Forbindelserne EU/Serbien (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Jelko Kacin for Udenrigsudvalget med forslag til Europa-Parlamentets henstilling til Rådet om forbindelserne mellem Den Europæiske Union og Serbien.
Jelko Kacin  
ordfører.- (SL) Hr. formand! I dag udtaler jeg mig som ordfører, men samtidig som liberal demokrat, som slovener, som tidligere jugoslav og som europæer. For blot 15 år siden faldt det land, hvor jeg er født, fra hinanden i en række blodige krige, der varede i næsten et helt årti.
I dag kæmper mange lande i regionen, herunder Serbien, fortsat med de ødelæggende virkninger af konflikten. For disse skrøbelige og unge demokratier er medlemskab af EU et stærk incitament for yderligere demokratisering. EU, som disse lande ønsker at blive medlem af så hurtigt som muligt, er baseret på fælles værdier og standarder, hvoraf en af de vigtigste er retsstatsprincipperne.
Men i forhold til Balkanlandene handler det ikke kun om reform af retsvæsnet, men også fuldt samarbejde med Det Internationale Krigsforbrydertribunal i Haag.
(EN)Hr. formand! Indtil videre har Serbien undladt at overholde sin nationale og internationale pligt til at arrestere fire tilbageværende personer, der er på flugt for at undgå tiltale for krigsforbrydelser, herunder Mladić og Karadžić, som er anklaget for at organisere nedslagtningen af næsten 8.000 civile i Srebrenica. Enhver, der dræber så meget som ét menneske, gør sig skyldig i en forbrydelse, men personer, der begår folkedrab, udgør en international og politisk udfordring.
Jeg besøgte Srebrenica, før jeg udarbejdede denne betænkning. Jeg tror på serbernes selvrespekt. Det er grunden til, at jeg insisterer på, at Serbien er nødt til at bevise, at landet samarbejder med Krigsforbrydertribunalet vedrørende det Tidligere Jugoslavien. I maj tiltrådte en ny proeuropæisk regering, som anser samarbejde med krigsforbrydertribunalet som et af sine vigtigste mål. Det er en udvikling, jeg hilser varmt velkommen. Jeg hilser det også velkommen, at regeringen greb til handling over for, arresterede og udleverede to af de seks mest efterlyste flygtninge, Tolimir and Djordjevic.
Disse arrestationer beviser, at Serbien er i stand til at finde og arrestere de krigsforbrydere, der stadig er på flugt. Som chefanklager Del Ponte har udtalt, er den væsentligste forhindring ikke, hvorvidt det er muligt, men derimod at omsætte det mulige til håndgribelige resultater. Det er derfor, EU ikke kan tillade sig at opgive sine krav på dette afgørende tidspunkt.
I den aktuelle situation, hvor spændingerne omkring Kosovos fremtidige status tager til, ville det være en fejltagelse at tro, at det i det lange løb er til nogen af parternes - EU's eller Serbiens - fordel at slække på EU's krav og stå på hovedet for at komme med indrømmelser til Beograd. Det falder måske fint i tråd med moderne realpolitik at vende det blinde øje til krigsforbrydere, men på lang sigt vil det ikke bidrage til fred eller stabilitet i regionen.
Det er blevet gentaget mange gange, at Serbien er nøglen til stabilitet i regionen, men politikerne i Beograd tager fejl, når de antager, at det betyder, at Serbien vil få særbehandling. Serbien ville gøre klogt i at udnytte sine talrige talenter og muligheder som forbillede for sine naboer i området i stedet for at lade dem vansmægte som resultat af sin vrangvillighed.
Det er sandt, at EU ikke vil være komplet, før Balkanlandene er en del af unionen, men det må ikke ske for enhver pris, og især ikke, hvis prisen er, at folkeretten undermineres og grundlæggende europæiske værdier ignoreres.
Indbyggerne i Serbien har ret til at kende sandheden om den krigspolitik, der i den senere tid er blevet ført i deres navn. Det er af samme grund, at jeg støtter den særlige anklagers nylige initiativ til at afdække de politiske motiver bag attentatet på premierminister Djindjić. Det er også af denne årsag, at jeg ser med beklagelse på de milde straffe, den serbiske krigsforbryderdomstol har idømt fire medlemmer af Scorpions for at have henrettet seks muslimer fra Srebrenica.
Serbien rummer et kolossalt økonomisk og kulturelt potentiale og et enormt antal mennesker med talent inden for alle livets forhold. Den nye regering har vist, at den har flere dynamiske og ambitiøse ministre. Der er ingen tvivl om, at Serbien besidder tilstrækkelig administrativ og institutionel habilitet til at kunne håndtere videre forhandlinger om EU-medlemskab på professionel vis.
Der er sket fremskridt på en række områder i de seneste måneder, f.eks. afslutningen af de tekniske drøftelser om forhandlingerne om en stabiliserings- og associeringsaftale, ratificering af Kyoto-protokollen og CEFTA samt valg af en ombudsmand, en direktør for Serbiens centralbank, en kommissær for offentlig oplysning og medlemmerne af det statslige revisionsråd.
Til gengæld er det skuffende, at der ikke er sket større konkrete fremskridt med udpegelsen af dommere til forfatningsdomstolen. Desuden fortsætter den offentlige nedrakning af borgere, der deltager i den offentlige debat med kritik af regeringen eller ved at forsøge at skabe opmærksomhed omkring følsomme emner såsom krigsforbrydelser. Hvad dette angår, fordømmer jeg begivenhederne i Novi Sad for nylig, hvor en nynazistisk forening angreb en fredelig gruppe, der havde samlet sig i en antifascistisk demonstration. Det er altafgørende, at de relevante myndigheder finder frem til gerningsmændene og efterforsker forbrydelsen til bunds.
Samtidig anerkender jeg, at EU's strenge visumordning, som forhindrer almindelige serbere i at mødes med deres modstykker i EU, fungerer som en bremse på den demokratiske proces i Serbien og bidrager til fremmedhad og nationalisme.
Jeg hilser de aftaler, parterne har forhandlet sig frem til, velkommen. Selv om de udgør et vigtigt første skridt, må det ultimative mål være at liberalisere muligheden for at rejse frit for alle regionens indbyggere. Vidste De, at kun en ud af 10 serbere har et pas? Vi er nødt til at give resten af befolkningen noget konkret. Jeg opfordrer indtrængende Rådet til at sørge for, at aftalerne træder i kraft i begyndelsen af næste år. Jeg anmoder desuden Rådet om at fastlægge en konkret køreplan for liberalisering af visumreglerne.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at takke mine assistenter, mine kolleger i Parlamentet, Udenrigsudvalgets sekretariat, de politiske grupper, Kommissionen, Serbiens mission ved EU og det serbiske kontor for europæisk integration.
Afslutningsvis vil jeg gerne tilføje en kort personlig bemærkning. Som et af de meget få medlemmer af Parlamentet, der er født på det vestlige Balkan, er jeg meget stolt over at have arbejdet som ordfører. Mit land, Slovenien, blev ikke medlem af EU, fordi det var let, men fordi det var svært. Det lykkedes for os, ligesom det vil lykkes for serbiske politikere, intellektuelle og forretningsfolk, når de beslutter sig for det. Jeg opfordrer Serbien og det serbiske folk til at vågne op, til at begynde at hjælpe sig selv, til at hjælpe deres naboer, til at hjælpe hele regionen og til at slutte sig til os. Gør det! I er stærke nok. Vi kan gøre det sammen.
Formanden
Jeg takker Parlamentet for dets overbærenhed over for ordføreren med hensyn til tildelingen af taletid. På ordførerens vegne vil jeg gerne undskylde over for Parlamentet. Tak.
Manuel Lobo Antunes
formand for Rådet.- (PT) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Serbien hører naturligt til Europas område, og vi anerkender alle, at landet i de senere år har stået over for betydelige udfordringer, ja, mere end det, ekstremt vanskelige udfordringer på grund af landets vigtighed for stabiliteten og udviklingen på Vestbalkan. EU har forsøgt at hjælpe Serbien med at overvinde disse udfordringer ved at forstærke fordelene ved det europæiske perspektiv og gøre dem mere håndgribelige og synlige.
