Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin 7. lokakuuta 1999 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Bethell
Arvoisa puhemies, annoin teille viestin, jossa luki, että aioin ottaa esille kysymyksen, joka koskee Kiinan presidentin Ranskaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tekemää vierailua ja sen vaikutusta Kiinan ihmisoikeusloukkauksiin sekä Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan poliisin tekemiä pidätyksiä ja kovakouraista kohtelua.
Kiinassa on tapahtunut erittäin vakavia ihmisoikeusloukkauksia, ja tämä pitäisi ottaa huomioon. Toivon, että te, arvoisa puhemies, ette harkitse Kiinan presidentin kutsumista parlamenttiin, koska se olisi todellinen häpeä. Jos kuningatar tai presidentti Chirac kutsuu hänet, se ei ole niin paha asia, mutta - pyydän - ei tänne.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Bethell, en oikein osaa liittää puheenvuoroanne mihinkään työjärjestyksen artiklaan. Luulen, että kyseessä oli menettelyä koskeva esitys, joka ei ollut ainoa. Otan kuitenkin vaarin viisaasta neuvostanne.

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana lopullisen esityslistaluonnoksen käsittely sellaisena kuin puheenjohtajakokous on sen laatinut työjärjestyksen 110 artiklan mukaisesti.
Torstai 28. lokakuuta:

Puhemies
Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä pyysi, että komission julkilausuma brittiläisestä naudanlihasta siirrettään torstain esityslistalle. Tarkentaisin, että puheenjohtajakokouksessa tekemämme päätös käydä keskustelu aiheesta perjantaina johtuu tietenkin siitä, että eläinlääkintäkomitean kokous on määrä järjestää edellisenä iltana, eli torstaina. Halusin tehdä tämän tarkennuksen, mutta tarkoitukseni ei ole ennakoida parlamentin päätöstä asiasta.

Watson
Arvoisa puhemies, haluaisin puhua kollegani Lynnen puolesta, joka on valitettavasti loukannut olkapäänsä. Hän kaatui täällä portaissa näyttäessään ihmisille, miten vaarallinen eräs portaikko on!
Parlamentin jäsen Lynne olisi pyytänyt, että voisimme päättää brittiläistä naudanlihaa koskevan keskustelun eri poliittisten ryhmien jättämiin päätöslauselmaesityksiin. Haluaisin ehdottaa, että poliittisia ryhmiä kehotettaisiin jättämään päätöslauselmaesityksiä brittiläistä naudanlihaa koskevan keskustelun päätteeksi.

Puhemies
Kiitän teitä, parlamentin jäsen Watson. Pyytäisin teitä ensinnäkin välittämään parlamentin jäsen Lynnelle pahoitteluni ja toiveeni pikaisesta paranemisesta. Meillä on ollut kaksi ongelmaa: hissiongelma on ollut jo aiemminkin. Portaita koskeva kysymys on sitten toinen juttu, ja tarkistamme asian.
Toivoisin meidän etenevän järjestyksessä, sillä en nyt oikein ymmärrä tätä asiaa. Pyyntöjähän oli kaksi, joista ensimmäinen oli se, että perjantaiksi sovittu keskustelu siirrettäisiin käytäväksi torstaina. Teidän olisi ryhmänne nimissä tuettava aluksi tätä ensimmäistä pyyntöä, joten luovutan puheenvuoron nyt teille.

Watson
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, etten puhunut ensimmäisellä kerralla selkeämmin.
Alkuperäinen pyyntömme oli, että keskustelua aikaistettaisiin torstaiksi. Ymmärrämme kuitenkin nyt, että komissio halusi antaa julkilausumansa perjantaina siitä syystä, että eläinlääkintäkomitea, joka tarkastelee tätä asiaa, kokoontuu torstaina, ja näin ollen komissio pystyy antamaan lisätietoja asiasta perjantaina. Pidämme tätä myönteisenä asiana, mutta haluaisimme myös pyytää, että jäsenillä olisi mahdollisuus jättää päätöslauselmaesityksiä keskustelun päätteeksi.

Puhemies
Jos tulkitsen teitä oikein, te siis peruutatte pyyntönne siirtää kyseistä keskustelua esittämäni argumentin vuoksi. Sitä vastoin pyyntönne, joka koskee päätöslauselmaesitysten jättämistä käsiteltäviksi keskustelun päätteeksi, on yhä voimassa. Onko puhujien joukossa joku, joka on tätä pyyntöä vastaan?

Donnelly
Arvoisa puhemies, sen sijaan, että liberaalit ja brittikonservatiivit elämöivät turhanpäiten brittiläistä naudanlihaa koskevassa kysymyksessä, haluaisimme kuulla, mitä sanottavaa komissiolla on perjantaina. Parlamentti voi sitten jossakin vaiheessa esittää suullisen kysymyksen ja käydä keskustelun, jonka päätteeksi voidaan jättää päätöslauselmaesitys. Haluamme, että komission jäsen Byrne antaa perjantaina selkeän julkilausuman Ranskan hallituksen laatiman asiakirjan laillisuudesta. Odotan, että siinä puhdistetaan brittiläisen naudanlihan maine. Haluamme sen jälkeen, että komissio ryhtyy toimiin tai Ranskan hallitus perääntyy ja sallii tavaroiden vapaan liikkuvuuden Euroopan unionissa.
Tässä vaiheessa parlamentin julkilausuma ei ole tarpeen. Toivon, että muut brittiministerit tekisivät lopun siitä halpahintaisesta politiikasta, jota olemme nähneet parlamentissa tällä viikolla.
(Suosionosoituksia vasemmistolta)

Puhemies
Hyvät kollegat, liberaalipuolueen ryhmä on siis esittänyt minulle pyynnön, että päätöslauselmaesitykset jätettäisiin ja niistä äänestettäisiin brittiläistä naudanlihaa koskevan keskustelun päätteeksi.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)

Elles
Arvoisa puhemies, tässä vaiheessa olisi syytä sanoa, että nimenomaan brittikonservatiivit - PPE-ryhmä -, pyysivät, että tämä asia siirrettäisiin perjantain esityslistalle yksinkertaisesti siitä syystä - kuten parlamentin jäsen Watson sanoi -, että komissio on siihen valmis vasta perjantaiaamuna. Torjun näin ollen parlamentin jäsen Donnellyn väitteet. Brittikonservatiivit puolsivat sitä, että varmistamme vapaan kaupankäynnin Euroopan unionissa. Haluamme, että sisämarkkinat toimivat ja että brittiläistä naudanlihaa ostetaan Manner-Euroopassa.

Puhemies
Minulla on ilo toivottaa lehterille saapunut Belgian entinen pääministeri Dehaene lämpimästi tervetulleeksi, sillä hän kunnioittaa meitä läsnäolollaan ja ottaa nyt siis osaa keskusteluumme ennen omaa keskiviikkoista puheenvuoroaan.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies
Edelleen torstaipäivää koskee Euroopan kansanpuolueen ryhmän esittämä pyyntö siirtää suullinen kysymys EY:n ja Marokon kalastussopimuksesta torstain esityslistalle. Nyt tämä kohta on merkitty perjantain esityslistaan.
Ketkä puoltavat pyyntöä?

Poettering
Arvoisa puhemies, kalatalousvaliokunnassa toimivien kollegoiden toiveena on aina ollut se, että emme keskustelisi kalastusasioista aina vain perjantaisin, ja olemme kuulleet, että torstaina iltapäivällä on vielä riittävästi aikaa yhdestä aiheesta keskustelemiseen. Koska suhteet Marokkoon ovat niin tärkeät sekä yleisesti että kalastuspolitiikan osalta, olemme iloisia siitä, että torstaina on aikaa, niin että voimme antaa tälle aiheelle sen ansaitseman huomion. Olisin kiitollinen, jos voisimme päättää siitä myös suhteellisen yksimielisesti.

Puhemies
Onko puhujien joukossa joku, joka on Euroopan kansanpuolueen ryhmän esittämää pyyntöä vastaan?
Kukaan ei siis vastusta, joten voin vahvistaa, että tämä kohta voidaan merkitä torstain esityslistaan.
(Parlamentti hyväksyi muutoksen.)
Suullista kysymystä koskeva kohta on siis merkitty torstain esityslistan loppuun.
(Parlamentti hyväksyi esityslistan näin muutettuna.)

Pack
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, mutta tarkoitin keskiviikolla sitä, että olisi vasta tiistai. Pyytäisin teitä sydämellisesti kertomaan minulle, onko mahdollista, että neuvosto ilmaisee ennen Kosovo-mietintöä koskevaa äänestystä - niin kuin olemme ponnekkaasti pyytäneet - lopultakin kantansa parlamentin tarkistuksiin, ennen kuin parlamentti toimittaa lopullisen äänestyksen. Olemme pyytäneet kirjallisesti, että neuvosto olisi paikalla ja ilmoittaisi kantansa ja että äänestäisimme vasta sen jälkeen. Onko siihen saatu selvyyttä, että näin tapahtuu?

Puhemies
Ilman muuta, parlamentin jäsen Pack, voin vakuuttaa teille, että neuvosto on oleva paikalla ja että olemme välittäneet sille parlamentin pyynnön.

Flemming
Arvoisa puhemies, puheenvuorossani on kyse ihmisoikeusloukkauksesta. Monet eurooppalaiset ovat joutuneet havaitsemaan viime päivinä tyrmistyneinä ja järkyttyneinä, että maassa, jota pidämme läheisenä ystävänämme ja jolle me eurooppalaiset, ennen kaikkea myös minun kotimaassani, olemme erittäin suuressa kiitollisuudenvelassa, siis Yhdysvalloissa, on edelleen lain mukaan mahdollista haastaa lapsia - en tarkoita 17- tai 18-vuotiaita, vaan 11- ja 10-vuotiaita lapsia - oikeuteen ja viedä heidät kotoaan käsi- ja jalkaraudoin kahlittuna. Näin tapahtui pienelle, hennolle pojalle, jolla oli kirkas lapsenääni, jota syytetään viisivuotiaan sisarensa seksuaalisesta hyväksikäytöstä.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä kirjoittamaan Coloradon kuvernöörille kirjeen ja pyytämään hänen isällistä apuaan tälle pienelle, kidutetulle lapselle. Muistuttakaa häntä myös siitä, että Yhdysvallat on Somalian ohella ainoa maa, joka ei ole ratifioinut YK:n lastenoikeuksien julistusta!
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies
Kiitän teitä, parlamentin jäsen Flemming. Aiomme tutkia tämän asian erittäin tarkoin, ja harkitsen erittäin mielelläni puheenvuoroa, joka olisi teidän toivomustenne suuntainen.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, haluaisin ottaa esille erään vähemmän tunnepitoisen mutta kuitenkin tärkeän asian. Kysyin teiltä tämän parlamentin ensimmäisen istuntojakson aikana, voisitteko tehdä jotakin televisiokanaville. Toisessa rakennuksessa saatoimme katsella viiden vuoden ajan alankomaalaista kanavaa ja nyt meillä ei yhtäkkiä ole sitä enää. Kysyin tästä teiltä ensimmäisen istuntojakson aikana, ja vakuutitte minulle silloin, että teette kaiken voitavanne, jotta asia saataisiin jälleen kuntoon. Tämä on nyt kolmas istuntojakso, ja aikaa on kulunut kolme kuukautta. En epäile teidän hyviä aikeitanne, mutta tähän mennessä mitään ei ole tapahtunut. Haluaisin toistamiseen pyytää teitä huolehtimaan siitä, että näkisimme televisiosta taas alankomaalaisen kanavan, kuten näimme vanhassa, tässä vieressä olevassa rakennuksessa.

Puhemies
Kiitän teitä, parlamentin jäsen Plooij-van Gorsel. Kiitän teitä siitä, että kiinnititte uudelleen huomioni tähän asiaan. Katsomme, koska se voidaan selvittää. Luulen, että niin oli asian laita. Olin itse asiassa toivonut ja vaatinut sitä voimakkaasti. Ongelmaa ei käsittääkseni teknisten syiden vuoksi ole voitu vielä selvittää, mutta lupaan pitää huolen siitä, että asia korjataan mahdollisimman pian.

Berthu
Arvoisa puhemies, haluaisin vedota työjärjestykseen, koska parlamentin jäsenet ovat juuri saaneet ilmeisesti Yhdysvaltain kauppakamarin Belgiassa toimittaman luettelon, joka sisältää tietoja Euroopan parlamentin jäsenistä. Itseäni kuten myös monia muita ryhmäni jäseniä koskevia tietoja lukiessani kuitenkin huomaan, ettei siinä ole mainittu puolueeni tai puolueryhmäni nimeä, Kansakuntien Eurooppa, vaan siinä lukee " Euroopan unionin vastainen kansallismielinen puolue" , joka on täysin subjektiivinen ilmaus.
Arvoisa puhemies, mielestäni on jotenkin omituista, että juuri amerikkalaiset tekevät eron hyvien ja pahojen eurooppalaisten edustajien välillä. Vielä omituisempaa on se, että Euroopan parlamentin pääsihteeri, joka ehkä tietämättään rikkoo pidättyväisyyden velvoitetta, on laatinut luetteloon ylistävän esipuheen, jossa erityisesti mainitaan luettelon toimivan parlamenttia koskevien asioiden hyödyllisenä tiedonlähteenä ja että se on jopa todellinen palvelus meille kaikille!
Arvoisa puhemies, pääsihteerin hyvää tahtoa on mielestäni käytetty nyt väärin. Hän ei nimittäin ollut nähnyt luettelon kaikkia yksityiskohtia!
Pyytäisinkin pääsihteeriä osoittamaan luettelon tekijöille kirjeen, jossa hän ilmoittaa, ettei hän voi ottaa nimiinsä näitä subjektiivisia arvioita ja jossa hän pyytää oikaisemaan asian. Muutoin minun on nähtävästi tulkittava tämä siten, ettei pidättyväisyyden velvoitetta ole tosiasiallisesti noudatettu.

Puhemies
Lupaan, että luen esitteen huolella, ja jos oikaisuun on todella aihetta, harkitsemme sitä mielellämme.

Chichester
Arvoisa puhemies, mietintöäni, josta oli määrä keskustella ja äänestää tällä viikolla, on lykätty. Käsitin, että sitä oli lykätty 3. marraskuuta pidettävään istuntoon, mutta en näe sitä esityslistaluonnoksessa. Voisitteko kertoa minulle, onko näin tehty epähuomiossa vai aiotaanko sitä lykätä uudestaan. Minusta alkaa tuntua, että tälle mietinnölle pitäisi antaa uusi nimi: "Lykkäys" !

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Chichester, toteaisin, että mietintö sisältyy Strasbourgin marraskuun istuntokauden esityslistaan. Luulin sen sopivan teille, ja huomaankin, ettei teillä ole mitään sitä vastaan.

Bigliardo
Arvoisa puhemies, näiden viime päivien aikana Italian lehdistö on paljastanut Mitrokhinin arkistoon liittyvän skandaalin, joka koskee erästä vakoilutapausta. Koska kuulun siihen parlamentin ryhmään, jonka tämän parlamentin demokraattinen äänestys hajotti, olen yrittänyt ymmärtää mitä termi "näkemysten samankaltaisuus" todella tarkoittaa. Seurattuani kyseisen skandaalin tapahtumia lehdistä, sain tietää, että kaksi arvovaltaista Euroopan parlamentin jäsentä on sekaantunut tähän tapaukseen; kun ottaa huomioon näiden kahden parlamentin jäsenen sekaantumisen tapahtumaan, haluaisin tietää, koskeeko näkemysten samankaltaisuus myös näiden kahden ryhmän välisiä suhteita KGB:hen.

Puhemies
 Ymmärtänette varmasti, ettei minun tehtäväni ole vastata teille.

Ludford
Arvoisa puhemies, puhun samasta TV-kanavien näkymistä koskevasta asiasta, jonka kollegani Plooij-van Gorsel otti esille, ja toivon, että tekniset ongelmat, jotka estävät nykyisin BBC1- ja BBC2-kanavien näkymisen, voidaan ratkaista. Ymmärrän, että meitä englantia puhuvia hemmotellaan Sky-, CNN- ja BBC World -kanavilla, mutta se ei ole sama asia kuin jos meillä olisi valtakunnankanavat.

Puhemies
Pyyntönne aiheuttaa myös erään toisen, teknisen ongelman, jota aiomme tutkia, vaikka sen ratkaiseminen vaikuttaakin minusta vaikeammalta kuin parlamentin jäsen Plooij-van Gorselin esille ottama.

Työjärjestyksen muutokset toimielinten välisen sopimuksen johdosta (OLAF)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Napolitanon laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö työjärjestyksen muutoksista 25 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisiä tutkimuksia koskevan toimielinten välisen sopimuksen johdosta.

