Handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS) (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er henstilling fra Gianluca Susta for Udvalget om International om forslag til Rådets afgørelse om godkendelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af protokollen om ændring af TRIPS-aftalen, der blev indgået i Genève den 6. december 2005 (08934/2006 - C6-0359/2006 -
Gianluca Susta  
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne benytte lejligheden til at takke sekretariatet for ALDE-Gruppen i Europa-Parlamentet for den støtte, det har givet mig, og alle skyggeordførerne samt hr. Van Hecke, der behandlede dette spørgsmål før mig, for deres glimrende arbejde og for, at det lykkedes dem at bevare Parlamentets enighed lige til det sidste.
Dette var efter min mening Parlamentets store styrke i denne indsats for at fremme de fattigste landes, udviklingslandenes og de mindst udviklede landes adgang til lægemidler. Retten til sundhed og adgang til lægemidler til overkommelige priser er grundlæggende rettigheder, som alle borgere burde sikres. Desværre ved vi godt, at det ikke altid forholder sig sådan. Alt for ofte er lægemiddelindustriens priser alt for høje, og det stiller de fattigste lande i en vanskelig situation.
Sådan som jeg allerede har sagt flere gange, både i Udvalget om International Handel og på plenarmødet, kunne Parlamentet således ikke blindt acceptere protokollen om ændring af TRIPS-aftalen, som om den var et universalmiddel, og betragte dette spørgsmål som løst. Parlamentet ønskede, at man i det mindste gjorde en større indsats i EU, eftersom EU kan og skal gøre en større indsats.
Også i lyset af de beklagelige begivenheder denne sommer, såsom brevvekslingen med Thailand, som der ganske vist er fundet en delvis løsning på, kunne Europa-Parlamentet - som altid har været en stor fortaler for brugen af alle de fleksibilitetsmuligheder, der er taget højde for i TRIPS-aftalen, ikke give grønt lys for protokollens ratificering uden at få reelle og effektive garantier fra Kommissionen og Rådet.
Det bør efter min mening understreges, at vi i løbet af de sidste måneders tætte samarbejde med Kommissionen og Rådet så afgjort har nået et vigtigt mål for EU, nemlig at sætte et spørgsmål, der hovedsagelig er teknisk, øverst på Europas politiske dagsorden.
Jeg tror godt, at vi kan kalde det resultat, vi har nået, for en succes, ikke bare af denne grund, men også og ikke mindst, fordi det er lykkedes os at nå videre med nogle meget vanskelige spørgsmål, f.eks. at opfordre til brugen af den fleksibilitet, der er taget højde for i TRIPS-aftalen, for at fremme adgangen til nødvendige lægemidler til fornuftige priser inden for rammerne af de nationale programmer for offentlig sundhed.
Jeg glæder mig navnlig over den udtrykkelige henvisning i Rådets erklæring - som blev forelagt for os i mandags - til artikel 30 i TRIPS-aftalen. Min gruppe betragter dette som en garanti og forsikring for, at medlemsstaterne kan anvende dette instrument uden at løbe en risiko for at blive sat under pres, og at man kan sikre, at de fattigste lande får lettere adgang til lægemidler.
Desuden glæder jeg mig over de resultater, vi har opnået med hensyn til TRIPS-plus, dvs. de bestemmelser, som er strengere end TRIPS-aftalens. Parlamentet, Rådet og Kommissionen er nemlig blevet enige om, at der ikke skal være nogen forhandlinger i de kommende bilaterale eller regionale aftaler med udviklingslandene om bestemmelser, der kan have negative konsekvenser for sundheden og adgangen til lægemidler.
Alligevel vil jeg - selv om jeg satte pris på det portugisiske formandskabs indsats - bede om en yderligere forbedring af erklæringens tekst, navnlig den passage, hvor der henvises til de fattige udviklingslande. Denne henvisning kan nemlig skabe forvirring, eftersom det i dag er almindelig praksis kun at henvise til udviklingslandene og kategorien "de mindre udviklede lande". At medtage en ny kategori ville komplicere situationen. Det er navnlig vigtigt at understrege, at alle udviklingslandene - og dermed også lande som Brasilien, Indien osv. - skal kunne nyde godt af det aktuelle system uden at løbe en risiko for, at der bliver indført ringere bestemmelser i fremtiden.
