4. Sagen om Verdensbankens præsident
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er er forhandling om fire beslutningsforslag om sagen om Verdensbankens præsident.
Bernd Posselt
(DE) Hr. formand! Jeg taler på vegne af min gruppe. I henhold til forretningsordenen finder der tre forhandlinger sted om menneskerettigheder torsdag eftermiddag inden for en time, og det udelukkende om tilfælde af krænkelser af menneskerettighederne, demokratiet og retsstatsprincippet. Dette er det fjerde emne, og det har intet med demokrati og menneskerettigheder at gøre.
Derfor mener vi, at det er i strid med forretningsordenen. Heller ikke Formandskonferencen har ret til at tilsidesætte forretningsordenen.
Derfor anmoder min gruppe formelt om, at dette punkt bliver slettet!
Formanden
Hr. Possels! Jeg noterer mig deres udtalelse. Eftersom Formandskonferencen, som har fuldt kendskab til reglerne, har besluttet at beramme fire emner til debat i dag, kan jeg ikke gøre andet end at notere mig Deres udtalelse og videregive den til formanden, som vil behandle den på bedste vis.
Når det er sagt, er det klart, at vi ikke kan udsætte dette emne. De kender reglerne. De emner, som ikke behandles i dag under punktet debatter om aktuelle og uopsættelige tilfælde, bortfalder. Hvis De derfor holder strengt fast ved, at dette emne ikke drøftes i dag, bortfalder det og vil ikke blive udsat til næste møde.
John Bowis
(EN) Hr. formand! Jeg har en bemærkning til forretningsordenen. De sagde, at Formandskonferencen havde besluttet dette i henhold til forretningsordenen. Kunne De henvise til den artikel, der giver dem ret til at opføre en fjerde debat om dette punkt på dagsordenen i stedet for tre?
Marios Matsakis
(EN) Hr. formand! Formandskonferencen har besluttet at følge denne særlige procedure. Disse punkter er blevet opført på dagsordenen, og jeg synes, at vi bør fortsætte. Jeg kan ikke se, hvad der skulle være til hinder for, at vi fortsætter vores arbejde.
Pervenche Berès
(FR) Hr. formand! Det kan godt være, at vi tolker forretningsordenen forskelligt... Når jeg imidlertid læser artikel 115, som giver mulighed for, at disse tre emner på dagsordenen samles under punktet om uopsættelighed, spiller retsstatsprincippet rent faktisk en rolle, og hvis Formandskonferencen har afgjort, at denne beslutning efter dens mening kan komme ind under dette punkt på vores dagsorden, er det sandsynligvis fordi, at den situation, der er opstået i Verdensbanken, rejser spørgsmål vedrørende retsstatsprincippet og måden, hvorpå reglerne anvendes inden for denne institution.
Michael Gahler
(DE) Hr. formand! Det er allerede blevet sagt: Forretningsordenen omtaler tre emner. Det er der ingen, der kan tilsidesætte. Den konkrete sag er allerede - hvilket et medlem netop har været inde på - blevet afsluttet med præsidentens tilbagetræden. Der er overhovedet ingen grund til at gøre en sag ud af dette, fordi den herre, som sagen vedrører, har draget konsekvenserne. Men i forretningsordenen står der "tre", og vi har allerede behandlet tre emner. Det kan heller ikke Formandskonferencen tilsidesætte!
Formanden
Mine damer og herrer! Situationen er denne. Forretningsordenen giver mulighed for, at der opføres tre emner på dagsordenen om debatter om tilfælde af krænkelse af menneskerettighederne, demokratiet og retsstatsprincippet. Formandskonferencen opførte fire sådanne emner på dagsordenen, hvilket Parlamentets plenarforsamling godkendte i mandags uden indvendinger.
Der er mulighed for at gøre indsigelse jf. artikel 167, ifølge hvilken en sag kan afvises af formelle grunde, men det skal ske 24 timer forinden.
I betragtning af at Formandskonferencen, som kender forretningsordenen, fremsatte sit forslag over for plenarforsamlingen, som ikke gjorde indsigelser mod det, kan jeg ikke se, hvordan jeg i dag skulle kunne gå imod plenarforsamlingens beslutning fra i mandags, særligt ikke eftersom I ikke har indgivet jeres anmodning inden for tidsfristen.
