Slavnostna seja - Madžarska
Predsednik
Predsednik Schmitt, spoštovani gostje, gospe in gospodje, pozdravljamo vas, gospod Schmitt, kot nekoga, ki je bil nedolgo nazaj kolega poslanec našega parlamenta. Danes ste z nami v popolnoma drugačni vlogi kot prej. Velikokrat ste sedeli na tem mestu, gospod predsednik, in predsedovali postopkom našega parlamenta. Zelo smo zadovoljni, da danes podpirate madžarsko predsedstvo in tudi da si danes prizadevate ustvariti prijazno vzdušje v Evropi za Evropski parlament, saj veste, kako pomemben je ta parlament - kako pomemben je za ljudi, ki živijo v naši državi, in za odločitve, ki se sprejemajo v Evropski uniji.
Danes bomo glasovali o poročilu, ki ga je pripravila gospa Járóka. To je pomembna zadeva za vse nas, saj je romska manjšina najbolj preganjana manjšina v Evropi in je tudi največja manjšina v Evropi. Imamo tako voljo kot sredstva, da lahko postopoma odpravimo to težavo. Poročilo gospe Járóka bo znatno prispevalo k temu. O tem smo prepričani.
Prav tako je pomembno, da se odpiramo balkanskim državam. Zelo dobro se spominjamo, gospod predsednik, da ste v šestih letih sodelovanja z nami pripisovali zelo velik pomen širitvi Unije na Zahodni Balkan. Dejansko je tam treba rešiti veliko težav. Zadevne države se morajo najprej pripraviti, vendar nam bo potem tudi njihovo sodelovanje v Evropski uniji pomagalo odpraviti veliko težav. Radi bi se vam zahvalili tudi za vaša prizadevanja za to.
Morda se moji kolegi poslanci spominjajo dni, ko ste pred mnogimi leti osvojili zlati olimpijski medalji. Potem ste z vsem srcem služili olimpijskemu gibanju in zdaj kot državnik zastopate svojo državo in tudi Evropsko unijo tako zunaj Unije kot v Evropi. Radi bi se vam zahvalili za to. Težko pričakujemo vaš govor.
Pál Schmitt
predsednik Republike Madžarske. - (HU) Govoril bom v svojem maternem jeziku, madžarščini. Gospod predsednik, spoštovani poslanci, gospe in gospodje, zelo sem vesel in ponosen, da stojim tukaj pred vami. Z veseljem sem se vrnil na to pomembno prizorišče svojega življenja in kariere, k svojim prijateljem in sodelavcem, v Evropski parlament, v katerem sem bil šest let poslanec. Zahvaljujem se vam za povabilo.
Gospod predsednik, kaj bi dal pred enim letom za dvajset minut časa za govor! To je vplivno mesto, na katerem se lahko vsak politik, vsak javni akter veliko nauči. Menim, da ni naključje, da je veliko predsednikov in ministrov prišlo iz teh klopi. To je dobra novica za Evropo, saj tako dobi vodilne politike, ki so končali ne vedno lahko šolo evropskega dialoga, ki vidijo svoje nacionalne zadeve v razsežnosti Skupnosti in ki interesov niso sposobni samo zastopati, temveč so se jih naučili tudi uskladiti. To je civilizacijska zapuščina Evrope in to je njeno poslanstvo tudi danes.
Evropski parlament je odličen primer pomembne vloge, ki jo imata parlamentarizem in kultura javne razprave v evropskem razmišljanju. Parlament, ki ima od Lizbonske pogodbe naprej več pristojnosti, je jamstvo za demokratično odločanje. Prodornost in odprta medsebojna pozornost ustrezata njegovim tradicijam. Tako Madžarska kot trenutno predsedujoča Svetu Evropske unije rade volje sodeluje z Evropskim parlamentom, saj to tukaj ni zgolj talilni lonec zakonodaje, temveč je, če se smem tako izraziti, veliko več od tega: je duša Evrope.
Gospe in gospodje, dejansko Evropa nima samo trga, valute, politik in zakonov, temveč ima tudi dušo in duha. Dobro vem, da gre pri vsakdanjem delu tukaj predvsem za praktične podrobnosti. Vendar so krize v bližnji preteklosti ponazorile tudi to, kaj se lahko zgodi, kadar se k usodi ljudi pristopi s povsem finančnega ali tehnokratskega vidika in se pozabi na glavne cilje, načela, ki držijo stvari na mestu.
