Istuntokauden uudelleen avaaminen
Puhemies.
Julistan Euroopan parlamentin torstaina 4. joulukuuta 2002 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Puhemies. -
Puheenjohtajakokouksen torstaina 12. joulukuuta pidetyssä kokouksessa työjärjestyksen 110 ja 110a artiklan mukaisesti laatiman esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu.

MacCormick (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, ymmärrän, ettei ole mahdollista vaatia muutosta. Voinko kuitenkin vastustaa puheenjohtajakokouksen tekemää muutosta? Meidän olisi tänään pitänyt keskustella Napolitanon mietinnöstä, jossa käsitellään alue- ja paikallisviranomaisten roolia Euroopan yhdentymisessä. Tämä on erittäin tärkeä aihe, ja parlamentin olisi pitänyt olla valmis antamaan tästä asiasta lausuntonsa Eurooppa-valmistelukunnalle tämän vuoden loppuun mennessä. Esimerkiksi kalastusneuvosto keskustelee tällä viikolla turskakannoista ja yhteisestä kalastuspolitiikasta. Tämä aihe kiinnostaa suuresti Skotlantia, joka on tällä hetkellä sivuasemassa. Alueiden rooli Euroopassa on erittäin tärkeä asia kansalaisille kaikkialla Euroopassa. Tämä parlamentti on suurten puolueiden kokoon kyhäämän sopimuksen vuoksi kieltäytynyt keskustelemasta aiheesta, vaikka meidän piti käsitellä sitä jo heinäkuussa. On pöyristyttävää, että se on poistettu esityslistalta.

Puhemies. -
Puheenjohtajakokous on ehdottanut, että aiheesta keskustellaan parlamentissa tammikuussa.
Tiistai
Diamontopouloun klo 17.00 antaman eläkejärjestelmien tulevaisuutta koskevan komission tiedonannon lisäksi komissio haluaa antaa toisen tiedonannon kirjanpidon nykyaikaistamisesta, jonka esittää Schreyer. 
Minusta näyttää siltä, että koska kumpikin aihe on varsin tärkeä ja laaja, saatamme ylittää alunperin myönnetyn puheajan. Toivoisinkin, että puhemies - oli hän sitten kuka tahansa - myöntäisi tahdikkaasti hieman lisäaikaa, jotta kollegat voivat esittää kysymyksiä näistä kahdesta tärkeästä tiedonannosta.

MacCormick (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, tämä on erittäin kelvollinen ehdotus. Vaarana on kuitenkin se, että rajoitetaan jälleen jäsenten yleistä mahdollisuutta esittää komissiolle kysymyksiä kyselytunnilla. Eikö kyselytunnille voitaisi varata lisäaikaa?

Puhemies.
Hyvä parlamentin jäsen MacCormick, tarkoituksena ei ole kilpailuttaa näitä kahta menettelyä vaan pidentää tarvittaessa istuntoa asianmukaisesti.
Luovutamme huomenna keskipäivällä Saharov-palkinnon. Vietämme klo 17.00 huoneessa WIC 100 Saharov-palkinnon 15. vuosijuhlaa, johon osallistuu useita aikaisempia palkinnon saajia.
Juhlatilaisuuden jälkeen klo 18.30 järjestetään palkinnon 15. vuosijuhlan kunniaksi erityinen näyttely huoneen WIC 100 ulkopuolella.

Cohn-Bendit (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, oletteko saanut Turkin hallitukselta tietoja Leyla Zanan osallistumisesta?

Puhemies. -
Olen ottanut tämän kysymyksen esiin puheenjohtajakokouksessa kaikissa tilaisuuksissa, joissa olen tavannut Turkin viranomaisia. En ole saanut tietää asiasta yhtään sen enempää kuin te kirjeenvaihtonne perusteella. Palaan kuitenkin asiaan huomisessa puheenvuorossani, jollei toiveitamme ole siihen mennessä täytetty.
Keskiviikko
Olen vastaanottanut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän pyynnön siitä, että meriturvallisuutta ja Prestigen katastrofin vaikutusten lieventämistoimenpiteitä koskevista neuvoston ja komission julkilausumista käytävän keskustelun päätteeksi voitaisiin jättää käsiteltäväksi päätöslauselmaesityksiä.

Poettering (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan vastustaa tätä asiaa. Niinkin äskettäin kuin viime kuussa laadimme tästä hyvin tärkeästä aiheesta päätöslauselman. Tätä järkyttävää onnettomuutta koskeva maininta oli tarkoitus sisällyttää Kööpenhaminassa hyväksyttyyn julistukseen. Mielestämme ei ole aiheellista laatia mitään tätä aihetta koskevia lisäpäätöslauselmia. Katsomme pikemminkin, että koko asia saisi enemmän painoarvoa, jos se mainittaisiin Kööpenhaminan julistuksessa. Vastustamme tämän vuoksi Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän esitystä.

Barón Crespo (PSE).
Arvoisa puhemies, käsittelemättä tätä kysymystä sen syvällisemmin ja viittaamalla vain meille esitettyihin tosiseikkoihin voidaan todeta, että tämä katastrofi vaikuttaa tällä hetkellä ainakin neljään yhteisön maahan: Espanjaan, Ranskaan, Portugaliin ja Tanskaan. Kyse ei ole pelkästään meriturvallisuudesta, vaan asia koskee useita eri aloja ja ainakin neljää valiokuntaa (ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaa, kalatalousvaliokuntaa, kehitysyhteistyövaliokuntaa sekä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaa). Tämän vuoksi meidän on pystyttävä vastaamaan tähän ongelmaan, ei ainoastaan Galician dramaattisen tilanteen vaan koko Euroopan unionin vuoksi. Meidän on myös käsiteltävä yhtä tärkeää asiaa eli tutkintakomitean perustamista. Toivon, että se saa Euroopan kansanpuolueen ja eurooppalaisten demokraattien ryhmän tuen; ainakin viime viikolla asia oli näin. 
Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, halusin esittää keskiviikkoa koskevan toisen kysymyksen. Miksi neuvostolle esitettäville kysymyksille varattua aikaa on kuitenkin jälleen kerran lyhennytty puolella tunnilla? Haluan samalla ilmoittaa vastustavani tätä asiaa. Kuten tiedätte, mielestäni kysymysten esittäminen on olennainen parlamentaarinen oikeus. Valitan sitä, että kyselytuntia lyhennetään yhä useammin.

Puhemies. -
Hyvä parlamentin jäsen Posselt, tämä johtuu siitä, että olemme asettaneet neuvostolle hyvin kunnianhimoisen esityslistan. Neuvoston edustajat ovat täällä läsnä klo 19.ään asti. Olemme varanneet tämän ajan jo muille aiheille, mukaan luettuna juuri äänestämämme aihe.
Käsittelyjärjestys vahvistettiin.

Puhemies. -
Kööpenhaminan huippukokouksessa tehtiin merkittävä ja historiallinen päätös. Siellä otettiin esille monia kysymyksiä, joilla on parlamentille erityistä institutionaalista merkitystä. Ilmoitan teille näistä kysymyksistä. Ryhmät voivat käsitellä näitä aiheita syvällisemmin puheenjohtajavaltio Tanskan kanssa käytävän keskustelun aikana. 
Ensimmäinen kysymys koskee periaatesopimusta, jonka mukaan olemme tammikuun loppuun mennessä saattaneet päätökseen menettelyt, joilla nimitetään 10 uutta komission jäsentä hakijavaltioista sekä Prodin komission jälkeinen uusi komissio. Tätä asiaa koskevat valmistelutyöt on jo aloitettu. Komiteat ja ryhmät ovat esittäneet lukuisia ehdotuksia, mutta meidän on saatava tämä menettely päätökseen tammikuun loppuun mennessä. Haluan huomauttaa ryhmille, että meidän on siihen mennessä päätettävä vuoden 2004 aikataulusta, joka koskee komission nimitystä, vaalipäivämääriä ja omia sisäisiä menettelyjämme.
Toiseksi olemme havainneet, että sääntelyn ja lainsäädännön parantamista koskevan toimielinten välisen sopimuksen laatimisessa on huomattavasti edistytty - ja tästä kiitän kollegoitani. Toimielimet ovat tehneet periaatteellisen sitoumuksen siitä, että ne pyrkivät päättämään asiasta ennen Brysselissä keväällä järjestettävää huippukokousta. Meillä on useita kuukausia aikaa ratkaista jäljellä olevat kysymykset ennen määräaikaa. Muistutan, että asianomaisten ryhmien ja eri komiteoiden on noudatettava tätä määräaikaa.
Kolmanneksi Kööpenhaminassa päätettiin, että Eurooppa-valmistelukunnan on laadittava ajoissa oma lopullinen kertomuksensa Eurooppa-neuvoston Thessalonikissa järjestettävää kokousta varten. Meidän on jälleen ennakoitava seuraavan kalenterivuoden töitämme ja esitettävä ajoissa sisältöä ja ajoitusta koskevat mahdolliset ehdotuksemme. Tällä tavoin voimme pyrkiä vaikuttamaan siihen, mitä tuolloin ja sen jälkeen tapahtuu. 
Prestigen osalta olen maininnut, että parlamentti pyrkii käsittelemään mahdollisimman pian taloudellista solidaarisuutta koskevaa kysymystä ja kiirehtii komissiota esittämään parlamentille erityisiä ehdotuksia. Olen myös huomauttanut, että tarkastelemme tällaisia ehdotuksia riittävän nopeasti, kun asia on jätetty käsiteltäväksemme.
Lopuksi ihmisoikeuskysymysten osalta korostan voimakkaasti vuoropuhelua Venäjän kanssa ihmisoikeuksista T?et?eniassa. 
Puheenvuoroni on saatavissa kirjallisena, ja ryhmät voivat nostaa esiin etenkin institutionaalisia kohtia koskevia joitakin kysymyksiä neuvoston kanssa käymämme keskustelun aikana.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tiedätte, että tällä hetkellä tuhannet merimiehet ja vapaaehtoiset pyrkivät Galiciassa ratkaisemaan omin käsin ongelman, jota ei pitäisi sälyttää heidän harteilleen - viranomaisten toimettomuudesta aiheutuneen katastrofin - ja paikkaamaan Euroopan unionin ja Espanjan hallituksen poissaoloa. 
Arvoisa puhemies, haluan nyt ilmaista täällä parlamentissa Galician väestön närkästyksen ja pettymyksen Kööpenhaminan päätöslauselmiin. Ne ovat täysin epäonnistuneita, eikä niissä oteta huomioon edes Euroopan komission pyyntöjä. Tämän vuoksi Euroopan unionissa on valtioita - suurin osa hallituksista pääministeri Aznarin johtaman Espanjan hallituksen myötävaikutuksella - jotka huolehtivat mieluummin suurten öljy-yhtiöiden eduista ja sanoisin jopa rikollisen kapitalismin mafioista sen sijaan, että suojelisivat Euroopan valtioita ja kansalaisia.

Ferrer (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olin myös asettamassa Oswaldo Payáa ehdokkaaksi Saharov-palkinnon saajaksi, ja haluankin kiittää teitä ja Euroopan parlamentin muita kollegoja toimista, joiden ansiosta Castron hallitus on vihdoinkin sallinut Oswaldo Payán poistua Kuubasta ja ennen kaikkea palata sinne takaisin. Hän voi näin ottaa vastaan tämän parlamentin hänelle myöntämän palkinnon rauhanomaisesta taistelusta, jotta Kuuban kansa pääsisi sovintoon ja jotta maahan voitaisiin luoda vapauden alue.
Arvoisa puhemies, Kööpenhaminassa äskettäin kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätös merkitsee vapauden ja demokratian voittoa kahdesta totalitaristisesta hallituksesta, jotka ovat aiheuttaneet murhetta Euroopassa. Meidän ei pidä kuitenkaan unohtaa tästä historiallisesta askeleesta huolimatta niitä, joilta on yhä riistetty oikeus oikeuksiin Oswaldo Payán sanoja lainatakseni. Arvoisa puhemies, pyydänkin teitä parlamentin puolesta demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan Euroopan unionin sitoumuksen vuoksi painostamaan Kuuban kansalliskokousta (Asamblea Nacional del Poder Popular), jotta se tarkastelisi Varela-hanketta, josta on tullut lakialoite, koska sen on allekirjoittanut yli 11 000 ihmistä. Aloitteen tavoitteena on, että Kuuban kansa pystyisi vihdoinkin saamaan äänensä kuuluviin ja päättämään vapaasti omasta kohtalostaan.

Puhemies. -
Uskon, että kaikki parlamentin jäsenet ovat yhtä kiitollisia ja iloisia siitä, että Paya Sardiñasille on vihdoinkin myönnetty viisumi, jotta hän voi osallistua huomiseen juhlatilaisuuteen.

Mayol i Raynal (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kertoa teille niiden kaikkien hätäännyksestä, jotka taistelevat Ranskan tasavallassa alkuperäiskielten eloonjäännin puolesta. Kuten tiedätte, Ranska ei ole valitettavasti vielä ratifioinut Euroopan ihmisoikeussopimusta, ja valtioneuvosto on äskettäisissä päätöksissä tuominnut alkuperäiskielten intensiivisen opetuksen ja rinnakkaisopetuksen valtion kouluissa.
Nämä ovat erittäin vakavia päätöksiä, koska ne vaarantavat kielten (esim. bretonin ja elsassin) asemaa ajavien aktivistien yli 20 vuoden ponnistelut. Muistutan, että esimerkiksi Alsacessa on kaksikielisiä kouluja, joita kutsutaan yhteisökouluiksi (ABCM). 
Toivon parlamentin tunnustavan, että vähemmistöjen oikeuksia on loukattu. Vetoan parlamentin jäsenten terveeseen järkeen, jotta näissä kouluissa käynnistettyä kokeilua voidaan jatkaa.

Krarup (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, näin viime viikolla Tanskan televisiossa parlamentin puhemiehen keskustelevan tiiviisti oman puolueensa jäsenen kanssa, joka toimii nyt Eurooppa-neuvoston puheenjohtajana. Kuvittelen - vaikka en pystykään lukemaan huulilta - että nämä kaksi kollegaa olivat luultavasti huolestuneita kahdesta toisiinsa liittyneestä asiasta. Ensimmäinen oli Turkin liittyminen EU:hun ja toinen kansanäänestyksiä koskeva kysymys. En paneudu yksityiskohtaisesti tähän ensimmäiseen kohtaan vaan huomautan pelkästään, että Turkin hallitus on nyt saanut hyvin tehokkaan lobbaajan Amerikan Yhdysvaltojen sotaisasta presidentistä, joka pyrkii puhumaan kummankin osapuolen puolesta. Pääministerin ongelmana oli kuitenkin Kööpenhaminassa pidetyssä ryhmäkokouksessa esiin noussut kysymys eli se, että kansalaiset saattavat sekoittaa Turkin liittymisen uuteen perustamissopimukseen. Koska parlamentin puhemies on tämän lisäksi eräänlainen kansanäänestysten asiantuntija, kysymykseni kuuluu seuraavasti: mistä asiasta he tosiasiassa keskustelivat? Minkä neuvon parlamentin puhemies antoi tanskalaiselle oman puolueensa jäsenelle?

Puhemies. -
Teidän ei tarvitse tyytyä lukemaan huulilta. Lukekaa vain pöytäkirja. Toimitamme teille jäljennöksen puheestani.

Van den Berg (PSE).
Arvoisa puhemies, nyt on käynyt ilmi, että African Titanic -aluksen haaksirikko Senegalin rannikolla on todennäköisesti vaatinut 2000 uhrin hengen. Sukulaiset ja surunvalittelijat järjestivät viime lauantaina mielenosoituksia Dakarissa ja Pariisissa aluksen ja uhrien palauttamiseksi. He esittivät Euroopan johtajille ja Senegalin presidentille Wadenille hyvin yksinkertaisen pyynnön: "Vaadimme ruumiiden välitöntä ylösnostamista". Harvinaislaatuinen tapaus edellyttää harvinaislaatuisia johtajia ja tavanomaiset väylät ylittävää harvinaislaatuista toimintaa. Kyse on tällaisesta harvinaislaatuisesta tapauksesta. Arvoisa puhemies, tiedätte, että olen jo maininnut tämän asian, enkä ole kuullut komissiosta mitään viimeiseen kuukauteen. Haluankin pyytää teitä ainakin ilmoittamaan Senegalin presidentille Wadenille, että Euroopan parlamentti arvostaisi erittäin paljon, jos hän diplomaattisista muodollisuuksista välittämättä tekisi palauttamista puoltavan päätöksen. Eurooppa on valmis auttamaan tässä tehtävässä. Loppujen lopuksi emme voi tietenkään hyväksyä sitä, että nostamme perustellusti kovan metelin omien rantojemme ulkopuolella tapahtuneista suuronnettomuuksista, mutta emme kuitenkaan ojenna auttavaa kättä, kun 2000 ihmisen ruumiit on vielä nostettava merestä Senegalin rannikolla. Vetoan teihin puhemiehenä, että välitätte tämän viestin presidentti Wadenille puolestamme.

Puhemies. -
Teen sen ilomielin toistamiseen. Kuten totesitte, minua ei pyydetä tekemään tätä ensimmäistä kertaa. Viime kerralla antamaamme vastaukseen ei ole vielä reagoitu. Palaan tähän kysymykseen myöhemmin.

Scarbonchi (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni koskee Norsunluurannikkoa. Annoitte luvan parlamentaarisen valtuuskunnan lähettämiseen 9. joulukuuta 10. lokakuuta hyväksytyn päätöslauselman perusteella. Haluan kiittää teitä tästä asiasta. Valtuuskuntaa ei kuitenkaan voitu lähettää Norsunluurannikolle, koska parlamentin kaksi pääryhmää PPE-DE ja PSE eivät kumpikaan pystyneet lähettämään edes kahta parlamentin jäsentä. Mielestäni on valitettavaa ja erityisen haitallista, että kehityspolitiikkaan muuten aktiivisesti osallistuva parlamentti ei kykene toimintaan sotivassa maassa. Se tyytyy näin ollen vain tarkkailutehtäviin tai joukkomurhia koskeviin tutkimuksiin, eikä osallistu vaikutuksiltaan niinkin merkittävän konfliktin ennalta ehkäisyyn ja hallintaan kuin mitä Norsunluurannikon konflikti on. Norsunluurannikko on strategisesti yksi koko Länsi-Afrikan tärkeimmistä valtioista.
Arvoisa puhemies, koska tiedän tämän asian huolestuttavan teitä, pyydänkin teitä antamaan Euroopan parlamentin valtuuskunnalle luvan matkustaa Norsunluurannikolle ennen vuoden loppua. Presidentti Gbagbo, Ranska ja Länsi-Afrikan valtioiden talousyhteisö (ECOWAS) ovat tätä nimenomaisesti pyytäneet. Kyse on parlamentin kunniasta ja omanarvontunnosta.

Puhemies.
Hyvä parlamentin jäsen Scarbonchi, kuten tiedätte, osallistumista koskeva periaatepäätös on jo tehty. Ryhmien johtajien yksi päähuolista on ollut matkustavien jäsenten turvallisuus. Tämä on painava vastuu. Voimme keskustella asiasta uudelleen ja tarkastella nykyistä turvallisuustilannetta tämänviikkoisessa puheenjohtajakokouksessamme.
Aihetta koskevat periaatteet ovat selkeät, mutta meidän on myös suojeltava jäsenten turvallisuutta.

Malmström (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluan myös kiittää teitä henkilökohtaisista toimista sen hyväksi, että Oswaldo José Payá Sardiñas on voinut poistua Kuubasta tuhansien vaikeuksien ja loputtomien byrokraattisten esteiden jälkeen.
Haluan teidän kuitenkin tietävän, että maasta poistumiskiellon saaneiden kuubalaisten joukossa on kymmeniä kansalaisia, jotka on erotettu yliopistoista ja vangittu ja joita on uhkailtu, pahoinpidelty ja pidätetty heidän allekirjoitettuaan kansanäänestystä vaativan Varela-aloitteen. Ainoa rikos, johon he ovat syyllistyneet, on ollut demokratiaa koskevan kansanäänestyksen tukeminen. Tämä osoittaa, miten provosoiva ja tärkeä palkinto on kyseessä. Ajattelin, että teidän on hyvä tietää tästä asiasta ennen keskustelua ja huomista palkinnonjakotilaisuutta.

Barón Crespo (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan täydentää antamianne tietoja valtuuskunnan mahdollisesta matkasta Norsunluurannikolle. Kyse on ensinnäkin turvallisuudesta ja vasta sen jälkeen AKT-valtuuskunnan matkasta. Meidän on tällaisissa tapauksissa - ja ilmoitin tästä jo Scarbonchille, enkä siksi käsitä ryhmääni koskevaa syytöstä, koska Norsunluurannikon presidentti on sosialistisen internationaalin varapuheenjohtaja - varottava erityisesti antamasta vaikutelmaa uuskolonialistisesta parlamentista.

Cohn-Bendit (Verts/ALE).
Saimme juuri tietää, että Mokhtar Yahyaoui, joka on yksi Tunisian kaikkien tunnetuimmista kansalaisvapauksien puolustajista, kidnapattiin tänä aamuna Tunisissa. Häneen kimppuunsa hyökättiin väkivaltaisesti jo 11. joulukuuta, kun hän oli menossa tapaamaan asianajajaansa. Pyydänkin puhemiestä tiedustelemaan Tunisian hallitukselta, miksi Yahyaoui kidnapattiin, kuka hänet kidnappasi, ja jos tämän takana on Tunisian hallitus, minkä vuoksi?

Puhemies.
Puhemiehistö ottaa teihin yhteyttä lisätietojen antamiseksi tästä asiasta.

Perry, Roy (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, vaikka olenkin tyytyväinen Euroopan unionin tulevaan laajentumiseen, huomautan työjärjestystä koskevasta kysymyksestä. Nimittäin 1. tammikuuta 2003 on Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin ja Tanskan liittymisen 30-vuotispäivä. Kukin valtio on osallistunut eri tavoin unionin toimintaan. Isossa-Britanniassa 30-vuotispäivää pidetään helmihääpäivänä. Jotkut saattavat katsoa, että Iso-Britannia on pikemminkin se hiekanjyvänen osterissa, joka on synnyttänyt helmen. Mitä toimia toteutetaan 1. tammikuuta näiden kolmen suuren valtion liittymisen 30-vuotispäivän kunniaksi?

Puhemies.
Minulla ei ole aavistustakaan, mitä te hyvä parlamentin jäsen Perry ja kolleganne olette suunnitelleet. Minä ainakin aion olla perheeni parissa.

Santini (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, junaa nro 299 ei enää eilisestä lähtien ole ollut olemassa: kuuluisaa ja legendaarista köyhän miehen idän pikajunaa, joka kulki Brysselistä Luxemburgin, Ranskan ja Sveitsin kautta Italian Milanoon. Lukemattomat maahanmuuttajat ovat käyttäneet tätä historiallista junaa, ja se oli myös meille parlamentin jäsenille vaihtoehtoinen matkustusmuoto. Arvoisa puhemies, kyse oli niistä parlamentin jäsenistä, jotka monien erilaisten syiden - terveyttä, aikaa tai, eikä meidän pidä tätä hävetä, jopa pelkoa koskevien syiden - vuoksi eivät halunneet eivätkä vieläkään halua matkustaa lentokoneella. Junan toiminta lopetettiin Belgian valtionrautateiden yksipuolisella päätöksellä. Ei ole selvää, miksi näin tapahtui nimenomaan hetkellä, jolloin Eurooppa pyrkii edistämään rautatieliikennettä tieliikenteen sijasta. Kyse on siis päätöksestä, josta voidaan olla eri mieltä kahdesta eri syystä.
Italia on tehnyt oman osuutensa. Senaattori Giampaolo Bettamio, jonka monet teistä muistavat parlamentin viraston kunnioitettuna jäsenenä, on esittänyt kysymyksen liikenne- ja infrastruktuuriministerille. Arvoisa puhemies, kehotan teitä pikaisesti esittämään Belgian hallitukselle voimakkaan vastalauseen, jossa vaaditaan tämän päätöksen kumoamista. Tuntuu julmalta, että tällainen päätös tehtiin kymmenen päivää ennen joulua, vaikka monet maahanmuuttajat matkustivat tässä junassa kotiinsa nimenomaan jouluksi. Arvoisa puhemies, kiitän teitä etukäteen avustanne.

