A hivatalos fejlesztéstámogatástól eltérő tevékenységek finanszírozása az 1905/2006/EK rendelet hatálya alá tartozó országokban (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Berman úr Fejlesztési Bizottság nevében előterjesztett jelentése az 1905/2006/EK rendelet hatálya alá tartozó országokban a nem a hivatalos fejlesztéstámogatás keretébe tartozó tevékenységek finanszírozásáról.
Thijs Berman
Én is örülök, hogy Deva úr helyet foglalt, most már Ferrero-Waldner asszony hallani fog engem, ami nagy megkönnyebbülés.
Ez a példa nélküli, elharapózó gazdasági válság a fejlődő országok számára kiújuló katasztrófát von maga után. A válság következtében visszaesnek az alapanyagárak, kevesebb a befektetés, kevesebb a kereskedelmi hitel, a bevándorlók pedig kevesebb pénzt küldenek haza. Eközben valamennyi gazdag ország bruttó hazai terméke rohamosan csökken, ami azt jelenti, hogy a fejlesztési együttműködésre szánt költségvetés is megtizedelődik, mivel ez a GDP 0,7%-a, legalábbis ennyinek kellene lennie, és a legtöbb ország még így sem tudja betartani ígéreteit.
Itt az új politikai eszközről szóló vita kontextusa a tárgy. Ha spanyol diákok néhány hónapos latin-amerikai tanulmányi ösztöndíjat kapnak, vagy fordítva, akkor az ilyen csere hasznos, szükséges és kívánatos, egy ilyen projekt viszont nem finanszírozható kizárólag olyan pénzeszközökkel, amelyek célja a szegénység elleni küzdelem. Míg ezen a területen az EU általi finanszírozás üdvözlendő, nem jelenti a szegénység elleni küzdelmet. Kiábrándító, ha ilyen projekteket vissza kell vonni, egyszerűen azért, mert nem létezik olyan jogalap, amelynek alapján támogathatók lennének.
Ezért kerestünk egy szerény eszközt, amellyel az EU a fejlődő országokban végrehajthat olyan politikát, amely a szó szoros értelmében nem tartozik a szegénység elleni küzdelem körébe. Találni kell majd olyan pénzügyi forrást és jogalapot, amely nem tartozik a fejlesztési politika körébe. A jogalap ezért nem alapulhat a Nizzai Szerződés 179. cikkén, mert itt pontosan a fejlesztési politika jogszabályi alapját kellene elkerülni.
Az EU saját érdekei - az európai diákok tanulmányútjai - nem finanszírozhatók a 179. cikk alapján. Ezenkívül az EU-nak a fejlesztési pénzeszközök elköltésekor eleget kell tennie a fejlesztési együttműködés, konkrétan a szegénység elleni küzdelem tekintetében jogszabályban előírt követelményeknek.
Némi kreativitással előteremthetők más források. Az iparosodott országok eszköz kiterjesztése egy olyan lehetőség, amelyet a Külügyi Bizottság terjesztett elő, és amelyet a saját bizottságom is támogat. Lehetőség még az oktatás, a kultúra és a kutatás, bár ez a 150., a 151. és a 170. cikk kombinációja. Ezzel az összetett jogalappal az Európai Parlament teljes együttdöntést tartana fenn ezzel az eszközzel kapcsolatban, a pénzt pedig, melynek összege jelenleg mintegy 13 millió EUR, nem a fejlesztéspolitikai kasszából és nem is a külpolitikai kasszából vennénk ki.
Előadóként - és ebben a Fejlesztési Bizottság támogatni fog engem - nem tudok egyetérteni a 179. cikkel mint jogalappal. Ha ez lenne a jogalap, ez az új eszköz hatástalanná válna, tekintettel arra, hogy pontos célja az, hogy megakadályozza a fejlesztési pénzeszközök más célokra történő felhasználását. Következésképp nem kell jogalapnak kell lennie ehhez az eszközhöz, amely kötelezővé teheti.
Ezért az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) és az Európai Demokraták Képviselőcsoportjával amellett érvelek, hogy ezt a módosítást halasztást nem tűrő kérdésként vissza kell vonni. Ütközik azzal a közös érdekünkkel, hogy védeni kell a fejlesztési együttműködésre szánt költségvetést, még gazdasági válság idején is.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Elnök úr, először is szeretném megerősíteni azt a kötelezettségvállalást, amelyet a Bizottság nevében tettem a pénzügyi eszközök 2009-ben történő félidős felülvizsgálatára. Ez a Parlament kérésére adott válaszom volt az eszközökkel kapcsolatos végső tárgyalások során.