Sidst, men ikke mindst, er det efter min mening meget vigtigt at fremhæve den indsats, der er blevet gjort hidtil, når det gælder overførsel af forskning og teknologisk udvikling til landene på den sydlige halvkugle. ALDE-Gruppen er rede til at afgive positiv udtalelse, da vi mener, at et nej ville være et negativt signal at sende til de fattigste lande, og at det ikke ville være en ansvarlig holdning fra EU's side, eftersom en genoptagelse af WTO-forhandlingerne ikke er realistisk.
Dette ændrer dog ikke den kendsgerning, at vi fortsat har visse forbehold over for effektiviteten af den mekanisme, der er blevet undersøgt og godkendt af WTO. Derfor - og det er noget af det sidste, jeg vil sige - vil jeg gerne slå fast, at EU ikke må stoppe her. Parlamentet skal gøre alt, hvad det kan for at sikre, at de garantier, der er blevet givet i løbet af de sidste par måneder, også bliver opfyldt i praksis.
I den forbindelse beder vi kommissær Mandelson - som i sit brev slog fast, at han ikke agter at forhandle om TRIPS-plus-bestemmelserne - om, at han fra udkastet til økonomisk partnerskabsaftale med de vestindiske lande fjerner anmodningen om overholdelse og accept af forpligtelserne i patentsamarbejdstraktaten, patentlovstraktaten og bestemmelserne om intellektuel ejendomsret i direktiv 2004/48/EF om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder, der uvægerligt ligner TRIPS-plus-bestemmelser.
Peter Mandelson
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg er meget glad for, at det er lykkedes os at finde en løsning, der er acceptabel for alle, om det vigtige spørgsmål om lægemidler til fattige, til udviklingslandene. Vores forhandling gennem de seneste måneder har været frugtbare, og jeg vil gerne takke Parlamentet for intensiteten og kvaliteten af vores meningsudvekslinger. Kommissionen har altid været modtagelig for de ønsker, som Parlamentet har udtrykt, og vi er rent faktisk enige i de fleste af dem. Derfor stod Kommissionen i spidsen for diskussionen om TRIPS og adgang til lægemidler inden for WTO.
I denne diskussion har jeg set en mulighed for, at Kommissionen kan præcisere sin holdning på en række områder. Vi er alle enige om, at ændringsforslaget om TRIPS-aftalen er en del af løsningen, blandt mange andre, på problemet med adgang til lægemidler. Det er klart, at der er behov for andre foranstaltninger, navnlig for at forbedre sundhedssystemerne og infrastrukturerne, især i fattige udviklingslande.
Nogle medlemmer er bange for, at mekanismen ikke vil virke. Det er helt klart for tidligt at vurdere dette. I vores forordning om gennemførelse af undtagelsen accepterede vi sammen med Parlamentet at evaluere den tre år efter ikrafttrædelsen, og det vil vi gøre.
Vi støtter også arbejdet i den mellemstatslige arbejdsgruppe med WHO, der skal undersøge foranstaltninger til en yderligere forbedring af adgangen til lægemidler.
Kommissionen har kunnet bekræfte sin opbakning til Dohaerklæringen om TRIPS-aftalen om folkesundhed og sin støtte til den fleksibilitet, som den indeholder.
Tilsvarende giver denne forhandling mig mulighed for at fjerne enhver misforståelse om, hvad Kommissionen gør inden for de økonomiske partnerskabsaftaler med AVS-landene. Jeg vil gerne bekræfte, at Kommissionen i disse aftaler og i andre kommende bilaterale og regionale aftaler med de fattige udviklingslande ikke beder og ikke vil bede om bestemmelser, der kan påvirke adgangen til lægemidler eller undergrave fleksibiliteten vedrørende TRIPS, som er indeholdt i Doha-erklæringen om TRIPS-aftalen og folkesundhed.
Takket være denne åbne og ærlige forhandling er Parlamentet nu i stand til at godkende Kommissionens forslag. Det Europæiske Fællesskab vil så slutte sig til de øvrige WTO-medlemmer, som allerede har accepteret TRIPS-aftalen. Denne accept vil give EU mulighed for at spille en førerrolle i WTO vedrørende spørgsmålet om adgang til lægemidler.
Her til sidst vil jeg gerne understrege, at adgangen til lægemidler fortsat er en prioritering for Kommissionen, og jeg er villig til at fortsætte samarbejdet med Parlamentet i en konstruktiv ånd også fremover.