Napolitano
. (IT) Arvoisa puhemies, kun puhuu parlamentin täysistunnossa, lienee liikaa vaatia hiljaisuutta; uskoakseni vähäisempään puheensorinaan tyytyminen riittää. Arvoisat kollegat, mietintö ja päätösehdotus, jotka esitän ja kuvailen lyhyesti perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puolesta, koskevat Euroopan petostentorjuntaviraston sisäisiä tutkimuksia koskevan toimielinten välisen sopimuksen soveltamista. Esitämme tämän mietinnön parlamentin puhemiehen nimenomaisesta pyynnöstä ja otamme täysipainoisesti huomioon talousarvion valvontavaliokunnan lausunnon.
Tahtoisin muistuttaa tosiseikoista, jotka toisaalta ovat hyvin yksiselitteisiä. 6. toukokuuta 1999 Euroopan parlamentti hyväksyi täysistunnon äänestyksessä asianomaisen toimielinten välisen sopimuksen. 25. toukokuuta 1999 sopimuksen allekirjoittivat parlamentin puhemies Gil-Robles, neuvoston puheenjohtaja ja komission puheenjohtaja; neuvosto ja komissio hyväksyivät, edellinen 25. toukokuuta ja jälkimmäinen 2. kesäkuuta, niiden toimivaltaan kuuluvat tarvittavat päätökset sopimuksen soveltamisesta kyseisissä toimielimissä. Me olemme huomattavan paljon myöhässä tässä asiassa, mikä selittyy luonnollisesti vaalitauosta ja uuden parlamentin töiden alkuun panemisesta. Meidän on kuitenkin edettävä ilman enempiä viivytyksiä välttääksemme kaikki mahdolliset väärinkäsitykset, jotka liittyvät tahtoomme tehdä täysipainoisesti yhteistyötä petostenvastaisten tutkimusten moitteettoman ja täsmällisen kulun hyväksi. Tarkoitus onkin lisätä työjärjestyksen 186 artiklan c alakohdan mukaisesti uusi hyvin lyhyt 9 artiklan c alakohta, joka mahdollistaisi sen, että toimielinten välisen sopimuksen tekstin voi lisätä liitteenä työjärjestykseen, ja siihen on tehty välttämättömät tekniset muutokset toimielimemme toimivallan osalta.
Välttääkseni kaikki mahdolliset väärinkäsitykset ja epäselvyydet Euroopan parlamentin kaltaisen toimielimen ja OLAFin kaltaisen viraston tehtävistä ja toimivallasta haluaisin tähdentää sitä seikkaa, arvoisa puhemies, että sekä johdanto-osan 5 kappaleessa että 1 artiklan toisessa kohdassa sanotaan ilman minkäänlaista epäilyksen mahdollisuutta, että perustamissopimusten sekä erityisesti yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan määräykset on yleisesti ottaen otettu huomioon ja niitä on täysimääräisesti noudatettu. Haluaisin lisätä, että 14. lokakuuta perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa käydyn keskustelun aikana, kun otetaan huomioon, että etenkin 2 artiklan osalta ilmaistiin huolestuneisuutta, kaikki me valiokunnan jäsenet pääsimme yksimielisyyteen tarkistuksesta, joka näkyy nyt 2 artiklan viimeisenä kohtana ja jossa sanotaan: "Tätä artiklaa sovelletaan ottaen huomioon laissa säädetyt luottamuksellisuutta koskevat edellytykset [eli perustamissopimusten mukaan] tai Euroopan parlamentin työjärjestys." Olen siis sitä mieltä, että tämän tekstin puolesta voi äänestää täysin objektiivisesti, jo siitäkin syystä, että perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta on hyväksynyt yksimielisesti tämän mietinnön ja tämän päätösehdotuksen.

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi onnitella perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtaja Napolitanoa selkeästä mietinnöstä, jossa käsitellään tärkeää asiaa. Me kaikki tiedämme, että tämä uudistus tulee oikeaan aikaan ja hyvin tärkeällä hetkellä, jolloin esillä on yleinen vaatimus torjua petoksia ja petoksia sallivia oloja, perimmäisenä tavoitteena kaikenlaisten petosten poiskitkeminen. Kuten te kaikki tiedätte, Euroopan parlamentti on jo osoittanut herkkyytensä tässä asiassa silloin, kun se muutama kuukausi sitten teki päätöksen, johon sisältyi hyvin konkreettisia artikloja, päätöksen, jonka Napolitano on ottanut mukaan mietintönsä tekstiin ja johon sisältyy hyvin konkreettisia artikloja siitä, kuinka parlamentin pitää toimia, ja mitä seikkoja on otettava huomioon, jotta petosten torjunnan tavoite käytännössä toteutuisi.
Nyt ei ole aika analysoida tässä salissa jokaista artiklaa uudelleen. Ne ovat kaikkien tiedossa. Nyt on kuitenkin välttämätöntä, että korostamme jälleen kerran, kuinka tärkeänä Euroopan parlamentti pitää petoksiin liittyvää kysymystä. Tämä näkemys on jo muuttunut teoiksi Euroopan parlamentin sisäisellä päätöksenteolla, ja se toistuu ja saa uuden muotoilun Napolitanon mietinnössä ja ehdotuksessa. Mielestäni on tärkeää, että unionin toimielimenä Euroopan parlamentti jälleen kerran vastaa Euroopan kansalaisten vaatimuksiin, jotka ovat viime aikoina ja tietenkin myös viimeaikaisissa eurooppalaisissa vaaleissa tulleet esiin hyvin selvällä tavalla.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, te tiedätte, että sana petos tarkoittaa meille vain yhtä asiaa. Monet kerrat olemme puhuneet petosten torjunnasta ja poistamisesta. Tiedätte kuitenkin erittäin hyvin, ja kokemuksemme sekä Euroopan parlamentissa että Euroopassa osoittavat, että pelkkä toteaminen ei riitä. Voisi sanoa, että sen toisteleminen, että jotain pitäisi tehdä, ei ole tarpeeksi. Tarvitaan konkreettisia edistysaskeleita, jotka lähtevät mahdollisesti liikkeelle meistä, jotka olemme ahdistuneita ja vaadimme petosten torjuntaa ja niiden poiskitkemistä. Napolitanon ehdotus, joka, niin kuin hän itse sanoi, hyväksyttiin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa ilman vastalauseita, on selkeä, hyvin konkreettinen askel tähän suuntaan. Juuri tästä syystä parlamentin on hyväksyttävä ehdotus. Laiminlöisin nyt velvollisuuteni, jos en puhuisi täällä tällä kertaa Euroopan unionin talousarvion valvontavaliokunnan ponnisteluista ja, jos ilmaisu sallitaan, sen saavutuksista. Valiokunnan laatimassa lausunnossa, joka sekin sisältyy Napolitanon mietintöön, on rakennettu todella hyvä pohja.
Lopuksi kiitän vielä kerran perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtajaa sekä myös talousarvion valvontavaliokuntaa ja haluan kehottaa parlamenttia äänestämään Napolitanon mietinnön puolesta.

Bösch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, voin jatkaa suoraan siitä, mihin minua edeltänyt puhuja lopetti. Tuemme varauksetta kollega Napolitanon mietintöä. Suosittelimme talousarvion valvontavaliokunnassa, että OLAFin vuoksi tarvittavat muutokset lisätään suoraan työjärjestykseen. Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta ehdottaa, että itse työjärjestykseen lisätään yksi ainoa artikla ja että täydellinen sanamuoto annetaan sen liitteenä kuten toimielinten välisessä sopimuksessa sovittiin. Se on aivan paikallaan. Ratkaisevaa on se, että sisältö on säilynyt ennallaan. Sisältö on, kuten jo mainittiin: parlamentti antaa selvän merkin siitä, että emme pelkästään vaadi ja edellytä, että ulkoinen riippumaton elin tutkii muiden toimet, vaan että haluamme sen tutkivan myös meidän toimemme. Olisin ollut iloinen, jos olisimme voineet keskustella tästä päätöksestä OLAFin uuden johtajan nimittämiseen liittyvien kysymysten yhteydessä. Olimme suunnitelleet pitävämme jatkoon päässeiden ehdokkaiden kuulemisen talousarvion valvontavaliokunnassa viime viikolla. Komissio toimitti kuitenkin ehdokkaiden lopullisen luettelon liian myöhään. Jotkut saavat lisäksi aikaan sellaisen vaikutelman kuin haluaisimme sekaantua sopimattomasti nimitysprosessiin, joka on komission asia ja jonka pitäisi sellaisena pysyäkin.
Tällöin jätetään kuitenkin huomiotta se tai vaietaan siitä, että kyse ei ole mistään tavallisesta nimitysprosessista vaan merkittävän viran täyttämisestä, jonka haltija käyttää laajoja valtuuksia ja jolla on oikeus tehdä hallinnollisia tutkimuksia unionin kaikissa toimielimissä ja laitoksissa. 25. toukokuuta 1999 annettu OLAFia koskeva asetus määrää nimenomaan, että komissio voi nimittää johtajan vasta henkilöstä parlamentin ja neuvoston kanssa sovittuaan. Kolmen toimielimen on siis oltava yksimielisiä. Tämä menettelytapa valittiin, jotta johtajan riippumattomuus olisi varmaa. Toivon, että onnistumme tällä viikolla täällä Strasbourgissa ratkaisemaan menettelytavasta syntyneen sekaannuksen. Me emme saa lopulta olla päätöksen viivyttäjiä, koska me panimme parlamentissa melkein tarkalleen vuosi sitten valtavalla enemmistöllä liikkeelle ajatuksen riippumattomasta petostentorjuntavirastosta!

Corbett
Arvoisa puhemies, ryhmäni mielestä tämä toimielinten välinen sopimus on toinen rakennuspalikka Euroopan unionin uskottavuuden palauttamisessa sen osalta, miten se suhtautuu petoksiin ja huonoon varainhoitoon. Puhun "toisesta" rakennuspalikasta, koska viime vuonna parlamentti otti käyttöön jäsentensä taloudellisten etujen ilmoittamista koskevat määräykset, jotka ovat lähes ankarimmat kaikista Euroopan parlamentissa käytetyistä määräyksistä, ja koska sen työjärjestyksessä on jo yksi ankarimmista määräyksistä, joka koskee lobbaajien toimintaa toimielimessä.
Tässä toimielinten välisessä sopimuksessa mennään askelta pitemmälle toiseen suuntaan, sillä siinä velvoitettaisiin kaikki jäsenet ja koko henkilöstö noudattamaan asianmukaisia menettelyjä ja ilmoittamaan tulevalle virastolle, OLAFille, jotta petosväitteet voidaan tutkia asianmukaisesti.
Muut toimielimet ovat allekirjoittaneet toimielinten välisen sopimuksen ja sekä neuvosto että komissio ovat itse asiassa jo hyväksyneet sen sisäiset määräykset, jotka koskevat yhtä lailla sekä poliitikkoja että henkilöstöä. Hyväksymme tänään samat tai hyvin samantapaiset määräykset, jotka koskevat meitä. Olin hyvin iloinen, kun keskustelussa on tähän mennessä käynyt ilmi, että nyt PPE-ryhmä ilmeisesti hyväksyy sen, että määräysten pitäisi koskea parlamentin sisällä myös parlamentin jäseniä.
Tämä ei ollut varmaa, mutta luulen, että ratkaisimme sen tyydyttävällä tavalla valiokunnassa parlamentin jäsen Gil-Roblesin ja minun esittämälläni kompromissitarkistuksella, jossa täsmennettiin, että toimielinten välistä sopimusta sovelletaan ottaen huomioon laissa tai työjärjestyksessämme säädetyt jäseniä koskevaa luottamuksellisuutta koskevat säännökset. Nyt, kun asia on selvitetty, ei ole mitään syytä olla soveltamatta toimielinten välistä sopimusta täysimääräisesti. Olen tyytyväinen siihen, että ainakin tähänastisissa puheenvuoroissa puhujat haluavat, että ratkaisemme tämän asian tänään.
Se, että lykkäisimme uudestaan toimielinten välistä sopimusta tai - vielä pahempaa - jos emme hyväksyisi sitä emmekä soveltaisi sitä sisäisesti, olisi erittäin noloa Euroopan parlamentille ja mitätöisi sen hyvän työn, jota parlamentti on tehnyt Euroopan unionin uskottavuuden palauttamiseksi petoksiin ja huonoon varainhoitoon liittyvissä asioissa.

Duff
Arvoisa puhemies, ryhmäni pitää päätöstä myönteisenä. Pahoittelemme itse asiassa sitä, että tämän mietinnön loppuunsaattaminen on nyt lykkäytynyt parlamentissa neljällä kuukaudella. Jos emme hyväksyisi sopimusta tai se lykkäytyisi uudestaan, parlamentin maine romahtaisi kansalaisten silmissä.
Päätöksen kulmakivenä on 2 artikla. Vältymme näin mahdolliselta Van Buitenen -tapaukselta parlamentin riveissä. Päätöksen 2 artiklan viimeinen lause on hieman salamyhkäinen, ja sen merkitys herättänee kysymyksiä. On tärkeää, että myönnämme, että parlamentin työjärjestyksen mukaan väliaikaisessa tutkintavaliokunnassa saadut tiedot on pidettävä salassa vain, jos niitä käytetään tutkintaa koskevan kertomuksen laadintaan. Meidän täytyy todeta, että kaikki tutkinnan kannalta ylimääräiset tai tarpeettomat tiedot pitäisi julkistaa välittömästi.

Maes
Arvoisa puhemies, yhdyn täysin esittelijälle osoitettuihin kiitoksiin ja olen samaa mieltä aikaisempien puhujien kanssa, jotka ovat oikeastaan sanoneet, että he tukevat tätä mietintöä. Voisin lopettaa tähän, mutta kun minulla on kerrankin puheaikaa neljä minuuttia kahden minuutin sijaan, aion puhua asiasta hieman enemmän.
Paremman avoimuuden ja läpinäkyvyyden vaatimus liittyy vaatimukseen enemmästä demokratiasta, joka kuuluu voimakkaana Euroopassa myös eurooppalaisten toimielinten suuntaan. Täällä muistutettiin siitä, että parlamentti vaati edellisen istuntojakson aikana voimakkaasti selkeyttä ja asettui vastustamaan vilpillistä toimintaa ja petoksia. Kun tulin tänne vuosi sitten, näin talousarvion valvontavaliokunnasta tulevat mietinnöt, Böschin mietinnön, Theaton johtamat monet kokoukset ja Van Buitenenin vastarinnan. Silloin kaikessa oli todellakin kysymys selkeydestä ja läpinäkyvyydestä. Tämä johti sitten myös toimielinten väliseen sopimukseen, josta olimme iloisia. Se ei ollut kuitenkaan täysin sitä, mitä halusimme, mutta se oli kuitenkin hyvin kunniallinen kompromissi, ja siinä mentiin pitemmälle kuin parlamentti olisi voinut päästä, mutta silloin oli kuitenkin jo 25. toukokuuta 1999. Samalla neuvosto, komissio ja parlamentti ovat periaatteessa yhtä mieltä, mutta OLAF, uusi petostentorjuntavirasto, ei ole voinut vieläkään aloittaa toimintaansa, koska yhtäältä puhemiehistön täytyy tehdä muodollinen päätös menettelyjen soveltamisesta parlamentin hallintoon ja toisaalta meidän täytyy itse ottaa vastuumme parlamenttina siitä, että myös meihin, henkilöihimme, hallintoomme ja toimintatapaamme kohdistetaan samanlaista valvontaa, jota me kohdistamme komissioon ja parlamentin hallintoon. Mielestäni on myös aivan välttämätöntä, että otamme täällä tänään tämän askeleen. Löytyy luonnollisesti henkilöitä, jotka ovat oikeutetusti asettaneet muodollisia esteitä, mutta esittelijän ja häntä tekstien laadinnassa avustaneiden henkilöiden asiantuntemus vakuuttaa meidät täysin siitä, että minkäänlaisia esteitä ei ole ja että meillä on nyt todella selkeät tekstit, jotka mahdollistavat tämän asian soveltamisen parlamenttiin itseensä, jos lisäämme tämän tarkistuksen. Me myös kannatamme sitä, että tämä tapahtuisi viipymättä, koska ettehän voi kuvitella, että voisi olla toisin. Minä en halua edes ajatella sitä, arvoisa puhemies.
Yksi pahimmista hetkistä, joita olen tässä parlamentissa kokenut, oli äänestys ohjesäännöstä, koska vieläkään ei ole olemassa eurooppalaista ohjesääntöä kaikesta siihen liittyvästä hälystä ja parlamenttimme kiitettävistä ponnisteluista huolimatta. Silloin käytettiin myös sellaista perustelua, että kun parasta ei ole saavutettu, niin hyvään ei tarvitse pyrkiä. Mielestäni tässä tapauksessa puuttuvat jopa perustelut tällaisille toimille, ja voimme - täysin vakuuttuneina myös siitä, että kaikki muodolliset esteet on ratkaistu - hyväksyä täysin ehdotetut tekstit, niin että petosten vastaista taistelua ei sovelleta pelkästään muihin vaan myös meihin itseemme, että tiedotusvelvollisuus, jonka määräämme koskemaan muita, koskee myös meitä, ja että valvontaa, jota vaadimme muiden tapauksessa, sovelletaan myös meihin. Monet ovat aikoinaan kysyneet minulta, että kun parlamentti haluaa nyt komission tapauksessa tiukempaa valvontaa ja petosten vastaista taistelua, aikooko parlamentti tehdä niin myös itsensä tapauksessa. Häpeän, jos emme voi hyväksyä tätä yksimielisesti.

