Mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (dezbatere) 
Președinte
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul, elaborat de dl Százjer, în numele Comisiei pentru afaceri juridice, privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie - C7-0073/2010-.
József Szájer
raportor. - Dle președinte, a trecut aproape un an de la intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, care prevede modificări considerabile în ceea ce privește delegarea competențelor de către Parlamentul European și de către Consiliu Comisiei.
Acum câteva luni am discutat, în acest Parlament, raportul meu referitor la actele delegate. Actele delegate reprezintă acte prin care Parlamentul și Consiliul deleagă competențe dar, de acum înainte, în comparație cu situația anterioară, le putem retrage oricând. Putem stabili un termen-limită, putem face modificări și ne putem exercita dreptul de veto, în cazul în care Comisia nu respectă cerința legislatorului.
În cazul regulamentului actual, discutăm pe baza articolului 291 al Tratatului, vorbim despre actele de punere în aplicare. În cazul actelor de punere în aplicare, situația este puțin diferită. În acest caz, statele membre sunt cele care își exercită drepturile privind modul de punere în aplicare a legislației Uniunii Europene. Prin urmare, există o diferență clară.
Regulamentul nou și noul sistemul de acte delegate ne oferă competențe foarte largi. Din punctul de vedere al Parlamentului, acest lucru ne conferă o influență mai mare, în special în anumite domenii de legislație.
Totuși, în domeniul punerii în aplicare, Parlamentul, în calitatea sa de legislator, are dreptul să reglementeze modul în care trebuie să se desfășoare procedura de punere în aplicare pentru statele membre.
Cred că Parlamentul a avut dreptate ca, după negocieri îndelungate, să adopte poziția prin care solicită confirmări și angajamente clare, atât de la Consiliu, cât și de la Comisie, că drepturile Parlamentului sunt respectate. După negocieri îndelungate, am înregistrat progrese importante în acest domeniu, care manifestă influență și efecte nu numai în domeniul actelor de punere în aplicare, ci și al actelor delegate.
Chiar în cazul actelor de punere în aplicare, Parlamentul a primit și a păstrat dreptul de control, ceea ce înseamnă că, pe baza acordului cu alte instituții, avem o procedură pe care o putem aplica.
Prima mea prioritate a fost să reușim să păstrăm aceste poziții importante. Aici intervine o altă problemă, și anume că au loc și alte discuții în Parlament, reprezentat de alte comisii - în special Comisia pentru comerț internațional, Comisia pentru dezvoltare și Comisia pentru afaceri externe - și, de asemenea, între Parlament și Consiliu privind legislația referitoare la instrumentele financiare și la oportunitatea unei reglementări a acestora și a formei care s-ar impune.
În acest context, scopul meu a fost ca regulamentul să nu prejudicieze această discuție. Dorim să ne ajutăm colegii care ne susțin cauza într-o discuție importantă cu Consiliul, astfel încât să obținem, în cele din urmă, cooperarea Consiliului.
În final, deoarece timpul alocat a expirat, aș dori să le mulțumesc atât Comisiei, cât și Consiliului, pentru flexibilitatea lor în negocieri. Înțeleg că obținerea unui acord în Consiliu a fost foarte dificilă. Cred că acesta este rezultatul pe care îl dorea Parlamentul, rezultat care poate fi satisfăcător pentru toți deputații, mai ales că nu este vorba numai despre textul pe care îl discutăm acum, ci sperăm ca atât Comisia, cât și Consiliul, să ia parte la înțelegerea comună referitoare la aceste probleme importante. De asemenea, așteptăm declarații care să sublinieze că există un angajament clar din partea Comisiei pentru alinierea părții rămase din aquis-ul comunitar. Acest text anexat la raportul meu ar trebui să fie satisfăcător pentru toți deputații acestui Parlament.
Maroš Šefčovič
vicepreședinte al Comisiei. - Dle președinte, în această dimineață am asistat la o dezbatere foarte bună despre inițiativa cetățenilor, iar în această seară discutăm subiectul foarte important al comitologiei. Cred că este un semn foarte bun că, după intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, finalizăm efectiv principale prevederi legislative necesare pentru punerea în aplicare completă a acestuia.