Michel Rocard  
ordfører for udtalelse fra Retsudvalget. - (FR) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg beklager, at Rådet ikke er repræsenteret ved vores forhandling i aften, fordi Rådet for en gangs skyld er hovedpart i denne sag. Stemningen er euforisk her, alle er enige, og i morgen skal træffe vi beslutning om - med et overvældende flertal for, tror jeg - ratificeringen af denne ændring af TRIPS-aftalen, som formodes at og som burde give lande, der ikke selv er tilstrækkelig udviklede til at skaffe sig adgang eller især ikke har medicinalindustri, lidt lettere adgang til lægemidler.
Under vores langvarige forhandling herom stillede Parlamentet sig noget mere tvivlende end Kommissionen med hensyn til ordningens effektivitet. Jeg tror - og jeg vil gerne takke Rådet, fordi det for en gangs skyld lyttede mere til Parlamentet end til Kommissionen - det er det, der førte til den erklæring, som blev afgivet mandag morgen, og som betyder, at vi er indforstået med, at vi gennem en aftale mellem vores institutioner kan komme et lille skridt videre. Det er en forbedring, men en forbedring, hvis utilstrækkelighed vi er klar over, og hvis effektivitet vi nærer tvivl om. Denne tvivl må fjernes med vedholdenhed fra medlemsstaternes og Rådets side i gennemførelsen af henstillingerne.
Men jeg glæder mig over kommissær Mandelsons meddelelse om at nedsætte en ekspertgruppe til at finde andre foranstaltninger og evaluere disse foranstaltninger, og jeg tror, vi vil drøfte disse ting igen, når effektiviteten er afprøvet, og vi ved, om den svarer til vores forventninger. Under alle omstændigheder glæder jeg mig over denne positive afslutning på en uomgængelig etape, selv om den er utilstrækkelig.
Georgios Papastamkos
Hr. formand! Som ordfører for Gruppen for Det Europæiske Folkeparti takker jeg ordføreren, hr. Susta, og mine kolleger for det frugtbare samarbejde, vi har haft, for det gav os mulighed for at overvinde visse uenigheder mellem de politiske grupper og fastholde en fælles holdning til dette vigtige emne. Europa-Parlamentet er ikke blevet begrænset til ansvarsområder fastsat i traktaten. Det er ikke blevet begrænset til kun at give sit samtykke. I beslutningen fra juli var det en politisk sejr at give udtryk for en fælles holdning på tværs af partipolitiske skel.
Vi forsøgte at få Kommissionen og Rådet til at give tilsagn, og det lykkedes. De er langt hen ad vejen enige i Europa-Parlamentets synspunkter. Det kan siges at have været en prøve på det institutionelle samarbejde i lyset af den nye rolle, som Europa-Parlamentet skal spille, når reformtraktaten er vedtaget.
EU's godkendelse af ændringen bliver således støttet af reelle tilsagn, som sikrer, at processen fungerer godt. Tilsagnene er også langt mere vidtrækkende, for de omfatter retningslinjer for en integreret tilgang til folkesundhed i udviklingslande. EU's godkendelse af ændringen af TRIPS-aftalen sender et positivt og lovende signal til udviklingslandene. Vi håber, at andre medlemmer af WTO også vil samarbejde aktivt.
Kader Arif
for PSE-Gruppen. (FR) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Under vores sidste forhandling i juli om adgang til lægemidler sluttede jeg mit indlæg med at anmode Rådet og Kommissionen om et klart og formelt tilsagn om, at EU ville arbejde aktivt på at finde nye løsninger og virkelig stræbe efter at spille en fremtrædende rolle i kampen om at skaffe alle adgang til lægemidler til overkommelige priser. Vi må ikke lade os nøje med en debat uden dybere engagement, og jeg tager nu til efterretning, at efter adskillige måneders forhandlinger mellem vores tre institutioner bliver visse af de forslag, vi har stillet og ønsket, en realitet.
Lad mig først bifalde det parlamentariske arbejde, hvor der hele tiden har været lagt vægt på ansvar og åbenhed. Parlamentets afstemning blev udsat tre gange på grund af en forpligtelse over for den globale folkesundhed. Det viste, at ordet "solidaritet" stadig gav mening i EU's politikker.
Jeg vil altså gerne takke for det første vores ordfører, Gianluca Susta, for hans overtalelsesevne og modstandsstyrke samt alle de politiske gruppers skyggeordførere, som gennem alle disse måneders samarbejde, anstrengelse og fælles overbevisning har formået at hæve sig over partipolitik og give et godt indtryk af det parlamentariske arbejde. Jeg håber derfor, at Rådet og Kommissionen vil være i stand til at bevise, at løfterne tilkendegivet under de seneste måneders forhandlinger og i den skriftlige erklæring, vi modtog, vil blive opfyldt.