Berthu
Arvoisa puhemies, ryhmäni hyväksyy täysin 25. toukokuuta 1999 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen, joka koskee sisäisiä tutkimuksia, joita Euroopan petostentorjuntaviraston on voitava suorittaa Euroopan yhteisöjen toimielimissä ja elimissä, myös Euroopan parlamentissa. Sopimus on mielestämme erinomainen. Mihin tahansa petosepäilyyn on nimittäin reagoitava voimakkaasti.
Suhtaudumme kuitenkin hieman hämmentyneesti meille tänään esitettyyn, Euroopan parlamenttia koskevaan soveltamistoimenpiteeseen, joka merkitsisi parlamenttimme työjärjestyksen muuttamista ja koskisi samalla sekä virkamiehiä että parlamentin jäseniä. Minusta tuntuu, että olemme edenneet samalla sekä liian hitaasti että liian nopeasti. Liian hitaasti siitä syystä, että kun on kyse virkamiehistä, parlamentin muuta henkilöstöä koskevan soveltamispäätöksen lykkääminen lokakuun loppuun oli mielestäni turhaa, sillä tässä olisi pitänyt riittää pelkästään se, että puhemiehistö olisi tehnyt päätöksen työjärjestyksen 22 artiklan 5 kohdan perusteella.
Olemme myös kuitenkin edenneet parlamentin jäsenten kohdalla kenties liian nopeasti, ja tältä osin tunnustan syyllisyyteni perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtaja Napolitanolle, sillä olenhan tuon valiokunnan jäsen. Saamme kuitenkin ehkä osan laiminlyönneistämme korjattua täysistunnossa käytävässä keskustelussa. Olisimme joka tapauksessa pitäneet omituisena sitä, että toimeenpanovallasta suoraan tai epäsuorasti riippuvainen elin voisi valvoa vaaleilla valitun parlamentin jäseniä tällaista ei esiinny monessakaan parlamentaarisessa demokratiassa , ja vaikka tässä tapauksessa OLAFia valvoo riippumaton valvontakomitea, sitä johtaa samanaikaisesti komission nimittämä vastuuhenkilö.
Tästä huomautuksesta voimmekin siirtyä toimielinten välisen sopimuksen johdanto-osan 4 kappaleen ja 1 artiklan tulkintaan. Niissä määritellään henkilöt, joiden laiminlyönneistä OLAFilla on mahdollisuus laatia hallinnollisia tutkimuksia. Tällaisia ovat henkilöt, joihin sovelletaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiä ja muuta henkilöstöä koskevia henkilöstösääntöjä, sekä sopimusta lainatakseni ne Euroopan yhteisöjen toimielinten ja elinten jäsenet, johtohenkilöt tai henkilökuntaan kuuluvat, joita henkilöstösäännöt eivät koske. Mielestäni juuri tällainen muotoilu ja erityisesti henkilöstösääntöjen mainitseminen osoittavat, että parlamentin jäseniä ja henkilökuntaan kuuluvia pidetään lähinnä palkansaajina, ei parlamentin jäseninä. Sitä paitsi jo EY:n perustamissopimuksessa määrätään, että Euroopan parlamentin jäseniin sovelletaan erityisiä sääntöjä.
Arvoisa puhemies, olen toki ensimmäisenä valmis myöntämään, että parlamentin jäsenten on kuuluttava tiukan sisäisen valvontajärjestelmän piiriin, mutta tekstiä, jonka perusteella tällainen valvonta toteutettaisiin, ei mielestäni pitäisi laatia hätiköidysti sellaisen päätöksentekomallin mukaisesti, jota voitaisiin soveltaa keneen tahansa yhteisön hallintoon kuuluvaan työntekijään. Jäseniin on sovellettava erityistä, juuri heihin sopivaa päätöstä, jossa esimerkiksi parlamenttia koskevia tutkimuksia varten voitaisiin mahdollisesti harkita erillistä valvontaneuvostoa, jonka parlamenttimme valitsisi jokaisen parlamenttikauden alussa. Tuo teksti voitaisiin täysin luontevasti sisällyttää liitteenä työjärjestykseemme, kun taas virkamiehiä koskevaa osaa ei ole tarpeen sisällyttää siihen.
Jos kollegamme ovat kuitenkin sitä mieltä, ettei nykyisen esityksen hyväksymisen lykkääminen ole poliittisesti mahdollista itse olen aika lähellä tuota kantaa , uudistus on mielestäni siitä huolimatta saatava melko nopeasti käyntiin.

Bonde
Arvoisa puhemies, paras tapa torjua petoksia ei ole se, että palkkaamme lisää valvojia, vaan se, että noudatamme täyttä avoimuutta määrärahojen ja hallinnon osalta, myös omassa parlamentissamme. Nykyinen sulkeutuneisuus suojaa parhaiten petosten tekijöitä. Kaikki määrärahat ja kaikki hallinto hoidetaan nykyään ATK:n avulla. Olisi hyvin helppoa antaa kansalaisten tutustua näihin tietoihin Internetin avulla. Jokainen voisi kirjastossa tai oman tietokoneen avulla todeta, kuinka paljon määrärahoja kukin on saanut ja mihin tarkoitukseen. Jos joku yritys tai yhdistys haluaa pitää määrärahat luottamuksellisina, ne saavat aivan vapaasti rahoittaa toimensa omin varoin. Jos jokin yritys tai kunta tai elin haluaa tukia minulta ja muilta Euroopan veronmaksajilta, haluan tietää, mitä tuen. Vaadin, että varoja käsitellään uskottuina varoina ja että ne eivät mene hukkaan tai että petoksen tekijät eivät pääse käyttämään niitä matkan varrella. Riippumatta siitä, kuinka monta henkilöä me OLAFiin palkkaamme, voimme korkeintaan rajoittaa petoksia vain aavistuksen verran. Meidän on kitkettävä petokset juuriaan myöten, jos haluamme saada ne loppumaan.
Ensimmäinen edellytys on se, että EU:n hankkeita ja tukijärjestelmiä leikataan rajusti. Tukea pitää myöntää Brysselistä käsin vain rajat ylittäviin hankkeisiin, tai sellaisissa tapauksissa, joissa maa on liian pieni suorittamaan tehtävän itse. EU:n tehtävä ei ole ratkaista sitä, rakennetaanko veronmaksajien rahoilla kirkkoa Christiansfeldiin tai golfkenttää Pohjois-Jyllantiin. Tanskalaisilla valitsijoilla ja poliitikoilla on paremmat edellytykset tämän päätöksen tekemiseen. EU:n ei pidä myöskään ratkaista sitä, rakennetaanko EU:n tuilla Alentejoon moottoriteitä tai kouluja. Tämän valinnan voimme luottavaisin mielin jättää portugalilaisille äänestäjille ja heidän valitsemilleen edustajille. Varojen siirtämistä pohjoisen rikkailta valtioilta köyhille jäsenvaltioille voidaan tehostaa alentamalla köyhien maiden jäsenmaksuja EU:lle tai poistamalla ne kokonaan. EU:n tuet merkitsevät nykyään useimmiten sitä, että rikkaiden maiden köyhien ihmisten verotuksesta hyötyvät köyhien maiden rikkaat ihmiset, eikä kukaan meistä halua tukea sellaista jakopolitiikkaa, mutta niin kuitenkin tapahtuu EU:n lukuisten tukijärjestelmien vuoksi. Esimerkiksi 20 % maanviljelijöistä saa 80 % tuista. Meidän on tämän sijasta tehtävä kaikista järjestelmistä avoimia. Tämän jälkeen kansalaiset kyllä huolehtivat siitä, että järjestelmät poistetaan. Tämän jälkeen lehdet alkavat kirjoittaa kohtuuttomuuksista. Tämän jälkeen organisaatiot ja valitsijat puuttuvat asiaan. Tämän jälkeen toimiva demokratia varmistaa sen, että petoksiin kannustavat tekijät poistetaan ja että petokset paljastetaan siellä, missä ne tapahtuvat. Jäljelle jäävien petostapausten kannalta on loistavaa, että jäsenvaltioidemme poliisit tekevät yhteistyötä, toisin sanoen, että poliisiviranomaisemme tekevät valtioiden välistä yhteistyötä. Me emme sitä vastoin tarvitse lakikokoelmia, yhteistä syyttäjäviranomaista, rikoslainsäädäntöä ja Euroopan FBI:tä. Niiden avulla pyritään rikollisuuden vähentämisen sijasta vain liittovaltion muodostamiseen ja unionin vallan kasvattamiseen.
Täysi avoimuus järjestelyjen ja määrärahojen osalta - siitä olen täysin samaa mieltä parlamentin jäsen Maesin kanssa - helpottaa OLAFin uuden johtajan työtä, ja kuka hän onkaan? Ryhmäni ehdottaa, että emme tee johtajan valinnasta oikeiston ja vasemmiston välistä kysymystä. Meidän on sen sijaan annettava tukemme pätevimmälle ehdokkaalle ja tyydyttävä siihen, että tämä mies tai nainen nimitetään tehtävään. Ministerineuvosto on vuosikausia hyväksynyt puutteellisia tilinpäätöksiä, ja evännyt siten itseltään mahdollisuuden osallistua oikean ehdokkaan löytämiseen. Komissio on suorastaan peitellyt petoksia ja vahvistanut siten toiminnallaan sen, että OLAF tarvitsee riippumattoman johtajan. Nykyisessä tilanteessa olisi kaikkein parasta, että Euroopan parlamentin kanta asiasta olisi yksimielinen, ja ryhmäni toivoo rehellisesti, että löydämme OLAFille johtajan, joka ratkaisuillaan estää kaikkien petosten tapahtumisen tulevaisuudessa. Arvoisa puhemies, on selvää, että samojen sääntöjen on koskettava myös parlamenttia, joten minäkin äänestän sen vuoksi sopimuksen puolesta.

Dell' Alba
Arvoisa puhemies, teitte aivan oikein, kun jäitte johtamaan tätä keskustelua, sillä aihe on hyvin tärkeä. Olen pannut tarkoin merkille yksituumaisuuden, joka tästä aiheesta näyttää vallitsevan parlamentissa, mutta minusta tuntuu, että osa meistä tuntee kaikesta huolimatta epävarmuutta ja huolta tässä toimielinten välistä sopimusta ja työjärjestyksen muuttamista koskevassa asiassa.
Onko Euroopan petostentorjuntaviraston jota on johdonmukaisesti suunniteltu valvomaan, että yhteisön talousarvion täytäntöönpano toteutuu moitteettomasti perustamisella mitään tekemistä sen kanssa, että nyt suunnitellaan joka taholle suunnatun valvontaelimen perustamista, sellaista, jonka avulla valvottaisiin tasapuolisesti paitsi toimeenpanijoita myös kuten joku jo täällä huomauttikin toimielinten jäseniä?
Olen perehtynyt neuvoston jäseniin sovellettaviin henkilöstösääntöihin. Oletteko tosiaankin sitä mieltä, että Euroopan ministerit hyväksyisivät pientä lisäystä lukuun ottamatta , että heidän virkatointaan todella valvottaisiin? Tämä tarkoittaisi sitä, että virkamies, jonka virkatointa valvotaan paitsi henkilöstösääntöjen myös hänen vastuualueensa puitteissa, rinnastettaisiin parlamentin jäseneen. En tarkoita sitä, että parlamentin jäsenet voitaisiin vapauttaa kaikesta valvonnasta tai että heidän virkatehtäviään ei millään tavoin kyseenalaistettaisi, ei myöskään niitä tehtäviä, joita he toteuttavat Euroopan parlamentin jäsenen ominaisuudessa, mutta pelkään, että tämä sopimus synnyttää epäluuloa ja hätäisesti tehtyjä rinnastuksia, kuten vuoden 1999 viimeisinä kuukausina on tapahtunut ilman, että asiaan olisi otettu etäisyyttä. Omasta puolestani olisin pitänyt parempana odottaa vähän aikaa, kuten jotkin ryhmät olivat aikanaan ehdottaneetkin saadakseen selkoa asiaan.
Laatimamme säännöt kaipaisivat mielestäni perusteellisempaa pohdintaa. Peruspäätöksen ja siihen perustuvan soveltamisen välillä on ilmeinen ristiriita. Tämä asia on nyt jäänyt meidän niskoillemme; ihmettelenkin näin ollen sitä, miksei sitä ole julistettu rauenneeksi. Parlamentti on jopa päättänyt, että puheenjohtaja Prodin nimityksestä olisi syytä äänestää uudelleen, sillä päätös oli tehty 4. toukokuuta.
Edellinen parlamentti hyväksyi tekstin, jota sitten 6. toukokuuta muutettiin. Tekstillä on lain voima, ja parlamentin entinen puhemies Gil-Robles allekirjoitti sen sillä välin, kun kaikki muut kävivät vaalikampanjaansa, joten olemme nyt valmiita panemaan sen täytäntöön muutamaa kuukautta myöhemmin.
Nämä ovat kysymyksiä, joiden pitäisi herättää meissä ajatuksia. Omasta puolestani olen sitä mieltä, että jonkinlainen vähimmäislisäaika olisi tarpeen, jotta voisimme sisäistää tämän asian ja ymmärtää paremmin, mikä olisi se marginaali, joka on jätettävä yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdylle pöytäkirjalle, jos joku meistä mahdollisesti joutuisi OLAFin päätösten tai tutkimusten kohteeksi.

Theato
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aluksi sydämellinen kiitos jäsen Napolitanolle hänen hyvästä mietinnöstään ja etenemiskehotuksestaan. Asian historia on tuttu minullekin. 7. lokakuuta 1998, siis hiukan yli vuosi sitten, kollega Böschin OLAFia koskevaa mietintöä ja samalla toiminnallisesti riippumattoman petostentorjuntaviraston perustamista kannatti täällä Strasbourgissa valtava kahden kolmasosan enemmistö. Koska silloin oli jo esitetty moitteita, vaadimme OLAFin myötä tutkimuselintä, jonka piti tutkia petos- tai lahjontatapauksia puolueettomasti ja varauksettomasti. Silloisen komission ensimmäinen ehdotus oli käyttökelvoton. Vaadimme tarkistuksia. Tämän vuoden toukokuussa päätimme sitten neuvoston kanssa OLAFia koskevasta asetuksesta ja kolmisin - parlamentti, neuvosto ja komissio - toimielinten välisestä sopimuksesta, josta tänään on kyse.
Tätä sopimusta voidaan pitää ovenavauksena OLAFille. Siinä säädellään tutkimusten kohteena olevien velvollisuuksia ja oikeuksia. Vastaamme siinä muun muassa selvästi paljon puhetta aikaan saaneeseen ilmiantajia koskevaan ( "Whistle blower "-) kysymykseen. Jokaisella virkamiehellä, jolla on todellisia perusteita uskoa, että kyse on petoksesta tai lahjonnasta, on tulevaisuudessa ilmoittamisvelvollisuuden lisäksi myös oikeus ilmoittaa siitä suoraan OLAFille tarpeen vaatiessa esimiehensä ohittaen , jos hän katsoo sen välttämättömäksi. Hänen ei tarvitse joutua kärsimään siitä millään tavalla.
Toinen tärkeä kohta tässä yhteydessä liittyy siihen, missä oli aiemmin harmaa vyöhyke: tutkimuksen kohteena oleville ilmoittaminen. Ilmoitus on tulevaisuudessa annettava mahdollisimman nopeasti. Parlamentin jäsenestä, virkamiehestä tai muuhun henkilöstöön kuuluvasta ei saa missään tapauksessa tehdä nimeltä mainiten johtopäätöksiä antamatta kyseiselle henkilölle tilaisuutta puhua puolestaan. Otamme näin selvästi käyttöön kontradiktorisen periaatteen. Siitä voidaan poiketa vain puhemiehen tai pääsihteerin suostumuksella ja tiukasti rajatuissa erityistapauksissa, joissa on kyse erityisen monimutkaisista tutkimuksista ja kyseiselle henkilölle ilmoittaminen voisi vaarantaa kansallisten oikeusviranomaisten työtä.
Nämä ovat toimielinten välisen sopimuksen kaksi tärkeintä kohtaa. Ne hyväksyttiin suuren enemmistön turvin täällä Strasbourgissa 6. toukokuuta 1999. Se, mistä päätettiin silloin poliittisesti, pitää nyt ankkuroida kaikissa muodoissaan parlamentin työjärjestykseen, jotta se voi muuttua oikeuskelpoiseksi. Käymieni keskustelujen perusteella tiedän, että jotkut kollegat ovat huolissaan siitä, ja nyt se on ilmaistukin, että OLAFin tutkimuksia voidaan käyttää väärin siten, että heihin kohdistetaan paineita, vaikka he ymmärtävätkin aivan hyvin, että jo pelkkä parlamentin uskottavuus vaatii sitä, että emme sulje itseämme noiden tutkimusten ulkopuolelle.
Kaksi näkökohtaa, jotka liittyvät siihen. Ensinnäkin, OLAF ei mitätöi erioikeuksista ja vapauksista tehtyä pöytäkirjaa, joka antaa erityisen suojan tälle parlamentille ja sen työlle. Kansallisten oikeusviranomaisten on siis edelleen tehtävä mahdollinen ehdotus parlamentaarisen koskemattomuuden poistamisesta ja parlamentti voi sitten päättää siitä itse. Toiseksi, olemme ryhtyneet kaikkiin mahdollisiin varotoimiin, jotta tämän viraston tutkimustyö olisi varmasti riippumatonta, vaikka virasto säilyy muodollisesti ja organisatorisesti komission yksikkönä. Puutumme poliittisena valvontaelimenä asiaan, jos tähän riippumattomuuteen kajotaan. Sen vuoksi minun on nyt sanottava komissiolle, että en hyväksy äskettäistä OLAFin jaoston johtajan nimitystä. En arvostele kyseistä henkilöä, jota en edes tunne, mutta arvostelen sitä seikkaa, että nyt, ennen kuin uusi johtaja astuu virkaan, yritetään ilmeisesti saada nopeasti aikaan uusia jo tapahtuneita tosiasioita, joille ei voi sitten enää mitään. Se on estettävä.

