Multipel sclerose (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er mundtlig forespørgsel af Marcin Libicki for Udvalget for Andragender til Kommissionen om kodeks for bedste praksis inden for multipel sclerose (0-0028/2007 -B6-0124/2007).
Marcin Libicki 
Fru formand! Europa-Parlamentet har beskæftiget sig med sundhedsspørgsmål ved en lang række lejligheder. Man giver dog ofte udtryk for det synspunkt, at Parlamentet bør fokusere på generelle sundhedsspørgsmål såsom lægebehandling, forsikring og en passende omsorg for både syge og raske. Folk siger undertiden, at Parlamentet ikke bør tage sig af specifikke sygdomme. Jeg mener dog, at den sygdom, som vi drøfter i dag, nemlig multipel sclerose, er et så alvorligt og omfattende problem, at Parlamentets inddragelse er berettiget. Det er heller ikke første gang, at Europa-Parlamentet gør en indsats på dette område.
For et par uger siden - den 29. maj i år - holdt Den Europæiske MS-Platform en konference i Bruxelles. Denne konference blev holdt med støtte fra Europa-Parlamentets formand, Hans-Gert Pöttering, hvilket vi gerne vil takke ham for, og den blev tilrettelagt af Uma Aaltonen. Jeg vil gerne minde Dem om, at Uma Aaltonen er en af vores tidligere kolleger. Hun har været medlem af Europa-Parlamentet og medlem af Udvalget for Andragender, som jeg er formand for. Uma Aaltonen lider selv af multipel sclerose. Hun er forfatter, journalist og underviser, og hun støtter navnlig denne sag.
Jeg minder om, at Udvalget for Andragender behandlede spørgsmålet om multipel sclerose i andragende 842/2001. På baggrund af dette andragende udarbejdede Udvalget for Andragender en betænkning, der blev drøftet i Parlamentet på plenarmødet i december 2003. Takket være vores samarbejde med multipel sclerose-foreningerne i alle medlemsstaterne og Den Europæiske MS-Platform blev der opstillet en kodeks for bedste praksis med udgangspunkt i betænkningen og den tilhørende beslutning.
Det er faktisk et yderst vigtigt spørgsmål, eftersom den tragiske situation, som personer med multipel sclerose befinder sig i, ikke afspejles i statistikkerne. Som deltagerne i denne konference påpegede, og som vi hørte under vores tidligere forhandling om dette spørgsmål, står der ofte i dødsstatistikkerne, at dødsårsagen er et lungesvigt eller et kardiovaskulært svigt, men der står ikke noget om, at hovedårsagen til lungesvigtet ganske enkelt var muskellammelse, og at patienten blev kvalt, eller at grunden til det kardiovaskulære svigt var multipel sclerose.
Statistikkerne giver os således ofte ikke de relevante informationer om, hvor mange mennesker der er alvorligt syge, hvor mange der lider, og hvor mange der dør på grund af denne sygdom. Folk med multipel sclerose er syge i mange år. Statistisk set er dødsårsagen i den sidste ende - og det er jeg ked af at sige - en helt anden sygdom. Udvalget for Andragender har mødt folk med multipel sclerose og deltaget i disse konferencer, og på vores undersøgelsesrejse til Berlin havde vi et møde med den tyske regerings Europa-minister, Günter Gloser, som vi drøftede denne sag med, eftersom det tyske udvalg for andragender ligeledes beskæftiger sig med dette spørgsmål.
I dag vil jeg gerne stille Kommissionen en forespørgsel og bede den om at oplyse, hvilke midler, metoder og foranstaltninger den har taget i brug for at gennemføre Europa-Parlamentets beslutning og den kodeks for bedste praksis, der blev udarbejdet på baggrund af beslutningen. Jeg ville være meget taknemmelig, hvis kommissæren ville besvare dette spørgsmål.
Markos Kyprianou
Fru formand! Jeg vil gerne begynde med at sige, at vi anerkender og forstår, hvor alvorlig denne sygdom er. Ikke alene er det en alvorlig sygdom, men den rammer unge mænd og kvinder i Europa og i hele verden i den mest produktive periode af deres liv: folk, der normalt allerede har stiftet familie, har små børn, har hele livet for sig og så må gennemgå disse vanskeligheder.
