ELi ühtekuuluvus- ja regionaalpoliitika pärast 2013. aastat - Euroopa Sotsiaalfondi tulevik (arutelu)
Juhataja
Palume vabandust mõningase liiklusest tingitud viivituse pärast. On kolm põhjust, miks ma soovitan kõigil tulla parlamendihoonesse jalgsi. Esiteks selleks, et õigel ajal kohale jõuda. Teiseks sellepärast, et see on tervislik. Kolmandaks seetõttu, et nii saastatakse vähem. Nii et tulgem kõik parlamendihoonesse jalgsi!
Järgmine päevakorrapunkt on ühisarutelu suuliselt vastatava küsimuse üle, mille esitas Euroopa Komisjonile regionaalarengukomisjoni nimel Danuta Maria Hübner ELi ühtekuuluvus- ja regionaalpoliitika kohta pärast 2013. aastat - B70466/2010),
ja komisjoni avaldus Euroopa Sotsiaalfondi tuleviku kohta.
Danuta Maria Hübner
esitaja. - Austatud juhataja! Eelolevatel aastatel tugineb Euroopa majanduskasv pakkumisele. Otsustavaks saavad jätkusuutlikud ja konkurentsivõimelised investeeringud. Peamised vahendid Euroopa avaliku sektori investeeringute rahastamiseks eraldatakse ühtekuuluvuspoliitika raames. Teadusuuringutesse ja uuendustesse, tõhusasse ressursikasutusse, uutesse ja püsivatesse töökohtadesse ning infrastruktuuri tehtavate investeeringutega peab nimetatud poliitika soodustama struktuurimuutusi.
See ei tohi olla üksnes investeeringute rahastamise vahend. Selle poliitikaga luuakse uusi ressursse ja suurendatakse nii kasvupotentsiaali. Selle suurima mõju saavutamiseks on vaja sobivat makromajanduslikku ja finantsraamistikku. 2013. aasta järgse ühtekuuluvuspoliitika reformi põhiküsimus on, kuidas kasutada seda jätkusuutlikul moel veel tõhusamalt majanduskasvu suurendamiseks, töökohtade loomiseks ja Euroopa majanduse konkurentsivõime parandamiseks.
Sotsiaalne, majanduslik ja territoriaalne ühtekuuluvus on aluslepingu järgi Euroopa integratsiooni aluspõhimõte. Seega peab see poliitika kehtima kõikide Euroopa kodanike kohta, mitte piirduma üksnes vaeseimate piirkondade elanikega. Tegemist ei ole ju mitte mineviku hüvitamise põhimõttele tugineva ja riiklikke eesmärke täiendava toetuspoliitikaga, vaid pigem Euroopa tulevikku käsitleva poliitikaga.
Ühtekuuluvuspoliitikas tuleb arvestada kriisijärgse territoriaalse tegelikkusega piirkondlikul tasandil, otsida kõige tulemuslikumaid lahendusi Euroopa eri paikade probleemidele ja pakkuda neile parimaid võimalusi. Ühtekuuluvuspoliitika peab lahutamatult kuuluma ELi 2020. aasta strateegia ja sellega hõlmatud juhtalgatuste elluviimise juurde. Me oleme väga teadlikud vajadusest tagada, et ühtekuuluvuspoliitika ja selle kogumõju tervel liidu territooriumil on peamised vahendid, mis võimaldavad liidul ja selle liikmesriikidel täita ELi 2020. aasta strateegiaga seatud eesmärgid.
Ühtekuuluvuspoliitika ei pea kaasa aitama mitte üksnes tootlikkuses kriisi tõttu tekkinud lõhede vähendamisele, vaid ka tootlikkuse kasvu taastamisele. Investeerida tuleb paremasse ühendusse juhtivate piirkondade ja neile järele püüdlejate vahel. Territoriaalse koostöö võimalusi peab tulemuslikumalt ära kasutama. Euroopa Parlamendi regionaalarengukomisjon on kujundanud arvamuse selle kohta, millisena ta näeb ühtekuuluvuspoliitikat pärast 2013. aastat.
Aastate jooksul on mitmetes Euroopa Parlamendi resolutsioonides rõhutatud vajadust säilitada tugev ja kõikehõlmav ühtekuuluvuspoliitika koos piisavate eelarvevahenditega, et võimaldada piirkondadel ja linnadel oma arenguvõimalusi laiendada. Oleme veendunud, et praegusel ebatavalisel ajal tuleb neid kõiki julgustada investeerima teedrajavatesse ideedesse, uude tehnoloogiasse ja uuendustesse ning aidata neil seda teha. Piirkondadel ja linnadel on otsustav tähtsus Euroopale uue hoo andmisel, mille eesmärk on saada üle erakordsetest raskustest ja kujundada meie majandus edukalt ümber.
Usume ja loodame, et komisjon jagab meie otsust tagada ühtekuuluvuspoliitika jäämine liidu peamiseks kõiki kaasavaks meetmeks. Me esitasimegi arutelu all oleva küsimuse selleks, et anda komisjonile võimalus selgitada oma vaateid tuleviku kohta.
Johannes Hahn
komisjoni liige. - (DE) Lugupeetud juhataja, austatud László Andor, daamid ja härrad! Tahaksin kõigepealt tänada Euroopa Parlamenti selle eest, et arutelu all olevale teemale on antud päevakorras nii tähtis koht just täna, kui Brüsselis on viimane avatud uste päev, mille puhul viibib linnas üle 6000 sidusrühmade esindaja ning toimub enam kui 130 regionaalpoliitika tähtsust ja tulevikku käsitlevat üritust ja seminari.
Nagu juba korduvalt mainitud, peab regionaal- ja ühtekuuluvuspoliitika tulevikus, sealhulgas järgmisel rahastamisperioodil olema väga tihedalt seotud Euroopa 2020. aasta strateegiaga, et saavutaksime tõesti Euroopa lisaväärtuse, mis on meil ikka ja jälle kõneaineks ja mis peab nüüd tõeluseks saama. Seda arvestades on oluline kooskõlastada põhjalikumalt liidu poliitikavaldkondi, et luua tõeliselt ühtne ja integreeritud lähenemisviis, mis on muu hulgas suunatud liikmesriikidele. Võtmesõnadeks peavad olema keskendumine ja paindlikkus. Me peame keskenduma paarile Euroopa 2020. aasta strateegias sisalduvale, meile olulisele põhieesmärgile ning olema strateegia rakendamisel piirkondades ja liikmesriikides erilahendusi võimaldades paindlikud.
Samuti on minu arvates tähtis töötada välja motivatsioonisüsteem, mis põhineb piirkondade ja liikmesriikidega selgelt kokku lepitud sihtidel, et lisaks nõuetekohasele finantshaldusele, mis on olnud ja on ka edaspidi ülimalt tähtis, pöörataks tegelikult suuremat tähelepanu ka tulemuste saavutamise teguritele. Just seetõttu on hädavajalik, et lepiksime kohe perioodi alguses piirkondade ja liikmesriikidega kokku oma eesmärgid, paneksime paika ja kehtestaksime mõõdetavad sihid ning seejärel püüaksime neid oma projektide abil saavutada.
Lõppkokkuvõttes on see, mis saab ja peaks tagama hea ühtekuuluvuspoliitika ühes oma eri tahkudega, ka Euroopa Liidu majanduskasvu tõukejõud. Meil on olemas stabiilsuse ja kasvu pakt. Kõiki piirkondi hõlmav läbimõeldud ühtekuuluvuspoliitika peaks lõpuks tagama stabiilsuse ja kasvu paktist tuleneva majanduskasvu realiseerumise ning selle, et Euroopa ja siia kuuluvate riikide majandus tervikuna jäävad maailmas konkurentsivõimeliseks ja parandavad oma kohta rahvusvahelisel areenil veelgi.
Seetõttu on ühtlasi vaja abi andmise raamistikku vastavalt kohandada ja edasi arendada. Teisisõnu on vaja, et suureneks nii tootmismaht kui ka finantskorralduse valdkonnas kaasatud rahaliste vahendite hulk, kuid sealjuures peab endale aru andma - võttes arvesse liikmesriikide pingelisi eelarveid -, et selleks tuleb meil astuda uusi samme eraõiguslike isikute jaoks mõeldud toodete väljatöötamisel eesmärgiga kaasata nende investeeringuid teatud piirkondlikesse projektidesse, eelkõige neisse, kust saadakse ka tulu. Nii jääb meil enam vahendeid projektidele, mis on niisama vajalikud, kuid mis ei kindlusta samalaadset tulu, näiteks investeeringutele haridus- ja koolitussektorisse, ülikoolide ja laborite ajakohastamisse jne.
Mõne järgmise nädala jooksul esitame ühiselt viienda ühtekuuluvusaruande ja selle järeldused. Aruandes kajastatakse suuresti seda, millest olen saanud siin nende paari minuti jooksul kõnelda, ja veel paljugi muud. Regionaal- ja ühtekuuluvuspoliitikaga suudetakse ühise juhtimise all teha Euroopa poliitika eurooplastele nähtavaks ja arusaadavaks.
Kaks miljonit praegusel perioodil esitatud projekti saab ellu viia vaid koostöös liikmesriikide ja piirkondade elanikega.
László Andor
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Euroopa majanduslik ja sotsiaalne olukord on endiselt ülimalt probleemne. Töötus on järsult suurenenud ja selle määr peaks käesoleva aasta lõpuks jõudma 11%ni. Lisaks on vaesus paljude eurooplaste, sealhulgas laste igapäevane tegelikkus.
On tõsi, et me oleme majanduskriisist vähehaaval väljumas, kuid sama selge on ka, et majanduse elavdamine peab põhinema kindlatel alustel, ja praegu ei ole me nendes alustes väga veendunud.
Samas ei tohi me kaotada silmist pikaajalisi ülesandeid. Kiiremas korras tuleb tegelda nii vananeva rahvastiku, kiiresti areneva tehnoloogia, kliimamuutuse kui ka muude keskkonnaküsimustega.
ELi tasandil on Euroopa Sotsiaalfond olnud peamine inimkapitali ja sotsiaalsesse kaasatusse tehtavate investeeringute allikas. Enam kui poole sajandi vältel on see fond olnud Euroopa kodanike vahelise solidaarsuse konkreetne tõestus ja peaks selleks jääma ka edaspidi.
Euroopa Sotsiaalfond on üks põhilisi meie käsutuses olevaid meetmeid, mille abil saab täita Euroopa 2020. aasta strateegias sätestatud peaeesmärgid, eelkõige tööhõivet, haridust ja vaesuse vähendamist puudutavad sihid.
Meil on vaja, et Euroopa Sotsiaalfondi kasutataks täielikus kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegiaga, sest see fond on peamine vahend, mille abil toimub koondsuuniste rakendamine. Meie uues Euroopa 2020. aasta strateegias nähakse kogu liidu jaoks ette ühised sihid. Kuid liikmesriigid valivad ise oma tee nende sihtide saavutamiseks Euroopa Sotsiaalfondi toel. Selleks peaks Euroopa Sotsiaalfondi tulevane kohaldamisala olema piisavalt lai, et tagada kõikidele liikmesriikidele, piirkondadele ja kohalikele sidusrühmadele võimalus töötada välja just oma vajadustele vastavad rakenduskavad.
Kuid lai kohaldamisala ei tohiks põhjustada vahendite killustumist. Komisjon ja liikmesriigid peaksid tegema koostööd põhieesmärkide kehtestamiseks, eelkõige tööhõive valdkonnas. Meil tuleks astuda samme sotsiaalfondi nähtavuse, tõhususe ja saavutuste parandamiseks.
Eelarve peatse läbivaatamise käigus selgub, millisena peaks komisjoni arvates olema liidu eelarve edaspidi üles ehitatud, et see võimaldaks saavutada Euroopa 2020. aasta strateegias kokku lepitud poliitilised eesmärgid. Lisaks saab siis alguse liikmesriikide ja Euroopa Parlamendi vaheline arutelu. Ootan huviga parlamendi osalemist selles.
Euroopa Sotsiaalfond peaks koos teiste ELi fondidega edendama nii territoriaalset kui ka sotsiaalset ja majanduslikku ühtekuuluvust. Seda peaks hõlbustama kõikidele fondidele teatud ühiste eeskirjade kehtestamine, mis muudab fondide tegevuse kooskõlastamise lihtsamaks.
Komisjon on juba teinud ettepaneku võtta vastu uus finantsmäärus, milles nähakse ette mõningad ühised eeskirjad, ja 2011. aasta jooksul esitame mõned konkreetsed ettepanekud.
Euroopa kodanikud tahavad näha, et ELi fondides keskendutakse tulemustele ja saavutustele. Meil tuleb luua süsteemid Euroopa Sotsiaalfondist toetust saanud tegevuse tulemuslikkuse kontrollimiseks ja me peame kaaluma üleminekut rohkem tulemustele suunatud rakendamissüsteemile.
Ligipääs fondide vahenditele peaks olema lihtsam ja ka mugavam. Arutelud Euroopa Sotsiaalfondi tuleviku üle on nüüdseks jõudnud otsustavasse järku. Teie sõnumid meile on väga selged ja aitavad eelseisvale tööle tublisti kaasa.
Komisjon esitab ettepaneku uue Euroopa Sotsiaalfondi ja teiste struktuurifondide kohta 2011. aasta keskpaigaks. Meile on antud üheselt mõistetav ülesanne toetada Euroopa 2020. aasta strateegiat just Euroopa Sotsiaalfondi kui selle peamise rahastaja kaudu, mis aitaks meie poliitilisi eesmärke kohapeal ellu viia.
Lambert van Nistelrooij
Lugupeetud juhataja, kallid kolleegid! Austatud volinikud Hahn ja Andor, mul on hea meel näha teid siin koos istumas. See näitab teie soovi teha koostööd lõppeesmärgi nimel, milleks on sotsiaalne, majanduslik ja territoriaalne ühtekuuluvus. Olen lugenud ka kirja, mille saatsite José Manuel Barrosole ja milles käsitlete ühtekuuluvust ühe tervikliku struktuuri osana, ning ma loodan, et te ei tagane sellest seisukohast. Nii oleks teie tegevus tõhusam kui juhul, kui te sellest loobuksite ja võimaldaksite eri fondidel eraldi tegutseda. Suur tänu teile selle eest!
Praegune uus ja keeruline aeg nõuab uut poliitikat. Tõendeid selle kohta võime komisjonis näha seoses Euroopa 2020. aasta strateegiaga. Ühtekuuluvus on selle strateegia rakendamisel kesksel kohal. Euroopa lisaväärtus, mida me oma tulevikku käsitlevalt arutelult nii pikisilmi ootame, pole midagi rohkemat ega vähemat kui strateegia rakendamise osa ja see on aastatel 2014-2020 oluline.
Mida sellest järeldada? Ärge jätke Euroopa riigiabi kava alusel piiramatuid tegutsemisvõimalusi. Sihtala 2 tuleb säilitada, sest see on väga selge. Nimetatud sihtalast loobumine tooks kaasa Euroopa koostöö selle osa taasriigistamise ja seda me ei taha. Regionaalarengu fond ja sotsiaalfond peaksid ühist tegevust jätkama.
Teiseks tahan öelda, et fondide horisontaalsus ja lõimitus on terve Euroopa 2020. aasta strateegia jaoks hädavajalik. Nagu eeldati, toimisid sihtotstarbelised eraldised, mille Danuta Maria Hübner Lissaboni strateegia jaoks välja pakkus, tol ajal hästi. Lissaboni strateegiaga õnnestus Euroopat eelkõige piirkondadele ja linnadele lähemale tuua. Euroopa koostöö liikmesriikides ja liikmesriikide vahel viib Euroopa tasakaalustatud territoriaalset arengut sammukese edasi ja loob võimalusi kõikidele piirkondadele.
Lõpetuseks lubage mul veel lisada, et meil tuleb olukorda parandada. Maaelu arengu fondi, sotsiaalfondi, regionaalarengu fondi ning teadus- ja arendusfondide tegevuse koostoime peab olema ulatuslikum. See on saavutatav ja tooks kaasa paremad tulemused. Tahan esitada mõlemale volinikule veel viimase küsimuse. Kas te kavatsete kehtestada territoriaalse pakti enne kevadist tippkohtumist, võimaldades sellega suurendada piirkondade ja linnade kaasatust? Regioonide Komitee on teinud sellekohase ettepaneku ja ma soovitan teil kaaluda seda koos meie sõnastatud resolutsiooniga.
Constanze Angela Krehl
Austatud juhataja, lugupeetud volinikud, kallid kolleegid! Euroopa Liidus tähendab ühtekuuluvuspoliitika meie soovi aidata nõrgemaid piirkondi. See on Euroopa suure solidaarsuse väljendus. Kuid solidaarsus ei ole kunagi ühepoolne ja seetõttu toetab minu fraktsioon põhimõtet, mille kohaselt peab kõikidel Euroopa Liidu piirkondadel olema võimalus meie ühtekuuluvuspoliitikas osaleda. Meie jaoks tähendab see veel, et me ei poolda ühtki taasriigistamise meedet ega taha ühtekuuluvuspoliitika valdkondlikku killustumist. Meil ei ole vaja täiendavaid transpordi-, kliimakaitse- või energiatõhususe fonde, vaid tuleb mõelda, kuidas saada endi ees seisvatest raskustest üle usaldusväärse ühtekuuluvuspoliitika abil.
Seega on meile selge, et lisaks tugevatele sihtala 1 piirkondadele on vaja ka tugevaid sihtala 2 piirkondi ja sobivaid üleminekueeskirju. Üks on kindel: piirkonnad vajavad Euroopa tasandil antavat toetust. Euroopa Liitki vajab tugevaid piirkondi, nii et see on vastastikku kasulik. Loomulikult tuleb meil põhieesmärgid üle vaadata - vaieldamatult peame olema tõhusamad. Seetõttu toetab minu fraktsioon ettepanekut kahe käega, et näiteks maaelu arengut saaks ühtekuuluvuspoliitika raames varasemast palju paremini ühiselt kooskõlastada.
Mõistagi pooldame ka infrastruktuuri parandamist, ettevõtete abistamist ja jätkusuutliku majandusarengu toetamist. Kuid jätkusuutlik majandusareng on võimalik vaid juhul, kui me kaasame töötajad, s.t inimesed. Teisisõnu on meil vaja tööhõivepoliitikat, haridust, väljaõpet ja inimeste lõimimist tööturule. See omakorda on võimalik üksnes koostöös Euroopa Sotsiaalfondiga ühtekuuluvuspoliitika raames. Me toetame seda, aga kindlate eeskirjade korral, mis olid ka varem olemas. Me peame tõesti püüdma olukorda parandada ja tugevdada oluliselt ühtekuuluvuspoliitika sotsiaalset külge.
Tulevaste arutelude ja läbirääkimiste käigus seisab minu fraktsioon hea fondi vahendite kasutamise parandamise ja lihtsustamise eest. Taotlemismenetlust tuleb muuta hõlpsamaks, et esiteks oleks vigu vähem ja teiseks oleks tõepoolest tööd teha tahtvate inimeste juurdepääs fondi vahenditele Euroopa ühtekuuluvuspoliitika kaudu kergem. Püüame hoolitseda selle eest, et läbirääkimistel lähtutaks ka tegelikult tugevamast partnerluspõhimõttest. Arvan, et nüüd, mil Lissaboni leping kehtib, on Euroopa Parlamendi roll suurem. Minu fraktsioon pooldab antud juhul seda partnerluspõhimõtet.
Nadja Hirsch
Lugupeetud juhataja! Leian, et meie võitlus kooskõlastatud ühtekuuluvus- ja regionaalpoliitika eest on hea ja õige. See on väga oluline tõhususe tagamiseks ja raha nõuetekohaseks kasutamiseks, kuigi kõnealused summad on piiratud. Kuid pean hoiatama selle eest, kui tõhususe nimel kavatsetakse kohaldada kõigi suhtes samu eeskirju. Fondid on väga erinevad ning neil on väga erinevad sihtrühmad ja mahud. Sellest tulenevalt on kooskõlastatus ülimalt tähtis, aga samad eeskirjad mitte.
