Pregătirea summitului G20 din 2 aprilie - cu participarea lui Gordon Brown, Primul-ministru al Regatului Unit, Membru al Consiliului European (dezbatere)
Preşedintele
Doamnelor şi domnilor, stimaţi colegi, sunt încântat să întâmpin aici, în această după-amiază, pe prim-ministrul Regatului Unit, domnul Gordon Brown. Bine aţi venit, domnule prim-ministru, în Parlamentul European.
(Aplauze)
Dl prim-ministru va face o declaraţie Parlamentului European referitoare la pregătirile pentru reuniunea la nivel înalt a G20, care va avea loc săptămâna viitoare. Această reuniune la nivel înalt, care va avea loc la Londra, joi 2 aprilie 2009, vine în momentul unei mişcări critice în tratarea actualei crize economice şi financiare internaţionale. Oferă o oportunitate vitală pentru liderii lumii industrializate şi ai economiilor emergente de a coopera conform unei agende comune pentru stabilitatea economică imediată şi redresarea pe termen mai lung. Reuniunea la nivel înalt de la Londra trebuie să convină asupra politicilor macroeconomice şi a structurilor de reglementare care ne pot scoate din actuala criză şi care pot institui un cadru mai bun, mai durabil pentru viitor.
În calitate de Preşedinte al G20, Gordon Brown a primit un rol activ de conducere pe plan internaţional, într-o perioadă care se dovedeşte a fi unul din cele mai dificile momente din istoria recentă. Viteza cu care acesta a ajutat la dezvoltarea G20 ca instrument nou de guvernanţă economică internaţională este încurajatoare şi impresionantă. Dl prim-ministru a avut, de asemenea, un impact puternic şi pozitiv în a demonstra că Regatul Unit poate lucra eficient cu partenerii săi din Uniunea Europeană, ca împreună să găsim soluţii inovatoare pentru multiplele provocări cu care ne confruntăm în comun.
Am crezut întotdeauna că este vital ca Marea Britanie să îşi asume, în mod angajat, rolul de jucător central în Uniunea Europeană.
(Aplauze)
Domnule prim-ministru, apreciem cu tărie determinarea dumneavoastră de a avea un asemenea rol.
Am deosebita plăcere să dau cuvântul prim-ministrului britanic, dl Gordon Brown.
(Aplauze)
Gordon Brown
prim-ministru al Regatului Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord-Domnule Preşedinte, permiteţi-mi să vă mulţumesc pentru această deosebită onoare a unei invitaţii de a discuta cu dumneavoastră şi pentru preşedinţia Parlamentului pe care o asiguraţi cu succes. Permiteţi-mi să vă mulţumesc, domnilor parlamentari europeni şi membri ai Comisiei Europene, conduşi de Preşedintele Barroso: datorită activităţii dumneavoastră şi a generaţiilor pe a căror activitate construim în prezent, ne bucurăm astăzi de o Europă paşnică şi unită, care se va număra cu adevărat printre cele mai mari realizări din istoria umanităţii şi care este astăzi un semn de speranţă pentru întreaga lume.
(Aplauze)
Şi dacă cineva, din orice ţară sau continent, are vreo îndoială cu privire la felul în care voinţa umană şi curajul reprezentanţilor investiţi cu o misiune pot construi un viitor nou din decenii trecute de disperare, să se gândească pur şi simplu cum, în urmă cu 60 de ani, europenii discutau despre ostilităţile care erau stabilite pentru totdeauna şi relaţiile care nu mai puteau fi reparate niciodată. Aceştia discutau despre un război rece dur, lung şi înverşunat. Nu au crezut că este posibil ca în Europa noastră să poată vreodată să fie pace, cu atât mai puţin că ar s-ar putea uni şi coopera.
Apoi să se gândească cum astăzi, după ani de cooperare şi unitate, nimeni în afara extremelor politice, nu ar pune la îndoială faptul că suntem mai puternici împreună şi mai în siguranţă împreună, decât dacă am fi separaţi.
(Aplauze)
Anul acesta, la 9 noiembrie, vom sărbători a 20-a aniversare a unui eveniment care, cu siguranţă, pentru fiecare dintre cei prezenţi în acest parlament trebuie să fie unul din cele mai importante evenimente din viaţa noastră - căderea zidului Berlinului. Zidul a fost dărâmat prin hotărârea poporului, care a stabilit că nicio barieră, intimidare sau represiune nu va mai fi lăsată vreodată să divizeze poporul Europei.
Prieteni, astăzi nu mai există Europa veche, nici Europa nouă, nici Europa de est sau de vest. Există o singură Europă şi este casa noastră, Europa.
Sunt aici mândru că sunt britanic şi mândru că sunt european, reprezentând o ţară care nu se vede pe sine ca o insulă separată de Europa, ci ca o ţară în centrul Europei - nu în suflul elicei Europei, ci chiar în curentul central al său.
(Aplauze)
Iată de ce sunt mândru că Parlamentul Britanic a ratificat prin largă majoritate Tratatul de la Lisabona.
(Aplauze puternice)
Cred că noi în Europa ne situăm în mod unic în poziţia de a conduce lumea pentru a face faţă pe viitor provocărilor noi şi importante ale globalizării. Suntem plasaţi în mod unic datorită celor realizate în Uniunea noastră. Aş dori să mulţumesc membrilor Parlamentului European. Trebuie să fiţi mândri de ceea ce am realizat împreună - cea mai mare piaţă unică din lume, care aduce oportunităţi pentru 500 de milioane de oameni şi efortul cel mai reuşit în cooperarea economică de oriunde din lume. Trebuie să fiţi mândri pentru că aceasta este o realizare a Uniunii Europene.
Trebuie să fiţi mândri, de asemenea, de cadrul comprehensiv al protecţiei mediului pe care îl construim - o realizare importantă a coordonării europene, acest continent fiind primul în lume care se situează neechivoc pe calea unei economii cu emisii de carbon reduse.
(Aplauze)
Trebuie să fiţi mândri, de asemenea, de faptul că, prin intermediul celui mai mare program de ajutorare din lume, Uniunea Europeană şi-a luat angajamentul cel mai susţinut pentru salvarea şi schimbarea vieţilor de oriunde în lume.
Atât de multe dintre drepturile consumatorilor şi drepturile la locuri de muncă, de care ne bucurăm cu toţii în Europa, au rezultat din campaniile conduse de membri şi grupări din acest parlament.
Să nu uităm că Uniunea Europeană dispune de protecţia socială cea mai cuprinzătoare din lume - un ansamblu de drepturi şi responsabilităţi care a fost îmbunătăţit pentru poporul britanic atunci când, sunt mândru să spun acest lucru, guvernul nostru a condus Marea Britanie în ceea ce priveşte capitolul social.
Domnule Preşedinte, aceste succese ale Europei ar fi fost imposibile fără cooperarea dintre popoare, pe care dumneavoastră şi acest parlament aţi făcut-o posibilă. Da, putem observa că ideea de unitate e avansată de demnitari care se întâlnesc cu alţi demnitari de peste frontiere. Da, observăm unitatea atunci când liderii se întâlnesc. Dar unitatea care va dura este unitatea democratică înrădăcinată în valorile comune ale oamenilor reprezentaţi acum în acest parlament şi, mai mult decât tratatele, mai mult decât instituţiile, mai mult decât persoanele individuale, aceste valori definitorii care ne leagă - credinţa noastră, ca Uniune Europeană, că libertatea, progresul economic şi justiţia socială avansează împreună sau nu avansează deloc.
Acestea sunt valorile înrădăcinate în lecţiile pe care le-am învăţat lucrând împreună - adevărul că libertatea nu trebuie să devină un haos, că pieţele trebuie să fie libere, dar nu lipsite de valori şi credinţa că a fi corect este mai important decât a nu se amesteca.
Am învăţat din nou, în această criză, că bogăţia nu are mare valoare pentru societate, dacă nu serveşte mai mult decât bogaţilor. Bogaţii au valoare numai atunci când îmbogăţesc nu numai unele comunităţi, ci pe toate.
Aceasta nu este doar filozofia noastră politică - în Europa credem în aceste adevăruri pentru că le trăim în activitatea pe care o desfăşurăm în ţările noastre.
Acum, în mijlocul unei crize mondiale de o rapiditate, anvergură şi pe o scară fără precedent în istorie, doresc să discut cu dumneavoastră despre modalitatea în care, prin aplicarea acestor valori care fac acum parte din ADN-ul nostru - aceste lecţii pe care le-am învăţat de-a lungul timpului în Europa - Europa şi lumea pot răspunde celor patru provocări ale globalizării: instabilitatea financiară într-o lume a fluxurilor de capital globale urgente; degradarea mediului într-o lume a crizelor energetice; extremismul şi ameninţarea pe care acesta o aduce securităţii, într-o lume a mobilităţii fără precedent; şi sărăcia în creştere într-o lume a inegalităţilor care devin din ce în ce mai adânci.