Regulamentul privind actele de punere în aplicare va avea un impact major asupra modului în care Comisia pune în aplicare legislația europeană în viitor. Acesta va avea o influență foarte importantă asupra capacității Uniunii de a elabora politicile sale în interesele cetățenilor săi. Când am prezentat propunerea noastră, am stabilit obiectivul său principal: norme noi prin care să stabilim un sistem mai simplu, mai eficient, mai transparent și în deplină conformitate cu Tratatul pentru adoptarea actelor de punere în aplicare de către Comisie.
Cum am realizat aceste obiective prin propunerile pe care le vom discuta? Ca și în trecut, mecanismul de control prevăzut de regulament este bazat pe comitologie, adică pe comitete compuse din reprezentanți ai statelor membre, la care Comisia va trimite proiecte de măsuri dar, spre deosebire de actualul sistem, nu va mai fi posibilă intervenția Consiliului ca atare.
După cum precizează clar Tratatul, doar statele membre pot controla exercitarea competențelor de executare de către Comisie, nu și Consiliul. În plus, regulamentul prevede că toate procedurile speciale vor dispărea și că toate măsurile de punere în aplicare, inclusiv cele privind comerțul - diferite măsuri, precum măsurile antidumping sau măsurile compensatorii - vor intra în sfera de aplicare a regulamentului. Vorbim de o adevărată revoluție în domeniul politicii comerciale.
Dorim să existe proceduri mai simple, astfel că regulamentul nu numai că va stabili doar două proceduri - consultativă și de examinare - în loc de patru, dar va asigur și adaptarea automată a procedurilor de comitologie existente. Procedurile noi vor începe să fie aplicate la toată legislația existentă din prima zi. Bineînțeles, acest lucru nu aduce atingere naturii competențelor conferite Comisiei pentru actele de bază.
Comisia s-a angajat printr-o declarație să revizuiască tot aquis-ul, pentru a-l adapta, în măsura impusă de lege, la regimul actelor delegate și știu cât de important este acest lucru pentru această Cameră. Până acum am identificat 153 de acte care nu au fost supuse codeciziei înainte de Tratatul de la Lisabona și care conferă Comisiei puteri care trebuie să fie transformate în competențe delegate. În plus, există 299 de acte care au fost aliniate anterior la procedura de reglementare cu control și care vor trebui revizuite acum, în contextul prevederilor Tratatului referitoare la actele delegate. Dar scopul nostru este ca, înainte de sfârșitul legislaturii actuale a Parlamentului, toată legislația existentă să fie complet aliniată la noua prevedere a Tratatului de la Lisabona.
Acest lucru înseamnă deplină conformitate. Știți cât este de ambițios acest obiectiv și, prin urmare, sunt încântat în special de faptul că ministrul belgian, dl Chastel, m-a rugat să transmit acestei Camere angajamentul și declarația președinției.
Acesta declară că președinția este conștientă de intențiile ambițioase ale Comisiei în această privință. Președinția le salută și susține obiectivele. Poate confirma că dorește să depună toate eforturile pentru a se asigura că această aliniere este finalizată cât mai curând posibil, odată ce propunerile Comisiei sunt înaintate. Președinția este pregătită să coopereze într-un mod loial cu Parlamentul și cu Comisia pentru a realiza aceste obiective.
Bineînțeles, am dori ca această declarație să fie consacrată într-un document scris oficial, dar cred că trebuie să salutăm spiritul foarte cooperant și abordarea colegială din partea Președinției belgiene.
Dorim să avem un sistem mai eficient. În consecință, regulamentele noi reflectă în totalitate rolul Comisiei în virtutea Tratatelor - cu o singură excepție regretabilă, la care voi reveni ulterior - deoarece comitetul poate împiedica Comisia să adopte un act de punere în aplicare numai prin respingerea cu majoritate calificată a proiectului de act respectiv.
Excepția pe care tocmai am menționat-o, prin care Comisia necesită în mod explicit un aviz pozitiv al comitetului înainte de a fi autorizată să adopte proiectul de act de punere în aplicare, se referă la măsurile de protecție comercială multilaterale definitive. Deși numai un număr limitat de acte sunt adoptate în acest domeniu, am fost împotriva acestor excepții din motive instituționale, deoarece am fi preferat o aliniere completă la noile norme.
Am dorit să aduc în discuție acest aspect instituțional aici, deși, în final, aceasta a fost singura bază posibilă de compromis pentru legislator și noi o salutăm. Dorim să avem un sistem mai transparent. Întreaga procedură se va desfășura în condiții de transparență totală.
