Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirjat on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Megahy
Arvoisa puhemies, viittaan pöytäkirjan englanninkielisen version sivuihin 12 ja 13 ja sen yhteydessä esitettyihin asioihin. Nämä koskevat jäsenten ilmaisemaa huolta siitä, millaisia vaikutuksia on istuntosalin uusilla järjestelyillä, jotka sitovat jäsenten kulukorvausten maksamisen äänestysvaatimuksiin. Minä en puutu nyt itse kysymykseen siitä, onko tämä järjestelmä järkevä vai ei. Mielestäni se ei ole, mutta se ei ole minun päämääräni.
Herra Falconer piti monta työjärjestyspuheenvuoroa, ja olin hyvin huolestunut siitä, että eilisen istunnon puhemies tuntui antavan hänelle jonkinlaisen yleisen erivapauden säännöistä, joista ymmärtääkseni oli päätetty. Herra Falconer aivan asianmukaisesti pyysi tilaisuutta ilmaista aikomuksensa ennen jokaista äänestystä, johon hän ei osallistunut. Puhemies ilmoitti, ettei näin tapahtuisi. Hän antoi jäsenelle siis yleisen erivapauden, mikä romuttaisi koko järjestelmän.
Pyydän ainoastaan, että kaikki varapuhemiehet menettelisivät johdonmukaisesti, noudattaisivat parlamentin jäseniä koskevia sääntöjä ja antaisivat jäsenille tilaisuuden milloin tahansa ottaa esille sen, äänestävätkö he vai eivät. Jotta tämä järjestelmä toimisi, sen on toimittava asianmukaisesti ja kaikkien varapuhemiesten suostumuksella.

Puhemies
Herra Megahy, en haluaisi, että avaisimme uuden keskustelun eilisestä keskustelusta. Olette toiminut parlamentin varapuhemiehenä ja tiedätte hyvin, että kun aletaan soveltaa uutta menetelmää, ei ole mahdollista järjestää kaikkia yksityiskohtia etukäteen. Se, mitä voin vakuuttaa, samoin kuin eilen puhemiehenä toiminut herra Jean-Pierre Cot, on, että sitä aiotaan vakaasti soveltaa parhaimmalla mahdollisella tavalla.

Hoff
Arvoisa puhemies, kollega Megahyn väliintulon ja eilisten tapahtumien jälkeen haluaisin pyytää teiltä sitä, että puhemiehistössä neuvoteltaisiin siitä, miten tällaiset välikohtaukset voitaisiin tulevaisuudessa välttää työjärjestyksen avulla koko parlamentin eduksi. Se merkitsisi sitä, että koko parlamentin täytyy päättää säännöistä, jotka estävät tällaiset tapahtumat ja välikohtaukset. Pyydän teitä viemään asiaa hyvin nopeasti eteenpäin.

Puhemies
Rouva Hoff, minulla ei ole mitään epäilystä sen suhteen, että puhemiehistö tulee selvittämään mainitsemanne ongelman. Toivon, että se tekee oikean päätöksen.

Fontaine
Arvoisa puhemies, koska puhemieskonferenssi, erityisesti jotkut ryhmien puheenjohtajat - en sanonut kaikki ryhmien puheenjohtajat - toivoi tätä uudistusta ja koska puhemiehistö hyväksyi sen tiedossamme olevalla pienellä enemmistöllä, näimme eilen, mitä siitä voi seurata ja olemme kaikki täysin tietoisia siitä, että äänestysperiaatteita on tarkistettava. Minusta vaikuttaa siltä, ettei kollegamme ehdottama ratkaisu olisi kovin tehokas ja että sen seurauksena asiat voisivat lykkääntyä.
Sillä aikaa kun puhemiehistö tarkastelee kysymystä uudelleen, haluaisin ehdottaa, että ennen äänestystä kaikki ne kollegat, jotka eivät halua osallistua tiettyihin nimenhuutoäänestyksiin, ilmoittaisivat meille nimensä ja että me merkitsisimme ne muistiin, millä vältettäisiin aiheeton äänestyksen kulun pitkittyminen. Kollegat voisivat siten sanoa, etteivät he osallistu kaikkiin äänestyksiin eikä asia koskisi heitä. Ehdotan tätä siihen asti, kunnes päästään tyydyttävään ratkaisuun.
Tämä, herra puhemies, oli ehdotukseni.

Ewing
Arvoisa puhemies, minulla on pari yksinkertaista korjausta pöytäkirjaan. Viittaan sivun 12 ensimmäiseen kappaleeseen. Minä en sanonut, etten aikonut osallistua äänestykseen. Puolustin herra Falconerin näkemystä, mutta sanoin, että saattaisin osallistua tai olla osallistumatta äänestykseen.
Sivulla 22 sanotaan, että minä en äänestänyt. Äänestin itse asiassa jokaisella kerralla paitsi yhden kerran, kun kone ei toiminut.
Sivulla 11 nimeni pitäisi olla herra Macartneyn nimen vieressä nimenhuutoäänestyksestä pidättäytymisestä. Tein puhemiehelle tiettäväksi sen, että koneeni ei toiminut. Hän nyökkäsi minulle ja luulin, että asia oli kunnossa, mutta aivan selvästi nyökkäys ei tarkoittanutkaan, että asia oli kunnossa.
Lopuksi sivulla 17 - mikä onkin vähän mutkikkaampaa - viimeisessä kappaleessa sanotaan virheellisesti, että minä pyysin, " että asia annetaan välittömästi työjärjestysvaliokunnan käsiteltäväksi" . Minä sanoin, että tämä muutos edellyttäisi työjärjestyksen muuttamista ja olisi näin ollen annettava työjärjestysvaliokunnan käsiteltäväksi. Oikaisin myös varapuhemiehen sanoja, kun hän ilmoitti, että meillä on äänestysvelvollisuus. Sanoin, ettei meillä ole äänestysvelvollisuutta, vaan velvollisuutemme on ymmärtää, mistä äänestyksissä on kysymys. Meillä on oikeus olla äänestämättä tai äänestää, aivan kuten haluamme. Haluaisin, että pöytäkirja korjattaisiin tältä osin.

Puhemies
Rouva Ewing, otan huomioon sen, mitä sanoitte.

Green
Arvoisa puhemies, on tärkeää, että me yritämme selventää tätä asiaa. Jokainen parlamentin jäsen on eilen ja tänä aamuna epätoivoisesti yrittänyt sysätä pois vastuuta siitä, mitä täällä eilen tapahtui. Minua ei hävetä seistä täällä ja sanoa, että olen ollut yksi ryhmien johtajista, ja jokaisen heistä, joka on kanssani tässä salissa, olisi ehkä syytä nousta seisomaan, jotta te näkisitte, keitä me kaikki olemme. Me olemme ajaneet uudistusprosessia tässä parlamentissa. Meitä ei hävetä myöntää sitä.
Muistellaanpa, mistä tämä uudistus sai alkunsa. Ajatus läsnäolon yhdistämisestä nimenhuutoäänestyksiin sai alkunsa Nicole Peryn puhemieskaudella perustetussa työryhmässä. Sieltä nämä ehdotukset ovat peräisin. Jokainen parlamentin ryhmä oli edustettuna kyseisessä työryhmässä. Puhemieskonferenssi ei laadi näitä ehdotuksia tai päätä siitä tavasta, jolla ne toteutetaan. Me korostimme uudistuksen tarpeellisuutta ja siirsimme vastuuta puhemiehelle ja hänen edeltäjälleen Klaus Hänschille, joista kumpikin on kannattanut uudistusprosessia. Tämä on meidän roolimme, ja me seisomme täällä vakaasti ja kannamme poliittisen vastuumme siitä, että vaadimme tämän uudistuksen toteuttamista.
Eilen herra Killilea puolusti kvestoreita ja sanoi: " Se ei ole meidän kvestoreiden vika, vaan puhemiehistö on vastuussa." Ymmärtääkseni puhemiehistö yrittää sanoa, että puhemieskonferenssi on vastuussa. Minä kannan oman vastuuni uudistuksesta. Me emme päättäneet näiden ehdotusten yksityiskohdista.
(Välihuomautuksia) Jos yksityiskohdissa on puutteita, niitä on korjattava. En kuitenkaan peräänny tai vedä takaisin sanojani uudistuksen tarpeellisuudesta.
(Suosionosoituksia)
Puerta
Arvoisa puhemies, haluan selventää parlamentille, että puhemieskonferenssin toimivaltaan ei kuulu päättää valvontaa ja avoimuutta koskevista tavoista; meidät kutsuttiin erääseen kokoukseen Luxemburgiin antamaan lausunto, mutta emme jääneet istuntosaliin, koska meitä pyydettiin poistumaan sieltä, kun parlamentin puhemiehistö teki päätöksen. Minun on sanottava, että ryhmäni ei hyväksy tällaista valvontajärjestelmää, joka ei takaa avoimuutta ja parlamentin moitteetonta toimintaa.
Me olisimme valmiit allekirjoittamaan aamulla ja iltapäivällä - tällaista on järkevä valvonta, jota parlamentti voi harjoittaa. Emme kuitenkaan halua harjoittaa kansankiihotusta. Toivomme, että puhemiehistö kokoontuisi uudelleen; että se pohtisi asiaa ja ryhtyisi järkeviin toimiin, jotka parlamentin suuri enemmistö voisi hyväksyä.

Martens
Arvoisa puhemies ja arvoisat kollegat, työryhmä, josta rouva Green puhui, on valmistellut tätä uudistusta pitkään. Kun tämän parlamentin puhemiehistön piti tehdä päätös Luxemburgissa, meiltä pyydettiin apua. Puolueryhmien puheenjohtajat ovat itse asiassa osallistuneet parlamentin puhemiehistön keskusteluun. Olemme ponnistelleet ja työskennelleet sen hyväksi, että uudistus saataisiin aikaan odotettaessa Euroopan parlamentin jäseniä koskevaa säännöstöä. On selvää, että eilisten tapahtumien vuoksi asian konkreettisesta toteuttamisesta on keskusteltava uudelleen. Myös minä haluan sanoa olleeni uudistuksen kannattaja odotettaessa säännöstöä, eikä se vaikuta vastuuseen, jonka olen kantanut tässä asiassa aikaisemmin ja joka minulla on vieläkin. Olen puolueryhmäni lailla sillä kannalla, että eilisten tapahtumien vuoksi järjestelmää pitää tarkastella uudelleen sekä myös mukauttaa ja parannella sitä, ilman että vähennetään vastuuta, joka meidän kaikkien on kannettava.

De Vries
Arvoisa puhemies, on selvää, että eilen käyntiin pantu tekninen järjestelmä ei toimi oikein ja se antaa samalla syyn niihin keskusteluihin, jotka vahingoittavat tämän parlamentin arvoa ja siitä muodostunutta mielikuvaa. On selvää, että päätettyjä konkreettisia toimenpiteitä on muutettava. Haluan muistuttaa siitä, että puolueryhmäni varapuheenjohtaja herra Haarder on tehnyt puhemiehistölle ehdotuksen, joka on yksinkertainen, avoin ja selkeä eikä yhtään byrokraattinen. Ehdotuksen mukaan äänestysten aikana tehtäisiin yksi tarkastus sen sijaan, että käytettäisiin monen tarkastuksen keskiarvoa. Haluan pyytää puhemiehistöä vielä tarkastelemaan tätä vaihtoehtoa. Haluan kuitenkin vielä sanoa kollegoilleni, että uudistuksen toteutussuunnitelmaa on syytä muuttaa mutta ei kuitenkaan uudistuksen periaatetta.
Tämä parlamentti saa paljon hyvää aikaan. Vaikutusmahdollisuutemme lainsäädännön suhteen on kasvussa. Valtuuskuntamme vierailu Algeriaan on ollut menestys. Parlamentin asettamat BSE-tutkintavaliokunta ja savukkeilla tehtävien petosten tutkintavaliokunta ovat olleet myös suuri menestys. Mutta joukkotiedotusvälineiden näkökulmasta parlamenttimme ei ole tärkeä, menestyksekäs ja arvovaltainen. Miksi näin on? Syy on siinä, että joukkotiedotusvälineissä arvostellaan oikeutetusti sellaisia parlamentin jäseniä, jotka eivät suhtaudu varainhoitoon riittävän vakavasti. Meillä täytyy olla rohkeutta toimia suoraselkäisesti. Meillä täytyy olla rohkeutta muuttaa sellaisia asioita, jotka vahingoittavat parlamentistamme muodostunutta mielikuvaa. Niin kollegat, myös teillä!
Herra puhemies, järjestelyn yksityiskohtia on muutettava. Kieltäydyn kuitenkin ottamasta puheeksi järjestelyn periaatetta. Tämän parlamentin on muututtava, jotta äänestäjät voivat luottaa siihen, että täällä tehdään kaikki oikein ja avoimesti.
(Suosionosoituksia)
Pasty
Arvoisa puhemies, luulen, että ne välikohtaukset, joita olimme eilen todistamassa, olivat täysin ennustettavissa; minä vastustan menetelmää. Luulen, että nämä välikohtaukset olisi voitu välttää, jos olisi edetty toisella tavalla, eli jos olisi pyritty suurempaan yhteisymmärrykseen tässä parlamentissa. Luulen, että jos järjestelmää olisi ensin sovellettu kokeilumielessä, olisi voitu havaita joitakin puutteita ennen minkään lopullisen järjestelmän käyttöönottoa.
Niinpä ehdotan, että järjestettäisiin puhemieskonferenssin ja puhemiehistön välinen yhteinen kokous sen jälkeen, kun ryhmien puheenjohtajat ovat käyneet ryhmissään perusteellisia keskusteluja ja että hyväksyttäisiin yhdessä sellaiset yksityiskohtaiset säännöt, jotka olisivat käytännölliset, hyväksyttävät, avoimet ja jotka eivät tahraa parlamenttimme mainetta.

Puhemies
Herra Pasty, haluaisin kertoa teille, että Euroopan parlamentin puhemies saa tietenkin tietoa poliittisten ryhmien johtajien ja kollegoiden näkemyksistä. Me kaikki täällä olemme seuranneet keskustelua hyvin tarkkaavaisesti, ja olen varma, että selvitämme asian tavalla, joka antaa parhaan mahdollisen lopputuloksen.

Falconer
Arvoisa puhemies, ihailen tämän parlamentin elitismiä silloin, kun joku esittää pöytäkirjaa koskevan huomautuksen ja sitten ryhmien johtajilta vaaditaan jonkinlaista ripittäytymistä syntiensä tunnustamiseksi.
Rouva Hoff puhui asiaa sanoessaan: " Tarkastellaan työjärjestystä, jotta voimme estää eilisen kaltaiset tapahtumat." No, tarkastellaan työjärjestystä, jotta kaikki parlamentin jäseniä koskevat muutokset annettaisiin jäsenten käsiteltäviksi ja jotta jäsenillä olisi oikeus äänestää näistä muutoksista. Tällöin vältyttäisiin eilisiltä järjettömyyksiltä.
Palaan tämänpäiväiseen asiaan - pöytäkirjaan. Sivulla 12 on virheitä. Mitä minuun tulee, pyysin, että minua kutsutaan, kuten rouva Ewing aivan oikein sanoi, jokaisessa nimenhuutoäänestyksessä. Puhemies ei antanut minulle tätä mahdollisuutta.
Sivulla 22 sanotaan jälleen, etten minä äänestänyt. Muistutan puhemiestä siitä, että osallistuin tiettyihin äänestyksiin, erityisesti ihmisoikeuksia koskeviin äänestyksiin. Minä osallistuin, ja siitä on merkintä pöytäkirjassa. Pöytäkirjassa on virhe kummankin asian osalta. Pyydän, että virheet korjataan.
Lopuksi jos me saamme säännön, joka annetaan puhemiehistön taholta, parlamentin on pantava se täytäntöön. Puhemiehistön päätöksen mukaan jäsenten olisi ennen jokaista nimenhuutoäänestystä ilmaistava, haluavatko he osallistua vai eivät. Toivon, että menettelemme tämän mukaisesti, kunnes parlamentti alkaa osoittaa hieman jonkinlaista todellisuudentajua ja palaa suurin piirtein normaalitilaan.

Puhemies
Herra Falconer, käsittääkseni eilisen istunnon puhemies ei antanut teille puheenvuoroa joka kerta, kun te pyysitte sitä. Pöytäkirjaan on kuitenkin merkitty, että te ette osallistunut jokaiseen äänestykseen. Lopputulos oli siis käytännössä täsmälleen sama.

Fitzsimons
Arvoisa puhemies, haluan vain sanoa, että olin täällä eilen, mutta en äänestänyt. Sivulla 22 herra Cassidy huomautti, että tämän ryhmän jäsenet eivät äänestäisi lopullisessa äänestyksessä. Nimeni ei ole jäsenten luettelossa pöytäkirjassa. Pyytäisin teitä korjaamaan asian.

Jackson
Arvoisa puhemies, yksi tämän menettelyn ongelmista on se, että siinä korostuu se seikka, että jäsenet osallistuvat äänestyksiin, koska heille maksetaan siitä, mutta he eivät osallistu keskusteluihin. Viittaan eilisillan pöytäkirjaan. Jos jäsenet olisivat osallistuneet keskusteluun eilisiltana viimeisestä mietinnöstä, joka oli laatimani jätteiden käsittelyä kaatopaikoilla koskeva mietintö, he olisivat kuulleet komissaarin sanovan, että hän oli haluton pitämään loppuun asti puhettaan ja esittämään kaikkia komission kantoja parlamentin jäsenten esittämistä tarkistuksista, koska oli myöhä ja hän oli aika väsynyt.
Tämä ei käy päinsä. Herra puhemies, haluaisin teidän, jos voisitte, puhuvan komissaarin kanssa tänä aamuna ja sanovan, että ennen kuin me äänestämme klo 12, komission on ehdottomasti selvitettävä minulle esittelijänä, valiokuntien puheenjohtajille ja kaikille parlamentin jäsenille tarkasti, mitä mieltä se on parlamentin esittämistä tarkistuksista. Ei riitä, että komissaari sanoo, että hän oli väsynyt eikä siksi pystynyt puhumaan meille.

Puhemies
Rouva Jackson, panen merkille huomautuksenne. Tiedätte varmaankin - minun ei tarvitse kertoa tätä teille, olettehan pitkäaikainen ja kokenut kollega - että jos ei ole mahdollista saada tätä selvitystä, teillä on esittelijänä mahdollisuus esittää vastalause.

Bowe
Arvoisa puhemies, samasta pöytäkirjan kohdasta. Vaikka olin läsnä rouva Jacksonin mietinnöstä käydyn keskustelun ajan eilisiltana ja vaikka lähdin istuntosalista viimeisenä, en muista kyseisiä komissaarin sanoja. Ehdotankin rouva Jacksonille, että jos hän todellakin hoitaa työnsä esittelijänä, hänen on vain pyydettävä komissaarin omia muistiinpanoja.

Seppänen
Arvoisa puhemies, järjestelmän kummallisuuksiin kuuluu, että varapuhemies Cot oli eilen paikalla ja johti puhetta, mutta hänelle ei voida maksaa kokouspäivärahaa, koska hän ei ole ilmoittautunut paikalla olleeksi. Minä ehdotan hänen puolestaan, että hänen nimensä liitettäisiin läsnäolleiden luetteloon, niihin, jotka eivät ole äänestäneet.

Cot
Arvoisa puhemies, pyydän tosiaankin, että nimeni lisättäisiin läsnäololuetteloon.

Puhemies
Tämä on kaikkein huvittavinta.

Guinebertière
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä ehdotuksen. Olisi ehkä hyödyllistä lisätä pöytäkirjan loppuun luettelo niistä parlamentin jäsenistä, jotka eivät täytä vaatimuksia, niin että tietäisimme heti seuraavana päivänä, mikä meitä odottaa ja että voisimme tunnistaa todellisen ongelman ja oikaista asioita, millä vältettäisiin se, että tulokset alkavat näkyä vasta kuun lopussa tai useiden viikkojen päästä.

Antony
Arvoisa puhemies, nukutaan yön yli ja katsotaan sitten, olen pohtinut asiaa. Tämä menetelmä on todella erinomainen. Niinpä ehdotan, että jokaiseen pöytään asennetaan pieni automaatti, joka tiputtaisi kolikoita, kun äänestämme. Se olisi miellyttävää ja rohkaisisi meitä paljon.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa 20 minuuttia sitten painamalla nappia, ja valo palaa vielä, joten voin todistaa pyytäneeni puheenvuoroa. Haluaisin, että keskustelu pikkuasioista päättyy ja että voimme aloittaa keskustelun Irakista! Sitä vartenhan me olemme tänä aamuna täällä.
Toiseksi haluan sanoa, että kannatan 100-prosenttisesti sitä, mitä kollegani De Vries sanoi. Minun mielestäni tässä parlamentissa erityisesti sen jäseniltä puuttuu rohkeutta panna toimeen uudistuksia. Se on häpeä todeta!
(Pöytäkirja hyväksyttiin)

Keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista (vastalauseet)
Rübig
Arvoisa puhemies, uskon, että ensimmäisen kerran tässä parlamentissa asianmukaisesti tehtyä ehdotusta ei oteta käsiteltäväksi - halusimme nimittäin alun perin saada sen lisäkohdaksi ihmisoikeuksiin, mutta se kiellettiin, ja meidän ainoaksi mahdollisuudeksemme jäi löytää vaihtoehto näistä ydinkokeista. Uskon, että tässä kohdassa on kyse siitä, että parlamentin jäsenet ja avustajat pelkäävät. Toimistoni kolmen avustajan kimppuun on hyökätty viime viikkoina. Olen puhunut parlamentin monen jäsenen kanssa, joiden kimppuun on myös hyökätty, ja uskon, että tästä aiheesta on keskusteltava. Ei riitä, että asian päälle levitetään vaikenemisen viitta, vaan ongelmaa vastaan on taisteltava rehellisesti ja avoimesti. Sen vuoksi tarvitsemme keskustelua asiasta täällä parlamentissa, ja uskon, että puhemiehen ratkaisu olla sallimatta tätä keskustelua ei takaa avustajiemme turvallisuutta.

Puhemies
Herra Rübig, minun on ilmoitettava teille, koska olette yksi nuoremmista kollegoista, että tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun vastalausetta ei oteta käsiteltäväksi. Näin on tapahtunut monta kertaa aikaisemminkin.

Martens
Parlamentin puhemies on ilmoittanut minulle kirjeitse, että puolueryhmäni nimissä esittämäni kysymys ei ole hyväksyttävissä työjärjestyksen 47 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Parlamentin puhemies vielä lisäsi siihen, että "ymmärrän kyllä huolestuneisuutenne ja lupaan ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin Belgian viranomaisten kanssa, jotta Euroopan parlamentin jäsenten ja henkilöstön turvallisuusongelma saataisiin ratkaistua tyydyttävällä tavalla" .

Puhemies
Herra Martens, parlamentin puhemies on ilmoittanut herra Rübigille osoittamassaan kirjeessä, josta olen lähettänyt kopion puhemies Martensille, että hän vetoaa kaikin tavoin Belgian viranomaisiin, jotta tähän ongelmaan löytyisi tyydyttävä ratkaisu, ja että hän ymmärtää kollegoiden huolestuneisuuden tästä asiasta.

Irakin tilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Irakin tilanteesta. Tätä seuraa keskustelu.

Henderson
Arvoisa puhemies, kiitän teitä tilaisuudesta puhua parlamentille tästä tärkeästä aiheesta.
Keskustelu käydään Irakin kriisin kannalta ratkaisevalla hetkellä. Kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat syvästi huolissaan tästä kriisistä. Puheenjohtajamaa on vakuuttanut, että Irakin tilannetta on käsitelty toistuvasti Euroopan unionin kokouksissa. Aivan äskettäin ulkoministeri tiedotti kumppaneita Panamassa pidetyssä epävirallisessa tapaamisessa Euroopan unionin varsinaisen ryhmäkokouksen yhteydessä 12. helmikuuta. Samana päivänä Euroopan unionin poliittisten osastojen päälliköt keskustelivat asiasta poliittisen komitean kokouksessa. Irakista keskusteltiin myös poliittisen komitean kokouksissa 13. tammikuuta ja 3. helmikuuta ja asiantuntijatyöryhmän tasolla. Puheenjohtajamaalla on myös ollut korkean tason yhteyksiä monien Euroopan unionin kumppaneiden kanssa. Sekä pääministeri että ulkoministeri ovat olleet usein yhteydessä eurooppalaisiin kollegoihinsa keskustellakseen asiasta. Minä olen ollut yhteydessä kollegoihini Euroopan unionin valtioissa viime päivinä. Me aiomme edelleenkin rohkaista keskustelua tästä asiasta ja pidämme kumppanit ajan tasalla tilanteen kehittymisestä Yhdistyneissä kansakunnissa.
Kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot uskovat, että Irakin on annettava Yhdistyneiden kansakuntien erityiskomitean jatkaa ratkaisevan tärkeää työtään turvallisuusneuvoston päätöslauselman 687 mukaisesti. Tässä päätöslauselmassa määrättiin tulitauosta Persianlahden sodan lopettamiseksi. Kyseisen Irakin hyväksymän päätöslauselman mukaisesti YK: n tarkkailijoille, jotka muodostavat UNSCOMin, annetaan tehtäväksi poistaa kaikki Irakin joukkotuhoaseet. UNSCOM ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön vastaavat tarkastusryhmät ovat edistyneet huomattavasti Irakin joukkotuhoaseiden poistamisessa. Ne ovat keskeyttäneet Irakin pitkänmatkan ohjuksia koskevan ohjelman, joka olisi voinut tuoda Euroopan Saddamin asevarastojen ulottuville. Ne ovat lopettaneet ydinohjelman, jonka seurauksena Irak olisi voinut kehittää ydinpommin. Tekemällä tarkastuksia ja valvomalla aseiden tuhoamista UNSCOM on tuhonnut enemmän aseistusta kuin liittouman joukot yhteensä koko Persianlahden sodan aikana.
Saddamilla on kuitenkin muita joukkotuhoaseita, joiden osalta tarvitaan vielä lisää työtä: nimittäin kemialliset ja biologiset aseet. Saddamin kemiallisiin aseisiin kuuluu VX-hermokaasu. Hän ei ole maininnut UNSCOMille 600 tonnin kyseisen hermokaasun valmistukseen tarvittavia esiaineita. Yksi pisara kaasua riittää tappamaan. Uhrit kuolevat kivuliaasti tukehtumalla, kun heidän hengitysjärjestelmänsä ei reagoi hengitystä koskeviin signaaleihin. Saddamin biologisiin aseisiin kuuluu pernarutto. Asiantuntijat sanovat, että jos 100 kiloa pernaruttoa vapautettaisiin korkean rakennuksen katolta, jopa 3 miljoonaa ihmistä voisi kuolla. Saddam on myös tuottanut aflatoksiinia, joka aiheuttaa maksasyöpää, ja klostridia, joka johtaa kaasukuolioon. Kaikki nämä aseet muodostavat vakavan uhan kansainväliselle rauhalle ja turvallisuudelle.
Kolme vuotta sitten Saddam Husseinin vävyt Hussein ja Saddam Kamil loikkasivat Jordaniaan. Heillä oli mukanaan todisteita Saddamin yhtenäisestä ja pitkään jatkuneesta kemiallisten ja biologisten aseiden kätkentäohjelmasta. Siitä lähtien UNSCOM on pyrkinyt selvittämään aseohjelmien hankintaketjun avaintekijät. Saddam on yhtä päättäväisesti pyrkinyt vaikeuttamaan sen työtä. 20 viime kuukauden aikana UNSCOM on yrittänyt käydä 63 kohteessa, jonne se uskoo kätketyn aseita. Sen tarkastustyötä vaikeutettiin ja viivästytettiin 38 kohteessa ja siltä kiellettiin kokonaan pääsy 14 kohteeseen. Turvallisuusneuvoston päätöslauselmasta 687 huolimatta Irak salli heti pääsyn ainoastaan 20 %: in epäilyksen alaisista kohteista. Meidän on muistettava, että UNSCOM jatkaa toimintaansa ja pakotteet ovat yhä voimassa seitsemän vuotta Persianlahden sodan päättymisen jälkeen vain siksi, että Saddam ei suostu luopumaan joukkotuhoaseista eikä anna UNSCOMin tehdä sitä työtä, johon Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto sen valtuutti.
Ihmiset tietysti kysyvät: miksi tämä on tärkeää? Vastaus on uskoakseni selvä. Saddam Hussein on käyttänyt joukkotuhoaseita ennenkin. Hän käytti niitä naapuriaan, Irania, vastaan Irakin ja Iranin välisessä sodassa 1980-luvulla. Hän käytti niitä omaa kansaansa vastaan. Ensi kuussa tulee kuluneeksi kymmenen vuotta siitä, kun hän pudotti kemiallisia aseita erääseen kaupunkiin Koillis-Irakissa. Halabjan kaupungissa sai surmansa 5 000 ihmistä, mukaan luettuna monta naista, lasta ja vanhaa miestä.
Kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot toivovat, että kyseiseen kriisiin voitaisiin löytää diplomaattinen ratkaisu. Me tuemme ilman muuta kaikkia siihen päämäärään tähtääviä aloitteita. Tänä aamuna, kun Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri on saanut turvallisuusneuvoston tuen matkalleen Bagdadiin, me kaikki toivotamme hänelle menestystä. Tiedämme kuitenkin, että Saddam ei ole toistaiseksi näyttänyt etsivän diplomaattista ratkaisua. Hän haluaa edelleen vaikeuttaa UNSCOMin työtä. Hän haluaa edelleen menetellä kansainvälisen yhteisön toiveiden vastaisesti. Hän vaatii, että niin sanottujen presidentillisten kohteiden tarkastusten on oltava yksittäisiä eikä jatkuvia, kuten turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 687 edellytetään.
Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat sitä mieltä, että diplomaattisen ratkaisun on sallittava UNSCOMille rajoittamaton ja esteetön pääsy kaikkiin kohteisiin, kuten Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmissa määrätään. Mielestämme Saddam Husseinin on noudatettava kaikkia asiaan liittyviä Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmia.
Nykyinen presidentillisiä kohteita koskeva kiista paljastaa Irakin propagandan, jonka mukaan pakotteet ovat syynä Irakin kansan vaikeuksiin ja kärsimyksiin. Me kiistämme sen. Sellaisia pakotteita ei ole eikä ole koskaan ollutkaan, jotka koskevat elintarvikkeiden ja lääkkeiden vientiä. Näistä on pulaa Irakissa, koska Saddam Hussein on toistuvasti kieltäytynyt käyttämästä rahaa oman kansansa hyväksi ja käyttänyt sen mieluummin omiin tarpeisiinsa ja aseohjelmiinsa.
Koko Euroopan unioni on huolissaan Irakin kansan inhimillisistä kärsimyksistä. Euroopan unionin maat turvallisuusneuvostossa New Yorkissa ovat olleet merkittävässä asemassa näiden kärsimysten lievittämiseksi. Ohjelmaa, jossa Irakin sallitaan viedä rajoitettuja määriä öljyä humanitaaristen tarvikkeiden vastineeksi, esitettiin Irakille ensimmäisen kerran kesällä 1991, kuten Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 706 todetaan. Vasta viisi vuotta myöhemmin Saddam Hussein joutui häpeäkseen hyväksymään YK: n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 986, jossa aloitettiin nykyinen öljyn vaihtamista elintarvikkeisiin koskeva ohjelma.
Turvallisuusneuvostossa mukana olevat Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat olleet merkittävässä asemassa kiinnittämällä huomiota YK: n pääsihteerin äskettäisiin suosituksiin, jotta Irak voisi myydä tässä ohjelmassa yli kaksi kertaa enemmän öljyä kuin nykyään, ja sisällyttämällä ne turvallisuusneuvoston päätöslauselmaan. Minä todellakin toivon, että tämä päätöslauselma hyväksytään tällä viikolla. Näin Irakin kansa saisi lisää humanitaarista apua.
Me emme kuitenkaan saa unohtaa, että Yhdistyneet kansakunnat, ei Saddam, on vastuussa tästä. Tämä ei ole yllättävää. Ei tarvitse hakea kaukaa todisteita Saddam Husseinin hallinnon julmuudesta. Kehotan parlamentin jäseniä tutustumaan raporttiin, jonka on laatinut Max Van der Stoel, YK: n ihmisoikeusraportoija Irakissa. Hän on kuuden viime vuoden aikana koonnut kauhistuttavan luettelon Saddam Husseinin ja hänen joukkojensa ihmisoikeusrikkomuksista. Herra Van der Stoelin tuoreimmassa raportissa kuvataan Irakin ihmisoikeustilannetta " kauhistuttavaksi" . Hän toteaa: " Sotilasdiktatuuriin perustuva järjestelmä itse asiassa edellyttää sitä, että ihmisoikeuksia rikotaan, jotta vallanpitäjien asema ja etuoikeudet säilyisivät. Murhat ovat jokapäiväisiä. Hallinnon arvostelun hintana on teloitus. Saddam Hussein päätti äskettäin, että hänen vankiloissaan on liikaa vankeja. Hänen ratkaisunsa oli teloittaa kaikki ne, jotka olivat olleet vankilassa yli 15 vuotta. Yli 1 000 ihmistä murhattiin."
Haluaisin vielä toistaa, että kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot toivovat, että nykyinen kriisi ratkaistaisiin diplomaattisin keinoin. Tämä on se viesti, jonka Kofi Annan vie Bagdadiin meidän kaikkien puolesta. Toivotaan, että Saddam vastaa siihen ja suostuu yhteistyöhön Yhdistyneiden kansakuntien erityiskomitean kanssa.

Marín
Arvoisa puhemies, komission kanta tähän konfliktiin on se, että meidän kaikkien mielestä kansainvälisen yhteisön ensisijaisena tavoitteena on tällä hetkellä se, että lähipäivien kuluessa päästäisiin sopimukseen Irakin hallituksen kanssa, jotta voitaisiin välttyä sotilaalliselta iskulta, jota periaatteessa kukaan ei halua.
Kiistan ratkaisemisen kannalta sopivin elin on epäilemättä Yhdistyneet kansakunnat. Näin ollen myös komissio, kuten neuvoston puheenjohtaja äsken totesi, tukee täysin YK: n turvallisuusneuvoston ja erityisesti sen pääsihteerin toimia, joilla pyritään varmistamaan se, että Irakin viranomaiset noudattavat täysin turvallisuusneuvoston päätöslauselmia. Odotamme ja toivomme, että pääsihteerin parhaillaan käynnissä olevilla neuvotteluilla voitaisiin ehkäistä konflikti niin, että UNSCOM voisi aloittaa uudestaan rajoituksetta tehokkaat tarkastukset kyseisten päätöslauselmien noudattamiseksi.

Puhemies
Herra Marín, en ole pitkään aikaan kuullut noin lyhyttä julkilausumaa tässä salissa. Luulen, että muutkin kollegat ovat hämmentyneitä Euroopan komission lakonisuudesta.

Green
Arvoisa puhemies, ryhmäni on hyvin tietoinen siitä vastuusta, jonka se kantaa tämänpäiväisessä keskustelussa. Tässä ryhmässä on parlamentin jäseniä, jotka edustavat yhdeksää sosialistien ja sosiaalidemokraattien johtamaa hallitusta unionissa, ja nämä puolueet ovat hallituksessa lisäksi kolmessa kaikista 15 jäsenvaltiosta. Me emme väitä, että on helppoa löytää yhteinen kanta, kun otetaan huomioon se näkemysten kirjo, jota ei esiinny ainoastaan näissä 12 hallituksessa vaan myös Euroopan unionin kansalaisten keskuudessa, joita me edustamme. Haluan kuitenkin antaa tunnustusta kollegoilleni, jotka ovat pyrkineet löytämään sellaisia periaatteita, jotka ovat yhteisiä meille kaikille ja jotka yhdistävät meitä, kun nykyisen parlamentin on tehtävä yksi vaikeimmista elämää ja kuolemaa koskevista päätöksistä vuoden 1994 jälkeen.
Meidän on ensiksikin muistettava, että meillä täällä Euroopan parlamentissa ei ole käytössä armeijoita, lentokoneita, pommeja tai lentotukialuksia. Olkaamme täysin rehellisiä; meillä ei edes ole mainitsemisen arvoista yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Me olemme tuoneet varsin selvästi julki YUTP: n kehityksen puutetta koskevan arvostelumme viime vuosina ja erityisesti tyytymättömyytemme Amsterdamin sopimuksen määräyksiin tältä osin. Mielestäni meidän onkin osoitettava hieman nöyryyttä, kun on tehtävä päätöksiä tässä asiassa, ja tuettava niitä kollegojamme kaikista poliittisista ryhmittymistä, joiden on päätettävä tästä asiasta kansallisissa parlamenteissa; heillä on todellakin valtava vastuu taisteluvalmiudessa olevien maansa kansalaisten ja monien tuhansien vaarassa olevien Irakin kansalaisten hengestä. Kun otetaan tämä kaikki huomioon, ryhmäni haluaa esittää tässä keskustelussa ainoastaan kolme politiikan kannalta keskeistä strategista huomiota.
Ensiksikin me vaadimme ehdottomasti, että Saddam Husseinin on noudatettava täysin Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmia ja taattava YK: n asetarkastusryhmille rajoittamaton ja esteetön pääsy kaikkiin kohteisiin Irakin maaperällä. Tässä asiassa ei voida myöntyä kompromisseihin. Kyseiset YK: n Irakia koskevat päätöslauselmat olivat todellinen edistysaskel, koska näin aloitettiin aseistariisunnan valvonta ja tarkkailu. YK näytti, millainen tulevaisuus voisi olla luotaessa turvallisempaa maailmaa. Jos olimme silloin ja olemme nytkin tosissamme, me emme saa antaa Saddam Husseinin pitää pilkkanaan kansainvälistä yhteisöä.
Toiseksi ryhmäni on sitä mieltä, että ainoa elin, joka on oikeutetusti vastuussa tästä politiikasta, on Yhdistyneet kansakunnat. Haluamme antaa täyden tukemme YK: lle, ja kiitämme aivan erityisesti pääsihteeriä hänen uutterasta työstään ja siitä, miten vakaasti hän on pyrkinyt ratkaisemaan tämän kriisin diplomaattisen ja poliittisen painostuksen avulla. Toivomme hänelle onnea tehtävässään Bagdadissa. Mielestämme Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston tehtävänä on kokoontua juuri nyt pohtimaan uudestaan Irakin ongelmaa.
Minun on kerrottava teille, että jotkut ryhmäni jäsenet ovat vakaasti sitä mieltä, että vain ja ainoastaan Yhdistyneiden kansakuntien olisi päätettävä, mitä seuraavaksi tehdään. He vastustavat kaikkia sotilaallisia toimia ilman Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston suostumusta. Vaikka he eivät olekaan enemmistönä ryhmässäni, haluan tehdä selväksi sen, että he eivät ole sitä mieltä siksi, että he eivät vaatisi nykyisten YK: n päätöslauselmien noudattamista; eivätkä siksi, että he haluaisivat antaa Saddam Husseinille toivoa siitä, että hänen ei tarvitsisi totella, kun haluamme poistaa häneltä kaikki mahdollisuudet vahingoittaa aluettaan ja maailmaa joukkotuhoaseillaan. He haluavat pikemminkin uuden YK: n mandaatin, koska he eivät halua aiheuttaa kuolemaa ja tuhoa Irakin kansalaisille, jotka ovat varsinaisia häviäjiä tässä asiassa; koska he eivät pysty ymmärtämään Irakia vastaan tehtävän sotilaallisen iskun tavoitteita; ja koska he aidosti pelkäävät, että äkkinäinen sotilaallinen isku voi johtaa Lähiidässä selkkaukseen, joka voisi tappaa ja tuhota enemmän kuin mikään konflikti moneen vuoteen. Ryhmässäni ei ole yhtään ainoata jäsentä, joka ei yhtyisi näihin pelkoihin.
Suuri enemmistö meistä kuitenkin uskoo, että Yhdistyneiden kansakuntien johtamien pyrkimysten poliittisen ja diplomaattisen ratkaisun löytämiseksi on oltava parlamentin toiminnan painopisteenä tällä hetkellä.
Kolmanneksi ryhmäni tukee öljyn vaihtamista elintarvikkeisiin koskevaa ohjelmaa ja lisäohjelmaa, jota Kofi Annan on ehdottanut Irakin kansan auttamiseksi.
Tiedän, että ensi maanantaina, 23. helmikuuta, yleisten asiain neuvosto käsittelee Irakin tilannetta. Kuulen teidän sanovan, että puheenjohtajamaa on pitänyt Euroopan unionin kumppanit ajan tasalla. Mielestämme pelkkä tieto ei riitä. Parlamentti haluaa neuvoston löytävän yhteisen kannan Euroopan unionille. Me tiedostamme vaikeudet; me tiedostamme, että Euroopan unionista tehdystä sopimuksesta puuttuu täsmällisyys ja todellinen toimivalta; mutta unioni on ennen kaikkea todellinen esikuva konfliktien ratkaisemisessa.
Pyydän puheenjohtajamaata kokoamaan kaiken mahdollisen rohkeuden ja näkemyksen, jotta Euroopan unionilla olisi tässä asiassa johtava asema maailmassa. Antakaa meille sellainen Euroopan unioni, josta sen kansalaiset voivat olla ylpeitä. Näyttäkää meille, että Euroopan unioni merkitsee muutakin kuin sanoja sopimuksessa.

Brok
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, komissaari Marínin lyhyt puhe voi tuoda vertauskuvallisesti esiin sen, ettei aikaa ole enää kovinkaan paljon. Uskon, herra neuvoston puheenjohtaja, että meidän olisi muistettava yksi asia: jos Euroopan unioni kykenisi löytämään yhteisen kannan, myös Saddam Husseinille lähtevä viesti kuuluisi ehkä selkeästi, ettei hän voi leikkiä maailmanyhteisön kanssa.
Tämä on uusi todiste siitä, että kyvyttömyytemme muotoilla yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka ei johda sodalta välttymiseen vaan sen muuttumiseen entistä todennäköisemmäksi. Eurooppalaisten parempi toimintakyky tällaisissa kysymyksissä olisi sen vuoksi voitto rauhalle. Toivon, että poliittiset johtajat ja ulkoministerit käsittäisivät sen vihdoinkin, jotta saisimme voimaan yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan järkeviä muotoja.
Jokainen meistä haluaisi diplomaattisia ratkaisuja. Sotilaallinen välienselvittely on vältettävä. Ryhmäni on sen vuoksi yksimielisesti sitä mieltä, että tehtävä, jonka Kofi Annan ottaa hoitaakseen perjantaina, saa täyden tuen, jotta sotilaallinen välienselvittely kävisi mahdottomaksi. Toivotamme hänelle menestystä. On kuitenkin oltava selvää, että asiassa on päästävä tulokseen, että YK: n kaikkia päätöslauselmia on noudatettava ja että tarkastusten suorittamisen osalta ei saa tehdä kompromisseja, jotta Irakin joukkotuhoaseet saataisiin tuhottua.
Irakissa on biologisia ja kemiallisia joukkotuhoaseita, jotka liittyvät kehitettäviin rakettiohjelmiin, jotka eivät muodosta vaaraa pelkästään Irakin välittömälle ympäristölle Lähi-idässä vaan voivat keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä muodostaa suuren vaaran myös meille itsellemme ja väestöllemme. Tästä syystä vaka tavoitteemme on, että ne poistetaan.
Meidän vaikeutenamme on valita vaihtoehdoista, joista mikään ei ole miellyttävä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että se, että ei tehdä mitään ja annetaan Saddam Husseinin temppuilla niin kuin hän on tehnyt viimeiset seitsemän vuotta, johtaa siihen, että joukkotuhoaseet leviävät ja meistä tulee paperitiikereitä, jotka ovat menettäneet kaiken arvovaltansa tässä maailmassa. Tästä syystä on oltava mahdollista, mikäli YK: n päätöslauselmia ei lähitulevaisuudessa tunnusteta ja noudateta täysin, edetä Saddam Husseinin pakottamiseksi noudattamaan päätöslauselmia. Jos tämä johtaisi sotilaallisiin välienselvittelyihin, vastuussa eivät ole ne, jotka puolustavat kansojen yhteisön päätösten noudattamista, vaan ne, jotka eivät noudata Yhdistyneiden kansakuntien päätöksiä, eli Saddam Hussein. Meidän tulisi tehdä tämä vastuu aivan selväksi ja olla tällaisten ratkaisujen takana.

Azzolini
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, annan varmasti hyvän esimerkin paitsi johdonmukaisuudesta myös yhteenkuuluvuudesta, kun joissain kohdin kilvoittelen sanoilla puheenjohtaja Marínin kanssa ja joissain kohdin toistan sanasta sanaan kaiken sen, mitä kollega Green on jo sanonut, sillä me kannatamme hänen päätöslauselmaansa - vaikka mekin esitimme päätöslauselman samasta aiheesta - koska meidän mielestämme hänen esille ottamansa asiat ovat ehdottoman hyviä ja perusteltuja. Lisäksi on olemassa tiettyjä asioita, joihin me emme voi suhtautua tässä parlamentissa muulla tavalla kuin hyvin päättäväisesti, tietoisesti ja vastuuntuntoisesti.
Huolimatta kaunopuheisista sanoista ja meidän kaikkien kyvystämme välittää kollegoillemme erilaisia näkemyksiä ja arvioita, jotka varmasti rikastuttavat keskustelua, me voimme päätyä keskustelumme lopuksi vain yhteen ainoaan ratkaisuun: kannustaa kaikkia noudattamaan YK: n turvallisuusneuvoston päätöslauselmia.
Olen sitä mieltä, että jos Saddam Hussein ei noudata turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa, se vaarantaisi vakavasti meidän siviilielämämme ja aiheuttaisi lisää vahinkoa kansalle, joka jo kärsii rajoituksista ja säännöstelystä. Tämä on myös yksi näkökohta, joka meidän on pidettävä mielessämme. Näitä näkökohtia me voimme tuoda esille toisessakin yhteydessä, mutta siinä yhteydessä meidän on korostettava ennen kaikkea sitä, että kaikkien on noudatettava YK: n turvallisuusneuvoston päätöslauselmia.
Tämänpäiväinen keskustelu ja asiaan syventyminen antavat minulle aihetta myös yhteen lisähuomautukseen, jota ei esitetä ensimmäistä ja pelkäänpä, ettei myöskään viimeistä kertaa: meidän yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikkamme, kuten myös kollega Green muistutti, on tehotonta. Kyseessä on vakava vaje, joka meidän toimielimemme olisi ehdottomasti ratkaistava, ennen kaikkea siksi, että unioni merkitsee täydentävyyttä. Meidän olisi kehotettava jäsenvaltioidemme kaikkia ulkoasioista vastaavia viranomaisia pohtimaan tätä asiaa ja tiedostamaan, että kyseessä on puute, jonka käytännön tapahtumat tuovat kerta kerran jälkeen meidän kaikkien mieleemme.
Mitä siis olisi tehtävä? Toivon ryhmäni puolesta, että Annanin vierailu onnistuu, ja ennen kaikkea myös sitä, että unionin sisällä käynnistetään pohdinnat, koska nykyinen vaje on mahdollista poistaa. Me pystymme hoitamaan tehokkaasti kaikki mantereellamme esiintyvät ongelmat ja me pystymme antamaan myös merkittävän ja laadukkaan esimerkin siitä, mitä merkitsevät neuvottelutaito ja ennen kaikkea rauha ja poliittinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus.

Bertens
Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä pitää hyvin tärkeänä kansainvälisen oikeuden sekä turvallisuusneuvoston päätösten ja päätöslauselmien kunnioittamista. Tämä pätee Irakin tapauksen lisäksi kaikkiin muihinkin tapauksiin erityisesti Irakin läheisyydessä.
Saddam Husseinille on tehtävä vakuuttavalla tavalla selväksi, että hänen on sallittava tarkastusryhmille ehdoton ja rajoittamaton pääsy alueen kohteisiin. Irakin täytyy myös kunnioittaa täysin UNSCOMin rehellisyyttä ja riippumattomuutta. Saddamin täytyy ymmärtää, että raja on tullut vastaan, vaikka hän saanut toimia vuosikausia muusta maailmasta piittaamatta.
Kansainvälisen yhteisön täytyy toimia mahdollisimman yhtenäisenä, jotta diplomaattinen painostus saataisiin mahdollisimman tehokkaaksi. Sotilaallista puuttumista on parempi välttää, mutta Irakissa diktaattorin kaltaisten ihmisten tehokas painostaminen ei ole mahdollista ilman uskottavaa sotilaallista voimaa. Juuri sotilaallinen uhka voi mahdollistaa diplomatian menestymisen.
Euroopan täytyy olla mukana menestyksekkäässä kansainvälisessä politiikassa. Mielestäni on ikävää, kun on taas todettava Euroopan olevan pahasti jakaantunut tässä asiassa. Kaikella kunnioituksella Ison-Britannian puheenjohtajuudelle on todettava, että tällä hetkellä ei toimita täysin niin, kuin meidän mielestämme pitäisi toimia. Yleisneuvostossa puhutaan vasta maanantaina Irakista, ja tähän mennessä puheenjohtajamaa ei ole ilmeisesti pitänyt tarpeellisena, että unioni toimisi foorumina tässä asiassa. Meillä ei luonnollisestikaan ole vielä YUTP: tä, ja Euroopan yhtenäisyys olisi ehkä auttanut asiassa. Samanaikaisesti Irak ja Saddam nauravat itsekseen.
Toivottavasti täällä tänään esitetyt kannanotot ovat ensimmäinen sysäys Euroopan yhteiseen politiikkaan, joka toimii tehokkaasti ja uskottavasti myös YK: n tasolla. Ranskan ja Venäjän täytyy ymmärtää, että emme voi odottaa loputtomiin Irakin tekevän myönnytyksiä. Tämä vaarantaa kansainvälisen oikeuden ja luo vaarallisen ennakkotapauksen sekä tuo maailmaan lisää joukkotuhoaseita. Sen vuoksi koko unionin täytyy tukea selvästi YK: ta ja painostaa Irakia uskottavalla tavalla sekä myös laatia sotilaallisen intervention varalta selkeä toimintasuunnitelma ja malli yllättäviä tapauksia varten.
Pitkän aikavälin toimintasuunnitelmassa täytyy ottaa huomioon myös alueen muut valtiot. Kyseistä interventiota varten ei tarvita välttämättä uutta YK: n päätöslauselmaa.

Coates
Arvoisa puhemies, jos Yhdysvallat ja liittouma saavat edetä yksipuolisesti Irakin pommituksessa ja miehityksessä suunnitelmien mukaan, tapahtuu moninkertainen vääryys.
Ensiksikin näin tapetaan monia Irakin kansalaisia, jotka ovat täysin syyttömiä mihinkään Yhdysvaltojen tai sen todellisten tai kuviteltujen etujen loukkaukseen. Toiseksi jos väitetään, että tämän hallinnon diktatuurinen luonne on syy sotilaallisiin toimiin, on olemassa paljon muita diktatuureja, joita vastaan ei harkita toimia. Lisäksi jos Yhdistyneiden kansakuntien päätöslauselmien noudattamatta jättäminen on sodan perusteena, on olemassa lukuisia muita valtioita, joita voitaisiin rangaista samasta syystä. Kolmanneksi yksipuoliset toimet heikentävät ja horjuttavat Yhdistyneiden kansakuntien arvovaltaa, koska vain turvallisuusneuvoston päätöksen nojalla voidaan perustella toimet mitä tahansa jäsenvaltiota vastaan.
Valikoivilla yksipuolisilla rangaistustoimilla ei ole mitään tekemistä kansainvälisen oikeuden kehityksen kanssa. Lisäksi jos Euroopan unioni jättää tutkimatta yhteispäätösten mahdollisuuden, tämä heikentää ja horjuttaa unionia ja antaa aiheen moittia vakavasti koko puheenjohtajamaajärjestelmää. Tässä tapauksessa puheenjohtajamaa on yksipuolisesti päättänyt, mitä tehdään, ottamatta huomioon muissa jäsenvaltioissa mahdollisesti esiintyviä muita mielipiteitä. Kaikki nämä vakavat ongelmat horjuttavat kansainvälistä oikeusjärjestystä. GUE-ryhmä on tehnyt yhteisen päätöslauselmaesityksen vihreän ryhmän kanssa, jossa vetoamme parlamentin muiden puolueryhmien jäseniin ja poliittisiin puolueisiin, kansalaisjärjestöihin, kirkkokuntiin ja kulttuurijärjestöihin kaikkialla Euroopassa, jotta ne vastustaisivat tätä sotilaallista iskua ja kehottaisivat kaikkia EY: n jäsenvaltioita pidättäytymään sen tukemisesta. Tämän vetoomuksen tukijoita pyydetään kokoontumaan, jotta he sopisivat suunnitelmistaan yksittäisten valtioiden väkivaltaisten ja laittomien toimien tuomitsemiseksi ja YK: n muodostaman kehyksen merkityksen korostamiseksi.

Gahrton
Arvoisa puhemies, Persianlahden sodan aikana 1991 USA ja sen liittolaiset pudottivat 42 päivän aikana 277 000 tonnia pommeja Irakiin. Se ei horjuttanut Saddam Husseinin totalitaarista väkivaltahallintoa. Seuraavan seitsemän vuoden aikana Irak on ollut laajan kansainvälisen kauppasaarron kohteena. Sekään ei ole horjuttanut Saddam Husseinin sotilasdiktatuuria. Sitä vastoin nämä toimet ovat Unicefin mukaan johtaneet siihen, että 4500 alle 5-vuotiasta lasta kuolee joka kuukausi. Pikkulasten kuolleisuus on noussut tuhatta syntynyttä lasta kohden 24: stä 98: aan. Sairaudet kuten kolera, polio ja keltatauti ovat moninkertaistuneet. Tuoreessa yhteenvedossa the Middle East Council of Churches sanoo: The West wants to punish the leaders of Iraq, but the ones bearing all the burden are ordinary people. (Länsimaat haluavat rangaista Irakin johtajia, mutta taakan kantavat tavalliset ihmiset.)
USA haluaa nyt kääntää katseet pois presidentin sisäpoliittisista ongelmista uuden Irakia vastaan kohdistetun pommitussodan avulla, ajattelematta YK: ta, jota USA muutenkin järjestelmällisesti sabotoi, sodan, joka tulee lisäämään siviiliväestön kärsimyksiä ratkaisematta joukkotuhoaseiden ongelmaa.
Vihreät tukevat luonnollisesti Kofi Annania. Tietenkin Irakin on mielestämme noudatettava YK: n päätöslauselmia, mutta se koskee myös muita valtioita, jotka ovat YK: n päätösten kohteena. Haluamme luonnollisesti joukkotuhoaseet pois Irakista; ne on poistettava myös kaikista muista maista. Tavoittelemme oikeudenmukaista maailmanjärjestystä, jossa asioihin ehkä joudutaan puuttumaan poliisimaisin ottein. Niin on kuitenkin tapahduttava YK: n, ei vain yksipuolisesti USA: n käskystä.
Kuinka monta kertaa edustajat niistä puolueryhmistä, jotka nyt tukevat latteaa ja sotaa edistävää enemmistötekstiä, ovatkaan valitelleet USA: n ylivalta-asemaa maailmassa? Miten itsepäisesti he ovatkaan vaatineet EU: n tarjoamaa tehokasta vaihtoehtoa? Mutta nyt, kun totuuden hetki on koittanut, kun amerikkalainen isäntä viheltää, silloin Green ja Brok, Bertens ja muut heiluttavat kuuliaisesti häntäänsä. Se merkitsee sitä, että EU on nyt mukana sivilisaatioiden sodassa: länsi vastaan arabi-muslimi-maailma, sillä niinhän siinä käy. Koko arabimaailma, jopa arkkivihollinen Syyria, tukee nyt Irakia, ei siksi, että se arvostaa Saddam Husseinia, vaan koska se näkee sen, mitä tapahtuu lännen hyökkäyksenä koko arabi-muslimi-kulttuuria vastaan.
EU olisi tässä asiassa voinut toimia merkittävässä rauhanroolissa. EU olisi voinut tarjota kunnollisen monipuolisen vaihtoehdon USA: n "tykkivenediplomatialle" . Mutta kun tosi on kyseessä pistää siis EU-maiden vanha koloniaalinen pukinjalka esiin. Historiallinen viha arabeja kohtaan kumpuaa esiin. Tunkkaiset uskonnolliset islamiin kohdistuvat ennakkoluulot levittäytyvät ja muuttavat EU: n valtaeliitin jäsenet amerikkalaisen triumfivaunun kuuliaisiksi orjiksi. Se merkitsee myös sitä, että EU: n hyvä maine - arabimaailmassa se on nimittäin ollut hyvä - häviää. EU: n uskottavuus Palestiinassa, johon on panostettu positiivisesti, uhrataan. Koko Välimeren alueen yhteistyö joutuu uhkavyöhykkeelle. Se on traagista, se on ahdistavaa, se on häpeällistä. Kaikki tämä voitaisiin välttää tukemalla vihreiden ja GUE/NGL-ryhmän yhteistä päätöslauselmaesitystä.

Hory
Arvoisa puhemies, jokainen voi tuntea keskustelumme vakavuuden perusteella sen, että parlamenttimme poliittiset ryhmät pohtivat vastuutaan, joka on poikkeuksellinen. Parlamentillamme on todellinen valta vaikuttaa rauhaan tai sotaan, ja haluan sanoa, miksi Euroopan radikaaliallianssin ryhmä päätti, ei kovinkaan innokkaana mutta täysin tietoisena päätöksen eri seurauksista, kannattaa neljän ryhmän yhdistämistä koskevaa päätöslauselmaa.
Meillä on kolme perustelua. Ensinnäkään emme hyväksy karikatyyriä, joka kuvaa toisaalta irakilaista diktatuuria ja toisaalta amerikkalaista imperialismia, mutta joka ei ota kantaa niiden väliseen kiistaan. Toiseksi katsomme, ettei Euroopan unioni ole puolueeton kriisissä, joka alkoi jo vuonna 1990 ja että kysymys on myös vapauden peruskäsityksestämme. Kolmanneksi olemme millä hinnalla hyvänsä sitä mieltä, että jos Irak ei suostu diplomatian painostamana noudattamaan YK: n päätöslauselmia, on siis turvauduttava sotilaallisiin keinoihin, muuten ei voida enää puhua kansainvälisen lain olemassaolosta.
Ja kuitenkin meillä on suuria epäilyksiä, kuten monilla muillakin jäsenvaltioilla, mutta myös Yhdysvaltain arabiliittolaisilla tai turkkilaisilla liittolaisilla. Tiedämme, että ne, jotka haluavat riisua Irakin aseista ovat niitä, jotka ovat aseistaneet sen, että ne, jotka ovat tuominneet Irakin uhkayrityksen Kuwaitissa, tyytyvät Libanonin saamaan kaksoissuojeluun, että UNSCOMin valtuuskunta on monien tarkkailijoiden silmissä pikemminkin amerikkalainen piilojalusta kuin Yhdistyneiden kansakuntien väline, että siviilit kärsivät, tai kärsisivät, paljon enemmän nykyisestä kauppasaarrosta ja tulevasta sodasta kuin kummatkaan vastuussa olevat tahot, että Yhdysvaltain liittolaiset kärsisivät paljon enemmän kuin Amerikka uudesta kansainvälisestä kriisistä.
Tiedämme kaiken tämän ja pahoittelemme sitä, että puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta luuli voivansa ilmaista kansallisen kantansa ilman yleisten asiain neuvoston virallista kokousta ja korostaa näin sitä, kuinka turhaa unionin diplomatia on. Tiedämme kaiken tämän, mutta kannamme vastuumme hyväksymällä päätöslauselman ja korostamalla seuraavia kohtia. Ensinnäkin ainoastaan YK: lla on valta pakottaa Irak noudattamaan päätöslauselmiaan. Toiseksi mikään sotilaallinen väliintulo ei ole oikeutettua, jos turvallisuusneuvosto ei tee päätöstä ennen sitä. Kolmanneksi unionin on annettava täysi tukensa YK: n pääsihteerin tehtävälle ja vakuutettava uudelleen pitävänsä diplomaattista toimintaa ensisijaisen tärkeänä.
Ryhmämme hyväksyy näiden kolmen kohdan valossa tekstin, johon sisältyy selvästi sotilaallinen ratkaisu ainoana mahdollisena vaihtoehtona antamaan diplomaattiselle painostukselle uskottavuutta.

Souchet
Arvoisa puhemies, kansakuntia on kunnioitettava eikä kansoja saa nöyryyttää, se on kansainvälisyyden perussääntö. Sitä on sovellettava kaikkiin ja erityisesti kaikkein herkimpiin kansakuntiin ja turvattomimpiin valtioihin, valtioihin ja kansakuntiin, joiden tilannetta kansainvälisen yhteisön tarkoituksena ei ole haurastuttaa tai horjuttaa vaan päinvastoin vahvistaa, ja jotka voidaan arabi- ja muslimimaailmassa asettaa parhaiten vastakkain islamismin kehittymisen kanssa.
Saddam Husseinin henkilön ulkopuolella kansainvälisen yhteisön on siis otettava huomioon ennen kaikkea Irak ja sen muodostama kokonaisuus, Irakin kansa ja sen täysivaltaisuus.
Kansainvälisen yhteisön on varottava aloittamasta sellaisia vastuuttomia toimenpiteitä, jotka ilmenisivät Irakin outona erottumisena muista, epäilyttävänä itsepintaisuutena, sen täysivaltaisuuden suhteettomana loukkaamisena. Se liittäisi yhä enemmän yhteen Irakin kansan ja suuren osan Saddam Husseinia ympäröivän arabimaailman mielipiteestä. Se aiheuttaisi arabimaailmassa erittäin vihamielisiä reaktioita länttä kohtaan ja miehitetyt alueet saattaisivat nousta kapinaan. Seuraukset ovat suhteettomia verrattuna tarkastusten tavoitteisiin, joita ei muutenkaan saavutettaisi sotilaallisella iskulla.
Jos tavoite, joka todellakin yritetään saavuttaa, on se, että Irakin viranomaiset noudattavat täysin Yhdistyneiden kansakuntien päätöslauselmia, joissa määrätään maan täydellisestä aseistariisunnasta, on ensin todettava, ettei Irak enää nykyään ole uhka naapurivaltioilleen. Sillä ei enää ole minkäänlaista ydinkapasiteettia ja sen ballistisia voimavaroja valvotaan. Jos turvallisuusneuvosto katsoo tarpeelliseksi tiukentaa tarkastuksia ja valvontaa, jotta löydettäisiin, jos se vain on mahdollista, Irakin hallussa mahdollisesti olevat kemialliset ja biologiset aseet, tämä jäljelle jäävä kysymys on pystyttävä ratkaisemaan poliittisen vuoropuhelun avulla. Se ei estä painostamasta tai uhkaamasta, mistä saattaa olla neuvottelujen kannalta hyötyä ovelaa ja huolestusta herättävää diktaattoria vastaan, jota kuitenkin pidettiin vallassa vuonna 1991.
Tämä painostus on sitäkin tehokkaampaa, kun irakilaisia kannustetaan myönteisesti tekemään yhteistyötä Yhdistyneiden kansakuntien kanssa, ja miten tehdä se paremmin kuin ehdottamalla, että lopetetaan järjestelmällisesti Irakin moraaliton eristäminen, jonka on aiheuttanut yli seitsemän vuotta siviilejä rankasti koetellut kauppasaarto, jonka olisi jo aika todeta olleen täydellinen virhe. Tämä kauppasaarto on horjuttanut yhteiskuntaa, mutta ei Saddam Husseinia eikä hallituksen poliittista ja sotilaallista eliittiä. Se on samanaikaisesti tuhonnut tuotanto- ja kaupankäyntiverkot ja tiivistänyt Saddam Husseinin ja hänen kansansa välisiä suhteita. Tämän kauppasaarron lopettaminen on siis välttämätöntä ja on hyvä asia, että jotkut eurooppalaiset diplomaattikunnat ehdottavat sitä samalla, kun ne osallistuvat aktiivisesti Irakin kanssa käytävään poliittiseen vuoropuheluun muistuttaen samalla, että ainoastaan turvallisuusneuvoston tehtävänä on arvioida miten pitkälle Irak soveltaa sen hyväksymiä päätöslauselmia ja tehdä siitä johtopäätöksensä.
Nämä diplomatiat eivät tietenkään kaikki puhu yhdellä suulla, mutta ne puhuvat kovalla äänellä ja näin juuri Euroopalla koko moninaisuudessaan on suuri merkitys tässä kriisissä. Sitä kuunnellaan ja se puuttuu asiaan aktiivisimpien jäsenvaltioidensa välityksellä paljon tehokkaammin, kuin jos se olisi yrittänyt määritellä keinolla millä hyvänsä kaikille yhteisen kannan, joka olisi voinut olla täysin mitätön ja hyvin hidasvaikutteinen, kun taas esimerkiksi kriisitilanne, jossa nyt elämme, edellyttää ripeää arviointia ja nopeaa reagointia.

Trizza
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, minun on valitettavasti sanottava, että jälleen kerran me toistamme hedelmättömän riitin, joka uhkaa jäädä, jos ei ole jo jäänytkin, vaille mitään konkreettista tulosta, ja se johtuu siitä, että 15 jäsenvaltiolta puuttuu kokonaan uskottava yhteinen ulkopolitiikka. Tiedämme, että ei ole helppoa sovittaa yhteen sellaisten valtioiden poliittisia toimintasuunnitelmia, joiden historia ja intressit ovat menneinä vuosikymmeninä olleet usein ainakin erilaisia jos ei suorastaan vastakkaisia, mutta esitämme pahoittelumme siitä, että mitään ponnisteluja ei ole tehty eriävyyksien lieventämiseksi yhteisten ja pysyvien periaatteiden pohjalta.
Ensiksi: kansainvälisten sopimusten ja sitoumusten noudattaminen. Amerikkalaisten liittolaistemme apuun ei voida turvautua aina tarpeen tullen ja siirtää heitä sitten syrjään, kun meille sopii. Italiassa on sanonta "selvät sopimukset, pitkä ystävyys" . Laatikaamme siis selvät sopimukset kaikkien liittolaistemme kanssa.
Toiseksi: ihmisoikeuksien kunnioittaminen, parlamentin ylpeydenaihe. Parlamentin olisi tiedostettava selvemmin, että kahdenvälisiä sopimuksia yksittäisten valtioiden ja sellaisten maiden kanssa, jotka eivät esitä mitään takeita ihmisoikeuksien kunnioittamisesta, ei pitäisi enää tehdä, varsinkin kun kyseessä ovat Irakin tapaiset maat, joilla on tuhoa aikaansaava asevarasto ja jotka vaarantavat koko alueella asuvat kansat.
Kolmanneksi: YK: n entistä merkittävämpi ja huomattavampi diplomaattisen tason toiminta. YK: n etuoikeudet on säilytettävä muuttumattomina ja sen kaikkien jäsenten on epäröimättä ja viipymättä hyväksyttävä sen antamat päätöslauselmat.
Jos nämä asiat otetaan huomioon, Alleanza Nazionale -puolueen valtuuskunta ei voi muuta kuin toivottaa menestystä käynnistetyille diplomaattitason aloitteille, ennen kaikkea pitkiin aikoihin merkittävimmälle aloitteelle, jonka on tehnyt YK: n pääsihteeri Kofi Annan, jota kukaan ei voi pitää kenenkään vaikutusvallan alaisena. Sen tavoitteena on estää katastrofaalisiin seurauksiin johtava konflikti, joka ajaisi erittäin suuriin vaikeuksiin siviiliväestön ja ennen kaikkea sen heikoimmat jäsenet, lapset ja vanhukset, jotka maksavat edelleen raskaasti edellisen sodan seurauksista.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, varapuhemies Marín, uskon, että kaikki tässä salissa tuntevat inhoa Saddam Husseinia ja hänen hallintoaan kohtaan. Häntä ei voi ymmärtää. Meidän on kuitenkin erityisesti arabialueen poliittinen tilanne huomioon ottaen oltava selvillä siitä, milloin ja missä olosuhteissa sotilaallinen isku voi tapahtua. Euroopan on minun nähdäkseni vaadittava erityisesti kolmea asiaa, yhteishengessä amerikkalaisen politiikan kanssa muttei varmasti sille alistettuna.
Ensimmäiseksi: mahdollisen sotilaallisen iskun kohteen on oltava selvä. Se ei ole tähän asti oikein selvinnyt minulle. Todennäköisyyden, että tilanne on sotilaallisen iskun jälkeen parempi, parempi rauhan kannalta, parempi koko Lähi-idän alueen kehityksen kannalta, on myös oltava mahdollisimman suuri.
Toiseksi: ei ole epäilystäkään - EU ja erityisesti komissaari Marín, mutta myös neuvoston puheenjohtaja ovat viitanneet siihen jo usein - että Lähi-idän tilanne ei paranna vaan huonontaa tilannetta. Muutamia vuosia sitten oli vielä mahdollista saada mahdollisimman monta arabimaata mukaan Saddam Husseinin vastaiseen ryhmittymään, mikä nykyään on mahdotonta. Nythän on totta, että Netanjahun hallitus harjoittaa viivytyspolitiikkaa, ja on totta, vertailuja tekemättä, ettei Israelkaan tunnusta eikä toteuta YK: n Libanonin päätöslauselmaa. Se aiheuttaa kielteisen mielialan arabialueelle, ja meille on oltava selvää, että kaikki iskut, joita ei ole kunnolla ajateltu, harkittu ja tuettu, huonontavat tunnelmaa entisestään. Euroopan on kiinnitettävä huomiota siihen.
Viimeinen kohta: Yhdistyneiden kansakuntien rooli. En haluaisi nyt sanoa, että turvallisuusneuvoston on ehdottomasti tehtävä päätös. Siitä on erilaisia lainopillisia tulkintoja. Meille kaikille on kuitenkin oltava selvää: mitä heikompi on turvallisuusneuvoston ja Yhdistyneiden kansakuntien tuki, sitä kielteisempiä ovat vaikutukset erityisesti lännen ja arabialueen välisiin suhteisiin. Euroopan tehtävänä on oltava Amerikan suostuttelu YK: n täydelliseen tukemiseen tällä retkellä, mutta myös turvallisuusneuvostossa siitä huolehtiminen, että saavutetaan mahdollisimman laaja yhteisymmärrys, muuten sotilaallisesta iskusta tulee isku arabien ja loppujen lopuksi myös eurooppalaisten kasvoihin, jotka haluavat hyviä suhteita tähän alueeseen.

