A G20-ak munkaügyi és foglalkoztatási minisztereinek ülése (április 20-22., Washington) (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Bizottság nyilatkozata a G20-ak munkaügyi és foglalkoztatási minisztereinek üléséről (április 20-22., Washington).
László Andor
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) és a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) legutóbbi előrejelzései azt mutatják, hogy az ipari országok munkanélküliségi rátái továbbra is emelkednek és 2011 előtt nem érik el csúcspontjukat.
A fejlődő és a feltörekvő országokban ugyanakkor több mint 200 millió munkavállalót fenyeget a szélsőséges szegénység. Ez világszerte 1,5 milliárd dolgozó szegényt eredményezne. Ezek a számok magukért beszélnek. A jelenlegi válság valójában megmutatta az egyre nagyobb mértékben összekapcsolódó globális gazdaságunk legfájdalmasabb gyengeségeit. Teljes egyetértés uralkodik most arról, hogy a globális problémák megoldásához globális intézkedésekre van szükség.
Tavaly Pittsburgh-ben a G20-ak vezetői ígéretet tettek annak biztosítására, hogy amint a növekedés visszatér, a munkahelyek is vissza fognak térni. Ezzel összhangban a G20-ak vezetői megállapodtak a jövőbeli gazdasági növekedés foglalkoztatásorientált kereteinek megteremtésében.
Mindez nagyon is üdvözlendő. A Bizottság teljes körű támogatást nyújt bármely olyan intézkedési keretrendszernek, amely a minőségi munkahelyeket helyezi a gazdasági fellendülés középpontjába és világszerte segíti az emberek munkába történő visszatérését. Ez a megközelítés azt a félreérthetetlen valóságot tükrözi, hogy a foglalkoztatás döntő jelentőséggel bír a jelenlegi globális gazdasági válságban, és hogy egy munkahelyek nélküli fellendülés nem jelenthet megoldást.
Pittsburgh-ben a vezetők arra szólították fel az amerikai munkaügyi minisztert, hogy hívja össze a G20-ak munkaügyi és foglalkoztatási minisztereinek ülését. Feladatuk a globális foglalkoztatási helyzet értékelése, valamint a válságra adott politikai válaszok hatásának és esetleges további intézkedések szükségességének a megvitatása lesz. A miniszterek mérlegelik továbbá a középtávú foglalkoztatási és készségfejlesztési politikákat, a szociális védelmi programokat és a legjobb gyakorlatokat annak érdekében, hogy a munkavállalók részesülhessenek a tudomány és a technika területén elért előrelépések előnyeiből. Erre az eddig még példátlan találkozóra április 20-án és 21-én Washington, D.C.-ben kerül sor. A Bizottság és a spanyol elnökség szintén részt vesznek az ülésen.
A Bizottság szorosan együttműködik az ILO-val a találkozó előkészítésében, amely pedig lehetőséget fog kínálni számunkra arra, hogy az Európai Unió nevében világszerte előmozdítsuk a tisztességes munkát. E téren kulcsfontosságú az ILO nemzetközileg elismert alapvető munkaügyi szabványainak az alkalmazása, valamint az, hogy erőfeszítéseket tegyünk a szociális biztonsági ellátások alapvető áramlására vonatkozó cél elérésére. Ezen kívül a G20-ak mandátuma magában foglalja egy középtávú globális képzési stratégiának az ILO és más nemzetközi szervezetek általi kidolgozását.
Az "Új munkahelyek, új készségek” című kezdeményezésével a Bizottság jelentős mértékben hozzájárul ezekhez az erőfeszítésekhez. Ez része az Európa 2020 program "Új készségek és munkahelyek menetrendje” elnevezésű kiemelt kezdeményezésének. A legfontosabb kihívást ezzel kapcsolatban a globális munkaerő át- és továbbképzésére vonatkozó stratégia, valamint a munkahelyek, illetve a fiatalok számára az oktatás és a munka világa közötti átmenet megkönnyítése jelenti.