Täpselt seda kogeme praegu seoses Euroopa Sotsiaalfondiga. See tähendab, et just väikesed kogukonnad ja kohalikud omavalitsusüksused oleksid tõeliselt rahul, kui - nagu eelkõneleja mainis - kohapealsed asutused ei peaks kulutama nii tohutult aega ja jõudu selleks, et saada ka tegelikult juurdepääs fondi rahale ja võimalus seda kasutada. Seda ongi vaja, sest töötus, vaesus ja sotsiaalselt tõrjutud inimesed on olemas igas Euroopa Liidu liikmesriigis - mitte üksnes teatud piirkondades, vaid kõikides liikmesriikides.
Seetõttu on minu meelest eriti tähtis, et just Euroopa Sotsiaalfondi vahendid oleksid tulevikus endiselt tõesti kättesaadavad vähemustele, kelle hulka kuuluvad teatud määral ka noored, aga samuti eakad inimesed ja sageli sisserändajad, ning et nende vahendite kasutamine oleks tegelikult veelgi hõlpsam, sest nii antakse inimestele võimalus siseneda tööturule - seda me tahamegi ju saavutada. Euroopa 2020. aasta strateegia kajastab meie püüet kaasata tööturule rohkem eri sihtrühmi. Loodan, et see ei jää üksnes eesmärgiks. Nüüd peame ka tegelikult nägema ette meetmed ja vahendid selle saavutamiseks. Euroopa Sotsiaalfond on siin väga tõhusaks abiks. Meil tuleb see lihtsalt kujundada võimalikult heaks ja eelkõige muuta see hõlpsasti kasutatavaks.
Elisabeth Schroedter
Lugupeetud juhataja, austatud volinikud, kallid kolleegid! Praegune arutelu rõõmustab mind väga, sest see näitab meie esimest püüet saavutada kompromiss seoses väga tähtsa projektiga, mis hoiab meid tegevuses veel mõne järgmisegi aasta jooksul. Kõige tähtsam neis Euroopa Parlamendi kompromissresolutsioonides on eraldiseisev ühtekuuluvuspoliitika ja selge kohustus seda edendada. Ühtekuuluvuspoliitikal on täita oma roll Euroopa 2020. aasta strateegias, kuid tal on ka iseseisev väärtus, sest just ühtekuuluvuspoliitika hoiab ELi selle sisemuses koos. Ühtki Euroopa Liidu piirkonda ei heideta kõrvale. Sotsiaalne ühtekuuluvus tähendab ka, et mitte kedagi, ka kõige vaesemaid, ei jäeta Euroopa Liidus tähelepanuta, vaid kõigile antakse võimalus.
Kuid heaolu ei seisne üksnes majanduskasvus. Oleme ju minevikus näinud, kuidas paljudes piirkondades võib SKP küll kasvada, kuid samal ajal süvenevad sotsiaalsed lõhed. Seetõttu pean väga tähtsaks, et kõnealuse resolutsiooniga õhutatakse meid töötama SKP kõrval välja muid olulisi kriteeriume, mis selgitavad heaolu tähendust ja näitavad, mida tuleks piirkonnas teha.
Meie Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsioonis oleme väga uhked selle üle, et meie töö tulemusel on nimetatud asjaolu resolutsioonis ära märgitud, olgugi et üsna ettevaatlikult. Meie ettepaneku kohaselt peaks kriteerium võimaldama hinnata, kas piirkonda saab toetada või mitte. Nii saadakse hoopis teistsugune pilt.
Seega pooldatakse resolutsioonis väga selgelt SKP-ülest käsitlust ja me loodame, et komisjon sellest ka lähtub. See tähendab ka, et me pääseme lõpuks ühekülgsest arengust. Komisjoni teine uurimus - nimelt komisjoni aruanne piirkondadest 2020. aastal - näitab, et kliimamuutusel on regionaalarengule ohtlik ja kahjulik mõju. Seetõttu tuleb meil kliimamuutus peatada. Uurimusest nähtub, et kui see meil ei õnnestu, peaks kolmandik Euroopa Liidu rahvastikust oma kodu hülgama, sest neil kas ei ole võimalik tööd leida või ei saa nad oma kodus enam elada. Nii saab selgeks, et regionaalarengul on kolm külge. Kõiki neid tuleb struktuurifondide tulevase reformi käigus võrdselt tähtsaks pidada ja toetuste andmisel arvesse võtta. Põhieesmärk on majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus. Järelikult on ka keskkonnaküsimustel ja näitajatel piirkondade heaolu tagamisel keskne roll.
Lubage mul lühidalt väljendada veel üht mõtet selle kohta, mida parlamendiliikmed on siin arutanud. See on küsimus, millises sõnastuses tuleks ühtses paketis käsitleda Euroopa Sotsiaalfondi. Leian, et suulise muudatusettepaneku sõnastus on hea ja jätab meile palju mänguruumi, ning seetõttu palun teil seda toetada.
Oldřich Vlasák
Austatud volinikud, kallid kolleegid! Tulevast ühtekuuluvuspoliitikat arutades kaitseme kõik eeskätt enda huve. Seetõttu on väga keeruline saavutada mõistlikku ja läbikaalutud kokkulepet, mida toetaks võimalikult palju parlamendiliikmeid. Minu arvates on esimene põhiküsimus see, kui palju tuleks ühtekuuluvuspoliitika jaoks rahalisi vahendeid eraldada. Isiklikult olen veendunud, et olemasolevatest ressurssidest enam-vähem piisab. Kuid ühtekuuluvuspoliitikast peab saama üks Euroopa Liidu eelarve peamisi kuluartikleid. Et ELi eelarve on pingeline ja liikmesriikide rahandus on tõeliselt raskes olukorras, mistõttu nad ei saa Brüsselile rohkem summasid kulutada, tuleb selgelt ära märkida ka võimalikud kärpekohad. Leian, et vähendada saab muu hulgas põllumajandustootjatele makstavaid otsetoetusi, Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondile eraldatavaid vahendeid või Euroopa institutsioonide halduskulusid.
Teine põhiküsimus on, mida tuleks Euroopa fondidest rahastada. Euroopa Sotsiaalfondi käsitlevas resolutsiooni projektis räägitakse palju vaesusevastasest võitlusest, sotsiaalse mudeli toetamisest jne. See kõik on suurepärane, aga kõigepealt peab meie majandus õitsvale järjele jõudma, inimestel peab olema tööd ning ettevõtetel võimalus toota ja teenuseid osutada. Järelikult tuleks Euroopa fonde kasutada pigem investeerimise, mitte tarbimise eesmärgil. Fondid peaksid võimaldama ajakohastamist, mida riik, piirkonnad, kogukonnad või perekonnad ei saa subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt enda kanda võtta. Piirkondade ja liikmesriikide majanduslike erinevuste vähendamine peab endiselt jääma ühtekuuluvuspoliitika põhiliseks sihiks. Seetõttu on ainus mõistlik kriteerium SKP tase.
Oma fraktsiooni nimel võin öelda, et me tahame ühtekuuluvuspoliitikat, mis on arusaadav, lihtne, paindlik, mida ei koormata ülemäärase bürokraatiaga ning mis keskendub investeeringutele ja arukale majanduskasvule.
Gabriele Zimmer
Lugupeetud juhataja! Tahan juhtida tähelepanu märkimisväärsele vastuolule, mis seoses Euroopa Sotsiaalfondiga juba esile kerkib. Lissaboni lepingu järgi peaks Euroopa Sotsiaalfond keskenduma eelkõige aktiivsele tööturupoliitikale. Meie Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsioonis leiame, et sotsiaalfondi tuleks edaspidi rakendada laiaulatuslikumalt üldise sotsiaalpoliitika heaks ning - mis kõige tähtsam - seda tuleks kasutada palju tõhusamalt vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastases võitluses.
Ka tulevikus peaks Euroopa Sotsiaalfond täitma olulist osa kogu Euroopa Liidus ega tohiks keskenduda üksnes kindlatele piirkondadele. Kuid me arvame siiski, et suuremat tähelepanu tuleks pöörata piirkondade eriprobleemidele ja seda saab hoopis tulemuslikumalt teha kaasrahastamismäärade kaudu. Euroopa Sotsiaalfondi rahastamine peab jääma vähemalt praegusele tasemele. Fondi vahendid peaksid moodustama vähemalt 1% Euroopa Liidu brutoeelarvest. Meie arvates on see ülimalt tähtis.
Tahan toonitada veel üht probleemi. Ettepanek keskenduda rohkem tulemustele tõstatab Euroopa Sotsiaalfondi puhul loomulikult küsimuse selle kohta, millistest näitajatest ja võrdlusalustest tulemuste hindamisel lähtutakse ning kuidas mõjutab see lõppkokkuvõttes igal üksikul juhul projekti edendajate ettevalmistusi. Projekti edendajatel ei ole reserve, mis võimaldaksid neil summasid juurde maksta või teha tagasimakseid. Kui tahame, et Euroopa Sotsiaalfond jääks alles ja täidaks oma rolli tulemuslikult, on meil enne vaja sellest teemast selget ülevaadet.
John Bufton
fraktsiooni EFD nimel. - Lugupeetud juhataja! On tehtud ettepanek, mille kohaselt jätkab komisjon pärast 2013. aastat regionaalarengu rahastamist üksnes liidu majanduslikult kõige viletsamas olukorras olevates piirkondades ning lõpetab piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive eesmärgi finantseerimise.
Kuigi paljusid Walesi piirkondi toetatakse lähenemiseesmärgi alusel ja see näitab riigi majanduslikke vajakajäämisi, ähvardab nüüd koguni seitset Walesi piirkonda ELi rahast ilmajäämine.
Praegu 280 miljoni Suurbritannia naela suurused ELi eraldised Walesile võidakse kaotada. Lõppeda võib rahaline toetus mitmetele piirkondliku konkurentsivõime programmi raames loodud projektidele ja see ohustab tuhandeid nendega seotud töökohti.
Kas komisjon on vähemalt mõelnud mõjuhinnangu koostamisele, et näha, millised on vahendite kärpimise sotsiaalsed ja majanduslikud tagajärjed? Milliseid üleminekumeetmeid välja pakutakse? Kulutusi euroala kõrvuni võlgades olevatele riikidele, sealhulgas Kreekale, tehti suuremate kõhklusteta ja kolme aasta jooksul ületavad need summad triljon eurot.
Walesis on lisaks suur tööpuudus ja sealset olukorda mõjutab palju Ühendkuningriigi valitsussektori töötajate arvu eelseisev vähendamine. Veel üheks ohuks Walesile võib olla ettepanek struktuurifondidest saadavate vahendite taasriigistamise kohta, mis tähendab, et Suurbritannia õigust toetustele võidakse alahinnata.
Ühendkuningriigilt kui netorahastajalt oodatakse tõenäoliselt suurima rahalise koorma kandmist. Piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive suurendamisele kulutatud 55 miljardit eurot moodustab kõigest 6% ELi kogueelarvest. Ühendkuningriigist voolavad edasi järjest suuremad summad Brüsselisse, ometi kavatseb komisjon kaotada selle ainsa valdkonna, mille kaudu osa rahast - ehkki väga väike osa - tagasi tuli.
Mõistagi leian ma, et Walesi elanike jaoks oleks hoopis kasulikum, kui Ühendkuningriik astuks EList välja. Nii saaksime säästa miljardeid ja otsustada ise, kuhu hädavajalikud rahaeraldised suunata.
Pascale Gruny
- (FR) Lugupeetud juhataja, austatud volinikud, kallid kolleegid! Oleme Euroopa Sotsiaalfondi tulevikku käsitleva aruteluga jõudnud otsustavasse punkti. Ajal, mil tööhõivest on saanud kõikide riikide ja Euroopa piirkondade jaoks suurim mureküsimus, olen uhke täna esitatud, sotsiaalfondi tulevikku käsitleva Euroopa Parlamendi resolutsiooni üle. Tegemist on vastutustundliku ja konkreetse dokumendiga, mis avab ukse tulevikule. Rohkem kui kunagi varem on meie piirkondadel vaja ühtekuuluvuspoliitikat ja seega toetust Euroopa struktuurifondidelt. Euroopa Sotsiaalfond on olnud olemas alates 1957. aastast, see loodi Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu ehk Rooma lepinguga. Selle õiguspärasuses pole kahtlust.
Minu arvamus Euroopa Sotsiaalfondi tuleviku kohta on lihtne ja selge ning selle saab kokku võtta kolme punktiga.
Esiteks peab Euroopa Sotsiaalfond ka edaspidi keskenduma tööhõivele ja loomulikult vaesusevastasele võitlusele, kuid seda inimeste tööleaitamisega, mitte mingil muul moel. Praegu tuleb kogu tähelepanu pöörata tööhõivele, mis peab olema meie põhieesmärk. Olen veendunud, et uuesti tööle läinud inimene saab tagasi oma inimväärikuse.
Teiseks peavad tõhusal Euroopa Sotsiaalfondil olema arusaadavad ja praktiliselt rakendatavad eeskirjad, mis ei heiduta ettevõtjaid. Seetõttu toetan oma fraktsiooni üleskutset muuta Euroopa Sotsiaalfond nähtavamaks, eelkõige selleks, et parandada raha eraldamist. Mõelge - mõnikord tagastatakse eelarveeraldised Euroopa Liidule kasutamata, samas kui töötuse määr ei ole kunagi olnud nii kõrge.
Kolmanda ja viimase asjana on meil vaja fondi, mis on hõlmatud Euroopa tugeva ühtekuuluvuspoliitika laiema raamistikuga. Euroopa Sotsiaalfondi puudutavad otsused tuleb langetada koos kohalikele oludele võimalikult lähedal seisvate partneritega. Lugupeetud volinikud, kas te võite meile kinnitada, et sotsiaalfond vastab nimetatud ootustele?
Pervenche Berès
- (FR) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Tänan teid võimaluse eest arutada ettepanekuid enne, kui komisjon neid kaaluma hakkab. Tööhõive, vaesus, majandus-, finants- ja sotsiaalkriis Euroopa Liidus ning seejärel liikmesriikide eelarvetes võetud kokkuhoiumeetmed sunnivad meid Euroopa tasandil pühendama kogu tähelepanu tööhõive- ja sotsiaalpoliitikale ning nägema Euroopa Sotsiaalfondis üht ELi majanduspoliitika elluviimise ja eelarve täitmise vahendit, mille abil on võimalik saavutada peale aluslepingus sätestatud majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse eesmärkide ka sihid, mis sisalduvad riigipeade ja valitsusjuhtide poolt äsja heaks kiidetud strateegia projektis ning mis hõlmavad tööhõivemäära tõstmist ja vaesusevastast võitlust.
Säärases olukorras, kus sotsiaalfond on võetud luubi alla, tahan esitada mõned märkused volinik Andorile. Meie leiame, et tegelikult on piirkonnad need, kes peaksid kontrollima Euroopa avaliku sektori kulutusi. Kuid see ei tähenda, et majanduspoliitilised meetmed peavad vastama üksnes territoriaalse ühtekuuluvuse nõuetele. Ühtekuuluvus hõlmab ka majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust. Ühtekuuluvuse edendajaks võivad küll olla piirkonnad, aga see peab siiski vastama kogu Euroopa Liidu majanduslikele ja sotsiaalsetele eesmärkidele. Austatud volinik, kui te vaatate läbi sotsiaalfondi käsitlevaid eeskirju, võtke palun arvesse Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi rakendamisel saadud kogemust. Selle fondi puhul on ruumi isikupäraga arvestamiseks ja iga asjassepuutuva töötaja vajadustega kohanemiseks. See võib olla kasulik ka Euroopa Sotsiaalfondi jaoks. Samuti soovitan ma teil tungivalt luua seos mõne Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärgiga: tööalase konkurentsivõime, tööhõive, vaesusevastase võitluse ning teadus- ja arendustegevusega. Teadus- ja arendustegevus on kahtlemata väga oluline Galileo ja muude süsteemide jaoks. Lugupeetud volinik, sotsiaalsete uuenduste vallas valitseb täielik tühjus ja ma õhutan teid seda valdkonda sotsiaalfondi abil avastama. Seda küll sellisel juhul kahtlemata natuke teistsuguste kaasrahastamiskokkulepete alusel. Toetan täielikult Gabriele Zimmeri sõnu selle kohta, et tööalane konkurentsivõime ei saa olla Euroopa Sotsiaalfondi ainus eesmärk. Lisaks tuleb võidelda sotsiaalse tõrjutuse vastu ning arvestada kõige enam ohustatud elanikkonnarühmadega - noorte, naiste, puudega inimeste ja romadega, kui nimetada neist vaid mõnda.
Lõpetuseks, austatud volinik, tahan öelda paar sõna Euroopa Sotsiaalfondi vahendite kasutamise tingimuste kohta. Me teame, et kõigi jutu järgi valitseb nii kodus kui ka Brüsselis kafkalik olukord. Euroopa Sotsiaalfondi kasutamist reguleerivad eeskirjad, mida on liiga keeruline rakendada. Seepärast mõelgem omamoodi geomeetriale, mis muutub vastavalt sellele, kui nõuetekohane on avaliku sektori vahendite kasutamine piirkondades. Kui piirkonnad suudavad raha kulutamist probleemideta kontrollida, võime omapoolset järelevalvet leevendada. Kui on vaja anda haldusabi, töötagem selleks välja uued meetmed. Lõpetuseks, mis puudutab liikmesriikide eelarves kasutamata jäänud raha tagastamist, palun teil kaaluda selle nõude tühistamist, sest see ei ole Euroopa Sotsiaalfondi tööhõive ja sotsiaalse kaasatuse suurendamiseks ette nähtud vahendite korrektne kasutusviis.
Ramona Nicole Mănescu
- (RO) Sotsiaalne kaasatus on väga oluline teema, mis on regionaalpoliitikaga hästi ühendatud. Nagu me kõik teame, tähendab see hoopis rohkemat kui lihtsalt töökohtade loomist.
Resolutsioonis Euroopa Sotsiaalfondi kohta on rõhutatud fondi rolli ELi 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamisel. Ilma regionaalpoliitiliste meetmeteta ei ole võimalik seda strateegiat riiklikul, piirkondlikul või kohalikul tasandil edukalt ellu viia. Seega leian, et seni kuni regionaal- ja sotsiaalpoliitika on omavahel seotud ja toimivad üheskoos tõhusalt, ei tohiks me mingil juhul nõustuda Euroopa Sotsiaalfondi eraldamisega struktuurifondidest.
Niisugune otsus sillutaks teed vahendite valdkondlikule eraldamisele ja looks ebasoovitava pretsedendi.
Euroopa Sotsiaalfond peab jääma struktuurifondide üheks osaks, eelkõige seetõttu, et sotsiaalfond on tõestanud oma tõhusust igas Euroopa piirkonnas, kuna on Euroopa Regionaalarengu Fondi kõrval tegelikult põhiliseks relvaks võitluses majanduskriisiga.
Sotsiaalse, majandusliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse saavutamiseks vajame ELis tugevat ja hästi rahastatud regionaalpoliitikat. Seetõttu leian, et piirkondlikule küljele peab jääma oma koht nii läbivaadatud kui ka tulevases ELi eelarves.
Kõiki taasriigistamise katseid tuleb tõrjuda. Regionaalpoliitika ei ole heategevus, vaid kõikidele piirkondadele mõeldud ELi poliitika, millega edendatakse majanduskasvu, uuendusi ja konkurentsivõimet ning mis on kõikidele liikmesriikidele kättesaadav vahend. Kui me tahame ka oma tulevikus tekkivatele vajadustele ja tegelikkusele sobivaid lahendusi, peame säilitama sama raamistiku. Pean selle all silmas nii aluspõhimõtteid kui ka eraldatavaid summasid.