Doresc să discutăm, de asemenea, despre cum, cu o economie mondială condusă corect prin eforturile noastre reunite, miliarde de oameni din Asia şi din alte părţi ale lumii, mulţi fiind numai producători de bunuri, pot deveni consumatorii de mâine ai bunurilor pe care le produc, despre cum vedem în următorii douăzeci de ani cea mai mare expansiune a meseriilor şi veniturilor clasei de mijloc şi despre cum, în ciuda tuturor problemelor pe care le avem astăzi, putem observa în viitor o economie mondială care va dubla în dimensiune, creând noi oportunităţi pentru noi toţi în toate ţările noastre.
Doresc să discutăm despre cum putem construi, dintr-o lume care astăzi pare nedurabilă, nesigură şi inegală, o societate cu adevărat mondială, care este durabilă, sigură şi corectă pentru toţi.
Permiteţi-mi să repet: Cred că Uniunea Europeană are o poziţie privilegiată pentru a conduce construirea acestui viitor, tocmai pentru că am demonstrat în ultimii 60 de ani că noi, Europa, putem face faţă şi controla provocările cooperării transfrontaliere, ale coordonării între popoare şi ale construirii unităţii din diversitate.
Unii dintre dumneavoastră ştiu că de mulţi ani am promovat ideea realizării unei Europe globale şi a reformelor economice care să o facă posibilă. Ştiu că unii critici au sugerat că sprijineam mai mult acţiunea globală pentru că sprijineam mai puţin acţiunea europeană. Dar am făcut acest lucru cu atâta tărie în ultimii ani, tocmai pentru că doresc cu ardoare ca Europa să conducă la nivel mondial şi cred că ţările din Europa, care s-au adunat în jurul valorilor libertăţii, corectitudinii şi responsabilităţii, au foarte multe de oferit lumii, în timp ce aceasta, de asemenea, devine unită.
Doresc să văd o globalizare care este deschisă, cu comerţ liber şi flexibilă, dar care este şi reformatoare, cu caracter neexclusiv şi durabilă. Acesta este mesajul, în această perioadă economică de grea încercare, pe care Europa îl poate trimite şi împărtăşi restului lumii.-
Astăzi, după cum ştiţi, un uragan internaţional străbate lumea. Nicio ţară europeană nu este imună la impactul acestui uragan. Acesta atinge toate activităţile comerciale, toţi muncitorii, toţi proprietarii şi toate familiile.
Trebuie să fim sinceri unii cu alţii: sistemul nostru economic global s-a dezvoltat şi s-a deformat în moduri care sunt contrare valorilor pe care le celebrăm şi susţinem în familiile noastre, în comunităţile noastre şi în fiecare altă parte a vieţilor noastre - valori cum ar fi corectitudinea faţă de ceilalţi şi asumarea responsabilităţii, cinstirea muncii şi nerecompensarea excesului iresponsabil.
Produse complexe cum ar fi produsele derivate bancare, despre care se considera că răspândesc riscul în lume, au răspândit în schimb contaminarea. Nu ne mai putem permite ca riscul să fie transferat în toată lumea, fără nicio responsabilitate. Cred că fiecare parte din ceea ce a fost un sistem bancar din umbră trebuie acum să fie supus unei reţele de supraveghere.
(Aplauze)
Limitele stabilite pentru pieţe, convenite într-o ţară sau regiune sunt întrecute de concurenţa globală dintre toate ţările. Cred că nu este suficient să promovăm autoreglementarea şi să permitem o cursă până la capăt: trebuie să convenim asupra standardelor internaţionale de transparenţă, de furnizare a informaţiilor şi - da - de asemenea, de remuneraţie.
(Aplauze)
Aşa cum globalizarea trece peste graniţele naţionale, ştim că trece şi graniţele morale. Cum am descoperit pe cheltuiala noastră, problema pieţelor libere nestăpânite într-o piaţă nesupravegheată este că pot reduce toate relaţiile la tranzacţii, toate motivaţiile la propriul interes, tot simţul importanţei la alegerea consumatorului şi tot simţul valorii la o etichetă de preţ.
Totuşi o societate bună şi o economie bună au nevoie de un simţ puternic al valorilor. Nu valorile care apar din piaţă, ci valorile pe care le aducem noi pe piaţă; virtuţile solide ale onestităţii, responsabilităţii, corectitudinii şi valorizării muncii - virtuţi care nu provin din pieţe, ci de fapt vin din inimă.
Astfel că pornind dezbaterea noastră de astăzi, în timp ce ne pregătim pentru reuniunea la nivel înalt de la Londra de săptămâna viitoare, propun ca noi, Europa, să ne asumăm un rol central în înlocuirea a ceea ce am numit cândva Consensul de la Washington cu un consens economic nou şi principial, pentru vremurile noastre.
Confruntaţi cu toate aceste probleme globale, nu ne putem păstra poziţia actuală. Trebuie să acţionăm. Desigur, avem de ales şi ştiu că tentaţia pentru unii este să întâmpine această nouă instabilitate cu retragerea - pentru a încerca să se simtă în siguranţă prin încercarea de a trage podul basculant şi de a întoarce timpul înapoi. Dar vă spun că dacă ştim ceva din trecut, este că protecţionismul este politica defetismului, politica retragerii şi a fricii şi că, în final, nu ne protejează deloc.
(Aplauze)
În loc de a ne îndrepta către stâncile izolării, să schiţăm împreună traseul cooperării. Acest lucru este în interesul naţional al tuturor. Iată de ce propun ca Europa să preia conducerea într-un plan îndrăzneţ care să garanteze ca fiecare continent să facă acum modificări în propriul sistem bancar, ce vor deschide calea către prosperitatea comună, ca fiecare ţară să participe şi să coopereze în stabilirea standardelor globale pentru reglementarea financiară şi ca fiecare continent să introducă resursele necesare pentru asigurarea creşterii economice şi a locurilor de muncă.
Care este programul? În primul rând, piaţa există pentru a ne fi de folos; nu suntem aici pentru a servi piaţa. Din acest motiv noi, din Marea Britanie, alte ţări din Europa şi, ieri, America, am eliminat incertitudinea din sectorul bancar pentru a pune din nou în mişcare creditele pentru acei oameni care au nevoie de acestea pentru a-şi continua viaţa obişnuită în aceste vremuri excepţionale. Cred că principiile comune din spatele planurilor SUA, Regatului Unit şi planurilor europene pentru reglarea bilanţurilor bancare vor ajuta la reconstruirea încrederii şi la restabilirea creditării economiei în ansamblul său.
Pentru prima dată în lume, există un consens, reflectat în raportul Larosière, în raportul G30 al lui Paul Volcker, în raportul Turner în Regatul Unit şi în reforma stabilităţii financiare, cu privire la faptul că, în interesul protejării economiilor populaţiei, standarde de reglementare dure ar trebui stabilite în întreaga Europă şi în lume şi puse în aplicare şi complet monitorizate, nu numai într-o ţară, ci pe fiecare continent din lume.
Cred că, pentru prima dată, putem conveni, de asemenea, asupra modificărilor importante necesare pentru acţiunea coordonată care va semnala începutul sfârşitului paradisurilor fiscale şi al centrelor extrateritoriale (offshore).
(Aplauze)
Trebuie să afirmăm împreună că reglementările noastre trebuie să se aplice tuturor băncilor, oriunde, oricând, fără nicio derogare pentru un sistem bancar din umbră şi nicio ascunzătoare, în nicio parte a lumii, pentru cine refuză să-şi achite contribuţia corectă.
De asemenea, ştim că un stimulent monetar şi fiscal mondial pentru economia noastră poate fi de două ori mai eficient în fiecare ţară, dacă este adoptat de toate ţările. Cred că în acest an asistăm la cele mai mari reduceri în ratele dobânzilor pe care le-am avut vreodată în lume şi la punerea în aplicare a celor mai mari stimulente fiscale pe care le-am convenit vreodată.
Sunt sigur că reuniunea la nivel înalt de la Londra poate construi pe baza acţiunii convenite de Consiliul European şi de către miniştrii de finanţe din G20, în urmă cu câteva zile. Vom face tot necesarul pentru a crea locurile de muncă şi dezvoltarea de care avem nevoie. Cred că întreaga Europă va fi de acord cu preşedintele Obama care declară că acţiunile noastre trebuie să fie susţinute şi puternice până la realizarea redresării economice.