A szociális partnerek bevonása rendkívüli hozzáadott értékkel bírhat. Mindannyian tudjuk, hogy milyen hatékony lehet az európai szociális párbeszéd, ha egyes, a foglalkoztatás terén hozott intézkedések felépítésének javításáról van szó. A Bizottság kész ezeket a tapasztalatokat az Európai Unió nemzetközi partnereivel is megosztani. A Bizottság tájékoztatni fogja a Parlamentet a Washington, D.C.-ben tartandó ülésen elért előrelépésről.
A G20-ak munkaügyi minisztereinek találkozója lehetőséget kínál számunkra olyan új intézkedések kidolgozására, amelyek meghatározóak lesznek a válság utáni politikai keretrendszer kialakításában. Ezek az új intézkedések és szakpolitikák hozzájárulhatnak a válságból történő kiegyensúlyozott kilépéshez, mivel a munkahelyeket helyezik a fellendülés középpontjába, és úrrá tudnak lenni a válság következményein. Célunk, hogy biztosítsuk a szükséges hozzájárulást és iránymutatást a G20-ak vezetőinek az év során később tartandó kanadai és koreai csúcstalálkozójához.
Elisabeth Morin-Chartier
a PPE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim, a jelenlegi gazdasági és pénzügyi válság tükrében ez a G20-csúcstalálkozó annak megállapítására késztet bennünket, hogy elsődleges célként a munkavállalók foglalkoztathatóságának javítását kell elérnünk.
Erre azért van szükség, mert nincs társadalmi integráció munkahelyi integráció nélkül. Ezért ma, amikor ezt a G20-csúcstalálkozót készítjük elő, egyetlen közös mottónk és célunk a munkanélküliség leküzdése lehet.
Amint azt éppen az imént mondta, biztos úr, a munkanélküliség jelentősen emelkedett az Európai Unióban és világszerte, de az is világos, hogy az egyenlőtlenségek is növekednek, és még élesebben fokozódnak a fiatalok, az ideiglenes munkavállalók, a migránsok és a nők körében.
Így ha megnézzük, hogy ma a fiatalok 21,4%-a munkanélküli, míg két évvel ezelőtt 14,7%-uk - ez máris jelentős arány - volt munka nélkül, akkor a növekedés sebessége nagyon nyugtalanító.
Ezért Európában és világszinten - hiszen a válasz csak globális lehet - a konvergencia és az integráció olyan stratégiáit kell közösen kiépítenünk, amelyek határozottan elismerik azt a tényt, hogy a dinamikus szociális és kohéziós politikák képezik társadalmunk fejlődésének alapját.
Emlékeztetni szeretnék a Kereskedelmi Világszervezet globális foglalkoztatási paktumára is, amely számos megfelelő stratégiai lehetőséget biztosít számunkra a válságból való kilábaláshoz.
Hol tartunk az Európai Bizottság arra vonatkozó javaslatának tekintetében, hogy az új, a 2010 utáni időszakra vonatkozó stratégiát a szociális piacgazdaságra, az integrációra és az átláthatóságra építsük?
Remélem, hogy az európai munkaügyi és foglalkoztatási miniszterek nem feledkeznek meg ezen a csúcstalálkozón arról, hogy a munkanélküliség emelkedéséről a munkanélküliek azon millióinak kell majd számot adniuk, akik az elmúlt hónapok során sorjában vesztették el munkájukat.
Andor biztos úr, az Európai Unió ezért olyan lépéseket vár Öntől, amelyek segítségével megnyugtathatjuk polgártársainkat és újra foglalkoztathatjuk őket.
Alejandro Cercas
az S&D képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim, én is nagyon örülök, hogy lehetőségünk nyílik ennek a vitának a ma délutáni lefolytatására és ezzel annak a csúcstalálkozónak az előkészítésére, amelyen április 20-án és 21-én Washingtonban mindannyian találkozni fognak.