Ez a felülvizsgálat közlemény formájában konkretizálódik, melyekhez adott esetben jogalkotási javaslatok kísérnek. A közlemény elfogadása 2009 áprilisában várható, és szerepel a Bizottság jogalkotási munkaprogramjában.
A felülvizsgálat az eszközök végrehajtásáról szól. Meg kell különböztetni a jelenleg folyamatban lévő - és a rendeletekben előirányzott - más félidős felülvizsgálattól, amely a 2011-2013 közötti időszakra vonatkozó programozási dokumentumokhoz és stratégiai dokumentumokhoz kapcsolódik. Ez az új programozás demokratikus ellenőrzések sorozatára ad majd lehetőséget - csakúgy, mint a 2007-2010 közötti időszakra vonatkozó első programozási tapasztalat esetén.
A két programozási tapasztalat eltérő, de kiegészíti egymást. Fontos, hogy az eszközökkel kapcsolatos kérdéseket az új programozási időszak előtt rögzítsük. A stratégia és a programozás felülvizsgálatára 2009-ben kerül sor, hogy készen legyen a Parlament általi 2010-es demokratikus ellenőrzésre.
Ami a fejlesztési együttműködési eszközt (DCI) illeti, előzetes gondolatmenetünk megerősít egy olyan kérdést, amely a felülvizsgálat középpontjában fog állni: a DCI alkalmazási körébe tartozó országoknak szánt hivatalos fejlesztési támogatástól eltérő tevékenységekkel kapcsolatos jogalkotási hiányosság.
Melyek ezek a hivatalos fejlesztési támogatástól eltérő tevékenységek? Eltérő jellegűek, de a Parlament által kezdeményezett jelenlegi négy előkészítő intézkedés megfelelő rálátást biztosít arra, amiről beszélünk: a DCI alkalmazási körén kívüli közepes jövedelmű ázsiai és latin-amerikai országokkal folytatott együttműködésre, valamint a Kínával és Indiával folytatott üzleti és tudományos cserékre.
Az ilyen tevékenységekkel kapcsolatban egyetértünk Önnel abban, hogy léteznie kell olyan jogszabálynak, amely előmozdítja az EU DCI-országokkal kapcsolatos aggodalmait. Ez vagy új jogi aktus segítségével, vagy az iparosodott országok eszközről (ICI) szóló, hatályos rendelet módosításával valósítható meg.
Amikor 2006-ban kidolgoztuk az új külkapcsolati eszközöket, megállapodtunk abban, hogy belpolitikáink külső dimenziójára is ki kell terjedniük. Megállapodtunk abban, hogy ezt a külső fellépésekre vonatkozó jogalap értelmében lehetne megvalósítani. Ez a korábbi helyzethez képest számottevő egyszerűsítést jelentett.
A Bizottság nehezen fogja követni ezt a megközelítést. Véleményünk szerint a jogalapnak tükröznie kell az eszköz célkitűzéseit és tartalmát. Elismerjük, hogy a hivatalos fejlesztési támogatástól eltérő tevékenységek problémásak. Természetükből adódóan ezek a tevékenységek nem minősülnek fejlesztési támogatásnak. Ezért egy olyan javaslat, amely csak ilyen tevékenységekkel foglalkozik, nem tartozhat fejlesztési együttműködés körébe - a 179. cikk alapján, ahogyan Ön említette.
Tekintettel arra, hogy ismert hivatalos fejlesztési támogatási tevékenységeket akarunk leszabályozni, úgy tűnik, hogy a legmegfelelőbb jogalap a Szerződés 181a. cikke lesz, mivel az a gazdasági, a pénzügyi és a műszaki együttműködésre vonatkozik. Mielőtt azonban a Bizottság bármilyen javaslatot tenne, a Parlament által kifejezésre juttatott álláspont fényében alaposan mérlegeli a kérdést. Hasznos lenne ismerni a Parlament álláspontját, hogy - ígéretünkhöz híven - a választások előtt véglegesíthessük javaslatainkat.