Jean Monnet, ki ga cenimo kot enega od očetov povojnega sodelovanja in ki, čeprav je bil ekonomist, ni sanjal zgolj o gospodarski enotnosti Evrope, je nekoč povedal: "Potrebujemo prava evropska prizadevanja. Ne povezujemo držav, ampak združujemo ljudi." Naslednje zamisli, ki jih je izrazil Jean Monnet, so pomembne še danes, čeprav so bile izrečene pred šestdesetimi leti: "Tukaj smo zato, da se lotimo skupne naloge - ne, da se pogajamo za lastno nacionalno korist, temveč da si prizadevamo za lastno nacionalno korist, ki bo v korist vsem. Do rešitve bomo prišli le, če bomo v svojih razpravah odpravili vsa partikularistična čustva. Če bomo lahko mi, ki smo zbrani tukaj, spremenili svoje metode, se bo postopoma spremenil tudi odnos vseh Evropejcev."
Od takrat je minilo več kot šest desetletij. Vendar, ali te misli, ki so nam pokazale pot, še vedno jemljemo resno? Ta zveza je bila že od samega začetka več kot Skupnost za premog in jeklo. Njeni ustanovitelji so jo ustanovili kot zavezo miru, kot poslanstvo za vzpostavitev močne Evrope. Priznam, da ni lahko najti skupnega imenovalca za pol milijarde ljudi v današnji razširjeni Evropi, Evropi s 27 državami članicami. Zdi se mi - če mi dovolite - poseben privilegij, da je Madžarska lahko prevzela rotirajoče predsedstvo ravno zdaj sredi resnih dilem, težkih naporov in pomembnih vprašanj, saj so v takšnih časih lastnosti, ki jih ima moja država, najbolj potrebne.
Res je, da duh naših prednikov nikoli ne more izbojevati sedanjih bojev namesto nas. Vendar smo Madžari lahko upravičeno ponosni, da - če navedem madžarskega skladatelja Franza Liszta, ki se je rodil pred 200 leti - "smo sinovi notranje svobodnih ljudi". Živimo v državi, ki je bila po zaslugi kralja svetega Štefana ustanovljena kot strpna, gostoljubna, večetnična krščanska skupnost, ki ima več kot tisoč let državnosti in je dokazala svoj globok občutek za svobodo v revolucijah. Ker se približuje madžarski državni praznik 15. marca, se moramo spomniti neštetih bojev Madžarov, kot so bili vojna za neodvisnost in revolucija leta 1848 ter prav gotovo revolucija in boj za svobodo leta 1956, ki se ju nekateri, mnogi, ki ste starejši, morda spomnite in zaradi katerih smo si pridobili nekakšno pravico in spoštovanje tukaj v Evropi. Zaradi tega tudi nikoli nismo pozabili na bratstvo in solidarnost. Madžari smo se preveč borili, da bi bili ravnodušni do prizadevanj drugih in da bi šli brez besed mimo težav drugih ljudi.
Zaradi tega s posebno občutljivostjo spremljamo vse dogodke, ki se zdaj odvijajo južno od nas v arabskem svetu. Razumevajoči smo do želje ljudi po svobodi, do lastnosti, ki je nedvomno v srcu vsakega človek in vsakega naroda. Nič čudnega - in dejansko ni nepričakovano -, da se je to zgodilo. Želje katerega koli naroda po svobodi ni mogoče večno zatirati. Slej ko prej bo izbruhnila. Skupna dolžnost Evropske unije je, da zaščiti interese svojih državljanov in ostane zvesta svojim humanitarnim obveznostim. S svojimi sredstvi mora spodbujati miren prehod in - tam, v zadevnih državah - blaginjo v domovini teh ljudi.
Gospe in gospodje ali, če vas smem tako nagovoriti, kolegi in prijatelji, ko govorimo o solidarnosti, mi dovolite, da navedem nekaj pojmov iz Schumanovega načrta, kot so "dejanska solidarnost", "ustvarjalna prizadevanja", "združitev interesa" in "globlja skupnost". Iskreno menim, da ti izrazi, na katere lahko naletimo v vsakem dokumentu in vsakem govoru EU, niso izgubili svojega pomena. Prepričan sem, da so to globoka čustva, na katerih je bilo nekoč mogoče zgraditi evropsko enotnost in povojno rekonstrukcijo in ki so sčasoma pripeljala tudi države vzhodne in srednje Evrope, ki so jih zatirale diktature, nazaj sem, v to skupnost.