Gasòliba i Böhm (ELDR).
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron ehdottaakseni, että parlamentti tuomitsee Päiväntasaajan Guinealla pidetyt farssimaiset presidentinvaalit eikä hyväksy niiden tulosta. Opposition ehdokkaat vetäytyivät pois vaaleista kaksi tuntia vilpillisen vaalimenettelyn käynnistämisen jälkeen demokraattisten takeiden puutteen vuoksi ja siksi, että äänestäjien oli pakko ilmoittaa, ketä he olivat äänestäneet.
Kuten tiedätte, Teodoro Obiangin johtama nykyinen hallitus ei sallinut tämän parlamentin tai kansainvälisten tarkkailijoiden läsnäoloa näissä vaaleissa. Tämän vuoksi mielestämme on olemassa runsaasti syitä siihen, että tuomitsemme hyvin tiukasti ja jyrkästi tämän vaalifarssin, joka on osoitus diktatuurista, josta Guinean kansa joutuu kärsimään. Siksi toivomme, että parlamentin täysistunto antaa asiasta lausuntonsa. Mielestämme parlamentin on puhemiehen tai aiheelliseksi katsomiensa kanavien välityksellä tuomittava tämä eilinen valitettava vaalifarssi. 
Bautista Ojeda (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, että palaan vielä samaan asiaan. Olemme tässä parlamentissa puhuneet kaikesta mahdollisesta, mutta emme ole vieläkään keskustelleet maailman nälänhädästä.
Jos emme nyt toimi, miljoona ihmistä kuolee nälkään muutamassa kuukaudessa. Jos taas toimimme kuten kansainvälinen yhteisö tähän asti, nälänhädät toistuvat säännöllisesti. Emme voi jatkaa maataloustuotteiden ylijäämien lähettämistä, koska ne murentavat herkeämättä näiden maiden hauraita maanviljelytalouksia. Olemme noudattaneet kaikki paitsi aseet -periaatetta. Tämä on kiitettävää, mutta ei missään nimessä riittävää. Siksi meidän on keskusteltava perusteellisesti nimenomaan tästä asiasta, jotta voimme tehdä nykyisiä tarpeitamme vastaavia kauaskatseisia päätöksiä. 
Ford (PSE).
Arvoisa puhemies, kuten varmaan tiedätte, äärioikeistolaisten British National Party-, National Front- ja Combat 18- ryhmien jäsenet aiheuttivat Oldhamissa kesällä 2000 häpeällisiä kapinoita. Ilmeisesti paikallisen poliisin koostama filmi on joutunut paikallisen British National Party -puolueen käsiin, joka levittää sitä. Asianomaisten osapuolten ymmärrettävän turvallisuutta koskevan huolen lisäksi paikallisen poliisin ja British National Party -puolueen jäsenten ilmeinen salaliitto voi vain aiheuttaa huolia niille, jotka toivovat poliittisesti puolueettoman oikeusjärjestelmän rankaisevan kummankin osapuolen rikoksentekijöitä. Toivon, että otatte tämän asian esiin Ison-Britannian viranomaisten kanssa.

Puhemies.
Hyvä parlamentin jäsen Ford, toivon, että myös te olette jo tehneet näin.

Di Lello Finuoli (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Italian poliisi luovutti kolme-neljä päivää sitten irakilaisen perheen Syyrian liberaalisdemokraattiselle hallitukselle. Perheenpää oli toimittu kuolemaan 20 vuotta sitten, koska hän kuului Muslimiveljeskunta-järjestöön. Pelkäämme, että tuomio on jo saatettu panna täytäntöön Syyriassa. Perhettä pidäteltiin Malpensan lentokentällä viisi päivää, eivätkä perheenjäsenet saaneet ottaa yhteyttä keneenkään. Heidät palautettiin tämän jälkeen Syyriaan ilman, että heille ilmoitettiin heidän oikeudestaan hakea turvapaikkaa. Vetoan Euroopan parlamenttiin ja sen puhemieheen, että ne pyytävät Italian hallitukselta yksityiskohtaisempia tietoja.

Lage (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää teidän, komission ja parlamentin huomion Itä-Timorin erittäin vakaviin tapahtumiin. Tämä parlamentti on aina tukenut Itä-Timorin itsenäistymis- ja rauhanprosessia. Se on parlamentille ja Euroopan unionille kuin lapsi, johon olemme kiintyneet. Itä-Timorissa on puhjennut erittäin vakavia ja varsin merkillisiä kansannousuja ja mellakoita, joihin eurooppalaisten viranomaisten on kiinnitettävä huomiota. Pyydän puhemiestä harkitsemaan yhteydenottoa presidentti Xanana Gusmãoon Itä-Timorin tapahtumien selvittämiseksi. Olemme hyvin huolestuneita tästä vasta äskettäin itsenäistyneestä maasta.

Korakas (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluan huomauttaa parlamentille jälleen kerran, että huolimatta YK:n turvallisuusneuvoston Irakia koskevista päätöslauselmista ja siitä, että Saddam Husseinin hallinto näyttää pitäneen kiinni päätöslauselmassa 1441 asetetuista päivämääristä ja on luovuttanut maan asejärjestelmiä käsittelevän 12 000-sivuisen kertomuksen, presidentti Bush kertoo yhä kaikille asiasta kiinnostuneille, että irakilaiset ovat epäluotettavia ja että hän on päättänyt pommittaa Irakia. Hän on jopa todennut, ettei epäröi käyttää ydinaseita.
Samaan aikaan olemme saaneet tietää, että Yhdysvallat rahoittaa Irakin oppositiopuolueita, myös Conseil suprême de la Révolution islamique en Iraq -puoluetta, 92 miljoonalla dollarilla. Tosiasiassa siis ne, jotka näennäisesti taistelevat islamia ja islamilaisia vallankumouksia vastaan, rahoittavat niitä. Meidän ei siten pidä olla hämmästyneitä, vaikka George Bush vanhemman lausahdus toteutuisi. Hän sanoi, että jos tämä on Yhdysvaltojen etujen mukaista, maa tukee ja perustaa terroristijärjestöjä.
Haluaisin teiltä kommenttia asiasta tai ainakin tietynlaista väliintuloa, jotta Bush saatetaan vastuuseen toimistaan ennen kuin hän sytyttää koko maapallon tuleen.

Puhemies. -
Minun ei tarvitse kommentoida kaikkea sanottua. Huomautan kuitenkin, että nämä kysymykset voidaan kirjata esityslistalle ja niitä voidaan käsitellä parlamentin asianomaisissa valiokunnissa.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Jean-Louis Bourlangesin laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0425/2002) säädöstyypeistä ja säädöshierarkiasta Euroopan unionissa (2002/2140(INI)).

Bourlanges (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, luulenpa, ettei kukaan voi kiistää, etteikö Euroopan unionin säädösjärjestelmä olisi uskomattoman monimutkainen: lainsäädännöstä puuttuu avoimuus, kansalaiset eivät ymmärrä säädöksiä, ja joskus meilläkin on vaikeuksia ymmärtää niitä.
Monimutkaisuus voidaan varmasti selittää ja perustella. Ei ole helppoa pitää yllä oikeusjärjestelmää, joka kattaa muita oikeusjärjestelmiä - nykyisellään 15 valtion, tulevaisuudessa 25 valtion oikeusjärjestelmät - jotka ovat perusteiltaan erilaiset. Euroopan unionin on epäilemättä ratkaistava sekä säädöshierarkiaan liittyvät käytännön ongelmat, joita on jokaisessa jäsenvaltiossa - perustuslaki, lait, täytäntöönpanoasetukset, yksittäiset päätökset - että erityisesti unionille ominaiset ongelmat, jotka liittyvät ikuisesti arkaluontoiseen kysymykseen unionin ja jäsenvaltioiden toimivaltojen välisestä suhteesta.
Monimutkaisuus on siis ymmärrettävää, eikä järjestelmä tule milloinkaan olemaan täysin yksinkertainen. Tästä huolimatta järjestelmässä on myös täysin perusteetonta monimutkaisuutta: normien sekamelskaa, menettelyjen sekamelskaa ja kielellistä sekamelskaa. Normien sekamelska syntyy tilanteesta, jossa pohjimmiltaan erilaiset päätökset hyväksytään samassa yhteydessä, vaikkapa osana perustuslakia, jossa osa säännöksistä liittyy menettelytapoihin ja osa toimielimiin. On myös talousarvioon liittyviä päätöksiä - kuten varoja koskevat päätökset - jotka tehdään käytännössä perustuslaillisina säädöksinä. Toisaalta koska yleisten lainsäädäntötoimien ja sääntelytoimien välillä ei tehdä selvää eroa, osa täytäntöönpanotoimista hyväksytään lakeina ja osa yleisluontoisista toimista täytäntöönpanoasetuksina.
Olemme taatusti keskellä kielellistä sekamelskaa, sillä yritämme kaikin keinoin välttää antamasta nimeä sille, mitä teemme. Hyväksymme lakeja, mutta vältämme huolellisesti kutsumasta niitä laeiksi. Käytämme termiä "päätös", eli nimitämme sekä yksittäisiä toimia että perustuslaillisia toimia termillä, joka sijoittuu hierarkian pohjalle.
Kukaan ei ymmärrä mitään. Lisäksi on olemassa pilarien muodostama ongelma. Kaiken huipuksi päätimme järjen vastaisesti - yritän kyllä kovasti ymmärtää, miksi - että hyväksyttävien päätösten, esimerkiksi perusoikeuksiin liittyvien rikosasioita koskevien päätösten arkaluonteisuuden vuoksi olisi mahdollista ja jopa välttämätöntä turvautua menettelyihin, jotka ovat vähemmän demokraattisia - Euroopan parlamentti ei niihin osallistu - ja tehottomampia ja joista voitaisiin päättää yksimielisesti. Menettelyt eivät myöskään olisi yhtälailla oikeudellisesti varmoja, ellei yhteisöjen tuomioistuin kannata niiden hyväksymistä. Ymmärtäköön ken kykenee.
Miksei perusoikeuksia suoraan koskevassa kysymyksessä voida hyötyä takeista ja menettelyistä, joita sovelletaan muussa yhteydessä laadittuihin lainsäädäntösäädöksiin?
Mietinnössä ehdotetaan ratkaisua kaikkiin näihin ongelmiin sekä yksinkertaisen periaatteen soveltamista: yksi säädös, yksi menettely, yksi kuvaus, yksi nimi. Siksi ehdotamme lainsäädännön järjestämistä kolmeen pääluokkaan. Perustuslaillinen osuus jakautuu kahteen osaan: - uskon valmistelukunnan olevan tästä samaa mieltä - A-osaan, johon sisältyy kaikki varsinaisesti perustuslakiin lukeutuva eli arvot, periaatteet, tavoitteet, toimielimet ja menettelyt, joiden avulla unioni toimii. B-osa sisältää perustamissopimusten nykyiset politiikkoja säätelevät pääperiaatteet.
Tähän osuuteen liittyy kysymys, pitäisikö ratifiointimenettelyjä muuttaa. Tein ehdotuksia, joita kaikkia ei kannatettu perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa. On kuitenkin selvää, että menettelyjä on muutettava, jos haluamme välttää sen, että 25 valtiota hylkää suoralta kädeltä mahdollisuuden kehittää kyseistä lainsäädäntöä.
Toinen osuus on lainsäädännöllinen osuus, joka on yksinkertainen. Lakia on kutsuttava laiksi, ja ehdotamme luonnollisesti, että toisistaan erotellaan perustuslakia täydentävät lait, jotka ovat melko muodollisia lakeja ja joihin sovelletaan erityistä menettelyä; puitelait, jotka korvaavat direktiivit, ja tavalliset lait, jotka korvaavat lainsäädäntöasetukset. Lisäksi toisistaan olisi eroteltava rahoitusnäkymiä ja talousarviota koskevat lait, jotka käsittelevät tietenkin rahoitusta ja talousarviota. Kaikkia edellä mainittuja on kuitenkin kutsuttava laeiksi, sillä ne ovat lakeja. Ennen kaikkea on todettava selvästi, että laille ominaista on yhteispäätösmenettely ja että yhteispäätösmenettelystä on tehtävä lainsäädännöllisen osuuden ainoa päätöksentekomenettely. Luonnollisesti muun muassa rahoitusasioita varten on laadittava erityiset sovellukset, mutta suunta on tämä.
Kolmantena ja viimeisenä on täytäntöönpanoa koskeva osuus, toisin sanoen täytäntöönpanoasetukset. Tältä osin on sovellettava kolmea yksinkertaista periaatetta. Ensinnäkin on hyväksyttävä, että tästä lähtien lainsäädäntävaltaa ei käytä vain neuvosto vaan valtaa käyttävät tosiasiassa neuvosto ja parlamentti, jotka toimivat yhteispäätösmenettelyn mukaisesti. Molempien lainsäädäntävallan käyttäjien on siksi käytettävä nykyistä, erityisesti EY 202 artiklan mukaisesti neuvostolle kuuluvaa valtaa. Lisäksi on myönnettävä, ettei lakeja voi säätää 25 jäsenvaltion kesken samalla tavoin, kun tähän asti on tehty. Työnjakoa on lisättävä päättävän ja valvovan lainsäädäntävallan käyttäjän sekä täytäntöönpanoasetukset antavan täytäntöönpanovallan käyttäjän, joka on mielestämme komission, välillä. Tämä onnistuu takaisinottomenettelyn ansiosta, sillä sen avulla molemmat lainsäädäntävallan käyttäjät voivat varmistaa, että asetukset ovat yhdenmukaisia niiden lainsäädännön säännösten kanssa, joihin asetukset pohjautuvat.
Tässä asian pääkohdat. Mietinnöstä voidaan tietenkin todeta monia muitakin seikkoja, mutta uskon, että avoimuus, demokratia ja tehokkuus lisääntyvät, mikäli pääjaottelu perustuslailliseen osuuteen, yhteispäätösmenettelyn hallitsemaan lainsäädännölliseen osuuteen ja täytäntöönpanoa koskevaan osuuteen toteutetaan. Tämä tekisi lopun komitologiasta ainakin kuulemisten osalta, kuten komissio toivoo, ja korvaisi komitologian kahden lainsäädäntävallan käyttäjän toteuttamalla todellisella valvonnalla. Ehkäpä tällöin osa Euroopan kansalaisista alkaisi viimeinkin ymmärtää, mitä oikein teemme.

Corbett (PSE).
Arvoisa puhemies, onnittelen jäsen Bourlangesia ryhmäni puolesta huomattavan laajasta yhteisymmärryksestä, jonka hän on onnistunut saamaan aikaan valiokunnassa mietintönsä tärkeimmistä ehdotuksista.
Aihe on hankala. Kuten Amato totesi, mikään ei ole niin monimutkaista kuin yksinkertaistaminen. Pyrkiessään yksinkertaistamaan Euroopan unionin säädöshierarkiaa jäsen Bourlanges on ottanut käsiteltäväkseen hyvin monimutkaisen ja vaikean aiheen ja yrittänyt tehdä asiasta jollain tavoin järkevän.
Omalta osaltamme puollamme hänen kaksitahoista lähestymistapaansa: ensinnäkin hän yrittää järkeistää hierarkiaa hahmottelemalla kolme säädöskategoriaa, jotka ovat perustuslailliset säädökset, lainsäädäntösäädökset ja täytäntöönpanotoimet. Näillä on tietysti alakategoriansa - valitettavasti emme voi yksinkertaistaa liikaa - mutta joka tapauksessa pääryhmiä on kolme. Lähestymistavan toinen osa käsittelee terminologiaa eli sanastoa. Esimerkiksi asetuksia olisi tulevaisuudessa kutsuttava "laeiksi" ja direktiivejä "puitelaeiksi", mikä vaikuttaa järkevältä ja tekisi säädöksistä paljon ymmärrettävämpiä kansalaisten kannalta.
Tulen kohtaan, joka on erityisen tärkeä ja johon jäsen Bourlanges puuttui puheenvuoronsa loppupuolella. Täytäntöönpanosäädösten kategoriassa parlamentti siirtää komissiolle vallan antaa tietynlaisia säädöksiä. Tässä on jo terminologiaan liittyvä ongelma, eli millä nimellä näitä säädöksiä kutsutaan. Joka tapauksessa jos parlamentti ja neuvosto siirtävät lainsäädäntävallan käyttäjinä komissiolle valtaa, jota käytetään nykyisin komitologiassa, kaivataan perusteellista muutosta ja edistysaskeleita tähän mennessä sovitun lisäksi.
Jäsen Bourlanges toi ilmi, että sovimme valiokunnassa alkuperäisen mietintöluonnoksen muuttamisesta siten, että asiakirja sisältöineen saisi laajan kannatuksen parlamentissa. Sovimme kannasta, jonka mukaan parlamentti on - neuvoston kanssa - halukas siirtämään täytäntöönpanovaltaa, jos valta on mahdollista ottaa tarvittaessa takaisin. Emme suinkaan halua syventyä itse kaikkiin täytäntöönpanotoimien teknisiin yksityiskohtiin. Emme halua korvata täytäntöönpanovallan käyttäjää, mutta meidän on saatava takeet siitä, että voimme ottaa takaisin siirtämämme vallan, jos emme ole tyytyväisiä tapaan, jolla komissio valtaa käyttää.
Olemme ehdottaneet, että jos neuvosto päättää määräenemmistöllä tai parlamentti päättää jäsenten enemmistöllä - ei kuitenkaan torstai-iltapäivän niukalla enemmistöllä 29 puolesta 36 vastaan - ottaa takaisin täytäntöönpanotoimen, komission on joko peruttava toimi, tai komission alkuperäinen toimi käsitellään täysimääräisessä yhteispäätösmenettelyn mukaisessa lainsäädäntämenettelyssä toimen vahvistamiseksi, tarkistamiseksi tai peruuttamiseksi.
Tämä on yksinkertainen järjestelmä, jonka avulla voimme siirtää valtaa huomattavasti nykyistä enemmän ja varmistaa samalla demokratian ja avoimuuden. Suosittelen sitä parlamentille.

Duff (ELDR).
Arvoisa puhemies, jäsen Bourlangesia on onniteltava siitä, että hän on onnistunut laatimaan hyvän mietinnön erityisen monimutkaisista kysymyksistä. Mietintö tulee kiinnostamaan suuresti valmistelukuntaa, joka myös pohtii näitä kysymyksiä.
Suurimmat saavutukset ovat seuraavat: ensinnäkin on onnistuttu tekemään selkeä ero lainsäädäntö- ja toimeenpanosäädösten välillä. Toiseksi käytettävissä olevat välineet on onnistuttu järkeistämään siten, että arvo vastaa selkeämmin muotoa. Kolmanneksi on onnistuttu luomaan selkeä alempiarvoisen lainsäädännön luokka, mikä parantaa primaarilainsäädännön laatua sekä parlamentin mahdollisuuksia valvoa, mitä ehdotuksia viedään läpi.
Ryhmäni pääasiallisen tarkistuksen tavoitteena on vaatia erillistä tarkistusmenettelyä perustuslaillisen sopimuksen toista osaa varten. On tärkeää, että toimintaa koskeviin lukuihin sovelletaan lievempää tarkistusmuotoa kuin nykyinen yksimielisyys sekä ratifiointi kaikissa jäsenvaltioissa. Jos emme onnistu luomaan lievempää menettelyä, toimintaa koskevia lukuja ei ehkä koskaan saada muutettua. Jos unionissa vaaditaan samaa menettelyä ensimmäiselle ja toiselle osalle, miksi ylipäätään jakaa sopimusta kahtia?
PPE-DE-ryhmä ja PSE-ryhmä tapasivat ennen puoltaa keveämpää menettelyä, ja uskon ryhmien puhujien kykenevän valaisemaan meille, miksi ryhmät näyttävät nyt muuttaneen mieltään.

Kaufmann (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat. Mietinnön tarkoituksena on määritellä parlamentin kanta ja helpottaa näin valmistelukunnan työtä. Valmistelukunta, erityisesti työryhmä IX, tuntee jo nyt olevansa hyvin vaikean tehtävän edessä yrittäessään yksinkertaistaa unionin lainsäädäntöä. Ei ole epäilystäkään siitä, etteikö asia olisi erittäin kiireellinen, sillä loppujen lopuksi kansalaiset haluavat ymmärtää Euroopan unionia, ja aikomuksena on tehdä unionista helpommin ymmärrettävä. Olen varma, että valmistelukunta ottaa säädöstyypit ja säädöshierarkian erityisesti huomioon keskusteluissaan perustuslaillisen sopimuksen sisällön muotoilusta.
Haluan tehdä kolme tärkeää huomautusta mietinnöstä. Mietinnössä esitetään viiden säädöstyypin hierarkia Euroopan unionissa: perustuslaki, perustuslakia täydentävät lait, kansainvälisen oikeuden sopimukset, lait, puitelait ja täytäntöönpanoasetukset. Mietinnön 1 kohdassa esitellään viiden säädöstyypin hierarkia kolmen periaatteen mukaisesti, mikä vaikuttaa minusta melko sekavalta ja tuskin yksinkertaistaa asioita. Ehkäpä kansalaiset antavat meille tämän anteeksi.
Kansalaiset antavat meille nihkeämmin anteeksi, jos he saavat eteensä päätöksen, jolla myönnetään Euroopan unionille selvästi veronkanto-oikeus ilman, että asiaa kutsutaan sen oikealla nimellä. Mietinnön 6 kohdassa määritellään omia varoja koskeva päätös perustuslakia täydentäväksi laiksi. Menettely perustuslakia täydentävien lakien antamiseksi asetetaan mietinnön 9 kohdassa, jonka mukaan omia varoja koskeva päätös ei enää vaatisi kansallisten parlamenttien ratifiointia.
Voisimme käydään kiivaan väittelyn veronkanto-oikeuksien myöntämisestä Euroopan unionille, mutta mielestäni ei ole parhaalla tahdollakaan hyväksyttävää, että asiasta päätetään yksinkertaisesti monien muiden kysymysten yhteydessä otsikon "Säädöstyypit ja säädöshierarkia" alla. Mielestäni on erittäin kiistanalaista, että Euroopan unionin valtioiden välistä luonnetta perustavanlaatuisesti muuttavia ehdotuksia edistetään tämän otsikon alla ja tässä mietinnössä.
Mietinnön 5 kohdassa hylätään tähän asti voimassa ollut periaate, jonka mukaan jäsenvaltiot ovat perussopimusten herroja. Tavoitteena on, ettei jäsenvaltioiden yksimielisyyttä enää vaadita, kun toimivaltaa siirretään tulevaisuudessa. Sen sijaan riittää jäsenvaltioiden määräenemmistö. Tällaisen järjestelyn luonteen vuoksi toimivaltaa olisi kuitenkin mahdollista kahmia unionin tasolle, ja epäilenkin vahvasti, onko tämä aikomuksena. Haluan tehdä päivänselväksi, että Saksan perustuslaki estää suostumasta tällaiseen sopimukseen.