De asemenea, avem o responsabilitate faţă de şomeri. Cred că nimeni nu trebuie să fie şomer timp de luni de zile fără o ofertă de perfecţionare, un loc de muncă sau un ajutor pentru obţinerea unui loc de muncă şi că niciun absolvent nu trebuie să termine şcoala şi să fie şomer, fără a i se oferi şansa de a obţine calificarea de care are nevoie pentru viitor.
De asemenea, cred că în această criză trebuie să acţionăm urgent, serios şi pe scară largă pentru a construi o redresare cu emisii reduse de carbon şi pentru a face economiile noastre durabile. Europa a condus revoluţia industrială şi acum poate conduce revoluţia emisiilor de carbon reduse - prin investiţii în eficienţa energetică, expansiunea energiilor regenerabile şi energiei nucleare, demonstrarea captării şi stocării de dioxidului de carbon, dezvoltarea reţelei inteligente şi comercializarea vehiculelor electrice şi cu emisii ultra-reduse de dioxid de carbon. Iată de ce sunt mândru să particip la Pachetul european 2020 privind energia şi schimbările climatice pe care l-am aprobat în decembrie 2008 - încă o decizie a acestui Parlament, care stabileşte standarde mai înalte pentru conducerea globală, pe drumul către un acord cu privire la schimbările climatice, pe care cu toţii dorim să îl vedem încheiat la Copenhaga, mai târziu anul acesta.
(Aplauze)
Situaţia actuală din unele ţări din estul şi centrul Europei demonstrează de ce trebuie să construim din nou cooperarea economică internaţională pentru a ajuta ţările oricând au nevoie.
Un Fond Monetar Internaţional nou, reformat, în care salutăm reprezentarea mai mare a economiilor emergente şi care trebuie să aibă resurse de cel puţin 500 de miliarde de USD - de două ori suma actuală - trebuie să fie împuternicit să ajute ţările care se confruntă cu exodul de capital, să le ajute la asistarea restructurării capacităţii băncilor lor şi să le permită să restituie creditele industriilor lor. Doresc un Fond Monetar Internaţional care să nu reacţioneze doar la crize, ci să le împiedice şi doresc o Bancă Mondială care are resurse pentru evitarea sărăciei şi pentru a facilita, în mijlocul colapsului creditelor comerciale, expansiunea comerţului în întreaga lume.
Aşa cum ne amintim şi sărbătorim extinderea cu succes a Uniunii Europene şi a acestui Parlament pentru primirea unor noi membri în familia noastră, spun statelor membre ale UE din Europa de est că nu vă vom părăsi la nevoie. Vom face tot ce putem pentru a fi de partea voastră.
(Aplauze)
Să nu uităm nici că, pentru sute de milioane de oameni din cele mai sărace ţări, împinse în sărăcie extremă, această criză nu este cu nimic mai puţin decât o chestiune de viaţă şi de moarte. Adevărul crunt este că, deoarece băncile pot da faliment şi pieţele şi comerţul se pot prăbuşi, jumătate de milion de copii în plus - zece milioane şi jumătate de copii în total - vor muri în acest an pentru că sunt pur şi simplu prea săraci pentru a putea trăi. Zece milioane şi jumătate de copii nu reprezintă doar un număr într-o statistică. Înseamnă un copil, apoi un al doilea copil, apoi un al treilea copil, apoi un al patrulea; fiecare din ei nu este numai un copil, ci copilul cuiva; fiecare reprezintă o înmormântare care nu ar fi trebuit să se întâmple; fiecare viaţă care putea fi salvată - o tragedie care, cred, ne frânge sufletul şi mie, şi dumneavoastră.
(Aplauze)
Vremurile dificile pentru noi nu trebuie să devină scuza pentru a întoarce spatele celor mai săraci din lume sau pentru a permite băncilor falimentare să ducă la şi să-şi justifice nerespectarea promisiunilor privind ajutorul. În loc de a permite promisiunilor noastre de ajutor european să devină simple intenţii, apoi aspiraţii vagi, şi într-un final, trădări trecute sub tăcere în mod tragic, ar trebui să ne intensificăm eforturile pentru a fi siguri că generaţia noastră este cea care în final va face ca sărăcia să fie de domeniul trecutului.
(Aplauze)
Putem, împreună, să oferim cel mai mare stimulent fiscal, cea mai mare reducere a ratelor dobânzilor, cea mai mare reformă în sistemul financiar internaţional, primele principii internaţionale care guvernează remuneraţia bancară şi standardele bancare, prima acţiune cuprinzătoare, în întreaga lume, împotriva paradisurilor fiscale şi, pentru prima dată în timpul unei crize mondiale, ajutor nou şi suplimentar pentru săraci.
Cum construim acest consens global pentru modificările globale de care avem nevoie? Permiteţi-mi să spun că una din marile oportunităţi pe care le avem este ca Europa şi toate celelalte continente să lucreze împreună. Astăzi, doresc să accentuez faptul că Europa şi America pot lucra în colaborare mai strânsă.
Am vorbit cu preşedintele Obama ieri despre aspectele pe care doream să le abordez cu dumneavoastră astăzi: o eră nouă de cooperare intensă între Europa şi America. Niciodată în ultimii ani nu am avut o conducere americană atât de dornică de a coopera la toate nivelurile cu Europa, cu privire la stabilitatea financiară, schimbările climatice, securitate şi dezvoltare. Rareori o astfel de cooperare a fost atât de evident în beneficiul întregii lumi.
Începând cu reuniunea la nivel înalt UE-SUA de peste câteva zile, când preşedintele Obama vine în Praga, putem transforma acea reuniune dintr-o simplă reuniune anuală într-un parteneriat progresist de neoprit pentru asigurarea schimbării globale de care lumea are nevoie în prezent.
Să ne gândim la progresul pe care noi, Europa şi America, îl putem realiza împreună într-o nouă eră a cooperării transatlantice. Să cooperăm pentru un nou acord la nivel mondial privind schimbările climatice - un acord privind schimbările climatice iniţiat la G8 în 2005 de către dna cancelar Merkel - pentru cele mai mari reduceri ale emisiilor de dioxid de carbon realizate vreodată în lume. Să cooperăm, Europa şi America, pentru a învinge ameninţarea sporită a terorismului din partea Pakistanului şi Afganistanului, care poate lovi în orice moment orice stradă, din oricare dintre ţările noastre.
Acum când Franţa, sub conducerea preşedintelui Sarkozy, s-a alăturat din nou nucleului NATO, a venit momentul ca Europa şi America să coopereze pentru a realiza ceva ce a fost odată un vis, dar acum a devenit posibil, după părerea mea: o lume în care armele nucleare nu proliferează şi în care puterile nucleare convin asupra unor reduceri reale ale arsenalelor lor de arme nucleare.
(Aplauze)
Să cooperăm, de asemenea, pentru un imperativ urgent pe care dorim cu toţii să îl vedem realizat în timpul vieţii noastre şi pe care toate partidele din acest Parlament, cred, îl doresc cu ardoare: pacea în Orientul Mijlociu, cu un Israel sigur alături de un stat palestinian viabil.
(Aplauze)
Însă cadoul cel mai necesar şi mai urgent pe care cooperarea dintre Europa şi America ni-l poate oferi ar fi ca acţiunile noastre să aibă drept rezultat mai multe locuri de muncă, mai multe oportunităţi de afaceri şi mai multe tranzacţii comerciale, pentru că împreună ne putem confrunta şi stăpâni aceste mari provocări financiare ale timpurilor noastre.
Un citat al unuia dintre cei mai renumiţi europeni, Michelangelo, spune că mai bine ţinteşti prea sus şi nu reuşeşti, decât să ţinteşti prea jos şi să reuşeşti. Este alegerea, în cuvintele lui Michelangelo, cu care ne confruntăm în momentul de faţă, deoarece, dacă privesc în jur în plen astăzi, văd că noi toţi cei prezenţi aici nu suntem nici simpli martori, nici simpli spectatori, ci posibili autori ai schimbării, liberi de a ne modela propriul destin.
Europenii nu trebuie să fie conduşi de evenimente. Indiferent de acestea, noi le putem stăpâni. Deci să facem în aşa fel încât să se spună despre noi că în cele mai rele vremuri, în cea mai adâncă scădere economică, ne-am păstrat credinţa în viitor şi împreună am reconstruit şi reînnoit ordinea mondială a vremurilor noastre.
Cred că doar după ce aceste evenimente vor intra în cărţile de istorie, vom putea înţelege cu adevărat anvergura şi scara provocărilor extraordinare cu care trebuie să se confrunte în momentul de faţă fiecare ţară, de pe fiecare continent, ca rezultat al globalizării. Acesta este mai mult decât un moment de schimbare în istoria noastră comună. Aceasta este o lume a schimbării şi trebuie să ne reamintim că cele mai epocale decenii din istoria europeană nu au fost niciodată înţelese în totalitate atunci când au avut loc.