Derfor har vi forsøgt at bevise over for det serbiske folk og de serbiske myndigheder, at vi er engagerede i at rykke Serbien tættere på EU. Vi har forsøgt at vise, at der findes et alternativ ved at hjælpe proeuropæiske politiske og samfundsmæssige kræfter, der er positive over for de reformer, der er nødvendige for at konsolidere landets demokrati og udvikling.
Stabiliserings- og associeringsaftalerne udgør et fundamentalt skridt i retning af at rykke landene på Vestbalkan tættere på EU. De er også et afgørende instrument til at tydeliggøre det europæiske perspektiv. Hvad det angår, føler vi, at det er meget positivt, at Kommissionen har fuldført forhandlingerne med Serbien om indgåelse af en stabiliserings- og associeringsaftale. Vi håber oprigtigt, at betingelserne for, at Kommissionen kan underskrive aftalen, vil blive opfyldt i løbet af kort tid.
Der er solid politisk støtte i Rådet til, at stabiliserings- og associeringsaftalen skal underskrives så snart, de nødvendige betingelser er opfyldt. Men før Rådet kan gennemføre aftalen, må Serbien samarbejde fuldt ud med Den Internationale Straffedomstol.
Muligheden for, at folk fra Serbien nemmere kan rejse til EU, ville også styrke båndene mellem os og utvivlsomt bidrage til demokratiseringsprocessen og den positive stemning over for EU i det serbiske samfund.
Visumlempelses- og tilbagetagelsesaftalerne, der blev underskrevet i september, og som vil træde i kraft i januar 2008, er efter vores mening altafgørende.
Kommissionen har aftalt med Serbien at indlede en dialog om visumliberalisering efter disse aftalers ikrafttræden. EU har også gjort det klart for Serbien, at integrationsprocessen ikke er knyttet til spørgsmålet om Kosovos fremtidige status. Faktisk arbejder hvert enkelt land sig hen imod medlemskab af EU ud fra sine egne, individuelle omstændigheder og i overensstemmelse med betingelserne i stabiliserings- og associeringsprocessen og Københavnskriterierne.
For at sammenfatte må jeg endnu en gang gentage den betydning, som EU's formandskab tillægger muligheden for denne diskussion med Parlamentet om vigtigheden for både Serbien og regionen af at sikre en europæisk fremtid for Serbien. Der kan ikke være nogen tvivl om, at Vestbalkan fortsat er et højt prioriteret område for EU, og at vores mål i sidste ende er at skabe en situation med fred, stabilitet, demokrati og fremgang i regionen.
Derfor har vi en vision om integration af disse lande i EU, hvor stabiliserings- og associeringsprocessen forbliver rammen for at forberede denne potentielle tiltrædelse. Serbien er et land med stor geostrategisk betydning for stabiliteten i hele regionen, og det er grunden til, at fremskridt i forhold til denne proces er altafgørende for at opnå EU's ultimative mål i forhold til Vestbalkan, nemlig at se regionen blive præget af stabilitet, fred og fremskridt.
Olli Rehn
Hr. formand! Jeg vil gerne takke hr. Kacin for hans grundige betænkning, som beskriver alle de centrale aspekter ved den tilstand, forholdet mellem EU og Serbien i øjeblikket befinder sig i. Jeg har bedt mine tjenestegrene følge op på betænkningens anbefalinger. Den har allerede været til nytte i forbindelse med forberedelsen af Kommissionens årlige statusrapport, som efter planen skal vedtages den 6. november.
Deres betænkning kaster lys over en række områder, hvor der er behov for en styrket indsats fra såvel EU's som Serbiens side, hvilket jeg støtter fuldt ud. Jeg er især enig i den store betydning, der tillægges visumlempelse, og i opfordringen til at sørge for at fremme liberalisering af visumreglerne.
Af netop denne grund har Kommissionen udtrykt sin intention om at indlede en dialog med hvert af landene på det vestlige Balkan tidligt næste år om en køreplan for liberalisering af visumreglerne ved at definere kravene hertil og betingelserne herfor. Sagen har enorm vigtighed, ikke mindst hvad angår fremlæggelsen af konkrete beviser for, hvad Europa virkelig mener, over for regionens unge generation.
Vi befinder os i en meget kritisk fase af vores forhold til Serbien. I de forløbne 14 dage har jeg haft intense drøftelser med Rådets formandskab, med medlemsstater og med de serbiske myndigheder om tingenes tilstand. Det vil ikke komme som nogen overraskelse, at processen vedrørende Kosovos status og stabiliserings- og associeringsaftalen, herunder betingelserne knyttet til Krigsforbrydertribunalet vedrørende det Tidligere Jugoslavien, var de vigtigste punkter.
Den 10. december, som er deadline for forhandlingerne om Kosovo, nærmer sig med hastige skridt, og den internationale trojkas arbejde er på vej ind i en kritisk fase. Vi støtter fuldt ud det arbejde, EU's udsending, ambassadør Wolfgang Ischinger, udfører, og vi vil vende hver en sten i forsøget på at nå frem til en forhandlingsløsning.
Det afgørende er nu, at de to parter - Beograd og Pristina - påtager sig deres ansvar og ser seriøst på konstruktive og kreative forslag, der kan føre til en varig forhandlingsløsning. Jeg har også ført intense drøftelser med medlemsstater og med de serbiske myndigheder om stabiliserings- og associeringsaftalen. Den aftale vil udgøre en politisk milepæl i vores forhold til Serbien. Den vil være porten til kandidatstatus for medlemskab af EU.
Kommissionen har først forhandlet og derefter lagt sidste hånd på det tekniske arbejde på udkastet til aftalen, som i øjeblikket bliver vurderet af medlemsstater i Rådets arbejdsgruppe.
Den arbejder intenst sammen med formandskabet og medlemsstaterne om at færdiggøre en juridisk-sproglig gennemgang af teksten, så vi, EU, snart er teknisk klar til at underskrive aftalen, forudsat at de politiske betingelser er på plads - dvs. fuldt samarbejde med Krigsforbrydertribunalet vedrørende det Tidligere Jugoslavien - hvilket skulle føre til arrestation af de tilbageværende personer, der er under tiltale. Det er, så vidt jeg har forstået, på linje med anbefalingen i Deres betænkning, adresseret til Rådet.
Hvad angår krigsforbrydertribunalet, betragter jeg som tidligere nævnt i øjeblikket Serbiens glas som halvt fuldt, ikke halvt tomt. Jeg har gjort det klart over for den serbiske regering, at underskrivelse af stabiliserings- og associeringsaftalen er inden for rækkevidde. Nu handler det om politisk vilje og om at omsætte muligheder til resultater. Vi er klar, når Serbien er klar ved at opfylde betingelserne. Det er nu helt klart op til Serbien.
Samtidig bør vi også påskønne Serbiens indsats indtil nu. Den bliver for ofte glemt under vores forhandlinger. Siden 2004 har Serbien samarbejdet ved at finde og udlevere over 20 af de 24 personer, der er tiltalt af krigsforbrydertribunalet. Det viser, at vores politik baseret på betingelser virker.
Samarbejdet med krigsforbrydertribunalet er imidlertid ikke noget, der kan vælges til og fra, og der skal gøres en større indsats for at sikre fuldt samarbejde, især hvad angår intensiverede eftersøgninger og adgang til arkiver og dokumenter.
Chefanklageren vil vende tilbage til Beograd i to dage fra i morgen, og Kommissionen vil tillægge hendes udtalelser stor betydning, når vi skal vurdere paraferingen af stabiliserings- og associeringsaftalen.
Underskrivelsen vil så være betinget af fuldt samarbejde med krigsforbrydertribunalet, hvilket vi vil vurdere sammen med Rådet. En forudsætning herfor er, at Serbien gør alt, hvad det kan, for at finde og arrestere flygtningene og for at fremlægge alle de oplysninger for krigsforbrydertribunalet, der er nødvendige for at kunne arrestere dem og overføre dem til retsforfølgning i Haag.