Vi forstår også vigtigheden ikke bare af Parlamentets beslutningsforslag, men også af den kodeks for bedste praksis, der er blevet skitseret af Platformen.
Som jeg allerede har sagt, tog Kommissionen også del i den første europæiske konference om multipel sclerose i sidste måned, og den konference blev organiseret inden for rammerne af vores folkesundhedsprogram. Det var et projekt, der var finansieret af programmet "Multipel Sclerose - Information Dividend" og ledet af Den Europæiske Platform for Multipel Sclerose.
Naturligvis må medlemsstaterne behandle mange af aspekterne i forbindelse med denne sygdom, så det er en gradvis proces, der vil tage nogen tid, men Kommissionen vil gerne hjælpe, støtte og opmuntre.
Ved konferencen blev der forelagt mange vigtige ting med hensyn til opfølgningen af Parlamentets beslutning af 2003, særlig med hensyn til den diskriminerende behandling, der bliver givet til folk med multipel sclerose. Kommissionen vil gøre noget ved de vigtigste områder, der dækkes af forslaget om en kodeks for god praksis vedrørende den ret, som mennesker ramt af multipel sclerose har til livskvalitet. Visse initiativer er direkte rettet mod multipel sclerose, andre er af mere generel, eller lad os sige horisontal eller generisk art, men igen er de også til gavn for problemet multipel sclerose, f.eks. spørgsmålet om lige rettigheder og adgang til behandling og terapier for multipel sclerose. Kommissionen vil inden for de mere generelle rammer af sikre og effektive sundhedstjenester af høj kvalitet styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne. Den hjælper med at oprette referencenetværk for sygdomme, udveksling af bedste praksis og referencecentre, og målet for disse vil være at sikre lige rettigheder for patienterne og en ensartet behandling i hele EU. Så så snart disse netværk er etableret, kan de også dække multipel sclerose, særlig ved referencecentre og udveksling af bedste praksis.
Vedrørende forskning har vi på den anden side en mere direkte målrettet dagsorden og ditto initiativer. Det syvende rammeprogram indeholder samarbejdsaktiviteter for forskning i hjernerelaterede sygdomme, menneskelig udvikling og aldring med særlig henblik på, hvordan grundforskningsresultater skal omsættes til klinisk brug. Et første forslag om dette emne var nervestøttevævsinteraktion ved sundhed og sygdom, som er af direkte interesse for dem, der forsker i multipel sclerose. Ligeledes finansierede Kommissionen under de tidligere programmer (det femte og det sjette) 18 projekter vedrørende multipel sclerose, hvoraf det største, i det sjette program, androg 11,4 millioner euro og havde at gøre med nervebeskyttende strategier for multipel sclerose.
Med hensyn til spørgsmålet om beskæftigelse og diskrimination, der er vigtigt for os, forbyder direktiv 2000/78/EF allerede diskrimination på basis af handicap ved ansættelse, beskæftigelse og erhvervsuddannelse og kræver, at arbejdsgiverne skal indføre rimelige foranstaltninger, der skal målrettes det enkelte tilfælde for at sætte en handicappet i stand til at arbejde eller uddanne sig.
Kommissionen er engageret i at tilskynde til initiativer og strategier for ramte personers tilpasning og genintegrering i arbejdslivet.
Hvad angår spørgsmålet om deltagelse og selvstændiggørelse, vil det projekt, jeg nævnte tidligere, "Multipel Sclerose - the information dividend", gøre det lettere at få konsensus om vedtagne europæiske kvalitetsnormer for oplysninger om multipel sclerose, og disse skal være tilgængelige og gives på betimelig vis af ordentligt uddannede og erfarne professionelle, samt gives på en ligelig og effektiv måde.
Endelig vil jeg gerne informere Parlamentet om, at Kommissionen med medlemsstaterne agter at drøfte et forslag til en stor europæisk konsensuskonference om nervenedbrydende sygdomme, herunder multipel sclerose, som skal afholdes i 2009 eller 2010, og Kommissionen vil (på basis af de konklusioner, som både offentlige og private interesserede har tilsluttet sig ved denne konference) være i stand til at foreslå et kommunikationsinitiativ eller andet relevant politisk initiativ, herunder særlige initiativer inden for alle områder af sygdomsforebyggelse, forskning og forvaltning af denne gruppe sygdomme. Vi vil naturligvis holde Parlamentet underrettet om alle de næste skridt.