Frassoni (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, tavan mukaan joka kerta, kun jäsen Bourlanges tekee ehdotuksia, hän innostaa koko Euroopan parlamentin ja kaikki, jotka seuraavat tällaisia kysymyksiä, äärimmäisen mielenkiintoiseen ja piristävään aivojumppaan. Haluaisin vilpittömästi kiittää häntä tästä, enkä vähiten siksi, että hänen esityksensä sisältää useita kohtia, joita ryhmäni pitää tärkeinä ja myönteisinä. En voi kuitenkaan todeta samaa kaikista hänen ehdotuksistaan, joten keskityn kohtiin, jotka ovat mielestäni kaikkein ongelmallisimpia.
Valmistelukunta joutuu ratkaisemaan kysymyksen, joita Maastrichtin, Amsterdamin ja Nizzan hallitustenväliset konferenssit eivät ennen sitä pystyneet ratkaisemaan. Kysymys on säädöshierarkiasta sekä lainsäädäntö- ja täytäntöönpanosäädösten erottamisesta toisistaan, mikä on ilmaistava selkeämmin. Jäsen Bourlangesin mietintö kattaa alkuperäisen aikomuksen mukaisesti juuri nämä kysymykset, mutta meidän mielestämme mietinnössä on ylitetty toimeksianto sisällyttämällä siihen ongelmallisempia kysymyksiä, joista parlamentin olisi pitänyt keskustella perinpohjaisemmin ja joita emme todellakaan voi hyväksyä lopullisina ratkaisuina. Ottaisin erityisesti esille jäsen Bourlangesin ehdotukset perustuslaillisesta tarkistamismenettelystä, jota emme voi ryhmänä hyväksyä. Puollamme esittelijän ehdotusta Euroopan unionin säädösjärjestelmän jakamisesta kolmeen osaan: perustuslailliseen, lainsäädännölliseen ja täytäntöönpanoa koskevaan järjestelmään. Emme voi kuitenkaan mielestämme tukea esittelijän ehdotuksia perustuslaillisesta tarkistamismenettelystä, sillä ehdotukset ovat ristiriitaisia. Mielestämme ei ole hyväksyttävää säätää ensin neuvoston ja jäsenvaltioiden edustajien yksimielisyyden vaatimuksesta, ja todeta heti perään, että: "No, hyvä on sitten, kaikkien ei tarvitse allekirjoittaa." Molemmin tavoin ei voi olla: meidän on joko hyväksyttävä periaate, että perussopimuksia on mahdollista tarkistaa ilman kaikkien jäsenvaltioiden yksimielistä tukea, tai sitten emme hyväksy periaatetta. Koko ryhmämme tai ainakin suurin osa ryhmämme jäsenistä kannattaa vankasti edellistä vaihtoehtoa.
Toinen tärkeänä ja mainitsemisen arvoisena pitämäni kanta koskee lainsäädännöllistä osuutta. Mielestämme EY 308 artiklaa olisi tarkistettava, koska sellaisenaan - jolloin hyväksyntää tarvitaan vain neuvoston yksimielinen päätös - se ei vastaa mitenkään joustavuudentarvetta määritettäessä 25 jäsenvaltion muodostaman unionin toimivaltaa. Lisäksi vastustamme täytäntöönpanoon liittyvien kysymysten osalta ajatusta erityisestä elimestä tai erityisvirastoista, joiden tehtävänä olisi valvoa yhteisön lakien teknistä täytäntöönpanoa. Kokemuksemme tältä alalta ovat lähes aina olleet kielteisiä.
Lopuksi haluaisin painottaa komitologian osalta yhtä seikkaa: Euroopan parlamentille ja neuvostolle annetaan kolmen kuukauden mittainen määräaika, jonka kuluessa päätös on tehtävä. Mielestämme määräaika on liian pitkä ja venyttää täytäntöönpanomenettelyä tarpeettomasti. Joka tapauksessa sen tehokas soveltaminen on osoittautunut vaikeaksi. Kysymys on otettava käsittelyyn ja sitä on tarkasteltava syvällisemmin. Toivon, ettei tämä ole parlamentin viimeinen sana asiassa.

Berthu (NI).
Arvoisa puhemies, jäsen Bourlangesin mietintö on samalla kertaa sekä loistava että tekninen, ja näitä kahta ominaisuutta on tavallisesti lähes mahdotonta sisällyttää yhteen ainoaan asiakirjaan. Tässä ensimmäinen saavutus, josta esittelijää on onniteltava. Jäsen Bourlanges on onnistunut myös toisessa saavutuksessa - josta hän saa kuitenkin vähemmän lämpimät onnittelut: hän on johtanut meitä harhaan jättämällä paljastamatta aikomustensa pääkohdat. Viime kädessä mietintö pohjautuu kokonaan taustalla piilevään näkemykseen pyramidimaisesta Euroopasta, jossa kansat muodostavat pyramidin pohjan. Sama pyramidirakenne tuomitaan selvästi jäsen Napolitanon laatimassa mietinnössä, jos on vaara, että mallia sovelletaan alueisiin ja paikallisviranomaisiin.
Pyramidin huipun muodostaa Euroopan unionin perustuslaki. Mietinnössä jätetään viekkaasti toteamatta suoraan, että kansat ovat sen alaisia. Päinvastoin 4 kohdassa jopa tarkennetaan, että perustuslaki on kansainvälisen oikeuden säädös, jonka jäsenvaltiot allekirjoittavat. Kohdassa ei kuitenkaan todeta selvästi tärkeintä seikkaa: valtiot suostuisivat täten olennaisesti luopumaan itsemääräämisoikeudestaan, sillä Euroopan unionin perustuslaki hallitsisi kansallisia perustuslakeja ja velvoittaisi näin ollen saattamaan voimaan esimerkiksi kaikki määräenemmistöllä hyväksytyt niin kutsutut lainsäädäntösäädökset.
Mietinnössä puollettu kehityskulku johtaa keskeiseen ongelmaan. Mitä tapahtuu, kun Euroopan unionissa määräenemmistöllä hyväksytty päätös on ristiriidassa kansallisen perustuslain tai erityisen tärkeän kansallisen perusperiaatteen kanssa? Mietinnössä ei mainita asiasta sanaakaan, sillä jos asia mainittaisiin, jouduttaisiin tunnustamaan, että mietinnössä ehdotetaan luopumista itsemääräämisoikeudesta ilman minkäänlaisia takeita.
Mielestämme tällaista mallia Euroopan unionista ei voi hyväksyä. Malli ei yksinkertaisesti toimi laajentuneessa ja entistä monimuotoisemmassa unionissa. Sellaisessa Euroopassa määräenemmistöpäätösten lisääminen toimii vain, jos vastapainoksi kansallisten parlamenttien veto-oikeus tunnustetaan selkeästi, kuten olen esittänyt vähemmistöön jääneessä mielipiteessä, jonka liitin jäsen Bourlangesin laatimaan mietintöön.
Yleisemmältä kannalta katsottuna mietinnössä käytetään yksinkertaistamista tekosyynä ylikansallista yhdentymistä puoltaville ehdotuksille, mikä on hyväksi todettu menetelmä valmistelukunnassa. Valmistelukunta kertoo jatkuvasti, että perussopimusten yhdistäminen on yksinkertaisempaa, yksi oikeushenkilöllisyys on yksinkertaisempi, pilarien sulauttaminen on yksinkertaisempaa, yhteispäätösmenettelyn käytön lisääminen on yksinkertaisempaa, yksimielisyyteen perustuvan päätöksenteon lakkauttaminen myös perussopimuksia tarkistettaessa on yksinkertaisempaa. Kaikki voidaan kiteyttää yhteen iskulauseeseen, joka on ainutlaatuinen: supervaltio on yksinkertaisempi.
Ratkaisu vaikuttaa todellakin yksinkertaisemmalta, mutta sen suurinta varjopuolta ei saa piilotella: ratkaisu heikentää demokratiaa huomattavasti. Eittämättä jäsen Bourlangesin mietinnön 1 kohdassa vahvistetaan, että ehdotukset perustuvat "demokratisointiperiaatteeseen". Ohessa olevan selityksen lukemisen jälkeen huomataan kuitenkin, että kyseessä on puheenjohtaja Prodin puheissaan ja perustuslakiluonnoksessaan mainitsema ylikansallinen demokratia. Lyhyesti sanottuna tämä tarkoittaa kansallisten parlamenttien toimivallan siirtämistä Euroopan parlamentille, joka on yhteispäätösmenettelyn ytimessä, kun neuvostossa tehdään päätöksiä määräenemmistöllä. Arvoisa puhemies, valitettavasti ylikansallinen demokratia vaikuttaa hyvin keinotekoiselta, koska kansat myöntävät nykyisin pääasiallisen legitiimiyden omalle kansalliselle demokratialle. Kyseessä on vain temppu, jolla kansoilta riistetään valtaa, jotta valta voidaan sitoa paremmin.
Lopuksi totean, että vastauksemme jäsen Bourlangesin mietintöön sekä valmistelukunnalle on, ettei ole hyväksyttävää esittää teknisiä pohdintoja yksinkertaistamisesta, jotta vältettäisiin keskustelemasta olennaisista poliittisista kysymyksistä. Nyt olennaisena poliittisena kysymyksenä on, että pohjimmiltaan kansat vaativat läheisempää unionia, mutta unionia ei tuoda lähemmäksi yksinkertaistamalla hieman menettelyjä, jotka ovat luonteeltaan kaukana kansoista ja jotka sitovat kansojen valtaa. Unioni tuodaan lähemmäksi melko yksinkertaisesti antamalla kansallisille parlamenteille oikeus osallistua suoraan unionin päätöksentekoon. Loppu on pelkkiä yksityiskohtia.

Inglewood (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, alkajaisiksi minun on pahoiteltava myöhästymistäni, josta kuuluvat kiitokset Euroopan liikennejärjestelyjen hankaluuksille. Jäsen Bourlangesin mietintö on mielestäni äärimmäisen taiturimainen teos, ja minun on todettava, että yksilönä ihailen sitä hyvin paljon. Mietinnöstä käy kuitenkin ilmi hyvin erilainen poliittisen ajattelun perinne kuin omassa maassani. Joka tapauksessa jäsen Bourlanges on onnistunut luomaan teoreettisen mallin, johon olisi sovitettava sekä Euroopan unionin toimielinten työskentely että eritoten tietyt näkökohdat Euroopan parlamentin ja muiden toimielinten välisistä suhteista.
Mielestäni katsantokanta on väärä. Paras ratkaisu jäsen Bourlangesin esittämiin kysymyksiin ja ongelmiin on päättää yksittäisistä menettelyistä, toimintatavoista ja mekanismeista, joita tarvitaan asian mahdollisimman tehokkaaseen käsittelyyn. Vasta sitten olisi määritettävä ja hahmoteltava, miten Euroopan unionin toimisi tällä tavoin.
Huolimatta käsiteltävästä asiasta, josta me konservatiivit osittain pidämme ja osittain emme, äänestämme mietintöä vastaan. Mielestämme mietinnössä lähestytään asiaa väärältä kannalta, uskoaksemme juuri Euroopan unionin kannalta väärältä.

Van den Berg (PSE).
Oli kiintoisaa kuulla edelliset vastustavat puheenvuorot. Arvoisa puhemies, tulin parlamenttiin kolme ja puoli vuotta sitten vakaana aikomuksenani tehdä unionin lainsäädännöstä kansalaisten kannalta ymmärrettävämpää, tehokkaampaa ja demokraattisempaa. Halusin auttaa purkamaan byrokraattiset rakennelmat ja yksinkertaistamaan hallintoa. Minun on todettava, että kolmen ja puolen vuoden aikana täällä parlamentissa on käsitelty roppakaupalla ehdotuksia. Viittaan Kinnockin uudistuksiin ja jäsen Lamassouren mietintöön Euroopan neljän hallinnon tason - unionin, kansallisen, alueellisen ja paikallisen hallinnon - tehtävänjaon selkiyttämisestä. Keskustelemme parhaillaan jäsen Napolitanon mietinnöstä, ja yritämme saada sen hyväksytyksi parlamentissa, jotta eurooppalaisen kotimme perusta kiinnitetään lujasti Euroopan unionin perustuslakiin sekä paikallisella että alueellisella tasolla.
Tänään keskustelemme jäsen Bourlangesin mietinnöstä, joka käsittelee virallisesti säädöshierarkiaa. Alunperin mietintö oli melko monimutkainen ja aika teoreettinen, itse asiassa liian teoreettinen. Onnistuimme kuitenkin istahtamaan alas ja käymään kunnon keskustelun, ja voimme olla tyytyväisiä lopputulokseen, sillä onnistuimme typistämään huomattavasti unionin yli 30:tä päätöstyyppiä, jotka peittoavat leikiten Gaudin Sagrada Familia -katedraalin monimutkaisuudessaan. Tuloksena syntyi selkeämpi ehdotus. Jäljelle jäi kolme säädöskategoriaa: perustuslaillinen osuus periaatteet mukaan luettuina, lainsäädännöllinen osuus sekä täytäntöönpanoa koskeva osuus täytäntöönpanotoimille. Haluaisin todeta yhden asian. Vaikka tuemme jäsen Bourlangesin mietintöä varauksettomasti, emme ole täysin samaa mieltä hänen kanssaan yhdestä asiasta. Emme halua, että joiltakin valtioilta viedään nykyinen veto-oikeus perustamissopimusta tarkistettaessa. Emme voi ilmoittaa muutamille maille - Alankomaille, Luxemburgille, Ranskalle tai mille tahansa muulle maalle - etteivät ne saa osallistua perustamissopimuksen tarkistamiseen. Tältä osin kannatan jäsen Kaufmannin ja jäsen Frassonin näkemyksiä. Äänestämme siksi kyseistä kohtaa vastaan. Järkkymätön mielipiteemme on, että perustamissopimus olisi solmittava yksimielisesti ja sitä olisi muutettava yksimielisesti. Tämä sopii vain perustuslailliseen osuuteen, ja muiden osuuksien osalta kannatamme luonnollisesti näkemystä, jonka mukaan osuuksia on yksinkertaistettava. Yksinkertaistaminen ei siis kuitenkaan päde perustuslailliseen osuuteen, sillä muutoin asioista päätettäisiin hyvin eriarvoiselta pohjalta.

Randzio-Plath (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin todeta, että jäsen Bourlangesin terävät pohdinnat tekevät lopun todennäköisesti ainoastaan menettelyjen sekamelskasta, jos olemme todella valmiita noudattamaan säädöshierarkian avoimuutta ja selkeyttä. Tämä ei ole aina kovinkaan helppoa erityisesti niille, jotka käsittelevät lainsäädäntöä parlamentin erityisissä valiokunnissa, sillä nykypäivän lakeihin liittyi kiusaus erotella tekniset kysymykset poliittisista kysymyksistä. Lainsäädännöstä on tullut vaikeaselkoisempi ja monimutkaisempi prosessi, joten parlamentin jäsenten oletetaan olevan kykenemättömiä hallitsemaan vaikeita teknisiä ongelmia. Niinpä täytäntöönpanovallan käyttäjä lisää avuliaana omat sääntönsä liitteisiin tai muihin säädösmuotoihin huolimatta siitä, että joidenkin tapausten syövereihin kätkeytyy erittäin pulmallisia poliittisia seikkoja, jotka ovat hyvin merkittäviä.
Mielestäni on aiheellista ehdottaa, että säädöshierarkiaa käytettäisiin luotettavien yhteistyömuotojen luomiseen. Primaarilainsäädännön rinnalle tarvitaan johdettua lainsäädäntöä. Euroopan parlamentti tarvitsee niin kutsuttua takaisinottomenettelyä ainoastaan johdetussa lainsäädännössä, jopa enemmän kuin kansalliset parlamentit - joilla on menettely jo nykyisin käytössään - sillä Euroopan parlamentilla ei ole aloiteoikeutta, jolla komission aloitteet kumottaisiin. Mielestäni on erityisen ansiokasta, että valiokunta yhtyi nyt kantaan, jonka mukaan toimielinten välisen tasapainon muodostavilla toimielimillä on molemmilla oltava mahdollisuus peruuttaa ehdotus. Mielestäni tämä on todella kaikkein tärkein demokraattisen ja avoimen lainsäädännön ominaisuus.

Bérès (PSE).
Arvoisa puhemies, jäsen Bourlangesille totean: "Hyvin tehty!" Hyvin tehty, sillä mielestäni olette esittänyt työssänne seikat, jotka tulevat olemaan valmistelukunnan tärkeimpiä kysymyksiä. Hyvin tehty myös siksi, että onnistuitte sisällyttämään mietintöön kysymyksen terminologiasta. Mielestäni eurooppalaisten on parasta käyttää yksinkertaisia sanoja selittäessään eurooppalaisille, mitä Euroopan parlamentti tekee. Vaaditte meitä tekemään juuri näin. Uskoakseni valmistelukunta tukee suunnitelmaa, ja tämä on askel eteenpäin.
Kerrotte tähtäävänne yksinkertaistamiseen. Euroopan unionissa olen varovainen yksinkertaistamisen suhteen, koska olen oppinut, ettei monimutkaisuus tarkoita välttämättä asioiden mutkistumista ja että joskus asiat muuttuvat monimutkaisemmiksi, kun niitä yritetään yksinkertaistaa.
Yhdessä kohtaa mietintönne on kuitenkin ehdottoman olennainen, nimittäin Euroopan unionin toimivallan suhteen: kyseessä ovat yhteispäätösmenettelyn seuraukset komitologialle. Vaaditte EY 202 artiklan uudistamista. EY 202 artiklan molemmat osat ovat ehdottoman olennaisia: artiklassa määritellään toimivalta ja annetaan yksityiskohtainen kuvaus toimivallan käytöstä. On tärkeää, että neuvoston ja Euroopan parlamentin toimivallat ovat rinnakkaiset. Jos neuvosto luovuttaa osan toimivallastaan, parlamentti voi tehdä samoin ja päinvastoin. Tällöin meidän on otettava myös huomioon, mitä todella tapahtuu. Pelkään, että mietintöön liittyvä työmme ei ole täysin yhdenmukaista verrattuna siihen, miten unionin lainsäädäntö muuttuu todellisuudessa. Viittasitte osuvasti mekanismeihin, jotka on laadittu Lamfalussyn menettelyn yhteydessä. Epäilemme neuvoston ja komission halua laajentaa mekanismeja muille aloille, ja siksi on tärkeää saada parlamentin käyttöön todellinen takaisinottomenettely. Lisäksi mainitsitte koordinointitoimet.
Haluaisin ottaa lopuksi esille markkinatoimijoiden itsesääntelyn ja kiinnittää jäsenten huomion edessämme olevaan suureen vaaraan, sillä kun työmme ja päätöksemme keskittyvät nyt lainsäädäntämenettelyyn, niin tosiasiassa Euroopan unionin lainsäädäntö laaditaan tulevaisuudessa itsesääntelyyn, koordinointiin ja komitologiaan perustuen.

Marinho (PSE).
Arvoisa puhemies, puollan ajatuksena tehostamista ja yksinkertaistamista, joita Jean-Louis Bourlanges niin hyvin perusteli. Puollan asiaa, koska hän ottaa huomioon Maastrichtista alkaneen parlamentin pitkän ja teoreettisen kehittelytyön, koska kyseessä on parlamentaarinen säännöstö, joka on sisällytettävä perustuslaillisen sopimuksen tekstiin, ja koska työllä on saatu aikaan selkeitä välineitä ja tehokkaita päätöksentekomenettelyjä, jotka ovat ratkaisevia tulevan unionin sujuvan toiminnan kannalta.
Jäsen Bourlanges, valitettavasti mietinnön rivien välistä pilkottavassa filosofisessa ja teoreettisessa puolessa - esimerkiksi 5 kohdan toisessa luetelmakohdassa - voidaan havaita kaamea epäluottamus pieniä ja keskikokoisia valtioita kohtaan, minkä vuoksi olen tällä hetkellä haluton hyväksymään mietintöä monista melko mutkattomista syistä. Unionin kehitystä ovat haitanneet suurten valtioiden väliset näkemyserot tärkeimmissä kysymyksissä. Ei ole pienten valtioiden tahdonpuutetta, ettei Yhdistynyt kuningaskunta ole liittynyt euromaihin tai Schengen-valtioihin! Pieniä valtioita ei voi myöskään pitää vastuullisina sosiaalisen Euroopan puuttumisesta, talousarvion pienuudesta, yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisen puutteesta, rakennepolitiikan kriisistä tai oikeudellisten välineiden rajoittamisesta vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella.
Emme voi muistella jäsenvaltioiden koon osalta Casablancan unohtumattoman poliisipäällikön toistamaa kehotusta: "Pidättäkää ne tavanomaiset epäillyt!" Eivät neliökilometrit, pituuspiirit, leveyspiirit tai bruttokansantuote asukasta kohti määrää, kuinka tärkeä maa on Euroopan unionin yhteisen edun kannalta. Näin ollen kyseisiä kriteerejä ei voi käyttää viimeisteltyjä perustuslaillisia ratkaisuja tehtäessä siten, että kaikki toisin ajattelevat jätetään seisoa töröttämään käytävälle, askeleen päähän ulko-ovesta.
Ehkäpä jäsen Bourlangesin olisi pitänyt älyineen ja tietämyksineen, vankkumattomana unionin kannattajana, pohtia tätä seikkaa tarkemmin ja pyrkiä ponnekkaammin löytämään järkevä ja yhteisen mielipiteen mukainen ratkaisu. Toivottavasti hän tekee näin edes huomiseen mennessä.

Thorning-Schmidt (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää tämän väsymättömästä innosta kehittää Euroopan unionia sekä suurenmoisesta ja hyvin yksityiskohtaisesta mietinnöstä. Kiinnittäisin kuitenkin huomiota kahteen kohtaan, joista en ole samaa mieltä. Ensimmäinen seikka koskee perussopimusten tarkistamismenettelyä. Olen täysin yhtä mieltä siitä, että valmistelukunnan työn perusteella on selvää, että tulevaisuudessa valmistelukuntamenettelyä on käytettävä perussopimuksia tarkistettaessa. Ainakin tämän olemme joka tapauksessa oppineet. Minun on kuitenkin ilmoitettava olevani täysin eri mieltä esittelijän ehdotuksesta, joka koskee ratifiointimenettelyn muuttamista. En usko, että muutos olisi sopusoinnussa yhteisössämme vallitsevan hengen kanssa, jos poistamme jäsenvaltioilta vallan säädellä Euroopan unionin kehittymistä. Itse asiassa pelkään, että tällainen menettely estäisi unionimme kehittymisen, sillä kotimaidemme kansalaiset suhtautuvat hyvin epäillen unionin toimivallan lisäämiseen, jos he eivät esimerkiksi tunne pystyvänsä kontrolloimaan tapahtumia. Siksi katson, että meidän on tunnustettava, että Euroopan unioni perustuu kansalaisiin ja kansoihin mutta että unionin muodostavat ja sitä pitävät yllä jäsenvaltiot, minkä on tietenkin käytävä ilmi ratifiointimenettelystä. Meidän olisi yksinkertaisesti pidättäydyttävä nykyisissä menettelyissä. Toinen seikka on työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun asema yhteisössä. Esittelijä yrittää saada aikaan neuvoston ja Euroopan parlamentin hyväksymismenettelyn, jota sovellettaisiin, kun työmarkkinoiden molemmat osapuolet ovat saaneet aikaan ehdotuksen. Mielestäni tällainen menettely toisi asiaankuulumattoman kolmannen osapuolen työmarkkinaosapuolten väliseen vuoropuheluun. Vuoropuhelun tarkoituksena on tietenkin, että molemmat työmarkkinoiden osapuolet pääsisivät sitovaan sopimukseen keskenään ilman, että sopimukseen sekaantuu asiaankuulumattomia osapuolia - tässä tapauksessa lainsäätäjiä. Jos aiomme tosissaan osallistua työmarkkinaosapuolten väliseen vuoropuheluun ja laatia ehkä aikanaan omia eurooppalaisia sopimuksia, meidän on tunnustettava, että teollisuuden osapuolten on neuvoteltava asioista keskenään ja että lainsäätäjien on pysyttävä neuvottelujen ulkopuolella.

Medina Ortega (PSE).
Arvoisa puhemies, vaikuttaa siltä, että suhtaudumme nyt myönteisesti Euroopan unionin laajentumiseen 15 jäsenvaltiosta 25:een vuonna 2004 ja muutama vuosi myöhemmin ehkä 27:ään, ehkäpä 28:aan, 30:een ja niin edelleen.
Ellei laajentumisen yhteydessä toteuteta perinpohjaista perustuslaillista muutosta, joudumme ehkä "juhlimaan" Euroopan unionin loppua. Toisin sanoen nykyinen päätöksentekoprosessi, jossa perustavanlaatuiset muutokset tehdään yksimielisellä päätöksillä, ei sovellu yhteisömme kaltaisen instituution kehittämiseen, vaikka yhteisö onkin toiminut ainakin tähän asti tehokkaasti. Vaarana on, että teemme Euroopan unionista eräänlaisen Euroopan neuvoston, tehottoman parlamentaarisen foorumin - jonka ainoa toimiva osa on Euroopan ihmisoikeustuomioistuin - eräänlaisen suuren YK:n, joka eroaa YK:sta vain siinä, että YK:ssa ainoastaan viidellä valtiolla on veto-oikeus, kun Euroopan unionissa veto-oikeus olisi 27:llä tai 28 valtiolla.
Jäsen Bourlangesin ehdotusten osalta katsonkin, että on tärkeää muuttaa nykyinen yksimielinen päätöksenteko enemmistöpäätöksiin perustuvaksi järjestelmäksi. Mitä laajempi mahdollisuus meillä on hyväksyä päätöksiä enemmistöpäätöksinä, sitä lähempänä olemme aitoa poliittista yhteisöä, kuten toivommekin.
Toiseksi olen samaa mieltä jäsen Frassonin kanssa siitä, että enemmistösäännössä tarjoutuva pakotie eriytetyn yhdentymisen kautta johtaisi siihen - kuten jäsen Marinho totesi - että muutamat valtiot, kuten Yhdistynyt kuningaskunta, pakenisivat eriytetyn yhdentymisen tarjoaman takaportin kautta. Toisin sanoen valtioille annettaisiin mahdollisuus olla osallistumatta yhteiseen hankkeeseen - kuten oli laita Schengen-sopimuksen ja euron käyttöönoton kohdalla. Tämä on ehkä suurin heikkous jäsen Bourlangesin esityksessä.
Lopuksi haluaisin kuitenkin todeta, että yhdyn ehdotuksiin yleisesti ja vaikken ole samaa mieltä kaikista jäsen Bourlangesin ehdotuksista, uskon joka tapauksessa, että mietinnön hyväksyminen olisi suuri edistysaskel Euroopan unionin toimielinten vahvistamiseksi.