A mai találkozónk nagyon sokat köszönhet a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság elnökének, Berès asszonynak. Felsőbb erők akadályozzák abban, hogy ma ő is itt lehessen.
Mindkettőnk nevében fogok beszélni. Franciául fogok felszólalni, a Berès asszony által előkészített dokumentumokat felhasználva, mivel biztos vagyok abban, hogy nagyon szívesen hallanák az ő saját szavait:
az S&D képviselőcsoport nevében.- (FR) Ezért kell, biztos úr, akkor, amikor Európában a munkanélküliségi ráta meg fogja haladni a 10%-os szintet, amikor világszerte több mint másfél milliárd szegény munkavállaló él, és amikor a válság további 200 millió szegény munkavállalót sújt, a vezetőknek a válság szociális következményeire összpontosítaniuk és a foglalkoztatásnak elsőbbséget biztosítaniuk.
Üdvözöljük a szociális partnerekkel szoros együttműködésben és a párbeszéd szellemében végzett előkészítő munkájukat.
A Pittsburgh-ben összegyűlt állam- és kormányfők által kért találkozó érdeme, hogy végre összeegyezteti a makrogazdasági kérdéseket a szociális dimenzióval. Annak érdekében, hogy elkerüljük a válságot előidéző hibák megismétlését, elsőrendű fontossággal bír annak megakadályozása, hogy a válság tovább növelje a szociális egyenlőtlenségeket az országainkon belül, az Európai Unió tagállamai között, valamint nemzetközi szinten.
Meg kell gátolnunk azt, hogy egy a válságból kivezető elsietett stratégia a szociális modellünk lerombolását eredményezze, hiszen ennek a válságnak - amelyben már három éve élünk - az okai valójában szociális eredetűek. Nem elég a pénzügyi termékeket szabályozni, a baj gyökerét kell megragadnunk.
Sajnos attól tartunk, hogy az olyan szervezetek, mint a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) és a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) jelentései ellenére, amelyek hangsúlyozzák a szociális egyenlőtlenségek súlyosbodását, továbbra is hiányzik a politikai akarat a szociális dimenzió tekintetében. Ezt bizonyítja a szociális ügyek igen csekély láthatósága, amelyek még a G20-ak hivatalos honlapján sem kerülnek említésre. Hasonlóképpen elfogadhatatlan az ECOFIN Tanács arra vonatkozó legutóbbi határozata, hogy az államháztartások gyors konszolidációjának érdekében szűnjenek meg a foglalkoztatást segítő rendkívüli intézkedések.
Veszélyes játék zajlik a pénzügyminiszterek, valamint a foglalkoztatásért és a szociális ügyekért felelős miniszterek között.
Biztos úr, számítunk Önre és a spanyol elnökségre, hogy fellépnek ez ellen a rövid távú megközelítés ellen, és a szociális ügyeket az európai és a nemzetközi intézkedések középpontjába helyezik.
Marian Harkin
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, rendkívül lényeges, hogy a G20-ak foglalkoztatási és munkaügyi miniszterei a minőségi munkahelyeket helyezzék a gazdaságélénkítő programok középpontjába.
Sok munkavállaló számára - amint azt Ön is tudja, biztos úr - nagyon borúsak a kilátások, hiszen a munkanélküliség nő, a munkaidő rövidül, a fizetéseket jelentős mértékben csökkentik, és ott vannak az Ön által említett szegény munkavállalók, valamint a nem megfelelő vagy nem létező képzési lehetőségek. A munkavállalók ugyanakkor azt látják, hogy a bankokat újratőkésítik, miközben a kis- és középvállalkozások - a gazdasági növekedés motorjai - nem jutnak forrásokhoz, és leépítik a munkahelyeket.