Vsaka točka v programu madžarskega predsedstva določa te temeljne vrednote kot cilje. Vse, kar načrtujemo in za kar si prizadevamo, je mogoče opisati z dvema besedama, dvema besedama, ki se ju pogosto uporablja, vendar se njuna moč ni čisto nič zmanjšala: odgovornost in solidarnost. Prosim, dovolite mi, da se razgovorim o nekaj točkah. Na kaj mislimo s solidarnostjo in odgovornostjo? Solidarnost je potrebna pri finančnih zadevah. Vemo, da je zaščita evra prva od vseh naših skupnih nalog. To je zadeva vseh držav članic, ponavljam, vseh držav članic, saj je konkurenčnost Evropske unije pomembna za države tako znotraj kot zunaj euroobmočja in je odvisna od vseh nas.
Madžarska že zdaj daje dober zgled z določitvijo stroge pravne omejitve državne zadolženosti v ustavi, ki se pripravlja. Madžarska se je odločila sprejeti resne ukrepe za zmanjšanje odhodkov, da ublaži svoje sedanje dolgove in zmanjša svoj proračunski primanjkljaj pod evropsko povprečje.
Vendar spoštljivo pričakujemo, da bodo države, ki uporabljajo evro, ponovno pridobile zaupanje v skupno valuto. Uvedba evropskega semestra služi namenu skupne konkurenčnosti: ta semester bo državam članicam omogočil, da se bodo med seboj obveščale o svojih proračunskih načrtih pred nacionalno odobritvijo, nam pa bo omogočil, da bomo določili cilje za vsako državo posebej. Osebno bi bil navdušen, če bi se ta semester uvedel med madžarskim predsedovanjem in bi se celo lahko imenoval budimpeški semester.
Prosim, dovolite mi, da ponovno uporabim besede Jeana Monneta, ki je menil, da je pomembna vrlina in cilj zaveze Skupnosti to, da se države - če ga citiram - "ne bodo spopadale druga z drugo, temveč bodo vplivale druga na drugo in sčasoma spontano prešle na dialog, skupno ukrepanje". Vem, da ima skupno ukrepanje še vedno svoje sporne točke, vendar iskreno upam, da bodo uspešno pojasnjene pred gospodarskimi in finančnimi razpravami, ki bodo kmalu potekale.
Ključna beseda je preprečevanje. Preprečevanje lahko pomaga zagotoviti, da finančne krize posameznih držav Evropske unije ne bodo doletele nepričakovano, in omogoča ustrezen odziv na te krize, saj se je krizi lažje izogniti, kot si po njej opomoči.
Podpreti moramo odgovornost za odpravo razlik v razvoju. Celo v tako veliki skupnosti lahko solidarnost pomeni namenjanje pozornosti usodi posameznikov na eni strani ter usodi manjših in večjih skupnosti, celotnih regij na drugi. Državljani Evropske unije si zaslužijo enake možnosti. To je mogoče spodbujati z dobro kohezijsko politiko, o katere glavnih temeljih smo se že uspešno dogovorili. Pomembno je, da Evropa ostane enotna tudi z vidika konkurenčnosti.
Kar zadeva solidarnost in enotnost na energetskem trgu, so s kohezijo tesno povezana tudi prizadevanja za razvoj enotnega energetskega trga. Namen teh prizadevanj je zmanjšati energetsko odvisnost in ranljivost ter zagotoviti neomejen pretok plina in električne energije po celotni Evropi. Dogodki v Severni Afriki opozarjajo tudi na to, kako pomembno je zmanjšati enostransko odvisnost in povezati nepovezana energetska omrežja. Za vzpostavitev enotnega energetskega trga je potreben razvoj, za razvoj so potrebna sredstva in za to, da najdemo sredstva, je potrebno široko soglasje.
