työkyvyttömyyskorvaukset sekä sosiaalietuuksien saajille myönnettävät lisät ja vähimmäistoimeentulo. Komissio sisällyttää ehdotukseensa nämä kaksi etuutta, joista ensimmäinen on mainittu jo nykyisessä liitteessä II a. Tarkasteltuaan jälleen kerran korvausten erityispiirteitä komissio on todennut, että kyse on maksuihin perustumattomista erityisetuuksista.
Komissio ei voi hyväksyä myöskään tarkistuksia 9–12, joissa liitteestä II a ei pyritä sulkemaan pois vaan siihen pyritään sisällyttämään neljä Ruotsin lainsäädännössä säädettyä etuutta, koska kyse on perhe-etuuksista, minkä vuoksi ne voidaan siirtää toiseen jäsenvaltioon. Asetuksessa perhe-etuuksilla tarkoitetaan etuuksia, jotka on tarkoitettu perhekustannuksia varten, ja yhteisöjen tuomioistuin tulkitsi tätä määritelmää hyvin laajasti yhdistetyissä asioissa Hoeverja Zachow.
Mitä tulee tarkistuksiin 4–12, joita komissio ei voi hyväksyä, komissio pitää edelleen tärkeänä, että kaikkia etuuksia – sekä liitteeseen II a hyväksyttyjä että siitä pois jätettyjä – kohdellaan tasa-arvoisesti arvioimalla niitä erityisyyttä ja maksuihin perustumatonta luonnetta koskevien kriteerien perusteella.
Komissio on omaksunut tällaisen lähestymistavan ehdokasvaltioiden kanssa käytävissä liitettä koskevissa neuvotteluissa, ja sitä on mielestämme sovellettava myös jäsenvaltioihin.
Näin ollen Alankomaissa myönnettävien etuuksien poistaminen liitteestä II a ja Ruotsissa myönnettävien etuuksien sisällyttäminen siihen vaarantaisi komission ehdottaman liitteen tasapainon.
Kaikkien edellä esitettyjen seikkojen vuoksi komissio voi hyväksyä tarkistukset 1–3, kuten jo totesin, mutta ei muita. 
Gillig (PSE ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, puheenvuoroni aluksi haluan muiden tavoin välittää teille syvän osanottoni maanne tapahtumien vuoksi.
Hyvät kollegat, parlamentti keskustelee tänään mietinnöstä, joka koskee asetuksen N:o 1408/71 ja sen täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen saattamista ajan tasalle. Kuten juuri todettiin, meille esitettyjen muutosehdotusten tavoitteena on yhtäältä integroida asiakirjoihin kansallisten sosiaaliturvajärjestelmien muutokset ja toisaalta ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen näitä asioita koskevissa tuomioissaan tekemät päätökset, mikä on tärkeä tehtävä.
On pidettävä mielessä, että nyt keskustellaan asetuksen saattamisesta ajan tasalle tai yleisestä uudistamisesta, mutta on myös muistettava, että Euroopan parlamentti on monta kertaa pyytänyt sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevien asetusten yleistä tarkistamista. Tänään käsiteltävänämme olevan ehdotuksen päätavoitteena on saattaa ajan tasalle edellä mainitun asetuksen liitteeseen II a sisältyvä luettelo maksuihin perustumattomista etuuksista.
Yhteisöjen tuomioistuimen päätösten avulla on ollut mahdollista määrittää kaksi oleellista erityispiirrettä, jotka näillä etuuksilla on oltava, jotta ne voidaan katsoa erityisetuuksiksi, joita ei voida suorittaa toiseen jäsenvaltioon, ja jotta niiden kohdalla voidaan näin ollen poiketa sosiaaliturvaetuuksien maastaviennin yleisestä periaatteesta. Tämä perustuu siihen, että kyse on tietyssä valtiossa myönnettävästä erityisetuudesta eikä etuudensaaja suorita maksuja etuuksien saamiseksi, vaan etuuksien rahoitus saadaan toisin sanoen kyseisen jäsenvaltion yleisestä verotuksesta, johon etuuden suuruus myös perustuu. Lisätekijänä on vielä se, että etuuden määrä vastaa vähimmäistoimeentuloa, jota etuuksia myöntävän valtion taloudellisessa ympäristössä eläminen edellyttää.
Etuudet, joita ei voida suorittaa toiseen jäsenvaltioon, voivat käytännössä olla tiettyjä lisäavustuksia, joita maksetaan vanhuksille tai joilla on tarkoitus korvata matkakulut, tai jopa vammaisuuteen liittyviä etuuksia. Voimme ainoastaan todeta, että jos etuutta ei voida siirtää toiseen jäsenvaltioon, muissa jäsenvaltioissa on yleensä olemassa vastaava etuus, joten sen saaminen on siinä tapauksessa mahdollista.
Mikä merkitys asetusten ajantasaistamisella on? Käsiteltäväksemme jätetyllä ehdotuksella on mielestämme erittäin tärkeä merkitys. Sen ansiosta maastaviennin yleistä periaatetta koskevia poikkeuksia voidaan ensinnäkin rajoittaa tehokkaasti soveltamalla tiukasti "erityisyyttä" ja "maksuihin perustumatonta" luonnetta koskevia kriteerejä. Kun poikkeusjärjestelmistä on luovuttu, ehdot ovat aina suotuisammat kaikille asianosaisille.
Toiseksi tällä ehdotuksella tehdään loppu hallintoelinten erilaisista tulkinnoista ja taataan siten yhteisön alueella liikkuvien työntekijöiden oikeusvarmuus. Se lisää avoimuutta ja selkeyttää alaa, joka on, kuten tiedämme, erittäin monimutkainen, koska sen soveltamisala ulottuu sosiaaliturvaetuuksista sanan suppeassa merkityksessä aina jäsenvaltioissa myönnettäviin vapaaehtoisiin sosiaaliavustuksiin. Asiasta on keskusteltava nimenomaan tässä vaiheessa, jossa kaikki tulkinnat ovat vielä mahdollisia.
Kolmanneksi tämä ehdotus on voitava hyväksyä välittömästi, jotta voidaan välttää uudet oikeuskiistat tällä alalla, joka on erittäin arkaluonteinen Euroopan unionin kansalaisten kannalta. Kuten tiedämme, tämä asia joskus vieraannuttaa kansalaisia Euroopan unionista sosiaalisella tasolla. Heidän silmissään EU ei näytä toteuttavan tarpeeksi ripeästi toimia kohdellakseen kaikkia tasa-arvoisesti. Ehdotus helpottaa ja edistää parannuksia, joita on tarkoitus tehdä nyt toteutettavassa asetuksen N:o 1408/71 yleistarkistuksessa.
Meidän on kuitenkin suhtauduttava varauksellisesti yhden jäsenvaltion erityistilanteeseen, jossa tässä valtiossa myönnettävää etuutta ei ole poistettu luettelosta, vaan aiemmin toiseen jäsenvaltioon siirrettävissä ollut etuus on sijoitettu uudelleen sellaisten etuuksien luokkaan, joita ei voi siirtää toiseen jäsenvaltioon. Tämän vuoksi asianosaisten kansalaisten tilannetta olisi mielestämme tarkasteltava aiempaa perusteellisemmin. Heitä ei ilmeisesti ole kovin paljon, mutta koska monet heistä luultavasti yksinkertaisesti kärsivät tästä muutoksesta, nähdäksemme tällaisten tapausten yhteydessä olisi harkittava siirtymäkautta ja kahdenvälisiä neuvotteluja.
Arvoisa puhemies, asiasta hetken kuluttua toimitettavassa äänestyksessä minun on esitettävä siksi suullinen tarkistus ja ehdotettava ylimääräistä johdanto-osan perustelukappaletta, joka on samansuuntainen kuin tarkistukset, jotka kollegani ovat jättäneet ja jotka komissio on sanonut hylkäävänsä. Tämä kanta omaksuttiin myös työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa. Suullisen tarkistuksen ansiosta meidän pitäisi pystyä etenemään asiassa. Puheenvuoroni lopuksi totean, että tässä skenaariossa kohtaamme hienovaraisesti tasapainotettuja tilanteita, jotka liittyvät sovellettavaan menettelyyn. Nimenomaan avoin koordinointimenetelmä on arkaluonteinen. Meidän on ehdottomasti säilytettävä hyödyt, joita se tällaisissa tapauksissa tarjoaa. Tästä syystä toivon, että mietintö hyväksytään.
Smet (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, aluksi haluan esittää Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta surunvalittelut Espanjan kansalle ja hallitukselle. Terrorismin torjunta on äärimmäisen vaikea asia.
Keskustelemme tänään ehdotuksesta, joka tehdään joka vuosi ja joka koskee kaikkia jäsenvaltioita, koska joka vuosi on erotettava selvästi toisistaan sellaiset sosiaaliset oikeudet, jotka voidaan siirtää toiseen valtioon, ja sellaiset, joita ei voida siirtää toiseen valtioon. Ensin mainitut liittyvät sosiaaliturvamaksuihin. Euroopassa on aina toivottu, että sosiaaliturvapalvelut, joista maksetaan sosiaaliturvamaksuja voitaisiin siirtää toiseen jäsenvaltioon. Pyrimme koko ajan määrittelemään entistä tarkemmin sellaiset sosiaaliset oikeudet, joita ei voida siirtää toiseen jäsenvaltioon. Tässäkin komission laatimassa asetusehdotuksessa on pyritty täsmentämään sellaisten oikeuksien määritelmää, joita ei voida siirtää toiseen jäsenvaltioon. Tämä on tehtävä vuosittain, koska jäsenvaltiot tarkistavat säännöksiään joka vuosi ja koska markkinoilla tapahtuu koko ajan muutoksia. Mahdollisuutta siirtää oikeuksia toiseen jäsenvaltioon on siksi tarkasteltava jatkuvasti.
Komissio toteaa ehdotuksessaan seuraavaa: "'Maksuihin perustumattoman erityisetuuden' tärkein ominaispiirre on luonnostaan sen "erityisyys"; tämä pätee siitä riippumatta, mihin sosiaaliturvan alaan kyseinen etuus liittyy. 'Erityisetuudet' sijoittuvat sosiaaliturvan "perinteisten" etuuksien ja sosiaalihuollon välimaille, ja ne muistuttavat sosiaalihuoltoa "sikäli, että tarve on olennainen soveltamisperuste"."
Liitteissä lueteltujen etuuksien kohdalla tarve todellakin on nähdäkseni olennainen soveltamisperuste. Tämän perusteella ryhmäni katsoo, että sosiaalilainsäädäntöä on mukautettava valtioissa, joissa toiseen valtioon suoritetaan sellaisia oikeuksia, joita Euroopan unionin mukaan ei voida siirtää toiseen jäsenvaltioon. Kuten esittelijä Gillig jo totesi, tätä varten on säädettävä siirtymäkaudesta, jonka aikana asia pyritään ratkaisemaan niiden valtioiden kanssa, joihin sosiaalisia oikeuksia siirretään.
Alankomaat on muotoillut selkeän pyynnön ja esittänyt varsin monta tarkistusta. Muiden valtioiden, myös Belgian, tilanne ei luultavasti poikkea kovinkaan paljon Alankomaiden tilanteesta. Parlamentin pitäisi siksi mielestäni kannattaa Gilligin suullista tarkistusta, joka edustaa joidenkin ryhmäni jäsenten näkemystä. Olemme valmiita hyväksymään Gilligin mietinnön ja täyttämään komission jäsenen hetki sitten esittämän pyynnön. Näin parlamentti pääsee asiasta yhteisymmärrykseen. 
Weiler (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisat komission jäsenet, viettämämme minuutin hiljaisuuden jälkeen on ikävää puhua säädöksestä, jolla on oikeastaan tarkoitus tuoda Euroopan kansalaiset yhteen, luoda heille oikeuksia, jotka ovat voimassa kaikkialla Euroopassa ja jotka tarjoavat heille mahdollisuuden nähdä Euroopan, joka tarjoaa työllistymismahdollisuuksia ja työmarkkinat.
Tämä lainsäädäntö on ollut voimassa yli 30 vuotta, ja kuten muut ovat jo todenneet, tarkistamme sitä vuosittain, jotta siihen voidaan sisällyttää kansallisten lainsäädäntöjen viimeisimmät muutokset ja jotta siinä voidaan ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viimeaikainen oikeuskäytäntö. Komission ehdotus ja komission jäsenen Solbesin ajatukset tarkistuksista ovat mielestäni järkeviä. Minusta on valitettavaa, että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä haluaa ehdottaa tässä mietinnössä muutoksia, jotka pitäisi tehdä pääuudistuksessa eikä tässä yhteydessä.
On todellakin ehkä hieman hämmentävää, että puhumme tänään myös asetuksen N:o 1408/71 uudistuksesta, sillä viime kuukausina ja viikkoina sekä edellisessä valiokunnan kokouksessa olemme käyneet hyvin yksityiskohtaisia keskusteluja tulevasta suuresta uudistuksesta, jota on valmisteltu samaan aikaan, jossa olemme tehneet ratkaisevia parannuksia Euroopan kansalaisten hyväksi ja joka on käytännössä pian valmis. Tähän liittyy kuitenkin sellainen rajoitus, että suuri uudistus tulee voimaan vasta vuonna 2007, minkä vuoksi mukautuksia on tehtävä nyt.
Kiitän ryhmäni puolesta esittelijä Gilligiä, joka on laatinut luotettavan ja vastuuntuntoisen mietinnön. Hän olisi tietenkin myös voinut sortua kiusaukseen ja esittää monia mukavia tarkistuksia, joiden voimaan saattamisen komissio tai neuvosto olisi kuitenkin lopulta estänyt. Juuri tämä tekee mietinnöstä vastuuntuntoisen.
On tietenkin vielä yksi ongelma, jota kaksi Alankomaita ja Belgiaa edustavaa kollegaani käsittelevät myöhemmin tässä keskustelussa, nimittäin rajatyöntekijöiden tilanne. Siitä koituu epäilemättä vielä suuria ongelmia kaikissa jäsenvaltioissa, todennäköisesti myös laajentumisen jälkeen. Olemme kuitenkin onnistuneet luomaan tasapainon tarjoamalla kansalaisille yhtäältä mahdollisuuden nauttia tietyn valtion sosiaaliturvaetuuksia ja toisaalta estämällä kansallisten sosiaaliturvajärjestelmien ylikuormittumisen. Mietintö on tasapainoinen ja realistinen, ja haluan sanoa Euroopan kansanpuolueen jäsenille, ettemme saa täyttää sitä tarkistuksilla, jotka eivät ole tällä hetkellä oikeastaan edes järkeviä. 
Boogerd-Quaak (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan esittää surunvalitteluni Espanjalle. Tällaisen tapauksen jälkeen on vaikeaa palata normaaliin päiväjärjestykseen, mutta meidän on kuitenkin tehtävä se.
Olen kuunnellut kollegojen tässä keskustelussa käyttämiä puheenvuoroja, ja he olettavat ehdotuksen parantavan nykyistä tilannetta. Varmaa on ainoastaan se, että tämä on erittäin monimutkainen asia. Kuuntelin tarkkaavaisesti myös komission jäsentä Solbesia, joka odottaa erityisesti vammaisten tai osittain vammautuneiden tilanteen parantuvan. Olen jäsen Smetin kanssa samaa mieltä siitä, että jatkossa kohtaamme ongelmia, joita joudutaan ratkaisemaan useammassa kuin yhdessä valtiossa. Arvoisa komission jäsen, en tunne kaikkien jäsenvaltioiden tilannetta, mutta voin kertoa, että Alankomaissa tilanne huononee sellaisten henkilöiden kohdalla, jotka eivät voi olla työmarkkinoilla – jotka eivät ole luultavasti koskaan voineet eivätkä enää koskaan voi tehdä sitä. Heidän kohdallaan pitää paikkansa, että he eivät ole oikeutettuja maksuun perustuviin etuuksiin, mutta minun mielestäni tämä oikeus pitäisi kuitenkin voida siirtää toiseen jäsenvaltioon.
Niille parlamentin jäsenille, joiden mielestä pitäisi keskustella vain maksuihin perustuvista ja maksuihin perustumattomista oikeuksista, haluan tehdä selväksi, että on olemassa myös sellainen asia kuin sosiaalinen oikeudenmukaisuus. Asumiskulujen siirtäminen toiseen jäsenvaltioon ei ole mielestäni tarpeellista, koska ne liittyvät asumisen kestoon. Tämä erityistapaus koskee henkilöitä, myös Alankomaissa asuvia henkilöitä, jotka eivät todennäköisesti voi enää koskaan päästä työmarkkinoille. Pyydän teitä harkitsemaan vakavasti, pitäisikö tähän tapaukseen sittenkin soveltaa muita sääntöjä. Heittäydymme tunnelmallisiksi puhuessamme henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta, mutta 1 300 alankomaalaista asuu nykyään muualla Euroopassa ja menettää tällä hetkellä saamansa etuuden. Tutkin siksi, mitä maksuja tai ehdotuksia kannatan, jotta saamme sisällytettyä liitteeseen mahdollisimman monia etuuksia. Pyydän kuitenkin kollegoja ja komissiota harkitsemaan näitä asioita erittäin huolellisesti.
Arvoisa komission jäsen, olen hyvin huolissani asetuksen N:o 1408/71 tulevaisuudesta. Voitaisiinko perustaa komitea, jotka tutkii huolellisesti rajoituksia? On tosiasia, että laajentumisen vuoksi sosiaaliturvan maastaviennistä käydään todennäköisesti laajoja keskusteluja kaikkialla Euroopassa. Kehotan teitä perustamaan komitean, joka seuraa kaikkia ongelmia, etsii ratkaisuja ja lisäksi neuvottelee vakavissaan jäsenvaltioiden kanssa, jotta tällaiset epäoikeudenmukaisuudet saadaan poistettua tavalla tai toisella. En tarkoita, että tämä on ratkaisu kaikkiin ongelmiimme, mutta luulen, että Alankomaiden pyytämä poikkeus koskee kaikkein köyhimpiä ja turvattomimpia. Kyseinen etuus voidaan viedään kolmansiin maihin, mutta asetuksen N:o 1408/71 perusteella sitä ei voida enää siirtää Euroopan sisällä, mikä on todella epäoikeudenmukaista. 
Lambert (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan yhtyä surunvalitteluihin, jotka parlamentissa on jo esitetty Espanjan tämänaamuisten sanoin kuvaamattomien tapahtumien johdosta.
Siirryn nyt istunnon aiheeseen ja haluan lausua esittelijälle suuret kiitokset hänen mietinnön parissa tekemästään työstä ja teoista, joihin hän on ollut valmis saadakseen aikaan yleisen ratkaisun mahdollisesti yleisluonteiseen ongelmaan, mikä on loppujen lopuksi osittain myös asetuksen tavoitteena. Olemme siksi valmiita kannattamaan hänen suullista tarkistustaan.
Yksi asetukseen liittyvistä ongelmista on, että asioita on saatettu viime vuosina yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, koska voimassa oleva asetus ei ole tarpeeksi selkeä ja koska jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien kehityksessä on todellakin tapahtunut muutoksia.
Maksuihin perustumattomia rahallisia erityisetuuksia koskevat määritelmät ovat yksi tämän muutoksen tuomista tärkeistä seikoista ajateltaessa koko asetuksen yksinkertaistamista ja uudistamista, jotka hyväksyimme jo ensimmäisessä käsittelyssä. Kun nämä määritelmät on hyväksytty, meillä on selkeä käsitejärjestelmä, jonka perusteella tulkitaan, mikä kuuluu järjestelmän soveltamisalaan ja mikä sen ulkopuolelle. Aiemmin tämä on jätetty pääasiassa jäsenvaltioiden harkintavaltaan, eikä mitään selkeitä ja helposti ymmärrettäviä kriteerejä ole ollut käytössä. Tämä tarkoittaa, että joissakin jäsenvaltioissa joihinkin etuuksiin sovelletaan tämän jälkeen maastaviennin periaatetta. Se tuo näin ollen etuuksia joillekin kansalaisille.
Tunnen myötätuntoa alankomaalaisten kollegojen erityistilannetta kohtaan, ja kuten sanoin, esittelijä Gilligin suullinen tarkistus parantaa sitä hieman.
Yksi keskustelussa kuulemistamme taustaa koskevista väitteistä liittyy kansalaisten ja kolmansien maiden kansalaisten tasa-arvoiseen kohteluun. Tämä asia ei kuulu tähän keskusteluun. Tarvitsemme selkeät kriteerit, minkä vuoksi tuemme esittelijää. 
Hermange (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan vuorostani esittää ranskalaisten parlamentin jäsenten puolesta surunvalittelumme Espanjan hallitukselle, kollegoillemme sekä teille, arvoisa komission jäsen.
Siirryn nyt käsittelemään meille esitettyä asiakirjaa. Haluan ensin onnitella esittelijää, joka on onnistunut laatimaan arkaluonteisesta aiheesta asiakirjan, joka on tasapainoinen ja johon palkatut työntekijät, itsenäiset ammatinharjoittajat ja heidän perheenjäsenensä voivat mielestäni olla tyytyväisiä.
Tämä asiakirja mahdollistaa nykyisen järjestelmän saattamisen ajan tasalle erittäin myönteisellä tavalla, ja kuten esittelijä totesi, sillä tehdään loppu jäsenvaltioiden erilaisista tulkinnoista ja sillä helpotetaan kansalaistemme liikkumista. Ehdotus perustuu lisäksi yhteisöjen tuomioistuimen tuomioihin, joiden mukaan tiettyjä etuuksia ei voida siirtää toiseen jäsenvaltioon. Tällaisilla etuuksilla on kolme ominaispiirrettä: erityisyys, maksuihin perustumattomuus ja se, että niiden suuruus määräytyy kunkin valtion tulotason perusteella.
Ymmärrän alankomaalaisten kollegojemme kannan joistakin etuuksista. On kuitenkin ymmärrettävä, että sosiaalietuuksien järjestelmässä on yhtäältä niin kutsuttuja lakisääteisiä etuuksia, jotka liittyvät eläkkeelle siirtymiseen ja sairastumiseen, ja toisaalta toisentyyppisiä etuuksia, joita nimitetään maksuihin perustumattomiksi etuuksiksi ja joista käytetään Ranskassa nimitystä vapaaehtoiset etuudet. Kaikissa valtioissa on tämäntyyppisiä etuuksia.
Kun vastasin Ranskan sosiaaliasioista, perustin etuuden, josta käytetään nimitystä "allocation de présence parentale" (vammaisten lasten vanhemmille tarkoitettu erityishoitoraha). Perheille, joissa on yhtäkkiä vammainen lapsi, perustimme Pariisissa etuuden, joka on noin 500 euroa kuukaudessa ja jota maksetaan 12 kuukauden ajan. Tämä etuus on nyt maksuihin perustumaton eikä täytä maastaviennin kriteerejä, mikä tarkoittaa, että jos perhe, jossa on vammainen lapsi, muuttaa huomenna Belgiaan tai Espanjaan, missä heille ei myönnetä samantyyppistä etuutta, heidän tilanteensa huononee oleellisesti.
Tämän vuoksi meidän on kannatettava Gilligin mietintöä. Joissakin tapauksissa, jotka eivät koske yksinomaan alankomaalaisia ystäviämme, meidän on saatava aikaan myös kahdenvälisiä ratkaisuja, sillä tämä asia ei liity pelkästään vapaaseen liikkuvuuteen ja siten parempaan ymmärrettävyyteen vaan myös sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen. Arvoisa komission jäsen, meidän on siksi kannatettava esittelijän tarkistusta ja saatava myös teidän tukenne. Ymmärrätte varmaan, että kansalaistemme kannalta tänään on kyse sosiaalisesta oikeudenmukaisuudesta. 
Van Lancker (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin yhdyn Espanjan kansalle ja ennen kaikkea uhrien sukulaisille esitettyihin myötätunnon sanoihin. Parlamentti ei voi mielestäni tuomita tällaisia tekoja tarpeeksi painokkaasti.
Tämänvuotinen yhteensovittamisasetuksen tarkistusprosessi on hieman poikkeuksellinen, koska emme keskustele vain teknisistä muutoksista, vaan pyrimme lisäksi laatimaan johdonmukaisen kannan sellaisiin etuuksiin, joita ei voida siirtää toiseen jäsenvaltioon. Yhdyn mielelläni jäsen Hermangen näkemykseen, jonka mukaan yhteisöjen tuomioistuin on aina painottanut, että etuuksien maastavientikiellon periaatteeseen sovellettavia poikkeuksia on tulkittava kirjaimellisesti. Toisin sanoen ne liittyvät huomattavasti enemmän sosiaaliturva-avustuksiin, joita voidaan maksaa kaikille valtion alueella asuville kansalaisille. Komissiokin kannattaa tiukkaa tulkintaa, minkä vuoksi tuen nyt käsiteltävänämme olevaa liitettä II a koskevaa ehdotusta.
Haluan kuitenkin esittää kaksi oleellista huomautusta. Meidän on ensinnäkin saavutettava pikaisesti kokonaisvaltainen yhteisymmärrys yhteensovittamisasetuksen uudistamisesta ja päästävä sopimukseen myös etuuksista, joita ei voida siirtää toiseen jäsenvaltioon. Olen kuullut, että neuvosto pyrkii tosissaan laajentamaan huomattavasti sellaisten etuuksien luetteloa, joita ei voida siirtää toiseen jäsenvaltioon, mikä heikentää yhteensovittamisasetusta. Hyväksyessämme tänään nämä liitteet meidän on lähetettävä neuvostolle sellainen viesti, ettei parlamentti suvaitse tällaista.
Toiseksi tämä on mielekästä, jos järjestelmä on looginen, mutta meidän on myös ymmärrettävä, että muutokset vaikuttavat todellisiin ihmisiin. Jos ne koskevat säännöksiä, joiden tarkoituksena on taata ihmisille vähimmäistulo, meidän on tietenkin mietittävä hyvin tarkkaan, miten muutokset vaikuttavat kyseisen valtion kansalaisiin etenkin silloin, jos muissa valtioissa ei ole vastaavaa säännöstä. Arvoisa komission jäsen, minusta on siksi pöyristyttävää taas todeta, ettei tällaista asiaa ole varmistettu. Euroopan parlamentti on jo vuosien ajan pyytänyt tämän marginaalisen vaikutuksen tutkimista, ja se, mitä nyt tapahtuu, osoittaa tämän kysymyksen aiheellisuuden. Jos luetteloon lisätään Alankomaissa lisän myöntämisestä annettu laki, joka sisällytettiin luetteloon mielestäni hyvin perustein, lähes 200 belgialaista rajatyöntekijää menettää heille maksettavan lisäkorvauksen. Jotkut heistä saavat korvauksen Belgian sosiaaliturvalain perusteella, mutta muut menettävät osan tuloistaan, minkä vuoksi kehotan komission jäsentä toteuttamaan perusteellisen tutkimuksen asianosaisiin kohdistuvista vaikutuksista vaikkapa EURES-verkoston kautta.
Asianosaisten jäsenvaltioiden, tässä tapauksessa Alankomaiden ja Belgian, on lisäksi sovittava siirtymäkausista ja korvaustoimista sekä tehtävä niistä mahdollisesti kahdenvälinen sopimus. Tänään täysistunnossa ehdotettu tarkistus on joka tapauksessa kannatettava. Aiomme belgialaisten ja alankomaalaisten kollegojeni kanssa kirjoittaa asiasta vastaaville ministereille, jotta saadaan ratkaisu näiden henkilöiden tilanteeseen, jotka ovat vaarassa menettää osan tuloistaan ja jotka joutuvat siksi köyhyysrajan alapuolelle. 
Schmidt, Olle (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ilmaista osanottoni kotivaltiollenne ja kansallenne tänä vaikeana aikana.
Ratkaiseva päivämäärä on 1. toukokuuta 2004. Silloin muodostetaan uusi Eurooppa. Juhlallisuutemme alkavat kuitenkin valitettavasti siten, että kaikki jäsenvaltiot rakentavat uusia muureja pitääkseen ulkopuolella ne, jotka haluavat tulla uusista jäsenvaltioista 15 nykyiseen jäsenvaltioon. Se on äärimmäisen ikävää. Tämä voidaan uskoakseni välttää. En yhdy siksi komission jäsenen näkemykseen.
Eri jäsenvaltioissa on hyvin erilaiset lähtökohdat. Niin kauan kuin meillä ei ole yhteistä sosiaaliturvajärjestelmää, yhteistä rahoitusta eikä yhteistä verotusjärjestelmää, uudessa, laajentuneessa EU:ssa on järkevää ottaa huomioon erilaiset kansalliset näkökannat. Se ei mitenkään vaaranna työntekijöiden vapaata liikkuvuutta. Päinvastoin. Tärkeää on, että nämä muutokset vähentävät siirtymäsääntöjen tarvetta. Ketään ei syrjitä. Puolalaiset, saksalaiset ja tanskalaiset ovat samanlaisessa tilanteessa.
Kaksi Ruotsissa avokätisimmin myönnettävää etuutta – vanhempainavustus ja lapsilisä – maksetaan Ruotsissa kaikille, joilla on lapsia. Kyseiset etuudet eivät riipu tuloista, mutta ne rahoitetaan verotuloista. Monet muut valtiot ovat jo turvanneet tilanteensa ja sisällyttäneet monia etuuksia liitteessä lueteltuihin poikkeuksiin. Pyydän siksi parlamenttia antamaan täyden tukensa tarkistuksille 9–12. 
Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, koska olimme kollegani Boogerd-Quaakin kanssa kahden työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa, olen iloinen nähdessäni, että kollegoja on kuitenkin tullut tänään paikalle. Muutamme tänään sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevaa asetusta. Teemme sen lähes joka vuosi, koska jäsenvaltioissa tapahtuu muutoksia lähes vuosittain. Muutamme asetusta myös siksi, että siinä otettaisiin asianmukaisesti huomioon yhteisöjen tuomioistuimen päätökset.
Lopputulos ei välttämättä hyödytä kovinkaan paljon asetuksen soveltamisalaan kuuluvia henkilöitä. Olemme joidenkin kollegojen kanssa arvostelleet sitä, että Alankomaat on lisännyt sellaisten etuuksien luetteloon, joita ei voida siirtää toiseen jäsenvaltioon, yhden henkilön tulojen varassa oleville perheille tarkoitetun etuuden, jonka tarkoituksena varmistaa perheen vähimmäistoimeentulo ja joka on 200 euroa kuukaudessa. Jos tämä etuus sisällytetään luetteloon, sen maksaminen lopetetaan välittömästi ja Alankomailta säästyy tämä raha. Tämä tarkoittaa, että 2 tanskalaista, 193 belgialaista, 395 espanjalaista, 94 italialaista ja 55 ranskalaista menettää tämän etuuden. Etuutta ei voida mielestäni myöskään sisällyttää luetteloon siksi, että silloin kohdellaan eri tavoin Euroopan unionissa asuvia henkilöitä, joilta kyseinen etuus evätään, ja Euroopan unionin ulkopuolella asuvia henkilöitä, joille etuus edelleen myönnetään.
Pitää paikkansa, että käyn vaalikampanjaa Eurooppa-vaalien ehdokkaana, mutta siitä huolimatta Euroopan parlamentin jäsen ei voi mielestäni mitenkään perustella sitä, että Euroopan kansalaisia kohdellaan huonommin kuin kolmansien maiden kansalaisia. Voin jopa esittää teille yksityiskohtaisia tietoja: maksamme Marokkoon 1 061:tä etuutta, ja Euroopan sisällä suoritamme toisiin valtioihin yhteensä 1 300:aa etuutta. Suoritamme etuuksia Bosnia ja Hertsegovinaan, Indonesiaan, Tšekin tasavaltaan, Amerikan yhdysvaltoihin, Israeliin ja muihin valtioihin. Tämän epäoikeudenmukaisen kohtelun vuoksi olen sisällyttänyt tarkistukseeni sellaisia osatekijöitä, joista olen kuullut jatkuvasti puhuttavan myös kollegojen kanssa käydyissä keskusteluissa, ja olen ehdottanut tätä tarkistusta sopuratkaisun perustaksi. Tämän tarkistuksen perusajatus on seuraava – ja tämä asia liittyy myös jäsen Van Lanckerin huomautuksiin: Alankomaat voivat sisällyttää kyseisen etuuden luetteloon sitten, kun Euroopan valtioita ja kolmansia maita kohdellaan tasa-arvoisesti. Toisena ehtona on, että myös järjestelyjä näiden etuuksien poistamiseksi vähitellen ja niiden korvaamiseksi on toteutettu.
Uskon, että asia voidaan saada ratkaistua, jos nämä osatekijät lisätään sopuratkaisuun. Kunnioitan neuvostoa, joka on onnistunut saamaan ihmiset liikkeelle tässä asiassa, kun se on antanut ymmärtää, että jotakin kamalaa on tapahtumassa, ja parlamentilla on tietenkin oikeus hyväksyä teksti automaattisesti tavallisella määräenemmistöllä. Neuvoston on siksi hyväksyttävä tämä sosiaaliasioita koskeva asiakirja yksimielisesti, mutta jos huomaamme, että jotakin tehdään väärin, meillä on oikeus paljastaa hampaamme. Koko ryhmäni kannattaa Gilligin kompromissitarkistusta sekä tukee myös sopuratkaisuja ja jäsen Van Lanckerin pyyntöä sanamuotojen täsmentämisestä. Toivon, että pääsemme näin sopimukseen.
Työssäkäynti rajan toisella puolella on erittäin tärkeä asia kotialueellani. Liikkuvuus kuuluu myös Lissabonin tavoitteisiin. Ellei liikkuvuutta säännellä tehokkaasti, voimme unohtaa myös Lissabonissa vahvistetun tavoitteen. 
Van den Burg (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, esiin tuotua alankomaalaisten ongelmaa on paisuteltu. Emme käy täällä vaalikampanjaa. Monia asioita on syytä arvostella kärkevästi, mutta arvostelu on suhteutettava tosiasioihin.
Aluksi haluan todeta, että kannatan varauksettomasti esittelijä Gilligin ja jäsen Lambertin näkemystä, jonka mukaan yhteensovittamisasetuksessa ja sen liitteissä on noudatettava selkeää järjestelmää. Liitteitä käsiteltäessä on mielestäni omaksuttava erittäin tiukka suhtautumistapa, koska sillä voi olla odottamattomia seurauksia. Totesimme jo Lambertin mietinnön yhteydessä, että jos asetuksesta poistetaan jotakin, se voidaan sisällyttää siihen uudestaan liitteissä, ja juuri näin joissakin asioissa on vaarassa käydä tekemiemme parannusten vuoksi.
Kolmas asiani on, että kun etuutta ei voida enää siirtää toiseen jäsenvaltioon, muiden Euroopan valtioiden on tarjottava vastaavia etuuksia ja vastaava suoja. Alankomaiden hallitusta ja jossain määrin myös komissiota voidaan syyttää siitä, etteivät ne ole tutkineet tarkasti, tapahtuuko näin käytännössä. Jäsen Lancker totesikin jo, ettei Belgiassa ole vastaavaa järjestelmää, emmekä voi tietenkään laatia käden käänteessä tällaista tutkimusta 15 jäsenvaltion osalta saati sitten 25 jäsenvaltion osalta laajentumisen jälkeen. Tässä kohtaa mietinnössä on selvä puute. Meidän on käsiteltävä tätä asiaa erittäin päättäväisesti. Ratkaisu on mahdollinen vain, jos jäsenvaltioiden välillä on kahdenvälisiä korvausjärjestelmiä. Minusta on myönteistä, että esittelijä Gillig on valmis sisällyttämään tekstiin johdantolauseen perustelukappaleen suullisella tarkistuksella, jonka parlamentti toivottavasti hyväksyy. Jäsenvaltioiden on ryhdyttävä sen jälkeen työhön, ja komission on valvottava, että työtä tehdään kunnolla. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin tuomitsen kaikkien irlantilaisten kollegojeni puolesta suoralta kädeltä ne ihmispedot, jotka tekivät tänä aamuna tämän järkyttävän hirmuteon töihin ja kouluun matkalla olleille madridilaisille. Tunnen syvää myötätuntoa komission jäsentä Solbesia ja kaikkia espanjalaisia kollegojani kohtaan.
Mitä tulee tänä aamuna käsiteltävään Gilligin mietintöön, käsittelemme vuosittain etuuksien maastaviennin selkeyttämiseen liittyvää asiakokonaisuutta, jotta saavuttaisimme tavoitteena olevan yhä useampien Euroopan unionin kansalaisten vapaan liikkuvuuden. Tämä on välttämätöntä, koska jäsenvaltiot laajentavat tai muuttavat kansallista lainsäädäntöään tällä alalla ja koska Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioissa vahvistetaan poikkeuksia tai selvennetään tiettyjä artikloja.
Hyväksyn sen, että monet nykyisessä liitteessä II a olevat etuudet on poistettava viimeaikaisen oikeuskäytännön perusteella. Asetuksen 33 artiklan 1 kohdan muuttamisesta totean, että haluan ehdottomasti varmistaa, ettei yksikään jäsenvaltio voi periä enemmän maksuja eläkeläiseltä, joka saa eläkkeitä useasta jäsenvaltiosta, kuin eläkeläiseltä, joka saa kaikki eläkkeensä nimenomaisesta jäsenvaltiosta. Kannatan erityisesti liikkumisavustuksen lisäämistä liitteeseen II a, "G. Irlanti", eli uuteen d a kohtaan.
Tässä asiassa on mielestäni yksi ongelma, joka ei tarkalleen ottaen liity tähän, mutta olisin iloinen, jos komission jäsen vastaisi, mitä komissio aikoo tehdä asialle. Kussakin jäsenvaltioissa sovelletaan tällä hetkellä erilaisia kriteerejä tiettyjen etuuksien myöntämiseen. Tällaisia ovat esimerkiksi invaliditeettiin, vammaisuuteen ja sokeuteen perustuvat etuudet. Erään vaalipiirini asukkaan luvalla luen pari kappaletta tekstiä, josta käy ilmi, millaisissa tilanteissa tästä aiheutuu haittaa:
"Jouduin liikenneonnettomuuteen toukokuussa 1988. Aivojeni vahingoituttua minut rekisteröitiin sokeaksi Irlannin kansallisessa sokeain neuvostossa (National Council for the Blind of Ireland). Kuvauksessa todettiin, että aivoni ovat vahingoittuneet, ja silmälääkärien sairaaloille ja sokeain neuvostolle tekemät erilaiset testit osoittivat, että aivojeni näköpuoli oli vahingoittunut pysyvästi. Minulle myönnettiin tämän vuoksi sokeain eläke ja minut rekisteröitiin sokeaksi Irlannissa. Minulla ja varmasti monilla kohtalotovereillani on seuraavanlainen ongelma: sokeaksi rekisteröintini hyväksytään Irlannissa, mutta pohjoisessa, Yhdistyneen kuningaskunnan rajan toisella puolella sokeaksi rekisteröintiin sovelletaan eri perusteita, ja olen ymmärtänyt, että näin on kaikissa muissakin Euroopan valtioissa. Tämä näyttää tarkoittavan, että vamma paranee siirryttäessä toiseen Euroopan valtioon, ja jos asuisin jossakin muualla Euroopassa, joutuisin käymään saman prosessin uudestaan läpi. Jos olen rampa Irlannissa, olen rampa muuallakin Euroopassa. Jos olen kuuro Irlannissa, olen kuuro muuallakin Euroopassa. Jos olen sokea Irlannissa, olen sokea muuallakin Euroopassa."
Vaalipiirini asukas toteaa edelleen, ettei tämä ole vain rajatylittävä asia vaan eurooppalainen asia. Arvoisa komission jäsen, voisitteko sanoa, kuinka nopeasti voimme ratkaista tämän kysymyksen, joka liittyy etuuksien erilaisiin myöntämisehtoihin? Tämä nimittäin vaikeuttaa huomattavasti kansalaistemme, etenkin vammaisten ja invalidien, liikkuvuutta mainitsemillani alueilla.
Toinen pieni asia, jonka otan esiin, on se, että nimenomaan Irlannin järjestelmässä oleva englanninkielinen sana "benefit" (etuus) tarkoittaa erilaisia asioita. Joissakin valtioissa se on "maksuperusteinen eläke". Toisissa valtioissa se tarkoittaa vain jonkinlaista sosiaaliturvamaksua. Käytämme kyseistä sanaa melko huolettomasti tässä yhteydessä, mikä voi aiheuttaa sekaannusta. 
Andersson (PSE ).
    Arvoisa puhemies, ruotsalaisten parlamentin jäsenten puolesta haluan esittää surunvalittelumme espanjalaisille kollegoillemme ja komission jäsenelle Solbes Miralle sekä tuomita Madridissa tänään tapahtuneen hirmuteon.
Vuotuisista muutoksista käymämme keskustelun ohella saatamme ajan tasalle asetuksen (ETY) N:o 1408/71, joka liittyy kyseisiin vuotuisiin muutoksiin. Tämä tarkoittaa, että meidän on luultavasti keskusteltava liitteestä uudelleen syksyllä. Silloin sitä nimitetään liitteeksi X. Olen pikemminkin sitä mieltä, että komission olisi pitänyt olla varovainen eikä sen olisi pitänyt tehdä tänä vuonna mitään muutoksia, ennen kuin olemme saaneet valmiiksi uudistuksen, jossa periaatteita osittain muutetaan ja jossa ne vahvistetaan. Tämä on minun näkemykseni.
Liite II a perustuu tiettyihin periaatteisiin, joilla säännellään sitä, mitä jäsenvaltiot voivat sisällyttää liitteeseen. Jäsenvaltiot eivät voi sisällyttää liitteeseen II a mitä tahansa siihen niiden mielestä soveltuvia etuuksia. Kyseisten etuuksien ei tarvitse olla luonteeltaan yleisiä, mutta niiden on täytettävä tarvehankintaperiaatteeseen liittyvät edellytykset. Perhe-etuudet eivät todellakaan kuulu tähän luokkaan. Jäsen Schmidtille ja Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmälle haluan huomauttaa, että Ruotsin lapsilisä on yleinen. Tämä pätee myös perhelisiin, joita maksetaan perheille, joissa on enemmän kuin yksi lapsi, opintotukeen ja vanhempainetuuden enimmäismäärään. Tämä tarkoittaa, etteivät ne kuulu liitteeseen II a. Tätä näkemystä voidaan pitää oikeana tai vääränä, mutta kaikkien on epäilemättä oltava samaa mieltä siitä, että liitteiden on perustuttava tiettyihin periaatteisiin. Myöskään lapsiperheiden asumistuki ei luultavasti tule kyseeseen, mutta se on ainoa etuus, jonka sisällyttämisestä liitteeseen voitaisiin mahdollisesti keskustella.
Hylkään siksi jäsen Schmidtin ehdotuksen. Emme voi sivuuttaa kaikkia periaatteita, joista olemme yhdessä sopineet. Jäsen Schmidt sanoi, että meillä on kovin erilaiset järjestelmät – mikä pitää paikkansa – mutta lisäksi hän sanoi, että voisimme elää erilaisten järjestelmien kanssa, etteivät ne vaikuta vapaaseen liikkuvuuteen ja ettemme tarvitse näitä säännöksiä. En ole tästä hänen kanssaan samaa mieltä. Tarvitsemme ilman muuta säännöksiä, joita sovelletaan rajojen yli liikkuviin henkilöihin, joiden on saatava sosiaalietuuksia. Jos muutamme tätä järjestelmää perinpohjin ja esimerkiksi päätämme, ettei perhetukia voida siirtää toiseen jäsenvaltioon, se vaikuttaa kielteisesti vapaaseen liikkuvuuteen. 
Pérez Álvarez (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, espanjalaisena haluan aluksi kiittää kaikkia parlamentin jäseniä, jotka ovat ilmaisseet osanottonsa. Minäkin totean halveksivani syvästi näitä ihmistuholaisia ja ennen kaikkea haluan ilmaista myötätuntoni ja osanottoni kärsiville perheille heidän tuskassaan ja kärsimyksessään. Kuten komission jäsen Solbes totesi, meidän on jatkettava työtämme, vaikka se ei olekaan helppoa.
Keskustelemme komission ehdotuksesta, joka koskee asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ajan tasalle saattamista tiettyjen etuuksien ja maksuihin perustumattomien avustusten osalta. Ehdotuksen pääasiallisena tarkoituksena on ottaa huomioon yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, jossa määritetään tiettyjen etuuksien erityinen ja maksuihin perustumaton luonne ja jossa otetaan lisäksi huomioon kansallisissa lainsäädännöissä tapahtuneet muutokset. Keskustelussa tarkastellaan nähdäkseni pääasiassa sitä, pitäisikö kansallisissa lainsäädännöissä säädetyt etuudet sisällyttää liitteeseen II a, sekä niitä seurauksia, joita aiheutuu etuuksien sisällyttämisestä kyseiseen liitteeseen, toisin sanoen etuuksien maastavientikieltoa tai mahdollisesti niiden siirrettävyyttä toiseen jäsenvaltioon.
Kannatan tarkistuksia 1, 2 ja 3 kyseessä olevien etuuksien erityispiirteiden tai luonteen tai niiden saantiedellytysten vuoksi tai siksi, että niitä on vaikea tai mahdoton valvoa.
Tarkistukset 4, 5, 7 ja 8 liittyvät etuuksiin, joiden maastavientimahdollisuus mainittiin hetki sitten, ja niissä käsitellään tietenkin etuuksia, joilla on toisinaan vastineita jäsenvaltioissa, kuitenkin kyseisen jäsenvaltion elinoloihin sopeutettuna. Tätä pitäisi mielestäni joka tapauksessa tutkia.
En voi hyväksyä tarkistuksia 9–12 ensinnäkään siksi, että kaikki niissä mainitut etuudet ovat perhe-etuuksia. Asetuksen yleisenä kriteerinä on, että perhe-etuuksia voidaan siirtää toisiin jäsenvaltioihin. Muuten käytäntö olisi syrjivää, vaikeuttaisi henkilöiden vapaata liikkuvuutta ja estäisi perheitä matkustamasta "sosiaaliturva mukanaan".
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan kiinnittää parlamentin huomion ehdotukseen siitä, että tietyissä jäsenvaltioissa nykyisen tai tulevan terveydenhuollon ehdoksi asetettaisiin tietyt eläkkeestä suoritettavat maksut. Viittaan tietenkin asetuksen 33 artiklan uuteen 1 kohtaan. Tällöin hyvin monien eläkeläisten tulot alenisivat.
Muissa jäsenvaltioissa asuvien espanjalaisten eläkkeet pienenisivät, sillä Espanjassa asuessaan he saisivat eläkkeensä sataprosenttisesti, koska terveydenhuolto on tavallaan automaattinen oikeus. Kyse olisi näin ollen selvästä syrjinnästä ja henkilöiden vapaan liikkuvuuden rajoittamisesta. 
Solbes Mira,
   . Arvoisa puhemies, puhuessani parlamentissa kerrankin espanjalaisena haluan ensin kiittää kaikkia, jotka ovat osoittaneet myötätuntoa Espanjassa tapahtuneen terrorismin uhreille ja kauheille seurauksille, joita iskuilla on ollut kotimaassani.
Kuten aiemmin totesin, meidän on jatkettava työtämme, ja yritän vastata teitä huolestuttaviin kysymyksiin.
Emme saa ensinnäkään unohtaa, että käsiteltävänämme oleva asia kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan: kyse on niiden kansallisten sosiaaliturvajärjestelmien organisoinnista.
On tärkeää korostaa jäsen Doylen esiin ottamaa asiaa. Se on todellinen ongelma. On kuitenkin totta, ettei näitä asioita ole yhdenmukaistettu yhteisössä. Asiaa voidaan tietenkin edistää sovittamalla yhteen kansallisia lainsäädäntöjä. Tämä tietenkin tarkoittaa, että kunkin jäsenvaltion on annettava kansalliset säännöksensä yhteisymmärryksessä muiden valtioiden kanssa. Tässä mielessä avoimesta koordinointimenetelmästä voi olla apua, mutta meillä ei ole yhtä ainoaa ratkaisua. Yhtenä mahdollisuutena voisi olla jonkinlainen keskitie – jota parhaillaan valmistellaan ja jolla voimme saada aikaan edistystä – vastavuoroinen tunnustaminen, joka ei johtaisi täydelliseen yhdenmukaistamiseen vaan tunnustamiseen, jonka avulla saattaisimme onnistua ratkaisemaan jotkin ongelmat.
Toiseksi jos työskentelymme lähtökohtana on, että kyse on kansallisista päätöksistä ja toimivaltuuksista, on selvää, että kaikki koordinoinnin osatekijät on toteutettava ennalta määrättyjen kriteerien perusteella. Olemme pyrkineet sisällyttämään asetukseen nämä objektiiviset kriteerit, joihin viittasin aiemmin puheessani. Joissakin tapauksissa hyväksymme siksi joitakin ehdottamianne ratkaisuja, mutta muissa tapauksissa ehdottamillanne ratkaisuilla ei mielestämme voida ratkaista kaikkia ongelmia.
Nyt esillä olevan asian perusajatuksena ovat asuinpaikkaperiaatteeseen perustuvat erityisetuudet. Joissakin tapauksissa tarkoituksena siis on, että asuinpaikan muututtua yhden valtion myöntämät etuudet voidaan korvata toisen valtion etuuksilla. Nämä etuudet riippuvat objektiivisista ehdoista kunkin valtion määrittelemien erityispiirteiden ja sosiaaliturvajärjestelmien mukaisesti. Ymmärrän, että joissakin erityistapauksissa tämä voi merkitä etuuksien menetystä alkuperämaan etuuksiin verrattuna, mikä kuvastaa Euroopan unionin eri valtioiden kansalaisten välisiä eroja.
Mitään oikeudellista aukkotilannetta ei mielestäni ole, sillä koko järjestelmä on johdonmukainen, mikä ei tarkoita, ettei mitään erityisiä ongelmia tule tai ettei meidän tarvitse yrittää ratkaista niitä. Jäsenvaltioiden tasolla on nähdäkseni huomattavasti enemmän liikkumavaraa kuin yhteisön tasolla. Näin ollen asiassa voitaisiin edetä parhaiten toteuttamalla kansallisia toimia, joiden avulla tällainen ongelma voidaan ratkaista, tai tekemällä valtioiden välillä kahdenvälisiä sopimuksia, jotka ratkaisevat osan näistä ongelmista. Jos niitä ei saada ratkaistua, yhteisön tasolla voidaan tietenkin toteuttaa yhdenmukaistamistoimia niissä tapauksissa, joissa se on mahdollista – monissa tapauksissa se ei ole mahdollista. Voimme edistyä tällä alalla soveltamalla avointa koordinointimenetelmää ja voimme edistää vastavuoroista tunnustamista, jotta pystymme estämään nämä henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen kohdistuvat ongelmat, jotka monet teistä ovat maininneet. Tältä pohjalta me työskentelemme ja teemme niin vastedeskin. 