Végezetül: megértem, hogy a javaslat több forrást követel. Ezt meg kell vizsgálnunk. Önök ismerik a pénzügyi keret negyedik fejezetének igen szoros helyzetét. Érvelhetnénk azzal, hogy a feltörekvő országok átmeneti helyzetben vannak, és hogy a jelenlegi támogatási keretnek ezt az átmenetet kell kísérnie, azaz a fejlesztési fókuszról fokozatosan áttérve a hivatalostól eltérő fejlesztési támogatási tevékenységre. Ez a felülvizsgálat részeként vizsgáljuk meg.
Ezek a Bizottság kezdeti észrevételei a ma megvitatásra kerülő jelentéssel kapcsolatban. Közös munkánkhoz jó alapnak tekintjük, és várom a képviselők mondanivalóját.
Vicente Miguel Garcés Ramón
Elnök úr, a Költségvetési Bizottság véleménye szerint mindennél fontosabb az egyes költségvetési tételek egyértelmű elhatárolása. Ezért a legreálisabb lehetőségnek egy új eszköz létrehozása tűnik a rendelet hatálya alá tartozó országoknak szánt hivatalos fejlesztési támogatástól eltérő intézkedésekre.
Költségvetési szempontból a Fejlesztési Bizottság finanszírozási javaslata nem tűnik megfelelőnek, mivel ez a pénz nem létezik, és ezekben a költségvetési tételekben nincsenek többéves alapon kiutalt pénzeszközök. Van finanszírozás 2009-re, későbbi időszakra azonban nincs.
Mindenesetre, tekintettel arra, hogy a szóban forgó új együttműködési eszköz finanszírozásának összhangban kell lennie a 2007-2013 közötti időszakra szóló pénzügyi kerettel, érdemes kiemelni a pénzügyi keret félidős felülvizsgálatának jelentőségét. Ennek lehetővé kell tennie a különböző fejezetekben foglalt felső határok kiigazítását.
Nirj Deva
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, nagyon lelkesen üdvözlöm Ferrero-Waldner biztos asszony iménti nyilatkozatát, és arra kérem képviselőcsoportomat, hogy vonja vissza módosítását, hogy ez a jelentés mielőbb áthaladhasson. Ellenkező esetben meglehetősen nehéz helyzetben vagyok, viszont ebben a kérdésben támogatnom kell a szocialista előadót.
Azt kell mondanom, hogy a fejlesztési eszköz fejlesztési célokat szolgál. Ha azonban megnézi valaki, hogy mit jelent a fejlesztési eszköz, különösen a 179. cikk, minden megszorítás ellenére a hivatalos fejlesztési támogatási (ODA) eszköz lehetővé teszi múzeumok, könyvtárak, művészetek, iskolai zenei nevelés, edzési felszerelések és helyszínek előmozdítását; ezek mindegyike hivatalos fejlesztési támogatásnak számít. Koncertturnék vagy a sportolók utazási költségeinek támogatása azonban természetesen nem számít annak. Fejlődő országokban szervezett olyan kulturális programok, amelyek fő célja az adományozó kulturális értékeinek népszerűsítése, nem számítható hivatalos fejlesztési támogatásnak. Kizárja a katonai támogatást, de nem zárja ki a békefenntartást. Igen változatos tevékenységekre terjed ki: még a rendőrök képzési kapacitásának biztosítására és fokozására irányuló polgári rendőrségi munka, a katonák leszerelése, a választások felügyelete, a bányák és a szárazföldi aknák megszüntetése is mind hivatalos fejlesztési támogatás.
Tehát azt a kérdést tesszük fel magunknak e Parlamentben, hogy csak fecséreljük-e az időnket, amikor tulajdonképpen a munka legfőbb területét lefedi az ODA-eszköz. Örömmel fogadom tehát Ferrero-Waldner biztos asszony azon kijelentését, miszerint azért van a 181a. cikk, hogy lehetővé tegye pénzeszközök keresését egyes kollégáim által remélt dolgokhoz.
Ana Maria Gomes
a PSE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, döntő jelentőségű rendezni a nem ODA-intézkedések finanszírozásával kapcsolatos jogalkotási hiányosságot a DCI alkalmazási körén kívül eső országokban. Az említett hiányosság kezelését célzó eszközre irányuló javaslatnak a DCI-t egyértelműen ODA-eszközként kell megtartania, és lehetővé kell tennie a tisztán ODA-fejlesztési együttműködésre kiutalt pénzügyi források, valamint a fejlődő országokkal folytatott, nem ODA-fejlesztési együttműködés más típusaira kiutalt pénzügyi források között. Ez a különbségtétel önmagában nagyon lényeges politikai üzenet, és megfelelően ismertté tenné az EU fejlesztési együttműködési politikáját.