Jean-Paul Besset
- (FR) Austatud juhataja! Kallid kolleegid, tahan juhtida teie tähelepanu ühele kõnealuse resolutsiooni osale, mis on minu jaoks keskse, mitte teisejärgulise tähtsusega ja mis võib kujundada piirkondliku ühtekuuluvuse poliitika kogu näo. Meie ülesanne on teha kindlaks parim viis Euroopa piirkondade arengutaseme võimalikult täpseks hindamiseks ja leida kõige õigemad alused, millele tuginedes langetada otsuseid, eelkõige Euroopa fondidest abi saamise kõlblikkuse kohta. Meil on vaja poliitilist kompassi, mis suunaks meid piirkondliku arengu küsimuste sihipärase käsitlemise - nagu on esitatud resolutsioonis märgitud - ja integreeritud lähenemisviisi poole. Mis on siis see suunis, millest lähtuda meie piirkondliku ühtekuuluvuse poliitika elluviimisel? Praegu on meil üksainus suurepärane näitaja - sisemajanduse koguprodukt -, mis on majanduskasvu ja rikkuse mõõtmiseks väga hea vahend. Kuid regionaalarengu küsimused ei piirdu üksnes sisemajanduse koguprodukti suurendamisega. Inimeste heaolu ei saa väljendada lihtsalt mingi indeksi või kõveraga. Kui saaks, siis tekiks oht, et lõpuks on meil näitaja, mis kajastab vaid moonutatud ja erapoolikut ning seega ka ühekülgset arvamust. Et saavutada piirkondliku ühtekuuluvuse poliitika, mis vastab piirkondade jätkusuutliku arengu eesmärgile - mainin siinkohal, et see on meie ühine siht -, tuleb sisemajanduse koguprodukti näitajat täiendada teiste mõõdupuudega, eelkõige sotsiaalvaldkonnas ja keskkonna alal. Mõõta peab saama ka töötuse taset, ebakindlate töökohtade arvu, hariduse, tervishoiu ja keskkonna, samuti õhu ja vee kvaliteeti, ressursside kaitset, juurdepääsu põhiteenustele jne. Lõpetuseks tuleb meil niisiis anda endast parim selleks, et näha sisemajanduse koguprodukti kõrval ette hulk sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid näitajaid ning lihtsustada piirkondliku ühtekuuluvuse poliitikat, mille eesmärk on saavutada kolmele sambale - majanduslikele ja sotsiaalsetele teguritele ning keskkonnale - tuginev jätkusuutlik areng.
Elie Hoarau
- (FR) (Alustas sõnavõttu mikrofoni sisse lülitamata.) ... on 27 liikmesriigis enam kui 250 piirkonda. Mitte kõik need piirkonnad ei ole ühesugused. Nad erinevad paljuski jõukuse ning arengu- ja elatustaseme poolest. Nimetatud erinevuste vähendamiseks ja piirkondade konkurentsivõime suurendamiseks on Euroopa Liidus rakendatud piirkondliku ühtekuuluvuse ja lähenemise poliitika, mis põhineb solidaarsusel ning mille jaoks on Euroopa Regionaalarengu Fondist, Euroopa Sotsiaalfondist ja Ühtekuuluvusfondist eraldatud piisavad rahalised vahendid. Kuid hoolimata senistest edusammudest oleks sinisilmne arvata, et need erinevused kaovad 2013. või isegi 2020. aastaks. Järelikult oleks soovitav järgida ühtekuuluvuspoliitika põhimõtteid ja säilitada selleks vajalikud rahalised vahendid ka pärast 2013. aastat. Mõistagi tuleb piirkondliku ühtekuuluvuse ja lähenemise poliitikat viia ellu kõrvuti teiste strateegiate, näiteks ELi 2020. aasta strateegiaga. See poliitika tuleb viidatud strateegiast siiski lahus hoida ning me peame tagama, et strateegiale ei eraldataks või see ei neelaks ühtekuuluvuspoliitika jaoks mõeldud vahendeid ettekäändel, et piirkondlikul tasandil on vaja täita konkreetne ELi 2020. aasta strateegia eesmärk. Euroopa Parlament peab siin silma peal hoidma, sest see on hädavajalik kõikide piirkondade, eriti aga teistest maha jäänud, näiteks äärepoolseimate piirkondade jaoks.
Giancarlo Scottà
- (IT) Lugupeetud juhataja, austatud kolleegid! Tulevane regionaal- ja ühtekuuluvuspoliitika peab olema kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegia põhieesmärkidega ning keskenduma seega jätkusuutliku majanduskasvu, sotsiaalse kaasatuse ja tööhõivega seotud sihtidele. Selle poliitikaga tuleb toetada Euroopa piirkondade tõhusat arengut, kaotades nii nende erinevused ning rõhutades halvemas olukorras ja siiamaani regionaalarengu probleemide küüsis olevate piirkondade iseärasusi.
Projektides tuleb arvestada vähem arenenud piirkondadega, mida kriis on kõige rängemini mõjutanud. Konkreetsete kohalikku ja piirkondlikku kaasatust suurendavate sammudega tuleb astuda vastu uutele raskustele, mis on seotud näiteks rahvastikutihedusega teatud piirkondades või rahvastikukaoga teistest, eelkõige mägipiirkondadest, samuti kliimamuutusega. Ebasoodsas olukorras olevate alade terviklikku arengut tuleb toetada mitmetasandilise tegevusega, kaasates nii kohalikke ja piirkondlikke asutusi kui ka kodanikuühiskonda.
Palun komisjonil võtta arvesse iga piirkonna iseärasusi, eelkõige eri arengutasemete regionaalmõõdet, ning lihtsustada rahastatud projektide juhtimise ja kontrollimise korda, et tagada nende tulemuslik ja kiire elluviimine.
Dimitar Stoyanov
- (BG) Käsitletav teema on mulle eriti südamelähedane, sest Bulgaaria kuuest piirkonnast viis kuulub Euroopa Liidu kümne vaeseima piirkonna hulka. Selle põhjus on, et Bulgaaria Euroopa Liitu toonud isikud tekitasid rahvas eksliku arusaama, et niipea kui Bulgaaria saab ELi liikmeks, ujutatakse riik üle miljarditesse ulatuva Euroopa abirahaga. Me kõik teame, et nii ei ole läinud. Needsamad isikud lootsid panna põhilistele ametikohtadele oma inimesed, et Euroopa toetustelt vahendustasu näol koor riisuda. Nüüd, mil bulgaarlased neid enam ametisse tagasi ei valinud, ei ole kedagi, kes astuks nende asemele ja aitaks Bulgaarial Euroopa fondidest tõhusat abi saada. Kallid kolleegid, vastumeelselt tuleb tunnistada, et Bulgaaria on uus riik. Teda ei saa võrrelda Prantsusmaa, Saksamaa või teiste asutajaliikmetega. Me vajame teie teadmisi, et fondidega seonduvad meetmed jõuaksid inimesteni, kellele toetused on mõeldud, ning lähenemispoliitikat viidaks tõepoolest ellu.
Markus Pieper
- (DE) Lugupeetud juhataja! Näeme täna laialdast üksmeelt kõikide parlamendifraktsioonide vahel. Me tahame tugevat ühtekuuluvus- ja struktuuripoliitikat igas Euroopa piirkonnas. Pole oluline, kas jutt käib netorahastajast või ühest vaesemast liikmesriigist, struktuuripoliitika jääb Euroopa solidaarsuse kindlaimaks väljenduseks. Me aitame vaeseimatel piirkondadel oma naabritele järele jõuda, kuid me aitame ka tugevamatel piirkondadel oma konkurentsivõimet hoida. Euroopa saab keskkonnakaitse, tööstuse ja energiavarustuse valdkonnas jätkusuutlikult areneda ning maailmaturge vallutada vaid juhul, kui ta suudab parima tehnoloogia veel paremaks teha.
Et need eesmärgid saavutada, on vaja selgeid ja õiglaseid eeskirju. See tähendab, et ühtekuuluvuspoliitika keskmesse peavad jääma vaesemad piirkonnad. Mida väiksem on piirkonna sisemajanduse koguprodukt (SKP), seda suuremat abi peab ta meilt saama. Need, kes on SKP kui näitaja küsimuse alla seadnud, näiteks rohelised ning kahjuks ka mõned sotsiaaldemokraadid ja liberaalid, ründavad Euroopa solidaarsuse põhialuseid. SKP puhul on garanteeritud, et täielikult võetakse arvesse sotsiaalset suutlikkust, haridust ja töövõimalusi. Vaestes piirkondades ei ole sageli võimalik kõike seda piisaval tasemel tagada ja alla jäädakse seal ka keskkonnakaitse valdkonnas. Seetõttu peab SKP jääma regionaalpoliitikas selleks näitajaks, millest lähtuda.
Regionaalpoliitikas on vaja toetuda kohalikele omavalitsusüksustele ja liidumaadele. Me tahame viia Euroopa 2020. aasta strateegia ellu programmide ühise väljatöötamise, ühise halduse ja piirkondliku kaasrahastamise läbiproovitud põhimõtte kohaselt. Seetõttu ei tohi järgida üleskutseid luua ELis eraldi tööhõive-, kliimakaitse- ja energiafondid. Kui me asendaksime regionaalpoliitika tugevama valdkondliku poliitikaga, võidaksid sellest ainult ELi uued ametkonnad ning meie kohalikud omavalitsusüksused ja liidumaad jääksid regionaal- ja ühtekuuluvuspoliitikas üksnes pealtvaatajaks.
Mul on väga hea meel, et Euroopa Parlament on piirkondade eest selgelt välja astunud. See on seotud Euroopa Liidu idee aktsepteerimisega. Me ei saa sundida inimesi liitu omaks võtma. Omaksvõtt peab tekkima regionaalpoliitika raames ja olema suunatud alt üles.
Alejandro Cercas
- (ES) Lugupeetud juhataja! Mõne eeloleva kuu jooksul peame arutama struktuurifondide tulevast ülesehitust ja tegema selle kohta otsuse. Neil fondidel on meie kriisist väljatoomisel ja Euroopa 2020. aasta strateegia elluviimisel tähtis roll täita.
Arvan, et oluline on võtta selle ajaga kogemustest õppust ja langetada kaks otsust: jätta Euroopa Sotsiaalfond Ühtekuuluvusfondi ja ühtekuuluvuspoliitikat käsitlevate üldnormide reguleerimisalasse, aga samas säilitada ka sotsiaalfondi eesmärgid, eeskirjad ja eelarve muutmata kujul.
Miks siis? Sellepärast, kallid kolleegid, et Euroopa Sotsiaalfond peab ka edaspidi pakkuma koolitusvõimalusi ning valmistama töötajaid ette tööturule sisenemiseks ja sotsiaalseks ühtekuuluvuseks, sest selleks fond ju loodigi.
Sotsiaalfondi on vaja nii praegu kui ka järgmistel aastatel, ja mitte üksnes teedeehituseks. Euroopa põhiline vara on ju tema inimesed ning kui EL tahab täita oma ülesannet ja säilitada oma sotsiaalset mudelit, peab ta oma rahvast ka edaspidi koolitama. Me ei saakski oma vahendeid ettenähtud eesmärgist enam paremini kasutada. Kuid see peab siiski toimuma üldise struktuuri raames, nii et territoriaalse ühtekuuluvuse poliitika elluviimisel tehakse tasakaalukat koostööd.
Marian Harkin
Lugupeetud juhataja! Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 4 on loetletud valdkonnad, milles liit ja liikmesriigid pädevust jagavad. Siseturule järgneb loetelus sotsiaalpoliitika ning sellele omakorda majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus. Siit nähtuvad aluslepingust tulenevad põhieesmärgid.
Edasi on artiklis 9 sõnaselgelt öeldud, et oma poliitika ja meetmete määratlemisel ja rakendamisel peaks liit arvesse võtma kõrge tööhõive taseme edendamise, piisava sotsiaalse kaitse tagamise, sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse ning hariduse, koolituse ja inimeste tervise kaitse kõrge tasemega seotud nõudeid. Sama asjaolu on rõhutatud meie sotsiaalfondi tuleviku kohta koostatud resolutsiooni artiklis 10 ja minu jaoks on see ülimalt oluline.
Sellest moodustubki raamistik. Nõustun paljude kõnelejatega, kelle väitel on meil raamistikku vaja selleks, et panna kõik Euroopa poliitikavaldkonnad ja struktuurifondid koos toimima. Säärane koostoime peab olema tõukejõuks, mis aitab meil saavutada ELi 2020. aasta strateegias ette nähtud sihid.
Olen nõus ka volinik Andori sõnadega selle kohta, et ELi kodanikud ootavad rohkem tulemustele suunatud rakendamissüsteeme. Igati põhjendatud on ka fondide parem nähtavus ja vajadus menetlust kiiremas korras lihtsustada.
Ma kõnelen regulaarselt vabatahtlike, kogukonna ja muude rühmadega, kes taotlevad fondidest vahendeid. Neile valmistab suuri probleeme nii ulatuslik bürokraatia kui ka aeglane asjaajamine, millega nad kokku puutuvad. Kuid asi ei ole lihtsalt tavalises venitamises. Ebaselge on ka see, kuidas eeskirju ja õigusakte tuleks tõlgendada.
Me oleme menetluse lihtsustamist parlamendikomisjonis ja täiskogus ikka ja jälle arutanud, aga miski ei ole paremuse poole läinud. Seoses eeskirjade ja õigusaktidega küsis üks kolleeg hiljuti minu käest, miks loobitakse kõikidele kaikaid kodaratesse. Eeltoodut arvestades tuleb see teema tõesti käsile võtta. Ehk õnnestub meil seekord probleem õigesti lahendada.
Lõpetuseks tahan veel kord toonitada ja kinnitada, et artikkel 9 ehk sotsiaalklausel on kõigi meie poliitiliste otsuste aluseks, sest nii tõepoolest saavutataksegi ELi ühtekuuluvus.
François Alfonsi
- (FR) Austatud juhataja! Kõigepealt tahan öelda, et oleme regionaalarengupoliitika võtnud oma südameasjaks. Meie meelest on õige kujundada Euroopa majanduspoliitikat just piirkonna tasandil. Ollakse ju seal loomuldasa võimelised seisma vastu üleilmastumisele ning selle kaudu säilitama tööhõivet ja tagama töökohtade õiglase jaotuse kogu Euroopas. Teiseks peaks territoriaalne ühtekuuluvus meie arvates kuuluma meie pikaajalisse tulevikku. Muidugi uuendatakse SKP 75% piirmäära 2014. aastal. Kuid kas arvatakse, et kui vaeseimad piirkonnad ületavad tulevikus 75% piirmäära, on territoriaalne ühtekuuluvus Euroopas saavutatud? Kas lõhet vaeseimate riikide 75% ja rikkaimate riikide 150% - s.o kahekordse - või veelgi kõrgema määra vahel tuleb mõista kui Euroopa territoriaalse ühtekuuluvuse eesmärkide täitumist? Seetõttu peaksime Euroopa ühtekuuluvuspoliitikat vaatlema pikaajalisena. Mulle tundub, et praegu saame sihiks võtta 90% piirmäära, keskendudes samal ajal selgelt nendele, kelle näitaja on endiselt alla 75%. Lõpetuseks mainin ühtekuuluvuspoliitika põhieesmärke. Paljud on kõnelnud eelkõige Euroopa Sotsiaalfondi kaudu edendatavast sotsiaalsest ühtekuuluvusest, samuti võitlusest globaalse soojenemise vastu ja piiriülesest territoriaalsest koostööst, mis on ka komisjoni jaoks esmatähtis. Sellel teemal ma ei peatu. Tahan juhtida tähelepanu Euroopa mitmekesisuse soodustamisele. See väljendub peamiselt piirkondade tasandil sealses kultuuripärandis ning on väärtus, mida regionaalarengupoliitikas tuleb arvestada ja rõhutada.
Kay Swinburne
Lugupeetud juhataja! Euroopa Parlamendi finants-, majandus- ja sotsiaalkriisi erikomisjon on jõudnud järeldusele, et üks peamisi majanduse elavnemist soodustavaid meetmeid peaks olema Ühtekuuluvusfondi vahendite jagamine kõikidele ELi piirkondadele.
Minu kaasmaalastele Walesis on praegu Ühtekuuluvusfondi vahendeid eraldatud ning arvestades seda, kui ränk löök on majanduslanguse tõttu tabanud sealse piirkonna erasektorit, mõistan mina ja mõistavad paljud teised, kui väärtuslikuks võib see toetus majanduse ümberkujundamisel osutuda.
Vahendid tuleb loomulikult suunata jätkusuutlikesse projektidesse, loodetavasti nii, et paljud VKEd saavad neist nii otseselt kui ka kaudselt kasu. Eesmärk on tagada investeeringute tasuvus, et vastavates piirkondades võiks koostada tulevikus rakendatava investeerimiskava.
Ühtekuuluvusfondi vahendid peaksid aitama soodustada majanduskasvu kõikjal ELis, kuid neil peab olema kindel mõte, näiteks meie majanduse selgrooks olevate VKEde ja ettevõtjate toetamine. Nii enne kui ka pärast 2013. aastat tuleks sihiks seada investeerimine, mitte kulutamine.
Charalampos Angourakis
. - (EL) Austatud juhataja! Arutelus Euroopa Liidu niinimetatud ühtekuuluvuspoliitika üle ei ole toodud välja põhilist: esiteks tõsiasja, et mitte mingisuguse ELi ühtekuuluvuspoliitikaga ei ole võimalik kaotada kapitalistlikust tootmismeetodist tulenevaid majanduskasvu lahknevusi, sest see meetod põhineb üksnes kapitalitulu saamisel; teiseks seda, et Euroopa Liidu poolt piirkondadele eraldatav raha ei ole mõeldud kohalikele inimestele, vaid kapitali suurendamiseks vajalikele projektidele; kolmandaks seda, et arutelu vahendite kärpimise üle teenib suurte kapitalistirühmade huve; ning neljandaks seda, et tulevase ühtekuuluvuspoliitika rahastamiskavad soodustavad kiiremaid kapitalistlikke ümberkorraldusi ja edendavad ELi 2020. aasta rahvavaenulikku strateegiat, millest lähtuvalt reformitakse riiki Kapodistriase ja Kallikratise plaanide alusel ka Kreekas.
Seega lahendaks minu arvates probleemi ja tekitaks meie maailmajaos tõelise ühtekuuluvuse antud juhul vaid tootmisvahendite riigistamine.
Juozas Imbrasas
- (LT) Me kõik teame väga hästi, et Euroopa Liidu ühtekuuluvuspoliitika eesmärk on vähendada arenguerinevusi ELi liikmesriikide ja piirkondade vahel. Kuid ma tahan juhtida teie tähelepanu asjaolule, et kõnealuse laiaulatusliku regionaalpoliitikakava rakendamine peab hõlmama kõiki Euroopa piirkondi, ja ma olen nõus seisukohaga, et seda poliitikat ei tohiks riigistada. Me peame tagama stabiilse ja jätkusuutliku majanduskasvu ning looma töökohti. Sotsiaalse, majandusliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse kindlustamise eelduseks on ELi tugev ja hästi rahastatud regionaalpoliitika.
Nagu ikka (nagu ennegi), tuleb suuremat tähelepanu pöörata mahajäänud piirkondadele. On hea, et järgmisel programmitöö perioodil on kavas eraldada rahalisi vahendeid investeeringuteks nii linnu kui ka linnalähedasi piirkondi hõlmavatesse projektidesse - vähendamata seejuures maaelu toetusi -, sest linnadel on soodne mõju neid ümbritsevate maapiirkondade majandusele.
Antud juhul peaksid kõige olulisemad aruteluteemad olema järgmised: ELi ühtekuuluvuspoliitika ulatus, eesmärkide põhjendatus, seos 2020. aasta strateegiaga ning ELi ühtekuuluvuspoliitika elluviimise võimalused ja menetluse lihtsustamine.
Angelika Werthmann
- (DE) Lugupeetud juhataja, kallid kolleegid! Struktuurifondidest ja Ühtekuuluvusfondist rahastatakse ELi regionaalpoliitikat, mille eesmärk on ületada piirkondadevahelised arengulõhed ja edendada piirkondlikku ühtekuuluvust.
Tulevased ühtekuuluvuspoliitika ees seisvad katsumused, nagu üleilmastumine, demograafilised ja kliimamuutused ning energiavarustus, mõjutavad üksteist väga keeruliste seoste kaudu. Et meie vahendid on piiratud, peaksime keskenduma põhieesmärkidele ja otsima enam võimalusi panna eri poliitikavaldkondi koos toimima. Toetan üleskutset, mille kohaselt peab üleminek 2013. aasta järgsele ühtekuuluvuspoliitikale olema lihtne, õiglane ja läbipaistev. Poliitika ümberkujundamine sõltub sellest, kas kõik kaasatud osalised - piirkonnad, liikmesriigid ja EL - suudavad nendele uutele katsumustele kiiresti reageerida.