Oostlander
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa, että on ollut erityisen mukava kuulla neuvoston puheenjohtajamaan pitävän meille informatiivisen esityksen tämänhetkisestä tilanteesta. Me tiesimme kuitenkin jo kaiken sanomalehtien perusteella. Olisimme paljon mieluummin kuulleet vielä pari muuta asiaa. On ikävää, että ulkoministerien neuvosto on sitä näkymättömämpi, mitä tärkeämmästä tai kiireellisemmästä asiasta on kysymys. Tämä on vaarallista.
Jos neuvostosta tulee jotakin, silloin on kysymys horjuvista kompromisseista, jotka voivat olla jo huomenna erilaisia ja joita ei ole tehty antaumuksella. Koska maailma odottaa Euroopan unionilta jotain parempaa meidän taloudellisen suuren merkityksemme vuoksi, on erityisen vaarallista, että neuvosto on niin näkymätön. Tutkimusten mukaan Euroopan kansalaiset ajattelevat, että Euroopan unioni on vastuussa erityisesti ulkopolitiikasta. Tämä on oikeastaan aivan järkeenkäyvästi ajateltu, mutta valitettavasti asia on käsitetty väärin, sillä ulkoministerien neuvosto ja unioni eivät ota oikeasti vastuuta. Tämän vuoksi neuvosto ei ole yleensä osa ratkaisua vaan osa ongelmaa. Ison-Britannian puheenjohtajakaudella - me olimme odottaneet siltä uutta ja reipasta otetta - olisi voitu yrittää välttää sitä, että neuvosto on osa ongelmaa.
Valitettavasti Iso-Britannia puheenjohtajamaana on toiminut vain kansallisella tasolla ja unohtanut roolinsa unionin ulkopolitiikan johdossa. Iso-Britannia menee nyt kuin ylpeä terrieri sanomaan Amerikan elefantille, että tallustellaan nyt yhdessä. Jos sodan välttämiseksi voidaan tehdä jotain, se on mahdollista Euroopan unionin määrätietoisella toiminnalla. Voi olla hyödyllistä, jos Euroopan unioni toimii määrätietoisesti eikä anna mahdollisuuksia väärille toiveille tai tyrannien manipuloinnille. Tätä määrätietoisuutta ei näytetty Bosnian tapauksessa. Brittien kanta on nyt selvempi, koska on kyse öljystä. Bosniassa ei ollut kyse öljystä. Niin brittiupseerit sanoivat minulle silloin. Silloin kanta oli sekava, mutta nyt kanta on onneksi selkeä, mutta se on vain yhden maan kanta. Euroopan unionilla ja neuvostolla ei ole mitään kantaa Irakin eikä Algerian asioihin. Parlamentin päätöslauselman täytyy nyt täyttää tämä tyhjiö tässä epänormaalissa tilanteessa.

Fassa
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, mielestäni on vähättelyä sanoa, että Bagdadin hallituksen lainmukaisuus on hieman kyseenalainen asia, kun hallitusta epäillään rikoksista ihmiskuntaa vastaan, sotarikoksista ja kansanmurhista. Yleisemmässä mielessä Saddam Hussein pyrkii hankkimaan oikeutusta olemassaololleen maailman silmissä ja erityisesti kehitysmaiden silmissä amerikkalaisen ja yleensä länsimaisen imperialismin vastaisen taistelun sankarina, edustaen manikealaista maailmankatsomusta, joka ei kuulu meidän aikakauteemme.
On korostettava erityisesti, että kukaan Euroopassa ei halua eikä voi haluta sotaa Irakin kanssa. Kriisin ratkaiseminen diplomaattisella tavalla on ehdottomasti parempi ratkaisu, mutta sen aikaansaamiseksi on välttämätöntä, kuten monet ovat jo korostaneet, että Euroopan unioni ja sen yksittäiset jäsenvaltiot korvaavat kaikella painoarvollaan sen, että jotkut kansainvälisen yhteisön arvovaltaiset jäsenvaltiot eivät tietyistä syistä puutu tilanteeseen oman etunsa vuoksi.
On kuitenkin tärkeää, että Euroopan unioni ei luovuta länsimaisen osapuolen kriisinhallintatehtävää yksinomaan Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan käsiin. Tältä osin olen hieman hämmästynyt siitä, että yleisten asioiden neuvosto välttää ottamasta kantaa asiaan, ja myös siitä, että komission edustaja puhui asiasta niin harvasanaisesti - jos sallitte tämän ilmauksen.
Politiikassa, erityisesti kansainvälisessä politiikassa, pelätään tyhjiöitä; älkäämme mekään luoko sellaista, sillä muut täyttävät tyhjiön, jos me emme täytä sitä itse.

Carnero González
Arvoisa puhemies, Irakin on noudatettava kansainvälisiä päätöslauselmia, ja se on meistä kaikista selvää. Haluaisin kuitenkin tietää, olemmeko me myös yhtä mieltä siitä, että onko vain ja ainoastaan Yhdistyneiden kansakuntien oltava se, joka pakottaa siihen, ja olemmeko me myös yhtä mieltä siitä, että sen on tehtävä niin rauhanomaisesti, poliittisin ja diplomaattisin keinoin.
Kannatamme tietysti YK: n pääsihteerin herra Kofi Annanin toimia, mutta toivon, että hän ei toimiensa takia joudu omiensa tulituksen kohteeksi. Tarkoitan sitä, että pääsihteeri Annan on menossa Bagdadiin, mutta siitä tulee lopulta tekosyy Yhdysvaltain sotilaalliselle iskulle, joka ei ole mistään näkökulmasta katsottuna hyväksyttävä, koska se vaikuttaisi siviiliväestöön ja tietysti myös Lähi-idän vakauteen.
Tästä syystä unionin rooli on yksinkertaisesti ja suoraan sanottuna surkuteltava. Neuvoston puheenjohtaja pyrkii ainoastaan hämäämään varmistellakseen kansallista politiikkaansa, jossa yksinkertaisesti ja suoraan sanottuna totellaan sitä, mitä Valkoinen talo sanelee. Mitä voidaankaan sanoa muista Euroopan unionin jäsenvaltioista kuten minun maastani Espanjasta, jonka pääministeri on nähnyt, kuinka maan kansalaisille perusteltiin Madridin osallistumista Yhdysvaltain mahdolliseen operaatioon Tony Blairin ja CNN-kanavan välityksellä?
Tässä tilanteessa unionin olisi ilman muuta hyväksyttävä yhteinen kanta, jossa vastustettaisiin kaikkia Yhdysvaltain yksipuolisia toimia ja poistettaisiin tietysti kauppasaarto, joka aiheuttaa sanoin kuvaamattomia kärsimyksiä tavallisille Irakin kansalaisille, joita siis rangaistaan kaksinkertaisesti, koska heidän on kärsittävä julmasta diktatuurista ja koska heillä ei ole elintarvikkeita ja lääkkeitä jokapäiväisen elämän tarpeisiin.
Meidän olisi ilman muuta tuettava Irakin demokraattista oppositiota. Parlamentin olisi estettävä se, että jos Clinton käynnistää sotilasoperaation voimatta perustella sitä Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman avulla, se voisi lopulta perustella sen tämän parlamentin päätöslauselman avulla. Miten surullinen tällainen tilanne olisikaan!

Kerr
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin Euroopan parlamentin vihreän ryhmän puolesta tehdä selväksi sen, että me emme tunne mitään myötätuntoa Saddam Husseinia kohtaan. Jotkut meistä vastustivat häntä, kun Britannia ja Yhdysvallat aseistivat häntä. Tähän sisältyi kemiallisia ja biologisia aseita, joista Doug Henderson puhui tänä aamuna. Me tiedämme, että heillä on niitä, me myimme ne heille.
Lopetetaan kaikki kemiallinen ja biologinen sodankäynti ja tuhotaan kaikki aseet ympäri maailmaa. Tarkastetaan kaikki kohteet ympäri maailmaa, myös ne kohteet Yhdysvalloissa ja Britanniassa, jotka ovat yhä olemassa. Myönnetään, mistä tässä kriisissä on kyse. Kyse ei ole Irakin muodostamasta uhasta. Kyse on herra Clintonin perheongelmista. Tätä sotaa käydään herra Clintonin peniksestä, ja sen tarkoituksena on paikata hänen mainettaan hänen henkilöönsä kotipuolessa kohdistettujen syytösten keskellä.
On siis todella ironista, että herra Clintonin tärkein tukija on herra Blair, puhtoinen kristitty sosialisti, ja on häpeällistä, että Euroopan unionin puheenjohtaja Blair ei ole pyrkinytkään edustamaan Euroopan näkemyksiä vaan yrittää saada Euroopan omaksumaan herra Clintonin näkemykset. On surullista ja säälittävää katsella Robin Cookia, Britannian ulkoministeriä, joka sen sijaan, että hän matkustaisi ympäri Eurooppaa ja yrittäisi estää sodan, huitelee ympäri Persianlahden maita ja yrittää saada ne tukemaan Yhdysvaltain ja Britannian pommituksia Bagdadissa. Millainen loppu miehelle, joka sai mainetta ydinaseiden vastustajana ja rauhanaktivistina!
Tämän aamun Financial Times kirjoittaa, että ulkoministeriön virkailijoiden mukaan Britannia on valmis käyttämään ydinaseita Irakia vastaan, jos Saddam vastaa iskuun. Tämän parlamentin on selkeästi vastustettava tätä turhaa sotaa. PPE-ryhmän ja PSEryhmän yhteisessä päätöslauselmassa ei mennä tarpeeksi pitkälle. Käsittääkseni Pauline Green on yksityishenkilönä arvostellut herra Blairin sotaisaa asennetta Irakin suhteen. Arvostellaan avoimesti Britannian kyvyttömyyttä toimia Euroopan puheenjohtajamaana pikemmin kuin Yhdysvaltain 52. osavaltiona. Sanotaan, että Bagdadin pommittaminen ei hyödytä mitään ja se on moraalisesti tuomittavaa.
Vihreän ryhmän yhteiseen päätöslauselmaan esittämissä tarkistuksissa sanotaan kaikki nämä asiat. Vetoan sosiaalidemokraattiseen ryhmään ja erityisesti brittien työväenpuolueen jäseniin; unohtakaa pelkonne siitä, valitaanko teitä uudelleen, kuunnelkaa omantuntonne ääntä, ottakaa esimerkkiä niistä brittikansanedustajista, jotka äänestivät sotaa vastaan Westminsterissä eilisiltana. Muistakaa, että teitä eivät tuomitse ainoastaan työväenpuolueen jäsenet, vaan historia tuomitsee teidät sen perusteella, miten te äänestätte tässä asiassa. Vetoan teihin, jotta äänestäisitte rauhan ja diplomaattisen ratkaisun puolesta sotaa vastaan.

Gollnisch
Arvoisa rouva puhemies, Amerikan Yhdysvallat valmistautuu siis järkähtämättä käymään uutta sotaa Persianlahdella ja iskemään Irakiin vastoin kansainvälistä lakia, vastoin Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjaa, vastoin turvallisuusneuvoston päätöslauselmia ja erityisesti päätöslauselmaa 687, joka ei anna sille tätä varten minkäänlaisia valtuuksia.
Mikä oikeuttaa niin äkillisen, niin yksipuolisen, niin röyhkeän, niin kyynisen politiikan? Miksi nyt, kun tilanne näytti paranevan? Onko herra Clintonin tarkoituksena saada ihmiset unohtamaan Paula Jonesin ja Monica Lewinskyn tapaukset, joissa ruokoton ottaa yhteen rähjäisen kanssa? Onko kysymys herra Netanjahun määräyksestä, jonka osoittama halveksunta turvallisuusneuvoston päätöslauselmia kohtaan ei herätä teissä, herra neuvoston puheenjohtaja, mitään tunteita? Onko kysymys amerikkalaisten öljylähteiden kannattavuuden säilyttämisestä, joista puolet pitäisi sulkea, jos, niin kuin suunniteltiin, irakilainen öljy tulisi uudelleen maailmanmarkkinoille? Yksi asia on joka tapauksessa varma vastoin virallisia valheita: nämä uhkat eivät saa oikeutusta siitä vaarasta, jota Irak mahdollisesti edustaa.
Pienintäkään todistetta ei ole esitetty tämän asian osalta. Tätä 20 miljoonan asukkaan maata on jo seitsemän vuoden ajan näännytetty järjestelmällisesti nälkään. Varakeinoja ei enää ole. Yksikään lentokone tai helikopteri ei ole noussut ilmaan seitsemään vuoteen. Teollisuus on lamaantunut. Pääkaupunkiin päästäkseen on ylitettävä 900 kilometrin pituinen erämaa sietämättömissä oloissa. Enää ei ole sähkölamppuja, enää ei ole leipää, enää ei ole maitoa.
On menty niin pitkälle, että koulujen liidut takavarikoidaan, koska sanotaan, että Saddam Hussein tekisi grafiittikaivoksista saadusta grafiitista atomipommeja!
Liikuttavinta tässä kaikessa eivät ole amerikkalaiset valheet vaan teidän nöyristelynne, herra neuvoston puheenjohtaja. Säästäkää meidät ainakin inhottavalta moraaliltanne.Säästäkää meidät tekosyiltänne. Säästäkää meidät poliittisilta ja joukkoviestimien järjestelyiltä, joita harrastettiin Persialahden sodassa. Jos haluatte käydä tätä sotaa amerikkalaisten ystävienne kanssa, käykää sitten, mutta käykää sitä ilman meitä!

Colajanni
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen pahoillani siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on yksipuolisesti ja oikopäätä ilmoittanut olevansa valmis sotilaalliseen toimintaan neuvottelematta ensin Euroopan hallitusten kanssa yhteisen kannan löytämiseksi. Koska Yhdistynyt kuningaskunta vastaa tällä hetkellä Euroopan unionin puheenjohtajuudesta, se on vakava isku unionin roolille ja uskottavuudelle.
Eri ryhmien yhteisesti esittämässä päätöslauselmassa teitä pyydetään omaksumaan tämä vastuu; siinä pyydetään määrittelemään yhteinen kanta ja tukemaan kaikkia diplomaattisia keinoja, erityisesti YK: n ja sen pääsihteerin vierailuja sekä sen ehdotusta toimittaa väestölle ruoka-apua öljyä vastaan.
Lopuksi, ja tämä on tärkein kohta, päätöslauselmassa pyydetään, että kaikki lisätoimet, jotka eivät ole diplomaattisia, edellyttäisivät virallista päätöstä YK: n turvallisuusneuvostolta, jonka kantoja ei tulkitse kukaan muu kuin se itse. Tämä on oleellinen kohta. Olemme vakuuttuneita siitä, että Saddam Hussein on äärimmäisen vaarallinen ja että hänet on saatava noudattamaan YK: n päätöslauselmia; päätös siitä, miten ja milloin se tapahtuu, on kuitenkin tehtävä turvallisuusneuvostossa, jossa on otettava huomioon, että tilanne on nyt sotilaallisesti ja poliittisesti erilainen kuin Persianlahden sodan aikana.
Korostan, tilanne on nyt erilainen sotilaallisesti. Otan kaksi esimerkkiä: mitä seurauksia olisi iskulla kemiallisten aseiden varastoon? Ministeri Primakov puhuu tuhoisista seurauksista koko alueella. Se on asia, joka on otettava huomioon. Toinen esimerkki: YK: n lähteiden mukaan Saddam on piilottanut ohjuksia ja kemiallisia aseita Algeriaan, Libyaan ja Sudaniin. Jos se pitää paikkansa, miten näiden maiden suhteen on toimittava ja mitä hyötyä on silloin Irakin pommittamisesta?
Tilanne on erilainen myös poliittisesti. Kaikki arabimaat ja meidän liittolaisemme niiden eturivissä ovat kielteisellä kannalla. Miksi? Sen vuoksi, että meidän toimintamme voi kohdistua heitä vastaan, ja mitkä ovat silloin seuraukset koko Lähi-idälle? Turvallisuusneuvoston on punnittava kaikkia näitä asioita ennen kuin sen päätöksiä ryhdytään toteuttamaan. Silloin me kaikki olemme sen puolella.

Castagnetti
Arvoisa rouva puhemies, Kofi Annanin vierailu Bagdadiin antaa sijaa järkevyydelle ja toivolle. Niin, järkevyydelle, koska viime viikkoina lähes kaikki osapuolet ovat pitäneet sotaa väistämättömänä vastauksena Saddam Husseinin sietämättömään röyhkeyteen.
Kuten Clinton sanoi eilen, sota ei ole koskaan paras vaihtoehto, mutta joissakin tapauksissa se voi olla ainoa vaihtoehto. Joidenkin maiden itsepintaisuuden, Yhdysvaltojen julkisen mielipiteen, moraalisen auktoriteetin Rooman paavin vahvojen vetoomusten, Venäjän ja Kiinan välillä esiintyvän huolestuttavan mutta odotettavissa olevan yhteisymmärryksen ja arabimaiden vastustuksen ansiosta näyttää siltä, että vastuu on palaamassa politiikkaan.
Valitettavasti emme voi kiittää tästä Eurooppaa, taaskaan Eurooppa, joka valmistautuu yhtenäisvaluutan tuomaan mahtiasemaan, ei onnistu kohoamaan poliittiseksi mahdiksi, ei edes tämän kriisin yhteydessä, joka voi koskettaa sitä enemmän kuin tällä hetkellä ajatellaan. Tästä syystä yhdyn kaikkiin niihin, jotka ovat tuominneet puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan selittämättömän ja anteeksiantamattoman toiminnan tässä yhteydessä.
Lienee selvää, että kaikki ovat vakaasti sitä mieltä, että Bagdadin diktaattori on saatava noudattamaan YK: n kaikkia päätöslauselmia, mutta tavoitteen toteuttamiseksi tarvittavien keinojen käyttökelpoisuus ja tehokkuus ja toisiaan seuraavien poliittisten tilanteiden ennakointi eivät ole koskaan itsestään selviä ja kiistämättömiä asioita. Kun vaihtoehtona on sota, pitkäjännitteiselle diplomatialle ja politiikalle ei voida asettaa kiistattomia rajoja. Se ei ole heikkoutta vaan vahvuutta, joka on peräisin tämän vanhan mantereen vanhasta moraalisesta ajattelusta ja politiikasta, ja ainoa vakava opetus, jonka tämä päättymässä oleva vuosisata meille jättää.

Manisco
Arvoisa rouva puhemies, emme voi muuta kuin ilmaista hämmästyksemme ja tyrmistyksemme siitä, mitä olemme kuulleet tänään etenkin Britannian ulkoministeriön edustajan suusta. Me luemme samat asiakirjat kuin hänkin joukkotuhoaseista, brittien kehittämästä pernarutosta ja ihmiskuntaa koskevista paisutelluista uhkista.
Me tiedämme myös, miten hänen hallituksensa on ensin pyrkinyt estämään ja sitten vaikeuttamaan pääsihteeri Kofi Annanin Irakin-matkaa. Me saamme kuulla, että suunnaton painostus diplomaattisen ratkaisun saamiseksi on kauan sitten lakannut olemasta uhka, jolla voidaan saavuttaa yhtään mitään, kun Yhdysvaltain valtava sotilaskoneisto liikkuu väistämättä ja kaiken tuhoavasti Irakin kansaa vastaan: kauppasaarrolla on puolitoista miljoonaa uhria, kauppasaarrolla, jota joku tässä parlamentissa haluaa pitkittää loputtomiin.
Me tällä puolella parlamenttia emme tunne mitään myötätuntoa Bagdadin diktaattoria kohtaan. Me toivomme yhä, että herra Annan saisi ihmeitä aikaan. Me pahoittelemme mitä voimakkaimmin sitä tekopyhyyden ja hämäyksen verhoa, jolla on yritetty peitellä tätä harkittua verilöylyä, tätä valtavaa tragediaa ja ennen kaikkea pyrkimystä käyttää unionia pahimmanlaatuisen angloamerikkalaisen sotilaallisen politiikan ja ulkopolitiikan sokeiden välineiden pönkittämiseksi.

Antony
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, väittämällä, että Irak todellakin uhkaisi naapurivaltioitaan sillä, mitä sille on jäänyt jäljelle siitä asevarastosta, jota israelilaisten ja amerikkalaisten vääristelevissä tiedoissa tahallaan yliarvioidaan, pidetään totisesti ihmisiä pilkkanaan. Kukaan ei itse asiassa epäile, etteikö tämä maa, jos se aloittaisi hyökkäyssodan, kärsisi välittömästi Israelin ja Yhdysvaltain sille määräämästä kauhistuttavasta ja tuhoisasta vastaiskusta.
Saatuaan Saddam Husseinin Kuwaitin takaisinvaltauksen muodostamaan ansaan Yhdysvallat murskasi jättiläismäisellä konejuntallaan Irakin naurettavan pienen armeijan. Siitä lähtien se on näännyttänyt Irakin kansaa nälkään ja aiheuttanut satojen tuhansien lasten, pian kahden miljoonan lapsen, kuoleman menettelemällä tavalla, joka on mitä kauhistuttavin rikos ihmisyyttä vastaan, varsinkin kun se tehdään kylmästi, rauhallisesti, kliinisesti, kun se tapahtuu vuosien saatossa moraalisten pasifististen, muka ihmisoikeuksien innoittamien perusteluiden varjolla.
Tiedetään, että todellisuudessa herra Clinton, kyynisesti ja peittäen kyynisyytensä valtavan tekopyhyyden alle, puhumattakaan edes hänen henkilökohtaisista niljakkaista motivaatioistaan, noudattaa ensisijaisesti merkantilismin mukaista raakaa hyödyn tavoittelua öljyalalla, jolle Irakin tuotanto ei saa olla uhka.
Lopuksi, ja ennen kaikkea, jos Saddam Husseinia ei olisi olemassa, hänet olisi keksittävä. Sekä Israel että Yhdysvallat katsovat tarvitsevansa jatkuvasti näennäisen vihollisen ja tilanteen, jossa sota on aina mahdollinen. Tänään se on Saddam, huomenna joku muu. Se, joka ymmärtää tämän, hallitsee tilanteen, mutta ymmärtää myös maailmanrauhaa uhkaavan vaaran. Kuka voi itse asiassa pitää perusteettomina palestiinalaisten raivoa ja sitä vihaa, joka nousee kaikkein maltillisimmista ja vastuuntuntoisimmista arabiliikkeistä?

Hoff
Arvoisa rouva puhemies, kollegat, haluan puheessani sanoa jotain Euroopan unionin ja parlamentin tehtävästä tässä konfliktissa. Kysymys kuuluu, onko meillä ylipäänsä tehtävää tai täytämmekö tehtävämme? On totta, ettemme ole aktiivisia, mutta olen kuitenkin sitä mieltä, että keskustelumme ja yhteinen päätös, jonka tänään teemme, ovat tärkeitä, sillä me Euroopan parlamentissa teemme päätöksemme ennen kuin neuvosto ja komissio ovat löytäneet yhteisen kannan. Tämä on taas tapaus, josta huomaamme, etteivät neuvosto ja komissio kykene löytämään yhteistä kantaa, ja jos komission toimet, kuten tänään aamulla kuulimme, rajoittuvat pyyntöihin ja toiveisiin, kuten komissaari Marín sanoi, komission asiat eivät näytä olevan hyvin.
Emme vaadi päätöksessämme pelkästään yhteistä kantaa yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan vaan sanomme tässä päätöksessä myös, millaiseksi sen kuvittelemme. Kyseessähän on päätös, jonka parlamentin enemmistö esittää ja tekee ja, kuten sanottua, ennen kuin neuvosto ja komissio kykenevät esittämään jotain yhteistä.
Nyt YK: n päätöslauselmaan: amerikkalaiset ovat sitä mieltä, että on hyökättävä, jos kaikki diplomaattiset ponnistelut epäonnistuvat, ja että myös hyökätään. Tässä parlamentissa, ainakin niin on sanottu, toiset kiistävät tämän. Olisi toivottavaa, että koko kansainvälinen yhteisö hyväksyisi tähän diktaattoriin kohdistuvat toimet. Sen vuoksi olisi myös toivottavaa, että YK: n turvallisuusneuvosto vahvistaisi ne. Tämä pyrkimys ei saa kuitenkaan johtaa siihen, että jotkut kansainvälisen yhteisön maat, kuten Venäjä ja Kiina, saattavat turvallisuusneuvoston näin tilanteeseen, jossa Saddamiin kohdistuva paine voi pienentyä, sillä silloin Irakin valtioterrorismi on voittanut. Sitä me emme halua. Me haluamme, jos mahdollista, rauhanomaisen ratkaisun, mutta haluamme joka tapauksessa ratkaisun, ja toivottavasti yhteisen, joka johtaa siihen, että se, mitä Britannia esitti neuvoston puheenjohtajamaana tosiasioina, katoaa maan päältä. Kemiallisia ja biologisia taistelukaasuja ei saa hyväksyä, ei missään päin maailmaa eikä varsinkaan maassa, jossa vallitsee valtioterrorismi.

Bernard-Reymond
Arvoisa herra ministeri, arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, Irakin kieltäytyminen alistumasta YK: n päätöksiin ei voi saada kaikilta valtioilta ja kaikilta parlamenteilta osakseen muuta kuin järkkymättömän tuomion, johon ei liity epäselvyyksiä. Kansainvälisen lain noudattaminen on rauhan edellytys, varsinkin kun on tässä tapauksessa kysymys kauhistuttavan vaarallisista aseista.
Mutta kuka voisi kieltää tai pahoitella sitä, että kaikki diplomaattiset ja poliittiset ponnistelut ovat laantuneet ennen kuin sotavoimat vetävät aseensa pois siitä valmiustilasta, jossa ne voisivat aiheuttaa vahinkoa neuvottelujen epäonnistuessa? Annan tunnustusta ja hyväksyntäni neuvottelujen äärirajoille menevien kaikille pyrkimyksille, erityisesti Ranskan hallitukselle ja YK: n pääsihteerille. Jo nyt voidaan tehdä joitakin huomioita tästä kriisistä.
Onko Irak ensinnäkään pystynyt valmistamaan yksin nämä kauheat aseet, vai ovatko muut YK: n jäsenet auttaneet sitä? Toiseksi Eurooppa ei taaskaan kykene hyväksymään yhteistä eurooppalaista kantaa. Kansainvälisessä politiikassa Eurooppaa ei näy ja jäsenvaltioiden tehtävänä on juuri korvata tämä puute. Ne tekevät sen historiansa ja omien poliittisten suuntaustensa mukaisesti, jotka eivät ole täysin samanlaisia. Ne tuntevat näin olevansa pakotettuja kehittämään politiikkoja suhteessa Yhdysvaltain politiikkoihin pikemminkin kuin yhteisen analyysinsä mukaisesti.
Teidän asenteenne, herra ministeri, teidän hallituksenne asenne, on ollut tässä suhteessa erityisen merkittävä ja toivoisin tietäväni, mitä olette Eurooppa-neuvoston puheenjohtajana, ei Britannian hallituksena, tehneet arabimaiden suhteen, Neuvostoliiton suhteen, Kiinan suhteen, YK: n suhteen ja yleisesti itse Euroopan unionin sisällä.
Kolmanneksi, onko Irakin kanssa käytävä sotaa joka kymmenes vuosi vai aiotaanko ensimmäisestä Persianlahden sodasta ja nykyisestä tilanteesta ottaa opiksi, jotta voidaan pohtia kysymyksiä, jotka liittyvät alueen voimatasapainoon, jokaisen valtion oikeuteen omaan turvallisuuteensa, öljyn tehtävään tässä kriisissä, rauhanprosessin lukkiutumisen vaikutukseen Lähi-idässä yleensä, Irakin kauppasaarron hyödyllisyyteen, samanaikaisesti sekä diktaattorinsa panttivankina että lännen panttivankina olevan Irakin kansan tilanteeseen?
Jos Eurooppa olisi ollut olemassa, se olisi varmasti pystynyt ohjaamaan näiden viimeisten kymmenen vuoden aikana tilannetta niin, että nykyinen traaginen umpikuja olisi voitu välttää. Mutta me valittelemme itsepäisesti kyvyttömyyttämme tekemättä tilanteen edellyttämällä tasolla olevia päätöksiä. Ettekö ole esimerkiksi sitä mieltä, että Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan valinta nelivuotiskaudeksi olisi ensimmäinen hyödyllinen askel kohti todellista yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kehittämistä?

Ephremidis
Arvoisa rouva puhemies, Clinton on kaivanut sotakirveen esiin, ja häntä säestävät aseteollisuuden ja monikansallisten öljy-yhtiöiden sotarummut, ja Clinton tekee työtä käskettyä. Pelkään pahoin, että me täällä vain puhumme ja etsimme verukkeita sille, että meillä ei ole yhteistä ulkopolitiikkaa. Ulkopolitiikka puuttuu kokonaan tai se on nykyisen puheenjohtajamaan kautta samansuuntainen kuin Clintonin sotapeli.
Herra puhemies, mielestäni edellä sanotuista asioista riippumatta tämä parlamentti voi antaa päätöslauselman, joka ensinnäkin tuomitsee kaikki sotilaalliset toimet Irakia vastaan riippumatta siitä, kuinka tuomittava Irakin nykyinen hallinto on. Toiseksi, päätöslauselmassa puolustettaisiin yhtä kokonaisvaltaisesti poliittista ja diplomaattista ratkaisua. Tämän sijaan neljä poliittista ryhmää on esittänyt päätöslauselmaa, joka tavalla tai toisella hyvin ovelasti mahdollistaa sen käyttämisen viikunanlehtenä peittämään amerikkalaisten sotilaalliset toimet. Vihreiden ja oman ryhmäni päätöslauselma taas poikkeaa juuri siinä, että se selvin sanoin tuomitsee sotilaalliset toimet ja tukee poliittista ja diplomaattista ratkaisua. Tämä tukisi parhaiten Annanin tehtävää, kun hän matkustaa Bagdadiin.

Formentini
Arvoisa rouva puhemies, näinä viime tunteina syttynyt toivo ei vähennä Irakin kriisin vakavuutta, ja mielestäni Euroopan parlamentin velvollisuutena, kun otetaan huomioon Euroopan nykyinen kykenemättömyys harjoittaa yhteistä politiikkaa, on toimia kansojemme vaatimusten ja tarpeiden tulkkina ja rauhoittaa niitä monissa asioissa. Tämä on huolestuttava, hyvin huolestuttava kriisi! Ajatelkaamme vain, että seitsemän vuotta sitten Saddam Hussein olisi voitu kaikessa rauhassa syrjäyttää vallasta, mutta se mahti, joka olisi voinut tehdä sen, ei syrjäyttänyt häntä. Asiat kehittyivät sen jälkeen nopeaan tahtiin vuosien myötä, ja nyt olemme tässä tilanteessa.
Meidän tehtävänämme on rauhoittaa kansojamme siitä, että ekologisia katastrofeja ei tapahdu. Tiedetäänhän hyvin, miten pommitukset tapahtuvat: niiden haluttaisiin olevan täsmällisesti kohdistettuja mutta ne aiheuttavatkin laajoja tuhoja. Me emme voi myöskään pitää panttivankina kokonaista kansaa siinä toivossa, että kansa kukistaisi diktaattorinsa, koska se ei ole oikea tapa suhtautua asioihin. Valitettavasti tämän päivän maailmassa on liikaa Saddam Husseinin kilpailijoita ja diktaattoreja, jotka polkevat kansojensa oikeuksia. Erityisen vakava piirre Saddamin tapauksessa on kemiallisen sodankäynnin vaaran lisäksi se, että viidesosa hänen maansa kansasta, kurdit, elää alistettuna oloissa, jotka eivät ole inhimillisessä mielessä hyväksyttäviä.
Pyydän, että parlamenttimme ryhtyy kansojemme tulkiksi, ja itse edustamieni kansalaisten eli Padanian asukkaiden puolesta sanoisin, että me vastustamme kaikkien alueellamme sijaitsevien tukikohtien käyttöä. Tästä istuntosalista käsin minä varoitan Italian hallitusta käyttämästä Padaniassa sijaitsevia tukikohtia hyökkäyksiin, joita me emme voi hyväksyä.

Wiersma
On hyvä, että Euroopan parlamentti selvittää tänään suhtautumisensa Irakin kriisiin. Neuvosto ei ole oikein onnistunut siinä asiassa. Lähtökohta Irakin suhteen on melko selkeä. Se on hyljeksitty valtio, joka ei piittaa lainkaan kansainvälisestä yhteisöstä ja joka kieltäytyy täyttämästä YK: n päätöksiä, joissa vaaditaan tarkastuksia ja joukkotuhoaseiden hävittämistä. Tämä on yksinkertaisesti mahdotonta hyväksyä. Asiassa tarvitaan kansainvälisiä toimenpiteitä, ja niistä me olemme täällä puhumassa.
Mitä maailma tekee ottaakseen tappavat aseet pois Saddam Husseinilta? Tämä kysymys koskee kaikkia eikä vain amerikkalaisia. Edessämme olevaan kompromissipäätöslauselmaan sisältyy periaatteellisia kysymyksiä. Voiko tällaisessa tilanteessa uhata väkivallan käytöllä? Voiko väkivaltaa käyttää viimeisenä keinona, jos diplomaattiset keinot eivät toimi? Vastaus on kyllä. Pitääkö ratkaisua varten hyödyntää kaikkia rauhanomaisia mahdollisuuksia? Minun mielestäni kyllä, ja olen iloinen siitä, että Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri Kofi Annanin viimeisestä yrityksestä ollaan yhtä mieltä. Täytyykö olla valmis käyttämään väkivaltaa, jos diplomatian keinot eivät riitä siihen, että Saddam Hussein suostuu pyydettyihin myönnytyksiin? Vastahakoisesti vastaukseni on kyllä. Pitääkö turvallisuusneuvoston hyväksyä sellainen toiminta? Se on toivottava mutta ei välttämätön edellytys. Turvallisuusneuvostolla täytyy olla roolinsa, mutta YK: n Irakia koskevien päätöslauselmien tulkinnasta on mielipide-eroja. Saddam Hussein ei saa päästä hyötymään sekavasta tilanteesta. Edessämme olevassa kompromissipäätöslauselmassa on ilmaistu täydellisesti tämä ajatus. Me emme kannata sotaa, mutta kansainvälisen yhteisön kärsivällisyydellä on rajansa.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa virassa oleva neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, haluaisin sanoa aluksi, että pidän erittäin valitettavana sitä, että komissaari Marín on jo lähtenyt täältä. Olihan hän paikalla myös kannanoton vuoksi. Hän voisi rauhassa istua täällä ja sanoa loppupuheenvuorossaan vielä jotain perusteellisempaa tietyistä humanitaarisista toimista ja vastaavista. Olen erittäin pahoillani, ettei hän pitänyt sitä tarpeellisena. Toisaalta olen luonnollisesti erittäin iloinen, että keskustelu tapahtuu tänään täällä, koska juuri nyt on aika meidän eurooppalaisten puhua yhteen ääneen - olen erittäin iloinen, komissaari Marín, että olette taas täällä - puhua yhteen ääneen aiheesta, jota CNN nimittää jo avoimeksi yhteenotoksi Persianlahdella. Toivoisin monesti, että tämä yksi ääni olisi hieman yhtenäisempi ja kovempi. On joka tapauksessa hyvä, että näin ylipäätään tapahtuu.
Olen myös varma, että monet paikalla olevista kollegoista seurasivat eilen TV: stä kahta mielenkiintoista asiaa. Yhdeltä taholta pääsihteeri Kofi Annanin ja turvallisuusneuvoston pysyvien jäsenten hyvästelyä ja hyviä neuvoja, joita hän sai mukaansa. Toiselta taholta puhetta, jonka presidentti Bill Clinton piti upseereille Pentagonissa ja jossa hän selvästi pani Saddam Husseinille suitsia suuhun. Yhden asian on oltava meille selvää: pääsihteerin matkasta ei varmasti saa taas tulla sellaista epäonnistumista kuin vuonna 1991, jolloin se oli käytännöllisesti katsoen silloisen Persianlahden sodan alku. Voin vain toivoa kovasti, että näistä virheistä on opittu. Meidän tulisi myös ilmoittaa mielipiteemme siinä mielessä, että juuri vain selvien myönnytysten avulla voidaan todella käyttää hyväksi kaikki diplomaattiset mahdollisuudet sodan välttämiseksi.
Toisaalta meidän on kuitenkin aivan selvästi ilmoitettava kantamme niitä maita kohtaan, jotka aikovat käyttää biologisia aseita. Viittaan tämän osalta siihen, että juuri Irakilla on käytössään pääasiallisena taistelukaasuna muun muassa pernaruttoa. Se, joka on omalla mantereellamme seurannut, miten pernarutto sai vaikuttaa Skotlannissa pernaruttosaarella yli 50 vuoden ajan, käsittää, että on todella välttämätöntä, että puhumme tässä asiassa todella yhteen ääneen, koska emme pysty etukäteen tietämään emmekä haluakaan tietää näitä vaikutuksia.

Paisley
Arvoisa rouva puhemies, koska olen kotoisin Pohjois-Irlannista, minun on sanottava, että sekä presidentti Clinton että pääministeri Blair menettelevät tekopyhästi. He sanovat IRA: n terroristeille maassani, että he voivat pitää aseensa, joilla he ovat murhanneet äänestäjiäni, niin roomalaiskatolilaisia kuin protestanttejakin, ja että he ovat tervetulleita Valkoiseen taloon ja Downing Streetille. Kuitenkin he sanovat meille tänään, että Irakin on tuhottava aseensa.
Haluan muistuttaa, ettei kukaan meistä unohtaisi sitä, että Saddam on teurastamalla omaa kansaansa osoittanut sen, että hän käyttäisi joukkotuhoaseita, jos hänellä olisi siihen tilaisuus. En tiedä, pystyttäisiinkö ilmahyökkäyksessä tuhoamaan kaikki nämä aseet, mutta olisi tuhoisaa, jos aloittaisimme alusta kaiken tämän jälkeen. Juuri näin tapahtui aiemmin. Se ei saa enää toistua.

Cot
Arvoisa rouva puhemies, operaatio Aavikkomyrskyn jälkeen olemme jälleen uuden Irakiin kohdistuvan iskun kynnyksellä, jota Amerikan yhdysvallat johtaa. Irakin diktaattori pitää jälleen kerran kansainvälistä yhteisöä pilkkanaan. Hän kieltäytyy soveltamasta YK: n päätöslauselmia. Hän saa pelottavan uhkan leijumaan alueella. Vertailuni päättyy tähän.
YK salli vuonna 1990 turvautumisen voimankäyttöön VII luvun puitteissa. Iskun toteutti laaja liittoutuma, johon kuuluivat erityisesti Irakin naapureina olevat arabimaat ja etenkin moni liittoutumaton valtio. Eurooppamme oli läsnä Eurooppana, aktiivisena erityisesti puheenjohtajavaltion ja troikan välityksellä, joka ei ollut säästellyt ponnistelujaan ja joka oli mennyt Bagdadiin tietyistä, erityisesti tämän parlamentin esittämistä varauksista huolimatta. Havaitsen nyt Euroopassa syrjäänvetäytymistä, jonka juuri pitämänne puheen lyhytsanaisuus, herra Marín, tuo näyttävästi esille. Havaitsen ennen kaikkea puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan syrjäänvetäytymisen, herra ministeri. Pääministeri Blair on varmasti erittäin aktiivinen ja läsnä kaikkialla, mutta puheenjohtaja Blair on kadonnut. Näytetään olevan sitä mieltä, ettei yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa enää ole siinä vaiheessa, kun asioista tulee vakavia.
Lisään, että liittoutuminen on puhtaasti länsimaista ja lopuksi, kun Yhdysvallat näyttää päättäneen toimia YK: n valtuutuksista huolimatta, vaikka se antoikin väkinäisesti siunauksensa YK: n pääsihteerin Kofi Annanin viimeisenä toivona pidetylle matkalle, jonka toivomme tietenkin olevan hedelmällinen.
Tällaisissa olosuhteissa tehty isku merkitsisi vakavaa heikkenemistä sekä Yhdistyneiden kansakuntien vaikutusvallan osalta että Euroopan unionin läsnäolon osalta, jonka tehtävästä maailmassa on tullut vähäpätöinen. Jotkut meistä eivät ole näissä olosuhteissa valmiita myöntämään Amerikan yhdysvalloille avointa valtakirjaa tässä operaatiossa.

McMillan-Scott
Arvoisa rouva puhemies, on käynyt selväksi, että parlamentissa ollaan pääsemässä yksimielisyyteen, joka ei ilahduta minua, ja kyse on puheenjohtajamaan arvostelusta. Kuulimme juuri johtavalta ranskalaiselta sosialistilta sellaisia sanoja, joita voisin itsekin käyttää.
Tilanne on sekava. Muistan, kun keskustelimme perusteellisesti Irakista Persianlahden sodan aikana. Tuolloin kaikki työväenpuolueen jäsenet kuutta lukuun ottamatta allekirjoittivat päätöslauselman, jossa tuomittiin sotilaalliset toimet Persianlahdella. Tällä kertaa vain kuusi allekirjoittaisi sellaisen päätöslauselman. Tämä siis kuvastaa sitä horjuntaa, jota esiintyy parlamentin sosialistien keskuudessa.
On valitettavaa ja surkuteltavaa, että puheenjohtajamaa ei ole toistaiseksi onnistunut saamaan aikaan yhteistä kantaa. Se kuitenkin kuvastaa varmuuden puuttumista ulkopolitiikasta sekä Washingtonissa että Lontoossa ja valitettavasti myös muualla Euroopassa. Sellaisen varmuuden, joka oli niin selvää rouva Thatcherin ja presidentti Bushin aikoina; sellaisen varmuuden, jonka toi Euroopan unioniin Douglas Hurd ulkoministerinä ollessaan; sellaisen varmuuden, jota me itse asiassa nyt tarvitsemme. Olen näin ollen pahoillani siitä, että Robin Cook ei ole pystynyt tulemaan tänne, vaikka hän viettikin koko eilisen iltapäivän parlamentin alahuoneessa.
Nämä ovat kriittisiä hetkiä. Emme tiedä, mitä lähipäivien aikana tapahtuu. Tiedämme, että kyseisessä maailmankolkassa ei juuri ole valinnanvaraa kuin vain kahden hirmuhallinnon välillä, Iranin ja Irakin.
Täällä on arvosteltu tarvikkeiden myymistä Irakille. Yhdistyneen kuningaskunnan osalta tämä loppui vuonna 1988. Olemme kuitenkin tekemisissä diktaattorin kanssa, jonka käytössä on aseita, joista osa keksittiin jo ensimmäisessä maailmansodassa. Ensimmäisen maailmansodan teknologiaan liittyy barbaarinen luonne, ja kansainvälisen yhteisön on puututtava tähän.
Näin ollen Kofi Annanin tuleva diplomaattinen tehtävä ansaitsee mielestämme kaiken tuen. Me ymmärrämme ne näkemykset, joita ovat ryhmässäni esittäneet herrat Castagnetti ja Bernard-Reymond Italiasta ja Ranskasta, ja etenkin muissa Välimeren maissa ollaan syvästi huolissaan nykyiseen tilanteeseen liittyvistä vaaroista. Emme kuitenkaan voi sallia sitä, että Saddam Hussein pystyy edelleenkin uhkaamaan paitsi omaa kansaansa myös hänen naapureinaan ja paljon kauempana asuvia kansoja teknologialla, jota hän on yrittänyt kehittää.
Tunnemme syvää myötätuntoa Irakin kansaa kohtaan. Toivomme, että humanitaarisia ponnisteluja jatketaan, ja jos lähipäivinä on mahdollista ryhtyä lisätoimiin, kuten pian hyväksymässämme päätöslauselmassa velvoitetaan, tämän parlamentin ja Euroopan kansan olisi mielestäni tuettava kyseisiä joukkoja, kuten minäkin tuen, ovat ne sitten Yhdysvalloista, Britanniasta tai muualta, jos koittaa se hetki - ja se hetki on koittamassa - että meidän on saatettava päätökseen vuonna 1991 aloittamamme työ.

Titley
Arvoisa rouva puhemies, niiden yhdeksän vuoden aikana, kun olen ollut parlamentissa, en ole kuullut puheenvuoroa, joka olisi täynnä niin vääristynyttä omahyväistä hölynpölyä kuin herra Kerrin hetki sitten käyttämä puheenvuoro. Tiedän nyt, ettei avohuolto toimi Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Pyydän parlamenttia miettimään hetken ajan, millainen vaikutus yhdellä ainoalla Israeliin laukaistavalla kemiallisilla aseilla varustetulla Scud-ohjuksella on. Tuon Scud-ohjuksen Lähi-idässä aiheuttamaa tuhoa on mahdoton kuvitellakaan. Parlamentin on tehtävä selväksi se, että kansainvälistä lakia on noudatettava. Saddam Husseinia ei saisi puolustella keskustelussamme. Hän ei noudata YK: n päätöslauselmia. Ei kannata väittää, että YK on ollut vähemmän tiukka muissa asioissa. Vääryyttä ei korjata toisella vääryydellä.
Olen huolissani myös parlamentin jäsenten YUTP: tä koskevasta itkusta ja hammasten kiristyksestä. YUTP ei tarkoita, kuten herra Bertens sanoo, että meidän olisi oltava yhtenäisiä joka asiassa. Se tarkoittaa, että meillä olisi oltava Euroopan unionin yhteisiä uhkia koskeva yhteinen toimintasuunnitelma. On selvää, että Euroopan unioni on edennyt sensuuntaisesti. Edessämme oleva yhteinen teksti on yhtenäinen vahvistaessaan sen, että Saddam Husseinin katsotaan selvästi olevan väärässä; että YK: n päätöslauselmat on pantava täytäntöön. On etsittävä uutterasti diplomaattista ratkaisua. Meidän on tuettava YK: n pääsihteeriä hänen tehtävässään.
Voiko herra Henderson vahvistaa, että tämä on itse asiassa myös neuvoston yhteinen kanta? Voisiko hän myös vahvistaa, että puheenjohtajamaa on menetellyt täysin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J.5 artiklan mukaisesti ja lisäksi että Britannian hallitus on noudattanut J.5 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan turvallisuusneuvoston jäsenenä?
Meidän on tehtävä tämä selväksi: Saddam Hussein on pysäytettävä. Me tarvitsemme diplomaattisen ratkaisun tähän ongelmaan. Loppujen lopuksi, mikäli diplomaattinen ratkaisu ei ole mahdollinen, sotilaallista vaihtoehtoa on kuitenkin harkittava viimeisenä mahdollisena keinona.

Newens
Arvoisa rouva puhemies, Saddam Hussein on aiheuttanut suuria kärsimyksiä erittäin monille ihmisille. Häntä on painostettava edelleenkin ankarasti, jotta hän luopuisi kaikista joukkotuhoaseistaan. Yhdysvallat tekisi kuitenkin valtavan virheen, jos se pommittaisi Irakia. Pommitus ei tuhoaisi varmasti aseistusta; se voisi saada aikaan kuolonuhreja ja lisää kärsimyksiä viattomille siviileille; se vieraannuttaisi tukijat, jakaisi Euroopan unionin ja kuumentaisi tuntoja arabimaissa, joiden mielestä Israeliin sovelletaan jo erilaisia vaatimuksia; fundamentalismi ja terrorismi hyötyisivät ja voisivat paheta.
Sotilaallisiin toimiin ei pitäisi ryhtyä ilman avointa ja yksimielistä hyväksyntää Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostosta, jonka on kokoonnuttava uudestaan tämän asian takia. Meidän on myös lisättävä Irakin kansalle myönnettäviä elintarvike- ja lääkemääriä laajentamalla öljyn vaihtamista elintarvikkeisiin koskevaa ohjelmaa. Euroopan unionin on laadittava oma ulkopolitiikkansa eikä toteltava alistuneesti Yhdysvaltoja, varsinkin kun Yhdysvallat on väärässä.

Sakellariou
Arvoisa rouva puhemies, olen iloinen YK: n pääsihteerin valtuuksista etsiä rauhanomainen ratkaisu tähän vaaralliseen ristiriitaan. Kaikki yritykset näiden valtuuksien rajoittamiseksi, kuten USA tällä hetkellä pyrkii tekemään, on torjuttava. Euroopan unionin ja aivan erityisesti sen puheenjohtajamaan Britannian tehtävänä ja velvollisuutena tulee olemaan pääsihteerin selustan varmistaminen ja luottamuksen osoittaminen hänen toimintakykyynsä.
Sotilaallisen vaihtoehdon tulee todella jäädä sopimattomaksi viimeiseksi vaihtoehdoksi, ja silloinkin vasta, kun seuraavat edellytykset täyttyvät: sotilaallinen isku ei ensinnäkään saa olla rangaistustoimenpide, ja sen on taattava, että se estää kaikkien joukkotuhoaseiden käytön.
Toiseksi, virallisten neuvottelujen tulee johtaa vastaavaan päätökseen turvallisuusneuvostossa. Herra neuvoston puheenjohtaja, olen viime viikkoina ihaillut sitä, kuinka määrätietoisesti hallituksenne on todistanut solidaarisuuttaan ja uskollisuuttaan USA: lle. Se vahvistaa haluani ja toivettani, että myös kaikki muut 14 Euroopan unionin jäsenvaltiota voivat pian varautua samanlaiseen solidaarisuuteen ja uskollisuuteen.
Rouva puhemies, sallikaa minun tehdä vielä työjärjestykseen liittyvä huomautus. Olen kovasti pahoillani, että minulla ei ollut tilaisuutta puhua aamulla työjärjestystä koskevasta äänestyksestä ja sen taloudellisista vaikutuksista. Minulla olisi nimittäin ollut puolitoista minuuttia aikaa, kuten 15 kollegallani, jotka aamulla veivät puoli tuntia aikaa tältä tärkeältä Irak-keskustelulta puhuakseen uusista määräyksistä ja niitä koskevista äänestyksistä.

Truscott
Arvoisa rouva puhemies, suhtaudun myönteisesti ryhmäni puoltamaan yhteiseen päätöslauselmaan, jota käsittelemme tänään parlamentissa. Siinä annetaan Saddam Husseinille selkeä viesti, että koko Eurooppa tuomitsee sen, että Irak ei noudata YK: n turvallisuusneuvoston päätöslauselmia. Parlamentti etsii diplomaattista ratkaisua Irakin kriisiin ja pitää myönteisenä Kofi Annanin tekemää työtä sen ratkaisemiseksi. Irakin olisi kuitenkin tiedettävä, että ellei se anna UNSCOMin jatkaa tärkeää työtään, sotilaallisen iskun todellinen uhka on yhä olemassa.
Saddamin on luovuttava kaikista jäljellä olevista kemiallisten ja biologisten aseiden varastoista ja mahdollisuuksista kehittää muita joukkotuhoaseita, kuten ydinaseita. Tähän sisältyy noin 31 000 kemiallista asetta ja 45 ohjusta, joista ei ole ilmoitettu. Saddam on käyttänyt näitä aseita ennenkin, kuten olemme kuulleet, sekä omaa kansaansa että Irania vastaan. Emme voi sallia hänen käyttävän joukkotuhoaseita enää koskaan.

Theorin
Arvoisa rouva puhemies, maa on rakennettava lailla. Sama koskee myös kansainvälistä yhteisöä. Kaikkien on kunnioitettava kansainvälistä oikeutta, ei vain muutamien. On itsestään selvää, että Saddam Husseinin on noudatettava turvallisuusneuvoston päätöstä.
YK-asetus sallii väkivallan käytön viimeisenä keinona, mutta vasta YK: n turvallisuusneuvoston päätöksen jälkeen. Siksi on tärkeää, ettei mitään aloituslupaa anneta sotilaalliselle pommitukselle, jonka USA suorittaisi. Jokaisen järkevän kenraalin on kysyttävä itseltään: Mikä on tavoite? Onko se aseiden poistaminen, Saddam Husseinin poistaminen? Päästäänkö siihen pommien avulla? Vastaus on varmasti kielteinen. Mitä pommitusten jälkeen tapahtuu? Mitä Irakin kansalle tapahtuu? Eikö Saddam Husseinin asema itse asiassa vahvistu pommitusten jälkeen?
On erinomaista, että turvallisuusneuvoston kaikki viisi pysyvää jäsentä tukevat Kofi Annanin matkaa Irakiin ja diplomaattisia ratkaisuja. Diplomatia työskentelee hitaasti. YK on poistanut monia aseita ja se pystyy siihen myös jatkossa. Kuten entinen presidentti Carter sanoi, meidän on oltava kärsivällisiä, kärsivällisiä, kärsivällisiä!

Robles Piquer
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, arvoisat parlamentin jäsenet, tänään käsittelemämme hankalan aiheen on saatava meidät pohtimaan asioita, ja on totta, että mistään pohdinnasta ei ole paljon hyötyä, kun kyse on tästä asiasta, koska me emme juuri pysty päättämään emmekä edes kommentoimaan.
Olen kuitenkin sitä mieltä, herra neuvoston puheenjohtaja, että meidän olisi oltava todella huolestuneita siitä, miten tehottomasti me eurooppalaiset olemme menetelleet tässä vakavassa asiassa. Te, herra puheenjohtaja, olette maininnut puheissanne monta kertaa yhtenäisen Euroopan. Ei ole pienintäkään epäilystä siitä, että Eurooppa on tällä kertaa ollut epäyhtenäinen. Minusta tuntuu siltä, että neuvosto ei ole kunnianarvoisan puheenjohtajuutenne aikana pystynyt etenemään tarvittavalla tavalla tietyn yhteisen kannan tai vielä vähemmän yhteisen toiminnan aikaansaamiseksi. Minusta ja monista muista eurooppalaisista tuntuu myös siltä, että kyse on tässä mielessä hukkaan heitetystä tilaisuudesta.
Olisi ollut täysin mahdollista muotoilla yhteinen kriteeri, koska eurooppalaisten edut lukuun ottamatta yritysten luonnollista seikkailunhalua, jota halu päästä käsiksi esimerkiksi Irakin öljyvaroihin voi joskus herättää, ovat pohjimmiltaan samat. Mielestäni neuvoston ja sen puheenjohtajan on käytettävä hyväksi tätä tilaisuutta ja arvioitava, miksi näin dramaattisessa ja polttavassa tilanteessa kuin tämä ei todellakaan ole pystytty laatimaan alustavaa suunnitelmaa, jotta todella yhtenäinen Eurooppa, se yhtenäinen Eurooppa, jonka te olette maininnut niin monta kertaa, herra puheenjohtaja, olisi vastannut meitä kaikkia huolestuttavaan ja ahdistavaan kriisitilanteeseen.

Henderson
Arvoisa rouva puhemies, kiitän teitä mahdollisuudesta osallistua tähän erittäin tärkeään keskusteluun. Haluaisin ensiksi vakuuttaa, että puheenjohtajamaamme on täyttänyt Maastrichtin sopimuksen J.5 artiklan 4 kohdan mukaiset velvoitteensa siltä osin, että olemme ilmoittaneet unionin muille jäsenvaltioille niistä kannoista, joista olemme ilmaisseet näkemyksemme, ja aina, kun on ollut mahdollista määritellä Euroopan unionin kantoja, olemme puolustaneet näitä kantoja eri yhteyksissä.
Toiseksi vakuutan, että puheenjohtajamaa on ryhtynyt moniin toimiin saadakseen aikaan yhteisen kannan Euroopan unionin sisällä. Aloituspuheenvuorossani viittasin moniin aloitteisiin, joihin on ryhdytty, kuten pääministerin, ulkoministerin, minun ja monien viranomaistemme tekemiin aloitteisiin. Kyseinen prosessi on tapahtunut jonkin ajan kuluessa ennen tätä viikkoa. Panamassa viime viikolla ulkoministeri tapasi puheenjohtajan ominaisuudessa muita paikalla edustettuina olleita jäsenvaltioita. Tässä epävirallisessa tapaamisessa oli tarkoitus hahmotella sitä, miten yhteinen kanta voitaisiin saada aikaan. Koska kyseessä ei ollut virallinen neuvosto, virallisia päätelmiä ei voitu tehdä, mutta puheenjohtajamaa edustaessaan Euroopan unionia useissa eri tilaisuuksissa, joissa Irakin ongelmasta on keskusteltu, on pitänyt kyseisen tapaamisen lopuksi sovittua tekstiä sellaisena tekstinä, jonka perusteella puheenjohtajamaa voi ilmaista yhteisen näkemyksen.
Jos joku olisi kuunnellut tätä keskustelua parlamentin ulkopuolelta, hän olisi voinut saada sen vaikutelman, että Euroopan unionin valtioissa on suuria näkemyseroja siitä, miten Irakin kanssa on meneteltävä. Hän voisi saada myös sen vaikutelman, että tämän parlamentin sisällä on huomattavia näkemyseroja. On kuitenkin syytä kiinnittää huomiota Euroopan unionin jäsenvaltioissa ja parlamentissa ilmenneisiin hyvin huomattaviin yhteisiin linjoihin, jotka käyvät ilmi yhteisestä päätöslauselmasta, joka tulee parlamentin käsiteltäväksi myöhemmässä vaiheessa.
Kyseinen päätöslauselma sisältää ne yhteiset linjat, joita Euroopan unionin jäsenet neuvostossa ovat pitäneet merkittävinä yhteisinä linjoina, kuten sen, että kansainvälistä lakia on noudatettava. Muuten koko kansainvälinen maailmanjärjestys murenee. Tämä on ehdottoman tärkeä tavoite, josta me kaikki olemme yhtä mieltä. Tämän osalta turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa 687 ei ole noudatettu ja kansainvälistä lakia on näin selvästi rikottu. Lisäksi olemme sitä mieltä, että Saddam Husseinilla on hyvin paljon vaarallisia biologisia ja kemiallisia aseita ja että nämä vaaralliset aseet eivät ole vaara ainoastaan naapurivaltioille Lähiidässä ja kansainväliselle yhteisölle vaan myös Irakin kansalle. Sopimukseen on ehdottomasti sisällytettävä Yhdistyneiden kansakuntien edustajien ehdoton ja rajoittamaton pääsy UNSCOMin välityksellä. On myös tärkeää, että ponnistellaan kaikin mahdollisin keinoin diplomaattisen ratkaisun löytämiseksi edessämme oleville ongelmille.
Nämä ovat hyvin huomattavia yhteisiä linjoja, joita eivät jaa ainoastaan Euroopan unionin jäsenet neuvostossa ja parlamentin jäsenet, vaan joita myös Euroopan kansat pitävät erittäin tärkeänä ja järkevänä yhteisenä kantana, kun yritetään puuttua Irakissa uhkaaviin vaaroihin.
Haluan lopuksi mainita toisen merkittävän yhteisen kannan, nimittäin sen, että me kaikki tunnustamme Kofi Annanin ehdottoman tärkeän roolin, kun hän kaikkien meidän puolestamme turvallisuusneuvoston tukemana menee Bagdadiin tuodakseen esille kyseiset yhteiset kannat ja sanoakseen Saddam Husseinille, että me haluamme neuvotella diplomaattisen ratkaisun. Kukaan ei halua sotaa, mutta jotta sopimukseen päästäisiin, Irakin hallituksen on ryhdyttävä toimiin taatakseen ne tärkeät seikat, jotka olen tuonut esille ja joiden tiedän sisältyvän Kofi Annanin turvallisuusneuvostolta saamaan tukeen. Toivon, että yleisten asiain neuvoston kokoontuessa ensi maanantaina pystymme havaitsemaan, että todellista edistystä on saatu aikaan. Pystymme silloin ymmärtämään, miten merkittäviä kyseiset yhteiset kannat olivat toivomani ratkaisun löytämisessä.

Puhemies
Olen vastaanottanut seitsemän työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.

Oostlander
Arvoisa rouva puhemies, jos puheenjohtajalla on voimakas mielipide asiasta neuvoston edustajana, miksi hän ei lausu sitä julki? Kaikki toivovat vankkaa mielipidettä, mutta sitä ei ole koskaan esitetty.

Kerr
Arvoisa rouva puhemies, pyysin herra Hendersonia antamaan lausunnon siitä, kuten tämän päivän Financial Times -lehdessä siteeratut ulkoministeriön virkailijat sanovat, että Britannia on valmis käyttämään ydinaseita Irakissa. Antaisiko hän vahvistuksen asiasta?

Wolf
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin myös mielelläni kuulla, mitä konkreettisia ehdotuksia neuvoston puheenjohtajamaa Britannia on tehnyt Euroopan unionin puitteissa Kofi Annanin tehtävän tukemiseksi eikä vaikeuttamiseksi.

Gollnisch
Arvoisa rouva puhemies, on kuitenkin joitakin sellaisia kysymyksiä, joiden osalta olisimme mielellämme kuulleet neuvoston puheenjohtajan tai komission puheenjohtajan ilmaisevan näkemyksensä.
Miksi tämä konflikti ilmenee näin yllättäin, esimerkiksi nyt, kun meille kerrotaan, että siitä on käytännössä jo kolme vuotta, kun yksi Irakin presidentin vävyistä muka paljasti kyseisen aseistuksen olemassaolon? Miksi amerikkalainen ministeri saapui Amerikan televisioon sokerirasian kanssa kertomaan, että sellainen rasia sisälsi tarpeeksi basilleja kokonaisen kaupungin tuhoamiseen? Merkitseekö se sitä, että tästä eteenpäin on aina tutkittava kaikki Irakista löytyvät kaapit? Mitä todisteita, mitä ensimmäisiäkään todisteita teillä on sen aseistuksen olemassaolosta, joka nyt ollaan löytävinään?
Nämä ovat kysymyksiä, jotka ovat mielenkiintoisia ja joihin olisimme toivoneet saavamme hieman selvennystä niin komissiolta kuin neuvostoltakin.

Henderson
Yritän hyvin mielelläni vastata niihin neljään kysymykseen, jotka on esitetty.
Mitä tulee viimeiseen, vastapäätä istuvan jäsenen esittämään kysymykseen - miksi juuri nyt? - vastaus on se, että nyt on kulunut seitsemän vuotta siitä, kun Saddam Hussein lupasi vuonna 1991 noudattaa sotilaalliset toimet päättäneen YK: n päätöslauselman ehtoja. UNSCOM on yrittänyt tehdä työnsä. Sitä on estetty tekemästä työtään. Meillä on kaikki ne todisteet, joihin viittasin aloituspuheenvuorossani, ja muita todisteita siitä, että on olemassa hyvin suuri vaara, että suuret erittäin vaaralliset asevarastot voivat aiheuttaa ongelmia. Siksi on ryhdyttävä toimiin. Toivon, että asiaan voidaan löytää diplomaattinen ratkaisu.
Herra Kerrin esittämän kysymyksen osalta ulkoministeri - Britannian ulkoministerin ominaisuudessa - antoi alahuoneelle lausunnon, jossa torjuttiin ydinaseiden käyttö mainitussa yhteydessä. Olisin luullut, että herra Kerr on tietoinen tästä.
Herra Oostlanderin hyvin aiheellisen kysymyksen osalta olisi ollut toivottavaa saada aikaan teksti Panaman kokouksen jälkeen, mutta neuvoston epävirallisen luonteen takia ei ollut mahdollista saada aikaan sitovaa tekstiä. Se on mahdollista maanantain yleisten asiain neuvoston jälkeen. Toivon, että se perusta, josta oltiin yhtä mieltä ja joka tunnustettiin Panamassa, voi olla jonkinlainen pohja sille, mistä sovitaan maanantaina. Asiat kehittyvät hyvin nopeasti. Maanantaina monet meistä keskittävät huomionsa Kofi Annanin tehtävään ja sen lopputulokseen.
Mitä tulee herra Wolfin esittämään kysymykseen siitä, mitä Panamassa esiin tulleita asioita puheenjohtajamaa Britannia on ottanut esille Yhdistyneissä kansakunnissa, vastaus on se, että kaikki käsitellyt asiat ovat mukana Britannian kannassa Yhdistyneissä kansakunnissa. Kuten sanoin puheenvuoroni lopussa, mielestäni me olemme täyttäneet Maastrichtin sopimuksen mukaiset velvoitteemme tässä suhteessa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies
Arvoisat kollegat, haluaisin nyt saada kaiken huomionne. Kuten tiedätte, tämän aamun äänestystämme on aika vaikea johtaa ottaen huomioon, kuten on ilmoitettu, että meidän on keskeytettävä tasan klo 12.00 ottaaksemme vastaan Portugalin tasavallan presidentin ja jatkettava sen jälkeen. Asiat ovat sitäkin vaikeampia, kun meidän on äänestettävä, kuten tiedätte, joistakin hyvin arkaluontoisista asioista.
Siispä haluaisin, jotta tilanne pysyisi hallinnassa niin hyvin kuin mahdollista, ottaa uudelleen esiin tänä aamuna tekemäni ehdotuksen, johon tehtiin sopivasti tarkistuksia niiden huomautusten perusteella, jotka jotkut kollegat minulle toimittivat.
Tämän aamun, ja haluan täsmentää, että vain tämän aamun osalta ja odotellessa jälleen kerran sitä, että järjestämme asiat uudelleen - olen varma siitä, että kaikki tietävät hyvin, että se on välttämätöntä ja lisäksi erään kollegan tämänaamuinen ehdotus siitä, että ryhmien puheenjohtajat ja puhemiehistön jäsenet kokoontuisivat tarkastelemaan uudelleen koko tilannetta vaikuttaa mielestäni erinomaiselta - siis ennen kuin järjestämme asiat uudelleen, ehdotan teille ainoastaan tämän aamun osalta, että kun päästään äänestykseen - kuunnelkaa tarkasti - kaikki ne teistä, jotka ovat arvioineet syvällä sisimmässään, ettei heidän tarvitse osallistua tiettyihin äänestyksiin, ilmoittavat siitä yksinkertaisesti tämän päivän aikana istuntopalveluun.
Tällä tavalla voisimme hyväksyä arvostusta osoittaen ne mietinnöt, joista me tänä aamuna äänestämme. On tietenkin itsestään selvää, että jos kollegat haluavat mieluummin jokaisen nimenhuutoäänestyksen yhteydessä ilmoittaa aikeensa, se on heidän ehdoton oikeutensa ja kunnioitan sitä. Vielä kerran, ehdotukseni ainoana tavoitteena on mahdollistaa se, että voimme tänä aamuna työskennellä mahdollisimman tehokkaasti.

Falconer
Arvoisa rouva puhemies, ymmärrän kyllä, miksi haluatte nopeuttaa esityslistan käsittelyä, mutta mielestäni ongelma on se, että jos me hyväksymme ehdotuksenne, siitä tulee ennakkotapaus tulevaisuutta ajatellen. Olen sitä mieltä, että puhemiehistö kaikessa viisaudessaan kuultuaan tämän aamun puheenvuorot haluaisi pohtia uudestaan näitä asioita. Haluaisimme vakuutuksen siitä, että tämä koskee vain tätä istuntoa ja että meillä oli oikeus vedota puhemiehistön aiemmin antamiin ohjeisiin. Toiseksi haluaisimme vakuutuksen siitä, että puhemiehistö ei tarkastele näitä asioita kolmen kuukauden kuluttua, vaan että se tarkastelee niitä kolmen päivän kuluessa. Mielestäni tällainen vakuutus rauhoittaisi merkittävästi parlamenttia ja voisimme näin jatkaa työtämme.

Puhemies
Arvoisa herra Falconer, luulin tehneeni asian erittäin selväksi, mutta kiitän teitä siitä, että annatte minulle uudelleen tilaisuuden täsmentää sitä. Ehdotus, jonka teille tein tietäen hyvin, ettei se ole täydellinen, mutta mikään järjestelmähän ei ole täydellinen, on voimassa ainoastaan tämän aamun osalta ja lisäksi vain tämän aamupäivän poikkeuksellinen tilanne huomioon ottaen, minkä vuoksi meidän on keskeytettävä äänestyksemme puoleksi tunniksi syistä, jotka kaikki tietävät.

Corbett
Arvoisa rouva puhemies, olette aivan oikeassa, ei ole mitään mieltä jatkaa keskustelua, mutta tähän on olemassa hyvin helppo ratkaisu. Voitte muistuttaa niille jäsenille, jotka eivät mielestään voi äänestää jonkin ehdotuksen puolesta tai sitä vastaan, että äänestyskoneissamme on itse asiassa kolmaskin nappi, jota he voivat painaa, nimittäin tyhjää äänestäminen. On hyvin helppoa ylettyä painamaan tätä nappia, eikä sen pitäisi olla vaikeaa kenellekään jäsenelle.

Puhemies
Ei, herra Corbett, tyhjää äänestäminen ja äänestämättä jättäminen eivät tarkoita samaa asiaa. Luullakseni se on erittäin selvää ja jokaisen on oltava siitä tietoinen.

Rübig
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin puhua tämänaamuisesta tapahtumasta, jolloin kiireellisyyspäätöksemme Brysselin rikollisuudesta hylättiin. Parlamentin jäsenten, avustajien ja kansalaisten pelko pitäisi ottaa vakavasti. Noin 50 jäsentä on allekirjoittanut pyynnön tämän esityksen käsittelemiseksi tässä parlamentissa. Se hylättiin. Pyydän sen vuoksi, että työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja loukkaamattomuutta käsittelevä valiokunta käsittelisi tätä asiaa ja tutkisi, miten sitä olisi arvioitava.

Puhemies
Kiitos, herra Rübig, merkitsen ehdotuksenne erittäin mielelläni muistiin.
(Puhemies totesi, että ehdotusta ei vastustettu.)

Äänestys
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdeksannentoista kerran (KOM(97)0738 - C40006/98-98/0005(COD))

(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)

Puhemies
Arvoisat kollegat, olen vastaanottanut pyynnön Langen ja Hautalan mietintöjen äänestysjärjestyksen muuttamisesta. Toimitan äänestyksen. Parlamentti on täysivaltainen.
(Parlamentti hyväksyi äänestysjärjestyksen muutoksen.)

Dell'Alba
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin kysyä teiltä, voidaanko korvauksien laskemisessa ottaa huomioon se, että on ollut kuuntelemassa Portugalin presidentin erinomaista puhetta ja kuinka puhemiehistö aikoo sen hoitaa. Esimerkiksi ne, jotka osoittivat suosiotaan kirjataan läsnäoleviksi ja niitä, jotka eivät osoittaneet suosiotaan, ei kirjata läsnäoleviksi.

Puhemies
Arvoisa herra Dell'Alba, olen pahoillani, mutta meillä on tasan 20 minuuttia aikaa suorittaa erittäin tärkeät äänestykset.

Valdivielso de Cué
Arvoisa rouva puhemies, Portugalin tasavallan presidentin puheenvuoron aikana matkapuhelimet soivat istuntosalissa ainakin kaksi kertaa. Toinen niistä soi jopa yhdeksän kertaa. Mielestäni tämä on häpeällistä, ja se on epäkunnioittavaa parlamenttia kohtaan, että puhelimet saavat soida, kun siellä päätetään asioista.

Puhemies
Arvoisa kollega, olette niin oikeassa, että voin kertoa teille, että kvestorit ovat jo antaneet asiaan liittyen suosituksen kaikille jäsenille. He ovat kuulleet teitä perusteellisesti ja aikovat varmasti toistaa tämän suosituksen vielä painokkaammin.