Az új vagy felülvizsgált eszköznek kellőképpen széles körűnek kell lennie ahhoz, hogy kiterjedjen egy olyan intézkedéssorozatra, amely nem felel meg az OECD DAC-iránymutatásának, de amely döntő jelentőségű az EU fejlődő országokkal folytatott együttműködése: például az iraki Akkas gázmezők fejlesztése vagy az Indiával folytatott repülésbiztonsági együttműködés szempontjából. Ezért nem értek teljesen egyet a javasolt korlátozó jogalappal. Teljes mértékben támogatom Ferrero-Waldner biztos asszonyt abban, hogy a 181a. cikket esetlegesen megfelelőbb jogalapnak tartja, amely rendelkezik az általam kiemelt aggodalmakról. Nem tartom azonban meggyőzőnek a PPE-DE képviselőcsoport által előterjesztett alternatívát sem, amelyről holnap kellene szavaznunk.
Ezért remélem, hogy előadónk, Thijs Berman irányításával több időnk lehet arra, hogy alaposan megvitassuk ezt a kérdést, és mérlegeljük a legjobb jogalapot, konkrétan Ferrero-Waldner biztos asszony javaslatát.
Toomas Savi
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, szeretném megköszönni Thijs Berman úrnak a jelentését, amely rámutat a fejlesztési támogatás egyik olyan lényeges aspektusára, amelyet véleményem szerint mérlegelnünk kell. Az olyan tevékenységekre, mint a kulturális, tudományos és gazdasági csereprogramok, a polgárok közötti kapcsolatok vagy a politikai párbeszéd, sajnos nem vonatkoznak hatályos európai jogszabályok, és ez csak néhány példa.
Az Európai Unió számos programot és pénzügyi eszközt hozott létre különböző ügynökségek égisze alatt, melyek mindegyike a fejlődő országok jelenlegi problémáinak csak bizonyos korlátozott szempontjaival foglalkozik. Úgy vélem, hogy központi uniós ügynökség, valamint átfogó és következetes politika nélkül a fejlődő országokbeli helyzet javítására irányuló erőfeszítéseink nem számottevőek.
Mindannyian egyetértünk abban, hogy az Európai Unió fejlesztési együttműködési politikájának az a célja, hogy a lehető legtöbb rászorulóhoz jusson el, ehhez a célkitűzéshez mégis egy meglehetősen alkalmatlan utat választottunk. Az Európai Unió pillanatnyilag intézményi szempontból nem egységes, és jogilag is akadályokkal szembesül a fejlesztési támogatás kérdésében. Ez a nagyra becsült jelentés az említett hiányosságok következményeivel foglalkozik.
Az Európai Unió és tagállamai jelentősen hozzájárultak a hivatalos fejlesztési támogatáshoz, és ezt soha nem szabad alulbecsülni, viszont sokat kell még tenni az intézményi keret hatékonyságának és hatásosságának fokozása, valamint a fejlesztési támogatásra vonatkozó jogszabályok összehangolása érdekében.
Michael Gahler
(DE) Elnök úr, őszintén szólva némi meglepetéssel állapítottam meg, hogy Berman úr jelentése már kidolgozásra került, és már a javaslat előterjesztése is megtörtént a Mitchell-jelentés befejezése előtt, amely tulajdonképpen az a jelentés, amelynek értékelnie kell a fejlesztési együttműködés finanszírozási eszközével (DCI) szerzett tapasztalatokat.
Képviselőtársamnak igaza van javaslata lényegét illetően. A DCI kialakítása miatt a jogalkotási hiányosság elkerülhetetlen volt. Támogatom azt a következtetést, amely szerint ettől eltérő eszközre van szükség, hogy ezt a hiányosságot pótoljuk a hivatalos fejlesztési támogatástól (ODA) eltérő tevékenységek esetén. Meg tudom érteni a jelentésének (3) bekezdésében javasolt mindkét alternatívát.