A költségvetési fegyelemnek és a takarékosságnak nem szabad átvennie a munkahelyteremtést ösztönző tervek helyét, sok országban mégis ez történik, köztük hazámban, Írországban is. A Bizottság dicséri az ír költségvetési fegyelmet, ugyanakkor tömegesen veszítjük el a munkahelyeket. Egyensúlyt teremtünk a könyvelésben, de ennek a munkavállalóink fizetik meg az árát. A G20-ak minisztereinek határozott kötelezettségvállalást kell tenniük a tisztességes munka támogatása, a munkahelyszám-növekedés elsődlegessé tétele, valamint a minimálbér, a szociális védelem és a munkanélküliek tovább- vagy átképzése mellett.
Végezetül egyetértek Önnel abban, hogy a minisztereknek el kell kötelezniük magukat az ILO alapvető elveivel és jogaival összhangban álló politikák alkalmazása mellett, és hogy nem engedhetik, hogy a jelenlegi válság ürügyként szolgáljon a nemzetközileg elismert munkaügyi szabványok gyengítésére vagy semmibevételére.
Ilda Figueiredo
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (PT) Legfőbb ideje, hogy az Európai Unió vezetői elismerjék azt a szerepet, amelyet ők maguk is játszottak az Európa- és világszerte tapasztalható súlyos szociális válságban. Ez annak a pénzügyi és gazdasági válságnak a következménye, amelyet a pénzügyi és kereskedelmi piacok liberalizációjával segítettek elő, valamint azzal, hogy anélkül kötöttek szabadkereskedelmi megállapodásokat harmadik országokkal, hogy figyelembe vették volna a munkavállalók érdekeit és a közérdeket.
A munkanélküliség emelkedése, valamint a bizonytalan és rosszul fizetett munka növeli a szegénységet és közvetlen következménye a neoliberális politikáknak és a kapitalizmus válságának. A Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) és a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) úgy vélik, hogy a munkanélküliség az ipari országokban még nem érte el a tetőpontját, és hamarosan több mint 200 millió munkavállaló válhat szélsőségesen szegénnyé. Ez azt jelenti, hogy a szegény munkanélküliek száma elérheti a 1,5 milliárdot, ami mindenekelőtt a nőket és a fiatalokat sújtaná.
Ideje véget vetni a szociális és munkaügyi jogok jelenleg tapasztalható visszaszorításának. A jogokkal járó, minőségi munkahelyeket kell elsődleges fontosságúvá és legalábbis az ILO egyezményeivel összhangban állóvá tenni. Új, jogokkal járó munkahelyek teremtése nélkül nincs kiút ebből a válságból.
Kinga Göncz
(HU) Azt hiszem mindannyiunk számára örömteli tény az, hogy G20-as körben most a munkaügyi és szociális miniszterek találkoznak és ilyen módon egyenrangú társaivá válnak a pénzügyminisztereknek, amire eddig nem volt példa. Úgy látszik, hogy egy gazdasági válság kellett ehhez, hogy a világgazdasági lépéséknek ne csak a gazdasági-pénzügyi vonatkozásairól, hanem a szociális és foglakoztatási vonatkozásairól is beszélni lehessen. Különösen fontos ez most, ahol úgy látszik, hogy a válságnak a gazdasági nyomása enyhül, miközben még mindig nő a munkanélküliség és még mindig nő a szegénység, és tudjuk, hogy ennek hosszabb távon társadalmi következményei, sőt politikai következményei vannak. Világszerte az extremizmus növekedésével együtt jár, amely hosszabb távú veszélyt is jelent.
Fontos, hogy a munkaügyi és szociális miniszterek olyan politikákat, szakpolitikákat dolgozzanak ki, amelyek javítani tudják a foglalkoztatási helyzetet, csökkenteni tudják a szegénységet. Hadd említsek egy konkrét példát, ami a G20 csúcson elhangzott, a mikrofinanszírozási eszköz, ami nem csak a társadalmi kohéziót növeli, hanem az öngondoskodást is növeli, és ebből a szempontból is fontos lehet. Sajnálatos viszont az, hogy a Parlament nem tud állásfoglalást eljuttatni a G20-ak találkozójára, hanem csak szóban tudjuk elküldeni az üzeneteinket, de azt hiszem így is több, mint amennyi egyébként eddig történt.