Uuden komission on pidettävä pikkutarkasti huolta siitä, että nyt ei synny epäilyksen häivääkään.
Nyt lyhyesti uuden johtajan nimitysmenettelystä, joka aiheutti hieman hämmennystä. Kun komissio on laatinut lopullisen luettelon sopivista ehdokkaista, kyse on poliittisesti siitä, että parlamentin ja neuvoston kesken saadaan aikaan yksimielisyys parhaasta ehdokkaasta. Viittaan siihen, mitä jäsen Bonde sanoi oikeutetusti: uudella johtajalla on suuret haasteet, jotka vaativat laajaa kokemusta, riippumattomuutta ja asioiden toteuttamiskykyä. Olemme siis tekemässä erittäin tärkeää päätöstä. Käyttäkäämme tilaisuus hyvin hyödyksi!
(Suosionosoituksia)

Frassoni
Arvoisa puhemies, suhtaudun aina melko epäillen moralisoivaan tai poliisinomaiseen asenteeseen, joka jopa rohkaisee ilmiantoon ja jonka takia petokset voidaan välttää ainoastaan luomalla valvontamenetelmiä, jotka tunkeutuvat yhä enemmän ihmisten yksityiselämään. Olen vakuuttunut siitä, että kykenen päättäväisesti tukemaan, yhdessä ryhmäni kanssa, puhemies Napolitanon mietintöä, sillä työjärjestyksen muutokset ja ehdotettu päätös vastaavat vakuuttavasti siihen huoleen, että parlamentin jäsenet alistetaan liiallisten ja mielivaltaisten valvontatoimien alaisiksi, huoli, joka on äskettäin ilmaistu, viimeksi myös parlamentin jäsen Dell'Alba teki niin. Uskon, että päätöstä ei ole syytä pitkittää enempää. Euroopan parlamentilla ja sen jäsenillä on hyvät mahdollisuudet puolustaa itseään, mikäli sellaista mielivaltaa ilmaantuisi. Tämä on ilman muuta helpompaa, jos sisäisistä menettelyistä tehdään avoimempia ja selkeämpiä. Meidän on suhtauduttava luottavaisesti OLAFin tulevaan työhön ja edistettävä sen toimintaa. Vain siten kykenemme reagoimaan uskottavalla tavalla, mikäli hyväksikäyttöä ilmaantuu, ja kykenemme myös olemaan tehokkaita tavassa, jolla reagoimme senkaltaisiin episodeihin, joita parlamentin jäsen Theato ja parlamentin jäsen Bösch tänään toivat esille.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, päätös petostentorjuntaviraston perustamisesta juontaa juurensa Euroopan parlamentin ponnisteluihin. Viraston perustamispäätös oli erittäin tärkeä, sillä petostentorjunta on keskeisessä asemassa silloin, kun jäsenvaltioiden kansalaiset arvioivat Euroopan unionin politiikkaa. Sen vuoksi suuri yleisö odottaa, että tämä virasto pystyy toimimaan tehokkaasti, ja tehokas toiminta koskee ennen kaikkea toimielimiä, joissa OLAF voi tehdä tutkimuksia, ja sen vuoksi suhtaudun myönteisesti jäsen Napolitanon mietintöön ja niihin puheenvuoroihin, joita täällä esitettiin.
Johtajan nimitys on tietysti erittäin tärkeä asia viraston toimintakyvyn kannalta. Nimityksen osalta sovittiin erityismenettelystä, kuten täällä moneen kertaan on todettu. Sen vuoksi on myös tarpeen estää menettelyn muotovirheet. Voin varmistaa teille, hyvät parlamentin jäsenet, ja teille, parlamentin jäsen Bösch, että estän tiukasti kaikenlaisen asiattoman puuttumisen johtajan valintaan. Tässä tärkeässä tehtävässä saa ratkaista ainoastaan pätevyys, ja toivon, että ehdokkaan valinta ja johtajan nimitys voidaan suorittaa yksimielisesti erittäin pian ja että teidän jo tälle vuodelle myöntämänne paikat voidaan myös pian täyttää.
Voin vakuuttaa teille, että komissio on täysin selvillä petostentorjunnan merkityksestä sille, miten kansalaiset arvioivat unionin politiikkaa, ja saanen sen vuoksi vielä kerran ilmoittaa komission myönteisen suhtautumisen mietintöön ja tehtyyn työhön.

Puhemies
Kiitos, komission jäsen Schreyer!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina talousarviota koskevien äänestysten jälkeen.

Sähköiset allekirjoitukset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0034/1999) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi sähköisiä allekirjoituksia koskevista yhteisön puitteista (7634/1/1999 - C5-0026/199999 - 1998/0191(COD)) (Esittelijä: Lechner).

Lechner
. (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jos Internet on tähän asti ollut tietoväline, niin nyt sitä käytetään myös kaupankäynnissä ostamiseen ja myymiseen, eivätkä sitä tee pelkästään yritykset vaan myös aivan tavalliset yksityishenkilöt. Tämä kehitys nopeasti kasvaviksi markkinoiksi, joiden kasvuvauhti on erittäin nopeaa, ei ota luonnollisesti huomioon kansallisia rajoja ja vaatii yhteisön puitteita. Tämän tietäen komissio on tehnyt ehdotuksen direktiivin antamiseksi sähköisiä allekirjoituksia koskevista yhteisön puitteista, siis allekirjoituksista, jotka eivät ole puumerkkinä vaan tuotetaan sähköisesti. Parlamentti hyväksyi tammikuussa 1999 ensimmäisessä käsittelyssä 32 tarkistusta. Neuvosto vahvisti sitten 28.6.1999 yhteisen kantansa ja otti huomioon suuren osan parlamentin tarkistuksista. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on käsitellyt kantaa ja hyväksynyt sen yksimielisesti, tehden seitsemän tarkistusta, joista yhtä meidän ei tosin pitäisi hyväksyä.
Haluaisin käsitellä seuraavia asioita: direktiivi koskee ensi sijassa Internetin kaltaisten avointen verkkojen käyttäjiä eikä käsittele niin sanottujen suljettujen verkkojen käyttäjien oikeutta solmia vapaaehtoisia sopimuksia. Internet ei rajoitu Eurooppaan. Sen vuoksi direktiivin tavoitteena on tehdä aloite kolmansien maiden suuntaan ja solmia rajat ylittäviä sopimuksia.
Toiseksi: sähköisten oikeustoimien ja sähköisen kaupankäynnin tulevaisuus riippuu merkittävästi siitä, onnistutaanko erityisesti kuluttajien luottamusta niiden turvallisuuteen parantamaan, sekä tekniseen turvallisuuteen, esimerkiksi väärennöksien varalta, että näiden toimien oikeudelliseen sitovuuteen. Tältä kannalta katsottuna tärkein lähtökohta ovat sähköiset allekirjoitukset. Tällaisten sähköisessä muodossa olevien allekirjoitusten avulla voidaan taata, että ilmoituksen tekijän, siis sen allekirjoittajan, henkilöllisyys todennetaan. Lisäksi voidaan todentaa myös siirrettyjen tietojen paikkansapitävyys.
Niiden teknisten standardien osalta, joita direktiivi käsittelee, se pyrkii tekniseen avoimuuteen. Turvallisuuden on tarkoitus parantua kehittyneiden allekirjoitusten ja hyväksyttyjen varmenteiden avulla.
Direktiivi varmistaa, että vastaavia kryptografisia tuotteita voidaan tarjota koko yhteisön alueella, tarvitsematta tehdä siitä luvista riippuvaa. Se sallii kuitenkin vapaaehtoiset valtuutusjärjestelmät, jotta laatustandardin taso parantuisi. Hyväksyttyjen varmenteiden tarjoajilta vaaditaan vähimmäisvastuuta. Salanimiä on voitava käyttää; myös tietosuoja otetaan huomioon.
Internetissä sähköisesti toteutettavien oikeustoimien oikeudellinen sitovuus on tärkeä kysymys käyttäjien niiden luotettavuuteen tunteman luottamuksen kannalta. Kehittyneiden allekirjoitusten oikeudellinen sitovuus samastetaan tulevaisuudessa käsin kirjoitettuihin allekirjoituksiin, koska ne ovat erittäin turvallisia. Tavallisten allekirjoituksienkin pitää kuitenkin säilyä oikeudellisesti sitovina ja luotettavina todisteina.
Euroopan unioni pyrkii tällä direktiivillä, jossa on kyse ensimmäisestä tällaisesta yhteisestä kehyksestä maailmassa, ensimmäistä kertaa ja ratkaisevasti sääntelemään ja samalla edistämään sähköistä kaupankäyntiä yhteisössä. Direktiivi on omiaan lisäämään ihmisten luottamusta avointen verkkojen ja tarjottavien palvelujen ja tuotteiden luotettavuuteen ja Internetissä tehtyjen kauppojen oikeudelliseen sitovuuteen. Lisäksi se on tärkeä tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden edistäjä sisämarkkinoilla, sekä kuluttajien jos saan huomauttaa vähän repäisevämmin: eräänlaisen Internet-shoppailun - että tarvittavien kryptografisten palvelujen ja tuotteiden tarjoajien kannalta.
Haluaisin kiittää nimenomaan komissiota ja neuvostoa, jotka molemmat ovat toimineet erittäin hyvässä yhteistyössä parlamentin kanssa. Kiitän kuitenkin myös kaikkien ryhmien kollegoja parlamentissa, varsinkin edelliseltä lainsäädäntökaudelta, jolloin tehtiin tärkeät esityöt.
Yleensä tehtävänämme on kehittyneiden erilaisten kansallisten säännösten vaivalloinen purkaminen ja toisiinsa sovittaminen. Tässä tapauksessa kyse on uudesta kehittyvästä teknologisesta ja sosiaalisesta todellisuudesta, jota voimme alusta alkaen muokata alkuperäisellä eurooppalaisella lainsäädännöllä ja jonka yhteydessä voimme samanaikaisesti erityisen hyvin todistaa eurooppalaisen oikeusyhteisön pätevyyttä.
Erilaisia kansallisia säännöksiä ei pitäisi näissä liikkumatiloissa syntyä tai vakiintua ollenkaan. Tästäkin syystä pidän tärkeänä, että tämä direktiivi tulee voimaan mahdollisimman pian, ja pyydän kannatustanne sille!

Wuermeling
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unionin säännöksiä moititaan usein tasapainottomuudesta; ne ovat muka liian byrokraattisia, vain joidenkin etujen mukaisia tai eivät edes ota huomioon maailmanlaajuista kehitystä. Olen sitä mieltä, että voimme sanoa nyt, että meillä on erinomainen vastakkainen esimerkki. Lainsäädännön sovittamisessahan on aina löydettävä vaikeasti saavutettava tasapaino yhtäältä tarvittavan yhdenmukaistamisen ja toisaalta jäsenvaltioissa kehittyneiden oikeusperinteiden huomioon ottamisen välillä. Meillä on nyt erinomainen esimerkki tasapainoisuudesta. Yhtäältä sovitaan harvoja, mutta selvästi määriteltyjä sääntöjä sähköisille allekirjoituksille asetettavista vaatimuksista, mutta toisaalta jäsenvaltiot voivat ratkaista, missä tapauksissa ne samastavat nämä allekirjoitukset perinteisiin tahdonilmaisuihin, kuten allekirjoituksiin, kirjalliseen muotoon tai muihin varmenteisiin.
Sen osalta haluaisin viitata erityisesti tarkistukseen 2, joka selvittää 5 artiklan 1 kohdan hieman harhaanjohtavaa sanamuotoa. Haluaisin toistaa vielä painokkaasti sen, että meille vakuutettiin valiokunnassa käydyissä keskusteluissakin joka puolelta, että ei ole olemassa mitään automaattia sähköisen allekirjoituksen ja sen eräisiin muotoa koskeviin määräyksiin soveltamisen välillä jäsenvaltioissa. Kansallinen lainsäätäjä voi määrätä aivan vapaasti, missä tapauksissa se samastaa sähköisen allekirjoituksen tavalliseen allekirjoitukseen.
Tämä direktiivi on hyvä esimerkki myös tasapainoisuudesta yhtäältä talouselämän ja toisaalta kuluttajien etujen välillä. Meillä on ensinnäkin täsmällinen, yksinkertainen sääntö, joka asettaa vain vähän vaatimuksia. Katsokaa vaikka liitteitä. Sopimusten sitovuus ja tarjoajan vastuu on toisaalta varmistettu riittävästi.
Lopuksi direktiivi on vielä hyvä esimerkki yhtäältä Euroopan unionin johdonmukaisesta toiminnasta sisäasioissa, sisämarkkinoilla, ja samalla avoimuudesta kansainväliseen yhteistyöhön. Se muodostaa selvät puitteet, jotka koskevat aluksi EU:ta sisäisesti, mutta olemme sopineet, ja se on kyllä huomionarvoista, itse direktiivin tekstissä avoimuudesta kansainvälisille säännöksille. Nimenomaan tällä alueella näkyy erittäin selvästi, että olemme nyt EU:n yhdenmukaistamisessa välivaiheessa sääntelyn osalta. Meillä on kansallinen taso ja eurooppalainen taso, ja niiden rinnalle on viime aikoina työntynyt yhä voimakkaammin ja yhä useammille aloille myös kansainvälisen sääntelyn taso. Siinä yhteydessä on hyvä, että teemme selväksi, että olemme juuri sillä uuden tekniikan alalla, sähköisen kaupankäynnin alalla, avoimia sille, että asioita lähestytään maailmanlaajuisesti. Sillä on varmasti merkitystä myös WTO-neuvottelujen yhteydessä.
Olen iloinen siitä, että saan parlamentin uutena jäsenenä vaikuttaa ensimmäisessä puheenvuorossani hieman unionin lainsäädäntötyöhön, ja toivon saavani täällä laajan kannatuksen ja toivon direktiivin ongelmatonta hyväksymistä ministerineuvostossa.

Puhemies
Kiitos, parlamentin jäsen Wuermeling, etenkin myös ensimmäisestä puheestanne Euroopan parlamentissa.

Berger
Arvoisa puhemies, saanen onnitella aluksi esittelijää sydämellisesti ryhmäni puolesta hänen mietinnöstään ja kiittää häntä erityisesti siitä, että hän vaikka on uusi parlamentissa laati niin nopeasti mietinnön tämän sähköisiä allekirjoituksia koskevan direktiivin toiseen käsittelyyn. Sähköisten allekirjoitusten tunnustamisvaatimusten sääntelyn kaltaisesta aiheesta on vähintään yhtä tärkeää saada nopea ratkaisu kuin oikea ratkaisu. Olen vakuuttunut siitä, että olemme saaneet aikaan sekä nopean että oikean ratkaisun, jolla autetaan sähköisten allekirjoitusten ja samalla myös uusien tieto- ja viestintävälineiden läpimurtoa.
Pidän oikeana erityisesti vaikutusalueen rajaamista suljettuihin ja avoimiin järjestelmiin, teknistä neutraaliutta, yksiselitteistä sovellettavuutta oikeushenkilöön ja salanimen sallimista. Ennen kaikkea sen ansiosta kuluttaja voi jäädä verkossa nimettömäksi, yhtä anonyymiksi kuin tavallisissa kaupoissa offline-maailmassa, ja kuluttajan tarkka profilointi (profiling) voidaan estää.
Hyväksymällä yhden tarkistuksista haluamme tehdä tällä viikolla päätöksen, että jäsenvaltiot voivat määritellä itse ne oikeuden alueet, joilla sähköistä allekirjoitusta sovelletaan. Tämä selvennys oli varmasti tarpeen. Haluaisin kuitenkin liittää siihen sen vaatimuksen, vaatimuksen jäsenvaltioille, että ne olisivat mahdollisimman suurpiirteisiä ja rajoittaisivat sähköisten allekirjoitusten käyttöä ja samastamista tavallisiin allekirjoituksiin vain poikkeustapauksessa.
Kun nyt olemme päättämässä sähköisiä allekirjoituksia koskevasta direktiivistä, se on voitto tärkeässä välivaiheessa. Tavoitetta, nimittäin yhdenmukaisen ja melko täydellisen eurooppalaisen oikeuskehyksen aikaansaamista tietoyhteiskunnalle, ei ole vielä saavutettu. Siihen tarvitaan vielä sähköistä kaupankäyntiä koskevan direktiivin, tekijänoikeuksia koskevan direktiivin ja rahoituspalvelujen etämyyntiä koskevan direktiivin toinen käsittely.
Sen vuoksi haluaisin vedota lopuksi neuvostoon, että se määrittäisi mahdollisimman pian yhteisen kantansa näihin direktiiviehdotuksiin, tietysti mikäli mahdollista parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä ehdottamien tarkistusten perusteella, jotta ne voitaisiin esitellä parlamentin toisessa käsittelyssä.

Thors
Arvoisa puhemies, tällä hetkellä mieleeni tulee entinen kollegamme Ullmann, joka toimi esittelijänä silloin, kun viimeksi keskustelimme sähköisistä allekirjoituksista. Läsnäolijoita ei ollut silloin paljon, tänään meitä on hieman enemmän. Luulen, että se johtuu siitä, että entistä useammat parlamentin jäsenet ymmärtävät, miten tärkeä tämä direktiivi on.
Tämän direktiivin tärkeyttä kuvaa myös suomalaisen Data Fellows -yrityksen osakeanti viime viikolla. Se oli todellista kansankapitalismia. Data Fellows on yritys, joka markkinoi juuri turvallisuuspalveluja ja varmennepalveluja, muun muassa Internetissä. Keskustelemme siis taloudellisesti tärkeästä ehdotuksesta.
Tästä keskustellessamme on myös tärkeää, että asiasta tehdään pikaisesti päätös, kuten esittelijä sanoi ja kuten useat muutkin ovat korostaneet. Tuen esittelijää ja olen iloinen neuvoston kannasta, jonka mukaan asiasta halutaan tehdä pikainen päätös, sekä rakentavasta vuoropuhelusta. Muutoin on luullakseni vaarana, että Euroopan markkinat jakaantuvat, koska suhteellisen monet maat ovat jo hyväksyneet direktiivejä. Sen vuoksi olisi valitettavaa, jos emme saisi tätä direktiiviä.
Olen lisäksi sitä mieltä, että tämä direktiivi on selkeä, vaikka onkin käyty joitakin keskusteluja siitä, että direktiivistä ei käy ilmi, mitä muotovaatimuksia jäsenvaltiot haluavat asettaa eri menettelyille. Voin tässä yhteydessä käyttää vanhaa esimerkkiä siitä, että jos jäsenvaltioiden lainsäädännössä edellytetään samanaikaista läsnäoloa, avioliittoa ei voi solmia verkossa pelkästään niin, että puolisot käyttävät tällaista allekirjoitusta. Lainsäädännössä on silloin jäljellä muotovaatimus, eikä sitä voi siis kumota.
Toivon, että keskustellessamme tällaisesta tunnistamisesta ja turvallisuuspalveluista emme rajoitu pelkästään numeroihin. Sen sijaan meillä on tulevaisuudessa ehkä muita fyysisiä tunnistamistapoja ja fyysisiä varmennemenetelmiä, ja toivon, että siihen kiinnitetään huomiota juuri direktiivin tarkistuslausekkeessa. Älkää nyt luulko, että olen vain katsonut aivan liikaa James Bondia. Tulevaisuus on todellakin tällainen. Sen vuoksi myös tarkistuslauseke on tärkeä.
Puhumme vapaaehtoisuudesta ja erilaisista mahdollisuuksista, mutta itse asiassa on tärkeää, että noudatamme tämän direktiivin turvallisuusvaatimuksia, jotta kansallisia allekirjoituksia voitaisiin käyttää kansainvälisestikin. On myös syytä huomauttaa, että komissiolla on tärkeä tehtävä päättää siitä, mitkä ovat luotettavia allekirjoituksia, sekä siitä, mitkä ovat turvallisia järjestelyjä. Tähän liittyen toivon, että komissio päättää taloudellisesti oikeista standardeista ja että se tehdään avoimesti, eikä siitä luoda todellisuudessa monopolia. Mehän tiedämme, että tietoyhteiskunnassa standardeilla on juuri tällainen merkitys. Direktiivi antaa komissiolle erittäin paljon valtaa tässä asiassa.