Løfterne går ud på, at medlemsstaterne frit kan anvende bestemmelser, som gør det muligt at fremstille generiske lægemidler og eksportere dem til udviklingslande og ikke alene de fattigste udviklingslande. Desuden kan udviklingslandene benytte sig af Dohaerklæringens fleksibilitet til at skaffe deres befolkninger de nødvendige lægemidler. Ydermere forpligter EU sig til ikke at forhandle med disse lande om bestemmelser, som vedrører offentlig sundhed, i forbindelse med indgåelse af handelsaftaler - og jeg tager her også kommissærens erklæringer til efterretning. Endelig forpligter EU sig til at finansiere projekter til fremme af forskning og opbygning af produktionskapacitet i disse lande.
Disse fremskridt er positive, og vi vil gerne udnytte dem allerede nu, men alligevel vil jeg gerne påpege, at alle de af Parlamentet rejste spørgsmål og alle dets legitime betænkeligheder ikke nødvendigvis har vundet den ønskede genklang i de øvrige institutioner. Vi vil fortsat kæmpe for at fremme adgangen til lægemidler for alle i hele verden. Derfor vil vi stadig nøje overvåge, at Rådets og Kommissionens tilsagn her i dag bliver gennemført, og vi vil samtidig blive ved med at kræve, at alle vores ønsker bliver imødekommet snarest og fyldestgørende i de kommende måneder. Jeg vil understrege, at den første forpligtelse over for Parlamentet går ud på at gennemføre en evaluering af den ordning, vi skal træffe beslutning om i morgen. Der hersker stadig en vis tvivl herom, og den skal fjernes. Hvis det ikke lykkes, bør EU i overensstemmelse med de indgåede forpligtelser over for de pågældende udviklingslande drage de fornødne konklusioner og finde en virkelig holdbar og bæredygtig løsning.
Jeg glæder mig derfor over Rådets og Kommissionens tilsagn og opfordrer min gruppe til at stemme for ratificeringen i morgen, selv om vores arbejde, der har strakt sig over mange uger, får mig til at tro, at den fælles forpligtelse, vi har påtaget os, langtfra er afsluttet, men snarere kun lige begyndt.
Johan Van Hecke
Hr. formand! WTO's beslutning af 30. august 2003om en midlertidig afvigelse fra TRIPS-aftalen er i mellemtiden gennem en ny beslutning af 6. december 2005 ændret til en permanent afvigelse. Hr. Susta fremsætter i sin betænkning nogle meget relevante bemærkninger om gennemførligheden af tvangslicenser. Jeg genkender temmelig mange elementer fra min betænkning fra 2005, hvori den midlertidige afvigelse blev omsat til en europæisk forordning.
Rådets og Kommissionens henstillinger, som hr. Susta knytter til den samstemmende udtalelse, støtter jeg fuldt ud. Den skabte mekanisme er faktisk kun en begrænset løsning af problemet med fattige landes mangelfulde adgang til lægemidler. EU skal hjælpe udviklingslande med at finde en løsning på lang sigt, således at de kan købe de vigtigste lægemidler til en rimelig pris og opmuntre til investeringer, som sikrer lokale produktionsfaciliteter. I den henseende er overførslen af teknologi, forskning og teknisk bistand selvfølgelig væsentlig.
Jeg henviser i den forbindelse til nylige rapporter, hvoraf det fremgår, at generiske lægemidlers markedsandel på ny falder. Årsagen hertil siges at være farmaceutiske virksomheders egen billige produktion af lægemidler, hvis patentbeskyttelse er udløbet. Her må der være muligheder for fattige lande, hvor tvangslicenser i overensstemmelse med WTO's beslutning kan være en løsning for lægemidler, som stadig er patentbeskyttede.
Hvis vi ikke vil give de millioner af mennesker, som stadig ikke har adgang til de vigtigste lægemidler, falske forhåbninger, er der brug for mere, meget mere, end en mekanisme, hvis gennemførlighed er og fortsat vil være yderst tvivlsom.
Ryszard Czarnecki
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Det forholder sig således, at jeg for 14 år siden beskæftigede mig med beskyttelse af intellektuel ejendomsret i det polske parlament, da jeg var formand for et særligt underudvalg. Jeg har i dag den ære at gøre det samme i Europa-Parlamentet.