For at sammenfatte: Serbien har virkelig et kolossalt økonomisk, kulturelt og intellektuelt potentiale, der bare venter på at blive sat fri i sin stræben efter landets europæiske fremtid.
Kommissionen er helt og fuldt engageret i Serbiens europæiske perspektiv. Jeg er overbevist om, at landet kan gøre relativt hurtige fremskridt på sin vej mod Europa, når først det opfylder de grundlæggende betingelser.
Det er af afgørende vigtighed, ikke kun for Serbiens europæiske aspirationer, men for hele det vestlige Balkans stabilitet og fremskridt. Det er derfor på høje tid, at Serbien lægger sin smertefulde fortid bag sig og fuldt ud går sin europæiske fremtid i møde.
György Schöpflin
Hr. formand! Alle her i Parlamentet ville være enige i, at Serbien har en fremtid i Europa, og at denne europæiske fremtid er meget ønskværdig, både for Serbien og for Europa. Spørgsmålet er bare, hvordan vi når dertil herfra.
Kernen i problemet er, at mens Serbien bestemt besidder nogle af de egenskaber, der kendetegner et demokrati, er landet stadig et stykke vej fra en stabil, demokratisk infrastruktur. Arven efter kommunismen og de krige, der fulgte Jugoslaviens sammenbrud, har efterladt dybe mærker i det serbiske samfund, som gør det så meget sværere at opretholde tillidsvækkende, neutrale institutioner. En svag retsstat, korruption og nepotisme samt den bekymrende hyppighed af tilfældig vold er alle tegn på et samfund, der har en betydelig udvikling foran sig, før demokratiet kan betragtes som værende i overensstemmelse med Københavnskriterierne.
Den måske mest ødelæggende del af arven er den måde, hvorpå nationalisme forbliver attraktiv for en politisk vigtig del af samfundet, herunder en del af eliten. For de ledende skikkelser bag den etniske serbiske nationalisme falder det at være serbisk statsborger sammen med den serbiske nation. Det er en meget hård byrde for den ikkeserbiske del af det serbiske samfund. På dette punkt har landets politiske elite et stort arbejde foran sig. Kun Serbien - landets politiske eliter og det serbiske samfund - kan gennemføre den nødvendige udvikling hen imod demokrati, menneskerettigheder og statsborgerskab.
På den anden side rummer denne tankevækkende betænknings konklusioner overbevisende anvisninger på, hvordan denne forvandling kan ske, og hvordan Serbien atter en gang kan indtage sin plads i Europa.
Justas Vincas Paleckis
Hr. formand! Selv om vinteren står for døren, er det politiske klima i Serbien ved at blive ret hedt. Det er grunden til, at PSE-Gruppen ved at deltage i udarbejdelsen af denne betænkning især prøver at forstå situationen for en nation, der har mistet en privilegeret stilling i den tidligere jugoslaviske føderation, en nation, hvor nationalistiske oprør har skadet hele regionen, ødelagt talløse liv, krævet adskillige ofre og fået bomber og raketter som svar.
På trods af alt ønsker flertallet af landets befolkning intet andet end at følge den europæiske vej og derved hele sine egne og sine naboers sår. Denne betænkning forsøger på en venlig, men bestemt måde at hjælpe med at opstille vejskiltene for denne vigtige vej. Jeg vil især gerne takke vores kollega hr. Kacin, som ikke kun har lagt en masse arbejde i betænkningen, men også fornuft og hjerte.
Jeg vil gerne fremhæve den proeuropæiske serbiske regerings vellykkede arbejde i denne ikke særlig nemme situation. Dens handlinger har tilladt Parlamentet at foreslå underskrivelse af stabiliserings- og associeringsaftalen, måske endda inden årets udgang. Hvorvidt landet vil være i stand til at vende et nyt blad i sit forhold til EU afhænger imidlertid i høj grad af serberne selv. Hvad os angår, vil vi under ingen omstændigheder fravige vores holdning om, at aftalen først kan underskrives, når Serbien kan vise resultater i form af tilfangetagelse af de tilbageværende krigsforbrydere.
PSE-Gruppen har fremsat et par ændringsforslag til betænkningen. De søger at mildne formuleringerne af emner, der er følsomme for serbere, bl.a. ved at foreslå at ændre formuleringen af punkt M for at tydeliggøre, at interetnisk forsoning er af afgørende vigtighed i forhold til at sikre stabilitet i regionen.
Det er vores holdning, at Kosovo er et separat problem, hvilket er grunden til, at det næsten ikke berøres i betænkningen. Løsningen på det problem bør ikke lede Serbien bort fra den europæiske vej, hvorpå landet efter planen med tiden skal finde sammen med Kosovo og tidligere jugoslaviske republikker og for den sags skyld med resten af Europa.
István Szent-Iványi
for ALDE-Gruppen.- (HU) Hr. formand, hr. minister, hr. kommissær! Først og fremmest vil jeg gerne gratulere ordføreren, hr. Kacin, med hans konstruktive og afbalancerede betænkning. I 2003 forpligtede EU sig til at integrere Serbien i EU på baggrund af en overbevisning om, at Serbien er en vigtig faktor for den regionale stabilitet, og at Serbiens fremtid ligger i Europa. Herfra afhænger integrationens hastighed udelukkende af Serbien.
Fuldt samarbejde med Det Internationale Krigsforbrydertribunal vedrørende det Tidligere Jugoslavien i Haag er en vigtig forudsætning. Der er sket fremskridt. To ud af de seks mest eftersøgte krigsforbrydere er blevet udleveret, men de mest alvorlige krigsforbrydere, Mladic og Karadzic, er stadig på fri fod. Der er brug for en yderligere indsats. Den største styrkeprøve for såvel Serbien som Europa er spørgsmålet om at afgøre Kosovos status. Den aktuelle situation er den mest alvorlige forhindring for både regional stabilitet og Serbiens integration i EU. Vi forventer, at Serbien handler konstruktivt for at få løst situationen så hurtigt og så tilfredsstillende som muligt.
Der er sket fremskridt i forhold til minoritetsrettigheder. Antallet af voldelige overfald er faldet, og minoriteter har fået nye rettigheder i henhold til forfatningen. Det opnåede fremskridt er dog langtfra tilstrækkeligt. Bestemmelser omkring de nationale råd er endnu ikke på plads, og der mangler lovgivning, som sikrer minoriteters selvbestemmelse. Der er også europæiske opgaver, som Serbien er nødt til at påtage sig, eftersom forfatningsdomstolen i praksis ikke fungerer, retsvæsnet er langsomt og underkastet politisk indflydelse, og korruption og organiseret kriminalitet gennemtrænger alle områder af det økonomiske og sociale liv. Hvis Serbien oprigtigt ønsker integration, er det afgørende vigtigt, at landet optrapper sin indsats på disse områder. Europa vil give Serbien al mulig hjælp med at udføre disse opgaver med succes, men det er Serbien, der må påtage sig opgaverne. Vi må understrege, at ansvaret og forpligtelsen for at gøre alt, hvad de kan for at sikre en vellykket integration af Serbien i EU ligger hos vores serbiske venner.
Brian Crowley
for UEN-Gruppen.- (GA) Hr. formand! Kommissionen vil snart træffe beslutning om den stabiliserings- og associeringsaftale, der skal indgås mellem EU og Serbien. Jeg støtter aftalen. Jeg vil sende et klart budskab på internationalt plan om, at serbisk medlemskab af EU er på den aktuelle politiske dagsorden. Det er landets første, væsentlige skridt i retning af EU-medlemskab.
(EN) Hr. formand! Selv om mange kolleger har talt om de vanskeligheder, Serbien tidligere har stået over for, og de aktuelle problemer, der er i forhold til Serbiens optagelse og til stabiliseringsaftalen, skal vi ikke undlade at anerkende den lange vej, der er blevet tilbagelagt trods vanskelighederne.