 – Keskustelu on päättynyt.Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Jönsin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0098/2004) terveydenhuollosta ja vanhustenhuollosta.
Jöns (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, minäkin haluan edellisten puhujien tavoin ilmaista syvän osanottoni Espanjan kansalle sekä räjähdyksen uhreille ja heidän omaisilleen. On todella vaikeaa siirtyä esityslistan asioihin. Aiheena ovat kuitenkin terveydenhuolto ja vanhustenhuolto, jotka ovat erittäin tärkeitä asioita.
Tämä mietintö saa tämänpäiväisessä täysistunnossa kaikesta päätellen erittäin laajan kannatuksen, mikä on erinomaisen kaikkien ryhmien välisen yhteistyön ansiota. Haluan esittää siitä lämpimät kiitokset kaikille kollegoille, ennen kaikkea kollega Mantovanille. Totean lisäksi, että mietintöni liittyy hänen vuosi sitten laatimaansa mietintöön, ja tuolloin esittämämme vaatimukset ovat nyt aivan yhtä ajankohtaisia kuin silloin. Ongelmat ovat pikemminkin kärjistyneet. Tarkoitan pitkiä odotusaikoja hoitoon pääsyssä, pahenevaa henkilöstöpulaa ja hälyttäviä raportteja joidenkin hoitolaitosten epäinhimillisistä oloista.
Hallituksetkin ovat jo oivaltaneet, että on todellakin tärkeää järjestää jäsenneltyä Euroopan laajuista kokemustenvaihtoa sekä terveydenhuollon että vanhustenhuollon alalla. Korkean tason pohdintaprosessin tulokset puhuvat puolestaan, mutta emme saa enää tuhlata aikaa. Kehotamme siksi Eurooppa-neuvostoa tekemään kesäkuussa vihdoin periaatepäätöksen avoimen koordinointimenetelmän soveltamisesta ja laatimaan yksityiskohtaisen aikataulun. Yhteisistä tavoitteista ja indikaattoreista on sovittava kevääseen 2006 mennessä. Terveyspolitiikan alan avoin koordinointimenetelmä sisältyy myös valmistelukunnan sopimusehdotukseen – ja siinä mainitaan tietenkin myös Euroopan parlamentin asianmukaisesta osallistumisesta.
Jos jäsenvaltiot haluavat taata jatkossakin terveydenhuoltojärjestelmien ja vanhustenhuollon saatavuuden, laadun ja taloudellisen kestävyyden, meidän on lisättävä ennen kaikkea ennaltaehkäisyä ja avoimuutta. Ennaltaehkäisylle ja terveyden edistämiselle on annettava sekä yhteisössä että jäsenvaltioissa yhtäläinen asema hoitavan lääketieteen kanssa. Muuten emme kohta enää pysty huolehtimaan lisääntyvästä potilasmäärästä.
Avoimuus on taas välttämätön edellytys laadulle ja terveydenhuoltojärjestelmien resurssien optimaaliselle hyödyntämiselle. Lääketieteellisten palvelujen laatu on pystyttävä toteamaan huomattavasti selkeämmin kuin tähän mennessä. Enää ei saa tuhlata paljon rahaa huonoon laatuun. Potilasjärjestöillä on tässä erittäin tärkeä merkitys, ja niiden on osallistuttava jatkossa tiiviimmin kaikkiin terveyspolitiikkaa koskeviin päätöksiin.
Kaikkien jäsenvaltioiden on lisäksi hyväksyttävä potilaslaki tai potilasperuskirja. Tarvitsemme myös potilaiden oikeuksia koskevat yhteiset eurooppalaiset standardit, jotta voimme vahvistaa sellaisten potilaiden oikeusturvaa, jotka sairastuvat ulkomailla ja saavat siellä hoitoa. Eurooppalaisen potilaan oikeuksien peruskirjan hyväksyminen olisi todellakin suuri läpimurto, joten kehotamme komissiota ja jäsenvaltioita laatimaan yhteiset perusteet tätä tarkoitusta varten. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on käsitellyt tuomioissaan hoitokustannusten korvaamista toisessa Euroopan valtiossa, mutta avoimia kysymyksiä on kuitenkin vielä paljon. Odotammekin komissiolta ehdotuksia paitsi siitä, miten potilaiden oikeusturvaa voidaan parantaa, myös siitä, miten kansallisia terveydenhuoltojärjestelmiä voidaan suojella sisämarkkinasääntöjen mahdollisilta haitallisilta vaikutuksilta. Pysyvän asiantuntijakomitean olisi valvottava yhteisön säännöstön vaikutuksia ja esitettävä kertomuksia säännöllisin väliajoin. Terveys ei ole mikään taloudellinen hyödyke. Terveydenhuoltopalvelumme perustuvat solidaarisuuteen, ja tätä solidaarista luonnetta on varjeltava.
Myös pitkäaikaishoito ja vanhustenhuolto ovat kaikille jäsenvaltioille suuria haasteita. Meidän on pohdittava yhdessä strategioita, joilla voimme liittää terveydenhuolto- ja hoitopalvelut tehokkaasti toisiinsa, edistää kotihoitoa sekä huolehtia siitä, että hoitolaitoksia on riittävästi. Lisäksi tarvitsemme sekä kotihoitoa että laitoshoitoa koskevat selkeät standardit, ja ennen kaikkea tarvitaan säännöllistä ja riippumatonta laadunvalvontaa.
On siis vielä paljon tehtävää, jotta pystymme pitkällä aikavälillä säilyttämään solidaariseen terveyspolitiikkaan perustuvan eurooppalaisen mallimme. 
Solbes Mira,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Jönsiä ja hänen kollegojaan meille esitetystä erinomaisesta mietinnöstä, johon sisältyy merkittävä määrä ehdotuksia ja suosituksia, jotka komission on syytä ottaa täysimääräisesti huomioon.
Hyvä esittelijä Jöns, arvostamme erityisesti sitä, että mietinnössänne kannatetaan avoimen koordinointimenetelmän soveltamista, jotta voidaan parantaa Euroopan unionin valtioiden vanhustenhuoltoa.
Komissio aikoo antaa pian tiedonannon, jossa se ehdottaa avoimen koordinointimenetelmän soveltamista terveydenhuoltoasioihin. Ehdotuksemme perustuu aikaisempaan kokemukseen, koska tällä alalla on mielestämme tarjottava apua, jolla on ratkaiseva merkitys käsiteltäessä väestön ikääntymiseen liittyviä ongelmia jäsenvaltioissa ja ylläpidettäessä korkeatasoista ja asianmukaista sosiaalista suojelua.
Avoimen koordinointimenetelmän täytäntöönpanon ensimmäisenä ehtona on, että jäsenvaltiot vahvistavat yhteisiä tavoitteita, joiden avulla voimme muodostaa käyttökelpoisen kehyksen terveyteen liittyvien asioiden uudistusprosessille.
Viime vuonna Eurooppa-neuvostolle esitetyn yhteisen raportin mukaisesti keskitymme kolmeen asiaan: terveydenhuollon saatavuuteen, laatuun ja taloudelliseen kestävyyteen tulevaisuudessa.
Meidän on tarkasteltava myös toista seikkaa, jonka olette maininneet, nimittäin valvontaa. Valvonta on toteutettava asianmukaisten, vertailukelpoisten indikaattorien avulla. Ilman tällaisia indikaattoreita on erittäin vaikeaa tarkastella, miten jäsenvaltiot ovat soveltaneet eri toimia, ja arvioida, saavutetaanko tässä yhdessä toteuttamassamme oppimisprosessissa sille asetetut tavoitteet.
Aiomme laatia myös yksityiskohtaisia toimintaehdotuksia, jotka kattavat ajanjakson vuoteen 2006 saakka, jolloin voimme toivottavasti aloittaa uuden yksinkertaistetun prosessin terveydenhuoltoa, eläkkeitä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevien politiikkojen yhteensovittamiseksi. Jotta voimme toteuttaa tämän toimintasuunnitelman, meidän on hyödynnettävä synergiaa – nykyisen kansanterveyttä koskevan strategian ja siihen liittyvän yhteisön toimintasuunnitelman välisiä yhteyksiä.
Jotta voidaan saavuttaa parhaita tuloksia, toimintaohjelmassa on tuettava voimakkaasti indikaattoreita. Muuten meillä ei ole tarvittavia vertailukohtia, joiden perusteella voisimme ymmärtää kunkin valtion tilanteen.
Toivomme, että neuvosto keskustelee komission ehdotuksista tämän vuoden aikana. Meille tänään esittelemänne mietintö on siksi mielestämme erittäin ajankohtainen ja hyödyllinen, ja sillä on oleellinen merkitys tässä keskustelussa.
Komissio on tarkastellut huolellisesti myös potilaiden liikkuvuutta koskevan korkean tason pohdintaprosessin päätelmiä ja antaa pian tiedonannon potilaiden liikkuvuuden valvonnasta.
Hyvä esittelijä Jöns, mietinnössänne käsitellään monia asioita, jotka liittyvät sosiaaliseen suojeluun, kansanterveyteen, henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen ja sisämarkkinoiden palveluihin. Nämä kaikki ovat tärkeitä välineitä määritellessämme kokonaisvaltaista politiikkaa sisämarkkinoihin liittyvin valtuuksin, jotka koskevat vapaata liikkuvuutta kansanterveysohjelmassa ja näihin asioihin sovellettavaa avointa koordinointimenetelmää. Komission on kiinnitettävä erityistä huomiota erilaisiin välineisiin, jotta ne ovat johdonmukaisia ja yhtenäisiä. Se, että niillä kaikilla on erilainen oikeudellinen luonne, ei tarkoita, ettei niiden tarvitse olla jatkossa täysin yhdenmukaisia, ja komissio tekee kaikkensa, jotta edistyisimme oikeaan suuntaan.
Meidän on tärkeää pitää mielessä, että nämä asiat, etenkin pitkäaikaissairaiden terveydenhuolto, kuuluvat ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuualueeseen. Yksittäisissä asioissa tehtävänämme on tukea jäsenvaltioiden työtä mahdollisimman tehokkaasti.
Kiitän teitä esittämistänne näkemyksistä, joista on epäilemättä paljon hyötyä komissiolle. 
Santini (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan myös jäsen Mantovanin puolesta kiittää esittelijä Jönsiä loistavasta työstä ja erinomaisesta yhteistyöstä, jota hän on tehnyt tässä arkaluonteisessa asiassa, joka on nyt ajankohtaisempi kuin koskaan. Ryhmämme varjoesittelijänä toiminut jäsen Mantovani – joka laati tammikuussa 2003 mietinnön, jolla avattiin Euroopan parlamentissa keskustelu terveydenhuoltojärjestelmien ja vanhustenhoidon tulevaisuudesta – on painottanut niiden keskeisten haasteiden ratkaisevaa merkitystä, jotka koskevat erityisesti terveydenhuollon tarjontaa, laatua ja sisältöä sekä terveydenhuoltomenojen kattamista Euroopassa.
Kuten komission jäsenkin on vahvistanut, väestön ikääntyminen, lääketieteen kehitys, kasvanut elinajanodote ja terveydenhuoltopalvelujen lisääntyvä kysyntä sekä ennätyksellisen laaja liikkuvuus ja tiedotus lisäävät oleellisesti terveydenhuoltojärjestelmän kustannuksia. Terveydenhuoltojärjestelmä on toisinaan osoittautunut riittämättömäksi nykyisessä taloudellisessa ympäristössä ja ennen kaikkea julkishallinnon järjestelmissä.
Euroopan komission tuoreimmassa terveydellistä tilannetta koskevassa raportissa esitettyjen lukujen mukaan yli 75-vuotiaiden vanhusten määrä kasvaa 27 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä. Seuraavien 15 vuoden aikana erittäin vanhojen henkilöiden eli yli 80-vuotiaiden määrä kasvaa lähes 50 prosenttia. Samalla vanhusten riippuvuuden uskotaan lisääntyvän. Yli 80-vuotiaiden ikäryhmässä muutokset ovat suurempia ja nopeampia kuin muissa ikäryhmissä.
Tämä suuntaus pätee yleisesti myös kymmeneen uuteen jäsenvaltioon, jotka liittyvät pian Euroopan unioniin. Lukuun ottamatta Puolaa, Slovakian tasavaltaa ja Kyprosta – joissa työikäisen väestön osuus kasvaa, vaikkakin melko hitaasti – väestön ikääntyminen on todellakin kaikissa näissä valtioissa vakiintunut ja kasvava ilmiö. Terveydenhuoltoalalla toteutettavien strategioiden tehokkuudella sekä yhteisön, jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla tehtävillä poliittisilla valinnoilla on tässä suuri merkitys. Tällä alalla tarvitaan muutoksia ja kiireemmin kuin koskaan aiemmin. Vaikka terveydenhuollon ja yleensäkin hoidon tarjoaminen kuuluvat tällä hetkellä pääasiassa jäsenvaltioiden vastuualueeseen, ymmärrämme, etteivät jäsenvaltiot pysty yksin käsittelemään tehokkaasti ja perusteellisesti tällaista suuntausta, jonka vaikutukset ovat huomattavia ja monimutkaisia.
Tammikuussa 2003, jolloin Euroopan terveydenhuoltojärjestelmiä koskeva Mantovanin mietintö hyväksyttiin, parlamentti kannatti pitkälti yksimielisesti yhteisön yhteistyön kehittämistä terveydenhuoltojärjestelmien parantamiseksi, mikä on nähdäkseni ainoa tapa käsitellä varsinkin väestön ikääntymistä. Tämän suuntauksen vuoksi eurooppalaisen yhteiskunnan on mukautettava ja kansalaisten on muutettava käyttäytymistään ja tapojaan. Näitä asioita, jotka koskevat sekä kansainvälisellä että kansallisella tasolla täydellisestä toissijaisuudesta kilpailevia eri menettelytapoja – tarkoitan potilaiden liikkuvuutta, sisämarkkinoiden toteutumista ja kuluttajapolitiikkaa – on pidettävä yhä ratkaisevampina yhteisöjen tuomioistuimen tuomioissa. Lisäksi on luotava uusi toimintakehys, jossa tehostetaan Euroopan yhteistyötä, jotta konkreettisia tuloksia voidaan saavuttaa mahdollisimman nopeasti.
On vaadittu, että yhteistyötä laajennetaan ja että vahvistetaan laatua ja määrää koskevia yhteisiä vaatimuksia. Lissabonissa neljä vuotta sitten asetetun tavoitteen mukaan Euroopan unionista on tarkoitus tulla maailman kilpailukykyisin talous vuoteen 2010 mennessä. Tämän tavoitteen saavuttaminen on tällä hetkellä erityisen vaikeaa hitaan talouskasvun ja epäsuotuisten suhdanteiden vuoksi, eikä sitä näin ollen saavuteta, ellemme suhtaudu siihen vakavasti ja samalla tavoin kuin muihin edessämme oleviin haasteisiin. 
Ettl (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, puhumme paljon siitä, että ikääntyneiden ihmisten on työskenneltävä jatkossa pitempään ja että heillä on erityinen taloudellinen merkitys, mutta aivan liian vähän siitä, että he tarvitsevat ikääntyessään aiempaa enemmän apua, sosiaalihuoltoa ja terveydenhoitoa.
On myös kulttuurikysymys, miten vastaamme ikääntyneiden ihmisten tarpeisiin ja pelkoihin. Hoitolaitoksissa ihmisarvolla ja oikeudella henkilökohtaiseen vapauteen on erittäin suuri merkitys. Jokaisella ihmisellä on synnynnäinen halu elää ja taistella elämänsä puolesta, ja tätä henkistä voimaa on vaalittava. Nimenomaan tahdon voima helpottaa oleellisesti ikääntyneiden ihmisten sekä myös heidän hoitajiensa elämää. Tästä syystä on tärkeää kehittää kaikkien terveydenhuoltoalan ammattilaisten – niin hoitajien kuin lääkäreidenkin – koulutusta. Psykologista tietämystä, empatiaa ja hienotunteisuutta on vaikeampi oppia, ymmärtää ja kehittää kuin ammatillista asiantuntemusta ja käytännön taitoja.
Ei kuitenkaan riitä, että kasvanut elinajanodote otetaan aiempaa paremmin huomioon koulutuksessa. Myös tutkimuksen alalla on keskityttävä entistä tehokkaammin gerontologiaan sekä pyrittävä edistämään palliatiivisen lääketieteen ohjelmia ja rakentamaan Euroopan laajuisia verkostoja. Ennalta ehkäiseviä toimia on tehostettava lisäämällä tutkimusta ja siten varmuutta. Vain näiden tavoitteiden yhteenliittämisen avulla voidaan saada selkeä kuva terveydenhoitokustannusten kehityksestä.
Nyt esillä olevassa valiokunta-aloitteisessa mietinnössä, jossa käsitellään ikääntymiseen liittyviä kysymyksiä ja ongelmia, tuodaan esiin yksi Euroopan suurimmista sosiaalisista kysymyksistä ja vaaditaan jatkuvaa poliittista työtä terveydenhuollon alalla. Arvosta suuresti esittelijää ja hänen työtään. 
Lynne (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää erinomaisesta mietinnöstä. Terveysasiamme kuuluvat aivan aiheellisesti jäsenvaltioiden vastuualueeseen, enkä halua tämän käytännön muuttuvan. Haluaisin lisätä parhaiden käytäntöjen vaihtoa Euroopassa.
Olen iloinen, että kaikki tarkistukseni hyväksyttiin valiokunnassa yhtä lukuun ottamatta, mutta haluan huomauttaa, ettei johdanto-osan K kappaleen englanninkielinen teksti ole aivan niin kuin pitäisi. Käsittelin tarkistuksessani pitkäaikaishoitoa enkä tehostettua pitkäaikaishoitoa. Huomautin asiasta istuntopalveluille, ja minulle sanottiin, että virhe voidaan korjata täysistunnossa. Toivon, että näin tapahtuu, koska pitkäaikaishoito ei ole sama asia kuin tehostettu pitkäaikaishoito. Viimeisessä lauseessa on mielestäni vieläkin ongelma, mutta istuntopalvelut voivat korjata asian.
Olin erityisen iloinen myös siitä, että tarkistukseni, joka koskee häkkisänkyjen käyttöä psykiatrisissa laitoksissa ja sosiaalisissa hoitolaitoksissa, hyväksyttiin ja että häkkisänkyjen käytön myönnettiin olevan rikkomus mielenterveysongelmaisten ja/tai henkisesti vammaisten ihmisten hoidosta annettuja kansainvälisiä normeja vastaan. Toivotaan, että tämä käytäntö lopetetaan kokonaan kaikkialla EU:ssa ja Euroopan unioniin liittyvissä valtioissa. Asiassa on tapahtunut edistystä sen jälkeen, kun Mental Disability Advocacy Centre -järjestö laati viime vuonna häkkisänkyjen käyttöä koskevan raportin.
Oli ilahduttavaa, että hyväksyttyä tuli myös toinenkin tarkistukseni, jossa todettiin, että yhteisön tasolla on tehtävä aiempaa enemmän tutkimuksia, jotka koskevat Euroopan kansalaisten tiettyjä sairauksia ja että niistä saatuja tietoja on levitettävä kaikkialla EU:ssa, mikä lienee vielä tärkeämpää.
Toivon, että varsinkin, jos EU on rahoittanut tutkimuksen, komissio tarkastelee mahdollisuutta auttaa vaihtamaan tietoja, jotka koskevat esimerkiksi ikääntymiseen liittyvää verkkokalvon keskiosan rappeutumista, joka on yleisin syy vanhusten näkökyvyn menetykseen EU:ssa. Alalla tehdään paljon hyvää työtä, mutta tutkimustietojen vaihtoa varten ei ole laadittu selkeää järjestelmää. Olen puhunut jo komissiolle mahdollisuudesta julkaista tulokset Internetissä, mutta komissio keksii varmasti muitakin vaihtoehtoja.
Aikarajoituksen vuoksi käsittelin pikaisesti vain paria minua huolestuttavaa asiaa, vaikka Jönsin mietinnössä käsitellään monia muitakin asioita. Onnittelen ELDR-ryhmän puolesta häntä työstä ja kehotan parlamenttia kannattamaan mietintöä. 
Puhemies.
   Kiitos, jäsen Lynne. Istuntopalvelut tekevät varmasti pyytämänne korjaukset. 
Schmid, Herman (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta haluan ensin todeta, että Jönsin mietintö on mielestämme myönteinen monestakin syystä. Ryhmämme mielestä on ensinnäkin ilahduttavaa, että mietinnössä korostetaan, että terveydenhuoltoa on tarjottava lähellä potilaita, heidän paikallisympäristössään, koska perheellä, ystävillä ja kollegoilla on tärkeä merkitys hoidon laadun ja kuntoutuksen kannalta.
Tällä hetkellä kehitys näyttää kuitenkin kulkevan aivan päinvastaiseen suuntaan. Terveydenhuollon on oltava osa sisämarkkinoita. Juuri tänään tätä keskustelua käydessämme kilpailuasioita käsittelevä neuvosto keskustelee asioista Brysselissä. Komission jäsen Bolkestein ehdottaa siellä radikaalia askelta kohti hoitopalvelujen ja muiden palvelujen kaupallistamista. Keskeisenä periaatteena on tarkoitus olla, että jokaisen yhdessä jäsenvaltiossa hyväksytyn palveluntarjoajan on voitava vapaasti harjoittaa toimintaansa kaikissa muissa jäsenvaltioissa.
Tämä hajottaa nopeasti julkiset terveydenhuoltojärjestelmät ja pohjustaa tietä laajoille yksityistämistoimille. Sen sijaan, että hoitoa tarjottaisiin lähellä potilaita heidän paikallisympäristössään, meillä on suuria monikansallisia terveydenhuoltoyrityksiä, lääkkeitä valmistavia teollisuusryhmittymiä ja sairausvakuutusyhtiöitä, jotka ovat suuria ja vaikutusvaltaisia toimijoita markkinoilla, jossa ensisijaisina tavoitteina ovat laaja-alainen tuotanto ja voitontavoittelu. Olen lukenut myös raportin, jossa käsiteltiin sitä, miten sairaita tai niin kutsuttuja liikkuvia potilaita kuljetellaan ympäriinsä näillä suurilla markkinoilla.
Tämä kehitys vaarantaa potilaiden oikeudet, ja meidän Euroopan parlamentin jäsenten on tehtävä kaikkemme sen pysäyttämiseksi. Meidän on saatava komissio pysähtymään ja antamaan meille lisää aikaa vastuulliseen keskusteluun. Monet palvelut voivat toimia oikein mainiosti sisämarkkinoilla, mutta on myös eriluonteisia palveluja – kuten terveydenhuoltopalvelut – jotka eivät sovellu lainkaan yhteen markkinoiden periaatteiden kanssa.
Rajatylittävää yhteistyötä tarvitaan myös terveydenhuoltopalvelujen alalla. Sitä voidaan ja pitääkin kehittää kuitenkin jäsenvaltioiden ja raja-alueiden välillä pikemminkin käytännön tarpeiden perusteella kuin sisämarkkinoiden järjestämistä koskevan abstraktin periaatteen mukaisesti.
Jos komissio onnistuu vaatimuksissaan ja alistaa aiemmin julkiseen sektoriin kuuluneet palvelut sisämarkkinoiden periaatteille, kansalaisten EU-vastaisuus lisääntyy ja saavuttaa odottamattomat mittasuhteet.
Parlamentin on hylättävä Jönsin mietintöön sisältyvä 23 kohta, jossa terveydenhuolto alistetaan sisämarkkinoiden periaatteille. Jos parlamentti ei hylkää sitä, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto ei ainakaan voi äänestää mietinnön puolesta lopullisessa äänestyksessä. 
Blokland (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan esittää surunvalittelut uhrien ystäville ja sukulaisille, Espanjan kansalle, Espanjan hallitukselle sekä parlamentin espanjalaisille jäsenille, ja pahoittelen syvästi tätä julmaa demokratian vastaista iskua.
Hämmästelin viime viikolla Belgian pääministerin Verhofstadtin lausuntoja, joissa hän totesi, että perheille on tarjottava aiempaa enemmän taloudellisia kannustimia, jotta ne hoitaisivat ikääntyneitä vanhempiaan kotona. Hänen mielestään tästä ajatuksesta olisi käytävä kansallista keskustelua Belgiassa.
Kannatan yleensä kansallisia keskusteluja, mutta tässä tapauksessa herää kysymys siitä, eikö tämän keskustelun tarve johdu yksinkertaisesti vanhenemisen aiheuttamasta hämmennyksestä. Vanhusten terveydenhuoltoon liittyviä ongelmia yritetään käsitellä hienojen poliittisten ehdotusten ja vaaliretoriikan avulla. Se ei kuitenkaan peitä sitä tosiasiaa, että tosi paikan tullen olemme neuvottomia. Itse tietenkin toivomme vanhenevamme terveinä siten, että tulemme toimeen ilman hoitoa mahdollisimman pitkään, mutta asia ei ole meidän hallittavissamme.
Muistan, kun keskustelimme Mantovanin mietinnöstä täällä viime vuonna, tarkalleen ottaen 14. tammikuuta. Korostin silloin, ettei vanhustenhuoltoa ja terveydenhuoltoa koskevassa keskustelussa pidä tuoda esiin vain hyviä aikomuksia. Keskustelusta on oltava hyötyä alalla työskenteleville. Hoitoa on parannettava jakamalla työkäytäntöjä ja hoitomenetelmiä. Lisäksi on tehtävä selväksi, ettei terveydenhuoltoa ja vanhustenhuoltoa pidä tarkastella ainoastaan taloudellisten kustannusten näkökulmasta. Vanhukset ja potilaat eivät tarkoita pelkkiä menoja. Kannatan siksi jäsen Lambertin tarkistusta 23 kohdan muuttamisesta.
Sisämarkkinoiden tarkoituksena ei ole saavuttaa taloudellista voittoa potilaiden hädän avulla. Hoidon tasapuolinen saatavuus kaikissa jäsenvaltioissa on toivottavaa, mutta en suhtaudu myönteisesti potilaiden liikkuvuuteen siitä syntyvien kustannusten vuoksi. Minun mielestäni 37 kohta pitäisi poistaa. Voin todellakin yhtyä päätelmään, jonka mukaan sisämarkkinasäännöillä ei ole pelkästään myönteisiä vaikutuksia terveydenhuoltoon.
Haluan palata pikaisesti pääministeri Verhofstadtin toteamuksiin. Asiat voivat huonontua entisestään. Kotimaani televisiokanavalla esitettiin hiljattain fiktiivinen dokumentti köyhien hollantilaisten vanhusten vastaanotosta eräässä Afrikan valtiossa, jossa hoito on tehokkaampaa, koska hoitoalan palkat ovat pienempiä. Monet katsojat huomasivat vasta myöhemmin, että ohjelman henkilöt olivat näyttelijöitä ja että ministeri valmistautui parlamentin kysymyksiin. Se, että kaikki oli pelkkää fiktiota, ei poista käsitystä siitä, että perhesuhteiden vapaaehtoiselle hoidolle on vähän, jos lainkaan, tilaa. Meille yritetään viestittää asioista sekä hienoilla poliittisilla aikomuksilla että ivallisella satiirilla. Se antaa ajattelemisen aihetta. 
Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä Jöns, hyvät parlamentin jäsenet, 14. tammikuuta hyväksymässämme yleishyödyllisiä palveluja koskevassa mietinnössä teimme erittäin selväksi, että sosiaali- ja terveyspolitiikkaan liittyvät kysymykset ovat yleishyödyllisiä asioita. Sisämarkkinat eivät ole ainoa lähtökohta tämänpäiväiselle keskustelulle. Koko Euroopan mantereen väestönkehitys on suurin työmarkkina-, talous-, sosiaali-, terveys- ja budjettipoliittinen haasteemme. Emme saa kuitenkaan tehdä siitä yksittäisten jäsenvaltioiden asiaa, jos haluamme vahvistaa sisämarkkinoita, lisätä liikkuvuutta ja joustavuutta, tehostaa sosiaaliturvaa sekä samalla käsitellä yhdessä suuria yhteiskuntapoliittisia haasteita.
Österreichisches Hilfswerk -avustusjärjestön puheenjohtajana kohtaan nämä haasteet päivittäin. Meidän on mielestäni tarkasteltava viranomaisten hoitamia tehokkaita julkisen sektorin tehtäviä ja muiden kuin viranomaisten hoitamien julkisten tehtävien tulevaa siirtoa yksityisille yleishyödyllisille palveluntarjoajille kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. Hoidettavien henkilöiden itsemääräämisoikeuteen kuuluu myös oikeus saada itse valita oleskelu- ja hoitopaikka. Useimmat ihmiset haluavat asua kotonaan, vaikka he tarvitsevatkin hoitoa. Heitä voidaan hoitaa usein paremmin liikkuvien hoitopalvelujen avulla, koska ne voidaan sopeuttaa joustavammin potilaan tosiasiallisiin tarpeisiin, ja tällöin saatavilla olevat resurssit käytetään huomattavasti taloudellisemmin. Tämä kuitenkin edellyttää ensinnäkin hoitopalvelujen laadun mahdollisimman yhdenmukaista tai ainakin koordinoitua sääntelyä paitsi kansallisella myös rajatylittävällä tasolla, jotta hoitotyöntekijät saavat kansallisella tasolla mahdollisimman yhdenmukaisen koulutuksen, jota koordinoidaan Euroopan laajuisesti, jotta palveluntarjoajia arvioidaan avoimin ja objektiivisin menetelmin ja jotta rahoitus varmistetaan pitkän aikavälin sopimuksilla.
Liikkuvia palveluja ja niille välttämättömiä oheispalveluja on uudistettava ja laajennettava. Ne on integroitava tehostamalla hoitolaitosten ja liikkuvien palvelujen vuorovaikutusta sekä edistämällä kokonaisvaltaisia ja potilaan edun mukaisia tapauskohtaisia ratkaisuja Lopuksi haluan todeta, että perheenjäsenten saatavilla olevia resursseja on lisättävä ja että heille on tarjottavaa aiempaa enemmän tukea ja apua. Sekä jäsenvaltioiden että Euroopan unionin on luotava sääntelykehys tätä varten. 
Van den Burg (PSE ).
    Arvoisa puhemies, yhdyn esittelijälle esitettyihin kohteliaisuuksiin. Hän on laatinut erinomaisen mietinnön, jossa vaaditaan aiheellisesti yhteisön tason yhteistyön tehostamista terveydenhuollon ja vanhustenhuollon aloilla. Tätä yhteistyötä ei pidä rajoittaa kansanterveyteen – kvantitatiivisiin ja ehkäiseviin tekijöihin – vaan se on ulotettava säännösten kustannustietoiseen ja tehokkaaseen käsittelyyn sekä terveydenhuoltokustannusten ja väestön ikääntymisestä syntyvien kustannusten taloudellisen perustan vahvistamiseen. Työllisyyden ja sosiaaliasioiden pääosastolla on oltava keskeinen asema näissä toimissa.
Olen keskittynyt pääasiassa kansallisten hoitojärjestelmien rahoitukseen ja tukemiseen ja olen jättänyt joitakin sisämarkkinoihin liittyviä tarkistuksia, muun muassa 37 kohtaa koskevan tarkistuksen, jonka Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä pettymyksekseni haluaa hylätä. Sisämarkkinoita koskevat yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot vaikuttavat jo kansallisiin terveydenhuoltojärjestelmiin. Hoidon rahoittaminen ei ole enää pelkästään kansallinen asia. Monet eri valtioita edustavat kollegat eivät ymmärrä, miksi pidän tätä niin tärkeänä. He vain painottavat, että terveydenhuoltoa on suojeltava markkinavoimilta, mikä on yleisen edun mukaista, ja ettei sillä ole näin ollen mitään tekemistä kilpailua ja vapaata liikkuvuutta koskevien sääntöjen kanssa. Haluan sanoa heille – ja erityisesti Herman Schmidtille – ettei näin ole ollut enää pitkään aikaan. Emme voi sivuuttaa yksityisiä kaupallisia toimijoita terveydenhuoltopalvelujen markkinoilla, jotka toimivat vapaiden markkinoiden logiikan mukaisesti. Meidän on siksi tarjottava vankka vastapaino markkinavoimille.
Alankomaissa käydään parhaillaan keskustelua sairausvakuutusjärjestelmän tarkistamisesta. On suunniteltu, että sairausvakuutusten tarjoaminen annetaan kokonaan yksityisten sairausvakuutuslaitosten tehtäväksi. Tämä on mielestäni arveluttava toimintasuunnitelma niin kauan kuin asiasta ei ole minkäänlaista sääntelykehystä. Minulla ei ole mitään yksityisiä vakuutusyhtiöitä vastaan, kuten jäsen Karas voi todistaa, mutta hallituksen on asetettava niille riittävästi ehtoja. Ei ole hyväksyttävää, että esimerkiksi sairaita ihmisiä torjutaan, henkilöiden, joilla on suuri terveysriski, on maksettava suurempia maksuja tai että vakuutus on kalliimpi naisille, koska he voivat tulla raskaaksi.
Alankomaiden hallitus ei ota juurikaan huomioon sitä, että sisämarkkinoita koskevat Euroopan unionin sopimukset voivat estää sen suunnitelmat. Jos vakuutusyhtiöt myöhemmin katsovat, että hallitus asettaa niille liikaa rajoituksia, ne voivat saattaa asiansa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi ja vedota yhteisön säännöstöön. Tämä tehdään kaikkein heikoimpien väestöryhmien kustannuksella, ja kansalliset hallitukset syyttävät Euroopan unionia. Haluan estää tämän, ja meidän on siksi pyrittävä tehostamaan koordinointia yhteisön tasolla.
Lopuksi totean, että olen iloinen komission jäsenen Solbesin ilmoituksesta, jonka mukaan korkean tason pohdintaprosessin edistymisestä laaditaan pian raportti. Odotan sitä todella kiinnostuneena. 
Caudron (GUE/NGL ).
    Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluan ensin onnitella kollega Jönsiä hienosta työstä ja laadukkaasta mietinnöstä. Mietintö on erittäin kattava. Esittelijä kuvailee erittäin seikkaperäisesti tilannetta, ongelmia ja vaakalaudalla olevia asioita, ja hänen analyysinsa ovat täysin asianmukaisia.
Olemme erittäin iloisia etenkin siitä, että mietinnössä kehotetaan jäsenvaltioita poistamaan terveydenhuoltoalan eroavuudet, etenkin sosioekonomisiin tekijöihin, sukupuoleen tai ikään perustuvat eroavuudet. Yhdymme arvosteluihin siitä, että potilaiden on maksettava yhä suurempi osuus terveydenhuoltokustannuksista, mikä rankaisee pienituloisia. Kannatamme vaatimusta yksityiskohtaisesta eurooppalaisen potilaan oikeuksien peruskirjasta, jonka avulla on tarkoitus toteuttaa korkealaatuinen yhteisvastuullisuuteen perustuva terveydenhuoltojärjestelmä lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Vaadimme esittelijän tavoin erityistoimia uusia jäsenvaltioita varten, koska valtaosassa niistä on kriittisempi tilanne kuin 15 nykyisessä jäsenvaltiossa. Suhtaudun lisäksi työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa olevien Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston jäsenten tavoin kielteisesti terveydenhuoltoalan yksityistämiseen.
Haluan käsitellä vielä lyhyesti muutamaa aivan yksinkertaista asiaa. Joidenkin terveydenhuoltoon liittyvien alojen varojen käyttöä on kenties parannettava käyttämällä varat eri toisin. En kiistä tätä. Talousarvion määrärahoja on kuitenkin lisättävä, jos tavoitteena on hoitaa ja parantaa vakavia, nopeasti leviäviä sairauksia, erityisesti syöpää, tehostaa huomattavasti harvinaisten sairauksien käsittelyä, vastata yhteiskuntiemme väestön ikääntymisestä johtuviin tarpeisiin, parantaa potilaille annettavaa psykologista ja inhimillistä tukea sekä kehittää kaikenlaista julkista tutkimusta, myös ylimääräisten alkioiden kantasolujen tutkimusta, joka antaa uusia toiveita etenkin ikääntymiseen liittyvien sairauksien kohdalla, ja jos todellakin haluamme saavuttaa kaikki nämä tavoitteet. Tämä tarve on epäilemättä ristiriidassa valtioiden ja Euroopan unionin muiden painopisteiden, ennen kaikkea valuutan vakautta koskevien tiukkojen arviointiperusteiden, kanssa.
Lisäksi haluan muistuttaa, ettemme saa koskaan unohtaa yhteiskuntamme köyhiä, jotka eivät usein saa hoitoa. Emme saa myöskään unohtaa maailman köyhiä valtioita, joissa ei ole tarjolla edes perusterveydenhuoltoa ja joiden kansalaisten elinajanodote on siksi paljon alhaisempi kuin meidän. Lopetan puheenvuoroni tutulla sanonnalla, joka on pidettävä aina mielessä, jotta se voidaan toteuttaa. Se menee suunnilleen niin, että viime kädessä ratkaisevaa on elämän laatu eikä niinkään sen pituus. 
Stihler (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää. Terveydenhuoltoa ja vanhustenhuoltoa koskeva mietintö on ajankohtainen. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 18,61 prosenttia Skotlannin väestöstä on ylittänyt eläkeiän, ja vielä mielenkiintoisempaa on, että 19,54 prosenttia – lähes 20 prosenttia – hoitajista on ylittänyt eläkeiän. Väestön ikääntyminen on suuri haaste paitsi Skotlannissa koko EU:ssa. Tämän vuoksi parhaita käytäntöjä on tärkeää jakaa kaikkien EU:n valtioiden kesken.
Meidän on pyrittävä löytämään yksinkertaisia yksilökohtaisia ratkaisuja. Ikääntyneillä henkilöillä voi usein olla monenlaisia terveydellisiä ongelmia. Sen vuoksi on tärkeää omaksua kokonaisvaltainen lähestymistapa, jonka toteuttamiseen osallistuu hoidettavan henkilön perheen lisäksi eri lääketieteen aloja edustavia lääkäreitä, sairaanhoitajia, ammattiterapeutteja, fysioterapeutteja, puhe- ja kieliterapeutteja, ravitsemusterapeutteja sekä sosiaalityöntekijöitä. Vaikka yhä useammat lääkärit saavat jo koulutusta geriatrisessa hoidossa, jonka merkitys kasvaa koko ajan, erikoistumisen lisäämiseksi tarvitaan lisää rahoitusta.
On pohdittava muitakin ikääntyneisiin henkilöihin liittyviä asioita. On yleinen harhakäsitys, että suuri osa ikääntyneistä henkilöistä asuu jonkinlaisessa hoitolaitoksessa. Itse asiassa suuri osa heistä elää omatoimisesti perheen tai sosiaalituen avustuksella. Isotätini Agnes, joka on 91-vuotias, on yksi heistä. Joskus kun ikääntynyt potilas on ollut sairaana ja häntä on hoidettu sairaalassa, hänelle on tärkeää voida palata kotiin ja tulla toimeen siellä. Joillekin ikääntyneille potilaille tämä voi olla tärkeämpää kuin heidän varsinaisen sairaudentilansa hoitaminen.
Kun ihmiset elävät nykyään pitempään ja yli 65-vuotiaiden osuus kasvaa, mielenkiintoista on myös se, etteivät ikääntyneet potilaat monesti kuulu lääketieteellisten tutkimusten kohderyhmään. Tätä epäkohtaa on tosin alettu jo käsitellä. Olemme vastuussa EU:n ikääntyneestä väestöstä, johon mekin vielä jonain päivänä kuulumme, sillä kukaan meistä nuorene. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, 1900-luvun tieteellisten ja sosiaalisten läpimurtojen vuoksi kasvanutta elinajanodotetta ei pidä mieltää 2000-luvun yhteiskunnan taakaksi. Vanhuksilla on oikeus ihmisarvoiseen elämään, oikeus saada terveydenhuoltoa ja muita hoitomuotoja riippumatta heidän sosiaalisesta tai taloudellisesta tilanteestaan. Tämä oikeus on kyseenalaistettu monissa valtioissa, esimerkiksi kotimaassani Portugalissa. Siellä se johtuu uusliberalismista, joka yrittää tunkeutua monille aloille, myös terveydenhuollon alalle, ja jossa kilpailu ja kilpailukyky asetetaan etusijalle ja vaarannetaan siten korkealaatuiset julkiset palvelut eikä kunnioiteta ihmisiä eikä heidän oikeuksiaan.
Euroopan unionissa valtaosa vanhuksista on naisia – yli 63 prosenttia 75–84-vuotiaista ja 72 prosenttia yli 85-vuotiaista on naisia. Tämä tarkoittaa, että juuri he kärsivät eniten terveydenhuoltojärjestelmien ja pitkäaikaishoidon ongelmista joko hoitajina tai hoidettavina.
Naisten palkoissa ja eläkkeelle siirtymisessä esiintyy edelleen eriarvoisuutta, minkä vuoksi he ovat erityisen herkkiä julkisten terveydenhuoltopalvelujen loppumisen ja riittämättömän vanhustenhuollon vaikutuksille. On syytä panna merkille, että köyhyysriski uhkaa 55:tä miljoonaa nykyisen 15 jäsenvaltion unionin kansalaista ja monia miljoonia unioniin liittyvien valtioiden kansalaisia ja että valtaosa heistä on naisia. Tästä syystä suhtaudumme kriittisesti siihen, että jäsenvaltiot lisäävät potilaiden maksettavaksi jäävää terveydenhuoltokustannusten osuutta sairauksien ehkäisyn, hoitomuotojen, lääkkeiden, palliatiivisen hoidon sekä muun hoidon osalta. Tämä tilanne vaarantaa terveydenhuoltojärjestelmien yhteisvastuullisuuden periaatteen ja lisää kaikkein epäsuotuisimmassa asemassa olevien yhteiskuntaryhmien sosiaalista syrjäytymistä, sillä näiden ryhmien on yhä vaikeampaa saada tarpeellista ja korkealaatuista hoitoa.
Mietinnössä on mielestäni myönteisiä kohtia, mutta edellä mainituista syistä en yhdy vaatimukseen terveydenhuollon palvelujen ja tuotteiden sisämarkkinoiden toteuttamisesta, koska siitä on hyötyä vain yksityisyrityksille, varsinkin vakuutusyhtiöille, ja koska se vaarantaa korkealaatuiset yleiset julkiset palvelut. Laitoksiin ja laitteisiin sekä teknisen henkilöstön ja erityistyöntekijöiden koulutukseen on myönnettävä aiempaa enemmän julkisia varoja. Vanhuksille tarjottavan hoidon ja avustuksen, erityisesti terveydenhuoltopalvelujen, laatua on parannettava, ja lisäksi on kehitettävä kotihoitopalveluja, joilla taataan, että kaikilla kansalaisilla on mahdollisuus saada terveydenhuoltopalveluja kaikissa Euroopan unionin valtioissa. Käsiteltäväksi jättämämme ehdotukset perustuvat näihin näkemyksiin.
Palvelujen käyttäjien järjestöjen, terveydenhuolto- ja hoitopalvelujen sekä niiden työntekijöiden on osallistuttava aiempaa tiiviimmin toimien suunnitteluun ja täytäntöönpanoon, jotta nämä palvelut – joiden on oltava laadukkaita – toteutetaan entistä demokraattisemmin. 
Bushill-Matthews (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tämä on tärkeä mietintö tärkeästä aiheesta, ja onnittelen esittelijää hänen tavanomaisesta perusteellisesta ja sitoumuksellisesta työstään.
Raportilla on paljonpuhuva otsikko: "Terveydenhuolto ja vanhustenhuolto: kansallisten strategioiden tukeminen korkeatasoisen sosiaalisen suojelun takaamiseksi". Me kaikki haluamme varmistaa korkeatasoisen sosiaalisen suojan ja oppia toisiltamme vaihtamalla parhaita käytäntöjä yhteisön tasolla, mutta kansalliset strategiat ovat loppujen lopuksi toiminnan lähtökohtana. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on epäilemättä vielä paljon tehtävää.
Kaksi viikkoa sitten Age Concern England -järjestö järjesti Lontoossa tärkeän keskustelun, jonka aiheena oli "Mahdollisuuksien luominen – palveleeko Eurooppa ikääntyneitä henkilöitä?". Minulla oli kunnia osallistua paneeliin kolmen muun Euroopan parlamentin jäsenen kanssa. Olimme yhtä mieltä monista asioista, erityisesti siitä, että näille asioille on annettava huomattavasti nykyistä tärkeämpi sija asialistalla. Yhdistynyttä kuningaskuntaa pidetään tavallisesti rikkaana valtiona, mutta joka viides eläkeläinen elää pienituloisessa kotitaloudessa, ja yli 75-vuotiaiden tulot ovat vielä pienemmät. Naispuolisten eläkeläisten tilanne on kaikkein kehnoin: nykyään jopa 25 prosenttia eläkkeellä olevista naisista elää köyhyydessä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. He tarvitsevat suhteessa enemmän terveydenhuoltoa, ja heidän tarpeitaan on siksi käsiteltävä kiireemmin.
Vanhusten määrän kasvaessa laadukasta terveydenhuoltoa ja hoitopalveluja tarvitaan yhä enemmän. Kuulin hiljattain, että Yhdistyneen kuningaskunnan hoitolaitoksissa on nykyään tarjolla noin 40 000 paikkaa vähemmän kuin kymmenen vuotta sitten. Jos tämä pitää paikkansa, yksikään valtio ei voi olla ylpeä tällaisesta tilastotiedosta. Tämä on jokaiselle jäsenvaltiolle muistutus siitä, että liiallinen sääntely, jonka tarkoituksena on saattanut hyvinkin olla sosiaalisen suojelun lisääminen, voi usein tuhota sen, mitä sillä yritetään edistää. Olkoon tämä valiokunnallemme opetuksena muidenkin asioiden kohdalla.
Lopuksi haluaisin lähettää lyhyen viestin komission jäsenelle Diamantopouloulle, jonka seuraajan Kreikan hallitus on juuri julkistanut. Työllisyydestä ja sosiaaliasioista vastaavan komission jäsenen tehtävä ei ole koskaan helppo, ei etenkään silloin, kun hän joutuu tekemisiin jäsen Hughesin ja itseni kaltaisten Yhdistyneen kuningaskuntaa edustavien hankalien parlamentin jäsenten kanssa. Hän taisi lähteä komissiosta kertomatta, kumpi meistä on ollut hankalampi, mutta olen varma, että molemmat meistä ja toivottavasti kaikki valiokuntamme ja parlamentin jäsenet toivottavat hänelle kaikkea hyvää hänen uudessa elämässään kotimaassa. Jos kollegat suostuvat, pyydän komission jäsentä Solbesia välittämään tämän viestin. 
Meijer (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, yleisesti oletetaan, että kaikki terveydenhuoltojärjestelmät EU:ssa perustuvat yhteisvastuullisuuden, tasapuolisuuden ja universaalisuuden periaatteisiin. Niiden mukaan jokaisella kansalaisella on sairastuessaan tai hoitoa tarvitessaan oikeus saada tuloista, varallisuudesta ja iästä riippumaton tarpeellinen ja korkealaatuinen hoito. Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, joka laadittiin vuonna 2000 ja joka liitetään Euroopan perustuslakiin, taataan ikääntyneiden henkilöiden oikeus ihmisarvoiseen ja itsenäiseen elämään sekä jokaisen yksilön oikeus saada terveydenhuoltoa ja lääkinnällistä hoitoa. Perustuslakiehdotuksessa tavoitteeksi asetetaan lisäksi korkeatasoinen sosiaalinen suojelu. Kaikki voivat näin ollen olla levollisin mielin, koska yksityiskohtaisista säännöksistä on mustaa valkoisella. Käytännössä suurtaloudesta seuraa, että ihmiset valittavat yhä enemmän kohtuuttoman pitkistä välimatkoista kodin ja sairaalan välillä, sairaalaan pääsyä odottavien jonotuslistoista, hoitoa tarvitsevien vanhusten asuinpaikkojen puutteesta, lääkintä- ja hoitohenkilöstön puutteesta, saatavilla olevien lääkkeiden vähenemisestä sekä ulkomaille matkustamisen välttämättömyydestä.
Joidenkin henkilöiden kohdalla hoidon puute johtaa ennenaikaiseen kuolemaan, ja muiden elämänlaatu huononee sen vuoksi niin merkittävästi, että he haluavat kuolla vapaaehtoisen eutanasian kautta jo paljon ennen luonnollista kuolemaa. Näille epäkohdille on tietenkin kaikenlaisia tekosyitä. Ihmiset elävät nykyään keskimäärin kauemmin, heillä on vähemmän lapsia kuin ennen, ja heidän lapsiaan – niin miehiä kuin naisiakin – sitoo yhä enemmän velvollisuus käydä töissä. Naapureiden ja lapsien apua on yhä vähemmän saatavilla. Tällaisessa tilanteessa on vastuutonta alentaa veroja ja maksuja sillä perusteella, että tarvitsemme vähemmän. Koska näin kuitenkin tehdään, kansalaiset epäilevät yhä enemmän terveydenhuollon, vanhustenhuollon ja eläkkeiden rahoitusmahdollisuuksia ikääntyvässä yhteiskunnassa. Tämän lisäksi hoitohenkilökunnasta on yhä suurempi pula, koska talouskasvun aikana hoitajat ovat siirtyneet tuotantoaloille, jotka ovat jonkin aikaa tuottavampia ja tarjoavat paremman palkan. Kun he menettävät työpaikkansa talouskriisin vuoksi, heillä ei ole sopivaa koulutusta, jotta he voisivat työskennellä tehokkaasti hoitoalalla. Työntekijöiden lähteminen alhaisemman elintason maista kärjistää näiden maiden ongelmia. Yhdessä ehdokasvaltiossa, Romaniassa, monilla kansalaisilla ei ole enää vakuutusta, joten he ovat lääkäreiden hyväntahtoisuuden varassa. Jos vakuutusten tarjoaminen ja hoitotehtävät uskotaan yksityisyrityksille, jotka väittävät tekevänsä voittoa pienemmistä maksuista huolimatta, silloin terveydenhuoltopalvelujen saatavuudesta ja laadusta sekä tasa-arvoisesta kohtelusta joudutaan tinkimään yhä enemmän. Euroopan unionin on estettävä tällainen kehitys; sen ei pidä edistää sitä. Jos haluamme toteuttaa kaikki asiakirjoissa esitetyt hienot aikomukset, yhteistyötä on laajennettava perheenjäsenten vapaaehtoistyön tarjoamien mahdollisuuksien ulkopuolelle. Siinä tapauksessa on myös tarjottava tarvittava rahoitus, mikä tarkoittaa, että entistä suurempi osuus jäsenvaltioiden tuloista on käytettävä hoitoalan julkisiin palveluihin. 
Pérez Álvarez (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää.
Elämme maailmassa, jonka väestö vanhenee koko ajan. Ensi kuulemalta tämä lause voi vaikuttaa kielteiseltä, mutta siinä on myös myönteinen puoli, nimittäin se, että ihmiset elävät kauemmin. Molempia seikkoja on tarkasteltava objektiivisesti. Tavoitteena on tietenkin ikääntyneiden henkilöiden oikeus ihmisarvoiseen ja itsenäiseen elämään sekä oikeus osallistua yhteiskunnalliseen elämään ja kulttuurielämään, ja nämä oikeudet tunnustetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 25 artiklassa.
Sivumennen sanoen tämä artikla kuuluu toiseen lukuun, jonka otsikkona on "Tasa-arvo". Artiklassa kenties laajennetaan tai täsmennetään tasa-arvon periaatetta – jonka mukaan "kaikki ihmiset ovat yhdenvertaisia lain edessä", kuten 20 artiklassa todetaan – ja samalla 21 artiklassa tarkoitetun kaikenlaisen syrjinnän, myös ikään perustuvan syrjinnän, kieltoa. Perusoikeuskirjan 25 artikla ei siis kuulu perusoikeuskirjan neljänteen lukuun, jonka otsikkona on "Yhteisvastuu", kuten loogisesti voitaisiin olettaa, vaikka neljännessä luvussa vahvistetaan oikeus saada ehkäisevää terveydenhoitoa ja lääkinnällistä hoitoa kansallisen lainsäädännön ja kansallisten käytäntöjen mukaisin edellytyksin.
Kolme suurta tavoitetta, jotka meidän on saavutettava, ovat tietenkin terveyden- ja vanhustenhuollon saatavuus taloudellisesta tilanteesta riippumatta, korkealaatuinen terveydenhuolto ja hoitojärjestelmien rahoituksen kestävyys pitkällä aikavälillä. Euroopassa, jonka periaatteisiin ja tavoitteisiin kuuluu henkilöiden vapaa liikkuvuus, kansallisilla strategioilla on tuettava uudistusta ja koordinointia, jotta voidaan estää mahdollinen sosiaalinen syrjäytyminen ja edistää paluuta yhteiskuntaan, jossa arvostetaan vanhusten kokemusta, viisautta ja tietämystä.
Erityistä huomiota on kiinnitettävä erittäin vanhoihin henkilöihin, joiksi vanhusten ikäryhmän tätä osaa nimitetään mietinnössä. Koska heidän hoitoonsa tarvitaan jatkossa paljon työvoimaa, alasta tulee huomattava työllistäjä, ja sillä tarvitaan joka tapauksessa alan ammattilaisia, palveluja, koulutusta ja erityishoitoa.
Lopuksi haluan muistuttaa, että ongelmat on tiedostettava. Koko yhteiskunnan lisääntyvä tietoisuus estää usein ongelmien syntymisen. Tyypillinen esimerkki tästä ovat rakennuksissa olevien esteiden rakentamista ja poistamista koskevat säännöt. 
Solbes Mira,
   . Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää kaikkia puhujia heidän keskustelussa esittämistään huomautuksista. Keskustelussa on otettu esiin mielestäni erittäin mielenkiintoisia näkökohtia, joita pyrimme tarkastelemaan mahdollisimman laajasti.
Haluan esittää vain pari huomautusta. Ensinnäkin avoimen koordinointimenetelmän soveltaminen tuo uutta puhtia tällä terveydenhuollon erityisalalla toteutettaviin toimiin. Parhaiden käytäntöjen leviäminen tietenkin mahdollistaa toimien tehostamisen, josta hyötyvät epäilemättä niin kansalliset terveydenhuoltojärjestelmät kuin palvelujen käyttäjät ja tarjoajatkin. Soveltamalla avointa koordinointimenetelmää voimme myös vahvistaa Lissabonin strategian sosiaalipoliittisia näkökohtia.
Toiseksi huomasin joidenkin puhujien olevan huolissaan sisämarkkinoiden ja terveydenhuollon välisestä suhteesta. Kolmesta keskeisestä tavoitteesta – saatavuudesta, laadusta ja kestävyydestä – ollaan kuitenkin nähdäkseni pitkälti yksimielisiä. Tämä osoittaa, ettei lähestymistavassa keskitytä yksin ja ainoastaan sisämarkkinoihin vaan että myös asianmukaisten terveydenhuoltopalvelujen tarjoamien on oleellista.
Tämä lähestymistapa tulee esiin myös komission alun perin hyväksymässä tiedonannossa, jossa korostetaan paitsi sisämarkkinoiden edistämisen tarvetta myös sitä, että kaikille potilaille on tarjottava asianmukaisia palveluja ja että näille palveluille on tietenkin annettava julkista rahoitusta. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00. 

Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, vaikka olemme kaikki sekaisin Espanjan terrori-iskusta, pyydän, että toimitatte parlamentin jäsenille täydelliset tiedot eräästä asiasta.
Lehdistössä julkaistujen artikkeleiden mukaan istuntosalissa allekirjoitettavana oleviin läsnäololistoihin liittyy väärinkäytöksiä ja petoksia. Jotta tämä ei saata huonoon valoon kaikkia niitä parlamentin jäseniä, jotka allekirjoittavat listan säännöllisesti ja asianmukaisesti, pyydän puhemiehistöä selvittämään asian – ja yksittäiset tapaukset – perinpohjaisesti sekä ilmoittamaan kaikille parlamentin jäsenille, miten asian laita on. Juuri ennen vaaleja olisi kaikkein pahinta, jos yksittäisten parlamentin jäsenten todettaisiin syyllistyneen säännöllisesti läsnäololistojen väärinkäyttöön ja pistäneen näin luvatta rahoja taskuunsa – kuten tiedotusvälineissä tällä hetkellä väitetään.
Pyydän, että nämä asiat selvitetään perinpohjaisesti ja että meille kaikille toimitetaan täydelliset ja objektiiviset tiedot.
Puhemies.
   En halua, että asiasta aletaan nyt keskustella. Vakuutan kuitenkin parlamentille, että olemme pyytäneet kvestoreita tekemään kattavan tutkimuksen. Sen tulokset ovat avoimia, ja kaikki saavat ne tietoonsa.
Tällä hetkellä todisteita Saksan lehdistössä esitettyjen väitteiden tueksi ei ole. 
Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan vain todeta tähän, että nyt aamupäivällä kokoontunut puheenjohtajakokous käsittelee jo asiaa ja että parlamentin on annettava asiasta virallinen lausunto. Meidän on tehtävä loppu siitä, että huhut vesittävät jatkuvasti parlamentin tekemää kovaa työtä. Nimet on tuotava julki. Kun nimet ovat tiedossa, kyseessä olevia henkilöitä vastaan on nostettava syyte.
Puhemies.
   Jäsen Karas, olette aivan oikeassa. Tästä syystä en halua, että asiasta keskustellaan tänä aamuna. Kyse on pelkistä huhuista ja paniikin levittämisestä. 
Nassauer (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ilmoititte, että nämä tapahtumat tutkitaan. Pyydän teitä tarkastelemaan tutkimuksessa myös saksalaisen aikakauslehden toimittajien väitettä siitä, että heillä on käytössään kaikki luettelot Euroopan parlamentin vuonna 2002 maksamista sihteeristökorvauksista.
Haluaisin tietää, miten vuonna 2002 maksettujen sihteeristökorvausten luettelot päätyvät toimittajien käsiin ja mitä päätelmiä teette tästä.
Puhemies.
   En tee vielä minkäänlaisia päätelmiä. Asia tutkitaan perinpohjaisesti. 
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset.
Tiedän, ettei jäsen Read aio enää asettua ehdolle Euroopan parlamentin vaaleissa. Hän on laatinut viimeisten 15 vuoden aikana useita teollisuutta, ulkomaankauppaa, tutkimusta ja energiaa koskevia mietintöjä. Kiitän parlamentin puolesta jäsen Readiä kaikesta hänen tekemästään työstä.
Collins (UEN ).
    Arvoisa puhemies, esitän tarkistukseen 22 suullista tarkistusta, jolla toiseen luetelmakohtaan lisätään sanat "ja Irlanninmeren". Olen keskustellut asiasta esittelijänä toimivan jäsen Bradbournin kanssa, ja hän on valmis hyväksymään tarkistuksen siinä tapauksessa, että parlamentti hyväksyy sen. 

Puhemies.
   Haluan toivottaa tervetulleeksi viralliselle lehterille Uzbekistanin parlamentin valtuuskunnan, joka on osallistunut Strasbourgissa pidettyyn Euroopan unionin ja Uzbekistanin parlamentaarisen sekakomitean ensimmäiseen kokoukseen. Valtuuskuntaa johtaa Erkin Vakhidov.
Meillä on suuri ilo toivottaa teidät tervetulleiksi Euroopan parlamenttiin.
Puhemies.
   Seuraavaksi jatkamme äänestyksiä.
Gillig (PSE ),
    Arvoisa puhemies, mietinnöstä on käyty neuvotteluja aivan viime hetkiin saakka, joten olisin kiitollinen, jos ottaisitte huomioon ehdotukseni suulliseksi tarkistukseksi. Tämä tarkistus, jonka luen teille kohta, saattaa helpottaa mietinnön hyväksymistä ensimmäisessä käsittelyssä. Luen tarkistuksen teille ääneen ja pyydän teitä tämän jälkeen kysymään komission edustajalta, mikä on komission kanta ehdotukseen.
Tässä tarkistuksen sanamuoto sellaisena kuin siitä on viimein päästy neuvotteluissa yhteisymmärrykseen: "Komissio voisi kehottaa jäsenvaltioita, joissa muutamat vakuutetut saattavat kärsiä haittaa, etsimään kahdenvälisiä ratkaisuja ja ehdottamaan siirtymäkautta". Tarkistus voitaisiin lisätä ehdotukseen johdanto-osan kappaleen muodossa. 

Solbes Mira,
   . Arvoisa puhemies, komissio voi hyväksyä ehdotetun suullisen tarkistuksen. 

Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, esitämme suullista tarkistusta mietinnön tarkistuksiin 5 ja 7. Tarkistus toimitettiin parlamentin yksiköille eilen, ja se sisältyy myös äänestyslistaan. 

Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, parlamentti hyväksyi äsken Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän esittämän suullisen tarkistuksen. Emme voi hyväksyä jäsen Gilligin ja hänen puoluetovereidensa menettelyä. Esitimme tarkistuksemme eilen illalla sen jälkeen, kun olimme päässeet siitä kompromissiin ryhmämme sisällä, ja nyt saan huomata, että puheenvuoron käyttääkin jäsen Gillig. 
Puhemies.
   Olen pahoillani, jäsen Oomen-Ruijten. Työjärjestys on tältä osin hyvin yksiselitteinen: mikäli vähintään 32 jäsentä vastustaa suullista tarkistusta, sitä ei voida ottaa huomioon.
(1)
Hernández Mollar (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, äänestämme kohta päätöslauselmasta, jonka 4 kohdassa ilmaisemme tukemme ja solidaarisuutemme terrorismin uhreille ja heidän omaisilleen.
On kohtalonomainen ja kauhistuttava sattuma, että juuri samana päivänä, jona vaadimme terrorismin uhrien eurooppalaisen muistopäivän viettämistä, murhanhimoinen terroristijärjestö ETA on järjestänyt verilöylyn, jossa eri puolilla Madridia sai surmansa yli 138 ihmistä ja satoja loukkaantui ja jonka tuomitsemme jyrkästi.
Kansalaisvapauksien- ja oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtajan ominaisuudessa ja myös minulle tukensa antaneiden poliittisten ryhmien ryhmäpuhujien puolesta esitän suullista tarkistusta päätöslauselman 4 kohtaan, jossa viitataan eurooppalaisen muistopäivän viettämisajankohtaan. Tarkistuksella päivämäärä 11. syyskuuta korvattaisiin päivämäärällä 11. maaliskuuta.
Ribeiro e Castro (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aloitan puheenvuoroni tietysti esittämällä osanottoni espanjalaisille ja erityisesti kaikille parlamentin espanjalaisille jäsenille sekä vakuuttamalla heille solidaarisuuttani.
Vahvistaessamme terrorismin uhrien eurooppalaisen muistopäivän ajankohtaa meidän on pidettävä mielessä, että tämän päivämäärän on oltava sellainen, jonka Euroopan unioni voi myöhemmin hyväksyä maailman päiväksi tai kansainväliseksi päiväksi, kuten kyseisessä kohdassa on tarkoitettu.
Minun on todettava tukevani tätä ehdotusta, koska avatessaan istunnon kymmeneltä tänä aamuna Euroopan parlamentin puhemies Pat Cox näytti esimerkkiä niille meistä, jotka olivat läsnä ja saattoivat osoittaa kunnioitustaan iskujen uhreja kohtaan. Puhemies totesi selvästi, etteivät nämä iskut ole pelkästään hyökkäys espanjalaisia vastaan. Iskut tehtiin keskellä vaaliprosessia, joten ne merkitsevät suoraa hyökkäystä demokratiaa ja vapautta vastaan. Kyseessä on myös ensimmäinen tämän suuruusluokan isku Euroopan unionin jäsenvaltiota vastaan. Kukaan ei näin ollen uskoakseni ymmärtäisi, jos valitsisimme eurooppalaisen muistopäivän ajankohdaksi jonkun muun päivämäärän kuin 11. maaliskuuta osoittaaksemme kunnioitusta tämänpäiväisen iskun sekä terrorismin tuleville ja myös aiemmille uhreille. Kysehän on silkasta sattumasta, että meidän on äänestettävä päätöslauselmasta juuri tänään.
Puhemies.
   Ehdotan, että hyväksymme jäsen Hernández Mollarin esittämän suullisen tarkistuksen.
Cappato (NI ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni siitä ole mitään haittaa, että pohdimme hetken näin tärkeää kysymystä. Tapahtunut tragedia on herättänyt meissä kaikissa vilpitöntä ja syvää myötätuntoa. Tästä huolimatta terrorismin uhrien muistopäivän vahvistamisen yhteydessä on syytä huomata, että on yksi asia luoda selkeä yhteys päivämäärien 11. maaliskuuta ja 11. syyskuuta välille, mutta kokonaan toinen asia korvata päivämäärä 11. syyskuuta päivämäärällä 11. maaliskuuta. Tämä vaikuttaa melko epäviisaalta päätökseltä myös siinä suhteessa, että kyseisessä kohdassa suositetaan kansainvälisen terrorismin uhrien muistopäivän perustamista. Syyskuun 11. päivän tapahtumat johtivat voimakkaisiin poliittisiin vastalauseisiin eri puolilla maailmaa, ja mielestäni olisi vaarallista korvata nyt tämä päivämäärä tämänhetkisen terrorismitilanteen perusteella. Tämä saattaisi olla jokseenkin harkitsematon ele. En tiedä, onko meidän mahdollista lykätä päätöstä tai voimmeko lisätä päivämäärän 11. maaliskuuta symbolisesti päivämäärään 11. syyskuuta. Jälkimmäisen korvaaminen vaikuttaa minusta kuitenkin vaaralliselta vaihtoehdolta. 
Puhemies.
   Arvostan tapaa, jolla olette esittäneet asianne. Tunteet ovat selvästikin hyvin pinnassa tänään. En todellakaan halua parlamentin arvokkuuden kärsivän millään tavalla päivämääristä käytävästä keskustelusta, kun niin monet ihmiset ovat kärsineet niin valtavia menetyksiä tänään. En näin ollen halua, että asiasta käydään laajamittaista keskustelua. 
Terrón i Cusí (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen ehdottanut, etteivät ryhmät käyttäisi lainkaan puheenvuoroa, mikä olisi mielestäni järkevää. Voimme pohtia ja käsitellä asiaa myöhemminkin. Madridin isku on toistaiseksi pahin Euroopan unionissa tehty terrori-isku. Meillä on käytettävissämme paljon aikaa. Teemme tänään pelkästään ehdotuksen ja eleen, jonka uskon olevan asianmukainen. Äänestäkäämme siis tarkistuksesta, mutta emme saa muuttaa tätä elettä absurdiksi keskusteluksi, jonka ajankohta on väärä.
Ribeiro e Castro (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, päätöslauselmaesityksen laatijana pyydän parlamenttia olemaan kärsivällinen. En aio kiistellä asiasta, mutta nyt, kun keskustelu on avattu, haluan selventää muutamia epäilyjä, joita parlamentissa on esitetty ja jotka ovat totta puhuen vaivanneet myös minua. Tämän vuoksi viittasin Euroopan parlamentin puhemiehen tämänpäiväisen istunnon avaamisen yhteydessä antamaan julkilausumaan. Mielestäni hän on riittävän objektiivinen ja riippumaton, jotta voimme yhtyä hänen sanoihinsa. Toiseksi haluan muistuttaa jälleen päätöslauselmaesityksen laatijana, että vaikka päivämäärä 11. syyskuuta saikin eniten kannatusta valiokunnan äänestyksessä, kaikki valiokunnan jäsenet eivät suinkaan äänestäneet sen puolesta. On meidän kaikkien etu, jos myös täysistunnossa vallitsee suurempi yksimielisyys muistopäivän ajankohdan valinnasta. Vetoankin parlamenttiin, että se löytäisi yhteisen näkemyksen ainakin esityksemme osalta. Tämän jälkeen lopullinen päätös riippuu tietysti neuvostosta. 
Puhemies.
   Jäsen Cappaton sanoista huolimatta, ja arvostan hänen tapaansa esittää asiansa, toivon parlamentin hyväksyvän sen, että osoitamme tänään solidaarisuuttamme tällä tavoin. Kyse on todellakin vain suosituksesta. Toivon, että voimme edetä tältä pohjalta.
Nicholson of Winterbourne (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, suositan parlamentille, että jaamme äänestyksen kahteen osaan ja poistamme parlamentin toiveiden mukaisesti 11 kohdan ensimmäisen osan, minkä jälkeen äänestämme jälkimmäisestä osasta. Tämä vastaa uskoakseni kaikkien parlamentin jäsenten toiveita. 
Leinen (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, koska jäsen Nicholson on ilmoittanut, että 11 kohdan ensimmäinen virke on määrä poistaa, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä haluaa peruuttaa tarkistuksen 2. 
Podestà (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tarkistus 13 pysyy tästä huolimatta äänestyslistalla. 
Puhemies.
   Tarkistus 2 on peruutettu, mutta kuten juuri äsken kuulimme, tarkistus 13 pysyy äänestyslistalla.
Manders (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, pyysimme eilen illalla parlamentin yksiköiltä, että ne katsoisivat tarkistuksen 12, jonka Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä esitti yhtäläistä kohtelua edistääkseen, lisäykseksi 33 kohtaan. Emme vastusta yhtäläistä kohtelua muuten kuin siinä tapauksessa, että se asetetaan etusijalle yritysten hallinnollisen taakan keventämiseen nähden, koska nämä kaksi asiaa eivät liity mitenkään toisiinsa. Tarkistus on epäilemättä juoni, jolla tämä keventäminen yritetään poistaa mietinnön tekstistä. Odotan kiinnostuneena kuulevani, pitääkö jäsen Miller tarkistusta täydennyksenä mietinnön tekstiin. Mikäli tämä ei ole mahdollista, pidän tarkistusta siinä tapauksessa juonena, jolla tekstistä pyritään poistamaan yritysten hallinnollisen taakan keventäminen, jota sosialistit eivät mahdollisesti halua sisällyttää mietintöön. 
Miller (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, minulla ei ole tapana auttaa liberaaleja. Päätöslauselmaesityksen 33 kohta on huono. Vaikka tarkistuksemme lisättäisiinkin 33 kohtaan, se ei vielä riittäisi tekemään kohdasta hyvää. Äänestän näin ollen mieluummin 33 kohtaa vastaan ja erikseen tarkistuksesta. 

Äänestykset ovat päättyneet.
Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, se mitä juuri näimme äänestyksessä, on esimerkki Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän antisosiaalisesta käytöksestä. Olimme tehneet heidän kanssaan useita sopimuksia suullisten tarkistusten esittämisestä, ja on erittäin tärkeää huomata, että tämä tapahtui vastavuoroisuuden pohjalta. Heti kun heidän vain vähäisiä muutoksia esittäneet tarkistuksensa oli hyväksytty, sosialistien ryhmän jäsenet nousivat lähteäkseen salista. Paheksun sitä, että ihmiset unohtavat kriittisyyden ja harkinnan, kuten esittelijänä toimiva jäsen Gillig teki ollessaan täysin valmis tukemaan asioita, joilla on ehdottoman epäsuotuisa vaikutus rajatyöntekijöihin, vaikka hän on sosialistien ryhmäpuhuja. Paheksun myös sitä, että sosialistiryhmä on noudattanut hänen esimerkkiään. Olen kiitollinen liberaaliryhmälle ja Hollannin demokraatit '66 -valtuuskunnalle suulliselle tarkistukselle antamastaan tuesta. Enempään ei ollut nyt mahdollisuuksia, ja saamme ehkä vielä toisen mahdollisuuden. Lisään vielä, että se, mikä pätee sosialisteihin, pitää paikkansa myös vihreiden kohdalla. Saamme vielä toisen mahdollisuuden, kun kyse on itse asetuksesta. Peliä ei ole vielä pelattu, mutta haluan tuomita sosiaalidemokraattien antisosiaalisen, typerän ja raukkamaisen käytöksen parlamentin jäsenten edessä. Toimimalla näin on petetty kansalaiset, joiden ei olisi pitänyt tulla petetyiksi. 
Puhemies.
   Kiitos, jäsen Oomen-Ruijten. Otaksun, ettette ole kovin iloinen tapahtuneesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .– Euroopan unioni voi liittymisasiakirjan 23 artiklan nojalla mukauttaa yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevan asiakirjan määräyksiä, jos se on tarpeen yhteisön sääntelyä muutettaessa. Toisin sanoen kymmenen Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004 liittyvän maan ratifioimia liittymissopimuksia voidaan mukauttaa maatalouden osalta viidentoista nykyisen jäsenvaltion päätöksillä.
Mukauttaminen pahentaa entisestään tilannetta, joka syrjii jo nykyisellään unioniin liittyviä maita maataloudessa. On huomattava, että unioniin liittyvien maiden viljelijöille maksettavat suorat tuet oli jo määrä ottaa käyttöön vaiheittain, jolloin niiden määrä vastaisi ensimmäisenä vuonna vain 25:tä prosenttia nykyisille jäsenvaltioille myönnettävistä suorista tuista. Unioniin liittyviin maihin on nyt myös tarkoitus soveltaa talousarvion kurinalaisuutta, mikä merkitsee sitä, että näille maille suoritettavia maksuja voidaan leikata lisää.
Lisäksi YMP:n uudistuksen myötä käyttöön otetut uudet suorat tuet energiakasveille ja pähkinöille kuuluvat samojen vaiheittaista mukaanottoa koskevien sääntöjen piiriin. Unioniin liittyvillä mailla ei ole enää mahdollisuutta maatilan tulotukea koskevaan poikkeukseen, mikä lisää syrjintää ja on jo johtanut huomautuksiin Tšekin, Puolan, Slovenian ja Viron taholta. Tämä on vain jälleen yksi uusi …
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .– Komissio on ehdottanut kymmenen uuden jäsenvaltion liittymisasiakirjojen mukauttamista ottaakseen huomioon yhteisessä maatalouspolitiikassa viime vuonna toteutetut uudistukset, erityisesti maatilan tulotuen käyttöönoton. Kuten esittelijä on korostanut, nykyisissä YMP-uudistusta koskevissa teksteissä ei itse asiassa oteta huomioon kyseisiä neuvotteluja eikä itse laajentumistakaan.
On yleisesti tiedossa, että uusia jäsenvaltioita valiokunnassa edustavat tarkkailijat ovat tyytymättömiä ehdotukseen, koska näiden jäsenvaltioiden viljelijöitä kohdellaan aluksi eriarvoisesti nykyisten jäsenvaltioiden viljelijöihin verrattuna, kun tiettyjä tuotteita koskevia suoria tukia maksetaan vain vaiheittain yli kymmenen vuoden kuluessa. Vaikka tarkkailijat olivatkin tyytymättömiä useisiin komission ehdotuksen kohtiin, esittelijä hyväksyi ehdotuksen muutoksitta, ja hänen kantansa hyväksyttiin yksimielisesti maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa. Tämä päätös kuvastaa myös sitä, että neuvosto on jo päässyt yhteisymmärrykseen asiasta. Äänestin mietinnön puolesta. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .– Minusta tuntuu, että minun on annettava tukeni tälle mietinnölle. Siinä esitetään hyväksyttäväksi ehdotusta, jonka tarkoituksena on antaa yhteisölle tehokas väline eurooppalaisen talouden keskeisen alan, nimittäin lentoliikennepalvelujen tarjoamisen etujen suojaamiseen.
Lentoliikennepalvelujen kansainvälisessä kilpailussa ilmenneet vakavat vääristymät, jotka johtuvat osittain useiden jäsenvaltioiden omille lentoyhtiöilleen antamista huomattavista tuista, ovat täysin riittävä peruste komission tekemälle aloitteelle. Komission tarkoituksena on antaa yhteisölle väline, jonka avulla se voi reagoida tähän tilanteeseen ja joka perustuu yksityisellä sektorilla jo olemassa olevaan toimintamalliin. Mikäli on todisteita siitä, että myönnetty tuki aiheuttaa kohtuutonta haittaa yhteisön siviili-ilmailulle, on mahdollista aloittaa tutkinta ja selvittää näin tilannetta, jotta kyseisiltä ulkomaisilta yhtiöiltä voidaan vaatia korvauksia.
Eurooppalaiset lentoyhtiöt ovat esittäneet epäilyjä välineen tehokkuudesta, mikä johtuu vaikeudesta osoittaa todeksi, että muiden maiden kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden lentoliikenteen harjoittajat toimivat epäreilusti määrittämällä lippujensa hinnat liian alhaisiksi. Näiden epäilyjen hälveneminen riippuu ainoastaan komission kyvystä käyttää tätä välinettä. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .– Kannatin tätä mietintöä, koska pidän jäsen Nicholsonin ehdotusta erittäin tasapainoisena, sillä siinä ehdotetaan vain muutamia muutoksia, joiden ei pitäisi estää tämän tärkeän asiakirjan saattamista päätökseen nopeassa aikataulussa.
Lentoliikenteen harjoittajia ja ilma-alusten käyttäjiä koskevia vakuutusvaatimuksia käsittelevän asetusehdotuksen tarkoituksena on palauttaa eurooppalaisten ilmailualan vakuutusmarkkinoiden tietynlainen vakaus Yhdysvaltojen vuoden 2001 syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen. Asetusehdotuksella pyritään myös soveltamaan jälleen komission päätöstä, jossa kielletään valtion tukemaa vakuuttamista koskevien sopimusten jatkaminen Euroopan unionissa.
Esittelijän myönteiset ehdotukset parantavat komission ehdottamia toimia, joita ovat sekä yhteisön että kolmansien maiden lentoliikenteen harjoittajia sitovien säädösten hyväksyminen ja vakuutuksia koskevien vähimmäisvaatimusten asettaminen matkustajia, matkatavaroita, rahtia, postia ja kolmansia osapuolia koskevan korvausvastuun osalta. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .– Kuten totesin ensimmäisen käsittelyn äänestyksessä, pidän myönteisenä komission ehdotusta ja esittelijän erinomaista työtä.
Kansallisten viranomaisten sekä näiden ja yhteisön toimielinten välinen telemaattinen tietojenvaihto on erittäin tärkeää kahdella tasolla. Käytännön toiminnassa telemaattinen tietojenvaihto muodostaa arvokkaan tiedonlähteen ja yhteistyön perustan julkishallinnon kansallisille, paikallisille ja alueellisille toimijoille lisäten näin tehokkuutta. Kansalaisten oikeuksien turvaamisen osalta tietojenvaihto helpottaa yhteyksien luomista kansallisiin ja yhteisön julkisiin viranomaisiin ja lisää näiden yhteyksien avoimuutta.
Nyt kun neuvosto on yksimielisesti hyväksynyt yhteisen kannan (ja parlamentin siihen ensimmäisessä käsittelyssä ehdottamat tarkistukset), toivon, että HVT-ohjelmalla (Hallintojen välinen telemaattinen tietojenvaihto) saavutetut hyvät tulokset varmistavat, kuten komissio ehdottaa, aiemman ohjelman (HVT II:n) jatkumisen. Ohjelma tunnetaan tästedes nimellä HVTYK – yleiseurooppalaisten sähköisten viranomaispalveluiden yhteentoimiva toimittaminen julkishallinnolle, yrityksille ja kansalaisille.
Minun on lopuksi korostettava, miten tärkeää on, että telemaattisesta tietojenvaihdosta saatavaa hyötyä todellakin laajennetaan koskemaan yrityksiä ja kansalaisia. Näin täytetään sekä Lissabonin strategian että Europe 2005 -toimintasuunnitelman tavoitteet, jotka hyväksyttiin Sevillan Eurooppa-neuvostossa kesäkuussa 2002. 

Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   . Yhteiskunnallinen ja taloudellinen kehitys edellyttää tärkeiden infrastruktuurihankkeiden päätökseen saattamista. Komission Euroopan laajuisia verkkoja koskevassa ohjelmassa ei kuitenkaan vastata todellisiin tarpeisiin, jotka koskevat työntekijöitä ja kansalaisia hyödyttävää kehitystä, kansalaisten elintason parantamista tai ihmisten välisen viestinnän helpottamista. Ohjelmassa päinvastoin sidotaan tärkeitä kansallisia varoja ja joissain jäsenvaltioissa jopa lähes kaikki julkiset investoinnit hankkeisiin, jotka suuryritykset ovat valinneet yksinomaan omien tarpeidensa perusteella. Hankkeiden tarkoituksena on parantaa suuryritysten kannattavuutta ja lujittaa niiden asemaa.
Etusija annetaan aloille ja hankkeille, joissa turvataan yksityisen pääoman osallistuminen infrastruktuurihankkeisiin ja joista yksityinen pääoma voi myöhemmin hyötyä, vaikka infrastruktuurien tulisi kuulua kansalaisille ja niillä pitäisi pyrkiä palvelemaan kansalaisten tarpeita. Ohjelmaan sisältyy näin ollen hankkeita, joihin ei liity tuotantotoimintaa, jotka vahingoittavat ympäristöä ja joilla on vain vähän tai ei mitään annettavaa paikalliselle yhteisölle.
Vastustamme yksityisen pääoman kaikenlaista osallistumista hankkeisiin ja erityisesti sen toimesta tapahtuvaa hankkeiden hyväksikäyttöä. Katsomme, että työntekijöiden on vaadittava julkisen sektorin infrastruktuurihankkeita, määriteltävä hankkeiden ensisijaiset tavoitteet ja peräänkuulutettava täysin julkisia investointeja, joihin yhteisö osallistuu. 
Borghezio (NI ),
   . Liikenneyhteyksien parantaminen on erittäin tärkeä tekijä Padanian talouden kehittämisen kannalta. Tämän vuoksi Pohjoisen liitto (Lega Nord) äänesti Padanian läpi kulkevan rautatiereitin ja Käytävä V:n puolesta, joiden ansiosta Padaniasta tulisi Lissabonista Ukrainaan kulkevan reitin keskipiste. 
Di Lello Finuoli (GUE/NGL ),
   . Euroopan laajuisista liikenneverkoista (TEN) toimitetun parlamentin äänestyksen myötä ehdotukseen on onneksi jälleen sisällytetty tiukka velvoite kunnioittaa yhteisön direktiivejä seuraavilla aloilla: strategiset ympäristövaikutusten arvioinnit, asukkaiden kuuleminen, suojelualueiden ja suojeltujen asuinyhdyskuntien säilyttäminen. Tämä velvoite sivuutettiin valiokunnan ja komission alkuperäisissä ehdotuksissa.
Euroopan etua koskevien hankkeiden luettelosta on poistettu Messinan salmen ylittävä silta, joka täydentää pohjois–etelä-suuntaista rautatiereittiä ja jota ehdotettiin ainoastaan Italian hallituksen pyynnöstä, vaikkei hankkeesta ole koskaan tehty ympäristövaikutusten arviointeja, kuten komission entinen jäsen Van Miert myönsi parlamentin jäsenille. Tämä oli todellakin kestämätön hanke, johon haaskatuilla 80 miljoonalla eurolla on saatu aikaan vain puutteellisia tutkimuksia vaikutuksista, joita yli 60 kilometriä pitkällä maantie- ja rautatieyhteydellä olisi voimakkaasti kaupungistuneeseen alueeseen. Silta merkitsisi Costa Violan ja Messinan alueen maiseman turmeltumista sekä matkailukohteiden ja kaupunkiasutuksen tuhoutumista.
Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän - Pohjoismaiden vihreän vasemmiston, Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän ja Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän ehdotuksen ansiosta tämä hanke, joka syntyi ainoastaan Italian pääministerin suuruudenhulluuden ja ympäristöä kohtaan puuttuvan kunnioituksen takia, ei onneksi vie enää turhaan yhteisön varoja. Vielä on käytävä yksi taistelu sen varmistamiseksi, että hanke pyyhitään yli myös italialaisten hankkeiden luettelosta, joka sisältyy lakiin, jolla on tarkoitus vireyttää Italian taloutta rakentamalla ja kunnostamalla strategisia julkisia infrastruktuureja ja vahvistamalla strategisia tuotantoalueita (Legge Obiettivo). Samoin on varmistettava, että siltahankkeeseen varattuja määrärahoja käytetään sen sijaan Etelä-Italian työllisyyden ja kehityksen elvyttämiseen.
Gobbo (NI ),
   . Liikenneyhteyksien parantaminen niin maanteillä kuin rautateillä on olennainen osa Euroopan talouskehitystä. Tähän liittyen Käytävä V:n ja Padanian läpi kulkevan suurnopeusjunayhteyden toteuttaminen on toimi, jota tarvitaan nyt enemmän kuin koskaan ja joka on erittäin hyödyllinen Veneton maakunnan julkisen liikenteen ja yksityisliikenteen ruuhkautumisen ja tehottomuuden kannalta. Liikenteen tehottomuuteen on syynä kiinnostuksen puute, jota Rooman viranomaiset ovat osoittaneet vuosien ajan Veneton maakunnan ja koko Koillis-Italian tasapainoista kehitystä kohtaan.
Berlusconin hallitus, jota tukee tässä asiassa Pohjoisen liitto, on aivan oikein ryhtynyt unionissa toimiin saadakseen aloitusluvan ja tarvittavan rahoituksen Käytävä V -hankkeelle, jonka ansiosta Padaniasta tulee Lissabonista Ukrainaan ulottuvan talouden ja kaupankäynnin reitin keskus. Tulevaisuudessa on erityisesti mahdollista rohkaista ja kehittää itämarkkinoiden kanssa käytävää ulkomaankauppaa.
Kaikilla näillä toimilla vaikeutetaan vaihtoehtoisia hankkeita, joiden aikomuksena on jatkaa Käytävä V:ttä Alppien toiselle puolelle eristäen näin maakuntamme ja yrityksemme itämarkkinoista.
Marques (PPE-DE ),
   .– Onnittelen jäsen Bradbournia hänen meille esittämästään mietinnöstä, jolle annan tukeni. Tapa, jolla mietinnössä käsitellään tätä erittäin tärkeää aihetta eli todellisen Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämistä laajentumisen yhteydessä, on osoitus erittäin laajasta teknisestä tietämyksestä. Haluan kuitenkin korostaa seuraavia seikkoja:
- Euroopan etua koskevan aseman peruuttamisen hankkeelta pitäisi olla neuvoston ja parlamentin tehtävä;
- liitteeseen III sisältyvä ensisijaisten hankkeiden luettelo on hyväksyttävä muutoksitta;
- on tärkeää kehittää "merten moottoriteitä", joilla on keskeinen merkitys Euroopan laajuisen liikenneverkon umpisolmun avaamisessa, ja saada aikaan todellinen muutos kuljetusmuotojen suhteen. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
   .– Niin Portugalissa kuin muissakin jäsenvaltioissa keskustellaan parhaillaan suurnopeusjunayhteyksien liittämisestä muuhun rautatieverkkoon ja näiden eri yhteyksien keskinäisestä yhtenäisyydestä. Liittämisen seurauksena syntyy yhtenäinen rautatieverkko, jonka avulla kansalaiset voivat liikkua paikasta toiseen, turvataan yhteydet maan eri alueiden välillä ja muihin maihin sekä edistetään taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta. Näin ollen suurnopeusjunayhteyksien ohella on erittäin tärkeää saattaa loppuun kansallinen rautatieverkon nykyaikaistaminen, mikä tarkoittaa nopeuksien huomattavaa nostamista, uusia merkinantojärjestelmiä, sähköistystä, lisäjunien käyttöönottoa ruuhkautuneilla rataosuuksilla, automaattisia kulunvalvontajärjestelmiä, huomattavia parannuksia asemien laatuun ja toimivuuteen sekä sellaisen liikkuvan kaluston hankkimista, joka kykenee mukautumaan erilaisiin raideleveyksiin.
Komission ehdotus on jatkoa tiedonannolle "Investointi verkkoihin ja osaamiseen", jonka tarkoituksena on edistää kasvua ja työllisyyttä. Samaan aikaan kun Portugalissa investoidaan suurnopeusjunayhteyteen, joka sisältyy nyt niin sanottuun pikakäynnistysohjelmaan, maassa valmistellaan kuitenkin kansallisen Bombadier-yhtiön lakkauttamista, vaikka se olisi erittäin pitkälle erikoistuneena yhtiönä valmis tähän haasteeseen.
Useat neuvoston ohjelmaan sisällyttämät suurnopeusjunahankkeet on määrä saattaa päätökseen suunnilleen samana ajankohtana, jota komissio on ehdottanut kansainvälisen henkilöliikenteen vapauttamiselle. Tämä olisi huvittavaa, ellei se olisi esimerkki ristiriitaisuuksista, joiden seurauksena jäljelle jää aina vain se, mistä on vähiten hyötyä kansalaisille ja eniten haittaa julkiselle palvelulle.
Haluan korostaa äänestysselityksessäni, että hankkeiden ja toimien arvioinnissa on ehdottoman välttämätöntä ottaa huomioon jäsenvaltioiden kansallisen politiikan ja Euroopan laajuisten verkkojen välinen korvaamaton yhteys. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .– Tuin tätä mietintöä yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi. Tämä on todellakin strategia, jolla on suuri vaikutus unioniin sekä kasvun että työllisyyden kannalta ja jonka on määrä varmistaa maanosan talouden merkittävä kehittyminen.
Yhdyn parlamentin asiantuntijavaliokunnan kantaan, jossa tuetaan komission lähestymistavan päänäkökohtia mutta ehdotetaan tärkeitä muutoksia Euroopan parlamentin osallistumisoikeuksiin erityisesti hankkeiden arvioinnin osalta. Näihin oikeuksiin kuuluvat Euroopan etua koskevan aseman mahdollinen peruuttaminen hankkeelta ja eurooppalaisen koordinaattorin nimittäminen ylikansalliseen hankkeeseen. Pidän myös erittäin tarkoituksenmukaisena ehdotusta, jonka mukaan komission tulisi vuoden kuluessa julkaista niin sanottuja merten moottoriteitä koskevat hankkeet.
Viime aikoina on esitetty monia epäilyjä pikakäynnistysohjelmaa koskevasta tiedonannosta, jossa asetetaan etusijalle sellaiset ensisijaiset hankkeet, joiden osalta töiden edistymistä voidaan vauhdittaa, joten aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta on viisas korostaessaan, ettei tiedonanto ole luonteeltaan sitova. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .– Puollan mietintöä, jossa esitetään hyväksyttäväksi ehdotusta, jonka mukaan asetuksen (EY) N:o 2320/2002 soveltamisalan ulkopuolelle jätetään pelkästään pienten ilma-alusten käytössä olevat lentoasemien erilliset tilat ja laitteet.
Tammikuussa 2003 voimaan tullut asetus hyväksyttiin vuoden 2001 syyskuun 11. päivän järkyttävien tapahtumien jälkimainingeissa, ja sen tarkoituksena oli ottaa käyttöön siviili-ilmailun turvallisuutta koskevia tiukennettuja toimia erityisesti lentoasemilla.
Muutos koskee erityisesti pieniä lentoasemia, jotka ovat suuremmille lentoasemille lentävien pienkoneiden ja harrastusilmailun käytössä, ja on laadittu siksi, että on tehotonta ja kallista soveltaa pieniin lentoasemiin samoja turvallisuusvaatimuksia, joita kohdistetaan suuriin lentoasemiin.
Niitä tilanteita varten, joissa pienkoneet käyttävät suurten lentoasemien laitteita, komissio ehdottaa erillisten, muista lentoaseman alueista ja tiloista rajattujen alueiden käyttöönottoa.
Äänestin mietinnön puolesta. 

De Rossa (PSE ),
   . Annan täyden tukeni mietinnölle ja pidän myönteisenä sen hyväksymistä parlamentissa. Mietinnön hyväksyminen on erittäin tärkeää asetuksen (ETY) N:o 1408/71 yleisen tarkistuksen ja yksinkertaistamisen hyväksymisen kannalta, mikä olisi pitänyt tehdä jo kauan sitten. Tuen esittelijää, joka on tehnyt lujasti töitä, jotta tämä asiakirja voitaisiin hyväksyä ensimmäisessä käsittelyssä, helpottaakseen näin sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista.
On tärkeää, että parannamme jatkossakin avoimuutta ja selkeyttä sekä vahvistamme kansalaisten oikeusturvaa. Erityisen tärkeää on, että jatkamme niiden rajoitusten poistamista, jotka rasittavat työntekijöiden liikkuvuutta unionissa. Liikkumisen on oltava helppoa, mikäli haluamme jonain päivänä saavuttaa Lissabonin Eurooppa-neuvostossa julistetut tavoitteet. 
Marques (PPE-DE ),
   . Onnittelen jäsen Gilligiä selkeästä mutta tehokkaasta mietinnöstä, joka koskee ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta. Kannatan ehdotusta, koska kansalaisten mielestä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista jäsenvaltioiden välillä pitäisi parantaa. Ehdotuksella pyritään poistamaan EU:ssa vielä olevat esteet työntekijöiden liikkuvuudelle. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Jäsen Gilligin mietinnössä käsitellään vuosittaista ehdotusta asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ja asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamiseksi, jotta voidaan ottaa huomioon kansallisten sosiaaliturvajärjestelmien kehitys, integroida kansallisten lainsäädäntöjen muutokset ja ottaa huomioon Euroopan yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytäntö. Komission ehdotuksella pyritään ensi sijassa muuttamaan asetusta (ETY) N:o 1408/71 maksuihin perustumattomien rahallisten erityisetuuksien osalta tuomioistuimen tiettyjen päätösten johdosta. Tuomioistuin katsoo, että sosiaaliturvaetuuksien maastaviennin periaatteesta poikkeavia säännöksiä on tulkittava suppeasti.
Tässä yhteydessä meidän on korostettava, miten tärkeää tällä harvinaisen teknisellä alalla on varmistaa, että jäsenvaltioiden kansallisia lakeja noudatetaan sosiaaliturvan alalla. Samalla on pidettävä mielessä, että sosiaaliturvajärjestelmien toivotun yhteensovittamisen perimmäisenä tavoitteena on taata kaksi ulottuvuutta: sosiaaliturva ja sosiaalihuolto koko Euroopan unionin alueella. Tämä on yhä tärkeämpää tilanteissa, jotka koskevat vammaisia tai sosiaaliturvasta erityisen riippuvaisia henkilöitä, kuten niissä tilanteissa, jotka kuuluvat nyt käsiteltävänämme olevien muutosten piiriin. Todellisen yhteenkuuluvuuden ja sosiaalisen osallisuuden periaate edellyttää tätä. Äänestin näin ollen mietinnön puolesta. 

Esclopé (EDD ),
    Mietintö tulee uudelleen täysistunnon käsiteltäväksi sen jälkeen, kun se oli palautettu valiokuntaan, mikä osoittaa, miten huonosti ajoitettu komission ehdotus on. Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän CPNT-puoluetta edustavat jäsenet pitävät kiinni alkuperäisestä postialaa koskevasta kannastaan. Vastustamme kaikenlaista Euroopan unionissa tehtävää postialan vapauttamista niiden erityispiirteiden vuoksi, joita tällä alalla on erityisesti Ranskassa, kun otetaan huomioon postipalveluiden merkitys sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä. Ehdotetut tarkistukset ovat pienempi paha siinä mielessä, että niissä sallitaan tietynasteinen mukauttaminen postipalvelujen verotuksen osalta.
Emme näin ollen yhdy näkemykseen alv-vapautuksen poistamisen myönteisistä seurauksista, koska emme voi olla varmoja, miten asiat tulevaisuudessa kehittyvät erityisesti hintojennousun, arvonlisäveropohjan laajentamisen ja kuluttajiin kohdistuvien haitallisten vaikutusten osalta. Kannatamme täten komission ehdotuksen hylkäämistä, mutta toisin kuin esittelijä, emme vieläkään anna tukeamme postialan eurooppalaisille sisämarkkinoille. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Komission ehdotuksen tarkoituksena on poistaa alv-vapautus julkisilta postipalvelujen tarjoajilta. Ehdotuksen hyväksyminen vaikuttaisi näiden palvelujen tarjoajien lisäksi myös kuluttajiin ja johtaisi erityisesti tarjottujen palvelujen hintojen nousuun. Komission ehdotusta pitäisi lisäksi tarkastella osana yhteisön tasolla meneillään olevaa postipalvelujen laaja-alaista vapauttamista ja yhteisen arvonlisäverojärjestelmän luomista. Haluankin muistuttaa, että vaikka parlamentti hylkäsi tämän direktiiviehdotuksen 18. joulukuuta 2003, komissio ei ole peruuttanut ehdotustaan vaan vaatinut sen käsittelyn jatkamista.
Esittelijä ehdotti direktiiviin erilaisia kompromissitarkistuksia, mutta vaikka tarkistusten tavoitteena oli pehmentää direktiivin vaikutusta, niissä pyrittiin varmistamaan direktiivin hyväksyminen kyseenalaistamatta arvonlisäverojärjestelmän tai vapauttamista koskevan direktiivin taustalla olevaa logiikkaa. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . Toimiessani tämän mietinnön esittelijänä parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä 15. joulukuuta 2003, tulin siihen tulokseen, että postipalvelujen yksityistämisellä on merkittäviä haittoja palvelujen laadun, täsmällisyyden, kuluttajilta perittävien hintojen ja henkilökunnan työolojen osalta. Nyt nämä haitat vain lisääntyvät, sillä kirjeitä postittavien henkilöiden on määrä joutua maksamaan jälleen yhtä uutta veroa, joten olin iloinen, että parlamentin enemmistö yhtyi huoleeni ja hylkäsi mietinnön. Valitettavasti valtion omistuksessa oleva Ranskan posti on vaarantanut aiemman hyvän tuloksen painostamalla Ranskan vasemmistoa. Ranskan posti uskoo palvelevansa omia etujaan pitämällä tervetulleena veroa, jonka se voi myöhemmin periä takaisin valtiolta. Yllätyksekseni kollegani Philippe Herzog puolusti tätä kantaa eilen iltapäivällä, ja tänään Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän ranskalaiset jäsenet ovat estäneet tämän mietinnön hylkäämisen uudelleen. Vaikka ryhmäni tunteekin myötätuntoa yhden nimenomaisen jäsenvaltion erityistilannetta kohtaan, aiomme menetellä huomenna samoin kuin ensimmäisessä käsittelyssä ja hylätä mietinnön, kuten olin esittänyt. Vahinko on kuitenkin jo tapahtunut. Unionin kansalaisille määrätään jälleen kerran vero, jota ei ole sidottu mitenkään heidän tuloihinsa tai varallisuuteensa. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Komissio ei peruuttanut ehdotustaan julkisten postipalvelujen alv-vapautuksen poistamisesta sen jälkeen, kun parlamentti oli hylännyt ehdotuksen 16. joulukuuta 2003. Parlamentti palautti asian työjärjestyksen mukaisesti asiasta vastaavaan valiokuntaan, ja tänään täysistunto äänestää tästä uudesta mietinnöstä.
Pitäkäämme mielessä, että komission ehdotuksen tarkoituksena on poistaa alv-vapautus julkisilta postipalvelujen tarjoajilta, jotta saataisiin aikaan tasapuoliset kilpailuedellytykset täyttä arvonlisäveroa maksavien yksityisten kilpailijoiden tarjoamien palvelujen kanssa. Komissio ehdottaa näin ollen, että alv peritään tavanomaista kantaa soveltaen kaikista postilähetyksistä, jotka painavat enemmän kuin kaksi kiloa, mutta jäsenvaltioille annetaan samalla mahdollisuus päättää, soveltavatko ne alennettua alv-kantaa lähetyksiin, jotka painavat vähemmän kuin kaksi kiloa. Esittelijä ehdottaa kuitenkin, että tällä kertaa otetaan huomioon huomautukset, jotka johtivat mietinnön hylkäämiseen ensimmäisellä kerralla, ja ehdottaa tavanomaiseen postiin sovellettavan alennetun kannan painorajan nostamista kahdesta kilosta kymmeneen kiloon ja direktiivin voimaantulon lykkäämistä vuoteen 2007 asti.
Mielestäni ehdotus merkitsee huomattavaa parannusta edelliseen ehdotukseen verrattuna ja ansaitsi näin ollen tukeni. 