Marinucci
Arvoisa rouva puhemies, anteeksi, että kulutan aikaanne, mutta koska puhelimista toinen kuuluu minulle ja olen siis toinen syyllinen, haluan pyytää anteeksi parlamentilta. Poistuin istuntosalista hetkeksi, koska sain kiireellisen kutsun salin ulkopuolelle, mutta jätin laukkuni tänne; en ollut siis paikalla, kun puhelin soi. Tavallisesti laitan puhelimen pois päältä saapuessani istuntosaliin, mutta valitettavasti unohdin tehdä sen tänä aamuna. Pyydän vielä kerran anteeksi kaikilta kollegoilta.

Puhemies
Kiitos, arvoisa kollega. Rohkenen sanoa: tunnustettu synti on anteeksiannettu synti.

Bloch von Blottnitz
Arvoisa rouva puhemies, ette varmaan ole odottanutkaan muuta kuin että minun on nyt voimakkaasti ilmaistava tyytymättömyyteni, ei teihin, arvoisa rouva puhemies, vaan puhemieheen, koska minun mielestäni tätä menettelytapaa on aivan mahdoton hyväksyä. Selitän myös miksi. Siteeraan 72 artiklan 2 kohdan alakohtaa c: tarkistus, siitä on nyt kysymys, otetaan käsiteltäväksi, jos sillä pyritään tarkistamaan yhteisen kannan osaa, joka ei sisälly ensimmäisessä käsittelyssä esitettyyn ehdotukseen tai joka eroaa sisällöltään ja joka ei huomattavasti muuta ehdotusta 62 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä.
Viittaan vain siihen, että me olemme ensiksikin toisessa käsittelyssä puitedirektiivin kannalla, mutta että ensimmäistä käsittelyä ei ole ollenkaan tapahtunut, koska puitedirektiiviä ei silloin ollut olemassa. Se oli ensimmäinen asia. Toiseksi, jos olisimme tehneet aikanaan mausteita koskevaan soveltamisdirektiiviin sellaisia tarkistuksia, että säteilytyksen tulisi olla analyyttisesti tutkittavissa tai että meillä pitäisi olla käytössä standardoituja menetelmiä, kaikki olisivat oikeutetusti naputtaneet otsaansa ja sanoneet minulle - olin silloinkin esittelijä - että Blottnitz on tullut hulluksi, sillä silloin, kahdeksan ja puoli vuotta sitten - monet ajattelevat, ettei niitä ole vielä nytkään - ei ollut olemassakaan tällaisia menetelmiä. Emme tietenkään voineet vaatia niitä silloin. Kun vaadimme niitä nyt, se on välttämättä tarpeen, se on puitedirektiivi. Emme voi sallia säteilyttämistä säätämättä analyyttisiä valvontamenettelyjä, sillä mihin me tarvitsemme määräyksiä, jos emme valvo säteilytetäänkö vai ei?
Tämä on juuri äärimmäisen tärkeää. Mausteiden osalta se ei ole tärkeää, mutta se on tärkeää tällöin voimassa olevan puitedirektiivin antamisen jälkeen laadittavan luettelon kannalta. Esitätte nyt vastalauseen tai ei, sitä ei voi enää tehdä uudelleen. On kyse siitä, että...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Arvoisa rouva Bloch von Blottnitz, ymmärsimme teitä hyvin. Jokainen on ymmärtänyt ongelman, jonka olemme kohdanneet ja joka johtuu siitä, että neuvostolta meni monta vuotta ennen kuin se toimitti meille yhteisen kannan ensimmäisen käsittelymme jälkeen. Mielestäni kaikki paha johtuu siitä. Jokainen on siitä erittäin tietoinen.
Haluaisin kuulla, jos hän vain sen hyväksyy, ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan puheenjohtajaa, herra Kenneth Collinsia.

Collins, Kenneth
Arvoisa rouva puhemies, minun on sanottava, että ei voi muuta kuin ihailla rouva Bloch von Blottnitzin sitkeyttä. En mene sen pidemmälle asian ytimeen, mutta ongelma koskee 72 ja 62 artiklaa. 62 artiklassa sanotaan tämän osalta: " jos ajan myötä tai olosuhteiden muuttuessa ehdotuksen käsittelemän ongelman luonteen katsotaan muuttuneen merkittävästi" , silloin me ryhdymme tiettyihin toimiin.
Arvioni valiokunnassa oli se, että ongelman luonne ei ollut muuttunut ensimmäisen käsittelyn ja tämän välillä: meillä on yhä ongelmia säteilyn osalta, tiedämme, mitkä kyseiset ongelmat mahdollisesti ovat, ja tarvitsemme direktiivin valvoaksemme asiaa. Ongelman luonne ei siis muuttunut.
Pääsemmekin sitten 72 artiklaan, joka koskee tarkistuksia neuvoston yhteiseen kantaan. Emme saa käsitellä sellaisia tarkistuksia, joita enemmistö ei puoltanut ensimmäisessä käsittelyssä, ellei kyse ole uusista osista, joita neuvosto ehdottaa yhteisen kannan löytämiseksi. Olin valiokunnassa sitä mieltä, että vaikka se onkin valitettavaa rouva Bloch von Blottnitzin kannalta, ne tarkistukset, joita hän halusi esittää, eivät saaneet enemmistön hyväksyntää ensimmäisessä käsittelyssä, niitä ei esitetty uudelleen, neuvosto ei tuoreeltaan esittänyt niitä, eivätkä ne koske alun jälkeen muuttuneita olosuhteita tai muuttuneita ongelmia, joten niitä ei voitu ottaa käsiteltäviksi.
Rouva puhemies, haluaisin kiinnittää parlamentin ja teidän huomionne yhteen työjärjestyksen ihanimmista lauseista. Aivan 72 artiklan 2 kohdan lopussa sanotaan: " Puhemiehen päätös siitä, otetaanko tarkistus käsiteltäväksi, on lopullinen." Suosittelen kyseistä lausetta parlamentille ja teille.

Crowley
Arvoisa rouva puhemies, en halua viivästyttää asioiden käsittelyä, mutta kun olen kuullut kahta edellistä puhujaa tarkistuksiin liittyvistä ongelmista ja niin edelleen, ehdotan parlamentille, että tämä mietintö palautetaan valiokuntaan, kunnes se saa aikaan kunnollisen tekstin, jonka me kaikki voimme hyväksyä.

Puhemies
Arvoisa herra Crowley, minulle ei ole toimitettu yhtään tämänsuuntaista pyyntöä.
(Puhemies julisti kaksi yhteistä kantaa hyväksytyiksi (näin muutettuina) .)

Bonde, Sandbæk, Lis Jensen ja Krarup
Voimme tukea aloitetta lisätä valvontaa elintarvikkeiden tuotannossa ja määränpäässä. Käyttäjien turvallisuus on asetettava etusijalle. On kuitenkin tärkeää, ettei tämä valvonta tapahdu rajoilla tehtävän valvonnan sijasta. Rajavalvonta on tärkeää, kuten muun muassa BSE: n yhteydessä huomattiin, tuotantovaiheessa tai määränpäässä tapahtuva tarkastus ei voi sitä korvata.
Suositus toiseen käsittelyyn: Hautala (A4-0038/98)
Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Me Ruotsin sosiaalidemokraatit suhtaudumme myönteisesti aloitteeseen moottoriajoneuvojen aiheuttamien ilmansaasteiden vähentämiseksi, jonka Auto Oil - ohjelma kokonaisuudessaan muodostaa. Tulos on mitä tärkein niin ihmisille kuin ympäristöllekin.
Sekä komission että neuvoston päätös bensiinin ja dieselin rikkipitoisuuksien raja-arvoista on kuitenkin kaukana siitä, mikä on mahdollista ja toivottavaa. Sen vuoksi toteamme pettyneinä, että parlamentin esittelijä Hautalasta on tuntunut siltä, että hänen on ollut pakko tehdä kompromissi neuvoston esittämien arvojen suhteen. Olisimme mieluummin toivoneet, että parlamentti olisi pitänyt kiinni ensimmäisen käsittelyn yhteydessä tehdyistä päätöksistä.
Olemme sitä paitsi sitä mieltä, että erittäin voimakkaat aromaatteja koskevat vaatimukset, jotka rikkipitoisuutta koskevasta kompromissista huolimatta ovat entisellään, ovat harhaanjohtavia. Mielestämme rikkiä koskevat raja-arvot ovat paljon tärkeämpiä ja pelkäämme, että parlamentin päätös antaa öljyteollisuudelle väärän signaalin, joka ei ole oikea prioriteetti terveyttä ja ympäristöä ajatellen.

Caudron
Kävin tarkasti läpi kollegamme Heidi Hautalan mietinnön. Onnittelen häntä työn laajuudesta. Olisin kuitenkin halukas ottamaan etäisyyttä määräyksiin, joita pidän hieman suurellisina, vaikka pidänkin ympäristönsuojelua tärkeänä. Niinpä en ole samaa mieltä esittelijän ehdottamista laatuvaatimuksista, sillä teollisuuden niistä maksama hinta olisi aivan liian suuri saavutettuihin ympäristöetuihin verrattuna. Olen vakuuttunut siitä, että muitakin vaihtoehtoja on olemassa.
Meidän on siis säilytettävä Auto Oil -ohjelman yhteydessä tehdyt ehdotukset, joissa määritellään puitteet lyhyelle aikavälille, ja tärkeintä on panna ne täytäntöön.
Mietintö saa meidät ottamaan huomioon näiden toimenpiteiden vaikutus öljyteollisuuteen, joka, jos se pystyy mukautumaan alkuperäisiin vaatimuksiin, voisi joutua tiettyihin vaikeuksiin Euroopan parlamentin mahdollisesti tiukentaessa ohjelman määräyksiä. Kyse ei mielestäni ole siitä, että hyväksyttäisiin työllisyyden kiristäminen vaan ainoastaan siitä, että halutaan säilyttää teollinen kilpailukyky alalla, joka joutuu kärsimään kovasta maailmanlaajuisesta kilpailusta.
Katson, että on otettava huomioon kolme ulottuvuutta, hinta, tehokkuus ja kilpailukyky, ja soveltaa niitä mahdollisimman hyvin määrätyn aikarajan puitteissa. Lisäksi ei voida unohtaa sitä, että tulos on hyvin vahvasti riippuvainen Euroopan ajoneuvokannan tilasta ja että jos lisäkuluja on tehtävä, ajoneuvokannan uudistaminen on etusijalla.

Cushnahan
Valitettavasti en voi puoltaa kaikkia tämän mietinnön suosituksia irlantilaisille kuluttajille niistä aiheutuvien kustannusten vuoksi. Alkuperäinen komission ehdotus, jota neuvosto puolsi, oli hyväksyttävä, mutta tämän mietinnön tarkistukset nostaisivat kustannuksia kuusinkertaisiksi.
Haluaisin myös huomauttaa, että Irlanti on jo hyvin nykyisten rajojen sisäpuolella, vaikka olenkin varma siitä, että haluamme mennä vielä pidemmällekin, kunhan rahoitustaakka ei ole liian raskas.

Díez de Rivera Icaza
Minusta unionin eteläosan erään osan äänestyskäyttäytyminen oli käsittämätöntä, koska kukaan ei ilmaissut ainoatakaan perustetta kielteisen kannan puolesta eilisillan keskustelussa. Tämä kanta loisti poissaolollaan. Miksi?
Puolustan äänestyskäyttäytymistäni eilen esitetyillä perusteilla.

Elmalan
Komissio hyväksyi Euroopan parlamentin ja neuvoston pyynnöstä niin sanotun Auto Oil -ohjelman, jonka tarkoituksena on ilman laadun parantaminen niin, että maantieliikenteestä tulee tulevina vuosina vähemmän saastuttavampi. Komissio esitti tässä tarkoituksessa kaksi direktiiviä, joiden tarkoituksena on toisaalta vähentää ajoneuvojen aiheuttamia päästöjä ja toisaalta parantaa polttoaineiden laatua.
Euroopan parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssään monta tarkistusta, joiden tarkoituksena oli tiukentaa komission ehdottamia standardeja. Neuvosto hyväksyi niistä osan puuttumatta kuitenkaan Euroopan parlamentin vaatimiin velvoittaviin määräyksiin vuodeksi 2005.
Olemme nyt toisen käsittelyn vaiheessa tavoitteenamme päästä sopimukseen neuvoston yhteisestä kannasta. Ympäristövaliokunta, jonka mielestä neuvosto ei edelleenkään edisty tarpeeksi asiassa, otti melkein kaikki tarkistukset uudelleen tarkasteltaviksi, jotka Euroopan parlamentti oli hyväksynyt ensimmäisessä käsittelyssään.
Hyväksyn sellaisten toimenpiteiden tiukentamisen, joiden avulla voidaan vähentää saasteita ja parantaa ilman laatua. Mutta katson, että joissakin ympäristövaliokunnan tarkistuksissa ei oteta tarpeeksi huomioon taloudellisia ja sosiaalisia näkökulmia. Tarkistusten soveltaminen saattaa tulla kalliiksi ja sen seurauksena työpaikkoja saatetaan lakkauttaa.
Mielestäni neuvoston yhteinen kanta edustaa oikeaa tasapainoa paremman ympäristönsuojelun ja työllisyyden suojelun välillä, minkä liian tiukat ja kalliit toimenpiteet saattavat vaarantaa. Ehdotan myös, että toteutetaan toimenpiteitä kaikkein vanhimpien autojen korvaamisen nopeuttamiseksi ja erityisesti moottoreiden suunnitteluun, moottoreiden huollon parantamiseen ja uusien polttoaineiden käyttöön liittyvän tutkimuksen kehittämiseksi.

Gahrton, Holm ja Lindholm
Parasta EU-maiden ja maailman ympäristölle ja asukkaille olisi luonnollisesti ollut, jos Euroopan parlamentin ehdotus ensimmäisessä käsittelyssä olisi hyväksytty. Valitettavasti sekä neuvosto että komissio ovat lannistuneet öljyteollisuuden painostuksesta eivätkä hyväksyneet niitä välttämättömiä vaatimuksia.
Tämän toisen käsittelyn yhteydessä esittelijä on joutunut myös muokkaamaan osaa vaatimuksista, etenkin Euroopan parlamentin konservatiivisten puolueryhmien painostuksen jälkeen, saavuttaakseen vaadittavan enemmistön täysistunnossa. Ehdotus ei siksi ole lähtökohdistamme katsottuna täysin paras mahdollinen mutta kuitenkin selvästi hyväksyttävä.
Päivän äänestys osoitti selvästi, että Euroopan parlamentin kompromissia kannatetaan hyvin laajasti. Toivottavasti tulos myös saa neuvoston ja komission luopumaan Euroopan parlamentin kannan vastustuksesta. Edellytämme, että Ruotsin hallitus tukee ministerineuvostossa Euroopan parlamentin vaatimuksia ja äänestää niiden puolesta.

Lienemann
Bensiinin laadun parantaminen vaikuttaa välittömästi ympäristöön merkittävällä tavalla. Rouva Hautalan ehdotukset vähentävät ajoneuvojen aiheuttamia saasteita yli 20 %.
Me emme voi hyväksyä suurten öljyalan yritysten kantaa, jotka haluavat uskotella palkansaajilleen, että heidän on suljettava öljynjalostamojaan, koska viranomaisemme vaativat kunnianhimoisia standardeja. Näiden yritysten tekemät arviot ovat ilmiselvästi yliarvioituja. Kaikki asianosaiset tutkimuslautakunnat ja ministeriöt alentavat huomattavasti aiheutuneita kuluja. Mutta yksi asia on varma: suuryritykset ovat saaneet huomattavasti voittoa, jonka turvin ne voivat tehdä investointeja uudistaakseen ympäristön tarpeet huomioon ottaen öljynjalostamonsa, joiden ne ovat muuten antaneet vanhentua enemmän tai vähemmän. Ne tietävät myös hyvin, että tästä lähtien bensiinin maailmanmarkkinat eivät pääse näitä uudistuksia karkuun (joita parhaillaan toteutetaan Yhdysvalloissa).
Euroopan kansalaiset kokevat Euroopan liian usein kaukaiseksi ja rajoittavaksi. Nyt se voi meitä kaikkia joka päivä koskettavan, tulevaisuuden kannalta tärkeän aiheen osalta valaa kansoihin toivoa, tuoda hyvinvointi ja edistys kaikkien ulottuville. Langen ja Hautalan mietinnöt on hyväksyttävä. Näin Euroopan parlamentti kirjoittaa nimensä historian aikakirjoihin.

Lindqvist
Tässä asiassa vallitsee sama poliittinen tilanne kuin kysymyksessä moottoriajoneuvojen päästöistä: komissio jarruttaa ja parlamentti haluaa kulkea kohti pitkällä aikavälillä kestävämpiä bensiiniä ja dieselpolttoaineita koskevia ympäristövaatimuksia. Sama tilanne koskee tässä myös teollisuutta: kun vähentyviä päästöjä ja lisäaineita, esimerkiksi bensiinissä käytettävää lyijyä, koskevat vaatimukset ovat koventuneet, ovat bensiini- ja öljyteollisuus pystyneet nopeasti täyttämään nämä vaatimukset.
Komission ehdotus ei mene tarpeeksi pitkälle ja sitä täytyy tiukentaa. Polttoaineille vaaditaan parempia laatunormeja, kaupunkiliikenteelle kovia vaatimuksia ja eriytettyjä verokantoja, jotka lisäävät sähköautojen ja uusien ympäristöystävällisten polttoaineiden, kuten etanolin, käyttöä. Langen mietinnön mukaisesti vuosia 2000 ja 2005 koskevien raja-arvojen ja -aikojen on oltava pakollisia ja poikkeusten on oltava hyvin tiukkoja.
Raja-arvovaatimusten pitää olla mahdollisimman tiukkoja. Rikin kohdalla vaatimuksen on oltava 30mg/kg niin bensiinissä kuin dieselissäkin.
Pidän esittelijän ehdotusta realistisena ja täysin toteuttamiskelpoisena, minkä vuoksi se voi merkitä paljon ympäristöpoliittisesti.

Des Places
Ranskan ja Euroopan suuri yleisö on alkanut ymmärtää moottoriajoneuvojen aiheuttamien päästöjen terveydelliset vaikutukset. Näiden päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen vähentämiseksi on samanaikaisesti parannettava moottoritekniikoita ja vahvistettava polttoaineita koskevia standardeja.
Sallittujen rikki- ja aromaattipitoisuuksien todellinen vähentäminen on asetettava etusijalle ottamalla käyttöön muun muassa biopolttoaineista peräisin olevia hapettimia.
Itse asiassa biopolttoaineita lisäämällä voidaan välittömästi vähentää ilman pilaantumista, koska ne eivät sisällä lainkaan rikkiä ja ne pystyvät parantamaan palamista.
Maatalouden alalla biopolttoaineiden tuotantoon tarkoitettujen uusiutuvien raaka-aineiden tuotanto on ratkaiseva monipuolistamisen keino, jonka avulla maaseutua on mahdollista hyödyntää.
Näiden eri syiden vuoksi äänestin, kuten suurin osa kollegoistani, polttoaineita koskevien standardien vahvistamisen puolesta, mikä tekee näin mahdolliseksi biopolttoaineiden kehittämisen tietenkin sillä ehdolla, että Euroopan unioni on valmis hyväksymään sen, että jäsenvaltiot voivat mukauttaa välillistä verotustaan puhtaamman energian edistämiseksi.

Souchet
Ajoneuvojen aiheuttaman ilman pilaantumisen torjumiseksi on samanaikaisesti vaikutettava ajoneuvoja koskeviin teknisiin standardeihin sekä polttoaineiden koostumukseen. Uusien teknisten standardien mukaisten ajoneuvojen käyttöönoton vaikutukset voivat ainoastaan jakaantua keskipitkälle aikavälille ajoneuvokannan asteittaisen uusimisen mukaan Euroopan unionin jäsenvaltioissa.
Tiukempien ympäristöperusteisten vaatimusten mukaisten polttoaineiden käytöllä on taas päinvastoin välitön vaikutus.
Tässä mielessä on pyrittävä ensisijaisesti todellisuudessa vähentämään sallittuja rikki- ja aromaattipitoisuuksia (erityisesti bentseenipitoisuuksia) suhteessa nykyisin tavattuihin pitoisuuksiin. Joko maaperästä tai kasveista peräisin olevan hapen lisäämistä on myös kannustettava ottaen huomioon sen myönteiset ja välittömät vaikutukset ilman laatuun.
Uusiutuvina energianlähteinä kasviperäiset tai biopolttoaineista peräisin olevat hapettimet (dieselpolttoaineeseen lisätty kasviöljyesteri tai bensiiniin lisätty etanolijohdannainen) voivat vastata välittömästi asianmukaisella tavalla ilman pilaantumisen ongelmiin erityisesti herkillä maaseutualueilla ja auttaa samanaikaisesti hillitsemään kasvihuoneilmiötä, jonka seuraukset palautettiin mieliin Kioton konferenssissa joulukuussa 1997.
Lopuksi tämä biopolttoaineiden tuotantoon tarkoitettujen uusiutuvien raaka-aineiden tuotanto on maatalousalalla tärkeä monipuolistamisen keino, joka voi osaltaan auttaa pitämään yllä maaseudun hyvää toimeentuloa. Tämä uusiutuvien raaka-aineiden tuotanto on nähtävä maanviljelyn kannalta tuottavana taloudellisena toimintana ja se voi osaltaan muuttaa sitä kielteistä kuvaa, joka joillakin on maanviljelystä ympäristön kunnioittajana. Biopolttoaineiden kehittäminen vastaisi kaupunkilaisten tarpeisiin ja edistäisi samalla ympäristöä kunnioittavan maanviljelyn nopeaa kehittymistä.

Vaz da Silva
Äänestin Hautalan mietintöä vastaan. En siksi, ettenkö olisi yhtä mieltä sen tavoitteiden kanssa, vaan siksi, etteivät Hautalan ehdotukset ole mielestäni toteuttamiskelpoisia.
Jos ympäristön laatua ja sen vaikutusta kansanterveyteen on tarpeen parantaa, parannustoimet, joiden suorittaminen vaatii aina vähintään 3-4 vuotta, olisi toteutettava teknisesti mahdollisten määräaikojen puitteissa. Toisaalta on myös otettava huomioon investoinnit, joita erityyppisten raakaöljyjen käyttäminen vaatii. Etelä-Euroopassa käytetään "kovia" raakaöljyjä, joiden jalostus vaatii kalliimpia jalostusmenetelmiä ja suurempia investointeja kuin muualla Euroopassa, jossa käytetään "pehmeitä" raakaöljyjä. Tämä tarkoittaa sitä, että Etelä-Euroopan kaikkein köyhimmät maat saavat vastattavakseen ainakin 60 % kokonaisinvestoinneista.
Meillä Portugalissa on alan yritys, joka on liiketoimien ja henkilöstön, lisäarvon ja viennin osalta maan suurimpia.
Lisäksi kyseinen yritys - PETROGAL - käyttää uudenaikaisimpia ja edistyksellisimpiä valmistusmenetelmiä ja sillä on edellytyksiä täyttää neuvoston kanssa ensimmäisen käsittelyn jälkeen tehdyn sopimuksen asettamat ehdot vuoteen 2003 mennessä. Lopuksi on tärkeää tuoda esiin, että kyseinen yritys on yleisesti ottaen yksi portugalinkielisten maiden suurimmista työllistäjistä ja sen toiminta on tärkeää kyseisten maiden talouksille. Kyseessä on tosiasia, josta Euroopan unioni ei voi olla tietämätön.
Suositus toiseen käsittelyyn: Lange (A4-0044/98)
Paisley
Arvoisa rouva puhemies, tarvitaan ehdottomasti ankarat tavoitteet autojen päästötason alentamiseksi. On edistyttävä nopeasti ja tehokkaasti ympäristön suojelemiseksi, kun nykyiset autot ovat 40 kertaa puhtaampia kuin autot 1980luvulla. Ilman laatu paranee huomattavasti, kun parlamentin käsittelemät ehdotukset pannaan täytäntöön. Autojen tason parantaminen ja puhtaammat polttoaineet ovat välttämättömiä.
Yhdessä kahden pohjoisirlantilaisen kollegani kanssa toin äskettäin erään pohjoisirlantilaisen yhtiön edustajan tapaamaan komission virkailijoita. Asia koski uutta tuotetta, joka voi merkittävästi alentaa nykyisiä päästötasoja ja lisäksi vähentää polttoaineen kokonaiskulutusta. Tämä osoittaa Pohjois-Irlannin pyrkivän siihen, että tässä asiassa ryhdytään toimiin mahdollisimman pian. Suhtaudun myönteisesti niiden äänestäjieni aloitteeseen, jotka yrittävät aktiivisesti kehittää sellaista tuotetta, joka täyttää eurooppalaisen lainsäädännön välttämättömät ankarat vaatimukset.

Caudron
Kollegamme Langen mietintö on mielenkiintoinen monesta syystä.
Tämä pohdiskelu on itse asiassa voinut tuoda esiin eurooppalaisessa autoteollisuudessa saavutetun teknisen edistyksen erityisesti moottoreiden suorituskyvyn alalla. Tämä kehitys, niin dieselmoottoreiden kuin ilman puhtaudenkin tasolla, on eittämättä vaikuttanut vahingollisten päästöjen vähenemiseen. Halumme säätää lakeja tällä alalla on oikeutettu. Ei ole kuitenkaan syytä kompastua liikaan täydellisyyden tavoitteluun.
Mitä tulee ilman laatuun uusien ajoneuvojen aiheuttamien päästöjen osalta, paljon on jo edistytty. On olemassa vaara, että jossain vaiheessa kuljetaan kohti ilman saastumista haluamalla määrätä aivan liian tiukkoja päästöstandardeja. Niiden kiristämisen seurauksena kuluttajan kustannukset itse asiassa kasvaisivat, mikä vaarantaisi nykyisen ajoneuvokannan uusimisen, joka on jo kokonaisuudessaan liian vanha. Kun ajoneuvokanta vanhenisi edelleen, se vaikuttaisi kielteisesti ympäristöön ja olisi vastoin asetettuja tavoitteita, joista olemme kaikki samaa mieltä. Kun on asetettu päämääräksi uudet standardit, ne on toki saavutettava ennen kuin ehdotetaan uusia standardeja.
Rahoitusmekanismeja eurooppalaisen ajoneuvokannan uudistamiseksi on kehitettävä: se on sekä työllisyyden että ympäristön kannalta hyvä asia.

Fayot
Euroopan parlamentti ottaa näillä kahdella mietinnöllä kantaa teollisuuden ja komission laatimaan Auto Oil -ohjelmaan. Tämän ohjelman ideanahan on eritellä ja tarkastella ilman puhtaana pitämisen kannalta parasta polttoaineseosta sekä sitä tukevia teknisiä toimenpiteitä autojen moottoreita valmistettaessa ja huollettaessa.
EU: ssa on nykyään noin 200 miljoonaa mitä erilaisinta autoa. Ne muodostavat valtavan ympäristökuorman, nyt ja tulevaisuudessa, ja niistä voimme havaita suuret taloudelliset edut, joita autojen myötä on syntynyt.
Erityisesti autoteollisuus sekä polttoaineiden valmistajat ovat sen vuoksi harrastaneet voimakasta lobbausta herra Langen mietintöjen yhteydessä. Minun mielestäni nämä mietinnöt ovat hyväksyttävä kompromissi ympäristöpoliittisten ja taloudellisten etujen välillä.
Herra Lange vetoaa oikeutetusti yhtenäisen pakokaasuja koskevan lainsäädännön EURO III: n välttämättömyyden puolesta, tavoitteena vuosi 2000 ensimmäiselle vaiheelle A ja vuosi 2005 toiselle vaiheelle B. Teollisuudessa valitetaan väitettyjä liian korkeita kustannuksia uusiin, tiukempiin raja-arvoihin siirryttäessä. Se ei kuitenkaan laske mukaan laajoja kansantaloudellisia kustannuksia eikä ihmisten terveydelle haitallisia saastepäästöjä.
Olen myös vakuuttunut, että tiukat ympäristönormit asettavat teollisuudelle teknisiä ja taloudellisia vaatimuksia. Koska autokanta uudistuu vuosittain 8 %, tarvitaan kuitenkin monta vuotta, ennen kuin tekninen uudistus moottoreissa tai pakokaasujen puhdistuksessa vaikuttaa kunnolla. Sen vuoksi on välttämätöntä parantaa polttoaineen laatua heti, mikä vaikuttaa välittömästi koko ajoneuvokantaan.
Mitä tulee autojen sisäisiin valvontajärjestelmiin liittyvään erityisongelmaan, on olemassa huoli, että autojen valmistajat voivat käyttää niitä siihen, että henkilöautojen huolto ja korjaus sallitaan salaisen koodin avulla vain niille, joilla on koodiavain. Huoltoja korjausmarkkinat olisivat näin tiukasti rajoitetut, minkä johdosta on syntynyt esimerkiksi tuon luxemburgilaisen autokerhon kaltaisia huoltoyrityksiä. Euroopan parlamentti haluaa tässäkin asiassa olla standardoidun ja vapaan sisäisille valvontajärjestelmille pääsyn kannalla, mitä täydellisesti tuen.

Lindqvist
Tämän mietinnön käsittely on osoitus voimakkaasta poliittisesta mielipiteestä mitä uusien henkilöautojen päästöjen tiukentamiseen tulee. Komissio edustaa täällä vanhaa maailmaa, joka tukee auto- ja öljyteollisuutta, kun taas parlamentti asettaa ympäristö- ja kestävyysvaatimuksia tulevaisuuden yrityksille ja teollisuustuotteille.
Aiemmin teollisuuteen kohdistuneet vaatimukset esimerkiksi katalysaattorien käyttöönoton yhteydessä osoittivat selkeästi, että mikäli vaatimukset vain ovat selkeitä, teollisuus sopeutuu todellisuuteen ja muuttaa tuotantoaan siten, että se täyttää asetetut vaatimukset. Näin tulee käymään myös uusien autojen päästövaatimuksien kohdalla. Sen vuoksi on erittäin tärkeää, että vaatimukset on esitetty selkeästi lukuina ja vuosilukuina. Tässä tapauksessa vaatimukset sitovista lakimääräyksistä ovat oikeutettuja. Taloudelliset ohjaustavat, kuten matalapäästöisten ajoneuvojen tuotannon tukemiseksi tehtävät verohelpotukset, ovat myönteisiä. Jäsenvaltioissa suoritettu valvonta ja seuranta ovat olennaisia, jotta säännöt johtaisivat toivottuun vaikutukseen. Tämä kuuluu niihin ympäristöpolitiikan alueisiin, joissa EU: n päätöksellä voi olla suurta merkitystä.

Nicholson
Tämä on myönteinen mietintö, joka korostaa pyrkimyksiämme vähentää saastumista. Ympäristön tuhoutumisen estäminen on yksi puheenjohtajamaa Britannian ensisijaisista tavoitteista, ja onkin siksi ajankohtaista keskustella nyt tästä mietinnöstä.
Parlamentissa vallitsee yleisiä näkemyksiä heijastava laaja yksimielisyys siitä, että ajoneuvojen päästöistä ympäristölle koituvia haittoja on vähennettävä huomattavasti. Ajoneuvoteollisuudessakin myönnetään, että on saatava aikaan parannuksia, ja se onkin myönteinen merkki, että heidän perusteluissaan on siirrytty ilman pilaantumisen vähentämisen aikataulujen yksityiskohtiin.
Unionin olisi mahdollisimman tehokkaasti rohkaistava sellaisten keinojen kehittämistä, joiden avulla päästöjen aiheuttamaa ilman pilaantumista voidaan vähentää. Yksi keino olisi tehdä komissiosta myötämielisempi sellaisia yhdistyksiä ja yksilöitä kohtaan, jotka pystyvät mielestään antamaan oman panoksensa ilman pilaantumisen vastaiseen taisteluun. Olen äskettäin auttanut erästä pohjoisirlantilaista yhdistystä, joka yrittää luoda eurooppalaiset markkinat päästöjä vähentävälle lisäaineelle, löytämään tien komission byrokratian sokkelon läpi. Kyseistä lisäainetta käytetään paljon muualla, ja Belfastin Queen's Universityn asiantuntijat ovat äskettäin antaneet siitä myönteisen arvion. Olemme hyvin tietoisia siitä, ettei komissio voi hyväksyä tai kannustaa mitään yksittäisiä hankkeita, mutta mielestäni olisi pyrittävä siihen, että tällä alalla työskentelevien olisi helpompi saada arviot tuotteistaan mahdollisimman vähäisellä byrokratialla.
Suositukset toiseen käsittelyyn: Hautala (A4-0038/98) ja Lange (A4-0043/98)
Darras
Nämä kaksi mietintöä kuuluvat ehdottomasti erottamattomasti yhteen, sillä moottorit ja polttoaineet liittyvät teknisesti läheisesti toisiinsa, mistä johtuu yhteinen äänestysselitykseni. Kuinka voitaisiin itse asiassa suunnitella sellaisten ajoneuvojen rakentamista, joiden moottori on "puhdas" ja jonka pitäisi toimia sellaisella polttoaineella, joka saastuttaa? Sitä on mahdoton kuvitella.
Euroopan parlamentin on oltava johdonmukainen ja vahvistaa ensimmäisessä käsittelyssä saavuttamaansa äänestystulosta. On välttämätöntä, että polttoaineet ovat "saastuttamattomia" eli että rikkipitoisuus on alhainen. Meidän on mentävä pidemmälle kuin neuvoston yhteisessä kannassa ja vaadittava pakollisia eikä suuntaa-antavia päästöjen raja-arvoja vuodelle 2005. Ilman laadun parantaminen tapahtuu sitä kautta.
Ajoneuvojen valmistajilta on samanaikaisesti vaadittava vastaavia ponnisteluja. Vuodesta 2000 lähtien kaikki autot on varustettava sisäisellä valvontajärjestelmällä ja määrättävä käytössä olevien ajoneuvojen valvonnasta.
Nämä ovat tiukkoja vaatimuksia ja olemme tietoisia vaadittavista ponnisteluista, mutta olemme vain odotelleet liikaa, ja tässähän on kysymys lapsiemme ja maapallomme tulevaisuudesta!

Lienemann
Hyväksyn ne kaksi mietintöä, jotka rouva Hautala ja herra Lange esittelivät, sillä ne vastaavat johdonmukaisella ja kunnianhimoisella tavalla ajoneuvojen aiheuttaman saastumisen ongelmaan.
Kasvihuoneilmiön ja kaupunkiemme ilman saastumisen torjunta on ehdottoman kiireellinen asia. Kyseessä on maapallomme, miljoonien eurooppalaisten terveyden ja elämän laadun tulevaisuus. Kehittyneiden yhteiskuntiemme on pantava peliin kaikki tieteelliset ja teknologiset kykynsä tämän asian puolesta ja löydettävä siihen tarvittavat rahoituskeinot.
Parlamentti ilmaisi ensimmäisessä käsittelyssä aivan oikeutetusti aikomuksensa tiukentaa standardeja vuotta 2000 silmällä pitäen niin bensiinin kuin pakokaasuista aiheutuvien päästöjenkin osalta ja sitoutui määrittämään sitovan kehyksen vuodelle 2005.
Tämä parlamenttimme kanta antoi neuvostolle mahdollisuuden parantaa komission alkuperäistä tekstiä. Mutta tekniikoiden nykytilan sekä yhteiskunnan ja ympäristön edellyttämän kiireellisyyden vuoksi voidaan mennä pidemmälle, ja Euroopan parlamentin tehtävänä on yhteispäätösmenettelyn puitteissa päästä ylimääräisen vaiheen yli.
Kuten aivan liian usein on yleistä, jotkut nousevat työllisyyden ja kilpailukyvyn suojelun nimissä vastustamaan sitä, että standardit ulottuisivat mahdollisimman pitkälle. Tässä tapauksessa nämä väitteet eivät ole perusteltuja.
Autoteollisuus on erittäin tärkeää työllisyydellemme ja talouksillemme. Siten teknologinen innovaatio on välttämätöntä ja se on mahdollisuus. Lisäksi on suhtauduttava myönteisesti niihin ponnisteluihin ja toimenpiteisiin, joita valmistajat ovat jo jonkin aikaa toteuttaneet. He tietävät, että niin maailmanlaajuisessa kilpailussa kuin ostajien odotuksiin vastattaessa ympäristönsuojelulla on ratkaiseva asema.
Euroopan autoteollisuus joutuu kohtaamaan eurooppalaisten markkinoiden suhteellisen kyllästymisen. Se tarvitsee siis ajoneuvokannan uusimisen nopeuttamista. Tätä voidaan kuitenkin perustella vain sillä, että teknologian merkittävänä suuntana on saada puhtaampia ja varmempia ajoneuvoja.
Tämä suuntaus konkretisoituu Langen mietinnössä ehdotetuissa uusia ajoneuvoja koskevissa vaativissa ja pakottavissa standardeissa vuodelle 2005, joiden ansiosta on mahdollista aloittaa välittömästi täydessä ymmärryksessä välttämättömien tutkimus- ja kehittämistoimenpiteiden toteuttaminen. Puitteiden ja saavutettavien tavoitteiden selkeys on takuu valmistajille.
Eurooppalaisten viranomaisten on kiinnitettävä enemmän huomiota vanhan ajoneuvokannan saastuneisuuteen. Tältä osin bensiinin laadun huomattava parantaminen on erittäin tärkeä tekijä ja yksin Hautalan mietinnön ehdotusten ansiosta ajoneuvojen aiheuttama ilman pilaantuminen vähenisi yli 20 %. Bensiinin laadun parantaminen koskee samanaikaisesti uusia ja vanhoja ajoneuvoja.
Mutta minusta näyttää, että Euroopan unionin pitäisi myös tutkia minkälaista apua jäsenvaltiot voisivat tarjota vanhan, erittäin saastuttavan ajoneuvokannan hävittämiseksi. Näiden ikivanhojen ajoneuvojen omistajien tulot ovat usein vaatimattomat, joten niinpä on löydettävä tehokkaita ratkaisuja, jotka eivät rankaise heitä (romutuspalkkio tai muuta vastaavaa). Toivoisin todellakin, että parlamenttimme sitoutuisi edistämään tällaisia ehdotuksia.
Sovittelussa, johon saatamme joutua äänestystuloksemme seurauksena, on lisäksi syytä tarkastella erittäin huolellisesti määrättyjen standardien kestävyyttä ja käytössä olevien ajoneuvojen valvontaa koskevaa kahta kysymystä ottaen huomioon tämän ajoneuvojen uusimisen nopeuttamiseen liittyvän näkökulman. Uusien käyttöön otettavien menetelmien ansiosta voitaisiin myös luoda työpaikkoja sellaisilla aloilla, kuin esimerkiksi kemian ja katalyysinaloilla... Tähän ilmiöön on jo kiinnitetty huomiota antamalla lyijytöntä bensiiniä koskevia standardeja ja ottamalla käyttöön katalysaattorilla varustettu pakoputki.
Kannatan Langen mietintöä.

Reding
Autojen lisääntyessä Euroopassa ja ilman saastumisen lisääntyessä on pakokaasujen vähentäminen aivan varmasti kuluttajien etujen mukaista. Molemmat mietinnöt pyrkivät käsittelemään tämän monikerroksisen ongelman kahta näkökohtaa: polttoaineen laatua ja pakokaasujen vähentämistä.
Öljyteollisuus torjuu polttoaineen laadun parantamisen suurten kustannusten vuoksi. Sitä voi verrata siihen, että teollisuus oli muutama vuosi sitten myös katalysaattoria vastaan, mutta kaikissa uusissa autoissa on siitä huolimatta nykyään katalysaattori.
Pakokaasujen vähentämiseen vaikuttavat kuitenkin oleellisesti myös moottoriajoneuvojen tekniset laitteet. Ajoneuvojen sisäisillä valvontajärjestelmillä (OBD-järjestelmillä) on tällöin tärkeä tehtävä, kun ne valvovat pakokaasupäästöjä ja ilmoittavat vioista omistajalle.
Uuden katalysaattorilla varustetun auton ostaminen ei voi riittää vapauttamaan ympäristöhuolista vuosiksi: OBD-järjestelmät vaativat kuluttajalta suurempaa kurinalaisuutta, hänen on jatkuvasti pidettävä ajoneuvonsa parhaassa mahdollisessa kunnossa. Kun OBD havaitsee vian pakokaasulaitteistossa, vika on korjattava.
Tämän teknisen edistysaskeleen markkinoille tuontia on tämän vastapainoksi säädeltävä siten, ettei synny piilomonopoleja, jotka haittaavat kuluttajaa: on estettävä valvontajärjestelmien koodaus siten, että riippumattomat korjaamot eivät voi huoltaa ja korjata niitä. Järjestelmien on lisäksi sallittava sellaistenkin varaosien asentaminen, joita ei ole hankittu ajoneuvon valmistajalta mutta jotka vastaavat sen laatuvaatimuksia.
Näin taataan, että kuluttajilla on vapaus huollattaa ajoneuvonsa edullisesti ja korkealaatuisesti, ympäristöä huomioiden.

Sainjon
Ilman saastumisesta on tullut poliittinen aihe yksinkertaisesti siitä syystä, että suurkaupungeissa, Euroopan suurissa metropoleissa, on ollut tai on tämäntyyppinen ongelma. Mutta kaikkein näkyvin vihollinen, vihollinen, jota osoitetaan heti sormella unohtaen samanaikaisesti teollisuuspäästöt, lentokoneiden päästöt ja mitähän vielä keksisin, on auto. Tarkoituksenani ei ole kiertää ongelmaa, se on todellakin olemassa, ja sekä herra Lange että rouva Hautala olivat oikeassa omaksuessaan lujan asenteen auto- ja öljyteollisuuden osalta niin ensimmäisessä kuin toisessakin käsittelyssä.
Ajoneuvojen valmistajat ja öljyteollisuuden toimijat ovat saaneet meidät nopeasti kiinnittämään huomiomme niihin mahdollisiin seurauksiin, joita näillä päätöksillä voi olla työllisyyden kannalta. Mutta heidän on ymmärrettävä kansalaisten odotuksiin vastaaminen saastumisen osalta edesauttaa paremman kuvan antamista ulospäin, mikä saattaa myös johtaa uusien markkinaosuuksien saamiseen. Siksi kannatamme herra Langen ehdottamia päästöjen raja-arvoja. Siksi annamme tukemme myös rouva Hautalan ehdottamille vaatimuksille.
Esimerkiksi dieselin osalta on selvää, että sen kaupallisen menestyksen kannalta joissakin unionin maissa tämä pyrkimys vähentää sen saastepitoisuutta on tuomittavaa yksinkertaisesti siitä syystä, että diesel säilyttäisi imagonsa ja myyntinsä. Esimerkiksi niin sanotun suoraruiskutustekniikan pitäisi ratkaista tämäntyyppinen ongelma. On myös korostettu dieselöljyn huomattavan tärkeää tehtävää dieselmoottoreista aiheutuvien pakokaasupäästöjen vähentämisessä.
Ajoneuvojen valmistajat, joiden suhtautuminen ei ollut alussa kovinkaan myönteistä, ovat päättäneet ponnistella merkittävästi päästöstandardien noudattamisen puolesta. Tiedän, että vastahakoisuutta esiintyy vielä jonkin verran erityisesti kestävyyden osalta: ajoneuvojen kestävyyden nostaminen 80 000: sta 160 000 kilometriin on epärealistista, jopa vastuutonta; vastustan sitä ehdottomasti. Kysymyksessä on liian korkea vaatimustaso, joka on tarvittavien raja-arvojen käyttöönoton lisänä, joista aiheutuu ylimääräisiä lisäkustannuksia. Muita kiistakysymyksiä ovat: ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä ja käytössä olevien ajoneuvojen valvonta. Luulen, että tämäntyyppiseen kysymykseen löydetään ratkaisu sovittelukomiteassa.
Öljyteollisuuden osalta tiedän hyvin, että alalla ollaan erittäin tyytymättömiä ympäristövaliokunnassa viime viikolla saavutettuun yksimieliseen äänestystulokseen. On totta, että tämä ala kärsii öljynjalostamoiden ylikapasiteetista ja tuotantokoneistonsa osittaisesta vanhenemisesta. Mutta tämä vaikea tilanne ei johdu millään tavalla ympäristövaatimuksista. On pakko todeta, ettei työllisyydellä kiristäminen ole onnistunut yksinkertaisesti siitä syystä, että parlamentin jäsenet samoin kuin suuri yleisö ovat äärimmäisen aktiivisesti liikekannalla.
Meidän ei pidä näyttää punaista vaatetta, vaan jakaa kansalaisille ensin tietoa suosittelemiemme toimenpiteiden seurauksista ja erityisesti seuraavasta aiheesta: ihmisten mielissä ja jopa lehdistössä on jo jonkin aikaa liikkunut käsitys, jonka mukaan diesel on yhtä kuin saastuminen, joka taas on yhtä kuin astma tai syöpä. Tämä yhtälö oli pätevä silloin, kun puhuttiin vanhasta dieselistä. Näiden uusien toimenpiteiden ansiosta dieselistä tulee vähemmän saastuttavaa kuin lyijyttömästä bensiinistä, mikä kääntää tilanteen täysin päälaelleen.
Lopuksi, ja lopetan tähän, oleellinen kohta, jota parlamentin on käsiteltävä, on ajoneuvokannan uusiminen. Se on Euroopan saastuneisuuden huomattavan vähenemisen kannalta kaikkein tehokkain ratkaisu. Arvioiden mukaan 20 % ajoneuvokannasta on vastuussa noin 80 %: sta ajoneuvojen aiheuttamasta ilman pilaantumisesta. Millä tahansa ajoneuvokannan uudistamisen nopeuttamiseen tähtäävällä toimenpiteellä olisi välitön vaikutus.
On pohdittava alkuperäisiä ja uusia toimenpiteitä, jotka eivät kuulu niihin, joiden osalta Ranskassa tehtiin virheitä. Ei pidä jakaa avustuksia uuden ajoneuvon ostamiseen vaan vanhan kunnostamiseen, joka rahoitetaan kokonaisuudessaan kansallisella ja eurooppalaisella tasolla. Tästä keskustellaan tulevaisuudessa.

Schlechter
Euroopan parlamentti, joka menee yleensä pidemmälle kuin muut eurooppalaiset toimielimet, liioittelee mielestäni hieman toimenpiteiden osalta, joiden tarkoituksena on tehdä maantieliikenteestä vähemmän saastuttava.
Niin Langen kuin rouva Hautalankin mietinnöissä vaaditaan tiukempia määräyksiä ympäristön suojelemiseksi. Minun on vaikea seurata niitä silloin, kun parlamenttimme ympäristövaliokunta menee pidemmälle, paljon pidemmälle, kuin neuvoston yhteisessä kannassa mennään.
Minäkin olen tietenkin vakuuttunut siitä, että Euroopan kannalta on oleellista saavuttaa tasapaino ilman puhdistamista koskevien eri ehdotusten ja niiden todellisten ympäristövaikutusten välillä ja minun on tältä osin todettava, että eurooppalainen öljyteollisuus on tähän asti tehnyt paljon ilman laadun parantamiseksi.
Mutta on myönnettävä, että ilman laadun puhdistamisen osalta määrättyjen tavoitteiden saavuttamiseksi parlamentin ympäristövaliokunta ehdottaa standardeja, jotka kuuluvat varmasti maailman kunnianhimoisimpien joukkoon. Kuitenkin kun tiedetään eri ehdotusten aiheuttamat kustannukset - 11, 5 miljardia ecua komission osalta, 20 miljardia ecua neuvoston osalta ja 60 miljardia ecua Euroopan parlamentin osalta - mielestäni nykyisessä tilanteessa ei olisi järkevää toteuttaa toimia pidemmälle kuin mitä neuvoston yhteisessä kannassa ehdotetaan.
Vaikka olenkin samaa mieltä siitä, että tuetaan komission Auto Oil 2 -ohjelmaa, jonka on oltava vuodelle 2000 määriteltävien pakokaasupäästöjen raja-arvojen perustana, arvelen, että suurinta osaa Euroopan maiden autoilijoista on jo käytetty apuna perimällä heiltä ajoneuvojensa käytöstä erittäin korkeita veroja ja että on kerta kaikkiaan lopetettava verojen korottaminen tai jatkuva ajoneuvoja koskevien niin sanottujen ympäristömaksujen keksiminen.

Valverde López
Parlamentti on aina suhtautunut hyvin järkevästi ilmastonmuutoksen aiheuttamiin ongelmiin, päästöjen tason rajoittamisen tarpeeseen ja kaikille kansalaisille terveempään ilmakehään. Kun kuitenkin on ryhdyttävä konkreettisiin toimiin, Euroopan unioni onkin vähemmän päättäväinen.
Parlamentin jäsenten ei ole helppoa määritellä kantaansa. Meitä ympäröivä todellisuus on monimutkainen ja huolta herättävä. Kaikki kaupunkimme, niin pienet kuin suuretkin, ovat tukehtumassa ajoneuvoihin. Joinakin päivinä tietyissä Euroopan kaupungeissa ylitetään kaikki terveyden kannalta turvalliset tasot. Toisaalta polttoaineiden laatu on tärkeä tekijä moottoreiden tehokkuuden ja ajoneuvojen päästöjen vähentämisen kannalta.
Olemme parlamentissa puolustaneet aina sitä, että taloudellinen kehitys ja ympäristönsuojelu eivät ole vastakkaisia vaan toisiaan täydentäviä tavoitteita. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että auto- ja jalostusteollisuus eivät juuri pyri toteuttamaan näitä tavoitteita.
On vaadittava mahdollisimman suuria teknisiä ponnisteluja kansalaisten terveyden puolustamiseksi. Muuten muodostuu selvä ristiriita kansalaisten etuihin nähden.
Tässä tilanteessa hallitukset ovat vaivoin saaneet aikaan yhteisen kannan, mikä osoittaa meille, että muutokset eivät nykyään ole helppoja. Näin on sanonut meille herra Lange. Euroopan parlamentilla ei ole paljon vaihtoehtoja. Se voi vain toivoa, että neuvosto on tällä kertaa oikealla tiellä ja pitää tätä yhteistä kantaa välivaiheena matkalla kohti tiukempia toimia.
Suositus toiseen käsittelyyn: Bloch von Blottnitz (A4-0042/98)
Bloch von Blottnitz
Arvoisa rouva puhemies, minun täytyy sanoa, että olemme tänään tehneet kuluttajansuojalle karhunpalveluksen. On todella uskomatonta, mitä tässä parlamentissa on tapahtunut.
Haluaisin vain lukea ääneen jotain, jonka parlamentin osa hylkäsi. En tiedä, miten voimme tämän jälkeen lähteä rehelliseen vaalikamppailuun, jossa sanomme aina: Eurooppa ajaa kuluttajien asiaa. Haluaisin vain sanoa teille, mitä on hylätty: elintarvikkeiden ionisoivilla säteillä käsittelemisen, olemme sanoneet, on täydellisesti vastattava ihmisten terveyden suojelemiseen liittyviä vaatimuksia. Sen käytöstä ei saa olla vaaraa terveydelle eikä sitä saa käyttää hygieniaan ja terveyteen liittyvien käytäntöjen tai hyvien valmistus- tai viljelytapojen korvikkeena. Se nyt on kai vähintä ja johdonmukaisinta mitä voi vaatia. Emme ole edes kirjanneet ylös sitä, ettei ravintoarvo saa pienentyä, ettei vitamiinipitoisuus saa vähentyä. On jo tarpeeksi paha, että näin tapahtuu. Mutta me emme ole edes sanoneet sitä. Olemme vaatineet aivan yksinkertaista asiaa ja sitä ei hyväksytty. Analyyttisten valvontamenettelyjen käyttöäkään ei hyväksytty.
Kysyn itseltäni, mitä varten ylipäänsä haluamme merkintävelvoitteen? Sehän on ennenkuulumatonta, mitä me sanomme ihmisille? Pysyvä elintarvikealan komitea ei edes kokoonnu julkisesti vaan edelleen epädemokraattisesti suljettujen ovien takana. Kysyn teiltä, mitä te oikein ajattelette? Me sanomme aina, että haluamme ihmisten parasta, ensi sijassa terveyden suojelemista. Annamme suuren määrän rahaa parempaan terveydenhoitoon, ja sitten emme hyväksy alkeellisimpiakaan asioita!
Lainsäädännöllisillä tempuilla työnnetään tavalliset esitykset taka-alalle eli niitä ei hyväksytä, ja sitten meillä on tässä jotain, joka on mitä loogisinta, ja senkin te hylkäätte. En siis todellakaan ymmärrä tätä maailmaa! En tiedä, miten tuskallista tämä on ja miten meidän tulee lähteä julkisuudessa vaalikamppailuun. Joka paikassa sanotaan aina, että Eurooppa tekee kaiken huonommaksi, se tekee ruokamme huonommaksi jne. Minun täytyy myöntää, että jos näen nyt jotain sellaista, minunkin täytyy valitettavasti sanoa niin.

Graenitz
Arvoisa rouva puhemies, vaikka olen sitä mieltä, että elintarvikkeiden säteilyttämistä on periaatteessa vältettävä, olen äänestänyt rouva Bloch von Blottnitzin mietinnön puolesta, jotta tiedon kulku, valvonta ja näin ollen myös kuluttajien terveyden suojelu sisämarkkinoilla olisi parempaa. Pahoittelen kovasti sitä, että kaikki kollegani eivät olleet samaa mieltä asiasta eikä tarvittavaa enemmistöä saavutettu. Pelkään, että olemme näin tehneet karhunpalveluksen eurooppalaisille kuluttajille.

Fayot
Olen samaa mieltä tämän mietinnön, joka sallii elintarvikkeiden säteilyttämisen ainoastaan mausteiden säilyvyyden parantamiseksi, erittäin rajoittavien päätelmien kanssa.
Luxemburgissa elintarvikkeiden säteilyttäminen säilyvyyden parantamiseksi on kokonaan kielletty. Vain kolme maata (Belgia, Alankomaat ja Ranska) sallii säteilytettyjen elintarvikkeiden myynnin.
Euroopan parlamentti on koko sen ajan, jonka se on käsitellyt tätä asiaa, eli vuodesta 1987 pyrkinyt vähitellen kokonaan kieltämään elintarvikkeiden säteilyttämisen, kun taas komissio on yrittänyt säädellä tätä säilyvyyden parantamistapaa yhteisön tasolla. Sovitteluratkaisun myötä muidenkin elintarvikkeiden säteilytys olisi sallittua.
Parlamentin ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta on tehnyt käsiteltävästä yhteisestä kannasta yllä mainitun päätelmän, joka on yhtenevä ruotsalaisten neuvostossa esittämän kannan kanssa ja jonka mukaan elintarvikkeita, mausteita lukuun ottamatta, ei periaatteessa saa säteilyttää.
Olen yhtä mieltä tämän käsityksen kanssa, jota edustin täällä parlamentissa jo lokakuussa 1989 ja joulukuussa 1993.
Neuvoston ja komission yhteiseen kantaan sisältyvä menettely, jonka mukaan hyväksytään puitedirektiivin lisäksi myös soveltamisdirektiivi, joka sisältää luettelon (tällä hetkellä vain mainitut mausteyrtit ja mausteet), jota täydennetään vaiheittain, tekee minut erittäin levottomaksi. Sillä varjolla, että säädellään jotain myönteisesti, luodaan samalla mahdollisuus laajentaa säteilyttäminen mahdollisimman moniin elintarvikkeisiin. Vastaväitettä, että ilman sääntelyä on vaikeampaa kuin vähäisen sääntelyn kanssa, en hyväksy, sillä käsiteltävänä oleva sääntely pakottaa kaikki EU-maat vähitellen sallimaan säteilytetyt elintarvikkeet markkinoillaan.

Lindqvist
Bloch von Blottnitzin mietinnössä hyväksytään tiettyjen elintarvikkeiden, muun muassa kuivattujen mausteyrttien ja tiettyjen mausteiden käsitteleminen ionisoivalla säteilyllä, ja siinä viitataan, että edelleen lisättäisiin sellaisten tuotteiden määrää, joita saisi säteilyttää. On tosin hyvä, että painotetaan, ettei säteilytys saa korvata tuotteiden hyvää hygieenistä käsittelyä, mutta elintarvikkeiden säteilytystä ei yleisesti ottaen voida hyväksyä.

Sandbæk
Vastustan periaatteessa elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien käsittelyä ionisoivalla säteilyllä. Sen vuoksi on myönteistä, että parlamentin hyväksymisvaatimukset ovat niin tiukkoja samoin kuin, että luetteloon otetaan vain mausteita ja mausteyrttejä, joita varten ei ole olemassa muita säilöntämenetelmiä. Meidän on pidettävä kiinni siitä, että terveet elintarvikkeet on asetettava etusijalle ja sen vuoksi säteilytys on rajoitettava koskemaan niin harvoja elintarvikkeita kuin mahdollista. Koska myös Euroopan parlamentti suhtautuu epäilevästi ionisoivaan säteilytykseen äänestän sen puolesta, että parlamentille annetaan oikeus arvioida säteilytettyjen elintarvikkeiden luettelon mahdollista laajentamista. Kuitenkin myös yksittäisten jäsenvaltioiden olisi pystyttävä laatimaan tiukempia sääntöjä.
En voi tukea ympäristövaliokunnan tarkistusehdotusta, joka koskee vain analyyttisen valvontamenettelyn hyväksymistä. On olemassa useita erilaisia käyttökelpoisia menetelmiä ja on olennaista, että arviointi siitä, mitä menetelmää olisi käytettävä, riippuu tutkimuksen kohteesta. Sen sijaan olisi eduksi rajoittaa eri säteilytysmenetelmien lukumäärä niin vähäiseksi kuin mahdollista. Siten valvonta helpottuisi.
Haluan lopuksi painottaa, että säteilytettyjen elintarvikkeiden merkinnän on oltava läpinäkyvä. Mikäli emme voi kieltää säteilytystä kokonaan, voimme ainakin varmistaa kuluttajille kunnollisen mahdollisuuden tunnistaa nämä tuotteet valintoja tehdessään.

Souchet
Haluaisin aivan aluksi antaa tunnustusta Euroopan parlamentin puhemiehen vastuulliselle asenteelle hänen kieltäytyessään, kuten muuten työjärjestyksessämme määrätään, siitä, että uusia tarkistuksia sisällytetään toisessa käsittelyssä neuvoston direktiiviehdotukseen. Jotkut parlamentin jäsenet, jotka haluavat tehdä lainsäädäntömenettelystä ja hallinnollisista pakkotoimenpiteistä raskaampia, ovat yrittäneet turhaan "sotkea kortit" ja rangaista ionisaatioteknologiaa äänekkäällä hälinällä.
On kuitenkin tärkeää, että tätä elintarvikkeiden säteilytystä koskeva keskustelu sujuu selkeästi ja rauhallisesti. Jotta helposti pilaantuvien elintarvikkeiden säilyvyyttä voidaan parantaa, on pidettävä huoli siitä, ettei anneta epäselvää kuvaa tästä menetelmästä, jonka tarkoituksena ei ole parantaa maataloustuotteiden alkuperäistä laatua vaan joka on säilyvyyden parantamismenetelmä, joita on muitakin. Menetelmän etuja ovat se, että sen ansiosta elintarvikkeista tulee turvallisempia ja että elintarviketuotantoon tarkoitettuja satoja voidaan hyödyntää laajemmin ja kestävämmin. Tämän menetelmän avulla voidaan itse asiassa hävittää patogeenisiä mikro-organismeja, poistaa hyönteisiä ja loisia, pysäyttää kukkasipulien ja juurimukuloiden kasvu sekä lisätä hedelmien säilyvyyttä.
Maailman terveysjärjestö, Kansainvälinen atomienergiajärjestö ja YK: n elintarvike- ja maatalousjärjestö kannustavat näistä syistä tämän tekniikan kehittämistä. Jotkut parlamenttimme jäsenistä eivät kuitenkaan näytä olevan kovin hyvin selvillä tieteellisistä analyyseistä, joihin näiden kansainvälisten järjestöjen näkökanta perustuu ja ovat taipuvaisia käsittelemään elintarvikkeiden säteilyttämistä koskevaa kysymystä tunteellisella tavalla, kun taas poliittiset päätökset on tehtävä luotettavien tieteellisten tietojen perusteella.
Komission ehdottaman suuntautumistavan tarkoituksena on luoda itsenäinen erityiskomitea, johon se voi tukeutua tehdäkseen neuvostolle muutosehdotuksia tähän nykyistä ionisoivalla säteilyllä käsiteltäviä elintarvikkeita koskevaan direktiiviin.
Henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että tämä menetelmä on suurelta osin riittävä ja antaa kaikki tarvittavat takuut, tietenkin sillä ainoalla ehdolla, että tämä komitea olisi todellisuudessa itsenäinen. Olemme kärsineet liikaa BSE-ongelmasta, minkä vuoksi emme kiinnitä erityisesti huomiota näihin komission toimintahäiriöitä koskeviin tärkeisiin kysymyksiin. Muistutan, että hullun lehmän tapauksessa komissio ei toteuttanut tarvittavia ja riittäviä toimenpiteitä, koska se ei halunnut toteuttaa niitä ja koska se ei valvonut tilapäisten tiedekomiteoiden toiminnan moitteettomuutta.
Sen seurauksena ehdotettu menetelmä, josta neuvosto viime kädessä päättää, vaikuttaa täysin tyydyttävältä, sillä eri jäsenvaltioiden hallituksilla on parhaat edellytykset suojella omia kuluttajiaan.
Tämän direktiivin hyväksymismenettely on ollut poikkeuksellisen pitkä - ensimmäisen ja toisen käsittelyn välillä on kulunut kahdeksan vuotta - ja se osoittaa neuvoston halunneen suosia ennalta varautumisen periaatetta. Oli siis erityisen sopimatonta käyttää tätä toista käsittelyä hyväksi tekemällä hallinto- ja lainsäädäntöprosessista entistä raskaampi.
Jotkut parlamentin jäsenet halusivat yhdenmukaistaa koko soveltamismenettelyä sisällyttämällä säteilyllä käsiteltävissä olevien tuotteiden luettelon itse direktiiviin. Niinpä Euroopan parlamentin olisi itse pitänyt lausua mielipiteensä tästä luettelosta yhteispäätösmenettelyn mukaisesti. Eikö parlamentti tässä suhteessa sekoitakin käsitteitä yrittäessään lisätä valtaansa ottamalla tiedemiesten paikan? Tämä suuntaus oli vaarallinen. Parlamentin jäsenillä ei itse asiassa ole riittävää tieteellistä asiantuntemusta voidakseen määrätä tai muuttaa standardeja ja teknologisia menetelmiä. On siis hyvä, että suurin osa parlamentistamme on hyväksynyt itsenäisen erityiskomitean luomista koskevan ehdotuksen: poliittiset vastuuhenkilöt voivat näin tulevaisuudessa ottaa kantaa tähän elintarvikkeiden säteilyttämistä koskevaan tärkeään kysymykseen tiedemiesten perusteltujen lausuntojen pohjalta.
Collinsin mietintö (A4-0030/98)
Carlotti
Ympäristöstä on tullut yhä tärkeämpi asia sitä mukaa, kun Euroopan unionia on rakennettu.
Asetus (ETY) 1210/90, jota olemme tämän mietinnön myötä muuttamassa, teki tässä mielessä mahdolliseksi noudattaa Jacques Delorsin vuonna 1989 tekemää Euroopan ympäristökeskuksen perustamista koskevaa aloitetta.
Tänään käsittelemämme mietinnön on annettava meille mahdollisuus keskustella siitä, mikä on eurooppalaisen ympäristölainsäädännön koko kehittymisen perusta eli kaikista unionin maista kerättävien objektiivisten ja luotettavien tietojen keräämisestä ja levittämisestä.
Vuonna 1995 toimintansa aloittanut Euroopan ympäristökeskus on tehnyt tähän mennessä välttämätöntä työtä keräämällä ja jakamalla objektiivisia tietoja sekä kehittämällä unionin maiden ympäristön tilaa koskevia ennakointi- ja ehkäisymenetelmiä.
Käytän siis tämän mietinnön antamaa tilaisuutta hyväkseni ilmaistakseni tyytyväisyyteni ympäristökeskuksen edistysaskelista tehtävänsä täyttämisessä. Ympäristökeskus on muun muassa laatinut kertomuksia sellaisista ongelmista kuin ilmaston muutoksista ja ympäristöveroista ja on luonut useita tietojen keräämiseen ja levittämiseen tarkoitettuja verkostoja tällä alalla. Keskus ei silti voi toimia yksin!
Kuten esittelijä mainitsee, keskuksen on vielä kehityttävä kohti laajempaa yhteistyötä kaikkien yhteisön toimielinten kanssa, erityisesti Euroopan parlamentin kanssa, parantaakseen unionin eri maiden välisen tiedotuksen avoimuutta ja sen on näytettävä olevansa tässä mielessä todellinen poliittisen päätöksenteon apuväline.
Toisaalta komission pitäisi tulevaisuudessa pyytää keskukselta järjestelmällisesti kertomuksia, ennen kuin se alkaa toteuttaa pienintäkään uutta yhteisön politiikkaa.
Tässä mielessä olen samaa mieltä kollegani Collinsin kanssa, joka pohtiessaan sitä, että tässä komission ehdotuksessa ei oteta huomioon parlamentin merkitystä lainsäädäntöprosessissa, pyytää, että tarkistusehdotukseen sisällytetään vaatimus siitä, että sen tuloksista tiedotetaan parlamentille.
Euroopan ympäristökeskuksen on lisäksi tehtäviensä puitteissa otettava huomioon toisaalta lisätehtävät kuten metsät, jätteet sekä kemialliset tuotteet ja toisaalta unionin toiminnan aikataulu tulevaisuudessa, erityisesti sen laajentuminen ja sen aiheuttamat ympäristöongelmat, joilta ei vältytä.
Lopuksi haluaisin korostaa, että samalla kun toisaalla keskustellaan sijoituksia koskevan monenkeskisen sopimuksen puitteissa ympäristöstandardien tai -ehtojen purkamisesta maapallolla monikansallisten yritysten hyödyksi, minä taas puhun päinvastoin ympäristöyhteistyön kehittämisestä kolmansien maiden kanssa.

Cushnahan
Iloitsen tästä mietinnöstä käytävästä keskustelusta. Selvästikin valiokunta on samaa mieltä komission arvioinnista, että olisi epärealistista antaa Euroopan ympäristökeskukselle mitään merkittäviä uusia tehtäviä tällä hetkellä.
Komissio ehdottaa kuitenkin keskuksen toimintakentän laajentamista tarkoituksenaan perustaa ympäristöä koskeva Euroopan tietokeskus. On myös tärkeää, että päästään tiiviimpään yhteistyöhön ympäristökeskuksen ja jäsenvaltioiden sekä tietenkin ehdokasvaltioiden välillä.
Toivoisin myönteistä suhtautumista esittelijän ehdotukseen tiiviimmästä yhteistyöstä keskuksen ja komission välillä ja myös keskuksen tietorekisterin perustamisesta, johon sisältyisi lainsäädäntöä ja tietoa EU: n ympäristöpolitiikan toimeenpanemisen parantamiseksi, kustannushyötyanalyysi mukaan lukien.
Lopuksi on tärkeää, että keskuksen monivuotista työohjelmaa täydennettäisiin monivuotisella talousarviolla, jotta tehtäisiin keskukselle mahdolliseksi suunnitella työnsä tehokkaammin.

Papakyriazis
Arvoisa rouva puhemies, pyysin puheenvuoroa seuraavasta työjärjestysasiasta: annoin eilen kirjallisen äänestysselityksen herra Blakin mietinnöstä. Rouva puhemies, tänään suureksi yllätyksekseni huomasin, että kirjallinen selitykseni ei ollut pöytäkirjassa. Tämä äänestysselitykseni on mielestäni erittäin tärkeä, ja pyydän teitä selvittämään asian.

Puhemies
Aivan niin, herra Papakyriazis, aiomme tarkistaa asian, ja jos sitä ei ole tehty, niin kuin väitätte, kirjaamme ylös kirjallisen äänestysselityksenne.
(Istunto keskeytettiin klo 13.15 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Moorhouse
Arvoisa puhemies, ennen keskustelun aloittamista minun on ilmoitettava varsin tylsästä asiasta, nimittäin siitä, että en pystynyt äänestämään lainkaan tänä aamuna - ja uudet artiklat ilmeisesti soveltuvat tähän - koska lentokoneeni oli tarkoitus lähteä klo 7.55 Lontoon lentokentältä ja se lähti loppujen lopuksi klo 10.30, joten saavuin juuri, kun äänestys oli päättymässä. Olen kuitenkin varma siitä, että te puhemiehistön arvostettuna jäsenenä olette tehnyt hyvin viisaan päätöksen ja pystytte ulottamaan ohjeet koskemaan myös tämänkaltaisia tapauksia, ja juuri tästä syystä halusin puuttua asiaan laajemmin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Moorhouse. Voitte olla varma siitä, että puhemiehistö ottaa puheenvuoronne huomioon ja toimii niin, ettei siitä koidu teille haittaa.