Som med alle forhold mellem lande, der ligger tæt på hinanden, vil der også fremover forekomme vanskeligheder i forhold til, hvordan Serbien vil håndtere Kosovo-sagen, det fortsatte samarbejde med det internationale krigsforbrydertribunal og især, hvad angår landets forhold til andre nabolande, der formelt var en del af Jugoslavien.
Det tydelige signal fra myndighederne i Serbien er dog, at der fra deres side er et vedvarende ønske om at se, at der sker fremskridt. De er villige til at lytte til de modeller for bedste praksis, som vi kan fremme for dem. Og se, hvad EU har leveret hidtil: over 165 millioner euro til genopbygning. Det, vi alle må huske på, er, at Balkankrigen fortsat er et kæmpestort psykologisk ar for udviklingen af ikke kun Serbien, men også andre lande. Og hvis man betragter vores egne landes nyere historie, er der rent faktisk tilsvarende psykologiske brud, som det har taget os nogen tid at komme os over.
Vi bør give Serbien lidt spillerum til at komme igennem denne overgangsperiode og opnå disse fremskridt. Det er vores rolle og pligt at sørge for, at vi opfører os som en god nabo, som en pålidelig lærer, der forklarer, hvordan man bedst får tingene til at ske, men også at belønne de gode ting, der er sket.
Gisela Kallenbach
for Verts/ALE-Gruppen.- (DE) Hr. formand! Først og fremmest vil jeg gerne takke ordføreren for hans gedigne og omfattende stykke arbejde. Vi glæder os meget over, at Parlamentet regelmæssigt leverer klare bidrag til den politiske debat om situationen i det sydøstlige Europa. Serbien spiller og har spillet en fremtrædende rolle i regionen.
Derfor er det afgørende vigtigt igen og igen at understrege, at Serbiens fremtid ligger i EU, og at vi er gode og pålidelige partnere. Men der skal mindst to til at opbygge et partnerskab, så jeg appellerer til Serbien om at fortsætte sin udvikling hen imod integration med EU og spille en konstruktiv rolle i løsningen af Kosovospørgsmålet.
Vi forventer ubegrænset samarbejde med tribunalet i Haag lang om længe - det punkt er blevet nævnt flere gange - og overholdelse af kriterierne for europæiske standarder. Jeg håber meget, at de bedre muligheder for at rejse også vil bidrage her og medføre forbedringer i fremtiden.
Det, jeg imidlertid ikke kan støtte, er de forslag, der af og til er blevet stillet om at anlægge forskellige standarder for tiltrædelse af EU. Det glæder mig, at ordføreren, kommissæren og Rådets repræsentant har samme holdning, især fordi vi betalte dyrt for det for ikke så længe siden.
Jeg har stor forståelse for den vanskelige og smertelige position, Serbien befinder sig i, men jeg gentager, der skal mindst to til at skabe et partnerskab.
Erik Meijer
Hr. formand! Som i et hvilket som helst land, der for nylig har tabt en krig og dermed mistet territorium og indflydelse, er der også i Serbien stærk støtte til en nationalistisk overlegenhedsfølelse. I stedet for at isolere eller straffe Serbien, fordi krigsforbryderen Ratko Mladić ikke kan findes, skal der tilbydes et fremtidsperspektiv, hvor der også gives garantier for de etniske mindretal i Vovvodina, Sandžak og Preševo.
Min gruppe støtter Kacin-betænkningens bestræbelser på tilnærmelse, med udsigt til serbisk medlemskab af EU. Desværre foregriber punkt 8, som Udenrigsudvalget har tilføjet, beslutningsprocessen om Kosovo. Efter den 10. december anerkender USA og en række EU-lande sandsynligvis ensidigt Kosovo som stat, og Serbien tager derefter ensidigt den nordlige del af Kosovo tilbage. Derfor er vi slet ikke sikre på, at Kosovos fremtidige status kun kan medvirke til stabilitet og integration.
Hvis denne uberettigede optimisme fastholdes i punkt 8, trækker min gruppe sin støtte til denne betænkning tilbage.
Gerard Batten
Hr. formand! Første sætning i denne betænkning lyder: "... Serbiens fremtid ligger i den Europæiske Union". Den fortsætter: "... fremtiden for alle lande i regionen ligger i EU". Landene i regionen er naturligvis Kroatien, Kosovo, Bosnien-Hercegovina, Makedonien, Montenegro og Albanien. Nogle af dem har historiske fjendskaber, der er brudt ud i tragiske krige inden for de senere år.
EU mener naturligvis, at hvis de blev medlemmer, ville alt løse sig af sig selv, og alt ville være i den skønneste orden. Men lad os betragte en bestemt konsekvens af, hvad der faktisk ville ske, hvis de blev medlemmer. Disse stater har tilsammen en befolkning på over 24 millioner mennesker. Mange af dem ville udnytte deres ret til at flytte til andre dele af EU. Erfaringen viser, at mange af dem ville tage til Storbritannien. Storbritannien er allerede oversvømmet af immigranter og asylansøgere fra EU og andre steder. Det britiske indenrigsministerium har som uofficiel politik at flytte forskellige etniske og religiøse grupper af asylansøgere til forskellige dele af landet af frygt for, at der kan udbryde vold og konflikter mellem dem. Hvis Serbien og Balkanlandene på et tidspunkt blev medlemmer af EU, ville Storbritannien importere endnu mere af deres historiske had og endnu flere blodfejder til britisk jord.
Vejen frem for Serbien og dets naboer er som demokratiske, uafhængige nationalstater, der løser deres problemer i fred - ikke som medlemmer af EU.
Carl Lang
Hr. formand! I EU's instanser og specielt i hr. Kacins betænkning bliver Serbien sædvanligvis behandlet - ikke som en suveræn stat - men som en ulydig elev, en slet person, som EU føler sig berettiget til at rose og dadle.
Serbien bliver rost, når det får en regering, der betegnes som proeuropæisk, hvilket naturligvis betyder underkastet og underlagt de i Bruxelles gældende læresætninger. Det bliver dadlet, når serberne ikke viser særlig stor iver for at samarbejde med Det Internationale Krigsforbrydertribunal. Her er det på sin plads at påpege, at dette tribunal lader hånt om to principper, som dog er selve vores retsgrundlag, nemlig staternes retlige suverænitet og ytringsfriheden. Således har Vojislav Seselj, som er formand for det serbiske radikale parti, der repræsenterer 28 % af vælgerne, siddet indespærret i Haag siden februar 2003, og han venter stadig på en domsafgørelse, til trods for at han stillede frivilligt for tribunalet. Dette tribunal krænker altså rask væk de principper, som EU ellers skilter med, f.eks. respekt for grundlæggende rettigheder og respekt for menneskerettigheder. Faktisk er hr. Seseljs eneste forbrydelse, at han er serbisk patriot.
I virkeligheden kan EU's ledere, som vil opløse Europas nationer, ikke tilgive serberne, at de har modstået nedbrydningen af deres stat og navnlig løsrivelsen af Kosovo, som jo er kernen i Serbiens historie. Den behandling, serberne i Kosovo udsættes for, er en advarsel til alle Europas folk. Når albanerne i dag forlanger, at Kosovo oprettes som selvstændig stat, er det, fordi de på grund af indvandring fra Albanien og faldende fødselstal blandt serberne er kommet i flertal i en provins, hvor de for 50 år siden udgjorde et mindretal. Eksemplet fra Kosovo bør tilskynde os til mere end nogensinde at bekræfte de europæiske folks selvbestemmelsesret og ret til at være sig selv, dvs. til at bevare deres identitet og suverænitet, og i et udvidet europæisk Europa bestående af fædrelande og nationer bør det serbiske folk naturligvis også finde sin retmæssige plads.
Doris Pack
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Hr. Kacin har fremlagt en betænkning, der har opnået meget bred støtte her i Parlamentet. Flere af os bidrog til arbejdet. Derfor har jeg ikke tænkt mig at gå ind i de finere detaljer, men vil blot fremføre et par personlige bemærkninger.