Toate documentele înaintate comitetelor sunt trimise simultan Parlamentului European și Consiliului. Aceste două instituții vor avea un drept de control în condiții de egalitate completă. În orice moment din timpul procedurii, cele două instituții pot să indice Comisiei că proiectul actului de punere în aplicare depășește competențele sale. Dacă ne depășim competențele, aveți dreptul să ne-o spuneți foarte clar.
Pentru a încheia, textul reprezintă, în general, un rezultat foarte bun pentru Europa. Consolidează în mod clar metoda comunitară și extinde în mod clar puterea de control a Parlamentului în toate domeniile.
De exemplu, noul regulament prevede că, în unele cazuri, Comisia ar putea fi obligată să discute problema într-un comitet de apel. Totuși, va fi vorba de un comitet de comitologie normală, prezidat de Comisie și supus acelorași reguli. Numai respingerea cu majoritate calificată a proiectului Comisiei poate împiedica adoptarea acestuia de către Comisie.
Dacă noul regulamentul privind comitologia este aprobat astăzi de către Parlamentul European, acesta va intra în vigoare foarte curând,la 1 martie 2011, și astea sunt vești cu adevărat bune. Noul cadrul legal trebuie să intre în vigoare cât mai curând posibil și sper, de asemenea, că putem lansa în paralel o dezbatere comună despre linia de demarcație dintre competențele delegate și competențele de executare ale Comisiei. Avem nevoie de acestea nu numai pentru a evita alte conflicte când discutăm propuneri pentru noua legislație, ci și pentru a eficientiza procesul de aliniere.
Pentru a încheia, aș dori să mulțumesc raportorului, dl Szájer, pentru toată munca depusă pe durata procesului de negociere și, de asemenea, tuturor grupurilor politice pentru cooperarea lor și pentru flexibilitatea de care au dat dovadă. Un ultim cuvânt de mulțumire pentru Președinția belgiană, care a depus o muncă remarcabilă pentru aprobarea acestui dosar în Consiliu, pentru găsirea acestui compromis foarte dificil. Cred că ceea ce vom discuta și vom aproba, sper, mâine, este o veste foarte bună pentru Europa.
Gay Mitchell
raportor pentru aviz al Comisiei pentru dezvoltare. - Dle președinte, aș dori să mulțumesc-i raportorului, dl Szájer, pentru eforturile sale și pentru raportul său.
După intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, actualele prevederi referitoare la comitologie vor fi înlocuite de acte delegate și acte de punere în aplicare, în conformitate cu articolele 290 și 291, după cum s-a explicat deja, dar mă îngrijorează foarte mult rolul Comisiei în punerea în aplicare a deciziilor luate în legătură cu Tratatul de la Lisabona.
Cred că tocmai l-am auzit pe dl comisar afirmând că scopul lor este să realizeze acest lucru până la sfârșitul acestei legislaturi. Adică în trei ani și jumătate, și au doar o "țintă”! Aceasta nu este o asociație de locatari, acesta este Parlamentul! Dacă Consiliul este implicat, atunci și Parlamentul este implicat. În calitate de parlamentar - și nu îmi face nicio plăcere să spun acest lucru - mi se pare că adesea, în loc să acționeze ca un intermediar onest între Consiliu și Parlament, Comisia este mult prea apropiată de Consiliu, în timp ce Parlamentul, având un număr atât de mare de deputați, este ușor divizat și, uneori, facilitează cu mult prea multă ușurință un acord între Consiliu și Comisie.
În primul rând, trebuie să subliniez că, din punctul meu de vedere, Parlamentul nu trebuie să fie supus nici unei presiuni în vederea unui angajament complet față de textul propus în primă lectură în acest sens. Cel mai important lucru este că am ajuns la un compromis echitabil, care este cea mai bună opțiune disponibilă pentru această Cameră și pentru cetățenii pe care îi reprezentăm, luând notă, în același timp, de afirmațiile colegului nostru, dl Szájer. Dacă acest lucru înseamnă să așteptăm un acord la a doua lectură, atunci așa să fie. După cum am spus, norma trebuie să fie următoarea: dacă Consiliul este implicat, Parlamentul este la rândul lui implicat. Suntem factor codecizionali, colegislatori în această privință.
În calitate de raportor pentru aviz al Comisiei pentru dezvoltare, cred că este foarte important să afirmăm independența Parlamentului și necesitatea ca Comisia să respecte ambele instituții. Nu sunt sigur că acest "compromis” realizează acest lucru.