Bernd Posselt
(DE) Hr. formand! Man kan da godt anmode om, at et punkt bliver slettet, i begyndelsen af en forhandling. Det har jeg gjort!
Formanden
Hr. Posselt! Jeg vil læse artiklen for Dem: "Det skal meddeles formanden senest 24 timer forinden, at der vil blive stillet forslag om afvisning, og formanden underretter straks Parlamentet herom".
Jeg beklager meget, men jeg er forpligtet til at anvende denne artikel.
De er i Deres fulde ret til at anmode om, at dette emne afvises. De havde mulighed for at gøre det under godkendelsen af dagsordenen i mandags. Jeg vil gerne minde Dem om, at ingen i dette Parlament i mandags gjorde indsigelser mod dagsordenen i den form, som den var blevet fremsat af Formandskonferencen, og den frist, der er fastsat for anmodning om afvisning af emnet, er desværre udløbet.
Jeg beklager virkelig, men jeg kan ikke beslutte, at plenarforsamlingen tog fejl i mandags. Jeg foreslår, at vi nu starter denne debat, som, jeg kan forsikre Dem om, vil blive meget kort, eftersom der er meget få medlemmer på talerlisten.
Erik Meijer 
Hr. formand! Udnævnelsen af chefen for Verdensbanken bør ikke være et privilegium for lederen af den stat, der har den største aktiepakke, således som det hidtil har været tilfældet. USA's kandidat behøvede ikke blive sammenlignet med andre kandidater, og de andre kandidater behøvede heller ikke blive sammenlignet med hinanden. Hvem der er USA's kandidat, afgøres af én mand.
Wolfowitz var ikke den person, som de mest involverede i Verdensbanken ville vælge, men udelukkende den amerikanske præsident Bushs valg. For Bush var han en trofast forbundsfælle, for andre en ulykkesfugl, som hele tiden forgæves har forsøgt at gennemtvinge en forkert politik.
Allerede ved sin tiltræden i Verdensbanken var han yderst omstridt, og nu, hvor han forlader Verdensbanken, er det i endnu højere grad tilfældet. Favoriseringen af hans veninde var ikke en tilfældig fejl, men anledning til at gøre en ende på hans egenrådige og uacceptable arbejdsmåde. Når hans efterfølger vælges, må sådanne fejl ikke gentages. En gennemsigtig udnævnelsesprocedure med offentlige høringer af kandidater er absolut nødvendig.
Pervenche Berès 
Hr. formand! 60 år efter gennemførelsen af Bretton Woods-systemet, er der tydeligvis behov for, at noget ændres. To år efter at hr. Wolfowitz blev leder af Verdensbanken - og vi husker alle de betingelser, hvorunder han blev udnævnt, og som, en taler tidligere mindede os om, førte til, at hr. Wolfowitz blev nødt til at komme og forklare sig over for repræsentanter for EU, som var samlet i Økofin - kunne man sige, at europæerne gjorde den fejl, at de for hurtigt fik ret. To år senere befinder vi os i en situation, som har svækket ikke kun Verdensbanken, men også hele det internationale regelsæt, på et tidspunkt, hvor vi virkelig har behov for, at det kan stå mål med sine opgaver.
Jeg vil gerne tilskynde EU til - og det er formålet med vores beslutningsforslag - i fremtiden fuldt ud at leve op til sit ansvar og vise sig i stand til at foreslå ændringer til Bretton Woods-systemet med henblik på at forbedre den udnævnelsesprocedure, som i øjeblikket hverken sikrer legitimitet, gennemsigtighed eller troværdighed omkring den person, der står i spidsen for en så vigtig institution som Verdensbanken. I forbindelse med udnævnelser bruger eksempelvis Den Internationale Valutafond et system, hvor der er en grad af konkurrence mellem kandidaterne og en vis offentlig omtale, og det forekommer mig at være et mere acceptabelt system. At få indført noget tilsvarende kræver indgående forhandlingerne med USA, forhandlinger, som dækker alle emnets aspekter. Vi fremsatte dette punkt i den beslutning, som vi vedtog i sidste måned, og med det i baghovedet opfordrer vi det nuværende tyske og det kommende portugisiske formandskab til at overveje forslag, som EU kunne have interesse i at fremsætte. Angående udnævnelsen af hr. Wolfowitz' efterfølger vil europæerne forhåbentlig få lejlighed til at afholde en høring med den udvalgte kandidat, inden vedkommendes udnævnelse bekræftes.