Tudi na makroregionalni ravni je treba prevzeti odgovornost. Tako kot barcelonski proces v južnem delu Evrope in strategija za regijo Baltskega morja v severni polovici zagotavljata okvir za uskladitev regionalnih razvojev, zdaj tudi države srednje in vzhodne Evrope iščejo možnosti za učinkovitejše sodelovanje. Strategija za Podonavje se oblikuje prek sodelovanja 14 držav pri približno 40 programih, kar je odličen dokaz, da se sosedstvo, ki se pogosto omenja kot geografska omejitev, lahko šteje tudi za geopolitično prednost. Zelo se veselimo Donave kot ene od naših naravnih vezi in reke naše nenehne medsebojne odvisnosti, ki nam pomaga napredovati zaradi strategije, ki naj bi bila sprejeta junija; ki nam pomaga kot zeleni koridor, kot gospodarski potencial, kot gonilna sila skupnih podvigov, kot razvijajoča se prometna pot in dejansko kot kulturna povezava. Madžarska deluje kot pobudnica pri oblikovanju strategije in, kar zadeva praktične naloge, organizira delo v zvezi s skupnim gospodarjenjem z vodami in varstvom okolja.
Sprejeti moramo odgovornost na svojih mejah. Evropa se mora biti sposobna odzvati na hitre spremembe v svetu. Vendar nobena sprememba ne upravičuje tega, da bi delovali proti svojim interesom, tekali z ene strani ladje na drugo in s tem le še povečali vpliv ne ravno majhnih valov.
Vem, da veliko ljudi poudarja vprašanje južnega in vzhodnega sosedstva kot primer ali/ali in pravi, da moramo zaradi sedanjih razmer vso svojo pozornost nameniti južnim mejam Evropske unije. Vendar se na spremenjene razmere - in priznati moramo, da bodo takšne spremenjene razmere vedno obstajale - lahko odzovemo pozitivno le, če sicer trdno stojimo na vseh straneh neba. Če bo Evropska unija pozabila na to, bo delovala proti sebi in se oslabila. Nepričakovane razmere se vedno lahko lažje pojavijo tam, kjer ne spremljamo zadev, in obratno: vsako nanovo nastalo težavo je mogoče lažje obvladati tam, kjer obstajajo dobro delujoči odnosi.
Vzhodno partnerstvo ni ne madžarska ne poljska prednostna naloga. Čeprav se zdi, da naj bi bil to naš pristop k razmeram, je to veliko bolj skupna skrb. To najjasneje dokazuje dejstvo, da bomo s svojimi poljskimi prijatelji med njihovim predsedovanjem skupaj gostili vrh vzhodnega partnerstva.
Govoriti moramo tudi o solidarnosti, ki jo moramo izkazati do tistih, ki čakajo na širitev. Zveza držav, ki so ustanovile Evropsko unijo, je vedno imela odprta vrata in sporočala, da lahko članica Skupnosti postane vsaka demokratična država, ki želi pristopiti po lastni svobodni volji in ki sprejema temeljna načela EU. Po eni strani to pomeni, da obstajajo jasni pogoji za pripadnost zvezi. Po drugi strani to pomeni, da smo odgovorni tudi za države zunaj Evropske unije, za vse države, katerih cilj je članstvo in ki si resno prizadevajo doseči ta cilj. Želja po pristopu si zasluži jasne odgovore, jasne zahteve ter razumljiv časovni razpored in perspektivo za države Zahodnega Balkana, pa tudi za Turčijo in Islandijo.
Kar zadeva odgovornost za manjšine, mi dovolite, da navedem člen 3 Lizbonske pogodbe: "Unija temelji na vrednotah spoštovanja človekovega dostojanstva, svobode, demokracije, enakosti, pravne države in spoštovanja človekovih pravic, vključno s pravicami pripadnikov manjšin". Kulturna raznolikost je dejansko bistvo Evrope, vir njene vitalnosti. Kot nacionalna potrditev tega bodo na Madžarskem v naslednjem državnem zboru - ki bo, mimogrede, po letu 2014 za polovico manjši - vse manjšine v državi imele svoje predstavništvo v parlamentu.