Serbiens demokratiske kræfter var for længe om at bryde grundlæggende med Milosevic-æraen, alt for længe. Resultatet var, at der ikke blev taget alvorligt og troværdigt hånd om samarbejdet med tribunalet i Haag, hvilket var grunden til, at samarbejdet i stabiliserings- og associeringsaftalen også blev forsinket, derefter suspenderet, derefter genoptaget, og nu venter vi igen. Med andre ord er Serbiens vej til EU allerede planlagt, og Serbien har evnen, men landet er trods alt nødt til at gøre en indsats selv.
Det uløste spørgsmål om Kosovo hænger som en mørk sky over serbisk politik og har en lammende virkning. Hvem er det, der lider under følgerne? Det er nemt at svare på: den unge generation. Efter embargoen og NATO's bombning - og serberne kan takke hr. Milosevic for begge dele, ikke de demokratiske kræfter, der sidder i regering i dag - står de unge over for endnu et uhåndterligt problem, nemlig Kosovo. Det hæmmer også effektivt det politiske arbejde, hvilket er vand på møllen for de radikale og deres håndgangne mænd i toppen.
Heldigvis vil visumlempelsen endelig give et pusterum, og det er noget, vi i Parlamentet længe har talt for. Vi vil gerne meget snart se unge serbere deltage i vores uddannelses- og ungdomsprogrammer, som vi åbnede for med virkning fra 2007. Jeg vil også gerne hylde det meget positive arbejde, det regionale parlament i Vojvodina udfører i forhold til tolerance og ungdomssamarbejde, og som har en betydelig virkning. Rigtig mange unge er mødtes i Donauregionen i år, og det er et selv om eksempel på engagement i tolerance og fredelige sociale relationer.
Der er stor længsel efter normale tilstande i Serbien. Politikerne burde gøre mere for nutiden og fremtiden og lade fortid være fortid. De burde også gøre meget mere for at forbedre almindelige menneskers dagligdag for at sikre, at de ikke mister den folkelige opbakning.
Hannes Swoboda
(DE) Hr. formand! Efter min mening manglede der to ting i vores kollega hr. Kacins tale. Den første var et udtryk for taknemmelighed over for den storsindede formand, og den anden og vigtigere var den balance, som bestemt udtrykkes i betænkningen.
Vi arbejdede fint sammen, og det vil jeg gerne takke ham mange gange for. Jeg mener, det har udmøntet sig i et vældig godt udkast til en betænkning. Dermed gentager jeg, hvad kommissær Rehn sagde. Der er sket betydelige fremskridt på visse områder, men når man bedømmer et land, skal både de positive og de negative sider nævnes. Der er også sket betydeligt fremskridt i forhold til samarbejdet med krigsforbrydertribunalet. Men - og på dette punkt er vi enige - dette fremskridt er ikke tilstrækkeligt. Jeg håber, at der kan opnås en aftale med Carla del Ponte inden for de næste par dage, og da jeg talte med minister Ljajic, gjorde jeg det på min gruppes vegne klart, at alle disse problemer skal løses. Vi kan ikke stoppe på halvvejen, og vi kan heller ikke stoppe efter tre fjerdedele af vejen. Der skal være fuldt samarbejde. Det er Parlamentets og det samlede EU's fælles holdning.
Som jeg ser det, er det afgørende spørgsmål i landet, at det desværre ofte lader til - og her gentager jeg, hvad Doris Pack har sagt - at det stadig er nationalisterne, der sætter dagsordenen. Man kan ikke overhale højreekstremistiske nationalister endnu længere højre om, men det er, hvad nogen forsøger på. Det fører ganske enkelt til kaos. Det er en skandale, at hr. Nikoliæ var formand for parlamentet, selv om han kun var det i fire dage. Hvordan kan nogen i lyset af den vanskelige og følsomme situation få den idé at lade lederen af det ekstreme højre blive formand for parlamentet? Den er en skandale. Det er ikke den rigtige måde at føre politik på eller at føre Serbien fremad på. Det er noget, der gentagne gange bekræfter, at Serbien faktisk følger en nationalistisk kurs. Jeg håber, at alle de midtsøgende kræfter vil overveje situationen et øjeblik og indse, at der er nødt til at være en klar skillelinje mellem nationalisterne på den ene side og resten, uanset om de nu er konservative eller socialistiske, på den anden. Det politiske centrum er den eneste kraft, der kan føre landet videre, forudsat at de ikke bliver fristet til at flirte med nationalisterne.
Ja, vi skal gøre mere ved muligheden for at rejse visumfrit. Der er blevet taget et skridt i retning af visumlempelse, og nu skal vi arbejde for visumfri rejser, så unge mennesker kan komme til Europa og opleve, hvad det hele handler om. Det er det, unge serbere har brug for, og det er også, hvad Serbien har brug for.
Samuli Pohjamo
(FI) Hr. formand, hr. kommissær! Først vil jeg gerne takke ordføreren, hr. Kacin, for en fortrinlig og gennemarbejdet betænkning. Betænkningen nævner de vanskelige problemer, der besværliggør forholdet mellem EU og Serbien, men den fremhæver også mange positive faktorer, der har vist sig i Serbiens udvikling.
Jeg vil gerne understrege vigtigheden af naturlige relationer i udviklingen af samarbejdet mellem EU og Serbien. Det er vigtigt, at unge serbiske statsborgere får bedre muligheder for at rejse til udlandet som led i studenterudvekslings- og kulturelle programmer. Vi har positive erfaringer med dette med mange lande, f.eks. i forbindelse med Erasmus Mundus- og Leonardo da Vinci-programmerne.
De naturlige relationer med Serbien får også et skub fremad med den visumaftale, der er indgået. Vi må sikre, at aftalen træder i kraft inden årets udgang, samtidig med at vi sætter fart på visumbehandling og udvikler understøttende tiltag, der kan forbedre rejsemulighederne, især for unge og faguddannede personer.
Sluttelig vil jeg sige, at Det Europæiske Genopbygningsagentur også har udfyldt sin rolle i Serbien. Dets arbejde nærmer sig sin afslutning, og Agenturets opgaver kan overføres til Kommissionens enheder med vægt på at støtte den administrative udvikling og udviklingen inden for retsvæsnet. Derved kan vi tilskynde Serbien og andre lande i regionen til at indgå i tættere relationer med EU.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Hr. formand! Betænkningen anfører de ændringer, der på det seneste har fundet sted i Serbien. Der er dog stadig lang vej, især i forbindelse med samarbejdet med Det Internationale Krigsforbrydertribunal vedrørende det Tidligere Jugoslavien. Til trods for løfter herom er Radko Mladić endnu ikke anholdt og overgivet til Tribunalet i Haag. De manglende fremskridt på dette område skaber bekymring og påvirker negativt de serbiske myndigheders arbejde for at fremme retsstatsprincippet.
Den nye forfatning om beskyttelse af menneskerettighederne og rettighederne for nationale mindretal, reformerne af politiet, sikkerhedstjenesten, retsvæsenet og hæren samt forsøg på at bekæmpe korruption er skridt i den rigtige retning. Reformerne indeholder dog også mangler, såsom den manglende udnævnelse af en forfatningsdomstol, der vil være en garant for demokratiet. Det er nødvendigt at overvåge de beslutninger og forpligtigelser, som har Serbien vedtaget. Til trods for visse fremskridt har landet stadig meget arbejde foran sig.
Joost Lagendijk
(NL) Hr. formand, Parlament, mine damer og herrer! Vi gør i dag et forsøg på at fremhæve de positive udviklinger i Serbien, og, lad der ikke være nogen misforståelse om det, dem er der ikke noget i vejen med. Det er vigtigt for EU, at Serbien udvikler sig i en demokratisk retning, og det er vigtigt, at vi, EU, erkender denne proces og støtter den, hvor det er muligt. Det er det samme forsøg, som i øjeblikket gøres i andre EU-institutioner, især i Rådet.