Saïd El Khadraoui
raportor pentru aviz al Comisiei pentru transport și turism. - (NL) Dle președinte, aș dori să încep prin a mulțumi raportorului pentru munca sa la acest dosar complex și foarte tehnic, însă unul foarte important pentru activitățile noastre ulterioare.
Comisia pentru transport și turism cunoaște vechea procedura de comitologie, cu patru opțiuni diferite și suntem familiarizați de mult timp cu modul de a trata deciziile de punere în aplicare. Totuși, cu privire la modificările care trebuie aduse în virtutea Tratatului de la Lisabona, aș dori să spun că susținem compromisurile pe care raportorul le-a convenit cu Consiliul. Există, cu toate acestea, două aspecte pe care doresc să le supun atenției dvs.
În primul rând, dorim furnizarea unui flux maxim de informații către Parlament și, de asemenea, implicarea maximă a Parlamentului în pregătirea deciziilor comitetului.
În al doilea rând, aș dori să subliniez importanța unei abordări corecte a perioadei de tranziție și, de aceea, solicităm Comisiei să fie generoasă cu Parlamentul în momentul transformării procedurii de comitologie, astfel cum este definită în acquis, în noile acte delegate și de punere în aplicare, unde alegerea între cele două proceduri poate fi deschisă dezbaterii.
Prin urmare, acest lucru nu este valabil doar în cazul reformei, ci și al aplicării actualului aquis, înaintea oricărei reforme.
Danuta Maria Hübner
raportoare pentru aviz a Comisiei pentru dezvoltare regională. - Dle președinte, mă îngrijorează faptul că respingerea includerii actelor delegate în instrumentele financiare poate stabili un precedent periculos pentru alte politici. Acest lucru adâncește, de asemenea, neîncrederea interinstituțională, situație care ne îngrijorează pe toți.
Viitoarele propuneri privind pachetul legislativ pentru politica regională după 2013 ar putea necesita aplicarea actelor de punere în aplicare dar, la fel de bine ar putea necesita acte delegate. Nu putem accepta excluderea prealabilă a actelor delegate. Acest aspect trebuie negociat de colegislatori de la caz la caz.
Această poziție este, din punctul meu de vedere, coerentă din punct de vedere politic și juridic și cred că Consiliul și Comisia o vor împărtăși, în mod evident, cu Parlamentul. Ne așteaptă câțiva ani dificili, fără îndoială. Sarcina noastră, ca instituții europene, este să beneficiem la maximul de politicile noastre, iar prin evitarea conflictelor și a procedurilor inutile, putem fi mai eficienți în această sarcină comună.
Paolo De Castro
Dle președinte, dle comisar, doamnelor și domnilor, în calitate de președinte al Comisiei pentru agricultură și dezvoltare rurală, sunt foarte dezamăgit, din mai multe motive, de conținutul raportului dlui Szájer's, care va fi votat mâine.
În primul rând, niciunul dintre amendamentele votate în unanimitate de comisia meu - și subliniez, în unanimitate - nu au fost luate în considerare, deși politica agricolă comună este una dintre politicile cu cele mai multe acte adoptate prin procedura de comitologie și, prin urmare, este una dintre cele mai afectate de adaptarea actelor legislative în virtutea Tratatului de la Lisabona.
În al doilea rând, în virtutea textului din articolul 10, Parlamentul European nu va avea nicio putere să exercite presiune și nicio marjă de a negocia cu Consiliul pentru adaptarea legislației PAC la tratatul nou.
Știm, de fapt, că Consiliul și-a demonstrat deja lipsa de disponibilitate de a aproba actele delegate Parlamentului European și, prin adoptarea acestui regulament, Consiliul nu va avea niciun interes să continue negocierile, pentru că adaptarea automată - care exclude actele delegate și acoperă doar actele de punere în aplicare - nu are niciun termen-limită, fiind de tranziție.
Din acest motiv, împreună cu alți colegi deputați, am înaintat un amendament prin care alinierea automată devine cu adevărat temporară și adresez tuturor îndemnul de a-l susține, pentru a consolida rolul Parlamentului European. De fapt, nu există niciun motiv să ajungem la un acord în primă lectură asupra unui dosar atât de sensibil, care stabilește normele de punere în aplicare a tratatului pentru anii următori. De aceea, pentru acest dosar extrem de important, avem dreptul - aș spune chiar datoria - să îmbunătățim textul cât mai mult posibil și, prin urmare, să trecem la o a doua lectură fără să cedăm șantajului Consiliului, care amenință să blocheze acest dosar, pentru a ne forța să acceptăm acest acord negativ.