Način, na katerega Madžarska zastopa usodo Madžarov, ki živijo v tujini, je popolnoma v skladu s tem načelom. Smo v nenavadnem položaju. Imamo ustavno dolžnost, da zagovarjamo pravice manjšin avtohtonih madžarskih skupnosti, ki živijo v drugih državah, njihovo pravico do uporabe lastnega jezika in pravico do samouprave. Ali bi se lahko označili za dobre Evropejce, če tega ne bi počeli? Ravno Evropska unija nam zagotavlja pravni in intelektualni okvir tam, kjer to vprašanje dejansko ni več vprašanje. Zdaj imamo končno vse možnosti, da odpravimo zgodovinske krivice - ne da bi obžalovali svojo geografsko ločenost - in proslavimo svoje duhovno in intelektualno tovarištvo brez kakršnih koli ozemeljskih zahtev. To smo celo določili z zakonom. Država bo s podelitvijo pravic svojim manjšinam postala močnejša in ne šibkejša. S tem bo pridobila zveste, zadovoljne državljane, ki se spoštujejo in ki s svojo kulturo in tradicijami - nemalo - povečajo ter popestrijo raznolikost.
In končno, dovolite mi, da omenim strategijo za Rome, saj jo je omenil že gospod Buzek. Madžarsko predsedstvo šteje predložitev učinkovite in izvedljive strategije za Rome Evropski uniji za eno od svojih najpomembnejših nalog. Lívia Járóka je to že naredila. Prepričan sem, da potrebujemo ta skupni akcijski načrt. Za izkoreninjenje revščine pa sta poleg socialnih ukrepov nujno potrebna tudi odločna zavrnitev predsodkov ter razvoj pomožnega kulturnega in izobraževalnega okolja. Vse to predvsem ni vprašanje dogovora in denarja, temveč naše človečnosti in iznajdljivosti.
Gospod predsednik, gospe in gospodje, dobro vemo, da gre pri rotirajočem predsedstvu v glavnem vedno za nadaljevanje tekočih postopkov. Za to sta potrebni dve navidez nasprotujoči si lastnosti: skromnost in vztrajnost. Skromnost pri skupnih zadevah in vztrajnost pri njihovem zastopanju sta lastnosti, ki lahko privedeta do uspeha. Na koncu našega predsedovanja bo merilo za nas to: ali smo se oddaljili od začrtane poti ali pa nam je uspelo usmeriti dialog nazaj v nujne, pomembne in konstruktivne zadeve.
Zato je poslanstvo našega predsedstva to, da smo gonilna sila postopkov. Da smo del ekipe: to je tudi koncept predsedniškega tria. Dober individualni rezultat je mogoče doseči, vendar samo, če je na prvem mestu služenje interesu Skupnosti, ali bolje, ekipe. O veliko zadevah je treba ponovno razmisliti, saj je postalo očitno, da svojega novega evropskega življenja nismo zgradili na dovolj trdnih temeljih. Zdi se, da se tudi v Evropi končuje obdobje iskanja poti naprej. Nagibam se k temu, da v tem vidim srečno konjunkcijo zvezd. Zdaj ima Evropska unija predsedujočo državo, ki sprejema prav tiste pomembne strukturne spremembe, ki čakajo tudi EU. Velike, slabo delujoče sisteme, ki naj bi bili nespremenljivi, je treba reorganizirati in o njih ponovno razmisliti in potrebne so razmere, ki lahko bolje preživijo krize ter spodbujajo razvoj in ščitijo konkurenčnost.
Ker se danes na Madžarskem vse vrti okoli potrebe po spremembi in prenovi, smo samo še bolj dovzetni za oblikovanje skupne evropske prihodnosti. Torej imamo izkušnje, na podlagi katerih je jasno, da se moramo vrniti k učinkovitemu zastopanju interesov Skupnosti. Madžari pričakujejo, da bodo njihovi voditelji in politiki - ki so jim bila, mimogrede, lani podeljena suverena pooblastila v obsegu, kakršnega v Evropi še ni bilo - zagotovili okvir za novo življenje in izrazili temeljna načela za našo prihodnost prek močnih zakonov in ustrezne ustave, in bodo zahtevali, naj ti voditelji in politiki odgovarjajo za to. Naše vodilno načelo je ves čas to, da se sprejemajo zakoni, ki določajo našo prihodnost v skladu s standardi EU, evropsko tradicijo in državljanskimi svoboščinami.