Csaba Őry
- (HU) Nüüd, mil 2020. aasta strateegia poliitikat ja tegevussuundi hakatakse üksikute valdkondade kaupa ellu viima, peame andma endale aru, et me ei tea peaaegu mitte midagi nende poliitikavaldkondade rahastamisest või finantstaustast. Seega tahame ühtekuuluvuspoliitika tähtsust ja vajalikkust rõhutades mingis mõttes tagada ka selle, et eelseisvate eelarvearutelude käigus muutub Euroopa kõnealune ühine poliitika ühtseks ega killustu.
Paljud on juhtinud tähelepanu asjaolule, et ehkki töökohtade loomine ja tööhõive suurendamine on kahtlemata esmatähtsate eesmärkide hulgas, teame me ka, et Euroopa tööturgudel on praegu struktuursed pinged. Kuigi teatud piirkondades on sageli puudus sobiva väljaõppe või oskustega inimestest, on mujal kvalifitseeritud tööjõul raske tööd leida, sest sobivaid töökohti pole. On selge, et Euroopa Sotsiaalfondil on tekkinud olukorraga võitlemisel täita määrava tähtsusega roll oma poliitika abil, mille eesmärk on kaotada nimetatud erinevused ja lähendada piirkondi üksteisele.
Me ei räägi suurtest projektidest. Me peame silmas väikesemahulisi projekte ja paindlikumat tegevust. Kuigi me pooldame ja toetame ühtse poliitika ideed ning sünergia ärakasutamist ühtekuuluvuspoliitika raames, tahan toonitada ka, et sotsiaalfondi puhul on vaja suuremat paindlikkust ja läbipaistvust ning vähem eeskirju. Seega peaks sotsiaalfondi kohta kehtima eraldi eeskirjad ning mind rõõmustab voliniku avaldus tulemuspõhise hindamise juurutamise kohta, sest kõnealuse poliitika suurim probleem - mis kahjustab ka selle usaldusväärsust - on sageli tõsiasi, et me ei saa teada, milliseid tulemusi on konkreetsetes piirkondades kulutatud summad andnud.
Georgios Stavrakakis
Lugupeetud juhataja! Olen kindel, et volinik Hahni ei ole vaja veenda selles, et ühtekuuluvuspoliitika on ELi üks edukamaid poliitikavaldkondi ja selle raames saavutatu on mõjutanud miljonite kodanike elu, millises Euroopa osas nad ka ei elaks. Kindlasti ei tule veenda ka volinik Andorit ühtekuuluvuspoliitika sotsiaalse poole edukuses, mille on taganud Euroopa Sotsiaalfondi ja Euroopa Regionaalarengu Fondi tugev sünergia. Samuti ei ole vaja neile kahele volinikule, kes tegelevad ELi maaelu arengu ja kalanduse fondidega, kinnitada, et palju tõhusam on töötada koos teiste fondidega nagu varem, mitte üksi nagu praegusel perioodil.
Kuulun nende hulka, kes leiavad, et järgmisel perioodil tuleks teha ettepanekuid tugeva ühtekuuluvuspoliitika veelgi kindlamaks sidumiseks teiste fondidega, lähtudes tõsiasjast, et kõikide fondide koostöös saavutatakse tublisti paremaid tulemusi kui iga fondi omaette tegutsemise korral. Kuid ma ei mõista, miks kostab komisjonist üleskutseid vahendite valdkondlikuks eraldamiseks, arvestamata (minu meelest) kohapealse tegelikkusega.
Kokkuvõttes ei toeta meie resolutsioonis - mille, ma väga loodan ja usun, me täna suure häälteenamusega vastu võtame - sätestatut mitte üksnes siinne parlament, vaid ka enamik liikmesriike, kõik 271 Euroopa regiooni ja tuhanded kohalikud omavalitsusüksused.
Arvan, et kui komisjon valib ELi vahendite valdkondliku eraldamise tee, tekib omapärane ja vastuoluline olukord, kus komisjon seisab ühel pool ning kõik teised - Euroopa Parlament, nõukogu ja piirkonnad - teisel pool.
Eelolevatel nädalatel peavad need, kes leiavad, et edaspidi tuleks ELi poliitikavaldkondi integreeritult kavandada, rakendada ja ellu viia, asuma tõsisesse võitlusesse nendega, kes pooldavad ELi vahendite valdkondlikku eraldamist. Võite olla kindlad, et meie fraktsioon on viimaste vastu lihtsalt seetõttu, et see oleks Euroopa jaoks vale tee.
Riikka Manner
- (FI) Austatud juhataja, lugupeetud volinikud! Ühtekuuluvuspoliitika ei ole lihtsalt solidaarsuse küsimus, vaid tegemist on meetmega, mille abil loome lisaväärtust kogu Euroopa jaoks.
Näiteks meie piirkonnas on rohkesti eriteadmisi, samuti väga suured loodusvaradest tulenevad võimalused. Me võime need Euroopa 2020. aasta strateegiaga tihedalt seotud eesmärgid saavutada tõhusa ja kogu Euroopat hõlmava ühtekuuluvuspoliitikaga, mille 2014. aastal algava perioodi eelarvesse on eraldatud piisavalt vahendeid.
Järgmisel finantsperioodil on oluline püüda edasi vähendada riikidevahelisi SKP erinevusi. Peale selle on hädavajalik võtta arvesse praegusi sihtala 2 piirkondi ja nende ees seisvaid eriprobleeme. Lugupeetud volinikud, Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 174 toetudes palun teilt veel seda, et ka ühtekuuluvuspoliitika järgmise perioodi rahastamisel arvestataks hõredalt asustatud piirkondade, mägipiirkondade ja saartega, nagu seda siiani on edukalt tehtud.
Lõpetuseks tahan väljendada tänu võimaluse eest osaleda tänases ülimalt olulises arutelus.
Konrad Szymański
- (PL) Austatud juhataja! Arvan, et nii strateegiliste muutuste kavandamisel tuleks meil väga hoolikalt arvestada mineviku kogemustega. Need kogemused näitavad selgelt, et kui raha investeeriti nn kõvasse infrastruktuuri ja peamiselt kooskõlas SKP näitajaga, tõid kulutused kasu kogu Euroopa Liidule - nii neile liikmesriikidele, kes on Euroopa fondide netorahastajad, kui ka neile, kes on netorahasaajad. Infrastruktuuri tasandi erinevuste kiirem vähendamine tugevdas ühisturgu ja lihtsustas investeerimist. Tulevad ju investeeringud endiselt eeskätt netorahastajatelt ja lähevad netorahasaajatele. See lõi Euroopas selgelt lisaväärtust, mis on täna õige tihti jutuks tulnud.
Seetõttu vaatan murega, kuidas me kavandame ühtekuuluvuspoliitika reformi ja lisame vahendite jagamiseks süsteemi uusi - väga ähmaseid sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid - kriteeriume. Need vahendid peaksid olema endiselt mõeldud piirkondadele, mis on mõõdetavate näitajate alusel kõige vaesemaks hinnatud, eelkõige nn kõva infrastruktuuriga seotud eesmärkide täitmiseks.
Nikolaos Chountis
- (EL) Lugupeetud juhataja, austatud volinik, kallid kolleegid! Me kõik teame, et Euroopa Sotsiaalfondi eesmärk on vähendada lõhet elatustasemes ning edendada majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust. Kuid käimasoleval vaesuse vastu võitlemise aastal on Euroopas majanduslangus, meil valitseb tööpuudus, ettevõtteid suletakse ja seetõttu on selle eesmärgi saavutamine kahtluse all.
Lugupeetud volinikud, seepärast peaksite minu meelest viivitamata läbi vaatama Euroopa fondide, sealhulgas Euroopa Sotsiaalfondi esmatähtsad ülesanded. Tahan teile siiski öelda, austatud volinikud, et meie meelest on teie majanduspoliitika absurdne ja paradoksaalne. Teisisõnu olete teie, s.o komisjon, Rahvusvaheline Valuutafond ja Euroopa Keskpank, sundinud Kreekale peale kahetsusväärse memorandumi, millega kärbitakse avaliku sektori kulutusi, palku ja tulusid, kuid samas vastati minu poolt komisjonile esitatud küsimustele selle kohta, miks viivitatakse ühenduse vahendite eraldamisega Kreekale, et põhjuseks on riigi rahanduse ebapiisav likviidsus ehk sellesama poliitilise memorandumi sisu.
Austatud volinik, kas te võiksite palun selgitada, kuidas saaks Kreeka vahendite kasutuselevõttu suurendada? Kas teie majanduspoliitika ei ole mitte absurdne ja paradoksaalne?
Jaroslav Paška
- (SK) Praegu eraldame peaaegu kolmandiku oma eelarvest perioodil 2007-2013 ellu viidavale ELi ühtekuuluvuspoliitikale.
Mitme uue ettepaneku alusel suunataks osa sellest eelarvest pärast 2013. aastat Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide täitmiseks. Regioonide Komitees aga hoiatavad linnade ja piirkondade esindajad meid regionaalpoliitikale antavate vahendite märkimisväärse vähendamise eest. Minu arvates peaksime nende objektiivseid väiteid väga tõsiselt võtma. Näiteks on meile selge, et edaspidigi tuleb toetada piirkondi, kus ei suudeta praegu saavutada isegi 75% Euroopa Liidu keskmisest sisemajanduse koguproduktist. Kuid neile eraldatud rahalisi vahendeid tuleks kasutada eelkõige põhiinfrastruktuuri ehitamiseks, inimeste toetamiseks või tööhõive edendamiseks, teadustegevusse, -uuringutesse ja uuendustesse tehtavate investeeringute suurendamiseks ning keskkonnasäästliku majanduskasvu saavutamiseks. Samuti peaksime püüdma parandada piirkondlike ja kohalike struktuuride vahelist sidet ning vähendada bürokraatiat. Sellise läbimõeldud ja tasakaaluka regionaalpoliitikaga võime lõpuks aidata kaasa ka Euroopa 2020. aasta strateegia tõelisele õnnestumisele.
Diane Dodds
Austatud juhataja! Ajal, mil liikmesriigid vähendavad avaliku sektori kulutusi, tahab Ühendkuningriigi valitsus muuta toetuste süsteemi ja sundida tööandjaid rohkem maksma.
Usun, et niisuguses olukorras on fondidel, näiteks Euroopa Sotsiaalfondil, tähtis ülesanne tagada tööalane konkurentsivõime ka nende inimeste puhul, kelleni on raske jõuda ja kellel on vähe oskusi.
Meie Põhja-Iirimaal saame Euroopa Sotsiaalfondilt märkimisväärset toetust, mida jagatakse õppe- ja tööhõiveameti kaudu, ning ma juhin tähelepanu hiljuti ülemkojas tehtud sotsiaalfondi käsitlevale uuringule, milles märgiti, et sotsiaalfond aitab endistviisi märkimisväärselt edendada Põhja-Iirimaa majanduskasvu, seades eesmärgiks luua väljaõppinud ja paindliku tööjõuga teadmistepõhine majandus.
Seetõttu on vaja, et Euroopa Sotsiaalfondi tulevasi projekte ja neile eraldatavaid vahendeid saaks kaaluda riigisiseseid tegevuskavu arvestades, sest neil on sarnased sihid. Ühine ja eesmärgipärane tegevus sellisel tasemel saab tuua vaid suuremat kasu. Piirkondlik paindlikkus on Euroopa Sotsiaalfondi edukaks tegevuseks kõige olulisem.
Leian, et pärast 2013. aastat tuleks sotsiaalfondi piiratud ressursid endiselt suunata nende inimeste tööle või tagasi tööle aitamiseks, kelleni on kõige raskem jõuda ja kellel on vähim oskusi, luues neile väljaõppe ja jätkukoolituse võimalusi.
Erminia Mazzoni
- (IT) Lugupeetud juhataja! Arutluse all olev resolutsioon on ülimalt tähtis, sest see vastab olulisele uuendusvajadusele, selles nähakse ette kriisivastased meetmed 2020. aastaks ning on leitud tasakaal vajalike uuenduste ja ühtekuuluvuspoliitika aluspõhimõtete nõuetekohase austamise vahel. Ühtekuuluvuspoliitika on Euroopa integratsiooni alussammas ja peab selleks jääma. See peab endiselt jääma oluliseks vahendiks nii liikmesriikide erinevuste vähendamisel kui ka piirkondliku identiteedi tugevdamisel.
Nii et jättes kõrvale ühtekuuluvuspoliitika struktuuri ning kinnitades veel kord mitmetasandilise juhtimise, partnerluse ja integreeritud lähenemisviisi kui aluspõhimõtete väärtust ja asjakohasust, selgub kõnealusest resolutsioonist veel, et kasulik on lisada SKP-le (mis peab jääma ainsaks abikõlblikkuse kriteeriumiks) uusi ja sisukamaid näitajaid, mille eesmärk on vaid lihtsustada analüüsi ja hindamist. Samuti kinnitatakse resolutsioonis vajadust kehtestada Euroopa Sotsiaalfondile uued eeskirjad, kuigi sotsiaalfond peaks siiski jääma ühtekuuluvuspoliitika üldsätete reguleerimisalasse, ning tarvidust lihtsustada menetlust ja kasutada finantskorraldusvahendeid, nagu mainis ka volinik Hahn.
Viitan just volinik Hahni sõnavõtule, eelkõige tema märkusele, mille kohaselt on oluline jätta stabiilsuspakt ühtekuuluvuspoliitika osaks. See kõik on hea ja tore, aga selleks tuleb tühistada armetu leping, milles on ette nähtud, et investeerimiskulusid tuleb arvestada stabiilsuspakti näitajate järgi, või siis muuta seda lepingut, sest muidu justkui nõutakse ühest küljest suuremaid investeeringuid, aga teisest küljest karistatakse selle eest investeeringute vähendamisega.
Euroopa Liidu ees seisavad keerulised ülesanded: tööhõive, majanduskasv, areng ja konkurentsivõime. Need on Euroopa aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia eesmärgid. Nagu paljud on juba maininud, võib need eesmärgid täita vaid juhul, kui Euroopa tulevases finantsraamistikus arvestatakse regionaalpoliitika tähtsusega, et jõuda tõelise majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuseni, samuti juhul, kui hoolimata piiratud ressurssidest suudetakse tagada piisavad vahendid, viies ellu poliitikat, kus sihte seatakse tähtsuse ja hinnatakse tulemuste järgi.
Victor Boştinaru
- (RO) Tänini on ühtekuuluvuspoliitika olnud edukas liikmesriikide erinevuste vähendamise vahend, samuti meie ELi tõelise põhiväärtuse - solidaarsuse - väljendus. Kuid oluline on ebavõrdsust vähendada peale Euroopa Liidu ka iga üksiku kodaniku ja piirkonna pärast ning selleks on vaja lisaks inimressursile ka piisavaid rahalisi vahendeid.
Praegust ühtekuuluvuspoliitikat tuleb parandada, tegemata seejuures põhimõttelisi muudatusi. Eelkõige ei tohi me kõnealust poliitikat taasriigistada ega alarahastada. Ajal, mil rikkaid või vähem rikkaid liikmesriike mõjutavad majanduskriisi tagajärjed, tähendaks ühtekuuluvuspoliitika eelarve kärpimine, et ohtu seatakse kogu viimastel aastatel saavutatud edu ja nende erinevuste vähenemine, millega me siiani oleme püüdnud võidelda.
Seetõttu nõustun komisjoni presidendi José Manuel Durão Barrosoga, kelle sõnul peab ühtekuuluvuspoliitika eelarve tulevikus olema praegusega vähemalt võrdne. Vastasel juhul teeme lihtsalt ilusaid sõnu ja kahjustame Euroopa Liitu ennast.
Ivars Godmanis
Lugupeetud juhataja! Resolutsioon on strateegiliselt hästi koostatud. Seda tuleb toetada. Kuid me peame nägema praeguseid probleeme. Juhin voliniku tähelepanu sellele, et 1. septembri seisuga oli sotsiaalfondi vahendite kasutamise määr vaid 18%, s.o pool möödunud perioodi kasutusmäärast ehk kaks korda halvem.
Seitsmeteistkümne liikmesriigi näitaja jääb alla 18%. Mõne puhul neist on sotsiaalfondi vahendite kasutamise määr 10 või 11%. Siin ei ole ühtset mustrit, suurima eelarvepuudujäägiga riikides ei ole kasutusmäärad kõige halvemad. Kuid tõsiasi on see, et mõne riigi näitaja jäi 10% juurde kogu 2010. aasta jooksul.
Komisjonil tuleb tekkinud olukord ära klaarida. Kui vaadata teisi fonde - Euroopa Regionaalarengu Fondi või Ühtekuuluvusfondi -, siis pole lood sugugi paremad. Üldine kasutusmäär on 17,95%. Veel madalam kasutusmäär on 60%s liikmesriikidest. Mõnes on see suisa kolm korda madalam.
Nõukogu on 2011. aasta eelarve projektis vahendeid vähendanud nii, et neid on alla miljardi euro, sest liikmesriikidel ei ole selget arusaama sellest, kuidas oma kohustusi täita. Meie eelarvekomisjonis toetasime regionaalarengukomisjoni taotlust taastada eelarve projektis vahendite varasem maht. Küsimus on, kas on võimalik see raha kasutusele võtta. Kui ei, siis pole mõtet rääkida helgest tulevikust.
Roberts Zīle
- (LV) Tänan, juhataja. Austatud volinik, ka mina leian, et endise regionaalpoliitika voliniku Danuta Maria Hübneri koostatud resolutsiooni projekt on tasakaalukas ja tõesti hea. Saan aru, et me kõik teame, milliseid probleeme on kriis valmistanud paljudele netorahastajatest liikmesriikidele, mistõttu on tekkinud surve järgmise finantsperspektiivi rahalise mahu vähendamiseks. Sellises olukorras on väga oluline ka ühtekuuluvuspoliitika esindatav põhisuund. Kuid tähtis on, et keegi meist ei satuks segadusse, vaid et me oleksime veidi konservatiivsemad ega loobuks ühtekuuluvuspoliitika kahest peamisest alustalast, nimelt sellest, et tegemist on iseseisva poliitikavaldkonnaga, mille põhieesmärk on praegu ja ka edaspidi võrdsustada vähem arenenud piirkondade ja ülejäänud Euroopa Liidu arengutaset, ning teiseks sellest, et põhinäitajaks jääb ikkagi ostujõu pariteedi järgi arvestatud sisemajanduse koguprodukt ühe elaniku kohta. Kui me need põhialused kõrvale heidame, ei saavuta me ka muude aruteludega (näiteks küsimuses, kuidas viia ühtekuuluvuspoliitika paremini vastavusse Euroopa Liidu 2020. aasta strateegia sihtidega) mitte midagi, isegi juhul, kui ELi 2020. aasta strateegiat viiakse ellu ühtekuuluvuspoliitika raames. Aitäh!
Thomas Mann
- (DE) Austatud juhataja! Me ei räägi siin tühistest rahasummadest. 2007. aastast 2013. aastani kestvaks perioodiks eraldati Euroopa Sotsiaalfondile 75 miljardit eurot, mis moodustab peaaegu 8% ELi eelarvest. Kuna Brüssel tagab sotsiaalfondile vahendid vaid juhul, kui liikmesriigid võtavad kaasrahastamiskohustuse, tähendab see, et arvukamate ja paremate töökohtade loomiseks on olemas 150 miljardit eurot. Õnneks ei kasutata sotsiaalfondi raha ebavajalikeks uurimusteks, vaid suunatakse otse seda vajavatele inimestele. Just see muudabki sotsiaalfondi nii väärtuslikuks ja võimaldab selle abi vahetult kogeda erinevatel inimestel, sealhulgas pikaajalistel töötutel, sisserändajatel, noortel, kes saavad võimaluse omandada kutseoskused, mis neil esimesel korral omandamata jäid, kümnetel tuhandetel õppijatel ja ümberõppijatel, täiendusõpet soovivatel töötajatel ning alustavatel ettevõtjatel. Fondi sihtrühm on lai.