Leinen (PSE).
Arvoisa puhemies, säädöshierarkia on aihe, joka tavallisessa tilanteessa karkottaisi jokaisen normaalin ihmisen paikalta. Minun mielestäni on vähitellen käymässä selväksi, kuinka tärkeä jäsen Bourlangesin mietintö on unionin oikeuskelpoisuudelle sekä tietenkin ymmärrettävyydelle ja - kuten vielä huomaamme - päätöksentekoprosessin demokratisoinnille. Kotimaassani säädöksiä on kolmen tasoisia: perustuslaki, lait ja lakia alemman asteiset täytäntöönpanosäädökset. Unionissa on kolmekymmentä erilaista lainsäädäntövälinettä. Euroopan unionin välinevalikoima on siis aivan liian suuri ja siksi aivan liian hämmentävä, eikä kukaan oikein ota siitä selvää, ja terminologiakin on ihan hujan hajan. Käytössä on siis järjestelmä, josta avoimuus puuttuu täysin ja joka on myös jonkin asteisesti epädemokraattinen.
Jäsen Bourlangesin mietintö on ansiokas siksi, että se on suuri edistysaskel. Mietintö on todellinen läpimurto selkeyden ja demokratisoinnin kannalta. Sitkeän työnteon avulla olemme yrittäneet paikantaa kolme tasoa myös unionin lainsäädännössä: perustuslaillisen tason, lainsäädännöllisen tason ja alemman asteiset säädökset. Näkemykseni mukaan perustuslaillisella tasolla on oltava käytössä vähemmän hankala tarkistusmenettely perustuslain toista osaa varten. Jos vaaditaan 25:n tai jopa useamman valtion yksimielisyyttä, ennen kuin mitään toisen osan säännöstä voidaan tarkistaa, tiedämme vallan hyvin, että tukimme päätöksenteon. Totta kai asia on erittäin arkaluontoinen, sillä enemmistöpäätökset tarkoittavat tietenkin, että joku voi lopulta hävitä. Mutta edistysaskel on otettava, ja sisäinen tahto on löydyttävä, tai muuten veto-oikeutta käytetään toisia vastaan, eivätkä kansalaiset sitä halua.
Lainsäädännön kannalta ensimmäinen askel on alkaa kutsua lakeja "laeiksi" eikä, kuten nyt, "asetuksiksi". Asetus tarkoittaa saksaksi hallinnollista säädöstä, joka ei ole laki. Kannatan vankasti sitä, että käyttöön otetaan termit "unionin laki" ja "unionin puitelaki" ja että yhteispäätösmenettelystä tehdään sääntö kaikessa lainsäädännössä. Talousarviota koskevassa lainsäädännössä - budjettipäätökset ovat toinen hyvin tärkeä parlamentin valtaoikeus - tarvitaan varmasti erityistä menettelyä, mutta yhteispäätösmenettelyn periaatteen olisi pysyttävä samana.
Kolmas kysymys, parlamentin ja neuvoston tavanomaisen lainsäädäntötyön erotteleminen komission antamista täytäntöönpanosäädöksistä, on erittäin merkittävä. On tehtävä selväksi, mikä on lainsäädäntöä ja mikä täytäntöönpanoa. Helpottaisimme omaa tehtäväämme parlamentissa, jos emme antaisi teknisiä asetuksia vaan ainoastaan niiden taustalla olevia säädöksiä. Arvoisa puhemies, uskoakseni tulemme onnistumaan tässä asiassa: suuret kiitokset jäsen Bourlangesille, joka on tehnyt paljon työtä ja esittänyt todella erinomaisen mietinnön!

Bourlanges (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, en taatusti aio puhua sisällöstä, vaan haluaisin sitä vastoin selventää paria-kolmea seikkaa. Yhtäältä haluaisin todeta jäsen Frassonille ja jäsen Kaufmannille, ettei heidän pidä ymmärtää mietintöä väärin: EY 308 artiklaa kehitettäisiin mietinnön mukaan niin, että päätöksiä tehdään yhteispäätösmenettelyllä ja määräenemmistöllä. Neuvoston yksimielisyys vaihtuisi yhteispäätösmenettelyksi, kuten tilanne on omia varoja koskevien päätösten osalta. Ei ole totta, että kehottaisimme ylittämään Euroopan parlamentin toimivallan. Jäsen Kaufmannin viittauksen takia totean, että olemme täsmälleen samoilla linjoilla kuin Saksan perustuslaillinen tuomioistuin, joka totesi jäsen Herzogin mietinnön mukaisesti Maastrichtin sopimuksen solmimisen aikoihin, että Euroopan parlamentin toimivalta on tarpeen aina, kun toimivaltaa siirretään alalta toiselle. Älkäämme siis esittäkö perusteettomia syytöksiä: puollamme yhteispäätösmenettelyä.
Ymmärrän samoin täysin, että jotkut suhtautuvat nihkeästi ehdotukseen perustuslain hyväksymisestä muulla tavoin kuin yksimielisellä päätöksellä, vaikka asia ei olekaan mietinnön pääkohta. Siksi en haluaisi meidän keskittyvän siihen kysymykseen. Ymmärrän täysin, että asiaan voi suhtautua nihkeästi periaatteesta, ja ymmärrän, mitä jäsen van den Berg totesi.
En kuitenkaan halua, että perättömiä syytöksiä esitetään. Ei ole totta (mielestäni jäsen Marinhon olisi tarkistettava asia), että esitys olisi jollain tavoin loukkaava tai halveksiva pieniä valtioita kohtaan. Esityksen mukaan valtiot, joiden väkimäärä on 2,4 prosenttia yhteisön väestöstä, voivat estää veto-oikeudellaan sellaisen sopimuksen hyväksymisen tai ratifioinnin, jota kannattavat valtiot, joiden väkimäärä on 97,6 prosenttia yhteisön väestöstä. Älkäämme siis esittäkö perusteettomia syytöksiä! Jos kannatetaan jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeutta, ei ymmärrettävästikään haluta, että sopimus ratifioidaan muutaman valtion päätöksellä. Ehdotukseni ei kuitenkaan syrji millään tavoin pieniä tai keskikokoisia valtioita.
Haluaisin sanoa sanasen jäsen Duffista, joka jätti tarkistuksen 14. Olen yhtä mieltä tarkistuksen sisällöstä, sillä siinä todetaan, että tulevan perustuslain osia A ja B on tarkistettava eri tavoin. Tein vastaavan ehdotuksen, mutta en saanut tukea perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa, ja siksi en voi itse puoltaa tätä tarkistusta. Olen kuitenkin sitä mieltä, että jäsen Duffin väite on täysin paikkansa pitävä ja tuen hänen esitystään, vaikka esittelijänä käteni ovatkin sidotut.

Barnier
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet. Koska olen viimeinen puhuja, olen yhtälailla viimeinen, joka onnittelee jäsen Bourlangesia tämän mietinnöstä. En kuitenkaan ole ainoa, joka niin tekee. Mietintö on todella huomattava monin tavoin. Ensinnäkin siinä käsitellään perinpohjin yhtä perustavanlaatuista Laekenissa esiin otettua kysymystä. Toiseksi mietintö on tiukka ja tehokas, ja siinä muotoillaan tarkka-alaiset parlamentin ehdotukset, joilla voidaan aidosti yksinkertaistaa lainsäädäntöjärjestelmää, jota esittelijä Bourlanges luonnehti sekamelskaksi. Kolmanneksi minun on ihailtava esittelijän äärimmäisen monipuolista, nerokasta ja taitavaa kynänkäyttöä. Esittelijän lahjakkuus kumoaa sen, mitä hänen hyvin tuntemansa suuri ranskalainen diplomaatti Talleyrand tapasi erheellisesti väittää: "Henki voi hyvinkin olla käyttökelpoista, muttei johda mihinkään." Päinvastoin, jäsen Bourlanges, mietintönne henki johtaa erittäin hyvin perusteltuun ratkaisuun. Haluaisin ilmoittaa, että komissio tukee täysin suurinta osaa päätöslauselman johtopäätöksistä oman tiedonantomme mukaisesti. Laadimme toimielinrakennetta koskevan tiedonannon puheenjohtaja Prodin ja kollegani Vitorinon kanssa, ja se esitettiin parlamentille 5. joulukuuta.
Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa kolmea seikkaa. Ensimmäiseksi puuttuisin periaatteeseen, jonka mukaan unionin lainsäädäntörakenne jaetaan kolmeen osuuteen - perustuslailliseen, lainsäädännölliseen ja täytäntöönpanoa koskevaan osuuteen - ja jonka ansiosta unionin toiminta selkiytyisi, mitä tällä hetkellä kaivataan kovasti. Uudelleenjärjestely on välttämätöntä, jos halutaan selkiyttää jokaisen toimielimen tehtäviä lainsäädännössä: Euroopan parlamentin ja neuvoston tehtävänä on säätää lainsäädäntösäädöksiä, ja komissio varmistaa pääasiassa, että lainsäädäntösäädöksiä sovelletaan, ja antaa täytäntöönpanosäädöksiä. Luonnollisesti myös tulevien perustuslaillisten sopimusten hyväksymis- ja tarkistamismenettelyt ovat tärkeitä. Komissio haluaisi parlamentin tavoin, että valmistelukuntaa käytetään tästä lähtien useammin näiden menettelyjen mallina.
Menettelyä koskevien kysymysten lisäksi parlamentti ja komissio jakavat saman näkemyksen tarpeesta sisällyttää unionin alakohtaiset politiikat perustuslailliseen sopimukseen. Minun on kuitenkin taas toistettava, ettei unionilla ole vahvoja toimielimiä, jos politiikat ovat heikkoja.
Toiseksi puuttuisin, hyvät parlamentin jäsenet, aidon lainsäädännöllisen osuuden luomiseen, mikä on mietinnön olennaisin kohta. On tullut aika kutsua asioita niiden oikeilla nimillä, kuten totesitte. On puhuttava unionin laeista. Lait hyväksyy kahdesta tasavertaisesta toimielimestä muodostuva lainsäädäntävallan käyttäjä. Lait hyväksytään yhdellä ainoalla menettelyllä, tasapuolisella yhteispäätösmenettelyllä, johon jäsen Leinen aivan oikein keskittyi aiemmin. Tässä on viimeinkin vaihtoehto, joka tarjoaa kaikille kansalaisille selkeän ja avoimen suunnitelman, vaikka onkin selvää, että joitakin yhteispäätösmenettelyn osia on tehostettava.
Lisäksi on varmasti tehtävä erityisiä muutoksia perustuslakia täydentävien lakien ja talousarviosäädösten osalta. Jäsen Bourlanges, teidän mietintönne pohjustaa hyvin muutosten tekemistä.
Kolmanneksi puutun tehtävään, jota on kaavailtu Euroopan komissiolle lainsäädännön täytäntöönpanossa. En tarkoita hallitustehtäviä, vaikka huomautankin ohimennen, että myös kyseisiä tehtäviä olisi selkiytettäviä. Ne on jaettava ehdotuksia antavan komission ja päätöksiä tekevän neuvoston kesken siten, että Euroopan parlamentille annetaan riittävät tiedot. Tämä pätee poliisi- ja oikeusasioihin sekä yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan. Mitä sitten tulee yhteisön toimivaltaan panna täytäntöön unionin lainsäädäntö, tahtoisimme kuitenkin teidän tavoin, että täytäntöönpano-oikeus myönnetään selvästi komissiolle ja että täytäntöönpanoa valvovat tasapuolisesti parlamentti ja neuvosto eli molemmat lainsäädäntä- ja budjettivallan käyttäjät. Jäsen Randzio-Plath korosti muuten tätä seikkaa. On toteutettava perinpohjainen järkeistäminen, jotta tiedetään, kuka tekee mitäkin Euroopan unionissa, ja jotta täytäntöönpanovallan käytöstä tulee avoimempaa ja vastuullisempaa.
Tältä osin minun on ilmoitettava teille, hyvät parlamentin jäsenet, että komissio on huolissaan kahdesta mietinnön kohdasta. Ensimmäisen otti esille jäsen Frassoni aiemmin. Se liittyy mahdollisuuteen myöntää ainakin osa täytäntöönpanovallasta muulle elimelle kuin komissiolle. Hyvät parlamentin jäsenet, on vältettävä rohkaisemasta tai helpottamasta kehitystä, joka vaikuttaa vähentävän sääntelyvaltaa Euroopan unionissa. Toisen meitä koskevan seikan ottivat esille muiden muassa jäsenet Corbett ja Bérès. Kyseessä on yleisen veto-oikeuden myöntämien parlamentille ja neuvostolle täytäntöönpanotoimien suhteen. Puhun todellakin täytäntöönpanotoimista. Asiasta käydään parhaillaan perusteltua keskustelua - vaikka jotkut yksityiskohdat voivatkin erota - valmisteltaessa luonnosta toimielinten väliseksi sopimukseksi lainsäädännön parantamisesta. Kollegani de Palacio puhuu asiasta täällä huomenna.
En toista komission kantaa, sillä se on hyvin tiedossa. Sallikaa minun siis yksinkertaisesti todeta, että täytäntöönpanotoimien osalta jokaisen toimielimen on voitava käyttää valtaoikeuksiaan itsenäisesti ja sopusoinnussa muiden toimielinten kanssa. Toimielinten on vältettävä lisäämästä uhkaa siitä, että kansalaisten ja yritysten oikeudellisesta epävarmuuden tunne kasvaa.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin onnitella mitä vilpittömimmin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaa sekä esittelijää luovasta esityksestä, jonka he ovat saaneet mietinnöllä aikaan. Meidän on taisteltava mietinnön kunnianhimoisten päätelmien toteuttamiseksi. Jäsen Bourlanges, hyvät parlamentin jäsenet, Bourlangesin mietintö on sellaisena, kuin te voitte sen hyväksyä, hieman etääntynyt Amaton johtaman valmistelukunnan työryhmän päätelmistä. Jotta erot tasoitetaan tulevaa perustuslaillista sopimusta luonnosteltaessa, komission ja parlamentin on hyvin tärkeää pysytellä edelleen yhtenäisillä linjoilla valmistelukunnassa. Voitte luottaa kollegaani Vitorinoon sekä minuun tässä asiassa. Jäsen Kaufmann ja jäsen Duff toivat asian esiin aiemmin, ja tämän vuoksi Bourlangesin mietintö on mitä hyödyllisin ja ajankohtaisin.
Puhemies.
Kiitokset komission jäsenelle.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Coelhon laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0436/2002) Espanjan kuningaskunnan aloitteesta:
1. neuvoston päätöksen tekemiseksi Schengenin tietojärjestelmän eräiden uusien toimintojen käyttöönottamisesta erityisesti terrorismin torjunnassa
2. neuvoston asetuksen antamiseksi Schengenin tietojärjestelmän eräiden uusien toimintojen käyttöönottamisesta erityisesti terrorismin torjunnassa.

Coelho (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Schengenin tietojärjestelmä (SIS) on tietokoneverkkojärjestelmä, johon Schengen-valtioiden toimittamat tiedot on tallennettu ja josta muiden Schengen-valtioiden poliisi- ja tulliviranomaiset hakevat tietoja. SIS on Euroopan laajin tietokanta, ja sillä on kaksi tehtävää: sen avulla ylläpidetään yleistä järjestystä ja turvallisuutta sekä käsitellään maahanmuuttoa ja tuetaan toimenpiteitä, joilla on tarkoitus kompensoida henkilöiden vapaata liikkuvuutta.
Meille toimitettiin kaksi tähän liittyvää Espanjan aloitetta, joissa SIS:lle annetaan uusia toimintoja erityisesti terrorismin torjuntaa varten. Olen pahoillani, että mietinnössä käsitellään Euroopan parlamentin sisäisistä syistä ainoastaan näitä kahta Espanjan aloitetta eikä niiden lisäksi alkuperäisten suunnitelmien mukaisesti myös päätöslauselmaa Schengenin tietojärjestelmän toisen vaiheen luomista koskevasta komission tiedonannosta, joka sisältää ehdotuksia järjestelmän kapasiteetin lisäämisestä ja uusien teknisten ja tutkimusmahdollisuuksien käyttöönottamisesta. Erityisen pahoillani olen siitä, että Espanjan aloitteissa SIS:n nykyiseen versioon pyritään tekemään parannuksia, joiden on ehdottomasti sovittava yhteen SIS II:n pitkän aikavälin tavoitteiden kanssa ja joita on näin ollen pidettävä kiinteänä osana SIS I:stä SIS II:een siirtymisen prosessia.
Tutkittuamme perinpohjaisesti Espanjan aloitteita totesimme, että vaikka emme olekaan niistä täysin samaa mieltä, voimme hyväksyä ne tietyin tarkistuksin, joilla pyritään pohjimmiltaan varmistamaan, ettei kansalaisoikeuksien suojelusta annettuja takuita kyseenalaisteta. Näin vastataan koko prosessin toteutusta koskevaan Euroopan parlamentin päähuolenaiheeseen.
Jotkin Espanjan aloitteisiin sisältyvät ehdotukset ovat hyväksyttäviä, kuten Europolin pääsy SIS:ään, mikäli riittävällä tavalla varmistetaan, että kaikki tietojen käyttö on oikeutettua ja laillista. Näin ollen tarkistuksessa 7 asetettujen Europolia koskevien ehtojen ja itse jättämässäni tarkistuksessa 10 asetettujen Eurojustia koskevien ehtojen on täytyttävä, ennen kuin pääsy voidaan myöntää. Jos uusien käyttäjien pääsy mahdollistetaan, lupaa on käytettävä aina vain siihen tarkoitukseen, johon se on myönnetty, jolloin pääsy rajoittuu sellaisiin tietoihin, joihin heillä on oikeus päästä, ja jolloin varmistetaan, että kansalaistemme oikeuksien suojelun taso säilyy vähintään ennallaan. Lisäksi on tärkeää, että Europolin ja Eurojustin tarvetta päästä SIS:ään tarkastellaan lähemmin ja perustellaan paremmin.
Ehdotukset hakujen täydellisestä rekisteröinnistä ovat hyviä, mutta artiklassa olisi syytä täsmentää, mitkä tiedot on rekisteröitävä. SIRENE-toimiston toiminnalle on lisäksi luotava oikeusperusta. Tämä on asia, jota ehdotin jo kesäkuussa 2001 laatimassani mietinnössä, ja kyseisen toimiston on sen mukaan tarvittaessa hävitettävä tiedot.
Nämä aloitteet sisältävät myös muita ehdotuksia, joiden kohdalla on mielestämme odotettava SIS I:n kehittämistä, kun asianmukaiset takuut on otettu käyttöön. Tämä pätee ehdotukseen laajentaa pääsyä puuttuvia, varastettuja tai kadonneita henkilöllisyystodistuksia koskeviin tietoihin. Vaikka minulla ei olekaan periaatteessa mitään sitä vastaan, minusta tuntuu, ettei Euroopan parlamentti voi tässä vaiheessa hyväksyä kyseistä ehdotusta, ellemme ryhdy lisätoimiin sellaisten henkilöiden suojelemiseksi, joiden asiakirjat on varastettu, joiden henkilöllisyyttä käytetään laittomasti tai jonka tiedot on yksinkertaisesti syötetty väärin SIS:ään. Tämä ehdotus todennäköisesti aiheuttaa vain lisää ongelmia henkilöille, joiden henkilöllisyys on anastettu. Sama pätee ehdotukseen lisätietojen luovuttamisesta pyydetyistä henkilöistä ja henkilöistä tehtyjen ilmoitusten tunnistamisaineistosta, erityisesti valokuvista ja sormenjäljistä. Niistä on ensin annettava riittävät takuut.
Komissio on toimeksiantanut SIS II:n kehittämistä koskevan toteutettavuustutkimuksen, jonka on oltava valmis maaliskuussa 2003. Toivon, että Euroopan parlamentilla on silloin mahdollisuus antaa lausuntonsa tutkimuksen päätelmistä. Ilmaisen taas tyytymättömyyteni siihen, ettei tässä toteutettavuustutkimuksessa tarkastella mahdollisuutta yhdistää Schengen-, Europol- ja tullitietokannat sekä mahdollisesti Eurojust-tietokanta yhdeksi tietokannaksi, jotta voitaisiin poistaa päällekkäisyyttä, järkiperäistää resurssien käyttöä ja parantaa tarkkuutta. Eri käyttäjäryhmillä olisi mahdollisuus käyttää yhdistettyä tietokantaa eri tavoin, ja samalla taattaisiin tietokannan eri osien rajoitettu ja erikoislupaan perustuva käyttöoikeus.
Uuden SIS:n tarpeellisuudesta on ilmeisesti tehty jo poliittinen sopimus - tämä on neuvoston päätös, jossa vahvistetaan oikeusperusta SIS II:n kehittämiselle ja osoitetaan tarvittavat määrärahat. Myöhemmin laadittavassa asiakirjassa määritellään, miten järjestelmää hallinnoidaan. Haluaisin muistuttaa, että parlamentin selkeänä kantana on ollut, että komission pitäisi hallinnoida SIS:ää ja että siihen pitäisi soveltaa parlamentaarista ja oikeudellista valvontaa. SIS II:n toivotaan olevan valmis vuoteen 2006 mennessä. Kun sen kehittäminen saattaa kuitenkin kestää suunniteltua kauemmin, mielestäni on hyväksyttävää ja soveliasta, että teemme nykyiseen SIS:ään joitakin parannuksia - ainakin sellaisia, jotka ovat mahdollisia tässä vaiheessa.
Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi kiittää kaikkia kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan kollegojani, joiden esittämät tarkistukset ovat parantaneet mietintöä. Haluaisin kiittää myös varjoesittelijöitä heidän yhteistyöstään ja erityisesti sosiaalidemokraattisen ryhmän varjoesittelijää Sérgio Sousa Pintoa.