Nigerian ja Burman tilanne - YK: n ihmisoikeuskomissio
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista suullisista kysymyksistä:
Maij-Weggen, Moorhouse ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta B4-0012/98 - O-0009/98 neuvostolle ja B4-0013/98 - O0010/98 komissiolle Euroopan unionin kannasta Nigerian tilanteeseen; -Bertens ELDR-ryhmän puolesta B4-0020/98 - O-0028/98 neuvostolle ja B4-0122/98 - O-0029/98 komissiolle Euroopan unionin kannasta Nigerian tilanteeseen; -Müller, Aelvoet, Telkämper ja McKenna V-ryhmän puolesta B4-0123/98 - O-0030/98 neuvostolle ja B4-0124/98 - O-0031/98 komissiolle Euroopan unionin kannasta Nigerian tilanteeseen; -Carnero González ja Pettinari GUE/NGL-ryhmän puolesta B4-0127/98 - O-0035/98 neuvostolle Euroopan unionin ja Nigerian suhteista; -Macartney ja Hory B4-0128/98 - O-0036/98 neuvostolle ja B4-0129/98 - O-0037/98 komissiolle Euroopan unionin kannasta Nigerian tilanteeseen; -Andrews ja Girão Pereira UPE-ryhmän puolesta B4-0134/98 - O-0042/98 neuvostolle ja B4-0135/98 - O-0043/98 komissiolle Euroopan unionin kannasta Nigerian tilanteeseen; -Kinnock ja Vecchi PSE-ryhmän puolesta B4-0137/98 - O-0046/98 neuvostolle ja B4-0169/98 - O-0051/98 komissiolle Nigerian tilanteesta; -Maij-Weggen ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta B4-0014/98 - O-0011/98 neuvostolle ja B4-0015/98 - O-0012/98 komissiolle Burman ihmisoikeusloukkauksista; -Berten ELDR-ryhmän puolesta B4-0018/98 - O-0026/98 neuvostolle ja B4-0019/98 - O-0027/98 komissiolle Burman ihmisoikeusloukkauksista; -Pettinari ja Vinci GUE/NGL-ryhmän puolesta B4-0126/98 - O-0034/98 neuvostolle Euroopan Unionin ja Burman suhteista; -Dupuis ARE-ryhmän puolesta B4-0131/98 - O-0039/98 komissiolle Burman ihmisoikeusloukkauksista; -Telkämper, Aelvoet, Kreissl-Dörfler ja Lannoye V-ryhmän puolesta B4-0133/98 - O-0041/98 komissiolle Burman ihmisoikeusloukkauksista; -Kinnock ja Vecchi PSE-ryhmän puolesta B4-0136/98 - O-0045/98 neuvostolle ja B4-0141/98 - O-0050/98 komissiolle Burman tilanteesta; -van Bladel UPE-ryhmän puolesta B4-0139/98 - O-0048/98 neuvostolle Burman ihmisoikeustilanteesta; -Bertens ELDR-ryhmän puolesta B4-0011/98 - O-0182/98 neuvostolle Euroopan unionin kannasta 54. YK: n ihmisoikeuskomission istunnossa Genevessä; -Carnero González, Manisco ja Alavanos GUE/NGL-ryhmän puolesta B4-0125/98 - O-0033/98 neuvostolle YK: n ihmisoikeuskomissiosta; -Dupuis ARE-ryhmän puolesta B4-0130/98 - O-0038/98 neuvostolle Euroopan unionin kannasta Dupuis ARE-ryhmän puolesta 54. YK: n ihmisoikeuskomission istunnossa Genevessä; -Aglietta, Müller, Kreissl-Dörfler ja Ripa di Meana V-ryhmän puolesta B4-0132/98 - O-0040/98 neuvostolle Euroopan unionin kannasta 54. YK: n ihmisoikeuskomission istunnossa Genevessä; -van Bladel UPE-ryhmän puolesta B4-0138/98 - O-0047/98 neuvostolle Euroopan unionin kannasta 54. YK: n ihmisoikeuskomission istunnossa Genevessä; -Barros Moura PSE-ryhmän puolesta B4-0140/98 - O-0049/98 neuvostolle Euroopan unionin kannasta 54. YK: n ihmisoikeuskomission istunnossa Genevessä.
Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni esiintyy ulospäin yhä useammin jakautuneena tärkeissä ulkopoliittisissa kysymyksissä. Se on huono asia. Me olemme havainneet sen tänä aamuna käsiteltäessä Irakin kysymystä yksityiskohtaisesti, ja me havaitsemme sen yhä uudelleen käsiteltäessä joitakin ihmisoikeuskysymyksiä. Myös se on huono asia.
Viime vuonna YK: n ihmisoikeuskomission vuosittaisessa istunnossa Genevessä 15 EU-maata esiintyi huonosti käsiteltäessä Kiinan tilannetta. Alankomaat yritti puheenjohtajana saada Euroopan tukea kriittiselle mielipiteelle, mutta neljä jäsenvaltiota oli eri kannalla. Se oli surullinen osoitus jakautuneisuudesta ja saattoi Euroopan huonoon valoon.
Näistä syistä vetoamme nyt vakavasti Isoon-Britanniaan sen puolesta, että tulevina viikkoina toimittaisiin erittäin aktiivisesti, jotta EU: n jäsenvaltioiden rivit saataisiin tiiviiksi maaliskuun Geneven istuntoa varten ja jotta vakavia ihmisoikeuksien loukkauksia ei unohdettaisi taloudellisten intressien vuoksi. Haluamme kiinnittää erityistä huomiota kahteen maahan, nimittäin Nigeriaan ja Burmaan.
Nigeriassa on tapahtunut sotilasvallankaappaus ja vaaleilla valittu presidentti on syösty vallasta ja pantu vankilaan. Sen jälkeen on esiintynyt paljon uhkailua ja väkivaltaisuuksia, joiden aikana Abiolan kannattajia, poliitikkoja, sotilaita, virkamiehiä ja muita kansalaisia on tuomittu usein salaisissa oikeudenkäynneissä ja teloitettu tai kohdeltu vankilassa niin huonosti, että he ovat kuolleet. Me kaikki tiedämme, mitä Ken Saro-Wiwalle tapahtui, ja me tiedämme, että myös Adua kuoli samalla tavalla. Tällä hetkellä on käynnissä salainen oikeudenkäynti erästä kenraalia vastaan, ja me tiedämme, kuinka siinä käy. Samalla vallanpitäjät rikastuvat tavallisen kansan kustannuksella. Totaalisessa köyhyydessä elävän väestön määrä on kasvanut 35 miljoonasta 44 miljoonaan. Maassa on 50 miljoonaa luku-ja kirjoitustaidotonta ja 70 miljoonaa ihmistä on ilman juomavettä. Nigerialaisten keskimääräinen elinikä on laskenut 54 vuodesta 47 vuoteen.
Herra puhemies, mielestämme Nigerian tapauksessa tarvitaan kovia toimenpiteitä, ja huolimatta kaikista aikaisemmista julkilausumista, me pyydämme käyttämään taloudellisia pakotteita. Se on meidän puolueryhmämme toivomus - emmekä me ole mitään vasemmistoradikaaleja - ja se on myös tämän parlamentin suuren enemmistön toivomus.
Sitten Burmasta, herra puhemies. Myös siellä sotilashallitus on syössyt vallasta johtajan, jota oli kannattanut 80 % äänestäjistä. Myös siellä opposition edustajat on vangittu tai teloitettu. Myös siellä osa väestöstä on terrorin kohteena ja - mikä vielä pahempaa - osa vähemmistöryhmistä on pakotettu orjatyöhön.
Herra puhemies, Yhdysvallat on jo lopettanut investoinnit kyseiseen maahan. Myös alankomaalaiset yritykset, kuten Heineken, ovat jo lähteneet maasta, mutta harmiksemme saamme nähdä, kuinka muut yritykset, kuten Total, asettuvat Nigeriaan täyttääkseen syntyneet markkinaraot. Haluamme myös tässä asiassa kovia toimia ja meidän osaltamme taloudellisia pakotteita ja investointien pysäyttämistä.
Herra puhemies, sanon vielä yhteenvetona, että meidän mielestämme Euroopan unionissa täytyy olla yhtä mieltä ihmisoikeusasioista. Mielestämme neuvoston puheenjohtajamaan täytyy ehdottomasti tehdä parhaansa, jotta jäsenvaltiot saataisiin samalle kannalle. Mielestämme niihin maihin, jotka eivät halua olla mukana, täytyy vedota ankarasti. Emme halua, että seuraavasta Geneven istunnosta tulee viime vuoden istunnon uusinta, mutta haluamme, että Iso-Britannia puheenjohtajana voi jälleen huolehtia kovan toiminnan linjasta erityisesti tässä mainittujen kahden maan tapauksessa.

Fassa
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, usein, liian usein Euroopan unionia syytetään - eikä täysin aiheetta - siitä, että se on vahva heikkojen kanssa ja heikko vahvojen kanssa, eli siitä, että se tuo kärkevästi esille ihmisoikeusloukkaukset maissa, joiden geopoliittinen merkitys on vähäinen, mutta sulkee sen sijaan silmänsä vahvemmissa maissa sattuvilta loukkauksilta. Mutta näin ei varmastikaan tapahdu nyt Nigerian kohdalla.
Kyseessä on itse asiassa alueellisesti hyvin merkittävä maa, joka on vahva sekä taloudellisesti että sotilaallisesti; sitä suuremmat, jos mahdollista, ovat siis sen velvollisuudet alueen muita valtioita kohtaan. Älkäämme unohtako, että Nigeria pyrkii jatkuvasti korostamaan poliittista painoarvoaan suhteessa alueen muihin maihin ja yleensä kehitysmaihin vastustamalla kansainvälisen yhteisön jatkuvia vetoomuksia demokratian, riippumattoman oikeusjärjestelmän ja oikeusvaltion palauttamiseksi sekä ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi.
Emme voi kuitenkaan pysyä hiljaa, kun nykyisen hallituksen vastustajia vangitaan, emmekä voi suvaita kevein mielin sitä, että monikansalliset öljy-yhtiöt jatkavat toimintaansa ogonien alueella huolimatta ihmisoikeuksien loukkauksista ja ympäristön saastumisesta.
Kuten minulla oli tilaisuus sanoa tänä aamuna, politiikassa, erityisesti kansainvälisessä politiikassa pelätään tyhjiöitä. Euroopan unionin ja niiden yksittäisten valtioiden, jotka sen muodostavat, on käytettävä voimakkaita painostuskeinoja Abachan hallitusta vastaan, jotta se muuttaisi todella kurssiaan, ja äärimmäisessä tapauksessa nykyiseltä sotilasjuntalta on epäröimättä tukittava sen tärkeimmät tulolähteet asettamalla maan öljykauppa täydelliseen saartoon. Äärimmäisiin tilanteisiin, joita Nigerian tilanne edustaa, voidaan puuttua vain äärimmäisillä keinoilla.

Macartney
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä kollegojeni esittämiin näkemyksiin, ja on hyvä nähdä, että parlamentti on yhtä mieltä. Rouva Maij-Weggen sanoi, että hänen ryhmänsä ei ole radikaali, minun ryhmääni kutsutaan radikaaliryhmäksi, ja luonnollisesti yhdistämme itsemme radikaaleihin politiikkoihin. Mielestäni tärkeää on se, että olemme tehneet kompromisseja ja saaneet aikaan yhteisen päätöslauselman, jonka parlamentti toivottavasti hyväksyy suurella enemmistöllä. Olen myös täysin yhtä mieltä kollegani herra Fassan esittämistä huomioista.
Meidän on silloin tällöin muistettava, miten suuri Nigerian tavoite on tai miten suuri haaste on. Kyseessä on Afrikan jättiläinen, sadan miljoonan asukkaan maa, joka hallitsee koko maanosaa. Kuten kollegani herra Fassa äsken sanoi, jos me unohdamme jättiläiset ja kiusaamme kääpiöitä, ihmiset tekevät sen johtopäätöksen, että Euroopan unioni ei ole vakavissaan ulkopolitiikkansa kanssa. Me kaikki olemme olleet huolissamme Irakin ongelmista ja maan diktatuurista, mutta olisi paljon helpompaa kukistaa Abachan diktatuuri kuin Saddam Husseinin diktatuuri.
Sanni Abacha syöksi vallasta laillisen hallituksen. Hän hallitsee rautaisella otteella, mutta Nigerian kansa ei tue häntä. He odottavat meiltä aloitetta nähdäkseen, millä tavalla Euroopan unioni on valmis asettamaan demokratian etusijalle ja omat lyhyen aikavälin taloudelliset hyötynäkökohtansa toiseksi. Pitkällä aikavälillä uskon, että me haluamme vapaan, demokraattisen Nigerian, jonka kanssa voimme käydä kauppaa AKT-valtioiden Lomén sopimuksen täysjäsenenä.
Sitä ennen olemme sisällyttäneet tähän päätöslauselmaan muutamia käytännön toimia, joihin Euroopan unioni voisi ryhtyä, ja toivon ministerineuvoston vastaavan niihin ja pohtivan sitä, voiko se toteuttaa jokaisen näistä. Kyse on muutamista hyvin tarkkaan harkituista käytännön ehdotuksista, jotka parlamentti on tehnyt, ja mielestäni ne ovat erittäin hyvä vastaus haasteeseen. Loppujen lopuksi kuitenkin viimeinen pakote, jota on harkittava, ja parlamentti onkin jo tukenut tätä aiemmin, on öljyn vientikielto. Tämä on juuri se asia, jota Nigeria ennen kaikkea pelkää. Tämä on juuri se asia, jonka avulla voitaisiin kukistaa hallitus, joten meidän on pidettävä sitä hihassamme viimeisenä keinona ja sitä ennen painostettava hallitusta, jotta saataisiin demokraattinen hallitus, jonka Nigerian kansa ansaitsee.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, puhun kollegani Andrewsin puolesta, joka estyi tulemasta viime hetkellä mutta on kuitenkin syytä ilmoittaa teille hänen näkemyksensä Nigeriasta.
Nigerian hallinnon toimet on tuomittu monta kertaa parlamentin sisällä ja kansainyhteisön sisällä erityisesti vuoden 1995 marraskuun jälkeen, kun ogoniaktivisteja hirtettiin, vaikka kansainvälinen yhteisö vetosikin toistuvasti sen puolesta, ettei tuomiota pantaisi täytäntöön. Tämän dramaattisen tapauksen jälkeen unioni otti käyttöön pakotteita, joita on säännöllisin väliajoin sittemmin laajennettu. Tämä parlamentti on hyväksynyt kaiken kaikkiaan 11 päätöslauselmaa vuoden 1993 jälkeen, jolloin Nigerian demokraattinen kehitys keskeytyi julmasti, kun presidentinvaalit peruttiin ja kenraali Abachan johtama sotilashallitus nousi valtaan. Me olemme sitä mieltä, että sotilasjohtajia on painostettava diplomaattisesti entistä ankarammin ja että heille on välitettävä selkeä viesti. Unionin ja kansainvälisen yhteisön olisi uskottava heidän sanojaan.
Kenraali Abacha lupautui luovuttamaan valtansa demokraattisesti valitulle siviilipresidentille tämän vuoden loppuun mennessä. Uskotaan hänen sanojaan, ja kuten nykyisessä päätöslauselmassa aivan oikein todetaan, meidän on selkeästi esitettävä joukko ehtoja, jotka ovat mielestämme välttämättömiä luvatun siviilihallintoon siirtymisen uskottavuuden ja toteutumisen varmistamiseksi.
Euroopan unionin on kaikin keinoin pyrittävä saamaan Nigerian johtajat täyttämään kyseiset ehdot vaalijärjestelyjen onnistumiseksi ja vakuutettava heille, että tässä on kyse juuri koko siirtymävaiheen uskottavuudesta. Mielestämme unionin on tässä yhteydessä tehtävä tiiviisti yhteistyötä Afrikan yhtenäisyysjärjestön kanssa, jotta voidaan yhteistuumin vakuuttaa Nigerian johtajille, että tarvitaan todellista avoimuutta demokratian saavuttamiseksi. Jos tässä onnistutaan, sitten Euroopan unionin ja kansainvälisen yhteisön on tehtävä aiheelliset johtopäätökset.

Kinnock, Glenys
Arvoisa puhemies, Burma ja Nigeria ovat tietysti maantieteelliseltä kannalta tuhansien mailien päässä toisistaan. Silti näiden kahden maan kansat joutuvat elämään sotilasjunttien hirmuhallinnon alaisuudessa ja kokemaan ihmisoikeuksien järjestelmällisiä loukkauksia.
Valitettavasti, kuten muut ovat sanoneet, Euroopan toimien nähdään usein heijastavan liian paljon omaa kaupallista etuamme pikemminkin kuin tarvetta helpottaa kansan kärsimyksiä näissä maissa, joissa vaarana on se, että viemme uskottavuuden kaikilta väitteitä, joiden mukaan Eurooppa on itse asiassa aidosti huolissaan ihmisoikeuksista. Demokratia ja hyvä hallinto ja näiden kahden asian merkitys meille kyseenalaistetaan myös Burmassa ja Nigeriassa, jossa sanotaan, että pelkät kauniit sanat eivät auta heitä heidän ponnisteluissaan.
Olisiko meidän vastattava vetoomuksiin, joita Aung San Suu Kyi on toistuvasti esittänyt valtiollisen rauhan ja kehityksen neuvoston (SPDC) eristämiseksi poliittisesti ja taloudellisesti? Eikö muiden jäsenvaltioiden olisi aika noudattaa Britannian tekemää aloitetta, jossa on sentään kielletty kaupankäynnin edistäminen Burmassa?
Voisiko neuvoston puheenjohtaja antaa minulle tietoja siitä, onko neuvostossa yhtään edistytty tässä asiassa? Kertoisiko hän myös minulle, tekeekö Euroopan unioni mitään niiden monien burmalaisten hyväksi, joita pakotetaan muuttamaan takaisin Burmaan Thaimaasta talouskriisin takia?
Kysyisin Nigerian osalta, voiko neuvosto vakuuttaa meille, että se panee täytäntöön yhteisessä kannassa sovitut toimet etenkin viisumien osalta, joita kenraalit ovat jatkuvasti pitäneet pilkkanaan? Urheiluboikottia on pidetty pilkkanaan, koska Ranskan hallitus on painostanut saadakseen Nigerian jalkapallojoukkueen osallistumaan maailmancupiin kesäkuussa. Tämä on erittäin valitettava aloite.
Puheenjohtaja lienee tietoinen siitä, että kansainyhteisön konferenssissa ulkoministerit olivat yhtä mieltä siitä, että jos luvattu siirtyminen siviilihallintoon Nigeriassa ei olisi uskottava, pakollinen öljyn vientikielto, lentoyhtiöitä koskeva kielto, aseiden myyntikielto ja sijoitusten jäädyttäminen pantaisiin täytäntöön. Vahvistaako puheenjohtaja sen, että neuvosto ryhtyy tarvittaessa tämänsuuntaisiin toimiin? Täsmentääkö hän ne ehdot ja sen aikataulun, joiden puitteissa luvattu siirtyminen olisi toteutettava, mukaan luettuna aitojen poliittisten puolueiden esteetön rekisteröityminen, päällikkö Abiolan ja muiden pidätettyjen vapauttaminen ja kansainvälisten tarkkailijoiden valvomat vaalit?
Onko puheenjohtaja kanssani yhtä mieltä siitä, että jos neuvosto asettaisi nämä vertailukohdat, jotka me olemme esittäneet päätöslauselmassamme, me emme tyytyisi hiljaisesti hyväksymään tätä prosessia, jossa Abacha on niin selvästi mukana ja jossa Abachan niin kauan käyttämä sotilaallinen valta vain naamioidaan siviilihallinnon valepukuun?

Bertens
Arvoisa puhemies, Burman järjestelmä on tosiaankin vaihtanut nimeä, mutta sen politiikka on aivan sama kuin aikaisemmin. Valtiollinen rauhan ja kehityksen neuvosto (State Peace and Development Council) jatkaa tyranniaa, vaikka nimi on muuttunut. Tarina on jo tuttu.
Pyydän Isoa-Britanniaa puheenjohtajamaana tekemään selväksi, että ihmisoikeuspolitiikka on yhteistä politiikkaa ja myös tärkeä osa politiikkaa. Kuinka neuvoston puheenjohtajamaa aikoo hoitaa tämän asian? Täytyykö käyttää uusia pakotteita? Kuinka neuvoston puheenjohtajamaa aikoo reagoida Premier Oil -yhtiön päätökseen investoida Burmaan?
Mitä keinoja Aasian ja Euroopan huippukokous, ASEM, voi tarjota tässä asiassa? Liberaaliryhmä toivoo, että neuvoston puheenjohtajamaa pitää kiinni unionin politiikasta eikä kutsu Burman edustajia Lontooseen. Vain tällainen pois sulkeminen voi vaikuttaa jotenkin. Kuinka muut huippukokouksen osanottajat reagoivat asiaan? Kuinka neuvoston puheenjohtajamaa aikoo saada huippukokouksen osanottajat vakuuttuneiksi siitä, että ihmisoikeuksien parempaan kunnioittamiseen perustuva politiikka on välttämätöntä.
Lopuksi haluan kysyä, onko ASEM-valtioiden kanssa käytävä vuoropuhelu tuottanut tähän mennessä tuloksia, ja käsitelläänkö niitä myös tulevassa ministerikokouksessa?

Vecchi
Arvoisa puhemies, me pyysimme tätä keskustelua erittäin tärkeistä asioista komission ja neuvoston kanssa, jotta selvitettäisiin, millainen periaatteellinen ja konkreettinen asenne yhteisön toimielinten ja Euroopan unionin maiden olisi omaksuttava suhteessa maihin, jotka loukkaavat hyvin vakavalla tavalla kansalaistensa perustavia ihmisoikeuksia ja demokraattisia oikeuksia.
Burman tapaus on tällä hetkellä varmasti yksi maailman vakavimmista tapauksista. Sen "ongelmalista" on valitettavasti surullisen kuuluisa, ja se ulottuu yleisestä poliittisesta ja sosiaalisesta sorrosta pakko- ja lapsityövoiman hyväksikäyttöön, huumekaupasta ihmisoikeusloukkauksiin.
Tilanne vakavoituu jatkuvasti, eikä maan hallitus anna mitään merkkejä siitä, että se haluaisi lopulta käynnistää maassa demokratiakehityksen. Burman valtion talousarviossa vuosiksi 1997-1998 puolustusmenojen osuus on virallisesti 43 %. Näitä varoja käytetään maan sisäisiin sortotoimiin ja vallassa olevan sotilaallisen eliitin etujen ajamiseen.
Burman kansalaisyhteiskunnan demokraattiset pyrkimykset ovat tulleet esille lukuisissa yhteyksissä, ja me olemme aina tukeneet niitä vakaasti, mistä on osoituksena se, että muutamia vuosia sitten Saharov-palkinto luovutettiin Aung San Suu Kyille.
Ratkaisevaa on kuitenkin se, mitä kansainvälinen yhteisö, alkaen Euroopan unionista ja sen jäsenvaltioista, kykenee tekemään asian hyväksi.
Tästä syystä me pyydämme - vaikka kannatammekin komission ja neuvoston jo käynnistämiä toimia - vahvistamaan Burman hallituksen painostusta lisäämällä maan poliittista ja taloudellista eristämistä.
Nimenomaan Burman sisältä esitetään vaatimus, että Euroopan unioni katkaisee kaikki taloudelliset suhteet maan hallitukseen, lopettaa sijoitukset, kaupan ja matkailun virrat ja ryhtyy asettamaan rajoituksia maahantuloviisumien myöntämiselle ja valvomaan tiukasti aseidenvientikieltoa.
Niiden yksityisten suuryritysten asenne on ratkaiseva, joilla on monia suoria ja epäsuoria intressejä valvottavanaan Burmassa. Näitä yrityksiä on painostettava poliittisesti, jotta ne jäädyttäisivät toimintansa, joka hyödyttää ainoastaan maan hallitusta.
Euroopan ja muun maailman kansalaisten arvio Euroopan rakentamisesta riippuu myös siitä, pystymmekö me hoitamaan vakaasti ja vastuullisesti Burman ja maailman kaikkien muidenkin demokratian suhteen hätää kärsivien maiden tilannetta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Vecchi. Puhemiehistö havaitsi jäsen Telkämperin, jonka olin julistanut poissaolevaksi, saapuvan istuntosaliin. Luovutan mielelläni puheenvuoron jäsen Telkämperille, ellei parlamentissa vastusteta sitä.

Telkämper
Arvoisa puhemies, kysymykseni koskevat Burmaa. Olemme tehneet täällä parlamentissa monenlaisia Burmaa koskevia päätöksiä, keskustelleet niistä ja olemme yleensä olleet yksimielisiä komission ja neuvoston kanssa siitä, että meidän on tehtävä kaikkemme demokratisoitumisprosessin edistämiseksi. Näin ei ole kuitenkaan vieläkään tapahtunut. Kysymykseni kuuluukin, kuinka puheenjohtajamaa Britannia aikoo kaikesta huolimatta saada aikaan yhtenäisen ulkopoliittisen kannan Burmaa kohtaan ja tämän prosessin ehkä käyntiin.
Kysymykseni koskee erityisesti sitä, kuinka puheenjohtajamaa aikoo ILO: n sopimuksen voimassa ollessa kiertää pakkotyön käsittelyn. Tiedämme, että Burmassa käytetään pakkotyötä. Kuinka voimme saada kaikki noudattamaan tätä sopimusta?
Sitten minulla on konkreettinen kysymys Premier Oil - öljy-yhtiöstä, joka syyskuussa 1997 ilmoitti aikeestaan ostaa USA: laisen Texacon osuudet maakaasuesiintymästä. Hyväksyykö puheenjohtajamaa Britannia sen vai neuvotteko sitä luopumaan aikeestaan täällä tähän mennessä tehtyjen päätösten vuoksi?
Kolmas asia on se, että me olemme sanoneet, että niin kauan kuin olosuhteet Burmassa ovat sellaiset kuin ovat, me vastustamme Euroopan unionin ja ASEM-valtioiden välisen sopimustilanteen vuoksi sitä, että Burma otetaan siihen mukaan, koska korostamme aina, että ihmisoikeuksia on noudatettava ja että tämä on myös sopimusten edellytys tai osa. Kuinka Britannia puheenjohtajamaana suhtautuu EU: n ja ASEM-valtioiden välisiin tuleviin suhteisiin?

Janssen van Raay
Arvoisa puhemies, oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan jäsenenä minun täytyy tunnustaa, että olen paremmin perillä ihmisoikeuksien loukkauksista, kun on kysymys Euroopan unionin sisäisistä perusoikeuksista, jotka kuuluvat oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan toimivaltaan, kuten tiedätte, kuin ihmisoikeuksien loukkauksista Euroopan unionin ulkopuolella. Niistä kollegani tietävät paljon enemmän kuin minä. Koska sattumalta tunnen kyseisen alueen ja myös Burman suhteellisen hyvin, minua on pyydetty yllättäen ottamaan kantaa asiaan. Olen yrittänyt pikaisesti päästä perille ihmisoikeuksien loukkauksista Euroopan unionin ulkopuolella, mutta oman maani tilanteen vuoksi minun on esiinnyttävä jokseenkin vaatimattomasti tässä asiassa. Kun otetaan huomioon Strasbourgin ihmisoikeustuomioistuimen arvioineen, että meidän oikeuslaitoksemme ei ole riippumaton, koska puolustusta ei ole järjestetty täysin oikein ja koska mielipiteenilmaisun vapaus ei ole riittävä, haluan sanoa, että olen valmis tarkastelemaan ihmisoikeuksia mieluummin meidän ongelmanamme kuin muiden ongelmana. Se on minun lähtökohtani.
Kun Burmasta tuli ASEANin jäsen, kävin henkilökohtaisista syistä heti vierailulla Rangoonissa ja käytin tilaisuutta hyväkseni laskeakseni seppeleen brittiläiselle sotilashautausmaalle niiden muistoksi, jotka olivat kuolleet rakentaessaan Burman rautatietä Japanin miehitysaikana. Ymmärrän hyvin, että britit ovat aina pitäneet Burmaa yhtenä heidän kehittyneimmistä siirtomaistaan, silloin kun heillä vielä oli siirtomaita. Koin maan väestön sivistyneisyyden niin vaikuttavana, että matkustin maahan uudelleen jouluna ja kävin anglikaanisessa kirkossa, jonka sodan muistokappeliin on tarkasti kirjoitettu käsin, ketkä britit menettivät henkensä maan vapauden ja minun kirkkoni, anglikaanisen kirkon, puolesta. Suosittelen käyntiä tuossa kirkossa brittiläisille kollegoilleni. Haluan välittää nyt sekä anglikaanisen kirkon että luterilaisen kirkon piispojen viestin siitä, että taloudelliset toimenpiteet vaikuttavat aina eniten köyhään väestöön. Tämän halusin ilmoittaa teille.
Olen tutkinut eilen intensiivisesti ihmisoikeuksien loukkauksia, ja minusta tuntuu, että me käytämme jonkinlaista valintatapaa - tätä minun täytyy kysyä asiantuntevilta kollegoiltani - koska Bruneissa, joka on yksi ASEANin yhdeksästä jäsenestä, ei ole minkäänlaista parlamenttia. Kyseinen maa ei ole kuitenkaan joutunut koskaan arvostelumme kohteeksi.
Herra puhemies, lopuksi haluaisin sanoa, että parlamentti tuomitsee aina ankarasti uskonnollisuuden, jonka itse koin olevan vallalla Burmassa. Lopetan näillä sanoilla, ja toivottavasti voimme kristillisistä piireistä käsin kiinnittää asiaan huomiota.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, haluaisin tässä vain tuoda esille sen, että Burman presidentti, jonka valinnan puolesta on äänestänyt 80 % väestöstä, on itse pyytänyt taloudellisia pakotteita. Minun mielestäni se riittää.

Puhemies
Paljon kiitoksia selvennyksestänne, jäsen Maij-Weggen. Luovuttaisin puheenvuoron uudestaan jäsen Bertensille ja haluaisin selvittää erään seikan. Kuten ymmärrätte, kyseessä on yhteiskeskustelu erilaisista suullisista kysymyksistä. Siksi jäsen Bertens on uudestaan puhujalistalla ja tulee puhumaan vielä kolmannen kerran.

Bertens
Arvoisa puhemies, rouva Maij-Weggen sanoi jo tämän keskustelun alussa, että YK: n ihmisoikeuskomission toiminta viime vuonna oli synkkä luku unionin ihmisoikeuspolitiikan historiassa Alankomaiden puheenjohtajuuden aikana. Ikävä kyllä kansainvälisen huomion kohteeksi joutuivat jäsenvaltioidemme mielipide-erot, jotka aiheutuivat pääasiassa taloudellisista seikoista.
Neuvosto lupasi asiaan parannusta, ja miksipä oikeastaan ei. Unioni, joka esiintyy yhdessä YK: n tasolla, voi vielä tehdä asioille jotain. Tämä pätee erityisesti suurempiin maihin, kuten Kiinaan. Kiinassa on muuten viime vuonna otettu tärkeitä askelia eteenpäin. Siellä käytetään sopivassa suhteessa avointa ja hiljaista diplomatiaa, mutta onkohan se tuloksellista? Mielestäni meidän ei pidä kiinnittää liikaa huomiota Kiinan tapaukseen. Meillä on myös Nigeria, Burma, Kambodza, Sudan, Afganistan ja Algeria sekä ehkä myös Kuuba, koska paavi ei voi siunata kaikkea.
YK: n päätöslauselmia täytyy noudattaa tässä asiassa. Haluankin kysyä neuvostolta, onko sen mielestä mahdollista saada aikaan parempi järjestelmä Yhdistyneiden kansakuntien päätöslauselmien toimeenpanon seuraamiseksi ja seurannan vahvistamiseksi. Tänä vuonna täytyy tarttua tilaisuuteen YK: n aseman vahvistamiseksi. Yhdistyneet kansakunnat perustettiin 50 vuotta sitten Lake Successissa.
Luonnollisesti pitäisi pyrkiä huolehtimaan siitä, että Yhdistyneiden kansakuntien päätöslauselmat otettaisiin täysin vakavasti. Kuinka neuvoston puheenjohtajamaa aikoo antaa ratkaisevan sysäyksen, jotta YK saisi aikaan vahvan julistuksen ihmisoikeuksien puolustajien suojelemiseksi? Kaikkien näiden vuosien jälkeen asiasta pitäisi päästä kunnolla sopimukseen. Ihmisoikeuksien puolustajat ansaitsevat julkilausuman toimintansa arvokkuuden vuoksi, ja YK: n jäsenvaltioilla on moraalinen velvollisuus laatia julkilausuma Yhdistyneiden kansakuntien tärkeänä merkkivuotena. Toivottavasti nykyinen puheenjohtajamaa täyttää oman velvollisuutensa.

Gahrton
Arvoisa puhemies, suhteista Kiinan kansantasavaltaan vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajana olen ensimmäisenä tunnustamassa, ettei ole helppoa tietää, miten tähän suunnattoman suureen maahan tulee vaikuttaa. Keskustelemme siitä useasti suhteista Kiinan kansantasavaltaan vastaavassa valtuuskunnassa; aiomme jopa pitää erityisen aihetta käsittelevän seminaarin.
On selvää, ettemme saa katkaista suhteita, on selvää, että meidän on jatkettava suhteiden syventämistä ja vuoropuhelua. Mutta onko meidän todella kokonaan lopetettava Kiinan arvosteleminen? Se tuntuu olevan neuvoston käsitys, koska nyt aiotaan täysin pitäytyä päätöslauselman esittämisestä Genevessä.
Kiinassa on toki tapahtunut asioita, tiettyjä lakeja on toki muutettu, sosiaalisia oikeuksia käsittelevä sopimuskin on tehty tai ainakin allekirjoitettu, Mary Robinson on toki kutsuttu vierailulle ja Saharov-palkinnon saaja Wei Jingsheng on toki vapautettu. Mutta riittääkö tämä todella siihen, että Kiinan tilanne hyväksytään? Human Rights Watch ei ole sitä mieltä; sitä mieltä ei myöskään ole Wei Jingsheng, joka minulla oli tilaisuus tavata Brysselissä jokin aikaa sitten. He ovat sitä mieltä, että maata on myös painostettava .
Haluan kysyä: Onko todellakin niin, että neuvostolla on toimintasuunnitelma Kiinan ihmisoikeusasioiden suhteen? Vai ovatko vain kaupalliset näkökohdat johtaneet tähän uuteen passiivisuuteen?

Dupuis
Arvoisa puhemies, tämä parlamentin päätöslauselma on tärkeä. Minäkin suhtaudun herra Gahrtonin tavoin epäilevästi neuvoston halukkuuteen hyväksyä kanta, joka toivoakseni on sama kuin parlamentin kanta huomisessa istunnossa. Ennakkotapauksia on olemassa, erityisesti se, mitä tapahtui viime vuonna. Olen epäilevällä kannalla myös komission suhteen. Kiinan osalta jotkut asiat ovat melko huolestuttavia; jotkut suunnitelmat ovat olleet pysähdyksissä jo kaksi vuotta ja sain juuri kuulla, että komission eri yksiköiden rakenteisiin tehtyjen muutosten seurauksena pääosaston VIII tutkimat ja organisoimat hankkeet siirrettiin pääosastolle I B, mikä pakottaa aloittamaan koko prosessin alusta ja minkä vuoksi pitkiä kuukausia menee jälleen hukkaan. On hankkeita, jotka ovat olleet pysähdyksissä jo kahden vuoden ajan. Neuvosto siis epäröi, mutta näyttäisi siltä, että komissiokin tekee niin.
Yhdestä Yhdistyneiden kansakuntien päätöslauselman kohdasta en ole missään tapauksessa samaa mieltä, nimittäin kohdasta "Algeria" . Tänä aamuna parlamenttimme onnistui hyväksymään Irakin osalta kunnioitettavan kannan, mitä ei voi sanoa muista toimielimistä. Algerian osalta parlamentti on etenemässä hyvään suuntaan ja hyväksymässä kunnioitettavan kannan herra Soulier'n johtaman alivaliokunnan ansioista. Se ei siis toimi huomenna ristiriitaisesti hyväksymällä kohdan, jossa kehotetaan perustamaan Algerian tilannetta varten kansainvälinen tutkintavaliokunta. On ollut suuri työ saada parlamentti liikkeelle; toivon ja olen riittävän vakuuttunut siitä, että siinä on onnistuttu. Nyt on siis yritettävä vaikuttaa neuvostoon ja komissioon. Parlamentti ei siis aio perua huomenna puheitaan vaatimalla kansainvälisen konferenssin järjestämistä, mikä olisi järjetöntä.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, voisin valitettavasti käyttää lyhyen puheenvuoroni sellaisten maiden luettelemiseen, jotka rikkovat ihmisoikeuksia julmalla tavalla, mutta aion mainita tässä vain pari maata, joihin on kiinnitetty liian vähän huomiota.
Angola on yksi niistä. Hallituksella on nyt valta lähes koko maassa, ja valitettavasti opposition edustajien murhat lisääntyvät myös Cabindan alueella. Kansainvälinen yhteisö ei tee mitään, sillä se on kiinnostunut öljystä ja myy avokätisesti aseita kyseiseen maahan.
Sitten Kuuba. Siellä tosin vapautettiin seitsemän vankia, joiden oli pakko poistua välittömästi maasta. Jäljellä on kuitenkin vielä vähintään 500 poliittista vankia. Koska tämän parlamentin mielipiteet ovat niin jakautuneet, parlamentti ottaa harvoin kantaa asiaan. Kukaan kuubalaisista toisinajattelijoista ei ole koskaan ollut sen arvoinen, että parlamentti olisi myöntänyt hänelle Saharov-palkinnon. Se on käsittämätöntä ja valikoivaa, herra puhemies.
Parlamenttiin kohdistamani kritiikin lisäksi haluan arvostella myös neuvostoa. Mitä neuvosto on tehnyt esimerkiksi YK: n viime vuonna hyväksymien ihmisoikeuksia koskevien päätöslauselmien seurauksena? Mitä on tehty ihmisoikeusraportoijien työn helpottamiseksi ja onnistumisen takaamiseksi? Miten neuvosto aikoo toimia, jotta EU: lla olisi vahva ja johdonmukainen asema YK: n ihmisoikeuskomission 54. istunnossa? Onko neuvosto valmis antamaan selviä signaaleita sellaisille maille kuten Kiinalle, Meksikolle, Nigerialle, Syyrialle ja Kuuballe, jotka harrastavat kokonaisvaltaista jarrutusta neuvottelu- ja päätöksentekoprosessin aikana? Antaako neuvosto Kiinan "yksi askel eteen, kaksi taakse" -politiikan vaikuttaa itseensä? Pitääkö neuvosto Burman sulkemista pois tulevasta ASEM-huippukokouksesta tosiaan järkevänä ihmisoikeuksien noudattamisen kannalta?
Lopuksi haluan sanoa, että vähän yli vuoden ajan joissakin parlamentin päätöslauselmissa ja joiden poliittisten suuntausten puheissa on toivottu Nigeriaan kohdistuvaa öljyboikottia. Onko neuvosto tosiaan valmis ja aikooko se ottaa tämän asian esille turvallisuusneuvostossa? Muuten me vain istumme täällä syytämässä ilmoille tyhjiä lauseenparsia, mikä ei ole tämän parlamentin toiminnan tarkoitus.

Barros Moura
Arvoisa puhemies, ihmisoikeuksien edistäminen on ja sen täytyy olla Euroopan unionin ulkopolitiikan keskeinen osa. Kaiken lisäksi Amsterdamin sopimuksen jälkeen ihmisoikeuksien puolustaminen julistettiin koko Euroopan unionin toiminnan eettis-oikeudelliseksi perustaksi.
Juuri tämän vuoksi nyt esitetty suullinen kysymys on tärkeä. Parlamentin olisi käytettävä vaikutusvaltaansa, jotta neuvosto voisi hyväksyä yhteisen kannan, joka sallisi eurooppalaisen identiteetin arvojen lujittamisen ja unionin itsehallinnon takaamisen Yhdistyneiden kansakuntien 54. ihmisoikeuskomission istunnon alkaessa.
Kuten kaikki muistamme, kyseisen komission viime istunnossa Euroopan unioni ei kyennyt hyväksymään yhteistä kantaa niin tärkeässä asiassa kuin Kiinan kysymys, mikä johti siihen, että unioni menetti riippumattomuuttaan Yhdysvaltoihin nähden ja asetti jotkut jäsenvaltiot vaikeaan tilanteeseen näiden joutuessa yksin puolustamaan koko Euroopan unionin periaatteita toisten hylätessä ne välittömien taloudellisten etujen vuoksi.
Juhlistamme kuluvana vuonna yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen 50. vuosipäivää, ja meidän olisi ponnisteltava yhdessä saadaksemme Yhdistyneiden kansakuntien mekanismin toimimaan tehokkaasti ihmisoikeuksien kunnioittamisen varmistamiseksi maailmassa. Korostamme ihmisoikeuksien yleismaailmallisuutta, jakamattomuutta ja keskinäistä riippumattomuutta ja pyydämme kiinnittämään erityistä huomiota Kiinan, Nigerian, Burman, Sudanin, Iranin, Irakin, Afganistanin, Kamputsean ja Itä-Timorin tilanteisiin. Kaikkien näiden tapausten joukossa Algerian tilanne on erityisen monimutkainen, ja se kertoo erityisen vakavasta ja julmasta nykyhetkestä, jossa valtio ei täytä velvollisuuksiaan ja on kyvytön takaamaan ääriliikkeiden terrorismin vaarantaman perustuslakien kunnioituksen.
Toinen etusijalle asetettavista tapauksista on Kiinan kysymys. Kiinassa ei ole tapahtunut havaittavaa edistymistä huolimatta siitä, että maa on allekirjoittanut YK: n kansainväliset ihmisoikeussopimukset. Mielestäni meidän on kiinnitettävä aiheeseen asiaankuuluvaa huomiota.
Pyydämme, että neuvosto ja komissio antaisivat parlamentille äskettäin uudistetut ihmisoikeuskeskustelua koskevat kirjalliset kertomukset. Yksi etusijalle asetettavista asioista meille kaikille on Itä-Timorin tilanne. Itä-Timor kärsii edelleen Indonesian laittomasta miehityksestä ja sortotoimista. Pyydämme, että neuvosto saattaisi lainvoimaiseksi yhteisen kantansa ja panisi täytäntöön parlamenttimme hyväksymät lukuisat päätöslauselmat.
Päätöslauselmassamme esitämme joukon pyyntöjä nimenomaan ihmisoikeuksien puolustajia koskevan julkilausuman hyväksymiseksi, lisävoimavarojen kohdistamiseksi kuolemanrangaistuksen poistamista koskevan päätöslauselman soveltamiseksi sekä aloitteiden tekemiseksi vangittujen ja pakolaisten huonoa kohtelua vastaan ja lasten suojelua ja laitonta naiskauppaa koskevien lakien parantamiseksi.
Näin ollen pyydämme, että YUTP: n keskeinen ajatus olisi välttää kaksinaismoraalia ja että sen myönteinen osallistuminen maailmanpolitiikkaan olisi tehokas ihmisoikeuksien puolustaminen.
Hyvä puhemies, jos sallitte minun käyttävän hieman hyväksi hyvää tahtoanne, haluaisin tehdä tiettäväksi, että entinen kollegamme jäsen van Outrive, joka työskenteli kanssamme paljon ihmisoikeuskysymysten parissa, on läsnä istuntosalissa ja haluaisin esittää hänelle tervehdyksen.

Henderson
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää arvoisia parlamentin jäseniä heidän kysymyksistään ja puheenvuoroistaan. Vastaan mielelläni heidän esittämiinsä kysymyksiin. Haluaisin käsitellä tätä asiaa kolmessa osassa ja liitteessä. Ensimmäinen osa koskee Nigeriaa, toinen Burmaa, kolmas ihmisoikeuksia, ja lopuksi teen Azerbaid&#x017E;aniin liittyvän ilmoituksen ihmisoikeuksista.
Ensiksikin Nigerian osalta neuvosto on seurannut huolestuneena Nigerian tilannetta sen jälkeen, kun 12. kesäkuuta vuonna 1993 pidettyjen presidentinvaalien tulos mitätöitiin. Se on toteuttanut Nigerian hallitusta vastaisia toimia siitä lähtien, koska se on huolissaan siitä, että ihmisoikeuksia ja demokraattista hallintoa ei kunnioiteta. Nämä huolet voimistuivat vuonna 1995, jolloin 43 vallankaappauksen suunnittelusta epäiltyä, mukaan luettuna entinen valtionpäämies kenraali Obasanjo ja monta muuta huomattavaa siviiliä, joutui oikeuteen ja sai ankaran tuomion, Abacha ilmoitti kolmen vuoden siirtymäkaudesta siviilihallintoon ja lopuksi Ken Saro-Wiwa ja kahdeksan hänen kanssasyytettyään teloitettiin puutteellisen oikeudenkäynnin jälkeen.
Kahdessa yhteisessä kannassa, jotka hyväksyttiin 20. marraskuuta 1995 ja 4. joulukuuta 1995, Euroopan unionin toimia vahvistettiin ja niihin sisällytettiin muiden muassa Nigerian hallituksen edustajia ja heidän perheitään, myös pitkäaikaisten viisumien haltijoita, koskevat viisumirajoitukset, täysimittainen aseiden vientikielto ja urheiluboikotti. Kuten hyvät parlamentin jäsenet ovat havainneet, 28. marraskuuta 1997 neuvosto ja Euroopan unioni jatkoivat 4. joulukuuta 1995 hyväksytyn Nigeriaa koskevan yhteisen kannan voimassaoloa 1. marraskuuta 1998 asti.
Samanaikaisesti neuvosto toisti huolensa Nigerian ihmisoikeusloukkauksista, muiden muassa poliittisten vankien pidätyksistä ja demokratiakehityksen hitaudesta. Se korosti myös halukkuuttaan tukea siirtymävaihetta. Tämän jälkeen neuvosto on seurannut varsin huolestuneena Nigerian tapahtumia, etenkin Shehu Yar'Aduan traagista kuolemaa vankeusaikana, toimittajien ja demokratia-aktivistien toistuvia pidätyksiä ja vangitsemisia ilman syytteitä ja kenraali Diyan ja monen muun pidättämistä 21. joulukuuta 1997 väitetyn vallankaappausyrityksen yhteydessä.
Puheenjohtajamaa Luxemburg antoi 26. joulukuuta 1997 Euroopan unionin puolesta julistuksen, jossa vedottiin pikaisesti Nigerian viranomaisiin, jotta he kohtelisivat pidätettyjä kansainvälisiä vaatimuksia vastaavien laillisten periaatteiden mukaisesti. Kyseisessä julistuksessa tehtiin myös selväksi se, että Euroopan unioni ei voisi hyväksyä vuoden 1995 tapahtumien toistumista. Neuvosto on havainnut, että seitsemän hengen sotilastuomioistuin on perustettu kenraalimajuri Malun alaisuuteen 26 vallankaappauksen suunnittelusta epäillyn pidätetyn oikeudenkäyntiä varten. Tiedotusvälineet saivat 14. helmikuuta seurata virkaanasettamista ja nähdä syytetyt, mutta tietojemme mukaan oikeudenkäynti pidetään suljettujen ovien takana.
Euroopan unioni puolsi menestyksekkäästi muita tärkeitä Nigeriaa koskevia päätöslauselmia Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomission ja Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen istunnoissa vuonna 1997. YK: n ihmisoikeuskomission päätöslauselman ansiosta 16. lokakuuta nimitettiin Nigerian ihmisoikeusraportoija, jonka tehtävänä on pitää yhteyttä Nigerian viranomaisiin ja kansaan ja raportoida ihmisoikeustilanteesta kyseisessä maassa. Hänen ensimmäinen raporttinsa luovutetaan tämän vuoden komissiolle. Me vaadimme, että hänen raporttinsa perusteella laaditaan ankara päätöslauselma.
Haluan käsitellä nyt Burmaa. Pidän myönteisenä sitä jatkuvaa kiinnostusta, jota Euroopan parlamentin jäsenet osoittavat Burman kauhistuttavaa ihmisoikeustilannetta kohtaan. Neuvosto yhtyy voimakkaasti jäsenten ilmaisemaan huoleen. Sen työryhmät keskustelevat kaikilla tasoilla säännöllisesti siitä, miten muutosta voidaan tukea kyseisessä maassa. Neuvoston viesti Burmalle on yksinkertainen. Burman kansa on ilmaissut demokraattisesti toiveensa oikeudenmukaisemmasta kohtelusta, ja heidän hallituksensa on kuunneltava heidän ääntään. Viestin vahvistamiseksi ja uudistusten tukemiseksi Euroopan unioni on ryhtynyt ankariin toimiin Burman hallitusta vastaan.
Burmaa koskevaan lokakuussa vuonna 1996 ensimmäisen kerran hyväksyttyyn yhteiseen kantaan sisältyy täysimittainen aseiden vientikielto, maahantuloviisumien myöntämiskielto hallituksen edustajille ja heidän perheilleen, puolustusyhteyksiä ja tukiohjelmia koskeva kielto lukuun ottamatta humanitaarista apua ja korkean tason virallisia vierailuja koskeva kielto. Euroopan unioni on myös peruuttanut kaupan suosituimmuusetuudet Burmasta unioniin tuotavilta maatalous- ja teollisuustuotteilta. Jotkin jäsenvaltiot ovat ryhtyneet lisätoimiin kansalliselta pohjalta.
Neuvosto tarkkailee säännöllisesti sitä, voitaisiinko ne hyväksyä kaikissa jäsenvaltioissa. Kyseisiä toimia ei missään nimessä aiota lieventää, ellei Burman ihmisoikeustilanne kohene ratkaisevasti. Olemme tietoisia siitä, että tietyissä tilanteissa tällaiset pakotteet voivat vahingoittaa juuri niitä ihmisiä, joita niiden on tarkoitus auttaa. Jotta voitaisiin lievittää Burman hallituksen politiikasta tavallisille burmalaisille aiheutuvia kärsimyksiä, Euroopan unionin jäsenet harkitsevat myönteisiä toimia kansalaisyhteiskunnan lujittamiseksi Burmassa ja siellä tehtävän erinomaisen humanitaarisen työn tukemiseksi.
Haluan antaa tunnustusta monille eurooppalaisille ja muille kansalaisjärjestöille, jotka työskentelevät väsymättä maan olojen parantamiseksi. Neuvosto tekee yhteistyötä kansalaisjärjestöjen kanssa ratkaistakseen rajan kummaltakin puolelta tulevien burmalaispakolaisten ongelman. Euroopan unionin lähettiläät Bangkokissa pitävät yhteyttä Thaimaan hallitukseen, jotta pakolaiset saisivat tarvittavan suojan ja turvan. Tarkkailemme tilannetta edelleenkin ja olemme valmiita ryhtymään pikaisiin lisätoimiin, jos se on välttämätöntä. Me pyrimme myös edistämään Burman tilanteen paranemista koordinoimalla kansainvälisten kumppaneidemme kanssa noudatettavaa politiikkaa. Neuvosto pitää Burmaa tärkeänä asiana hallitusten välisissä keskusteluissa. Me uskomme vakaasti siihen, että Aasian hallituksilla on erityisen merkittävä asema, kun ne pyrkivät vaikuttamaan hallintoon ja vaatimaan uudistuksia Burmassa, ja me kehotamme edelleenkin niitä toiminaan niin.
Kansainväliset kumppanimme tekevät tiiviisti yhteistyötä YK: ssa. Esimerkiksi Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa joulukuussa hyväksyttiin yksimielisesti Burman ihmisoikeuksia koskeva ankara päätöslauselma. Useat Euroopan unionin jäsenvaltiot olivat laatimassa sitä, ja teksti on keskeisiltä kohdiltaan jyrkempi kuin viime vuoden päätöslauselma. Me odotamme Burman viranomaisten noudattavan velvoitteitaan YK: n jäsenenä ja panemme päätöslauselman täytäntöön välittömästi. Unioni esittää lisäksi Burmaa koskevan päätöslauselman Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomissiossa Genevessä ensi kuussa.
Neuvosto on ryhtynyt konkreettisiin toimiin puuttuakseen Burman ihmisoikeusloukkauksiin. Se pitää tilannetta silmällä hyvin säännöllisesti ja on valmis harkitsemaan lisätoimia, myönteisiä tai kielteisiä, maan tilanteen edellyttämällä tavalla.
Haluaisin seuraavaksi käsitellä yleisemmin ihmisoikeuksia. Maaliskuun puolestavälistä huhtikuun loppuun puheenjohtajamaa johtaa Euroopan unionia YK: n ihmisoikeuskomission 54. istunnossa Genevessä. Näistä oikeuksista puhutaan koko vuoden ajan, ei ainoastaan komission vuotuisissa istunnoissa. Komissio on kuitenkin varmasti merkittävin yksittäinen tilaisuus kansainvälisissä yhteyksissä osoittaa sitoutumisemme ihmisoikeuksiin ja ponnistella niiden toteutumiseksi kaikkialla maailmassa. Olemme kuitenkin tietoisia siitä, että komissio ei aina ole helppo ympäristö: siellä on edustettuna monta erilaista näkemystä. Paikalla on niitä, jotka pyrkivät hankaloittamaan kansainvälisen yhteisön työtä ihmisoikeuksien hyväksi. Monet maat vastustavat automaattisesti väliintulomekanismeja ja kansalaistensa luovuttamattomien oikeuksien toteutumista. Me teemme muiden samanhenkisten maiden kanssa kaikkemme, jotta tällainen hajottava ja perusteeton vastustus ei pääsisi vallalle.
Tämän vuoden komission painopisteenä on yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen 50. vuosipäivä. Julistuksessa esitettiin yleismaailmalliset ihmisoikeuksia koskevat vaatimukset. 50 vuoden jälkeenkin vaatimukset ovat yhtä ajankohtaisia kuin silloin, kun julistus hyväksyttiin. Niiden täydellinen toteutuminen on kuitenkin yhä kaukana. 50. vuosipäivä on oikea aika kyseisten vaatimusten täytäntöön panemiseksi. Se ei ole oikea aika olemassa olevien tekstien purkamiseksi, ja me vastustammekin vakaasti kaikkia sensuuntaisia pyrkimyksiä.
Me kiinnitämme erityistä huomiota komissiossa siihen, että se ryhtyisi tehokkaisiin toimiin lasten oikeuksien edistämiseksi. Niin usein lasten oikeudet unohdetaan tai sivuutetaan. Lasten oikeuksien on oltava keskeisessä asemassa kaikessa komission työssä. Lapsen oikeuksia koskeva yleissopimus on ratifioitu lähes yleismaailmallisesti, ja nyt on tullut aika panna se täytäntöön.
Toinen neuvostolle keskeinen asia ovat naisten ihmisoikeudet. Me varmistamme sen, että naisten oikeudet saavat asiaan kuuluvan aseman komission työssä, ei ainoastaan erityisesti naisten oikeuksia koskevissa päätöslauselmissa vaan myös muissa komission toimissa.
EU osallistuu täysipainoisesti kaikkeen komission työhön. Unionin sisällä ollaan erityisesti sovittu jo siitä, että puheenjohtajamaa esittää unionin puolesta Nigeriaa, Burmaa, Kongon demokraattista tasavaltaa, Israelin asuttamia alueita, Irania, Itä-Timoria ja Irakia koskevat päätöslauselmat. Me teemme myös aloitteen Kolumbiasta, jossa tehty myönteinen päätös ihmisoikeustoimiston perustamisesta Bogotáan sai alkunsa unionin toimista. Unioni puuttuu lisäksi asiaan ilmaisemalla kantamme muista maista, joiden ihmisoikeudet aiheuttavat meille suurta huolta.
Neuvosto harkitsee edelleenkin sitä, miten komissiossa voitaisiin puuttua muiden maiden tilanteisiin, mukaan luettuna Kiinan. Me pahoittelemme Euroopan unionin yksimielisyyden murtumista ihmisoikeuskomission vuonna 1997 laatimassa päätöslauselmassa. Me harkitsemme edelleenkin toimia ihmisoikeuskomissiossa. Se kuitenkin riippuu kahdenvälisessä ja Euroopan unionin ihmisoikeuksia koskevassa vuoropuhelussa saavutetusta kehityksestä ja edistyksestä. Me uskomme saavamme päätöksen aikaan piakkoin.
Me olemme huolestuneita Kiinan ihmisoikeustilanteesta ja pyrimme puuttumaan ongelmiin yhteistyössä Kiinan hallituksen kanssa. Kiina on ilmaissut halukkuutensa keskustella ihmisoikeuksista meidän kanssamme ja koko Euroopan unionin kanssa. Kiina on aloittanut vuoropuhelun myös muiden kanssa. Nämä keskustelut ovat tuottaneet tulosta, tietoa yksittäisistä tapauksista ja sopimuksia teknistä yhteistyötä koskevista ohjelmista. Puheenjohtajamaa osallistuu myös keskusteluihin, jotka koskevat rasismia, demokratiaa ja kehitystä, pidätyksiin ja oikeusvaltioperiaatteeseen liittyviä kysymyksiä, naisten oikeuksia, neuvontapalveluja, lapsen oikeuksia, ihmisoikeuksien puolustajia sekä Israelin asuttamia alueita.
Me tuemme komission monia riippumattomia mekanismeja, mukaan luettuna ihmisoikeusraportoijia ja työryhmiä. Heillä on merkittävä rooli, kun valvotaan rikkomuksia ja neuvotaan hallituksia ihmisoikeuksien kohentamisessa.
Neuvosto, kuten varmasti arvaattekin, ei odota istunnon olevan helppo. Me kuitenkin tiedämme, mitä me haluamme saavuttaa: todellista edistystä ihmisoikeuksien toteutumiseksi kaikille ihmisille, ja me teemme kovasti töitä saavuttaaksemme sen.
Kuten jo viittasin puheenvuoroni alussa, voin tänään unionin harjoittaman painostuksen jälkeen ilmoittaa, että Azerbaid&#x017E;an on poistanut kuolemanrangaistuksen. Uskon, että se on tärkeä edistysaskel ihmisoikeuksien hyväksi, ja me vetoamme muihin maihin, jotta ne noudattaisivat tätä esimerkkiä.

Puhemies
Arvoisat jäsenet, ne jäsenet, jotka ovat jo osallistuneet keskusteluun, ovat pyytäneet puhemiehistöltä paljon puheenvuoroja. Koska tähän yhteiskeskusteluun on vielä yli kymmenen ilmoittautunutta, meidän on noudatettava keskustelun normaalijärjestystä. Ne jäsenet, jotka pyysivät puheenvuoroa neuvoston puheenjohtajan puheenvuoron takia, voivat esittää kysymyksensä lopuksi, koska luulen, että tämä ei ole neuvoston puheenjohtajan viimeinen puheenvuoro ja hänellä on vielä tilaisuus vastata teille.

Kinnock, Glenys
Arvoisa puhemies, haluaisin teidän vakuuttavan minulle, että puheenjohtaja on paikalla, jos me haluamme esittää hänelle kysymyksiä, koska halusin erityisesti pyytää vastausta esittämääni erityisen tärkeään kysymykseen.

Puhemies
Jäsen Kinnock, teillä ei ilmeisesti ollut tilaisuutta kuulla, mitä juuri sanoin. Teidän puheenvuoronne lisäksi neuvoston puheenjohtajan puheenvuorosta johtuvia pyyntöjä on vielä lisää. Lisäksi on olemassa tietty ilmoittautumisjärjestys ja joukko puhujia, joilla ei vielä ole ollut tilaisuutta puhua. Heillä on samanlainen oikeus saada vastaus neuvoston puheenjohtajalta ja komissaari Marínilta kuin niillä, jotka ovat jo puhuneet. Sitä paitsi pyysin teitä ystävällisesti esittämään kysymyksenne neuvoston puheenjohtajalle vasta keskustelun täysin päätyttyä, koska puhujien listalla on vielä yli kymmenen ilmoittautunutta puhujaa. Emme voi asettaa ainuttakaan jäsentä toisten edelle. Toivoisin teidän ymmärtävän minua: en voi menetellä toisin.

Marín
Arvoisa puhemies, yleisesti ottaen komissio hyväksyy täysin neuvoston puheenjohtajan ilmaiseman kannan Nigeriasta ja Burmasta. Haluan ainoastaan tehdä muutaman selvennyksen.
On totta, että Nigerian tapauksessa käsillä ovat kriittiset hetket, sillä puolen vuoden kuluttua olisi pidettävä presidentinvaalit, joiden myötä tähän maahan toivon mukaan palautetaan siviilipresidentin alainen siviilihallinto. Paljon on siis pelissä. Jos siirtymä demokratiaan ei jostain syystä toteutuisikaan, voitaisiin joutua jälleen väkivallan kierteeseen, verenvuodatukseen, joka voisi ehkä levitä muihin maihin, mistä olisi hyvin vakavia inhimillisiä ja taloudellisia seurauksia. Olemme vakuuttuneita siitä, että Nigerian väestö ei hyväksyisi rauhanomaisesti kauan jatkuneen sotilashallinnon pitkittymistä.
Lukuisat kysymykset, joita arvoisat parlamentin jäsenet ovat esittäneet Nigerian tilanteesta, osoittavat toisaalta Euroopan unionissa ilmenneet toiveet siitä, että demokraattinen kehitys vakiintuisi lujasti tässä maassa ja että maan luonnonvaroista saatu taloudellinen hyöty jaettaisiin vihdoinkin tasavertaisesti maan yhä suuremman ja yhä köyhemmän väestön kesken.
Nigeria on, kuten on sanottu, Afrikan ja koko maailman tasolla liian suuri ja liian tärkeä maa, jotta se voitaisiin jättää syrjään.
Haluaisin ilmaista selvästi, että komissio tekee toimivaltansa sallimissa rajoissa kaiken voitavansa auttaakseen ja myöntääkseen tarvittavat varat Nigerian kansalaisyhteiskunnan ja erityisesti sen kaikkein haavoittuvimpien ryhmien tukemiseksi.
Jo 27 vuotta jatkunut sotilashallinto on jättänyt Nigerian kansalaisyhteiskuntaan lähtemättömän jäljen, jonka katoaminen kestää kauan aikaa. Apatia ja fatalismi, jotka leimaavat suurelta osin kansalaisyhteiskuntaa, on pystyttävä poistamaan jollain tavalla, ja olemme vakuuttuneita siitä, että Nigerian tunnettua yritteliäisyyttä ja dynaamisuutta tarvitaan tätä tavoitetta varten.
Lopuksi haluaisin sanoa, että komissio aikoo edelleen jatkaa ponnistelujaan Nigerian viranomaisten kanssa käymässään vuoropuhelussa ja antaa etusijan sellaisille toimille, joilla pyritään juuri taistelemaan ihmisoikeusrikkomuksia vastaan, lujittamaan tuomarikunnan, oikeusoppineiden, koulutusta ja riippumattomuutta, parantamaan hallintoa ja tukemaan kehitystä demokratian säilymiseksi.
Mitä Burmaan tulee - tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun puhumme näistä asioista parlamentissa - komissio haluaisi esittää seuraavat täsmennykset: olemme pyrkineet mahdollisuuksiemme ja neuvoston hyväksymän yhteisen kannan mukaisesti aloittamaan niin sanotun kriittisen vuoropuhelun sotilasjuntan viranomaisten kanssa. Tämä niin sanottu kriittinen vuoropuhelu, johon olemme pyrkineet ASEANin kokousten lisäksi Yhdistyneissä kansakunnissa New Yorkissa, ei ole toiminut eikä edelleenkään toimi yksinkertaisesti siksi, että he ovat kieltäytyneet siitä. Tällä hetkellä ei ole minkäänlaisia merkittäviä yhteyksiä komission ja sotilasjuntan välillä. On totta, että yhteisessä kannassa meitä kehotetaan aloittamaan kyseinen poliittinen vuoropuhelu, mutta toistan, että se ei ole ollut mahdollista sotilasjuntan kanssa.
Demokraattisten voimien osalta tilanne on toinen, ja olemme toteuttaneet monta tekemäämme päätöstä. En ymmärrä, miksi herra Dupuis sanoo, että on menty taaksepäin. Se ei ole totta. Komissio on käynnistänyt avustusohjelman opposition, Euroopassa olevien burmalaisten toisinajattelijoiden auttamiseksi, ja olemme myös käynnistäneet hankkeen, jonka tarkoituksena on lujittaa demokraattisia liikkeitä ja tukea opposition jäsenten ja tulevien johtajien koulutusta. Olemme avanneet Brysselissä EurooppaBurma -keskuksen. Toisin sanoen me olemme kyllä pitäneet yhteyttä oppositioon ja opposition toisinajattelijoihin, jotka asuvat Euroopan alueella, ja tuemme heitä. Sotilasjuntan osalta en voi sanoa teille mitään yksinkertaisesti siksi, ettei meillä ole minkäänlaisia yhteyksiä. Ainoa mahdollisuus on Kofi Annanin erityislähettilään herra Álvarez Soton piakkoin tekemä matka, jonka aikana hänen tavoitteenaan on herra Kofi Annanin puolesta edetä juuri tähän kriittiseen vuoropuheluun.
Lopuksi unionin kanta ASEANin osalta on erittäin selkeä. Ensiksikin se, että ASEAN on lupautunut ulottamaan Burmaan alueellisen koulutuksensa, kuuluu sen vastuualaan. Se teki näin " constructive engagement" -sitoumuksen välityksellä, joka on Aasiassa käytetty englanninkielinen käännös kriittisestä vuoropuhelusta, osoittaakseen, että tähän vuoropuheluun on ryhdytty. Komission osalta haluan toistaa vielä kerran parlamentissa ensiksikin sen, että Burma ei ole osapuolena vuonna 1980 solmitussa yhteistyösopimuksessa, joka ulotettiin koskemaan Bruneita ja Vietnamia. Komissiolla ei missään tapauksessa ole aikomustakaan ehdottaa neuvostolle ASEANin ja Euroopan unionin välillä vuonna 1980 tehdyn alueellista yhteistyötä koskevan pöytäkirjan laajentamista. Tämän takia pysymme kannassamme sen lisäksi, minkä neuvosto yhteisessä kannassa vahvisti. Lisäksi Burma ei myöskään ole mukaan missään ASEANin kanssa toteutettavassa yhteistyöhankkeessa.
Tämän takia ei ole syytä huolehtia tästä asiasta, koska toistaiseksi ja niin kauan kuin yhteistä kantaa ei muuteta noudatetaan täsmälleen paitsi sitä, mitä neuvosto kehotti tekemään yhteisessä kannassaan, myös sitä, mitä parlamentti on toistuvasti kehottanut tekemään. Nämä ovat tuoreimmat tiedot, jotka voin antaa teille näistä kahdesta ongelmasta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari Marín.
Olen ottanut vastaan 20 työjärjestyksen 40 artiklan 5 kohdan mukaista päätöslauselmaesitystä.

Howitt
Arvoisa puhemies, yli kaksi vuotta Ken Saro-Wiwan teloituksen jälkeen, kun hänen poikansa Ken tuli Brysseliin kolme päivää myöhemmin ja sai täyden ja ehdottoman tuen tämän parlamentin joka taholta demokratian ja ihmisoikeuksien palauttamiseksi Nigeriaan, meidän on pakko jälleen kerran pyytää Euroopan parlamenttia tuomitsemaan Abachan hallinto, koska se ei edelleenkään kunnioita näitä periaatteita.
Se, että Abacha on viidestä puolueesta neljän presidenttiehdokkaana ja päällikkö Abiola on edelleenkin kotiarestissa, ei merkitse siirtymistä siviilihallintoon, komissaari Marín. Vallankaappauksen suunnittelusta epäiltyjen pidätys viime joulukuussa, heistä kirjoittaviin toimittajiin kohdistetut uhkaukset ja 30 aktivistiksi epäillyn pidätys ennen ogonien päivän juhlallisuuksia viime kuussa kertovat kaikki siitä, että Nigerian hallitus on luopunut kaikista nimellisistäkin ponnisteluista demokratiaan siirtymiseksi.
Pyydän komissiota ja neuvostoa vastaamaan rouva Kinnockin kysymyksiin kyseisen siirtymävaiheen vertailukohdista.
Me toistamme tänään sen, että öljyä koskevat pakotteet ovat ainoa kansainvälisen yhteisön käytössä oleva väline, joka takaa muutoksen; öljystä saatavat tulot, jotka muodostavat 96 % Nigerian kaikista vientituloista, ja 40 % liittovaltion tuloista tulee yhdeltä eurooppalaiselta yhtiöltä: Shelliltä. Euroopan parlamentin olisi tuomittava se, että Nigerian hallitus ilmoitti tässä kuussa pyrkivänsä jatkamaan öljynporauksia Ogonimaassa voimakeinoin. Myös meidän olisi vaadittava Shelliä tuomitsemaan tämä julkisesti.
Viime vuonna keskustelimme Shellin kanssa tässä parlamentissa heidän liikeperiaatteistaan. Ymmärrämme sen, että he pystyvät olemaan hyvän puolesta taisteleva voima Nigeriassa, mutta heidän on otettava suurempi vastuu ja reagoitava uusimpaan kriisiin. Batom Mitee, ogonien selviytymisen puolesta taistelevan liikkeen (Mosop) nykyisen puheenjohtajan veli kertoi The Times - lehdelle: " Maanviljelijät kamppailevat maasta ja tilasta öljynporaajien kanssa. He eivät näe hallitusta. He näkevät Shellin. He haluavat Shellin ottavan heidät huomioon." 3. tammikuuta tänä vuonna Batomin autoa varjostettiin ja sen tutkivat samat sisäisestä turvallisuudesta vastaavat joukot, jotka perustettiin Shellin vastaisten protestien tukahduttamiseksi. Shellin vastaisesta taistelusta kertova raportti löytyi takapenkiltä. Batom raahattiin ulos autostaan ja hakattiin pahasti. Hänet pidätettiin ja häntä kidutettiin pahasti, ja häneltä kiellettiin ruoka, lääkärinhoito ja oikeus asianajajaan.
Ken Saro-Wiwa uskoi kuolevansa " vain Shellin takia" . Meidän, Shellin ja jokaisen jäsenvaltion, joka käy kauppaa öljystä, olisikin nyt ryhdyttävä toimiin, jotta me pelastaisimme Batom Miteen, 30 muuta hänen lisäkseen pidätettyä henkilöä ja kaikki sorretut nigerialaiset, joita he edustavat.

Moorhouse
Arvoisa puhemies, yhtenä Nigeriaa ja Burmaa koskevien päätöslauselmien laatijana olen erityisen tyytyväinen siitä, että me keskustelemme asiasta tänään käyttämällä suullisia kysymyksiä ja keskustelua pikemmin kuin tavanomaista kiireellisyyttä. Olen kiitollinen puheenjohtajalle ja herra Marínille heidän julkilausumistaan, joissa mielestäni asia ilmeisesti viedään mahdollisimman pitkälle, kun otetaan huomioon erityisesti se, että puheenjohtajan on niin sanoakseni edustettava neljäätoista muuta jäsenvaltiota.
Nigerian osalta hän viittasi urheiluboikottiin. Mielestäni tätä on pidettävä jokseenkin ironisena, kun otetaan huomioon se seikka, että Nigerialle on annettu lupa osallistua maailmancupiin. Se repii aukon koko järjestelmään ja sallii joidenkin nigerialaisten tulla Pariisiin ja muualle osallistumaan maailmancupiin. En tiedä, pystyykö hän antamaan selitystä, mutta mielestäni tämä kuvastaa sitä, miten yksi jäsenvaltio pystyy romuttamaan koko järjestelmän.
Burman osalta ainoa huomio, jonka ehdin esittää minuutissa, koska en voinut olla läsnä tänä aamuna minusta riippumattomista syistä, koskee sinne yhä tehtävien sijoitusten määrää. Esimerkiksi sellainen yhtiö kuin Total tekee huomattavia sijoituksia, me kirjoitamme heille, ja he vastaavat meille röyhkeästi, etteivät he halua olla missään tekemisissä meidän kanssamme tai antaa meille minkäänlaisia tietoja. Todellakin toivon, että puheenjohtaja voisi esittää muutamia hyvin selkeitä kysymyksiä tietyistä jäsenvaltioista ja tietyistä yhtiöistä. Asiassa on mukana paljon muitakin. Olen ilmaissut kantani maailmancupista ja Burmaan tehtävien sijoitusten määrästä.