Frieda Brepoels
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Det er faktisk tre et halvt år siden, at Parlamentet i et beslutningsforslag anmodede både Rådet og Kommissionen om at træffe vigtige foranstaltninger for at støtte europæiske borgere med multipel sclerose. Som kommissæren sagde, er der faktisk sket en hel del. På konferencen den 29. maj gav jeg på Parlamentets vegne endnu en gang udtryk for vores støtte, men jeg har alligevel tre præcise spørgsmål til Kommissionen.
Kodeksen for bedste praksis skal faktisk hurtigst muligt udbredes og vedtages i alle medlemsstater. Er Kommissionen rede til at stille lignende information om MS til rådighed for alle patienter på EU-portalen for folkesundhed?
Mit andet spørgsmål vedrører det MS-idéprojekt, som for nylig blev indledt som led i sundhedsprogrammet, og som også finansieres af Kommissionen. Dette projekt skal føre til et MS-register, som alle kan bruge. Vil Kommissionen også støtte dette finansielt?
Til sidst vil jeg gerne spørge, om Kommissionen vil tage yderligere initiativer til rammelovgivning, hvori bibeholdelse af arbejde til MS-patienter prioriteres.
Proinsias De Rossa
Fru formand! Jeg vil gerne takke hr. Libicki for at have taget initiativ til at forelægge denne sag for Parlamentet i aften. Jeg glæder mig også over min egen mulighed for at bidrage til denne debat.
Hvad angår behandlingen af mennesker med multipel sclerose og forebyggelse af deres marginalisering fra samfundet, er der stor forskel på den måde, hvorpå folk, der er ramt af multipel sclerose, behandles rundt omkring i EU. Følgelig lider mange tusind mennesker og deres familier unødvendigt under en dårlig livskvalitet. Adgang til nødvendig medicin, behandling og tjenesteydelser er alt for ofte ikke afhængig af behov, men af hvor man tilfældigvis bor, og om den pågældende regering investerer nok i disse behov. Det er en sørgelig kendsgerning, at det ikke altid er tilfældet, at medlemsstaterne har ressourcer til at yde en sådan hjælp og sådanne tjenesteydelser. Mit eget land, Irland, er et godt eksempel. Vi har haft 10 år med enorm økonomisk vækst og velstand, og alligevel har vi det laveste antal neurologer i forhold til patientantallet blandt de velstående lande i EU. Vi har brug for mere forskning for at styrke vores forståelse af sygdommen, og hvordan man bedst kan behandle den. Desværre kommer vi her i Parlamentet hele tiden ud for modstand mod sådan forskning, særlig stamcelleforskning, der giver det bedste håb om at gøre fremskridt.
Endelig er det ikke passende at tillade, at en situation, hvor europæiske borgere bliver behandlet uens, får lov at fortsætte. Mens jeg erkender, at det primært er medlemsstaternes ansvar at yde sundhedstjeneste, er det også Kommissionens ansvar at sikre, at der er ligebehandling overalt. Jeg vil gerne bede Dem støtte et kapløb mod toppen med hensyn til tjenesteydelser til handicappede generelt, men bestemt til folk med multipel sclerose. Jeg tror, at offentliggørelse af de fremskridt, som medlemsstaterne gør, når de underskriver denne adfærdskodeks, vil hjælpe med til at sætte gang i det kapløb mod toppen.
Elizabeth Lynne
Fru formand! Der er omkring 400.000 mennesker med multipel sclerose i EU. Louise McVays andragende henledte vores opmærksomhed på sygdommen i 2003, og der er kun rimeligt, at Kommissionen tre et halvt år senere aflægger rapport om de fremskridt, den har gjort for at sikre, at i særdeleshed kodeksen for bedste praksis bliver gennemført.
Beslutningen fra 2003 opfordrede til lige adgang til sundhedspleje for folk med sclerose, men nogle former for medicin, såsom betainterferon, er stadig ikke tilgængelige i lige høj grad. I Det Forenede Kongerige har vi et postnummerlotteri om denne medicin, idet det afhænger af, hvor man bor, om den er tilgængelig eller ej. I Polen bliver kun 1 % af de syge behandlet med sygdomsbekæmpende lægemidler, sammenlignet med 50 % i Sverige.