Vitorino
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi haluan onnitella esittelijää Carlos Coelhoa hänen erinomaisesta mietinnöstään, joka selkeästi ja ytimekkäästi ilmaistuna parantaa neuvoston ehdotuksia Schengenin tietojärjestelmän uusia toimintoja koskeviksi aloitteiksi.
Voin itse asiassa jopa lisätä, että jotkin esittelijän ehdottamista tarkistuksista sisältyvät jo näitä aloitteita tarkastelevan neuvoston työryhmän teksteihin. Nyt esillä olevista aloite-ehdotuksista keskustellaan ensimmäistä kertaa 19. joulukuuta kokoontuvassa oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa sekä Islannin ja Norjan kanssa perustetussa sekakomiteassa, ja komissio on valmis tukemaan useita asioita, jotka huolestuttavat esittelijää ja joita parlamentin täysistuntokin epäilemättä tukee.
Olen samaa mieltä etenkin siitä, että Europolin pääsyä Schengenin sopimuksen 95, 99 ja 100 artiklan mukaisesti rekisteröityihin tietoluokkiin on rajoitettava ja että on varmistettava, ettei tällaisia tietoja kopioida eikä ladata. Tietoihin pääsy ei saa tehdä SIS-järjestelmästä tutkimusvälinettä, eikä se saa olla millään tavoin suhteetonta pääsyn myöntämisen perusteena oleviin syihin nähden. Tämäntyyppinen pääsy voi olla mielestäni erityisen hyödyllinen, koska se tarjoaa Europolille esimerkiksi terrorismin torjunnan yhteydessä mahdollisuuden pyytää jäsenvaltioilta lisätietoja tutkimistaan tapauksista. Nämä ovat itse asiassa sellaisia tietoja, joita Europol saa jo nyt pyytää ja hankkia suoraan jäsenvaltioilta.
Mitä tulee tietosuojaan, komissio katsoo, että tarkasteltaessa osittain, erityisesti 96 artiklan perusteella, yhteisön toimivaltaan kuuluvia uusia SIS-määräyksiä on pohdittava niiden yhteensoveltuvuutta paitsi vuonna 1981 tehdyn Euroopan neuvoston tietosuojaa koskevan yleissopimuksen myös direktiivin 45/96/EY kanssa. Tiettyjen toimenpiteiden suhteellisuuden arviointia voidaan vastaavasti helpottaa tiedustelemalla toimivaltaisilta viranomaisilta, kuuluko niiden toiminta kolmanteen vai ensimmäiseen pilariin.
Suhtaudumme erityisen myönteisesti yhteisen valvontaviranomaisen lausuntoon näistä aloite-ehdotuksista, joista olemme pitkälti samaa mieltä, sekä myös mainintaan siitä, että oleskeluluvista vastaaville viranomaisille on myönnettävä laajennettu pääsy 100 artiklassa tarkoitettuihin henkilöllisyystodistuksia koskeviin turvallisuustietojärjestelmän tietoihin. On kuitenkin otettava käyttöön takuut, joilla varmistetaan, ettei tällaisiin tietoihin pääsy loukkaa sellaisten kansalaisten oikeuksia, joiden henkilöllisyystodistus on varastettu. Tätä esittelijän esiin ottamaa erittäin tärkeää asiaa ei mielestäni voida ratkaista kehittämällä ainoastaan uusia teknisiä ratkaisuja tai, kuten jäsen Coelho sanoi, ottamalla käyttöön uusia toimintoja SIS II:een, joka otetaan periaatteessa käyttöön vuonna 2006. Tätä asiaa on nyt käsiteltävä, ja kansalaisille on samalla tiedotettava Schengenin tietojärjestelmän olemassaolosta ja sen käyttöä koskevista ehdoista, myös siitä, että jotkin tiedot on poistettava, jos asiakirjoja varastetaan tai kadotetaan.
Kuten esittelijäkin totesi SIS II:sta, tammikuussa 2002 komissiolle annettiin tehtäväksi kehittää uuden sukupolven SIS, ja omaksuimme jo etukäteen maailmanlaajuisen lähestymistavan sen toimintoihin tiedonannossa, jonka annoimme neuvostolle ja parlamentille 18. joulukuuta 2001. Ytimekkäästi ilmaistuna haluaisin sanoa parlamentille, että SIS II:n kehittämisessä ollaan toistaiseksi aikataulussa ja että toteutettavuustutkimuksen on tarkoitus valmistua maaliskuussa 2003. Näin voimme aiempaa tehokkaammin auttaa ehdokasvaltioita valmistautumaan tulevaan sisärajojen poistumiseen, joka voi toteutua vain, jos SIS II otetaan käyttöön. Komission yksiköt viimeistelevät nyt raporttiaan, jossa tämän tutkimuksen nykytila esitetään yksityiskohtaisesti ja joka toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle ensi vuoden alussa.

Von Boetticher (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Vitorino, hyvät kollegat, Espanjan aloitteessa ja Coelhon mietinnössä täyttyy parlamentin pitkäaikainen vaatimus. Europolille ja Eurojustille myönnetään nyt vihdoin pääsy Schengenin tietojärjestelmään, mikä on sitä paitsi aivan välttämätöntä järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin aiheuttamien uusien uhkien vuoksi. Tarjouspyyntöjen yhdistämismahdollisuuskin on todellinen edistysaskel. Esittelijä Coelho käsittelee mietinnössään tietosuojaan liittyviä asioita ja ongelmia ja tekee järkeviä ehdotuksia niiden ratkaisemiseksi. Hänen mietintöään on siksi syytä kannattaa varauksettomasti.
Entisenä toisen vaiheen Schengenin tietojärjestelmän kehitystä käsittelevänä parlamentin esittelijänä haluaisin tässä yhteydessä jälleen kehottaa komissiota ja neuvostoa toimimaan nopeasti. Esittelijä Coelho jo totesikin, että käyttöoikeutta voidaan laajentaa ainoastaan tämän uuden kehitysvaiheen yhteydessä. Kehitystyö on saatava valmiiksi vuoteen 2006 mennessä, ja sekin on oikeastaan kaksi vuotta liian myöhään, sillä itälaajentumisen on tarkoitus toteutua vuonna 2004, kuten kaikki tiedämme.
Meidän on kuitenkin ajateltava vielä tätäkin pitemmälle. Näyttää siltä, että valmistelukunta lakkauttaa Euroopan unionin nykyisen kolmipilarisen mallin. Se on mielestäni aivan oikein, sillä juuri hallitusten välinen oikeus- ja sisäasioiden pilari aiheutti alun perin nyt keskustelunaiheena olevan tietosuojaongelman. Europol ja Eurojust ajautuvat jo nyt kaaokseen soveltaessaan 15:ttä erilaista kansallista tietosuojasäännöstöä. Parlamentaarisen ja oikeudellisen valvonnan puute on synnyttänyt lisäksi sellaisen demokratiavajeen, joka saisi Montesquieun kääntymään haudassaan. Valmistelukunnan työryhmä X on nyt aivan perustellusti ehdottanut Europolin liittämistä yhteisön vastuualueeseen, mutta arvoisa komission jäsen Vitorino, se ei riitä. Schengenin sopimus sekä Europol ja Eurojust on yhteisöllistettävä kokonaan, ja on perustettava uusi ulkorajojen koordinointielin, jota voitaisiin kutsua "Eurobordiksi". Schengenin tietojärjestelmä, tullitietojärjestelmä ja Europol-tietokanta tarvitsevat yhtenäisen järjestelmän, jossa noudatetaan Euroopan tietosuojavaatimuksia ja jota valvovat Euroopan tietosuojavaltuutettu, parlamentti ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuin.
Haluaisin sanoa vielä muutaman sanan parlamentin vasemmistolle. Jäsen Krarup näkyy olevan paikalla. Hyvä jäsen Krarup, vastustatte Schengenin tietojärjestelmää ja haluaisitte poistaa sen. Minulla ei ole siihen muuta sanottavaa kuin että se, joka välittää pakolaisten kohtalosta ja puolustaa heitä, mutta ei ota huomioon sitä tosiasiaa, että Euroopan ulkopuolella on myös rikollisia ja lainrikkojia, elää valitettavasti haavemaailmassa ja käyttäytyy edesvastuuttomasti ellei jopa häikäilemättömästi kansalaisiamme kohtaan. Ette saa parlamentin enemmistön kannatusta!
Tänään hyväksyttävä Coelhon mietintö on oikeansuuntainen askel, mutta suurten muutosten tekeminen on valmistelukunnan tehtävä. Arvoisa komission jäsen, toivotamme teille siihen onnea ja menestystä ja ehkä vielä hieman enemmän rohkeutta kuin tähän asti!

Sousa Pinto (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, hyvä esittelijä Coelho, haluan aluksi onnitella esittelijää hänen tekemästään työstä. Mietinnössä esitetään tasapainoinen arvio kahdesta Espanjan aloitteesta, jotka koskevat Schengenin tietojärjestelmän eräiden uusien toimintojen käyttöönottamista, mikä on erityisen tärkeää terrorismin torjunnassa.
Syyskuun 11. päivänä 2001 tehtyjen hyökkäysten jälkeen neuvosto laati yhdessä komission kanssa toimenpidepaketin, jonka tarkoituksena oli lisätä Euroopan turvallisuutta ja varmistaa mahdollisimman tehokas terrorismin torjunta. Jotkin näistä toimenpiteistä vaikuttavat suoraan Schengenin tietojärjestelmään. Koska SIS II voidaan ottaa käyttöön vasta vuonna 2006, on äärimmäisen tärkeää, että nykyiseen järjestelmään tehdään parannuksia, joita on pidettävä osana uuteen järjestelmään siirtymistä koskevaa prosessia.
Uusien toimintojen käyttöönotossa on tietenkin noudatettava täysin kansalaistemme yksilön oikeuksia, vapauksia ja takuita sekä valvottava tiukasti SIS:ssä olevien henkilökohtaisten tietojen käyttöä. Kaikkihan me ymmärrämme, että tarvitsemme tehokkaita tietojärjestelmiä, joilla voidaan vastata kansainvälisen rikollisuuden haasteisiin, mutta emme saa koskaan käyttää sitä tekosyynä niiden perusperiaatteiden loukkaamiselle tai laiminlyömiselle, joihin unioni oikeusyhteisönä perustuu.
Pyrimme siksi tarkistamaan joitakin Schengenin sopimuksen artikloja sisällyttääksemme siihen uusia toimintoja. Tämän aloitteen tärkeimpiä käytännön ehdotuksia on, että Europolille ja Eurojustin kansallisille jäsenille tarjotaan pääsy tiettyihin SIS:n tietoihin. Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden on pyrittävä muun muassa tehostamaan oikeus- ja sisäasioissa tehtävää yhteistyötä sekä erityisesti yhdistämään ja vertailemaan tietokantojen tietoja.
Näin ollen hyväksymme Espanjan aloitteeseen sisältyvän tiedonvaihtoperiaatteen, koska SIS:n alkuperäisenä tarkoituksena oli tukea jäsenvaltioita Europolin ja Eurojustin toiminnan kattavilla yleisen järjestyksen ja sisäisen turvallisuuden aloilla. Kuten SIS:n valvonnasta vastaava Schengenin yhteinen valvontaviranomainen korosti, Europolin ja Eurojustin kansallisten jäsenien pääsy tietokantaan herättää kuitenkin tietosuojaa koskevia epäilyjä, ja se voi toteutua vain, jos tietokantojen käyttöoikeuden ja käytön legitiimiyttä ja laillisuutta koskevaa perusperiaatetta kunnioitetaan.
Koska Espanjan alkuperäisiin ehdotuksiin suhtaudutaan hieman varauksellisesti, kannatamme esittelijän ehdottamia tarkistuksia, joissa mielestämme otetaan huomioon yhteisen valvontaviranomaisen ja useiden kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan jäsenten ilmaisemat huolenaiheet. Euroopan poliisivirastolla on näin ollen oikeus hyödyntää ja tutkia SIS:n tietoja ainoastaan niitä tarkoituksia varten, joihin nämä tiedot on annettu. Eurojustin kansallisilla jäsenillä on oikeus hyödyntää SIS:n tietoja vain, jos tämä oikeus sopii yhteen niiden tarkoitusten kanssa, joihin tiedot on annettu. Eurojustin kansallisten jäsenten on rekisteröitävä kaikki suorittamansa haut, eivätkä ne voi välittää tietoja kolmansille maille tai muille toimielimille.
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta hylkäsi esittelijän suosituksesta muut aloitteessa esitetyt ehdotukset, mikä on mielestäni aivan oikein, koska ne eivät tarjonneet riittäviä takuita. Siksi olisikin parempi odottaa SIS :n valmistumista. Tämä pätee pääasiassa ehdotukseen, jossa lupien myöntämisestä ja tarkastelusta vastaaville elimille pyritään myöntämään pääsy SIS:n tietoihin. Mainitsemistani syistä Carlos Coelhon mietintö saa sosiaalidemokraattisen ryhmän suosionosoitukset ja tuen.
Krarup (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, jäsen von Boetticherin minulle osoittaman ystävällisen huomautuksen jälkeen haluaisin todeta, etten lainkaan epäile, etteikö Euroopan ulkopuolella olisi rikollisia, mutta he ovat kuitenkin melko merkityksettömiä verrattuna Euroopan unionin omissa toimielimissä oleviin rikollisiin. Minun tarvitsee vain mainita puolen vuoden kuluttua virkaan astuvan Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan nimi, joka alkaa b-kirjaimella. On olemassa tietenkin sellainen rikollisten kategoria, jonka rinnalla EU:n ulkopuolella olevat rikolliset tuntuvat vähäpätöisiltä. Tämä oli vain sivuhuomautus. Pääkritiikkini ja mielipiteeni käsiteltävänä olevista ehdotuksista on esitetty mietinnön vähemmistöön jääneessä mielipiteessä. Ne perustuvat asiaan, jota olen aina ihmetellyt Euroopan unionin ja sen toimielinten kohdalla: ne nimittäin pystyvät poistamaan sanoilta merkityksen, ja joissakin tapauksissa ne saavat sanat merkitsemään juuri päinvastaista kuin oli tarkoitettu. Vastustan esillä olevia ehdotuksia, koska valvontatekniikkaa tehostetaan, mutta oikeusvaltion periaatteeseen ei kiinnitetä tarpeeksi huomiota vakuutteluista huolimatta. Esimerkiksi riittää 101 a artikla, jossa ehdotetaan Europolin pääsyä Schengenin tietojärjestelmään. Europolille esitetään useita perusvaatimuksia, mutta ei ole mitään perusteltuja takuita siitä, että Europol noudattaa kyseisiä vaatimuksia. Europol-yleissopimuksen 24 artiklalla on perustettu valvontaviranomainen, mutta varmaa tämän valvontaviranomaisen kohdalla on ainoastaan se, että se on täysin voimaton koko järjestelmän valtavan väärinkäytön edessä. Tähän on vielä lisättävä, että oikeusvaltion näkökulmasta tarkasteltuna vieläkin hälyttävämmän tilanteesta tekee se, että kyseiset voimat liittyvät erittäin epäselvään terrorismin käsitteeseen. Voin tässä kokouksessa sanoa, että tähän pätee vanha tanskalainen sananlasku kuminauhan myymisestä metreittäin, ja kuten maanmieheni tietävät, sellaista voivat tehdä vain erittäin luotettavat henkilöt. Ei ole mitään perusteltua syytä olettaa, että kyseiset elimet olisivat tarpeeksi luotettavia. Oikeusvaltion periaate kärsii korvaamatonta vahinkoa.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Damiãon laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suositus (A5-0404/2002) toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi työntekijöiden suojelemiseksi vaaroilta, jotka liittyvät asbestialtistukseen työssä, annetun neuvoston direktiivin 83/477/ETY muuttamisesta.

Hughes (PSE).
Arvoisa puhemies, käytän esittelijän puheenvuoron, vaikka mietinnön varsinainen esittelijä onkin jäsen Damião. Haluan aluksi kiittää häntä vilpittömästi siitä kovasta työstä, jota hän on tehnyt tämän asiakirjan parissa. Valitettavasti hän on kuitenkin nyt sairaana ja toipuu hitaasti. Tiedän puhuvani meidän kaikkien puolesta toivoessani, että hän toipuu täysin ja mahdollisimman pian.
Haluan lisäksi kiittää neuvostoa, koska sen hyväksymä yhteinen kanta vahvistaa komission alkuperäistä ehdotusta ja sisältää myös useita sellaisia tarkistuksia, joita Euroopan parlamentti esitti ensimmäisessä käsittelyssä. Parlamentti pitää erityisen myönteisenä sitä, että neuvosto on lisännyt direktiiviehdotukseen uuden kohdan, jolla kielletään kaikki toiminta, joka altistaa työntekijät asbestikuiduille, lukuun ottamatta purkutöitä sekä purkutöistä ja asbestinpoistosta peräisin olevan jätteen hävittämistä. Ehdotuksen keskeisimpänä tavoitteena on suojella työntekijöitä, jotka altistuvat työssään ja korjaustöissä asbestille, jota on rakennuksissa vielä pitkään.
Tämän vuoksi työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on hyväksynyt toisessa käsittelyssä kolme tarkistusta, joilla vielä vahvistetaan yhteistä kantaa. Kommentoin jokaista tarkistusta muutamalla sanalla. Ehdotuksen 3 artiklan 3 kohdalla heikennetään niitä direktiivin tärkeitä osia, jotka koskevat työntekijöitä, joiden altistuminen on satunnaista ja lievää. Työllisyysvaliokunta pitää määritelmää liian epätarkkana, minkä vuoksi haluaisimme siihen tarkennusta.
Määritelmää tarkennetaan tarkistuksessa 1, jossa todetaan, että jäsenvaltioiden on molempia työmarkkinaosapuolia kuultuaan ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti laadittava käytännön suuntaviivat satunnaisen ja lievän altistuksen määrittämiseksi. Pidämme tätä tärkeänä askeleena oikeaan suuntaan.
Tarkistuksessa 2 käsitellään taukojen määräämistä työvaiheissa, joissa työntekijät joutuvat käyttämään henkilökohtaisia hengityssuojaimia mahdollisen altistumisen vuoksi. Tämäkin on mielestämme tärkeä asia. Henkilökohtaisen hengityssuojaimen pitkäkestoinen käyttö työssä on erittäin epämiellyttävää.
Neuvosto vastusti aluksi jonkin verran tarkistusta 3, mutta halusimme liittää mietintöön erityismaininnan sanktioista. Olemmekin liittäneet mukaan tekstin, jota on aiemmin käytetty usein muissa työllisyys- ja sosiaaliasioita koskevissa asiakirjoissa. Olemme tyytyväisiä tähänkin tekstiin.
Olemme kaiken kaikkiaan tehneet erittäin hyvää yhteistyötä puheenjohtajavaltio Tanskan kanssa tämän asiakirjan parissa - yhteistyö on ollut jopa niin hyvää, että olemme päässeet yksimielisyyteen toisessa käsittelyssä, koska pysyvien edustajien komitea Coreper on äskettäin vakuuttanut meille, että neuvosto on valmis hyväksymään nämä kolme työllisyysvaliokunnan hyväksymää tarkistusta. Koska hyväksymme nämä tarkistukset ja äänestämme niistä huomenna, toivon, että tanskalaiset määrittelevät asian painopistealueeksi 20. joulukuuta ja että se hyväksytään mahdollisimman nopeasti.
Toivottavasti näin käy, koska tämän asiakirjan tarkistuksia koskeva määräaika meni umpeen vain muutama minuutti sitten. Toivottavasti mikään ryhmä ei ole jättänyt tarkistuksia. Jos joku ryhmä on kuitenkin tehnyt niin, olen varma siitä, että parlamentti hylkää tarkistukset - tiedämme asian työllisyysvaliokunnan äänijakauman perusteella. Tässä tapauksessa asiakirjaa ei kuitenkaan ehdittäisi hyväksyä Tanskan puheenjohtajakauden aikana vaan vasta keväällä - asiakirja voitaisiin hyväksyä aikaisintaan maaliskuussa Kreikan puheenjohtajakauden aikana.
Direktiivi pystyttäisiin näin ollen hyväksymään vasta viikkojen tai peräti kuukausien kuluttua. Tämä viivästyttäisi direktiivin lopullista hyväksymistä ja täytäntöönpanoa Euroopan unionissa. Viivästymisen vuoksi asbestikuiduille altistuneiden työntekijöiden määrä kasvaisi väistämättä, ja tämä altistuminenhan saattaisi pitkällä aikavälillä aiheuttaa kyseisten työntekijöiden kuoleman. Toivon sen vuoksi, ettei yksikään ryhmä esittäisi tarkistuksia, ja jos niitä kuitenkin esitetään, haluaisin ryhmien peruvan ne, vaikka se jääkin viime tippaan.
Sen vuoksi haluaisin, että tästä asiasta pystyttäisiin äänestämään huomenna. Valiokunnan hyväksymien tarkistusten käännökset ovat olleet kaikkien saatavilla jo kaksi viikkoa. Jos äänestämme asiasta huomenna, komissio pystyisi käsittelemään asiakirjaa huomenna iltapäivällä järjestettävässä kokouksessaan. Tällöin puheenjohtajavaltio Tanska pystyisi käsittelemään asiakirjaa 20. joulukuuta. Arvoisa puhemies, jos lisätarkistuksia ei ole esitetty tai ne on vedetty pois, voisimmeko äänestää tästä asiasta huomenna.

Vitorino
Arvoisa puhemies, halun toivottaa esittelijä Damiãolle pikaista paranemista. Haluan lisäksi onnitella häntä ja jäsen Hughesia siitä loistavasta työstä, jota he ovat tehneet näin arkaluontoisen ja teknisesti vaikean aiheen kuin asbestia käsittelevän asiakirjan parissa. Olen myös erittäin tyytyväinen siihen, että me kaikki haluamme suojella työntekijöitä tehokkaammin asbestille altistumisen aiheuttamilta vaaroilta.
Komissio pitää erittäin tärkeinä kaikkia toimia, joiden tarkoituksena on edistää työterveyttä ja työturvallisuutta. Olemme korostaneet tätä kantaa sosiaalisessa toimintaohjelmassa ja vahvistaneet sen komission tiedonannossa yhteisön uudesta työterveys- ja työturvallisuusstrategiasta. Olen erittäin tyytyväinen voidessani kertoa parlamentille, että komissio hyväksyy täysin ne kolme tarkistusta, jotka parlamentti on esittänyt tässä toisessa käsittelyssä.
Haluan onnitella parlamenttia sen esittämistä laadukkaista tarkistuksista. Niistä käy ilmi, että Euroopan parlamentti on kiinnostunut asbestille altistumisen vaaroista ja vaikutuksista. Lisäksi parlamentti haluaa suojella entistä tehokkaammin niitä eurooppalaisia työntekijöitä, jotka vieläkin altistuvat asbestille. Komissio on vakuuttunut siitä, että esitetyt kolme tarkistusta parantavat tekstiä ja tehostavat direktiivin soveltamista.
Olette tietoisia siitä merkittävästä läpimurrosta, johon neuvoston yhteinen kanta on jo johtanut: kaikki sellainen toiminta on kielletty, joka altistaa työntekijät asbestikuiduille asbestia sisältävien tuotteiden poistamisen, valmistuksen ja muuntamisen aikana. Tämä kielto koskee myös sellaisten tuotteiden valmistusta ja muuntamista, joihin on tarkoituksella lisätty asbestia. Kielto ei kuitenkaan koske muutamaa väistämätöntä poikkeustapausta.
Haluaisin lopuksi kiittää niin parlamenttia, puheenjohtajavaltio Tanskaa kuin neuvostoakin siitä työstä, jota ne ovat tehneet tässä asiassa. Emme saa unohtaa, että asbestille altistumisen vaikutuksilla on dramaattisia seurauksia työntekijöiden terveyden ja jopa heidän perheidensä kannalta. Hyväksymällä tämän direktiivin nopeasti voimme osoittaa, että välitämme työntekijöidemme terveydestä ja turvallisuudesta.