Mis juhtub pärast 2013. aastat? Liikmesriigid peavad vahendeid tõhusamalt kasutama ja arvesse tuleb võtta üksikute piirkondade erijooni. Tahan näha altpoolt üles suunatud kohandatud tegevust ning selle tulemuslikku kooskõlastamist selliste programmidega nagu Daphne ja PROGRESS. Pooldan paindlikkuse suurendamist, kontrolli lihtsustamist ja raha läbipaistvamat eraldamist. Samas olen vastu Euroopa Sotsiaalfondi käsitlevale eraldiseisvale õigusraamistikule. Minu arvates peaks sotsiaalfond jääma struktuurifonde reguleerivate eeskirjade raamesse, sest nii tagatakse rahastamiskõlblikkuse määratlemine liikmesriikide tasandil. Seetõttu esitasin koos 45 kolleegiga muudatusettepaneku 1 ja palun teil seda eelseisval hääletusel toetada.
Evgeni Kirilov
Lugupeetud juhataja! Me oleme kõik ühel meelel selles, et ühtekuuluvuspoliitika senine mõju on olnud hea. Seda on näha ja tunda. Kuid 2013. aasta järgse ühtekuuluvuspoliitika kohta on pakutud välja mitmesuguseid ideid.
Me peaksime seda edasi arendama ning uute probleemide ja uue tegelikkusega kohandama, lähtudes juba saavutatust, mitte kujundades kõnealust poliitikat täiesti ümber. See on ühtviisi tähtis nii ühtekuuluvuspoliitika aluspõhimõtteid kui ka tulevast eelarvet silmas pidades. Meil on vaja tegutseda ning seda tuleb toetada ELi ja riikide eelarvetest eraldatud piisavate vahenditega.
Hiljuti rõhutas eelarvekomisjon jõupingutusi, mida tehakse selleks, et vältida tulevasel struktuurifondide summade eraldamisel suuri kaotajaid. Loodan väga, et uued liikmesriigid ei kuulu nende suurte kaotajate hulka. Seetõttu ei saa üheks võimaluseks mingil juhul olla ühtekuuluvusraha kärpimine. Tegemist ei ole pelgalt finantsküsimusega, vaid see mõjutab ebasoodsalt ka solidaarsuspõhimõtet.
Pat the Cope Gallagher
- (GA) Tänan, juhataja. Tahan öelda mõne sõna ühtekuuluvuspoliitika kohta.
Tulevane ühtekuuluvuspoliitika on kujundatud olukorras, kus tööpuudus suureneb ja eelarve väheneb kõikjal Euroopas.
Tõenäoliselt jääb minu kodumaa Borderi, Midlandi ja Westerni piirkonna näitaja taas vahemikku 75-100% ELi SKPst. 2013. aasta järgseks perioodiks tuleb kehtestada hindamisalused, mille puhul võetakse arvesse muutunud majanduslikku olukorda Iirimaal, eelkõige Borderi, Midlandi ja Westerni piirkonnas. Sihtala 2 programmides tuleb keskenduda vastavate piirkondade suutlikkuse parandamisele, et aidata tõhusalt kaasa keskkonnasäästlikuma, arukama ja jätkusuutlikuma majanduse arengule Iirimaal ja ülejäänud Euroopas.
Borderi, Midlandi ja Westerni piirkonnas on majanduslik ja sotsiaalne vajadus siselendude järele. Seetõttu tuleb jätkata avalike teenuste osutamise kohustuse rahastamist, kuna vastasel juhul lõpetataks need siselennud majanduslikel põhjustel.
ELi piiriülese koostöö toetus Iirimaale peab alles jääma. Piiriülese koostöö käigus saab pöörata tähelepanu tööturu ning kaubanduse ja infrastruktuuri killustumisele piirialadel.
Sophie Auconie
- (FR) Lugupeetud juhataja, volinikud, kallid kolleegid! Täna on ELi regionaalpoliitika tuleviku jaoks poliitiliselt väga oluline päev. Seda kahel põhjusel. Esiteks seetõttu, et täna hommikul ühendame me Euroopa Parlamendi liikmetena oma jõud ning esitame komisjonile ja Euroopa riikide ministritele oma nõudmised. Me tahame selles tähtsas poliitikavaldkonnas saavutatud edult kasu lõigata ning muuta seda vajadust mööda, et teha see mõistetavamaks ja nähtavamaks. Meie sooviks on tugev ja hästi rahastatud poliitika, millega tõepoolest aidatakse kaasa kõikide meie piirkondade majanduse arengule. Me tahame lihtsamaid eeskirju ja me ei taha neist üksnes kuulda, vaid me soovime, et neid ka rakendataks projektijuhtide ja võimalike rahasaajate kasuks. Me tahame, et äärepoolseimatele linnadele ja piirkondadele pöörataks erilist tähelepanu. Ma tegin käsitletava resolutsiooniga tööd ajal, mil see oli töörühma ja Euroopa Parlamendi regionaalarengukomisjoni käes. Toetasin võimalike rahasaajate huve ning mul õnnestus tagada nende arvessevõtmine vastavalt meie piirkondades väljendatud vajadustele. Ma tahan ühtset ja sotsiaalset Euroopat, mis põhineb võidukal ja edasipüüdlikul Euroopal.
Tänane teine ülimalt tähtis sündmus toimub pärastlõunal. See ühendab 140 piirkonda, mille 140 juhti koos Euroopa Parlamendi liikmetega, esindades 85% ELi elanikkonnast, võtab ette sümboolse marsi Euroopa Komisjoni - hiljem näeme, austatud volinik -, et tõendada, kui hästi oleme me kõik - nii piirkonnad kui ka Euroopa Parlament - teadlikud ühtekuuluvuspoliitika tähtsusest äritegevuse, kodanike, sotsiaalsfääri ja majanduse jaoks. Me ühineme täna pärastlõunal, näitamaks, et see esimene võimas poliitiline kampaania on ulatuslik rahva kampaania ja otse piirkondadest tulev selge märguanne komisjonile.
Ricardo Cortés Lastra
- (ES) Austatud juhataja ja volinik! Tahan, et pärast 2013. aastat oleks ühtekuuluvuspoliitika endiselt ELi solidaarsuse parim näide. Tahan, et ühtekuuluvuspoliitika oleks tõeline vastus kriisile ja selle järelkajadele. Selle saavutamiseks on oluline lõimida ühtekuuluvuspoliitika Euroopa 2020. aasta strateegia ja eelkõige töökohtade loomise eesmärgiga.
Ühtekuuluvuspoliitika peab olema järjest enam kaasav ning kodanikuühiskonnal peab projektide koostamisel ja juhtimisel olema suurem roll. Tähtis on, et te komisjonis näeksite ühtekuuluvuspoliitikas pigem investeeringut kui kulu ning võimalust luua usaldust ja edendada jätkusuutlikku arengut.
Ma ei taha, et ühtekuuluvuspoliitika raames vaadatakse mööda kõige raskemas olukorras olevate sotsiaalsete rühmade erivajadustest, sest see ei ole kooskõlas integreeritud lähenemisviisi ega strateegilisema kontseptsiooniga, milleks on tulevikku suunatud valdkondadesse investeerimine.
Lühidalt, nagu juba korduvalt märgitud, on meil vaja tugevat, hästi rahastatud ja kõiki Euroopa Liidu piirkondi hõlmavat ühtekuuluvuspoliitikat.
Edit Bauer
- (HU) Lugupeetud volinikud, head kolleegid! Täna on regionaal- ja ühtekuuluvuspoliitikast palju räägitud. Mina aga tahan kõnelda Euroopa Sotsiaalfondi rollist, mis on ühtekuuluvuspoliitikas samuti oluline ja vajalik, sest kui suured elanikkonna rühmad jäävad teistest maha, on meil ka ühtekuuluvuspoliitikaga probleem. 2020. aasta strateegia järgi muutub Euroopa Sotsiaalfondi osatähtsus veel suuremaks, sest põhiküsimus on tööalane konkurentsivõime. Siinkohal tahan juhtida teie tähelepanu kahele asjale.
Esiteks tuleb hoolitseda selle eest, et antaks teine võimalus. Me peame andma teise võimaluse neile, kes kaotasid töö kriisi tõttu, mis kiirendas selliseid üleilmastumise protsesse nagu seeriatootmise massiline väljaviimine Euroopast, samuti neile, kes ei saa oma oskusi tööturul rakendada, sest selle järele puudub nõudlus. Seda nimetatakse lõheks tööturu vajaduste ja töötajate oskuste vahel. Teine võimalus tuleb anda ka neile, kes ei ole tööalaselt konkurentsivõimelised kutseoskuste puudumise tõttu, näiteks koolist väljalangenutele.
Teiseks tuleb 2020. aasta strateegiaga tõsta naiste tööhõive taset 25% võrra. Kuid see on võimalik üksnes juhul, kui liikmesriigid suudavad koos Euroopa Sotsiaalfondiga pakkuda hädavajalikku tuge teenuste näol, eelkõige laste ja vanurite hoolduses. Et vajalikud toetused on sageli väiksemad, peaksid nende maksmise eeskirjad olema tõenäoliselt paindlikumad kui suurtest struktuurifondidest rahastatavate projektide puhul. Täiesti kindlalt tuleb tagada rangem kontroll ja hindamine, et rahastamine oleks läbipaistvam ja tõhusam.
Kerstin Westphal
- (DE) Austatud juhataja ja volinikud, kallid kolleegid! Mul pole vaja toonitada, kui oluline on ühtekuuluvus- ja regionaalpoliitika Euroopas koos elamiseks ja kasvamiseks. Kuid ma leian ka, et tulevikus peab regionaal- ja ühtekuuluvuspoliitika keskenduma enam meie linnadele. Linnad on tähtis jõud, mis edendab Euroopa arengut. Praegu aga maadlevad nad keskkonna-, majandus- ja sotsiaalprobleemidega.
Sellest tulenevalt on mul Johannes Hahnile konkreetne küsimus. Millised on teie arvates võimalused linnamõõtme esiletõstmiseks? Täpsemalt, härra Hahn, ühel siin parlamendis hiljuti toimunud üritusel märkisite, et peate silmas konkreetset protsenti piirkondlikest vahenditest, mis jäetakse linnamõõtme rõhutamiseks. Kas see on endiselt nii? Kui jah, siis kui suur on see protsent?
Jan Olbrycht
- (PL) Austatud juhataja ja volinikud! On üllatav, et enne edasises finantsraamistikus kokkuleppimist asume oma aruteludes tihti kaitsma ühtekuuluvuspoliitikat, mis on osutunud Euroopa Liidu üheks tõhusamaks ja nähtavaimaks poliitikavaldkonnaks.
Ühtekuuluvuspoliitika üle arutlemine tähendab õigupoolest suuresti Euroopa Liidu üle arutlemist - selle käsitlemist, mida liit endast kujutab, kuidas see peaks toimima ja kuidas peaksid kodanikud seda mõistma. Me ei räägi üksnes rahast. Me mõtleme, kas me paneme ka tegelikult paika meetmed, mis toovad kaasa majanduskasvu.
Me peame arvestama tõsiasjaga, et ühtekuuluvuspoliitika on väga eriline vahend, sest selles on ühendatud nii lahknevuste vähendamine kui ka tugimeetmed, mis tagavad parema konkurentsivõime. Need kaks eesmärki ei ole omavahel vastuolus - need muudavad ühtekuuluvuspoliitika edasiminekut soodustavaks. See väärib äramärkimist, sest kõnealune poliitika ei ole heategevuslik, vaid hõlmab tegelikult meetmeid, mille eesmärk on arengule kaasa aidata. Seetõttu moodustab see osa ELi 2020. aasta strateegiast.
Peale selle tasub mainida, et tegemist on ainukese ülimalt raskesti ellu viidava poliitikavaldkonnaga, sest seda tehakse liikmesriikide ühisel juhtimisel. See tähendab ühest küljest, et asjakohased vahendid ja menetlused on väga keerulised, kuid teisest küljest on sellel nähtav mõju Euroopa Liidu, liikmesriikide ja kohalike omavalitsusüksuste koostööle. Seda arvestades ärgem kaitskem ühtekuuluvuspoliitikat üksnes uutes majandustingimustes. Mõelgem, kuidas seda poliitikat parandada ja tugevdada.
Salvatore Caronna
- (IT) Lugupeetud juhataja! Brüsselis on paar viimast päeva toimunud avatud uste päevad. Paljud kohalike ja piirkondlike omavalitsusüksuste esindajad on kõnelnud sellest, kuidas võidelda meie linnade ees seisvate tõsiste probleemidega, samuti rääkinud endistest ja uutest vajadustest, mis on seotud töötajate, perekondade ning väikeste ja suurte tootmisettevõtetega.
Meie ühiskonda tabanud majanduskriisi tõttu on meil kõigil raskem leida uuele ja keerulisele sotsiaalsele mureküsimusele sobivaid lahendusi. Minu arvates mõistavad sellises olukorras kõik, et ühtekuuluvuspoliitika on ikka ja jälle osutunud ainsaks tõeliseks abivahendiks, mis on piirkondadele lahenduste otsimiseks kättesaadav. Seega võime öelda, et mõne viimase aasta jooksul on ühtekuuluvuspoliitika olnud kõikide piirkondade jaoks oluline Euroopaga lõimumise stiimul. Nüüd tuleb meil see poliitika 2013. aasta järgseks perioodiks ümber mõtestada, nii et me oleme teelahkmel. Seetõttu on ülimalt tähtis vältida teatud ohte.
Esimene tõsine oht on ühtekuuluvuspoliitika taasriigistamine. See tähendaks suurt sammu tagasi. Teiseks tuleb rahastamiseelarve koostamisel kehtestada asjakohased nõuded nõrgemate piirkondade kohta, karistamata seejuures konkurentsivõimelisemaid ja arenenumaid piirkondi. Kolmandaks on hädavajalik lihtsustada menetlust nende suhtes, kes on tegutsenud tõhusalt, ja anda õiguslikult siduvam alus nende karistamiseks, kes seda ei ole. Loodame, et komisjon astub samme selles suunas.
Regina Bastos
- (PT) Austatud juhataja, lugupeetud volinikud, kallid kolleegid! Pärast töötuse määra langemist neljal järjestikusel aastal ehk 2004.-2008. aastani on praegune majanduskriis suurema osa tehtud edusammudest kustutanud. Töötuse määr terves Euroopa Liidus on järsult tõusnud. Näiteks Portugalis on töötus jõudnud kahjuks rekordilise tasemeni, 11%ni.
Teine halb nähtus on noorte töötus ELis. Seega on Euroopa ümber kujunemas ja seisab silmitsi suurte katsumustega. Kriisi tõttu on aastate jooksul saavutatud majanduslik ja sotsiaalne edu kadunud ning välja on tulnud liikmesriikide ja järelikult ELi enda majanduse nõrgad küljed. Euroopa 2020. aasta strateegia näitab meile teeotsa kätte. EL peab suurendama kõiki jõupingutusi, et edendada tööhõivet ja sotsiaalset kaasatust, mis on majandus- ja sotsiaalkriisiga võitlemise strateegia lahutamatu osa.
Seepärast rõõmustab mind Euroopa Sotsiaalfondi tuleviku kohta koostatud resolutsiooni ettepanek, mida me täna arutame, sest sellel fondil on Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamisel oluline roll. Õigupoolest on sotsiaalfond peamine rahastamisvahend, mis võimaldab ELil saavutada eurooplaste haridustaseme ja kutseoskuste parandamise kaudu oma tööhõivepoliitika strateegilisi sihte. Euroopa Sotsiaalfondi kui ELi 2020. aasta strateegia peamist tõukejõudu tuleb tugevdada ning liikmesriigid peavad fondi kasutama selleks, et investeerida uute oskuste õpetamisse, tööhõivesse, koolitusse ja kutsealasesse ümberõppesse.
Lõpetuseks tahan juhtida tähelepanu sellele, et koos teiste struktuurifondide reformiga toimuva Euroopa Sotsiaalfondi ümberkorraldamise käigus ei tuleks mitte üksnes kergendada ja lihtsustada selle juhtimist ning parandada läbipaistvust, vaid ühtlasi suunata vahendeid niisuguste tulemuste saavutamiseks, mis toovad üldsusele igapäevast kasu.
Sergio Gaetano Cofferati
- (IT) Lugupeetud juhataja, austatud volinik! Kahtlemata on struktuurifondid osutunud üheks tulemuslikumaks vahendiks Euroopa poliitikavaldkondade kujundamisel ja eelkõige Euroopa majanduse tugevuse tagamisel. Seetõttu leian, et väga oluline on fonde mitte üksnes veelgi tugevdada, vaid mõelda ka nende tõhususele ja muuta fondide omavaheline tegevus teatud määral paindlikumaks. Pean silmas esmajoones Euroopa Sotsiaalfondi, millel on praegu tähtis ülesanne tagada meie maailmajaos tulevikus head töökohad.
Kindlasti on vaja soodustada majanduse elavnemist ja kasvu, kuid keskenduda tuleb konkurentsivõimelisele tegevusele, mille puhul on kvaliteetne nii teadmistepõhise tootmise tulemus kui ka tootmisprotsess ise. Head töökohad on väga olulised nii inimeste väärikuse pärast kui ka tulu teenimiseks.
Leian, et Euroopa Sotsiaalfondi jaoks on vaja eraldiseisvaid ja lihtsaid eeskirju. Lihtsus ei välista tõhusust ja kvaliteeti, ning kui on olemas range kontroll, on veel ebatõenäolisem, et lihtsusega kaasneb eeskirjade rikkumine. Minu meelest peaks menetluse lihtsustamine ja suurem kontroll olema omavahel tihedalt seotud. Nii saame Euroopa 2020. aasta strateegia elluviimiseks pakkuda tõepoolest välja vahendid, mis on osutunud tõhusateks, kuid mis vajavad ka mõningast ajakohastamist.
Rosa Estaràs Ferragut
- (ES) Lugupeetud juhataja! Kõigepealt tahan tänada regionaalarengukomisjoni esimehe juhitud töörühma, kelle töö tulemusena sai meie tänane arutelu võimalikuks.
Kindlasti oleme kõik nõus sellega, et ühtekuuluvuspoliitikal on Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide, samuti Euroopa integratsiooni ning Lissaboni lepingus sätestatud ja paljunõutud majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse saavutamises oluline osa.
Nüüd tuleb minu meelest vaadata üle vead ja parandada seni tehtut. Me kõik oleme nõus, et menetlus peab olema palju paindlikum, bürokraatlikke takistusi peab olema vähem ja kontrollimine peab olema lihtsam. Erikohtlemise osaliseks peaksid saama tõsistes raskustes olevad regioonid, näiteks saared, mägipiirkonnad ning piirialad ja äärepoolseimad piirkonnad. Sisemajanduse koguprodukt peab jääma põhikriteeriumiks, kuigi muul otsusetegemisel võib kasutada ka teisi näitajaid. Samuti peab tähtsaim roll olema piirkondadel ja kohalikel asutustel. Tundub, et me kõik oleme eeltooduga nõus.
Nii et me asume sellele teele, aga komisjon peaks meile selgitama, kas see on tõesti tee, millel me peaksime sammuma, või tuleks valida mõni muu. Selgitada tuleks ka seda, kas eelarved jäävad samaks. See on ülimalt tähtis, et keegi ei jääks ilma ning kõikidel piirkondadel oleks võimalik teha uuendusi, edendada konkurentsivõimet, areneda, suurendada tulu ja liikuda edasi. Just kriisi ajal on selgus vajalikum kui kunagi varem.
Proinsias De Rossa
Lugupeetud juhataja! Ühine poliitika on tulemuste saavutamiseks hädavajalik. Vajalikud on ka jõulised muudatused, mida on minu meelest kõige parem teha kõiki sidusrühmi struktuurselt kaasates.
Siiani ei ole meie arutelus puudutatud üldhuviteenuste, sealhulgas sotsiaalteenuste suurt osatähtsust majanduslikus, sotsiaalses ja territoriaalses ühtekuuluvuses, samuti töökohtade loomisel ja elukvaliteedi parandamisel.