Caccavale
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, kuuntelin tarkasti komissaari Marínin puheenvuoroa: hyvin tarkasti nimenomaan siksi, että se osoitti jälleen kerran, että Eurooppa on täysin voimaton kahden vastakohtaisen tapauksen - Nigerian ja Burman - suhteen.
Mitä tapahtuu Nigeriassa? Tämän verisen juntan - juntan, kuten komissaari Marín sen määritteli välttääkseen puhumasta diktaattoreista - joka oli valinnut presidentin, josta ei kuitenkaan enää tiedetä mitään, ja joka tuomitsi Ken Saro-Wiwan ja muita ogonien edustajia, sotilaallinen valta on nyt leviämässä muihinkin Afrikan maihin. Näinä tunteina olemme saaneet uutisen, jonka mukaan nigerialaiset sotilaat ovat hyökänneet Sierra Leoneen; maasta on lähtenyt pakolaisia tämän sotilaallisen intervention seurauksena, joka toteutettiin sillä verukkeella, että nigerialaiset haluavat saada aikaiseksi rauhan Afrikkaan. Tästä en kuullut teidän sanovan sanaakaan, herra komissaari. Siksi haluaisinkin saada selville, kuuluuko siihen kriittiseen vuoropuheluun, jota komissio aikoo käydä Nigerian kanssa, epäsuorasti myös se, että Nigeriasta voisi tulla Afrikan tai Afrikan alueen aseellinen rauhantekijä.
Toinen kysymys koskee Burmaa. On totta, että me emme hyväksy tämän maan ottamista ASEANin jäseneksi, ja siksi Euroopan ja Burman välillä ei ole vuoropuhelua. Totta on kuitenkin myös se, että Burman diktatuuri on vaivihkaa muuttumassa legitiimiksi, sillä sen mukaan oppositio on tukahdutettu, sekin kidutuksilla, vangitsemisilla, summittaisilla teloituksilla, pitämällä nobelisteja kotiarestissa ja monella muulla tavalla. Myöskään tästä, herra komissaari, me emme ole saaneet mieltämme rauhoittavaa vahvaa kannanottoa teiltä tai komissiolta.

André-Léonard
Arvoisa puhemies, palaan Algeriasta, jossa olin keskustelemassa ihmisoikeuksista tässä terrorismin vallassa olevassa maassa ja haluan nöyrtyä kaikkien tämän raakuuden uhrien edessä.
En ole tietenkään samaa mieltä kollega Dupuis'n kanssa, sillä en ole lainkaan vakuuttunut erittäin monien kadonneiden kohtalosta, kidutuksesta ja salaisista vankipaikoista. Pyydän siis neuvostoa ja jäsenvaltioita sisällyttämään Algerian seuraavassa Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan seuraavassa kokouksessa käsiteltävien ensisijaisten asioiden joukkoon ja olen edelleen vakuuttunut siitä, ettei ihmisoikeusraportoijan lähettäminen merkitse kyseisen maan rankaisemista tai tuomitsemista. Tämä Yhdistyneiden kansakuntien tarkoittama mekanismi, joka on käytössä sellaisten maiden osalta, joiden tilanne ei ole yhtä huolestuttava kuin Algerian tilanne, auttaa päinvastoin tuomaan valoa ja pääsemään pois umpikujasta.
Olemme todenneet, että Algeria on pyrkimässä kohti demokratiaa, se on totuus. Sen on siis voitava hyväksyä avoimuuden kehittyminen aloilla, jotka ovat ainakin tällä hetkellä vielä epäselvyyden peitossa. Meidänkin on kannustettava tätä maata hyväksymään yleismaailmallisten arvojen kunnioittamisen ja yksilön kunnioittamisen edistäminen.
Täsmennän, ettei yhteisessä päätöslauselmassa mainita, toisin kuin herra Dupuis sanoo, vaatimusta kansainvälisen tutkintavaliokunnan perustamisesta.

Blokland
Arvoisa puhemies, Nigerian esimerkillä on hyvin huono vaikutus niihin Afrikan maihin, joiden asiat ovat kunnossa. Demokraattisesti valittu presidentti on syösty vallasta, ja poliittiset vastustajat on vangittu tai hirtetty. Nigerian valtakoneisto on aktiivinen myös maan rajojen ulkopuolella. Nigerialaiset sotilaat taistelevat länsiafrikkalaisten rauhanturvajoukkojen lipun alla Sierra Leonen sotilasjunttaa vastaan muka auttaakseen demokraattisesti valitun presidentti Kabbahin takaisin valtaan, mutta ensisijaisesti on kysymys Sierra Leonen timanttikentistä.
Kysymys kuuluu, mitä EU voi tehdä Nigerian valtaapitäviä vastaan. Neuvosto lykkäsi marraskuussa 1995 sotilaallista yhteistyötä ja kehitysapua tuonnemmaksi. Saman vuoden joulukuussa toimenpiteitä vielä tiukennettiin. Nyt kun niistä toimenpiteistä ei ole kolmen vuoden aikana ollut mitään hyötyä, jotkut tässä parlamentissa vaativat öljyboikottia. Se panisi maan valtakoneiston koville, koska maa on 90-prosenttisesti riippuvainen öljynvientituloista.
Tällaisista boikoteista saatujen kokemusten perusteella näyttää kuitenkin siltä, että uhriksi joutuu pääasiassa väestö ja boikotin kohteena oleva valtakoneisto selviytyy usein vuosikausia. Koska Nigerian väestöstä valtaosa on köyhiä, epäilen öljyboikotin järkevyyttä. Sen vuoksi kannatan, että öljysaarron toteutettavuutta ja vaikutuksia tutkittaisiin. Sen jälkeen voidaan harkita, täytyykö saarto aloittaa. Olen kuitenkin sillä kannalla, että neuvoston täytyy noudattaa tarkasti niitä sanktioita, joista se on jo aikaisemmin päättänyt Nigeriaa vastaan.

Blak
Arvoisa puhemies, Burman kansa ansaitsee sen, että äänestämme tänään keskustelun aiheena olevan päätöslauselman puolesta. Burman hallitus kuuluu maailman vastenmielisimpiin diktatuureihin. Asukkaita sorretaan raa'asti ja sotilasdiktatuuri kunnioittaa tuskin ainoatakaan ihmisoikeutta. Burma on Aasian huumekaupan keskus. Burmassa tuotetaan vuosittain yli 2 000 tonnia oopiumia, josta saadaan 250 tonnia heroiinia, joka viedään länteen. Diktatuuri käyttää tulot pitääkseen vallan käsissään. Päätöslausunnossa, joka meillä on käsiteltävänämme tänään, vaaditaan selkein sanankääntein, että ulkomaiset yritykset lopettavat välittömästi sijoitusten tekemisen Burmaan ja että EU mahdollisimman pian kohdistaa Burmaan talouspakotteita. Euroopan parlamentin Saharov-palkinnon saaja Aung San Suu Kyi on pyytänyt EU: ta ottamaan tämän askeleen. Etelä-Afrikan rotusyrjinnän aikana sorrettujen edustaja pyysi muuta maailmaa harjoittamaan taloudellista painostusta hallitusta kohtaan, vaikka länsimaiset yritykset taistelivat vihaisesti vastaan. Nyt yritykset hyötyvät uudesta tilanteesta niissä maissa, jotka johtivat rotusyrjinnän vastustamista. On ymmärrettävä, että sijoitusten tekeminen Burmaan on suoraa tukea sotilasdiktatuurille. Burmalaisille olisi parempi, jos tämä hallitus kaadettaisiin ja aiempien kokemusten perusteella talouspakotteet ovat tehokkaampi tapa kuin kriittinen vuoropuhelu sellaisen osapuolen kanssa, joka ei ymmärrä käsitteitä.
Kuulin herra Marínin lausuvan, että kriittisen vuoropuhelun osalta oli epäonnistuttu, joten oletan, että komissio antaa lausunnon, joka, kun otetaan huomioon se, että tällä alueella on epäonnistuttu, panee täytäntöön talouspakotteet. Se soveltuisi hyvin sekä komissiolle että erityisesti neuvostolle, sillä mielestäni herra Hendersonin Burmaa koskeva vastaus oli melko sisällyksetön.

Lenz
Arvoisa puhemies, ensin alkuhuomautus. Haluaisin kovasti pyytää puhemiehistöltä, että myös yhteiskeskustelut järjestettäisiin mahdollisimman hyvin aiheiden mukaisesti, sillä Burman, Nigerian ja Genevessä järjestetyn ihmisoikeuskomission 54. istunnon välille on hiukan hankalaa saada syntymään järkevää yhteyttä. Sanon tämän sen vuoksi, että meillä on kuulijoita.
Sallikaa minun nyt kuitenkin sanoa jotain YK: n ihmisoikeuskomission 54. istunnosta Genevessä. YK: n ihmisoikeuskomissio kokoontuu joka vuosi. Monille se edustaa toivoa, mutta se myös pettää monet. Meille, Euroopan unionille - sen vuoksi haluaisin korostaa tätä nyt erityisesti - se on testi, joka osoittaa, kuinka tosissamme olemme oman ihmisoikeuspolitiikkamme kanssa ja kuinka hyvin saamme läpi omia teesejämme. Sitäkin tyrmistyneempiä olivat viime vuonna monet maat, ennen kaikkea Tanska, kun jotkin Euroopan unionin valtiot eivät enää tukeneet vielä vuotta aikaisemmin vaivalloisesti aikaansaatua päätöstä Kiinasta.
Mikään ei tietenkään estä mitään maata parantamasta ihmisoikeustilannetta omalla alueellaan. Jos näin todella tapahtuu, emme varmasti ole viimeisiä, jotka huomaavat tämän.
Euroopan parlamentissa on taas tänä vuonna käsiteltävänä päätöslauselmaesitys, joka kehottaa neuvostoa asettamaan Genevessä yhteiset tärkeysjärjestykset. Luettelo maista, joita arvostellaan niiden ihmisoikeuspolitiikan johdosta, on yhä erittäin pitkä, aivan liian pitkä. Vain muutamia esimerkkejä: Algeria, Irak, Iran, Nigeria ja Kongo. Lisäksi ongelmana on kansainvälinen ihmiskauppa, nimenomaan nais- ja lapsikauppa.
Emme kuitenkaan luovu toivosta, että Euroopan unioni esittää tässä asiassa yhteisen voimakkaan näkökantansa, sillä vain tällöin voimme myös saada jotain aikaan. Tämä on suunnattu sekä neuvoston puheenjohtajalle että komission edustajille. Näihin kysymyksiin olisi suhtauduttava erittäin vakavasti juuri Euroopan unionin itälaajentumisen osalta, ja meidän tulisi arvioida oma kantamme perusteisiin, joita sovellamme muihin maihin. Tämä pätee ennen kaikkea ihmisoikeusjulistuksen 50. voimassaolovuotena, sillä mehän haluamme laajentaa julistusta kansainvälisellä ihmisoikeuksien tuomioistuimella. Tarkoitan tällä sitä, että se on kehotus ennen kaikkea meille itsellemme.

Theorin
Arvoisa puhemies, parlamentin, joka on useasti ottanut esiin ihmisoikeuksien loukkaukset, joihin Burman sotilasjuntta syyllistyy, on palattava asiaan uudelleen. Tässä arvostelussamme emme ole yksin. Niin Yhdistyneet kansakunnat kuin USA ja monet muutkin maat ovat viime aikoina reagoineet asiaan uudelleen.
Suuri enemmistö, yli 80 %, on demokraattisesti valinnut Aung San Suu Kyin, mutta häneltä kielletään vastuun ottaminen ja hän on edelleenkin kotiarestissa. Useat poliitikot ovat vangittuina poliittisista syistä ja heiltä kielletään heidän demokraattiset oikeutensa. Poliittiset kokoukset kielletään ja etniset vähemmistöt joutuvat jatkuvasti hyökkäysten kohteeksi, muun muassa 400 kyläläistä murhattiin viime vuoden toukokuussa ja kesäkuussa. Sitä paitsi sotilashallituksen ja huumeidentuottajien välillä on voimakas yhteys; tuleehan suurin osa maailman heroiinista Burmasta.
Aung San Suu Kyi on useaan otteeseen pyytänyt, että kansainvälinen yhteisö kohdistaisi Burmaan poliittisia ja taloudellisia pakotteita, tästä presidentti Clinton päätti viime vuoden toukokuussa, jolloin uusien sijoitusten tekeminen Burmaan kiellettiin kuitenkin monikansalliset öljy-yhtiöt, jopa eurooppalaiset, esimerkiksi Total, jatkavat sotilashallinnon tukemista. Öljy-yhtiöiden sijoitukset muodostavat suurimman ulkomaalaisen valuutan osuuden maassa. Sen vuoksi on tärkeää, että parlamentti nyt voimakkaasti uudestaan tuomitsee Burman diktatuurin ja vaatii, että ihmisoikeudet taataan niin, että Augn San Suu Kyi vapautetaan kotiarestista ja että YK: n tiedottaja voi toimia ilman ehtoja.
On hyvä, että neuvosto on päättänyt olla hyväksymättä Burman osallistumista EU: n ja ASEANin välisiin neuvotteluihin, kunnes Burman ihmisoikeustilanne on parantunut. Nyt parlamentti kuitenkin vaatii, että neuvosto vastaa Aung San Suu Kyin vaatimukseen taloudellisista, sotilasjuntan vastaisista pakotteista katkaisemalla kaikki EU: n ja Burman väliset kauppa- ja matkailusuhteet ja lopettamalla eurooppalaisten yritysten sijoitukset Burmaan.
Neuvoston edustaja Henderson sanoi aikaisemmin, että te neuvoston puolelta olette valmiita ryhtymään lisätoimiin. Mitä aloitteita puheenjohtajisto on valmis tekemään tehokkaiden talouspakotteiden aikaansaamiseksi ja Burman demokratian edistämiseksi?

De Melo
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat. Euroopan unioni ei ole maailman hallitus eikä maailman poliisi. Tällä historiallisella hetkellä tällainen hallitus- ja poliisitoimi kuuluvat toiseen unioniin. Olemme rajoitustemme puitteissa tehneet Euroopan unionissa paljon ihmisoikeuksien puolustamiseksi. Tätä politiikkaa ei kuitenkaan ole koordinoitu niin, että se olisi yksimielistä Euroopan unionin osapuolten välillä aiheesta Yhdistyneissä kansakunnissa käytyjen keskustelujen perusteella. Pienten äänien summalla on usein vähemmän vaikutusta kuin yhdellä yhtenäisellä ja vahvalla äänellä. Euroopan unioni ei ole antanut tällaista esimerkkiä.
Toisaalta Yhdistyneiden kansakuntien päätöslauselmia ei noudateta, mikä tekee sen päätöksistä usein epäuskottavia. Irakin tilanne ja Itä-Timorin historiallinen tilanne ovat esimerkkejä, jotka vahvistavat tämän kunnioituksen puutteen. Voisin luetella muutaman tusinan verran samanlaisia, mutta te tunnette tämän aiheen minua paremmin.
Uskon, että Euroopan unionilla on oikeus ja ennen kaikkea velvollisuus taistella Yhdistyneiden kansakuntien arvovallan puolesta ja kiinnittää huomiota näihin tosiasioihin. Tämä on joidenkin kollegojeni neuvostolle ja komissiolle esittämien kysymysten hyvä puoli.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, arvoisa komissaari. Mitä saavat aikaan Euroopan parlamentin ihmisoikeuskeskustelut? Tekevätkö ne ihmiset tietoisiksi ongelmista ja katoavatko ne sitten arkistoon, vai seuraavatko niitä ponnekkaat ratkaisuyritykset kaukana Euroopan ulkopuolella? Haastavatko ne ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, vaikuttavatko ne epäkohtien poistamiseksi, antavatko ne jopa rohkeutta voimille, joiden humanitaarinen, ekologinen tai taloudellinen työ on tukemisen arvoista? Burman ihmisoikeusloukkaukset jatkuvat vähentymättöminä. Tapahtuu pahoinpitelyjä, pidätyksiä, pakkotyötä ja orjakauppaa. Demokraattisten vaalien voittaja yli 9 vuoden takaa, Nobelin rauhanpalkinnon saaja rouva Suu Kyi, on vieläkin tosiasiallisesti kotiarestissa.
Burma on nykyään luultavasti maailman suurin oopiumin tuottaja ja kaukana siitä, että tekisi huumausaineiden vastaisessa kamppailussa yhteistyötä muiden valtioiden kanssa. Voin siis vain toistaa viime vuoden maaliskuussa pitämäni puheen vaatimuksen: Myanmarin tullietuuksien lykkäys. Vaikka tämä toimenpide on taloudellisesti erittäin pieni, sitä on jatkettava neljännen kerran, mutta se ei yksin riitä. Euroopan unioni on ja pysyy arvoyhteisönä. Demokratian ja ihmisoikeuksien säilyttäminen kuuluu pääperiaatteisiimme. Me emme ole liikutettava joukko, jota väärinkäytetään taktisiin peleihin. Se, joka puuttuu ihmisoikeusloukkauksiin, ei missään tapauksessa kuulu niin sanottuihin sisäisiin asioihin puuttumiskiellon piiriin. Meidän on painostettava vallan kaapannutta hallitusta poliittisesti taloudellista painostusta käyttämällä. Meidän on saatava aikaan laajoja pakotteita. Eurooppalaistenkin on amerikkalaisten tavoin lopultakin saatava yritykset lopettamaan investoinnit Burmaan. Tämän johdosta herää kolme kysymystä Euroopan komissiolle.
Komissaari Marin: ensiksi, kuinka todennäköistä teidän mielestänne on, että tällainen investointikielto saadaan voimaan? Toiseksi, ovatko eurooppalaiset yritykset teidän mielestänne valmiita tällaisiin toimiin? Kolmanneksi, minkälaiseksi katsotte mahdollisuuden estää eurooppalaisia yrityksiä täyttämästä tyhjiötä, joka syntyy amerikkalaisten yritysten vetäytyessä Burmasta?

Puhemies
Kiitoksia, jäsen Thomas Mann. Kuten sovimme, luovutan välittömästi lukuisat pyydetyt puheenvuorot, mutta pyydän teitä kuitenkin tilanteen ainutlaatuisuuden takia laatimaan ystävällisesti yksinkertaisia, lyhyitä ja selkeitä kysymyksiä, mieluiten sellaisia, jotka käsittelevät aiheita, joihin neuvosto ei vielä antanut vastausta.

Kinnock
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kysyä puheenjohtajalta, voisiko hän ystävällisesti vastata esittämääni kysymykseen, joka koskee niiden vertailukohtien merkitystä, joiden perusteella me arvioimme Nigerian siirtymävaihetta.
Oli kiinnostavaa kuulla, mitä on tapahtunut, mutta haluaisin todella tietää, mitä neuvosto aikoo tehdä seuraavaksi. Tiedän komission haluavan, että meillä on nämä vertailukohdat, ja mietin, puoltaako neuvosto tätä näkemystä.
Haluaisin myös kysyä komissiolta, ymmärtääkö se, mitä se oikein tarkoittaa, että uudet kansalaisjärjestöt aikovat olla entistä aktiivisempia Burmassa. Minusta se on erittäin huolestuttavaa, ja haluaisinkin komissaarin selittävän, mitä se tarkalleen ottaen tarkoittaa.

Bertens
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajamaa on esitellyt kauniita katsauksia, tosiasioita ja numerotietoja maista, joita me käsittelemme täällä, mutta ei ole antanut mitään vastauksia. Toivon, että koko mietintö luettaisiin ja että sitten vastattaisiin todennäköisesti toisin. Minusta on ikävää, että asiassa on menty hieman vikaan. Esitin Burmaa koskevan kysymyksen, mutta en ole saanut vastausta: mitä puheenjohtajamaa aikoo tehdä ASEM-maille osoitetulle kutsulle ASEM-maiden ministerikokoukseen? Mitä puheenjohtajamaa aikoo sitten tehdä Burman suhteen tässä asiassa?

Maij-Weggen
Myös täydentävä kysymykseni koskee Burmaa. Yhdysvallat on päättänyt investointien pysäyttämisestä, mikä on alkua taloudelliselle boikotille. Seurauksena on, että eurooppalaiset yritykset ovat täyttämässä amerikkalaisten yritysten jättämää tyhjiötä. Kun amerikkalaiset yritykset vetäytyvät paikalta, niiden tilalle tulee joitakin eurooppalaisia yrityksiä. Mitä ministeri aikoo tehdä yhdessä Euroopan unionin ministerineuvoston kollegoiden kanssa tämän estämiseksi ja samanlaisen politiikan harjoittamiseksi amerikkalaisten kanssa Burmassa?

Telkämper
Arvoisa puhemies, minunkin on toistettava osa kysymyksestäni, koska neuvosto ei vastannut siihen. Kysyin, onko brittiläinen Premier Oil - öljy-yhtiö ilmoittanut syyskuussa 1997 aikeensa ostaa amerikkalaisen Texacon osuudet Yetagunin maakaasuesiintymästä, kun jälkimmäinen päätti vetäytyä Burmasta. Nythän on vielä kerran yleisesti vahvistettu: me tuomitsemme hallituksen. Kuinka neuvoston puheenjohtajamaa Britannia suhtautuu - tätä kysyin aiemmin - tähän mahdolliseen kauppaan? Haluaisimme oikeastaan mielellämme saada siihen vastauksen. Samoin myös - tämä lisäyksenä komissiolle - Thaimaasta ja Burmasta saapuvien pakolaisten pakolla palauttamiseen. Onko siellä edelleen tarjolla EU: n tarjoamaa humanitaarista apua?

Moorhouse
Arvoisa puhemies, palatakseni aiemmin esittämiin huomioihin, miten puheenjohtaja selittää Nigeriaa koskevan urheiluboikotin ja maailmancupiin osallistumisen, jonka myötä on solmittu koko joukko yhteyksiä Nigerian kanssa? Abacha on varmasti hyvin mielissään tästä!
Mitä Burmaan tulee, voisiko hän mitenkään antaa selitystä siihen, miksi eurooppalaiset yhtiöt sijoittavat innokkaasti Burmaan? Mainitsin Totalin yhtenä esimerkkinä. Miten tämä sopii yhteen herra Robin Cookin uudesta etiikasta ja ihmisoikeuksista antaman julkilausuman kanssa?

Macartney
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä rouva Kinnockin vertailukohdista esittämiin kysymyksiin. Päätöslauselmassa, josta me olemme sopineet ryhmien sisällä, oli lisäksi useita toimia, joihin me haluamme Eurooppa-neuvoston ryhtyvän. Viittaan erityisesti päätöslauselman 9 kohtaan, joka puheenjohtajalla on varmasti edessään. Haluan tietää, ryhdymmekö me todellakin toimiin vai aiommeko me vain edelleenkin puhua nykyisen tilanteen pitkittämisestä.

Henderson
Haluaisin tehdä menettelyä koskevan huomion. Minulle sanottiin, että parlamentti haluaisi minun vastaavan kirjallisiin kysymyksiin ja että näistä asioista olisi tilaisuus keskustella. Minä vastasin kirjallisiin kysymyksiin, mutta sitten alkuperäisten kysymysten esittäjät tekivätkin lisäkysymyksiä. Minulle ei kerrottu lainkaan, että joutuisin vastaamaan niihin. Minä en suinkaan valita, mutta ehdottaisin, että minulle esitetään kysymyksiä aivan kuten kyselytunnilla ja minä vastaan niihin, koska en aio antaa kirjallisia vastauksia vastaisuudessa puheenjohtajakauteni loppuaikana. En halua pakottaa tulevia puheenjohtajia tähän menettelyyn, mutta minä en aio tehdä molempia. Minä joko vastaan kysymyksiin, kun ne esitetään, tai vastaan kirjallisiin kysymyksiin, koska minua pyydetään nyt palaamaan uudestaan samaan asiaan. Minä teen mielelläni niin tänään, mutta en enää aio tehdä niin vastaisuudessa - teidän tukemananne, herra puhemies. Haluaisin toimia jommallakummalla tavalla. Se pitkittää kyselytuntia. Mikäli parlamentti haluaa pidentää kyselytuntia ja jättää vähemmän aikaa keskustelulle, se sopii minulle. Meidän on kuitenkin kehitettävä menettelyä.
Käsittelen nyt niitä monia kysymyksiä, joita on esitetty, ja niitä onkin aikamoinen määrä. Yritän yhdistellä niitä toisiinsa kykyjeni mukaan.
Ensiksikin Nigeriaa koskevan urheiluboikotin osalta Nigerian suhteen on tehty poikkeus maailmancupissa, koska Ranskan hallituksella oli FIFAn kanssa aiempi sopimus, joka sitoi heitä. He kannattivat urheiluboikottia sillä perusteella, että aiempi sopimus FIFAn kanssa olisi edelleenkin voimassa. Neuvosto myöntyi tähän.
Seuraava Nigeriaa koskeva kysymys, jonka rouva André-Léonard esitti, oli: olisiko Nigeria ihmisoikeuskeskustelujen esityslistalla? Vastaus siihen on, että sen olisi oltava, ja toivon sen olevan siellä. Yritämme sijoittaa sen esityslistalle Genevessä käytävissä keskusteluissa myöhemmin tänä vuonna.
Rouva Lenzin laajentumista koskevan kysymyksen osalta Kööpenhaminan kriteerien mukaan on aivan selvää, että demokraattisten päämäärien saavuttaminen ja ihmisoikeussitoumusten noudattaminen ovat osa laajentumisprosessia. Amsterdamin sopimuksessa viedään koko ihmisoikeuskysymys pidemmälle johdannossa ja korostetaan tarvetta noudattaa korkeimpia ihmisoikeusstandardeja kaikissa EU-maissa. Se on osa laajentumisvuoropuhelua. Kaikki maat, jotka haluavat liittyä Euroopan unioniin, ovat tietoisia kyseisestä menettelystä. Kun vierailin muutamissa jäsenyyttä hakeneissa maissa Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajuuden edellä käsittelin näitä kysymyksiä niiden kanssa. Elleivät ne olleet ennen tietoisia niistä, ne ovat totisesti nyt tietoisia niistä.
Burman tapauksessa ei ole mitään sijoituksia koskevaa kieltoa. On olemassa monia noudatettavia toimintatapoja. Viittasin aloituspuheenvuorossani siihen, että Burmasta Euroopan unioniin tuotavilta maatalous- ja teollisuustuotteilta on peruutettu kaupan suosituimmuusasema. Vaikka kyseessä onkin kielto, Burmaa rohkaistaan näin parantamaan tapansa. Mitään muita kieltoja ei ole voimassa, vaikka voinkin Yhdistyneen kuningaskunnan puolesta sanoa, että me olisimme todellakin valmiita tiukentamaan suhtautumistapaamme Burmaan. Jos muut kollegat haluavat yhtyä näkemyksiimme neuvostossa, asiaa voitaisiin viedä eteenpäin. Matkailun vähentäminen ja kaupankäynnin edistämisen lopettaminen ovat tässä lähtökohtana. Haluaisimme todellakin edistää näitä näkemyksiä neuvostossa ja toivomme vastaisuudessa saavamme tukea muilta kollegoiltamme.
Mitä tulee suhteisiin Yhdysvaltojen kanssa, haluaisimme tehdä yhteistyötä heidän kanssaan, jotta Yhdysvallat ei veisi pohjaa miltään Euroopan unionin esittämältä aloitteelta. On tärkeää harjoittaa tällaista vuoropuhelua.
Käsittelen seuraavaksi vertailukohtia koskevaa kysymystä, jonka rouva Kinnock, herra Macartney ja herra Howitt esittivät. Tämä on hyvin järkevä ehdotus. Voin kertoa parlamentille, että tätä asiaa käsitellään seuraavassa EU-Nigeria -asiantuntijakokouksessa, jonka komissio kutsuu koolle maaliskuussa Brysselissä. Tässä kokouksessa saavutettujen tulosten pohjalta neuvosto tekee asiaa koskevia päätöksiä myöhemmässä neuvoston kokouksessa.
Herra Bertensin ASEANia koskevan kysymyksen osalta en usko, että Burma osallistuu ASEANin kokoukseen, joten kysymys ei ole aiheellinen. Rouva Maij-Weggen esitti kysymyksen Yhdysvalloista. Olen jo käsitellyt kyseistä asiaa.
Mitä tulee herra Telkämperin esittämään kysymykseen siitä, vaikuttaako tämä apuun, vastaus siihen on " ei" , mutta haluan neuvotella virkailijoiden kanssa ja voin antaa hänelle lopullisen vastauksen myöhemmin kirjallisesti. Komissio voi todellakin pystyä antamaan lisätietoa tästä asiasta.

Marín
Arvoisa puhemies, mitä tulee joidenkin parlamentin jäsenten komissiolta pyytämiin täsmennyksiin Burmasta, kansalaisjärjestöjen osalta ei ole minkäänlaista ongelmaa. Ponnisteluja jatketaan. Minun on myös ilmoitettava teille, että aloimme juuri toissapäivänä pohtia sitä, miten voisimme puuttua Thaimaahan karkotettavien burmalaispakolaisten ongelmaan, koska kyseessä on alueella ilmennyt uusi ongelma. Näin ollen Burman sotilasjuntan kanssa käytävän kriittisen vuoropuhelun puuttuminen ei estä sitä, etteikö komissio kehittäisi edelleen ohjelmiaan maan sisäosissa, paitsi jos sotilasjuntta yksinkertaisesti päättää estää sen, mutta kyseessä olisi tällöin toisenlainen konflikti.
Minulta kysyttiin myös ihmisoikeuksien osalta, voisiko komissio harkita talouspakotteita tai kauppasaartoa. Juuri Burman tapauksessa komissio ehdotti, kuten herra Henderson sanoi, yleisen tullietuusjärjestelmän mukaisten etuuksien peruuttamista kyseiseltä maalta. Tässä on kaikki sen lisäksi, että myös Burman kanssa tehty yhteistyösopimus on peruutettu ja että komissio on torjunut Burman kaikki mahdollisuudet hyötyä ASEANin välityksellä mistään yhteisön ohjelmista ja että, kuten olemme sanoneet, komissio ei aio antaa aloitetta vuoden 1980 sopimuksen ulottamisesta koskemaan Burmaa. Emme luonnollisestikaan tee sitä, ennen kuin neuvosto meitä toisin käskee. Komissio ei kuitenkaan aio antaa aloitetta.
Yleisluontoisesti haluaisin, herra puhemies, antaa lausunnon, jota pelkään antaa, koska pelkään, että minut ymmärretään väärin. Ihmisoikeuspolitiikkaa on parannettava paljon, koska on selvää, että viime vuonna jouduttiin tilanteeseen, jota oli hyvin vaikea selittää yleiselle mielipiteelle - te tiedätte, mitä tarkoitan. Tehtiin useita erästä suurta maata koskevia päätöksiä, jolloin Euroopan unionin yksimielisyys ja yhtenäisyys murtuivat. Yleisen mielipiteen mielestä ihmisoikeuksia ja muita yhteisön politiikkoja tulkitaan tai niitä on tulkittava jäsenvaltioiden sijoitusten kokonaismäärän ja kauppataseen kannalta. Tällaisia ovat sijoitukset, tällainen on jäsenvaltioiden kauppatase, ja tällä tavalla on tulkittava demokratialauseketta. Yritän sanoa sen, että meidän on vastaisuudessa yritettävä muuttaa tätä, koska tämä on kielteinen tulkinta, jota parhaillaan esiintyy. Muiden keskustelujen osalta olen kuitenkin yhtä mieltä herra Hendersonin kanssa: Euroopan parlamentti ei myöskään saa toistaa samaa virhettä - viittaan hänen puheenvuoroonsa - koska, ja tätä en uskaltanut sanoa, ja sanon tämän kunnioittavasti esimerkin vuoksi, suuri osa teistä on pyytänyt selitystä siihen, miksi eräs toisen maan, toista kansallisuutta edustava, yritys on sijoittanut sellaiseen maahan, jossa esiintyy ongelmia. Mikäli kiistely ihmisoikeuksista myös Euroopan parlamentissa - sanon tämän kunnioittavasti - on sitä, että sanotaan " yksi sinun maasi yritys on sijoittanut siihen maahan" , johon toinen parlamentin jäsen sanoo " no, yksi sinun maasi yritys on sijoittanut siihen ja siihen maahan" , mielestäni me kaikki, neuvosto, komissio ja parlamentti, teemme karhunpalveluksen ihmisoikeuskysymykselle. Koska tilanne on parhaillaan erittäin vaikea, koska on totta, että tietyissä tilanteissa harrastetaan kaksinaismoraalia ja käytetään ristiriitaisia perusteita, ristiriitaista kieltä, mielestäni meidän on keskenämme rauhoitettava tilannetta ja pyrittävä palauttamaan mahdollisimman nopeasti tietty yhdenmukaisuus ihmisoikeuksien osalta.
Suokaa anteeksi tämä täsmennys, mutta mielestäni komission oli sanottava tämä asia, vaikka me emme luonnollisestikaan voi noudattaa aktiivisia politiikkoja yhden tai toisen yrityksen rankaisemiseksi, koska loppujen lopuksi, kuten te ymmärtänette, se johtaa sellaiseen tilanteeseen, joka ei todennäköisesti ole poliittisesti hallittavissa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari Marín.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina klo 12.00.

Albanian tilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission Albanian tilannetta koskevat julkilausumat ja kolmikantavaltuuskunnan vierailun tulokset.

Henderson
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni haluaa auttaa Albaniaa saavuttamaan sovinnon ja palaamaan normaalioloihin. Unionin poliittinen vuoropuhelu Albanian kanssa viime kuussa pidetyssä kokouksessa on tärkeä osoitus tästä. Pääasiallinen vastuu kyseisestä palautumisesta on kuitenkin albanialaisilla itsellään, hallituksella, oppositiolla ja tietysti Albanian kansalla.
Unioni on tyytyväinen hallituksen tähän asti toteuttamiin myönteisiin toimiin ja sen ponnisteluihin lain ja järjestyksen palauttamiseksi ja politiikan ja talouden uudistamiseksi. IMF: n kanssa tehty sopimus on merkittävä edistysaskel. Unioni rohkaisee jatkuvia demokraattisia uudistuksia kuten oikeuslaitoksen uudistusta. On tärkeää, että uusi valtiosääntö hyväksytään laaja-alaisen keskustelun jälkeen, ja unioni suhtautuu myönteisesti Albanian rakentavaan rooliin alueellisissa kysymyksissä ja erityisesti Kosovossa.
On tärkeää, että hallitus pyrkii nimittämään aidosti epäpoliittisia virkamiehiä. IMF: n kanssa sovittujen julkishallinnon välttämättömien leikkausten olisi oltava tasapuolisia ja pyrittävä edistämään ammattitaidon ja puolueettomuuden korkeaa tasoa. Euroopan unioni on kuitenkin huolissaan siitä, että merkittävät Albanian oppositioon kuuluvat ryhmittymät ovat toistuvasti kieltäytyneet osallistumasta demokratian kehitykseen ja yhteisiin pyrkimyksiin maan jälleenrakentamiseksi.
Unioni kehottaa demokraattista puoluetta ja sen tukijoita osallistumaan täysipainoisesti parlamentin työhön ja Albanian uuden valtiosäännön hyväksymiseen. Unioni suhtautuu myönteisesti kolmikantavaltuuskunnan vierailuun Tiranassa viime kuussa ja kehottaa hallitusta ja oppositiota noudattamaan suosituksia. On tärkeää, että Berishan ehdottama yhteistyö toteutuu. Albanian viranomaisten on tehtävä tiiviisti yhteistyötä Euroopan unionin kanssa, jotta avustukset saataisiin perille mahdollisimman tehokkaasti.
Euroopan yhteisön tuki Albanialle vuosina 1991-1996 oli 557 miljoonaa ecua. Euroopan yhteisö sitoutui noin 100 miljoonan ecun lisätukeen lokakuussa vuonna 1997 kansainvälisten rahoittajien konferenssissa. Vuoden 1998 Phare-ohjelmassa myönnetään lisäksi 42 miljoonaa ecua. Euroopan unionin humanitaarinen toimisto on myöntänyt huomattavia määriä humanitaarista apua Albanialle. Viime joulukuussa se ilmoitti yli 10 miljoonan ecun hankkeista väestön haavoittuvien osien auttamiseksi. Tämän lisäksi Euroopan unionin jäsenvaltiot sitoutuivat satojen miljoonien USA: n dollarien tukeen Brysselissä pidetyssä rahoittajien konferenssissa.

Marín
Arvoisa puhemies, komissio yhtyy täysin neuvoston puheenjohtajan lausuntoon Albanian tilanteesta. On totta, että vuoden 1997 jälkipuoliskolla on saatu aikaan huomattavia parannuksia talouden vakauttamisen ja yleisen järjestyksen osalta. Turvallisuuden osalta tilanne on kuitenkin edelleen huolestuttava, ja aseiden takaisin saaminen ei ole ollut toistaiseksi kovin tehokasta. Ennen kaikkea pääryhmittymien välillä on edelleen huomattavia poliittisia jännitteitä, ja on myönnettävä, että Albania on toistaiseksi vielä kaukana aidosti demokraattisesta kulttuurista.
Tärkeimmän oppositioryhmittymän, demokraattisen puolueen, osallistuminen parlamentin toimintaan ja valtiosäännön valmisteluun on ehdottoman tärkeää. Ellei tarvittavaa poliittista vakautta saada aikaan, kaikki ponnistelut maan palauttamiseksi ennalleen ja uudistamiseksi niin albaanien itsensä kuin kansainvälisten tukijoidenkin keskuudessa olisivat vakavasti uhattuina, ja tässä yhteydessä komissio on tyytyväinen Euroopan parlamentin ja Euroopan neuvoston ja ETYJin parlamentaaristen edustajakokousten yhteisen valtuuskunnan äskettäin tekemään vierailuun, koska mielestämme tämän tärkeän vierailun myötä on vahvistettu kesä-heinäkuussa 1997 pidettyjen vaalien tulos ja nykyisen parlamentin laillisuus ja annettu laaja tuki hallituksen käynnistämälle valtiosäännön valmisteluprosessille.
Valtuuskunnan vierailun tuloksena demokraattinen puolue harkitsee lopultakin palaamistaan parlamenttiin ja hallitus näyttää sitoutuneen vakaasti tukemaan poliittista normalisointia, mutta on selvää, että kaikkia osapuolia on edelleenkin painostettava poliittisen ja parlamentaarisen yhteistyön edistämiseksi.
Komissio on täysin yhtä mieltä kolmikantavaltuuskunnan ehdotuksista. Euroopan yhteisön ja Euroopan neuvoston Albaniaa koskevan kolmannen yhteistyöohjelman puitteissa 1, 5 miljoonan ecun edestä halutaan tukea Venetsia-komission työtä valtiosäännön valmistelussa. Tässä ohjelmassa tuetaan myös tuomarien oppilaitosta, puitelainsäädännön laatimista, lain ylläpitoa, ihmisoikeuksia koskevien säännösten kehittämistä ja oikeuslaitoksen ja paikallishallinnon uudistamista.
Tämän kaiken yhteys hallinnon uudistamisohjelmaan, joka on toinen tärkeä vaihtoehto Phare-ohjelman puitteissa, on ilmeinen. Sovittujen toimien puitteissa ensimmäinen rohkaiseva tulos on se, että hallitus on hyväksynyt lain, jolla uudistetaan valtiollista palvelua korkeamman asteen tilintarkastusoppilaitoksessa. Valmisteilla on lisäksi oikeusministeriön uudelleen organisoimista koskeva peruslaki ja talousarviota koskeva orgaaninen laki, jotka ovat kaksi keskeistä askelta - oikeuden ja talousarvion saralla - julkishallinnon uudistuksessa.
Toisaalta julkishallinnon prosessin aikana on tärkeää, että toteutetaan henkilöstömäärän leikkaukset, joista on jo sovittu Bretton Woods -toimielinten kanssa, ja säilytetään tarpeelliset ammattitaidon perusteet. Tässä yhteydessä ollaan hyväksymässä asetusta, joka koskee palvelukseen ottamiseen ja irtisanomisiin liittyviä väliaikaisia toimia ja johon asiantuntijat sittemmin tekevät korjauksia.
Kaikki tämä lainsäädäntö - mainitsen sen tarkkaan, koska se on osa Phare-ohjelman talousarviotuen yhteydessä mainittua ehdollisuutta - vapauttaisi, mikäli se toteutuisi, ensiksi 9 miljoonan ecun summan. Juuri viime viikolla komissio lähetti tutkijavaltuuskunnan nähdäkseen, miten maan poliittinen normalisointi etenee.
Mitä tulee siihen dramaattiseen ongelmaan, joka syntyi pyramidikeinottelusta ja pankkien kavalluksista Albaniassa, kyseisiin konkurssiin joutuneisiin yrityksiin on jo nimitetty virkailijoita ja tilintarkastajia Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin puitteissa, jotka ovat jo aloittaneet työnsä.
On kuitenkin tunnustettava, että on vielä varsin paljon ongelmia sovellettaessa niitä toimia, joihin on ryhdytty tämän pyramidikeinottelusta aiheutuneen tilanteen korjaamiseksi. Valvontaa ja tilintarkastuksia on vaikea tehdä, koska yritysten, virkailijoiden ja tilintarkastajien välillä ei ole yhteistyötä. Tätä asiaa - joka on hyvin arkaluonteinen ja jolla on suuri yhteiskunnallinen merkitys - käsitellään perinpohjaisesti 23. helmikuuta pidettävässä seuraavassa yhteistyökokouksessa, jota Maailmanpankki johtaa ja johon Kansainvälinen valuuttarahasto osallistuu. Komissio vetoaa Albanian hallitukseen, jotta se helpottaisi kansainvälisten virkailijoiden työtä, ja se on tärkeää, jotta tilintarkastukset tuottaisivat tulosta, koska silloin Kansainvälisen valuuttarahaston hätäapuohjelma ja neuvottelut rahaston kanssa voisivat toteutua, jolloin Albania luonnollisestikin olisi normalisoinnin esikuva ainakin kansainvälisten taloudellisten suhteidensa osalta.

Imbeni
Arvoisa puhemies, minulla oli kunnia osallistua yhdessä arvoisan Packin kanssa tähän valtuuskuntaan, joka oli nähdäkseni ensimmäistä kertaa parlamenttimme historiassa kolmikantavaltuuskunta. Se on poikkeuksellista, ja me voimme olla varmasti tyytyväisiä. Tyytyväisyyttä vierailun tuloksen johdosta ei pidä kuitenkaan sekoittaa rauhalliseen mielentilaan Albanian sisäisestä tilanteesta, sillä kuten komissaari Marín juuri sanoi, maan tilanne on edelleen huolestuttava taloudellisesti ja turvallisuuden kannalta. On otettava huomioon, että Albaniassa on meneillään kilpajuoksu, jonka voittaja ei ole vielä selvillä. Toisaalla ovat ne, jotka haluavat saada aikaan kansallisen sovinnon ja luoda maahan toimivan demokraattisen järjestelmän, ja toisaalla ne, jotka toivovat uutta voittoa tulevissa vaaleissa.
On totta, että verrattuna vuosi sitten vallinneeseen tilanteeseen, jolloin maassa vallitsi eräänlainen sisällissota, Albaniassa on nyt parlamentti ja hallitus ja asioita yritetään uutterasti saada järjestykseen. On totta, että tilanne on parantunut, mutta jos parlamentin sisällä ei pian onnistuta luomaan yhteistyön ja aikaansaamisen henkeä yhdessä hallituksen ja oppositiovoimien kanssa valtiosäännön laatimiseksi, jos parlamentissa ei tehdä yhteistyötä, se merkitsee sitä, että maassa valmistaudutaan välikohtauksiin parlamentin ulkopuolella eivätkä aseina ole keskustelussa ja demokratiassa käytettävät aseet. Lehdistössä kerrotaan päivittäin uutisia, jotka eivät onneksi ole päätyneet kansainvälisille sivuille, koska niissä käsitellään paikallisia tapahtumia, jotka ovat vaatineet kuolonuhreja ja loukkaantumisia, tai välikohtauksia, joista vastuussa olevia ei ole helppo selvittää.
Vierailumme perimmäisenä syynä oli Albanian uuden valtiosäännön valmisteluprosessin ajautuminen umpikujaan. Valtiosäännön valmisteluun tarvitaan kaikkien poliittisten voimien yhteistyötä. Oppositio ei ole kuitenkaan vielä osallistunut institutionaalisten asioiden valiokunnan työhön ja on esittänyt syyksi sen, että parlamentti menettäisi moraalisen auktoriteettinsa laatimalla uuden valtiosäännön, mikä on huolestuttavaa. Niinpä me pyrimme kolmikantavaltuuskunnan vierailun aikana vakuuttamaan kaikille tahoille, että vilkkaiden vaalien tuloksen perusteella muodostettu parlamentti - joka on myös kansainvälisesti tunnustettu hyväksyttäväksi - on lainmukainen parlamentti myös uuden valtiosäännön laatimisen näkökulmasta.
Sanoimme siis, että tästä umpikujasta olisi päästävä; meistä tuntui, että meidän sanojamme kuunneltiin uudella mielenkiinnolla, ja me saimme kokea, kuten komissaari Marín hetki sitten kertoi, että vierailuamme välittömästi seuraavina päivinä tapahtui uusia poliittisia muutoksia. Välittömästi meidän vierailumme jälkeen annetuissa julkilausumissa ei kuitenkaan vielä näkynyt mitään materiaalisia tai konkreettisia tuloksia, ja meidän paluumme jälkeen parlamentissa ja institutionaalisten asioiden valiokunnassa ei ole vielä ryhdytty yhteistyöhön uuden valtiosäännön aikaansaamiseksi. Koska kyse oli pelkistä julkilausumista, meidän on painostettava neuvostoa ja komissiota, jotta ne jatkavat kolmikantavaltuuskunnan vierailun tuloksia uusilla toimilla. Olen kuullut myönteisiä kommentteja tähän suuntaan.
Parlamentin jäseninä meidän on noudatettava kahta tässä yhteydessä omaksumaamme tehtävää: ensiksi, meidän on muodostettava kansainvälisten neuvonantajien ryhmä, jonka tehtävänä on auttaa uuden valtiosäännön luonteen ja sisällön määrittelyssä; toinen tehtävä - joka on hieman yllättävä, mutta tilanteen huomioon ottaen on helppo ymmärtää, miksi siihen ryhdyttiin - on Albanian parlamentin töiden seuranta. Tilanteessa, joka oli - korostan - melko arkaluonteinen, me halusimme vastata vaatimuksiin siitä, että kyseiset kolme parlamentaarista elintä seuraavat Albanian parlamentin työskentelyä yhteisymmärryksessä sen kanssa.
Tämän lisäksi on muutakin tehtävää. Esimerkiksi - käännyn erityisesti komissaari Marínin ja neuvoston puheenjohtajan puoleen - olen sitä mieltä, että meidän olisi juurrutettava demokratia alueelle, koska vaikka maan hallituksella on hyvät aikomukset, ei ole sanottua, että sen kannattajilla ympäri maata olisi samat aikomukset heidän pyrkiessään kansalliseen sovintoon. Käyttääkseni kielikuvaa, tuhkan alla palaa edelleen! Meidän on siis toimittava siten, että demokratia juurtuu alueelle, siis paikallisella tasolla. Olen kuullut puhuttavan aloitteista, joita komissio tukisi rahoituksellisesti; tässä yhteydessä ehdottaisin suunniteltavaksi rahoitusta, joka ohjataan erityiseen ystävyyskuntahankkeeseen kaikkien Albanian kuntien ja meidän jäsenmaidemme kuntien välillä, jotta näiden ystävyyskuntien avulla voitaisiin luoda yhteysverkosto, joka edistäisi demokratian kasvua alhaalta käsin Albanian koko alueella, ja jotta maassa vältyttäisiin kiusaukselta tarttua aseisiin ja syntyisi yhteinen sovinnon tahto.

Pack
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, voin yhtyä 98 %: iin väitteistäsi, Renzo. Emme usein ole näin yksimielisiä, mutta siinä, mitä sanoit Albaniasta, olen todella lähes täysin samaa mieltä kanssasi.
On totta - Renzo ja minä olimme tämän parlamentin kaksi jäsentä tässä kolmikantasovitteluyrityksessä - on kuitenkin totta, että tässä maassa ei ole vielä saavutettu entisten vihollisleirien välistä sovintoa, eikä saavuteta vielä pitkään aikaan. Kumpikin puoli vaikeuttaa sitä jatkuvasti.
Kielikin on paljastavaa. Oppositiojohtaja nimittää parlamenttia Kalasnikov-parlamentiksi. Pääministeri kutsuu oppositiota julkisesti poliittiseksi terroristiryhmäksi ja sen johtajia rikollisiksi, joille on myönnetty koskemattomuus. Hedelmällistä rinnakkaineloa voi näin tuskin syntyä. Konservatiivinen oppositio boikotoi nyt parlamenttia kuten silloinen sosialistinen oppositio kaksi vuotta sitten. Olemme aina tehneet yksiselitteisen selväksi, että paluu parlamenttiin on välttämätöntä ja myös oppositiopuolueelle tärkeää, sillä vain sieltä sen ääni kuuluu meille asti.
Yhteinen toimi oli tärkeä, kuten herra Imbeni jo sanoi. Se oli ainutlaatuinen yhteistyön osalta, ja sen vuoksi sen merkitys albanialaiselle julkisuudelle ja poliittisille edustajillekin oli suuri. Olemme kaikki kuunnelleet, ja päätelmämme ottivat huomioon kaikki sisäpoliittiset näkökohdat.
Tuloksena oli muun muassa, ensiksi: päätösten tekemisen demokraattinen paikka on parlamentti, ja sen vuoksi demokraattisen puolueen on lopultakin palattava takaisin sinne.
Toiseksi: parlamentin on kuitenkin kunnioitettava yksittäisen jäsenen arvoa ja otettava huomioon demokratian pelisäännöt, ja ETYJ: n tai Euroopan neuvoston edustajien tarkkailun on oltava siinä apuna.
Kolmanneksi: odotamme luonnollisesti myös, että määrärahojen hallintahenkilöstöä, ennen kaikkea lainsäädännöllisellä alueella - ja te puhuitte siitä aiemmin, herra komissaari - jota on viime vuosina jo koulutettu meidän rahoillamme, ei nyt heitetä mielivaltaisesti kadulle, vaan että heidän kokemuksiaan käytetään hyväksi.
Neljänneksi: Albania tarvitsee perustuslain, myös juuri tärkeitä investointeja varten. Tämänhetkisen lain mukaan parlamentin valiokunnan tulee tehdä perustuslakiluonnos, parlamentin on hyväksyttävä se kahden kolmasosan enemmistöllä, ja sitten - näin on päätetty - kansanäänestys ratkaisee asian. Olen sitä mieltä, että myös komission, jonka tulisi tehdä tämä, kokoonpanoa tulee hieman vielä parantaa.
Viime päivien uutiset kertovat toisaalta laittomista poliisitoimista demokraattisen puolueen kannattajia vastaan, toisaalta samaa tapahtumaa kuvataan demokraattisen puolueen tarkoitukselliseksi provokaatioksi poliisia vastaan. En kykene sanomaan: mikä on oikea tulkinta? On erittäin vaikeaa nähdä sitä täältä käsin, mutta se todistaa yhden asian eli sen, että poliittisten leirien väliset rintamat ovat erittäin lujat ja näyttävät lähes ylittämättömiltä ja että väkivalta on poliitikkojen kieli. Yhteisen toimen, jollainen meillä oli, voi tehdä kerran. Me emme tee niitä liukuhihnalta. Kuten oikein sanoitte, herra komissaari, Albanian vastuullisten poliitikkojen tehtävänä on nyt lopultakin itse ottaa kohtalonsa omiin käsiinsä, ja jos jotenkin mahdollista, tämä sekä neuvostolle että komissiolle, pyydän hartaasti molemmilta puolilta ei pelkästään lievää vaan todella energistä painostusta, että lopultakin kokoonnutaan sovinnontekoon, Albanian kiusatun kansan edun vuoksi.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, Albanian tilanteesta ja kohtalosta on keskusteltu usein tässä salissa, usein myös tiukkasävyisesti. Tänään me esitämme yhteisiä kantoja, jotka ovat tasapainoisia ja rakentavia. Kiitos tästä kuuluu pääasiassa menestyksekkään tehtävän suorittaneelle tilapäiselle komitealle, herra Imbenille ja rouva Packille, jotka vähän aikaa sitten vierailivat Tiranassa. He yrittivät saada opposition palaamaan parlamenttiin ja onnistuivat käsittelemään erittäin arkoja kysymyksiä, kuten uuden perustuslain laatiminen ym. He molemmat ansaitsevat suuren kiitoksen. He saivat jo meiltä ulkoasiainvaliokunnassa sydämelliset onnittelut.
Tilanne Albaniassa, kuten on sanottu jo monta kertaa, on edelleen kiperä ja jännittynyt, vaikkakin on joitakin merkkejä edistymisestä. Kuten rouva Pack aiemmin sanoi, välikohtauksia esiintyy koko ajan. Länsieurooppalaisen mallin mukainen demokraattinen ajattelutapa ei ole vielä vakiintunut Albanian julkisessa elämässä, eikä sitä siellä ole koskaan vallinnutkaan.
Täällä Euroopan parlamentissa meidän täytyy huolimatta poliittisista sympatioistamme osapuolia kohtaan jatkaa aidosti demokraattisten prosessien tukemista Albaniassa, tarjota kaikin tavoin kokemustamme ja tukeamme auttaaksemme Albaniaa löytämään eurooppalaisen tien mahdollisimman pian.
Tältä osin yhteinen päätöslauselmamme tuo esiin oman kantamme, toiveemme ja tavoitteet, joihin pyrimme.
Herra puhemies, lopuksi haluaisin kysyä, saako Euroopan parlamentti tietoa keskustelusta, joka kertomanne mukaan käydään maanantaina Albanian tilanteesta Maailmanpankissa.

Puhemies
Olen ottanut vastaan kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaista päätöslauselmaesitystä.

Sarlis
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että esillä ollut yhteinen päätöslauselma on asiakirja, joka saa täyden tuen parlamentin täysistunnolta. Se on tasapainoinen ja se heijastaa paitsi yhteistä kantaa, myös kaikkien yhteistä huolta Albanian tapahtumista. Mielestäni ongelman ydin on yksinkertaisesti Albanian poliittisten voimien keskinäisten suhteiden normalisointi. Oma näkemykseni on, että tämä voidaan saavuttaa vain Albanian parlamentin toimivuuden kautta. Tutkimuksia, jotka liittyvät laittomuuksiin ja vääryyksiin ennen viime vuoden tapahtumia, voidaan usein käyttää poliittisten vastustajien vainoamiseen. Tätä tulisi välttää.
Minun on sanottava, että kolmikantavaltuuskunnan, johon osallistuivat rouva Pack ja herra Imbeni sekä kollegoita Euroopan neuvostosta ja Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestöstä, ehdotus neuvoa-antavan ryhmän perustamisesta on hyvin merkittävä. Tahtoisin mennä vielä pidemmälle ja sanoa, että tätä neuvoa-antavaa ryhmää ei pitäisi muodostaa yliopistoihmisistä ja akateemisista asiantuntijoista, vaan parlamentaarikoista, jotka vuorottelisivat ja neuvoisivat niin sanotusti jokapäiväiseltä pohjalta, kuinka Albanian parlamentin tulisi toimia. Albaniassa tulee toimia hyvin hienovaraisesti lähinnä uskonnollisten eroavaisuuksien johdosta. Huolimatta erilaisista uskonnollisista vakaumuksista tämä kansa on elänyt yhtenä kokonaisuutena jo vuosisatoja. Minä, joka olen asunut tuolla alueella, ajattelen, että jos tämä neuvoa-antava komitea perustetaan, se voi saada paljon aikaan antamalla päivittäin neuvoja parlamentin valiokuntien toiminnasta, täysistuntoon vietävistä asioista jne. Komitealla olisi lisäksi mahdollisuus solmia suhteita, mutta ennen kaikkea tarjota neuvoja perustuslain laatimisessa. Kuten olemme kuulleet, nykyinen hallitus aikoo alistaa perustuslain kansanäänestykseen.
Toivon, että kaikki menee hyvin. Toivon niin, sillä olen optimisti. Tämä kansa ansaitsee paremman kohtalon sekä Euroopan kansojen ja hallitusten yksimielisen ja ehdottoman tuen. Ei riitä, että komissio tai neuvosto kertovat meille, kuinka paljon rahaa ne antavat, niiden pitää myös tukea Euroopan parlamentin aloitteita.

Bianco
Arvoisa puhemies, uskon, että yksi asia, josta me olemme kaikki samaa mieltä, on se, että Albania on edelleen hätätilassa: maan ongelmat ovat edelleen vakavia, aseiden levinneisyys on laajaa - niitä on noin puolitoista miljoonaa - mafia hyötyy edelleen tilanteesta - Albanian mafian hallussa lasketaan olevan kuusi miljardia dollaria - ja tilanne on edelleen epävakaa demokratian rakentamisen osalta.
Uskon, että tähän on löydettävissä tie, johon kollega Imbeni viittasi ja jota kollega Pack myös hyvin ponnekkaasti kannatti, ja sitä onkin korostettava, koska se on demokratian tie, jota Albaniassa on seurattava parlamentista alkaen, ja juuri siksi sitä on korostettava, jotta parlamentti voisi tuoda esille kaikki pyrkimyksensä. Ja neuvoston puheenjohtajalle haluan sanoa, että normaalioloihin voidaan palata myös kokonaisvaltaisemmalla, harmonisemmalla politiikalla.
Albanian kysymystä ei voida erottaa tämän erityisen herkän alueen muista ongelmista. Kun balkanilaiset ja Albania hiljattaisessa Madridin huippukokouksessa tavallaan suljettiin turvallisuuspolitiikan ja turvallisuuspoliittisen mielenkiinnon ulkopuolelle, siinä tehtiin virhe, koska tätä politiikan aluetta olisi nimenomaan tarkasteltava maailmanlaajuisesti. Meiltä ei puutu välineitä: välineitä on olemassa, NATO avustaa Albaniaa maan armeijan uudelleenrakentamisessa, WEU ja ETYJ auttavat poliisia hankkimaan uudelleen ammattitaitoa ja on myös välineitä, joilla voidaan edistää puolueettomia olosuhteita, joihin komissaari Marín viittasi.
Muihin talous- ja rahoitusalan kysymyksiin on kiinnitettävä huomiota hallituksen esittämän ohjelman toteutuksessa. Kyse on demokraattisista yhteiskunnallisista infrastruktuureista, jotka on toteutettava, ja minä olen sitä mieltä, että juuri meidän tarjoamillamme välineillä voidaan päästä tähän tavoitteeseen eli painostaa kaikkia osapuolia kehittämään Albanian tilannetta kohti normaalimpaa suuntaa.

Tamino
Arvoisa puhemies, ei ole epäilystäkään siitä, että Albanian hätätila jatkuu edelleen, kuten kollegat ovat osoittaneet. Tilanne on kaikkea muuta kuin ratkaistu, ja siksi meidän on sanottava, että edustajiemme, arvoisien Imbenin ja Packin, tekemä työ yhdessä ETYJ: n ja Euroopan neuvoston kanssa on ollut erinomaista työtä, erinomaista toimintaa, ja eri osapuolten eli hallituksen ja opposition edustajien allekirjoittama sopimus on tärkeä lähtökohta.
Valitettavasti me emme kuitenkaan voi kuvitella, että se merkitsisi ongelmien ratkeamista. Toistan siis, että se on välttämätön lähtökohta uuden valtiosäännön aikaansaamiseksi, mikä on nyt tärkeää. Mutta uutta valtiosääntöä ei voida valmistella ilman opposition mukanaoloa, ja tämänhetkiset näkymät siihen suuntaan ovat kaikkea muuta kuin suotuisat. Osa oppositiosta on tällä hetkellä sitä mieltä, että kyseinen sopimus on vain osittainen sopimus, ja sitä voidaan noudattaa vain sillä edellytyksellä, että Fatos Nanon hallitus mitätöi kaikki valtaantulon jälkeen toteuttamansa toimenpiteet.
Kyseessä on ilmeisesti ehto, jota hallitus ei voi missään tapauksessa hyväksyä, varsinkaan nyt kun hallitus aikoo ryhtyä takaamaan avoimempaa parlamentin toimintaa siten, että oppositiolla olisi täydet oikeudet, kun opposition oikeuksiin kuuluu nykyisin puheenjohtajuus yhdessä kolmasosassa ja varapuheenjohtajuus kahdessa kolmasosassa parlamentin valiokunnista.
Tällä hetkellä merkit eivät ole myönteisiä: pohjoisessa on ollut välikohtauksia, joissa on jälleen turvauduttu aseisiin; eteläinen alue on edelleen poliisivoimien hallinnan ulkopuolella; Tiranaa ympäröivällä alueella alkaa ilmetä kärsimättömyyttä tarvittavien kulutustavaroiden puutteen vuoksi ja siksi, että uusi hallitus ei ole onnistunut ratkaisemaan talousongelmia toivotulla tavalla.
Näiden ongelmien vuoksi olen sitä mieltä, että Euroopan unionin on panostettava huomattavasti enemmän talousapuun sekä demokratian palauttamiseen ja alueen valvontaan tähtääviin avustuksiin. Muussa tapauksessa vaarana on uuden sisällissodan syttyminen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Tamino.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin klo 17.15 ja valmistauduttiin klo 17.30 alkavaan kyselytuntiin.)

Kyselytunti (neuvosto)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvostolle osoitetut kysymykset (B4-0017/98).
Kysymys nro 1 Jens-Peter Bonde (H-0001/98):
Aihe: Amsterdamin sopimuksen ratifiointi
Vahvistaako neuvosto, että Amsterdamin sopimus voi tulla voimaan vain, jos kaikki jäsenvaltiot ratifioivat sopimuksen, ja aikooko neuvosto kunnioittaa useita jäsenvaltioissa järjestettäviä kansanäänestyksiä?

Henderson
Arvoisa puhemies, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen määräysten, erityisesti N artiklan, mukaisesti Amsterdamin sopimuksen olisi tultava voimaan, kun kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet sen omien perustuslakiensa vaatimusten mukaisesti. Tietyissä maissa tämä todellakin edellyttää kansanäänestystä.

Bonde
Haluaisin kiittää herra Doug Hendersonia erittäin selkeästä vastauksesta, joka on toisinto siitä vastauksesta, jonka herra Henderson antoi vastaavaan kysymykseen Britannian alahuoneessa. On luonnollisesti itsestään selvää, että sopimus vaatii kaikkien maiden hyväksymisen, jotta se astuisi voimaan, ja mikäli yksi maa jättää sopimuksen hyväksymättä, on muiden maiden, jotka ovat kiinnostuneita jonkin uuden aikaansaamisesta, kutsuttava kokoon uusi hallitusten välinen konferenssi, ja tarvitaan 15 allekirjoitusta lisää, jotta saataisiin tehtyä jotain uutta, kuten silloin, kun ei päästy yksimielisyyteen siitä, että tehtäisiin kaikkia maita koskeva sosiaalinen pöytäkirja vaan 12 allekirjoituksen turvin järjestettiin tiiviimpi yhteistyö 11 maan osalta. Mutta sopimuksen muuttamiseen tarvitaan siis kaikkien allekirjoitus. Haluaisin kiittää siitä, että herra Henderson on tänään antanut niin selkeän vastauksen.

McKenna
Te sanotte, että sopimus on ratifioitava jäsenvaltioiden perustuslakien vaatimusten mukaisesti. Haluaisin ihmisten tietävän, että Irlannissa pidetään kansanäänestys Amsterdamin sopimuksesta, ja jo nyt EU: n komissio puuttuu asiaan lähettämällä propagandaa yleisön edustajille. Haluaisin jonkinlaisen vakuutuksen neuvostolta, ettei tällaista itse asiassa tapahtuisi, koska kyseessä on puuttuminen jonkin jäsenvaltion demokraattiseen prosessiin. Eurooppalaisten veronmaksajien rahoja ei saisi käyttää sellaisen propagandan tukemiseen, jolla pakotetaan ihmisiä äänestämään sopimuksen puolesta. Mielestäni Irlannin kansalaisten on itse päätettävä, haluavatko he äänestää puolesta vai vastaan. Haluaisin neuvostolta vakuutuksen siitä, että EU: n komissio siirtyy syrjään tästä prosessista ja antaa ihmisten päättää itse ja että se on sopusoinnussa Irlannin perustuslain kanssa, jossa itse asiassa kielletään julkisten varojen käyttö asian toisen osapuolen tukemiseksi kansanäänestyksessä.

Henderson
Haluaisin sanoa rouva McKennalle, että tämä asia ei kuulu neuvostolle; tämä on asia, joka irlantilaisten, mukaan luettuna hallituksen tai niiden poliittisten puolueiden, joita tämä asia koskettaa, olisi esitettävä komissiolle.

Puhemies
Seuraavia kysymyksiä käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta:
Kysymys nro 2 Mihail Papayannakis (H-0004/98):
Aihe: Jäsenvaltioiden tietojenkeruu
Arvovaltaisissa eurooppalaisissa sanomalehdissä julkaistujen tietojen mukaan brittien salainen palvelu kerää muista Euroopan unionin jäsenvaltioista tietoja, jotka ovat luonteeltaan diplomaattisia, taloudellisia, teknisiä ja kaupallisia, ja näitä tietoja käytetään muun muassa niiden asenteiden ja kantojen muotoilemisen parantamisessa, jotka hallitus omaksuu yhteisön toimielinten kokouksissa.
Neuvostolta kysytään, voiko se arvioida, missä määrin ja millä tavoin tällaiset käytännöt, jotka mahdollistavat sen, että tietyt sen jäsenet ovat etukäteen perillä kumppaniensa neuvottelukannoista, vääristävät yhteisön toimielinten ja itse neuvoston saavuttamia lopullisia tuloksia ja päätöksiä; voiko se vakuuttaa, ettei tämäntyyppisiä arkoja " tietoja" vuoda kolmansiin maihin, erityisesti tietoja, jotka liittyvät kansainvälisiin kauppaneuvotteluihin ja muihin neuvotteluihin ja jopa lopullisiin " euroa" koskeviin valmisteluihin (esimerkiksi yhteisön valuuttojen lopullisiin muuntokursseihin suhteessa " euroon" ), tietoja, joilla saattaa olla, jos ne tulevat julkisuuteen, erittäin merkittäviä vaikutuksia kansainvälisiin rahamarkkinoihin; voiko se arvioida, kuinka monet ja mitkä muut jäsenvaltiot harjoittavat vastaavaa " tietojen" keruuta. ja kysymys nro 3 Nel van Dijk (H-0035/98):
Aihe: Vakoileeko MI6 eurooppalaisia kumppaneitaan
Vakoileeko Ison-Britannian turvallisuuspalvelu MI6 EU-kumppaneita hankkiakseen tietoja, joita Ison-Britannian hallitus voi käyttää hyväkseen kansainvälisissä neuvotteluissa? Nauhoittaako MI6 luottamuksellisia keskusteluja ja kuunteleeko se puhelimia?
Miten MI6: n mahdolliset muihin EU: n jäsenvaltioiden virkamiehiin kohdistuvat vakoilutoimet sopivat yhteen sen kanssa, että Ison-Britannian hallitus tavoittelee " moraalista johtajuutta" Euroopassa?
Katsooko neuvostokin, että hallitus, joka kerää turvallisuuspalvelunsa avulla luottamuksellisia tietoja EU-kumppaneistaan ja näiden neuvotteluasemista kansainvälisissä neuvotteluissa, pettää jäsenvaltioiden välillä vallitsevan luottamuksen ja toimii ristiriidassa sen solidaarisuushengen kanssa, jota jäsenvaltiot voivat toisiltaan odottaa luodessaan " yhä läheisempää liittoa" ?
Onko muitakin jäsenvaltioita, jotka antavat turvallisuuspalvelulleen toimeksi vakoilla eurooppalaisia kumppaneita tai sallivat näin tapahtuvan?
Voiko neuvosto vakuuttaa, etteivät Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio ole MI6: n tai jonkun muun jäsenvaltion turvallisuuspalvelun toimien kohteina?
Henderson
Arvoisa puhemies, vastaan mielelläni näihin kysymyksiin samalla kertaa. Puheenjohtajana minun on sanottava, että turvallisuuspalvelua koskevat asiat kuuluvat yksinomaan kansallisten viranomaisten toimivaltaan. Neuvostolla ei ole mitään tietoja näistä asioista, eikä se pysty vastaamaan niihin.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajan vastausten niukkuus muistutti kotimaani muinaisia spartalaisia. Spartalaisia ei pidetä sivistyneisyyden eikä vuoropuhelun ja keskustelun perikuvina.
Pyydän nimenomaan neuvoston puheenjohtajalta, en Ison-Britannian ministeriltä, että hän kertoisi minulle neuvoston arvion tämäntyyppisistä käytännöistä, ovatko ne mahdollisia, onko hän koskaan kuullut niistä. Mikä on neuvoston arvio? Miten hän luonnehtisi tällaisia toimia, ja kuinka minä parlamentin jäsenenä voisin luottaa neuvostossa käytyjen keskustelujen tarkkuuteen, vakavuuteen ja asiallisuuteen? En ollut spartalainen, vaan olen enemmän ateenalainen.

Henderson
Voin vain sanoa, että tämä asia ei kuulu neuvostolle, on se sitten peräisin spartalaisilta, ateenalaisilta, uusilta spartalaisilta tai uusilta ateenalaisilta. Tämä asia ei kuulu neuvostolle, ja toistan vain aiemman vastaukseni.

Van Dijk
Teidän pitäisi ymmärtää, että ministeri Hendersonin puheita voi tulkita ainoastaan niin, että hän ei halua myöntää eikä kieltää. Ehkä minun täytyy tulkita sitten niin, että tapahtunut myönnetään hiljaisesti. Mutta eihän asia voi niin olla, ja haluaisinkin tosiaan kuulla herra Hendersonin mielipiteen siitä, että Euroopan unionin puheenjohtajamaalla ei ole ollut mitään sanottavaa eikä mitään mielipidettä siitä, että yksi jäsenvaltioista vakoilee muita jäsenvaltioita saadakseen tietoja niiden neuvottelustrategioista. Haluan todellakin saada asiasta hyvin selkeän vastauksen. Onko herra Henderson sitä mieltä, että puheenjohtamaalla ei kuulu olla asiasta mitään mielipidettä? Sitten haluaisin mielelläni kuulla, mitä muut neuvoston ministerit ajattelevat asiasta.
Lisäksi on herättänyt paljon kohua se, että Yhdysvallat ja Iso-Britannia toimivat vahvasti yhdessä vakoillakseen koko maailmaa. Liittyykö se jotenkin tähän asiaan, herra puhemies? Onko sellaista yhteistoimintaa olemassa?

Henderson
Neuvoston tehtävänä ei ole pohtia sitä, onko Yhdistyneen kuningaskunnan tai Yhdysvaltojen välillä uutta liittoa. Voin vain sanoa, että esitetty asia ei kuulu neuvostolle ja että parlamentin jäsenten ei pitäisi päätellä edellisestä vastauksestani, että olisin myöntänyt tai kiistänyt asiaa.