Szeretném azonban tisztázni, hogy a nem ODA-intézkedések szintén lényegesek egy ország fejlődése szempontjából: csak a jogalap megválasztása vitatott. Véleményem szerint ebben a tekintetben az előadó és a bizottsága áll a világ többi részével szemben. A Fejlesztési Bizottság a 179. cikk szűkebb értelmezését választja, és ezért a belpolitikákra vonatkozó cikkekhez kell folyamodnia jogalapként. A Külügyi Bizottság, a Parlament Jogi Szolgálata, az Európai Közösségek Bírósága, a Tanács és a Bizottság mind eltérően értelmezik a 179. cikket.
Ezért mi, az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) és az Európai Demokraták Képviselőcsoportja ma úgy döntöttünk, hogy nem vonjuk vissza ezt az indítványt holnap, hanem módosítást terjesztünk elő a tervezett jogalap megváltoztatására, és a halasztást sem támogatjuk, mivel egyetértünk abban, hogy ebben a kérdésben csak a jogalap vitatott. Ezért biztos vagyok abban, hogy holnap tisztázni fogjuk a kérdést.
Corina Creţu
(RO) Képviselőtársunk, Berman úr jelentése a nem sürgős és a fejlesztési együttműködési eszközben fejlesztési fellépés kategóriájába nem tartozó külső fellépések finanszírozásának jogalkotási struktúrájában tapasztalható hiányosság pótlására egyértelmű megoldást kínál.
Az ilyen fellépések finanszírozása politikai szempontból fontos, mivel biztosíthatja az Európai Unió folyamatos jelenlétét azokban az országokban és régiókban, amelyek már túljutottak a kezdeti fejlődési szakaszon. Elengedhetetlenül fontos azonban, hogy a szóban forgó fellépések finanszírozására használt pénzeszközök ne a fejlesztésre elkülönített forrásokból, hanem más költségvetési tételekből származzanak.
A tárgyalt jelentésben kért jogalkotási javaslat célja a fejlesztés ösztönzése, nem pedig annak korlátozása a fejlesztési politikákra rendelkezésre álló pénzeszközök más intézkedések javára történő csökkentésével. Ezért elengedhetetlenül fontos, hogy a fejlesztési együttműködési eszköz alkalmazási körében előírt fellépések és az új jogalkotási rendelkezés közötti különbségtétel tükröződjön az azok finanszírozására elkülönített pénzeszközök meghatározásakor.
Mairead McGuinness
Elnök úr, először is szeretném megköszönni az előadónak a jelentését. Támogatom a gazdasági válságra, annak a fejlődő világra gyakorolt hatására, valamint arra a tényre vonatkozó első észrevételét, hogy a 0,7%-os támogatási célt nem valósítjuk meg. Ez igencsak sajnálatra méltó, mert amikor a fejlett világ kisebb lesz, a fejlődő világ valóban kiveszi belőle oroszlánrészét.
Azért jöttem el erre a vitára, mert aggodalommal hallottam a jogalapokkal kapcsolatos érveket. Számomra úgy tűnik, hogy emögött az a félelem áll, hogy a költségvetés elosztása túlságosan szűkre szabott lesz. Egyszerűen nevezzük a nevén a dolgot! Hadd idézzem egy segélyezési ügynökség észrevételeit, amely ma vette fel velem a kapcsolatot: "Bár támogatjuk a Parlament kérését a fejlődő országokban folytatott, nem ODA-tevékenységekre szánt finanszírozási eszközre vonatkozóan, határozottan úgy véljük, hogy azt olyan jogalapra kell létrehozni, amely megfelelő az általa finanszírozni szándékozott tevékenységek szempontjából. A nem fejlesztési célú tevékenységekhez a 179. cikk jogalapként történő alkalmazása nyilvánvalóan nem megfelelő, és mint ilyen, mind az EK-Szerződést, mind pedig a közösségi vívmányokat is sértené. Lehetőséget teremt arra is, hogy a jövőben nem ODA-tevékenységeket is lehessen finanszírozni valódi fejlesztési tevékenységekre szánt költségvetési tételekből. Nagyon reméljük, hogy a módosítást visszavonják”.
Tehát a PPE-DE képviselőcsoport tagjaként azért vagyok itt ma este, hogy meghallgassam mindkét oldalt ezzel az érvvel kapcsolatban, és azért is, hogy előterjesszem annak a lobbinak egy részét, amelyet a fejlesztési területen tevékenykedő nagyon hiteles személyektől kaptam, akiknek az aggodalmaival foglalkoznom kell.