Vi må dog ikke overdrive. Selv om Serbien gør alt, hvad der anmodes om i denne betænkning, men samtidig spiller en destruktiv og negativ rolle ved forhandlingerne om Kosovos fremtid, vil det selvfølgelig få negative konsekvenser for det tempo, hvori Serbien nærmer sig EU. Og det er også berettiget. Derfor synes jeg, det er uforståeligt og uheldigt, at den serbiske holdning i forhandlingerne om Kosovo hidtil ikke er set i sammenhæng med Serbiens tilnærmelse til Europa. Efter min mening findes denne sammenhæng virkelig, og det ved enhver.
Jeg opfordrer derfor medlemmerne til at støtte det ændringsforslag, hvori disse to ting ses i sammenhæng. Der er en sammenhæng mellem den serbiske holdning til Kosovo og tempoet for og indholdet af forhandlingerne mellem Serbien og EU. Den hidtidige afvisning af at knytte disse to ting sammen motiveres med det argument, at vi - EU - ikke må gøre det endnu vanskeligere for demokraterne i Serbien, for præsident Tadić. Derfor skal vi fortie de vanskelige punkter.
Jeg er fundamentalt uenig i denne vurdering af situationen. Jeg er enig med den nuværende kommissær Chris Pattens forgænger, som for nylig skrev, at det er en forkert vurdering, at vi ved at være bløde, ved ikke at være ærlige og oprigtige over for Serbien, giver demokraterne en hjælpende hånd. Ved ikke at være åbne og ærlige forstærker vi Kostunica, som så kan sige: Hvis vi kører en hård linje, kan vi gennemtvinge beslutninger i EU. Det er ikke vejen frem. Jeg gentager, at vi skal være positive, men også ærlige og tydelige. Det har EU-borgerne og Serbien ret til.
Athanasios Pafilis
(EL) Hr. formand! EU bærer en del af ansvaret for den uretfærdige og beskidte krig, NATO førte mod Jugoslavien. Det er medansvarligt for mordene på tusinder af jugoslaver, for de enorme ødelæggelser af infrastrukturen, fabrikker og landet som helhed og for brugen af beriget uran. Dem, der burde anholdes, stilles for retten og dømmes for krigsforbrydelser, er Bill Clinton, Tony Blair, Javier Solana (den tidligere generalsekretær for NATO) og de andre ledere af de lande, der angreb Jugoslavien. Desværre er der ikke sket noget i denne retning. Jugoslavien er blevet nedlagt, De skaber protektorater, og nu forsøger De at annektere Serbien. De beder om, at et folk, der gjorde noget indlysende - de forsvarede deres lands uafhængighed - skal erklære deres anger. Det er muligt, De vil modtage en sådan erklæring fra regeringen, men de unge vil ikke glemme og vil ikke tilgive NATO's og EU's forbrydelser.
Nu fortsætter De med samme politik i forhold til Kosovos uafhængighed og oprettelsen af et nyt protektorat. De tiltag, der foreslås i betænkningen, er bl.a. et forsøg på at opveje nedslagtninger og ødelæggelser ved hjælp af penge fra Europas arbejdere. Tiltagene har til formål at fremstille de jugoslaviske folks mordere som frelsere i et forsøg på at skabe positive betingelser for at spænde Serbien for den imperialistiske vogn og for, at europæisk kapital kan overtage landet.
Grækenlands Kommunistiske Parti fordømmer denne betænkning og mener, at Balkans folks interesser er bedst tjent med, at vi ikke glemmer, men i stedet kæmper mod EU og det barbari, De nærer.
Bastiaan Belder
(NL) Hr. formand! Hr. Kacins solide, vidtspændende betænkning giver et afbalanceret billede af den socioøkonomiske udvikling i Serbien. Både de mørke og de lyse sider vises, f.eks. flotte væksttal, konkret 7,2 % i de sidste tre år, men en høj arbejdsløshedsprocent, nemlig 20 %.
For den serbiske udvikling er direkte udenlandske investeringer uundværlige, og det er netop det, der mangler i øjeblikket. Årsagerne er indlysende. De skyldes især Beograds imageproblemer. Det, som frem for alt afskrækker udenlandske investorer, er vedvarende politisk usikkerhed - stikord Kosovo - og den stærkt reducerede dynamik, hvad angår markedsøkonomiske reformer fra Beograds side.
Det får mig til at stille et væsentligt spørgsmål. Står Serbien i vejen for sig selv? Kacin-betænkningen begynder med at fastslå, at Serbiens fremtid findes i EU. De europæiske betingelser herfor kender Beograd udmærket. Det gælder også europæisk engageret medvirken hertil. I sidste instans bør de serbiske myndigheder selv besvare det presserende spørgsmål: Står Serbien i vejen for sig selv?
Zsolt László Becsey
(HU) Hr. formand! Hr. Kacins betænkning er fortrinlig, et professionelt stykke arbejde. Man kan se, at han er født i den region og kender den godt. Jeg har følgende kommentarer:
1. Værdiprincipperne. Det er afgørende, at ingen får lov til at blive medlem af EU med en arv af den type, hvor man ikke alene undlader at efterforske kollektive forbrydelser og massemord, men hvor det ikke engang er tilladt at huske dem, at huske de døde. Det har været den minimale menneskeret, retten til menneskelig værdighed, siden Antigone. På et sted, hvor dette punkt endnu ikke er nået og ikke engang kræves, skal vi ikke blive overraskede, hvis radikale grupper lusker omkring i gaderne og samler styrke, eller neofascister marcherer i Vojvodina. Det skal der gøres noget ved, for hvis vi ikke gør det, er det ikke kun Serbien, vi er nødt til at bekymre os om, men også Europa.
2. Jeg synes, vi i det mindste bør gøre det, vi selv har anført, hvad angår denne betænkning. Med andre ord, lad os ikke svække den med ændringsforslag, lad os ikke censurere de beslutninger, vi har truffet, eller de pointer, der fremkommer i dem, men citere dem præcis, som de er. Det samme gælder de territoriale arrangementer, som hr. Kacin med rette har medtaget i betænkningen fra Kommissionen, for ingen vil forstå, hvad vi ønsker, hvis vi udvander den uden grund.
3. Vi må hjælpe Serbien og ikke kun tale om at gøre det. Efter at have lempet visumpligten er vi nødt til at afskaffe den helt, så almindelige serbere kan rejse til Europa, når de vil. Indtil det sker, nytter det ikke noget konstant at snakke om Serbiens udsigter til EU-medlemskab, for vi kan ikke tage det tredje skridt, før vi har taget det første. Det samme gælder Serbiens medlemskab af CEFTA, gennemførelsen af associeringsprocessen og dets fremtid i WTO.
Min sidste bemærkning er, at vi har brug for et nedefra og op-samfund, der kræver proportionalitet både i forhold til etniske minoriteters repræsentation i den offentlige forvaltning, hvilket er meget vigtigt, og sikring af passende former for selvstyre. Manglende proportionalitet er tegn på manglende tillid, og hvis der ikke er nogen tillid, kan vi ikke gøre reelle fremskridt i retning mod et nyt, længe ønsket samarbejde i Balkan.
Véronique De Keyser
- (FR) Hr. formand! Kacin-betænkningen handler om Serbien og ikke om Kosovo og ikke om, hvad der vil ske efter december måned. Og den kæder ikke Serbiens reaktion over for Kosovo sammen med tilsagnet om tiltrædelse af EU. Det finder hr. Lagendijk beklageligt, men min gruppe glædeligt, fordi Parlamentet her vogter sig for enhver form for studehandel eller sort diplomati.
Der er dog et spørgsmål, som hele tiden bliver bragt på bane, nemlig Det Internationale Krigsforbrydertribunal og Serbiens samarbejde med tribunalet. Nu har Carla Del Ponte netop gjort om ikke anskrig, men i det mindste opmærksom på ubøjeligheden og bruger EU i alt, hvad der har med menneskerettigheder og betingelsesopfyldelse at gøre, og det mener jeg ikke, man kan bebrejde hende.