Endelig beklager vi, at hr. Barroso modtog hr. Wolfowitz som gæst i løbet af den tid, hvor der var usikkerhed omkring fastholdelsen af sidstnævnte som leder for Verdensbanken.
Marios Matsakis 
forslagsstiller. - (EN) Hr. formand! Hr. Wolfowitz hører til den magtfulde cirkel, som Bush har samlet om Irak-krigen. Det overraskede derfor ikke nogen, at onkel Sam i juni 2005 udpegede ham til den lukrative stilling som præsident for Verdensbanken.
Det var imidlertid overraskende at se den frækhed, hvormed han på provokerende vis sørgede for, at hans veninde fik en meget stor lønstigning, og det var endnu mere overraskende at se, hvordan han på skamløs vis kæmpede for at beholde stillingen trods internationale ramaskrig. Det siger sig selv, at han havde præsident Bushs fulde opbakning under hele forløbet, en præsident, der heller ikke selv går i vejen for skændig adfærd. Wolfowitz-sagen er muligvis afsluttet, men den stank, der kendetegner Bush-regeringens korrupte og onde styring af verden, hænger ved.
Lad os for den amerikanske befolknings og for resten af verdens skyld håbe og bede for, at hr. Bush og hans krigsliderlige omgangsfæller også snart går af. Ved at vedtage denne beslutning, sender vi et budskab til Verdensbanken om, at det var godt, at vi kom af med hr. Wolfowitz, og at vi håber på bedre tider fremover.
Monica Frassoni 
forslagsstiller. - (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Da hr. Wolfowitz blev udnævnt til chef for Verdensbanken fremsendte Europa-Parlamentet gennem Udviklingsudvalget et åbent brev, hvor der blev redegjort udførligt for de problemer, som denne udnævnelsesprocedure meget vel kunne skabe, både af forvaltningsmæssig karakter og således med hensyn til retsstatsprincippet og ud fra en international synsvinkel.
Begivenhederne har vist, at dette initiativ var rigtigt, men desværre var det det eneste initiativ i EU, da hverken Kommissionen eller medlemmerne af Rådet på noget tidspunkt for alvor har ønsket at forpligte sig til at udvikle en europæisk holdning til Bretton Woods-institutionerne.
Jeg mener, at de næste par uger vil blive en udfordring for os, idet vi skal vise og overbevise medlemsstaterne, men også Kommissionen om, at vi skal gribe ind i denne sag og ikke foregive, at dette spørgsmål ikke vedrører os. Hvis EU ikke griber ind, vil procedurer af denne art ikke blive ændret.
Karin Scheele
Hr. formand! Paul Wolfowitz træder tilbage som præsident for Verdensbanken i slutningen af juni. Det var især Canada og Europa, der pressede på for hans tilbagetræden, fordi man helt berettiget frygtede, at Verdensbanken ville lide et tillidstab.
De principper om demokrati, gennemsigtighed og pligt til regnskabsaflæggelse, som skal gælde for offentlige institutioner, og som den snarligt tilbagetrædende præsident for Verdensbanken altid har hyldet, skal også gælde for Verdensbankens forretninger og beslutningsprocesser. Som mange af mine kolleger tager jeg med glæde til efterretning, at Paul Wolfowitz, en førende neokonservativ og toneangivende fortaler for Irak-krigen, træder tilbage. Som mange andre beklager jeg, at denne beslutning er blevet truffet relativt sent.