Dacă privim retrospectiv la Renaştere, una dintre cele mai măreţe epoci pe care le-a cunoscut omenirea, nu putem atribui impactul său asupra lumii unei singure date sau persoane sau realizări. Sau Iluminismul - nu putem spune cu siguranţă când sau de către cine sau cum a fost iniţiat, ştim doar că Europa de astăzi şi lumea de astăzi nu ar putea exista fără acesta. Când privim retrospectiv la Revoluţia industrială, nu putem indica ziua când fluierul a dat startul sau evidenţia doar un singur inventator sau antreprenor sau un comitet de conducere care a controlat-o. Astăzi putem doar spune că beneficiem cu toţii de pe urma tuturor acelor evenimente care nu au fost corect înţelese la vremea lor.
Noi, generaţia actuală, suntem confruntaţi cu o lume a schimbării care nu este încă înţeleasă pe deplin, în care putem, fie grăbi, fie întârzia progresul prin nenumăratele decizii pe care le luăm zilnic. Spun, în această lume de schimbări uimitoare - schimbări climatice, cerinţe legate de mediu, necesităţi energetice, riscul terorii, sărăcia şi inegalitatea care trebuie să fie abordate, o criză financiară de care trebuie să ne ocupăm - nu trebuie să ne retragem în protecţionism, căci ar fi un drum spre dezastru.
Aceasta să fie moştenirea noastră: faptul că am anticipat şi apoi construit o societate cu adevărat globală pentru timpurile noile pe care le trăim; faptul că, în loc de a face din globalizare o forţă în serviciul nedreptăţii şi inegalităţii, am transformat globalizarea într-o forţă pentru justiţie, pe scară globală; şi faptul că, în confruntarea cu cele mai dificile provocări, o Europă unită, bazată pe idealuri şi valori comune, a ajutat la construirea acestei lumi într-un mod nou.
(Aplauze prelungite)
Preşedintele
Domnule prim-ministru, în numele Parlamentului European, doresc să vă mulţumesc pentru discursul remarcabil susţinut aici în Parlamentul European.
(Aplauze)
Acum, am deosebita plăcere de a-l invita pe Preşedintele Comisiei Europene, José Manuel Barroso, să îşi aducă contribuţia.
José Manuel Barroso
Preşedintele Comisiei - Domnule Preşedinte, reuniunea la nivel înalt G20 de la Londra va fi un punct de reper în răspunsul global la criza globală. Sunt foarte încrezător că, sub conducerea dlui prim-ministru Brown, această reuniune va fi un succes.
Iniţiativa de a oferi un răspuns global la o criză globală a venit din partea Europei. Reamintesc că atât preşedintele Sarkozy, cât şi eu am mers la Camp David pentru a-i propune preşedintelui Bush un răspuns global. Reuniunea la nivel înalt G20 de la Washington, din noiembrie 2008, a fost rezultatul exact al acestor eforturi comune.
Europa are, prin urmare, o responsabilitate deosebită în procesul actual al G20. Dorim ca reuniunea la nivel înalt de la Londra să fie o reuşită şi sunt sigur că aşa va fi. Europa va fi unită la Londra şi va avea un mesaj unificat. După cum a fost convenit săptămâna trecută de către cele 27 de state membre în cadrul Consiliului European, vom avea o agendă proactivă pentru reuniunea de la Londra. Dorim rezultate concrete cu privire la un stimulent pentru economia mondială şi cu privire la reglementarea tuturor actorilor financiari, de la bănci la fonduri speculative (hedge funds), la noi reguli referitoare la agenţiile de rating al creditului.
Trebuie să fim clari că nu există nicio dihotomie între stimularea economiei şi îmbunătăţirea reglementărilor - avem nevoie de amândouă. Desigur, trebuie să trecem de aceasta: trebuie, de asemenea, să respingem toate formele de naţionalism economic şi protecţionism şi trebuie să reînnoim angajamentele noastre cu lumea mai puţin dezvoltată, asigurându-ne că Europa va respecta Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului.
Încetinirea economică este deosebit de gravă. Astfel este necesară furnizarea unui stimulent coordonat pentru economie, prin sprijinirea cererii globale. Uniunea Europeană deja acţionează intens pe acest front: efortul nostru fiscal global, care combină acţiunea discreţionară şi stabilizatorii automaţi, este de aproape 4% din PIB.
Acum trebuie să punem în aplicare în mod ferm planurile noastre de redresare. Ştim ce trebuie să facem: să restabilim fluxul de împrumuturi; să menţinem oamenii la locurile lor de muncă; să îmbunătăţim capacităţile acestora în previziunea momentului reluării creşterii economice; să continuăm să investim în productivitatea şi competitivitatea europeană. Comisia va monitoriza şi evalua ceea ce fac statele membre pentru a coordona răspunsul nostru global la criză.
Cu privire la reglementarea financiară, Uniunea Europeană doreşte să împingă frontiera mai departe: niciun produs financiar, nicio instituţie, nicio piaţă, nicio jurisdicţie nu trebuie să fie scutite de la reglementare. Dar nici reglementare de dragul reglementării - avem nevoie de reglementare suplimentară pentru că avem nevoie de pieţe care să funcţioneze din nou corespunzător, să finanţeze locuri de muncă şi investiţii. Numai în acest fel va fi recăpătată încrederea şi încrederea este cheia. De asemenea, o condiţie pentru încrederea de care avem nevoie în economiile deschise este să punem etica la loc în sistemul financiar.
În Uniunea Europeană, frontiera deja se mută: propuneri cu privire la caracterul adecvat al capitalului şi agenţiile de rating al creditului au fost prezentate Comisiei şi sunt în prezent discutate şi de acest Parlament. În săptămânile care urmează Comisia va prezenta propuneri cu privire la fondurile speculative (hedge funds), fondurile de investiţii în societăţile necotate şi plata administrativă şi, la timp pentru Consiliul European din iunie, Comisia va prezenta un pachet pentru un nou sistem european de supraveghere. Uniunea Europeană este în mişcare: vom afirma acest lucru tare şi clar la Londra, ca să putem lucra împreună cu partenerii noştri, şi anume prietenii noştri americani.
Dorim ca ceilalţi să se pună în mişcare alături de noi; avem nevoie de reguli globale pentru o economie globală. Să luăm exemplul activelor depreciate: în mod clar, fără curăţarea sistemul bancar, creditul nu va curge înapoi în economie. Uniunea Europeană are acum un cadru, furnizat de Comisie, pentru a aborda această chestiune. Miniştrii de finanţe ai G20 au discutat pe larg cu privire la tratarea activelor depreciate în urmă cu mai puţin de două săptămâni. Ansamblul de principii pe care aceştia l-au adoptat reflectă într-o mare măsură opiniile Uniunii Europene în această chestiune. Deci, din nou, am trăit experienţa unică de a stabili reguli supranaţionale şi transnaţionale şi de a demonstra că Uniunea Europeană este mai bine pregătită decât oricine nu impună, ci să propună regulile pentru această globalizare.
La Londra, Uniunea Europeană trebuie să transmită, de asemenea, un mesaj ferm de respingere a protecţionismului. Ne vom apăra piaţa noastră internă, păstrând-o deschisă şi vom lucra şi pentru pieţe globale deschise. Nu trebuie să renunţăm la Doha şi trebuie să ajungem la un acord cât mai curând. Nici nu putem uita ţările care au cele mai mari dificultăţi: trebuie să ne menţinem angajamentele cu privire la Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului.
Trebuie să ţinem minte mereu că acţiunile pe care le întreprindem sunt doar mijloacele de atingere a unui scop, şi anume îmbunătăţirea bunăstării oamenilor. Aceste măsuri nu sunt destinate sistemului financiar - nu sunt pentru acest segment particular al economiei - ci sunt destinate oamenilor. În actuala conjunctură, aceasta înseamnă că trebuie să amortizăm şi să atenuăm efectele scăderii economice asupra ocupării forţei de muncă în Uniunea Europeană. Într-adevăr, ocuparea forţei de muncă este prima noastră preocupare în momentul actual. Vom organiza, la 7 mai, o reuniune la nivel înalt cu privire la ocuparea locurilor de muncă pentru a mobiliza ideile şi acţiunile în favoarea menţinerii oamenilor la locurile lor de muncă şi a recalificării lor pentru locurile de muncă ale viitorului. Cooperăm cu partenerii sociali, deoarece credem că aceasta este o parte din modelul nostru european - ideea de a coopera cu partenerii sociali - şi credem că astfel îi putem ajuta pe muncitorii noştri în pregătirea pentru locurile de muncă ale viitoarei economii, durabile şi cu emisii reduse de dioxid de carbon, pe care dorim ca europenii să o conducă.-
Reuniunea G20 de la Londra, prin urmare, va trebui să ofere un program foarte ambiţios pentru un număr destul de important de domenii. Sunt sigur că, sub conducerea lui Gordon Brown şi cu o contribuţie europeană puternică, G20 va oferi şi construi un consens global asupra economiei internaţionale.