MacCormick
Arvoisa puhemies, on merkittävä asia, että nyt on päättymässä noin 500 vuotta kestänyt ajanjakso, jolloin pääasiallinen tapa varmentaa asiakirjat ja tapahtumat on ollut allekirjoitus, oikeaksi todistettu allekirjoitus. Olemme nyt puolikkaan eliniän kuluessa astumassa sellaiseen maailmaan, jota hallitsevat sähköinen kaupankäynti, uudet tekniikat ja allekirjoitukset, joita ei sanan vanhassa merkityksessä ole olemassa ja jotka näin ollen täytyy varmentaa uudella tavalla. Monille meistä - ja olen hämmästynyt siitä, ettei parlamentin jäsen Thors maininnut tätä - tämä on jännittävä, yhtenäistävä ja vapauttava ilmiö, koska vanhaa maailmaa hallitsivat suuret keskukset ja syrjäseudut olivat heikommassa asemassa kuin keskukset. Uudessa sähköisen kaupankäynnin maailmassa keskusta ei kuitenkaan ole olemassa: syrjäseutu on yhtä keskellä kuin keskus.
Se on suurenmoinen asia monelle parlamentin jäsenelle ja ilman muuta parlamentin jäsen Millerille ja minulle, jotka edustamme täällä Skotlantia. On todellakin erittäin myönteinen asia, että ryhdymme Euroopan unionissa luomaan asianmukaisia puitteita tällaiselle kaupankäynnille - asianmukaisia puitteita eri maiden kansalaisten väliselle luottamukselle, koska loppujen lopuksi Internet, jos jokin, ei tunne rajoja.
Olemme sitä mieltä, kuten muut puhujat ovat sanoneet, että tämä direktiivi on erittäin hyvä. Haluaisin erityisesti onnitella parlamentin jäsen Lechneriä - joka myös on uusi jäsen - siitä, mitä hän teki hyväksemme valiokunnassa. Ryhmäni olisi toivonut, että se olisi ollut hieman vahvempi yksityisyyssuojan ja tietosuojan osalta. Nämä kuuluvat edelleen jäsenvaltioille - varmaankin toissijaisuusperiaatteen mukaisesti -, enkä vastusta sitä. Saattaa kuitenkin olla, että meidän täytyy palata tähän asiaan joskus toiste.
On niin ikään hyvin tärkeää - kuten muut puhujat ovat sanoneet -, että asiaa on mahdollista kehittää edelleen kansainvälisesti, koska EU:n rajat ovat tässä asiassa keinotekoisia rajoja.
Haluan olla varma, ettei kansainvälisiä sopimuksia kehitettäessä käy niin, että kansalaisia tai kuluttajia kohdellaan epäoikeudenmukaisesti. Kaikki meistä eivät ole sitä mieltä, että esimerkiksi Maailman kauppajärjestö on aina onnistunut löytämään tasapainon ympäristön, kuluttajien ja työntekijöiden suojelun ja kaupan vapauttamisen välillä. Emme halua, että se toistuu tällä alalla. Neuvottelijoidemme täytyy taistella tasapuolisen ja oikeudenmukaisen kehyksen ja myös vapaiden markkinoiden puolesta.

Gallagher
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella parlamentin jäsen Lechneriä siitä, että hän on laatinut ja esitellyt mietinnön, jota ryhmäni voi periaatteessa tukea. Maailmanlaajuisesta sähköisestä viestinnästä ja yritysliikenteestä tietotekniikkapalvelujen alla on tulossa yhä tärkeämpiä tuotteita, ja tietotekniikkapalvelut kasvavat Euroopan unionissa vuoteen 2001 mennessä yli 100 %. Kuka olisi kymmenen vuotta sitten uskonut näin suureen tietotekniikkapalvelujen kasvuun? Mikrotietokoneissa ei maailmanlaajuisesti ollut sähköpostia, mutta tilanne on nyt muuttumassa yhä nopeammin.
Tiedämme, että uusia kaupankäynnin muotoja on kehittymässä erityisesti sähköisen kaupankäynnin alalla. Yhtä lailla on oltava turvallisuusstandardeja ja niitä on parannettava, jotta ne turvaisivat aina kuluttajien edut. Luin äskettäin Financial Times -lehdestä, että puolet niistä kiistoista, joita asiakkailla on Visa-luottokorttiyhtiön kanssa, liittyy Internet-tapahtumiin. Näin ollen on pikaisesti ryhdyttävä toimiin turvallisuusstandardien parantamiseksi. Niihin pitäisi sisältyä myös sähköisten allekirjoitusten oikeudellinen tunnustaminen, ja varmennepalvelujen pitää olla tilanteen tasalla. Tämä on välttämätöntä, jotta sekä kuluttajansuoja että kuluttajien luottamus voidaan varmistaa.
Eurooppa-neuvoston tämän vuoden kesäkuussa hyväksymässä yhteisessä kannassa pyritään luomaan eurooppalainen kehys sähköisille allekirjoituksille. Ensimmäistä kertaa luodaan varmennepalvelujen eurooppalainen sääntelykehys ja varmistetaan sähköisten allekirjoitusten oikeudellinen tunnustaminen. Euroopan unionin täytyy nopeasti kehittyvän teknologian aloilla pyrkiä erityisesti torjumaan ristiriitaisten kansallisten sääntöjen muodostamat tulevat esteet sisämarkkinoilla ja luomaan varhaisessa vaiheessa eurooppalainen oikeudellinen kehys.
Lopuksi totean, että yhtenäisten eurooppalaisten sääntöjen käyttöönotto saattaa merkittävällä tavalla raivata tietä maailmanlaajuisille sopimuksille. Parlamentin täytyy ottaa tämä huomioon, kun se äänestää tästä tärkeästä direktiivistä.

Dell' Alba
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksikin tervehtiä komission jäsen Liikasta, jonka näen ensimmäistä kertaa keskittyvän tietoyhteiskuntaa koskeviin ongelmiin eikä enää talousarviota koskeviin ongelmiin; toivotan hänelle menestystä työssään. Olen erittäin tyytyväinen tästä kehityksestä. Toivon, että kykenemme äänestyksemme avulla nopeuttamaan menettelyä mahdollisimman paljon, jotta vihdoin voitaisiin mahdollistaa sähköisen allekirjoituksen hyväksyminen, joka tosiasiallisesti on jo hyväksytty. Olemme tietoisia siitä nopeudesta, jolla tämä järjestelmä kehittyy, ja siitä seikasta, että Internet-maailma, eli siis tietoyhteiskunnan käyttäjien maailma, on jo kovasti edistynyt sähköisen järjestelmän kautta hyväksyttävien sopimusten ja liiketoimien osalta. Korostan sitä seikkaa, että me Euroopan parlamentissa olisimme voineet toimia edelläkävijöinä, mutta emme ole sitä tehneet, koska meidän hallintomme on kieltäytynyt noudattamasta erästä parlamentin päätöstä. Äänestimme vuosia sitten eräästä työjärjestyksen muutoksesta, jonka pyrkimyksenä, etenkin vetoomusten ja oikeusasiamiehelle esitettyjen kanteiden osalta, oli lisätä sähköisen allekirjoituksen merkitystä; tämä olisi mahdollistanut vetoomusten esittämisen Internetin kautta ja lisännyt avoimuutta ja mahdollisuutta kääntyä parlamentin ja muiden toimielinten puoleen, esimerkiksi oikeusasiamiehen puoleen. Niinpä puheena olevasta muutoksesta huolimatta tällä määräyksellä ei ole olennaisesti mitään merkitystä. On toki totta, että Internetin kautta voi esittää vetoomuksen, mutta siihen tarvitaan kuitenkin aina asianosaisten kirjallinen vahvistus, mikä tekee tämän mahdollisuuden tosiasiassa tyhjäksi.
Toivon, että äänestyksessä, johon valmistaudumme, vahvistetaan voimakkaasti parlamentin tahto, jotta tuo määräys konkretisoituisi heti ja se mahdollistaisi välittömästi suuremman näkyvyyden ja avoimuuden ja antaisi kansalaisille laajemmat mahdollisuudet osallistua demokraattiseen elämäämme.

Inglewood, lordi
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla parlamentin jäsen Lechneriä hänen mietinnöstään ja siitä, miten hän esitteli sen parlamentille. Hän esitti erittäin selkeästi erään mielestäni hyvin tärkeän seikan - sen, että tämä laki on osa lainsäädäntökokonaisuutta, jolla aiotaan säännellä sähköistä kaupankäyntiä. Se tulee selvästikin olemaan erittäin merkittävä paitsi Euroopalle myös koko maailman liiketoiminnalle.
Haluaisin tässä yhteydessä tuoda esille erityisen huoleni, joka liittyy siihen, miten Brysselin ja Rooman sopimusten ehdotetut - jos saan käyttää tätä kauheaa sanaa - "amsterdamisoidut" versiot mahdollisesti vaikuttavat tämän yhtenäismarkkinoiden osa-alueen toimintaan. Mikäli tulkitsen oikein yhteistä kantaa, ne saattavat muodostaa vakavan uhan markkinoille, sillä näyttää siltä, että joissakin määräyksissä ohitetaan alkuperämaan periaate, joka - kuten parlamentti tietää - on koko yhtenäismarkkinoiden perusta. Ellei alkuperämaan periaatetta kunnioiteta yhtenäismarkkinoiden käsitteessä, olen huolissani siitä, etteivät ne toimi Euroopan kansalaisten etujen mukaisesti.
Kuten me kaikki tiedämme, sähköinen kaupankäynti tulee olemaan yhä tärkeämpi asia Euroopan unionin kansalaisten taloudelliselle ja sosiaaliselle hyvinvoinnille. Jos tuota kaupankäynnin keinoa varten laadittu oikeudellinen kehys osoittautuu puutteelliseksi, se vaarantaa kaikkien Euroopan kansalaisten hyvinvoinnin.
Ja mikäli - kuten uskon - käy niin, että alkuperämaan periaatteen heikkeneminen uhkaa selvästi Euroopan sähköisten palvelujen yhtenäismarkkinoita - ja tämä puolestaan vaikuttaa merkittävällä tavalla koko maailman sähköisen kaupankäynnin toimintaan -, se olisi Euroopan kansalaisten kannalta hyvin surullista ja haitallista. Meidän pitäisi kansalaisten edustajina tehdä kaikkemme, ettei niin kävisi.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää tästä mietinnöstä. Sähköinen kaupankäynti lisääntyy nopeasti ja meistä se on hyvin myönteistä. Emme kuitenkaan monesti vielä ymmärrä verkkojen kulttuurillista emmekä poliittista merkitystä. Tulevaisuudessa tarvitsemme tietysti sähköisten kaupankäyntiverkkojen kansalaisoikeusliikkeen.
Elektroniset allekirjoitukset varmentavat sähköistä kauppaa, ja se on tärkeätä. Tarvitsemme kehittyvän kaupan, esimerkiksi suhteessa kilpailukykymahdollisuuksiimme Yhdysvaltoihin nähden. Meillä internetin käyttö on vain kolmasosa siitä, mitä esimerkin siellä. Vaikka transaktiossa olisi kolme salasanaa ja niistä vaihtuisi joka kerta kaksi, ei järjestelmä ole täysin turvallinen. Jos hakkerit pääsevät Pentagonin tiedostoihin, niin totta kai he pääsevät myös sähköisiin kaupankäyntiverkkoihin. Vähittäiskaupassa, jossa hävikki saattaa olla varkauksien seurauksena esimerkiksi prosentin verran myynnistä, vahingot kohdistuvat itse vähittäiskauppaan. Elektronisessa kaupassa vahingot kohdistuvat myös asiakkaaseen ja hyvin usein vain häneen. Tämän vuoksi turvallisuutta ei voi kyllin korostaa.
Tarvitsemme kansainvälistä yhteistyötä, mikä on tullut täällä jo aikaisemmin tänä iltana esille. Tarvitsemme niin laajaa yhteistyötä, että olisi perustettava eräänlainen liikennepoliisin kaltainen verkkopoliisi. Mutta ajatelkaapa kuinka paljon nopeampi vauhti elektronisessa kaupassa on ja kuinka paljon pidemmät tiet kuin maantieliikenteessä. On myös tärkeää, että valvonta tapahtuu siellä, missä on toiminnan keskus. Tämä edellyttää kansainvälistä yhteistyötä ja paljon meidän neuvottelijoiltamme WTO:n neuvottelukierroksella. Olemme myös halunneet suojella vähemmistöjä. Suurin vähemmistö on kuitenkin kaikissa maissa köyhät. Odotan, että hekin pääsevät tähän verkkomaailmaan ja että komissio ryhtyy sen suuntaisiin toimenpiteisiin.

Niebler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluaisin kiittää aluksi kollega Kurt Lechneriä sydämellisesti hänen erinomaisesta mietinnöstään, jonka sisältöönkin voin täysin yhtyä. Sähköisten allekirjoitusten yhteistä kehystä koskeva direktiivi merkitsee Euroopan unionin tärkeää askelta sähköisen kaupankäynnin esteiden poistamisessa. Sähköisten allekirjoitusten oikeudellinen sitovuus on ollut tähän asti epäselvä, ja ratkaisematta on ollut erityisesti, voiko sähköisille lausunnoille, joissa on sähköinen allekirjoitus, myöntää todistusvoiman oikeudenkäynneissä. Nämä ongelmat helpottuvat nyt koko unionissa, koska direktiivin mukaan tulevaisuudessa voidaan antaa ja käsitellä oikeudellisesti sitovia lausuntoja myös sähköisesti.
Direktiivi on ensimmäinen askel sähköisen kaupankäynnin laajan oikeuskehyksen luomisessa. Se on näin ollen suuntaa antava muun muassa sähköistä kaupankäyntiä koskevan direktiivin, etämyyntiä koskevan direktiivin ja osittain myös tekijänoikeusdirektiivien kannalta, joiden toinen käsittely Euroopan parlamentissa on lähiaikoina. Kollegani, parlamentin jäsen Wuermeling, teki jo oikeutetusti selväksi, että direktiivi jättää jäsenvaltioiden päätettäväksi, milloin sähköinen tahdonilmaisu, joka sisältää sähköisen allekirjoituksen, samaistetaan allekirjoitettuun lausuntoon tai lausuntoon, jolta laki edellyttää esimerkiksi kirjallista muotoa.
Suhtaudun erittäin myönteisesti siihen, että direktiivin vaikutusalueeseen ei kuulu kansallinen sopimusoikeus, erityisesti sopimusten muotoa ja täyttämistä koskevat määräykset, ja että se rajoittuu vain olennaiseen. Vielä kaksi aivan lyhyttä direktiiviä koskevaa huomautusta. Ensinnäkin on hyvin tärkeää, että sähköisille allekirjoituksille luodaan Euroopan laajuinen järjestelmä, joka on avoin maailmanlaajuiselle kehitykselle ja valmis integroitumaan. Erityisesti myös komission on oltava yhteydessä kolmansiin maihin ja kansainvälisiin järjestöihin sopivien ratkaisujen löytämiseksi. Tällöin on otettava huomioon erityisesti se, minkälaisia ehdotuksia YK:n kansainvälistä kauppaoikeutta käsittelevä toimikunta (UNCITRAL), OECD ja WTO tällä alalla kehittävät.
Tavoitteena on oltava se, että sähköiset allekirjoitukset tunnustetaan yli rajojen, mikä tarkoittaa sitä, että luodaan kansainvälisesti yhteensopiva kehys. Toiseksi haluaisin korostaa sitä, ja siihen päätänkin sitten puheenvuoroni, kuinka tärkeää ja kiireellistä on saada lopultakin aikaan varmennepalvelujen tarjoajien markkinoillepääsyä, sisämarkkinoiden periaatteiden soveltamista ja vastuumääräyksiä koskevia sääntöjä. On jo aika, että yhtenäisten määräysten avulla luodaan oikeusturva ensinnäkin varmennepalvelujen tarjoajille ja toiseksi myös kuluttajille, jotka tietävät näin - samoin kuin luottokortteja käyttäessään - tarkasti, millaisen vastuun kantaminen heitä uhkaa.