Folk med multipel sclerose bør behandles bedst muligt, som der opfordres til i kodeksen om bedste praksis. Den opfordrer også til, at folk med multipel sclerose skal kunne bevare deres arbejde og få tilstrækkelig hjælp og støtte til at blive i det almindelige samfund. Det er derfor, at det, som kommissæren sagde, er så vigtigt, at beskæftigelsesdirektiv 2000 bliver gennemført på ensartet måde i hele EU. I år er det året for lige muligheder for alle. Lad os håbe, at det også er det år, hvor vi får en fast tidsplan for præcise direktiver, der også vil forbyde diskrimination omkring adgang til goder og tjenesteydelser.
Ilda Figueiredo
Fru formand! Denne debat om tiltag til støtte for europæiske borgere med multipel sclerose er særdeles væsentlig. Det er vigtigt at vide, hvilke foranstaltninger der er blevet truffet efter beslutningen i december 2003 om denne sygdom, hvor formålet var at skabe større synlighed om dette problem og forhindre forskelsbehandling af de mere end 400.000 mennesker, der alene i Fællesskabet lider af multipel sclerose.
Kommissionen må give allerhøjeste prioritet til forskning, der kan sætte fart i udviklingen af en mere effektiv behandling af alle former for multipel sclerose, og som tager hensyn til den kodeks for bedste praksis, som medlemsstaternes MS-foreninger og Den Europæiske MS-Platform har udarbejdet. Jeg vil derfor gerne spørge kommissæren om, hvad han agter at gøre for at sikre lige muligheder for disse mennesker og bevæge medlemsstaterne til at skænke dette problem større opmærksomhed.
Kathy Sinnott
Fru formand! Folk, som lever med multipel sclerose, kom til os i Udvalget for Andragender for at gøre os opmærksom på den ulige behandling og de ulige muligheder for mennesker med denne sygdom i hele EU. Geografi bør ikke afgøre, om ens sygdom bedres eller udvikler sig.
I mit eget land, Irland, har vi et af de laveste antal neurologer i forhold til patienter, nemlig 17, hvor vi burde have mindst 39, noget, der påvirker resultatet for irske patienter negativt.
Jeg vil gerne korrigere hr. De Rossa. Stamceller, der fås ved destruktion af fostre, har til dato ikke frembragt nogen behandlinger, hvorimod stamceller fra navlestrengsblod har givet over 70 behandlinger, og man må håbe, at der en dag bliver fundet en behandling for multipel sclerose.
Endelig vil jeg gerne påpege, at byrden af denne sygdom i EU er voksende til trods for moderne medicin og en overflod af føde og vand. Hvorfor? Fordi forekomsten af multipel sclerose og alle andre autoimmune sygdomme, som der er mange af, er voksende. Der foregår en udbredt nedbrydning af det menneskelige immunforsvars funktion. Det er en krise, vi ikke bør ignorere. Det er på tide at se ærligt på den unaturlige og konstante måde, hvorpå den moderne tilværelse bombarderer det menneskelige immunforsvar fra dets tidligste stadier, hvilket fører til problemer som ringe udvikling og sammenbrud af immunforsvaret ...
(Formanden afbrød taleren)
Sylwester Chruszcz
(PL) Fru formand! I 2003 vedtog Europa-Parlamentet med et stort flertal beslutningen om forskelsbehandling af personer med multipel sclerose inden for EU. Dengang fik den åbenlyse diskrimination af en lang række personer med multipel sclerose i Europa Parlamentet til at bede Kommissionen om at udarbejde en kodeks for bedste praksis, som alle medlemsstater skulle tilslutte sig.
Fire år er gået, og problemet med multipel sclerose er nu vendt tilbage med fornyet styrke som følge af den forfærdelige situation, sclerosepatienterne i de nye medlemsstater befinder sig i. Når det gælder antallet af scleroseramte, ligger Polen på en tredjeplads i Europa. I modsætning til de lande, der ligger på første- og andenpladsen, hvor 30 % af patienterne har adgang til standardbehandling, er det dog kun 2 % af Polens sclerosepatienter, der har adgang til standardbehandling. Situationen er den samme i Rumænien, Bulgarien, Slovakiet og Ungarn. Hvis vi også tænker på, at multipel sclerose er en sygdom, der rammer unge mennesker, og at det er den andenhyppigste grund til invaliditet i Europa, er konklusionerne klare. Jeg vil derfor bede Dem om at sammenligne Parlamentets fælles holdning til multipel sclerose med resultaterne af Kommissionens arbejde, navnlig i betragtning af de scleroseramtes situation i de 12 nye medlemsstater.