Elizabeth Lynne
Elnök asszony, amint annak valamennyien hangot adunk, a pénzügyi válság nagyon súlyosan érintette a hétköznapi embereket.
Ezért gondoskodnunk kell arról, hogy a G20-ak foglalkoztatási minisztereinek találkozója, amelyre - amint az éppen az imént elhangzott - első alkalommal kerül sor, pozitív eredményekkel szolgáljon. Csak remélem, hogy valóban pozitív eredményeket kapunk. Örülök, hogy a G20-ak nemcsak a pénzügyi ágazatra fog összpontosítani, hanem meg fogja vizsgálni az emberekre gyakorolt szociális hatásokat is.
Tudjuk, hogy világszerte számos országban rekordméreteket ölt a munkanélküliség. Meg kell vizsgálnunk a valódi módját annak, hogy az embereket újra foglalkoztassuk - méghozzá valódi munkahelyeken. A képzési programoknak például kielégítőnek kell lenniük ahhoz, hogy valóban le tudják fedni a jelenlegi igényeket. Meg kellene vizsgálnunk annak lehetőségét, hogy meghatározzuk a legjobb gyakorlatokat azokban az országokban, ahol már bevezetésre kerültek különböző intézkedések, és meg kellene próbálnunk ezeket más országokban is alkalmaznunk annak érdekében, hogy segítsünk a társadalom leginkább marginalizált tagjain. Ezekben az országokban már folyik a munka ezekben a kérdésekben, hát miért nem tanulunk tőlük?
Biztosítanunk kell azt, hogy az alapvető ILO egyezményeket valóban végrehajtsák. Gondoskodnunk kell arról, hogy a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ egyezményt valóban végrehajtsák. Biztosítanunk kell azt, hogy azok, akik jelenleg nem élveznek védelmet, a jövőben védelemben részesüljenek.
Thomas Händel
(DE) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim, a pittsburgh-i G20-csúcstalálkozó jó modellel szolgált. A találkozó gazdaságélénkítő terveket követelt az emberhez méltó munka támogatásához, olyan terveket, amelyek hozzájárulnak a meglévő munkahelyek biztonságához és új munkahelyek teremtéséhez, valamint elsődleges fontosságúvá tette a foglalkoztatás növekedését.
Ezért felszólítom az európai munkaügyi minisztereket, hogy sürgessék a G20-ak tagjait arra, hogy először is ne fogják vissza a gazdaságélénkítő csomagokat, hanem alkalmazzák azokat nagyobb mértékben és határozottabban a munkahelyteremtésre, másodszor a munkahelyek elvesztése ellen vessék be a pénzügyileg biztosított rövid távú munkát, harmadszor támogassák a munkahelyteremtést és a fenntartható ökológiai növekedést szolgáló közbefektetéseket, negyedszer pedig erősítsék és bővítsék a szociális biztonsági intézkedéseket, valamint tegyék azokat hozzáférhetővé. Ez védelmet biztosít a vásárlóerőnek a belső piacon, valamint a foglalkoztatásnak is, és segíti a szegénység elleni küzdelmet. A szociális partnerekkel való együttműködésnek pedig különösen fontosnak kell lennie az európai munkaügyi miniszterek számára annak érdekében, hogy még nagyobb mértékben erősítsék a szociális párbeszédet, mint amennyire azt a biztos úr erősíteni szeretné.
Sylvana Rapti
(EL) Elnök asszony, Bizottság, április 20-án premierre kerül sor Washingtonban: most először rendeznek a világ 20 leggazdagabb területeinek foglalkoztatási miniszterei konferenciát. Európának hangosan és erőteljesen hallatnia kell a hangját ezen a találkozón. Négy és fél millió munkahely kerülhet veszélybe a következő három évben Európában, és ez hatással lesz a növekedésre, rontani fogja a társadalmi kohéziót és társadalmi nyugtalanságot fog okozni.