(Aplauze)
Joseph Daul
în numele Grupului PPE-DE - (FR) Domnule Preşedinte, doamnelor şi domnilor, îmi face plăcere să îl întâmpin pe prim-ministrul britanic, Gordon Brown care, peste câteva zile, va găzdui reuniunea la nivel înalt a G20 pentru care Europa se pregăteşte în mod excepţional.
Prima lecţie de învăţat de la criză este că economiile sunt acum atât de interconectate încât soluţiile naţionale devin de neconceput. Dificultăţile care, trebuie spus, vin către noi în principal de la Statele Unite, ca rezultat al lipsei de reglementări, au câştigat teren, iar Europa, dle Brown, trebuie să înţeleagă că va fi mai puternică dacă va vorbi cu o singură voce pentru apărarea intereselor sale comune. Trebuie chiar să fie suficient de puternică pentru a trage după sine toate economiile regionale pe calea către o nouă dezvoltare. Nu-l pot uita pe dl Manuel Barroso şi nici faptul că sub impulsul Europei - şi al dlui Nicolas Sarkozy, în special - G20 a fost chemat să ajute la restabilirea ordinii într-un sistem financiar care şi-a pierdut direcţia.
Solidaritatea şi responsabilitatea sunt cele două principii de bază ale Europei. Cu participarea tuturor, suntem pregătiţi să venim în ajutorul şi să îi sprijinim pe cei dintre noi care trec prin cele mai mari dificultăţi. Chiar dacă urez ţării dumneavoastră toate cele bune, dle prim-ministru, cele mai recente cifre ale FMI legate de aceasta, din păcate, sunt foarte îngrijorătoare pentru dumneavoastră, aşa cum sunt şi cifrele din alte ţări din Uniunea Europeană, în special Ungaria.
Am lucrat ca pompier voluntar timp de câţiva ani şi ştiu că atunci când o casă arde, nu trece mult până ce casa vecină este în pericol din cauza flăcărilor.
Stimaţi colegi deputaţi, prietenii dumneavoastră, din stânga plenului vor solicita, după ce voi termina, o Europă mai socială şi mai multă protecţie. Înainte de a face aceasta, aş răspunde că aceste sloganuri simpliste care implică cheltuirea banilor pe care nu îi avem sunt exact cele care au generat eşecul politicilor anilor '80 în multe ţări europene.
(Aplauze)
Desigur, dle prim-ministru, nu este vorba de ţara dumneavoastră; Recunosc că în anii '80 nu era guvernul dumneavoastră la conducere. Aceiaşi colegi deputaţi nu vor pierde ocazia de a repeta că actuala criză s-a născut din globalizare şi din economia de piaţă. Le-aş răspunde anticipat că, datorită acestei economii de piaţă, venitul mediu al cetăţenilor noştri a crescut cu 40% în ultimii 40 de ani. Le-aş reaminti, de asemenea, că în timp ce populaţiile din ţările din afara economiei de piaţă, la adăpostul zidului Berlinului, au avut soarta pe care o cunoaştem cu toţii, globalizarea şi economia de piaţă au permis europenilor din vest să prospere cu o rată medie de creştere de 2% pe an. Toate acestea demonstrează că apărătorii Europei sociale nu sunt neapărat ceea ce credem noi că ar fi.
Domnule prim-ministru, integrarea europeană a fost întotdeauna o chestiune de solidaritate între cetăţenii ţărilor Uniunii şi, în perioada dificilă prin care trecem în prezent, datoria Europei este, mai mult decât oricând, să demonstreze încă o dată acest lucru prin fapte. Sprijinirea băncilor a fost necesară pentru a evita situaţia în care cei care au avut încredere în ele să piardă totul, iar acest lucru este important, dar nu suficient. Prima noastră preocupare trebuie să fie să fim alături de cei care îşi pierd locurile de muncă şi de familiile care au probleme legate de insuficienţa resurselor financiare la sfârşit de lună. Numai prin întoarcerea la creşterea economică, numai prin restabilirea unui mediu economic şi fiscal favorabil antreprenorilor vom regăsi încrederea şi locurile de muncă. Programul european de asistenţă, în valoare de 400 miliarde de euro, ne va ajuta să depăşim criza. Va permite generarea de noi investiţii, va consolida cererea şi, prin aceasta, va sprijini creşterea economică şi va crea locuri de muncă.
Piaţa internă europeană poate acţiona ca o pârghie importantă şi, prin contrast, orice măsură protecţionistă nu va face decât să exacerbeze lucrurile. Domnule Brown, nu este suficient să condamnăm protecţionismul din străinătate. De asemenea, trebuie să evităm să aprobăm sloganuri precum "locuri de muncă britanice pentru britanici”, deoarece acestea ne vor prinde în angrenajul unui naţionalism economic foarte periculos. Totuşi, am încredere în capacitatea Comisiei, gardianul tratatelor, de a garanta că legea este respectată şi că întreprinderile noastre pot opera în cadrul unei pieţe libere şi corecte. Prioritatea noastră este stabilirea unei arhitecturi financiare globale cu mai multă stabilitate, mai mult control şi, mai ales, mai multă transparenţă. Trebuie să grăbim reformele "Basel II” şi să supunem fondurile speculative unui control strict.
Domnule prim-ministru, apreciez că aţi venit aici nu pentru a impune idei, ci pentru a asculta aşteptările cetăţenilor. Nu uitaţi, domnule prim-ministru, mai ales săptămâna viitoare, că sunteţi un adevărat european.
(Aplauze)
Martin Schulz
în numele Grupului PSE - Domnule Preşedinte, ce discurs îndrăzneţ şi ce descriere genială a necesităţilor vremurilor noastre. Este exact calea pe care trebuie să o urmăm, iar noi, socialiştii şi social-democraţii europeni - şi vorbesc nu doar în numele membrilor grupului meu, ci şi în numele dlui Rasmussen, liderul mişcării social-democrate din Europa - putem subscrie la fiecare cuvânt al discursului dumneavoastră, domnule prim-ministru. Este o direcţie excelentă.
(Aplauze)
Martin Schulz, în numele Grupului PSE - (FR) În ceea ce priveşte comentariile colegului meu deputat, dl Daul, minimum pe care îl putem aştepta din partea preşedintelui unui grup parlamentar din Parlamentul European este să fie capabil să facă diferenţa dintre protecţionism şi protecţia socială. Este o diferenţă mare.
(Aplauze)
În ceea ce-l priveşte pe marele dumneavoastră preşedinte, dl Sarkozy, acesta ştie poate ceva referitor la protecţionism, dar există cu siguranţă un lucru despre care nu ştie nimic şi acela este protecţia socială.
în numele Grupului PSE - (DE) Aveţi dreptate, domnule Preşedinte, este într-adevăr un moment măreţ. În ajunul reuniunii la nivel înalt a G20, Gordon Brown a venit aici să vorbească în faţa Parlamentului European. Această vizită demonstrează faptul că acest Parlament, forumul popoarelor europene, este exact locul potrivit pentru a prezenta perspectiva care ne-aţi descris-o astăzi, dle prim-ministru.
Din acest motiv, vizita dumneavoastră este mai mult decât o simplă vizită la Parlamentul European. Aceasta indică drumul de urmat, pentru că demonstrează că dumneavoastră, ca prim-ministru al ţării dumneavoastră şi ca gazdă a reuniunii la nivel înalt a G20, acordaţi Parlamentului European importanţa pe care o merită. Ceea ce vreau să spun este că îl consideraţi a fi locul în care trebuie să fie discutate politicile multinaţionale şi internaţionale, în cadrul relaţiilor continentale ale Europei şi al relaţiilor Europei cu alte părţi ale lumii. Vă mulţumesc foarte mult pentru aceasta, domnule Brown. Aţi făcut ceea ce trebuia făcut.
(Aplauze)
Domnule prim-ministru, aţi menţionat trei principii fundamentale pe care doresc să le susţin pentru că sunt, de asemenea, principiile fundamentale ale mişcării noastre. Factorul decisiv nu a fost lăcomia, lăcomia individuală. Aceasta a fost o trăsătură permanentă a istoriei umanităţii şi va exista mereu. Aici este vorba despre un sistem în care această lăcomie individuală se poate răspândi şi poate deveni distructivă. Acest sistem este eronat. Acest sistem de radicalism şi liberalism de piaţă fără restricţii a eşuat şi a devenit falimentar. Acesta este motivul pentru care trebuie să fie schimbat.