Puhemies
Kysymys nro 4 Angela Kokkola (H-0008/98):
Aihe: Ihmisten kloonaus
Amerikkalaisen tiedemiehen Richard Seedin päätös ryhtyä suorittamaan kokeita, joiden tavoitteena on ihmiskloonien luominen, asia, joka on niin eettisesti kuin tieteellisesti mahdoton hyväksyä, järkyttää yleistä mielipidettä.
Niinpä neuvostolta kysytään, onko Euroopan unionin tasolla olemassa välttämätöntä lainsäädäntöä, joka kieltäisi ihmislajin kloonauksen. Tosin vaikka tällainen lainsäädäntö olisikin olemassa, se ei riitä. Niinpä neuvostolta kysytään myös, aikooko se tehdä aloitteen ihmisten kloonauksen kieltävän kansainvälisen sopimuksen aikaansaamiseksi, jotta kansalaisia suojeltaisiin tiedemiesten " nerokkailta keksinnöiltä" , tiedemiesten, jotka uhraavat tieteellisen tutkimuspyrkimyksensä ja maineen tavoittelun alttarille asian eettisen ulottuvuuden.

Henderson
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen voidessani kysymyksen nro 3 osalta todeta neuvoston huomattavan vaikutusvallan ja vastuun tässä asiassa.
Kysymys bioetiikasta ja erityisesti ihmisarvon ja yksilön suojelusta on keskeisiä periaatteita yhteisön tutkimuspolitiikassa. Ihmisen geenien muokkausta koskeva tutkimus on tärkeimpiä eettisiä kysymyksiä tieteen alalla, ja siksi tarvitaan jatkuvaa valvontaa ja selkeitä rajoituksia. Tämä seikka on ymmärretty hyvin Euroopan unionissa ja sen jäsenvaltioissa jo monta vuotta, ja sen seurauksena on otettu käyttöön järjestelyjä etiikan huomioon ottamiseksi ihmisen geenejä koskevassa tutkimuksessa samoin kuin laillisia suojatoimia ja rajoituksia.
Yhteisön neljäs tutkimusta koskeva puiteohjelma sisältää selkeän määräyksen, jonka mukaan tukea ei myönnetä sellaisiin hankkeisiin, jotka voivat olla ristiriidassa ihmisoikeuksia koskevan Euroopan yleissopimuksen, Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan tai ihmisoikeuksia ja biolääketiedettä koskevan Euroopan neuvoston yleissopimuksen kanssa. Biolääketieteen etiikkaa koskevien määräysten mukaisesti mitään ihmisten geneettisen rakenteen mupkkausta tai ihmisen kloonausta koskevia tutkimuksia ei saa suorittaa.
Komission ehdotus viidenneksi tutkimuksen puiteohjelmaksi laajentaisi tämän kiellon alaa. Ehdotusta harkitaan edelleen neuvostossa, mutta arvoisa jäsen voi olla varma siitä, että ihmisten oikeudet ja arvo ovat vastaisuudessakin kaikkia päätöksiä ohjaava periaate.
Kansainvälisten aloitteiden osalta neuvosto harkitsee kiinnostuneena kaikkia ehdotuksia, joita komissio mahdollisesti tekee tästä asiasta.

Kokkola
Kiitos vastauksestanne, herra neuvoston edustaja. Jos sallitte, tahtoisin kaikella kunnioituksella sanoa, että vastauksenne jäi hieman epämääräiseksi. Mainitsitte jotain tulevaisuuden suunnitelmista. Voimme joka päivä lukea lehdistä, kuinka nopeasti nämä kokeet etenevät. Vaikka kunnioitankin suuresti tutkimusta, biologiaa ja tieteellistä kehitystä, kun eteen tulee eettisiä kysymyksiä, ja kun kohta olemme jo kloonaamassa ihmisiä, en peittele sitä, että olen peloissani, enkä vain minä. Hyvin monet ihmiset ja tiedemiehet ovat ilmaisseet epäilyksensä.
Haluaisin siis pyytää teiltä, jos mahdollista, voisitteko puheenjohtajakautenne aikana kiiruhtaa käytössänne olevien keinojen käyttämistä. Muussa tapauksessa pelkään, että voi olla liian myöhäistä.

Henderson
Olen tietoinen siitä, että arvoisa jäsen on huolestunut tästä asiasta samoin kuin monet muutkin tässä parlamentissa ja muualla. Voin vain kiinnittää huomionne aiemman vastaukseni lauseeseen, jossa sanoin, että biolääketieteen etiikkaa koskevien määräysten mukaisesti mitään ihmisten geneettisen rakenteen muokkausta tai ihmisen kloonausta koskevia tutkimuksia ei saa suorittaa. Toivottavasti tämä tuo arvoisalle jäsenelle hänen haluamansa vakuutuksen.

White
Haluaisin puheenjohtajan ilmaisevan neuvoston kannan komission nykyisestä järjestelystä, jonka mukaisesti neuvoa-antava ryhmä on perustettu antamaan neuvoja bioteknologian etiikasta ja sillä on jo mielipide kloonauksesta. Tukeeko neuvosto periaatteessa Euroopan laajuisen eettisen komitean perustamista jossain vaiheessa? Sanon " jossain vaiheessa" enkä " välittömästi" , jotta ministerillä olisi hieman liikkumavaraa vastata myönteisesti.

Henderson
Voin sanoa arvoisalle jäsenelle, että en sulje pois tätä vaihtoehtoa. Tämä voi olla yksi tapa edetä tässä asiassa.

Puhemies
Kysymykset nro 5 ja 6 jätetään käsittelemättä, koska kysymysten esittäjät eivät ole läsnä.
Seuraavia kysymyksiä käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta:
Kysymys nro 7 Glenys Kinnock (H-0017/98):
Aihe: Aseiden vienti Burundiin
Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä pysäyttääkseen aseiden virran EU: sta Burundiin, jossa aseita todennäköisesti käytetään luonteeltaan veljesmurhaa muistuttavan taistelun jatkamiseen aseistettujen ryhmittymien välillä sekä siviilien murhaamiseen edelleen? kysymys nro 8 Tony Cunningham (H-0018/98):
Aihe: Aseiden vienti Burundiin
Onko neuvosto tietoinen Human Rights Watchin aseita koskeneen projektin kertomuksessa " Tulen lietsominen - Burundin sotilaallinen avustaminen ja aseiden vienti maahan" esitetyistä syytöksistä, joiden mukaan usein Itä-Euroopasta ja entisestä Neuvostoliitosta peräisin olevia aseita ja sotilaskalustoa viedään Burundissa taisteleville osapuolille Länsi-Euroopan kautta, ja aikooko neuvosto antaa asiasta lausunnon?ja kysymys nro 9 Arthur Newens (H-0019/98):
Aihe: Aseiden vienti Burundiin
Aikooko neuvosto tutkia väitteet, joiden mukaan EU: n asevalmistajat ovat toimittaneet aseita Burundin aseistetuille hutuille ja tutseille, ja Keniassa Eldoretissa sijaitseva ammustehdas, jonka rakensi alun perin ranskalaisen GIAT-teollisuusryhmän tytäryhtiö Fabrique d´Armes de Guerre, toimitti ammuksia Itä-Zairen taisteleville hutuille?
Henderson
Arvoisa puhemies, neuvosto yhtyy arvoisan jäsenen huoleen siitä, mitä vaikutuksia kolmansista maista tulevalla aseiden virralla on Burundin tilanteeseen, ja se on tutustunut Euroopan parlamentin 15. 19. joulukuuta 1997 pidetyn istuntojakson aikana hyväksymään Burundia koskevaan päätöslauselmaan. Neuvosto on antanut samantapaisia lausuntoja ja julkilausumia Burundin tilanteesta viimeksi 7. tammikuuta 1998. Neuvosto on lisäksi tutustunut Euroopan parlamentin 12. 16. tammikuuta 1998 pidetyn istuntojakson aikana hyväksymään päätöslauselmaan asevientiä koskevista menettelysäännöistä.
Eurooppa-neuvostossa Amsterdamissa 16. 17. kesäkuuta 1997 korostettiin keskitettyjen kansainvälisten ponnistelujen merkitystä aseviennin sääntelemiseksi ja vaadittiin yhtenäisen aseviennin valvontapolitiikan kehittämistä koko unionissa 29. kesäkuuta 1991 ja 26. 27. kesäkuuta 1992 pidettyjen Eurooppa-neuvostojen päätelmissä esitettyjen yhteisten arviointiperusteiden nojalla. Näihin arviointiperusteisiin sisältyy muun muassa ihmisoikeuksien kunnioittaminen kohdemaassa.
Tätä varten Yhdistynyt kuningaskunta on yhdessä Ranskan kanssa esittänyt tekstiluonnoksen Euroopan unionin menettelysäännöiksi, joissa jäsenvaltioille asetetaan asevientiä koskevat yhteiset vaatimukset. Teksti on kaksiosainen. Ensiksi siinä laajennetaan vuosina 1991 ja 1992 sovittuja kahdeksaa yhteistä arviointiperustetta Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisten arviointiperusteiden mukaisesti, jotka Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeri julkisti 28. heinäkuuta 1997.
Toiseksi siinä luodaan neuvottelumenettely, jossa jäsenet voivat vaihtaa tietoja vientilupien epäämisestä ja jossa jäsenen on neuvoteltava epäävän jäsenen kanssa, ennen kuin se päättää, myöntääkö se vientiluvan olennaisesti samoille tuotteille samalle asiakkaalle.
Alustavat reaktiot ovat olleet erittäin myönteisiä, ja nämä säännöt on tarkoitus hyväksyä neuvoston julkilausumassa tällä puheenjohtajakaudella.

Kinnock, Glenys
Kiitän puheenjohtajaa siitä, että hän on tehnyt erinomaista työtä koko päivän täällä parlamentissa. En usko, että se on ollut aivan helppoa tai miellyttävää joka hetkenä.
Haluaisin palata Burundin tapaukseen, jota kysymykseni käsitteli. On totta, että 36 % Burundin budjetista käytetään nykyään puolustukseen; se on paljon enemmän kuin maassa käytetään terveydenhuoltoon ja koulutukseen yhteensä. Voisiko puheenjohtaja vahvistaa sen, että eräs jäsenvaltio, jolla on siirtomaayhteyksiä kyseiseen suurten järvien alueeseen Afrikassa, on yhä haluton suostumaan kansainväliseen tai eurooppalaiseen Burundia koskevaan aseiden myyntikieltoon?
Haluaisin myös kysyä puheenjohtajalta, eikö olisi hyvä ajatus käynnistää uudelleen UNICOIta, joka on Ruandan kriisin aikaan perustettu tutkintavaliokunta? Eikö olisi soveliasta, että laajentaisimme sen mandaattia Burundiin? Mielestäni - ja toivottavasti myös neuvoston mielestä - se auttaisi meitä pyrkimyksissämme lopettaa asekauppa Burundiin ja myös koko suurten järvien alueella.

Henderson
Kiitän arvoisaa jäsentä hänen ystävällisestä tunnustuksestaan. On aina erityisen miellyttävää yrittää vastata hänen kysymyksiinsä.
Hänen esittämiensä kysymysten osalta en ole tietoinen siitä, että yksikään Euroopan unionin maa veisi tietoisesti aseita Burundiin ja vaikeuttaisi kyseisen myynnin estämiseksi toteutettavia toimia. Jos rouva Kinnockilla on tietoja, jotka vahvistaisivat hänen esittämänsä näkökannan, tutustuisin hyvin mielelläni kyseisiin tietoihin voidakseni käsitellä asiaa myöhemmin.

Newens
Minäkin haluaisin kiittää puheenjohtajaa hänen vastauksestaan. Haluaisin kysyä häneltä, onko hän tutustunut Human Rights Watch -järjestön antamiin tietoihin, joiden mukaan tällaista kauppaa on harjoitettu paljonkin Oostendestä käsin? Eikö hänen mielestään olisi ryhdyttävä välittömästi tehokkaisiin toimiin, jottei Euroopasta enää myytäisi enempää aseita ja jotta tähän vaaralliseen kauppaan sekaantuneet ihmiset tuotaisiin suoraa päätä oikeuden eteen? Olemme aiemmin tänään puhuneet ongelmista, jotka liittyvät Irakiin myytäviin aseisiin. Ongelmat ovat tässä tapauksessa aivan yhtä pahoja.
Suostuuko puheenjohtaja vastaamaan tähän välittömästi?

Henderson
Kiitän arvoisaa jäsentä hänen kysymyksestään. Voin vain viitata aiempaan vastaukseeni edelliselle kysyjälle. Me emme ole tietoisia siitä, että aseiden myyntiä olisi harjoitettu hänen kuvaamallaan tavalla. Jos hänellä on tietoja asiasta, tutustuisin niihin hyvin mielelläni ja arvioisin niitä asian myöhempää käsittelyä varten.
Tiedän, että esityslistalla on tänään muitakin yleensä aseiden valvontaan liittyviä kysymyksiä ja eksyn mahdollisesti tuolle alueelle, mutta puheenjohtajamaan mielestä Euroopan unionin aseita koskevan sopimuksen aikaansaaminen on erityisen tärkeä muun muassa siksi, että sen avulla voidaan yrittää puuttua siihen tilanteeseen, johon arvoisa jäsen on viitannut.

Puhemies
Seuraavia kysymyksiä käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta:
Kysymys nro 10 Patricia McKenna (H-0020/98):
Aihe: Ehdotus asekauppaa koskeviksi EU: n menettelysäännöiksi
Ison-Britannian hallitus on ilmoittanut pyrkivänsä EU: n puheenjohtajuuskautensa aikana Euroopan kattaviin menettelysääntöihin, jotka asettavat aseviennille tiukat yhteiset vaatimukset.
Neljä kansalaisjärjestöä - Oxfam, Amnesty International, Saferworld ja British-American Security Information Council - julkaisivat äskettäin asiakirjan, jossa käsiteltiin tällaisten sääntöjen määrittämisessä tarpeellisia normeja.
Asiakirjan mukaan mitään sotilaallista materiaalia ei saa viedä maihin, joissa ihmisoikeuksia ei kunnioiteta ja joissa armeija saa suuremman osan bruttokansantuotteesta kuin terveys ja koulutus.
Voiko neuvosto ilmoittaa yksityiskohtaisesti, mitä kehitystä se on saavuttanut asekaupan menettelysääntöjen määrityksessä? Milloin se odottaa tällaisten menettelysääntöjen valmistuvan? kysymys nro 11 Elisabeth Schroedter (H-0116/98):
Aihe: Aseiden vientiä koskevien käytännesääntöjen käyttöön otto Ison-Britannian puheenjohtajakauden aikana
Iso-Britannia ja Ranska ovat valmistelleet yhteistä tekstiä käytännesäännöiksi, josta on nyt päästy yksimielisyyteen. Ehdotettujen käytännesääntöjen heikko kohta ovat neuvottelumenettelyt, sillä neuvotteluja vaaditaan aloitettavaksi ainoastaan asevientiin välittömästi osallistuneiden maiden välillä eikä kaikkien viidentoista jäsenvaltion välillä.
Millä tavoin komissio arvelee näiden käytännesääntöjen vaikuttavan EU: n jäsenvaltioiden harjoittamaan asevientiin? Voidaanko niiden avulla esimerkiksi lopettaa kevyen aseistuksen ja panssaroitujen henkilöajoneuvojen vienti Indonesiaan tai sotilaallisiin hyökkäyksiin tarkoitettujen helikopterien vienti Turkkiin?
Ellei aseiden ja sotilaallisten tarvikkeiden loppukäyttöä kontrolloida tinkimättömästi, lailliset viennit voidaan suunnata sortoa harjoittaville hallituksille ja epävakailla alueilla sijaitseville valtioille. Loppukäyttöön liittyvien sopimusten olisi oltava oikeudellisesti sitovia sopimuksia. Lisäksi olisi otettava käyttöön loppukäytön kontrollointiin liittyvä järjestelmä.
Millaisia määräyksiä EU: n käytännesääntöihin aiotaan sisällyttää, jotta aseiden ja sotilaallisten tarvikkeiden loppukäyttöä voidaan kontrolloida?kysymys nro 12 Karin Riis-Jørgensen (H-0153/98):
Aihe: Asevientiä koskevat EU: n yhteiset menettelysäännöt
Puheenjohtajistoa pyydetään selvittämään, mitä aloitteita se meneillään olevan puolivuotiskauden aikana aikoo tehdä sen takaamiseksi, että laaditaan asevientiä koskevat EU: n yhteiset menettelysäännöt. Puheenjohtajistoa pyydetään selvittämään, mitkä ovat tällaisten asevientiä koskevien menettelysääntöjen tavoitteet ja sisältö.
Puheenjohtajistoa pyydetään myös ilmoittamaan, milloin tällaiset mahdolliset EU-menettelysäännöt aiotaan ottaa käyttöön.ja kysymys nro 13 Jan Bertens (H-0161/98):
Aihe: Euroopan aseidenviennin valvontaa koskeva politiikka
Pidän myönteisenä, että neuvoston puheenjohtajavaltio Iso-Britannia on tehnyt aloitteen aseidenviennin valvontaa koskevien sääntöjen tarkentamiseksi. Nykyisiä vuosina 1991-1992 sovittuja sääntöjä on tulkittu erittäin vapaasti ja monin eri tavoin, minkä vuoksi koordinoitu eurooppalainen aseidenvientipolitiikka ei ole ollut mahdollinen.
Katsooko neuvostokin, että näiden sääntöjen puutteiden korjaamiseksi niistä on tehtävä konkreettisempia ja vähemmän alttiita erilaisille tulkinnoille ja että niiden soveltaminen on tehtävä sitovaksi? Eikö neuvosto katsokin, että viidentoista jäsenmaan kesken käytävät monenkeskiset neuvottelut ovat välttämätön edellytys sille, että eurooppalaisia aseidenvientiä koskevia sääntöjä sovelletaan asianmukaisesti?
Minkä tehtävän neuvosto on ajatellut antaa Euroopan parlamentille tässä uudessa aseidenviennin valvontaa koskevassa politiikassa ja sen sääntöjen käytännön soveltamisessa?
Miten neuvosto aikoo varmistaa sen, että jäsenvaltiot tekevät sopimuksia avoimuuden edistämiseksi ja parlamentaarisen valvonnan lisäämiseksi aseidenvientipolitiikassa?
Henderson
Arvoisa puhemies, tarve yhdenmukaistaa edelleen kansallisia asevientipolitiikkoja on otettu esille monella eri tasolla neuvoston sisällä. Eurooppa-neuvostossa Amsterdamissa 16. 17. kesäkuuta 1997 korostettiin keskitettyjen kansainvälisten ponnistelujen merkitystä aseviennin sääntelemiseksi. Siellä siis vaadittiin uudistettuja ja jatkuvia pyrkimyksiä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa vastuullisten ja yhtenäisten aseviennin valvontapolitiikkojen kehittämiseksi koko unionissa 29. kesäkuuta 1991 ja 26. 27. kesäkuuta 1992 pidettyjen Eurooppa-neuvostojen päätelmissä esitettyjen yhteisten arviointiperusteiden nojalla. Näihin arviointiperusteisiin sisältyy muun muassa ihmisoikeuksien kunnioittaminen kohdemaassa.
Tässä yhteydessä, kuten olen aiemmin maininnut, Yhdistynyt kuningaskunta on yhdessä Ranskan kanssa esittänyt tekstiluonnoksen Euroopan unionin menettelysäännöiksi, joissa jäsenvaltioille asetetaan asevientiä koskevat yhteiset vaatimukset. Teksti on kaksiosainen: siinä laajennetaan vuosina 1991 ja 1992 sovittua kahdeksaa yhteistä arviointiperustetta Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisten arviointiperusteiden mukaisesti, jotka Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeri julkisti 28. heinäkuuta 1997. Näissä täsmennetään muun muassa, että lupa olisi evättävä, jos on olemassa selkeästi havaittava vaara, että kyseistä vientituotetta voitaisiin käyttää sisäisen sorron tai kansainvälisen hyökkäyksen välineenä. Lisäksi niissä luodaan neuvottelumenettely, jonka puitteissa jäsenet voivat vaihtaa tietoja vientilupien epäämisestä ja jossa jäsenen on neuvoteltava epäävän jäsenen kanssa, ennen kuin se päättää, myöntääkö se vientiluvan olennaisesti samoille tuotteille samalle asiakkaalle.
Alustavat reaktiot ovat olleet erittäin myönteisiä, ja nämä säännöt on tarkoitus hyväksyä neuvoston julkilausumassa tällä puheenjohtajakaudella. Arvoisa jäsen on kenties tietoinen myös siitä, että Italian valtuuskunta antoi neuvostolle 10. marraskuuta 1997 pitämässään istunnossa ehdotuksen kahdeksan yhteisen arviointiperusteen täytäntöönpanosta.

McKenna
Ehdotetuissa menettelysäännöissä on varsin suuri määrä puutteita, esimerkiksi se, että vain aseita vievät maat voivat päättää siitä, kuka ostaa niiltä aseita, jos kyseiset menettelysäännöt otetaan käyttöön. Tämä merkitsee sitä, että sellaisilla mailla kuin Irlanti, jossa ei juuri ole aseteollisuutta, on vain vähän sananvaltaa siihen, miten EU: n asepolitiikka pannaan täytäntöön. Tässä näyttää olevan kyse " kunniasta varkaiden kesken" , sillä juuri aseteollisuutta harjoittavat maat tekevät päätökset ja niillä mailla, joilla on eettinen näkemys asevientiin, ei ole mitään sananvaltaa. Tämän lisäksi tarvitaan myös avoimuutta, koska kaupankäynnin luottamuksellisuus merkitsee sitä, että tämä asia pysyy salaisena.
Aseviennin osalta aseita ei saisi viedä sellaisiin maihin, jotka eivät ole allekirjoittaneet kansainvälisiä ihmisoikeussopimuksia. Vienti sellaisiin maihin, joiden ihmisoikeustilastot ovat surkeat, sallittaisiin, mikäli aseita käytettäisiin poliisin suojelemiseksi. On monta sortavaa hallintoa, kuten Turkki ja Indonesia, jotka voisivat hyötyä tästä. Haluaisin puheenjohtajan sanovan, että neuvosto aikoo puuttua näihin kysymyksiin ja sisällyttää nämä huolenaiheet menettelysääntöihin, muuten ne ovat pelkkää silmänlumetta.

Henderson
Arvoisan rouvan kysymyksissä otettiin esille monta asiaa. Minä en myönnä sitä, että ehdotetuissa säännöissä olisi mitään suuria puutteita. Kyseiset säännöt ovat suuri edistysaskel, ja niissä kiinnitetään Euroopan unionin maiden huomio siihen, mitä velvollisuuksia niillä on asemyynnin osalta. Niissä vaaditaan avoimuutta, jotta kyseiset maat tietäisivät, mitä muiden Euroopan unionin maiden asemyynnissä tapahtuu. Siinä luodaan lisäksi menettely, jonka avulla estetään maata myymästä aseita kolmannelle maalle, kun toinen Euroopan unionin maa on jo evännyt kyseiseltä kolmannelta maalta tuontiluvan. Toisin sanoen näin suojellaan politiikan johdonmukaisuutta.
Ihmiset etsivät aina keinoja kiertääkseen ohjeita, sääntöjä ja muita vastaavia. Näin tulee aina tapahtumaan. Kaikkiin Euroopan unionin jäseniin kohdistuu nyt valtava moraalinen paine, mikäli tyydyttävät säännöt saadaan aikaan, puuttua tähän asiaan aivan uudella tavalla.
Kysymys niistä arviointiperusteista, joiden avulla päätetään, harjoitetaanko asemyyntiä vai ei, on pohjimmiltaan asia erikseen. Jos aseita käytetään todennäköisesti esimerkiksi sisäisen sorron tai ulkoisen hyökkäyksen välineenä, kyseisten aseiden myyntiä ei saisi harjoittaa. Ongelma piilee nyt siinä, että tämä ei estä toista maata harjoittamasta myyntiä, jos yksi maa päättää, että mahdollinen tuoja ei täytä kyseisiä arviointiperusteita.
Unionin sisällä on nyt käynnissä neuvotteluvaihe. Millä tahansa jäsenvaltiolla tai millä tahansa eturyhmällä jäsenvaltion sisällä on nyt tilaisuus tarkastella niitä keinoja, joiden avulla säännöt voisivat olla tehokkaampia, ja kertoa näkemyksensä. Uskon, että neuvosto suhtautuu ennakkoluulottomasti siihen, miten sääntöjä voitaisiin parantaa. Pyydän kaikkia parlamentin jäseniä, jos heillä on mielipide asiasta, välittämään ne sopivien kanavien kautta, jotta ne tulisivat tietoisuuteen. Tavoitteena on varmistaa se, että järjestelmä on sisäisesti johdonmukainen, ja uskonkin, että nykyinen ehdotus on suuri edistysaskel.

Schroedter
Arvoisa puhemies, olen hieman pettynyt neuvoston vastaukseen, koska olemme antaneet nämä kysymykset ajoissa kirjallisesti. Kysymykset olivat paljon konkreettisempia kuin vastauksenne, jonka toistitte nyt jo kolmatta kertaa. On nimittäin kyse siitä, onko esimerkiksi tulevaisuudessa mahdollista, että Turkin hallitus saa edelleen aseita kurdiväestöä vastaan sotiakseen ja sitä pommittaakseen. Onko se edelleen mahdollista? Teimme tämän konkreettisen kysymyksen, ja haluaisimme konkreettisen vastauksen. Me kysyimme teiltä myös, kirjallisesti, aiotteko valvoa aseiden reittejä ja niiden käyttäjiä ja miten se konkreettisesti tapahtuu. Haluaisin pyytää teitä vastaamaan näihin kysymyksiin, jotka esitettiin teille ajoissa, yhtä konkreettisesti kuin ne on esitetty.
Viimeinen kysymys: sanoitte, että on esiintynyt myönteisiä reaktioita. Kenen myönteisiä reaktioita? Aseteollisuudenko?

Henderson
Kiitän arvoisaa rouvaa hänen kysymyksestään. Euroopan unionin tason politiikan tavoitteena on pyrkiä saamaan aikaan johdonmukaisuus koko unionissa, jotta lopulta saataisiin aikaan laajempi johdonmukaisuus Euroopan unionin ulkopuolella, mikä on aivan yhtä tärkeää.
Ymmärtääkseni tällä hetkellä jotkut Euroopan unionin maat ovat päättäneet, että jos on todennäköistä, että Turkkiin myytäviä aseita käytettäisiin sisäisen sorron välineenä, kyseistä myyntiä ei harjoiteta. Kuten aiemmin on mainittu, säännöillä pyritään saamaan aikaan johdonmukaisuus Euroopan tasolla. Siitä kylläkin kiistellään, mitä on sisäinen sorto ja missä määrin sisäistä sortoa harjoitetaan.
Olisi mahdotonta poistaa kiistat Euroopan unionin jäsenten keskuudessa tällaisessa asiassa. Aina on sellaisia rajatapauksia, joista kiistellään aina. Säännöt ovat tärkeitä siksi, että niissä määrätään yhteiset arviointiperusteet ja keino varmistaa se, että kyseisiä yhteisiä arviointiperusteita sovelletaan, vaikka meidän onkin aina otettava huomioon arviointimahdollisuus. Uskon, että näihin päätöksiin osallistuvat tunnistavat sen, että tällaista arviointia tarvitaan.

Bertens
Kiitokset neuvoston puheenjohtajamaalle vastauksesta. Olen tyytyväinen myös siitä, että Iso-Britannia puheenjohtajamaana on vahvasti samaa mieltä jo pitkään esittämästämme pyynnöstä. Yhteen kysymykseen ette ole vielä vastannut: millaisen roolin puheenjohtajamaa aikoo antaa Euroopan parlamentille toteutettaessa uutta aseidenviennin valvontaa koskevaa politiikkaa? Koska tiedän Italian tehneen ehdotuksen vuosittaisesta aseidenvientiä koskevasta kertomuksesta, haluaisin kysyä, aikooko Iso-Britannia pyrkiä puheenjohtajamaana samaan. Jos ei, niin miksi ei? Jos kyllä, se on mielestäni loistavaa.
Lopuksi haluaisin huomauttaa, että minusta olisi parempi, että neuvottelut eivät olisi niinkään kahdenvälisiä vaan mieluummin monenkeskisiä, kun on kysymys siitä, mitä jokin tietty valtio tekee jonkin toisen valtion kanssa. Vasta silloin toimintaohjeet olisivat minun mielestäni todella samat kaikille valtioille.

Henderson
Voin sanoa arvoisalle herralle, että olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että tarvitaan monenkeskistä lähestymistapaa, minkä takia puheenjohtajamaa alun perin ehdottikin kyseisiä sääntöjä. Olen myös viitannut siihen, että niitä on loppujen lopuksi sovellettava laajemminkin kuin vain Euroopan unionin sisällä. Muuten niiden vaikutus heikkenisi.
On tärkeää ensimmäisessä vaiheessa, että ne, joilla on vankka mielipide näistä asioista, kuten arvoisalla herralla selvästikin on, keskittyisivät ponnistelemaan sen hyväksi, että Euroopan unionin hallitukset saataisiin tukemaan tiukkoja sääntöjä. Kun säännöt on laadittu, voidaan seuraavaksi tarkastella, missä muualla joitain näistä asioista voitaisiin käsitellä Euroopan unionin toimielimissä, mukaan luettuna parlamentissa.

Von Habsburg
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin ennen kaikkea kiittää teitä näistä selvistä ja tarkoista vastauksista, jotka annoitte ja jotka osoittavat, että Westminster opettaa parlamentaarikoita hyvin, erityisesti kun heillä on yksi parhaista neuvoston puheenjohtajamaan virassa olevista puheenjohtajista. Sen vuoksi haluaisin sanoa - suokaa anteeksi, että minäkin huomautan siitä vielä - että voisimme todella, jos tämä edelleen jatkuisi näin, vihdoinkin poistaa meiltä tämän todella älyttömän toimenpiteen eli sen, että kussakin yleisistunnossa voi aina tehdä vain yhden kysymyksen.
Minun kysymykseni on seuraava: jos nähdään, että suuri osa aseviennistä menee edelleen kehitysmaihin, eikö olisi järkevää, että kehitysapu sidottaisiin vihdoinkin aseostoihin ja kehitysmaille tiedotettaisiin, että kehitysapua pienennetään, mikäli sitä käytetään aseostoihin?

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra von Habsburg. Minun on sanottava teille, että ymmärrän hyvin teidän huolenne molemmista kysymyksistä. Olen vienyt tämän asian puhemiehistöön, ja sitä käsitellään puhemiehistön kokouksessa maaliskuussa.
Joka tapauksessa kiitän teitä yhteistyöstänne, kuten aina, kyselytunnin parantamiseksi ja pyydän herra Hendersonia vastaamaan herra von Habsburgille.

Henderson
Ymmärrän kehitysmaita koskevan huomion. Tukea käytettäisiin ilman muuta väärin, mikäli muihin tarkoituksiin myönnettyä tukea käytettäisiin sotilaallisten tarvikkeiden ostoon. Kehitysmaan ostosuunnitelmaan sisältyy yleensä jonkinlaisia sotilaallisia tarvikkeita. Ne tarvitsevat lakia ja järjestystä maan sisällä, ja niillä on tarve puolustautua ulkoisesti. Tätä asiaa on arvioitava. On selvää, että jos kehitysmaa käyttää kaikki muut voimavaransa sotilaallisten tarvikkeiden ostoon ja olettaa sitten saavansa tietyn määrän tukea sosiaalimenoihin, kyseisen maan voimavarojen tasapaino on selvästikin pielessä. Minusta olisi hyvä käydä vuoropuhelua kyseisen maan kanssa ja selvittää se, että järkevä tasapaino oikeutetun lain ja järjestyksen ylläpitoon ja ulkoisiin puolustusmenoihin tarkoitettujen voimavarojen välillä on yleisesti hyväksytty asia. Kyseiselle maalle myönnettävää tukea ei normaalitilanteessa saisi käyttää tähän tarkoitukseen. Joissakin kehitysmaissa, missä on vallinnut kriisi ja anarkia, yksi ensimmäisistä tehtävistä talouden elvyttämiseksi on saada aikaan jonkinlainen laki ja järjestys, ja onkin ehkä soveliasta edistää tätä prosessia tukivaroilla. Voi olla, että siihen on sisällyttävä myös aseita, ja tiedänkin itse asiassa pari esimerkkiä, jolloin näin on tapahtunut, ja sanoisin, että se oli laillista. Kyse olisi kuitenkin pikemminkin poikkeuksesta kuin säännöstä.

Lindqvist
Mietin aivan yleisesti, onko tämä todellakin EU: n tehtävä. Eikö ole suuri vaara siitä, että tämä voi tarkoittaa EU-yhteistyön sotilaallistamista. En usko, että se on sen mukaista, mitä useimmat kansalaiset pitävät tehtävänämme.
Haluan myös kysyä, miten tämä vaikuttaa sotilaallisesti liittoutumattomiin valtioihin, esimerkiksi Ruotsiin, jolla on tiukat aseiden vientiä koskevat säännöt. EU: n säännöt tulevat olemaan erilaiset kuin ne säännöt, jotka meillä on, ei välttämättä huonommat, mutta luonnollisesti erilaiset ja niiden lähtökohta on toinen.
Minulla on vielä muutama lisäkysymys: mitä sääntöjä tulee noudattaa? Onko kyseessä määräenemmistöpäätös vai yksimielisyys? Ketkä päättävät? Lopuksi: onko tarkoitus, että EU: n säännöt tulevat syrjäyttämään muihin maihin suuntautuvaa aseiden vientiä koskevat kansalliset säännöt vai olisiko seurattava kansallisia sääntöjä?

Henderson
Voin sanoa herra Lindqvistille, että näistä asioista itse asiassa keskusteltiin eilen kokoontuneessa työryhmässä. On selvää, että puitesopimuksen aikaansaamiseksi unionin jäsenten keskuudessa olisi päästävä yksimielisyyteen siitä, miten menettelysäännöistä olisi hyötyä. Jos nykyisistä määräyksistä lopulta sovitaan, ja tämä on jossain määrin kertausta, sellainen maa, joka arvelisi asemyynnin johtavan todennäköisesti siihen, että kyseisiä aseita käytettäisiin sisäisen sorron tai ulkoisen hyökkäyksen välineenä, ja joka siksi estäisi kyseisten aseiden myynnin, pystyisi sitten sanomaan muille maille, että " me olemme omaksuneet tällaisen kannan" .
Jos toinen maa sitten päättää, että se haluaa lunastaa kyseiset vientitilaukset, sen velvollisuus on palata alkuperämaahan, minkä jälkeen ryhdyttäisiin vuoropuheluun harjoitettavan asemyynnin hyvistä ja huonoista puolista. Arviointiperusteena olisi oltava aseiden käyttötarkoitus, ei maan aseteollisuuden tila, ja kyseessä on erittäin tärkeä menettelytapoihin kuuluva arviointiperuste. Nykyisessä tilanteessa, kun tehokkaita sääntöjä ei ole, ongelma syntyy, kun joku maa sanoo, että " meidän mielestämme aseita ei saisi myydä kolmanteen maahan, koska sisäinen sorto tai ulkoinen hyökkäys on todennäköinen, mutta jos me emme myy niitä, joku toinen myy, ja me menetämme työpaikkamme jonkun toisen takia, ja siksi meidän ei pitäisi päättää alun perinkään myynnin kieltämisestä" .
Sääntöjen tavoitteena on ratkaista tämä erittäin tärkeä asia, koska aseteollisuus on merkittävä monessa Euroopan unionin maassa. Kyseisellä alalla työskentelevät sanovat, että " miksi juuri meidän työpaikkamme uhrataan, jos joku toinen puuttuu peliin ja lunastaa tilauksen toisessa maassa?" . Näillä säännöillä pyritään vastaamaan tähän kysymykseen. Se ei tarkoita sitä, että asia jäisi tähän. Tarvitaan muita teollisuuspolitiikkoja, jotka jäsenvaltiot hyväksyvät tai jotka voisivat olla osa koko unionin työllisyysstrategiaa, jolloin puututtaisiin myös niiden työntekijöiden tarpeisiin, jotka eivät enää pysty saamaan työtä kyseisten vientitilausten käsittelyssä ja joiden on harkittava alan vaihtoa ja niin edelleen. Tämä on tärkeä lähtökohta, mutta asia ei suinkaan jää tähän.

Truscott
Haluaisin sanoa puheenjohtajalle, että pidän hyvänä ensiaskeleena asekauppaa koskevia menettelysääntöjä, joiden tarkoituksena on estää aseiden käyttö joko sisäisen sorron tai ulkoisen hyökkäyksen välineenä. Puheenjohtaja on vastannut kysymykseeni siitä, miten polkumyynti voidaan estää Euroopassa EU: n jäsenvaltioiden välillä, kun ne myyvät aseita kolmanteen maahan, mutta ehkäpä puheenjohtaja haluaisi pohtia kysymystä loppukäytöstä, joka on aiheuttanut usein ongelmia, kun on jäljitetty lopullista vastaanottajamaata. Haluaisiko hän kenties vastata loppukäyttöä koskevaan kysymykseen?

Henderson
Kiitän arvoisaa parlamentin jäsentä tästä kysymyksestä, koska siinä otetaan esille toinen hyvin todellinen ongelma, johon on puututtava säännöissä. Tämänhetkisen näkemykseni mukaan - vaikka en ole täysin vielä lyönyt asiaa lukkoon - on oltava harkinnan mahdollisuus. Ei ole ainoastaan arvioitava sitä, miten todennäköistä kyseisten aseiden käyttö on sisäisen sorron tai ulkoisen hyökkäyksen välineenä, vaan myös sitä, missä se todennäköisesti tapahtuu. Toisin sanoen myydäänkö aseet edelleen jollekin toiselle osapuolelle, ja kun ne myydään edelleen, käytettäisiinkö niitä erittäin todennäköisesti sisäisen sorron tai ulkoisen hyökkäyksen välineenä?
On luultavasti erittäin vaikeaa puuttua jälkimmäiseen asiaan muuten kuin antamalla harkintavalta sille maalle, joka tekisi alun perin vientitilauksen. On kuitenkin ehkä mahdollista vaihtaa näkemyksiä tästä asiasta, jotta mahdollisimman tarkat tiedot olisivat aina kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulottuvilla. Sääntöihin olisi ehkä kirjoitettava velvoite sen varalta, että jos jäsenvaltio arvelee, että aseita aiotaan myydä edelleen, kyseinen tieto olisi tuotava Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulottuville.

Crawley
Minäkin suhtaudun myönteisesti puheenjohtajamaa Yhdistyneen kuningaskunnan EU: n asekauppaa koskevista menettelysäännöistä tekemään ehdotukseen. Se on loogista seurausta ja jatkoa Yhdistyneen kuningaskunnan uudelle eettiselle ulkopolitiikalle, ja vaikka mikään ei olekaan koskaan tarpeeksi hyvää vihreille, halusin Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajan tietävän, että enemmistö tämän parlamentin jäsenistä pitää tätä hyvin vakavana ja historiallisena ensiaskeleena.
Haluan tietää, kertooko puheenjohtaja troikalle tämän parlamentin halukkuudesta tulla kuulluksi, päästä noudattamaan suuntaviivoja, päästä seuraamaan menettelyn etenemistä, kun sääntöjä kehitetään vuoden aikana. Parlamentti haluaa ehkä jossain vaiheessa käydä vuotuisen keskustelun säännöistä. Vakuuttaisiko puheenjohtaja meille sen, että osallistumishalukkuudestamme kerrottaisiin troikalle?

Henderson
Olen hyvin kiitollinen arvoisalle rouvalle siitä huomiosta, että ehdotettuja sääntöjä pääpiirteissään tukisi laajasti parlamentin koko poliittinen kirjo. Se on osoitus siitä, että muutamat hyvin hankalat kysymykset ymmärretään käytännössä. Olen hyvin tietoinen niistä itsekin, koska vaalipiirini rajalla Newcastle-upon-Tynessa Pohjois-Englannissa on suuri panssarivaunutehdas. Kyseisen tehtaan työntekijät ja alihankkijat ovat hyvin tietoisia tästä vaikeasta ongelmasta. Heillä on yhtä eettinen näkemys ulkopolitiikasta kuin kaikilla muillakin, mutta heidän työnsä on tässä vaakalaudalla.
Olen aina ollut sitä mieltä, että heidän kaltaisensa ja muut samassa asemassa olevat ihmiset ovat valmiita tekemään uhrauksen, erilaistumaan, jos he tietävät, että muut eivät vie pohjaa heidän ponnisteluiltaan. Tämän takia säännöt ovat hyvin käytännöllisellä tavalla erittäin toivottavia. Toivon, että ne parlamentin jäsenet, joilla on epäilyjä, huomaisivat tämän seikan merkityksen. Voin vakuuttaa arvoisalle jäsenelle, että palaan hänen esittämäänsä asiaan, koska mielestäni se on tärkeä asia, johon olisi kiinnitettävä erittäin paljon huomiota.

Puhemies
Kysymys nro 14 Mark Watts (H-0022/98):
Aihe: Lampaiden teurastaminen Ranskassa Eid-El-Kabir -festivaalia varten
Yhteisön lainsäädäntöä on rikottu aiemmin ja erityisesti huhtikuussa 1997, jolloin Ranskassa suoritettu lampaiden joukkorituaaliteurastus Eid-El-Kabir -festivaalia varten herätti voimakasta yleistä suuttumusta. Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä varmistaakseen, että tällaisten rikkomusten ei enää sallita jatkuvan tänä vuonna eikä tulevinakaan vuosina?

Henderson
Arvoisa puhemies, neuvosto ei ole tietoinen niistä tapahtumista, johon arvoisan jäsenen kysymyksessä viitattiin. Se haluaisi kuitenkin tässä yhteydessä huomauttaa, että kyseisen jäsenvaltion tehtävänä on varmistaa yhteisön lainsäädännön noudattaminen alueellaan, ja kun se on aiheellista, komission tehtävänä on perustamissopimuksen 155 artiklan mukaisesti ryhtyä tarvittaviin toimiin, jotta kyseisen lainsäädännön rikkomisesta rangaistaan asianmukaisesti.
Kuten arvoisa jäsen epäilemättä päättelee näiden huomioiden perusteella, tämä kysymys kuuluu selkeästi komission eikä ensisijaisesti neuvoston toimivaltaan.

Watts
Kiitän puheenjohtajaa erittäin hyödyllisestä vastauksesta. Tiedän, että myös puheenjohtajamaa on huolissaan eläinten hyvinvoinnista, mutta ymmärrän ongelman, joka syntyy siitä, että se johtaa neuvostoa, kun komissio valvoo perustamissopimuksia. Kehottaisin siitä huolimatta neuvostoa tutustumaan kyseiseen kiistaan, joka tapahtui viime vuonna. Pelkäämme, että se toistuu 7. huhtikuuta, vaikka komissaari itse ilmoitti parlamentille, että viime vuonna tapahtuneet rikkomukset olivat asetusten vastaisia, ja lupasi ryhtyä toimiin. Hän ei ole toistaiseksi tehnyt niin. Kehotan puheenjohtajaa tekemään kaikkensa painostaakseen komissaaria täyttämään velvollisuutensa.

Henderson
Arvoisa puhemies, ystävällisten sanojenne jälkeen ja arvoisan jäsenen lausuttua lisää ystävällisiä sanoja minulla onkin varsin laaja päivällispöytä, kun olen seuraavan kerran Strasbourgissa. Se on kuitenkin varmasti hyvä asia tämän hienon kaupungin ravintoloille, ja täällä onkin hienoja ravintoloita.
Uskoakseni tästä hänen tänä iltapäivänä minulle esittämästään asiasta ollaan jo tietoisia, ja kyseisen tiedon perusteella olisi mahdollista ryhtyä seuraavaksi toimiin.

Ford
Söisin erittäin mielelläni päivällistä herra Hendersonin kanssa. En ole niinkään varma siitä, haluaako herra Watts syödä päivällistä kanssani lisäkysymykseni jälkeen.
Vaikka me tietysti vastustamme täysin kaikkea tarpeetonta eläimiin kohdistuvaa julmuutta, suhtaudun myönteisesti puheenjohtajan varovaisuuteen tässä asiassa. Ministeri on hyvin tietoinen siitä, että suuri osa tällaisten asioiden Yhdistyneessä kuningaskunnassa herättämästä suuttumuksesta on äärioikeistolaisten ryhmien lietsomaa keinotekoista ärtymystä.
Viime vuonna Ranskassa tähän festivaaliin liittyi ongelmia, mutta niitä liioiteltiin sellaisissa yhteyksissä kuin Jean-Marie Le Penin Front National -puolueessa. Tämä mies on enemmän huolissaan eläinten hyvinvoinnista kuin 6 000 000 juutalaisen kuolemasta toisessa maailmansodassa. Kehotankin häntä etenemään varovasti. Meidän on kyllä varmistettava, että tällaisiin asioihin puututaan, mutta emme saa antaa demokratian ulkopuolella toimivien poliittisten puolueiden käyttävän niitä tekosyynä siirtolaisväestön lyömiseksi.

Henderson
Kiitän arvoisaa jäsentä hänen mielipiteestään. Voin vain sanoa hänelle, että kun me syömme seuraavan kerran päivällistä, tiedän ainakin yhden asian, josta me emme keskustele, jos se kerran aiheuttaa näin vaikeita kiistoja hyvien kollegojen välillä.

Elliott
Tämä on hyvin vaikea kysymys, koska se asettaa vastakkain huolen eläinten hyvinvoinnista ja tarpeen kunnioittaa etnisten vähemmistöjen uskonnollista näkemystä. Jossain on kuitenkin oltava raja. Pyytäisin puheenjohtajaa vakuuttamaan meille, että neuvosto, kun otetaan huomioon Amsterdamin sopimuksen uuden artiklan eläinten hyvinvointia koskevat määräykset, tekee selväksi sen, että jos vähemmistöryhmät odottavat meidän kunnioittavan uskonnollisia oikeuksiaan - ja meidän tietysti pitäisikin - myös niiden näkemyksiä kunnioitetaan, joiden mielestä harkittu julmuus eläimiä kohtaan on moraalisesti loukkaavaa ja tuomittavaa.
Oli hyvin rohkaisevaa, kun Britannian eläinten hyvinvoinnista vastaava ministeri herra Elliot Morley oli täällä viime kuussa eläinten hyvinvointia käsittelevässä työryhmässä ja kuulimme hänen myönteisen näkemyksensä Britannian puheenjohtajakaudella toteutettavista aloitteista. Toivon siis myönteistä vastausta.

Henderson
Voin sanoa arvoisalle jäsenelle, että Amsterdamin sopimus ei ole vielä voimassa, mutta sopimukseen kyllä sisältyy - kuten hän aivan oikein sanoo - lupaus parantaa eläinten hyvinvointia. Sopimuksessa on myös kulttuuriperinteen huomioon ottamista koskeva määräys.
Kun päätetään näitä asioita koskevasta lainsäädännöstä, monista kysymyksistä on päästävä yhteisymmärrykseen. Kun yhteisymmärrykseen on päästy ja kun lainsäädännöllinen perusta on selvä, meidän kaikkien tehtävänä on varmistaa se, että lakia noudatetaan. Komissiolla on eurooppalaisen lainsäädännön osalta tärkeä asema tässä asiassa.

Puhemies
Kysymys nro 15 Jaime Valdivielso de Cué (H-0026/98):
Aihe: Kuluttajansuoja
Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittaa aikovansa puheenjohtajakaudellaan pitää kuluttajansuojaa yhtenä ensisijaisena asiana. Voisiko neuvosto täsmentää, mitä toimenpiteitä aiotaan ehdottaa ja mihin ne aiotaan kohdistaa?

Henderson
Arvoisa puihemies, puheenjohtajamaalla on kolme ensisijaista asiaa kuluttajaneuvostossa. Kuluttajan takuita koskeva direktiivi, nykyisen kuluttajansuojan tehokkaampi toteutuminen ja kotona ja vapaa-aikana tapahtuvia tapaturmia koskevan eurooppalaisen tietojenvaihtojärjestelmän parantaminen. Näillä alueilla tapahtuvasta edistyksestä hyötyvät kuluttajat kaikissa maissa.
Ensiksikin kuluttajan takuita koskevassa direktiivissä taataan perusoikeudet hyödykkeisiin tyytymättömille kuluttajille. Tämän direktiivin keinot - korjaus, vaihto, hinnan alennus, hyvitys - on helppo ymmärtää. Ihmisten on tiedettävä oikeutensa, jotta he voisivat käyttää niitä. Kuluttajien olisikin siis pystyttävä hyötymään yhtenäismarkkinoista yhtä paljon kuin yritysten. Direktiivi parantaisi kuluttajien oikeuksia joissain maissa. Muissa maissa suojan nykyinen korkea taso säilyisi. Me odotamme Euroopan parlamentin direktiivin ensimmäistä käsittelyä ja etsimme yhteistä kantaa huhtikuun kuluttajaneuvostossa.
Kuluttajansuojaa koskevista säännöistä ei ole mitään hyötyä, ellei niitä toteuteta ja panna täytäntöön asianmukaisesti. Haluamme huhtikuun kuluttajaneuvoston tutkivan asiaa komission kertomuksen perusteella. Esimerkiksi jäsenvaltioiden parhaiden käytäntöjen omaksumista koskevien mekanismien ansiosta on varmasti helpompaa puuttua vilpilliseen kaupankäyntiin ja havaita vaaralliset tuotteet.
Kolmas tavoitteemme on parantaa kotona ja vapaa-aikana tapahtuvia tapaturmia koskevaa eurooppalaista tietojenvaihtojärjestelmää. Järjestelmässä kerätään tapaturmatietoja terveyttä ja turvallisuutta koskevaa politiikkaa varten. Jotta se olisi Euroopan unionin laajuinen, tarvitsemme laajemman väestöotannan ja hyödyllisempiä tietoja. Me haluamme varmistaa järjestelmän jatkumisen ja parantaa sitä parhaiden nykyisten kansallisten käytäntöjen avulla. Toivon, että voimme luottaa Euroopan parlamentin tukeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

Valdivielso de Cué
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, minusta on ollut kiinnostavaa kuulla näkökantojanne siitä, mitä voivat olla kuluttajia koskevat oikeudet tai toimet takuiden, perusoikeuksien, lainsäädännön, järjestelmän parantamisen ja kuluttajaneuvonnan osalta. Voisitteko te kuitenkin täsmentää, mihin erityisiin toimiin Yhdistynyt kuningaskunta aikoo puheenjohtajakaudellaan ryhtyä kuluttajien puolesta?

Henderson
Olen kiitollinen arvoisan herran kysymyksestä, mutta minun on sanottava, että en tunnusta olevani syyllinen hänen väitteisiinsä. Esityslista on hyvin myönteinen. Huhtikuun kuluttajaneuvostossa on todellakin painava esityslista.
Kaikki nämä ehdotukset tähtäävät siihen, että saadaan aikaan vähimmäistasot. Tämä ei estä mitään tiettyä jäsenvaltiota päättämästä, että se haluaa paremmat tasot. Joissain näistä asioista tarvitaan harkintaa. Tärkeintä on edistyä ja saada aikaan paremmat vähimmäistasot, jotta kaikki Euroopan kansalaiset kaikkialla Euroopan unionissa voisivat hyötyä yhtenäismarkkinoista samalla tavalla kuin yritykset. Tämä on hyvin tärkeä periaate, ja uskon sen saavan laajaa kannatusta kuluttajilta ja kansalaisilta kaikkialla Euroopan unionissa.

Puhemies
Seuraavia kysymyksiä käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta:
Kysymys nro 16 Sören Wibe (H-0029/98):
Aihe: Tax-free-myynnin lakkauttaminen ja työllisyys
Tax-free-myynti EU: n jäsenvaltioiden välisillä matkoilla lakkautetaan vuonna 1999. Erään tutkimuksen mukaan tämä johtaa noin 50 000 työpaikan menetykseen koko EU: ssa.
Onko neuvosto keskustellut tästä asiasta ja aikooko se tehdä asiaa koskevan aloitteen? Voiko neuvosto esim. myötävaikuttaa siihen, että laivoilla tapahtuvalle tax-free-myynnille myönnetään poikkeus tai vielä paremmin, voiko se vaikuttaa niin, että koko päätöstä harkitaan uudelleen? kysymys nro 17 Jan Andersson (H-0062/98):
Aihe: Tax-free-myynti
Neuvosto on päättänyt, että tax-free-myynti lakkautetaan vuonna 1999. Kun tämä päätös tehtiin, luvattiin suorittaa tutkimus siitä, mitä seurauksia tästä päätöksestä on mm. työllisyydelle. Tällaista tutkimusta ei kuitenkaan ole tehty.
Aikooko neuvosto huolehtia siitä, että tutkimus tehdään, ennen kuin päätös tax-free-myynnin lakkauttamisesta tulee voimaan?ja kysymys nro 18 Pat Gallagher (H-0157/98):
Aihe: Välillisten verojen noususta johtuvat työpaikkojen menetykset
Verovapaan teollisuuden parissa työskentelevien henkilöiden edustajat väittävät, että huomattava määrä työpaikkoja (jopa 140 000) on vaarassa, mikäli tämän kaupan suunniteltu lakkauttaminen tapahtuu nykyisten suunnitelmien mukaisesti. Tätä levottomuutta korostettiin Euroopan parlamentin jäsenille viime vuoden joulukuussa Brysselissä pidetyssä mielenosoituksessa.
Komissio asettaa yhä kyseenalaiseksi näiden väitteiden paikkansapitävyyden hetkellä, jolloin työttömyys on etusijalla Euroopan unionissa. Voiko neuvosto tämän vuoksi vahvistaa, mihin toimenpiteisiin se on ryhtymässä selvittääkseen vaarassa olevien työpaikkojen määrän ja arvioidakseen mahdollisia kompensoivia toimenpiteitä?
Henderson
Arvoisa puhemies, kuten arvoisat jäsenet varmaan tietävät, kun neuvosto antoi verorajojen poistamista 1. tammikuuta 1993 alkaen koskevat direktiivit, se päätti lakkauttaa tullivapaan ja tax-free-myynnin Euroopan yhteisön sisäisiltä matkustajilta, koska kyseisen myynnin jatkaminen olisi ristiriidassa sisämarkkinoiden kanssa, joilla ei ole rajoja. Koska tämä päätös edellyttäisi suuria muutoksia asianomaisilla aloilla, neuvosto määräsi pitkän poikkeusajan 1. tammikuuta 1993 lähtien 30. kesäkuuta 1999 saakka, jolloin tullivapaa ja tax-free-myynti EY: n sisäisille matkustajille voisi jatkua. Neuvostolla ei toistaiseksi ole aikomusta harkita uudelleen päätöstään.
Euroopan yhteisön sisäisen tax-free-myynnin lakkauttamisen vaikutusta työpaikkoihin on vaikea arvioida tarkkaan, ja se riippuu osittain seuraavan järjestelmän luonteesta. Joissakin arvioissa luultavasti liioitellaan vaikutusta. Millainen seuraava järjestelmä onkin luonteeltaan, liikennöitsijät voivat yhä harjoittaa tullattua ja verollista myyntiä.

Wibe
Kiitän Hendersonia vastauksesta. On aivan oikein, että tax-free-myynnin lakkauttaminen on osa sisämarkkinoiden luomista, mutta sisämarkkinathan luodaan taloudellisia etuja ajatellen. Mitä tahansa sanommekin, on kuitenkin niin, että tax-free-myynnin lakkauttamisella tai lakkauttamatta jättämisellä on erittäin vähän tekemistä taloudellisten etujen kanssa.
Mikäli lakkautamme tax-free-myynnin ensimmäiset siitä aiheutuvat kulut ovat 50 0-100 000 menetettyä työpaikkaa. Toiseksi joukko laivalinjoja lakkautetaan, muun muassa yksi, joka kulkee Suomen ja Ruotsin välillä ja joka koskee kotikuntaani ja jolla vuorostaan on vaikutusta molempien maiden matkailuun. Tuottopuolella meillä on silloin joitakin abstrakteja taloudellisia voittoja, jotka ehkä muodostavat sadasosa tai tuhannesosa prosenttia bruttokansantuotteesta.
Haluaisin kysyä Hendersonilta seuraavaa: onko todellakin sen arvoista, että tämän pienen voiton takia toisaalta niin monet ihmiset jäävät työttömiksi ja toisaalta suututetaan useita unionin kansalaisia?

Henderson
Kiitän herra Wibeä kysymyksestä, mutta hän ei oikeastaan esittänyt mitään uusia tietoja. Näitä seikkoja käsiteltiin perusteellisesti 1990-luvun alussa, kun asiasta keskusteltiin. En voi juuri tuoda keskusteluun muuta kuin sen, mitä muistan kuulleeni tuolloin ja minkä epäilemättä arvoisa herrakin kuuli tuolloin.

Andersson
Kiitos, herra neuvoston puheenjohtaja. Koska eri EU-mailla on eri suuruiset pisteverot alkoholille, tupakalle ja hajuvesille, voisittekohan kertoa minulle, missä pistevero olisi maksettava, kun alus kulkee kahden tai kolmen maan välillä. Olisiko se maksettava maassa, jossa on korkein vero vai maassa, jossa on alhaisin vero? Vai voiko tavaroita jopa ostaa jossain EU: hun kuuluvassa kolmannessa maassa ja maksaa vero siinä maassa, jossa vero on pienin? Mikäli näin on, eikö silloin ole olemassa verotuksen polkemiseen liittyvä uhka ja onko kehitys siinä tapauksessa toivottavaa?
Kuuntelin eilen John Prescottia. Hän sanoi, että hän entisenä merimiehenä oli huolissaan tax-free-myynnin lakkauttamisesta aiheutuvista seurauksista. Tämän vuoksi haluaisin esittää seuraavan kysymyksen: eikö olisi kohtuullista, että tutkittaisiin työllisyysalueelle ja verotusalueelle aiheutuvat seuraukset, jotta todellakin tiedetään, mitä tapahtuu, ennen kuin päätös astuu voimaan?

Henderson
Herra Andersson, kuten herra Wibe, pyytää minua palaamaan kysymyksiin, jotka olivat erittäin hyvin esillä, kun näistä asioista keskusteltiin ensimmäisen kerran 1990-luvun alussa. Neuvostolla ei tällä hetkellä ole mitään aikomusta palata näihin asioihin.
Verotusta koskevan kysymyksen osalta, kuten arvoisa jäsen ehkä tietää, Euroopan unionin eri maissa on erilaiset kulutusverotasot. Vastaus on teoreettisesti se, että asianmukaista veroa maksettaisiin tuotteen ostosta. Epäilemättä on olemassa lukemattomia valtiovarainministeriön ja kauppalainsäädännön kirjoja kyseisistä määritelmistä.

Gallagher
Haluaisin heti aluksi sanoa, että olen erittäin pettynyt puheenjohtajan vastaukseen, koska hän vain toistaa, että asiaa ei harkita uudelleen. Mielestäni virkaan astuvan uuden puheenjohtajamaan - uuden hallituksen - olisi ainakin tutkittava asiaa. Hän viittasi suuriin muutoksiin, pitkään poikkeusaikaan muutosten takia. Hänen on myös muistettava, että vuosien kuluessa sitouduttiin tekemään tutkimus asiasta. On varsin huolestuttavaa, että puheenjohtaja ei pysty antamaan meille selkeää kuvaa tämän mahdollisista vaikutuksista. Se ei tule minulle yllätyksenä. En usko, että kukaan poliitikko tai puheenjohtaja pystyy siihen ilman tutkimusta. Meille on annettu kyseinen sitoumus, ja velvollisuutemme Euroopan kansalaisia kohtaan on antaa heille kyseinen tutkimus.
On kuitenkin ilmiselvää, että syntyy huomattavia vaikeuksia, mikäli tullivapaan myynnin lakkauttaminen EU: n sisällä etenisi vuoden 1999 puolivälin suunnitelmien mukaan. ALV: n soveltamista ja keräämistä koskevat säännöt, myytäviä ja kulutettavia hyödykkeitä koskevat valmisteverot, tullattu ja verollinen myynti harvoilla EU: n sisäisillä reiteillä vielä jäljellä olevilla laivoilla - joihin hän viittasi - ovat epäselvät. Tarvitaan uusia järjestelyjä. Kertokoon puheenjohtaja meille, millaisia järjestelyjä tarvitaan ja toteutetaan näiden muutosten takia.

Henderson
Ymmärrän, miksi tämä asia on niin tärkeä jäsenille. Kuitenkin teknisellä tasolla, kun ajatellaan sääntöjen käyttöönottotapaa - josta on jo annettu ilmoitus jäsenvaltioille - olisi mahdollista saada selville yksityiskohdat pikemminkin niiltä kuin minulta.
Puheenjohtajamaalla ei ole aikomusta palata tähän asiaan. Euroopan unionin sisällä on viime kuukausina valittu monta uutta hallitusta. Mikä tahansa näistä uusista hallituksista voisi ottaa asian esille ministerineuvostossa. Neuvoston asiana olisi silloin päättää siitä, miten tähän asiaan puututaan.

Sjöstedt
Tax-free-tulot ovat erittäin tärkeitä Ruotsin ja Suomen välisessä lauttaliikenteessä Itämerellä. Tukholman alueelta pohjoiseen - voisi sanoa, että Tukholma sijaitsee Etelä-Ruotsissa - on vain yksi säännöllinen lauttayhteys. Se kulkee Ruotsin kauniin Uumajan kaupungin ja Suomen Vaasan välillä. On erittäin epävarmaa, säilyykö tämä lauttaliikenne, jos tax-free-myynti lakkautetaan. Se tarkoittaisi sitä, että raskaan kuorma-autoliikenteen, joka kulkee tämän reitin kautta, olisi ajettava satoja lisäkilometrejä, mikä aiheuttaisi suuria taloudellisia ja ekologisia kustannuksia Pohjois-Ruotsin ja Pohjois-Suomen alueelle. Sen lisäksi rikottaisiin näiden alueiden väliset vanhat historialliset siteet. Lisäksi näiden Ruotsin ja Suomen alueiden väliselle yhteistyölle maksetaan Interreg-tukea.
Kysymykseni on: onko neuvostolla jotain sitä vastaan, että Ruotsin ja Suomen valtio ryhtyvät maksamaan suoraa valtiontukea, jotta tämä liikenne säilyy tax-free-myynnin lakkauttamisen jälkeenkin?

Henderson
Voin sanoa arvoisalle jäsenelle, että olisi liikennöitsijöiden asia päättää siitä, tarvitaanko heidän mielestään tukea vai ei. Sen jälkeen olisi Suomen ja Ruotsin hallituksen asia päättää siitä, olisiko niille myönnettävä tukea, ja komission asia olisi sitten päättää siitä, onko kyseinen tuki Euroopan unionin sääntöjen mukainen.

Carlsson
Tämä oli oikein hauskaa! Kotona Ruotsissa sosiaalidemokraatit nostavat mielellään niin työn kuin alkoholinkin verotusta. Sen vuoksi olen hieman hämmästynyt perusteluista, joita täällä on kuultu. Haluan vain sanoa: neuvosto pysyköön kannassaan. Tiettyjen alueiden ei pidä saada verotuksellisia etuja, vaan kilpailun on tapahduttava samoilla ehdoilla. Ei voi olla niin, että Euroopassa yritetään luoda uusia työpaikkoja sen avulla, että ihmiset juovat itsensä juovuksiin useilla lautoilla.

Henderson
Minä tulkitsin tuon pikemminkin huomautukseksi kuin kysymykseksi.

Cassidy
Haluan onnitella puheenjohtajaa siitä, miten lyhyesti hän vastaa kysymyksiin. Kunpa vain kollegatkin olisivat yhtä lyhytsanaisia kysymyksissään. Kysymykseni on lyhyt.
Hän on varmaankin tietoinen puheenjohtajan asemasta. Hän itse asiassa käytti juuri samoja sanoja kuin Gordon Brown käytti, kun hän oli mukana talouskomiteassa: " ei ole suunnitelmia palata tähän asiaan" , hän sanoi, ja toivon puheenjohtajamaan todella pitävän kiinni siitä.
Kysymykseni koskee kuitenkin herra Prescottin, samoin neuvoston puheenjohtajan, eilistä lausuntoa, jonka mukaan hän on huolissaan tullivapaasta myynnistä ja sen lakkauttamisen seurauksista. Kuka oikein puhuu puheenjohtajamaa Yhdistyneen kuningaskunnan puolesta, herra Prescott, tänään läsnä oleva puheenjohtaja vaiko talous- ja valtiovarainministerien puheenjohtaja?

Henderson
En ole varma, onko lyhyistä vastauksista minulle myöhemmin apua, jos se tarkoittaa sitä, että minulle esitetään tällaisia kysymyksiä. Puhun tänään puheenjohtajamaan puolesta, ja aina, kun on kysymys virallisesta tilaisuudesta, vastuussa oleva ministeri puhuu puheenjohtajamaa Britannian puolesta. Puheenjohtajamaa Britannian kannan määrittelee Britannian hallitus suhteessaan muihin eurooppalaisiin kumppaneihin kaikilla tasoilla.

Thors
Kollegamme Sjöstedt otti esiin yhden uhatuimmista lauttalinjoista ja puhui kauniista Uumajan kaupungista - toivon, että mielestäsi Vaasan kaupunki on yhtä kaunis.
Haluan kysyä neuvostolta, pitääkö paikkaansa, että komissiolla on luettelo erityisen uhatuista lauttalinjoista. Onko keskusteltu siitä, että neuvosto voisi ottaa esille nämä kysymykset? Sitä paitsi haluan kysyä neuvoston puheenjohtajalta, miten puheenjohtajisto suhtautuu siihen, että neuvosto osallistuisi toiminnan pidentämiseen, mikäli muut maat ottavat tämän kysymyksen esiin Ecofinneuvostossa? Esimerkiksi Irlannin hallitus on ilmaissut toiveensa tällaisen aloitteen tekemisestä. Toivon, että otatte huomioon, että tilanne on muuttunut vuoden 1991 tilanteeseen nähden, erityisesti mitä tulee työttömyyteen, jonka Wibe otti esiin.

Henderson
Voin sanoa rouva Thorsille, etten ole tietoinen mistään luettelosta, mutta puheenjohtajamaamme on avoin ja mikäli luettelo on olemassa, haluan mielelläni nähdä sen. Keskustelemme aina mielellämme mistä tahansa asiasta, jonka kuka tahansa vastuullinen jäsen haluaa esittää.

Corbett
Puheenjohtajan aiempiin sanoihin viitaten minun on todettava olevani jäävi, sillä söin eilen päivällistä puheenjohtajan kanssa. Toivottavasti se tarkoittaa sitä, että saan vieläkin seikkaperäisemmän vastauksen.
Puheenjohtaja mainitsi, että joitakin vuosia sitten tehdyn päätöksen mukaisesti liikennöitsijät saivat kuusi tai seitsemän vuotta aikaa luopua tullivapaasta myynnistä. Eikö hän siis ole yhtä mieltä siitä, että tupakka- ja alkoholiteollisuus menettelevät todella vastuuttomasti, kun ne ajavat omaa asiaansa ja kuluttavat miljoonia yrittäessään saada kumottua tämän päätöksen? Ne yrittävät myös yllyttää kuluttajia osallistumaan kampanjaansa.
Onko hän yhtä mieltä siitä, että jos hallituksilla on ylimääräistä rahaa, ne eivät saisi käyttää sitä verohelpotuksena alkoholi- ja tupakkateollisuudelle, varsinkaan naurettavana verohelpotuksena, joka annetaan vain kansainvälisillä reiteillä usein matkustaville, kuten minä itse, jotka hyötyvät näin suhteettomasti? Eikö hän ole yhtä mieltä siitä, että se on julkisten varojen täydellistä väärinkäyttöä?

Henderson
Teen tästä sen selvän johtopäätöksen, että minun on vietävä ihmiset päivälliselle kysymyksen esittämisen jälkeen eikä ennen sitä. Minun on sanottava arvoisalle jäsenelle, että samoin kuin kollegat, jotka ottivat asian esille tämän keskustelun alussa - vaikkakin eri näkökulmasta - hän palaa sellaisiin asioihin, joista keskusteltiin 1990-luvun alussa. Neuvostolla ei ole nyt mitään muuta huomautettavaa.

Watts
Yritän auttaa puheenjohtajaa ja esittää hänelle joitakin perusteita siihen, miksi tähän asiaan olisi palattava. Ensiksikin valmisteveroja ei ole yhdenmukaistettu kuten luvattiin. Toiseksi riippumattomat tutkimukset osoittavat nyt, että tuhansia työpaikkoja menetetään koko yhteisössä. Kolmanneksi työttömyys on nyt ensisijainen tavoitteemme; se ei ollut sitä vuonna 1991. Ymmärrän kyllä sen, ettei hän voi muuttaa neuvoston kantaa tänään, mutta eikö hän voisi tänään suostua löytämään tilaa neuvoston esityslistalta, jotta irlantilaiset ystävämme voisivat esittää tämän asian neuvostolle tuoreiden tietojen myötä, jotta asiaa voitaisiin tarkastella uudestaan näiden tietojen valossa?
Mikäli lakkauttaminen toteutuu, mitä neuvoja hän antaisi vaalipiirissäni Doverin ja Calais´n välillä liikennöiville laivayhtiöille? Mitä veroprosentteja ne käyttävät? Ranskan, Britannian vai kansainvälisiä prosentteja? Neuvoston on vielä pohdittava kunnolla vuoden 1999 jälkeistä tilannetta. Kehotan puheenjohtajaa tekemään niin, jos hän vain pystyy.

Henderson
Arvoisa jäsen otti esille monta kysymystä, joista suurin osa liittyi niihin keskusteluihin, joita käytiin 1990luvun alussa ja joita puheenjohtajamaa on käsitellyt aiemmin, ja hyväksyttyihin kantoihin.
Minun tietääkseni tullivapaata myyntiä koskevien sääntöjen muuttamiseen ja verotusasioihin liittyvien päätösten välillä ei ollut mitään yhteyttä. Ne ovat kaksi erillistä kysymystä, joiden välillä ei ole yhteyttä. Tätä perustetta ei mielestäni voi siis esittää. Tämä ei tarkoita sitä, ettei kysymystä verotuksen eri tasosta olisi pidettävä harkitsemisen arvoisena asiana - mutta sillä ei ole yhteyttä juuri tähän kysymykseen. Euroopan unionin eri jäsenvaltioilla on erilaiset näkemykset kyseisistä verotuskysymyksistä.
Mikä tahansa hallitus Euroopan unionissa voisi ottaa esille tämän asian Ecofin-neuvostossa tai yleisten asiain neuvostossa, mikäli se haluaisi niin. Olisi kyseisen neuvoston muiden jäsenten asia puuttua asiaan tuolloin oikeaksi katsomallaan tavalla ja siinä tilanteessa, missä kysymys otettiin esille. Ellei näin tapahdu, voin sanoa, että puheenjohtajamaalla ei ole mitään aikomusta palata tähän asiaan, josta uskoaksemme oli päätetty.