După buget, cred că acesta este cel mai important dosar asupra căruia trebuie să votăm, deoarece modifică echilibrul de putere între instituțiile europene. Trebuie să apărăm cu vigoare în această Cameră prerogativele Parlamentului, care a fost ales în mod democratic și reprezintă toți cetățenii europeni.
Antolín Sánchez Presedo
Dle președinte, dle comisar, doamnelor și domnilor, Tratatul de la Lisabona introduce modificări substanțiale în procesul de dezvoltare și de implementare a legislației UE, făcând diferența între actele delegate și actele de punere în aplicare. Legislația primară anterioară prevedea doar măsurile de punere în aplicare.
Acest regulament este esențial pentru o tranziție organizată de la sistemul vechi la sistemul nou și pentru utilizarea adecvată a puterilor de executare acordate Comisiei prin Tratatul de la Lisabona. Acesta consolidează principiul democratic, deoarece recunoaște dreptul Parlamentului la control, crește transparența prin raportul anual și încorporează o clauză de revizuire pentru a-l perfecționa pe baza experienței. Prin urmare, acesta îndeplinește cerințele pe care Comisia pentru afaceri economice și monetare le-a avut în această privință.
În domeniul serviciilor financiare, va contribui la creșterea securității juridice și a eficacității legislației. Acesta completează obiectivul Directivei Omnibus, de limitare a competențelor acordate Comisiei în vechiul cadru, care sunt compatibile cu cadrul curent pe o perioadă de trei ani de la intrarea în vigoare a Tratatului nou și stabilește dispoziții pentru ca standardele tehnice de implementare, care fac parte din noua structură de supraveghere și regulamentele sectoriale din domeniul serviciilor financiare, să poată fi adoptate în cele din urmă.
Prin urmare, ca raportor pentru aviz al Comisiei pentru afaceri economice și monetare, privesc favorabil raportul și îl felicit pe dl Szájer.
Aș dori să-i mulțumesc președintelui pentru generozitatea sa și să vă transmit urările mele de bine pentru acest anotimp festiv și pentru anul viitor.
Klaus-Heiner Lehne
Dle președinte, doamnelor și domnilor, sunt necesare o serie de explicații, inclusiv în acest plen, cu privire la dezbaterile înșelătoare care au avut loc în grupuri, în Conferința președinților de comisie și, în unele cazuri, în comisii.
În primul rând, scopul acestui regulament nu este să decidă ce acte delegate intră sub incidența articolului 290 și ce acte de punere în aplicare țin de articolul 291. Acest regulament nu va ajunge sub nicio formă la o decizie cu privire la acest aspect. Acest lucru este decis în actul de bază. Cu alte cuvinte, însăși legea va decide cu privire la temeiul autorității în conformitate cu articolul 290 sau 291, dacă există prevederi în acest sens. Regulamentul se referă doar la procedura în cazul articolului 291.
Al doilea aspect este legat de criticarea articolului 10. Și acest articol are legătură doar cu procedura și cu nimic altceva. În acest context, Comisia a clarificat încă o dată că intenționează, bineînțeles, să revizuiască toate actele existente din perioada pre-Lisabona, ca parte a alinierii și să facă propuneri noi ambelor organisme legislative: Parlamentul și Consiliul. Acest lucru a fost subliniat încă o dată, în comparație cu Acordul interinstituțional anterior.
Singurul lucru într-adevăr nou este procedura pentru comerțul exterior. Sunt de acord că compromisul la care a ajuns Președinția belgiană este destul de birocratic. Nu există nicio îndoială. Totuși, ținând cont de cele două minorități de blocaj din Consiliu, aceasta a fost singura soluție posibilă.
Pentru mine, această chestiune are legătură cu evaluarea beneficiilor. Așa cum a spus raportorul, trebuie să evaluăm și ceea ce a negociat Parlamentul. Avem o procedură pentru revizuirea actelor de punere în aplicare, care nu este prevăzută în tratat. Este un pas semnificativ înainte, în special cu privire la implicarea Parlamentului, care depășește prevederile tratatului. Prin urmare, orice evaluare a beneficiilor sprijinul nostru. De aceea susțin raportul în forma actuală, fără amendamente. Nu vom putea să obținem mai mult în primă lectură decât am putea obține într-un proces ulterior de conciliere după o perioadă nespecificată.