Prin urmare, aveţi dreptate când spuneţi că avem nevoie de reglementare europeană şi mondială pentru fondurile de investiţii în societăţile necotate, fondurile speculative (hedge funds) şi centrele extrateritoriale, care trebuie închise şi că avem nevoie de reguli pentru agenţiile de rating al creditului. În plus, vânzarea în lipsă trebuie interzisă. Aceasta reprezintă o întreagă gamă de măsuri pe care, sub conducerea dlui Rasmussen şi în confruntarea cu opoziţia din partea altor grupuri, o solicităm de multă vreme. Este exact ceea ce trebuie făcut.
(Aplauze din partea stângii)
Ştiu, stimaţi colegi deputaţi de dreapta, că este dificil pentru dumneavoastră să acceptaţi faptul că o politică pe care aţi promovat-o timp de 10 ani s-a dovedit a fi una eronată. Aveţi dificultăţi în a ţine pasul cu ceea ce se întâmplă. Înţeleg acest lucru, dar aceasta nu schimbă faptul că aţi fost mereu în opoziţie cu această politică.
Aveţi dreptate când declaraţi că trebuie oprită cursa înarmării nucleare. Aveţi dreptate când spuneţi despre cooperarea cu Statele Unite ale Americii că ne va permite să intrăm într-o nouă eră a dezarmării nucleare. De asemenea, aveţi dreptate că avem nevoie de solidaritate între oameni în cadrul societăţii, dar şi de solidaritate între state. Prin urmare, mă voi angaja în numele grupului meu pentru asigurarea că statele noi ale acestei uniuni se pot baza pe uniune. Într-adevăr, aceasta este calea corectă de urmat, domnule prim-ministru.
Doresc să fac o remarcă finală. Vă rog să transmiteţi reprezentanţilor G20 mesajul că oricine încearcă, în actuala criză economică, să pună în concurenţă politica de mediu şi politica economică face o greşeală dezastruoasă. Criza economică va trece, dar schimbările climatice vor rămâne. De aceea avem nevoie de ambele lucruri. Mai presus de orice, avem nevoie de o luptă eficientă pentru o mai bună politică climatică. De asemenea, această luptă va oferi oportunităţi pentru crearea de multe locuri noi de muncă. Combinarea acestor două aspecte constituie exact abordarea corectă.
(Aplauze)
Dl Gordon Brown a susţinut un discurs impunător. Cu cât se opun mai mult cei de dreapta la ceea ce s-a spus, cu atât devine mai clar din discursul dumneavoastră, dle Brown, că suntem pe drumul cel bun. Suntem încântaţi că un adevărat şef social-democrat de guvern a vorbit aici astăzi.
(Aplauze)
Graham Watson
în numele Grupului ALDE - Domnule Preşedinte, urez bun venit prim-ministrului în această primă etapă a "Turneului mondial Brown pentru G20”. Aţi schiţat o agendă încărcată pentru G20, domnule prim-ministru, de la combaterea sărăciei în lume la dezarmarea nucleară, la pacea în Orientul Mijlociu şi vă urez succes. Grupul meu vă felicită pe dumneavoastră şi pe colegii dumneavoastră din Consiliul European pentru trasarea contururilor unei abordări comune, deşi pentru o agendă mai limitată, în cadrul reuniunii la nivel înalt de săptămâna viitoare.
Oportunităţile de a coopera cu administraţia Obama nu trebuie să fie distruse de un război transatlantic al cuvintelor. Ştiu că împărtăşim acest punct de vedere, dar America îşi păstrează ataşamentul pentru reglementarea de bază, iar realitatea acestei recesiuni demonstrează că cei care au ignorat în mod intenţionat practicile imorale, suferă acum cel mai mult. Avem nevoie de o autoritate europeană a serviciilor financiare. Este necesar să insistaţi ca şi alţii să sprijine aceleaşi standarde, dar prudenţa din partea acestora nu poate scuza lipsa noastră de acţiune. După cum spuneţi, trebuie să fixăm onestitatea, transparenţa şi statul de drept în sistemul financiar. Reforma instituţiilor financiare globale este necesară, de asemenea, pentru a opri surplusurile de cont curent şi lichidităţile în exces care alimentează variaţiile extreme ale economiei mondiale.
Este necesar ca FMI să joace acest rol. Poate aduna mai multe active cu acces sporit la fondurile de criză? Trebuie să devină un adevărat administrator de active pentru părţi ale fondului comun de economii globale, care să critice mult prea târziu speculatorii, să preîntâmpine panica, să stabilizeze pieţele? Cum putem reforma structurile sale de luare a deciziilor pentru a reflecta necesitatea unei supravegheri mai democratice şi puterea economiilor emergente?
Este crucial, de asemenea, în pofida dificultăţilor generate de recesiune, să înfruntăm provocarea schimbărilor climatice şi problemele ridicate de sărăcie.
Domnule prim-ministru, aţi vorbit despre nevoia de acţiune, deci veţi da FMI-ului şi Băncii Mondiale un mandat explicit pentru a se ocupa de secetă, inundaţii şi maladiile care însoţesc încălzirea globală în ţările în curs de dezvoltare? Vă veţi asigura că acestea oferă, împrumută şi planifică nu doar în scopul succesului pieţei, ci şi pentru a obţine progresul social şi a atinge obiectivele ecologice? Avem nevoie de o economie nouă şi durabilă păstrată într-un contract social global. Epoca banilor uşori aparţine trecutului. Pentru creşterea economică viitoare, a-ţi câştiga existenţa nu trebuie să fie echivalent cu a da lovitura din punct de vedere financiar.
Dar pentru a realiza aceste lucruri, Europa trebuie să dispună de consens, iar Regatul Unit trebuie să fie parte din acesta. Domnule prim-ministru, eu şi dumneavoastră suntem de culori diferite în spectrul politic, dar ca scoţieni cu o credinţă arzătoare în politicile progresiste, ştiu că îl înţelegem amândoi pe Burns când a scris: "O, de ne-ar da puterea darul de a ne vedea, aşa cum ne văd alţii” Şi acele partide care împing Marea Britanie şi pe ele însele la marginile Europei vor crea probleme ţării lor.
Aşa că să lăsăm Marea Britanie să fie un partener pozitiv, turnat în mulajul european. Domnule prim-ministru, aştept ca moneda unică să iasă mai puternică din această criză. În timpul vânturilor reci ale recesiunii, investitorii s-au adăpostit sub aripa monedei euro. Aţi proiectat cinci teste complicate care au împiedicat aderarea Marii Britanii în aceşti ultimi 10 ani. Veţi lucra acum să aduceţi Regatul Unit în zona euro în perioada post-recesiune? Regatul Unit nu trebuie să stea pe margine, în timp ce alţii sunt pe ringul de dans. Acesta este un dans la care Regatul Unit ar trebui să participe.
(Aplauze puternice)
Brian Crowley
în numele Grupului UEN - Domnule Preşedinte, decât să ne lăsăm prinşi în capcana socialismului, liberalismului, conservatorismului sau a altor "isme” ideologice care sunt răspândite în plen în mod regulat, doresc în primul rând să îl felicit pe prim-ministru pentru amabilitatea de a veni aici pentru a prezenta o idee, pentru a o apăra cu fermitate, dar cel mai important pentru a oferi o punte între Europa şi America cu privire la modalitatea de rezolvare a unora dintre problemele şi dificultăţile cu care ne confruntăm, în special pentru că acum suntem într-o criză globală. Dar această criză globală nu trebuie să permită să fie uitate succesele din trecut.
De-a lungul ultimilor 15 ani am avut o creştere economică fără precedent, o creştere a ocupării forţei de muncă fără precedent, o generare fără precedent de bogăţie şi acţiuni fără precedent cu privire la ajutarea şi asistarea ţărilor în curs de dezvoltare. Aceste planuri noi pe care le prezentăm nu trebuie să fie despre aruncarea lucrurilor bune, atunci când sunt aruncate cele rele. Trebuie să fie despre construirea pe baza succeselor înregistrate, recunoscând eşecurile şi asigurându-ne că putem trasa un plan ambiţios pentru o redresare globală sprijinită de scopurile comune ale valorilor comune cu un curs comun. Acest curs comun trebuie să fie bazat mereu pe necesitatea de a oferi lucruri mai bune oamenilor, nu lucruri mai bune pieţelor sau economiei.