Caudron (GUE/NGL ),
    Äänestin sopimuksen puolesta, kuten tein edellisenkin sopimuksen kohdalla. En äänestänyt sopimuksen puolesta siksi, että tukisin Sharonin hallituksen politiikkaa, vaan siksi, että tällainen sopimus edistäisi mielestäni rauhaa auttamalla rauhaan pyrkiviä tahoja, joita on erittäin paljon tiedemaailmassa.
Olen lisäksi varma, että kaikki älyä edistävät toimet torjuvat fundamentalismia ja sitä kautta väkivaltaa.
Haluaisin vielä lisätä tänään torstaina 11. maaliskuuta 2004, että Madridissa tehdyn järkyttävän iskun, joka jättää Eurooppaan pysyvät jäljet, pitäisi auttaa meitä "ymmärtämään" paremmin yleistä mielipidettä Israelin siviiliväestön keskuudessa, joka elää jatkuvan uhan alla ja on veristen terrori-iskujen kohteena. 
De Rossa (PSE ),
   . Haluan ilmoittaa vastustavani mietintöä. Euroopan unionin on täysin sopimatonta osallistua tämänkaltaiseen yhteistyöhön Israelin kanssa, samaan aikaan kun tämä valtio rikkoo edelleenkin räikeästi kansainvälistä lakia ja halveksii palestiinalaisten ihmisoikeuksia.
Vierailin äskettäin niin sanotulla turvamuurilla ja olin kauhistunut huomatessani, että palestiinalaiset suljetaan aidoin ympäröidyille erillisalueille. Heidän mahdollisuutensa poistua näiltä alueilta riippuvat täysin Israelin turvallisuusjoukkojen tahdosta.
Tuomitsen varauksetta molempien osapuolten tässä konfliktissa tekemät hirmuteot. Palestiinan vapautta ei saavuteta murhaamalla siviilejä, koska terrorismi tuhoaa vapauden. Israelin turvallisuutta ei saavuteta rakentamalla "rotuerottelumuuri", jolla on vähemmän tekemistä turvallisuuden kanssa kuin Ariel Sharonin pitkäaikaisen suunnitelman liittää palestiinalaisalueet Israeliin.
Parlamentin pitäisi hylätä komission ehdotus neuvoston päätökseksi ja sopimuksen tekeminen vastalauseena Israelin halveksunnalle kansainvälisen yhteisön mielipidettä ja kansainvälistä lakia kohtaan ja sille, ettei Israel ole ryhtynyt rakentaviin toimiin Palestiinan vaaleilla valittujen johtajien kanssa rauhan saamiseksi alueelle. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Miten meidän pitäisi suhtautua tähän ehdotukseen, kun Israelin hallitus harjoittaa kolonialistista ja aggressiivista politiikkaa palestiinalaisia kohtaan? Miten meidän tulisi suhtautua tähän ehdotukseen, kun Israelin armeija on tehnyt uusia iskuja, jotka ovat surmanneet lukuisia ihmisiä, myös lapsia? Miten meidän pitäisi suhtautua tähän ehdotukseen, kun Israelin viranomaiset jatkavat laittoman ja tuomittavan miehitys- ja rotuerottelumuurin rakentamista? Miten meidän olisi suhtauduttava tähän sopimukseen kuultuamme todistajina palestiinalaisia, joilta evätään perusoikeudet, kuten rauha, turvallisuus, ruoka, terveys, koulutus, asunto, työ, liikkumisvapaus, peruselinolot, arvokkuus sekä itsenäinen ja suvereeni valtio? Miten meidän pitäisi suhtautua tähän sopimukseen kuultuamme todistajina israelilaisia, jotka taistelevat kotimaassaan rauhan puolesta ja hallituksensa politiikkaa vastaan ja joista monet ovat olleet tai ovat vaarassa joutua vankilaan kieltäydyttyään palvelemasta Israelin miehitysarmeijassa? Miten meidän olisi suhtauduttava tähän ehdotukseen, kun otetaan huomioon EU:n kestämätön kanta, jossa toisaalta väitetään EU:n olevan "puolueeton" mutta toisaalta asetetaan edelleenkin hyökkääjä ja uhri, miehitysvalta ja miehityksen uhri, Israelin armeija ja palestiinalaiset tasavertaiseen asemaan? Miten meidän pitäisi suhtautua tähän ehdotukseen, kun Israelin armeija on tuhonnut käytännössä kaikki Palestiinan infrastruktuurit, joista monet rakennettiin EU:n rahoituksella? 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Jäsen Quisthoudt-Rowohlin mietinnössä ehdotetaan, että hyväksymme neuvoston päätöksen ja teemme tieteellistä ja teknistä yhteistyötä koskevan sopimuksen erityisesti bioteknologiaa, optoelektroniikkaa, lääketieteellistä tutkimusta ja avaruuslentoja, tietotekniikkaa, televiestintää ja ohjelmistokehitystä koskevan tutkimuksen alalla.
Tutkimuspoliittiselta kannalta yhdyn esittelijän toteamukseen siitä, että "sopimuksen jatkamiselle ei ole estettä". Taloudellisten ja poliittisten yhteyksien ylläpitämisestä Israeliin on hyötyä Euroopan unionille, ja nämä yhteydet antaisivat unionille mahdollisuuden toimia tehokkaasti alueella. Myös tiedeyhteisö, joka näkee yhteistyön ylläpitämisessä selkeitä etuja, on pitänyt sopimusta erittäin myönteisenä.
Perustavanlaatuiseen poliittiseen kysymykseen palatakseni tämä rakentava kumppanuus voisi auttaa helpottamaan konfliktin osapuolten välistä vuoropuhelua tai käynnistämään uuden vuoropuhelun niiden välillä siinä toivossa, että palestiinalaiset tutkijat ja tutkimuslaitokset voivat myös tehdä yhteistyötä israelilaisten ja eurooppalaisten tutkimuslaitosten kanssa. Meidän on myös pidettävä mielessä, että niiden, jotka ovat sitoutuneita rakentamiseen, on vaikea tukea tuhoamista. Äänestin mietinnön puolesta. 

Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   . Brysselin on vallannut paniikki, koska olemme tällä hetkellä vielä hyvin kaukana jäsenvaltioiden Lissabonissa neljä vuotta sitten asettamasta tavoitteesta tehdä EU:sta maailman kilpailukykyisin talousalue, josta sen monopolit hyötyvät. Neuvostoa, jonka on määrä kokoontua 25. ja 26. maaliskuuta, kehotetaan ryhtymään toimiin, jotka ovat entistäkin vahingollisempia tavallisille kansalaisille, korvatakseen kansalaisten reaktioiden ja mielenosoitusten vuoksi menetetyn perustan.
Komission ehdotukset kokonaisuutena ja jokaisen yksittäisen jäsenvaltion osalta ovat hyvin paljastavia. Esimerkiksi kotimaatani syytetään muun muassa siitä, ettei se ole vielä pannut vanhuksiaan töihin, jatkanut kauaskantoisia muutoksia eläkejärjestelmässä, vähentänyt työnantajien sosiaaliturvamaksuja, tehnyt työsopimuksista tarpeeksi joustavia, edistänyt riittävästi osa-aikatyötä eikä saattanut loppuun yksityistämistä. Jopa kansallinen tulopoliittinen sopimus on joutunut arvostelun kohteeksi, koska siitä on haittaa työnantajille, jotka tekisivät mieluummin paikallisia tai henkilökohtaisia työsopimuksia.
Kreikan ja muiden jäsenvaltioiden hallitusten on vastattava näihin provokatiivisiin vaatimuksiin, ja olemme varmoja, että jäsenvaltiot tekevät sen mielellään, kuten ovat tehneet jo niin monena vuotena. Tässä vastakkaisasettelussa on kuitenkin myös toinen osapuoli, nimittäin työntekijöiden ja kansalaisten muodostama liike, joka voi romuttaa nämä suunnitelmat kokoamalla rivinsä ja taistelemalla asiansa puolesta. 
Berthu (NI ),
    Euroopan parlamentin päätöslauselmassa perustuslakiprosessista ja 25. ja 26. maaliskuuta 2004 pidettävän Eurooppa-neuvoston kokouksen valmistelusta harjoitetaan tavanomaista kiristystä, jota olemme nähneet jokaisen sopimuksen kohdalla. Päätöslauselmassa nimittäin julistetaan, että jos perustuslaista ei päästä sopimukseen, tällä olisi haitallisia vaikutuksia sekä integraatiolle että laajentumiselle, mikä johtaisi "tuhoisaan solidaarisuuden ja legitimiteetin menetykseen".
Me sitä vastoin katsomme, että mikä tahansa on parempi kuin huono sopimus, joka sitoisi kätemme pitkäksi ajaksi. Pitääkö meidän muistuttaa, että varoitimme Amsterdamin sopimuksesta, jossa erityisesti siirrettiin yhteisölle keskeistä toimivaltaa maahanmuuttoa koskevissa kysymyksissä ja jolla lisättiin komission toimivaltaa? Pitääkö meidän muistuttaa, että varoitimme samoin Nizzan sopimuksesta, jonka tarkoituksena oli hankkiutua eroon Ranskan toisesta komission jäsenestä ja supistaa edustustamme Euroopan parlamentissa 87 jäsenestä 78 jäseneen (ja pian 72:een), samaan aikaan kun Saksa saa pitää 99 parlamentin jäsentään?
Hallituksemme eivät ole koskaan ottaneet huomioon yhtäkään näistä varoituksista, kuten eivät monet muutkaan. Nyt kaikki tuntevat olevansa toivottomasti sidottuja prosesseihin, jotka heikentävät Ranskaa.
Ehdotus sopimukseksi Euroopan perustuslaista on huonosti ajoitettu, kuten selitin jälleen eilen laajentumisesta käydyn keskustelun yhteydessä pitämässäni puheenvuorossa. Jos hyväksyisimme ehdotuksen, katuisimme sitä pian. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Viime vuoden joulukuusta lähtien parlamentin hallitsevat voimat, toisin sanoen oikeisto (mukaan lukien Portugalin sosiaalidemokraattinen puolue PSD) ja sosiaalidemokraatit, joihin Portugalin sosialistipuolue PS kuuluu, ovat lisänneet painostusta niin (turhaksi) sanotun Euroopan perustuslain hyväksymiseksi mahdollisuuksien mukaan toukokuun alkuun mennessä. Näemme kaikkein innokkaimpien parlamentin jäsenten tekevän aloitteen toisensa jälkeen.
Euroopan parlamentille on esitetty Giscard D'Estaingin, joka on yksi niin sanotun perustuslain kummisedistä, kannattama ehdotus siitä, että parlamentti antaisi symbolisen hyväksyntänsä perustuslakiehdotukselle eräänlaisena mediatemppuna, ja kerrassaan naurettava ehdotus kiristää neuvostoa kieltäytymällä tukemasta komission seuraavaa puheenjohtajaa. EU:ssa luodaan uhkakuvia, joissa "perustuslain" hylkääminen johtaa katastrofiin, missä yhteydessä ajatellaan ehkä unionin työnantajien etuja. En voi jättää mainitsematta PSE-ryhmän puheenjohtajaa, jäsen Barón Crespoa, joka ennustaa sosialistipuolueen voittavan Espanjassa 14. maaliskuuta pidettävissä vaaleissa, mikä johtaisi siihen, että Espanjan hallituksen kanta asiaan muuttuisi. Lisäksi neuvoston sisällä käytävät neuvottelut ovat lisääntyneet valtavasti, kun nähtävästi Saksa on ehdottanut kiistelyn lopettamista siitä, "kuka on pomo", vain nämä kolme maatako vai muutama muukin niiden lisäksi.
Tämä koko kysymys ja kaikki asianomaiset ovat etääntyneet kauas EU:n jäsenvaltioiden kansalaisten ja työntekijöiden todellisista eduista ja tarpeista. 

Berthu (NI ),
    Euroopan parlamentin juuri hyväksymässä päätöslauselmassa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvasta alueesta osoitetaan epäilemättä samanlaista vastuuttomuutta, johon parlamentti on meidät maahanmuuttokysymyksissä totuttanut.
Esimerkiksi turvapaikkapolitiikan osalta päätöslauselmassa pyydetään neuvostoa hyväksymään kiireellisesti komission pakolaisia koskevat direktiiviehdotukset, jotka ovat mielestämme huonoja. Euroopan parlamentti esittää lisäksi itse keksimiään ajatuksia, kuten suojeltujen maahantulopisteiden perustaminen turvapaikanhakijoille Euroopan unionin ulkopuolelle ja yhteisön laajuinen uudelleensijoitusjärjestelmä, joka koostuisi siitä, että pakolaisia siirretään ensimmäisestä vastaanottomaasta Euroopan unioniin (13 kohta).
Unionin jäsenvaltioiden kansalaisilla on kaikesta päätellen vaikeuksia ymmärtää näitä asioita, joten Euroopan parlamentti ehdottaa jäsenvaltioille, että nämä "toteuttavat tarvittavat toimet sen käsityksen vahvistamiseksi, että maahanmuutto ja kotouttaminen ovat myönteisiä taloudelle ja talouskasvulle sekä rikastavat kulttuuria" (20 kohta).
Päätöslauselmassa kehotetaan toistuvasti neuvostoa kiirehtimään komission ehdotusten hyväksymistä. Me sitä vastoin kehotamme neuvostoa rajoittamaan ehdotuksia ja hylkäämään ne aina, kun ehdotukset ovat hataria. Pahoittelemme jälleen kerran sitä, että komissio saa toukokuun 1. päivänä yksinoikeuden tehdä näitä kysymyksiä koskevia aloitteita. 
Coelho (PPE-DE ),
   . Nyt on aika arvioida tuloksia ja edistystä, joita on saavutettu useiden sellaisten toimien hyväksymisessä ja toteuttamisessa, jotka ovat välttämättömiä Amsterdamin sopimuksessa ja Tampereen Eurooppa-neuvostossa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.
Olemme onnistuneet laatimaan melko tasapainoisen ja laajaa tukea nauttivan mietinnön sen viestin osalta, jonka parlamentti haluaa lähettää sekä neuvostolle että komissiolle.
Vaikka joillakin vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen osa-alueilla on saavutettu huomattavaa edistystä, tämä ei ole tapahtunut kaikilta osin Tampereella asetettujen määräaikojen rajoissa ja, mikä pahempaa, muita jo aiemmin määriteltyjä tavoitteita ei ole edelleenkään saavutettu.
Neuvoston ja komission on otettava vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen eri osa-alueilla käyttöön käytännön toimia, joita tässä mietinnössä selkeästi mainitaan. Toivon näin, että vuoden 2004 loppuun mennessä on hyväksytty kaikki toimet, joiden toteuttaminen on viivästynyt ja jotka muodostavat osan jo asetetuista tavoitteista ja aikatauluista.
Muistutan myös, että joidenkin jäsenvaltioiden esittämä aloite yhteisön talousarvion huomattavasta supistamisesta EU:n tulevissa rahoitusnäkymissä (2007–2013) voi yksinomaan vaikeuttaa ehdottamiemme tavoitteiden saavuttamista, koska talousarvion supistaminen estäisi komissiota saattamasta työtään päätökseen muun muassa oikeus- ja sisäasioissa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Päätöslauselmaesitys on yhdenmukainen federalistisen näkemyksen kanssa, joka koskee Amsterdamin sopimuksella avatun oikeus- ja sisäasioiden alan tuomista asteittain yhteisön toimivallan piiriin. Aikomuksena on vähitellen poistaa etuoikeudet ja toimivaltuudet, jotka muodostavat jäsenvaltion suvereniteetin ytimen.
Tätä prosessia laajennettiin vuonna 2000 hyväksytyssä Nizzan sopimuksessa, ja se sai lisävauhtia vuoden 2001 syyskuun 11. päivän tapahtumien seurauksena aloitetun niin sanotun terrorisminvastaisen taistelun verukkeella. Prosessin tuloksena EU on toteuttanut erityisesti yhdessä Yhdysvaltojen kanssa repressiivisiä toimia, jotka heikentävät kansalaisten vapauksia ja perusoikeuksia ja joita päätöslauselmaesityksessä ei arvostella eikä tuomita.
Vaikka päätöslauselmaesityksessä esitetäänkin jonkin verran asianmukaista ja tarpeellista kritiikkiä, esityksessä tuetaan pohjimmiltaan Euroopan unionin tätä alaa koskevia toimia. Esimerkkejä näistä toimista ovat Schengen-tietojärjestelmän, Europolin ja Eurojustin laajentaminen, ulkorajojen yhteisen hallinnan asteittainen turvaaminen, rajoittava turvapaikkapolitiikka, biometristen tietojen käyttö, eurooppalainen pidätysmääräys, Euroopan unionin määritelmä terrorismille sekä maahanmuuttopolitiikka, jossa kriminalisoidaan maahanmuuttajia ja tuetaan heidän palauttamistaan.
Päätöslauselmaesityksessä jopa perustellaan niin sanottua eurooppalaista perustuslakia ja sen käyttöä välineenä uuden ja vaarallisen kehityksen saavuttamiseen. 
Souchet (NI ),
    Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamisessa vuonna 2003 saavutettua edistymistä koskevan päätöslauselmaesityksen 63 kohdassa kyseenalaistetaan voimakkaasti Ranskan parlamentin täysivaltainen päätös. Parlamentin hyväksymä lainsäädäntö koskee sekulaarisuuden periaatteen kunnioittamista Ranskan julkisissa kouluissa. Tämä tarkoittaa, että Euroopan parlamentti puuttuu alaan, joka kuuluu yksinomaan kansalliseen toimivaltaan, emmekä voi hyväksyä parlamentin menettelyä. Euroopan parlamentti tekee tässä yhteydessä myös arviointivirheen, koska kyseisen lainsäädännön tarkoituksena on suojella erityisesti naisten perusoikeuksia eikä heikentää niitä. Euroopan parlamentin asenne ei lupaa hyvää tulevaisuudelle, kun perusoikeuskirja on voimassa. Tämä oikeudellinen väline uhkaa vahingoittaa niitä kansakuntia, joille on tärkeää suojella kansalaistensa vapauksia. 
Turco (NI ),
   . Tässä päätöslauselmassa kehotetaan Euroopan parlamenttia arvioimaan "vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen" edistymistä vuonna 2003. Lista Boninon radikaalijäsenet katsovat, että hyväksytyn tekstin olisi pitänyt olla paljon kriittisempi komissiota, neuvostoa ja erityisesti jäsenvaltioita kohtaan. Päätöslauselmassa olisi näin ollen pitänyt tuomita epätasapainoinen tapa, jolla näitä aloja koskevan aloiteoikeuden ja päätöksentekovallan omaavat toimielimet ovat toimineet ja toimivat. Nämä toimielimet eivät ole todellakaan pyrkineet vahvistamaan unionia ja sen kansalaisten oikeuksia samalla tarmolla ja vauhdilla, jolla ne ovat ehdottaneet ja hyväksyneet toimia, joiden tarkoituksena on vahvistaa repressiivisiä toimia koskevia välineitä terrorismin torjunnassa, rikosasioissa tehtävässä yhteistyössä, rangaistusseuraamusten yhdenmukaistamisessa ja laittoman maahanmuuton torjunnassa. Esimerkkinä voitaneen mainita, ettei komissio ole vielä tehnyt ilmoitettua puitepäätöstä vähimmäisvaatimuksista rikoksista epäiltyjen ja syytettyjen etujen turvaamiseksi rikosoikeudenkäynneissä Euroopan unionin alueella. Euroopan perustuslain jäädyttämisen myötä jäävät lisäksi edelleen ratkaisematta rakenteelliset ongelmat, joita Euroopan parlamentti on kritisoinut vuosia. Esimerkki tällaisista ongelmista on se, ettei Euroopan unionin tasolla kehitettyjä toimia ja organisaatioita valvota demokraattisesti ja oikeudellisesti yhteisön ja jäsenvaltioiden tasolla tai että tässä valvonnassa epäonnistutaan. 

Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   . – Jälleen kerran parlamentti on kohdistanut huomionsa ehdokasvaltioiden edistymiseen. Totuus on, että tässä on kyse näiden maiden liittämisestä EU:hun, minkä vuoksi Euroopan parlamentin Kreikan kommunistista puoluetta edustavat jäsenet äänestävät mietintöä vastaan, jolla on hyvä syy pitää myönteisenä "edistystä", jota näissä maissa väitetään tapahtuneen. Ehdokasvaltioiden kansalaisilla on puolestaan täysi syy olla huolissaan. Julkisten yhtiöiden ja niiden varallisuuden myyminen suuryrityksille, kaikkien sosialistien saavutusten romuttaminen ja sosialistisen omistuksen lakkauttaminen, ehdokasvaltioiden täysivaltaisten oikeuksien rajoittaminen ja niin edelleen ovat hinta, jonka ehdokasvaltioiden kansalaiset tällä hetkellä maksavat ja joutuvat myös tulevaisuudessa maksamaan.
Ihmisoikeuksien osalta mietintö suorastaan pursuaa tekopyhyyttä. Siinä ei viitata kertaakaan Baltian maiden venäläisvähemmistön poliittisten oikeuksien rajoittamiseen eikä kommunististen puolueiden, niiden johtajien ja tunnusten vainoamiseen ja kieltämiseen. Mikään näistä toimista ei ole EU:n silmissä ihmisoikeusloukkaus, kuten kyseisten maiden viranomaiset ovat toistuvasti ja provokatiivisesti todenneet.
Erityisesti Kyproksen osalta mietimme, mitä päätöslauselmassa mahdetaan tarkoittaa, kun siinä viitataan pelkästään kyproksenkreikkalaisten mahdollisesti pian tapahtuvaan EU:hun liittymiseen. Mietimme samoin, miksi kyproksenkreikkalaisilta vaaditaan uusia myönnytyksiä, kun kaikki myöntävät Denktashin olevan vastuussa neuvottelujen kariutumisesta. Olemme varmoja, että kyproslaiset taistelevat oikeudenmukaisen ja toteuttamiskelpoisen ratkaisun puolesta. 
Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
    Ruotsissa EU-jäsenyydestä vuonna 1994 järjestetyssä kansanäänestyksessä kaikki EU-jäsenyyden puolesta kampanjoineet poliittiset puolueet vakuuttivat, etteivät avioliittolainsäädäntö eivätkä yhteisasumiseen ja raskauden keskeytykseen liittyvät kysymykset kuulu EU:n päätöksentekovallan piiriin. Kaikki puolueet lupasivat tehdä työtä sen hyväksi, että nämä kysymykset kuuluvat jatkossakin yksinomaan kansallisen lainsäädännön piiriin eikä EU voi puuttua niihin. Me maltilliset pidämme kiinni tästä ruotsalaisille äänestäjille annetusta lupauksesta ja katsomme, että tällä alalla kansallinen lainsäädäntö on paljon parempi kuin yhteinen EU:n lainsäädäntö.
Havaitsemme nyt, että muut ruotsalaiset poliittiset puolueet ovat pettäneet lupauksensa ja ovat nyt valmiita siirtämään nämä kysymykset EU:n tasolle. Tästä on pitemmällä aikavälillä haittaa ruotsalaisille, ja vaarana on, että näissä kysymyksissä ajaudutaan törmäyskurssille ruotsalaisten perinteiden ja tapojen kanssa. Yhteensovittamiseen ei ole olemassa ilmeistä tarvetta. Eri jäsenvaltioiden erilaisiin tarpeisiin parhaiten soveltuvaa lainsäädäntöä saadaan, jos kansalliset parlamentit EU:n sisällä laativat lainsäädäntönsä itse.
EU:n laajentumisen edellä on osoitettava kunnioitusta myös yksittäisten ehdokasvaltioiden tätä alaa koskevaa lainsäädäntöä kohtaan. Me ruotsalaiset maltilliset yhdymme Ruotsin näkemykseen oikeuksista raskauden keskeytykseen ja parisuhteen rekisteröintiin samaa sukupuolta olevan henkilön kanssa, mutta kunnioituksesta muita EU:n jäsenvaltioita kohtaan äänestimme sitä Brokin mietinnön osaa vastaan, jossa vaaditaan Puolassa uutta abortti- ja parisuhdelainsäädäntöä. 
Berthu (NI ),
    Äänestin Brokin mietinnön kohdalla tyhjää, vaikka tuenkin täysin Euroopan unionin laajentumista kymmenellä jäsenvaltiolla, joiden jäsenyys tulee voimaan 1. toukokuuta 2004.
En ole kuitenkaan täysin tyytyväinen kahteen päätöslauselman kohtaan. Päätöslauselman 63 kohdassa todetaan, että Kyproksen yhdistymiskysymyksen ratkaisematta jääminen voi olla "vakava este Turkin toiveille liittyä unioniin", missä ei ole sinänsä mitään vikaa. Tähän on kuitenkin lisättävä, että on monia muitakin ongelmia, jotka ovat aivan yhtä vakavia. Muussa tapauksessa Turkki sanoo huomenna, että sille oli luvattu EU-jäsenyys, jos se kannattaisi sopimusta, joka yhdistäisi saaren pohjoisosan muuhun Kyprokseen.
Päätöslauselman 64 kohdassa todetaan lisäksi, että mikäli Kypros yhdistetään, Euroopan unioni on välittömästi valmis "hyväksymään turkin viralliseksi kieleksi". Tämä on täysin väärä ajankohta tällaiselle ehdotukselle. Kyproksenturkkilaisia on määrällisesti vähän, ja heidän tilannettaan voidaan verrata gaelinkielisiin irlantilaisiin, joiden äidinkielestä ei ole tehty EU:n virallista kieltä. Miksi meidän pitäisi mennä yhtään pitemmälle Kyproksen turkkilaisvähemmistön kohdalla? Onko käännöspalveluita tosiaankin tarpeen ylikuormittaa juuri nyt? Meillä ei ole mitään syytä antaa etukäteen tällaisia lupauksia Turkille. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Ennen kuin kymmenen Itä-Euroopan ja Välimeren alueen maata liittyvät Euroopan unioniin 1. toukokuuta komissio ja parlamentti esittävät jälleen kerran pitkän luettelonsa vaatimuksista, jotka näiden maiden on täytettävä. Vaikka tämänkertainen luettelo on edellisiä vuosia suppeampi, se on silti osoitus täydellisestä epätasapainosta, joka on tunnusomaista EU:n ja ehdokasvaltioiden neuvotteluprosessille. Euroopan unioni toisin sanoen asettaa neuvotteluissa yksipuolisesti velvoitteita maille, jotka ovat hakeneet sen jäsenyyttä.
Mietinnössä harjoitetaan ankaraa painostusta uusia jäsenvaltioita kohtaan, jotta ne hyväksyisivät vaarallisen ehdotuksen niin sanotuksi Euroopan perustuslaiksi ennen 1. toukokuuta 2004. Uusia jäsenvaltioita painostetaan myös varmistamaan yhteisön säännöstön täydellinen täytäntöönpano. Mietinnöstä käy ilmi pakkomielle varmistaa kapitalististen "sisämarkkinoiden" sääntöjen noudattaminen. Parlamentti viestittää mietinnössä lisäksi hyväksyvänsä niin sanottujen turvalausekkeiden käytön, jotka ovat välineitä unioniin liittyvien maiden kiristämiseen ja painostamiseen.
Uusille jäsenvaltioille asetettujen liikkumisvapautta koskevien rajoitusten osalta totean vain, että rajoitukset, joita emme voi hyväksyä, pitäisi poistaa mahdollisimman pian.
Uusliberaalin politiikan seurausten osalta mietinnössä myönnetään pelkästään, että "työttömyys, epätasa-arvo ja sosiaalinen syrjäytyminen ovat lisääntyneet huomattavasti".
Mietinnössä ei sanota mitään laajentumisen seurausten ja sosioekonomisten vaikutusten perinpohjaisesta arvioinnista eikä näiden seurausten ja vaikutusten käsittelemiseen tarvittavista toimista. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  EU saa kahden kuukauden kuluttua kymmenen uutta jäsenvaltiota. Vaikka viime vuonna tehdyt päätökset varmistavatkin laajentumisen toteutumisen, Brokin mietinnössä luetellaan 148 ongelmallista alaa, ja yhä uusien tällaisten alojen lisäämistä mietintöön esitetään tarkistuksissa, joista muutamia olen itsekin esittänyt. Tarkistuksista käy ilmi, että jotkut parlamentin jäsenet ovat ensisijaisesti huolissaan epäonnistuneesta yksityistämisestä, kaikkien vapaiden markkinoiden esteiden poistamisen verkkaisesta etenemisestä ja julkisista menoista, joita he pitävät liian suurina. Olen vahvasti eri mieltä näiden jäsenten kanssa. Todellisuudessa nämä maat ovat jo myöntyneet moniin kohtuuttomiin ja harkitsemattomiin vaatimuksiin, mikä tarkoittaa, että niiden ongelmat voivat ainoastaan pahentua tulevaisuudessa. Hinta, jonka nämä maat ovat joutuneet maksamaan EU:hun liittymisestä, estää niitä täyttämästä kansalaistensa odotuksia, mikä on uhka demokratialle. Eräät muut parlamentin jäsenet ovat enemmän huolissaan miljoonien romanien epätoivoisesta tilanteesta, venäläisvähemmistön sosiaalisesta syrjäytymisestä Baltian maissa, homoseksuaaleihin kohdistuvasta jatkuvasta syrjinnästä, ympäristöä kohtaan osoitetusta piittaamattomuudesta sekä sellaisten vaalilakien käyttöönotosta, joiden tarkoituksena on estää pienempien poliittisten liikkeiden osallistuminen vaaleihin. Yhdyn tähän arvosteluun ja teen niin myös sen jälkeen, kun nämä maat ovat liittyneet Euroopan unioniin. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Toukokuun 1. päivänä EU:hun liittyy kymmenen uutta jäsenvaltiota Ateenassa 16. huhtikuuta 2003 allekirjoitetun liittymissopimuksen nojalla. Nämä maat ovat kaikin tavoin pyrkineet täyttämään EU:n vaatimukset erityisesti institutionaalisissa ja taloudellisissa kysymyksissä. Äänestän näin ollen mietinnön puolesta.
Haluan kuitenkin nostaa esille kaksi asiaa. Ensimmäinen koskee Kyprosta, joka ei ole vieläkään yhdistynyt. Kyproksen kysymys on edelleen tärkein poliittinen kysymys, joka meidän on ratkaistava. Minusta on näin ollen erittäin tärkeää, että pyrimme kaikin tavoin tukemaan neuvotteluja, joiden tavoitteena on löytää ratkaisu kyproksenkreikkalaisten ja kyproksenturkkilaisten välille. Toinen asia, jonka haluan tuoda esille, koskee esittelijän erittäin voimakasta taipumusta federalismiin. Ajatus EU:sta liittovaltiona on hylätty yksimielisesti kaikissa mielipidetutkimuksissa ja siis myös Eurobarometrissä epärealistisena, koska unionin kansalaisten enemmistö ei pidä liittovaltiota mielekkäänä eikä halua sitä. 
Saint-Josse (EDD ),
   . Emme ole tyytyväisiä mietintöön emmekä siihen sisältyvään arvioon tulevien jäsenvaltioiden edistymisestä. Emme halua käsitellä jokaisen yksittäisen maan tilannetta yksityiskohtaisesti vaan pikemminkin ilmaista yleisen mielipiteemme itse laajentumisperiaatteesta. Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän CPNT-puoluetta edustavat jäsenet ovat todellakin todenneet useissa yhteyksissä vastustavansa laajentumista, kun otetaan erityisesti huomioon laajentumisen puutteellinen valmistelu sekä näissä maissa että Euroopan unionissa.
Kaikki ovat samaa mieltä siitä, ettei yksikään ehdokasvaltio ole valmis liittymiseen useissa kysymyksissä (tarvittavat talousuudistukset, korruptio, ihmisoikeudet, poliittiset instituutiot, ympäristö- ja sosiaalilainsäädäntö ja niin edelleen). Näin ollen on yllättävää, että jatkamme kaikista vaikeuksista huolimatta pakonomaista marssia kohti laajentumista, jota on kaavailtu ensin vuodelle 2004, sen jälkeen vuodelle 2007, sitten … Kaikki tämä tapahtuu lisäksi ilman minkäänlaista alustavaa demokraattista kuulemista. Hylkäämmekin tämän mietinnön samoista syistä kuin hylkäsimme sen edeltäjät, koska nimittäin katsomme, että etenemme liian pitkälle aivan liian nopeasti, ja päätän puheenvuoroni toteamalla, että päädymme tältä osin lopulta umpikujaan. 
Souchet (NI ),
    On outoa, että toisin kuin aiemmissa istunnoissa ja erityisesti marraskuussa 2003 pidetyssä viimeisimmässä istunnossa, joissa on käsitelty ehdokasvaltioiden edistymistä, Turkki puuttuu tällä kertaa niiden mietintöjen joukosta, joissa keskitytään käsittelemään laajentumisprosessia ja joita tässä istunnossa käsitellään. Onko niin, että edessä olevien vaalien vuoksi on parempi sivuuttaa itsepintaisesti jatkuva ja hyvin vilkas keskustelu Turkin mahdollisuudesta liittyä Euroopan unioniin? Tämä kysymys jakaa mielipiteitä voimakkaasti Saksassa ja repii hajalle jopa komissiota, jos on uskomista komission jäsenen Bolkesteinin äskettäiseen lausuntoon, jossa hän vastusti Turkin liittymistä EU:hun.
Joka tapauksessa on vaarallista todeta, kuten Brokin mietinnössä tehdään komissiota jäljitellen, että Kyproksen kysymyksen ratkaisematta jääminen on este Turkin EU-jäsenyydelle, koska näin annetaan käänteisesti ymmärtää, että Kyproksen kysymyksen ratkaiseminen antaisi Turkille automaattisesti oikeuden liittyä EU:hun.
Samoin on aivan ennenaikaista ehdottaa, että turkista tulisi EU:n virallinen kieli hetkellä, jolloin kukaan ei tiedä, millainen asema tälle kielelle annettaisiin liittymisen yhteydessä, eikä asianomaisen väestön merkitys ole tiedossa. Nämä näkökohdat on otettava huomioon, jos haluamme estää sen, että monikielisyys johtaa hallitsemattomiin ongelmiin. Tässä kielikysymyksessä kiirehditään joka tapauksessa epäilyttävästi. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Bulgarian edistymistä liittymisen valmistelussa koskevassa mietinnössä kuvataan EU:n pian toteutuvan laajentumisen taustalla olevia taloudellisia ja poliittisia tavoitteita.
Mietintö on erityisen valaiseva taloudellisten kysymysten osalta: parlamentti "onnittelee Bulgariaa sen toimivasta markkinataloudesta", "rohkaisee hallitusta jatkamaan rakenneuudistusohjelmaansa", "pitää myönteisenä kasvavaa yksityisen sektorin merkitystä" ja "on huolissaan, että strategisten yksityistämistoimien lykkääminen tai peruuttaminen saattaa johtaa Bulgariaan kohdistuvien ulkomaisten suorien investointien vähenemiseen". Toisin sanoen mietinnössä pidetään kapitalismia myönteisenä sekä arvostellaan kaikkia yksityistämisprosessista esitettyjä varauksia ja kaikenlaisia esteitä EU:n nykyisten jäsenvaltioiden suurpääoman ahneille pyrkimyksille hyötyä Bulgarian talouden strategisista aloista.
Mietinnössä parlamentti kyynisesti "kehottaa Bulgariaa poistamaan vaatimuksen pysyvästä oleskeluluvasta liiketoimia harjoittaville EU:n kansalaisille". Mietinnössä ei kuitenkaan mainita mitenkään Bulgarialle asetettuja rajoituksia, jotka koskevat sen kansalaisten liikkumisvapautta ja oleskelua EU:n jäsenvaltioissa myös liittymisen jälkeen ja jotka tuomitsemme.
Mietinnössä viitataan myös epäsuorasti Bulgarian Nato-jäsenyyteen, jota on kaavailtu vuodelle 2004 ja jonka vihjataan edelleen olevan ehto EU:hun liittymiselle. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Kuten me kaikki tiedämme, Bulgaria jätti EU-jäsenyyshakemuksensa 18. joulukuuta 1995. Komissio kuitenkin suositti, ettei Bulgariaa pitäisi ottaa mukaan laajentumisen ensimmäiseen aaltoon. Kyseisenä ajankohtana maa oli oikeilla raiteilla puhtaasti poliittisissa kysymyksissä. Taloudellisten kriteerien osalta edistyminen oli kuitenkin ollut äärimmäisen hidasta. Näin oli siis vuosina 1997 ja 1998.
Sen jälkeen kun tilanteessa oli havaittu selkeitä parannuksia, Bulgarialle esitettiin viimein Helsingissä vuonna 1999 kutsu aloittaa neuvottelut maan tulevasta liittymisestä unioniin. Siitä lähtien Bulgaria on pyrkinyt kaikin tavoin noudattamaan EU:n suosituksia erityisesti eurooppalaisen lainsäädännön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Bulgarian pyrkimykset on nyt tunnustettu, ja esittelijä kehottaa EU:ta lisäämään Bulgarialle antamaansa tukea, jotta maa voisi valmistautua liittymiseen heti, kun se on mahdollista. Yhdyn täysin tähän näkemykseen ja havaintoon siitä, että Bulgaria täyttää EU:hun liittymiselle asetetut pääkriteerit. Äänestin näin ollen mietinnön puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Parlamentin mietintö "Romanian edistymisestä liittymisen valmistelussa" on erittäin valaiseva ja kuvaa hyvin EU:n nykyistä laajentumisprosessia itäeurooppalaisiin ja Välimeren alueen maihin.
Haluan tähdentää esittelijän huolta, kun hän toteaa, että "Romania ei tähän mennessä ole vastaanottanut hyväksyntää markkinataloutensa tehokkuuden suhteen", ja suosittaa, että "sen on jatkettava talouden uudistamista kaikilla aloilla". Mietinnössä kehotetaan Romaniaa "jatkamaan rakenneuudistusohjelmaansa entistä tarmokkaammin" ja saattamaan "yksityistämisohjelman loppuun" huolimatta siitä, että mietinnön mukaan Romania "aloitti myöhään valtionyritysten yksityistämisen ja rakennemuutokset". Kuten mietinnössä selitetään, näiden toimien tarkoituksena on synnyttää elinkeinoelämää, joka houkuttelee suoria ulkomaisia sijoituksia, toisin sanoen alistaa Romanian talouden strategiset alat EU:n jäsenvaltioissa toimivien suuryritysten valvontaan.
Puheenvuoroni lopuksi minun on todettava, että lukiessani joitakin mietinnön kohtia tunnen houkutusta miettiä, olisiko parlamentin viisaampaa pidättyä "opettamasta" muille, miten niiden tulisi toimia, ja käsitellä sen sijasta ensin sitä, mitä EU:n eri jäsenvaltioissa tapahtuu. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . Romanian ottaminen EU:n jäseneksi vuonna 2007 herättää aivan oikeutetusti pahoja aavistuksia ja levottomuutta, tosin joskus vääristä syistä. Kuulin eilen Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän esittävän perustelun, jonka mukaan Romaniassa on yksityistetty liian vähän yrityksiä viime vuosina. Aihetta Romanian voimakkaaseen arvosteluun oli ainakin yhtä paljon silloin, kun maata johti entinen oikeistohallitus, kuin nyt, kun vallassa on nykyinen hallitus, joka kutsuu itseään vasemmistolaiseksi hallitukseksi. Kerjäävät ja liimaa haistelevat lapset, köyhät, joilla ei ole oikeutta sairaanhoitoon, rappeutuvat rakennukset, demokratiavaje, korruptio ja julkisten palvelujen romahtaminen ovat aivan samanlainen tosiasia nyt kuin silloinkin. Sain jopa äskettäin valituksen Romanian Sosialistiselta työnväenpuolueelta, jonka on nyt käytettävä itsestään nimeä Sosialistinen allianssipuolue, jotta se säilyisi laillisena puolueena. Sosialistinen työväenpuolue saavutti 1990-luvun vaaleissa aluksi 4,6 prosenttia äänistä mutta sai myöhemmissä virallisissa tuloksissa vain 3,9 prosenttia, minkä seurauksena puolue putosi alle 4 prosentin äänikynnyksen ja jäi parlamentin ulkopuolelle. On kyseenalaista, onko Romania koskaan täyttänyt Kööpenhaminan kriteereitä demokraattisesta valtiosta, joka on myös oikeusvaltio, tai että näin tapahtuisi kohtuullisen ajan kuluessa. Tämä voi olla hyvä syy olla nopeuttamatta Romanian liittymisprosessia Turkkiin verrattuna, jolla on myös paljon ongelmia. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Muistelen, että Romania jätti EU-jäsenyyshakemuksensa 22. kesäkuuta 1995.
Sen jälkeen kun Romanian tilannetta oli arvioitu Kööpenhaminassa määriteltyjen kriteerien perusteella, se alennettiin toiseen ehdokasvaltioiden ryhmään. Romanian tilanne ansaitsee erityishuomiota, ja sen tie liittymiseen näyttää olevan pitkä ja sen on vielä ylitettävä joitakin vaikeita esteitä. Romanialla on ratkaistavanaan useita ongelmia, mikä sen on myös tehtävä, mikäli se haluaa neuvottelujen johtavan myönteiseen tulokseen. Tunnustan kuitenkin, että Romaniassa on otettu tärkeitä askelia liittymisen saavuttamiseksi, joista tärkeimpänä pidän perustuslain muuttamista vuoden 2003 elokuussa. Äänestän näin ollen mietinnön puolesta.
Olen kuitenkin erityisen huolissani tietyistä aloista, joilla ratkaisuja on löydettävä pikaisesti. Romania ei ole vielä oikeusvaltio, ja korruptio on hälyttävän suurta. Oikeuslaitoksen toiminta ei ole riippumatonta eikä tiedotusvälineiden vapautta ole turvattu. Nämä ovat vain muutamia niistä ongelmista, jotka on ratkaistava mitä pikimmiten.
Tuen mietintöä mutta kehotan Romaniaa tehostamaan toimiaan maan EU:hun liittymisen mahdollistamiseksi vuonna 2007, sillä muussa tapauksessa Romanian jäsenyyttä varmasti lykätään. 