Ajal, mil meie arutame, kuidas muuta ELi fonde ühtekuuluvuse saavutamise eesmärgil tõhusamaks, kahjustab nõukogu ja komisjoni eelarve konsolideerimise poliitika üldhuviteenuseid, mis on ühtekuuluvuse jaoks hädavajalikud. Ilma nendeta muutuvad kõik liikmesriikidele eraldatavad Euroopa vahendid mõttetuks.
Teine probleem on ELi turueeskirjade ebasoodne mõju piirkondlike ja kohalike asutuste õigusele säilitada üldhuviteenused, sealhulgas sotsiaalteenused, ja korraldada nende pakkumist. Jah, olgu meil tõhusamad ja tulemustele suunatud fondid, kuid lõpetagem see absurdsus, millega me jätame oma ühiskonna ilma olulistest avalikest teenustest.
Tamás Deutsch
- (HU) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, kallid kolleegid! Leian, et tugev ja tõhus ühtekuuluvuspoliitika on mõeldamatu ilma selle väljatöötamiseks ja elluviimiseks vajaliku poliitilise üksmeeleta - või poliitilise ühtekuuluvuseta, kui soovite. Danuta Maria Hübneri küsimuste ja nendega seotud otsuse eelnõuga toetatakse minu arvates fraktsioonide, parteide ja ehk isegi Euroopa eri institutsioonide vahelise poliitilise üksmeele saavutamist.
Sellest lähtuvalt on minu meelest vastuvõetamatud tänase arutelu käigus kõlanud ohtlikud sõnavõtud, milles seati kahtluse alla SKP kui regionaalarengualase abi kõlblikkuse esmane ja ainus näitaja ja hindamisalus. Tahan öelda, et toetan üheselt ja selgelt Jan Olbrychti ja Erminia Mazzoni kindlaid vaateid, nimelt neid, mida ma mainisin Euroopa Parlamendis toimunud varasemates aruteludes ja mida jagas ka volinik Hahn ning mille kohaselt on SKP olemasolevatest näitajatest endiselt kõige usaldusväärsem, vaatamata sellele, et see ei kajasta kõiki arengut iseloomustavaid külgi. Mõistagi võivad poliitikakujundajad liikmesriikide tasandil kasutada SKP puudujääkide kõrvaldamiseks muid näitajaid, kui neid on, ning võtta arvesse ka keskkonnaalaseid ja sotsiaalseid arenguaspekte. Kuid Euroopa solidaarsuse kinnistamiseks ja liikmesriikide erinevuste edukaks vähendamiseks peab SKP jääma põhiliseks ja ainukeseks näitajaks, mille alusel vahendeid ELi tasandil jaotatakse.
Sylvana Rapti
- (EL) Austatud juhataja! Euroopa Sotsiaalfond on põhiline vahend, mis aitab rajada paremat Euroopat ning luua rahvaste ja riikide vahelist solidaarsust. Kuid nagu iga vahendi puhul, on väga oluline mõelda, kuidas seda kasutada.
Lugupeetud volinikud, kallid kolleegid! Kujutagem ette, et Euroopa Sotsiaalfond on haamer, mida me saame kasutada Euroopa tarindit koos hoidvate naelte sisselöömiseks. Kui me aga oleme hooletud ja see haamer kukub meile varba peale, ei saa me enam edasi käia. Kasutasin seda metafoori, näitamaks, et isegi kui me ehitame parima tarindi ja infrastruktuuri, kuid unustame, et teeme seda Euroopa kodanike huvides, on meie tegevus ebaõnnestunud. Euroopa peab ülesehituselt olema stabiilne, kui me tahame, et inimesed elaksid siin hästi ja töötaksid korralikel töökohtadel, kus neil on head tulevikuväljavaated.
Lugupeetud volinikud, palun ärge unustage kunagi, et Euroopa Sotsiaalfondi põhilised investeeringud tehakse inimestesse.
Jan Kozłowski
- (PL) Austatud juhataja, lugupeetud volinikud! Ühtekuuluvuspoliitika peaks uues finantsraamistikus alles jääma ja seda tuleks tugevdada.
Liidu aluspõhimõtete, s.t solidaarsuse ja subsidiaarsuse põhimõtte järgi peaks ühtekuuluvuspoliitika toetama neid piirkondi, mis on infrastruktuuri, majanduse, tehnoloogia, tööhõive või sotsiaalse kaasatuse poolest kõige enam teistest maha jäänud ega suuda tekkinud lõhet oma vahendite abiga ületada. See toetus peaks olema mõeldud regionaalarengut käsitlevate ning ka riigi ja liidu tasandil seatud eesmärke sisaldavate ühtsete strateegiate järgimiseks. Ühtekuuluvuspoliitika ei tohiks piirduda ruumilise arengu poliitikaga, vaid peaks ühendama näiteks transporti, energeetikat, haridust, teadus- ja arendustegevust ning tööhõivet hõlmavaid poliitikavaldkondi.
Csaba Sándor Tabajdi
- (HU) Austatud volinikud Andor ja Hahn! Ühtekuuluvuspoliitika on Euroopa Liidu kõige edukam ja tajutavam poliitikavaldkond. Ühtlasi on see oluline vahend, mida vajatakse liidus hädasti ka tulevikus. Uute Baltikumis ja Kesk-Euroopas asuvate ELi liikmesriikide teistele lähendamine ei ole sugugi lõppenud. Lisaks on ühtekuuluvuspoliitika vahendeid tarvis teatud Hispaania, Portugali ja Kreeka piirkondadele.
Kuid oleks väär pidada ühtekuuluvuspoliitika ainsaks mõtteks lähenemise soodustamist, arvestades, et tegemist on kõige laiaulatuslikuma ühtse investeerimispoliitikaga, mis toetab 2020. aasta strateegia eesmärke. Ränk viga oleks ühtekuuluvuspoliitikat killustada. See võrduks Euroopa Liidu laialisaatmisega. Põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni liikmena leian, et ülimalt oluline on püüda saavutada tulevikus regionaalpoliitika ja maaelu arengu poliitika suurem ühtsus ja parem koostoime.
Anneli Jäätteenmäki
- (FI) Lugupeetud juhataja! Ühtekuuluvuspoliitika on olnud vajalik ja edukas.
Minu meelest peame nüüd julgema tulevikku vaadata ja küsida, kas praegu suunatakse raha õigetesse kohtadesse ja kas sellel on soovitud mõju. Raha eraldatakse sinna ja tänna, aga enam mitte kõige vaesematele piirkondadele, kus seda võidakse ka tegelikult vajada. Leian, et on aeg endalt küsida, kas ühtekuuluvuspoliitika tuleks riigistada, nii et ELi tasandil eraldatavad ühised vahendid suunataks üksnes sinna, kus neid tõesti vaja läheb.
Teiseks tahan öelda, et kindlasti tuleb vähendada bürokraatiat. Praegu kulutatakse sellele 30-40% olemasolevast rahast ja seda on kahtlemata liiga palju.
Petru Constantin Luhan
- (RO) Euroopa Liidu ühtekuuluvuspoliitika saavutused ja lisaväärtus, mida see võib ELi 2020. aasta strateegiale anda, on vaieldamatud. Toonitada tuleb ka selle poliitika osatähtsust piirkondade konkurentsivõime edendamisel ja nende kohanemisvõime suurendamisele kaasaaitamisel.
Kuigi ühtekuuluvuspoliitika põhieesmärgid tuleks viia ELi 2020. aasta strateegia omadega kooskõlla, peaks minu arvates tagama piisava paindlikkuse, et oleks võimalik võtta arvesse piirkondlikku eripära ning toetada nõrgemaid ja suuremate vajadustega regioone eesmärgiga aidata neil saada üle sotsiaal-majanduslikest raskustest ja loomupärastest puudustest ning vähendada erinevusi.
Tulevikueesmärkide täitmise eelduseks on Euroopa Liidu tugev ja hästi rahastatud regionaalpoliitika, millest saavad kasu kõik ELi piirkonnad.
Juan Fernando López Aguilar
- (ES) Lugupeetud juhataja! Olen tänulik võimaluse eest osaleda arutelus, mis on alati pakkunud suurt huvi saartelt pärit või saartel elavatele parlamendiliikmetele. Näiteks mina tulen Kanaari saartelt. Mul on huvi selles osaleda, nii nagu oli ka hiljuti Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 174 alusel toimunud regionaalpoliitikaalasel arutelul, ja ma teen vaid kolm märkust.
Esiteks tahan juhtida tähelepanu sellele, et tänane arutelu ühtekuuluvuspoliitika majanduslike, sotsiaalsete ja territoriaalsete külgede üle peab olema kooskõlas ajavahemikuks 2014-2020 koostatud finantsperspektiiviga. Ühtekuuluvuse saavutamine on tähtsam kui kunagi varem ja seda mitte kriisist hoolimata, vaid just kriisi tõttu.
Teiseks tahan öelda, et ühtekuuluvuspoliitika ei ole mitte valdkondlik, vaid valdkonnaülene poliitika, mis tähendab, et selle regionaalmõõdet ei saa pidada eraldi valdkondlikuks poliitikaks. Pigem peab see hõlmama nii energia-, transpordi-, side- kui ka innovatsioonipoliitikat.
Kolmandaks soovin märkida, et ühtekuuluvuspoliitika on eriti oluline saartele, sest kõik need on Euroopa Liidu välispiiriks ning seetõttu julgeoleku mõttes salakaubanduse ja üleilmastumisest tulenevate ohtude pärast väga haavatavad.
Andreas Mölzer
- (DE) Austatud juhataja! Nagu teame, on ELi 27 liikmesriigil oma arvukate piirkondade, linnade ja kogukondade ning 500 miljoni elanikuga mõistagi rohkelt igasuguseid vajadusi ja probleeme. Samuti on igal Brüsseli-poolsel ELi algatusel piirkondlik ja kohalik mõju.
Alates 1970. aastatest on ebasoodsas olukorras olevatele piirkondadele jagatud struktuuritoetusi, et tagada majanduse ja heaolu geograafiliselt tasakaalustatud kasv. Kuid praegust seisu vaadates tundub, et me ei ole sellele eesmärgile üldse lähemale jõudnud. Näiteks Iirimaa ja Kreeka piirkondadele toetustena makstud miljardid ei ole neid finants- ja majanduskriisi kogumõju eest kaitsnud. 2004. aastal toimunud laienemise raames sihtala 1 piirkondade hulgast välja arvatud aladel ei ole seis palju parem. Nende olukord on paranenud vaid statistiliselt ehk teisisõnu paberil, kuid on üldteada, et paber pole söödav. Suurtes piirkondades võib näha kiiret kasvu, aga samas võib nende sees olla väikesi alasid, kus võideldakse ellujäämise nimel.
Seetõttu peame muutma ühtekuuluvuspoliitika tõhusamaks ja üksikud projektid jätkusuutlikumaks.
Rareş-Lucian Niculescu
- (RO) Leian, et komisjon peaks selgelt ja üksikasjalikult selgitama, kuidas saavutatakse Ühtekuuluvusfondi ja ühise põllumajanduspoliitika fondide sünergia, sest nende tegevuse ühtlustamine lisaks väärtust ka ELi sammudele ja võimaldaks meil ühtlasi oma eesmärke tulemuslikumalt täita.
Lõpetuseks ühinen nendega, kes on täna kutsunud üles lihtsustama kõiki fonde hõlmavaid eeskirju nii Euroopa kui ka liikmesriikide tasandil. Toetan ka neid parlamendiliikmeid, kes märkisid, et SKP peab jääma abikõlblikkuse määramisel peamiseks kriteeriumiks.
Derek Vaughan
Austatud juhataja! Wales on struktuuritoetustest saanud tohutut kasu. Seetõttu pole mingi ime, et ma toetan ühtekuuluvuspoliitika praegust alust.
Leian, et struktuuritoetused peaksid olema kättesaadavad kõikidele ELi regioonidele ja piisavat abi tuleks anda ka aladele, mis ei kuulu enam lähenemispiirkondade hulka. Arvan, et konkurentsivõimet tuleb hoida, ja seetõttu innustan kõiki asjast huvitatud kolleege ühinema täna pärastlõunal toimuva marsiga, mille korraldab Regioonide Komitee.
Lõpetuseks arvan, et Euroopa Sotsiaalfond peaks jääma ühtekuuluvuspoliitika osaks ja sellest ei tohiks teha valdkondlike projektide rahastajat. Ootan huviga viienda ühtekuuluvusaruande avaldamist 9. novembri paiku. Eelkõige tahan väga kõnelda mõnest üksikasjast, sealhulgas menetluse lihtsustamisest just abitaotlejate jaoks. Pikisilmi ootan ma ka arutelu linnapiirkonna määratluse üle. See on meie jaoks väga oluline jututeema.
Loomulikult peame hoolitsema ka selle eest, et ühtekuuluvuspoliitika ja struktuurifondide eelarve oleks tulevikus piisav.
José Manuel Fernandes
- (PT) Lugupeetud juhataja, austatud volinikud, kallid kolleegid! Kui vaadata ühtekuuluvuspoliitika eesmärke, on selgelt näha, et selle poliitikaga luuakse Euroopa lisaväärtust. Ühtekuuluvuspoliitika näitab Euroopa solidaarsust piirkondlike ebakõlade vähendamise ning majanduslikule, sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele kaasaaitamisega. Et see oleks võimalik, peab ühtekuuluvuspoliitikal olema piisavalt eelarvevahendeid. Samuti peab ühtekuuluvuspoliitika olema küllalt paindlik, et pöörata tähelepanu piirkondlikele, eriti vähem arenenud piirkondade iseärasustele, ja sisemajanduse koguprodukt peaks jääma põhiliseks abikõlblikkuskriteeriumiks.
Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi tegevus tuleb ühtekuuluvuspoliitika fondide tegevusega kooskõlastada, et parandada tõhusust ja tulemuslikkust. Ma toetan ka ühtekuuluvuspoliitika fondide kasutusmäärade hindamist ja palun komisjonil see hindamine läbi viia, et esimesel võimalusel saaks võtta meetmeid kõnealuste fondide kasutusmäärade tõstmiseks.
Liisa Jaakonsaari
- (FI) Lugupeetud juhataja! Euroopa 2020. aasta strateegia pidi Euroopa majandusajaloo kõige sügavama kriisi lõpus tähendama uut algust. Ometi on sellele järgnenud arutelu keskendunud peamiselt eelarvedistsipliinile. Tundub, et kõige valjemini aplodeeritakse neile, kes pooldavad suurimaid kärpeid. Nõukogu teeb kärpeid, liikmesriigid teevad kärpeid ja nüüd paistab, et siin Euroopa Parlamendiski valitseb üldine arvamus, et ELi eelarvet tuleb samuti vähendada.
Nii ei saa tulevikku kujundada. Varsti ei ole Euroopa Liidus enam mingit ühtekuuluvus-, regionaal-, tööhõive- ega majanduspoliitikat, on ainult finantspoliitika. Austatud volinikud Hahn ja Andor, kas selline üldine kärpimisõhkkond valmistab teile muret? Leian, et praegu siin toimuv arutelu on pisut naiivne.
Andrzej Grzyb
- (PL) Austatud juhataja! Mulle tundub, härra Hahn, et teie avaldus, mille kohaselt on ühtekuuluvus- ja regionaalpoliitika olukord hea ning selle näol peaks tegemist olema kodanikele lähedal seisva ja erinevaid hästi läbi mõeldud vahendeid hõlmava poliitikaga, on suurepärane vastus täna siin istungisaalis esitatud küsimusele.
Meile kõigile raskeks osutunud kriisist ülesaamiseks ja 2020. aasta majandusstrateegia eesmärkide saavutamiseks on vaja ühtekuuluvuspoliitikat ja selgeid sihte nii liikmesriikidele kui ka piirkondadele. Me oleme nimetanud käesoleva aasta vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aastaks. See võitlus jääb meie eesmärgiks kuni 2020. aastani. Et see siht saavutada, peab ühtekuuluvuspoliitika hõlmama Euroopa Sotsiaalfondi. Seda soovivad ka kohalikud omavalitsusüksused ja kinnitab neid esindav Regioonide Komitee. Järelikult peaksime nende arvamusega siin saalis igakülgselt arvestama.
Inés Ayala Sender
- (ES) Austatud juhataja! On hästi teada, et territoriaalse ühtekuuluvuse, samuti liikmesriikide ja nende piirkondade majandusliku ja sotsiaalse heaolu jaoks on vaja sidevõrke, mis lihtsustavad ja võimaldavad inimeste, kaupade ja teenuste tõelist piiriülest vaba liikumist. Neid võrke on tarvis selleks, et tagada parem kooskõla liikuvussüsteemide, samuti majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse ning üleeuroopaliste võrkude kavandamise eesmärkide vahel. Sageli neid eesmärke eiratakse või püütakse saavutada korraga, veendumata vajalike eeltingimuste olemasolus.
Kuid siiani on üleeuroopaliste võrkudega tegelevat Euroopa poliitikat haletsusväärselt ja jõhkralt alarahastatud nii Euroopa Liidus kui ka liikmesriikides, eriti piirialadel, mida kõik peavad eikellegimaaks.
On tõsi, et liikmesriikides, kus on õnnestunud need kaks poliitikavaldkonda omavahel kooskõlla viia, on sellel olnud mitmekordne mõju. Selle tulemusena on minevikus maha jäänud piirkondades ja linnades ning sealsete kodanike seas toimunud kiire areng, mis on tekitanud nende vahel meie kõigi sooviks oleva ühtekuuluvuse.
Niisiis peame selleks, et jõuda põhieesmärgini ehk vähendada erinevusi ning tuua paremate sidekanalite kaudu piirkondi ja kodanikke meie jõukuse ja heaolu alale lähemale, 2013. aasta järgset olukorda käsitleva arutelu käigus tõsiselt kaaluma kiireloomulist vajadust tagada lõpuks ometi üleeuroopaliste võrkude piisav rahastamine.
Czesław Adam Siekierski
- (PL) Lugupeetud juhataja! Ühtekuuluvuspoliitika hõlmab ja ühendab laiaulatuslikke arengueesmärke ning mitte üksnes piirkondade, vaid ka eri ühiskonnarühmade ootusi. Ühtekuuluvuspoliitika saavutustest ja saadud kogemustest nähtub, et see võib olla ja peaks olema poliitika, millega astutakse vastu Euroopa 2020. aasta strateegias sisalduvatele uutele ülesannetele.
Kiire majanduskasv ei tähenda alati vaesuse vähenemist. See ongi põhjus, miks Euroopa Sotsiaalfondil on nii oluline roll ja miks meil tuleb viia eri poliitilised strateegiad omavahel kooskõlla. Töökohtade loomine ning otstarbekohane haridus- ja ümberõppesüsteem on muutumas erakordselt tähtsaks. Ühtekuuluvuspoliitika on linnastute ja maapiirkondade säästva arengu saavutamise alus, võttes arvesse linnade ja maapiirkondade erijooni ja võimalusi. Eri poliitiliste strateegiate nõuetekohane kooskõlastamine võimaldab maaelu arengu fondil ja teistel fondidel arengut kiirendada ning arvestada vähem arenenud alade, sealhulgas maapiirkondade iseärasustega.
Maria do Céu Patrão Neves
- (PT) Ühtekuuluvuspoliitika ei ole mitte ainult järjekordne Euroopa integratsiooni vahend, vaid selles võib näha Euroopa Liidu tõelist väljendust ja jõulist tõestust selle kohta, et tegemist on liiduga, kus kodanike kogukond jagab selliseid väärtusi nagu sotsiaalne õiglus ja solidaarsus.
Seda arvestades võib mõista nõuet, et ühtekuuluvuspoliitika peab hõlmama kõiki piirkondi ja abikõlblikkuskriteeriumide hulka tuleks õigluse huvides arvata muidki näitajaid peale sisemajanduse koguprodukti ühe elaniku kohta. Sellegipoolest ei tohi me kunagi kaotada silmist ühtekuuluvuspoliitika peamist ja lõplikku eesmärki - kõikide eurooplaste elatustaseme võrdsustamist. See tähendab, et alati tuleb pöörata erilist tähelepanu vaeseimatele regioonidele, näiteks osale äärepoolseimatele piirkondadele, kus on tegelikult vaja nende jaoks kohandatud meetmeid.