Domnule prim-ministru, l-aţi citat pe Michelangelo în discursul dumneavoastră de mai devreme şi cunosc un alt citat potrivit, al poetului irlandez Oscar Wilde, care spunea: "Suntem cu toţii în noroi, dar unii dintre noi privesc spre stele”. Şi noi putem atinge stelele acum! Această nouă criză reprezintă o oportunitate. Barack Obama a văzut corect o oportunitate de a aduce America înapoi pe scena mondială. Realitatea este că, în comparaţie cu planul Marshall de după cel de-al doilea război mondial, nu există nicio super putere pe scena mondială astăzi care să poată salva restul economiei mondiale. Suntem interdependenţi unii faţă de alţii în provocările care ne atacă, dar şi în soluţiile la care putem ajunge.
Cred că atunci când avem cea mai mare nevoie de a trasa acest nou drum pe care îl avem înaintea noastră, desigur putem vorbi despre economia neutră din punct de vedere al emisiilor de dioxid de carbon, locurile de muncă create de aceasta - acesta fiind un lucru foarte important - precum şi despre recalificarea profesională şi perfecţionarea, care sunt extrem de importante. Protecţia socială pentru cei care au cea mai mare nevoie este o necesitate pentru dezvoltare, dar nu trebuie să ne rămânem fixaţi pe a spune că suma de bani pe care o primeşte un bancher este factorul decisiv pentru tipul de soluţie la care ajungem. O reglementare mai bună, o supraveghere mai bună - dar şi o aplicare mai bună a acestor reglementări - pentru că, în multe dintre cazurile care se referă la criza bancară, nu a fost vorba despre o lipsă a reglementării, ci mai degrabă despre o lipsă a supravegherii şi aplicării regulilor.
Cred că unul dintre elementele cheie pe care trebuie să îl căutăm acum şi să îl trasăm pentru viitor este de a reintroduce, picătură cu picătură, nu numai siguranţa cu privire la funcţionarea pieţelor, felul de protecţie de care ne vom debarasa, eliminarea paradisurilor fiscale şi a sistemului bancar din umbră, ci şi necesitatea de a reda oamenilor o parte din încredere. Trebuie să le demonstrăm că există un mod de a ieşi din această criză, că există o luminiţă la capătul tunelului, dar cel mai important, să le demonstrăm că ei fac parte din soluţie.
În limba irlandeză avem un proverb numit meitheal; şi anume, oamenii se adună, lucrează împreună pentru a salva recolta. Acum este momentul ca noi să ne unim, nu numai pentru a salva această recoltă, ci pentru a salva planeta.
Monica Frassoni
în numele Grupului Verts/ALE - Domnule Preşedinte, sunt încântată de a-l vedea pe domnul prim-ministru aici. Având în vedere puţina importanţă pe care a acordat-o UE şi Parlamentului European timp de multă vreme, consider prezenţa sa aici drept un semn bun care arată că oamenii se pot schimba.
De asemenea, sunt încrezătoare că, poate, după ziua de astăzi, domnule prim-ministru, veţi anunţa sfârşitul unei părţi dintre clauzele de derogare (opt-out) sau chiar, aşa cum a spus prietenul meu Graham Watson, veţi anunţa intrarea Regatului Unit în zona euro.
Totuşi, trebuie să vă reamintesc că în cele mai multe chestiuni menţionate - reformele democratice, problemele sociale, directiva privind timpul de lucru, impozitele - guvernul dumneavoastră a fost pe o linie greşită.
în numele grupului Verts/ALE - (IT)Domnule Preşedinte, doamnelor şi domnilor, domnule prim-ministru, dumneavoastră, împreună cu un număr destul de mare de colegi de-ai dumneavoastră şi cu preşedintele Barroso, sunteţi responsabili de faptul că Uniunea Europeană nu are niciun instrument de reglementare financiară, nici politici bugetare şi fiscale care astăzi ar fi atât de valoroase pentru a ne permite să abordăm criza. Este bine să ne amintim aceasta, deoarece, atunci când scopul este de a propune soluţii credibile, este de bun simţ să admitem că iniţial s-au făcut greşeli.
Deci să analizăm credibilitatea acestei cruciade împotriva paradisurilor fiscale. Acestea par o ţintă foarte uşoară - cu toţii le urâm - dar realitatea este oarecum diferită. Există chiar o suspiciune că vorbim despre acestea atât de mult, pentru că nu putem conveni asupra altor subiecte de discuţie.
Domnule prim-ministru, credem că este important să încetăm să ne mai gândim că este imposibil să limităm libera circulaţiei a capitalurilor şi că milioanele de euro risipite pe speculaţii nu pot fi folosite în scopuri mai bune. Trebuie să ne oprim, nu să reglementăm acţiunile fondurilor speculative. Trebuie să readucem băncile în punctul în care îşi îndeplinesc scopul pentru care au fost inventate în Toscana, în urmă cu multe secole: finanţarea economiei reale.
Intensificarea supravegherii pieţei nu este suficientă; trebuie să reducem profiturile celor care speculează. Trebuie să subliniem că mafia de astăzi are 120 de miliarde de euro ascunse în paradisurile fiscale. Trebuie să tindem decisiv spre declaraţiile duble şi transparenţă dublă: cei care depun bani în altă ţară trebuie să îi declare. Băncile care primesc depozite trebuie să le declare. Nu există cale de mijloc. Restul sunt doar vorbe goale şi mi-e teamă că acestea ne vor îngropa dacă G20 nu produce un rezultat care să fie mai puternic decât vorbăria din jurul nostru.
Domnule prim-ministru, ca şi predecesorul dumneavoastră, aţi folosit aici cuvinte puternice şi emoţionante în limba lui Shakespeare, dar, la fel ca el, aveţi puţine propuneri concrete. Aţi vorbit despre reabilitarea ecologică a mediului. Însă, conform planului guvernului dumneavoastră, numai 7% din investiţii merg către proiecte de mediu, în vreme ce Coreea de Sud şi China şi chiar Statele Unite impun un ritm cu care cuvintele noastre frumoase nu vor putea ţine pasul.
Aţi vorbit de Copenhaga, dar din nou, Consiliul European nu a ajuns la un acord cu privire la fondurile pentru schimbările climatice pentru ţările în curs de dezvoltare. Ştiţi foarte bine, totuşi, că fără un angajament financiar substanţial, Copenhaga este destinată eşecului şi, o dată cu ea, şi ambiţiile noastre de a guverna schimbările climatice.
în numele grupului Verts/ALE - Foarte frumos discurs, domnule Brown, dar ce anume sunteţi cu adevărat pregătit să faceţi?
(Aplauze)
Francis Wurtz
Domnule Preşedinte, domnule Barrot, domnule Brown, aşa cum ne-aţi reamintit, în urmă cu 20 de ani zidul Berlinului a căzut, punând capăt pentru totdeauna modelului pe care l-a încarnat şi care, în orice caz, se stingea deja de o vreme.
În aceste circumstanţe, tentaţia de a da frâu liber capitalismului dezlănţuit a fost prea mare. Uniunea Europeană i-a urmat pe alţii, cedând acestei tentaţii. Creatorii acestui nou model sau succesorii lor sunt depăşiţi astăzi de propria lor creatură de nestăpânit. Pentru a ieşi cu bine din ceea ce este şi o criză existenţială, în primul rând trebuie să îndrăznim să punem sub semnul întrebării. Nu am impresia că suntem pe o astfel de cale.
La ultimul Consiliu European, Preşedintele Comisiei a spus că suntem egali în faţa situaţiei. Preşedintele în exerciţiu al Consiliului a spus că este foarte mulţumit de rezultatele obţinute, în timp ce premiul întâi, ca de obicei, este acordat domnului Berlusconi, pentru care Uniunea Europeană este un organism sănătos atins de un virus. Timpul va decide.
Până acum, rarele voci de autocritică au venit de la cercurile economice, cum ar fi cea a preşedintelui Morgan Stanley din Asia, care a spus că suntem cu toţii responsabili: instituţiile financiare, autorităţile de reglementare, agenţiile de rating, consiliile de administraţie, politicienii şi băncile centrale şi că trebuie să acceptăm toată această responsabilitate în mod colectiv. Aceasta este ceea ce ne va schimba.
Cred, domnule prim-ministru, că sunteţi primul lider politic european care a schiţat o mea culpa. A avut legătură cu atitudinea pe care aţi adoptat-o în urmă cu 10 ani după criza din Asia: o atitudine pe care o consideraţi astăzi a fi fost insuficient de fermă faţă de cei care au crezut că aceste probleme erau trecătoare.
Aţi afirmat că s-a terminat cu vechea idee că pieţele sunt eficiente şi se pot reglementa singure. Trebuie să spun că prefer acest gest de umilinţă, discursului oarecum suficient rostit chiar în acest parlament de predecesorul dumneavoastră, într-o viaţă anterioară.