Manders (ELDR ),
   . Kansanpuolue vapauden ja demokratian puolesta -valtuuskunta on tyytyväinen mietintöön ja toivoo, että mietinnön myötä komissiolle ja neuvostolle lähetetään voimakas viesti tarpeesta tehdä Euroopan unionista vuoteen 2010 mennessä maailman kilpailukykyisin tietoon perustuva talousalue. Mikäli tämä tavoite halutaan saavuttaa, eurooppalaiselle taloudelle on annettava riittävät toimintaedellytykset. Tällaisia edellytyksiä annetaan 33 kohtaan tehdyssä tarkistuksessa, jonka oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta hyväksyi. Tarkistuksessa korostetaan tarvetta sääntelyn vapauttamiseen ja yritysten hallinnollisen taakan keventämiseen samoin kuin tarvetta perustaa riippumaton neuvontaryhmä arvioimaan EU:n sääntelyn vaikutuksia ja toimivuutta.
Muuttuessaan yhä yksityiskohtaisemmaksi ja joskus tunkeilevaksikin EU:n lainsäädäntö herättää liike-elämässä ja kansalaisissa suurta tyytymättömyyttä, joka heikentää unionin kannatusta ja jonka on osoitettu olevan yksi syy Euroopan parlamentin vaalien alhaiseen äänestysprosenttiin. Eurooppalaisille yrityksille sälytetty valtavan suuri hallinnollinen taakka on aiheuttanut kilpailun vääristymistä, mikä tarkoittaa, että Yhdysvaltojen ja Kiinan kaltaiset talousalueet muodostavat taloudellisen uhan työpaikoillemme ja hyvinvoinnillemme.
Kansanpuolue vapauden ja demokratian puolesta -valtuuskunta, joka on osa Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmää, on äänestänyt Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän tarkistusta 12 vastaan. Emme toimineet näin siksi, että liberaalit vastustaisivat yhtäläisen kohtelun periaatetta, vaan siksi, että tarkistus 12 korvaisi 33 kohdan sanamuodon, jonka haluamme säilyttää. 
Patakis (GUE/NGL ),
   . Sisämarkkinoiden loppuunsaattaminen on suuryritysten päätavoite, jotta turvataan niiden mahdollisimman suuret etuoikeudet, vaikeutetaan pienten ja keskisuurten yritysten toimintaedellytyksiä ja käytetään työvoimaa tehokkaammin hyväksi. Markkinoiden laajentumiseen liittyy kiinteästi yksityisen sektorin tunkeutuminen julkisiin palveluihin ja kansalaisten varallisuuden myyminen. Harkitsematon yksityistäminen, joka on olennainen osa sisämarkkinoita, koskettaa kaikkein tärkeimpiä aloja ja muuttaa kaiken yhteisen omaisuuden kauppatavaraksi.
Millerin mietinnössä pidetään myönteisinä komission ehdotuksia yleishyödyllisten laitosten yksityistämiseksi. Mietinnössä liputetaan kilpailun ja neljän vapauden puolesta, joista suuryritykset hyötyvät. Verkkoteollisuuden avaaminen kilpailulle sillä verukkeella, että kuluttajat hyötyvät kilpailusta, koskee myös vesipalveluita. Voittojen nimissä sivuutetaan kokonaan se tosiasia, että vesi on ennen kaikkea yhteistä omaisuutta, jota keneltäkään ei voida riistää. Toisin sanoen mitään ei jää jäljelle suuryritysten ja monikansallisten yhtiöiden voitontavoittelun seurauksena. Nyt puuttuu enää vain se, että myös hengittämämme ilma yksityistetään!
Katsomme, että työntekijöiden on määriteltävä ensisijaiset tavoitteensa ja taisteltava suuryritysten valintoja vastaan, ja me taistelemme työntekijöiden ja työväenluokan rinnalla uusien oikeuksien puolesta, jotka vastaavat nykyaikaisia tarpeita. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Käsiteltävänämme olevassa mietinnössä tarkastellaan sisämarkkinastrategiaa, joka on erittäin tärkeä kysymys EU:lle.
Mietinnössä määritetään tehtävät, jotka EU:n tai tarkemmin sanottuna yksittäisten jäsenvaltioiden on suoritettava. Eri toiminta-alat käsittävät avainasemassa olevia kysymyksiä tavoiteltaessa tärkeintä tavoitetta, joka on aina ollut sisämarkkinoiden jatkuva kehittyminen.
Pidämme myönteisinä toimia, joiden tarkoituksena on vähentää yhteisön sääntöjen rikkomuksia, ja toimia, jotka edistävät energia-, liikenne-, televiestintä- ja postipalvelumarkkinoiden avaamista kilpailulle. Aivan yhtä tärkeää on onnistua kehittämään kilpailukykyä, minkä tarkoituksena on lisätä kasvua ja työllisyyttä. Haluan myös korostaa ehdotuksia, jotka johtavat verotuksellisten esteiden vähenemiseen ja julkisia hankintoja koskevan avoimuuden lisääntymiseen.
Äänestin mietinnön puolesta, koska sen avulla voimme saavuttaa sisämarkkinat, joista tulee toivottavasti täydelliset eri osa-alueillaan, joita ovat henkilöt, tavarat, palvelut ja pääoma.
Haluan myös huomauttaa tältä osin, että valtioiden suvereniteetti on välttämätön edellytys, joka on aina tukenut sisämarkkinoiden rakentamista. Näin on ollut kaikkien sisämarkkinoiden läpikäymien kehitysvaiheiden aikana. Jäsenvaltioiden suvereniteetti on siis turvattava.
Annan näin ollen tukeni Millerin mietinnölle. 

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
    Maltilliset katsovat, että terveydenhuollon ja terveyspalveluiden samoin kuin vanhustenhuollon organisointi ja sisältö ovat kansallisia kysymyksiä, joita ei pitäisi käsitellä ylikansallisella tasolla. Mietinnössä määrätään hyvin yksityiskohtaisesti, miten jäsenvaltioiden on organisoitava terveydenhuoltonsa, terveyspalvelunsa ja vanhustenhuoltonsa, joten äänestimme mietintöä vastaan. Teimme näin siitä huolimatta, että voimme periaatteessa tukea useita mietinnössä esitettyjä ehdotuksia, esimerkiksi sitä, joka koskee unionin kansalaisten oikeutta terveydenhuoltoon kaikissa EU:n jäsenvaltioissa. 
Bastos (PPE-DE ),
   . Kaikkien EU:n jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmillä on edessään samat haasteet, nimittäin palvelujen yleisen saatavuuden, hoidon korkean laadun ja rahoituksen kestävyyden varmistaminen. Terveydenhuoltojärjestelmien organisointi ja rahoitus ovat jäsenvaltioiden vastuulla, mutta yhteistyötä on tehostettava vaihtamalla tietoja, kokemuksia ja hyviksi osoittautuneita käytäntöjä.
Kannatamme avoimen koordinointimenettelyn soveltamista ja yksityiskohtaista aikataulua, mutta jäsenvaltioiden on vahvistettava keväällä 2006 pidettävään Eurooppa-neuvoston kokoukseen mennessä yhteiset tavoitteet ja indikaattorit.
Joissakin jäsenvaltioissa ongelmana ovat pitkät odotusajat tiettyjen sairauksien hoitamiseksi ja lääkärien, terveydenhuollon ammattilaisten ja riittävän pätevien terveydenhuoltopalvelujen tarjoajien yhä hupeneva määrä. Jäsenvaltioiden on parannettava palvelujen laatua ja investoitava rakennerahastovarojen avulla terveydenhuollon perusrakenteisiin sekä terveydenhuolto- ja hoitoalan ammattilaisten koulutukseen ja ammatilliseen kehittymiseen. Lisäksi on luotava sairauksia tutkivien Euroopan unionin osaamiskeskusten verkosto, johon on keskitettävä voimavaroja ja asiantuntemusta. Verkoston tarkoituksena on parantaa EU:n nykyisten valmiuksien hyödyntämistä.
Väestön ikääntymisen johdosta nämä ongelmat pahenevat ja tehostettua lääketieteellistä hoitoa ja pitkäaikaishoitoa vaativien sairauksien määrä lisääntyy huomattavasti, mikä vaarantaa terveydenhuoltojärjestelmien rahoituksen kestävyyden. 
De Rossa (PSE ),
   . Äänestin mietinnön puolesta osoittaakseni tukeni jäsenvaltioiden väliselle yhteistyölle terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon aloilla. Tuen erityisesti mietintöön sisältyviä periaatteita, joita ovat tuloista tai varallisuudesta riippumaton terveydenhuoltopalvelujen yleinen saatavuus, hoidon korkea laatu ja hoitojärjestelmien rahoituksen kestävyys.
Katson, että integroidun kehyksen luominen ja sosiaaliturvan koordinoinnin tehostaminen ovat tärkeä osa edistymistämme kohti Lissabonin prosessiin sisällytettyjen sosiaalisen ulottuvuuden ja sosiaaliturvan saavuttamista.
Tuen vaatimuksia siitä, että komissio esittää ehdotuksia jatkotoimiksi, että neuvosto tekee ensi kesäkuussa pidettävässä Eurooppa-neuvoston kokouksessa periaatepäätöksen avoimen koordinointimenettelyn soveltamisesta ja yksityiskohtaisesta aikataulusta ja että jäsenvaltiot vahvistavat keväällä 2006 pidettävään Eurooppa-neuvoston kokoukseen mennessä yhteiset tavoitteet ja indikaattorit. 
Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR ),
    Liberaaleina ajattelemme aina ensisijaisesti yksilöä kaikissa poliittisissa päätöksissä. Mietinnössään jäsen Jöns käsittelee terveydenhuollon ja terveyspalvelujen kysymyksiä, joilla on eri tavoin suuri vaikutus yksilöihin näiden jokapäiväisessä elämässä. Hän tarkastelee monia tärkeitä terveydenhuollon ja terveyspalvelujen näkökohtia, joita myös me pidämme tietysti erittäin tärkeinä unionin kansalaisille. Katsomme kuitenkin, että vastuun terveydenhuollosta ja terveyspalveluista on säilyttävä mahdollisimman lähellä palvelujen käyttäjää. Jotta kansalaiset voivat saada tarpeitaan parhaiten vastaavia terveyspalveluita ja terveydenhuoltoa, jäsenvaltioiden pikemminkin kuin EU:n on mielestämme oltava vastuussa näistä palveluista. Olemme tästä syystä päättäneet äänestää mietintöä vastaan. 
Marques (PPE-DE ),
   . Haluan onnitella jäsen Jönsiä erinomaisesta mietinnöstä, jossa käsitellään komission tiedonantoa neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle "Ehdotus: yhteinen raportti Terveydenhuolto ja vanhustenhuolto: kansallisten strategioiden tukeminen korkeatasoisen sosiaalisen suojelun takaamiseksi". Mietintö saa varauksettoman tukeni. Kannatan erityisesti tarvetta esittää toimia, joiden tarkoituksena on saavuttaa kolme EU:n tällä alalla asettamaa tavoitetta, nimittäin saatavuus, laatu ja rahoituksen kestävyys.
Väestön ikääntyminen on yksi EU:n suurimmista pitkän aikavälin haasteista. Kaikkien jäsenvaltioiden ja myös unioniin toukokuussa liittyvien maiden onkin tehtävä tiiviimpää ja organisoidumpaa yhteistyötä parhaiden käytäntöjen määrittämiseksi tällä alalla. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Mietintö perustuu komission tiedonantoon "Ehdotus: yhteinen raportti Terveydenhuolto ja vanhustenhuolto: kansallisten strategioiden tukeminen korkeatasoisen sosiaalisen suojelun takaamiseksi".
Pidän myönteisenä mietinnössä annettua tukea terveydenhuolto- ja pitkäaikaishoitojärjestelmissä tehtävälle yhteistyölle, samalla kun terveydenhuoltojärjestelmien organisointi ja rahoitus jää edelleen jäsenvaltioiden vastuulle. Tämä helpottaa tietojen, kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtamista.
Olen myös samaa mieltä esittelijän kanssa, kun hän toteaa, että perheenjäsenen tai jonkun muun henkilön antamasta kotihoidosta on etua ja että tällaisia palveluja tarjoavia henkilöitä tulisi tukea. Tärkeitä askelia tällä alalla otettiin myös Bastosin mietinnössä työ-, perhe- ja yksityiselämän yhteensovittamisesta, josta äänestimme tässä istunnossa.
Terveydenhuoltopalveluja ja pitkäaikaishoitoa antavat laitokset on sijoitettava alueellisesti tasapuolisesti kaupunkeihin ja maaseudulle, ja rakennerahastovaroja on käytettävä terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon perusrakenteiden luomiseen. Nämä ovat olennaisia toimia, joihin on ryhdyttävä, jos haluamme saavuttaa tavoitteemme. Äänestin näin ollen mietinnön puolesta. 
Puhemies.
   Äänestysselitykset ovat päättyneet(2).

Ford (PSE ).
    Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyksen 181 artiklan nojalla työjärjestyspuheenvuoron. Jätin työjärjestyksen 51 artiklan nojalla käsiteltäväksi kirjallisen kannanoton, jossa vaadittiin Ferrero SpA -yhtiön boikotointia. Kannanotto jaettiin aluksi parlamentin jäsenille, mutta 9. maaliskuuta sain kirjeen puhemies Coxilta, jossa todettiin, ettei kannanottoa voida hänen mielestään ottaa käsiteltäväksi ja että hän keskeyttää näin ollen sen jakelun. Vaikka kuinka etsin työjärjestyksestä, en löydä yhtään sellaista kohtaa, joka antaisi puhemiehelle mahdollisuuden toimia näin mielivaltaisesti, eikä hänen kirjeessään myöskään viitata mihinkään työjärjestyksen kohtaan.
Pyydänkin, että tämä kysymys annetaan asiasta vastaavan valiokunnan käsiteltäväksi. Poliittisella boikottikampanjoinnilla on pitkät perinteet. Boikottiin on asetettu esimerkiksi Barclays Bank toiminnastaan Etelä-Afrikassa rotusorron aikana, Nestlé äidinmaidonkorvikkeita koskevasta mainonnastaan ja Shell sekä Brent Spar -öljylauttaan että Kabindaan liittyvistä toimistaan. Minusta on pöyristyttävää, että Euroopan parlamentti pakottaa meidät vaikenemaan tällä tavoin ilman, että asianomaista valiokuntaa kuullaan. Pyydänkin, että annatte tämän kysymyksen asianomaiselle valiokunnalle kiireellistä käsittelyä varten. 
Puhemies. –
   Kiitos, jäsen Ford. Huomautuksenne otetaan tietysti huomioon ja kirjataan pöytäkirjaan.(3)

Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Haitista.
Annan puheenvuoron komission jäsenelle Solbes Miralle, joka antaa julkilausuman komission puolesta. 
Solbes Mira,
   . Arvoisa puhemies, komissio on erittäin huolestunut Haitin poliittisesta, taloudellisesta ja sosiaalisesta tilanteesta ja kehottaa kaikkia ryhmiä pidättymään väkivallan käytöstä ja kunnioittamaan perustuslakia. Ajatus kansainvälisen oikeuden ja myös humanitaarisen ihmisoikeuksia ja pakolaisia koskevan lainsäädännön kunnioittamisesta on erittäin tärkeä.
Komissio tukee kriisin rauhanomaista ja perustuslaillista ratkaisua, jota tarvitaan, jotta Haitissa voidaan tulevaisuudessa järjestää vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit ilmapiirissä, joka tekee tällaiset vaalit mahdollisiksi.
Unioni on myös tukenut Karibian yhteisön (Caricom) aloitetta ja kehottaa kaikkia jäsenvaltioita hyväksymään aloitteen ja myös tukemaan sitä. Aloitteen, joka perustuu Amerikan valtioiden järjestön (OAS) päätöslauselmiin, on myötävaikutettava kestävän ratkaisun löytämiseen kriisiin. Euroopan komissio on myöntänyt OAS:n Haitin operaatiolle taloudellista tukea 1,25 miljoonaa euroa.
Presidentti Aristiden paon jälkeen komissio on pannut Haitissa merkille tiettyä myönteistä kehitystä poliittisella rintamalla ja erityisesti prosessissa, joka on johtanut Gerald Latortuen nimittämiseen väliaikaiseksi pääministeriksi. Hänen nimityksensä on tärkeä virstanpylväs Caricomin aloitteessa, ja nimityksen pitäisi avata tie perustuslaillisen ratkaisun löytymiselle maata tällä hetkellä kohtaaviin vaikeuksiin edellyttäen, että Haitissa ryhdytään tarvittaviin toimiin väkivaltakierteen katkaisemiseksi ja turvallisen ilmapiirin luomiseksi.
Euroopan komissio osoitti viime viikolla 1,8 miljoonaa euroa humanitaariseen hätäapuun, joka on pääasiassa tarkoitettu kapinan vaikutuspiiriin kuuluvien alueiden ja Port-au-Princen asukkaiden terveydenhuoltoon, ja olemme valmiita tutkimaan lisäavun mahdollisuutta humanitaaristen tarpeiden perusteella. Tältä osin teemme tiivistä yhteistyötä YK:n humanitaarisen avun koordinaatiotoimiston (OCHA) Haitin yksikön kanssa täyttääksemme maan väestön humanitaariset tarpeet. OCHA:n Haitin yksikkö saa tukea ja rahoitusta Humanitaarisen avun toimistoltamme (ECHO).
Haluan lopuksi huomauttaa, että komissio tekee myös yhteistyötä muiden Haitissa olevien kansainvälisten avunantajien kanssa yhteensovittaakseen kehitysstrategioita ja vastatakseen maan välittömiin tarpeisiin. Komission tarkoituksena on vauhdittaa kehitysapua niin pian kuin olosuhteet sen sallivat. 
Bowis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, 200 vuotta sitten San Domingossa oli orjakapina. Orjat syrjäyttivät ranskalaiset isäntänsä ja perustivat maailman ensimmäisen mustan tasavallan, jonka he nimesivät Haitiksi. Itsenäisyysjulistuksessa vakuutettiin sekä veljeyttä niille entisille isännille, jotka tekevät haitilaisille oikeutta, että Haitin hallituksen olevan tästedes oikeudenmukainen hallitus.
Tämän paremmaksi tilanne ei koskaan muuttunutkaan Haitissa, joka on meidän elinaikanamme vajonnut köyhyyteen ja terroriin. Siitä on tullut Papa Doc Duvalierin vuosia kestäneen diktatuurin ja turvallisuusjoukkojen myötä kuuluisa valtion nimissä harjoitetusta väkivallasta ja hirmuteoista. Aristiden myötä syttyi jälleen toivon pilkahdus, jonka sotilaallinen vallankaappaus oli aiemmin sammuttanut, mutta sitten maa luisui vähitellen hallinnoksi, jolle ovat tunnusomaisia talouden heikkeneminen, ihmisoikeusloukkaukset, murhanhimoiset puolisotilaalliset joukot ja arveluttavat vaalikäytännöt.
Nyt tilanne Haitissa on räjähtänyt jälleen käsiin. Kaduilla lojuu ruumiita, kun kaikki osapuolet ovat kärsineet menetyksiä, ja kiinniotetut lapset kerjäävät armoa henkensä säästämiseksi. Lapsia uhkaavat nälkä ja taudit. Tehtaat ja varastot seisovat hylättyinä, ja niiden mukana ovat menneet myös työpaikat. Aseistautuneet rosvojoukkiot, huumekauppiaat ja kuolemanpartioiden johtajat käyttävät hyväkseen puuttuvan johtajuuden synnyttämää tyhjiötä. Maailma kallisti liian myöhään korvansa sille, että Caricom on yhä huolestuneempi tilanteesta, kuten Louis Straker, Saint Vincentin ja Grenadiinien varapääministeri niin kaunopuheisesti totesi AKT:n ja EU:n yhteisessä parlamentaarisessa edustajakokouksessa, joka pidettiin Addis Abebassa muutama viikko sitten. Silloin oli jo liian myöhäistä saattaa yhteen hallitus ja oppositio, joka ei tosin juurikaan auttanut yhteistyön käynnistämistä pitämällä tiukasti kiinni sille asettamistaan ehdoista.
Mitä nyt voidaan tehdä? Ranska on lähettänyt Haitiin joukkoja, joiden on määrä liittyä siellä jo oleviin amerikkalaisiin joukkoihin. Ranskalaiset pitänevät muut jäsenvaltiot tilanteen tasalla, konsultoivat niitä ja pyytävät niiltä apua, jos ja kun se on tarpeen. Pitäisikö meidän muiden väännellä sillä aikaa käsiämme ja jättää asia ranskalaisten huoleksi? Seuraammeko heitä YK:n päätöslauselmien ehdotusten mukaisesti? Valmistaudummeko antamaan humanitaarista apua ja myöhemmin kehitysapua ja käynnistämmekö tämän avun antamisen? Osallistummeko rauhanturvaamisesta aiheutuviin kustannuksiin? Noudatammeko YK:n kehotuksia raivata teillä olevat esteet, jotta Haitin pohjoisosaan voidaan toimittaa elintarvikkeita ja muuta apua? Autammeko paikallista poliisia ottamaan jälleen kiinni ne 3500 vankia, jotka ovat paenneet 20 vankilasta, mikä vaikeuttaa rikoksentekijöiden tuomista oikeuteen sotilashallinnon aikana? Meidän on tehtävä kaikkea tätä. Meidän on ensinnäkin vapautettava Euroopan kehitysrahaston jäädytetyt varat. Meidän on tuettava Caricomin aloitteita tilannetta vakauttavien joukkojen perustamisesta, kunhan monikansalliset väliaikaiset joukot ovat palauttaneet järjestyksen Haitissa. Meidän on lisäksi tuettava pääministeri Gerard Latortueta, jonka seitsemän asiantuntijan neuvosto nimitti, ja väliaikaista presidenttiä Alexandrea. Meidän on myös autettava Haitia saamaan syylliset oikeuden eteen ja perustamaan totuus- ja sovintokomission.
Päivänä, jona Eurooppa ja erityisesti Espanja ovat joutuneet terrorin uhriksi ja ajatuksemme ovat espanjalaisten luona, meidän on löydettävä sydämistämme tilaa myös haitilaisille sekä annettava heille tukemme ja autettava heitä saamaan oikeutta. 
Belder (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, Haitin syvä rakenteellinen kriisi vaatii kansainväliseltä yhteisöltä pitkäaikaista sitoutumista. Mikäli kansainvälinen yhteisö epäonnistuu tässä, Haitia uhkaa pitkäaikainen poliittinen ja sosioekonominen romahdus, jolla olisi kauhistuttavia seurauksia sen väestölle.
Olen äskettäin lukenut luotettavien haitilaisten lähteiden laatimia raportteja siitä, miten vähän muutosta maan tilanteessa on tapahtunut ja miten vakava se edelleen on. Yleisen järjestyksen palauttamistakin tärkeämpää on antaa asianmukaiset toimintaedellytykset Haitin kansallisille poliisivoimille, joiden ytimen muodostavat luotettavat henkilöt, jotka ansaitsevat kaiken väliaikaisten kansainvälisten joukkojen tuen. Viime kädessä vain näin on mahdollista edetä kaikkien laittomien sotivien ryhmien laajamittaisessa aseistariisunnassa. Toistaiseksi kansainväliset joukot ovat kuitenkin omaksuneet liian passiivisen lähestymistavan, mikä antaa vapaat kädet rikollisille ja aseistautuneille jengeille. Paikan päällä olevien tietolähteiden mukaan verenvuodatus Haitissa siis jatkuu. Arvoisa komission jäsen, emme voi mitenkään hyväksyä tätä. Kehotan kansainvälistä yhteisöä ryhtymään Haitissa tiukkoihin toimiin tilanteen vakauttamiseksi. Miten humanitaarisen avun antaminen olisi muuten edes mahdollista?
Tällä välin ulkomaiset avustustyöntekijät, jotka ovat edelleen Haitissa, toimivat valtavan paineen alaisina yrittäessään lievittää kurjuutta. Sallikaa minun siteerata yhden tällaisen avustustyöntekijän sanoja: "Henkilökohtaisesti olen kuitenkin edelleen vakuuttunut sen työn hyödyllisyydestä, jota teemme täällä, tai muuten olisin lähtenyt maasta jo kauan sitten. Perheeni on huolissaan minusta ja on pyytänyt, että lähtisin maasta. Mielestäni tällaisina vaikeina aikoina on entistäkin tärkeämpää, ettei haitilaisia jätetä yksin heidän kamppailussaan itsemääräämisoikeuden ja demokratian puolesta, ja että heitä tuetaan valvomatta tai pakottamatta heitä." 
Näin rohkean ja päättäväisen puheenvuoron on puhuteltava meitä ja kehotettava meitä antamaan oma panoksemme Haitin tilanteen ratkaisemiseen. Mitä meidän pitäisi päätellä näiden rohkeiden avustustyöntekijöiden väsymättömästä omistautumisesta? He eivät halua lähteä Haitista, eivätkä myöskään voisi tehdä sitä, vaikka haluaisivatkin. Pyydänkin komissiota, että samaan aikaan kun odotamme Haitin saavan uuden hallituksen, komissio pyrkisi kaikin tavoin jatkamaan vireillä olevia toimia mahdollisimman pian. Näin pidämme toivoa hengissä maaseutuväestön keskuudessa emmekä hukkaa enää yhtään enempää aikaa. 
Berthu (NI ).
    Arvoisa puhemies, olin täysin häkeltynyt lukiessani parlamentin päätöslauselmaesitystä Haitin tilanteesta. Odotin, että esityksessä onniteltaisiin Yhdysvaltoja ja erityisesti Ranskaa Euroopan unionin jäsenvaltiona siitä, että ne ovat tehneet lopun kapinan synnyttämästä kriisistä, joka oli selvästi kehittymässä erittäin vakavaksi sisällissodaksi. En kuitenkaan havainnut päätöslauselmaesityksessä tällaisia onnitteluja siitä huolimatta, että Euroopan unioni on useiden viikkojen ajan toistuvasti todennut olevansa syvästi huolestunut väkivallan purkauksista ja kehottanut kaikkia poliittisia voimia, puheenjohtajavaltion 18. helmikuuta 2004 antamaa julkilausumaa lainatakseni, "ilman poikkeuksia pidättymään kaikesta väkivaltaisesta käytöksestä". Nämä ystävälliset kehotukset eivät johtaneet mihinkään, kun taas Ranska ja Yhdysvallat ovat sentään saaneet jotain aikaan.
Odotin myös, että päätöslauselmaesityksessä onniteltaisiin Ranskaa siitä, ettei se suhtaudu raukkamaisen välinpitämättömästi maahan, johon sillä on kulttuuriyhteydet ja pitkäaikaiset tunnesiteet, vaikka tämä maa sijaitseekin Yhdysvaltojen välittömässä läheisyydessä. Ranska aikoo näin osoittaa olevansa edelleen tietoinen historiallisista sitoumuksistaan, ja Euroopan parlamentin olisi pitänyt pystyä tukemaan tätä vastuullisuuden osoitusta. Samoin odotin, että Ranskaa olisi kiitetty siitä, että se on toteuttanut ennaltaehkäisevän diplomatian alaan kuuluvan toimen, jolle Euroopan unioni olisi voinut antaa tukensa, jos se olisi ollut reilu.
Päätöslauselmaesityksessä näytetään sen sijaan ensisijaisesti pahoiteltavan, vaikkei sitä uskalletakaan sanoa selvästi, että yksi Euroopan unionin jäsenvaltio teki aloitteen irtautuen näin ystävällisiä kehotuksia esittäneiden riveistä. Tämä on kielteinen ja erittäin valitettava asenne, jonka seurauksena päätöslauselmaesitykseen sisältyy yllättäviä sanamuotoja. Huomaan esimerkiksi päätöslauselmaesityksen F kohdassa, että siinä arvostellaan peitellysti tapaa, jolla Jean-Bertrand Aristide pakotettiin poistumaan maasta, ja että häneen viitataan presidenttinä, vaikka kaikki tietävät ja päätöslauselmaesityksenkin H kohdassa muistutetaan, että presidentti Aristiden uudelleenvalintaan johtaneet vaalit suoritettiin ilman opposition osallistumista. Oppositio halusi näin protestoida edellisten parlamenttivaalien ääntenlaskentaa vastaan, minkä seurauksena puhkesi kriisi, joka on sen jälkeen vain pahentunut ja syventynyt.
Näen myös päätöslauselmaesityksen 11 kohdassa, että Euroopan parlamentti pyysi väliaikaisten monikansallisten joukkojen, jotka ovat saaneet valtuutuksensa YK:n turvallisuusneuvostolta ja jotka koostuvat ranskalaisista, amerikkalaisista ja kanadalaisista sotilaista, korvaamista YK:n rauhaturvaajilla, aivan kuin Euroopan parlamentille olisi kaikkein tärkeintä jättää näiden joukkojen ulkopuolelle maat, jotka ovat jo läsnä alueella, koska juuri nämä maat ovat ensisijaisesti kiinnostuneita Haitista.
Arvoisa puhemies, totean lopuksi olevani pettynyt siihen, ettei päätöslauselmaesityksessä tunnusteta, että Ranska toimi velvollisuudesta ja yleisen edun nimissä, antoi apua vaarassa olevalle väestölle välttääkseen pahimman tapahtumisen, puolusti haitilaisten suvereniteettia ja pyrki lisäksi suojelemaan poliittisen toiminnan elvyttämisprosessin legitiimiyttä. Haluan korostaa, että tämä on aivan tyypillistä, koska seitsemän asiantuntijan neuvosto, joka edustaa Haitin yhteiskunnan monimuotoisuutta, on juuri nimittänyt väliaikaisen presidentin Alexandren tuella pääministeriksi Gerald Latortuen, mikä sivumennen sanoen tekee päätöslauselmaesityksen K kohdasta jo hieman vanhentuneen. Meidän pitäisi suhtautua myönteisesti tähän äskettäiseen nimityspäätökseen, joka tehtiin osana pyrkimyksiä saada aikaan sovinto ja joka avaa tien sellaisen kansalliseen yhtenäisyyteen nojautuvan väliaikaishallituksen muodostamiselle, joka on vastuussa seuraavien vaalien valmistelusta. 
Solbes Mira,
   . Arvoisa puhemies, kiitän puhujia heidän huomautuksistaan.
Haluan vain esittää kaksi lisähuomautusta. Ensinnäkin neuvosto korosti selvästi 1. maaliskuuta 2004 antamassaan lausunnossa kannattavansa väliaikaisten monikansallisten joukkojen perustamista, joita Haitiin on määrä lähettää, antaen näin tukensa YK:n turvallisuusneuvostolle.
Toiseksi kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston varojen käyttämistä koskevan mahdollisuuden osalta unioni on asettanut suhteiden normalisoinnin ehdoksi OAS:n päätöslauselmissa määriteltyjen tarvittavien edellytysten ja toimien toteuttamisen, ja tähän suuntaan aiomme jatkossakin tehdä työtä. Tällä välin olemme yhteistyössä Caricomin kanssa valmiita antamaan käyttöön paitsi jo ilmoitetut humanitaarisen avun määrärahat myös mahdollisesti tarvittavan lisärahoituksen. 
Puhemies. –
   Kiitoksia, komission jäsen Solbes Mira, erityisesti ytimekkyydestänne.
Olen vastaanottanut keskustelun päätteeksi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti kuusi päätöslauselmaesitystä.(1)
Äänestys toimitetaan keskustelun jälkeen. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma matalataajuisten kaukoluotainten vaikutuksista meren eliöstöön. 
Solbes Mira,
   . Arvoisa puhemies, komissio on tietoinen vallitsevasta huolestuneisuudesta, joka koskee kaukoluotainten vaikutuksia merissä eläviin nisäkkäisiin. Luotainten matala- ja keskitaajuiset impulssit voivat häiritä valaita, ja joidenkin tietojen mukaan nämä äänet voivat vaikuttaa myös eri kalalajeihin ja niiden käyttäytymiseen.
Yhteisön lainsäädännössä – ja erityisesti luontotyyppidirektiivissä – EU:n jäsenvaltiot velvoitetaan toteuttamaan tarvittavia toimia tiukan suojelujärjestelmän perustamiseksi kaikkia Euroopan aluevesillä eläviä valaslajeja varten. Asiasta on kuitenkin äärimmäisen vaikea omaksua selkeää kantaa, sillä tilanteesta ei ole perinpohjaista ja virallista arviota, jossa otettaisiin huomioon kaikki saatavilla oleva tieto kaukoluotainten vaikutuksista.
Komissio nosti tämän kysymyksen esiin luontotyyppikomitean kokouksessa 20. marraskuuta 2002, ja jäsenvaltioilta ja alueellisilta meriympäristöjärjestöiltä sen jälkeen saatua äärimmäisen monitahoista tietoa on tarkasteltava tieteellisten lisätutkimusten valossa.
Komissio pyysi 25. syyskuuta 2003 kansainvälistä merentutkimusneuvostoa, Tanskassa toimivaa erikoistunutta ja riippumatonta tieteellistä elintä, laatimaan raportin ja tieteellisen arvioinnin kaikesta asiaan liittyvästä tiedosta, joka koskee kaukoluotainten vaikutusta valaisiin ja kaloihin. Tarkoituksena on tuoda esiin nykyisessä tietämyksessämme olevat aukot ja laatia suosituksia tulevia tutkimuksia varten.
Komissio on niin ikään kiinnostunut kuulemaan näkemyksiä muista mahdollisista toimista, joilla voitaisiin vähentää kaukoluotainten vaikutusta mainitun kaltaisiin merieläimiin.
Ainoastaan luotettavan tieteellisen tiedon avulla voidaan määritellä yhteisön tasolla yhteisesti ja johdonmukaisesti toimet, joilla ehkäistään kaukoluotaimiin liittyvästä toiminnasta valaille aiheutuvaa häiriötä ja joilla taataan luontotyyppidirektiivimme säädösten noudattaminen.
Komissio on myös tietoinen sotilaallisen toiminnan mahdollisista ympäristövaikutuksista, mutta koska Euroopan unionin toimivalta ei ulotu tälle nimenomaiselle alalle, yhteisön ei ole mahdollista toteuttaa lisätoimia uutta sotilaallista tekniikkaa koskevan kehityksen säätelemiseksi. 
Korhola (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ilmaisen iloni siitä, että keskustelu LFAS-tutkajärjestelmästä jatkuu Euroopan parlamentissa, vaikkakin hitaasti. Viime vuoden tammikuussa käsiteltiin suullista kysymystäni komissiolle LFAS-tutkajärjestelmän ympäristövaikutuksista. Arvoisa komission jäsen Solbes Mira, lupasitte tuolloin komission lähettävän asiasta kirjelmän kaikille jäsenvaltioille, kiitän siitä, ja totesitte tutkalaitteen mahdollisten haitallisten ympäristövaikutusten rikkovan Habitat-luonnonsuojeludirektiiviä. Komissio totesi, että on ryhdyttävä toimiin LFAS-laitteen vaikutusten selvittämiseksi. Hyvä, että asia etenee.
Viime lokakuussa olimme puolestamme parlamentin delegaation kanssa Naton päämajassa Brysselissä luovuttamassa yli 85 000 ihmisen ja 68 ympäristöalan järjestön allekirjoittaman vetoomuksen asiasta. Aloitteenteon jälkeen asiasta on saatu myös lisää tieteellistä näyttöä. Hiljattain Nature-lehti julkaisi asiaa koskevan artikkelin, jossa viitattiin muun muassa vuosi sitten syyskuussa Kanarian saarilla tapahtuneeseen neljäntoista valaan rantautumiseen ja joukkokuolemaan. Samaan aikaan alueella pidettiin merisotaharjoituksia, ja neljä tuntia harjoitusten alkamisesta valaat alkoivat rantautua. Niissä havaittiin vakavia verenpurkaumia, vaurioita maksassa ja sisäelimissä sekä merkkejä niin sanotusta sukeltajantaudista.
Arvoisa puhemies, vetoan siksi edelleen Naton jäsenmaihin, että ne rajoittaisivat tutkajärjestelmän käyttöä, kunnes sen ympäristövaikutukset ja yhteys viimeaikaisiin valaskuolemiin on täysin selvitetty. Yhdysvaltojen ja Nato-maiden kehittelemä matalilla taajuuksilla toimiva tutkajärjestelmä saattaa aiheuttaa valaiden harhautumisia rannoille sekä kuolemaan johtavia sisäisiä vaurioita niiden sisäelimissä. Tutkan tuottama korkeadesibelinen ja matalataajuuksinen ääni voi kulkea meressä tuhansia kilometrejä. Yhdysvallat on kehittänyt 1980-luvulta lähtien LFAS-tutkajärjestelmää valvomaan uuden teknologian sukellusveneitä, joita on vaikea havaita entisillä passiivisilla tutkilla. Tavoite valvoa aluevesiä on legitiimi mutta LFAS-järjestelmän haittavaikutukset eivät näytä oikeutetuilta. Olisi siis kehitettävä vaihtoehtoisia tekniikoita.
Valaskuolemia on sattunut alueilla, joilla Yhdysvallat on testannut järjestelmää. Maaliskuussa 2000 Bahamasaarilla 17 valasta ajautui rantaan ja kahdeksan niistä kuoli samaan aikaan, kun merellä testattiin laivaston tutkajärjestelmää. Kuolleille valaille tehdyissä ruumiinavauksissa todettiin äärimmäisen kovan äänen tuottamia verenpurkaumia aivoissa ja sisäkorvissa. Yhdysvaltain laivasto totesi raportissaan Bahamasaarten tapauksesta tutkajärjestelmän olleen todennäköisin syy valaskuolemiin. Kova ääni ajoi valaat rannalle, jossa ne kuolivat lämpöhalvaukseen ja lopulta myös sisäisiin verenpurkauksiin. 
Medina Ortega (PSE ).
    Arvoisa puhemies, nyt käsittelemämme kysymys on työllistänyt Euroopan parlamenttia jo vuosien ajan, vaikkei tahti olekaan ollut erityisen ripeä. Euroopan parlamentti antoi vuonna 1999 päätöslauselman sotilaallisen teknologian vaikutuksista ympäristöön, ja tästä nimenomaisesta aiheesta on esitetty myös pari kirjallista kysymystä komissiolle. Ensimmäisen niistä esitti jäsen Sturdy, ja siihen vastasi komission jäsen Busquin. Kysymys osoitti, ettei tätä aihetta koskevaan tutkimukseen ollut pyydetty tukea. Toinen, jäsen Lucasin esittämä kysymys koski matalataajuisten kaukoluotainten vaikutuksia, ja siihen vastasi komission jäsen Wallström.
Komission jäsen Wallström on yhtä mieltä siitä – tai ainakin komission jäsen Solbes yhtyy nyt siihen, mitä komission jäsen Wallström totesi meille tuolloin – että tämä kysymys kuuluu luontotyyppidirektiivin sovellusalaan. Tämä merkitsee, että yhteisöllä on toimivaltaa tällä alalla, vaikka ala onkin sotilaallinen.
Meidän on muistettava, että Yhdysvalloissa liittovaltion tuomioistuimet ovat hiljattain kieltäneet maan merivoimilta voimakkaiden ja matalataajuisten kaukoluotainten käytön Tyynellä valtamerellä, jottei meren eliöstölle aiheutuisi vahinkoa.
Kuten äsken puhunut jäsen Korhola huomautti, Nato suoritti vuonna 2002 Fuerteventuran ja Lanzaroten vesillä sotilasoperaatioita, joihin osallistui myös Euroopan unionin aluksia ja joiden seurauksena 14 valasta rantautui.
Lontoon yliopiston professori Paul Jepson ja Las Palmasin yliopiston professori Fernández ovat tehneet tutkimuksia kaukoluotainoperaatioiden vaikutuksista valaisiin, ja näiden tutkimusten tulokset julkaistiin Nature-lehdessä marraskuussa 2003. Kaukoluotaimet ilmeisesti hämmentävät valaita, mikä saa ne nousemaan äkillisesti pintaan. Tämän seurauksena paine alenee ja typpeä kertyy valaan vereen, mikä aiheuttaa klassisen sukeltajantaudin. Toisin sanoen yhteys on osoitettu tieteellisesti.
Kyse on nokkavalaista, pienestä, delfiinejä muistuttavasta valaslajista, jonka tilanne on erittäin tukala. Pohdimme parhaillaan, mitä tämän sotilaallisen teknologian tarkoitus on. Yhdysvallathan kehittää näitä uusia matalataajuisia kaukoluotaimia äänettömien sukellusveneiden havaitsemiseksi, mutta kyseisiä sukellusveneitä valmistaa ainoastaan Yhdysvallat itse. Jos siis millään muulla maalla maailmassa ei tällä hetkellä ole tarvittavaa tekniikkaa äänettömien sukellusveneiden valmistamiseksi, mitä varten tätä tekniikkaa kehitetään aluksiimme, jotka kuuluvat Natoon ja ovat näin yhteydessä Yhdysvaltojen merivoimiin?
Mainituille lajeille ollaan aiheuttamassa välitöntä vahinkoa. Uskon komission jäsenen vastauksen olleen asianmukainen, mutta kun otetaan huomioon jo tehdyt tieteelliset tutkimukset ja mainittu Euroopan parlamentin päätöslauselma vuodelta 1999 – josta komission jäsen lienee tietoinen, sillä hän tuntee kyseiset vesialueet erittäin hyvin – uskon, että komission on nyt aika harkita mahdollisuutta tehdä aloitteita, joilla – komission toimivallan säilyessä – mahdollistetaan yhteisön toimielinten puuttuminen tähän asiaan.
Kuten komission jäsen tietää, Euroopan unioni on parhaillaan muovaamassa kohti jonkinlaista puolustus- ja turvallisuuspolitiikkaa. Ainakin kysymys on jo sisällytetty unionista tehtyyn sopimukseen, ja olen sitä mieltä, että unionin puolustus- ja turvallisuuspolitiikkaa tarkastellessamme meidän on pohdittava myös kyseisen politiikan kielteisiä vaikutuksia.
Toivonkin, että tämä komission ensimmäinen julkilausuma merkitsee alkua yhteisön uudelle politiikalle ja että parlamentti saa viimeistään seuraavan lainsäädäntökauden aikana komissiolta joitakin viitteitä siitä, mihin suuntaan olemme menossa. Nature-lehdessä julkaistun professori Jepsonin ja professori Fernándezin tutkimuksen perusteella on uskoakseni selvää, että matalataajuisilla kaukoluotaimilla on tieteellisestikin tarkasteltuna vaikutusta valaslajien henkiinjäämiseen.
Meidän on nyt suositeltava konkreettisia toimia ja kehotettava jäsenvaltioita ottamaan – ainakin hallitustenvälisessä yhteistyössä – huomioon nämä päätelmät, jotta voimme auttaa jo nyt kärsivän merieliöstömme selviytymistä. 
Duthu (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, esitän matalataajuisten kaukoluotainten käytöstä ensin kolme kysymystä ja sen jälkeen ehdotuksen.
Ensinnäkin: kuten kaksi edellistä puhujaa mainitsivat, tästä kysymyksestä on keskustelu tässä parlamentissa useaan otteeseen ja olemme jo kuulleet – erityisesti komission jäseneltä Solbes Miralta – että tarvitsemme lisätietoa. Tänään olemme kuulleet, että Tanskassa toimiva järjestö on tilannut tutkimuksen, mutta loppujen lopuksi vaikuttaa varsin oudolta, että tätä lisätietoa on saatu odottaa niin kauan.
Todellisuudessa tilanne on se, että mikäli ennalta varautumisen periaatetta sovelletaan perussopimusten mukaisesti, meillä on jo tarpeeksi todisteita vakavista riskeistä, joita näiden kaukoluotainten käytöstä seuraa erityisesti valaille. Tämä oikeuttaa luotainten käytön välittömän keskeyttämisen siihen saakka, kun tieteellisen lisänäytön edellyttämät tiedot saadaan kerättyä. Onko meidän todellakin odotettava pahimman vaihtoehdon toteutumista ennen kuin tartumme toimeen?
Toiseksi: olemme hyvin tietoisia kalakantojen huolestuttavasta nykytilasta niin Euroopassa kuin maailmanlaajuisellakin tasolla. Ei ole yllättävää, että olemme kuulleet joidenkin tekijöiden viittaavan siihen, että näiden matalataajuisten kaukoluotainten lähettämät signaalit vaikuttavat kalaparvien liikkeisiin. Parvet voivat joutua vaarallisille alueille, mikä on uhka koko niiden olemassaololle. Voimmeko sallia itsellemme etuoikeuden kehittää ja käyttää tekniikkaa, joka saattaa johtaa kalakantojen häviämiseen tilanteissa, joissa tekniikka testataan rauhan aikana?
Kolmanneksi: EU on ottanut ensiaskeleensa kohti yhteistä puolustuspolitiikkaa ja yhteistä aseteollisuutta. Tämä vaikuttaa epäilemättä niin eurooppalaiseen tutkimukseen, teollisuuspolitiikkaan kuin EU:n yleiseen kehitykseenkin. Aikana, jolloin yhteiskunnissamme vaaditaan yhä enemmän ympäristöystävällisiä ratkaisuja, meidän on osoitettava, että Lissabonin tavoitteita kohti pyrkivä Eurooppa pystyy toimimaan maailman johtavana kestävien tekniikoiden kehittäjänä. Pystymmekö tähän, jos emme kykene reagoimaan tehokkaasti niinkin kyseenalaisten tekniikoiden kuin matalataajuisten kaukoluotainten kehittämiseen?
Lopuksi totean, että mikäli kehityksen halutaan olevan niin ympäristön kannalta kuin sosiaalisesti ja taloudellisestikin kestävää, meidän on Euroopan parlamentin jäseninä tehtävä kaikkemme vaikuttaaksemme käytettävissä olevin keinoin aseteollisuuden alalla tehtäviin yhteisiin peruspäätöksiin. Siksi kehotan voimakkaasti kollegoitani tukemaan ehdotustani siitä, että päättäisimme tämän keskustelun antamalla asiasta päätöslauselman seuraavalla istuntojaksolla täällä Strasbourgissa. Vain näin parlamentilla on riittävän vahva asema eri toimijoiden kanssa käytävissä keskustuissa. 
Solbes Mira,
   . Arvoisa puhemies, komissio ymmärtää tämän ongelman. Tiedämme, että olemme saamassa tieteellistä lisänäyttöä tällaisten kaukoluotainten aiheuttamista ongelmista. Katsomme kuitenkin, että on välttämätöntä arvioida perusteellisesti nykyistä tieteellistä näyttöä, johon kuuluvat epäilemättä myös tähän mennessä saavutetut edistysaskeleet, kuten jäsen Medina Ortegan mainitsema professori Jepsonin ja professori Fernándezin artikkeli.
Tehdessään päätöksiä komission on ilman muuta otettava huomioon toimivaltaansa kuuluvat näkökohdat, kuten kansallinen vastuu luontotyyppidirektiivistä, jäsenvaltioiden liikkumavara ennalta varautumisen periaatteen soveltamisessa sekä – ehdottomasti – sotilaallisia kysymyksiä koskevat erityiset varaukset, jotka eivät saa estää meitä vaatimasta, että Nato ja sotilasviranomaiset kiinnittävät riittävästi huomiota mainittuihin ongelmiin, etenkin tapauksissa, joista ei aiheudu nimenomaisia ongelmia lyhyellä aikavälillä. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavien jäsenten käsiteltäväksi jättämistä päätöslauselmaesityksistä:
– Isler Béguin ja Schroedter Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta: Ukraina (B5-0129/2004);
– Belder Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän puolesta: Ukraina (B5-0132/2004);
– Van den Bos Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta: Ukraina (B5-0135/2004);
– Caullery Unioni Kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta: Ukraina (B5-0137/2004);
– Wiersma ja van den Berg Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta: Ukraina (B5-0139/2004);
– Posselt, Stauner ja Tannock Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta: Ukraina (B5-0141/2004);
– Vinci Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta: Ukraina (B5-0143/2004). 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, todellisessa demokratiassa taistelu poliittisesta vallasta ja poliittisista päämääristä on tervettä ja siinä annetaan ihmisille mahdollisuus valita itse hallituksensa ja poliittiset johtajansa. Vaalituloksesta ei voida kuitenkaan olla koskaan varmoja ennen äänestystä, mikä estää kansaa erottamasta epäsuosittua hallitusta. Presidentti Kutshman myöhäinen mielenkiinto muuttaa hieman ennen hallintokautensa päättymistä Ukrainan järjestelmää niin, että presidentin toimeenpanovallasta siirryttäisiin parlamentaariseen enemmistöjärjestelmään, jossa toimeenpanovalta on nimitetyllä pääministerillä, herättää epäilyksiä siitä, että kyseessä on poliittinen temppu ja että presidentti pyrkii pitämään kiinni vallastaan tilanteessa, jossa mielipidetutkimukset osoittavat hänen olevan huomattavasti jäljessä oppositiojohtaja Ushankasta.
Ensimmäinen äänestys perustuslain muuttamisesta tähän suuntaan toimitettiin 24. joulukuuta. Euroopan neuvoston parlamentaarinen yleiskokous arvosteli äänestystä voimakkaasti, sillä se toimitettiin kädennostoäänestyksenä. Jotkut kansanedustajat pitivät äänestyksestä otettujen valokuvien perusteella jopa molempia käsiään ylhäällä, mikä on selkeästi Ukrainan parlamentin oman työjärjestyksen vastaista ja loukkaa myös Euroopan neuvoston perussäännön 3 artiklaa, jonka noudattamisesta Ukraina on antanut sitovan lupauksensa ja jonka rikkominen saattaa vaarantaa Ukrainan jäsenyyden Euroopan neuvostossa.
Euroopan neuvoston parlamentaarinen yleiskokous arvosteli myös oppositiota, joka protestoi estämällä parlamentin kaiken työn. Kansainvälisen painostuksen seurauksena perustuslain muuttamista koskevaa lakiesitystä tarkistettiin 3. helmikuuta, mitä meidän on pidettävä myönteisenä, sillä tarkistuksen tarkoituksena on säilyttää suoralla vaalilla valittu presidentti – vaikkakin hänen valtaoikeuksiaan on heikennetty – ja ottaa käyttöön tuomareiden elinikäinen virassapysymisoikeus, millä pyritään varmistamaan Marozin johtaman sosialistiryhmittymän tuki. Tämä ryhmittymä on myös ilmoittanut tukevansa lakiesitystä viimeisessä käsittelyssä ainoastaan, mikäli maassa toteutetaan huomattavia uudistuksia parlamentin demokratisoimiseksi suhteellisen vaalitavan avulla. Hallitus vetosi jälleen kerran kyseenalaisiin parlamentaarisiin hätämenettelyihin jouduttaakseen äänestystä ja välttääkseen kansan ja parlamentin keskustelun.
Haluan myös muistuttaa Ukrainan hallitusta siitä, että heidän perustuslakinsa mukaan perustuslain muuttaminen edellyttää, että kansa antaa muutokselle vahvistuksensa kansanäänestyksessä.
Muiden tämän parlamentin jäsenten tavoin olen huolissani toimista, joilla saatetaan tukahduttaa Ukrainassa käytävä avoin ja vapaa keskustelu. Opposition tukemien tiedotusvälineiden painostaminen on maassa varmastikin jokapäiväistä. Päätöslauselmassa viitataan sanomalehti Silski Vistiäkoskevaan, mielestäni valitettavaan tapaukseen, jossa lehteä vastaan nostettiin – sinänsä ymmärrettävä ja perusteltu – syyte kolmen erittäin juutalaisvihamielisen artikkelin julkaisemisesta. Hallitus väittää myös, että Radio Libertyn lähetysten lopettaminen johtui pelkästään kaupallisista näkökohdista, ei siis opposition painostamiseen liittyvistä poliittisista syistä.
Presidentti Kutshman puolustukseksi on todettava, ettei ole voitu osoittaa tosiksi Yhdysvaltojen syytöksiä siitä, että Ukraina olisi rikkonut viime vuonna Yhdistyneiden Kansakuntien asettamia pakotteita viemällä Irakiin Kolchuha-tutkajärjestelmän. Tällaista tutkajärjestelmää ei nimittäin koskaan löydetty, kun Irakista etsittiin joukkotuhoaseita.
Ukraina on nyt tienhaarassa, jossa sen on valittava, päätyykö se tulevaisuudessa läntisen mallin mukaiseen, EU:hun suuntautuneeseen demokratiaan – mitä me Euroopan parlamentissa lähtökohtaisesti kannatamme – vai haluaako se palata puolidemokraattiseen autoritaariseen järjestelmään. Tämä valinta Ukrainan on tehtävä itse. Uskomme vahvasti, että ensin mainittu vaihtoehto on parempi kansan ja koko suurenmoisen maan vaurauden ja vapauden kannalta. 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unioni on laajentumassa arvoihinsa ja periaatteisiinsa nojaten ja saattamassa yhteen Keski- ja Itä-Euroopan maat, jotka ovat vapautuneet vuosikymmeniä kestäneestä kommunistisesta sorrosta. Uudet jäsenvaltiot ovat halunneet poliittisten ja taloudellisten rakenteiden yhtenäistämistä kauttaaltaan ja myös pyrkineet tähän, minkä ansiosta Euroopan alueen vakaus ja vauraus voidaan turvata.
Laajentuminen on kuitenkin nostanut esiin ja saanut meidät havaitsemaan uudet naapurimme Euroopan laitamilla. Ukraina kuuluu niihin Euroopan maihin, joissa pyritään kovalla työllä pääsemään eroon viime vuosisadalla vallinneen neuvostojärjestelmän kielteisistä vaikutuksista ja käytännöistä. Kun tarkastellaan maan eroja Keski-Euroopan ja Baltian maihin, joissa oikeuksia ollaan yhdenmukaistamassa ja palauttamassa, korostuvat niin demokratiavaje kuin ne moninaiset rajoitteet ja taloudelliset epävarmuustekijätkin, jotka leimaavat edelleen koko tätä uutta naapurustoa.
Sosiaalinen, poliittinen ja taloudellinen kahtiajako saman Euroopan osien välillä merkitsee luonnollisesti, että Euroopan unionin on laajentumisensa yhteydessä tehostettava toimiaan, välineitään ja aloitteitaan sekä solidaarisuuteen perustuvaa vastavuoroista tukeaan. Laajentuneen Euroopan ja sen itäisten naapureiden välisen jaon myötä nousee ennen kaikkea esiin myös kysymys Euroopan unionin historiallisista yhteyksistä itäisiin sukulaisiinsa, joiden osalta yhteisön tähänastiset tavoitteet ovat rajoittuneet liiaksi rajojen turvaamiseen ja ydinvoimalaitoksiin. Tänään vaadimme Tacis-ohjelmien vauhdittamista Ukrainassa, jotta maahan saataisiin aikaan jonkinlainen taloudellinen vakaus, mutta miksemme tarjonneet heille solidaarisuuttamme, ohjelmiamme ja määrärahojamme avoimemmin jo vuoden 1991 jälkeen? Ukrainahan on osa eurooppalaista identiteettiä ja sen hallitus pitää – Euroopan unionin vastahakoisuudesta huolimatta – kiinni vaatimuksistaan saada sille kuuluva asema Euroopassa.
Euroopan unionilla on poliittinen ja morallinen velvollisuus Ukrainan kansaa kohtaan ryhtyä tehokkaisiin toimiin perusoikeuksien – kuten mielipiteenvapauden, sananvapauden, poliittisen yhdistymisvapauden ja ammattiliittojen toimintavapauden – palauttamiseksi maahan. Euroopan unionin on seurattava valppaasi vankiloiden tilannetta ja sen on myös oltava läsnä seuraavissa vaaleissa. Käynnissä oleva laajentuminen osoittaa, ettei ole parempaa perustaa oikeusvaltion periaatteille, demokratialle, ihmisoikeuksille ja ympäristöä koskeville oikeuksille kuin se perusta, jolle Euroopan unioni toimintansa nojaa. Euroopan unionin naapurimaissa sovellettavat periaatteet eivät sille vedä vertoja. Tilanteen korjaaminen on edellytys Euroopan yhdistymiselle: tämä hinta meidän on maksettava uudesta laajentumisesta. 
Belder (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, toissapäivänä arviolta 5 000–7 000 ukrainalaista osoitti mieltään maan pääkaupungissa Kiovassa vaatien sananvapautta. Tämä mielenosoitus oli vastaus presidentti Kutshman hallituksen yhä sortavammille toimille tiedotusvälineitä kohtaan. Viime lauantaina Neue Zürcher Zeitung kirjoitti varsin perustellusti etusivullaan, että Ukrainan oppositiomielisten tiedotusvälineiden on pelättävä olemassaolonsa puolesta. Tästä nykytilanne on osoituksena. Täsmälleen viikko sitten Ukrainan parlamentin sananvapausvaliokunnan – huomatkaa valiokunnan nimi – puheenjohtaja Nikola Tomenko esitti Verkhovna Radassa, parlamentissa, musertavan tiedon: presidentinvaalit aiotaan järjestää tänä vuonna, ja presidentti Kutshma pyrkii vaientamaan eriävät mielipiteet kaikin mahdollisin keinoin. Tähän tietoon liittyy parhaillaan käytävä kiivas väittely yksityisen radioaseman johtajan Juri Tšetšykin viime keskiviikkoisesta kuolemasta. Tšetšyk menetti henkensä liikenneonnettomuudessa ollessaan matkalla kotoaan Poltavasta Kiovaan osallistuakseen kokoukseen Radio Svobodassa, joka on Radio Libertyn edustaja Ukrainassa. Jo tämä seikka on herättänyt epäilyksiä Tšetšykin odottamattomasta kuolemasta. Vain joitakin tunteja hänen kuolemansa jälkeen Ukrainan turvallisuuspalvelun joukot valtasivat kiovalaisen Radio Continentin tilat ja ottivat haltuunsa kaikki lähetykseen tarvittavat laitteet. Tämä radioasema oli ilmeisesti suututtanut Ukrainan valtaapitävät välittämällä Radio Libertyn ohjelmia. Radio Continentin johtaja on lähtenyt maasta pikimmiten ja todennut toimineensa näin, koska pelkää henkensä puolesta. Radio Continent oli aikanaan myös toimittaja Georgi Gongadzen työnantaja: Gongadze katosi vuonna 2000, ja hänet löydettiin myöhemmin surmattuna. Kampanja, jota presidentti Kutshma ja hänen liittolaistensa ilmeisesti käyvät riippumattomia tiedotusvälineitä vastaan, ei ole omiaan tukemaan Kiovan virallista väitettä siitä, että hallitus pyrkii edistämään demokratiaa ja Ukrainan lähentymistä kohti Eurooppaa.
Tämän viikon alussa Yhdysvaltojen entinen ulkoministeri Madeleine Albright vaati New York Timesissa julkaistussa kirjoituksessaan, että Atlantin molemmin puolin on ryhdyttävä toimiin poliittisen ja henkilökohtaisen vapauden puolustamiseksi Ukrainassa. Toivon, että Washingtonissa ja Brysselissä kootaan rivit, kuten Albright sanoo, vapauden rajojen puolustamiseksi ja laajentamiseksi.
Ford (PSE ).
    Arvoisa puhemies, totean PSE-ryhmän puolesta, että tunnustamme Ukrainan merkityksen maana, jolla on historialliset, kulttuuriset ja taloudelliset siteet EU:hun ja joka tavoittelee pitkällä aikavälillä myös Euroopan unionin jäsenyyttä. Olemme tyytyväisiä, että komissio on valmistellut toimintasuunnitelmaa, jonka on määrä valmistua tänä keväänä ja jonka ansiosta Ukraina voidaan integroida yhä tiiviimmin EU:n politiikkoihin ja ohjelmiin.
Aito kumppanuus voi kuitenkin kehittyä ainoastaan, mikäli sen perustana ovat yhteiset arvot, erityisesti demokratia, oikeusvaltion periaatteet sekä ihmis- ja kansalaisoikeuksien kunnioittaminen. Tällä hetkellä Ukraina ei täytä näitä ehtoja, ja tilanne heikkenee jatkuvasti. Vankilaolot, mielivaltaiset pidätykset ja kohtuuttoman pitkät vangitsemisajat ennen oikeudenkäyntiä muodostavat maassa edelleen vakavan ongelman. Kuten jotkut kollegani ovat jo yksityiskohtaisesti todenneet, sananvapaus on yhä selkeämmin uhattuna ja riippumattomien tiedotusvälineiden ja toimittajien oikeuksia on rikottu useissa tapauksissa räikeästi.
Tämän vuoksi kehotamme Ukrainan viranomaisia parantamaan vankilaoloja, lopettamaan mielivaltaiset pidätykset ja lyhentämään kohtuuttoman pitkiä vangitsemisaikoja ennen oikeudenkäyntiä. Vetoamme Ukrainan hallitukseen, jotta se kunnioittaisi sananvapautta ja toteuttaisi kestäviä ja tehokkaita toimia ehkäistäkseen puuttumisen vapaiden ja riippumattomien tiedotusvälineiden toimintaan ja rangaistakseen tähän toimintaan puuttuvia. Pyydämme hallitusta vastaamaan syytteisiin, joiden mukaan sen salainen palvelu määrättiin vakoilemaan niin toimittajia kuin ukrainalaisia ja ulkomaisia poliitikkojakin kunkin henkilön kotimaassa, jotta nämä henkilöt saataisiin tarvittaessa luopumaan aikeistaan nostaa esiin uusia ihmisoikeuskysymyksiä. Kehotamme Ukrainan viranomaisia sitoutumaan virallisesti siihen, että lokakuun presidentinvaalit järjestetään mahdollisimman avoimissa olosuhteissa. Lisäksi toivomme, että Euroopan komissio pohtii parlamentin ja muiden toimielinten kanssa, onko meidän syytä lähettää vaaleihin tarkkailijoita. 
Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Ukraina on epäilemättä eurooppalainen maa – yksi suurimmista. Emme saa unohtaa, että tätä Euroopan osaa sorrettiin ja riistettiin neuvostosiirtomaana vuosikymmenien ajan. Meillä ei ole varaa sortua omahyväisyyteen arvostellessamme Ukrainaa tänään, sillä Luojan kiitos olemme säästyneet ukrainalaisten kohtalolta – tai ainakin useimmat meistä ovat. Onkin paljon sellaista, mitä meidän on kunnioitettava ja ymmärrettävä.
Ukrainan kehittyminen vaatii oman aikansa. Parlamentissa olemme tehneet viime vuosina paljon Ukrainan tukemiseksi, ja Länsi-Euroopassa oli jo ennen vuosina 1989–1991 tapahtuneita suuria muutoksia tahoja, jotka tekivät yhteistyötä Ukrainan kanssa. Ajattelen tässä yhteydessä etenkin Ukrainan yliopistoa, joka oli maanpaossa omassa vaalipiirissäni Münchenissä, ja Radio Libertyä, jonka ohjelmat lähetettiin ennen Münchenistä. München olikin kenties eräänlainen ukrainalaisten vapaa metropoli. Tämän vuoksi olemme tunteneet Ukrainan kansaa kohtaan aina suurta myötätuntoa ja ymmärrystä heidän pyrkiessään elämään omillaan.