Jeg tror ikke som hr. Lang, at det blot går ud på at rose og dadle. Jeg synes, at nationalisme, at dyrkelse af straffrihed, at fire forbrydere - og ikke bare småforbrydere - stadig færdes frit i Serbien, er en utålelig tanke. Desuden viser erfaringen, at et land har alt at vinde ved at klarlægge sin fortid og yde retfærdighed for sine forbrydelser. Vi har stillet krav om vældige bestræbelser fra Kroatiens side og det samme fra Bosniens side, og det er for øvrigt takket være sådanne bestræbelser, det er lykkedes os at samle Europa efter Anden Verdenskrig.
De er virkelig grundlaget for vores værdier, og det er ikke et spørgsmål om at rose eller dadle. Det er grundlaget for vores værdier og nøglen til forsoning på Balkan. Derfor vil jeg tilføje, selv om det ikke handler om Kosovo, at den serbiske vicepremierminister Bozidar Djelic under sit besøg i Europa-Parlamentet for nogle uger siden atter bekræftede, at hans land ikke agtede at gribe til våben, uanset hvad der skete i Kosovo. Det vil jeg minde om, og jeg håber - uden at kæde det sammen med Kacin-betænkningen - at dette signal er forstået, også blandt hans egne.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Hr. formand! Jeg har gennem mange år observeret, at nogle europæiske lande er negativt indstillet over for Serbien. Landet opfattes som en stat, der gennemfører Ruslands politik i Balkanområdet. Der findes dog et andet aspekt, der forsat er ret utydeligt. Serbien ligger på et af de vigtigste steder for den islamiske ekspansion i Europa. Jeg er personlig tilhænger af at have det bedst mulige forhold til lande såsom Tyrkiet og andre islamiske stater, men det er ikke i Europas interesse, at kristne lande hele tiden ydmyges af islamiske stater. Det kan i fremtiden have meget vidtrækkende konsekvenser for vores kontinent. Denne region har behov for stabilitet frem for fremprovokerede nationale og religiøse spændinger. Alle glæder sig over den eksisterende demokratisering af det politiske liv i Serbien.
Man skal have forbindelser til denne stat, der respekter nationens stolthed og traditioner. Først da vil landet vende sig mere mod EU end mod andre stormagter, og regionen vil samtidig blive stabiliseret.
Michael Gahler
(DE) Hr. formand! Fremtiden for den tidligere jugoslaviske republik Serbien ligger i Europa. Det gælder alle de tidligere jugoslaviske republikker. Ligesom for alle potentielle kandidater er der betingelser for at kunne tiltræde dette værdifællesskab, og jeg vil derfor gerne takke ordføreren, ikke kun for hans betænkning, men også for at gøre det klart i sin tale, hvad disse betingelser er. Ubetinget samarbejde med Det Internationale Krigsforbrydertribunal vedrørende det Tidligere Jugoslavien er i høj grad en forudsætning for underskrivelse af stabiliserings- og associeringsaftalen. Jeg har svært ved at kapere, at krigsforbrydere som Mladic og Karadzic stadig har så mange sympatisører, ikke kun i den brede offentlighed, men også blandt politiet, militæret og mange embedsmænd i Serbien - med andre ord de selvsamme mennesker, som vi snart skal forhandle med om Serbiens tættere relationer med EU.
Det er ikke en formel betingelse for tættere forbindelser til EU, at man forliger sig med fortiden, men det ville hjælpe serberne, deres nærmeste naboer og hele EU.
Også Kosovospørgsmålet skal formelt set betragtes isoleret, men jeg opfatter den nationalistiske obstruktion meget lidt formålstjenlig. Jeg synes også, det er forkert at købe sig til et russisk veto i sikkerhedsrådet med generøse frasalg af vigtige virksomheder til russiske firmaer. Sidst i processen - efter Beograds beregninger - forventes EU at levere kompensation for indrømmelser, der ikke i praksis er blevet givet i Kosovosagen, i form af stabiliserings- og associeringsaftalen. Det vil blive tydeligt efter den 10. december.
Derfor støtter jeg fuldt ud hr. Lagendijks standpunkt. Graden af samarbejde om Kosovospørgsmålet bliver dermed en af de faktorer, der enten kan fremme eller vanskeliggøre Serbiens tættere relationer med EU, og det bør Beograd lægge mærke til.
Libor Rouček
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Sidste år gennemgik Serbien nogle væsentlige forandringer, som jeg er overbevist om, også er resultatet af vellykkede forhandlinger.
Den vanskelige og smertefulde opløsning af Statsunionen Serbien og Montenegro blev gennemført med godt resultat. Der blev holdt frie og fair, demokratiske parlamentsvalg, og en ny proeuropæisk regering blev indsat. Der fulgte væsentlig og meget nødvendig økonomisk vækst.
Efter en pause på 13 måneder blev forhandlingerne om stabiliserings- og associeringsaftalen mellem den serbiske regering og EU genoptaget. Der er realistiske udsigter til, at aftalen kan blive underskrevet inden længe. Det ville udgøre et væsentligt skridt på vejen mod serbisk EU-medlemskab. Som allerede nævnt flere gange i dag er betingelsen herfor Serbiens samarbejde med krigsforbrydertribunalet. Jeg er overbevist om, at i morgen og i overmorgen, under Carla del Pontes besøg i Beograd, vil i det mindste nogle af hindringerne blive overvundet, f.eks. fuld adgang til arkivalier i de ministerielle etater.
I mit korte bidrag i dag vil jeg ikke kommentere Kosovo, eftersom det er betænkningen om Serbien, vi diskuterer. Det, jeg til gengæld gerne vil, er at rose Serbien for landets ansvarlige og proaktive tilgang og dets samarbejde i forhold til regionale initiativer såsom stabilitetspagten og CEFTA (den centraleuropæiske frihandelsaftale). Dette samarbejde beviser Serbiens tydelige interesse i at udvikle og bevare et godt forhold til sine naboer i regionen.
Ryszard Czarnecki
(PL) Hr. formand! Serbien er et europæisk land, der gennem de sidste år har gjort rigtig meget for at blive integreret med EU. Vi skal selvfølgelig fremhæve de forskellige problemer, der måske ikke er større i dette land end i Albanien eller Bosnien-Herzegovina, som vi vist kigger mere velvilligt på.
Efter min overbevisning er det nødvendigt at skabe et system med incitamenter for Serbien, så landet intensiverer sine bestræbelser på at opfylde de europæiske standarder, men det er altid nødvendigt at angive dette sted, dette mål, nemlig EU. Hvis hr. Gahler vil tale om de russisk-serbiske forbindelser, er det ok. Men så er det blot nødvendigt klart at fortælle Serbien, at det hører hjemme i EU, og vi vil have lettere ved at samarbejde med landet, når det befinder sig indenfor, end når det befinder sig udenfor. Det synes jeg, er ganske åbenlyst.
Marcello Vernola
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg mener, at de serbiske myndigheders indsats for at samarbejde med anklageren, Carla Del Ponte, skal videreføres på en mere beslutsom måde, så man sikrer, at krigsforbryderne bliver fanget. Der er enighed om, at dette skaber sikkerhed i hele Balkanområdet og i hele EU, og desuden er det en juridisk og moralsk forpligtelse.
Vi skal ligeledes sørge for en fornyelse af den serbiske regerings løfte om en fredelig sameksistens mellem alle de etniske grupper i landet. Indenrigsministeriet har allerede taget initiativer til at forebygge og kontrollere sammenstød mellem de etniske grupper i Vojvodina siden 2004, men det er nødvendigt at fremme minoriteternes deltagelse i samfundet og en passende repræsentation af dem i institutionerne.
Vi går alle ind for en hurtig løsning på spørgsmålet om Kosovos status allerede fra december, men der vil stadig være mange uløste problemer, ikke mindst den nødvendige bekæmpelse af Albaniens organiserede kriminalitet, der skaber ustabilitet i hele det geografiske område, som også omfatter grænseområdet mellem Makedonien og Albanien, og som således udgør en enorm risiko for den fælles sikkerhed i hele Balkanområdet.