Som talerne før mig vil jeg gerne understrege det væsentlige fremskridt, som vi har gjort gennem de seneste måneder, og jeg vil gerne understrege, at Europa-Parlamentet efter vores opfattelse har bidraget til en markant forbedring af det, som Kommissionen har foreslået. Jeg er helt overbevist om, at den kompromisløsning, som vi foreslår, vil bidrage til, at farmaceutiske produkter bliver mere tilgængelige i landene fra den såkaldte tredje verden, for det handler hovedsageligt om disse lande.
Carl Schlyter
for Verts/ALE-Gruppen. - (SV) Hr. formand! Hvis jeg har forstået det ret, skal Rådet læse erklæringen op før afstemningen, for ellers bliver der ikke noget bindende tilsagn. Jeg anmoder om, at De udelader ordet "fattige" udviklingslande. Det er fuldstændig irrelevant og meningsløst i tidligere aftaler. Der er udviklingslande, og der er de mindst udviklede lande, og Parlamentet ønsker, at begge disse grupper af lande kan udnytte disse mekanismer. Det er tydeligt, at vi taler samme sprog her. Der var noget, som jeg undrede mig over i Deres tale, hr. Mandelson. De sagde, at AVS-landene ikke skulle være bekymrede, men De sagde også fattige udviklingslande, AVS-lande. Jeg håber, at vi ikke begrænser diskussionen til dem, og at Deres brev til Thailand ikke sætter grænserne for dette, men at vi er fuldt ud klar over, at også udviklingslande, som ikke er blandt de fattigste, har et stort behov for at kunne beskytte folkesundheden, så de kan udvikle sig effektivt, og at vi skal give dem al den hjælp og støtte, vi kan. Det håber jeg, at vi er enige om.
Umberto Guidoni
Hr. formand, mine damer og herrer! Europa-Parlamentet er blevet bedt om at udtale sig om, hvorvidt det er hensigtsmæssigt at gøre ændringen af WTO-aftalerne om intellektuel ejendomsret, de såkaldte TRIPS-aftaler, permanente, eftersom dette ville være en hurtig løsning på problemet med udviklingslandenes adgang til lægemidler.
Eftersom denne ændring ikke har vist nogen reel effektivitet hidtil, er det vigtigt, at Europa-Parlamentet benytter den lejlighed, som ratificeringen af TRIPS-ændringen giver, til at få større garanti for, at EU-politikken for adgang til lægemidler bliver global, sammenhængende og effektiv.
TRIPS-aftalen er, sådan som Rådet har sagt, kun en del af løsningen på problemet med adgang til lægemidler og offentlig sundhed. Derfor er det vigtigt, at Rådet - hvilket Parlamentet har påpeget flere gange - giver udtryk for sin støtte til alle de lande, der agter at benytte den fleksibilitet, der er taget højde for i TRIPS-aftalerne, til at levere nødvendige lægemidler til fornuftige priser.
EU skal gøre en mere effektiv indsats for at dæmme op for sundhedsproblemet i verdens fattigste lande, navnlig ved at sikre, at disse lande kan opfylde deres egne behov, og ved at undgå at pålægge dem bilaterale eller regionale aftaler, de såkaldte TRIPS-plus-aftaler, der indeholder bestemmelser om lægemidler, som risikerer at have negativ indvirkning på adgangen til offentlig sundhed og lægemidler.
Vi er desuden af den opfattelse, at det er Kommissionens og Rådets opgave at støtte WTO-initiativer, der tager sigte på at gøre TRIPS-bestemmelserne mindre komplekse, ikke mindst for at gøre produkterne så tilgænge ligesom muligt.
Zbigniew Zaleski
(PL) Hr. formand! Halvvejs igennem har det vist sig, at vi har klaret os dårligst, når det handler om at bekæmpe tuberkulose, hiv og malaria. I Verdenssundhedsorganisationens statistik fremgår det, at over halvanden million mennesker døde af tuberkulose i 2005, hvilket er en sygdom, som mange mennesker døde af i Europa før anden verdenskrig. Hver dag dør 27.000 mennesker som følge af manglende adgang til basismedicin.
Sundhed er en uadskillelig betingelse for velfærd og økonomisk vækst, og jeg synes, at det er vores moralske pligt at hjælpe de mindst udviklede lande i denne henseende. Det er et positivt skridt at støtte protokollen, der ændrer TRIPS-aftalen, for at lette adgangen til medicin. Det er ikke en komplet løsning, men vi kan dog ikke tage nogen risiko, hvis vi ønsker at beskytte millioner af menneskeliv.