Harbour
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella parlamentin jäsen Lechneriä siitä, miten hän esitteli mietinnön, ja kiitän häntä erityisesti siitä, ettei hän yrittänyt lisätä mitään turhaa tähän pohjimmiltaan järkevään direktiiviin. Esittelijöillä on aina houkutus lisätä direktiiveihin uusia asioita, mutta hän on viisaasti välttynyt houkutukselta.
Pidin ensimmäisen puheeni tässä parlamentissa heinäkuussa, jolloin kiitin puheenjohtajavaltio Suomen aloitetta, jossa tietoyhteiskuntaan liittyvät kysymykset asetettiin etusijalle. On todellakin ilo saada esittää kommentteja tänään käsittelemästämme direktiivistä ja tukeutua siihen, mitä muutamat kollegat ovat sanoneet: tämä on ratkaiseva toimenpide, koska se on kokonaisuuden ensimmäinen osa. Se, miten käsittelemme asiaa parlamentissa, komissiossa, unionissa, tulee olemaan hyvin tärkeää sähköisen kaupankäynnin tulevan kehityksen kannalta. Haluan tässä loppupuheenvuorossa pohtia, mitä tämä direktiivi merkitsee tulevien direktiivien kannalta, ja myös pyytää komissiota varmistamaan erityisesti sen, että tämän ensimmäisen direktiivin käytännön toimivuutta seurataan hyvin tarkasti.
Kuten kollegani Berger ja muutamat muut puhujat huomauttivat, jäsenvaltioiden hallituksille on annettu tietty määrä joustavuutta tämän direktiivin täytäntöönpanossa. Haluamme varmistaa, että ne eivät lisää direktiiviin määräyksiä eivätkä tee siitä liian rajoittavaa tai tungettelevaa, niin että se estää sähköisten allekirjoitusten kehityksen tai käytön ja haittaa näin koko sähköisen kaupankäynnin kehitystä. Siihenhän me loppujen lopuksi pyrimme tällä lainsäädännöllä. Haluamme sellaista lainsäädäntöä, joka edistää sähköisen kaupankäynnin kehitystä kuluttajien näkökulmasta katsottuna ja joka kannustaa yrityksiä siirtymään tähän online-kaupankäynnin uuteen aikakauteen.
Sähköiset allekirjoitukset ovat hyvin tärkeitä, sillä ne tuovat kuluttajille varmuutta ja kannustavat heitä osallistumaan sähköiseen kaupankäyntiin. Kehotankin komissiota varmistamaan, että se valvoo tätä direktiivin osa-aluetta kansallisten hallitusten tasolla, ja takaamaan, että se toimii tehokkaasti ja että sillä saavutetaan se tavoite, että kuluttajia ja yrityksiä kannustetaan osallistumaan sähköiseen vallankumoukseen.
Toinen tärkeä direktiivin osa-alue on se, että siitä on tehty teknisesti neutraali. Poliitikkojen tehtävänä ei ole päättää teknisistä ratkaisuista. Elämme hyvin nopeasti muuttuvassa maailmassa, jossa uusia tuotteita kehitellään muutamassa kuukaudessa, ne tulevat markkinoille hyvin nopeasti, ne ovat saatavilla hyvin nopeasti ja kuluttajat hyväksyvät ne hyvin nopeasti. Haluamme varmistaa, että lainsäädännössämme ei suljeta pois teknisiä vaihtoehtoja eikä insinöörejä ja ohjelmistoinsinöörejä estetä kehittämästä uusia tuotteita. Haluaisin pyytää komissiota valvomaan tarkasti myös tätä asiaa.
Viimeinen - ja mielestäni keskeinen - seikka unionin sähköisen kaupankäynnin kehittämisessä on se, että meidän täytyy luoda kehys, joka kannustaa pienyrityksiä osallistumaan sähköiseen kaupankäyntiin. Ellemme kannusta pienyrityksiä - mikroyrityksiä - käyttämään hyödyksi tämän teknologian tarjoamia valtavia mahdollisuuksia päästä kansainvälisille markkinoille nopeasti ja edullisesti, jolloin ne voivat tarjota uusia tuotteita hyvin yksinkertaisesti ja tehokkaasti suoraan asiakkaalle, olemme mielestämme epäonnistuneet. Meidän täytyy jälleen kerran tarkastella, miten direktiivi toimii pienissä ja keskisuurissa yrityksissä, ja erityisesti - kuten kollegani lordi Inglewood esitti - meidän täytyy varmistaa, että oikeudellisen kokonaiskehyksen muutokset eivät estä pienyritysten pääsyä sähköisen kaupankäynnin markkinoille.
Pidän tätä lainsäädäntöä myönteisenä. Annan teille nämä neuvot, ja toivon, että komissio ottaa ne huomioon siirtyessään sähköisen kaupankäynnin puitelainsäädännön uuteen aikakauteen.

Liikanen
Haluaisin ensiksi kiittää Euroopan parlamenttia erittäin rohkaisevasta ja kannustavasta lähestymistavasta tähän asiaan. Minun on ensimmäistä kertaa tässä parlamentissa sanottava, että olen ollut kaikkien puhujien kanssa samaa mieltä. Keskustelu on ollut hyvin rakentavaa, ja täällä on esitetty erilaisia näkökantoja. Haluaisin erityisesti onnitella esittelijä Lechneriä hänen rakentavasta mietinnöstään.
Parlamentissa tapahtuneella edistyksellä on ollut myös symbolinen merkitys tämän alan tulevalle kehitykselle. Teknologia muuttuu niin nopeasti, että meidän täytyy löytää tasapaino nopeiden menettelyjen ja joustavan lainsäädännön välillä. Muuten emme pysty vastaamaan niihin valtaviin muutoksiin, joita näemme päivittäin tietoyhteiskunnan eri osa-alueilla.
Tänään esityslistalla olevassa direktiivissä käsitellään sähköisten allekirjoitusten käyttöä ja oikeudellista tunnustamista. Tämä on hyvin tärkeää, kuten tänään on jo monta kertaa sanottu. Sähköinen kaupankäynti yleistyy nopeasti sekä yritysten että kuluttajien keskuudessa. Internet tulee noin viiden vuoden sisällä olemaan kaikkialla Euroopassa. On odotettavissa, että puolella Euroopan väestöstä on Internet-yhteys vuoteen 2005 mennessä, ei ainoastaan mikrotietokoneiden vaan yhä useammin matkaviestinlaitteiden välityksellä. Saimme tällaisen viestin Geneva Telecomilta kaksi viikkoa sitten.
Sähköisten allekirjoitusten käyttö on tärkeä keino taata autenttisuus tulevaisuuden sähköisessä maailmassa. Ilman niitä sähköinen viestintä ei ole Euroopan kansalaisille turvallista. Itse asiassa jopa Internetin käytön yleistyminen voi hidastua, koska turvallisuudesta ja tietosuojasta ollaan yhä huolestuneempia. Ratkaiseva tekijä on se, että ilman turvallisuutta ja luotettavuutta kauppa- ja rahoitustapahtumien määrä ei lisäänny Internetissä.
Tämän direktiivin tarkoituksena ei ole säännellä kaikkea eikä myöskään korvata markkinoita. Siinä sähköiset allekirjoitukset tunnustetaan oikeudellisesti, kun nykyisin tunnustetaan vain paperilla olevat allekirjoitukset, ja parannetaan näin markkinoiden turvallisuutta. Lisäksi siinä turvataan sähköisiä allekirjoituksia koskevien tuotteiden ja palvelujen sisämarkkinat. Tällä aloitteella on kuitenkin myös huomattava kansainvälinen ulottuvuus. Internet ja sähköposti ovat luonteeltaan maailmanlaajuisia. Näin ollen muut kansainväliset järjestöt, kuten Yhdistyneet Kansakunnat ja OECD, toimivat yhä aktiivisemmin sähköisten allekirjoitusten alalla. Melkein kaikissa Yhdysvaltojen osavaltioissa on joko käytössä tai valmisteilla sähköisiä allekirjoituksia koskeva laki. Myös Japani laatii lakia tästä asiasta. Niinpä yhdenmukaistetun eurooppalaisen oikeudellisen kehyksen käyttöönotto lujittaisi Euroopan kansainvälistä asemaa.
Tarvitsemme tätä direktiiviä myös välttääksemme jäsenvaltioiden lainsäädännön erilaiset lähestymistavat, kuten on mainittu. Nykyisin kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat samaa mieltä siitä, että sähköiset allekirjoitukset ovat tärkeitä sähköisen viestinnän turvallisuuden ja luotettavuuden varmistamiseksi. Tämä on hyvä uutinen. Voimme edistää tätä poistamalla sisämarkkinoilta sähköisiä allekirjoituksia koskevien tuotteiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden esteet.
Komissio voi hyväksyä ehdotetuista tarkistuksista kaikki lukuun ottamatta yhtä. Tarkistus 6 on ongelmallinen, koska se on tulkintamme mukaan perustamissopimuksen vastainen, koska perustamissopimuksessa säädetään, että tällaiset ehdotukset pitää tehdä neuvostolle. Tässä yhteydessä ei mainita Euroopan parlamenttia.
Haluan lopuksi toistaa, että olen erittäin tyytyväinen siihen, että komission ja Euroopan parlamentin kannat ovat hyvin lähellä toisiaan.
On meidän kaikkien etujen mukaista, että tuemme nopeaa edistystä tässä asiassa. Kun pidetään mielessä tämä tavoite, haluaisin pyytää parlamenttia harkitsemaan uudelleen tarkistusta 6, niin että välttyisimme tarpeettomalta sovittelulta. Tässä yhteydessä perustamissopimus ei jätä tulkinnanvaraa.
Kiitän teitä yhteistyöstänne. Toivon, että tällainen nopea yhteisymmärrykseen perustuva yhteistyö näkyisi myös niissä tämän alan monissa uusissa aloitteissa, joita jo käsitellään parlamentissa tai joita on määrä käsitellä myöhemmin tänä ja ensi vuonna.

Puhemies
Kiitos, komission jäsen Liikanen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.

Moottoriajoneuvot ja niiden perävaunut
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0033/1999) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen polttonestesäiliöitä ja alleajosuojia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 70/221/ETY muuttamisesta (8697/1/1999 - C5-0031/199999 - 1998/0071(COD)) (Esittelijä: Harbour).

Harbour
Arvoisa puhemies, vaihdan nyt roolia esitellessäni mietintöni parlamentille. Haluaisin kiittää kollegojani oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa siitä, että he uskoivat minulle tämän työn viikko sen jälkeen, kun otin vastaan edustajantoimeni, ja huomaan, että useat kollegat täällä kannattavat sitä.
Yritän esitellä tämän asian yksinkertaisesti. Kyseessä on merkittävä yhtenäismarkkinoita koskeva laki, jossa säädetään erään moottoriajoneuvojen polttoainesäiliöiden keskeisen osan yhtenäisistä eritelmistä. Ehdotuksella saavutetaan neljä tärkeää tavoitetta. Ensimmäinen on se, että muovisia polttoainesäiliöitä varten otetaan käyttöön yhtenäiset testistandardit; ne koskevat kaikenlaisia moottoriajoneuvoja, sekä autoja että hyötyajoneuvoja. Jotkut teistä ehkä tietävät, että muovia käytetään moottoriteollisuudessa yhä enemmän, ja suunnittelijat voivat yhtenäisen testistandardin ansiosta noudattaa yhtä ainoaa standardia sen sijaan, että heidän pitäisi yrittää noudattaa useita erilaisia standardeja.
Usein ollaan sitä mieltä, että tekniset direktiivit eivät merkitse kuluttajille juuri mitään, mutta minulla on kokemusta autoteollisuuden insinöörinä ja minun täytyy huomauttaa, että jos insinöörit voivat keskittyä turvallisempien ja puhtaampien ajoneuvojen valmistamiseen sen sijaan, että heidän täytyy noudattaa useita erilaisia määräyksiä, siitä on loppujen lopuksi erittäin paljon hyötyä kuluttajille ja käyttäjille. Tämä on ensimmäinen tavoite.
Toinen tavoite on se, että eritelmiä koskevan määräyksen soveltamisalaa laajennetaan tulevaisuudessa sääntelykomiteamenettelyssä niin, että se sisältää kaasumaista polttoainetta käyttävien polttoainesäiliöiden uudet standardit. Tämä on tärkeä ja tulevaisuuteen suuntautunut ehdotus, koska kaasumaisia polttoaineita käytetään yhä enemmän - ja tarkoitan tässä esimerkiksi nesteytettyä maakaasua ja nestekaasua -, ja myös vedyn käyttö polttoaineena saattaa tulevaisuudessa olla mahdollista. Tämä on järkevä toimenpide; silti on kestänyt 18 kuukautta, että tämä suhteellisen yksinkertainen tekninen toimenpide pääsee toiseen käsittelyyn. Minusta se ei ole kovin järkevää hallinnollisen ajan käyttöä. Tämä on toinen asia.
Kolmas asia on se, että tyyppihyväksyntä ulotetaan siinä sellaisiin tapauksiin, joissa moottoriajoneuvoihin asennetaan jälkeenpäin lisäsäiliöitä lisäpolttoainetta varten tai suurempia säiliöitä. Tämä on erittäin tärkeää myös turvallisuuden kannalta.
Nämä kolme päätavoitetta sisältyivät alkuperäiseen ehdotukseen, jonka komissio antoi parlamentille ensimmäisessä käsittelyssä ja joka on sittemmin johtanut yhteiseen kantaan. Parlamentti halusi ensimmäisessä käsittelyssä erityisesti ottaa mukaan erään tärkeän lisätavoitteen, nimittäin dieselöljyn vuotamista tielle koskevan ongelman, joka on ollut merkittävä vaara tienkäyttäjille, erityisesti moottoripyörien kuljettajille.
Parlamentti ehdotti, että asiaan pitäisi puuttua. Komissio hylkäsi ehdotuksen, mutta tämä toimenpide sisältyi neuvoston yhteiseen kantaan. Polttoaineen vuotaminen on johtunut huonosti asennetuista täyttökorkeista, ja nyt käsittelemässämme direktiivissä, joka sisältää parlamentin toisessa käsittelyssä esittämät tarkistukset määräysten tiukentamiseksi, puututaan kysymykseen edellyttämällä, että moottoriajoneuvojen polttoainesäiliöissä on varmat sulkemismekanismit, niin että korkki on aina varmasti suljettu.
Olemme lisänneet direktiiviin kappaleita, joissa tästä nimenomaan tehdään lainsäädännön eräs tavoite ja tiukennetaan eritelmiä, jotta määräys olisi tehokas. Olen varma, että tämä saa taakseen koko parlamentin tuen.
Kun esittelen teille tätä ehdotusta, haluaisin sanoa, ettei se ole ainoa ratkaisu ongelmaan, ja valiokuntamme haluaa kiinnittää huomion siihen, että muiden valiokuntien täytyy puuttua tähän vaaraan tulevassa raskaiden hyötyajoneuvojen päästöjä koskevassa direktiivissä ja myös ajoneuvojen testistandardeissa, jotta voidaan varmistaa, että vialliset täyttökorkit havaitaan joko hyötyautojen tienvarsi- tai vuositarkastuksissa.
Arvoisa puhemies, totean lopuksi, että ehdotuksen viimeisenä osana on komiteamenettely direktiivin teknisen luonteen säilyttämiseksi ja parantamiseksi, ja viittasin tähän jo aiemmin. Parlamentti ehdotti toisessa käsittelyssä komitologiajärjestelyjen muuttamista, mutta Amsterdamin sopimuksen takia en ole suositellut näiden tarkistusten tukemista. Ehdotan, että sääntelykomiteaa koskevaa neuvoston ja komission ehdotusta tuettaisiin. Tämä kysymys tulee esille myöhemmin, kun keskustelemme parlamentin jäsen Ferrin ehdotuksesta.
Lopuksi suosittelen parlamentille tätä ehdotusta. Se on yhtenäismarkkinoita koskeva järkevä, yksinkertainen ehdotus, jossa on useita tärkeitä piirteitä, ja toivon, että se saa yksimielisen tukenne.

Miller
Arvoisa puhemies, onnittelen parlamentin jäsen Harbouria hänen ensimmäisestä mietinnöstään. Uudeksi jäseneksi hän onnistui siinä erittäin hyvin. Hän selitti selkeästi, mistä mietinnössä on kysymys. Haluaisin ottaa esille pari hänen mainitsemaansa seikkaa. Ne liittyvät turvallisuuteen. Turvallisuus oli koko ajan keskeisellä sijalla tässä mietinnössä. Siinä otetaan lopuksi esille kaksipyöräisten ajoneuvojen turvallisuutta koskeva kysymys.
Moni täällä ei kenties ymmärrä, että moottoripyöräonnettomuuksia sattuu liikenneympyröiden läheisyydessä enemmän kuin missään muualla moottori- tai maanteillä. Mistä se johtuu? Se johtuu dieselöljyn vuotamisesta. Parlamentin jäsen Harbour toteaa sen ensimmäisessä tarkistuksessaan. Hän toteaa aivan selvästi, että dieselöljyn vuotaminen muodostaa vaaran kaksipyöräisten ajoneuvojen kuljettajille.
Meidän on siis tarkasteltava sitä, miksi dieselöljyä vuotaa enemmän moottoriteillä. Syynä ovat puuttuvat tai huonosti sopivat polttoainesäiliöiden korkit. Kun hyötyajoneuvot ajavat liikenneympyrään, ajoneuvosta vuotaa usein polttoainetta ja perässä tulevat moottoripyörät luisuvat rasvaiseen dieselöljyläikkään. Näin ollen toisessa tarkistuksessa puututaan tähän kysymykseen, joka koskee huonosti sopivia korkkeja ja sitä, että joskus korkkeja ei ole lainkaan. Onnittelen häntä siitä.
Haluaisin myös huomauttaa, että moottoripyöräilyn suosio on nyt nousussa. Moottoripyöräily on tullut takaisin. En tiedä, mistä se johtuu. Katson ympärilleni ja näen, että luultavasti suurin osa meistä lähestyy keski-ikää. Ehkäpä osa meistä haikailee takaisin nuoruuden päiviin ja siihen, että voisi olla kuin Dennis Hopperin roolihahmo elokuvassa Easy Rider. Enpä tiedä, mutta joka tapauksessa moottoripyöräily on tullut takaisin. Pidän sitä myönteisenä, ja jos moottoripyörät yleistyvät maanteillä, niin meidän täytyy parantaa liikenneturvallisuutta. Näin ollen ryhmäni tukee täysin parlamentin jäsen Harbourin mietintöä.