Pérez Álvarez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensin onnitella esittelijä Damiãoa. Lisäksi toivoisin hänen paranevan pian, en vain sen vuoksi, että gallialaiset ja portugalilaiset ovat perinteisesti olleet läheisiä, vaan myös henkilökohtaisen kiintymykseni vuoksi.
Koska työntekoon liittyy riskejä, työnteon riskejä koskeva asia voitaisiin todennäköisesti pelkistää yksinkertaiseksi kysymykseksi: minkälainen riskitaso on hyväksyttävä? Ongelmia aiheuttavat kuitenkin tietyt riskit, jotka ovat melkeinpä näkymättömiä, piileviä ja äänettömiä, minkä vuoksi ne ovatkin muita vaarallisempia.
Asbestille altistuminen saattaa aiheuttaa vakavia sairauksia, kuten keuhkoputken fibroosia ja keuhkofibroosia sekä keuhko-, rinta- tai vatsasyöpää. Altistuminen saattaa aiheuttaa myös muita kasvaimia, kuten kurkunpään syöpää, peräsuolen syöpää tai sukupuoli- ja virtsaelinten syöpää riippumatta siitä, onko altistuttu amfiboliselle asbestille vai krysotiiliasbestille.
Akateemikkojen mukaan itämisaika on 20-50 vuotta. Lisäksi pienten sisään hengitettyjen asbestimäärien vaikutukset ovat edelleen epäselviä ja epävarmoja. Tämänhetkisen tietämyksen perusteella ei pystytä määrittämään tasoa, jonka alapuolella terveysriskiä ei ole. Varmaa tietoa ei ole myöskään siitä, onko krysotiiliasbesti - joka vaikuttaa olevan vähemmän haitallinen - vaarattomampaa kuin amfibolinen asbesti. Epävarmuutta liittyy myös asbestin käytön kieltämiseen rakennusten korjauksessa, kunnostamisessa ja entisöimisessä. Työntekijät joutuvat purkutöissä varmasti kosketuksiin asbestin kanssa, minkä pitäisi olla kiellettyä kaikkialla maailmassa.
Kun otamme huomioon pian tapahtuvan Euroopan unionin laajentumisen, josta olemme jo sopineet, mielestäni on erittäin tärkeää, että muutamme työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät asbestialtistukseen työssä, annettua neuvoston direktiiviä 83/477/ETY. Muuttaminen on tärkeää, kun otamme huomioon asbestia sisältävien tuotteiden ja materiaalien käytön tulevissa jäsenvaltioissa. Vaikka asbestia käytetään pääasiassa rakentamisessa, sitä hyödynnetään muussakin taloudellisessa toiminnassa. Asbestia on itse asiassa käytetty laivojen, ilmailualan ja teollisuusvälineiden rakentamisessa, ja sen vuoksi myös näitä aloja voidaan pitää vaarallisina.
Tämän direktiivin muuttamisen oikeuttavat tavoitteet ovat nykytilanteessa seuraavat: suurimmassa altistusvaarassa olevien ihmisten suojatoimien uudelleen määrittely, välttämättömään altistukseen liittyvien toimien riskien tutkiminen, altistumisen estämistä koskevien toimien tehostaminen tai altistumisen vähentäminen mahdollisimman pieneksi ja altistumistasojen tarkastus.
Tuen esittelijän laatimaa kolmea tarkistusta. Ensimmäisessä tarkistuksessa käsitellään sitä, että jäsenvaltioiden on molempia työmarkkinaosapuolia kuultuaan laadittava käytännön suuntaviivat satunnaisen ja lievän altistuksen määrittelemiseksi. Toisen tarkistuksen mukaan fyysiset ja ilmastolliset olosuhteet huomioiden ja tarvittaessa työntekijöitä ja/tai heidän edustajiaan kuullen on säädettävä asianmukaisista tauoista. Kolmannessa tarkistuksessa todetaan, että jäsenvaltioiden on säädettävä tämän direktiivin nojalla sanktioita, joiden on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia - mielestäni espanjankielisessä käännöksessä pitäisi lukea proporcionada, koska tarkistuksessa ei tarkoiteta tietyn osuuden määrittelemistä vaan pikemminkin muun muassa rikkomuksen, altistumisajan, vaaran vakavuuden huomioimista. Nämä kolme pyyntöä ovat osoitus Lissabonin strategian noudattamishalusta. Tällä strategialla pyritään lisäämään työpaikkoja, mikä kohentaa epäilemättä myös työpaikkojen turvallisuutta. Olen sen vuoksi erityisen tyytyväinen kuultuani, että komission jäsen kannattaa näitä tarkistuksia.
Arvoisa puhemies, jotta tämä koko lainsäädäntö, tämä muutos ja tämä lainsäädännön tarkistus olisivat tehokkaita, tarvitsemme muitakin toimia. Kuten vuosien 2002-2006 työterveysstrategiassa on todettu, meidän on edistettävä ennaltaehkäisevää toimintatapaa. Näiden tarkistusten tarkoituksena on juuri ennaltaehkäisy. Työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu on luonnollisesti paras menetelmä, jolla edistetään työn riskejä koskevaa, ennaltaehkäisevää toimintatapaa ja erityisesti asbestin käytön aiheuttamien riskien ennaltaehkäisyä. Tämän vuoksi se on paras menetelmä yleisen politiikan laatimisen, tutkimuksen, lakien noudattamisen ja terveys- ja turvallisuusolojen luomisen kannalta. Se on siis myös paras menetelmä ihmisarvon kunnioituksen kannalta.
Haluan lopuksi kehottaa noudattamaan aikataulua, koska noudattamalla jäsen Hughesin mainitsemaa aikataulua parannamme heti asbestille altistuvien työntekijöiden suojelua. Tämän vuoksi noudatamme Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklaa.

De Rossa (PSE).
Arvoisa puhemies, minäkin toivon, että esittelijä Damião toipuu täysin ja pikaisesti. Haluan kiittää häntä lisäksi siitä työstä, jota hän on tehnyt tämän mietinnön parissa. Haluan kiittää jäsen Hughesia myös niistä toimista, joita hän on toteuttanut. Esittelijä Damiãon poissa ollessa jäsen Hughes on tehnyt hyvää työtä pystyessään löytämään ne kompromissit, joita tässä keskustelussa käsittelemme.
Asbesti on äänetön ja näkymätön tappaja. Asbestille altistuminen on vuosittain syynä noin 30 000 ihmisen kuolemaan Länsi-Euroopassa, Pohjois-Amerikassa, Japanissa ja Australiassa. Euroopan Hengityssairauksien järjestön ERS:n vuosikokouksessa esitettiin viime vuonna belgialainen tutkimus, jossa arvioitiin, että asbesti vaurioittaa joka seitsemännen kaupunkilaisasukkaan keuhkoja.
Vaikka altistumistaso oli korkeimmillaan jo 1970-luvulla, monet asbestiin liittyvät syöpätapaukset ilmenevät vasta usean vuoden kuluttua. Alan lääkärit ennustavat jatkuvasti, että asbestiin liittyvien syöpätapausten määrä kasvaa tasaisesti vuoteen 2020 asti.
Asbestia sisältäviä rakennuksia puretaan tulevaisuudessa, mutta asbestia sisältäviä rakennuksia puretaan parhaillaankin. On siis tärkeää, että suojelemme entistä tehokkaammin käynnissä oleviin purkutöihin osallistuvia työntekijöitä.
Pidän myönteisenä niitä tarkistuksia, joista on sovittu. Tarkistuksista ei koidu mitään merkittävää tai raskasta lisätaakkaa niille työnantajille tai hallituksille, joiden palveluksessa kyseiset työntekijät ovat. Kehotan kuitenkin ottamaan käyttöön sanktioita, joilla varmistetaan tämän direktiivin tehokas täytäntöönpano heti direktiivin antamisen jälkeen.
Lynne (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluan kiitää esittelijä Damiãoa kaikesta siitä työstä, jota hän on tehnyt, ja toivon, että hän paranee pian.
Pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuolee vuosittain 4 500 ihmistä asbestin aiheuttamiin sairauksiin. Ennusteiden mukaan seuraavan 35 vuoden aikana Euroopan unionissa kuolee 250 000 ihmistä asbestin aiheuttamiin sairauksiin. Lääketieteelliset ja tieteelliset todisteet osoittavat, että tämä direktiivi on todella tarpeellinen. Olen iloinen siitä, että asbestin tuotanto ja markkinointi kielletään EU:ssa vuodesta 2005 lähtien. Onneksi Yhdistynyt kuningaskunta on jo kieltänyt asbestin tuotannon ja markkinoinnin.
Euroopan unionissa sijaitsevissa rakennuksissa on kuitenkin vielä miljoonia tonneja asbestia. Nämä rakennukset on joskus purettava, asbesti poistettava ja lisäksi rakennuksia on korjattava tai huollettava. Nämä toimet vaikuttavat asbestin kanssa kosketuksiin joutuvien työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen.
Pidän myönteisenä sitä, että tässä direktiivissä alennetaan asbestille altistumista koskevat raja-arvot. Kannatan ehdottomasti niitä kolmea tarkistusta, joista jäsen Hughes puhui. Olin kuitenkin erittäin pettynyt siihen, että työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunta muutti mieltään ensimmäisen käsittelyn jälkeen. Esittämäni tarkistukset, joita ei hyväksytty, olisivat puolittaneet altistumista koskevan raja-arvon. Valiokunta perusteli asian ymmärtääkseni siten, että sovitteluun ei ollut mitään syytä ryhtyä, koska neuvosto ei olisi hyväksynyt tarkistuksiani jatkossakaan. Tiedämme kuitenkin kokemuksesta, että neuvoston näkemys muuttuu melko usein sovittelumenettelyn aikana, ja on todella harmi, että emme jatkaneet näiden tarkistusten viemistä eteenpäin. Jos pystyisimme pelastamaan edes yhden asbestin parissa työskentelevän henkilön elämän, vaivannäkömme olisi palkittu.
Päätin kuitenkin olla esittämättä näitä tarkistuksia uudelleen, koska työllisyysvaliokunnan tavoin muutkaan parlamentin ryhmät eivät tukeneet niitä.
Vaikka olisin toivonut, että direktiivissä olisi menty pidemmälle, direktiivi on kuitenkin hyvä ja pelastaa asbestille altistuvia työntekijöitä koko EU:ssa. Kehotan sen vuoksi ryhmääni äänestämään tämän direktiivin puolesta, koska sitä tarvitaan kipeästi.

Meijer (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, optimistit, joiden mielestä EU:n politiikka ja rakenteet voivat hyvin, väittävät usein, etteivät talous ja rahoitus enää ole tärkeitä kysymyksiä EU:ssa - eivätkä ole olleet sitä moneen vuoteen - vaan että yhteisöämme ohjaavat nyt rauhan, solidaarisuuden ja ympäristönsuojelun kaltaiset arvot. Työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät asbestialtistukseen työssä, annetuista direktiiveistä käyty keskustelu osoittaa valitettavasti jälleen kerran, että EU:ssa korostetaan taloutta kansanterveyttä enemmän. Neuvosto ja komissio näyttävät haluavan, että asiat ovat näin tulevaisuudessakin.
Huhtikuun 10. päivänä pidetyssä ensimmäisessä käsittelyssä esitin vaatimuksen, jonka mukaan meidän pitäisi mennä asbestia koskevassa asiassa komission ehdotusta pidemmälle. Se on mielestäni välttämätöntä, koska tätä sairauksille altistavaa valmistetta on pidetty liian pitkään kaiken ratkaisuna, koska Itä-Euroopan asuin- ja teollisuusrakennuksissa on paljon venäläistä asbestia ja koska asbestille voivat altistua muutkin ihmiset kuin asbestia käsittelevät henkilöt. Vaarassa ovat asbestityöntekijöiden perheenjäsenet, asbestia sisältävien rakennusten asukkaat ja ihmiset, jotka oleskelevat asbestin poistoon liittyvien toimien läheisyydessä.
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan lausunnon valmistelijana olen jo yrittänyt liittää direktiivin piiriin myös muita asbestille altistuvia ryhmiä ja tekemään liiketoiminnasta aiempaa avoimempaa. Pyrkimyksiäni kannatettiin kovasti siihen asti, kunnes komissio viittasi lainsäädännöllisiin ongelmiin. Pyysinkin komissiota esittämään tästä direktiivistä riippumattomia lisäehdotuksia ennen vuoden 2003 loppua. Niissä käsiteltäisiin asbestille työssään altistuneiden uhrien lisäksi muillekin uhreille maksettavia korvauksia ja heidän suojeluaan. Komissio vastustaa tällaista laajennusta ja neuvoston kanta on vielä jyrkempi. Asiat olisivat tietenkin paremmin, jos hyväksyisimme tiukemman direktiivin nyt. On kuitenkin masentavaa todeta, millaiset toimet jätetään toteuttamatta niihin kohdistuvan vastustuksen vuoksi. Aikaansaatu kompromissi ja kyseiset kolme tarkistusta ovat mielestäni tämän vuoksi riittämättömiä.

Bouwman (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, työllisyys- ja sosiaalivaliokunta toivoo muiden tavoin, että virallinen esittelijä Damião paranee nopeasti. Lisäksi se kiittää jäsen Hughesia muun muassa tässä työssä antamastaan avusta.
Mielestäni olemme parhaillaan viimeistelemässä pääasiassa työntekijöiden asemaa käsittelevää direktiiviä. Olen samaa mieltä jäsen Meijerin kanssa, mutta haluaisin toistaa, että direktiivi on olennainen myös muiden asianosaisten ihmisten kannalta. Meidän on todellakin puututtava tähän tilanteeseen. Näillä sanoilla haluan kommentoida direktiiviä 83/477/ETY. Koska parlamentin tarkistukset hylättiin, tilanne uhkasi ajautua umpikujaan. Olen jäsen Hughesin tavoin kuitenkin tyytyväinen, että vaara vältettiin neuvoston erinomaisen kannan ja kauaskantoisten lisätarkistusten ansiosta.
Tämä tarkoittaakin sitä, että olemme edistyneet melkoisesti ja että kaikenlainen asbesti, riippumatta siitä, onko se sivutuote vai tuote, on kielletty viimeinkin 25 vuoden jälkeen. Olen tehnyt tästä sen johtopäätöksen, että koska sairauksien itämisaika on vähintäänkin 25 vuotta, meidän on sovellettava ennalta varautumisen periaatetta tehokkaammin. Haluaisin viitata muutamaan asiaan, jotka olemme jättäneet täysin huomiotta, toisin sanoen sähkömagneettisiin aaltoihin, optiseen säteilyyn, orgaanista psykosyndroomaa aiheuttaviin liuottimiin sekä pehmittimiin ja niiden käyttöön. Meidän pitäisi paitsi puuttua näiden tuotteiden ongelmiin myös pohtia niiden käyttöä valmistusprosessissa. Tämä johtaa automaattisesti tilanteeseen, jossa kyseiset valtiot tarvitsevat lakeja ja direktiivejä mutta myös sanktioita, minkä vuoksi asiaa koskeva tarkistuskin on laadittu. Työmarkkinaosapuolet on lisäksi otettava mukaan työhön; tämä kaikki on minusta hyvin järkevää. Ketkä sitten valvovat lakia ja järjestystä käytännössä? Valvojina ovat luonnolliset ammattiyhdistysten virkamiehet, yritysneuvostojen työntekijäjäsenet, joskus suuryritysten erikoisyksiköt. Heidän työnsä lähtökohtana on oltava jokin konkreettinen perusta. Tämän vuoksi meidän on keskityttävä tähän asiaan tulevassa työterveys- ja työturvallisuusohjelmassa.
Lopuksi haluaisin, että laatisimme rakennusrekisterin, ja tässä asiassa tuen jäsen Meijeria. Itse asiassa pyysimme tällaista rekisteriä, mutta neuvosto ei hyväksynyt pyyntöämme heti vaikean tilanteen vuoksi. Meidän on näin ollen tehtävä yhteistyötä neuvoston kanssa ja pyrittävä pääsemään ratkaisuun joko kansallisesta rekisteristä tai jostain muusta vaihtoehdosta, jotta tiedämme, mistä rakennuksista puhumme. Tiedän yhden asbestia sisältäneen rakennuksen; komission rakennuksen, mutta se on purettu perustuksiaan myöten.

Thorning-Schmidt (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää ja tämän istunnon suunnittelijoita, koska tämä on pitkästä aikaa ensimmäinen kerta, kun parlamentti keskustelee tärkeästä työympäristöasiasta järkevään aikaan. Keskustelut käydään usein keskiyöllä, joten on ilo olla täällä tänään hereillä olevien ihmisten keskuudessa.
Tiedämme kaikki, että asbesti on yksi pahimmista EU:n työntekijöiden terveysriskeistä. On arvioitu, että lähes 500 000 ihmistä kuolee seuraavien 35 vuoden aikana asbestin aiheuttamiin vakaviin sairauksiin. Mielestäni asbestista saadut kokemukset ja niin parlamentissa kuin muuallakin käyty keskustelu osoittavat selvästi, kuinka uskomattoman tärkeää on, että suhtaudumme ennalta varautumisen periaatteeseen erittäin vakavasti. Tämän periaatteen noudattamista laiminlyötiin monen vuoden ajan, minkä seuraukset ovat nyt nähtävissä. Olen sen vuoksi iloinen myös siitä, että kaikki parlamentin ryhmät ovat päättäneet tukea tätä direktiiviä. En voi jättää tänään toteamatta, että haluaisin liberaaliryhmän tukevan meitä myös muissa työympäristöongelmissa ja suhtautuvan muihin työympäristöongelmiin yhtä vakavasti kuin asbestiongelmaan. Heidän kantansa ei ole nimittäin aina ollut näin myönteinen. Esitetty ehdotus antaa työntekijöille yleisesti ottaen tehokkaamman suojan, ja olen iloinen siitä, että neuvosto on hyväksynyt useat parlamentin tekemistä tarkistuksista. Nyt on todettu, että työnantajien on huolehdittava koulutusohjelmista, jotta työntekijät saavat paremmin tietoa siitä, kuinka he voivat suojata itseään. On suuri parannus, että työnantajien vastuu tästä asiasta on määritelty näin selvästi ja selkeästi. Kehottaisin myös jäsenvaltioita laatimaan lainsäädäntöä, joka on direktiiviä tiukempaa. Lisäksi olen sitä mieltä, että valiokunnan hyväksymät kolme tarkistusta parantavat direktiiviä entisestään. Olisi tietenkin myös ilahduttavaa, jos neuvosto kertoisi tänään, että se suhtautuu esitykseemme myönteisesti. Sehän merkitsisi sitä, että tämän direktiivin käsittely saataisiin nopeasti päätökseen, jo tämän viikon loppuun mennessä. Kehotan meitä toimimaan näin. Olisimme voineet toimia paremmin useissa asioissa, mutta jos menettely saadaan nyt päätökseen, jotkut työntekijät eivät sairastu näihin erittäin vakaviin sairauksiin. Toivon sen vuoksi, että neuvosto hyväksyy tarkistukset ja että direktiivi annetaan mahdollisimman nopeasti.

Laguiller (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, "parempi myöhään kuin ei milloinkaan" on sanonta, joka kuvaa hyvin niitä lukuisia suosituksia, joilla asbestin käyttö halutaan kieltää Euroopan unionissa. Tällöin kuitenkin unohdettaisiin ne monet työntekijäsukupolvet, jotka ovat kuolleet altistuttuaan työssään asbestille, vaikka sen haitalliset vaikutukset olivatkin jo tiedossa. Tällöin unohtaisimme myös ne tuhannet muut ihmiset, jotka kuolevat asbestin aiheuttamiin sairauksiin vielä senkin jälkeen, kun asbestia ei enää saa käyttää muutaman kuukauden tai vuoden kuluttua. Lisäksi tämä merkitsisi kaikkien niiden tehtaiden ja osakkeiden omistajien unohtamista, jotka ovat hyötyneet asbestista taloudellisesti, vaikka he ovatkin olleet tietoisia sen tappavasta vaikutuksesta. He ovat pystyneet sijoittamaan vääryydellä hankkiman omaisuutensa muihin aloihin, ja heidän vaurautensa vain lisääntyy, vaikka ihmisiä menehtyy edelleenkin heidän toimintansa vuoksi.
Nämä ihmiskärsimystä hyödyntävät keinottelijat eivät kärsi toiminnastaan edes taloudellisesti. Mikään Euroopan unionin jäsenvaltio ei nimittäin pakota näitä keinottelijoita maksamaan korvauksia kaikille heidän nykyisille ja tuleville uhreilleen ja näiden perheille.
Tietenkin meidän on äänestettävä näiden tarkistusten puolesta, mutta sekä Euroopan että kansallisten poliittisten hallintoelinten nöyristelevä asenne asianosaisia työnantajia kohtaan saa meidät voimaan pahoin ja herättää meissä suuttumusta. Tämä nöyristely on viivästyttänyt niinkin olennaista asiaa kuin asbestin kieltämistä.

Moraes (PSE).
Arvoisa puhemies, kollegani Thorning-Schmidtin tavoin oletin, että joutuisin pitämään puheenvuoroni puolen yön tienoilla, koska käsittelemme työterveyttä ja työturvallisuutta koskevaa asiaa! Ei ole ihme, että puhumme tästä asiasta järkevään kellonaikaan, sillä kyse on paljon muustakin kuin työterveydestä ja työturvallisuudesta.
Asbestia koskevaa kysymystä käsiteltiin myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa poikkeuksellisen järkevään kellonaikaan. Kysymystä käsiteltiin nimittäin merkittävimmässä uutisohjelmassamme, Today Programme -ohjelmassa tänä aamuna. Asia oli esillä jäsen Thorning-Schmidtin esittämän asian, nimittäin tämän direktiivin täytäntöönpanon vuoksi. Jäsenvaltiot tarkastelevat nyt huolellisesti direktiivin täytäntöönpanoa, koska tämän direktiivin ja asian parissa tehty työ on ollut niin tehokasta, koska tästä asiasta käyty keskustelu on edennyt niin nopeasti ja koska poliittiset ryhmät ovat olleet asiasta niin yksimielisiä.
Tänä aamuna Yhdistyneen kuningaskunnan terveys- ja turvallisuusalan toimivaltaiset viranomaiset kertoivat tarkasti, kuinka tämä direktiivi pitäisi panna täytäntöön, jotta tämän työterveys- ja työturvallisuuslainsäädäntöä voitaisiin soveltaa myös pk-yrityksissä. Olemme erittäin yksimielisiä direktiivin tärkeydestä, mutta meidän on myös ymmärrettävä, mitä todellisia vaaroja asiaan liittyy. Sen lisäksi, että jäsenvaltiot ryhtyvät panemaan tätä direktiiviä täytäntöön - mitä on valvottava huolellisesti - voimme vain arvailla, kuinka vaarallisen paljon asbestia käytetään ehdokasvaltioissa. Meidän on siis luotava suuntaviivat tämän direktiivin avulla. Lisäksi meidän on kunnioitettava tapaa, jolla parlamentti on keskustellut tästä asiasta, ja varmistettava, että EU:n jäsenvaltiot ja ehdokasvaltiot reagoivat tähän direktiiviin parlamentissa käydyn keskustelun mukaisesti.

Korakas (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, 13 valtiota on kieltänyt asbestin käytön ja poistanut lähes kaiken asbestin sen syöpää aiheuttavien vaikutusten vuoksi. Kreikassa sovelletaan kuitenkin edelleen yhteisön lainsäädäntöä, jossa asbestin käyttö sallitaan vuoteen 2005 asti. Tämä vaarantaa sekä alan työntekijöiden että koko yhteiskunnan olemassaolon ja terveyden.
Ympäristön ja kansanterveyden suojelu eivät selvästikään kuulu Euroopan unionin painopistealueisiin sanoi unioni mitä tahansa. Unioni haluaa turvata suuryrityksille mahdollisimman suuret voitot. Asbestiskandaali on räikeä esimerkki kapitalistisen järjestelmän julmuudesta, ja on korkea aika kieltää asbestituotteiden poistaminen, käsittely ja käyttö. Samaan aikaan on ryhdyttävä toimiin kansalaisten terveyden suojaamiseksi asbestilta ja korvattava tällä alalla työskenteleville työntekijöille ne terveysongelmat, joita asbesti on heille aiheuttanut näiden vuosien aikana.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia.
Keskustelu on päättynyt.
Tietojeni mukaan tätä mietintöä koskeva äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 11.30.
Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu Breyerin laatimasta ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietinnöstä (A5-0384/2002) komission tiedonannosta elintarvikkeista ja elintarvikkeiden ainesosista, joiden käsittely ionisoivalla säteilyllä sallitaan yhteisössä (KOM(2001) 472 - C5-0010/2002 - 2002/2008(COS)).