Og der findes en risiko. Erhvervelse af licens til produktion af kopimedicin, som eksporteres til lande i nød, er for det første omgærdet af mange krav, hvilket kan virke afskrækkende for iværksættelse af denne aktivitet.
Produktionen af denne type medicin må for det andet ikke skabe misbrugsmuligheder for hverken modtagerne eller eksportørerne, og infrastrukturen i de fattige lande er så svag, at man ofte ikke kan starte produktionen der. Vi har derfor behov for yderligere hjælpeinstrumenter med mange dimensioner. Efter min opfattelse er det vigtigst, at vi yder finansiel bistand til oprettelse af lokale produktionscentre, at vi overfører teknologi samt investerer i udvikling og innovation. Vi er forpligtet til social solidaritet med disse lande, men vi skal udarbejde en form, der på optimal vis øger effektiviteten af den tildelte hjælp, mens vi samtidig beskytter vores eget marked.
Hr. kommissær! Jeg vil her foran Kommissionen og Dem - som chef for et specifikt udvalg - sluttelig gerne sige, at der er god plads til nye idéer.
Erika Mann
(DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Det, som vi drøfter i aften og skal stemme om i morgen, vil være en lille, men vigtig byggesten i samarbejdet mellem institutionerne, dvs. Kommissionen, Rådet og Parlamentet.
I denne procedure har Parlamentet kun mulighed for at godkende eller forkaste forslaget. Den måde, hvorpå hr. Susta, ordføreren, og alle skyggeordførerne - og jeg takker især Kader Arif fra min egen gruppe - har håndteret det, har ført til, at Parlamentets allerede fastlagte handlemuligheder er øget væsentligt.
Jeg vil også takke kommissæren for udtrykkeligt at påpege, at denne protokol, som vi skal stemme om i morgen, og som medlemsstaterne dernæst kan ratificere, kun er en - ganske vist vigtig - byggesten, og at der skal tages mange flere skridt til at give udviklingslande uden produktionskapacitet i den farmaceutiske sektor en reel mulighed, som de har brug for, for at tilbyde deres borgere livsvigtige lægemidler.
Dette skridt vil hjælpe os i vores samarbejde, og det vil især hjælpe os, når Parlamentet opnår flere rettigheder til at give samtykke på mange andre politiske områder, f.eks. på handelsområdet.
Jeg takker Rådet, Kommissionen og alle medlemmerne, som gjorde det muligt virkelig at opnå den fleksibilitet, som vi har nu.
Francisco Assis
- (PT) Hr. formand, hr. Kommissær, mine damer og herrer! På grund af emnets etiske betydning er den debat, vi deltager i, af stor politisk relevans. Tvedelingen mellem at beskytte den intellektuelle ejendomsret og at fremme sundhed og velfærd blandt befolkningen i de mindst udviklede lande beror på en interessekonflikt, der kun kan løses ved at sammenligne værdierne.
Denne modsætning kan beskrives ganske enkelt og klart. På den ene side har vi en vis diskutabel model til beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret, der begrundes i tilskyndelsen til nyskabelse og den heraf følgende udbygning af videnskabelig viden, og på den anden side har vi millionvis af fattige mennesker, der bor i lande med begrænsede ressourcer, der ikke kan dømmes til at lide og dø på baggrund af økonomisk spekulation i en tid, hvor vi har den viden, der skal til, for at redde deres liv.
Denne sammenligning gør det klart, på hvilken af de to sider de grundlæggende værdier ligger. I lyset heraf er der på forskellige tidspunkter og forskellige steder allerede taget en række skridt i retning af at gøre systemet til beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret mere fleksibelt for at fremme lige adgang for alle til medicin. Det viser sig dog, at de allerede opnåede resultater ikke er tilstrækkelige. Den foreliggende mekanisme er kun et middel til at mildne et så hjerteskærende problem.
Vi er nødt til at gå endnu længere. Europa-Parlamentet har udsendt signaler i denne retning ved at yde et afgørende bidrag til at tilskynde EU til at indtage et standpunkt, der er i overensstemmelse med EU's underliggende værdier. Den løsning, der nu er fundet, afspejler denne bekymring, og jeg vil derfor gerne rose formandskabet for Rådet for at have bestræbt sig på, gennem erklæringer og tilsagn, at nå frem til et standpunkt, der viser Europa fra den bedste side: Et politisk fællesskab, der altid baserer sig på ubestridelige humanistiske værdier.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag kl. 12.00.