Megismétlem azt az észrevételt, hogy amennyiben van bőven pénzeszközünk, jogalapunk nem okoz nekünk ennyi kínt. A nehézséget az jelenti, hogy nincs elég pénzeszközünk. A legfőbb aggodalomra okot adó fejlesztési menetrendben érintettek attól félnek, hogy a rendelkezésre álló pénzt túl sok tevékenységre osztjuk el. Engem azonban még meg kell győzni.
Paul Rübig
(DE) Elnök úr, Ferrero-Waldner biztos asszony, hölgyeim és uraim, én nem a jogalapot, hanem a túlélési alapot szeretném megvitatni. A kis- és középvállalkozásoknak nagyon különleges szerepet kell játszaniuk ebben. A hitelképesség különösen fontos pénzügyi válságok idején ahhoz, hogy ezek a vállalkozások még mindig kaphassanak mikrohitelt.
Különösen azt szeretném kiemelni, hogy a mikrohitel intézménye valójában nagyon is bebizonyította értékét világszerte, és hogy - különösen a WTO-forduló keretében, amely remélhetőleg végső szakaszaihoz közeledik - mérlegelnünk kellene, hogyan hajtható végre a megfelelő kereskedelemkönnyítés az e területeken élő családok számára.
A jólét végül is ott teremtődik meg, ahol valamit termelnek, ahol az emberek maguk biztosíthatják megélhetésüket, és el tudják tartani családjukat. Ha emellett valamit el is tudnak adni, a jólét biztosított. Ebben a szellemben remélem, hogy a fejlesztési politika a megfelelő irányt veszi fel.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Elnök úr, valamennyi különböző hozzászólás meghallgatása után nyilvánvaló, hogy a képviselőket leginkább a jogalap megválasztása foglalkoztatja.
Bevezetőmben közöltem a Bizottság által követni kívánt irányt, de kétségkívül nagy örömmel veszem át az Önök javaslatait is.
Tudják, hogy valamennyi ország számára a legjobb fejlesztési segítséget akarjuk, és gondolkodásunknak ez a legfőbb hajtóereje. Dolgozzunk tehát együtt, hogy megtaláljuk a megfelelő megoldást!
Thijs Berman
előadó. - Elnök úr, nem vagyok jogász, nem vagyok nagyon jártas a jogban, de tudom, hogy elkell kerülni a jogszabályszövegek értelmezésének erőltetését. Ettől tartok, ha a 181a. cikket alkalmazzuk, ugyanis az gazdasági és műszaki együttműködésről szól, míg mi egyetemek közötti külföldi cserékben részt vevő diákokról beszélünk. Ez kissé veszélyes. Nem ellenzem ezt, ha a Bizottság ezt a mindannyiunk által szükségesnek és fontosnak tartott nem ODA-tevékenységek esetében kiútnak tekinti, és egyet fogok érteni vele. Talán azért aggódom, mert újságíró vagyok. Szeretem a szövegeket, és komolyan veszem a szavakat, pontosan ezek jelentik Európa lényegét: humanizmusa, valamint az, hogy komolyan veszi a szövegeket és a nyelvet. Óvatosnak kell lenniük a szóhasználattal, a 181a. cikk tehát egy lehetséges választás, de nem örülök ennek túlságosan.
Örültem azonban Mairead McGuinness észrevételének, miszerint őt meg kell győzni. A képviselőnő ír, megvannak a maga meggyőződései, és határozott az elveiben, mint tulajdonképpen mindannyian. Ha holnap nem állapodhatunk meg a megfelelő jogalapról, akkor inkább visszautalnám ezt a bizottságomhoz, hogy legyen időnk dönteni a megfelelő jogalapról, mert mindannyian tudjuk, hogy a nem ODA-intézkedésekre szükség van.
Köszönöm a Bizottságnak azt észrevételét, amely szerint a nem ODA-intézkedések idővel egyre fontosabbá válnak a fejlődő országokban és a közepes jövedelmű országokban stb. Mindannyian egyetértünk abban, hogy szükségesek, és mindannyian egyetértünk abban, hogy jogalapot kell találni. Néhányan egyetértünk abban, hogy a 179. cikk nem az általunk keresett jogalap.