Eva Lichtenberger
Dle președinte, pentru mult timp, regulamentul care este discutat astăzi a fost ignorat în mare măsură de toate comisiile. Totuși, unele persoane din această Cameră și-au dat seama de situație acum, la sfârșitul procesului, când sunt dezbătute rezultatele. Unii dintre ei nu au participat, din păcate, la dezbatere, ceea ce este regretabil, deoarece ar fi fost foarte interesant să le auzim punctele de vedere.
În calitate de fost membru, îmi amintesc foarte bine spiritul convenției. Aceasta solicita în mod deschis ca Parlamentului European să-i fie acordate drepturi specifice în mai multe domenii, pentru a-i asigura și menține credibilitatea în cadrul instituțiilor și față de cetățeni.
În ciuda solicitărilor convenției, nu s-a făcut nimic. Negocierile foarte dificile pe care Președinția belgiană le-a purtat cu Consiliul au permis obținerea unor progrese foarte importante. Îmi aduc aminte ce a spus dl Lehne. Era vorba despre posibilitatea permanentă de a investiga dacă Comisia și-a depășit competențele.
Bineînțeles, unele regulamente nu sunt tocmai ideale, precum acordul privind comerțul internațional, dar, cu toate acestea, sunt de acord cu rezultatul. Aș dori să mulțumesc Președinției belgiene. Aceasta a depus toate eforturile pentru a se asigura că s-a realizat ceva. De asemenea, aș dori să mulțumesc raportorului, care a negociat cu înțelegere și inteligență.
Raffaele Baldassarre
(IT) Dle președinte, dle comisar, doamnelor și domnilor, în votul de mâine asupra raportului Szájer, ne vom da acceptul pentru unul dintre instrumentele noi referitoare la actele de punere în aplicare incluse în Tratatul de la Lisabona.
Astfel se va simplifica vechea procedură de comitologie. Este o măsură care va asigura o transparență mai mare în timpul adoptării actelor legislative, reglementând metodele prin care statele membre controlează exercitarea competențelor conferite Comisiei. Importanța fundamentală a regulamentului a făcut ca procedura legislativă să fie complicată, atât la nivel interinstituțional, cât și în Parlament unde, totuși, datorită implicării - deși întârziate - a tuturor comisiilor, sper că va fi posibil să adoptăm propunerea în primă lectură.
Prin urmare, îl felicit pe raportor, dl Szájer, pentru că a reușit să îndeplinească obiectivele prioritare pentru Parlamentul European: Mă refer la garanțiile de aliniere a procedurilor de comitologie curente la procedura nouă, dreptul de control al Parlamentului și al Consiliului, crearea unui comitet de apel prezidat de Comisie și includerea unei clauze de revizuire care va face posibilă evaluarea eficienței procedurii.
Permiteți-mi o ultimă observație cu privire la ultimul obstacol din calea negocierilor: includerea politicii comerciale comune în sfera de aplicare a viitorului regulament. Deși acordul final va permite aplicarea unui sistem de vot cu majoritate simplă pentru adoptarea măsurilor antidumping în decursul unei perioade de tranziție de 18 luni, ulterior măsurile vor fi adoptate prin majoritate calificată. Această soluție a fost rezultatul unui compromis dificil, dar sunt convins că îndeplinește deopotrivă cerințele industriei și a executivului UE, eliminând riscul politizării periculoase a deciziilor de natură tehnică.
Gianluca Susta
(IT) Dle președinte, doamnelor și domnilor, nu sunt deloc de acord cu ultimii vorbitori. Personal, cred că această măsură este dăunătoare pentru prioritățile Parlamentului și este împotriva spiritului Tratatului de la Lisabona.
Suntem aproape să încheiem 70 % dintre acorduri în prima lectură cu Consiliului, dar nu înțeleg graba de a adopta o măsură atât de sensibilă în primă lectură, din moment ce privește implementarea Tratatului de la Lisabona, care a extins competențele noastre, în special în domeniul politicii comerciale. Chiar la începutul procedurilor antidumping, trecem de la obiectivitatea certitudinii juridice la o intervenție a statelor membre, fapt care riscă să devină rezultatul negocierilor dintre Comisie și statele membre.