Začetek veljavne madžarske ustave, če mi dovolite, da povem nekaj besed o tem, sega v leto 1949. Tega leta se je v srečnejši polovici Evrope že pojavila zamisel o skupnem trgu in njena uresničitev je bila blizu. Istega leta se je komunistični režim na Madžarskem izključil iz Evrope z režiranimi sodnimi procesi. Država je izgubila svojo neodvisnost, saj je bila več desetletij vključena v območje sovjetskega vpliva. Bili smo odrezani od prave Evrope, od skupnosti, ki smo ji prek svojih tradicij vedno pripadali. Celo naš pogled na sonce je bil zastrt.
Kar je lahko izgubila država, zgrajena na lažeh, so Madžari ohranili kot narod. Zato menim, da je pomembno in zelo zgovorno, da bo madžarska ustava od zdaj naprej imela trenutno letnico. Imela bo letnico 2011, ko lahko prvič predsedujemo Evropski uniji, kar predstavlja nekakšno darilo zgodovine, obliko odškodnine. Tokrat lahko prvič resnično pokažemo svojo demokratično zavezanost prek veliko dela in tudi v mirnih, konstruktivnih okoliščinah ter smo sposobni služiti Skupnosti s svojo madžarsko odločnostjo.
Menim, da pravi čas za pripravo ustave v življenju naroda vedno napoči takrat, ko je narod dovolj močan, da prizna svoje pretekle napake in zagovarja resnice, ki bodo veljale še desetletja, ter dovolj neomajen, da tisto, česar se loti, izpelje do konca. Vsaj tako pomembno je, da gradimo na evropskih temeljih. Zagotavljam vam in zatrjujem, da bomo Listino Evropske unije o temeljnih pravicah upoštevali kot standard za poglavje o človekovih pravicah v novi madžarski ustavi.
Gospe in gospodje, sem sabljač in v tej disciplini sem sodeloval na olimpijskih igrah, zato mi žvenket prekrižanih mečev ni neznan. Vendar menim, da danes na evropskem političnem prizorišču ne smemo tekmovati zato, da bi ugotovili, kdo lahko s silo izloči in premaga druge. Zgodovina nam ni podelila mandata zgolj za politične šahovske partije in taktične spopade za prestiž, temveč za to, da služimo namenu, da okrepimo kohezijo in si prizadevamo za soglasje.
Evropejci potrebujejo uspešno, zmagoslavno in močno Evropo, Evropo, ki je enakomerno utemeljena na Skupnosti interesov in vrednot in v kateri so močne tudi posamezne države. Pri ambicioznem programu, ki ga imenujemo Evropa 2020, gre natanko za to.
Gospe in gospodje, prosim, dovolite mi, da govor končam z mislijo upravičeno priljubljenega madžarskega pisatelja Sándorja Máraija, ki je povezana z Evropo. Navajam: "Ta način življenja moramo graditi naprej. Napolniti ga moramo z vsem, kar je sodobno, in v njem ohraniti vse, kar je brezčasno. Imamo vse, kar potrebujemo; vse, kar potrebujemo, sta zaupanje in vztrajna volja, zaupanje v našo vlogo in volja, da se borimo proti tiraniji neumnosti in prepirljivosti. Kje se lahko Evropejec loti dela? Kje lahko to naredi Madžar? Menim, da se ga je že lotil." Konec navedka. K temu lahko dodam le, naj bo tako.
Hvala, da ste mi prisluhnili.
Predsednik
Predsednik Schmitt, to so bile pomembne besede in vaša opredelitev je zelo pomembna. Evropski parlament ne predstavlja zgolj preproste zakonodaje, temveč samo dušo Evrope. Navedene misli Jeana Monneta o duhu povezovanja, dialoga ter skupni dejavnosti, skupnih ukrepih so zelo pomembne za nas. Zelo pomembno je, da ne pozabimo na Schumanov načrt, ki je bil utemeljen predvsem na solidarnosti na začetku Evropske unije in potem v devetdesetih letih prejšnjega stoletja, v prejšnjem stoletju v srednji in vzhodni Evropi, danes na finančnih trgih in zelo kmalu v sredozemski regiji. Hvala za vse vaše pripombe o današnjih dejavnostih ter današnjih izzivih in nevarnostih za Evropsko unijo. Najlepša hvala za vaš govor. Zapomnili si bomo vaše besede in vaše pripombe.
(Aplavz)