Naturligvis handler diskussionen og beslutningen i dag ikke kun om Paul Wolfowitz som person. Det er vigtigere at undgå sådanne fejl i fremtiden og finde nogle langt bedre udvælgelsesprocedurer. Vi anmoder det tyske og det portugisiske formandskab om på Unionens vegne at fremsætte forslag til, hvordan de ledende kræfter i Bretton Woods-institutionerne fremover kan blive udvalgt på mere demokratisk, mere gennemsigtig og mere ansvarsbevidst vis.
Gerard Batten
for IND/DEM-Gruppen. - (EN) Hr. formand! I forbindelse med Wolfowitz-affæren påpeges det i beslutningen, at "Verdensbanken næppe lever op til almindeligt anerkendte normer for åbenhed og demokrati". Sludder og vrøvl! Alle globale normer for åbenhed og demokrati opfyldes kun i begrænset omfang, og EU er næppe et forbillede på dette område.
Hr. Wolfowitz er blevet jaget fra sin stilling af modstanderne af hans antikorruptionsdagsorden. Det værste, som Verdensbankens administrerende direktører kunne kritisere ham for var, at "der var blevet begået en række fejl". Hvis hr. Wolfowitz' værste forseelse var at give sin veninde et job, ville det næppe kunne betegnes som en mindre fejlvurdering sammenlignet med den legendariske nepotisme og korruption, som EU har gjort sig skyldig i gennem årene, og den korruption, der almindeligvis forbindes med Verdensbanken. Hr. Wolfowitz ønskede at rydde op, og det får han nu ikke mulighed for, men det er en skadelig handling, som EU ikke kan vende til sin fordel.
Dette fører mig frem til punkt 6 i beslutningen, hvori det foreslås, at Kommissionen får status som observatør i banken, så den kan deltage i forskellige råd og giver udtryk for sin mening. Nøglesætningen her er " i afventning af at Unionen får status som juridisk person". Denne status som juridisk person afhænger af ratificeringen af den europæiske forfatning, som EU agter at påtvinge borgerne i EU, uanset om de ønsker den eller ej.
Præsident Bush bør udpege en ny chef for Verdensbanken, hvis veninde eller ven allerede har et job, og som enten har til hensigt at rydde op eller lukke banken, og han bør sikre sig, at EU overhovedet ikke får en chance for at blande sig i processen.
Dalia Grybauskaitė
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Kommissionen har forståelse for Parlamentets bekymring over situationen i Verdensbanken i forbindelse med hr. Wolfowitz' fratrædelse. I modsætning til medlemsstaterne er Kommissionen imidlertid ikke aktionær i banken, og den er ikke medlem af bestyrelsen og kan således blot notere sig hr. Wolfowitz' beslutning om at forlade sin stilling.
Kommissionen opfordrer banken og bestyrelsesmedlemmerne til at indlede drøftelserne om udpegning af en afløser med henblik på at sikre en kontinuerlig og stabil ledelse af banken. Verdensbanken spiller en afgørende rolle på udviklingsområdet. Kommissionen ser frem til, at Verdensbanken også fremover vil spille en vigtig rolle og til at fortsætte sit gode samarbejde med institutionen på udviklingsområdet.
Formanden
Inden forhandlingen afsluttes, vil jeg gerne sige følgende.
Jeg kan godt forstå, hvorfor medlemmer af Parlamentet blev overraskede og forvirrede over, at vi havde fire emner til debat her til eftermiddag i stedet for tre som fastsat i forretningsordenen. Det, som skete, var en form for kollision mellem to helt retmæssige perspektiver, nemlig mellem det, som er fastsat i forretningsordenen, og det, som Formandskonferencen ønskede, og som blev godkendt af plenarforsamlingen i mandags.
Jeg opfordrer derfor Parlamentets formand til at sikre, at mødeformanden aldrig igen vil blive stillet over for et sådant problem. Mødeformanden var nødt til at gøre sit bedste for at reagere over for Parlamentets forbløffelse, som er forståelig i betragtning af den konflikt mellem to legitimitetskilder, som vi oplevede i dag.
I må ikke tro, at jeres synspunkter ikke er blevet hørt. De vil blive fulgt op, og der vil blive draget de nødvendige konklusioner.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen vil finde sted efter denne eftermiddags forhandlinger, hvilket vil sige lige nu.