Prin urmare, cred că acesta este un pas înapoi, la fel ca și alinierea fără nicio limită de timp de la vechea procedură de comitologie la sistemul prezent în domeniul agricol, care consolidează rolul Parlamentului.
Prin urmare, nu cred că este o idee bună să încheiem în grabă un acord cu Consiliul în primă lectură, deoarece riscăm și litigii în fața Curții de Justiție.
Maroš Šefčovič
vicepreședinte al Comisiei. - Dle președinte, aș dori să le mulțumesc tuturor pentru toate contribuțiile, care reflectă complexitatea problemei pe care o abordăm.
Permiteți-mi să răspund la unele dintre observații. În ceea ce privește angajamentul nostru pentru revizuire în legătură cu toate actele relevante, avem un plan extrem de ambițios pe care l-am analizat cu dl Lehne în timpul discuțiilor noastre privind acordul cadru: avem 299 plus 153 de acte de aliniat. Cred că dorința noastră de a reuși acest lucru în timpul actualei legislaturi este un plan foarte ambițios. Dacă spun că aceasta este ambiția "noastră”, mă refer la cele trei instituții, deoarece acest lucru necesită, în mod clar, cooperarea loială din partea noastră, a tuturor.
Aș dori să-l asigur pe dl Mitchell de cel mai mare respect al Comisiei față de Parlament.
Aș dori să subliniez un paragraf din proiectul de declarație a Comisiei care este anexat la propunere. Aș dori să îl citesc: "În cursul acestui proces de aliniere, Comisia va informa Paramentul European în mod periodic despre proiectele de măsuri de punere în aplicare legate de aceste instrumente, care trebuie să devină, în viitor, acte delegate.” Prin urmare, angajamentul nostru pentru transparență și claritate este absolut clar. Aș dori, de asemenea, să confirm, în această Cameră, că vom oferi Parlamentului toate informațiile. Parlamentul va primi toate informațiile simultan cu comisiile, astfel încât vom depune toate eforturile pentru a informa Parlamentul și în această procedură.
Cred că trebuie să-i mulțumesc dlui Lehne pentru clarificarea situației din dezbatere. Astăzi discutăm despre actele de punere în aplicare și acest regulament nu aduce niciun fel de prejudiciu, fie că vom folosi actele delegate, fie actele de punere în aplicare.
Privind problema alinierii, cred că dl De Castro nu a fost prezent când citeam declarația convenită a Președinției belgiene, cu un angajament complet față de cooperarea loială, pentru a realiza acest obiectiv ambițios al alinierii complete în anii următori. Cred că aceasta oferă asigurarea că nu este doar in interesul Parlamentului, ci și al Comisiei și al Consiliului să înregistrăm progrese foarte rapid. Cred că acest lucru este foarte clar și sunt sigur că vom onora acest acord.
Privind problema politizării măsurilor antidumping și compensatorii, cred că de fapt vom vedea opusul, pentru că știți care este sistemul actual: o majoritate simplă a reprezentanților statelor membre poate bloca o propunere a Comisii. Acest lucru ar fi mult mai dificil în viitor, deoarece ați avea nevoie de o majoritate calificată a reprezentanților statelor membre pentru a o bloca. Prin urmare, cred că ceea ce facem noi aici este, de fapt, să consolidăm abordarea Uniunii și să consolidăm poziția Comisiei în discuțiile comerciale, exact așa cum a fost stipulat și preconizat în Tratatul de la Lisabona.
Dacă îmi permiteți, voi încheia subliniind importanța certitudinii juridice în această chestiune deoarece, bineînțeles, când abordăm chestiuni sensibile precum comerțul, măsurile antidumping, măsurile compensatorii, trebuie să avem proceduri foarte bine stabilite și trebuie să avem o separare clară a rolurilor și a responsabilităților. Parlamentul are nevoie de drepturi de control foarte clare, care i-au fost acordate prin Tratatul de la Lisabona și avem nevoie de certitudine juridică pentru a opera în acest domeniu legislativ foarte important, deoarece știți cât de des sunt contestate aceste măsuri în diversele foruri internaționale.
Prin urmare, pledez pe lângă stimații deputați să susțină aceste propuneri fără a aduce modificări, deoarece cred că sunt foarte bune pentru poziția UE în chestiunile internaționale.