A munkahelyteremtésnek elsődleges fontosságúnak kell lennie Európa számára. Sürgősen hosszú távú és azonnali, realisztikus, konkrét és mérhető célok kitűzésére van szükség. Sürgősen képessé kell válnunk az európai polgárok tisztességes munkalehetőségeinek megvédelmezésére. Sürgősen képessé kell válnunk a foglalkoztatás és a munkavállalók nyugdíjjogosultságainak biztosítására.
Közel állunk ahhoz, hogy megfeledkezzünk a nyilvánvalóról: arról, hogy a munka a növekedés rugója. Úgy vélem, meg kell végre értenünk, hogy nem beszélhetünk gazdaságpolitikáról anélkül, hogy ne tartanánk folyamatosan szem előtt a foglalkoztatás dimenzióját.
Végezetül szeretném elmondani, hogy ellenkező esetben a Foglalkoztatási Miniszterek Tanácsa helyett a Munkanélküliségi Miniszterek Tanácsáról beszélhetünk majd a jövőben.
Patrick Le Hyaric
(FR) Elnök asszony, úgy vélem, hogy addig nem érhetünk el tartós megoldást a munkanélküliség és az alulfoglalkoztatottság tekintetében, amíg meg nem fordítjuk a jelenlegi megközelítést, amely a munkával szemben a tőkének biztosít elsőbbséget, és amíg be nem vezetjük a javak elosztásának új módját, amely magában foglalja a bérek, a szociális védelmi szintek és a minimális szociális ellátások emelését. Ez fogja megteremteni a fenntartható, munkahelyekben bővelkedő gazdasági fellendülés feltételeit. A szociális előrelépés a gazdasági válságból történő kilábalás előfeltétele, nem pedig fordítva.
A G20-aknak ösztönözniük kellene a nemzetközi banki ágazat mozgósítását egy olyan szelektív hitel érdekében, amely a foglalkoztatást és a munkahelyteremtő, valamint egy új, környezetbarát gazdaságot előmozdító befektetéseket segítené.
Ugyanakkor a spekulatív tőkemozgásokat meg kellene adóztatni annak érdekében, hogy ezek az összegek átirányíthatók legyenek a szegénység elleni küzdelembe.
Javaslom, hogy vizsgáljunk meg és próbáljunk ki egy szakmai és képzésorientált szociális biztonsági rendszert a jövő szakmái számára, és ezt a közkutatások fejlesztése kísérné, amely egy új, tartós és fenntartható gazdaság elengedhetetlen feltétele.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) A G20-ak vezetői 2009 szeptemberében Pittsburgh-ben rögzítették, hogy a gazdaságélénkítő tervekben a meglévő munkahelyek megőrzésének és az új munkahelyek teremtésének kell első helyen szerepelnie.
A Nemzetközi Valutaalap 3%-os gazdasági növekedésről szóló előrejelzései ellenére az OECD és az ILO előrejelzései azt mutatják, hogy a munkanélküliség mértéke egészen 2011 első feléig továbbra is gyors ütemben emelkedni fog.
A gazdasági és pénzügyi válság súlyos csapást mért az európai vállalatokra, nem is beszélve a tagállamok költségvetésére gyakorolt közvetett hatásról.
A G20-ak munkaügyi és szociális minisztereinek kérelmezniük kellene a gazdasági válság következményeképpen bajba jutott vállalatok számára nyújtott támogatások meghosszabbítását addig, amíg a munkanélküliségi ráta ismét csökkenni nem kezd.
Ezenkívül úgy vélem, hogy az érintett minisztereknek olyan intézkedéseket kell találniuk, amelyek támogatást nyújtanak mind a köztisztviselőknek, mind pedig az olyan közpénzekből fizetett alkalmazottaknak, mint a tanárok és az orvosok, akik a közintézmények részére elkülönített források csökkentése miatt veszítik el állásukat.