Evangelia Tzampazi
(EL) Fru formand, hr. kommissær! Multipel sclerose må - og skal - anerkendes ved hjælp af bedre støtte til patienterne og ved hjælp af praktiske løsninger. Dette kan opnås gennem lige adgang for borgerne til sundhedstjenester og lige tilvejebringelse af alle effektive midler.
Der er store forskelle mellem medlemsstatene, når det gælder sundhedsplejens kvalitet. Vedtagelsen af den kodeks for bedste praksis, som Europa-Parlamentet har foreslået, er et udtryk for vores politiske vilje til at fastlægge ensartede metoder for pleje- og rehabiliteringsaktiviteter. Dette fremmer retten til et uafhængigt liv, og et sådant afhænger af, at der hurtigt sørges for en passende social- og sundhedspleje, der giver værdighed og uafhængighed.
Samtidig er det vores målsætning, at forskningen skal være mere omfattende og bedre koordineret. McBay-sagen viste, at selv en enkelt borger, der kæmper alene, er nok til at rette beslutningstagernes opmærksomhed mod sager, som måske ikke bliver hørt, eller som undertiden overses. Vægten bør lægges på en fælles indsats fra medlemsstaternes og deres eksperters side for at fjerne hindringerne, hr. kommissær.
Hvilken rolle agter Kommissionen at spille?
Marios Matsakis
(EN) Fru formand! Næsten alle ved, at reel lighed i de 27 medlemsstater kun er en flygtig drøm. Det gælder særlig inden for det medicinske område, og det er mest tydeligt, når man beskæftiger sig med komplicerede nervenedbrydende lidelser som multipel sclerose, der kræver højt specialiserede diagnosticerings- og behandlingscentre. Og dog svigter vores traktater os på skuffende vis på dette yderst vigtige område for borgernes velbefindende, nemlig deres sundhed, da dette område er placeret under medlemsstaternes enekompetence.
Mærkeligt nok synes de, der er ansvarlige for at udarbejde og opretholde EU's traktater, at være mere optaget af lighed inden for forretnings- og markedsføringsspørgsmål, end når det gælder vores helbred. Måske vil denne debat om multipel sclerose føre til en mere fornuftig tænkemåde og være katalysator for en ændring af denne utilfredsstillende og skammelige tingenes tilstand til gavn for borgerne.
Urszula Krupa
(PL) Fru formand! Der er rundt regnet 60.000 patienter med multipel sclerose i Polen, og dermed ligger Polen på en tredjeplads efter Tyskland og Det Forenede Kongerige. I disse lande har omkring 30 % af patienterne adgang til immunregulerende terapi, mens der i Polen kun er 2 % af patienterne, som får denne behandling. Dette skyldes navnlig de manglende økonomiske midler, og det er et problem, som også berører mange andre sygdomme, bl.a. kræft.
Som det er nu, er multipel sclerose en uhelbredelig sygdom, der skyldes et svækket immunforsvar, hvilket giver skader på myelinskeden. Immunregulerende terapi er dyr, og det samme gælder for fysioterapi.
I Polen bliver de beslutninger, der vedtages, ikke gennemført, og det skyldes navnlig den dårlige økonomi og krisen i sundhedssektoren, hvis omdannelse har resulteret i dårlig tilrettelæggelse og privatisering. Desuden er prisen på medicin, der fremstilles af vestlige virksomheder, uoverkommeligt høj. Efter min mening bør Europa-Parlamentet forsøge at lægge pres på disse virksomheder, så man forhindrer dem i at udnytte de fattigere patienter og fratage dem en grundlæggende menneskeret, nemlig retten til sundhedsbeskyttelse og adgang til medicinsk behandling.
Markos Kyprianou
Fru formand! Jeg vil gerne meget kort takke medlemmerne for denne interessante og meget nyttige debat. Den vil give os idéer og inspiration til, hvordan vi kan gå videre med dette vigtige spørgsmål i fremtiden.