József Szájer
raportor. - Dle președinte, aș dori să le mulțumesc tuturor pentru contribuțiile aduse, atât acum, cât și în timpul ultimelor nouă luni în care am lucrat la acest raport.
În primul rând, un aspect procedural. Mulți colegi și-au exprimat îngrijorarea cu privire la faptul că ne grăbim să încheiem un acord în primă lectură sub presiunea Consiliului. Atât Comisia și Consiliul, cât și mai mulți colegi implicați în negocieri pot depune mărturie că s-a înregistrat o presiune din direcția opusă. Parlamentul și eu însumi am fost cei care am spus Consiliului că, dacă nu ajungem la un acord, atunci riscăm să pierdem totul.
Avem un angajament foarte clar din partea celorlalte două instituții deoarece, ca și Parlamentul, după cum tocmai a menționat dl Šefčovič, acestea sunt în favoarea stabilității Tratatului de la Lisabona. Cu cât întârziem adoptarea acestui tip de regulament, cu atât mai mult va continua vechea procedură de comitologie, pe care nu o agreăm, din cauza numeroaselor sale probleme. Din acest punct de vedere, nouă luni nu reprezintă o perioadă scurtă și ar putea cuprinde două lecturi. A existat transparență completă și mai mulți colegi pot depune mărturie în acest sens.
Am participat la Conferința președinților de comisii de șase ori în aceste nouă luni și am avut reuniuni cu raportorii alternativi și coordonatorii din toate comisiile. Eu am fost cel care a decis să acceptăm acordul, deoarece obținusem tot ce doream. Poate că Consiliul și Comisia nu au fost mulțumite, dar noi am primit totul.
Ce ar fi trebuit să fac in calitate de raportor dacă tot ce am solicitat, atât eu, cât și diferitele comisii, este inclus aici, deși poate că nu în forma pe care o doream? Dl De Castro are dreptate. Solicitările sale nu sunt în forma textului acestui regulament, care însă se referă la actele de punere în aplicare, iar acestea se află în angajamentul Comisiei. Am mai realizat această aliniere - Omnibusul - și înainte și Comisia și-a luat același angajament, pe care l-a onorat cu foarte mici excepții. În acest sens, am crezut că pot avea încredere în această promisiune și, dacă Comisia nu o respectă, mă voi ridica și o voi pretinde și voi alinia, așa cum face dl De Castro.
În acest sens, nu există nicio presiune. Presiunea a venit din partea mea. Printr-o cooperare bună în multe negocieri dificile, am ajuns la un acord asupra unui lucru pe care îl pot oferi fără rezervă Parlamentului, pentru a-l accepta.
Mulțumesc foarte mult tuturor, în special colegilor care au luat parte la acest proces foarte dificil. Cer scuze publicului larg, care nu înțelege nimic din ce discutăm noi, dar pot să spun cu siguranță că transparența și controlul parlamentar al UE vor fi mult îmbunătățite după adoptarea acestui regulament.
Președintele
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc mâine.
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Vital Moreira
Această inițiativă legislativă privind controlul "instrumentelor executive” de către Comisie a fost impus de Tratatul de la Lisabona, care include acest lucru în temeiul competențelor legislative ale Parlamentului European. Este fără îndoială un act normativ pozitiv, ținând cont de situația existentă.
Dar mai multe aspecte nu sunt pe deplin conforme cu Tratatul de la Lisabona. Dintre aceste aspecte negative, două ies în evidență. În primul rând, nu există un termen-limită pentru adaptarea obligatorie a nenumăratelor situații existente la sistemul nou și la Tratatul de la Lisabona. Din această cauză am depus un amendament care introduce o astfel de clauză. În al doilea rând și în principal, derogările prevăzute în cazul instrumentelor de protecție comercială (în special măsurile antidumping și anti-subvenții, precum și măsurile de protecție), conform cărora statele membre vor deține un control mai invaziv asupra Comisiei, sunt inacceptabile, deoarece vor face mai dificilă aplicarea acestor măsuri și vor conduce la politizarea lor. Aceste măsuri sunt esențiale pentru apărarea întreprinderilor europene împotriva concurenței din partea importurilor care beneficiază de astfel de avantaje ilicite.
Nu există nicio bază constituțională sau politică pentru acest tratament discriminatoriu al măsurilor de protecție comercială, care subminează capacitatea Comisiei (și a Uniunii) de a apăra industria europeană împotriva concurenței neloiale din afara propriei piețe interne europene.