Macartney
Arvoisa puhemies, tämä asia on hyvin kiireellinen. Minut on kutsuttu Aberdeenin lentokentälle ensi maanantaina, ja mietin, voisiko puheenjohtaja neuvoa minulle, mitä voisin sanoa siellä ihmisille, tai haluaisiko hän tulla mukaani selittämään heille, mitä oikein käy hintarakenteelle ja työpaikoille, jotka he pelkäävät menettävänsä?

Puhemies
Arvoisat parlamentin jäsenet, pyytäisin teiltä, että te esittäisitte henkilökohtaiset kutsut istuntosalin ulkopuolella, koska muuten aikaa kuluu hukkaan. Jäljellä on ainoastaan neljä minuuttia, ja toivon, että voimme käsitellä vielä yhtä kysymystä niin, ettei herra puheenjohtaja myöhästy lentokoneesta.
Kysymys nro 19 Ulla Sandbæk (H-0030/98):
Aihe: Ympäristönäkökohtien huomioon ottaminen EU: n kolmansille maille myöntämän avun yhteydessä
Millä tavoin kehitysasiain neuvoston puheenjohtajamaa Yhdistynyt kuningaskunta aikoo ottaa käsiteltäväksi EU: n kolmansille maille myöntämän tuen yhteydessä esiin tulevat ympäristönäkökohdat erityisesti energian, kaivostoiminnan ja kuljetuksen aloilla sekä yksityisellä sektorilla? Mitä toimenpiteitä se tulee ehdottamaan ympäristönäkökohtien ottamiseksi paremmin huomioon, koska komissiolla ei ole minkäänlaisia mahdollisuuksia tähän?

Henderson
Arvoisa puhemies, puheenjohtajamaan mielestä ympäristönsuojelu on olennainen osa kehitysprosessia. Köyhyyden lopullinen poistaminen edellyttää ympäristön kannalta kestäviä ratkaisuja. Köyhät ovat kaikkein riippuvaisimpia luonnonvaroista ja haavoittuvimpia ympäristön pilaantumiselle ja laiminlyönnille. Jos luonnonvaroja ei hyödynnetä kestävästi, jatkuva talouskasvu ei ole mahdollista.
Meidän on autettava kehitysmaita sisällyttämään ympäristönäkökohdat päätöksentekoonsa. Tuemme erityisesti niiden pyrkimyksiä laatia suunnitelmia ja toimintatapoja luonnonvarojen järkevää hyödyntämistä ja kestävää kehitystä koskevia kansallisia strategioita varten.
Kestävää kehitystä koskevissa välitavoitteissa, jotka perustuvat Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksiin ja päätöslauselmiin, edellytetään näiden kansallisten strategioiden täytäntöönpanoa kaikissa maissa vuoteen 2005 mennessä, jotta nykyinen ympäristön voimavarojen menetykseen johtava kehityskulku saataisiin tehokkaasti käännettyä sekä maailmanlaajuisella että kansallisella tasolla vuoteen 2015 mennessä.
Euroopan unionin puheenjohtajakauden aikana suunniteltuihin asianmukaisiin toimiin sisältyy pyrkimys saada komissio ja jäsenvaltiot sitoutumaan vakaasti siihen, että ne toteuttaisivat kestävää kehitystä kehitysmaissa koskevia kansallisia toimintasuunnitelmiaan ja asettaisivat kunnollisia tavoitteita etenkin kestävän kehityksen ja köyhyyden vähentämisen osalta ja yrittäisivät lisätä näiden rahastojen tehokkuutta.
Äskettäin annettiin neuvoston asetus, joka koski ympäristöön liittyviä toimia kehitysmaissa kestävän kehityksen puitteissa, samoin kuin ympäristövaikutusten arviointia kehitysyhteistyössä koskeva päätöslauselma. Tämän ansiosta on mahdollista korostaa ympäristönäkökohtia hankkeiden ja ohjelmien valmistelussa samoin kuin toimintasuunnitelmien ja politiikkojen tasolla.

Sandbæk
Haluaisin toistaa viimeisen osan esittämästäni kysymyksestä: "Mitä toimenpiteitä se tulee ehdottamaan ympäristönäkökohtien ottamiseksi paremmin huomioon, koska komissiolla ei ole minkäänlaisia mahdollisuuksia tähän?" Kukaan meistä ei ole eri mieltä siitä, että ohjelmat on muotoiltava siten, että ympäristö on olennainen osa niitä - ja monia muita kauniita sanoja. Mutta olen sitä mieltä, etten ole saanut mitään konkreettista ohjetta siitä, miten silloin, kun komissiolla ei ole minkäänlaista mahdollisuutta ympäristönäkökohtien ottamiseksi paremmin huomioon, kuten komissiolla nykyään ei ole, voidaan auttaa tilannetta. Lyhyesti sanoen: Miten voidaan varmistua siitä, että EU: n ulkomaisten avustusohjelmien yhteydessä asetetaan etusijalle ympäristön integrointi ja halutaanko tässä yhteydessä edistää sellaisten kannustimien luomista, jotka ovat tarpeeksi tehokkaita, jotta huomioon ottaminen tapahtuisi myös käytännössä?

Henderson
Kiitän arvoisaa jäsentä hänen kysymyksestään, mutta voin viitata ainoastaan aiempaan vastaukseeni, jonka mukaan parannuksia voidaan saada aikaan monella eri tavalla.
Komissio on merkittävässä asemassa, kun tutkitaan sitä, miten voidaan valvoa sellaisia hankkeita, joihin liittyy ympäristönäkökohtia, ja miten voidaan varmistaa se, että ympäristö otetaan huomioon mahdollisimman hyvin.
Kaikilla meillä on tilaisuus, kun alamme neuvotella uudestaan Lomén mandaatista, sisällyttää mukaan jäsenen esille ottamat tärkeät kysymykset.

Puhemies
Koska neuvoston kyselytunnille varattu aika on kulunut, kysymyksiin nro 20-59 vastataan kirjallisesti.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.00 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Lentoliikenteen vapauttaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Sealin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0015/98) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille lentoliikenteen vapauttamista koskevan kolmannen toimenpidekokonaisuuden vaikutuksesta (KOM(96)0514 - C4-0602/96).

Seal
Arvoisa puhemies, tämän mietinnön esittelijänä minun on sanottava, että mietintö on pettymys; ei siksi, miten se on kirjoitettu - koska se on kirjoitettu erittäin hyvin - vaan koska esittelijänä en voi tutkia lentoliikenteen vapauttamisen onnistumista tai epäonnistumista kunnolla tutkimatta sosiaalisia vaikutuksia. Komissio lupasi julkistaa viime lokakuussa tilaamansa tutkimuksen tulokset. Käsittääkseni tutkimus on valmistunut juuri tällä viikolla. Pyydänkin parlamenttia arvioimaan tämän tutkimuksen tuloksia, arvioimaan vapauttamisen näkyviä tuloksia ja muistamaan sen, että kyseisen vapauttamisen sosiaaliset vaikutukset on vielä otettava huomioon.
Lentoliikenteen vapauttaminen on muuten tavallaan kuin kaksiteräinen miekka: siinä on hyviäkin puolia. Jotkin hinnat ovat halventuneet, mutta jotkin hinnat ovat kallistuneet. Kilpailu on jossain määrin lisääntynyt; uusia lentoyhtiöitä on syntynyt; mutta turvallisuus on heikentynyt ja joitakin pelottavia liittoja häämöttää jo taivaanrannassa.
Jos tarkastelemme halvempia hintoja, monet pelkistetyt lentoyhtiöt tarjoavat halvempia hintoja, kuten Easyjet, Debonair, Virgin Express. Jopa British Airways on perustanut erillisen yhtiön, joka tarjoaa tällaisia pelkistettyjä palveluita. Nämä kuitenkin keskittyvät lähinnä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Meidän on laajennettava joitakin näistä yhtiöistä muualle Euroopan unioniin. Toivotan niille onnea ja suosittelen niiden tarjouksia. Näitä halvempia hintoja ei kuitenkaan saa tarjota heikentämällä turvallisuutta tai huonontamalla työoloja. Tämän takia meidän on tutkittava vapauttamisen sosiaalisia vaikutuksia.
Jopa suuremmissa lentoyhtiöissä liikeluokan hinnat ovat laskeneet sellaisilla reiteillä, joilla on kilpailua. Kun kuitenkin katsoo näitä hintoja, vaikka ne ovatkin laskeneet, ne ovat vielä liian korkeat. Hinnat ovat vielä uskomattoman monimutkaisia. On olemassa Pex, SuperPex, eurohinnat, Economy, Full Economy, Business ja niin edelleen. Lentolipun ostamisen pitäisi olla yksinkertaista; sen pitäisi olla suoraviivaista. Sitä se ei ole. Matkustajien olisi pystyttävä löytämään helposti tietoa eri hintoihin sisältyvistä erilaisista palveluista. He eivät pysty. Vaikka lentoliikenne lisääntyykin maailmanlaajuisesti 7, 9 %: lla vuodessa, suurimmalla osalla matkustajista on lennettäessä enemmän vaikeuksia saada oikeat hinnat.
Turvallisuus on varmistettava. Tarkastellaan joitakin esimerkkejä: British Airways poisti varaovet osasta koneitaan, jotta niihin mahtuisi enemmän istumapaikkoja. Tämä ei ollut järkevä teko turvallisuuden kannalta, ja se oli tuhoisa teko sille PR: n kannalta. Olemme joutuneet nyt siihen tilanteeseen, että lentäjät tekevät pidempiä ja pidempiä työpäiviä. Osa heistä lentää 17 tuntia päivässä. Se vaikuttaa varmasti turvallisuuteen. Matkustamomiehistö tekee pidempiä työpäiviä pienemmällä palkalla, ja se varmasti heikentää turvallisuutta. Vapauttamisen tätä puolta on mahdoton hyväksyä.
Vapauttaminen on kyllä hyödyllistä, mutta sillä on haittansakin. Tarvitsemme valvottua vapauttamista. Tarkoitan tällä sitä, että meidän on toteutettava suojaavia toimenpiteitä välttääksemme äärimmäisen kilpailun, joka johtaisi monopoleihin samoin kuin Yhdysvalloissa ja Australiassa. Niiden palvelut huonontuivat sen myötä. Tarvitsemme tasapainoista vapauttamista, joka hyödyttää matkustajia, osakkeenomistajia ja työntekijöitä tällä teollisuudenalalla. Meidän on kannustettava uusia tulokkaita ja varmistettava se, että suuremmat yhtiöt eivät nujerra niitä, ennen kuin ne pääsevät alkuun. Tätä varten meidän on ratkaistava lähtö- ja tuloaikoja koskeva ongelma - niiden lentoasemien ongelmat, joissa on liian paljon liikennettä. Tätä asiaa käsitellään erillisessä mietinnössä, joka on tullut tähän parlamenttiin, mutta se on ratkaistava, jotta vapauttaminen voisi jatkua.
Meidän on varmistettava se, että vastaperustetut lentoyhtiöt ja ne yhtiöt, jotka tarjoavat halvempia hintoja, saavat lähtö- ja tuloaikoja, jotta ne voivat jatkaa ja lentää myös joidenkin alueellisten lentoasemien välillä. Meidän on tarkasteltava myös niitä liittoja, joita on ehdotettu ja syntynyt yhdysvaltalaisten ja eurooppalaisten yhtiöiden välillä. Meidän on varmistettava se, että nämä liitot eivät tuhoa eurooppalaisia lentoyhtiöitämme. Maailmanlaajuisten järjestelyjen on annettava eurooppalaisten lentoyhtiöiden kilpailla ja matkustajien nauttia tämän kilpailun eduista muttei kuitenkaan työvoiman kustannuksella.
Vapauttaminen ei ole ollut yhtä tehokasta kuin luvattiin. Hitaampi, valvottu lähestymistapa on kuitenkin toivottava, ja sitä on laajennettava kaikkiin Euroopan unionin osiin. Jotta se jatkuisi, meidän on ratkaistava lähtö- ja tuloaikojen jakamista koskevat ongelmat ja suojeltava uusia tulokkaita. Emme kuitenkaan voi - ja minä esittelijänä en voi - arvioida vapauttamista koskevan kolmannen toimenpidekokonaisuuden vaikutusta, ennen kuin tiedämme vapauttamisen tämän vaiheen sosiaaliset seuraukset.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, herra komissaari, talousvaliokunnan lausunnon valmistelijana olen samaa mieltä kollegani Sealin mietinnön peruslausunnoista, ja haluaisin vielä nimenomaan kiittää häntä mietinnöstä. Vaikka, kuten hän oikeutetusti huomautti, komissio on tarkoituksellisesti, tarkoittamatta, tietoisesti tai tiedostamatta vaiennut hänen mietintönsä käsittelemistä sosiaalisista vaikutuksista, hänen mietintönsä on kuitenkin arvokas mietintö, ja arvostan kollegaani Sealiä kovasti.
Voimme todeta, että lentoliikenteen vapauttaminen, joka saatettiin päätökseen viime vuonna, on avannut tämän sisämarkkinoiden alueen täysin, ja me kaikki, juuri kuluttajat, huomaamme sen tuomat edut vähitellen. Näemme, että lentoliikenteen kansalliset markkinat ovat avautuneet, että kilpailu on sallittu, vaikka usein on vähän koomista, että maan A lentoyhtiö lentää maassa B vuosia kabotaasiliikennettä kattamatta omia kulujaan ja saamatta voittoa, ja kestää sen. No, me tulemme näkemään, onko se ylipäänsä mahdollista pitemmän päälle.
Myös lennettyjen reittien määrä ja toimivien lentoyhtiöiden määrä on lisääntynyt, ja lentokoneiden kuormitus on kuitenkin pysynyt korkealla tasolla. Sen osalta vapauttaminen on nähdäkseni onnistunut. Hyvä kollega Barry Seal, en usko, että ilmailumarkkinoiden vapauttaminen vaarantaisi jotenkin matkustajien turvallisuuden. Kaikki onnettomuudet, jotka ovat tapahtuneet, ovat tapahtuneet Euroopan yhteisön alueen ulkopuolella eikä sisäpuolella.
Komissio tarjoaa meille luonnollisesti myös katsauksen alueille, joita ei vielä säännellä, hintoihin, kapasiteetin rajoituksiin sekä lentopalvelujen ja markkinoille pääsyn kustannuksiin. On varmasti oikein, kun komissio sanoo, että monella yhteisön sisäisellä, ennen kaikkea kotimaan reitillä ei ole vielä kilpailua. Herra komissaari, uskon kuitenkin, että monilla reiteillä, jotka eivät ole nyt kannattavia edes yhdelle lentoyhtiölle - juuri syrjäisiltä alueilta lähtevillä - ei voida odottaakaan kilpailua, koska kukaan ei halua niin sanotusti menettää rahojaan kahteen kertaan. Se on vain yksinkertaisesti tajuttava. Uskon, että komissio on siltä osin tehnyt väärät johtopäätökset. Uskon, että monet kotimaan reitit eivät riittämättömän matkustajamäärän vuoksi yksinkertaisesti ole kannattavia eivätkä synnytä kilpailua.
Lisäksi olen samaa mieltä kollegani Barry Sealin mietinnön kanssa siitä, että hintarakenne on tavalliselle matkustajalle epäselvä. Erilaiset halvat hinnat, halvimmat hinnat ja erikoishinnat, joita lentoyhtiöt tarjoavat, eivät yksinkertaisesti ole enää ymmärrettäviä. Nokkelille liikemiehille ja ihmisille, jotka käyttävät hyvää matkatoimistoa, ne ehkä ovat, mutta eivät tavallisille kansalaisille. Sen on minun nähdäkseni muututtava.
Haluaisin myös mielelläni sanoa jotain kilpailusta ja liitoista. En ole täysin samaa mieltä kollegani Barry Sealin kanssa. Uskon, että eurooppalaisilla lentoyhtiöillä on mahdollisuus vain liittoina muiden mantereiden sopimuspuolten kanssa. Yhdyn hänen käsitykseensä, että meidän on oltava valppaana, etteivät amerikkalaiset sopimuspuolet syrjäytä eurooppalaisia yhtiöitä liitoissa, mutta sekään ei käy päinsä, että pääosasto IV näkee sisämarkkinat kokonaisena alueena, jonka kilpailutilannetta se arvioi. Markkinoiden ja kilpailun rajoittamista ja kartellilakia on tarkasteltava maailmanlaajuisesti, sillä lentoliikennettä tapahtuu liitoissa maailmanlaajuisesti. Tiedätte kaikki, että lentoyhtiöt saavat suurimmat voittonsa Pohjois-Atlantin reitillä eikä Euroopan sisäisillä reiteillä. Siltä osin on pyydettävä komissiota - ja Karel Van Miert ottaa tämän varmasti huomioon - ettei se näe liittoja pelkkänä uhkana - toivon, että myös Neil Kinnock sanoo sanansa siitä, kuinka hän suhtautuu liittoihin - vaan myös eurooppalaisten lentoyhtiöiden mahdollisuutena olla mukana maailmanlaajuisessa kilpailussa.
Lopuksi haluaisin kysyä komissiolta: koskahan me saamme vielä puuttuvat ehdotukset käsittelyä ja päätöksentekoa varten? On kyse lähtö- ja tuloajoista, joita kutsutaan saksan kielessä hauskasti aikaikkunoiksi (Zeitnischen) ja englannissa kauniisti aukoiksi (slots) - mikä ei tietenkään ole paljon järkevämpää. Herra komissaari, en ole vielä varma, milloin meille esitetään tämä jo kauan sitten tulevaksi ilmoitettu kokonaisuus lähtö- ja tuloajoista. Meidän olisi keskusteltava siitä. Herra puhemies, meidän olisi kuitenkin keskusteltava myös lennonjohdosta. Matkustajilla ja lentoyhtiöillä on nimittäin vieläkin liian paljon ongelmia, koska ilmatilan valvonta on järjestetty Euroopassa yksinkertaisesti kivikautisesti. Sitä on muutettava. Ehkä te voitte vielä sanoa jotain siitä, herra komissaari, sillä vapaiden markkinoiden hyväksikäyttö voi olla tehokasta ympäristönsuojelun ja kansalaisten kannalta vain, jos ilmatilaa käytetään tehokkaasti.

Sindal
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat kollegat, kiitän ryhmäni puolesta esittelijää, Barry Sealia, hyvästä työstä ja hyvästä mietinnöstä, vaikkakin se on ollut työn alla pitkään. Mietinnössä käsitellään kaikkia olennaisia vapauttamiseen liittyviä ongelmia. Vapauttaminen on useiden vuosien ajan ollut tavoitteena maailmanlaajuisella, kansallisella ja eurooppalaisella tasolla. Siihen ollaan paneuduttu. Vapauttamista tapahtuu useilla eri aloilla, mutta kaikkialla on huomattu, että ongelman asettelu on oikeastaan aivan sama. Miten vapauttaminen ja palveluiden parantaminen voitaisiin parhaalla tavalla toteuttaa ilman, että työoloja ja työntekijöiden turvallisuutta vaarannetaan, ilman että julkiset palvelut huononisivat, niiden joukossa liikenne?
Tämä ongelmanasettelu on merkityksellinen etenkin lentoliikenteelle. Tästä huomautetaan mietinnön 1 ja 6 kohdissa. On yhtä tärkeää tuntea sosiaaliset ja työllisyyteen liittyvät vapauttamisen vaikutukset kuin taloudelliset tavoitteet uudessa kilpailutilanteessa. Ymmärrän, että mietinnössä peräänkuulutettua tutkimusta ollaan nyt tekemässä. Meidän on sitten pohdittava näiden sosiaalisten seurausten tuloksia ja toivon, että keskustelusta tulee järkevä eikä riitaisa. On erittäin tärkeää, että tähän uuteen tilanteeseen suhtaudutaan järkevästi.
Herra puhemies, jotkut voivat tuntea itsensä turvattomaksi täällä Euroopassa, sillä olen lukenut lehdistä, että SAS: n lentokonemiehistö aikoo perustaa lakkokassan Panamaan. Voin vain puistaa päätäni. En ymmärrä syytä siihen. Ehkä monikansallisissa yhteisöissä on erilaisia sääntöjä, vai mistä on kysymys? Jos tarkastelemme tarkemmin Euroopan kilpailutilannetta, on siitä saatu kuva hyvin sekava, vaikka sanommekin, että vapauttaminen on alkanut. Tietyillä lennoilla hintataso on matala ja palvelun taso on korkea. Toisilla lennoilla tilanne on päinvastainen. Jotkut lennot ovat puhtaita linjaautolinjoja, joiden pysäkeillä on jonoa. Kaiken kattavaa tuokiokuvaa vapauttamisen etenemisestä ei ole olemassa.
Eräs suurista ongelmista on - kuten sanottu - että hinnoittelu ei ole läpinäkyvää. On oltava tottunut matkustaja selvitäkseen mahdollisuuksien viidakossa. Voin kuitenkin todeta, että on olemassa yksi asia, joka vaikuttaa joillakin lennoilla, nimittäin markkinamekanismi. Mitä enemmän matkustajia, sitä kalliimmat liput. Asianhan pitäisi olla juuri toisin päin. Minulla on sellainen käsitys, että Euroopassa lentämistä pidetään edelleenkin hienona. Ehkä sen vuoksi kilometrikohtainen hinta on korkeampi kuin USA: ssa. Mikäli todellakin on niin, että lentoliikenteen kulut ovat Euroopassa 40 % suuremmat kuin USA: ssa, on aika puuttua asiaan poliittisesti. Minkä vuoksi hinnat ovat korkeampia? Onko kyseessä valtiontuki? Ovatko lentokentät vähemmän tehokkaita? Onko lentoliikenteen valvonta puutteellinen? Onko kyseessä maakäsittely? Vaiko voiton tavoittelu? Jokainen voi seurata pörssin kautta eri yhtiöiden tuloksia ja arvioida itse tilannetta. Lentoliikenne on melko kannattavaa liiketoimintaa Euroopassa. Lentoliikenteen kulujen uudelleenarviointi mahdollistaisi niin hintojen alentamisen kuin palvelun parantamisen. Ajatelkaa, jos joskus voisimme lentää kilometreittäin laskettavaan hintaan. Ajatelkaa, jos voisi vain sanoa, että aikoo lentää niin ja niin monta kilometriä. Matkustaminen maksaa x kertaa kilometrien määrän. Silloin se olisi reilua.
Näemme yhä useammin, että perustetaan uusia yhtiöitä, jotka taistelevat muutaman vuoden ja antavat sitten periksi. Monilla markkinoilla ei vaadita yhtä paljon pääomaa markkinaosuuden hankkimiseksi kuin lentoliikenteessä. Mutta usein jo pelkkä uusien yhtiöiden lyhytaikainen olemassaolo kiusaa vakiintuneita yhtiöitä. Kun niistä vain jokunen selviää, on se todiste siitä, että markkinat eivät ole kokonaan suljetut. Valvontaa tarvitaan kuitenkin aina. Hintasopimukset ja liitot ovat erittäin yleisiä ilmiöitä ja niitä on seurattava erittäin tarkasti.
Ja sitten vielä herra komissaari, lähtö- ja tuloaikojen jakaminen. Tästä eteenpäin toimin mietinnön esittelijänä. Markkinoiden muotoutuminen jatkossa ei ole meille yhdentekevää, kun puhumme lähtö- ja tuloajoista. Komission aloite antaa odottaa itseään. Mutta eikö tätä ongelmaa ole olemassa silloin, kun kyseessä ovat suuret lentokentät? Lentoliikenteen valvontaan ja ilmakäytäviin liittyvät ongelmat ovat varmaankin yhtä mielenkiintoisia. Toivoisin näkeväni komission aloitteen ja omalta osaltani tulen tekemään parhaani.
Kun kotimaanlennot Tanskassa vapautettiin, palkitsivat yhtiöt nostamalla hintoja. Vasta kun komissaarin tuntema Ison-Beltin tunneli avattiin ja Tanskan rautatieliikenteestä tuli tehokkaampi, laskivat yhtiöt hintoja. Tanskassa kutsumme sitä nimellä mestergris tai hintasopimus. Herra komissaari, herra puhemies, aiomme valvoa kehitystä ja vapauttamista, meillä on yhdessä komission kanssa tärkeä tehtävä, jonka lähtökohtana on varmistaa matkustajille hyvä lentomatka ja kunnolliset olot työntekijöille.

McIntosh
Arvoisa puhemies, pidämme myönteisenä tätä tilaisuutta keskustella liikenteen vapauttamista koskevan kolmannen toimenpidekokonaisuuden vaikutuksista, ja haluan erityisesti kiittää herra Sealia tämän tiedonannon takia tehdystä työstä.
Myönnän, että jotain edistystä on tapahtunut, mutta huomauttaisin komissaarille, että kilpailumahdollisuudet eivät ole vieläkään yhtenäiset ja markkinat ovat yhä vääristyneet. Liikenneneuvoston brittipuheenjohtaja puhuu kansalaisten Euroopasta. Ehkäpä tässä kansalaisten Euroopassa meidän olisi heti lakkautettava valtion tuet, jotta varmistaisimme yhtenäiset kilpailumahdollisuudet ja yhtiöiden välisen reilun kilpailun.
Mietinnöissään sekä herra Seal että herra Sindal ovat viitanneet lähtö- ja tuloaikoja koskevaan ongelmaan, ja onkin tunnustettu, että yleisesti ottaen lähtö- ja tuloaikojen kokonaiskapasiteetti sekä ilmassa että lentoasemilla on ongelma. Haluaisin vedota komissaariin tänä iltana uusia tulokkaita koskevassa asiassa. Vaikka hyväksynkin henkilökohtaisesti sen, että olisi ensisijaisesti kannustettava uusia lentoyhtiöitä nykyisillä reiteillä, olen sitä mieltä, että kun ei ole mitään uutta lentoyhtiötä, joka haluaa kilpailla, olemassa olevan lentoyhtiön olisi annettava liikennöidä uudella reitillä. Ehkäpä komissaari voisi harkita tätä lähtö- ja tuloaikojen jakamista koskevien ehdotustensa yhteydessä.
Koska edustan jäsenenä Stanstedin lentoasemaa Pohjois-Essexissä ja Etelä-Suffolkissa, rohkaisen erityisesti uutta tulokasta, British Airwaysin yhtiötä, jolle annetaan nimeksi " Go" , liikennöimään Stanstedin lentoasemalta. Emme ole vielä varmoja sen reiteistä, mutta olen varma, että se merkitsee enemmän valinnanvaraa ja halvempia hintoja ja että me kaikki suhtaudumme myönteisesti tähän lentoyhtiöön.
Me kaikki haluamme kansalaisten Euroopan ja lentoliikenteen todellisen vapauttamisen toteutuvan, ja toivon, että sekä tämä komissaari että puheenjohtajamaa Britannia toteuttavat yhtenäismarkkinat kesäkuuhun mennessä, jolloin matkustajilla olisi enemmän valinnanvaraa reittien ja yhtiöiden osalta ja halvemmat hinnat.

Crowley
Arvoisa puhemies, haluaisin toivottaa komissaarin tervetulleeksi ja kiittää esittelijää mietinnöstä. Haluan myös mainita, että puhun tänä iltana herra Niall Andrewsin puolesta, joka halusi puhua tästä aiheesta mutta jonka piti palata Dubliniin odottamatta.
Työvoiman vapaa liikkuvuus on yksi niistä pääperiaatteista, joihin Euroopan unioni perustuu, ja siksi meidän tehtävämme Euroopan unionin valittuina edustajina on varmistaa se, että kaikilla kansalaisillamme on mahdollisuus matkustaa edullisesti ja nopeasti unionin jäsenvaltioiden välillä. Lentokenttämaksuilla on tässä keskeinen asema, koska ne antavat lentoyhtiöille taloudellista liikkumavaraa, jotta ne voivat tarjota asiakkailleen edullisia matkoja. Tämä asia on erityisen tärkeä Irlannille, koska se on unionin ainoa saarivaltio ja erittäin riippuvainen edullisista lentohinnoista.
Lentoliikenteen vapauttamista koskevan ohjelman avulla Euroopan unioni on ryhtynyt luomaan tarvittavaa ympäristöä, jotta lentoyhtiöt voisivat tarjota kilpailukykyisempiä lentohintoja Euroopan kansalaisille. Lentoliikenteen vapauttamista koskeva ohjelma, joka huipentui markkinoiden täydelliseen vapauttamiseen vuonna 1997, on epäilemättä tuonut kuluttajille monia etuja saatavuuden ja hinnan osalta. Kuitenkin yksi kaupallisesti menestyvä Euroopan markkinoilla kilpaileva irlantilainen lentoyhtiö, Ryanair, käy nyt työntekijöidensä kanssa pitkällistä työselkkausta, koska yhtiö kieltäytyi tunnustamasta ammattiliittoa tai neuvottelemasta sen kanssa, jonka osa työntekijöistä oli valinnut edustamaan heitä, tai hyväksymästä kansallisia teollisuuden sovittelumenettelyjä, jotka on laadittu tällaisten selkkausten ratkaisemiseksi.
Ryanairin, jonka omistajat ja ylin johto ovat hyötyneet taloudellisesti huomattavasti lentoliikenteen vapauttamisesta, on välittömästi aloitettava vuoropuhelu näiden työntekijöiden kanssa, jotka haluavat, että heitä edustaa heidän valitsemansa ammattiliitto, ja käytettävä hyödyksi olemassa olevia kansallisia menettelyjä. Pelkäänpä, että kyseisen työnantajan käytös voi olla oire laajemmasta ongelmasta, jonka myötä työntekijöiden haavoittuvien ryhmien oikeuksia poljetaan markkinoiden vapauttamisen toteuduttua ja riittävän vastaavan pakollisen sosiaalisen suojelun puuttuessa. Kehottaisin komissiota päättämään ja julkistamaan pikaisesti lupaamansa arvion lentoliikenteen alan vapauttamisen sosiaalisista vaikutuksista, mukaan luettuna oikeus neuvotella vapaasti, järjestäytyä vapaasti ja työehtosopimus.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, on sääli, että esittelijä on kehunut itse itseään, koska muuten minä olisin kehunut häntä, ja se, että minä olisin kehunut, olisi ollut vieläkin harvinaisempaa. Minun on kuitenkin sanottava, että hänen mietintönsä on erinomainen, vaikka hän tämäniltaisessa puheenvuorossaan keskittyi ehkä hieman liikaa sosiaalisiin seurauksiin, kun lentokoneiden miehistö ja lentäjät ovat sentään maailman parhaiten palkattuja työntekijöitä.
Herra puhemies, haluan mainita komissaarille vielä pari asiaa, joissa mielestäni tarvittaisiin jotain parannuksia. Ensiksi on kysymys valtion tuesta. Muistan, kuinka herra Kinnock käydessään linjakeskustelua meidän liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsenten kanssa lupasi tehdä lopun valtion tuesta. Mielestäni hän teki lupauksensa käsi sydämellä. Herra puhemies, valtion tukea annetaan kuitenkin edelleen, ja haluan mainita tässä, että erityisen epärehellistä kilpailua harjoittaa esimerkiksi lentoyhtiö Iberia. Se antaa Viva Air -tytäryhtiönsä toimia alle omakustannushintojen, minkä seurauksena muiden kaupallisin periaattein ja ilman valtion tukea toimivien yhtiöiden mahdollisuudet markkinoilla ovat lähes olemattomat.
Samalla täytyy mainita, että Air France tekee kaikkensa, jotta Ranskan markkinoille pyrkivien yritysten toiminta olisi mahdollisimman hankalaa. Tässä asiassa komissio on sentään tehnyt jotain.
Pyydän, että komissaaria avustavat erinomaiset virkamiehet kiinnittäisivät erityistä huomiota seuraavaan asiaan, koska haluaisin vastauksen kysymykseeni ainakin kirjallisena, jos vastausta ei voi saada lähipäivinä. Minulle on ilmoitettu, että seitsemännen vapauden käyttäminen - en tarkoita tässä kabotaasia, joka toimii kohtuullisesti - Italiassa olisi mahdotonta, koska yhteisön alueella toimiva yritys ei voi harjoittaa liikennettä Italiasta kolmansiin maihin, koska italialaiset vaativat, että yrityksen täytyy sijaita muodollisesti ja juridisesti Italiassa ja että pelkkä yrityksen omistaminen ei riitä vaan maahan täytyy olla sijoitettuna myös pysyvää materiaalia eli lentokoneita ja henkilöstöä. Tämähän on ristiriidassa seitsemännen vapauden kanssa. Jos meidän täytyy noudattaa tällaisia vaatimuksia, me edistämme kolmansien maiden harjoittamaa liikennettä. Tarkoitan tässä esimerkiksi Egyptiä ja Senegalia.
Herra puhemies, haluaisin vielä lopuksi ottaa puheeksi lentoasemat. Olen sitä mieltä, että kilpailussa pitäisi ottaa huomioon Euroopan olosuhteet lennettäessä ja erityisesti ympäristöseikat. Jos melutasosta lentoasemilla ja niiden ympärillä ei saada aikaan yhteisön normeja, kilpailu koituu kansalaisille vahingoksi. Tällöin tietyt lentoasemat voivat ottaa vastaan paljon enemmän matkustajia ja lentoja, koska ne eivät välitä ympäristö- ja melunormeista. Toivoisin siis kovasti, että myös Euroopassa saataisiin aikaan jotain yhdenmukaisuutta.
Herra puhemies, sitten viimeinen huomautukseni. Pyydän komissiota kiinnittämään kilpailupolitiikassaan enemmän huomiota verkostoihin kuin erityisiin linjauksiin.

Moreau
Arvoisa puhemies, Sealin mietinnössä luodaan monivivahteinen katsaus lentoliikenteen vapauttamiseen, joka on ilmennyt uudelleenjärjestelyinä, fuusioina, yksityistämisinä käyttäjän kuitenkaan hyötymättä niistä merkittävällä tavalla. Toisaalta sääntelyn purkamisella on ollut vakavia sosiaalisia vaikutuksia: tuhansien työpaikkojen lakkauttaminen, epävarmuuden lisääntyminen, palkkojen laskeminen, henkilöstön asemaa vastaan hyökkääminen. En siis voi kuin hyväksyä Sealin mietintöön sisältyvän vaatimuksen, jossa kehotetaan komissiota julkaisemaan tutkimus vapauttamisen sosiaalisista ja työllisyyteen liittyvistä vaikutuksista.
Se, että tämän asian käsittelyyn käytetään vain yhdeksän riviä, niin kuin komissio tekee, on sopimatonta. Lentoliikenteessä niin kuin muuallakin taloudellisen kannattavuuden kriteerit ja sen välittömänä seurauksena kustannusten pieneneminen johtavat ratkaisuihin, jotka ovat usein rajallisia ja jotka eivät takaa parhaita edellytyksiä niin kaikkien yhtäläisten mahdollisuuksien kuin turvallisuudenkaan kannalta, joka on tärkeä kysymys, tai aluesuunnittelun kannalta. Niinpä on huolehdittava siitä, ettei epätasapaino yhteisön reuna- ja saarialueisiin nähden kasva.
Sellaista taustaa vasten, jossa ollaan erityisesti Yhdysvalloista tulevan kovan kilpailupaineen alla, Euroopan unionin pitäisi pyrkiä antamaan etusija pikemminkin yhteistyölle yhteisen kehittämisen alalla kuin taloussodan logiikalle. Tältä osin olen tyytyväinen siihen, että kaksi ryhmäni tarkistusta on otettu huomioon: toisessa vaaditaan, että kahdenväliset sopimukset perustuvat todelliseen vastavuoroisuuteen ja toisessa kiinnitetään huomiota uudelleen sijoittumisiin ja sosiaaliseen polkumyyntiin.
Pohjimmiltani olen sitä mieltä, että tarvitaan toisenlaista markkinoiden dynamiikkaa, joka perustuu tämän alan julkiseen hallintaan, jotta voidaan edistää yhteistyötä, josta on molemminpuolista hyötyä, suosia tasapainoista aluesuunnittelua, kehittää sosiaalisia oikeuksia ja työllisyyttä, poistaa järjestäytymisvapauden esteet, lyhyesti, taata kaikille oikeus kuljetusmahdollisuuksiin hyvissä olosuhteissa.
Demokratian ja avoimuuden tavoitteiden mukaisesti julkisen neuvotteluelimen pitäisi mahdollistaa se, että kaikki yhteiskunnalliset toimijat voivat osallistua tätä alaa koskevien suuntaviivojen laatimiseen ja päätösten tekemiseen. Se on jättämiemme tarkistusten merkitys.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, me haluamme, että ympäristönäkökohdat otetaan oleellisena asiana mukaan Euroopan unionin päätöksentekoprosessiin. Ympäristöasioiden yhtenäistäminen kaikkiin unionin politiikkoihin on suuri tehtävä, mutta meidän on otettava ne huomioon. Me uskomme, että on mahdollista saada aikaan kestävämpi liikennepolitiikka, ja me kaikki olemme samaa mieltä siitä, että on oleellista vähentää liikenteen hiilidioksidipäästöjä, jotka kasvavat voimakkaammin kuin muiden sektorien päästöt. Tässä taas vihreiden ryhmä jankuttaa luontoasioista, eikö niin?
Liikenne- ja matkailuvaliokunta haluaa liittää ympäristöasiat liikennepolitiikan yhteyteen kuten esittelijä Seal. Haluaisin kuitenkin kertoa teille sen, kollegani Seal, että en ole itse keksinyt neljää ensimmäistä puhumaani virkettä, vaan ne ovat teidän puoluetoverinne Prescottin eilen tässä salissa lausumia sanoja. Hän oli täällä paikalla neuvoston puheenjohtajamaan edustajana, ja hän mainitsi liikenteen ja ympäristön olevan tärkein ympäristöasia Ison-Britannian puheenjohtajuuden aikana. Herra Seal, te ette kuitenkaan käytä sanaa ympäristö ainoatakaan kertaa mietinnössänne. Komissio moittii teitä siitä, että olette viitanneet työllisyyteen vain yhdeksällä rivillä, mutta ympäristö on jäänyt teiltä huomattavan suureksi mustaksi aukoksi. Eikä kukaan voi väittää, että lentoliikenteen vapauttaminen ja lentokoneiden aiheuttama lisääntyvä ympäristön saastuminen eivät olisi tekemisissä toistensa kanssa.
Kilpailu on alentanut lentolippujen hintoja, minkä Seal myös mainitsee mietinnössään. Halpeneminen on hyvä asia matkustajien kannalta mutta huono uutinen näiden matkustajien jälkeläisille, koska halvat liput johtavat matkojen ja samalla saastumisen lisääntymiseen.
Mietinnössä ennakoidaan lentoliikenteen vuotuisen kasvun olevan kuudesta seitsemään prosenttia. Jos lähdemme optimistisesti siitä, että puolet tästä kasvusta voidaan kattaa uusimalla tekniikkaa, niin lentokoneiden hiilidioksidipäästöjen kasvu on kuitenkin vähintään 3 % vuodessa. Emmekö ole kuitenkin juuri sopineet Kiotossa, että hiilidioksidipäästöjä pitää vähentää ja että myös lentoliikenteen on kannettava kortensa kekoon asian hyväksi? Nähtävästi tämä oli silkkaa hepreaa herra Sealille ja liikenne- ja matkailuvaliokunnan kollegoilleni. Haluaisin kuulla komissiolta, onko sillä ehdotuksia lentoliikenteen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi ja mikä on kerosiinin valmisteveroa ja muita maksuja koskevien tutkimusten tilanne. Mikä on pitemmälle viedyn vapauttamisen ja halvempien hintojen suhde välttämättömään hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen? Kuuluvatko ympäristönäkökohdat myös täydentäviin toimenpiteisiin, jotka komission tiedonannon sivun 22 mukaan puuttuvat nykyisistä jäsenvaltioiden ja Yhdysvaltojen välisistä lentoliikennettä koskevista sopimuksista? Aikooko komissio pyytää neuvostolta valtuuksia neuvotellakseen Yhdysvaltojen kanssa vapaan lentoliikenteen lisäksi puhtaammasta lentoliikenteestä? Haluaisin myös kuulla, ovatko lentoliikenne ja ympäristö kahden tulevan ympäristö- ja liikenneministerien kokouksen ohjelmassa? Jos näin ei ole, minun täytyy päätellä, että sillä välin kun yritämme laittaa autoilua kuriin, lentoliikenteestä on tullut autoilun sijaan Euroopan pyhä lehmä.

Van Dam
Arvoisa puhemies, lentoliikenteen vapauttaminen yhteismarkkinoilla toteutettiin 1. huhtikuuta 1997 ainakin paperilla. Asia on sujunut ilman suurempia mullistuksia, joten Alankomaiden lehdistö on kirjoittanut "hiljaisesta alkuräjähdyksestä" . Suurten lentoyhtiöiden välillä ei ole alkanut veristä kilpailua, eivätkä lippujen hinnat ole sanottavammin laskeneet. Lentoliikenteen markkinatilanne Euroopassa on kuitenkin muuttunut oleellisesti kuluneen kymmenen vuoden aikana. Suuret lentoyhtiöt ovat ryhmittäytymässä uudelleen Euroopan unionin markkinoilla. Samalla yhteydet ovat kehittyneet hieman ja markkinat ovat muuttuneet dynaamisemmiksi. Tämä näkyy erityisesti halpojen lentoyhtiöiden tulemisesta markkinoille. Myös lentolippujen hinnat ovat laskeneet niillä reiteillä, joilla on syntynyt kilpailua.
Vapauttamisen rauhallinen alku on myös seurausta siitä, että lentoliikenne on kasvanut huomattavasti viime vuosien aikana. Tämän vuoksi massiivisia irtisanomisia ei ole tarvittu, vaikka jatkuvasti pyritäänkin tehokkaampaan toimintaan.
Komission tiedonannossa käsitellään pääasiassa lentoliikenteen tehokkuutta ja kilpailutilannetta. Komissio mainitsee perustellusti, että lentokenttätoiminnot ja lennonjohto ovat sellaisia alueita, joilla voidaan saavuttaa vielä huomattavia säästöjä. Minun mielestäni tulevaisuudessa on myös tarkasteltava eri liikennemuotojen välistä rehellistä kilpailua. Verrattuna henkilökuljetuksiin junalla tai linja-autolla lentoliikenne saa aina piilotukea. Tarkoitan tässä muun muassa verovapaata myyntiä ja halpaa kerosiinia. On oikein, että Euroopan unionin sisäisten lentojen verovapaa myynti lentokentillä lopetetaan pian. Jotta eri kuljetusmuotojen välinen kilpailu olisi rehellistä, tarvitaan kuitenkin enemmän. Tämän vuoksi kerosiinin verottaminen unionissa olisi erittäin toivottavaa. Verovapaa kerosiini yhteismarkkinoilla on todella järjetön asia.

Baldarelli
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, myös minä kiitän esittelijää hänen työstään. Olen sitä mieltä, että mietintö antaa meille mahdollisuuden arvioida vakavasti lentoliikenteen vapauttamista ja käsitellä yksityiskohtaisesti siihen liittyviä aiheita.
Haluaisin tuoda esille joitakin tärkeinä pitämiäni näkökohtia. Markkinoilla kerrotaan olevan lukuisia yrityksiä, jotka eivät ole kilpailukykyisiä. Yrityskuolleisuus on ollut yleisesti suurta. Jos se on taloudellisesta näkökulmasta tarkasteltuna kielteinen asia, niin turvallisuuden kannalta siihen voidaan sen sijaan suhtautua myönteisesti. Tämä tarkoittaa sitä, että alan vapauttaminen ei ole täysin tuhonnut turvallisuusmekanismeja ja sosiaalisten näkökohtien takaamista.
Ristiriitaisuuksia ja ongelmia kuitenkin on, kuten työaikoihin liittyvät ongelmat, yritysten siirrot, joihin liittyy kielteisenä tekijänä kolmansista maista peräisin olevien inhimillisten voimavarojen käyttö, ja palvelujen hoito Euroopan unionin ulkopuolella olevista matkatoimistoista käsin, jota meidän on luonnollisesti valvottava hyvin tarkasti.
Kokonaisuutena järjestelmä on kuitenkin toiminut myönteisellä tavalla. Olen ehdottomasti sitä mieltä, että meidän on otettava huomioon kansallisten lentoliikenneyritysten käynnistämä rakenneuudistus. Rakenneuudistus on ollut myönteinen, se on parantanut yritysten kilpailukykyä ja ohjannut etsimään kohtia, jotka edellyttävät voimakasta innovointia. Ajattelen esimerkiksi Alitalia-yritystä, jonka toimihenkilöt ja työntekijät on otettu mukaan henkilökohtaisesti yrityksen hallintoon ja jotka osallistuvat myös yrityksen toimintaan. Nämä ovat hyvin tärkeitä ja merkityksellisiä asioita. Jos rakenneuudistukset on toteutettu valtion tuella, kyseessä on mielestäni oikeanlainen valtion tuki, joka liittyy markkinoiden avautumiseen ja kykyyn selviytyä kilpailusta.
Nyt haluaisin puuttua kuitenkin toiseen näkökohtaan, jota on korostettava. Kilpailua on esiintynyt jossain määrin enemmän palveluissa, joita tarjotaan maan pinnalla ja lentokentillä kuin varsinaisen vapauttamisen kohteena olevassa lentoliikenteessä. On myönnettävä, että lentoliikenteessä on edelleen suuria ongelmia; en ole ollenkaan vakuuttunut siitä, että nykyistä tilannetta pitäisi jatkaa esimerkiksi suhteessa Yhdysvaltoihin. Open Sky -sopimuksia on jatkettava täsmällisemmällä tavalla myös siksi, että meidän on vietävä Euroopan lentoyhtiöiden rakenneuudistus maailmanmarkkinoille ja siten myös Yhdysvaltojen sisämarkkinoilla käytävään kilpailuun, johon meillä ei tällä hetkellä ole pääsyä. Se on mielestäni suuri rajoite kansainvälisessä kilpailussa.
Tästä syystä on tärkeää vapauttaa avoin taivas -järjestelmä ja kyetä vapauttamaan myös ilmatila. Sotilaalliset järjestelmät rajoittavat edelleen vahvasti ilmatilaa. Valitettavasti me puhumme vielä näinäkin päivinä sodasta ja sen mahdollisesti aiheuttamista rajoitteista - viittaan tietenkin Irakiin; näinä päivinä me voimme vielä sulkea ilmatilan täydellisesti. Se olisi dramaattinen teko. Sen sijaan olisi suotavaa, että ilmatila olisi entistä vapaammassa käytössä siviili-ilmailun alalla.
Esillä on ollut erityisesti myös lentoliikenteen valvonnan näkökohta. Nykyinen tilanne ei voi enää jatkua! Valvonnan alalla me voisimme saada aikaiseksi suuria säästöjä ja suurempaa yhteensovittamista.
Lopuksi, herra komissaari, suhtaudun myönteisesti esitettyihin toimenpiteisiin ja olen sitä mieltä, että tuleva lentokenttämaksuja koskeva toimenpide voi lisätä valmiuksiamme markkinoilla ja tukea myös työntekijöiden sosiaalisten olojen takaamiseen tähtääviä mekanismeja.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, lentoliikenteen vapauttaminen on ollut meneillään muutaman vuosikymmenen ajan. Se on myönteinen ja välttämätön kehitys, jotta pystyttäisiin huolehtimaan yhä useamman matkustajan toiveista. Nyt tehtävän arvioinnin myötä komissio ei näe mitään vapauttamisesta seuraavia dramaattisia kehitysmuutoksia. Tämä tarkoittaa sitä, että suuret lentoyhtiöt ovat edelleenkin olemassa, että ulkomaalaiset kilpailijat eivät ole liiemmälti ajaneet pois kotimaan operaattoreita. Hinnat eivät myöskään ole alentuneet dramaattisesti.
On selvää, että jos pyrimme vapauttamisella juuri tähän, voimme kyllä sanoa onnistuneemme. Mutta koska hinnat eivät ole laskeneet ja matkustajia ajatellen palvelujen saatavuus ei ole kasvanut, johtaa se mielestäni siihen johtopäätökseen, että vapauttamista on jatkettava. Euroopan lentomarkkinoilla tarvitaan enemmän kilpailua ja useampia operaattoreita, ei vähemmän. Tällä hetkellä on aivan liian vähän lentoyhtiöitä, jotka hallitsevat aivan liian monia lentoreittejä, ja nämä lentoyhtiöt tekevät koko ajan aina vain pitemmälle meneviä yhteistyösopimuksia. Täten lentomarkkinoilla vallitseva kilpailu ei käytännössä vieläkään ole mahdollista.
Olen vakuuttunut siitä, että välttämätön kehitys on vasta alkanut. Matkustajien vaatimusten täyttämiseksi on saatavuutta lisättävä ja hintoja laskettava. Kyse on kilpailun avaamisesta ja siitä, että ilmailualalla luodaan edellytykset nykyistä huomattavasti useammille toimijoille. Yhdessä nämä mahdollistavat kehityksen, jolla voidaan täyttää matkustajien vaatimukset 2000-luvulle siirryttäessä.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, toisin kuin Stenmarck, en usko vapauttamisen voimaan mitä lentoyhtiöihin ja lentoliikenteeseen tulee. Mielestäni uskotaan liikaa siihen, mitä lentoliikenteen järjestelyjen purkamisella voidaan saavuttaa.
Muutaman vuoden ajan Ruotsin kotimaanlennoilla on vallinnut vapaa kilpailu. Se sai aluksi aikaan aikamoista hintakilpailua. Nyt tilanne on kuitenkin aivan toinen, mikä tarkoittaa sitä, että joskus kahden yhtiön koneet lentävät suosituimpia lentoreittejä, mutta yleensä ne kilpailevat samoilla ajoilla, samoilla hinnoilla ja suunnilleen samalla palvelulla. Sen sijaan vähemmän suosituilla reiteillä hinnat ovat nousseet ja palvelu on huonontunut, mikä lisää niitä paikallisia eroja, jotka olivat suuria jo ennestään. Tämä tapahtuu siis maassa, joka on erittäin riippuvainen kotimaanlennoista ja jossa vaihtoehdot usein puuttuvat.
Mielestäni on myös tärkeää päättää siitä, ettei lentoliikenteen lisääminen ole päämäärä sinänsä. Se on oikeastaan ekologisesti kestämätön, mikäli nykyinen lisäämistahti jatkuu.
Olen tehnyt erityisen tarkistusehdotuksen 3, jonka lähtökohta on, että kilpailun on tapahduttava sosiaalisesti hyväksyttyjen menetelmien avulla. Olen erityisesti nostanut esiin irlantilaisen Ryanair -lentoyhtiön, jolle on ominaista ei-ammattimainen politiikka. Yhtiö kieltäytyy solmimasta sopimuksia ammattiliittojen kanssa, mikä on johtanut konfliktiin, joka on nyt menossa Dublinin lentokentän matkatavaroita käsittelevän henkilökunnan kanssa. He ovat kieltäytyneet yhteistyöstä irlantilaisen työtuomioistuimen (Labour Court) kanssa. Mielestäni ei ole lainkaan hyväksyttävää, että eri lentoyhtiöiden välisessä kilpailussa käytetään tällaisia keinoja. Meidän on osoitettava, ettemme hyväksy, että ammattijärjestön vastaista asennetta tai sosiaalietujen polkemista käytetään kilpailuvälineenä. Olisi mielenkiintoista kuulla, onko komissiolla mitään mielipidettä Ryanairin toiminnasta.
Tämän perusteella haluaisin puhua GUE/NGL-ryhmän tarkistusehdotuksien ja jopa V-ryhmän tarkistusehdotuksien puolesta.

Banotti
Arvoisa puhemies, tämä ei selvästikään ole Ryanairin ilta. Minäkin haluaisin kiinnittää huomiota siellä syntyneeseen valitettavaan tilanteeseen. Herra Sealin mietinnössä kiitellään kovasti monia ilmailuteollisuuden myönteisiä puolia viime vuosina. Hän mainitsee autuaiden joukossa Ryanairin, joka on nyt Euroopan menestyvin lentoyhtiö, menestyvämpi liikevaihtoon nähden kuin BA-jätti.
Kuten useat aiemmat puhujat ovat maininneet, se on juuttunut selkkaukseen, jossa meistä monen mielestä kyse on perusihmisoikeuksista, työntekijöiden oikeudesta liittyä ammattiliittoon ja olla edustettuna ammattiliitossa. Nämä työntekijät olivat halukkaita työskentelemään huomattavasti keskimääräistä alemmalla palkalla, kun lentoyhtiö aloitti, koska he ymmärsivät, ettei yhtiöllä ollut tuolloin varaa maksaa korkeampia palkkoja. Kyseinen lentoyhtiö teki 35 miljoonan Irlannin punnan verran voittoa viime vuonna. Yhtiön toimitusjohtaja sai äskettäin 17 miljoonan Irlannin punnan henkilökohtaisen bonuksen. Muut paljon pienemmät ja paljon suuremmat yhtiöt maksavat huomattavasti korkeampia palkkoja kuin Ryanair. Ei ylistetä sellaista yhtiötä, jonka työsuhdekäytännöt ovat epäreilut ja jonka voitot perustuvat työntekijöiden anteliaisuuteen.

Kinnock, Neil
Tämä on ollut erittäin mielenkiintoinen keskustelu. Haluaisin aivan ensiksi kiittää esittelijä herra Sealia selostuksesta, joka koski ilmailun vapauttamisen kehitystä Euroopan unionissa. Oikeudenmukaisen arvion laatiminen uudesta ja meneillään olevasta prosessista on aina todellinen koettelemus. Onnittelen häntä hänen omaksumastaan lähestymistavasta.
Kuten parlamentti varmasti tietää, siviili-ilmailun vapauttaminen unionissa on ollut tarkoituksellisen vaiheittainen prosessi osittain siksi, että otettaisiin huomioon ne olot, joista lähdettiin 1980-luvun puolessavälissä, ja osittain siksi, että vältyttäisiin sellaisilta häiriöiltä ja tappioilta, joita vapauttaminen aiheutti Yhdysvalloissa. Toisin sanoen se on ollut ja on se, mihin herra Seal pyrkiikin: tasapainoinen vapauttaminen, jossa on pyritty varmistamaan se, että kaikkien oikeutettujen osapuolten edut otetaan huomioon.
On väistämätöntä, että kun osa vapauttamisen päävaikutuksista esitettiin vuoden 1996 tiedonannossamme, osa on tullut selvästi esille vasta sen jälkeen, kun lentoyhtiöt ovat yhä enemmän käyttäneet hyödyksi tarjottuja mahdollisuuksia. Kuten myönsimme vuonna 1996, paljon oli vielä tekemättä, jotta vapauttamisen tarjoamat mahdollisuudet käytettäisiin hyväksi ja rehellinen kilpailutilanne saavutettaisiin. Tämä pätee varmasti valtion tukeen. Kuten parlamentti varmasti tietää, komission mielestä jäsenvaltioiden hallitusten lentoyhtiöille myöntämä tuki voidaan oikeuttaa vain ja se on hyväksyttävä vain olennaisena osana johdonmukaista ja määräaikaista ohjelmaa tukea saavien yhtiöiden taloudellisen kannattavuuden ja kilpailukyvyn palauttamiseksi.
Olen varma siitä, että tämä lähestymistapa on myötävaikuttanut suoraan uudelleenjärjestelyä koskevien ohjelmien uskottavuuteen ja onnistumiseen. Huomasin Iberian tuloksen The Financial Times -lehdessä tänä aamuna ja olin varsin tyytyväinen siihen. Olemme valvoneet huolellisesti uudelleenjärjestelysuunnitelmien täytäntöönpanoa ja sitä, miten ne täyttävät sovitut ehdot, ja siitä ovat osoituksena nyt saavutettavat hyvät tulokset. Tämän perusteella me pystyimme hyväksymään Ranskan ja Portugalin hallitusten viimeiset maksut Air Francelle ja TAPille. Valitettavasti myös tämän perusteella me tulimme siihen johtopäätökseen, että Olympic Airways ei täyttänyt välttämättömiä ehtoja, joista päätettiin Kreikan hallituksen kanssa vuonna 1994 tehdyn sopimuksen aikaan. Meidän oli lopulta aloitettava uudelleen prosessi tässä tapauksessa.
Viime viikkoina meidän on täytynyt myös omaksua hyvin jyrkkä asenne Italian hallitukseen ja Alitaliaan, jotka rikkoivat komission valtion tuesta viime heinäkuussa antamaan päätökseen sisällytettyjä perusehtoja. Voin ilokseni sanoa, että Italian hallitus vastasi meille nopeasti ja tehokkaasti ja muutaman päivän sisällä ryhdyttiin sitoviin lisätoimiin, jolloin asia ratkesi.
Muista kuulemistani asioista, tämän keskustelun kuluessa esitetyistä väitteistä ja valtion tuesta kilpailutilanteessa minun on sanottava, että jos arvoisilla jäsenillä on todisteita, joiden perusteella voi tehdä aiheellisia valituksia, he tekevät asianomistajille karhunpalveluksen, jos he eivät rohkaise näitä tekemään asianmukaista valitusta Euroopan komissiolle. Voin sanoa tämän: vastaamme pikaisesti kaikkiin aiheellisiin valituksiin. Viimeaikaiset kokemukset Alitalian tapauksessa ovat siitä lisätodisteena. Jos jäsenet siis ovat sitä mieltä, että he ovat kuulleet valituksia, joista ei ole ilmoitettu meille, heidän olisi sanottava se; ei meille vaan niille, jotka ovat ilmaisseet huolensa heille.
Maailmanlaajuistumisen osalta me keskitämme ponnistelumme nyt sen varmistamiseen, että markkinoiden vakiinnuttamisella ei olisi haitallisia ja kielteisiä vaikutuksia. Esittelijä pitää fuusioiden lisääntymistä osana maailmanlaajuistumiskehitystä. On kuitenkin syytä huomata, että koska suurimmassa osassa nykyisistä kahdenvälisistä sopimuksista on omistusta ja käskyvaltaa koskevat rajoittavat lausekkeet, fuusiot ovat lähes mahdottomia, ja juuri tästä syystä lentoyhtiöiden välisten liittojen määrä onkin lisääntynyt.
Sääntelyjärjestelmien runsaus ja erilaisuus haittaa selvästi markkinoiden tehokasta toimintaa, ja tämä on tietysti suurin syy siihen, että komissio pyrkii saamaan neuvotteluvaltuudet markkinoille pääsyä koskeviin sopimuksiin kolmansien maiden kanssa, erityisesti Yhdysvaltojen kanssa. On selvää, että jos yhteisö ei käytä hyväksi tilaisuutta neuvotella kattavaa lento-alan palveluja koskevaa sopimusta USA: n kanssa, United States Airlines hyötyy tahallaan tai tahattomasti suhteettomasti meidän yhtenäismarkkinoistamme, meidän vapauttamisestamme, kun meidän lentoyhtiöillämme ei ole tehokkaita vastaavia oikeuksia päästä Yhdysvaltojen yhtenäismarkkinoille ja liikennöidä siellä. Toivonkin siksi, että kaikki jäsenvaltiot ymmärtävät tilanteen ja vastaavat ripeästi haasteeseen, jotta me voimme edelleen yhteisönä neuvotella reilun ja tasapainoisen avoin taivas -sopimuksen Atlantin yli ja sen molemmilla puolilla. Olisi erittäin hälyttävää, jos nykyisten kahdenvälisten sopimusten ja tulevien kahdenvälisten sopimusten yhteisvaikutuksesta United States Airlines pystyisi todella liikennöimään vapaasti yhtenäismarkkinoillamme, kun Yhdysvaltojen yhtenäismarkkinoilla ei kerta kaikkiaan ole mitään mainitsemisen arvoista vastavuoroisuutta.
Tällä välin, kuten parlamentti varmasti tietää, me aloimme tutkia kolmea nykyistä transatlanttista lentoyhtiöiden välistä liittoa ja yhtä vuonna 1996 ehdotettua liittoa. Komissio ei ole todellakaan viivytellyt, kuten esittelijä antoi ymmärtää mietinnössään, vaan se on seurannut hyvin tarkasti kehitystä markkinoilla, joilla voisi globaalistumisen myötä syntyä uusia esteitä vapauttamisen etujen tielle. Tietoisuus tästä on esimerkiksi saanut komission esittämään aloitteita, jotka koskevat lentoliikenteen hallinnointia (jonka jotkut arvoisat jäsenet mainitsivat), maakäsittelyä (jonka toiset arvoisat jäsenet mainitsivat) ja lentoasemien haasteita (johon jotkut keskusteluun osallistuneet viittasivat). Ehdotuksemme lentoasemien nykyisen lähtö- ja tuloaikojen jakamisen uudistamiseksi julkistetaan lähikuukausien aikana.
Herra Seal huomauttaa aivan oikein, että tiedonannossamme ei omistettu paljon tilaa vapauttamisen sosiaaliseen puoleen. Olisi kuitenkin todenmukaista sanoa myös, että komissio on muuten kiinnittänyt erityistä huomiota vapauttamistoimien sosiaaliseen vaikutukseen. Parlamentti on tietoinen siitä - ja tähän viitattiinkin - että me tilasimme tutkimuksen tästä asiasta. Koska me saimme kyseisen tutkimuksen tulokset viime viikolla, voin vakaasti toivoa, että lopputiedonanto on tämän parlamentin ja yleisön saatavilla huhtikuussa.
Jo nyt on tietysti selvää, että siviili-ilmailu on ollut ainoa kuljetusmuoto, jonka työllisyys lisääntyi vuosien 1990 ja 1995 välillä, ja vaikka kokonaiskasvu olikin vaatimatonta - noin 0, 4 % vuodessa kyseisellä jaksolla - on syytä huomata, että se saavutettiin huolimatta yleisestä talouden lamasta ja laajoista lentoyhtiöiden uudelleenjärjestelyistä, jotka ovat joissain tapauksissa tilapäisesti johtaneet henkilökunnan vähenemiseen. Lentoyhtiöiden parantunut tehokkuus ja kilpailukyky ovat tietysti lisänneet työvoiman kysyntää - ja se on hyvä uutinen kaikille.
Kuten parlamentti varmasti arvaa, olen täysin yhtä mieltä herra Sealin kanssa siitä, että vapauttamista ei saisi eikä pitäisi saavuttaa turvallisuuden kustannuksella, ja me seuraamme edelleen aktiivisesti ja tarkasti turvallisuuskysymyksiä, ei ainoastaan yhteisön tasolla vaan myös maailmanlaajuisesti. Annan siitä käytännön esimerkin: olemme viime kuukausina tehneet ehdotuksen direktiivistä Euroopan unionissa liikennöivien kolmansien maiden lentokoneiden turvallisuuden arvioimiseksi, ja olemme julkistaneet ehdotuksemme Euroopan siviili-ilmailun turvallisuudesta vastaavan viraston perustamiseksi. Lisäksi yhteisön ulkopuolella komissio pyrkii jatkuvasti varmistamaan ja jatkamaan kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön ICAO: n vaatimusten tehokasta täytäntöönpanoa. Samalla me myös puutumme ilmailuun liittyviin ympäristökysymyksiin, joihin jotkut keskustelun osallistajat viittasivat, hiilidioksidipäästöjä ja liikennettä koskevassa tiedonannossamme, jonka me julkistamme keväällä, ja lisäksi vielä yksityiskohtaisemmin pakollisen kerosiiniveron vaikutusta siviili-ilmailuun ja ympäristöön käsittelevässä tutkimuksessamme. Parlamentti ehkä tietää, että ympäristö- ja liikenneneuvostot kutsutaan ensimmäistä kertaa koolle yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella - kerran epävirallisesti, kerran virallisesti - ja odotamme näiltä aloitteilta hyvin myönteisiä tuloksia liikenteen ja ympäristön kannalta.
Kuluttajansuojan osalta komissio on äskettäin antanut ehdotuksen boardingin epäämiseen liittyvistä korvauksista, kun nykyisissä tietokonevarausjärjestelmiä koskevissa menettelysäännöissä samoin kuin niihin ehdotetuissa muutoksissa määrätään, että lennon liikennöitsijä on ilmoitettava selvästi ja matkustajaa on tiedotettava asianmukaisesti. Jotkut matkustajat ovat valittaneet tästä meille, ja toivon, että koska arvoisat jäsenet lentävät itsekin usein ja käyttävät vapautettuja lentopalveluita, he pyrkivät varmistamaan sen, että jos heillä on vaikeuksia tässä asiassa, he ilmoittavat kyseisistä vaikeuksista asianosaisille lentoyhtiöille ja lähettävät kopion minulle. Haluaisin mielelläni saada tällaista tietoa paikan päältä. Minä todellakin toimin sen mukaisesti.
Näiden toimien olisi ainakin kuluttajien osalta vahvistettava tiedonsaantia ja avoimuutta koskevia vaatimuksia, joita herra Sealin mietinnössä aivan oikein korostetaan. Tänä iltana esittämäni luettelo erilaisista toimista ei ole kattava, mutta siitä näkyy selvästi se, että komission mielestä sen työ ei ollut tehty, kun annoimme tiedonantomme lokakuussa 1996 tai kun siviili-ilmailun yhtenäismarkkinat toteutuivat virallisesti ja laillisesti 1. huhtikuuta viime vuonna. Päinvastoin me myönsimme, että tarvittiin lisätoimia, ja sen jälkeen me olemmekin aktiivisesti etsineet muita tarvittavia keinoja. Tätä taustaa vasten herra Sealin mietinnöstä on paljon apua, koska siinä tuodaan esille ensisijaisia tavoitteita ja korostetaan sosiaalisen ulottuvuuden merkitystä. Hän toivon mukaan ilahtuukin kuullessaan, että jotta sosiaaliset vaikutukset voitaisiin ottaa kunnolla huomioon ja jotta voitaisiin ottaa huomioon myös kehityskulut ja lentoyhtiöiden muuttuva toimintaympäristö ilmailualan yhtenäismarkkinoiden toteuduttua, me julkistamme kertomuksen, johon viittasin aiemmin ja jonka pitäisi tulla tämän parlamentin käsiteltäväksi lähitulevaisuudessa. Toivon voivani sanoa täysin luottavaisena sen, että kertomuksessa annetaan täysipainoinen vastaus herra Sealin mietinnön niihin kohtiin, jotka koskevat asioita, joita ei käsitelty meidän edellisessä tiedonannossamme. Odotan sitä, että näitä ja myös muitakin asioita käsitellään tässä parlamentissa mutta toivottavasti ei kovin kaukana tulevaisuudessa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Siviili-ilmailualan matkustamomiehistö
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Groschin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö(A4-0018/98) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi matkustamomiehistöä koskevista turvallisuusvaatimuksista ja ammatillisen pätevyyden todistamisesta siviili-ilmailun alalla (KOM(97)0382 - C4-0460/97-97/0212(SYN)).

Grosch
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat kollegat! Siviili-ilmailun matkustamomiehistön turvallisuuskoulutus on melkein juuri käsitellyn aiheen osa tai sen seuraus. Komissio olisi voinut tämän asian osalta sisällyttää ja siirtää yhteisön oikeuteen muutettuina tai muuttamattomina lentoturvallisuusviranomaisten yhteistyöelimen JAA: n määräykset - aivan yksinkertaisesti asetuksen 3922/91 mukaisesti. Se valitsi kuitenkin toisen tien eli direktiivimuodon.
On luonnollisesti selvää, että me parlamentaarikkoina suhtaudumme erittäin myönteisesti tähän ratkaisuun samoin kuin siihen tosiasiaan, että meidät parlamenttina otetaan mukaan lainsäädäntöprosessiin. Minun mielestäni se ei ole kuitenkaan tärkein peruste, sillä komission ehdotus - ja se on olennaista - asettaa matkustamomiehistön työn oikeaan valoon, eli kysymys on heidän turvallisuustehtävistään. Sen vuoksi on erittäin tärkeää antaa peruskoulutusta, yleistä jatkokoulutusta samoin kuin eri lentokonetyyppien mukaista jatkokoulutusta avoimemmin. Se on meidän mielestämme tämän työn tärkeä osa. On nimittäin olemassa uhka, josta juuri puhuttiin, että lentoyhtiöt voisivat kovassa kilpailussa pitää juuri koulutuskuluja muuttuvina kustannuksina ja voisivat vastaavasti aloittaa tällä alueella mahdollisen kustannusten hillitsemisen, mikä olisi minun mielestäni erittäin onnetonta.
Sen vuoksi pidämme liitteessä ehdotettuja ohjelmia vähimmäisvaatimuksina. Sekä peruskoulutus että siirtymäkoulutus, joka siellä on esitetty, ovat ja pysyvät meidän silmissämme peruskoulutuksena, joita ei todellakaan saa muuttaa millään tavalla huonompaan suuntaan. Tämä merkitsee myös sitä, että matkustamomiehistö nauttii sosiaaliturvaa, joka on voimassa kaikissa samantapaisissa ammateissa, ja ettei tähän ammattiin siirtyminen tai sijoittaminen ole enää mahdollista koulutuksetta.
Jos vertaa lentoyhtiöiden ohjelmia toisiinsa, huomaa heti, että tätä direktiiviä todella tarvitaan. Vaikka useimmat lentoyhtiöt suhtautuvat koulutukseen erittäin vakavasti, jatkokoulutusta, erityisesti siirtymäkoulutusta lyödään jotenkin laimin. Komission ehdotus kunnioittaa myös toissijaisuutta. Se ottaa näin ollen huomioon toiveen, että jäsenvaltiot voivat edelleen määrittää koulutuksensa itse; ilmoitusvelvollisuus komissiolle pitäisi kuitenkin olla olemassa.
Lyhyesti sanottuna: ehdotus on paras mahdollinen vastaus teknishallinnollisiin kysymyksiin, vapaiden markkinoiden sosiaalisiin haasteisiin ja turvallisuusvaatimuksiin, jotka liittyvät matkustamomiehistön ammattiin. Emme myöskään saa unohtaa tässä esityksessä, vaikka minun mielestäni se ei ole niin olennaista, että tunnustamismuodon, jota nimitetään tässä todistamiseksi, avulla voi myös lisätä liikkuvuutta tälle ammattialueelle. Tarkistukset, joita liikenne- ja matkailuvaliokunta tämän osalta esittää, on sen vuoksi ymmärrettävä pelkiksi tarkennuksiksi. Ne sääntelevät muun muassa siirtymämääräyksiä, ne sääntelevät tai lujittavat jäsenvaltioiden tiedotusvelvollisuutta, ne sääntelevät hieman selvemmin lääketieteellistä valvontaa. Komission ehdotuksessa ehdotetaan vain säännöllistä valvontaa, me puolestamme ehdotamme ajallista rytmiä.
Muutokset, jotka kollega Simpson vielä jälkikäteen antoi, ovat minun mielestäni myös hyväksyttäviä. Vaikka komission teksti, minun muutokseni ja valiokunnassa ehdotetut muutokset säilyttivät eron turvallisuustehtävistä vastaavan matkustamomiehistön ja niistä vastaamattoman matkustamomiehistön välillä, kollega Simpsonin tekemät ehdotukset tähtäävät tämän eron poistamiseen, niin että koko matkustamomiehistön on siis täytettävä samat koulutusvaatimukset. Tämän etuna on minun mielestäni se, ja tämä on erittäin tärkeää, ettei tule olemaan pätevyydeltään vaihtelevaa matkustamomiehistöä ja että jokainen matkustamomiehistön jäsen voi äkillisessä tilanteessa täysin hoitaa tehtävänsä.
Lopuksi haluaisin muistuttaa siitä, että - ja tämän olisi ehkä voinut sanoa heti alussa, sillä tähän asti kaikki on kuulostanut melkoisen yksimieliseltä - että JAA ja lentoyhtiöt eivät tietenkään suhtaudu myönteisesti tähän direktiiviin. Se ei vielä huolestuta minua erityisesti. Paljon enemmän minua huolestuttaa neuvoston - lievästi ilmaistuna - epäily tätä aihetta kohtaan. Toivon, että pelkät vältetyt onnettomuudet, todellisten lento-onnettomuuksien traagisesta todellisuudesta puhumattakaan, vakuuttaisivat neuvoston, jotta tämä paperi ei päätyisi johonkin laatikkoon vaan käsiteltäisiin tehokkaasti ja löytäisi vielä tukeakin.