Vitorino
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Breyeriä hänen mietinnöstään, jossa vastataan komission esittämään kysymykseen. Komissio kysyi, mitkä elintarvikkeet voidaan säteilyttää Euroopan unionissa.
Komissio esitti tämän kysymyksen parlamentille ja neuvostolle kuultuaan teollisuuden edustajia ja kuluttajajärjestöjä sekä muita asiasta kiinnostuneita. Kuulemisen perusteella kävi ilmi, että mielipide-erot olivat jyrkkiä. Asianosaiset joko kannattivat tai vastustivat tätä tekniikkaa. Näitä kahta näkemystä ei tuntunut yhdistävän mikään.
Nykyinen Euroopan unionin laajuinen säteilytettäväksi hyväksyttyjen elintarvikkeiden luettelo sisältää vain aromaattiset mausteyrtit, mausteet ja maustekasvit. Komissio esitti kolme vaihtoehtoa siitä, millainen tämä luettelo voisi olla. Ensimmäinen vaihtoehto oli katkarapujen ja sammakonreisien säteilyttämisen salliminen, koska nämä elintarvikkeet tuodaan usein subtrooppisista ja trooppisista valtioista, ja niissä on lähes varmasti tietynlainen mikrobikanta.
Toisena vaihtoehtona ehdotettiin muidenkin elintarvikkeiden kuin katkarapujen ja sammakonreisien säteilyttämisen sallimista. Tämä vaihtoehto koski elintarvikkeita, joita jäsenvaltiot ovat säteilyttäneet ja säteilyttävät jatkossakin merkittävästi. Näitä elintarvikkeita ovat kuivatut hedelmät, viljahiutaleet, kana, sisäelimet, kananmunan valkuainen ja arabikumi. Kolmannessa vaihtoehdossa todettiin, että nykyistä hyväksyttyjen elintarvikkeiden luetteloa ei tarvitsisi täydentää. Tämä tarkoittaisi sitä, että vain aromaattisia mausteyrttejä, mausteita ja maustekasveja saisi säteilyttää Euroopan unionissa.
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan hyväksymässä mietinnössä voimassa olevaan hyväksyttyjen elintarvikkeiden luetteloon annetaan mahdollisuus lisätä tuotteita, joiden turvallisuus voidaan näyttää toteen. Esittelijän ja muiden parlamentin jäsenten esittämien tarkistusten 2 ja 3 hyväksyminen johtaisi kuitenkin kolmanteen vaihtoehtoon, joka on kaikkein tiukin. Komissio ottaa huomioon parlamentin johtopäätökset, mutta joutuu odottamaan neuvoston kantaa ennen virallisen ehdotuksen tekemistä.
Haluaisin kuitenkin kollegani komission jäsenen Byrnen puolesta käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ja selvittää muutamia kohtia. Ensiksi haluaisin selkeästi toistaa, että elintarvikkeita käsittelevä tieteellinen komitea on todennut, että säteilytetyt elintarvikkeet ovat turvallisia. Tämä kanta perustuu useisiin tieteellisiin tutkimuksiin ja sitä tukevat Maailman terveysjärjestö WHO ja tieteelliset elimet. Emme siis tarvitse lisää toksikologisia tutkimuksia, koska tiedeyhteisöllä on hyvin selkeät mielipiteet tästä asiasta.
Tähän tekniikkaan liittyy useita väärinkäsityksiä. Haluan korostaa, että kaikkia elintarvikkeita ei voida säteilyttää eikä niitä säteilytetäkään. Tämä tekniikka vastaa keittämistä ja pakastamista: eihän kaikkia elintarvikkeita keitetä tai laiteta jääkaappiin. Säteilytys on vain yksi elintarvikkeiden säilömiskeino. Joidenkin elintarvikkeiden säilömiseen se sopii muita tekniikkoja paremmin ja joidenkin elintarvikkeiden säilömiseen se soveltuu muita tekniikkoja huonommin. Euroopan unionilla on hyvin tiukat säteilytettyjä elintarvikkeita koskevat merkintäsäännöt. Vaikka koostetut elintarvikkeet sisältäisivätkin vain pieniä määriä säteilytettyjä ainesosia, siitä on oltava selkeä merkintä.
Meillä on myös tekniset välineet, joilla pystymme valvomaan merkintöjen paikkansapitävyyttä. Komissio on rahoittanut säteilytettyjen elintarvikkeiden havaitsemiseen käytettävien menetelmien kehittämistä ja standardisointia. Elintarvikevalvontaviranomaiset käyttävät näitä menetelmiä markkinoilla olevien elintarvikkeiden tutkimiseen. Komission ensimmäinen kertomus koskien elintarvikkeiden säteilyttämistä, joka julkaistiin äskettäin, osoittaa, että suurin osa markkinoilla olevista elintarvikkeista on merkitty oikein. Haluan myös toistaa, että voimassa oleva lainsäädäntö sisältää jo vaatimuksia, joiden mukaan jäsenvaltioiden on ilmoitettava säteilyttämislaitoksissa tehtyjen tarkastusten ja elintarvikkeiden kaupan pitämisen aikana tehtyjen tarkastusten tulokset. Jos elintarvikevalvontaviranomaiset havaitsevat tuotteita, jotka eivät täytä lain vaatimuksia, ne on poistettava markkinoilta.
Lopuksi haluan todeta, että mietinnössä leimataan kolmannet maat, erityisesti Yhdysvallat ja Brasilia, koska ne käyttävät tätä tekniikkaa. Tämä on mielestäni sopimatonta, koska oma tiedekomiteamme pitää säteilytettyjä elintarvikkeita turvallisina.

Breyer (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, haluan aluksi pyytää anteeksi vilustumisesta kärsinyttä ääntäni.
Tämän mietinnön vuoksi keskustelemme jälleen siitä, missä määrin yhteisössä säteilytetään elintarvikkeita ja miten säteilyttämistä pitäisi säännellä. 1990-luvun lopussa hyväksyimme pitkien keskustelujen jälkeen direktiivin, jossa sallittiin vain kuivattujen aromaattisten yrttien ja mausteiden säteilytys EU:ssa. EU:ssa on jälleen kerran päätettävä, saadaanko vieläkään säteilyttää muita tuotteita kuin yrttejä ja mausteita, pitäisikö tähän luetteloon lisätä muutamia elintarvikkeita, kuten sammakonreidet ja katkaravut, joiden hygieniataso on ongelmallinen, vai pitäisikö luettelon sisältää perunat, siipikarjanliha, vihannekset, katkaravut, simpukat, sammakonreidet tai proteiini, joiden säteilytys on sallittua yksittäisten valtioiden siirtymävaiheen järjestelyjen mukaisesti.
Kuten komission jäsen juuri totesi, komissio esittää tiedonannossaan nämä kolme vaihtoehtoa ja jättää kutakuinkin parlamentin päätettäväksi, mikä vaihtoehto pitäisi hyväksyä. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on kertomuksessaan päätynyt toisenlaiseen ratkaisuun, jota komission jäsen mielestäni hieman käsittelikin. Toisaalta 3 kohdassa pyydetään, että panemme merkille komission ehdotuksen ja että nykyistä listaa voitaisiin pitää valmiina. Lisäksi siinä todetaan, että mahdollisten uusien kuivattujen mausteyrttien, mausteiden ja maustekasvien säteilyttäminen sallitaan EU:ssa vain jos ja kun tieteelliset tutkimukset ovat osoittaneet sen olevan turvallista ja tarkoituksenmukaista. Toisaalta ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta ehdottaa 4 kohdassa, että luetteloon lisättäisiin tuotteita, joita säteilytetään huomattavassa määrin joissakin jäsenvaltioissa, sikäli kuin tällä tekniikalla voidaan kohentaa tiettyjen tuotteiden turvallisuutta.
Tämä oikeastaan kertoo, ettei meillä ole selkeää kantaa. Mietinnön 3 kohdassa nimittäin toteamme, että haluamme hyvin rajoittavan päätöksen, ja 4 kohdassa toteamme päinvastoin, että mielestämme pidemmälle menevämpi päätös on parempi. Parlamentti on kuitenkin melko yksimielinen omasta kannastaan, joka on todettu mietinnön 5 kohdassa, jonka mukaan ennen kuin annetaan ehdotus elintarvikkeiden lisäämiseksi säteilytettäviksi hyväksyttyjen elintarvikkeiden luetteloon, kustakin elintarvikkeesta on tehtävä yksityiskohtainen selvitys, joka sisältää selkeät todisteet siitä, että kaikki direktiivin 1999/2/EY liitteessä I asetetut elintarvikkeiden säteilyttämisen sallimista koskevat ehdot täyttyvät.
Komission tiedonannossa todetaan selvästi, ja komission jäsenkin totesi äsken yhtä selvästi, etteivät kuluttajat itse asiassa halua säteilytettyjä elintarvikkeita. Suurin osa elintarviketeollisuudestakaan ei käytä säteilytystä ja pitää sitä turhana. Jopa Eurotoc, riippumaton terveellisiä ruokailutottumuksia korostava kuluttajajärjestö - ja jonka keittiömestarit me kaikki tunnemme - on todennut selvästi, ettei elintarvikkeiden säteilytys vastaa sille asetettuja tavoitteita. Järjestön päätöslauselma sai jo muutamassa päivässä suunnattomasti tukea, koska siinä torjuttiin elintarvikkeiden säteilytys.
Täten on selvää, että säteilyttämistä käsittelevää direktiiviä on arvosteltava rajusti ja siinä esitetyt olettamukset on kumottava. Meidän on kuitenkin tiedostettava, että säteilytystä kannattaa käyttää vain peittämään ja piilottamaan liian alhaista hygieniatasoa ja luomaan keinotekoisesti kuluttajan kannalta laatua, jota itse asiassa ei ole olemassa. Vain tällaiset syyt oikeuttavat elintarvikkeiden säteilyttämisen, koska jos hygieniataso olisi hyvä, elintarvikkeet olisivat moitteettomia, eikä niitä tarvitsisi säteilyttää.
Haluan toiseksi todeta, että säteilytyksellä pyritään periaatteessa säilyttämään elintarvikkeet tuoreina pitkien kuljetusten ajan. Katkaravut ovat tästä hyvä esimerkki, koska ne kuljetetaan Pohjois-Saksasta Marokkoon kuorittaviksi. Kuten olemme kuulleet aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnalta, tätäkin pitäisi tarkastella kriittisesti ympäristöystävällisen kuljetuspolitiikan näkökulmasta. Valiokuntamme onkin usein pyytänyt ympäristöpolitiikan valtavirtaistamista.
Lopuksi en voi muuta kuin toistaa, että valiokunta on 3 ja 5 kohdissa hyväksynyt tästä asiasta hyvin poikkeavia käsityksiä. Huomenna toimitettavan äänestyksen jälkeen näemmekin, olemmeko kuluttajien ja kuluttajansuojan puolella vai teemmekö myönnytyksiä teollisuudelle, joka onkin harjoittanut aktiivista lobbausta viime viikkoina. Mielestäni meidän kaikkien pitäisi olla tietoisia siitä, että säteilytystä pitää tarkastella erittäin kriittisesti, että siihen saattaa liittyä tiettyjä vaaroja, joista emme välttämättä ole vielä täysin tietoisia, ja että kuluttajat eivät pidä säteilytyksestä. Toivottavasti huominen päätöksemme parantaa kuluttajansuojaa, jotta komissio ja neuvosto pystyisivät jatkamaan työtään ja jotta mekin pystyisimme selkeyttämään hieman ympäristövaliokunnan melko ristiriitaista kertomusta ja saamaan aikaan selkeän kannan, joka toimii jatkossa neuvoston ja komission työn lähtökohtana.

Grossetête (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen aina ollut sitä mieltä, että kuluttajan- ja terveydensuojan pitäisi olla etusijalla. Ennalta varautumisen periaatteen noudattaminen ei kuitenkaan merkitse sitä, että elintarvikkeiden käsittelyyn liittyvä tekninen kehitys kärsisi.
Näin ollen Euroopan komission tiedonannossa - painotan, että käsittelemme tiedonantoa emmekä lainsäädäntöä - korostetaan elintarvikkeiden säteilyttämisen osalta sitä, että tiedeyhteisön mielestä elintarvikkeiden säteilyttäminen ei aiheuta mitään vaaraa kuluttajien terveydelle, jos hyviä tuotantokäytäntöjä sovelletaan. Säteilytystä ei saa kuitenkaan käyttää hyvien hygieniakäytäntöjen korvikkeena.
Mielestäni esittelijä Breyerin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnalle viime syyskuussa esittämä mietintöluonnos oli suuri pettymys. On tärkeää, että vältämme joidenkin jäsenten aiheuttaman sekaannuksen. Keskustelemme parlamentissa esittelijä Breyerin mietinnön emmekä komission tiedonannon sisällöstä. Haluaisin kuitenkin todeta esittelijä Breyerille, ettei minua ole mitenkään painostettu antamaan tällaista lausuntoa.
Sen jälkeen kun suurin osa jäsen Bowisin ja minun esittämistä tarkistuksista oli hyväksytty, valiokunta hyväksyi tämän mietinnön yksimielisesti. Ryhmäni mielestä tulos oli tasapainoinen ja sen mielestä mietintö oli mahdollista hyväksyä sellaisenaan, vaikka siihen jäikin joitakin yleisöä kosiskelevia kappaleita. Esimerkiksi 14 kohta ei tuo mietintöön mitään lisäarvoa. Vihreiden edustajan mielestä elintarvikkeiden tuottajien pitäisi pystyä ennaltaehkäisemään työntekijöille, ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvat vaarat. Kuinka voimme säilyttää uskottavuutemme kuluttajien silmissä, jos annamme pelkästään tällaisia lausuntoja?
Meidän on keskityttävä tekemään käytännöllisiä päätöksiä, joilla tehostetaan kuluttajansuojaa. Tämän vuoksi esitin valiokunnan hyväksymät tarkistukset, joiden tavoitteena oli tehostaa laittomasti säteilytettyjen tuotteiden markkinoille pääsyn valvontaa. Koska säteilytys on toisaalta osoittautunut hyvin tehokkaaksi tavaksi tuhota tietyissä elintarvikkeissa olevia mikro-organismeja tai hyönteisiä, meidän ei mielestäni pitäisi hylätä tätä käsittelymuotoa.
En myöskään ole esittelijän kanssa samaa mieltä tuotteiden kuljetuksesta. Mielestäni nykyään on hyödyllistä pystyä harjoittamaan sellaisten tuotteiden tuontia ja vientiä, joiden kuljettaminen oli ennen mahdotonta. Esimerkiksi mausteita voidaan kuljettaa erittäin pitkiä matkoja. En ymmärrä, kuinka elintarvikkeiden säilyvyyden parantaminen voisi vaarantaa kestävän kehityksen tavoitteen, jonka me kaikki haluamme saavuttaa.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin lopuksi käyttää tilaisuutta hyväkseni todetakseni yleisluonteisen asian. Mielestäni on hyvin valitettavaa, että parlamentti on valmis keskustelemaan ja valmistelemaan mietintöjä kaikista Euroopan komissioin tiedonannoista. Tällaista menettelyä tarvittiin silloin, kun parlamenttia vain kuultiin. Nykyään olisi kuitenkin tehokkaampaa ja järkevämpää, jos keskittyisimme lainsäädäntötyöhömme. Kunnioituksemme kasvaisi, virtaviivaistaisimme ylikuormitettua esityslistaamme ja pystyisimme käyttämään enemmän aikaa lainsäädäntömenettelyihin. Lisäksi meidän ei tarvitsisi tehdä komissiolle kuuluvaa työtä, koska joudumme nyt ilmaisemaan kantamme sellaisesta asiakirjasta, josta komissio ei ole vielä edes tehnyt mitään ehdotusta. En sano tästä asiasta tämän enempää, koska siihen ei olisi mielestäni pitänyt tehdä lisätarkistuksia tai siitä ei olisi pitänyt keskustella enempää täysistunnossa. Parlamentin ei pitäisi mielestäni tuhlata aikaansa käsittelemällä komission tiedonantoa koskevaa mietintöä, johon on esitetty vain kolme tarkistusta.

Whitehead (PSE).
Arvoisa puhemies, ryhmäni kanta poikkeaa melkoisesti edellisen puhujan kannasta. Mielestämme parlamenttia on kuultava. Mielestämme joistakin kiistanalaisista asioista - esimerkiksi ionisoimattoman säteilytyksen vaaroista - ei ole tarpeeksi tieteellistä näyttöä, jotta voisimme hyväksyä säteilytyksen käytön.
Ryhmäni tukee myös tarkistusta, jonka olen kollegoideni kanssa allekirjoittanut sosialistiryhmän nimissä ja jossa vaaditaan 4 kappaleen poistamista. Miksi olemme esittäneet tällaisen vaatimuksen? Se ei johdu välttämättä siitä, että olisimme tiedekomitean kanssa eri mieltä siitä, onko elintarvikkeiden säteilytys turvallista vai ei. Kantamme lähtökohtana on kokonaiskuvan puute. Ratkaisevaa on, miksi elintarvikkeita säteilytetään. Onko todellakin kyse kuluttajan edusta? Haluavatko kuluttajat säteilytettyjä elintarvikkeita? Jos kuluttajat haluaisivat säteilytettyjä elintarvikkeita, säteilytystä ei käytettäisi niin usein laittomasti ja salaa, kuten ainakin kotimaassani tehdään. Salailu johtuu siitä, että kuluttajien ei haluta tietävän säteilytyksestä. Ihmisten ei haluta olevan tietoisia varsinkaan sellaisesta kaupankäynnistä, jossa kyse on enemmän kustannusten vähentämisestä kuin lopullisesta tuotteesta ja asiakastyytyväisyydestä. Jäsen Breyer viittasi siihen, kuinka katkarapuja siirretään markkinoilta toisille, kuinka ne kuoritaan toisella mantereella ja palautetaan sitten toiselle. Kyse ei ole turvallisuusnäkökohdista tai tuotteen houkuttavuudesta vaan pelkästään tällaisen liiketoiminnan tuottamista voitoista.
Komission esittämistä vaihtoehdoista olemme esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, ettei luetteloa pitäisi laajentaa tässä vaiheessa. Säteilytystä käyttävien tahojen on edelleenkin näytettävä toteen, että säteilytys on tarpeen. Emme ole kuitenkaan vielä saaneet kyseisiä todisteita.

Paulsen (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen tarpeeksi vanha muistamaan sen kiihkeän, elintarvikkeiden säteilytystä koskevan keskustelun, jota Euroopassa käytiin 15-20 vuotta sitten. Se muistutti suuresti tämänpäiväistä GMO:ita koskevaa keskustelua. On totta, että tiedemaailma, Maailman terveysjärjestö WHO ja YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO ovat sitä mieltä, että säteilytys itsessään on täysin vaaratonta. Sen vuoksi tämän mietinnön johdanto-osan I ja J kappaleet ovat melko harhaanjohtavia. Tekniikka on oletettavasti hyvä niiden maailmanosien kannalta, joissa elintarviketurvallisuus tarkoittaa samaa kuin elintarvikkeiden saatavuus.
Lisäksi haluan kuitenkin selkeästi todeta, ettei Euroopassa ole nykyään minkäänlaista syytä säteilyttää muita elintarvikkeita kuin juuri mausteita. Mausteiden säteilyttämiseen on kuitenkin hyvät syyt, sillä muut mausteiden sterilisointitavat ovat terveydellisestä ja ympäristöllisestä näkökulmasta vieläkin huonompia. Muiden elintarvikkeiden osalta tämän tekniikan käyttäminen on tarpeetonta siinä maailman osassa ja järjestelmässä, jossa tehdään kovasti töitä koko elintarvikeketjun korkean turvallisuustason puolesta. Jos hygieniataso on tarpeeksi korkea, tuotantokäytäntö hyvä sekä kylmä- ja pakasteketju katkeamaton, emme tarvitse tekniikkaa, jota voidaan - en väitä, että niin aina tehtäisiin - käyttää väärin puutteellisen hygienian peittämiseksi tai muun muassa kylmäketjussa esiintyvien puutteiden peittämiseksi. Sitä on hieman liian vaikea valvoa. Voimme tietenkin todeta, että tätä käsittelyä voidaan käyttää, jos siitä vain on merkintä, mutta mielestäni tämän tekniikan väärinkäytön vaarat ovat liian suuret. En pidä sitä vaarallisena, mutta pidän sitä meidän kannaltamme hyvin sopimattomana.

Sjöstedt (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, olen edellisen puhujan kanssa samaa mieltä siitä, ettei ole minkäänlaisia kestäviä perusteluja, jotka oikeuttaisivat joidenkin muiden elintarvikkeiden kuin mausteiden säteilyttämisen. Sen sijaan useiden jäsenvaltioiden pitäisi pikemminkin tehostaa valvontaa, joka koskee sellaisten elintarvikkeiden säteilyttämistä, joiden säteilyttäminen on kielletty.
Haluamme tehostaa mietintöä hyväksymällä tarkistukset 2 ja 3 ja tehdä siitä siten parlamentin kannan.
Selkeänä vaarana on kuitenkin, että säteilyttämistä käytetään epähygieenisen käsittelyn peittämiseen tai että sen avulla pyritään salaamaan se, että elintarvikkeet ovat liian vanhoja myytäviksi. Meillä ei ole minkäänlaista syytä sallia menetelmiä, jotka mahdollistavat tällaiset toimet. Elintarvikkeiden, joiden säilyvyyttä pyritään parantamaan säteilyttämisen avulla, ravintoarvot ja laatu heikkenevät siten kuluttajien kannalta. Tarkoitan, että kuluttajia yritetään siis tavallaan houkutella ostamaan laadultaan huonompia elintarvikkeita.
Kyse on osittain myös maatalous- ja elintarvikepolitiikkamme laadusta. Panostammeko mahdollisimman laajaan suurtuotantoon ja pitkään säilyvyyteen sekä erittäin pitkiin kuljetuksiin? Vai olisiko maatalous- ja elintarvikepolitiikan lähtökohtana pidettävä sitä, että suurin osa tuotteista tuotetaan paikallisesti sekä toimitetaan ja kulutetaan kohtuullisessa ajassa? Kannatamme jälkimmäistä vaihtoehtoa.
Blokland (EDD).
Arvoisa puhemies, vaikuttaa siltä, että elintarvikkeiden tuoreus ja turvallisuus eivät aina kulje käsi kädessä.
Joka vuosi useita ihmisiä kuolee esimerkiksi kanasta saadun salmonella- ja kampylobakteerin aiheuttamaan ruokamyrkytykseen. Näitä bakteereita voidaan torjua myrkyllisen metyylibromidin kaltaisilla kemikaaleilla. Tämän menetelmän käytön suurena haittana on, että elintarvikkeisiin jää näiden myrkyllisten aineiden jäämiä. Elintarvikkeiden säteilytys on hyvä vaihtoehto mikro-organismien tappamisen ja ruokamyrkytysten estämisen kannalta.
Jos haluamme syödä tuoreita elintarvikkeita, niitä ei voida ensin lämpökäsitellä. Jos haluamme kuitenkin estää vihannesten, hedelmien ja viljahiutaleiden pilaantumisen, voimme säteilyttää ne. Sen vuoksi tämä on hyvä keino pitää elintarvikkeet tuoreina. Olisi kuitenkin epäreilua todeta, että elintarvikkeita säteilytetään väärin perustein - jotta ne näyttäisivät paremmilta tai mahdollisten puutteiden peittämiseksi. Mitään mikro-organismien tuottamia haitallisia aineita ei voida tuhota säteilyttämällä. Tuotanto- ja maatalousprosessien hygienia- ja puhtaussääntöjä on sen vuoksi edelleen noudatettava.
Kuinka sitten tiedämme, että tuore elintarvike on myös turvallinen? Ensiksikin kokemus on opettanut meille, että elintarvikkeiden säteilyttäminen on yleinen käytäntö sekä Euroopan unionin jäsenvaltioissa että niiden ulkopuolella. Lisäksi säteilytettyjen elintarvikkeiden turvallisuus on todistettu muun muassa Maailman terveysjärjestö WHO:n ja Kansainvälisen atomienergiajärjestö IAEA:n 50 vuoden aikana suorittamissa tutkimuksissa. Elintarvikkeiden säteilyttämisen yhteydessä syntyy kuitenkin uusia aineita, mutta niin käy myös elintarvikkeita keitettäessä. Ainoastaan rasvojen osalta on vielä epäselvää, onko niiden säteilyttäminen terveydelle vaarallista. Tämä vaatii lisätutkimuksia.
Edellisen perusteella voidaan päätellä, että elintarvikkeiden säteilyttämiseen on teknisiä perusteita, ettei kansanterveys ole vaarassa, että säteilyttäminen on hyödyllistä kuluttajien kannalta ja ettei säteilytyksellä voida korvata hygieniasääntöjä. Täten vuoden 1999 puitedirektiivissä asetetut ehdot täyttyvät. Haluaisin sen vuoksi huolehtia siitä, että muun muassa vihannekset, hedelmät ja viljahiutaletuotteet voidaan lisätä säteilytettäviksi hyväksyttyjen elintarvikkeiden luetteloon.
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on parantanut päätöslauselmaa tekemällä siihen tarkistuksia. Haluaisin kuitenkin hieman kommentoida merkintää. Merkinnän ei pitäisi olla varoitus. Kun tuotteen turvallisuus on todistettu, varoitusta ei enää tarvita. Varoitus antaisi kuluttajalle väärän käsityksen, jonka mukaan elintarvikkeessa olisi kaikesta huolimatta jotain vikaa. Kaiken sekaannuksen välttämiseksi riittäisi, että tuote merkittäisiin tekstillä, josta käy ilmi, että tuote on säteilytetty hygieniasyistä, kuten maitotölkissäkin on ilmoitettu, että maito on pastöroitu.
Haluan lopuksi todeta, että säteilytys on mielestäni välttämätöntä tietyissä tapauksissa, jotta elintarvikkeet olisivat sekä tuoreita että turvallisia. Tämän vuoksi emme saa hylätä elintarvikkeiden säteilytystä suoralta kädeltä vaan meidän on tarkasteltava menetelmää puolueettomasti.