Liikanen
Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensiksi kiittää esittelijä Harbouria siitä, miten syvällisesti hän analysoi yhteistä kantaa ja miten tiiviisti hän esitteli kysymyksen täällä tänään.
Tällä ehdotusluonnoksella direktiiviksi pyritään luomaan polttoainesäiliöiden valmistajia sitovat valmistusstandardit EY:n tyyppihyväksyntää varten. Tavoitteena on erityisesti sisällyttää neuvoston direktiiviin 70/221/ETY uusia määräyksiä, jotka koskevat moottoriajoneuvojen muovisia polttoainesäiliöitä. Määräykset koskevat esimerkiksi iskunkestävyyttä, mekaanista lujuutta, polttoaineen läpäisevyyttä ja palonkestävyyttä. Turvallisuus on äärimmäisen tärkeää polttoainesäiliöissä, varsinkin kun otetaan käyttöön uusia tekniikoita ja materiaaleja.
Ehdotusluonnos liittyy suoraan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännön 34 eritelmiin, jotka liittyvät palovaaran ehkäisemiseen, ja erityisesti muovisia polttoainesäiliöitä koskeviin määräyksiin. Mietinnössä ehdotetaan kahta tarkistusta, joista kumpikin liittyy dieselöljyn vuotamiseen, joka saattaa muodostaa vakavan vaaran moottoripyöräilijöille etenkin yhdistettynä märkään tienpintaan, kuten täällä on mainittu. Olemme täysin samaa mieltä siitä, että tämä on sekä turvallisuuden että ympäristön kannalta vakava ongelma, ja komissio voi hyväksyä kummankin tarkistuksen.
Yhteenvetona totean, että komissio voi hyväksyä kaikki esitetyt tarkistukset.

Puhemies
Kiitoksia, komission jäsen Liikanen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.

Kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen nopeusmittarit
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0029/1999) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta neuvoston ja parlamentin direktiiviksi kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen nopeusmittareista ja direktiivin 92/61/ETY muuttamisesta (KOM(98) 285 - C5-0029/1999 - 1998/0163(COD)) (Esittelijä: E. Ferri).

Ferri
. (IT) Arvoisa puhemies, kyseessä on sääntöehdotus, joka kohdistuu tekniseen seikkaan eli nopeusmittarin pakolliseen asettamiseen niin kutsuttuihin pieniin moottoriajoneuvoihin, eli kaksi- tai kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin, ja joissakin tapauksissa myös eräisiin erikoisiin nelipyöräisiin ajoneuvoihin. Koska tämä laite on nykyään vapaaehtoinen, se antaa myös tekosyyn olla noudattamatta nopeusrajoituksia ja siten liikenneturvallisuutta koskevia sääntöjä ja aiheuttaa usein vakavia onnettomuuksia varsinkin nuorten keskuudessa, etenkin kun kyseessä ovat ajoneuvot, joita jollain tavoin peukaloidaan ja joiden vauhtia nopeutetaan maksimiinsa. Ehdotus ei siis ole yksinomaan tekninen, vaan tästä pienestä sääntöjen sarjasta muodostuu keskeinen seikka kansalaisten elämässä. Tästä syystä olemme esittäneet ehdotuksia ja hyväksyneet eräitä tarkistuksia, joiden tarkoituksena on korostaa, miten tärkeä kysymys liikenneturvallisuus nykyään on, ei ainoastaan yksittäisissä valtioissa vaan koko yhteisössä. Delorsin laatima valkoinen kirja sitä paitsi korosti tämän keskeisen ongelman tärkeyttä ja esitti erittäin täsmällisen sitoumusvelvollisuuden, jolla vähennetään liikenneonnettomuuksien määrää muutaman vuoden sisällä, etenkin kaikkein vakavimpien onnettomuuksien määrää. Tämä sitoumus on siis pikemminkin moraalinen kuin oikeudellinen ja sosiaalinen pikemminkin kuin tekninen.
Olemme noudattaneet erittäin tarkasti tätä ehdotusta, myös siitä syystä, että valiokuntamme, joka hyväksyi sen, on halunnut korostaa sitä miten tärkeää on, ettei tieliikennettä koskevassa aiheessa edettäisi sektorilta toiseen vaan kokonaisvaltaisemman ja yhtenäisemmän näkemyksen mukaisesti: tämä on varsinainen liikenneturvallisuuspaketti. Sitä paitsi, Amsterdamin sopimuksen nojalla liikenneturvallisuudesta on tullut yhteisöä koskeva aihe; olemme voittaneet kaiken sen vastarinnan, joka usein johtuu moottoriajoneuvojen valmistajien ristikkäisistä intresseistä, ja nyt vihdoin tähtäämme turvallisuuteen elämän suojelijana ja ihmisen terveyden vaalijana.
Tähän sääntöjen sarjaan tehdään ajan myötä muutoksia myös teknologiauudistusten takia, jotka ovat tämän laajempialaisen suojelun väline. Näin ollen, miten huolehtia näiden sääntöjen muuttamisesta? Kysymys tuo esiin ongelman, joka ylittää tämän pienen ehdotuksen ja kattaa kauaskantoisemman ehdotuksen: komiteamenettely, johon kollegamme Harbour viittasi. Tämä on keskeinen kysymys, jota pyytäisin komissiota kaikkien kollegojen lisäksi pohtimaan. Me olemme tehneet melko innovatiivisen valinnan siinä mielessä, että valitsemalla neuvoa-antavan komitean sääntelykomitean sijasta tähtäämme eräänlaiseen tasapainoon komission ja neuvoston välillä juuri ottamalla sellaisen yhteisen näkökannan, joka ohittamalla eräällä tavalla yksittäisten valtioiden näkemyksen niitä loukkaamatta suo komissiolle tietynlaisen koordinointi- ja mukauttamisvallan, ja tämä tapahtuu ottamalla sellaisen suhtautumistavan, joka ohittaa yksittäiset tapaukset, joissa joskus voi esiintyä vastustusta näin arkaluonteisten seikkojen osalta.
Ensimmäisen vertailun perusteella meistä vaikutti kuitenkin siltä, että komissio ei ole asenteessaan ehkä niinkään välinpitämätön vaan pikemminkin mukautunut neuvoston kantaan; itse asiassa on selvää, että kun sääntöjä mukaillaan, jokainen toimielin pelaa omaan pussiinsa; tässä tapauksessa minusta kuitenkin vaikuttaa siltä ja pyydän komissiota vahvistamaan näkemykseni , että komissio ja neuvosto ovat pikemminkin sääntelykomitean kannalla.
Ollakseni selkeä haluaisin muistuttaa, että tämä direktiivi säätää lykkäyksestä jo 1. heinäkuuta 2001, ja se koskee kaikkia ajoneuvoja ja 1. heinäkuuta 2002 teknisten mukauttamisvaikeuksien tähden se koskee kaikkia moottoripyöriä, puhumattakaan siitä mahdollisuudesta, että tilanne johtaisi sovittelumenettelyyn, mikä saattaisi lykätä direktiivin hyväksymistä epämääräiseksi ajaksi. Jos komissio kuitenkin ottaisi tehtäväkseen tehdä kaiken kattavan ehdotuksen, eli laajakantoisemman ehdotuksen, joka ei koskisi ainoastaan tätä yksittäistä ehdotusta vaan koko sektoria, esimerkiksi koko kuljetusalan sektoria, sen ei tarvitsisi ulottua koskemaan vielä yleisempää alaa, jota meidän on kuitenkin vielä käsiteltävä, sillä komiteamenettelykysymys on monia asioita koskeva ongelma eräs sääntökokoelma on jo kumottu, minkä tähden emme voi enää nojautua vanhoihin hallintokomiteaan, sääntelykomiteaan tai neuvoa-antavaan komiteaan jos komissio siis melko lyhyellä aikavälillä omaksuisi globaalimman kannan, voisimme siinä tapauksessa pidättäytyä tämän kaltaisesta ehdotuksesta - se on tietenkin minun henkilökohtainen kantani, jota pitää arvioida myös hallintokomitean kanssa sillä tämä edustaisi luonnollisesti laajempaa ja siten tehokkaampaa tavoitetta rajoitettuun tavoitteeseen verrattuna. Jos näin ei käy, jokainen seuraa omaa reittiään, ja jokainen toimielin tekee demokraattiset päätöksensä.

Fiori
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsen Ferrin suositus etenee mielestäni oikeaan suuntaan: se pitää kiinni siitä, että on välttämätöntä taata kaksi- tai kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen maksimaalinen turvallisuus ja etenkin mopedien, jotka aiheuttavat monia kuolemia nuortemme keskuudessa. Nopeusmittari voisi varmasti olla väline, jolla vähennetään onnettomuuksien määrää etenkin siksi, että se ei kannusta lisäämään nopeutta. Suosituksessa olevan direktiivin soveltamisen määräajan lykkääminen voi mielestämme olla hyödyksi teollisuudelle, jotta se voisi mukautua siihen tekniikan osalta.
Haluan puheenvuorossani kuitenkin ottaa esille arkaluonteisen ja yleisluonteisen kysymyksen, josta esittelijä Ferri jo puhui, koska tämä suositus paljastaa suoraan yhden arkaluonteisimmista toimielinten välisiä suhteita koskevista kysymyksistä, eli komiteamenettelyn. Komiteoiden kautta määritellään lainsäädännön täytäntöönpanoa koskevat säännöt, minkä tärkeys on kaikille selvä: ne ovat hyvin tärkeitä täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä, jotka usein puuttuvat asioihin lainsäädännöllisellä tekstillä ja jotka vaikuttavat suoranaisesti tapaan, jolla yhteisön lainsäädäntöä sitten sovelletaan jäsenvaltioissa. Esimerkiksi tässä erityisessä liikenneturvallisuuskysymyksessä, joka on suosituksen perusaihe, mielestämme kaikkien huomion kohteena on yleinen koordinoitu politiikka Euroopan unionin maissa, ja haluaisimme, että sitä pidettäisiin pikemminkin välttämättömyytenä kuin toivona, jollaisena sitä tällä hetkellä käsitellään.
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta ehdottaa tämän direktiivin laatijaksi neuvoa-antavaa komiteaa, mikä antaa komissiolle vallan päättää täytäntöönpanoa koskevista säännöistä sen jälkeen, kun se on saanut mielipiteet kaikkien jäsenvaltioiden edustajilta. Me Euroopan kansanpuolueen jäsenet olemme seuranneet hyvin tarkkaavaisesti keskustelua käytettävästä menetelmästä. Komission ehdotus, jonka neuvosto on vastaanottanut ja joka määritteli A-osan 3 kohdan kaltaisen säännöksen, on meidän mielestämme ehkä kaukaa haettua. Meidän mielestämme neuvoa-antava komitea olisi tuonut enemmän tasapainoa toimielinten välille. Neuvoa-antava komitea on myös sen kaltainen komitea, jota parlamentti on aina suosinut: asian osalta muistutan niistä näkökannoista, joita kollegat Bourlanges, Di Giovanni ja Aglietta ovat esittäneet edellisten vaalikausien aikana. Tällaisella ajattelutavalla erotetaan täysivaltaisesti lainsäädäntö- ja toimeenpanovalta, ja sen tavoitteena on varmistaa, että yhteisön intressi otetaan huomioon mahdollisimman hyvin.
Sitä paitsi on totta, että viime kesäkuun 28. päivänä tehdyllä päätöksellä uudistetaan komiteoiden menettelyä perusteellisesti ja siirretään parlamentille merkittävä valvontamahdollisuus, etenkin yhteispäätösmenettelyn mukaisesti hyväksyttyjen säädöksien osalta. Tästä syystä olen sitä mieltä, että menettelyllä on parlamentin kannalta nykyään vähemmän merkitystä kuin ennen, mutta olen myös sitä mieltä, että yhteisön toimielinten on omaksuttava myös kokonaisvaltainen ja harkittu lähestymistapa, nimenomaan toimielinten välisen tasapainon noudattamiseksi. Voimme nyt myös olla tukematta neuvoa-antavaa komiteaa sillä ehdolla, että komissio sitoutuu esittämään mahdollisimman pian ehdotusten sarjan, mukauttamaan lainsäädäntötoimia, jotka säätävät komiteamenettelystä niiden toimien täytäntöönpanosääntöjen osalta siten, että voimme käydä perusteellisempaa keskustelua ja sellaista keskustelua, joka mahdollistaa johdonmukaiset päätökset yhteisön eri toimivaltasektoreissa. Pyydämme komissiolta pikaista ehdotusta ja valmiutta keskustella näistä kyseisistä valinnoista niin avoimesti kuin tähän mennessä on esitetty.
Päätän puheenvuoroni yhtymällä täysin parlamentin jäsen Ferrin näkemykseen, ja tässä tapauksessa voimme mielestäni toistaiseksi lykätä tuonnemmaksi kysymyksen neuvoa-antavasta komiteasta ja siten mahdollistaa direktiivin nopean hyväksymisen, kun ottaa huomioon, että ministerineuvosto on esittänyt halukkuutensa sovitteluun kyseisen komitean vahvistamisen osalta.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, ensimmäisessä käsittelyssä parlamentti ei tehnyt tälle direktiiville mitään, koska se näytti olevan tekninen direktiivi, josta ei aiheutunut ongelmia.
Sitten neuvosto kuitenkin avasi Pandoran lippaan ja esitti kaksi oletetusti teknistä tarkistusta: yhtä 3 artiklaan jossa säädetään eräänlaisesta lainsäädäntövallan siirrosta, ja jossa viitataan jatkuvasti Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntöön; ja toista 6 artiklaan, jossa siirretään direktiivin voimaantuloaikaa, sillä teollisuus tarvitsee aikaa määräyksiin mukautumista varten.
Näiden neuvoston komission ehdotukseen esittämien muutosten vuoksi parlamentti pitää velvollisuutenaan tekstin tarkistamista.
Mitä määräaikaan tulee, kun otetaan huomioon tämän direktiivin käsittelyn viivästyminen, olisi järkevää siirtää sen voimaantuloa mopedien osalta tammikuun 1. päivästä heinäkuun 1. päivään 2002, jotta teollisuudelle jäisi vähän aikaa mukautua määräyksiin.
Ennen kaikkea neuvosto on kuitenkin tuonut jälleen esille komiteamenettelyä koskevan kysymyksen. Alkuperäisessä päätöksessä säädettiin tietynlaisesta komiteasta, joka mainittiin tarkkaan ottaen 3 A artiklassa, joka sitten viime heinäkuussa kumottiin. Tätä komiteaa ei ole enää olemassa, ja sen vuoksi esittelijä on erittäin vastuuntuntoisesti ja viisaasti ehdottanut neuvoa-antavan komitean perustamista.
Mielestäni on sopimatonta, että joissakin tällaisista säädöksistä, joita neuvosto itse pitää teknisinä, komissio tuntisi olevansa riippuvainen hallintokomiteasta. Toivon, että esittelijä pysyy sen ehdotuksensa takana, että perustetaan neuvoa-antava komitea, joka on tällaisten sääntöjen osalta tarkoituksenmukainen. Hallintokomiteajärjestelmän säilyttäminen on monimutkaista, ja lisäksi se pitäisi tehdä muokkaamalla alkuperäistä moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevaa direktiiviä.
Näin ollen toivon, että parlamentin tällä viikolla hyväksymien sopimusten pohjalta neuvosto ja komissio harkitsevat mahdollisuutta vahvistaa neuvoa-antavaan komiteaan perustuva menettely.

Beysen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisat kollegat, haluaisin aluksi painottaa sitä, että on syytä iloita kaikista niistä toimista, joilla liikenneturvallisuutta pyritään edistämään. Tässä mielessä ELDR-ryhmä hyväksyy Ferrin mietinnön.
On myös vaadittava painokkaasti, että Euroopan parlamentti hyväksyisi tulevaisuudessa laajemman liikenneturvallisuusohjelman. Emme voi enää seurata sivusta, kun Euroopan teillä kuolee vuosittain 42 000 ihmistä. Lisääntyvä aggressiivisuus liikenteessä osoittaa kaikille politiikasta vastuussa oleville, että tarvitaan pikaisesti useita toimenpiteitä, jotka tulee hyväksyä kokonaisuudessaan kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa.
Tässä yhteydessä haluan esittää ajatuksen kuukausittaisesta liikennebarometrista. Tämän liikennebarometrin tulee mahdollistaa se, että Euroopan unionissa liikenneturvallisuudesta vastaavat viranomaiset, voivat tehdä kuukausittain arvion liikenneturvallisuudesta unionissa. Tällä tavalla voidaan tutkia järjestelmällisesti syitä liikenteen turvattomuuteen, ja säännöllisten neuvottelujen avulla siihen voidaan puuttua ja erityisesti saada autoilijat tiedostamaan se.
Vaihtamalla tietoja ja kiinnittämällä jatkuvasti autoilijoiden huomio liikenteessä tarvittavaan valtavaan vastuuseen voidaan epäilemättä vähentää omia ja perheiden kärsimyksiä huomattavassa määrin.
Ferrin mietinnössä vedotaan nuoriin, jotta he kiinnittäisivät enemmän huomiota liikenneturvallisuuteen. Kaikkien mielestä on selvää, että nuoria täytyy tosiaan muistuttaa liikenteen vaaroista. Tätä vetoomusta ei mielestäni kuitenkaan pidä suunnata pelkästään nuoriin. Mielestäni kaikkia autoilijoita, riippumatta heidän iästään, täytyy muistuttaa jatkuvasti siitä, että ainoastaan sääntöjen mukainen ja kohtelias liikennekäyttäytyminen voi saada liikenteen uhrien dramaattisen määrän vähenemään.
Lähipiirissäni sattui hiljattain niin, että kaksi autoilijaa joutui tappeluun, joka johti kuolemaan, koska toinen esti toista liikenteessä. Tässä oli kysymys kahdesta aikuisesta. Kun joudun tekemisiin tällaisten murhenäytelmien kanssa, ymmärrän, että meillä on edessämme valtava ongelma. Ferrin mietintö on pieni askel oikeaan suuntaan. Arvoisa kollega, en halua vähätellä sitä. Tämä on vain osoitus siitä, että meillä on vielä pitkä tie kuljettavanamme, jotta saavuttaisimme tavoitteen, johon me kaikki pyrimme, nimittäin sen, että liikenteestä tehtäisiin paljon turvallisempaa.