Vi må ikke overlade Kosovo til sig selv, men skal kræve, at der skabes sikkerhed i hele Balkanområdet ved hjælp af EU's fortsatte tilstedeværelse. Ud fra dette synspunkt ville en fremskyndelse af Serbiens optagelse i EU sikre områdets stabilisering, også i forhold til den ulovlige handel, der foregår på alle mulige og umulige områder, og som hærger i hele Balkanområdet, navnlig inden for miljøsektoren.
Vi skal kræve, at Serbien snart begynder at føre en seriøs miljøpolitik med hensyn til energi, rensning af vand og en integreret affaldscyklus, så vi undgår, at den organiserede kriminalitet også får fingre i denne sektor.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand! Hr. Kacins betænkning markerer et vendepunkt i Parlamentets holdning. I meget lang tid har Parlamentet ensidigt belønnet albanerne og straffet serberne i samtlige erklæringer, det har udsendt om Kosovo. Nu har vi langt om længe et troværdigt, objektivt billede af Serbien, og det er altafgørende, fordi vi må sikre, at Serbien ikke længere har rollen som boksebold eller syndebuk. Men det betyder ikke, at serberne ikke en dag vil være nødt til at forlige sig med Milosevic-tidens forbrydelser, ligesom kosovoalbanerne og alle andre folkeslag må forlige sig med deres historiske forbrydelser.
Det er helt på sin plads, at vi trækker Serbien tættere på EU, og jeg er enig i, at visumlempelse ikke er nok, vi skal også etablere en visumfri ordning for serbiske statsborgere, og det er mindst lige så vigtigt at sætte fart på processen med at give Serbien kandidatstatus. Her har vi Kosovo, som udgør en kæmpe risiko. Ifølge efterretningsvurderinger fra Europarådet forventes det, at omkring 100.000 flygtninge, serbiske flygtninge, vil forlade Kosovo, og det bliver primært Vojvodina, der skal håndtere situationen.
Det er på sin plads at takke for, at hr. Kacins ændringsforslag giver et objektivt billede af de interetniske processer i Vojvodina, af de grusomheder, der stadig foregår, og af behovet for at lovgive om den juridiske status for de nationale råd, behovet for proportional repræsentation af minoriteter i politiet og retsvæsnet og behovet for at bevare minoriteters radioudsendelser og finansiering af dem. Alt i alt gratulerer jeg hr. Kacin. Det er et vigtigt skridt at trække Serbien tættere på EU.
Kinga Gál
(HU) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg hilser betænkningen velkommen, og efter min mening er især den version, Kommissionen har vedtaget, god og afbalanceret. Serbiens udsigter til medlemskab af EU er særligt vigtige for Ungarn. Vi har en grundlæggende interesse i, at vores nabo bliver lukket ind i Fællesskabet så hurtigt som muligt. Det er den eneste mulighed for forsoning i modsætning til interetnisk strid, krig og diskriminering over for folk eller ydmygelse af dem, fordi deres modersmål eller skikke tilfældigvis er anderledes.
Det er klart, at vi ikke er ligeglade med Serbiens ungarske mindretals skæbne, og vi har rent faktisk gjort en indsats for at bevare spørgsmålet om Vojvodina på den europæiske dagsorden. En meget vigtig ting, som jeg er glad for at se i betænkningen, er, at der gøres opmærksom på behovet for at bevare Vojvodinas multietniske karakter, som har udviklet sig gennem århundreder. Grundlaget for denne multietnicitet er forskellige etniske gruppers sameksistens, den form for sameksistens, der ikke er baseret på tavshed og ydmygelse, men på ægte lighed for loven og lige muligheder. I øjeblikket er det dog desværre ikke en del af de daglige realiteter.
Jeg mener, at det er særligt vigtigt at bevare regionens etniske balance og dens særlige karakteristika, og efter min mening ville det bringe muligheden for at bevare denne skrøbelige balance i fare og forværre den interetniske konflikt, hvis serbiske flygtninge genhuses i denne region. Vi har allerede set en hel del grimme eksempler på sådanne konflikter for ikke så længe siden. I denne forbindelse vil jeg som et eksempel gerne henlede opmærksomheden på en sag, der er forblevet uløst til den dag i dag: Skæbnen for de unge, etnisk ungarske personer, der fik en uforholdsmæssig hård dom ved det, der var et tydeligt eksempel på etnisk diskrimination i Temerin. Derfor har Balkan alt i alt brug for EU, fordi EU's ånd, principper og institutionelle system og den kendsgerning, at det er konsekvent - og jeg lægger især vægt på sidstnævnte - vil kunne skabe et liv, der er værd at leve.
Manuel Lobo Antunes
formand for Rådet.- (PT) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg har fulgt forhandlingen med stor interesse, og jeg har naturligvis noteret mig de forslag og bekymringer, som mange medlemmer har givet udtryk for.
Faktisk virker resultatet af forhandlingen klart for mig: Den peger på, at kun ved virkelig at tilbyde Serbien et europæisk perspektiv kan der opnås fred, stabilitet og fremgang i landet og stabilitet i hele det vestlige Balkan. Det er absolut accepteret, eftersom Rådet gentagne gange har understreget, at Serbiens fremtid naturligt ligger i landets fremtidige medlemskab af EU.
Vi ved alle, at denne plan ikke kan være uden betingelser. Der må naturligvis være betingelser, som vil og må være knyttet til de interne politiske processer i Serbien, til respekt for demokratiske værdier og til respekt for de værdier, der specifikt vedrører retsstatsprincipperne. Men betingelserne er naturligvis også knyttet til Serbiens nødvendige samarbejde med Det Internationale Krigsforbrydertribunal. Hvad dette angår, har Serbien gjort meget for at samarbejde med tribunalet. Vi ved alle, at der skal gøres andre ting og tages andre skridt. Men tillad mig at udtrykke min tillid og opmuntring til, at de serbiske myndigheder ved afslutningen på denne proces vil være i stand til at tage de nødvendige skridt, så samarbejdet bliver et fuldt samarbejde.
Vi i EU må hjælpe Serbien. Vi mener, det ville være en strategisk fejltagelse at efterlade Serbien og dets befolkning i en form for limbo uden kurs, perspektiv eller plan. Det er en strategisk fejl, vi ikke må begå, og derfor må vi gøre alt, hvad vi kan for at forhindre det.
Jeg glæder mig naturligvis også over fremskridtet i forhold til muligheden for fri bevægelighed for serbiske statsborgere i det europæiske rum. Vi må fortsætte ad denne rute. Der er sket noget, og dette og de andre initiativer, som vi tager, fortjener bifald.
Vi må også tilbyde en fremtidig udsigt til de unge i Serbien, for det er naturligt gennem og med dem, at der kan opbygges et demokratisk Serbien, som fuldt ud deler vores værdier og principper, og som stræber efter at blive en integreret del af EU.
Olli Rehn
medlem af Kommissionen.- (FI) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil blot gerne takke alle for en objektiv og ansvarlig forhandling og takke ordføreren for en meget saglig betænkning. Baseret på diskussionen vurderer jeg, at der er bred enighed i Parlamentet og resten af EU om, at Serbiens fremtid ligger i EU, og at EU's dør vil stå åben for Serbien, når landet opfylder betingelserne, og at landets regering har midlerne til at føre Serbien ind i Europa. Størstedelen af Serbiens indbyggere støtter og bifalder denne udvikling.
Den serbiske regering spiller nu i høj grad rollen som vagt: den holder nøglerne i sine hænder. Jeg håber, at den serbiske regering nu vil bruge sine nøgler og gennemføre det serbiske folks vilje - serbernes vilje til at åbne sig for EU. De kan være sikre på, at vi vil notere os de synspunkter, der kommer til udtryk i betænkningen, og at vi også vil medtage dem i vores egen statusrapport.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen torsdag den 25.oktober 2007.