Silvia-Adriana Ţicău
- (RO) Ma paluksin komisjonil tagada, et Euroopa Liidu tulevase majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse poliitika raames eraldatakse suuri summasid transpordisektorile, eelkõige ühendvedude tegemiseks, samuti elumajade energiatõhususe saavutamiseks. Leian, et selliste investeeringutega luuakse ühest küljest kohalikul ja piirkondlikul tasandil töökohti ning teisest küljest edendatakse nimetatud sektorites tegutsevate väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete majanduslikku heaolu ja arengut.
Lõpetuseks, volinik Hahn, loodan, et pärast 2013. aastat on meil olemas eraldi eelarverida ELi Doonau piirkonna strateegia jaoks. Märgin, et ELi Läänemere piirkonna strateegiale on ainuüksi 2011. aastaks eraldatud 20 miljonit eurot. ELi Doonau piirkonna strateegiast võib kujuneda Euroopa Liidu üks edukamaid projekte.
Iosif Matula
- (RO) Tänase 2013. aasta järgset ühtekuuluvuspoliitikat käsitleva arutelu ajastus on väga õige, arvestades, et Brüsselis on käimas avatud uste päevad.
Tõsiasi, et siia on saabunud palju osalisi enamikust Euroopa piirkondadest, et esitleda oma ideid, jõupingutusi ja saavutusi ning väljendada rahulolematust regionaalarengu eri valdkondadega, kinnitab minu arvamust, et ELi ühtekuuluvuspoliitikal on konkreetsed tulemused.
Üks praegusel programmitöö perioodil kaalutav küsimus on see, kui tõhusalt kasutatakse olemasolevaid vahendeid. Meil tuleb keskenduda rakendusmeetmetele, mille eesmärk on tõsta eraldatud vahendite kasutusmäära, eelkõige neis piirkondades, kus on sellega raskusi. Seetõttu tuleb nii Euroopa, riigi kui ka piirkonna tasandil teha veel samme ühtekuuluvuspoliitika rakendamise lihtsustamiseks. Menetluse lihtsustamise ning tõhususe ja hea finantsjuhtimise tagamise vahel tuleb kindlasti saavutada õige tasakaal, et tulemuseks oleks kergesti kohaldatav ja nähtav poliitika.
Seán Kelly
- (GA) Austatud juhataja, mul ei ole palju aega. Seetõttu keskendun vaid mõnele punktile.
Lugupeetud juhataja! Nii nagu ei tohi taasriigistada ühist põllumajanduspoliitikat, ei tohi taasriigistada ka Euroopa Sotsiaalfondi. Meil on vaja, et Euroopa Liidu osatähtsus oleks suurem, mitte väiksem.
Teiseks on hädasti vaja lihtsustada abi taotlemise menetlust. Olen kohtunud rühmadega, kes hoolimata sellest, et neil oli õigus vahendeid taotleda, ei vaevunudki seda tegema, sest taotluse esitamine on nii keeruline. Mõned pidid endale toetuse taotlemiseks koguni spetsialisti palkama. See on naeruväärne ja sellele tuleb lõpp teha.
Kolmandaks tuleb minu meelest säilitada nii sihtala 1 kui ka sihtala 2. Esindasin oma fraktsiooni Mannheimis ja nägin, millist kasu toob sihtala 2. Ma pean seda oluliseks.
Lõpetuseks tahan öelda - kuigi mõned kolleegid Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioonist ei ole minuga nõus -, et SKPs ei tohiks näha ainsat kriteeriumi. Kindlasti peaks see olema peamine, kuid mitte ainuke kriteerium. Arvan, et meil tuleb seda küsimust arutada, ja ootan arutelu huviga.
Luís Paulo Alves
- (PT) Euroopa Sotsiaalfond on tõenäoliselt vahend, mis edendab ühtekuuluvust kõige enam. Seepärast tuleb selle töö Euroopa Regionaalarengu Fondi omaga igakülgselt kooskõlla viia. On oluline, et lahendamist vajavaid probleeme käsitletaks kohapealsest olukorrast lähtuvalt, ehk teisisõnu, et meil oleks üldine arusaam kohalikust tegevusest. Kohalikud ja piirkondlikud asutused teavad kõige paremini, milline on kohapealne seis, kui palju on vaja investeerida töökohtade loomisesse ja millised on sobivaimad meetmed tööhõive edendamiseks nende piirkonnas. Me peame arvestama piirkondade kasulike kogemustega.
Ühes äärepoolseimas piirkonnas, Assooridel, kus töötus ulatub tavaliselt rekordiliste näitajateni, on see määr praegu 6,5% ehk Portugali madalaim. See on nii suuresti tänu tööhõive planeerimise strateegiale, milles on sätestatud tähelepanu vajavad tegurid ja viis, kuidas saavutada soovitud sihid, aga ka tänu sellele, et strateegia elluviimisel on hariduse, koolituse ja tööhõive suurendamise valdkonnas kasutatud Euroopa Sotsiaalfondi vahendeid.
Euroopa 2020. aasta strateegia saab olla edukas vaid juhul, kui ühtekuuluvuspoliitikat kohaldatakse kõikides valdkondades.
Piotr Borys
- (PL) Lugupeetud juhataja! Ühtekuuluvus- või regionaalpoliitika võib olla üks peamine Euroopa Liidu arengu edendaja. See poliitika on tavalisest kodanikukesksem, koondab tähelepanu praktilistele eesmärkidele ning tegelike ja oluliste probleemide lahendamisele. Seetõttu peame territoriaalse ühtekuuluvuse eesmärgid täitma ühtekuuluvuspoliitika raames. Põhiteemad on teedeehitus, kiirrongiühendused ja täielik ühtekuuluvus, mis suurendab liikuvust kogu Euroopas.
Mis puudutab Euroopa Sotsiaalfondi, siis tundub, et meil ei õnnestu Euroopa 2020. aasta strateegias sisalduvaid julgeid ettepanekuid ellu viia. Praegu ei ole kolmandikul eurooplastest kutseoskusi. Leian, et kõnealune fond peaks nüüd põhilised investeeringud suunama just kutse- ja elukestvasse õppesse ning suurendama nii eurooplaste kutsepädevust. Lisaks saab sotsiaalfondi vahendeid kasutada peale sotsiaalse kaasatuse küsimuste lahendamise ka Euroopa kodanike suurema kutsealase liikuvuse edendamisel.
Miroslav Mikolášik
- (SK) Regionaalarengupoliitikal on Euroopa Liidu majanduslikus, sotsiaalses ja territoriaalses arengus täita põhiosa. Seetõttu tuleb erilist tähelepanu pöörata selle järjepidevale ajakohastamisele, millega vastataks uutele suundumustele, ja see peab olema ELi jaoks esmatähtis ka pärast 2013. aastat.
Minevikus saadud kogemustepagas peab aitama hoiduda vigade kordamisest ning tagama suurema tõhususe, ühtekuuluvuspoliitika kiire ja hea rakendamise, sujuvalt toimiva partnerluse ja parema läbipaistvuse. Usun kindlalt, et ühtekuuluvuspoliitika rakendamine peab tulevikus olema enam orienteeritud tulemustele ja nende kvaliteedile. Selleks on vaja teha rangemat järelevalvet regionaal- ja ühtekuuluvuspoliitika elluviimise programmide tõhususe üle ja hinnata neid põhjalikumalt, et vahendeid suunataks infrastruktuuri, teadus- ja uurimistegevusse ning töötusevastasesse võitlusesse - nii ettevõtjate kui ka kodanike heaks. See kindlustab piirkondade arengu ja parimatele järelejõudmise.
Silvia Costa
- (IT) Austatud juhataja! Tahan väljendada toetust Euroopa Sotsiaalfondi eraldi eelarve ja eeskirjade säilitamisele, lootes siiski sotsiaalfondi suuremat lõimimist kõigi teiste struktuurifondidega.
Sellegipoolest tuleb eeskirju muuta vähemalt viies valdkonnas. Meil on vaja suuremat lihtsust ja tulemuste paremat kontrolli ning seda mitte üksnes seoses menetlustega. Et aidata koondatutel või töötutel väikeste või keskmise suurusega ettevõtete juures tööd leida, tuleb meil ühtsete suuniste, koolitus-, ümberõppe- ja toetuspakettide pakkumiseks tõesti võtta võimalikult palju õppust senistest kogemustest, näiteks neist, mis on saadud Itaalia piirkondades viimase kahe aasta jooksul. Me peame edendama koolitusalast partnerlust haridusasutuste, ülikoolide ja ettevõtete vahel, et pakkuda selliseid täienduskoolituse võimalusi, milles arvestatakse vajadust uute oskuste järele. Meil on vaja rohkem rahvusvahelisi projekte, mis on seniajani olnud vaid katselised. Samuti on meil vaja rohkem riiklikke ja rahvusvahelisi töö- ja õppeprogramme noorte jaoks.
Leian, et muu hulgas just eeltoodust lähtuvalt peaksime kaaluma Euroopa Sotsiaalfondi käsitlevate uute eeskirjade kehtestamise võimalust.
Mairead McGuinness
Lugupeetud juhataja! Me räägime ühtekuuluvus- ja regionaalpoliitikast. Nagu osa teist ehk juba teab, on välja lekkinud dokument ühise põllumajanduspoliitika tuleviku kohta kuni 2020. aastani, milles samuti käsitletakse eelseisvaid territoriaalseid probleeme. Nii et kõik meie poliitikavaldkonnad on seotud. Igaühe jaoks neist tahame piisavalt rahastatud poliitilist raamistikku.
Mul on mõned märkused resolutsiooni kohta. Meil on vaja ühtsust liikmesriikides. Oleme näinud, kuidas liikmesriikides aetava poliitikaga on ühtekuuluvus- ja regionaalpoliitika raames tehtud hea töö rikutud. Käesoleval nädalal kohtusime piirkondlike asutuste esindajatega, kes kõnelesid oma suurest pettumusest seoses püüdlustega toetusi saada. Nende hääl ei pea olema mitte üksnes kuuldav, vaid seda tuleb ka kuulda võtta ja sellele tuleb vastata.
Ma toetan seda resolutsiooni.
Csaba Sógor
- (HU) Euroopa Liidu ühtekuuluvus- ja regionaalpoliitika on ülimalt tähtis - mitte üksnes konkurentsivõime parandamiseks, vaid ka ühtse Euroopa idee elluviimiseks. Arvatavasti oleme kõik nõus, et keskmise pikkusega või pika aja jooksul saab tõeliselt ühinenud Euroopa rajada vaid juhul, kui majandusarengu tase on kõikjal Euroopas tasakaalus. ELi 2020. aasta strateegia tulemuslikuks rakendamiseks ja selle eesmärkide täitmiseks on hädavajalik, et kõik eri arengutasemega piirkonnad saavad strateegia elluviimisest kasu. Seetõttu on väga oluline, et ühtekuuluvuspoliitika vahendid jääksid vähem arenenud piirkondadele kättesaadavaks praegustes määrades. Me peame vältima Euroopa lõhestumist selle tõttu, et 2004. aastal ja pärast seda ELiga ühinenud liikmesriikide järelejõudmine teistele on pidurdunud.
Anna Záborská
- (SK) Ühegi strateegia ega raamistiku puhul ei tohi me unustada peamist tõsiasja, et Euroopa ei kujuta endast vabaõhumuuseumi rajamise projekti. Tegemist ei ole kommunistliku utoopiaga, kus kõik teevad tööd ja igaüks saab, mida tahab. Euroopa Sotsiaalfond ei ole mitte sedalaadi ideede elluviimise, vaid arengule kaasaaitamise vahend, millega eelkõige abistatakse neid, kes ei saa ise ennast aidata.
Kui inimestel on probleeme töö, eluaseme, toidu või tervisega, peame neid aitama - see on solidaarsuse mõte. Solidaarsus ei tähenda tööturgu moonutavaid kunstlikult loodud töökohti ega egalitarismi järele lõhnavat sotsiaalsete ja piirkondlike erinevuste kaotamist. Kui me ei taha just jagada vürst Potjomkini saatust, ei tohiks me sõna "sotsiaalne” kasutada tihedamini kui sõna "vastutustundlik”. Üleilmne finantskriis hoiatab meid ebareaalsuse ja vastutustundetuse eest.
Jiří Havel
- (CS) Austatud juhataja! Tahan avaldada tänu tänase ettekande ja sellele järgnenud viljaka arutelu eest. See tekitab minus suurt optimismi. Ühtekuuluvuspoliitika vajalikkuses kokkuleppele jõudmine on kõigile kahtlemata hea uudis ja tõsiasi, et ka siin Euroopa Parlamendis ollakse üksmeelel, on mõistagi veelgi parem.
Ma tänan komisjoni selle eest, et ta valmistub lihtsustama vahendite kasutamist. Mul oli võimalus komisjoni ettepanek üle vaadata ja see kujutab endast kindlasti sammu õiges suunas.
Lõpetuseks märgin, et ühtekuuluvusel on nii absoluutne kui ka suhteline mõõde. Absoluutse mõõtme all mõistame me kõik toetust vaeseimatele piirkondadele, aga sama tähtis on ka suhteline mõõde ehk ühtekuuluvus üksikutes riikides. Mainin seda selleks, et seda ei unustataks.
Paul Rübig
- (DE) Austatud juhataja! Kõigepealt tahan tänada Austria endist teadus- ja uurimistegevuse ministrit Johannes Hahni selle eest, et algatati uus arutelu, mis aitab tublisti kaasa majanduskasvu edendamisele Euroopas. Kui Euroopa iga väike või keskmise suurusega ettevõte looks ühe töökoha juurde, ei oleks Euroopas enam töötust. Seega tuleb meil mõelda, kuidas võimaldada neil väikestel ja keskmise suurusega ettevõtetel uusi töötajaid palgata ning ühtlasi osaleda aktiivsemalt rahvusvahelistel eksporditurgudel.
Kuid suured mureküsimused on ka uurimistegevus ja transpordi infrastruktuurid. Seoses ida ja lääne, näiteks Pariisi ja Budapesti, ning põhja ja lõuna vahelise ühenduse ümberkujundamisega seisavad komisjoni ees rasked ülesanded. Neis valdkondades saab luua uusi töökohti, mida on Euroopas praegu hädasti vaja.
Nuno Teixeira
- (PT) Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Ühtekuuluvuspoliitika on Euroopa solidaarsuse tugisammas. Ühtekuuluvuse kaudu saavutame oma eesmärgi vähendada piirkondlikke erinevusi ja aitame kaasa harmoonilisele arengule kogu Euroopa Liidus. Eelolevaks 2014. aastast 2020. aastani kestvaks perioodiks tuleb meil kehtestada raamistik, mis võimaldab regionaalpoliitikat tõhustada. Kõikidel tasanditel tuleb piirkondlike ja kohalike asutuste ulatuslikuma kaasamise ja osalemisega edendada head valitsemistava, järgides uues Lissaboni lepingus sätestatud subsidiaarsuse põhimõtet.
Äärepoolseimate piirkondade erilist olukorda ei tohi unustada. Nende ees seisavad rasked katsumused ja neil peab ka tulevikus olema võimalik ära kasutada Euroopa poliitika elluviimist käsitlevaid erisätteid. Sisemajanduse koguprodukt peab jääma peamiseks abikõlblikkuskriteeriumiks, kuid me peame võtma arvesse ka teisi näitajaid, et saada piirkondlikust olukorrast terviklikum ülevaade.
Johannes Hahn
Lugupeetud juhataja! See oli väga elav ja kaasahaarav arutelu. Tänan kõiki, kes selles osalesid. Tahan ühtlasi kõigile meelde tuletada ning korrata ja kinnitada, et regionaalpoliitika on investeerimispoliitika, mis hõlmab kõiki piirkondi. Seda tuleb vaadelda tervikliku poliitikana ja seetõttu keskendub see kindlasti linnadele. Kuid ta teeb seda ka põhjusel, et eri poliitilised küsimused, sealhulgas energiakadu, energiatarbimise vähendamine, energiakasutus, transport ja sotsiaalprobleemid, puudutavad pigem linnu. Kõiki neid tegureid peame vaatlema üldise olukorra taustal.
Me toetame igati üleskutseid lihtsustada eeskirju. Palun teilt selles siiski mõistvat suhtumist, sest arvesse tuleb võtta ka maksumaksjate nõudmisi. Täna on paljud kõnelejad toonud välja vajaduse olukorda lihtsustada, kuid seda tuleb teha eri fondidele ühtsete eeskirjade kehtestamisega niivõrd, kuivõrd see on otstarbekas ja mõistlik.
Tänan teid arutelu ja Euroopa Parlamendi toetuse eest. Kuid tahan paluda teil teha end kuuldavaks ka riikide tasandil, et leida täna kõneks olnud eesmärkidele toetust, mis võimaldaks regionaalpoliitikal jääda edaspidigi Euroopa poliitika keskmesse.
László Andor
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Ka minu jaoks on tegemist olnud ülimalt kasuliku ja asjaliku aruteluga ühtekuuluvuspoliitika ning selle raames ka Euroopa Sotsiaalfondi tuleviku üle.
Nõustun kõigiga, kes rõhutasid, et sotsiaalfond on oluline finantsvahend, millega aidatakse kaasa Euroopa 2020. aasta strateegia ning selle kolme eesmärgi - arukuse, jätkusuutlikkuse ja kaasava majanduskasvu - täitmisele. Kaasava majanduskasvu raames peame toetama kahte sihti: tööhõive suurendamist ja vaesuse vähendamist. Need on omavahel seotud ja meil tuleb Euroopa Sotsiaalfondist teha fond, mis suudab teenida väga erinevaid sotsiaalmeetmete kava eesmärke.
On selge, et arutelu käigus tehti kindlaks suuremad ühtekuuluvuspoliitikat ähvardavad ohud, näiteks valdkondlik hajutamine või riigistamine, samuti üldise suutlikkuse vähendamine ühtekuuluvuspoliitika ulatuse piiramisega. Meil tuleb neid suundumusi vältida ja tuvastada lisameetmeid nõudvad probleemid. Me peame tagama, Euroopa Sotsiaalfondist rahastatavate eesmärkide ja rahastamisviiside ajakohastamise.
Olen igati valmis tegema parlamendiliikmetega koostööd sellistes konkreetsetes küsimustes nagu menetluse lihtsustamine, hindamise parandamine, tingimuste karmistamine, finantskorralduse võimaluste uurimine ja ühistegevus teiste rahastamisallikatega, sest ülesanded on väga rasked.
Me oleme teadlikud kasutusmääradega seonduvatest probleemidest, eriti neist, mis on viimastel aastatel Kreekas esinenud, ning me teeme teenistuste ja liikmesriikide asutustega tõsist tööd, et kaotada takistus vahendite kiirema jaotamise eest. Edasiminek selles vallas on nii komisjoni kui ka liikmesriikide huvides. Kuid on täiesti selge ja koos volinik Hahniga oleme minu meelest kõik nõus, et tulevikus on vaja kindlustada jõuline ühtekuuluvuspoliitika ning minu eesmärk on selle raames tagada ka tugev ja hästi nähtav Euroopa Sotsiaalfond.
Juhataja
Mulle on kodukorra artikli 115 lõike 5 ja artikli 110 lõike 2 alusel esitatud kaks resolutsiooni ettepanekut.
Arutelu on lõppenud.
Peatselt algab hääletamine.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Dominique Baudis
Täna, neljapäeval, 7. oktoobril 2010 resolutsiooni hääletades nõuab Euroopa Parlament, et komisjon kaaluks ühtekuuluvuspoliitika vahendite olulist täiustamist. Tänu Lissaboni lepingule ei ole ühtekuuluvus enam üksnes majanduslik ja sotsiaalne, vaid ka territoriaalne. Regionaalpoliitika on üks Euroopa integratsiooni liikumapanevaid jõudusid. See on liidu teine eelarverubriik pärast ühist põllumajanduspoliitikat. Euroopas tuleb vastu võtta terviklik piirkondade arengustrateegia. Üks kõnealuse poliitika põhiülesanne on piiriüleste transpordiühenduste väljaarendamine. Siin kuulub tähtsamate ühenduste hulka eelkõige Edela-Euroopa valijaskonda huvitav Püreneesid ületav tee Prantsusmaa ja Hispaania vahel. Praegu ei vasta maantee- ja raudteeühendused ootustele. Mõnes piirkonnas, mis on teistega küll sotsiaal-majanduslikust küljest seotud, ei ole praegu siiski piisavaid ühendusteid. Erinevad projektid, mida komisjon peaks nimetatud geograafilises piirkonnas edendama, viiakse ellu keskmise pikkusega ja pika aja jooksul. Seetõttu peaks 2013. aasta järgset ühtekuuluvuspoliitikat käsitlev arutelu hõlmama ka neid.