Markov
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, en käytä koko kahden minuutin aikaani, koska minua edeltäneet puhujat käsittelivät jo joitakin, erityisesti liikenneturvallisuuteen liittyviä ajatuksia, joita ajattelin käsitellä. Olen sitä mieltä, että liikenneturvallisuusongelma, erityisesti myös kaksipyöräisten, on todella ongelma, joka koskee ensi sijassa nuorta polvea. Henkilökohtaisesti olen pelkästään moottoripyöräilijä, en autoilija, kuulun myös moniin moottoripyöräkerhoihin ja toimin siellä myös nuorten kanssa. Sen vuoksi pidän erittäin tärkeänä, että nimenomaan tällä alueella tehdään jotain. Nopeusmittarit ovat tietysti paikallaan, ne synnyttävät ajaessa automaattisesti rajoittavan kynnyksen, koska muuten - niin se valitettavasti on - osittain erittäin suuret nopeudet, joihin näitä ajoneuvoja ei ole tarkoitettu, koska niiden painopiste on esimerkiksi liian korkealla ja niin edelleen, saavat aikaan haitallisia seurauksia.
Tästä syystä tuemme nimenomaan tätä direktiiviä, ja olisimme tietysti myös erittäin iloisia, jos Euroopan parlamentissa voitaisiin tehdä ylipäänsä enemmän liikenneturvallisuuden puolesta, jotta se yhtenäistyisi jäsenvaltioissa, sillä onnettomuusluvut osoittavat yksiselitteisesti: tässä asiassa ovat osallisina erityisesti nuoret.
Kannatamme määräajan siirtämistä. Teollisuudelle on annettava mahdollisuus myös toteuttaa määräys, jos tavoitteena on saada lopuksi aikaan yhtenäinen direktiivi. Pitäisimme myös neuvoa-antavaa komiteaa oikeana välineenä.

Harbour
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että vien niin paljon kollegojen aikaa, mutta se osoittaa, että olemme kiinnostuneita toinen toistemme toimista.
Haluan onnitella parlamentin jäsen Ferriä hänen mietinnöstään ja erityisesti siitä, että hän painotti liikenneturvallisuutta. Haluan sanoa, että nämä asiat ovat mielestäni niin tärkeitä, etten todellakaan haluaisi tämän direktiivin viivästyvän siksi, että kiistelemme komitologiasta. Mielestäni tämä direktiivi on siihen liian tärkeä. Tiedän, että parlamentin jäsen Ferrillä on vahvat mielipiteet komitologiasta, mutta kyse on mielestäni paljon laajemmista asioista. Tämä mietintö nivoutuu omaan mietintööni, kuten aiemmin mainitsin.
Parlamentin jäsen Ferrin analyysin perusteella on aivan selvää, että kyse on moottoriajoneuvoja koskevasta lainsäädännöstä paitsi Euroopan tasolla myös Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission tasolla, jonka antamat useat maailmanlaajuiset standardit on jo monen vuoden ajan hyväksytty moottoriajoneuvoteollisuudessa. Olemme yhä suuremmassa määrin aloittamassa vuoropuhelua Yhdysvaltojen ja Japanin kanssa moottoriajoneuvojen maailmanlaajuisista teknisistä standardeista. Itse asiassa tarkastelemme pian tuota aihetta käsittelevää mietintöä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa, jonka jäsen myös olen.
Minusta tuntuu, että se, että tarkastelemme vain tämän direktiivin komitologiaan liittyvää kysymystä ja lykkäämme toimenpidettä, ei ole oikea tapa edetä. Meidän on tarkasteltava sitä, miten puutumme koko tähän kysymykseen, joka koskee maailmanlaajuisten eritelmien laatimista ja hyväksymistä ja Euroopan unionin osuutta siinä. Meidän on todellakin pyydettävä komissiota tarkastelemaan tätä.
Meidän täytyy tarkastella myös omaa lähestymistapaamme. Kun katsoo ympärilleen tänä iltana, on aivan selvää, etteivät Euroopan parlamentin jäsenet ole kovin kiinnostuneita teknisistä direktiiveistä. Täällä on joitakin innokkaita, jotka ovat kiinnostuneita näistä kysymyksistä, ja meidän täytyy pohtia, miten voimme osallistua näihin teknisiin prosesseihin. Meidän täytyy antaa jäsenvaltioiden ja komission tehdä ehdotuksensa ja tarkastella sitten joitakin keskeisiä aloitteita ja tuoda esille Euroopan unionin kansalaisten, yritysten, tienkäyttäjien ja kuljettajien näkemys.
Emme mielestäni ole onnistuneet löytämään tasapainoa. Tarvitsemme Ferrin direktiivin turvallisuudelle tuoman hyödyn, mutta meidän täytyy myös tarkastella laajemmin sitä, miten kohti maailmanlaajuisia teknisiä standardeja edetään tällä Euroopan unionille ratkaisevan tärkeällä alalla.

Liikanen
. Arvoisa puhemies, nyt käsiteltävänä oleva direktiiviehdotus koskee tyyppihyväksytyn nopeusmittarin pakollista asentamista kaikkiin uusiin mopoihin, moottoripyöriin ja kolmipyöriin. Komissio katsoo, että turvallisuuteen ja ympäristösuojeluun liittyvistä syistä ei saisi enää olla sallittua saattaa markkinoille sellaisia mopoja ja moottoripyöriä, joita ei ole varustettu tyyppihyväksytyllä nopeusmittarilla.
Kaksi- tai kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen kuljettajien on voitava kaiken aikaa noudattaa jäsenvaltioissa voimassa olevia nopeusrajoituksia. Heillä ei pitäisi olla mahdollisuutta vedota asiaa koskevien säännösten puutteeseen välttyäkseen seuraamuksilta, jos he rikkovat nopeusrajoituksia. Nopeusmittari kuuluu sitä paitsi jo nyt useampien Euroopan unionissa markkinoille saatettujen ajoneuvojen vakiovarusteisiin ilman, että tämä vaikuttaisi merkittävästi ajoneuvon kokonaishintaan. Lisäksi nopeusmittarin pakollinen asentaminen kaikkiin kyseessä oleviin ajoneuvoihin synnyttää mittakaavaetuja, joista hyötyvät myös kuluttajat.
Komissio olisi valmis hyväksymään kaikki ehdotetut tarkistukset, mutta komiteamenettelyä koskeva tarkistus 5 saattaa osoittautua hyvin ongelmalliseksi. Koska komissio antaa piakkoin ehdotuksen, jolla muutetaan kehysdirektiiviä eli direktiiviä, jolla moottoriajoneuvoja käsittelevä komitea on perustettu, komissio esittää, että komiteamenettelyä olisi parempi käsitellä tuossa yhteydessä. Tai kun kesäkuussa hyväksytty uusi komitologiapäätös saatetaan voimaan nykyisten komiteoiden osalta, niin asia voidaan käsitellä myös tässä yhteydessä. Pitäisin kuitenkin valitettavana, jos asiakirjan käsittely joutuisi tällä kertaa sovitteluun pelkästään komiteamenettelyä koskevan ongelman vuoksi.

Puhemies
Kiitoksia, komission jäsen Liikanen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.

Henkilökuljetukseen tarkoitetut köysiratalaitteistot
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0028/1999) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta neuvoston ja parlamentin direktiiviksi henkilöiden kuljettamiseen tarkoitettuja köysiratalaitteistoja koskevaksi direktiiviksi (KOM(93) 646 - C5-0030/1999 - 1994/0011(COD)) (Esittelijä: B. Miller).

Miller
Arvoisa puhemies, haluaisin jälleen kiittää kaikkia kollegojani oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa heidän avustaan tätä mietintöä laadittaessa.
Mietinnön ensimmäinen käsittely oli parlamentissa aiemmin tänä vuonna - uskoakseni huhtikuussa -, ja tuossa mietinnössä oli kaksi samanlaista tavoitetta kuin tässä mietinnössä. Ensimmäinen koski köysiratalaitteistojen vapaata liikkumista. Se on keskeistä koko yhtenäismarkkinoiden käsitteessä. Se kuitenkin voidaan saada aikaan vain - ja korostan "voidaan saada aikaan vain" -, jos turvallisuusstandardit yhdenmukaistetaan. Lisäisin, että kukin jäsenvaltio vastaa edelleen niiden valvonnasta. Keskeisenä seikkana oli alun perin siis köysiratalaitteistojen vapaa liikkuminen.
Toisena seikkana oli köysiratalaitteistojen turvallisuus. Puhuin aiemmin tänä iltana turvallisuudesta - kaksipyöräisten ajoneuvojen liikenneturvallisuudesta. Meidän pitäisi Euroopan unionissa olla huolissamme kaikkien liikennemuotojen kaikista turvallisuusnäkökohdista, ei vain kaksipyöräisten ajoneuvojen, nelipyöräisten ajoneuvojen, junien, lentokoneiden, laivojen ja niin edelleen vaan myös köysiriippuratojen ja köysiratalaitteistojen. Meidän täytyy olla huolissamme turvallisuudesta.
Pääsenkin tästä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan esittämiin tarkistuksiin. Tarkistuksissa 1, 2, 3 ja 5 täsmennetään kantaa kaikkien köysiratoja käyttävien henkilöiden osalta. Tämä on aiemmin ollut harmaata aluetta, mutta toivottavasti olemme nyt näiden neljän tarkistuksen myötä täsmentäneet kantaa kaikkien näitä laitteistoja käyttävien henkilöiden osalta.
Tarkistus 4 on lähinnä siistimistoimenpide, sillä aiempi kappale oli vanhentunut. Tarkistus 6 koskee kaivoksissa käytettäviä laitteistoja, joilla on erillinen lainsäädäntönsä. Tarkistuksissa 7, 8, 9 ja 10 yksinkertaistetaan turvallisuuslauseketta. Jos olisimme olleet täysin samaa mieltä komission tekstistä, meillä olisi ollut kolme tehotonta kappaletta. Olemme tällä tavoin saaneet yhden yksinkertaistetun kappaleen. Tarkistuksessa 11 korostetaan jälleen turvallisuusnäkökohtia. Tarkistus 12 on jälleen siistimistoimenpide.
Suosittelen teille tätä mietintöä. Siinä korostetaan koko turvallisuutta koskevaa kysymystä Euroopan unionissa; meidän kaikkien pitäisi olla huolissamme turvallisuudesta, ja toivonkin, että komissio ja neuvosto hyväksyvät sen.

Karas
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ryhmäni Euroopan kansanpuolueen ja eurooppalaisten demokraattien puolesta sekä kiittää esittelijää että kannattaa direktiiviä. Me vaadimme kaikki, että muodollisuudet toteutetaan parlamentin päätöksen jälkeen mahdollisimman pian ja direktiivi saatetaan nopeasti voimaan ja keskusteluprosessi, jonka komissio aloitti vuonna 1994, saatetaan menestykselliseen päätökseen. Tämän direktiivin merkitys on neljänlainen. Sillä on teollisuuspoliittinen, kilpailupoliittinen, turvallisuuspoliittinen ja kuluttajapoliittinen merkitys. Direktiivi koskee kaikkia neljää politiikan aluetta.
Muistamme kaikki myös dramaattiset onnettomuudet köysiradoilla ja niiden aiheuttamat onnettomuudet. Ne ovat etupäässä lisänneet yhtenäisiä turvallisuusstandardeja koskevia vaatimuksia. Vaatimukset ovat myös tulleet kaiken aikaa ajankohtaisemmiksi. Sen vuoksi olen erittäin iloinen, ja edellinen puhuja sivusi sitä myös aivan lyhyesti, että määräykset eivät koske pelkästään niitä ihmisiä, jotka ovat juuri köysiradan korissa, vaan myös niitä, jotka poistuvat kyydistä asemilla tai odottavat poislähtöä.
Euroopan laajuisesti yhtenäistetyt turvallisuusstandardit ovat välttämättömiä yhtäältä matkustajien turvallisuuden takaamiseksi ja toisaalta eurooppalaisen köysiratateollisuuden kilpailukyvyn takaamiseksi kansainvälisillä markkinoilla.
Köysiratoja varten keksitään jatkuvasti erittäin erikoistuneita uudistuksia. Köysiradat ovat monissa jäsenvaltioissa, erityisesti Alppien alueella, tärkeä taloudellinen tekijä. Olen iloinen siitä, että voin ensimmäisessä puheenvuorossani parlamentin täysistunnossa viitata myös siihen, että omassa kotimaassani Itävallassa köysiradat ovat matkailun ja samalla myös Itävallan kansantalouden tukipilari.
Haluaisin vain osoittaa, kuinka tärkeä tämä direktiivi on. Pelkästään Itävallassa on yhdeksän miljoonaa matkustajaa, jotka pitävät huolta siitä, että 255 köysiratayrityksessä tehdään yhteensä 526 miljoonaa kuljetusta, ja saavat aikaan kansantaloudellisesti 10,8 miljardin Itävallan sillingin kokonaisliikevaihdon. Direktiivi merkitsee kilpailuetua ja parantaa eurooppalaisten, erityisesti myös itävaltalaisten köysiratayritysten kilpailukykyä. Direktiivi pitää huolen yhtenäisistä matkustajia koskevista turvallisuusstandardeista. Sillä huolehditaan siitä, että tavaroiden vapaa liikkuvuus, köysiratatalouden sisämarkkinat voimistuvat. Se vahvistaa köysirata-alaa kansantalouden tärkeänä osana. Yhtenäiset ja yksinkertaiset menettelytavat ja viranomaisten vapauttaminen vastuusta sekä menettelytapojen vaihtaminen ovat osa tätä direktiiviä.
Olen iloinen, että tällä direktiivillä voidaan menestyksellisesti päättää yhden sellaisen aloitteen käsittely, joka aloitettiin Itävallan puheenjohtajakaudella ja joka koskee kuluttajien turvallisuutta ja kilpailukykyä.

Zappalà
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää mietinnön esittelijälle tyytyväisyyteni kyseisen direktiivin olennaisiin ja tärkeisiin sisältökohtiin. Olen kuulunut oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaan vasta muutaman päivän, joten minulla ei ole ollut mahdollisuutta seurata asian koko kulkua: sain tutustua siihen vasta aivan viime päivien aikana. Edeltäjäni kertoi, että tämän kaltaisia laitteita käytetään erittäin paljon Euroopassa: niitä käytetään varmasti kotimaassani, jonka maa-alue kattaa Alpit melkein kokonaisuudessaan sekä Apenniinit. Kyse on siis järjestelmistä ja toimenpiteistä, jotka koskevat meitä syvällisesti.
Kuten sanoin, direktiivin sisältökohdat ovat kaikki merkittäviä, ja kaikista voidaan varmasti olla yhtä mieltä, ja niistä pitää olla yhtä mieltä. Tällä tavoin saatamme alkuun tämän alan teknologioiden vapaan liikkuvuuden ja toimitusten vapaan liikkuvuuden. Kuten vähän aikaa sitten todettiin, nyt avataan ovet kilpailulle tällä sektorilla, jolla on teknologian ja turvallisuuden kannalta tärkeä merkitys, sillä kilpailu on sitä mitä se on: se edistää tekniikan kehittymistä.
Luin huolellisesti direktiivin sisältökohdat, ja teknisestä näkökulmasta eräät kohdat jäivät minulle epäselviksi. Direktiivissä on toki periaatteellisia ominaispiirteitä, se antaa selkeitä toimintaohjeita, yhdenmukaistaa ja yhtenäistää jäsenvaltioiden keskuudessa myös sen, minkä pitää olla olennainen päämäärä, eli turvallisuuden. Mutta turvallisuuden alalla ja teknologian alalla teknisillä tiedoilla, kriteereillä, ominaispiirteillä ja käytettävillä materiaaleilla on olennaisen tärkeä merkitys; myös ylläpitotasolla ja ohjelmointiajalla on tärkeä merkitys. Minun näkökannaltani tekniset määräykset, jotka noudattavat johdonmukaisesti tätä direktiiviä ja joista päätetään muissa sopivissa tilaisuuksien yhteydessä ja muiden neuvotteluiden seurauksena , muodostavat erittäin tärkeän tekijän, kun sitten määritellään tämän direktiivin hyväksyminen kaikissa jäsenvaltioissa.
Tällä linjalla ja sen perusteella, mitä tiedetään kaikista puhtaasti teknisesti tarkastelluista ominaispiirteistä, minä pyydän, mikäli mahdollista, että parlamentti ja etenkin valiokunta pidetään ajan tasalla, ja kysyn etenkin, voiko komissio mahdollisesti tiedottaa miten, puhtaasti tekniseltä kannalta, tätä direktiiviä jatkossa sovelletaan.

Liikanen
Euroopan parlamentin käsiteltävänä oleva direktiiviluonnos koskee kuljetettujen henkilöiden turvallisuutta ja köysiratalaitteiden ja -laitteistojen vapaata liikkumista. Arkikielellä sanottuna nämä laitteistot ovat vuoristoalueiden matkailukohteissa käytettyjä köysiriippuratoja, raiteilla kulkevia köysiratoja ja hiihtohissejä, joita käytetään siellä, minne on hankala päästä. On turha sanoakaan - kuten täällä on sanottu -, että nämä ovat erittäin tärkeitä kysymyksiä.
Haluaisin kiittää parlamentin valiokuntaa ja erityisesti esittelijä Milleriä erinomaisesta työstä toisen käsittelyn aikana. Komissio hyväksyy mielellään kaikki tarkistukset. Ensiksikin niiden tavoitteena on selventää joitakin yhteisen kannan määräyksiä erityisesti sen soveltamisalan osalta, ja näin ollen pidän niitä myönteisinä.
Toiseksi esittelijä on ehdottanut, että kaivoksissa käytettävät laitteistot otettaisiin mukaan poikkeuksiin. Tämä tuntuu olevan perusteltua, kun otetaan huomioon, että näitä laitteistoja koskevat aivan erityiset säännöt ja määräykset.
Komissio on samaa mieltä myös siitä, että tätä asiaa pitäisi käsitellä kertomuksessa, jonka komissio laatii neljä vuotta direktiivin voimaantulon jälkeen.
Mietintönne hyväksyminen merkitsee ratkaisevaa vaihetta prosessissa, joka johtaa tämän erittäin tarpeellisen direktiivin kauan odotettuun täytäntöönpanoon.

Puhemies
Kiitoksia, komission jäsen Liikanen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin klo 19.40.)