Zigmantas Balčytis
(LT) Üdvözölendő, hogy a G20-csúcson most először munkaügyi és foglalkoztatási miniszterek találkoznak. A G20-ak vezetőinek 2009-es pittsburgh-i csúcstalálkozóján az országok vezetői megállapodtak abban, hogy a nemzeti gazdaságélénkítő programokban a munkahelyek megőrzésére és teremtésére kell helyezni a hangsúlyt. Ugyanakkor a csúcstalálkozó óta a helyzet mind az Európai Unióban, mind pedig világszinten tovább romlott. Néhány tagállamban a munkanélküliek nap mint nap emelkedő száma kritikus szintet ért el, és néhány nemzeti kormány válságkezelő programja jelentős mértékben rontja az emberek helyzetét, mivel csökkentik a nyugdíjakat és más fontos szociális garanciákat. Tömegesen zárnak be a kis- és középvállalkozások. Úgy vélem, hogy a G20-csúcsnak a fő hangsúlyt az olyan konkrét intézkedésekről szóló megállapodásra kellene helyeznie, amelyek stabilizálják a munkanélküliség szintjét, mivel az emberek kiábrándultsága és félelme nem fog hozzájárulni országaink gyors gazdasági fellendüléséhez.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Először is valóban üdvözlöm, hogy a G20-csúcsokon, a világ leghatalmasabb országainak miniszteri találkozóin most először a munkaügyi és foglalkoztatási miniszterek fognak találkozni és vitát folytatni a legfontosabb problémákról, azaz arról, hogy hogyan lehetne leküzdeni a munkanélküliséget és növelni a foglalkoztatást. Valójában erre a találkozóra nagyon nehéz körülmények között kerül sor, hiszen csak az Európai Unióban 5,5 millió fiatalnak nincs munkája. A tartósan munkanélküliek száma is folyamatosan emelkedik. Ezen a héten hazámban, Litvániában 300 000 regisztrált munkanélkülit számláltak. Az elmúlt 20 év során, amióta függetlenné váltunk, még sohasem tapasztaltuk ezt az országomban. Ezért nagyon fontos, hogy ha már találkoznak, akkor a leghatalmasabb országok miniszterei olyan konkrét intézkedéseket dolgozzanak ki, amelyeket annak érdekében kellene bevezetni, hogy az EU tagállamok polgárai ne egyszerűen csak valamilyen munkához jussanak, hanem megfelelő, minőségi, tisztességesen megfizetett munkához, amelyből meg tudnak élni és nem szegénységben élnek. Ezért remélem, hogy ilyen konkrét intézkedéseket hoznak ezen a találkozón.
László Andor
a Bizottság tagja. - Elnök úr, örülök, hogy ma került sor a munkaügyi és foglalkoztatási miniszterek Washington, D.C.-beli találkozójának megvitatására, mert nem ez lesz az egyetlen olyan csúcstalálkozó, amelyen az Európai Parlament képviselői egy ilyen jelentős kérdésben hallathatják hangjukat. Hamarosan egy másik csúcsra is sor kerül, amelyen szintén el kellene hangzania annak, amit ma elmondtak: a holnapi brüsszeli csúcstalálkozóra gondolok, amelyen lehetőség nyílik az Európa 2020 menetrend támogatására, amely egy olyan erős integratív pillérrel és olyan kiemelt kezdeményezésekkel rendelkezik, amelyek fellendítik a foglalkoztatást és csökkentik a szegénységet; a stratégia továbbá komoly célkitűzéseket is magában foglal.
Tisztán kell látnunk, hogy milyen súlyos válsággal kellett a világgazdaságnak az elmúlt két évben szembenéznie, és hogy nem csak romló statisztikákról van szó. Teljes mértékben egyetértek Göncz asszonnyal abban, hogy fel kell ismernünk a politikai kockázatot is, azt a kockázatot, amelyet ez a válság az európai civilizációra nézve jelent.