Emme voi kuitenkaan kunnioittaa millään tavoin poliitikkoja, jotka ovat korruptoituneita, jarruttavat maansa kehitystä ja yrittävät suorastaan edistää taantumusta tukahduttamalla orastavan demokratian ja oikeusvaltion periaatteet. Lisäksi nämä poliitikot käyttävät aktiivisesti rikollisia keinoja vastustajiensa kukistamiseksi ja pyrkivät hiljentämään arvostelijansa tiedotusvälineissä. Yhden esimerkin mainitakseni on järkyttävä skandaali, että Ukrainan salaisen poliisin edustaja varjostaa Euroopan parlamentin jäsentä – tarkoitan jäsen Stauneria, eikä hän varmastikaan ole ainoa – sillä perusteella, että tämä on tuonut Ukrainan opposition jäseniä tähän parlamenttiin ja nostanut esiin arkaluonteisia kysymyksiä, kuten elinkaupan, lapsikaupan ja monia muita ongelmia, joita esiintyy valitettavasti paitsi Ukrainassa myös sen ja muun maailman välisissä suhteissa.
Politiikkamme onkin oltava äärimmäisen selkeää. Tärkeänä eurooppalaisena kumppanina meidän on esimerkiksi oltava myötätuntoisia Ukrainan kansaa kohtaan mutta samalla meidän on vastustettava sekä sanojen että tekojen tasolla kaikkia niitä, jotka millään muotoa haluavat vesittää ja tuhota maassa orastavan demokratian. 
Sacrédeus (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Solbes Mira, hyvät kollegat, matkustin pääsiäisenä vuonna 2002 Ukrainaan yhtenä Euroopan parlamentin vaalitarkkailijoista. Panin tuolloin huolestuneena merkille, miten pelokkaasti ja levottomasti ihmiset ja etenkin nuoret ehdokkaat suhtautuivat poliittisten näkemystensä vapaaseen ilmaisuun. Laajempaa Eurooppaa koskevan komission ohjelman yhteydessä olen työskennellyt sen eteen, että Euroopan parlamentti voisi auttaa Ukrainaa omaksumaan eurooppalaisen näkökulman ja liittymään eurooppalaisena kansakuntana aikanaan Euroopan unioniin. Tässä olemme myös onnistuneet.
Samalla haluan huomauttaa, että Ukraina on kansakuntana hyvin vanha. Valtiona se on kuitenkin nuori, sillä se on kuulunut Venäjän ja Neuvostoliiton hallintaan. Tätä taustaa vasten on sitäkin valitettavampaa, että niin monet tiedotusvälineiden ja journalismin edustajat ovat joutumassa vaikeuksiin, että Radio Liberty ollaan sulkemassa, että opposition suurin sanomalehti Silsky Visty on haastettu oikeuteen, että yksityisomistuksessa oleva Radio Dovira on vaiennettu ja että toimittajat ovat joutuneet uhatuiksi ja joissakin tapauksessa todellakin murhatuiksi. Toimittajien Georgi Gongadzen ja Juri Tšetšykin kuolemia ei ole tosiasiassa vielä selvitetty.
Monet täällä Euroopan parlamentissa suhtautuvat Ukrainaan lämpimästi. Siksi olemme sitäkin ahdistuneempia erityisesti tiedotusvälineitä koskevista tapahtumista maassa, joka on toimittajan työn kannalta yksi maailman vaarallisimmista.
Kesäkuussa 2003 Kanadan senaatti hyväksyi päätöslauselman, jossa käsiteltiin Stalinin valtakaudella tapahtunutta kansanmurhaa ja joukkonälkiintymistä, jotka johtivat seitsemän miljoonan ukrainalaisen kuolemaan. Muistakaamme nämä tapahtumat. Tämän kansanmurhan ja joukkonälkiintymisen muistopäivää vietetään joka vuosi marraskuun neljäntenä sunnuntaina. 
Pohjamo (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, on mielestäni tärkeää, että laajempaa Eurooppaa ja kumppanuutta koskevassa politiikassa muistetaan Ukrainan merkitys maana, jolla on tosiaan historialliset, kulttuuriset ja myös taloudelliset siteet Eurooppaan. Samalla on muistettava ja muistutettava Ukrainan hallintoa, että todellinen kumppanuus voi kehittyä vain demokratian, oikeusvaltion sekä kansalais- ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen kautta. Näissä asioissa Ukrainalla on vielä todella paljon tehtävää. Muun muassa ilmaisuvapaus ja riippumattomien tiedotusvälineiden toiminta on Ukrainassa jatkuvasti uhattuna, eikä oikeusvaltio toimi tyydyttävällä tavalla. Huonot vankilaolot, mielivaltaiset pidätykset ja kohtuuttomat tutkintavankeudet ovat edelleen vakavia ongelmia. Päätöslauselmassa on lueteltu monia konkreettisia epäkohtia, ihmis- ja kansalaisoikeuksien loukkauksia, jotka on korjattava, jotta kumppanuus voi todella kehittyä.
EU:n on kannustettava Ukrainaa parempaan hallintoon ja demokratiaan. Tässä on yhtenä välineenä Tacis-demokratiaohjelma, jota on käytettävä kansalaisyhteiskunnan riippumattoman tiedonvälityksen sekä demokraattisten instituutioiden lujittamiseksi. Neuvoston ja komission on seurattava tarkoin Ukrainan tilanteen kehittymistä ja toimittava aktiivisesti muun muassa lokakuun presidentinvaalien järjestämiseksi avoimella tavalla. 
Solbes Mira,
   . Arvoisa puhemies, haluan aluksi korostaa, että Euroopan unioni pitää Ukrainaa tärkeänä strategisena kumppanina. Tämä näkyy vuonna 1999 laaditussa yhteisessä strategiassamme sekä yhteistyössä, jota teemme assosiaatio- ja yhteistyösopimuksen merkeissä.
Kun Euroopan unioni laajentuu 1. toukokuuta, unionista ja Ukrainasta tulee naapurialueita, ja tulevina vuosina meillä onkin entistä paremmat mahdollisuudet kehittää suhteitamme.
Kuten tiedätte, olemme panneet tältä osin täytäntöön naapuruusaloitteemme, jossa asetetaan kunnianhimoisia tavoitteita yhteistyön tiivistämiseksi monilla aloilla ja määritellään yhteistyön perustaksi yksiselitteinen sitoutuminen yhteisiin arvoihin sekä poliittisten, taloudellisten ja institutionaalisten uudistusten tehokas toteuttaminen.
Tämän vuoksi Euroopan komissio pitääkin myönteisenä huomiota, jota tänään on kiinnitetty Ukrainassa käynnissä olevista poliittisista ja perustuslakia koskevista uudistuksista sekä erityisesti lehdistön vapaudesta käytävään keskusteluun.
Näiden kysymysten käsittelyä meidän on jatkettava parhaillaan käymissämme keskusteluissa. Haluan esittää myös joitakin huomioita ja korostaa niiden kysymysten merkitystä, jotka liittyvät lokakuussa pidettäviin vaaleihin.
Perustuslakia koskevien uudistusten sisällön osalta muistutan 29. tammikuuta annetusta julkilausumasta. Ukrainan on luonnollisesti valittava itse hallitusmuotonsa ja perustuslakinsa – eurooppalaisten demokraattisten periaatteiden mukaisesti – mutta meitä huolestuttavat edelleen maassa vallitsevat olosuhteet ja se tapa, jolla tästä uudistuksesta käydään keskustelua.
Samalla olemme kuitenkin tyytyväisiä voidessamme todeta, että Ukrainan parlamentti hyväksyi helmikuun alussa perustuslain uudistamisesta tehtyjä ehdotuksia, joiden tarkoituksena oli ottaa huomioon kansallisen opposition esittämä arvostelu sekä Euroopan neuvoston ja unionin esittämät kriittiset huomiot. Tämä merkitsee edistysaskelta.
Tulevien vaalien yhteydessä lehdistön vapautta koskevaan ongelmaan on kiinnitettävä erityistä huomiota. Euroopan unioni on vaatinut useaan otteeseen, että lehdistön ja julkisen toimivallan välisen suhteen on oltava avoimempi ja sen on perustuttava oikeusvaltion yksiselitteisiin periaatteisiin ja toimittajien oikeuksien tehokkaaseen suojeluun.
Oikeuden äskettäinen päätös oppositiota kannattavan sanomalehden ja radioaseman lakkauttamisesta on nostanut esiin uusia vakavia kysymyksiä. Euroopan unioni aikookin ilmaista myös jatkossa selkeästi huolensa lehdistön vapaudesta ja vaatia, että lehdistön asemaa kunnioitetaan riittävästi, minkä pitäisikin toteutua vapaassa demokraattisessa järjestelmässä.
Seuraavaksi vastaan kysymykseenne siitä, pitäisikö vaaleihin lähettää tarkkailijoita. Komissio ja parlamentti ovat määritelleet tiiviissä yhteistyössä periaatteet, jotka koskevat Euroopan unionin lähettämiä virallisia vaalitarkkailijoita. Yleisesti ottaen tarkkailijoita ei lähetetä ETYJ:n jäsenvaltioihin, kuten Ukrainaan. Totuttuun tapaan aiomme kuitenkin tehdä koordinaatio- ja yhteistyötä ETYJ:n demokraattisten elinten ja ihmisoikeuksien toimiston kanssa. ETYJ:n ihmisoikeuksien toimisto valmistelee parhaillaan pitkän aikavälin tarkkailutoimintaa. Lisäksi komissio toivoo, että Euroopan parlamentti lähettää jälleen oman ryhmänsä ETYJ:n tarkkailijoiden tueksi, kuten tehtiin edellisten Ukrainassa pidettyjen parlamenttivaalien yhteydessä.
Haluan puheenvuoroni päätteeksi vakuuttaa teille, että komissio seuraa kaikkia tässä keskustelussa esiin tuotuja näkökohtia tarkkaavaisesti ja rakentavan ilmapiirin vallitessa suhteissamme ukrainalaisiin kumppaneihimme. Tältä osin olemme juuri nytkin laatimassa ja toteuttamassa useita erityishankkeita Ukrainan tukemiseksi ja yhteistyön mahdollistamiseksi, jotta institutionaalisissa kysymyksissä voidaan edistyä. 
Puhemies. –
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Solbes Mira.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen jälkeen. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavien jäsenten käsiteltäväksi jättämistä päätöslauselmaesityksistä:
– B5-0123/2004 Fernández Martín ja Salafranca Sánchez-Neyra Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta: Venezuela;
– B5-0126/2004 Linkohr, Medina Ortega, Pittella ja van den Berg Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta: ihmisoikeustilanne Venezuelassa;
– B5-0128/2004 Boumediene-Thiery, Frassoni, Lipietz, Mayol i Raynal, Nogueira Román ja Ortuondo Larrea Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta: ihmisoikeustilanne Venezuelassa;
– B5-0136/2004 André-Léonard ja van den Bos Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta: Venezuela;
– B5-0144/2004 Bertinotti, Figueiredo, Marset Campos ja Wurtz Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta: Venezuela;
– B5-0147/2004 Muscardini ja Queiró Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta: Venezuelan tilanne. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Venezuelassa on parhaillaan käynnissä kriisi, joka johtaa yhteiskunnallisten erojen kärjistymiseen ja arvaamattomiin seurauksiin, ja se on vaatinut monien ihmisten hengen.
Venezuelan pitkään jatkuneen kriisin aikana parlamentti on tuonut kannanotoissaan selkeästi esiin tarpeen vuoropuheluun, perustuslakiin ja vaaleihin perustuvaan rauhanomaiseen ratkaisuun. Hallituksen edustajien ja demokraattisen koordinaatioelimen välisessä sopimuksessa täksi ratkaisuksi ehdotetaan kansanäänestyksen järjestämistä presidentin erottamisesta. Tämä perustuslaillinen mekanismi vahvistetaan Venezuelan Magna Chartassa, jonka mukaan kansan tukea tasavallan presidentille voidaan arvioida uudelleen.
Kansallisen vaalilautakunnan äskettäinen päätös hylätä suuri osa kansanäänestyksen järjestämiseksi kerätyistä allekirjoituksista ei mielestämme ole mainittujen sopimusten kirjaimen eikä hengen mukainen, ja se antoi yllykkeen maan äskettäisiin tapahtumiin.
Arvoisa puhemies, mielestämme on selvää, ettei kansalaisilta voida evätä heidän perusteltuja oikeuksiaan ja että kansallisen vaalilautakunnan velvollisuutena on helpottaa kansan tahdon toteutumista ja antaa siitä takeet.
Näin ollen tämän parlamentin on tällä kolmen poliittisen ryhmän allekirjoittamalla kompromissipäätöslauselmalla ennen kaikkea kehotettava osapuolia rauhallisuuteen ja maltillisuuteen. Sen on vaadittava maan hallitusta takaamaan kansalaisten oikeudet, kuten oikeus rauhanomaiseen mielenilmaukseen. Se pyytää kansallista vaalilautakuntaa hyväksymään viipymättä Carter-keskuksen valtuuskunnan ja Amerikan maiden järjestön valtuuskunnan suositukset. Parlamentti toistaa tukevansa hallituksen ja demokraattisen koordinaatioelimen välillä tehtyjä sopimuksia. Se on huolissaan sopimusten laiminlyönnistä ja pyytää hallitusta takaamaan niiden täytäntöönpanon mahdollisimman pian.
Arvoisa puhemies, lisäksi Euroopan unionia on vaadittava tehostamaan ponnistelujaan sen varmistamiseksi, että sopimuksia hallituksen ja demokraattisen koordinaatioelimen välillä noudatetaan. Mielestäni parasta olisi, jos kansanäänestys presidentin erottamisesta järjestettäisiin piakkoin näiden sopimusten perusteella. Tämä Euroopan unionin toive on ilmaistu komission aloitteesta useissa Euroopan unionin ministerineuvoston antamissa lausunnoissa. Lisäksi olisi nimitettävä Euroopan unionin vaalitarkkailijoiden valtuuskunta tarkkailemaan presidentin erottamista koskevan kansanäänestyksen – institutionaalisesti vahvistetun mekanismin – ratifiointia ja järjestämistä. 
Medina Ortega (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kuten äsken puhunut Salafranca Sánchez-Neyra totesi, tätä päätöslauselmaesitystä tukevat parlamentin kolme suurinta poliittista ryhmää.
Päätöslauselmaesitys noudattelee neuvoston puheenjohtajan viime helmikuussa antamaa lausuntoa, jossa kehotettiin noudattamaan hallituksen ja opposition välisiä sopimuksia. Tässä mielessä käsillä on tietynasteinen ristiriita, koska Venezuelan voimassaolevan perustuslain on laatinut tällä hetkellä hallituksessa istuva puolue, jolla on laaja enemmistö. Kukaan ei pakottanut hallitusta sisällyttämään presidentin erottamista koskevaa kansanäänestystä tuohon perustuslakiin, mutta näin tapahtui. Kukaan ei pakottanut 29. toukokuuta 2003 hallitusta tekemään sopimusta opposition kanssa, mutta sopimus tehtiin. Lisäksi prosessia toteutetaan parhaillaan yhteistyössä Amerikan maiden järjestön, Carter-keskuksen ja tietyiltä osin myös Euroopan unionin kanssa – koska me tuemme sitä.
Parlamentti on ilmaissut mielipiteensä Venezuelasta muissa yhteyksissä, ja nyt se haluaa tapahtumien johdosta tuoda neuvoston puheenjohtajan tavoin esiin sen, että olennaisten menettelyvaatimusten rikkominen voi loukata perustuslaillisia oikeuksia. Parlamentti katsoo, että tässä tapauksessa olennaisia menettelyvaatimuksia on rikottu, koska satojatuhansia allekirjoituksia on mitätöity käsialoissa havaittujen väitettyjen yhteneväisyyksien perusteella. Muita menettelyjä olisi voitu käyttää. Jos näiden allekirjoitusten aitoutta epäiltiin, niiden aitouden selvittämiseksi olisi esimerkiksi voitu käyttää otantamenetelmää. Ei kuitenkaan voida hyväksyä, että nimikirjoitukset mitätöidään näin ottamatta lainkaan huomioon sitä, että äänimäärä olisi ylittänyt presidentin erottamista koskevan kansanäänestyksen järjestämiseksi vaadittavien miljoonan äänen rajan.
Edessämme on kansallisen vaalilautakunnan tekemä ja hallituksen puoltama päätös, jonka tarkoituksena on evätä Venezuelan kansalaisilta Venezuelan bolivariaanisen tasavallan perustuslaissa tunnustettu perustuslaillinen oikeus.
Nähdäkseni päätöslauselma on hyvin selkeä. Emme yritä kärjistää tilannetta, päinvastoin. Vetoamme malttiin. Vaadimme kuitenkin, että perustuslain mukainen normaalitila palautetaan toukokuun 29. päivänä 2003 tehdyn sopimuksen hengen mukaisesti. Toisin sanoen kyse ei ole siitä, että toinen osapuoli alistaisi vastapuolen tahtoonsa, muttei myöskään siitä, että estettäisiin kansalaisia käyttämästä perustuslaillista oikeuttaan, esimerkiksi estettäisiin heitä vaatimasta presidentin erottamista. Tämän oikeuden käyttäminen on täysin mahdotonta, jos toimitaan siten kuin kansallinen vaalilautakunta on toiminut mitätöidessään valtavan määrän allekirjoituksia.
Tällä hetkellä on selvää, että demokratiaa edistävä Carter-keskus ja Amerikan maiden järjestö neuvottelevat Venezuelan hallituksen ja opposition kanssa, jotta konfliktiin löydettäisiin ratkaisu, ja me toivomme, että komissio toimii tuttuun tapaansa yhteistyössä parlamentin ja neuvoston kanssa rauhoittaakseen Venezuelan kansaa ja mahdollistaakseen sen, että Venezuelan perustuslakiprosessissa voidaan palata demokraattiseen vaalimenettelyyn. 
Meijer (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, aiemmin Venezuela tunnettiin Euroopassa yksinomaan raakaöljyn ja rautamalmin toimittajana sekä eurooppalaisten seikkailijoiden tukikohtana. Kun nyt maan itsepäinen presidentti kieltäytyy kunnioittamasta kansan demokraattista tahtoa, pitääkö maan taantua entiselleen? Haluan kertoa parlamentille omat kokemukseni tästä maasta.
Puoli vuosisataa sitten olin yksi Venezuelan pääkaupungin Caracasin lapsista. Me emme käyneet koulua vaan maleksimme viemäriverkostossa ja vuorenrinteille rakennetuissa hökkelikylissä. Talojen virkaa toimittivat oranssit pakkauslaatikot aaltopellistä tehtyine kattoineen. Isoista autoista, luksusasunnoista ja golfkentistä nautti vähälukuinen eliitti, kun taas kaduilla siistien toimistojen ja myymälöiden ovien liepeillä näin sairaita raajarikkoja kerjäläisiä. Sairaala, jossa isäni kuoli, oli saastainen ja sekasortoinen. Se vähä, mitä julkisesta liikenteestä oli jäljellä, oli muutamien yhtiöiden käsissä, ja kunkin linja-autoilla oli oma värinsä. Yhteydet olivat kuitenkin puutteelliset. Maan muissa osissa, esimerkiksi maan toiseksi suurimmassa kaupungissa Maracaibossa, näin köyhiä intiaaneja, joita kaikki karttoivat. Tietä pääkaupungista rannikolle reunustivat kuolemaansa hypänneistä kertovat ristit, kun taas muualla hiekkamyrskyt nousivat tielläkulkijaa vastaan. Presidenttinä oli diktaattori, ja italialaisista maahanmuuttajista rekrytoidut poliisivoimat hirttivät presidentin käskystä vastustajat ripustamalla heidät lyhtypylväisiin.
Tuonaikaiset kokemukset antoivat minulle toivoa ja odotuksen siitä, ettei kansa voisi ikuisesti hyväksyä tätä järkyttävää diktatuurin ja äärimmäisen vaurauden, äärimmäisen köyhyyden ja äärimmäisen piittaamattomuuden yhdistelmää. Tänään, neljäkymmentä vuotta myöhemmin, he eivät enää suostu alistumaan kohtaloonsa ja voivat vihdoinkin toivoa vakautta, kasvua ja solidaarisuutta. He valitsivat suurella enemmistöllä demokraattisesti moniarvoisen parlamentin, uuden perustuslain ja melko erilaisen presidentin.
Se, että presidentti Chávez pani liikaa toivoa armeijaan eikä tehnyt paljonkaan auttaakseen suuren luonnonkatastrofin uhreja, ei oikeuta vallankaappaukseen, jossa hänet siepattiin ja korvattiin väliaikaisesti työnantajaliiton puheenjohtajalla. Myöskään hänen puutteensa eivät anna oikeutta väärentää valtavaa määrää nimikirjoituksia, millä pyritään varmistamaan riittävä tuki hänen erottamisestaan järjestettävälle kansanäänestykselle.
Yhdysvaltojen hallitus tunnustaa Venezuelan hallituksen, kun taas Euroopan parlamentin kahta suurinta ryhmää ohjaavat heidän kytköksensä puolueisiin, jotka olivat aiemmin maan hallituksessa mutta jotka Venezuelan äänestäjät ovat nyt äänestäneet ulos hallituksesta. Venezuelan tilanne voi ja sen pitääkin parantua, mutta vanhaan palaaminen ei auta vähääkään. Hallituksen ja poliittisen opposition provosoivat ja väkivaltaiset teot voidaan parhaiten torjua niin, että Euroopan unioni asettuu tukemaan uutta Venezuelaa. Sen sijaan aiheeton menneisyyden ihannointi johtaa vain katastrofiin.
Ford (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä PSE-ryhmän puolesta selväksi, että vastustamme kaikkia GUE/NGL-ryhmän ja Verts/ALE-ryhmän esittämiä tarkistuksia. Siitä huolimatta emme pidä kovinkaan uskottavana Venezuelan kansallisen vaalilautakunnan pahoin viivästynyttä päätöstä hylätä 1,2 miljoonaa allekirjoitusta niistä 3 miljoonasta allekirjoituksesta, joilla vaaditaan kansanäänestyksen järjestämistä presidentin erottamisesta. Itse asiassa kaksi viidesosaa allekirjoituksista on julistettu mitättömäksi. Ymmärrämme sen vastalauseiden ja levottomuuksien aallon, jonka tämä päätös on Venezuelassa nostattanut. Torjumme kuitenkin ehdoitta väkivallan käytön ja pahoittelemme syvästi ihmishenkien menetyksiä. Ilmaisemme myötätuntomme näiden väkivallantekojen uhreille.
Pyydämme kansallista vaalilautakuntaa hyväksymään viipymättä Amerikan maiden järjestön tarkkailuvaltuuskunnan suositukset ja Carter-keskuksen alustavassa selvityksessä esitetyt suositukset. Tuemme puheenjohtajavaltio Irlannin 23. päivänä helmikuuta ja 2. päivänä maaliskuuta esittämiä lausuntoja ja pyydämme komissiota hyödyntämään huomattavaa poliittista painoarvoaan tässä maassa sen varmistamiseksi, että demokraattisen koordinoinnin perusteella tehdyt sopimukset todellakin pidetään. 
Patakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, Venezuelan kansalaiset ottivat maansa hallinnan omiin käsiinsä ja valitsivat Hugo Chávezin presidentiksi. Tämä ei selvästikään miellyttänyt Yhdysvaltoja, Venezuelan plutokraatteja eikä Euroopan unionia, joka myötämielisesti vaikenee. Ne jopa järjestivät vallankaappauksen syöstäkseen presidentti Chávezin ja hänen hallituksensa vallasta, mutta epäonnistuivat tässä Venezuelan omien kansalaisten määrätietoisen väliintulon ansiosta. Uusi hyökkäys on käynnissä. Oppositio on ponnistellut valtavasti kerätäkseen allekirjoituksia, mutta ihmettelen, minne se toimitti vetoomuksen, joka epäonnistui sen vuoksi, että useimmat allekirjoituksista osoittautuivat väärennetyiksi. Nyt oppositio sitten itkee, että sitä on syrjitty.
Aikakausi, jolloin siirtomaavallan kannattajat juurruttivat diktatuurejaan kaikkialle maailmaan, on ohi. Venezuelan, Kolumbian, Ecuadorin, Bolivian, Brasilian, Argentiinan, Uruguayn ja koko Latinalaisen Amerikan kansalaiset tehostavat taisteluaan demokratian ja yhteiskuntamuutoksen puolesta. Näille kaikille kansalaisille ilmaisemme myötätuntomme ja jakamattoman tukemme. 
Solbes Mira,
   . Arvoisa puhemies, Euroopan komissio on mielissään siitä, että parlamentti on tehnyt asiassa aloitteen. Venezuelan paha poliittinen kriisi ja sen vakavat talousvaikutukset huolestuttavat komissiota, joka seuraa tilanteen kehittymistä tarkkaavaisesti.
Venezuelan poliittinen vakaus on tärkeää paitsi tämän maan kehitykselle myös Andien alueen ja koko Latinalaisen Amerikan turvallisuudelle. Venezuela tarvitsee kansainvälistä tukea löytääkseen rauhanomaisen ja demokraattisen ratkaisun sisäpoliittiseen kriisiinsä ilman, että tämä tarkoittaisi sekaantumista maan sisäisiin asioihin. Tämän vuoksi komissio on tyytyväinen hallituksen ja opposition välillä käynnistettyyn vuoropuheluun ja ilmaisee kannattavansa sitä, että Amerikan maiden järjestön, Carter-keskuksen ja Yhdistyneiden Kansakuntien kehitysohjelman muodostama kolmenvälinen ryhmä pyrkii sujuvoittamaan tätä vuoropuhelua.
Ilmaisimme myös kannatuksemme Venezuelaa koskevalle väkivallan vastaiselle rauhan- ja demokratianjulistukselle, joka allekirjoitettiin helmikuussa 2003, sekä 29. toukokuuta samana vuonna tehdylle sopimukselle. Tässä sopimuksessa annetaan mahdollisuus päästä rauhanomaiseen, demokraattiseen, perustuslain mukaiseen ja vaaleihin perustuvaan ratkaisuun, jota ovat puoltaneet Amerikan maiden järjestö pysyvän neuvostonsa päätöslauselmassa nro 833 ja Euroopan unioni. Tätä ajatusta kannatamme edelleen.
Tätä varten kansallinen vaalilautakunta järjesti allekirjoituskeräyksen, jotta presidentin erottamisesta voitaisiin äänestää kansanäänestyksessä, ja oppositio ryhtyi keräämään allekirjoituksia. Samanaikaisesti myös hallituksen kannattajat keräsivät allekirjoituksia erottaakseen joitakin kansalliskokouksen edustajista.
Komissio yhtyy Amerikan maiden järjestön ilmaisemaan ja Carter-keskuksen maaliskuun 2. päivänä antamassa julkilausumassa ilmaistuun huoleen ja pelkää niitä seurauksia, joihin saattaa johtaa kansallisen vaalilautakunnan päätös tarkastaa presidenttiä koskevan kansanäänestyksen järjestämiseksi kerätyt 876 000 allekirjoitusta, joita pidetään epäilyttävinä.
Komissio pelkää, että tämä saattaa estää vaaleihin perustuvan ratkaisun tai vaikuttaa prosessin tuloksiin. Siitä huolimatta oppositiota kehotetaan noudattamaan tätä tarkastusmenettelyä, ja hallitusta ja kansallista vaalilautakuntaa pyydetään puolustamaan kansan tahtoa siten, että se pääsee vaalimenettelyssä esiin.
Komissio pahoittelee väkivallan ilmapiiriä, ihmishenkien menetyksiä ja monia loukkaantumisia sekä kehottaa osapuolia noudattamaan väkivallan vastaista rauhan- ja demokratianjulistusta, jonka ne itse ovat hyväksyneet.
Unioni on antanut useita lausuntoja tarpeesta etsiä rauhanomaista, demokraattista sekä perustuslakiin ja vaaleihin perustuvaa ratkaisua, ja olemme myös antaneet Amerikan maiden järjestölle taloudellista tukea toukokuussa tehdyn sopimuksen soveltamista varten. Olemme myös valmiit tarvittaessa tutkimaan sitä, miten tätä tukea voitaisiin lisätä, jos kyseinen järjestö sitä pyytää.
Vastatakseni joihinkin esitettyihin kysymyksiin toteaisin vielä, että jos kansallinen vaalilautakunta päättää järjestää kansanäänestyksen, komissio on valmis lähettämään maahan vaalitarkkailijoista koostuvan tutkimusvaltuuskunnan, jos Venezuelan viranomaiset esittävät Euroopan unionille tätä koskevan pyynnön ja jos tätä pidetään suositeltavana, hyödyllisenä ja toteuttamiskelpoisena. 
Puhemies. –
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Solbes Mira.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelun päätteeksi.
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Pahoittelemme mitä voimakkaimmin sen päätöslauselmaesityksen sisältöä, josta parlamentti äänesti tänään ja jonka olivat yhteisesti allekirjoittaneet Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän sekä Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän muodostama oikeisto ja Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän sosiaalidemokraatit. Päätöslauselmassa sekaannutaan Venezuelan kansallisen vaalilautakunnan toimintaan ja painostetaan sitä tavalla, jota ei voida hyväksyä. Emme saa unohtaa 11.–12. huhtikuuta 2002 tapahtunutta lyhytaikaiseksi jäänyttä sotilasvallankaappausta, jota Eurooppa-neuvoston puheenjohtajavaltio Espanja asettui viipymättä tukemaan, emme öljyalan epäonnistunutta kauppasaartoa emmekä jatkuvia yrityksiä horjuttaa maan taloutta ja yhteiskuntarauhaa. Kaiken tämän takana ovat maan teollisuusjohtajat ja toimialat, jotka ovat kytköksissä Venezuelan kansaa vuosikymmeniä riistäneisiin oligarkkeihin, ja kaikkea tätä Yhdysvaltojen hallinto aktiivisesti ja häpeämättä kannustaa ja tukee.
Demokraattinen ja isänmaallinen prosessi on kirjattu Venezuelan bolivariaanisen tasavallan perustuslakiin, jonka kansalaiset hyväksyivät kansanäänestyksessä laajalla enemmistöllä. Viime vuosina tässä prosessissa on pyritty puuttumaan Venezuelassa vallitsevan syvään juurtuneen eriarvoisuuden syihin ja vastattu väestön valtaenemmistön kipeimpiin tarpeisiin. Venezuela tarvitsee ennen kaikkea tukea ja solidaarisuutta tämän prosessin toteuttamisessa. Me olemme aina osoittaneet tätä solidaarisuutta, ja niin teemme vastakin. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavien jäsenten käsiteltäväksi jättämistä päätöslauselmaesityksistä:
– B5-0127/2004: Sandbæk Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän puolesta: Myanmar (pakotteiden uusiminen);
– B5-0134/2004: van den Bos Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta: Myanmar;
– B5-0138/2004: Kinnock ja van den Berg Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta: Myanmar;
– B5-0140/2004: Bushill-Matthews, Cushnahan, Deva, Mann, Posselt ja Van Orden Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta: Myanmar;
– B5-0145/2004: Boudjenah, Eriksson ja Morgantini Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta: Myanmar;
– B5-0146/2004: McKenna Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta: Myanmar (pakotteiden uusiminen). 
Sandbæk (EDD ).
    Arvoisa puhemies, Myanmar on nyt neljättä kertaa vuoden sisällä Euroopan parlamentin esityslistalla, ja päätöslauselmassamme vaaditaan uusittujen ja vahvempien pakotteiden käyttöönottoa. Tuoreesta arviosta käy kuitenkin ilmi, ettei edellisiäkään pakotteita pantu täysin täytäntöön. Tiedämme, että sotilashallitus on erittäin riippuvainen ulkomaankaupasta ja ulkomaisista investoinneista, ja se kohdistaa varat asevoimien kehittämiseen ja puolustusmenojen kattamiseen Myanmarin kansalaisten kustannuksella. Myanmarin sosiaaliset indikaattorit ovat hyvin alhaisella tasolla. EU:n investoinnit Myanmariin ovat kasvaneet viime vuosikymmenen aikana ja EU:n jäsenvaltiot ovat Myanmarin tärkeimpiä investointi- ja kauppakumppaneita. Suurin osa Myanmarin kansalaisista työskentelee epävirallisella sektorilla, kun taas sotilaslaitos ja siihen liittyvät alat omistavat pääasiassa koko virallisen sektorin.
Taloudelliset pakotteet, joita Aung San Suu Kyi ja NLD-puolue tukevat, kohdistuisivat pääasiassa sotilashallintoon ja sen tukijoihin. Toimimattomuudelle ja päättämättömyydelle ei ole minkäänlaisia perusteita. Olisi häpeällistä, jos Euroopan unioni ja jäsenvaltiot jatkaisivat sellaisen toimintamallin noudattamista, jolla ei heikennetä vaan päinvastoin selvästi tuetaan sotilashallintoa.
Aung San Suu Kyi on edelleen kotiarestissa. Poliittisia johtajia vangitaan ja Myanmarin kansalaisia sorretaan julmasti. EU:lla on käytössään keinot muutoksen aikaansaamiseksi ja näin ollen velvollisuus toimia. On aika muuttaa päätöslauselmamme konkreettisiksi toimiksi. Asiaan olisi pyrittävä vaikuttamaan päättäväisesti kansainvälisen diplomatian keinoin, mutta EU:n on uhmattava Myanmarin sotilashallintoa tehokkain ja täysin täytäntöönpannuin pakottein. 
Ford (PSE ).
    Arvoisa puhemies, totean sosiaalidemokraattisen puolueryhmän puolesta, että ymmärrämme, että Myanmarin sotilashallinnon – valtion rauhan ja kehityksen neuvoston – vastaisia EU:n kohdennettuja pakotteita on tarkistettava ja ne on uusittava ennen 29. huhtikuuta 2004. Kun neuvosto alun perin otti pakotteet käyttöön, se sitoutui seuraamaan tarkkaan Myanmarin tilanteen kehittymistä ja vakuutti olevansa valmis toimimaan tulevien tapahtumien edellyttämällä tavalla. Mielestämme tilanne ei ole olennaisesti parantunut. Aung San Suu Kyi, joka oli vangittuna syyskuuhun 2003 saakka, on jälleen kerran kotiarestissa, eikä hänellä ole lupaa käyttää puhelinta ja vierailijoiden on saatava hallitukselta lupa hänen tapaamiseensa. Myanmarin vankiloissa on 1 350 vankia, jotka ovat pääasiassa Kansallisen demokraattisen liiton (NLD) jäseniä. YK:n Myanmarin erityisedustaja Razali Ismail tapasi viime viikolla sekä Aung San Suu Kyin että Myanmarin autoritaarisen johtajan kenraali Khin Nyuntin. Palattuaan Myanmarista erityisedustaja totesi, että Aung San Suu Kyin ja muiden vangittujen NLD-johtajien vapauttaminen on olennainen edellytys kaikenlaiselle sotilashallinnon kanssa käytävälle mielekkäälle vuoropuhelulle.
YK:n ihmisoikeustoimikunnan erityisedustaja totesi, että tällä hetkellä kiireellisimmät vaatimukset koskevat sellaisten jäljellä olevien rajoitusten poistamista, jotka liittyvät mielipiteenilmaisua, liikkumista ja tiedonsaantia koskeviin vapauksiin sekä yhdistymis- ja kokoontumisvapauksiin, turvallisuuslainsäädännön kumoamiseen sekä kaikkien poliittisten puolueiden toimistojen avaamiseen tai uudelleenavaamiseen koko maassa.
Myanmarissa rikotaan paljon ihmisoikeuksia, sillä siellä muun muassa teetetään pakkotyötä, vainotaan toisinajattelijoita ja värvätään lapsisotilaita. Vaadimme Aung San Suu Kyin ja kaikkien pidätettyjen tai kotiarestiin määrättyjen sekä muiden poliittisten vankien välitöntä ja ehdotonta vapauttamista. Myös toukokuussa 2003 suljetut NLD-puolueen toimistot on avattava. Vaadimme lisäksi, että autoritaarinen hallitus luopuu vallasta ja että uusimpien vaalien tulos saatetaan voimaan. Jos näin ei tapahdu, vaadimme pakotteiden lujittamista. Lisäksi Myanmarin ei pidä osallistua Irlannissa huhtikuussa 2004 pidettävään ASEM-kokoukseen, vaan puheenjohtajavaltion olisi kieltäydyttävä myöntämästä tarvittavia viisumeja. 
Deva (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, puhun PPE-DE-ryhmän ja Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivien puolesta. Myanmarin sotilashallitus, joka kaunistelevasti kutsuu itseään valtion rauhan ja kehityksen neuvostoksi, johtaa huumekauppaa harjoittavaa diktatuuria, jonka talous elää heroiinista ja joka riistää kansalaisiaan ja pitää heitä pelon vallassa. Maassa nimittäin teetetään pakkotyötä, vainotaan toisinajattelijoita, siirretään kansalaisia pakolla asumaan muille alueille sekä värvätään lapsisotilaita. Lisäksi hallituksen joukot raiskaavat etnisiin vähemmistöihin kuuluvia naisia ja lapsia. Näihin rikoksiin eivät syyllisty kapinalliset tai piileskelevät sissiryhmittymät, eivät todellakaan. Myanmarin kansalaisten kärsimyksestä ovat vastuussa heidän oman hallituksensa sotilaat. Myanmarin vankiloissa on edelleen 1 350 poliittista vankia, joita pidetään epäinhimillisissä oloissa, kun taas maan ainoa poliittinen toivo – Aung San Suu Kyi – sinnittelee kotiarestissa. On täysin mahdotonta hyväksyä, että EU:n jäsenvaltiot ovat Myanmarin tärkeimpiä investointi- ja kauppakumppaneita.
Myanmaria koskevaa EU:n yhteistä kantaa on lujitettava. Pakotteiden on tultava voimaan, ellei hallitus toteuta mielekkäitä toimia demokratian palauttamiseksi. Yhteistä kantaa tarkistetaan vuonna 2004, mutta neuvoston olisi varmistettava, että myös Myanmarin tilannetta arvioidaan uudelleen kesäkuussa 2004.
Jos mielekkäitä toimia ei toteuteta, pakotteiden olisi tultava voimaan välittömästi. Toimia voisivat olla Aung San Suu Kyin ja muiden NLD-puolueen vangittujen jäsenien vapauttaminen sekä NLD-puolueen, etnisten vähemmistöjen johtajien ja Myanmarin viranomaisten väliset kolmikantaneuvottelut.
Pakotteiden pitäisi sisältää seuraavat toimenpiteet: EU:n yrityksiä ja kansalaisia olisi estettävä tekemästä investointeja Myanmariin, asevoimien, sotilaiden ja niihin liittyvien tahojen omistamien yritysten tuottamat tavarat ja palvelut olisi asetettava tuontikieltoon, monopoliasemassa olevilta talouden aloilta peräisin olevat strategisesti tärkeät tavarat, kuten jalokivet ja puu, olisi asetettava tuontikieltoon ja EU:n kansalaisilta ja organisaatioilta olisi kiellettävä kansainväliset rahasiirrot ja maksut Myanmariin.
Vetoan muihin ASEANin valtioihin, jotta ne toimisivat tässä asiassa yhteistyössä EU:n kanssa ja painostaisivat vahvemmin Myanmarin hallitusta, jotta se toteuttaisi tarvittavat toimet demokratian palauttamiseksi. 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Solbes Mira, hyvät kollegat, Myanmarissa vallan anastanut sotilasjuntta on vahvistanut asemansa käyttäen hyväkseen diktaattorien kannalta valitettavan otollisen Aasian alueen etuja. Se on myös hyötynyt länsimaiden ja yritysmaailman myötämielisyydestä. Myanmar on jälleen esityslistallamme, sillä väkivaltaisuudet sekä maan alistetun ja kärsivän väestön sorto ovat kärjistyneet. Tällä kertaa emme kuitenkaan tyydy esittämään periaatteellisia julistuksia ja suullisia tuomioita samalla, kun odotamme väkivaltaisuuksien jälleen alkavan. Aika on puolellamme ja sortajien tukahduttamiseen tarvittavat välineet käytössämme. Jos emme hyödynnä niitä, syyllistymme vaaraan joutuneiden ihmisten heitteillejättöön.
Myanmarin totalitaarisen hallituksen painostamiseksi toimimaan järkevästi ja luopumaan vallasta on nyt kaksi mahdollista määräaikaa. Ensi kuun loppuun eli 29. huhtikuuta 2004 mennessä Euroopan unionin yhteistä kantaa on tarkistettava. Tässä kuussa Myanmarin sotilasjuntan viranomaisia vierailee Irlannissa Aasian ja Euroopan välisen kokouksen yhteydessä. Tämä tapahtuma on hyvin lähellä ja myös erittäin keskeinen, sillä sotilasjuntalle on annettava suora ja rehellinen viesti. Myanmarin viranomaisilta ja vallanpitäjiltä olisi pitänyt kieltää yhteisön viisumit ilman mitään poikkeuksia. On täysin EU:n perustana olevien arvojen vastaista, että Euroopan unionin puheenjohtajavaltiona toimiva Irlanti ottaa heidät vastaan omalla maaperällään. Lisäksi on häpeällistä, että Irlanti, joka on Euroopan menestyksen symboli, solmi helmikuussa uudelleen diplomaattiset suhteet Myanmariin. Tämä on hyvä osoitus siitä, että demokraattisten valtioiden tekemistä virallisista ja yleisluonteisista julistuksista huolimatta tietyt tahot, joiden juuret ovat kotimaissamme, tekevät yhteistyötä näiden pahamaineisten diktatuurien kanssa, tukevat niitä ja hyötyvät niistä. Kuinka monta vuotta meni siihen, että saimme päätettyä ulkomaille asettuneiden Myanmarin arvohenkilöiden omaisuuden jäädyttämisestä? Kuinka monta joukkohautaa Myanmariin on vielä kaivettava ja kuinka monta pakkotyöleiriä perustettava ennen kuin kieltäydymme myöntämästä viisumeja maan kiduttajille?
Päätöslauselmassa vaaditaan Myanmarin hallitusta koskevien pakotteiden ja rajoitusten tiukentamista sekä poliittisten vankien välitöntä vapauttamista. Ensimmäiseksi on vapautettava Saharov-palkinnon saanut Aung San Suu Kyi. Olemme jo pitkään kieltäneet kaupan, investoinnit ja kumppanuudet, joista sotilasjuntan johto hyötyy. Myanmarin kansalaiset ansaitsevat parempaa ja niin tekee laajentunut unionimmekin. 
Solbes Mira,
    Arvoisa puhemies, unioni on vahvistanut erittäin jyrkän Myanmaria koskevan yhteisen kannan, joka sisältää asevientikiellon, puolustusyhteistyön keskeyttämisen, kaiken kahdenvälisen ja muun avun paitsi täysin humanitaarisen avun toimitusten keskeyttämisen, viisumikiellon sekä sotilashallinnon ja hallituksen jäsenten ja heidän tai heidän perheidensä kanssa yhteistyötä tekevien ihmisten varojen jäädyttämisen. Korkean tason valtiovierailuja ei myöskään enää tehdä.
Neuvoston Aasiaa käsittelevä työryhmä on vastikään arvioinut toimenpiteiden tehokkuutta ja tarkastellut Euroopan unionin käytettävissä olevia eri vaihtoehtoja nykytilanteeseen reagoimiseksi. Tällä hetkellä voidaan pääasiassa ottaa käyttöön kohdennettuja talouspakotteita, joihin yhdistetään rakenteellisia strategioita, joiden tarkoituksena on määritellä, kuinka poliittista vuoropuhelua voitaisiin jatkaa Myanmarin ja sen naapurivaltioiden kanssa.
Neuvoston eri kokoonpanoissa keskustellaan parhaillaan Myanmaria koskevan yhteisen kannan uudelleen vahvistamisesta, ja neuvoston on tarkoitus antaa lausuntonsa ennen 29. huhtikuuta.
Vaikka parlamentti ymmärtää, ettei komissio voi tietää ennalta, mihin tuloksiin neuvoston keskusteluissa päädytään, emme voi tällä hetkellä sulkea pois sitä mahdollisuutta, että otetaan käyttöön uusia sotilashallintoon kohdennettuja pakotteita, joilla voidaan lisätä tai täydentää voimassa olevia pakotteita.
Komissio odottaa edelleen Aung San Suu Kyin vapauttamista. Se on mielestämme olennainen edellytys sille, että sovitteluprosessissa voidaan todellakin edetä uskottavasti. Komissio aikoo näin ollen jatkaa humanitaarisen avun toimittamista väestölle ja jopa lisätä sen määrää. Toimitamme tällä hetkellä kyseiselle alueelle, Myanmariin ja sen naapurimaissa oleville pakolaisille humanitaarista apua 10 miljoonan euron edestä vuosittain.
Joulukuun 15. päivänä pidettiin Myanmarin kansallista sovintoa tukevan kansainvälisen foorumin kokous. Unioni tukee Myanmarin foorumin kautta etenevää avointa prosessia ja katsoo, että unionin on osallistuttava siihen omissa nimissään. Foorumi on itse asiassa erittäin myönteinen askel eteenpäin, ja komissio toivoo, että Bangkokin kokouksesta voi muodostua Bangkokin prosessi, joka toimii kansainvälisen yhteisön sitoutumisen varmistavana välineenä.
YK:n pääsihteerin erityisedustajan Razali Ismailin työtä on tuettava. Hän pyrkii edistämään valtion rauhan ja kehityksen neuvoston sekä muiden poliittisten toimijoiden välistä keskustelua. Komissio suhtautuu myönteisesti siihen, että Ismailin on tarkoitus vierailla Myanmarissa maaliskuun alussa. Tämä on viimeinen yritys edistää sovintoprosessia sotilashallituksen ja Aung San Suu Kyin johtaman opposition välillä.
Lopuksi haluan vielä kommentoida mahdollisia lisäpakotteita. Kuten jo totesin, yhteistä kantaa on tarkistettava. Jos Myanmarin hallitus ei toteuta lisää poliittisia muutoksia, meidän on harkittava lisäpakotteita. Meidän on kuitenkin toimittava erittäin varoen, sillä pakotteiden vaikutusta kauppaan ja investointeihin on arvioitava sillä perusteella, kuinka ne vaikuttavat köyhimpiin väestönosiin. Tällä hetkellä eräät Yhdysvaltain käyttöön ottamista pakotteista ovat johtaneet merkittäviin irtisanomisiin vaatetusalalla, ja tästä ovat kärsineet erityisesti naispuoliset työntekijät. Irtisanomisten vuoksi ihmiskauppa ja prostituutio ovat lisääntyneet huomattavasti.
Näin ollen meidän on löydettävä tasapuolinen ratkaisu kahden tekijän välillä: poliittisessa tilanteessa tapahtuviin muutoksiin on vastattava nopeasti ja kaikkien toimenpiteiden on oltava oikeasuhtaisia paikalliseen tilanteeseen nähden ja aiheutettava mahdollisimman vähän haittaa Myanmarin huono-osaisimmalle väestölle. 
Puhemies. –
   Paljon kiitoksia, komission jäsen Solbes Mira.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestämme seuraavaksi päätöslauselmaesityksistä. 

(1)
(2)

Puhemies. –
   Parlamentti on käsitellyt esityslistalla olleet asiat.(1)
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.