Ha a holnap déli szavazásunk előtt nem tudok megállapodni a PPE-DE képviselőcsoporttal, ami sajnálatos lesz, kérni fogom a kérdés visszautalását a bizottságomhoz. Kész vagyok ezt megtenni, és meg is teszem, amikor holnap a módosításra vonatkozó szavazásra kerül sor. Nagyon sajnálnám, ha ez lenne a PPE-DE képviselőcsoport álláspontja, hiszen mindannyian egyetértünk abban, hogy a fejlesztési támogatást a mai szinten kell fenntartani, és mindannyian tudjuk, hogy a támogatás a gazdasági válsággal csökken.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Angelika Beer  
Az új külpolitika-finanszírozási eszközök felülvizsgálata hiányosságokat tárt fel a harmadik országokkal folytatott együttműködésben, és így mi az ipari eszköz megreformálására teszünk javaslatot.
A Külügyi Bizottság nem tartja kívánatosnak az eszköz új jogalapjának néhány együttműködési területre való korlátozását. Ezenkívül a jelenleg előirányzott politikaterületeket (kultúra, ifjúság, kutatás) az európai belpolitikából kölcsönözték, és azokkal kapcsolatban eddig nem tervezték harmadik országokkal folytatott együttműködés meghatározását. Ez csak az egyik bizonytalanság, amely a Külügyi Bizottságot aggasztja. Mi történik, ha például a közeljövőben kívánatossá válik, hogy más országokkal éghajlat-politikai kérdésekben folytassunk együttműködést? Minden egyes alkalommal új jogalapot kell létrehoznunk? Minden egyes alkalommal ezt akarjuk tenni, ha megváltozik az együttműködési terület?
A külpolitikai eszközök reformja igen fontos számunkra, és tisztázni kell, hogy nem egymás ellen küzdünk.
Ez az egyetlen ok, amely miatt a Zöldek/az Európai Szabad Szövetség képviselőcsoportja a Külügyi Bizottság előadójával együtt hétfőn visszavonta a módosítást.
Ami a tartalmat illeti, úgy véljük, javaslatunk ennél tágabb látókörű, és olyan javaslat, amely következetes külpolitikát tesz lehetővé. Ez a jelentés azonban csak egy, a Bizottságnak szóló ajánlás. Meglátjuk, mit kezd vele.
Sirpa Pietikäinen  
Elnök úr, hölgyeim és uraim, az Európai Unió a világon legnagyobb fejlesztési segélyező, az erre szánt összeg az összes finanszírozás 60%-át teszi ki. Az Európai Unió fejlesztési együttműködésben kulcsszereplőként betöltött központi szerepét a jövőben tovább kellene erősíteni.
A fejlődő országok gazdaságának stabilizálása és békéjének megteremtése érdekében elengedhetetlenül fontos, hogy az Unió tartsa magát ahhoz a célkitűzéséhez, hogy 2015-ig a fejlesztési támogatást a GDP 0,7%-ával megnövelje. Önmagában ez azonban nem lesz elég.
Elengedhetetlenül fontos, hogy a különböző intézmények között a fejlesztési együttműködés kapcsán általános összhang valósuljon meg. A pénzügyi befektetés, valamint az infrastruktúra-építést és az emberi jogok hatékonyabb elfogadását célzó projekteket oly módon kell kivitelezni, hogy azok támogassák egymást. Az EU-nak létre kell hoznia a következetes fejlesztéspolitikai intézkedések végrehajtásához szükséges eszközöket.
Az Unió fejlesztési együttműködéshez alkalmazott jelenlegi jogalapja azonban jogalkotási szempontból hiányos, és ezért szeretném megköszönni az előadónak, hogy felvetette, mi minősül fontos kérdésnek. A közlekedési/szállítási, a technológiai és az energiaszektor javítására irányuló projektek, valamint a tudományos közösség és a nem kormányzati szervezetek közötti párbeszéd elengedhetetlen a fejlődő országok társadalmi életképességének szempontjából. Az ilyen projektek legfőbb célkitűzése azonban nem az, hogy előmozdítsák a fejlődő országokban a gazdasági fejlődést és a jólétet, és ezért nem felelnek meg a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet által hivatalos fejlesztési támogatásként meghatározott kritériumoknak. A jövőben a hivatalos fejlesztési támogatásnak kifejezetten a szegénység felszámolására és az emberek életkörülményeinek javítására kell összpontosítania.