És remélem, hogy a holnap találkozó vezetők meg fogják érteni ezt és nagyon felelős következtetéseket fognak ebből a helyzetből levonni. Enélkül nagyon nehézzé válna az európai értékek képviselete a világban, és nagyon nehéz lenne hitelesen képviselni a munkanélküliség és a szegénység elleni küzdelem melletti elköteleződést a G20-ak kontextusában.
Jelentős előrelépést jelent, hogy munkaügyi miniszterek találkozójára kerül sor a G20-ak keretein belül. Hogy eléggé emancipáltak vagyunk-e a pénzügyminiszterek bevonásához, az majd kiderül, de nagyon fontos, hogy erre a lépésre sor került, és hogy lehetőség nyílik a tapasztalatok és a vélemények cseréjére.
Igaz, hogy a pénzügyi válságra először a kormányok próbáltak megoldást találni, és az államok költségvetési ereje a banki ágazat megszilárdítására irányult. A bankokat újratőkésítették, és a pénzügyi stabilitás elsőbbséget élvezett.
Most a munkahelyteremtésnek kell elsőbbséget biztosítanunk. Egy olyan exitstratégiát kell elsőbbségben részesítenünk, amely nem okoz károkat a meglévő munkahelyeken, és nem ássa alá a befektetési képességet. Ezért először arról kell döntenünk, hogy teremtsük meg a pénzügyi rendet, állítsuk helyre a stabilitást, és számoljuk fel a tagállamok kormányaira gyakorolt arra irányuló nyomást, hogy a szociális szektort és a foglalkoztatást is érintő ésszerűtlen csökkentéseket vezessenek be.
Teljes mértékben egyetértek azzal, hogy az ILO a sarokköve az ILO szabványok kidolgozásának, és az ezekre történő hivatkozás kulcsfontosságú a nemzetközi vitában. Ez megbízható mérceként szolgál számunkra a foglalkoztatás és a szociális viszonyok terén elérendő előrelépésekhez.
A G20-ak kontextusa remek lehetőséget kínál a külvilágban folyó vitákba történő bekapcsolódáshoz, és a G20-ak nemcsak a munkaügyi vitákkal kapcsolnak össze bennünket, hanem a pénzügyi szabályozásról és az olyan kérdésekről, mint például a tranzakciós adó, folyó vitákkal is, amelyekről a világ más szegleteiben merészebb eszmecsere folyik, és amelyek időnként komolyabb figyelmet érdemelnének az Európai Unióban.
Így hálás vagyok az itt elhangzott hozzászólásokért és azokért az üzenetekért, amelyeket átadhatok a többi partnernek a G20-csoportban.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Ádám Kósa
írásban. - (HU) Véleményem szerint lényeges felismerni azt, hogy a ma döntéshozói nem tartanak lépést a világ, a gazdaság és a technológia fejlődésével: hamarosan még egy energiavállalat is hosszabb távra lesz képes előre tervezni, mint a nemzetközi politikai szereplők. Sajnos a valós helyzet felismerésének hiánya a jelenlegi EU 2020 stratégiában is nyilvánvaló. Az Európai Uniónak előrébb kellene tekintenie, és készen kellene állnia arra is, hogy áldozatokat hozzon egy fenntarthatóbb társadalom érdekében. Nagyobb mértékben kellene az infrastruktúrára és a munkahelyteremtésre összpontosítanunk, nem pedig a növekvő fogyasztásra, amely az importoktól függ. A feltételek nélküli szabad kereskedelem tisztességtelen módon elveszi a munkahelyeket, pusztítja a környezetet, veszélyezteti a fogyasztók egészségét és növeli a hozzáférhetőség akadályait csupán azért, hogy garantálja egy termék vagy egy szolgáltatás árát. Nem térhetünk vissza a vadkapitalizmus napjainak szélsőségeihez - Twist Olivér világához! Ellenkező esetben az EU 2020 stratégia éppen úgy kudarcba fog fulladni, mint a lisszaboni stratégia.