De Roo (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, jäsen Bloch von Blottnitz toimi elintarvikkeiden säteilytystä koskevan mietinnön esittelijänä viisi vuotta sitten. Silloin komissio halusi toimia nopeasti ja säteilyttää yrttien ja mausteiden lisäksi paljon muitakin elintarvikkeita. Nyt ainakin keskustelemme asiasta ensin, mikä on myönteinen kehityssuunta. Viidentoista jäsenvaltion järjestelyt eroavat toisistaan. Kotimaassani Alankomaissa säteilytetään perunoita, mutta en ole ikinä nähnyt siitä merkintää etiketissä. Unionin lainsäädäntöä ei noudateta kunnolla tässä asiassa. Säteilytys ei ole välttämätöntä. Sille on monia vaihtoehtoja. Jos merkinnät olisivat rehellisiä, kuluttajat eivät ostaisi tuotteita. Sen vuoksi merkinnät ovat vilpillisiä. Elintarvikkeiden säteilyttämisessä syntyy aina syklobutadieeni-ainetta. Tämä on säteilytysteollisuuden akilleenkantapää, koska kuluttajat eivät halua säteilytettyjä elintarvikkeita. Jos elintarvikkeet merkittäisiin selkeästi, tämä teollisuus katoaisi vähitellen.

Bowis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, pidin komission jäsenen alustuksesta. Hän oli mielestäni oikeassa seuraavaa asiaa lukuun ottamatta: hän tulkitsi väärin mietinnön 3 kohtaa. Se ei ole niin kielteinen kuin hän toteaa. Esittelijä Breyerin laatimassa alkuperäisessä tekstissä suhtauduttiin myönteisesti komission ehdotukseen, jonka mukaan nykyistä luetteloa pidettäisiin valmiina. Nyt teksti on kuitenkin muutettu seuraavanlaiseksi:"nykyistä listaa voitaisiin pitää valmiina". Lausetta on muutettu merkittävästi. Meidän on tarkasteltava kaikkia niitä muutoksia, joita valiokunta on tehnyt. Pitää toki paikkansa, että elintarvikkeita on käsitelty ionisoivalla säteilyllä noin 50 vuoden ajan, kuten esittelijä aivan oikein toteaa. Kotimaassani Yhdistyneessä kuningaskunnassa saa säteilyttää vihanneksia, hedelmiä, viljahiutaleita, siipikarjanlihaa, kalaa, äyriäisiä - muttei juurikaan sammakonreisiä! Kaikkia näitä tuotteita säteilytetään. Kansalliset listat eroavat toisistaan. Valtiot ovat kuitenkin samaa mieltä siitä, että säteilytys ei saa vaarantaa terveyttä, olla kuluttajille haitallista ja sen käytöstä pitää olla merkintä. Jos sen käytölle on tarvetta ja sen käyttö on turvallista, niin miksi emme sallisi säteilyttämistä? Tämä on valiokunnan yleisnäkemys.
Säteilyttäminen on turvallista. Maailman terveysjärjestö WHO on todennut niin. EU:n elintarvikkeita käsittelevä tiedekomitea on todennut niin, minkä vuoksi säteilyttämisellä voidaan katsoa tehostettavan kuluttajansuojaa. Esimerkiksi sairaaloiden on suojattava erittäin herkkien potilaiden elintarvikkeet vaarallisilta bakteereilta. Säteilytys voi suojata elintarvikkeita pilaantumiselta. Se ei voi kuitenkaan tehdä pilaantuneista tai mädäntyneistä elintarvikkeista syömäkelpoisia.
Komissio esitti erittäin järkevän tiedonannon - työasiakirjan - jossa se esitti kolme vaihtoehtoa. Ensimmäinen vaihtoehto oli nykyinen EU:n luettelo, johon oli lisätty maininta katkaravuista ja sammakonreisistä. Toinen vaihtoehto oli jäsenvaltioiden omat laajemmat luettelot ja kolmannen vaihtoehdon muodosti nykyisen luettelon säilyttäminen ennallaan. Oletan, että lopullinen ratkaisu on ensimmäisen ja toisen vaihtoehdon yhdistelmä, mutta tässä vaiheessa emme käsittele vielä lainsäädäntöesitystä. Komissio haluaa kuunnella. Halusimme, että asiaa käsiteltäisiin kylmän rauhallisesti. Näin ei todellakaan tehty alkuperäisessä mietinnössä. Siinä esitettiin tuomiopäivän ennustuksia, joissa varoitettiin muun muassa pitkistä kuljetuksista vaikka ne itse asiassa lisäävät kehitysmaiden elintarvikevientiä. Valiokunnan kannasta on poistettu näkemykset, joiden mukaan radioaktiiviset säteet olisivat turvallisuusriski sellaisten terroristien käsissä, jotka havittelevat radioaktiivista materiaalia laittomien pommien rakentamista varten. Haluaisimme tekstin olevan harkitumpaa.
Alkuperäinen mietintö oli pikemminkin kuvaus Merovingien dynastiasta, ikään kuin hirmuvallasta, joka kumottiin salamurhan avulla. Prosessi on todellisuudessa turvallinen, jos siinä toimitaan oikein. Se voi olla hyödyllinen ja sitä pitäisi arvioida huolellisesti kunnollisen riskien arvioinnin ja riskinhallinnan avulla. Kauhukuvien levittämistä pitäisi kuitenkin välttää.
Jäsen Grossetêten, minun ja valiokunnan tukemat tarkistukset tekevät tästä mietinnöstä jälleen komission tahdon mukaisen.

Schnellhardt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää komissiota siitä selkeästä esitystavasta, jolla se on käsitellyt elintarvikkeiden käsittelyä ionisoivalla säteilyllä Euroopan unionissa. Haluaisin kiittää myös komission jäsentä siitä selkeydestä, jolla hän on käsitellyt tätä ongelmallista aihetta.
Jo vuonna 1999, jolloin työskentelimme tämän direktiivin parissa, pelkäsimme, ettei komissio onnistuisi laatimaan kattavaa säteilytettäviksi hyväksyttyjen elintarvikkeiden luetteloa 31. joulukuuta 2000 mennessä. Mutta kuinka kävikään? Kohta on 31. joulukuuta 2002, ja sen sijasta, että keskustelisimme luettelon hyväksymisestä, käymme jälleen samoja keskusteluja, joita kävimme ennen direktiivin laatimista.
Asioita ei voida uskoakseni jättää nykyisen kaltaisiksi, ja tilannetta on lisäksi mahdoton hyväksyä. Komissio toteaa tiedonannossaan, että sekä YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO että Maailman terveysjärjestö WHO olivat tieteellisten tutkimusten perusteella sitä mieltä, että säteilyttämistä on pidettävä kuluttajien kannalta turvallisena. WHO kannustaa itse asiassa lisäämään säteilyttämistä, koska se vähentää kuluttajaan kohdistuvia riskejä. Elintarvikealan tiedekomitea toteaa, viitaten 17 tuoteluokkaan, että käsittely ionisoivalla säteilyllä on vaaratonta. Näihin tuoteluokkiin kuuluvat kaikki ne tuotteet, joita on toistaiseksi säteilytetty Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Komitea toteaa, että Euroopan unionissa ei ole esiintynyt ainoatakaan tapausta, joissa vaarallinen määrä olisi ylittynyt.
Komission tiedonannossa todetaan, että kaikkein tärkeimmät ehdot ionisoivalla säteilyllä käsittelyä varten - lisensointi, merkintä ja valvonta - toteutuvat, että säteilytyksen toteamismenetelmiä on vahvistettu ja että myös toteamismenetelmät ovat vaatimusten mukaiset. Mielestäni alkaa olla sietämätöntä, että meille kerrotaan jatkuvasti muun muassa huijausmahdollisuuksista ja petosten mahdollisuudesta tässä asiassa. Huijaukset ja petokset voidaan havaita. Voimme selvittää, onko tuotteita käsitelty, riippumatta siitä, onko ne säteilytetty laillisesti tai laittomasti. Miksi meidän sitten pitää keskustella tästä asiasta uudestaan ja uudestaan?
Voimmekin todeta, että säteilyttämiselle hyväksyttyjen tuotteiden luetteloa ja komission toimintaa koskevat ehdot on täytetty. Näyttää kuitenkin siltä, että komission rohkeus alkaa pettää tässä asiassa. Syy käy selvästi ilmi komission suorittamasta tutkimuksesta, josta kävi ilmi esimerkiksi se, etteivät elintarvikkeiden valmistajat halua käyttää tällaista käsittelyä. Miksi he eivät halua sitä? Kuten tiedonannosta käy selvästi ilmi, he pelkäävät tuotteisiinsa kohdistuvaa boikottia. Euroopan unionia ja tätä keskustelua leimaa nimittäin ideologia, jossa ei huomioida lainkaan tieteellistä tutkimusta ja yksinkertaisesti kieltäydytään hyväksymästä kaikkea, mitä on selvitetty ja määritelty tähän päivään mennessä. Keskustelut siis jatkuvat, ja pahoittelemme, että asiat ovat näin huonosti.
Tässä yhteydessä otetaan esille hygieniaa koskevat perustelut. Osallistuin tuoreen lihan käsittelyyn liittyviä hygieniaoloja käsittelevän direktiivin laatimiseen. En todellakaan haluaisi poistaa tästä mitään, mutta keskustelimme vaarojen analysointia ja kriittisten valvontapisteiden valvontaa varten käyttöön otetun järjestelmän HACCP:n käytöstä laatiessamme elintarvikehygieniadirektiivin nykyistä versiota. Olemme täysin tietoisia siitä, ettei tätä voida hyväksyä kaikkialla ja että meidän on käytettävä muitakin menetelmiä, jotta pystyisimme tekemään tuotteista turvallisia kuluttajien kannalta. Tähän menetelmällä pyritäänkin. Ainoa hyväksyttävä lähestymistapa komission kannalta on laatia säteilyttämiseksi hyväksyttyjen elintarvikkeiden luettelo mahdollisimman pian, eikä luettelo saa lisäksi olla nyt ehdotetun kaltainen. Euroopan unionissa vallitsevaa käytäntöä on todellakin muutettava. Tällainen ideologinen taakka ei saa jatkuvasti vaikuttaa toimintaamme.

Puhemies.
Paljon kiitoksia jäsen Schnellhardt.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Langenhagenin laatimasta talousarvion valvontavaliokunnan mietinnöstä (A5-0386/2002) tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksesta nro 2/2002 yhteisön Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -toimintaohjelmista (RCC0002/2002 - C5-0257/2002 - 2002/2125(COS)).

Langenhagen (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, parlamentti ei päättänyt automaattisesti keskustella täällä tänään yhteisön Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -toimintaohjelmista.
Uudessa työjärjestyksessämme todetaan tästä tapauksesta, että valiokunnan yksimielisesti hyväksymästä aiheesta ei enää tarvitse keskustella täysistunnossa. Talousarvion valvontavaliokunta oli tyytyväinen mietintööni ja hyväksyi sen yksimielisesti. Olin kuitenkin sitä mieltä, että Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -toimintaohjelmilla on yleistä merkitystä monille eurooppalaisen politiikan aloille. Ohjelmat on esiteltävä laajemmalle yleisölle, koska kansalaiset ovat esittäneet näiden ohjelmien hallintatapaa koskevia lukuisia valituksia. Nämä ovat päätyneet Euroopan tilintarkastustuomioistuimen käsiteltäviksi. Se eritteleekin erityiskertomuksessaan havaitsemiaan pääasiallisia puutteita.
Tilintarkastustuomioistuin vahvistaa, että joitakin varoja ei ole käytetty ohjelmien tavoitteiden mukaisesti ja että joissakin tapauksissa päämääriä ei ole selvästi määritetty. Tietyille hankkeille ei ole myönnetty tarvittavaa ennakkorahoitusta. Tämä on vaikeuttanut merkittävästi projektipäälliköiden ja osallistujien työtä tai joissain tapauksissa jopa estänyt sen.
Yhä useammat koulut, yliopistot ja muut elimet kääntävät selkänsä näille ohjelmille. Ymmärrän hyvin, että niillä on tähän monia hyviä syitä. Kohtuuttoman korkeat hallintokustannukset ja raskaat hallintomenettelyt eivät myöskään vastaa ohjelmien hyödyllisyyttä. Saatavilla olevia varoja ei voida myöntää pelkästään hallintokoneistolle kansalaisten sijasta, joille ne on ensisijassa tarkoitettu.
Muita havaittuja puutteita ovat esimerkiksi viivästykset tukien maksamisessa, yleisen koordinaation riittämättömyys sekä todellisten valvonta- ja arviointirakenteiden puute, jotka johtuvat lähinnä ohjelmien monimutkaisuudesta.
Emme voi mitenkään käsittää sitä, että komissio on lykännyt arviointikertomuksensa esittämistä. Tämä on viivästyttänyt myös tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen antamista. Tämä on todellakin anteeksiantamatonta, koska arviointikertomukseen sisältyy vuosia 1995-1999 koskevan kertomuksen arviointi. Kohta on jo vuosi 2003, ja lähes neljä vuotta on näin ollen jo kulunut.
Meidän piti vuonna 1999 käynnistää ensimmäisen ohjelman jälkeinen toinen ohjelma, joka oli tarkoitettu kuusivuotiskaudeksi (2000-2006). Meille ei kuitenkaan annettu riittävästi aikaa arvioida mainitsemiani ongelmia. Tästä huolimatta Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -toimintaohjelmia käsittelevään mietintööni sisältyy jotakin hyvin myönteistä. En yhtään epäile, etteikö näillä ohjelmilla olisi merkitystä rajat ylittävälle yhteistyölle yhdistyneessä Euroopassa. Tosiasiassa ne ovat sille välttämättömiä, ja ne täydentävät koulutusjärjestelmää.
Tässä ei ole kuitenkaan kaikki: nämä ohjelmat koskevat viime kädessä Euroopan kansalaisia, olivatpa he sitten opiskelijoita tai nuoria työntekijöitä. Heidän väliset suhteensa tiivistyvät entisestään mielipiteiden vaihdon - joka johtaa aktiiviseen vuoropuheluun ja Eurooppa-asioiden kohdennettuun opetukseen - ansiosta, joka edistää vastavuoroista ymmärtämystä sosiaaliasioissa, Eurooppa-politiikassa ja taloudessa sekä syventää Euroopan yhdentymistä.
Viisivuotiselle ohjelmalle (1995-1999) myönnettiin määrärahoja 920 miljoonaa euroa (Sokrates) ja 126 miljoonaa euroa (Nuorten Eurooppa). Nämä ovat varsin suuria summia. Rahamäärä kaksinkertaistettiin seuraavassa ohjelmassa (2000-2006). Tämä on merkittävä asia. Ohjelmien merkityksen laantumisen sijasta Euroopan nuorten ja heidän koulutuksensa pohtiminen on nyt laajentumisen kynnyksellä entistäkin tärkeämpää.
Vaadinkin, että ns. teknisen avun toimistot korvataan nyt viimeinkin julkisoikeudellisilla organisaatioilla ja että varmistetaan komission ja kansallisten toimistojen välinen selkeä toimivaltajako yksittäisten jäsenvaltioiden erojen poistamiseksi. Kansallisille toimistoille on annettava riittävät inhimilliset, materiaaliset ja taloudelliset voimavarat, jotta ne voivat tehokkaasti suorittaa niille uskotut tehtävät.
Loppujen lopuksi olemme kaikki samaa mieltä siitä, että vankka koulutus on tulevan taloudellisen menestymisen ja Euroopan kilpailukyvyn perusta maailmassa. Kertomuksessa luetellaan erityistoimenpiteitä ongelmien ratkaisemiseksi, ja ne ovat askel oikeaan suuntaan. Niiden tarkoituksena on varmistaa, että Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -toimintaohjelmien vallitsevia ominaisuuksia ovat tulevaisuudessa parempi tehokkuus, avoimuus ja innokkuus.

Vitorino
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvä esittelijä, Langenhagenin laatimassa mietinnössä, joka hyväksyttiin yksimielisesti talousarvion valvontavaliokunnan viimeisessä kokouksessa, toistetaan pääasiassa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessaan esittämät tärkeimmät arvostelut, jotka koskevat ohjelmien suunnittelun tai hallinnan tiettyjä puutteita. Kyse on etenkin turvautumisesta teknisen avun toimistoon ja - vaikka tätä ei ole selkeästi määritetty - kansallisiin toimistoihin, samoin kuin ohjelmien viivästyneestä ja puutteellisesta toteuttamisesta.
Kuten komissio mainitsee vastauksessaan tilintarkastustuomioistuimelle, se on jo tehostanut niiden uusien Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -ohjelmien toteuttamista, jotka ovat korvanneet tilintarkastustuomioistuimen vuonna 2000 tarkastelemat ohjelmat. Tämä pätee etenkin kansallisten toimistojen kanssa ylläpidettyihin suhteisiin ohjelmien hajautettujen osioiden hallinnoimiseksi tai komission pyrkimykseen noudattaa mahdollisimman pikaisesti tilintarkastustuomioistuimen viitoittamaa suuntaa eli lopettaa väliaikaisen teknisen avun toimiston toiminta heti, kun komissio voi kääntyä koulutusohjelman täytäntöönpanotoimiston puoleen.
Komission vuonna 2000 tekemissä päätöksissä määrätään kutakin ohjelmaa koskevista komission ja kansallisten viranomaisten vastuista kansallisten toimistojen ja edunsaajien osalta ohjelmien hajautettujen osioiden hallinnon parantamiseksi. Näiden päätösten liitteissä täsmennetään myös toimistojen tehtävät. Tämän lisäksi komission ja kansallisten toimistojen välisiä sopimuslausekkeita on selkiytetty ja yksinkertaistettu.
Komission vuonna 2000 tekemissä päätöksissä määrätään, että ministeriöiden on otettava käyttöön valvonta- ja tarkastusjärjestelmiä, joiden avulla ne voivat valvoa kansallisten toimistojen toimintaa, mukaan luettuna hajautettujen toimien hallinta. Komissio tarkastaa kansallisten toimistojen kanssa sovittujen sopimusehtojen mukaisesti sekä niiden toiminnan että rahoitetut hankkeet. Komission yksiköiden suorittaman kansallisten toimistojen valvonnan sekä kansallisten viranomaisten ja komission välisen säännöllisen tiedonvaihdon ansiosta voidaan toimistojen toteuttamia hajautettuja toimia seurata paremmin. Valtuutetut elimet vahvistavat toimistojen rahoituslaskelmat ennen kuin ne toimitetaan komissiolle.
Keskitettyjen toimien hallinnossa on myös edistytty. Tiettyjä tehtäviä, joista jotkin kuuluivat viranomaisten toimivaltaan ja jotka oli aikaisemmin uskottu teknisten avun toimistolle, on sisäistetty, kunnes komissio voi kääntyä täytäntöönpanotoimiston puoleen. Valmistelut toimiston perustamiseksi on jo aloitettu. Sen on tarkoitus aloittaa toimintansa vuonna 2004, jolloin se ottaa vastuulleen väliaikaisen teknisen avun toimiston nykyisin suorittamat tehtävät sekä komission nykyisin suorittamat tietyt hallintotehtävät. Langenhagenille on toimitettu hänen pyynnöstään useita edistymistä todistavia asiakirjoja sen jälkeen, kun hän oli laatinut mietintöluonnoksensa.
Olisi kuitenkin korostettava, että vuosien 1995-1999 ohjelmien suunnittelua tai hallintoa koskevista useista puutteista huolimatta tilintarkastustuomioistuin myöntää näiden ohjelmien eurooppalaisen lisäarvon. Se mainitsee johdannossaan, että nämä kaksi ohjelmaa ovat edistäneet unionin ja muiden osallistujavaltioiden yliopistojen välistä yhteistyötä. Niiden ansiosta nuoret ovat myös voineet osallistua monikulttuurisiin nuorisovaihtoihin. Lopuksi tilintarkastustuomioistuin mainitsee, että ohjelmilla on ollut kiistaton vaikutus nuoriin ja opiskelijoihin.
Komissio tarkastelee lopuksi erittäin huolellisesti kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan lausuntoa. Siinä korostetaan sitä, miten tärkeänä valiokunta pitää näiden kahden uuden ohjelman (2000-2006) väliarviointia ja vuoden 2006 jälkeisten uusien ohjelmien yksinkertaistamista. Tämän ansiosta voidaan tehostaa hallintoa sekä yksinkertaistaa menettelyjä etenkin, kun kyse on pienempien tukien myöntämisestä.

Bösch (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta onnitella lämpimästi esittelijää etenkin hänen esittämistään hyvin kriittisistä kommenteista. Jotta voimme tukahduttaa alkuunsa kaikki vuoden 2000 jälkeisiä toimia koskevat liioitellut tarinat, haluan myös vain muistuttaa komission jäsentä - vaikka tiedänkin, ettei tämä vastaa täysin hänen toimivaltaansa - siitä, että koulutus- ja nuoriso-ohjelmaa käsittelevän budjettikohdan B31 ylijäämä oli 500 miljoonaa euroa 6. joulukuuta 2002. Arvoisa komission jäsen, kyse on 500 miljoonasta eurosta. Haluankin kertoa teille, mitä tarkoittaa rahan maksaminen tällä alalla niin hitaasti, että sitä ei voida enää mitenkään puolustella. Tämä merkitsee luokkasodan uhkaa. Näissä olosuhteissa köyhempien perheiden opiskelijoita estetään ensimmäisinä osallistumista Euroopalle erittäin arvokkaisiin ohjelmiin. Kommenttini Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän edustajana on, että nämä eivät ole vain sattumalta ilmaantuvia byrokraattisia ongelmia; ihmisiä todella estetään saamasta mitään, emmekä voi mitenkään puoltaa tätä käytäntöä.
Arvoisa komission jäsen, seuraavan vuoden vastuuvapauden myöntämisen osalta seuraamme tiiviisti tulevia maksuja ja sitä, miten tämän ohjelman viivästyksiä pyritään korjaamaan. Toivon myös, että esittelijämme tarkastelee asiaa erittäin huolellisesti. Muussa tapauksessa pelastautukoon ken voi - ja tässä tapauksessa kyse on niistä opiskelijoista, joiden vanhempien tulot ovat alhaisemmat ja joita kohtaan meillä on mielestämme erityisiä velvoitteita.

Casaca (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan myös yhtyä kollegaamme Herbert Böschiin ja onnitella Langenhagenia hänen mietintönsä sisällöstä. Haluan lisäksi todeta, että näiden ohjelmien yksinkertaistaminen ja avoimuuden lisääminen - mitä käsitellään tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa - on niiden menestymisen kannalta kaikkein tärkeintä ja ratkaisevinta. Kun ryhdymme perustamaan uusia toimistoja - käsittääkseni harkitsemme nyt useampien kymmenien toimistojen perustamista samantasoisten ohjelmien luomiseksi - meidän olisi mielestäni tätä ennen pohdittava erityisen huolellisesti ongelmia, jotka haluamme ratkaista. Vain tässä tapauksessa toimistot voivat toimia eri tavoin ja ratkaista ongelmia, joiden selvittämisessä nämä tieteelliset ja tekniset toimistot ovat epäonnistuneet.
Mielestäni toimistoja koskevan pohdinnan sijasta on tärkeämpää miettiä, miten koko asiaa voidaan yksinkertaistaa, tehdä avoimemmaksi ja yhtenäistää kaikissa jäsenvaltioissa. Tällä tavoin kaikkia asioita voitaisiin käsitellä nopeammin sekä Böschin selvittämän rahoituksen että ohjelman käsitteen osalta. Haluankin kehottaa komissiota pohtimaan nimenomaan tätä asiaa.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
(Istunto päätettiin klo 20.20.)