Jeg vil gerne give nogle oplysninger i relation til de spørgsmål, der er blevet stillet. Først og fremmest er etableringen af forbindelsen til sundhedsportalen allerede på vej. I dette øjeblik er det måske allerede gjort. Så der vil blive givet adgang til disse oplysninger gennem sundhedsportalen for alle borgere meget snart, hvis det ikke allerede er sket.
Kommissionen vil støtte oprettelsen af et europæisk register for multipel sclerose, som hovedsagelig vil blive baseret på de nuværende registre i visse medlemsstater og blive udvidet til at medtage de andre medlemsstater. Hvad der er vigtigere - fordi vi også må være praktiske - der vil blive stillet midler til rådighed til støtte for dette initiativ under det syvende rammeprogram.
Hvad angår de andre spørgsmål, er mange af lovene allerede på plads, f.eks. vedrørende spørgsmålet om diskrimination og adgang til arbejde. Men på basis af resultatet af konferencen, der vil finde sted i fremtiden, og som jeg nævnte i mit første indlæg, og vedrørende drøftelsen med de berørte, vil vi se, om der også er behov for nye lovgivningsmæssige initiativer, og overveje, hvilke skridt der bør tages. Vi vil så naturligvis være parate til at gå videre med nye initiativer.
Alt i alt arbejder vi, som De ved, med ulighed. Det er et vanskeligt spørgsmål. Det var en prioritet for Det Forenede Kongeriges formandskab og er blevet overtaget af Kommissionen og de andre formandskaber. Men vi må leve med realiteterne - de nuværende juridiske og traktatmæssige realiteter i EU, spørgsmålet om kompetencer, om hvor meget Kommissionen kan forpligte medlemsstaterne på visse sundhedsområder. Det meste gøres via retningslinjer og anbefalinger. Selv under forslaget til forfatning i dets nuværende form er udbydelse af sundhedstjenester fortsat under medlemsstaternes enekompetence. Så vi forsøger at opmuntre, koordinere og støtte medlemsstaterne, og vi vil tage dette spørgsmål op med dem, når som helst det er muligt, men i sidste instans er udbuddet af sundhedsydelser medlemsstaternes eneansvar. Det betyder ikke, at vi ikke vil fortsætte med at opfordre dem til at gå videre, at følge den kodeks, der er blevet nævnt, og at træffe andre foranstaltninger, men jeg tror, at vi gennem vores sundhedstjenesteinitiativer (vi vil forelægge et forslag inden udgangen af året) vil kunne håndtere nogle af disse aspekter, og naturligvis vil jeg være glad for fortsat at drøfte dem med Dem.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Alessandro Battilocchio 
Det er ikke let at deltage i en forhandling om en sygdom, som i Europa rammer over 400.000 mennesker, og hvor der er et nyt tilfælde hver fjerde time. Det er heller ikke let, fordi multipel sclerose, hvis årsager for en stor dels vedkommende stadig er ukendte, navnlig rammer unge mennesker - mine jævnaldrende - som uden varsel får deres ambitioner og fremtidsdrømme knust, og hvis hverdag bliver ødelagt.
I dag er der dog et konkret og muligt håb som følge af den videnskabelige forsknings store og opmuntrende fremskridt. Dag efter dag gør forskningen langsomt nye fremskridt, når det gælder om at identificere årsagerne til, mekanismerne for og behandlingen af den neurologiske kollaps, som multipel sclerose medfører.
På dette stadium er det vores væsentligste pligt også finansielt at fremme, støtte og opmuntre forskningen, som langt om længe skal være fri for betingelser, begrænsninger og frygt, der ofte er hyklerisk og har en skjult dagsorden.
Samtidig skal vi opfylde alle de forpligtelser, som Kommissionen påtog sig i en beslutning fra 2003, navnlig hvad angår udarbejdelsen af en "kodeks for bedste praksis".
Jeg mener ligeledes, at det er EU-institutionernes klare pligt at fremme og støtte aktiviteterne i alle foreninger, f.eks. den italienske forening for multipel sclerose, AISM, i Italien. Disse foreninger gør på en engageret og professionel måde en prisværdig indsats, og de er en effektiv hjælp for sclerosepatienterne og deres familie.