Watts
Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensiksi täsmentää: me keskustelemme tänään matkustamomiehistön turvallisuusvaatimuksista, emme lennonjohtajien. Toivon ainakin niin. Tiedän, että on jo myöhä, mutta luulen, että keskustelemme juuri tästä direktiivistä, muuten olen väärässä huoneessa. Luulen, että meillä on ongelmia tulkkauksen kanssa, kaikella kunnioituksella herra Groschia kohtaan.
Haluan kiittää häntä siitä, että hän on pyrkinyt luotsaamaan tämän mietinnön parlamentin läpi ja tehnyt niin perusteellista työtä, ja haluan onnitella myös komissiota siitä, että se ymmärsi ottaa tämän asian esille, etenkin kun olemme juuri puhuneet vapauttamisesta ja kun komissaari on esittänyt hyvin tärkeitä mielipiteitä siitä, miten vapauttamista on tuettava hyvin vahvalla sosiaalisella kehyksellä. Tämä on selkeä todiste siitä, mitä on tapahtumassa, ja kyseinen toimi ansaitsee Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän täyden tuen.
Yksi seikka, jota meidän on korostettava, on se, että meidän on saatava neuvosto ja itse asiassa yhteisö laajemminkin ymmärtämään, miksi tämä toimenpide on niin tärkeä. Meidän on tehtävä hyvin selväksi se, että päinvastoin kuin yleisesti uskotaan, jos joutuu lento-onnettomuuteen, on todennäköistä, ettei kuole. Monista lento-onnettomuuksista voikin selvitä hengissä. Noin 75 % lentokoneista joutuu onnettomuuksiin laskeutumisen tai nousun yhteydessä. Tutkimusten mukaan noin 90 %: ssa kaikista lento-onnettomuuksista voisi selviytyä hengissä. Arvioidaan, että keskimäärin 1 500 uhrista vuodessa keskimäärin noin 300 vuodessa voisi selviytyä hengissä, jos evakuointitoimia lentokoneessa parannettaisiin. Olen vakuuttunut siitä, että jos evakuointi sujuisi paremmin, nopeammin ja tehokkaammin, voisimme säästää ihmishenkiä - jopa 300 vuodessa.
Miten se tapahtuu? On monta keinoa, joiden avulla voimme parantaa evakuointitoimia. Ensiksi matkustamomiehistön toimintaja joukkojenhallintataidoilla hätäevakuoinnin aikana ja toiseksi sillä, että matkustajat tietävät turvatoimista ja ovat halukkaita tutustumaan niihin. Me kaikki tiedämme lentokokemustemme perusteella, että kukaan ei kiinnitä minkäänlaista huomiota matkustamomiehistöön, kun se antaa meille turvaohjeita, ja kuitenkin kaikki todisteet viittaavat siihen, että sen meille välittämät tiedot voivat olla ratkaisevia elämän ja kuoleman kannalta. On olemassa monta syytä, miksi evakuointi on avainkysymys, ja koulutuksen avulla pystymme selvästikin parantamaan matkustamomiehistön taitoja ja halukkuutta antaa tarpeellista tietoa matkustajille ennen onnettomuutta, sen aikana ja sen jälkeen. Tämän vuoksi kyseinen toimenpide on mielestämme niin tärkeä.
Suurimmasta osasta lento-onnettomuuksia on teknisesti mahdollista selvitä hengissä, ja tehokas evakuointi on todella tärkeää. Nykyisten sääntöjen mukaisesti esimerkiksi lentokone on evakuoitava 90 sekunnin kuluessa, vaikka vain puolet ovista on auki. Vuonna 1994 sekä CAA että FAA tekivät tutkimuksen, jonka mukaan se, päästiinkö lentokoneesta ulos vai ei, riippui selvästi vakuuttavasta, hyvin koulutetusta ja hyvin tehokkaasta matkustamomiehistöstä. Meidän olisi tänä iltana pohdittava sitä. Se tukee herra Groschin työtä ja komission ehdotusta. Tulokset osoittavat selvästi sen, että koulutetulla matkustamomiehistöllä on merkitystä. Juuri tästä syystä me tuemme erittäin mielellämme tätä ehdotusta matkustamomiehistön kouluttamista koskevaksi direktiiviksi.
Meillä on monta huolenaihetta, jotka olemme ilmaisseet tarkistuksissamme. Mielestämme onnettomuudessa ei voi tehdä eroa niiden matkustamomiehistön jäsenten välillä, joilla on turvallisuuskoulutus, ja niiden, joilla ei ole. Kaikilla miehistön jäsenillä olisi oltava tarvittavat taidot, jotta kone esimerkiksi evakuoitaisiin niin nopeasti ja tehokkaasti kuin mahdollista. Tämän vuoksi olemme esittäneet tarkistukset 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16 ja 17, jotta tämä toimenpide koskisi koko matkustamomiehistöä. Jos puhuu itse matkustamomiehistölle, se ei halua joutua sellaiseen tilanteeseen, jossa jotkin lentoyhtiöt voisivat mahdollisesti tehdä eron matkustamomiehistön jäsenten välillä ja luoda kaksiportaisen järjestelmän.
Tarkistuksessa 13 ehdotamme vuotuisia lääkärintarkastuksia matkustamomiehistölle. Tämäkin on mielestämme täysin järkevää, koska matkustajan elämä ei itse asiassa ole vain lentäjän käsissä vaan myös matkustamomiehistön käsissä. Vuotuinen lääkärintarkastus on paras edistysaskel. Ei riitä, että jätämme sen sanamuotoon " säännöllinen" .
Viimeiseksi tarkistuksessa 18 puhutaan matkustamomiehistön vuotuisesta koulutuksesta, mukaan luettuna sammutustyö ja pelastuslauttojen käyttö. On jälleen uskomatonta, että sellaisia perusvaatimuksia kuin sammutuslaitteistoa tai pelastuslauttoja ei tarkasteta vuosittain. Tämän vuoksi esitämme tämän tarkistuksen, jotta koulutusta annettaisiin vuosittain.
Lopuksi kun matkojen kysyntä kasvaa, lentokoneiden määrä kasvaa, riskien määrä kasvaa, on tärkeää, että turvallisuusvaatimuksia yhdenmukaistetaan yhteisön sisällä. Uskomme, että tämä direktiivi varmistaa sen ja voisi olla ratkaiseva jopa elämän ja kuoleman kannalta.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, saanen aloittaa kiittämällä, ei vähiten PPE-ryhmän puolesta, esittelijä Groschia hyvin tehdystä työstä. Tämä mietintö ansaitsee sen, että sitä kutsutaan tärkeäksi. Turvallisuusvaatimusten asettaminen on ehdottomasti tärkeimpiä tehtäviä kaikille meille, jotka työskentelemme kuljetusasioiden parissa Euroopan tasolla. Lentoliikenteen säännöstön purkaminen ja vapauttaminen asettavat erittäin suuria vaatimuksia sille, ettei turvallisuus huonone.
Tiedämme nykyään, että turvallisuusmääräykset vaihtelevat suuresti EU-maasta toiseen. JAA (Joint Aviation Authorities), joka on Euroopan yhteinen ilmailuviranomainen, on ottanut tämän huomioon ja hyväksynyt yhteiset vaatimukset, jotka koskevat sekä peruskoulutusta että jatkokoulutusta. Kaikki tämä on erittäin tärkeätä ja siitä tulee sitä tärkeämpää, mitä useampi toimija tulevaisuudessa operoi yhä enemmän vapautetuilla lentomarkkinoilla. Olen aivan vakuuttunut siitä, että tälle markkina-alueelle on todellakin tulossa useampia toimijoita. Todella suuria ja tärkeitä tehtäviämme on, että tässä yhteydessä vaikutamme siihen, että turvallisuusvaatimukset paranevat eivätkä huonone. Tämä on edellytys sille, että vapauttaminen todella toteutuu kestävästi.
En tässä yhteydessä halua tehdä mitään suurta ongelmaa Euroopan tason lisenssiä koskevasta kysymyksestä. Mutta kannattaa kannustaa sitä, että lentokonemiehistöllä, joka on sellainen henkilöryhmä, joka nimenomaan työskentelee yli rajojen, on myös hyvät mahdollisuudet vaihtaa työpaikkaa lentoyhtiöstä toiseen EU: n sisällä. Se voi mahdollisesti tapahtua eri tavoin, esimerkiksi kyseisen lisenssin avulla tai muuten, mutta mielestäni on erittäin tärkeää, että siihen kannustetaan.

Van Dam
Arvoisa puhemies, matkustajalentoliikenteen yhteismarkkinoiden käynnistämisen vuoksi tarvitaan lisää kansainvälisiä sopimuksia Euroopan unionin jäsenvaltioiden turvallisuusnormeista. Lisääntyvä kilpailu houkuttelee valitettavasti säästöihin turvallisuuden kustannuksella. Ehdotus matkustamomiehistöä koskevista turvallisuusvaatimuksista on laadittu, ja sen on hyväksynyt lentoturvallisuusviranomaisten yhteistyöelin JAA, jossa on mukana 18 Euroopan maata.
Komission mielestä JAA: n ehdotukseen pitää lisätä matkustamomiehistöltä vaadittava todistus ammatillisesta pätevyydestä. Jos toisen jäsenvaltion ilmailuviranomaiset hyväksyisivät toisessa jäsenvaltiossa saadun koulutuksen, ohjaamomiehistön liikkuvuus helpottuisi. Tässä ammattijärjestöille tehtävässä myönnytyksessä unohdetaan, että kaikilla lentoyhtiöillä on käytössä erilaiset turvallisuusjärjestelyt, jotka voivat vaihdella yhtiöiden sisällä jopa konetyypeittäin. Tämän vuoksi todistus ei mielestäni helpottaisi henkilöstön liikkuvuutta, vaan jäsenvaltioille tulisi ainoastaan lisää hallinnollisia velvoitteita.
Todistuksen lisääminen ehdotukseen on lisäksi johtanut siihen, että ehdotuksesta on tullut kiistanalainen neuvostossa. Näyttää siltä, että ehdotusta ei saada lähiaikoina käsiteltyä neuvostossa. Näistä syistä komissio olisi voinut mieluummin pitäytyä JAA: n taholta esitetyissä ehdotuksessa.
Samantyyppinen ongelma sisältyy PSE-ryhmän esittämiin tarkistuksiin. Tarkistusten mukaan jokaiselle miehistön jäsenelle olisi määrätty turvallisuustehtäviä, joten jokaisen pitäisi myös osallistua koulutukseen. Minun mielestäni lentokoneessa voidaan ylläpitää hyvää turvallisuuden tasoa, ilman että kaikille miehistön jäsenille olisi määrätty turvallisuustehtäviä. Tämän vuoksi en voi kannattaa PSE-ryhmän tarkistuksia. Kannatan herra Groschin esittämiä tarkistuksia, jotka selventävät komission tekstin hämäriä kohtia.

Malone
Arvoisa puhemies, ensiksikin me kaikki tiedämme, että matkustamomiehistön turvallisuuskoulutusta koskevat kansalliset määräykset vaihtelevat suuresti Euroopan unionissa. Koko lentoliikennealan vapauduttua on ehdottoman tärkeää, että meillä on yhteiset matkustamomiehistön koulutusta ja lupia koskevat vaatimukset koko unionissa. Kuten olette kuulleet aiemmin, meillä Irlannissa on jouduttu tilanteeseen, jossa Ryanairin matkatavaroiden käsittelijät ovat lakossa vain siksi, että he haluavat ammattiliiton edustavan heitä. He saavat matalaa palkkaa huonoissa työoloissa, ja he vaativat oikeutetusti sitä, että heitä edustettaisiin taitavasti palkka-, terveydenhuolto- ja turvallisuuskysymyksissä.
On esitettävä vakavia kysymyksiä menettelytavoista ja jopa koulutuksesta matalan hintatason lentoyhtiöissä kuten Ryanair, Translift ja moni muu. Olen myös hyvin huolissani tiedoista, jotka koskevat matkustamomiehistön jäsenten työtuntimääriä ja heidän uupumustaan sen takia, että heillä ei ole taukoja työvuorojen välillä ja lentokentälläoloaika on 25 minuuttia, jolloin heidän on huolehdittava siivouksesta. Säälimätön kilpailu ilmassa näyttää johtavan siihen, että turvallisuuden taso laskee, ja viime aikoina on sattunut paljon onnettomuuksia, jotka varmasti tutkitaan, mutta katsotaan, mitä oikein tulee ilmi.
Tiedotusvälineiden tuoreet tiedot, joiden mukaan lentoyhtiöt vähentävät polttoainekuluja kierrättämällä suodattamatonta ilmaa matkustamoon, ovat yhtä hälyttäviä meille kaikille, jotka matkustamme usein, ja aivan erityisesti matkustamomiehistölle ja lentäjiille. Matkustamomiehistön jäsenet ovat ainoat turvallisuuden ammattilaiset, joilla on kaksi eri tehtävää. Vaikka turvallisuus on heidän pääasiallinen tehtävänsä, suurin osa heidän ajastaan kuluu muihin töihin. Turvallisuuden täydennyskoulutusta on annettava vuosittain.
Esittäisin lopuksi seuraavan kysymyksen: onko se, että ehdoton enemmistö matkustamomiehistöstä on naisia, syynä siihen, että lupia ei otettu käyttöön kauan sitten?

McIntosh
Arvoisa puhemies, tällä ehdotuksella on ilmiselvä yhteys lentoliikenteen alan vapauttamisprosessia tukeviin toimiin korkeamman turvallisuuden tason varmistamiseksi. Onnittelen esittelijää erinomaisesta työstä ja komissiota erinomaisesta ehdotuksesta.
Mietin sitä, parantaako ehdotettu direktiivi todellakin lentoliikenteen turvallisuutta? Päämääränämme olisi varmastikin oltava laatia parhaat turvatoimet koko Euroopassa. Ilmailuviranomaiset yrittävät ilmeisesti nyt parantaa matkustamomiehistön turvallisuutta siirtämällä vastuun koko lentoyhtiön turvallisuudesta selvästi liikennöitsijälle. Kyseisen liikennöitsijän on nyt taattava täysi turvallisuus yhtiön sisällä ja matkustamomiehistön koulutus kyseisen yhtiön omaan järjestelmään sopivalla tavalla. Direktiivi vesittää tämän vastuun, ja se voi näin ollen mahdollisesti heikentää matkustamomiehistön turvallisuutta.
Komissaari viittasi tänä iltana moneen ehdotukseen, muun muassa Euroopan siviili-ilmailun turvallisuudesta vastaavan viraston perustamiseen ja pyrkimykseen parantaa ICAO: n vaatimusten täytäntöönpanoa koko Euroopan unionissa. Haluaisin vedota komissioon tänä iltana, jotta se pääsisi pian sopimukseen neuvoston kanssa tämän Euroopan siviili-ilmailun tulevaisuudesta vastaavan viraston perustamiseksi niin, että turvallisuus sekä Euroopassa että maailmanlaajuisesti voitaisiin varmistaa.
Tilastot osoittavat - ja niistä keskusteltiin konferenssissa Maastrichtissa tänään - että kymmenen viime vuoden kuluessa 70 % kaikista onnettomuuksista on koskenut yhtiöitä, jotka edustavat vain 16 %: a koko lentoliikenteestä. Nämä kehitysmaiden lentoyhtiöt näyttävät olevan lähinnä vaarassa. Ellei Euroopassa ryhdytä toimiin, joita niin kipeästi kaivataan, asiantuntijat ennustavat, että yksi lento-onnettomuus viikossa on täysin mahdollista.
Pyydänkin komissaaria ja liikenneneuvoston brittiläistä puheenjohtajaa toimimaan heti. Meidän on perustettava tämä Euroopan lentoliikenteen turvallisuudesta vastaava elin, joka tekee kunnollisia turvatarkastuksia kaikilla Euroopan lentoasemilla, jotta kyseisiä yhtiöitä käyttävien eurooppalaisten matkustajien ja yhtiöiden käyttämien yhteisön lentokenttien läheisyydessä asuvien Euroopan asukkaiden turvallisuus voitaisiin taata.
Tuen mielelläni tätä mietintöä. Toivon kuitenkin, että komissaari voi vakuuttaa minulle sen, että ministerineuvosto ja hänen hyvät yksikkönsä ryhtyvät pikaisesti toimiin.

Kinnock, Neil
Aivan ensiksi haluaisin kiittää herra Groschia ja liikenne- ja matkailuvaliokuntaa heidän juuri tämän ehdotuksen käsittelyyn käyttämästään työstä ja heidän omaksumastaan pääosin puoltavasta asenteesta.
Niinkin kasvavassa ja muuttuvassa ympäristössä kuin siviili-ilmailu on ilman muuta tärkeää, että ylläpidetään mahdollisimman tiukkoja turvallisuusvaatimuksia. On aivan yhtä tärkeää, että kyseisten turvallisuusvaatimusten toteutumisesta vastaavien henkilöiden on oltava hyvin koulutettuja ja motivoituneita. Tämän parlamentin käsittelemän ehdotuksen tavoitteena on saavuttaa nämä päämäärät. Tiedän, että arvoisilla jäsenillä on sama päämäärä, minkä he ovat jälleen osoittaneet tämän keskustelun kuluessa.
Haluaisin aivan ohimennen mainita kaksi muuta seikkaa. Ensiksikin tässä direktiiviluonnoksessa asetetaan vähimmäis-, ei enimmäisvaatimukset. Jatkuvana toiveenamme on se, että jäsenvaltiot pyrkivät ylittämään nämä vähimmäistasot, vaikka ne ovatkin tyydyttäviä lentokoneiden ja matkustajien turvallisuuden säilyttämisen yleistä päämäärää varten.
Toiseksi haluaisin todeta rauhoittavasti mutten suinkaan omahyväisyyden hengessä, että meidän alueellamme on 30 % maailman koko lentoliikenteestä, mutta vain 10 % lento-onnettomuuksista sattuu tällä alueella. Kaikki vastuussa olevat pyrkivät varmistamaan sen, että onnettomuuksien määrä olisi vieläkin pienempi. Pyrimme luonnollisesti siihen, ettei niitä sattuisi. On kuitenkin tärkeää katsoa asiaa oikeasta näkökulmasta, jottei se ajatus yleistyisi, että vaatimukset jotenkin laskisivat, vahingossa tai tarkoituksellisesti.
Sanoisin esimerkiksi rouva McIntoshille, että ehdottomasti ei voida mitenkään kuvitella, että tämä ehdotusluonnos voisi joko vahingossa tai tarkoituksellisesti mahdollisesti johtaa ilmailun turvallisuuden tason heikkenemiseen. Käsittelen tätä seikkaa laajemmin myöhemmin.
Haluaisin sanoa myös rouva Malonelle, vaikka hän onkin valitettavasti lähtenyt salista luultavasti kiireellisten asioiden takia, että jos hänellä on todisteita onnettomuuksien määrän lisääntymisestä, kuten hän väitti, haluan nähdä ne pikaisesti. Toiseksi jos on todisteita siitä, että Euroopan unionin ilmatilassa liikennöinyt lentokone on kierrättänyt suodattamatonta ilmaa matkustamoon, haluan todisteita siitäkin, koska me ilman muuta puutumme asiaan aktiivisesti.
Mitä tulee herra Groschin esittämiin tarkistuksiin, tarkistukset 4 ja 5 lisäävät tekstin selkeyttä. Komissio voi näin ollen hyväksyä ne. Sanon myös mielelläni, että komissio yhtyy esittelijän toiveeseen puolustaa kokeneen matkustamomiehistön vakiintuneita oikeuksia. Voimme näin ollen hyväksyä tarkistuksen 8.
Ymmärrän, miksi tarkistusta 1 on esitetty, mutta se vaikuttaa minusta jokseenkin turhalta, koska koulutusohjelmien sisällöstä määrätään direktiivin liitteissä ja sitä sovelletaan yleismaailmallisesti. Joka ikisen ohjelman keskittäminen yhteisön tasolla tuntuu minusta tarpeettomalta.
Turhan byrokratian ongelma koskee myös tarkistusta 6. Tarkistuksen 7 osalta minä en näe, mitä lisäarvoa sillä on. Käytännössä matkustamomiehistö saa automaattisesti siirtymäkoulutusta vaihtaessaan yhdestä lentokonetyypistä toiseen, ja määräaikaiskoulutusta koskevista velvoitteista ja säännöistä määrätään 5 artiklassa ja tämän direktiivin liitteissä.
Vaikka ymmärränkin täysin myös tarkistuksen 2 perustelut, se ulottaisi käytännössä direktiivin määräykset sellaiseen henkilökuntaan kuin kosmetologit, sihteerit ja hoitajat, jotka ovat lentokoneessa puhtaasti kaupallisista syistä ja joilla ei ole koulutusta eikä yleisesti ottaen pätevyyttä antaa hyödyllistä apua onnettomuuden sattuessa ilmassa. He ovat monessa suhteessa oikeastaan itsekin matkustajia.
En usko, että esittelijän aikomuksena oli se, että näin tapahtuisi - että ihmisille annettaisiin sellaisia tehtäviä, joihin heillä ei ole ammatillista pätevyyttä. Tämä seikka koskee yhtä lailla lukuisia herra Simpsonin esittämiä tarkistuksia: tarkistuksia 9-12 ja 14-17, joilla on sama tavoite. Pidän sitä kyllä kiitettävänä, mutta en ymmärrä, miten se voisi toteutua. En voi siis hyväksyä mitään näistä tarkistuksista.
Komissio ei voi myöskään tukea tarkistusta 3 eikä uutta tarkistusta 13, jossa täsmennetään lääkärintarkastusten säännöllisyys. Lainsäädännöstä päättäessämme meidän on muistettava lainsäädäntömme kustannukset ja tunnustettava myös se, kuka maksaa laskut. Jos lääkärintarkastuksia koskevan määräyksen täytäntöönpano näyttäisi olevan hyvin kallista, sitä vastustettaisiin ja se heikentäisi koko ehdotuksen perustaa. Päätökset tarkastusten täsmällisestä tiheydestä on siis parasta jättää kansallisille viranomaisille, jotka aivan varmasti eivät salli pitkiä taukoja minkä tahansa lentohenkilöstön lääkärintarkastusten välillä.
Jäljellä on vielä yksi tarkistus, tarkistus 18, jota myöskään en valitettavasti voi hyväksyä. Tällä tarkistuksella pyritään lisäämään määräaikaiskoulutuksen tiheyttä huimasti yli JAR OPS -vaatimusten, joista ehdotuksemme sai alkunsa. Sanoisin rouva McIntoshille, kun hänen mukaansa on mahdollista laskea vaatimusten tasoa JAA: n vaatimusten alapuolelle, kehottaisin häntä katsomaan ehdotuksen sivua 2. Yhteiset turvallisuuskoulutusvaatimukset JAR OPS -määräysten mukaan kestävät vertailun kansainvälisten suositustasojen ja alan parempien koulutuskäytäntöjen kanssa. Ne riittävät varmistamaan turvallisuuden korkean tason. Tämä ehdotus on täysin yhdenmukainen sen kanssa. Ylimääräiset muutokset lisäisivät liikennöitsijöiden taakkaa tarpeettomasti takaamatta sen paremmin turvallisuutta.
Lopuksi haluaisin jälleen kiittää parlamenttia sen työstä. Jos tämä komission ehdotus hyväksytään minun mainitsemine tarkistuksineen, olen varma, että se auttaa suoraan ylläpitämään henkilökunnan motivaatiota ja säilyttämään turvallisuusvaatimusten korkean tason siviili-ilmailussa. Tiedän, että arvoisat jäsenet samoin kuin komissio kannattavat lujasti kumpaakin tavoitetta.

Watts
Arvoisa puhemies, jos voin yhtään yrittää auttaa komissaaria, hyväksyn hänen huomionsa avustavasta matkustamomiehistöstä, kosmetologeista jne. Hänen omassa ehdotuksessaan, hänen oman direktiivinsä 2 artiklan b kohdassa ja sen matkustamomiehistön määritelmässä puututaan jo tähän asiaan. Siinä itse asiassa täsmennetään, että se ei koske niitä miehistön jäseniä, joiden tehtävät eivät liity turvallisuuteen. Vastaus on siis teidän omassa tekstissänne, komissaari, toivottavasti voimme tarkastella asiaa tässä yhteydessä.
Toiseksi vuotuisia terveystarkastuksia koskevan huomion osalta ymmärrän, että Euroopan toimielinten koko henkilöstöltä vaaditaan vuotuiset terveystarkastukset. Jos se tosiaan siis kelpaa meille ja toimielimillemme, sen olisi kelvattava myös matkustamomiehistön jäsenille.

Kinnock
Arvoisa puhemies, jos kaikki lentoyhtiöt olisivat yhtä halukkaita kuin Euroopan toimielimet maksamaan siitä, että niiden työntekijöillä on vuotuiset lääkärintarkastukset samoin kuin julkisen ja yksityisen sektorin monilla muilla työnantajilla, voisin olla yhtä luottavainen kuin arvoisa jäsen. Näin ei kuitenkaan ole. Kuten olen sanonut, jos asiaa vastustettaisiin tarpeettomien kustannusten takia, lopputulos olisi se, että saisimme vieläkin puutteellisemmat vaatimukset kuin tämän luonnoksen määräykset.
Ymmärrän kyllä, mitä arvoisa jäsen sanoi tässä luonnoksessa mainitusta muusta henkilöstöstä. Mielestäni tästä asiasta on todella hyvä keskustella.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Vaarallisten aineiden tiekuljetukset - Moottoriajoneuvojen rekisteröinnistä vastaavan jäsenvaltion   tunnusmerkki - Kuljetettavat painelaitteet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Le Rachinelin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0014/98) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi moottoriajoneuvoista ja niiden perävaunuista vaarallisten aineiden tiekuljetuksissa ja direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksynnän osalta (KOM(96)0555 - C4-0665/96-96/0267(COD)), -Le Rachinelin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0024/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen rekisteröinnistä vastaavan jäsenvaltion tunnusmerkin tunnustamisesta yhteisön sisäisessä liikenteessä (KOM(97)0366 - C4-0419/97-97/0199(SYN)), -Camisón Asension laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0039/98) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi kuljetettavista painelaitteista (KOM(96)0674 - C4-0068/97-97/0011(SYN)).
Le Rachinel
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, alan siis käsitellä ensimmäistä mietintöäni. Direktiiviehdotuksen ja laatimani mietinnön tavoitteena on laatia tekniset vaatimukset, joita voidaan soveltaa tiekuljetukseen tarkoitettuihin moottoriajoneuvoihin ja niiden perävaunuihin.
Tietyt vaarallisten aineiden tiekuljetukseen tarkoitettujen ajoneuvojen valmistamista koskevat vaatimukset on jo vahvistettu vuonna 1994 annetulla direktiivillä. Kuitenkaan ei ole millään tavalla varmistettu sitä, että kaikki jäsenvaltiot tunnustavat ja hyväksyvät tällaisten ajoneuvojen valmistamiseen liittyvät erityispiirteet.
Tässä uudessa direktiivissä säädetään erityisesti ajoneuvojen valmistamista koskevista määräyksistä. Siinä säädetään myös sähkölaitteisiin, jarrujärjestelmiin, paloturvallisuuteen ja nopeusrajoituksiin liittyvistä teknisistä erityisvaatimuksista. Tämän yhdenmukaistamisen ansiosta vältytään siltä, että jokin jäsenvaltio kieltää sellaisten moottoriajoneuvojen myynnin, rekisteröinnin tai liikkeeseen laskemisen, joille on jo annettu lupa liikennöidä muissa Euroopan unionin jäsenvaltiossa.
Ainoan tarkistuksen tähän ehdotukseen teki liikenne- ja matkailuvaliokunta. Se koskee tämän direktiivin noudattamisen edellyttämien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten voimaansaattamisen määräajan vahvistamista. Määräajaksi vahvistettiin 12 kuukautta direktiivin julkaisemisesta.
Mitään muita tarkistuksia ei jätetty ja luulen, ettei tämä mietintö itse asiassa tuota erityisiä ongelmia ja että sen osalta päästään laajaan yhteisymmärrykseen, herra puhemies.

Camisón Asensio
Arvoisa puhemies, on hyvin selvää, että tämän ehdotuksen tarkoituksena on paikata kaksi ADR- ja RID-sopimusten vaatimukset täyttävien kuljetettavien painelaitteiden valmistukseen, kuljetukseen, markkinoille tuomiseen, käyttöön ja kunnossapitoon liittyvien säädösten suurinta aukkoa.
Tällaisilla sopimuksilla, kuten arvoisat jäsenet tietävät, pyritään lisäämään turvallisuutta näiden laitteiden kuljetuksissa ja varmistamaan niiden vapaa liikkuvuus yhteismarkkinoilla. Samalla tarvitaan hallittua siirtymistä nykyisistä kuljetettavista painelaitteista tuleviin laitteisiin. Tämä on mahdollista määräaikaistarkastusten ja moduulityypin mukaisten vaatimustenmukaisuusarviointien avulla, vaikka prosessi edellyttää, että tarkastuslaitokset täyttävät riittävät laatuvaatimukset, esimerkiksi EN 45000 -sarjan CEN-standardin. Ei riitä, että tällaiset vaatimukset perustuvat vain mainittujen sopimusten sisältöön, sillä molemmat koskevat lähes yksinomaan kuljetuksia. Niistä puuttuvat näin ollen tiettyjä muita näkökohtia koskevat erityismääräykset.
Herra puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, nykyinen käytäntö on osoittanut, että tarkastusten vastavuoroinen tunnustaminen on tärkeä edellytys sisämarkkinoiden toteutumiselle, eikä sitä pystytä täydellisesti toteuttamaan soveltamalla ADR-direktiivin liitteitä A ja B. Tämä johtuu siitä, että direktiivi takaa vain esteettömän kuljetuksen, eikä sillä ole juuri vaikutusta tällaisten laitteiden käyttöön määrämaassa, koska siinä ei ole määräyksiä tunnusmerkistä. Siksi juuri tätä uutta direktiiviä tarvitaan.
Yksi tämän ehdotuksen suurimmista eduista onkin se, että tuotteet pystyvät saavuttamaan suuremman markkinaosuuden ja nauttimaan sen myötä tyyppihyväksyntöihin liittyvistä skaalaeduista ja pienemmistä hallinnollisista kustannuksista. Tätä varten kyseisten laitteiden on oltava helposti tunnistettavissa. Paras keino tämän aikaansaamiseksi on selvästikin niille myönnettävä oma merkki, joka on erilainen kuin muut tällä hetkellä voimassa olevat merkit. Tämä pätee niin kiinteisiin painelaitteisiin kuin kaasupulloihin, joissa on merkintä.
Tähän ehdotukseen liittyvä suuri pulma liittyy kuitenkin kokemuksen ja riippumattomuuden suhteeseen. Viittaan luonnollisesti tarkastuslaitoksiin. Euroopan teollisuuden piirissä on jo vuosia kyetty tarkastamaan asianmukaisesti nämä laitteet, ADR: n luokan 2 laitteet mukaan luettuna, käyttäjäsektoriin kuuluvien B- ja jopa C-tyypin tarkastuslaitosten toimesta. Tämä on ollut mahdollista, koska teollisuus on ollut jatkuvasti tekemisissä tämän ongelman kanssa, ja sille on näin ollen karttunut runsaasti kokemusta asiasta. Näin se on pystynyt toimimaan hyvin viime vuosina.
Toisaalta keskitettyjen A-tyypin tarkastuslaitosten kokemus rajoittuu vain uusiin markkinoilla oleviin tuotteisiin, ja sen vuoksi pätevyys ja kokemus ovat melko yleisluontoisia.
Päätän puheenvuoroni sanomalla, että kaiken edellä mainitun takia liikenne- ja matkailuvaliokunta hyväksyi yksimielisesti tämän mietinnön ja vastaavan päätöslauselmaesityksen.

Le Rachinel
Arvoisa puhemies, tämän toisen mietinnön tarkoituksena on ajoneuvojen ja niiden perävaunujen kahdeni rekisterikilven tunnustaminen.
Euroopan unionin jäsenvaltioiden rekisterikilpien tunnustamisessa on todellinen oikeudellinen tyhjiö. Tämän komission asetusehdotuksen tarkoituksena on täyttää se.
Nykyään tilanne on seuraavanlainen. Monet jäsenvaltiot ovat liittyneet vuoden 1968 Wienin yleissopimukseen, jossa määrätään ellipsinmuotoisesta tunnusmerkistä, jossa valkoisella pohjalla olevin mustin kirjaimin ilmaistaan ajoneuvon rekisteröintivaltio. Siinä ei voi olla yli kolmea kirjainta valkoisella pohjalla eikä sitä sijoiteta rekisterikilven yhteyteen.
Euroopan parlamentin annettua vuonna 1988 päätöslauselman, jossa pyydettiin Euroopan lipun yhdistämistä rekisterikilpiin, on lisäksi kehitetty yhteistyössä kansallisten asiantuntijoiden kanssa yhteisömalli. Siinä maan kirjaimen ympärillä on kaksitoista tähteä. Monet maat ovat lisänneet tämän tunnuksen aivan rekisterikilven vasempaan reunaan. Sitä vastoin jotkut Wienin yleissopimuksen ratifioineet maat eivät tunnusta tätä yhteisömerkkiä ja niiden poliisit sakottavat vierasmaalaisten ajoneuvojen kuljettajia, joilla ei ole näkyvissä kuin tämä jälkimmäinen merkki. Sen vuoksi, jos nämä kaksi rekisteritunnusmerkkiä tunnustettaisiin, yhtäkään ajoneuvoa ei enää voitaisi sakottaa tulevaisuudessa.
Hyväksyn täysin tämän eurooppalaisten rekisterikilpien tunnustamista koskevan ehdotuksen, mutta haluan esittää ehdottomasti yhden varauksen. On itse asiassa välttämätöntä, nimenomaan kansallisen tietoisuuden vuoksi, että rekisteröinnistä vastaava valtio käy ilmi rekisterikilvestä. Kansalaiset tarvitsevat kiintopisteitä, he haluavat samastua yhteen maahan, yhteen kansakuntaan. Eurooppaan kuulumisen ohella jokainen henkilö kuuluu ensisijaisesti yhteen maahan, yhteen kulttuuriin ja perinteisiin. On välttämätöntä, että tämä yhteen maahan kuuluminen, alkuperäinen kansallisuus, näkyy siis rekisterikilvessä, mikä myös toteutuu.
Herra puhemies, tämän mietinnön osalta on jätetty kahdeksan tarkistusta. Liikenne- ja matkailuvaliokunta on tehnyt niistä kolme, eivätkä ne tuota minulle mitään ongelmia. Niissä on itse asiassa kysymys alkuperäisten tekstien selventämisestä ja yksinkertaistamisesta tekemällä niihin hyödyllisiä täsmennyksiä.
Etevän kollegani Brian Simpsonin tekemien tarkistusten osalta asia taas on päinvastainen, sillä mielestäni ne päinvastoin tekevät asetusehdotuksesta ja mietinnöstäni monimutkaisia ja raskaita. Tämän mietinnön tarkoituksena ei todellakaan ole tunnustaa virallisesti kaikkia rekisteritunnusmerkkejä, vaan ainoastaan eurooppalainen rekisterikilpi. Jokaisessa vieraassa maassa liikennöivässä ajoneuvossa on oltava joko alkuperäisen kansallisuuden osoittava tai eurooppalainen rekisterikilpi. Mikään ei tietenkään kiellä kiinnittämästä ajoneuvoon muita alueellisia tai paikallisia tunnusmerkkejä. Niillä ei kuitenkaan ole oikeudellista asemaa.
En voi myöskään hyväksyä kollegojeni Cornelissenin ja Pronkin tarkistusta, sillä mielestäni se ei liity tämän mietinnön kehykseen eikä Euroopan unionin oikeudelliseen kehykseen.

Morris
Arvoisa puhemies, kannatan herra Rachinelin mietintöä, ja minun on sanottava, että tälle komissiolle on ollut leimallista sen ensisijainen huoli turvallisuudesta etenkin maanteillämme. Tämän direktiivin tarkoituksena on parantaa nykyistä lainsäädäntöä moottoriajoneuvoalalla varmistamalla se, että vaarallisia aineita kuljettavien ajoneuvojen valmistamiseen liittyvät vaatimukset yhdenmukaistetaan koko yhteisössä.
Uskon, että teollisuus suhtautuu myönteisesti siihen, että yksiä sääntöjä sovelletaan koko EU: ssa vaarallisia aineita kuljettavien ajoneuvojen suunnittelussa ja valmistamisessa. Tämä on välttämätön askel maanteidemme turvallisuuden kehittämiseksi ja parantamiseksi. Tarvitsemme teknisiä määräyksiä, jotta vaarallisia aineita valvotaan sinä aikana, kun niitä kuljetetaan. On siis mahdollisesti hyväksyttävä vaatimuksia, jotka koskevat sähkölaitteita, jarrujärjestelmiä, paloturvallisuutta jne. vain muutamia mainitakseni.
Kaiken tämän avulla on mahdollista luoda mielestäni turvallisempi ympäristö maanteillämme. Onnettomuuksia on tapahtunut ja niitä tapahtuu tietysti edelleenkin. Emme saa sallia sitä, että saastuttavia ja terveyttä vahingoittavia vaarallisia aineita kuljetetaan sellaisissa ajoneuvoissa, jotka eivät vastaa komission mielestä, ja meidän mielestämme, mahdollisimman tiukkoja vaatimuksia. Vähentäkäämme kauheiden onnettomuuksien riskiä maanteillä, kun kyse on vaarallisista aineista. Soveltakaamme tätä kaikkea koko EU: hun.
Lopuksi vielä viimeinen vetoomus tunnusmerkeistä. Toivon komission kiinnittävän huomiota sellaisiin symboleihin, jotka voisivat korostaa pienempiä kansakuntia kuten Wales.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, herra komissaari, hyvät kollegat, koska olemme täällä kaikki asiantuntijoita, teen myöhäisen ajankohdan huomioon ottaen vain kaksi periaatteellista huomautusta Le Rachinelin moottoriajoneuvojen rekisteröintiä koskevasta mietinnöstä ja kollegani Camisõn Asension kuljetettavia painelaitteita käsittelevästä mietinnöstä.
Ensinnäkin: on nähtävästi äärimmäisen vaikeaa toteuttaa sisämarkkinoita kunnolla. Työ on teknistä ja muuttuu koko ajan teknisemmäksi, mutta me emme voi paeta sitä. Ehkä me kuitenkin onnistumme jonakin päivänä käsittelemään valiokunnassa loppuun asti mietinnöt, jotka eivät välttämättä ole poliittisesti merkittäviä, jos komissio antaa meille hyvin valmisteltuja mietintöjä, jotta meidän ei tarvitse enää tähän aikaan kiistellä aukoista.
Toiseksi: valiokunnassa oleville kollegoille on kuitenkin aina tärkeää, että näitäkin mietintöjä luetaan huolellesti. Kollega Le Rachinel oli niin sanotusti onnellisessa tilanteessa saadessaan sanoa huolellisen tarkastuksen jälkeen: minusta on tarpeen tehdä vain yksi tarkistus. Ja kaikki ovat samaa mieltä. Kollega Camisõnilla oli enemmän vaikeuksia. Hänen piti valmistella 28 tarkistusta, koska hän oli tarkastusten yhdessä tärkeässä asiassa muuttanut kantansa teollisuuden asianosaisten kanssa keskusteltuaan. Olen erittäin kiitollinen siitä, että hän valmisteli tämän monimutkaisen kohdan niin perusteellisesti. On kuitenkin myös tärkeää, että käsitämme, että molemmat mietinnöt eivät ole vain mietintöjä sisämarkkinoista, talouden ja kaupan edistämisestä. Molemmat mietinnöt ovat pikemminkin, kuten edellinen puhuja myös sanoi, erittäin tärkeitä kaduilla liikkuvan väestön turvallisuuden ja näin ollen myös luonnonympäristön suojelemisen kannalta. Tapahtuvat onnettomuudet eivät nimittäin tapa tai aiheuta vahinkoa pelkästään ihmisille, vaan juuri vaarallisten aineiden onnettomuudet voivat aiheuttaa arvaamatonta tuhoa luonnossa, vedessä ja maassa.
Sydämelliset kiitokset siis näistä hyvistä mietinnöistä. Mekin näemme vaivaa keskustellaksemme kunnollisesti näistäkin mietinnöistä. Kiitos molemmille esittelijöille, ja me odotamme komission kannanottoa. Toivon, että komissio ei heti hylkää kahtakymmentä herra Camisõnin 28 tarkistuksesta. Me kuitenkin odotamme sen päätöstä.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, jäsenvaltion tunnusmerkkiä ajoneuvoissa koskevasta asetuksesta on se etu, että sen myötä saadaan loppumaan nykyinen käytäntö, jonka mukaan autoilijoita sakotetaan, koska toinen jäsenvaltio ei hyväksy toisen jäsenvaltion kansallisuustunnusta. Kansallisuustunnuksen ja Euroopan unionin lipun sisältävän rekisterikilven tunnustaminen on luonnollisesti vieläkin tärkeämpää, kun yhä suurempi osa jäsenvaltioista ottaa tämän niin sanotun yhteisömallisen tunnuksen käyttöön.
Alankomaiden hallitus on esimerkiksi suunnitellut ottavansa käyttöön Euroopan lipun ja NL-tunnuksen rekisterikilvissä vuoden 2000 paikkeilla. Voi tietysti käydä niin, että euroskeptismin puuskassa lipusta voi tulla Alankomaissa kohtalokas. Euroopan parlamentin ja samalla Euroopan unionin suosiota ei varmasti edistetä, jos parlamentin jäsenet käyttäytyvät äänestysten aikana niin kuin eilen ja tänään eli ilmoittavat, että heille ei makseta äänestämisestä. Ihmettelen vain, mistä heille sitten maksetaan.
Minua muuten häiritsee kovasti se, että Euroopan lipun saa laittaa myös sellaisiin autoihin, joiden ei kuuluisi liikkua Euroopan teillä. Sellaisia ovat esimerkiksi autot ilman katalysaattoria. Mielestäni olisi hyvä, jos jäsenvaltiot saisivat toissijaisuusperiaatteen mukaisesti oikeuden kieltää Euroopan lipun käyttämisen pahiten saastuttavissa autoissa ja moottoripyörissä. Euroopan lippu voitaisiin tällöin korvata lipulla, jossa olisi teksti "Varokaa, ympäristöroisto!" . Ikävä kyllä parlamentin sihteeristö ei näytä ymmärtävän minun grafiikkaan liittyviä tarkistuksiani, ja sen vuoksi en voinut esittää niitä.

Watts
Arvoisa puhemies, aion käsitellä tänä iltana vain herra Le Rachinelin mietintöä ajoneuvojen rekisterimerkeistä, ja onnittelen tietysti häntä hänen ponnisteluistaan mietinnön laatimisessa. Kaikkialla Euroopassa on selvästi tarve selventää tilannetta, joka on uskomattoman monimutkainen keskivertoautoilijalle, joka yrittää matkustaa Manner-Euroopassa ja itse asiassa myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa. Nel van Dijkin mainitsemat merkit, jotka hollantilaiset joko hyväksyvät tai eivät vuonna 2000, ovat nykyään pakollisia Irlannissa ja Portugalissa, ne ovat valinnaisia Ranskassa ja Saksassa, missä ne saatetaan tehdä pakollisiksi, kun taas kaikissa muissa maissa on Wienin yleissopimuksen valkea soikio paitsi Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Espanjassa ja Portugalissa, missä ei ole mitään.
On tarpeen tehdä autoilijan elämä helpommaksi. Komission ehdotuksessa pyritään juuri siihen, ja kannatankin sitä. Kuten komissio varmasti tietää, autoilijat ympäri Eurooppaa ovat kuitenkin paljon eurooppalaisempia kuin tulemme ehkä ajatelleeksi. He kapinoivat tietysti Wienin ja Geneven yleissopimuksia vastaan ja jopa hänen omaa ehdotustaan vastaan ottamalla käyttöön oman Euroopan yhtenäisyyden tunnusmerkkinsä. Näin ollen haluaisin kiinnittää komissaarin ja jäsenten huomion tarkistuksiimme 4, 5, 6 ja 7, joissa tunnustetaan se tosiseikka, että monet autoilijat eivät pidä Wienin yleissopimuksen tunnusmerkistä, varsin tylsistä mustista kirjaimista valkoisella pohjalla, vaan he haluavat mieluummin Euroopan tunnusmerkin, jossa on valkoisia ja keltaisia kirjaimia ja kullanväriset tähdet sinisellä pohjalla oman kansallisen rekisterimerkkinsä mukaisesti. Toivon, että komissaari yhtyy näkemyksiimme siitä, että meidän olisi annettava autoilijalle valinnanmahdollisuus.
En ymmärrä, miksi autoilijoiden Kreikassa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa - kyse voisi olla minun autostani, komissaari - on poistettava Euroopan tunnusmerkki ja korvattava se valkoisella tarralla, jossa on mustia kirjaimia, kun he matkustavat Ranskaan. Se tuntuu minusta askeleelta taaksepäin. Tarkistuksessamme pyritään antamaan autoilijoille kyseinen valinnanmahdollisuus, kyseinen lisäoikeus käyttää Euroopan tunnusmerkkiä, jos he niin haluavat pikemmin kuin valkoista soikiota. Suosittelen sitä teille, komissaari, ja suosittelen sitä parlamentille.

Koch
Arvoisa puhemies, herra komissaari, hyvät naiset ja herrat, minäkin haluaisin puhua Le Rachinelin toisesta mietinnöstä. Käsiteltävänä olevan asetusehdotuksen avulla poistetaan yksittäisten jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisen puute. Yhteisön malli moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen rekisteröinnistä vastaavan jäsenvaltion tunnusmerkin yhteisön sisäisessä liikenteessä tunnustamisesta, nimittäkäämme sitä lyhyesti eurooppalaiseksi kansallisuustunnukseksi, on jo pahasti myöhässä. Tällaisella toimenpiteellä sekä suoranaisesti herkistetään unionin kansalaisia sisäisiä rajoja sisältämättömän alueen luomiselle ja otetaan heitä siihen mukaan että luodaan ja lujitetaan eurooppalaista identiteettiä ja lisätään epäsuorasti tieliikenteen turvallisuutta. Erityisesti vaatimus siitä, että ehdotetun yhteisötunnuksen tulee sijaita sekä ajoneuvon etu- että takaosassa rekisterikilven vasemmassa laidassa, on hyödyllinen poliisille ja muille hallinto- ja oikeuselimille.
Vaikka suhtaudun herra Le Rachinelin mietintöön PPE-ryhmän nimissä painokkaan myönteisesti ja kiitän esittelijää hänen työstään, komission asetusehdotus ei näytä minusta henkilökohtaisesti aivan johdonmukaiselta. Ajatelkaamme vain, että Euroopan talous- ja rahaliiton kolmas vaihe, joka johtaa kotimarkkinoihin, joiden muodollisena ulkoisena merkkinä on yhteinen, samannäköinen raha, alkaa vain muutaman viikon kuluttua. Mikä erinomainen ja kauaskatseisuutta osoittava suoritus! Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen rekisteritunnusmerkille eurooppalaiset eivät onnistu luomaan yhteisen yhtenäisen muotoiluperiaatteen muodostamaa johdonmukaista yhdenmukaistamista. EU: n jäsenvaltiot velvoitetaan tosin tunnustamaan ehdotettu yhteisömalli toissijaisuusperiaate huomioon ottaen, mutta olemassa olevien kansallisuustunnusten kelpoisuus jää edelleen rajoittamattomaksi ja yhteisömallista riippumattomaksi.
Asetusehdotuksessa ei ole viittaustakaan siihen, että yhteisömallin tulisi olla jäsenvaltioissa ensisijainen. Tämä tosiseikka huomioon ottaen voisin jopa ymmärtää, jos kolmansien maiden kansalaiset alkaisivat epäillä EU: n kykyä tai totisuutta poliittisen unionin rakentamispyrkimyksissä.
Jäsenvaltioiden niille ajoneuvojen omistajille, jotka jo menneisyydessä myöntyivät sitovasti tai vapaaehtoiselta pohjalta käyttämään yhteisömallia - sehän ei ole mikään uusi keksintö - käsiteltävänä oleva asetusehdotus antaa kauan odotetun laillisen varmuuden ja - nimittäkäämme sitä henkilökohtaiseksi - tunnustuksen usein vapaaehtoisesti päätetystä lisäpanostuksesta tätä moottoriajoneuvojen yhdistettyä kansallisuustunnusta ostettaessa.
Minunkin mielestäni on toivottavaa, että kolmannet maat, ennen kaikkea Euroopan talousalueen maat mutta myös Keski- ja ItäEuroopan assosioidut maat tunnustavat yhteisömallin oikeudellisesti päteväksi. Suositan mietinnön hyväksymistä.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, herra komissaari, hyvät naiset ja herrat! Haluaisin ottaa lyhyesti kantaa herra Le Rachinelin mietintöön vaarallisten aineiden tiekuljetuksista. Yksi unionin itselleen asettamista tavoitteista on sisämarkkinoiden toteuttaminen. Meidän tulisi sen vuoksi tehdä kaikkemme, että niiden toimivuus olisi sopivien toimien avulla taattu. Tässä mielessä pitäisi myös vaarallisia aineita kuljettavien ajoneuvojen vapaa liikenne olla mahdollista. Vapaan yhteisön sisäisen liikkuvuuden takaamiseen pidän erityisen sopivina ennen kaikkea ajoneuvojen valmistamiseen liittyvien vaatimusten sekä esimerkiksi jarrujärjestelmään, nopeuden rajoitukseen tai sähkölaitteisiin liittyvien teknisten erityisvaatimusten yhdenmukaistamista.
Eurooppalaisen tyyppihyväksyntäjärjestelmän luominen myötävaikuttaa siihen, että tulevaisuudessa mikään jäsenvaltio ei voi kieltää ajoneuvojen valmistajaa tarjoamasta ajoneuvoa myyntiin, rekisteröitäväksi tai liikkeeseen laskettavaksi syistä, jotka koskevat valmistamiseen liittyviä vaatimuksia. Jäsenvaltiot tulisi velvoittaa saattamaan vaadittavat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 12 kuukauden kuluessa tämän direktiivin julkaisemisesta.

Ferber
Arvoisa puhemies, herra komissaari, hyvät kollegat, taas keskustelemme näin myöhään liikennepoliittisista kysymyksistä. Sallikaa minun tehdä kaksi lyhyttä huomautusta. Ensiksikin kuljetettavista painelaitteista, jotka nyt ovat valitettavasti jääneet yhteisessä keskustelussa hieman liian vähälle huomiolle. On kyse erittäin tärkeästä asiasta, eikä pelkästään tekniseltä kannalta - vaikka se tuntuu minusta insinöörinä erittäin mielenkiintoiselta - vaan kyse on luonnollisesti myös kaiken teillämme liikkuvan turvallisuudesta. On kyse säännöllisestä valvonnasta ja pätevyydestä tämän valvonnan toteuttamiseksi, ja minä uskon, että esittelijä, jota haluan erityisesti kiittää, on onnistunut esittämään tasapainoisen mietinnön. Voin vain pyytää komissiota kuuntelemaan parlamenttia oikein tarkasti.
Toinen aihe: rekisteröinnistä vastaavan jäsenvaltion tunnusmerkki eli kansallisuustunnus. Pidän sitäkin tärkeänä ehdotuksena, ja kollegani Koch viittasi melkoisiin ongelmiin, joita meillä vielä sen osalta on. Näin meillä on viimeinkin sääntely, jonka avulla mahdollistamme Euroopan kokemisen, yhtenäisen ajokortin jälkeen, josta me olemme jo päättäneet, toinen symboli, joka mahdollistaa Euroopan kokemisen. Se on kansalaisystävällinen päätös, joka yksinkertaistaa hallintoa. Haluaisin vain pyytää teitä, herra komissaari, mahdollisesti puhumaan Sveitsin kanssa käytävissä neuvotteluissa myös siitä, että tämä kansallisuustunnus tunnustettaisiin myös Sveitsissä, koska en pidä järkevänä ja selitettävissä olevana sitä, että otamme sen käyttöön koko Euroopassa, että saamme sille tunnustuksen Euroopan talousalueella, että saamme sille tunnustuksen assosioituneissa maissa, ja keskellä Eurooppaa meillä on sitten autuaiden saari, jossa meidän on edelleen käytettävä tarroja. Pyydän, että tämä otetaan vielä mukaan neuvotteluihin.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää herra Le Rachinelia hänen kahdesta mietinnöstään, joista ensimmäinen koskee vaarallisten aineiden tiekuljetuksiin tarkoitettujen moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntään liittyvää ehdotusta ja toinen ajoneuvojen tunnusmerkkiä.
Ensimmäisen mietinnön osalta voin ilokseni sanoa, että komissio hyväksyy herra Le Rachinelin ainoan tarkistuksen, koska hänen ehdottamansa lisäilmaus 6 artiklassa on oikea laillinen termi täytäntöönpanopäivälle eikä millään muotoa kyseenalaista tai muuta komission ehdotuksen päämäärää.
Tämä lainsäädäntö, kuten parlamentti varmasti tietää, on merkittävä askel kohti jäsenvaltioiden vaarallisia aineita kuljettavien ajoneuvojen tyyppihyväksyntämenettelyihin liittyvien lakien yhdenmukaistamista. Olen siis kiitollinen esittelijän ja hänen kollegojensa omaksumasta rakentavasta asenteesta. Todellakin sellaisten kollegojen kuin herra Morris, joka viisaassa ja vakuuttavassa puheessaan ei olisi vain pyyhkinyt pois kaikkia vaarallisten aineiden kuljetusta koskevia epäilyksiä vaan olisi luultavasti myös vakuuttanut kaikki siitä, että Walesin olisi saatava oma erilainen rekisterikilpensä. Se olisi tietysti suotavaa, mistä meillä on osoituksena se tosiseikka, että Irlannin tasavallassa alueen nimi ilmoitetaan rekisterikilvessä gaeliksi ja Saksassa alueen tunnus on myös tapana esittää rekisterikilvissä. Odotankin todella sitä, että näen punaisen lohikäärmeen (draig goch ), herra Morrisin rekisterikilvessä. Olen varma, että se olisi hyvin suosiollinen askel. Ei kuitenkaan niin, että uneksisin puuttumasta toissijaisuuteen ja mainostaisin sitä julkisesti.
Herra Le Rachinelin toisessa mietinnössä käsitellään rekisterikilpiä. Koska lehdistö on kertonut virheellisiä tietoja, jolloin yleinen mielipide on joskus saanut väärän käsityksen ajoneuvojen rekisterikilvistä ja tunnusmerkeistä, mielestäni on viisasta aloittaa lyhyt vastaukseni tähän hyvin rakentavaan mietintöön sanomalla, mitä ehdotus ei tarkoita. Ensiksi siinä ei mitenkään viitata siihen, että jäsenvaltioilla on oltava rekisterikilvet, joissa on Euroopan unionin tunnusmerkki. Toiseksi siinä ei mitenkään viitata siihen, että kaikissa ajoneuvoissa on oltava rekisteröinnistä vastaavan maan tunnusmerkki.
Täsmennän tämän, koska herra Jarzembowski haluaa tietääkseni kuulla sen, että pari vuotta sitten Daily Mail -lehti - en yleensä osta kyseistä sanomalehteä - käsittämättömästi julkaisi etusivun jutun siitä, että minä aion vaatia eurorekisterikilpiä kaikille unionin pahaa aavistamattomille kansalaisille. Artikkeli oli niin epätarkka, harhaanjohtava ja pahansuopa, että haastoin Daily Mail - lehden ja, voin ilokseni sanoa, menestyksekkäästi. Toivon, että se merkitsee tarkasti muistiin, mistä tässä ehdotuksessa on ja ei ole kyse.
Tämän ehdotuksen tavoitteena on yksinkertaisesti varmistaa se, että kun ajoneuvon takaosan rekisterikilvessä on rekisteröinnistä vastanneen jäsenvaltion tunnusmerkki, taustalla yhteisön tunnusmerkki, muut jäsenvaltiot tunnustavat tunnusmerkin pätevänä todistuksena rekisteröinnistä vastaavasta maasta niin, ettei ajoneuvossa tarvitse enää olla mitään muuta merkkiä. Näihin luetaan soikea tarra, rugbypallon muotoinen Wienin yleissopimuksessa määritetty tarra. Saattaa tietysti olla niin, mitä herra Morrisiin tulee, että tuon mallinen tarra kelpaisi Walesille, mutta ymmärrän senkin.
Tiedän, että parlamentin jäsenet ymmärtävät sen, ja haluaisin näin ollen vastata liikenne- ja matkailuvaliokunnan esittämiin tarkistuksiin. Ensiksi pidämme myönteisenä tarkistusta 2 ja tarkistuksen 3 ensimmäistä osaa, jossa asetus ulotetaan koskemaan perävaunuja. Voimme myös hyväksyä tarkistuksen 3 toisen osan, joka koskee tunnusmerkin sijoittamista rekisterikilven vasempaan laitaan. Lisäksi voimme periaatteessa hyväksyä tarkistuksen 3 loppuosan, jossa viitataan muihin virallisiin merkkeihin. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että tunnustamisen sanamuoto ja tavoite, joka koskee ajoneuvon rekisteröinnin luonnetta, voisi olla täsmällisempi.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 1, jossa pyritään ottamaan käyttöön rajoitus, joka koskee rekisteritunnusmerkin sijoittamista kilven vasempaan laitaan. Tarkistuksessa kuitenkin itse asiassa muutetaan laillista termiä rekisteritunnusmerkistä, joka tarkoittaa yksinkertaisesti jäsenvaltion virallista lyhennettä. Itse termi ja määritelmä ovat Wienin yleissopimuksen mukaisia, kuten niiden kuuluukin olla.
Aivan kuten yleissopimuksessa, rekisteritunnusmerkin koko, muoto ja sijainti on täsmennetty liitteessä, vaikka kyseinen määräys on nyt myös ilmaistu tarkistuksen 3 toisessa osassa, jonka, kuten sanoin parlamentille, olemme hyväksyneet.
Tarkistukset 4-7 on esittänyt herra Simpson, ja niiden tarkoitus on vahvistaa tai yleistää käytännössä tarrat, joissa on Euroopan tunnusmerkki ja alkuperämaan lyhenne. Minun on sanottava, että herra Watts teki sellaisen työn, josta kuka tahansa myyntimies olisi valtavan ylpeä, tämäniltaisen keskustelun kuluessa. Tunnen näin ollen jonkin verran myötätuntoa ajatusta kohtaan.
Minun on kuitenkin kerrottava parlamentille, että nämä tarkistukset eivät vastaa pyrkimystä saada aikaan riittävän yksityiskohtaiset tekniset säännökset, jotta ne voitaisiin tunnustaa vastavuoroisesti. Voin aina tunnustaa vastavuoroisesti herra Jarzembowskin, vaikka en voikaan kuulla, mitä hän täsmälleen sanoo! Ehdotuksemme mahdollistaa vastavuoroisen tunnustamisen juuri siksi, että tunnusmerkki otetaan käyttöön kansallisten viranomaisten valvonnassa osana virallista rekisterikilpeä, ja näin ei selvästikään kävisi, jos kyse olisi erillisestä tarrasta.
Herra Cornelissenin kahdeksas ja viimeinen tarkistus on tarpeeton, koska sitten, kun asetus on annettu, sitä sovelletaan automaattisesti Euroopan talousalueella. Minusta muuten tuntuu, että nyt tehdään historiaa. Kello on kymmenen yli yksitoista illalla Strasbourgissa. Me keskustelemme liikenteestä, eikä herra Cornelissen itse asiassa ole läsnä. Tämä on varmaankin ensimmäinen kerta historiassa, ja olen varma, että siihen on erittäin hyvä syy.
Käsittelen nyt kolmatta mietintöä ja haluaisin kiittää herra Camisónia siitä, miten paljon aikaa ja vaivaa hän on uhrannut tähän monimutkaiseen tekniseen ehdotukseen, joka koskee turvallisuutta kuljetettavien painelaitteiden kuljetuksessa. Kuten parlamentti varmasti tietää, antamalla direktiivit 94/55 ja 96/49 neuvosto on jo varmistanut turvallisuuden korkean tason kuljetettavien laitteiden kuljetuksessa määrittelemällä kyseisten laitteiden suunnittelua, materiaaleja, täyttämistä ja määräaikaistarkastuksia koskevat yhteiset säännöt. Yksi lisävaatimus on kuitenkin vielä täytettävä.
Nykyinen tilanne on se, että kuljetettavia painelaitteita, esimerkiksi kaasupulloja, jotka on kuljetettu yhdestä jäsenvaltiosta toiseen ja sitten käytetty, ei voi täyttää uudestaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa ja kuljettaa sitten takaisin ensimmäiseen jäsenvaltioon, ellei niitä ole tarkastettu uudelleen, tutkittu ja hyväksytty vastaanottajamaassa. Tämä uhkaa yhtenäismarkkinoiden koko olemassaoloa ja on siis ilman muuta muutettava. Niin kauan kuin vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjä ja eri jäsenvaltioiden tarkastuslaitosten merkintöjä ei tunnusteta vastavuoroisesti, tämä tilanne jatkuu. Parlamentin nyt käsittelemässä ehdotuksessa pyritään korjaamaan asia. Tässä ehdotuksessa pyritään lisäksi varmistamaan kuljetettavien painelaitteiden vapaa liikkuvuus sisämarkkinoilla, joka ei ole nyt mahdollista, koska painelaitteita koskevassa direktiivissä 97/23 sivuutetaan kokonaan kuljetettavat painelaitteet.
Koska tarkistukset 4, 6, 7, 11, 12 ja 19 ovat yhdenmukaisia ehdotuksen päämäärien kanssa, komissio pystyy hyväksymään ne, ja koska komissio hyväksyy tarkistukset 6 ja 19, komissio pystyy hyväksymään tarkistukset 10 ja 20 päivämäärien osalta.
Kun aikani komissiossa päättyy, voin aina saada työtä henkilönä, joka julistaa lottotulokset BBC-kanavalla lauantai-iltaisin. Olen jo jonkin aikaa harjoitellut sitä varten. Herra Camisónin mietintö antaa minulle ainutlaatuisen tilaisuuden harjoitella numerolukutaitoa.
Tarkistuksessa 9 poistetaan C-tyypin tarkastuslaitokset, ja tarkistuksissa 5, 8, 10, 11, 13, 15, 17, 18, 20, 23, 24, 25, 26, 27 ja 28 on vastaavanlaisia pieniä korjauksia. Komissio voi hyväksyä ne kaikki, jos B-tyypin tarkastuslaitosten määritelmää muutetaan. Rajaamme näin ollen muutettua ehdotustamme vastaavasti. Ja ihmiset sanovat, että PO VII: n virkailijat eivät ansaitse rahojaan! Muita tarkistuksia ei kuitenkaan voida hyväksyä. Tarkistus 1 hylätään, koska ensimmäinen lause rajoittuu ehdotuksen päätavoitteeseen: kuljetuksen turvallisuuteen. Tarkistukset 2 ja 3 ovat pääasiassa pieniä korjauksia, mutta ne hylätään, koska alkuperäinen teksti on tarkempi. Tarkistus 14 hylätään, koska sen rajaaminen ainoastaan nykyisiin B-tyypin tarkastuslaitoksiin on liian rajoittava ja se estäisi uusia B-tyypin tarkastuslaitoksia pääsemästä markkinoille. Tarkistukset 16-20 hylätään, koska komission mielestä tarkastusten tiheys asianmukaisissa laitoksissa ja yksityiskohdat kuuluvat oikeutetusti jäsenvaltioiden toimivaltaan. Myös tarkistus 22 hylätään, koska tällöin sama laitos ei saisi harjoittaa kunnossapitoa ja suorittaa määräaikaistarkastuksia ja se on näin ollen komission mielestä liian rajoittava.
Kuten sanoin heti alussa, tämä on tekninen ehdotus, joka siitä huolimatta vaikuttaa osaltaan liikenneturvallisuuteen, ja olen kiitollinen siitä, että se on saanut esittelijä herra Camisónin ja koko parlamentin tuen. Olen luonnollisesti hyvilläni huomatessani, että tarkistusten suuressa määrässä näkyy se kiinnostus yksityiskohtiin, jota ehdotus on herättänyt liikennevaliokunnassa, pikemminkin kuin mitkään todelliset asiaerot Euroopan parlamentin ja komission välillä tässä asiassa. Kolmen eri ehdotuksen käsitteleminen yhdessä keskustelussa ei ole missään nimessä helppoa, ja tämä pätee etenkin silloin, kun ehdotukset ja keskustelu ovat erityisen teknisiä. Tiedän kuitenkin, että parlamentti kykenee hyvin selviytymään sellaisista tilanteista, ilmeisesti paremmin kuin komissio, ja toivonkin edistystä kaikessa kolmessa toimenpiteessä, joita parlamentti nyt käsittelee. Minun on sanottava, että historiaa tehdään nyt toisen kerran tämän keskustelun kuluessa. Paitsi, että herra Cornelissen ei ole läsnä, olen onnistunut parlamentin annettua minulle 15 minuuttia kallisarvoista aikaansa päättämään puheenvuoroni 13 minuutissa ja 58 sekunnissa.

Ferber
Arvoisa puhemies, herra komissaari, en haluaisi sulkea teiltä nyt tulevaisuuttanne BBC: n lottonumerokuuluttajana, mutta tehän olitte menneisyydessä myös parlamentaarikko, ja minulla olisi kysymys, joka ei luultavasti tullut esiin puheenne käsikirjoituksessa, eli kysymys siitä, kuinka tätä kansallisuustunnusta käsitellään Sveitsissä. Uskon, että tämä on tärkeä kysymys, jos saamme tunnuksen käyttöön Euroopan talousalueella mutta emme Sveitsissä. Onko komissio pohtinut yhtenäisen sääntelyn löytämistä keskellä Eurooppaa myös Sveitsin viranomaisten kanssa?

Kinnock, Neil
Olen kiitollinen arvoisalle parlamentin jäsenelle. Minun on sanottava, että joidenkin ystävieni mielestä olen varsin lahjakas joissakin asioissa, mutta en ole tarpeeksi lahjakas, jotta pystyisin lukemaan, mitä ei ole kirjoitettu. Näin ollen, koska viittaukset Sveitsiin eivät kuulu tähän mietintöön, olen varma, että arvoisa jäsen, joka on hyvin ymmärtäväinen, käsittää sen, miksi en ole vastannut.
Lisäksi, vaikka otankin huomioon siitä mahdollisesti aiheutuvat vaikeudet, että Sveitsin näkemys on erilainen, en ole halukas lisäämään mitään uutta aineistoa Sveitsin kanssa maakuljetuksista käytyihin neuvotteluihin, jotka saatoimme juuri päätökseen unionin kannalta hyvin tyydyttävällä tavalla. Keskustelen siitä hyvin mielelläni hänen kanssaan jossain muussa tilanteessa.

Jarzembowski
Minua kummastuttaa, herra komissaari, ettei teillä ole antaa vastausta yksinkertaiseen kysymykseen, sillä tavallisesti teillä on vastaus kaikkeen, oli se valmisteltu tai ei. Oletan, että te pyritte selvittämään kollegani Ferberin kysymyksen. Tarkoitan sitä, että kannustukseksi voisimme sanoa vielä, että voisimme ehkä olla valmiita vaihtokauppana tämän tunnusmerkin tunnustamisesta määräämään Sveitsin kauttakulkuveloitukseksi 236 Sveitsin frangia. Siitä meidän tulisi kuitenkin ehkä mieluummin keskustella tilaisuuden tullen viskin ääressä!

Kinnock, Neil
Ensiksikin olen tietoinen siitä, että Sveitsi on myös Geneven ja Wienin yleissopimusten osapuoli, mikä on huojentavaa. Olen myös valmis tekemään erityisen myönnytyksen herra Jarzembowskille soittamalla Sveitsin liikenneministerille ja sanomalla, että jotta herra Jarzembowski voisi käyttää sellaisia kilpiä kuin hän haluaa, hän olisi sen myötä valmis maksamaan kaksinkertaisesti Sveitsin leimasta voidakseen kulkea maan kautta. Ehkäpä se on etuoikeus, jota hän ei haluaisi käyttää. Minä todellakin haluan tavata herra Ferberin hänen esittämänsä kysymyksen takia.

Camisón Asensio
Arvoisa puhemies, en haluaisi tämän keskustelun päättyvän, ennen kuin olen onnitellut perusteellisesti herra komissaaria hänen loistavasta kyvystään vähätellä tätä aihetta. Minun on todellakin sanottava täällä, että hänen vähättelynsä on voimakkaasti ristiriidassa Euroopan monien teollisuudenalojen osoittaman vakavuuden ja huolestumisen kanssa. Haluaisin sanoa, että tämä voimakas ristiriita on herättänyt minun huomioni.

Kinnock, Neil
Ellei arvoisa jäsen pysty sanomaan, mitä eroa on ohimenevällä huvittuneisuudella, kun joudun lukemaan ääneen joitakin tekstikohtia parlamentille, ja ehdotuksen vähättelyllä, sitten hänen viisautensa on huomattavasti vähäisempi kuin hänen ikäiseltään voi odottaa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 23.20.)