Vilija Blinkevičiūt
Praeguses majandus- ja sotsiaalkriisis on Euroopa Sotsiaalfond üks peamisi Euroopa Liidu finantsvahendeid, mille abil saab võidelda massilise töötuse, samuti vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu. Peale selle täidab sotsiaalfond olulist osa töötajate hariduse, elukestva kutseõppe, töövõimaluste parandamise ja töötajate tööturule lõimimise vallas. Olen nõus, et Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamiseks eelkõige tööhõive ja sotsiaalküsimuste valdkondades tuleb Euroopa Sotsiaalfondi tugevdada ja tõhustada ning samal ajal täiustada ka fondi rahastamismenetlust. Praegu on sotsiaalfondi rahastamissüsteem liiga keeruline. Seetõttu on väga oluline, et komisjon lihtsustaks struktuurifondide rahastamismenetlust ja muudaks seda paindlikumaks, sest ainult nii saavad liikmesriigid kasutada Euroopa Sotsiaalfondist eraldatud vahendeid võimalikult tõhusalt ja tulemuslikult uute ja paremate töökohtade loomiseks. Vahendite eraldamisel struktuurifondidest ei tohi me unustada läbipaistvust ja toetuste kasutamise kontrolli karmistamist. Kutsun komisjoni üles jaotama Euroopa Sotsiaalfondi vahendeid edaspidi veel tõhusamalt ja sihipärasemalt ning võtma tarvitusele kõik võimalikud abinõud, tagamaks, et ELi raha läheb otse vaesuses elavatele inimestele, kes vajavad abi kõige rohkem. Vaid tõhusam ja tugevam fond suudab tulevikus aidata töötust ja vaesust Euroopas vähendada.
Zuzana Brzobohatá
Pean suuliselt vastatava küsimuse alusel esitatud resolutsiooni oluliseks mitmest küljest. Kindlasti väärib mainimist, et resolutsiooni projektis kajastatud ühise seisukohaga toonitatakse praeguse programmitöö perioodi jooksul saadud kogemustele toetudes nõuet, mille kohaselt peab ühtekuuluvuspoliitika ülesehitus pärast 2013. aastat olema lihtne, õiglane ja läbipaistev. Minu arvates peab SKP olema peamine regionaalpoliitilise abi kõlblikkuse hindamise kriteerium. Regionaalpoliitilise abi kõlblikkuse hindamiseks võib siiski kõne alla tulla ka teiste mõõdetavate näitajate lisamine, niivõrd kuivõrd nende asjakohasus on tõendatud. Samal ajal pean oluliseks, et Euroopa Sotsiaalfondi kohta jääksid kehtima üldsätted, mis käsitlevad rahaliste vahendite eraldamist ühtekuuluvuspoliitika raames. Tuleb toonitada, et kõnealusel fondil peaksid olema eraldi eeskirjad. Seoses 2013. aasta järgse regionaal- ja ühtekuuluvuspoliitika kujundamisega pean hädavajalikuks, et nimetatud poliitika kooskõlastataks maaelu arengu valdkonnas teise samba ehk ühise põllumajanduspoliitikaga, nii et need kaks poliitikavaldkonda ei toimiks teineteisele risti vastu ega tooks vastuolulisi tulemusi.
Alain Cadec
Struktuurifondidega aidatakse ellu viia sadu majandus-, sotsiaal- ja kultuuriprojekte igas Euroopa piirkonnas ning sealjuures tegutsetakse kodanikele võimalikult lähedal. Fondide osa ELi 2020. aasta strateegia edukuses on väga oluline. Nagu enamik kolleege regionaalarengukomisjonis, leian ka mina, et tähtis on tagada tulevikuks tugev ja hästi rahastatud ühtekuuluvuspoliitika, mis on mõeldud kõikidele Euroopa piirkondadele. Möödunud aastal levis kuuldus, et komisjon võib kavandada struktuurifondide osalist taasriigistamist. See on vastuvõetamatu. Mina kaitsen Euroopa lisaväärtust, mida ühtekuuluvuspoliitika piirkondlikul tasandil annab. Osa inimesi tahaks, et struktuurifondid keskenduksid veelgi enam vaeseimatele piirkondadele. See on hullumeelsus. Ühtekuuluvuspoliitika ei ole armuande jagav poliitika. Ka niinimetatud rikastes piirkondades on hulk sotsiaalseid ja majanduslikke struktuurseid probleeme. Ühtekuuluvuseks on vaja solidaarsust kõikide piirkondade vahel. Vääriks uurimist, kui asjakohased on kriteeriumid, mida kasutatakse struktuurifondidest antava abi kõlblikkuse hindamiseks. Kuigi SKP peab jääma peamiseks kriteeriumiks, võiks komisjon võtta vaatluse alla muud näitajad, mis võivad anda parema ülevaate piirkondlikest raskustest.
Vasilica Viorica Dăncilă
Me kõik teame, et Euroopa Sotsiaalfond on põhiline finantsvahend, mida Euroopa Liit saab liikmesriikide tööhõivepoliitika toetamiseks kasutada. Praegu seisame ELis silmitsi kriisiga ning liikmesriikide suutlikkus majandus- ja finantskriisis tekkinud olukorraga toime tulla on erinev. Mind rõõmustab Euroopa vaesusevastase võitluse platvormi tagamõte, milleks on sobiva rahalise toetuse tagamine majanduslikule, sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele. Leian siiski, et Euroopa Sotsiaalfondist antav abi peab põhinema solidaarsusel. Tulevikus peab Euroopa Sotsiaalfondist toetama piirkondade püüdeid inimesi koolitada, et piirkonnad suudaksid käia arenguga kaasas võimalikult väikeste tööjõukuludega.
Zita Gurmai
, kirjalikult. - Oma ajaloo vältel on Euroopa Sotsiaalfond alati kohanenud ELi majandusalaste hetke-eesmärkidega. On ilmne, et sotsiaalfond peab taas kohanema, sest olud on muutunud. See tuleb viia kooskõlla ELi 2020. aasta strateegiaga, mille peamine eesmärk on suurendada tööhõivet. Kohanema peab ka kriisiga. Euroopa Sotsiaalfond ei ole iseenesest kriisiohjevahend, aga nüüd peab see toimima ka kriisiajal. Ei tohiks unustada, et isegi pärast makromajanduslike kriiside möödumist võib tööhõive tase jääda madalaks. Töötus on Euroopas suurenenud. Mõni Euroopa riik on sunnitud eelarvet kärpima ja see ohustab töökohti, eriti avalikus sektoris. Suurem osa avalikke teenistujaid on naised. Seega seatakse avalikus sektoris toimuvate koondamistega ohtu esmajärjekorras naised. Naiste tööturul osalemise suurendamine on ELi 2020. aasta strateegia, samuti kõikide mõistlike poliitikute üks põhilisi eesmärke - naiste osalus on eriti tähtis meie sotsiaalse mudeli kaitsmiseks ja ümberkujundamiseks. Seega tuleks meil aidata neid, kes kaotavad eelarvekärbete tõttu oma töö. Mõnes riigis eelistataks, et Euroopa Sotsiaalfond järgmise eelarvega teatud ulatuses taasriigistataks. Mina aga olen kindlal veendumusel, et Euroopa Sotsiaalfond peab jääma ELi poliitika lahutamatuks osaks.
Edit Herczog
Kui räägime ühtekuuluvuspoliitika tulevikust ning eelkõige selle sihtidest, põhieesmärkidest ja ülesehitusest, peame mainima ELi ja piirkondlike energiaturgude, samuti strateegilise infrastruktuuri võrgu üleeuroopalist lõimimist, millega saab edendada taastuvate energiaallikate kasutamist, sest struktuurifondidest rahastatavad linna- ja maaelu arengu projektid moodustavad väga olulise osa ELi energeetikainvesteeringutest. Need hõlmavad investeeringuid kaugküttesse, teatud energiatõhususe projekte ning kohalike ja piirkondlike energiavõrkude arendamise projekte. Meil tuleb ELi olemasolevate vahendite edaspidist kasutamist parandada nii, et toetataks energiatõhususe meetmeid ning soodustataks struktuurifondide ja Ühtekuuluvusfondi vahendite laialdasemat kasutamist nimetatud eesmärgil. Mis puudutab energiapoliitikat, siis teadus-, arendus- ja tutvustamistegevuseks antavat raha tuleb 2020. aastaks praegusega võrreldes kahekordistada. Sellega peaks kaasnema taastuvenergia, arukate energiavõrkude ja energiatõhususe tarvis eraldatavate summade märkimisväärne suurendamine. Nimetatud eesmärgi saavutamisele võib ühe vahendina kaasa aidata Euroopa Liidu 2013. aasta järgne ühtekuuluvus- ja regionaalpoliitika.
Tunne Kelam
kirjalikult. - Väga oluline on siduda ja ühildada tulevane ELi ühtekuuluvuspoliitika ELi 2020. aasta strateegiaga, sest vaid niisuguse sideme korral saab tagada jätkusuutliku majanduskasvu, konkurentsivõime ja uute töökohtade loomise. Samas ei tohi me lubada ühtekuuluvuspoliitika killustumist. ELi 2020. aasta strateegiast saab tulevase ühtekuuluvuspoliitika oluline osa, kuid see ei tohi muutuda viimase aseaineks. Hädasti on vaja lihtsustada ulatuslikult rahastamiseeskirju, et ELi toetused oleksid kohalikele ja valitsusvälistele organisatsioonidele paremini kättesaadavad. Neil tasanditel on ELi vahendeid võimalik kasutada kõige mõttekamalt ja tulemuslikumalt. Praegu kulub sageli liiga bürokraatliku aruandekohustuse täitmisele rohkem aega ja energiat kui projektide tegelikule väljatöötamisele. Säärane tasakaalu puudumine on üha tõsisemaks praktiliseks ja moraalseks takistuseks edasistele edusammudele. Järgmise finantsperioodi raamistiku koostamisse on oluline kaasata aegsasti ka piirkondade ja ärivaldkonna esindajaid. Nende kogemustes ja praktilises meeles tuleks näha väärtuslikku kaasabi tulevase regionaalpoliitika tõhusal rakendamisel ja lisavahendite hankimisel.
Ádám Kósa
Tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni resolutsiooni ettepaneku projektis on õigesti toonitatud VKEde toetamise ja struktuurifondide vahelise sünergia loomise tähtsust, sest kuigi Euroopa Sotsiaalfond on olnud edukas, on vigu siiski tehtud ning endiselt maadleb fond mitmete probleemidega, eriti finants- ja majanduskriisi ajal. Peale selle vähenevad tulevikus ka Euroopa majanduse elavdamise kavaga ette nähtud võimalused ja selle soodsad mõjud. Nimetatud kava järgi võimaldasid üldise grupierandi määruse (määrus (EÜ) nr 800/2008) sätted varem liikmesriikidel anda teatud tingimustel ajutiselt lisatoetusi ja hüvitisi puudega inimeste palkamise eest.
Mis puudutab Euroopa Sotsiaalfondi menetluste väljapakutud lihtsustamist, siis tähelepanu keskmes ei peaks olema fondi juhtimise küsimused. Selle asemel tuleks eelkõige veenduda, et sünergia (ristsubsideerimine ja abikõlblikkus) saavutatakse tegelikult tegevuse planeerimise ja liikmesriikides elluviimise käigus. Veel tuleks piirata kasulike kutseoskusteta spetsialistide arvu jätkuvat suurenemist, sest ebasoodsas olukorras olevate inimrühmade seas oleks vaja töötust vähendada. Ühtlasi peaks tugevdama spetsialistide võrgustikke ja kutsealast koostööd. Seda on võimalik saavutada muu hulgas piirkonnasisestel sidemetel põhineva piiriülese koostöö arendamise raames.
Lõpetuseks lubage mul kommenteerida volinike Hahni ja Andori sõnu selle kohta, et suuremat tähelepanu tuleks pöörata ka linnastumise ja jätkusuutlikkuse küsimustele. Perekondadele langeva koorma kergendamine ja perekonna loomist raskendava ülesannete jaotuse ebavõrdsuse vähendamine ühiskonnas, samuti vahenditele juurdepääsu parandamine on hädavajalikud, kui soovime, et inimesed oleksid vanas eas aktiivsemad ja tervemad.
Marian-Jean Marinescu
Ühtekuuluvuspoliitika on Euroopa lõimumise jaoks väga vajalik. Meil on tarvis ELi tasemel aetavat ühtset regionaalpoliitikat, millega kaasneb jätkusuutlik majanduskasv, töökohtade loomine ja ajakohastamine kogu Euroopa Liidus. Saavutame oma eesmärgid edukalt üksnes siis, kui kõikide Euroopa poliitikavaldkondade vahel valitseb tugev sünergia ja olemas on piisavad eelarvevahendid. ELi eelarve kavandatava läbivaatamise käigus ja järgmises finantsraamistikus tuleb regionaalmõõdet täies ulatuses arvesse võtta. 2013. aasta järgse ühtekuuluvuspoliitikaga tuleb tagada lihtne ja läbipaistev üleminek, mis põhineb minevikukogemusi arvestavatel asjakohastel ja mõõdetavatel näitajatel ning kaasatud piirkondade majanduslike ja sotsiaalsete erijoonte nõuetekohasel hindamisel, millega tagatakse ka vastavate piirkondade silmanähtav areng. SKP peab jääma peamiseks regionaalpoliitilise abi kõlblikkuse hindamise kriteeriumiks. Peab siiski nõustuma ka teiste näitajatega, kui nende rakendatavust on põhjalikult uuritud. Subsidiaarsuse põhimõte, mitmetasandiline juhtimine, strateegiline planeerimine ja regionaalpoliitika rakendamise lihtsustamine tuleb omavahel tõhusalt siduda, et saavutada parim tasakaal kvaliteedi, tegevuse ja finantskontrolli vahel.
Jiří Maštálka
Tahan öelda mõne sõna. Asjaga kursis olevad inimesed teavad, et kõnealuse poliitika tulevast kujundamist käsitlevad arutelud hakkavad muutuma pingelisemaks. Mõnikord tõstatatakse isegi küsimus, kas sellist poliitikat on üldse vaja. Ühtekuuluvuspoliitikal on oma toetajad, aga ka kriitikud. Tahan mainida seda, mis oli 1974. aastal ühtekuuluvuspoliitika loomise peamine tagamõte - majanduslikult rohkem ja vähem arenenud piirkondade omavaheline solidaarsus. ELis on endiselt suuri erinevusi ja seni, kuni need ei ole kadunud, pole teenuste või kapitali vaba liikumise idee probleemitu elluviimine mõeldav. On olemas mitmeid spetsialistide uurimusi, milles näidatakse, et ühtekuuluvuspoliitika põhimõtteliselt toimib ja annab soovitavat lisaväärtust. Seetõttu käsitan kriitilisi hääli pigem hoiatusena menetluslike vigade eest ja kutsun üles tegevust tulevikus parandama.
Me teame, et olukord on pärast 1974. aastat muutunud ning ühtekuuluvuspoliitikast on nüüd saanud oluline Euroopa piirkondade ja linnade arengu edendamise vahend. Seegi on üks kindel põhjus, miks ühtekuuluvuspoliitika elluviimist peab jätkama ja miks see peab hõlmama kogu ELi territooriumi. Arutada tuleb eri piirkondadele antavate toetuste suurust, mis lepitakse kokku nõukogu ja Euroopa Parlamendi vaheliste läbirääkimiste tulemusena. Loodan, et komisjon esitab head ettepanekud. Tahaksin väljendada oma kindlat veendumust, et asjade õige korraldus vaigistab kriitikud ja need asuvad kaitsma kõikide ELi kodanike jaoks mõeldud ühtekuuluvuspoliitika olemasolu.
Alexander Mirsky
Tänan Danuta Maria Hübnerit vastutusrikka töö eest. Kõik resolutsiooniga hõlmatud küsimused valmistavad praegu Lätile muret. Kahjuks on ühtekuuluvuspoliitika programmis Lätit käsitatud ühe piirkonnana. Poola aga koosneb näiteks 16 piirkonnast. Sellega seoses rikutakse Lätis jõhkralt ELi struktuurivahendite kasutamise korda. Olen saanud palju teated selle kohta, et ELi toetuste kasutamise edendamise asemel Läti majandus- ja regionaalarenguministeeriumide ametnikud hoopis takistavad seda, nõudes tavalistelt lätlastelt ebaseaduslikke makseid. Vahendite kasutamisele ei aita kaasa ka asjaolu, et Läti moodustab ühe piirkonna. See annab suurtele poliitilistele jõududele võimaluse pidurdada projektide elluviimist neis kohalikes omavalitsusüksustes, kus nende erakond ei ole esindatud. Samas näidatakse rohelist tuld isikutele, kes kuuluvad nende kitsasse korrumpeerunud ringkonda. Kõige selle taustal ei ole säärasel piirkonnal nagu Latgalel mingit võimalust saada ühtekuuluvuspoliitika elluviimiseks eraldatud vahenditest täit kasu. Lätis tuleb kiiremas korras teha ELi struktuurivahendite kasutamise ja tõhususe üldkontroll. Olen valmis kontrollimisel aktiivselt osalema.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
Hoolimata komisjoni ja nõukogu kinnitustest on ühtekuuluvuspoliitika ohus, sest selle eelarve maht teeb mõned inimesed kadedaks. Kõnealusele poliitikale, millega edendatakse Euroopa piirkondade tasakaalustatud arengut, kulutatakse aastatel 2007-2013 kolmandik ühenduse vahenditest. Oluline on mitte unustada mõningaid selle põhimõtteid. Ühtekuuluvuspoliitika peaks jääma ühenduse poliitikavaldkonnaks, seda tuleks hästi rahastada, see peaks tagama vahendite detsentraliseeritud haldamise ja mitmetasandilise juhtimise ning säilitama kõikehõlmava ja integreeritud lähenemisviisi, et tuldaks toime kõigi Euroopa piirkondade ees seisvate raskete katsumustega. Kuigi SKP peaks olema endiselt peamine kriteerium, millega piirkondade Euroopa toetuste saamise kõlblikkust hinnata, on läbirääkimiste alustamine teiste kriteeriumide üle olnud keeruline. Oma humanistlike traditsioonidega peaks Euroopa jääma eesrindlikult juhtima arutelu meie kaaskodanike jõukuse ja heaolu hindamise uute viiside üle. Uues ühtekuuluvuspoliitikas väärib erilist tähelepanu territoriaalne koostöö. See eesmärk esindabki Euroopat meie kaaskodanike igapäevaelus ja teeb Euroopa rahvaste üha tihedama liidu võimalikuks.
Richard Seeber
2013. aasta järgne Euroopa regionaalpoliitika peab hõlmama kõiki piirkondi ning olema samas piisavalt paindlik, et arvestada piirkondlike ja territoriaalsete erinevustega. Et kasutada täielikult ära piirkondade kasvupotentsiaali ning saavutada Euroopa Liidus majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus, on hädavajalik keskenduda nii konkurentsivõime eesmärgile kui ka ühtekuuluvusele. Eelkõige tuleb võtta arvesse jõukates liikmesriikides esinevaid väiksema ulatusega probleeme. Erilist tähelepanu peame struktuurimeetmete kavandamisel ja rakendamisel pöörama ka mägipiirkondade vajadustele. Sealsed geograafilised erijooned põhjustavad konkreetseid probleeme, mis peavad kajastuma kooskõlastatud strateegiates ja meetmetes. Peale linnamõõtme on eriti oluline arendada regionaalpoliitika raames ka maapiirkondi. Valdkondlikke ja territoriaalseid meetmeid kooskõlla viies saavutame parima koostoime ja väldime võimalikke konflikte.