Totuşi, sunt convins că problema este în altă parte. Cum a fost menţionat în recentul raport al secretariatului Conferinţei Naţiunilor Unite cu privire la comerţ şi dezvoltare, trebuie să închidem marele cazinou. Doctrina care a fost aplicată de-a lungul ultimilor 20 de ani a eşuat în mod spectaculos.
Acesta este motivul pentru care cei care au anunţat cu infatuare că G20 este un nou Bretton Woods în care capitalismul ar fi refăcut sau chiar moralizat i-au înşelat pe concetăţenii noştri. Nu va fi niciun "ajun al revoluţiei” la Londra pe 2 aprilie.
Unit, un sindicat mare în ţara dumneavoastră, a găsit, cred, o formulare foarte simplă şi potrivită pentru a spune care este cauza reală a problemei. Sloganul său pentru marşul organizat sâmbăta viitoare în capitala britanică va fi, şi citez, "Puneţi oamenii pe primul loc”. Poate părea evident şi totuşi parcă ar fi o revoluţie copernicană, în raport cu ceea ce a devenit sistemul dominant.
Aceasta spune foarte multe despre natura provocărilor vremurilor noastre.
(Aplauze)
Nigel Farage
în numele Grupului IND/DEM - Domnule Preşedinte, dl prim-ministru a primit unele critici în această după-amiază pentru comentariul său "locuri de muncă britanice pentru britanici”, dar puteţi ignora acest lucru, pentru că din momentul în care a spus-o nu cred că cineva a crezut cu adevărat că, în calitate de prim-ministru britanic, ar pune interesele muncitorilor britanici deasupra visului său european. Şi doamne Dumnezeule, aţi demonstrat acest lucru în această după-amiază, domnule prim-ministru.
E păcat doar că, în afară de UKIP (Partidul pentru Independenţa Regatului Unit), aproape nimeni nu pare să se fi deranjat să vină să vă asculte. Sunteţi foarte popular aici. Sunteţi foarte popular, desigur, pentru că la câteva zile de la răspunsul negativ al Irlandei în ceea ce priveşte Tratatul de la Lisabona, aţi împins cu forţa tratatul prin Parlamentul britanic, încălcând un angajament public specific prin care promiteaţi că veţi da poporului britanic un referendum cu privire la Tratatul Constituţional.
Ruşinos, domnule prim-ministru, pentru că aţi procedat astfel. Aţi devalorizat democraţia în ţara noastră; aţi devalorizat încrederea pusă de alegători în dumneavoastră, în calitate de prim-ministru britanic. Desigur, cu toţii cunoaştem motivul. Motivul este că votul nostru ar fi fost negativ. Aţi spus în discursul dumneavoastră că nimeni în afară de extremişti nu se opune Uniunii Europene. Ei bine, aceasta poate fi adevărat printre politicienii profesionişti de carieră, dar o majoritate clară a britanicilor doreşte ca noi să avem relaţii de prietenie şi comerţ liber cu Uniunea Europeană, dar nu doreşte ca ţara lor să fie membră a acestei Uniuni politice.
Nu puteţi continua să construiţi această Uniune Europeană împotriva opiniei publice. Dacă faceţi acest lucru împotriva dorinţei oamenilor, adunaţi probleme sociale şi politice enorme pentru viitor. Vă rugăm să permiteţi popoarelor Europei să decidă asupra destinului lor. Nu faceţi acest lucru în parlamente ca acesta şi parlamente ca Westminster. Nu va funcţiona!
În ceea ce priveşte economia, ne-aţi spus că într-un fel sunteţi un guru al economiei; sunteţi omul care poate salva lumea. Ei bine, îmi amintesc foarte bine primul dumneavoastră document important în calitate de cancelar, când aţi vândut 400 de tone metrice de aur pe bursa mondială, la 275 de USD uncia (aproximativ 28 g). La evaluarea de astăzi, ar fi cu 10 miliarde de USD mai mult.. Nu a fost numai faptul că aţi greşit, pentru că putem cu toţii greşi. A fost faptul că aţi anunţat anticipat cât de mult veţi vinde şi ziua în care veţi vinde. A fost o eroare atât de fundamentală, pe care niciun student novice la economie - chiar în aceste vremuri în care educaţia este devalorizată - nu ar fi făcut-o. Mai mult, aţi distrus sistemul nostru de pensii private şi aţi luat Băncii Angliei abilitatea de a reglementa băncile şi aţi dat-o birocraţilor înguşti de la FSA din Canary Wharf.
Nu am auzit nicio scuză. Guvernul dumneavoastră s-a scuzat pentru masacrul de la Amritsar; v-aţi cerut scuze pentru sclavie; v-aţi cerut scuze pentru aproape orice. Puteţi să vă cereţi scuze pentru ce aţi făcut în calitate de cancelar britanic şi apoi poate vă vom asculta?
Daniel Hannan
Domnule Preşedinte, observ că domnul prim-ministru stăpâneşte deja îndemânarea esenţială de politician european; şi anume abilitatea de a spune un lucru aici în plen şi un lucru total diferit electoratului din ţara sa.
Domnule prim-ministru, aţi vorbit aici despre liberul schimb şi foarte bine aţi făcut. Cine ar fi ghicit doar ascultându-vă acum că sunteţi autorul frazei "Locuri de muncă britanice pentru britanici” şi că aţi subvenţionat - acolo unde nu aţi naţionalizat în întregime - domenii ale economiei noastre, inclusiv industria automobilelor şi multe dintre bănci?
Probabil aţi avea mai multă autoritate morală în acest plen dacă acţiunile dumneavoastră ar corespunde cu declaraţiile pe care le faceţi. Probabil aţi avea mai multă legitimitate în consiliile lumii, dacă Regatul Unit nu ar intra în această recesiune în cele mai rele condiţii dintre ţările G20.
Adevărul este că aţi terminat resursele noastre financiare. Ţara în ansamblu este acum în fonduri proprii negative. Fiecare copil britanic se naşte cu o datorie de aproximativ 20 000 de GBP. A plăti dobânda unei astfel de datorii va costa mai mult decât educaţia copilului.
Încă o dată astăzi încercaţi să aruncaţi vina pe cei din jur. Aţi vorbit despre o recesiune internaţională, o criză internaţională. Este adevărat că navigăm împreună pe furtună, dar nu fiecare vas din convoi este în aceeaşi stare de ruină. Alte vase au folosit anii buni pentru a calfata corpul navei şi pentru a curăţi greementul - cu alte cuvinte, pentru a achita datoriile - dar dumneavoastră aţi folosit anii buni pentru a mări împrumutul. În consecinţă, cu dumneavoastră ca şi căpitan, carena noastră este adâncită în apă sub greutatea acumulată a datoriei contractate.
Acum funcţionăm cu un deficit care atinge 10% din PIB - o cifră aproape de necrezut. Mai mult decât Pakistanul şi mai mult decât Ungaria - ţări care au apelat deja la FMI.
Problema nu este că nu vă cereţi scuze. Ca toată lumea, am acceptat demult că sunteţi incapabil în mod patologic să acceptaţi responsabilitatea pentru aceste lucruri. Problema este că ne înrăutăţiţi situaţia în continuare, în mod intenţionat, cheltuind vioi puţinul care ne-a mai rămas.
În ultimele 12 luni, 100 000 de locuri de muncă din sectorul privat au fost pierdute şi totuşi, până acum, aţi creat 30 000 de locuri de muncă în sectorul public. Domnule prim-ministru, nu puteţi continua la infinit să stoarceţi partea productivă a economiei pentru a finanţa un consum fără precedent al părţii neproductive. Nu puteţi ieşi din recesiune prin cheltuieli, nici nu puteţi împrumuta pentru a nu mai avea datorii, iar când repetaţi într-o limbă de lemn şi superficial că situaţia noastră este mai bună decât a altora, că suntem bine plasaţi pentru a ieşi cu bine din furtună, trebuie să vă spun că semănaţi cu un nomenclaturist din epoca Brejnev care indică linia partidului.
Ştiţi şi dumneavoastră, ştim şi noi, şi ştiţi că noi ştim, că este o absurditate. Toată lumea ştie că Marea Britanie este într-o situaţie mai gravă decât orice altă ţară în aceste vremuri grele. FMI a declarat acest lucru. Comisia Europeană a declarat acest lucru. Pieţele au declarat acest lucru şi de aceea moneda noastră s-a devalorizat cu 30%, iar în curând alegătorii vor avea, de asemenea, şansa lor de a declara acest lucru.
Aceştia pot să vadă ceea ce pieţele au văzut deja - că sunteţi prim-ministrul devalorizat al unui guvern devalorizat.
Gordon Brown
prim-ministrul Regatului Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord - Domnule Preşedinte, este un tribut real pentru acest Parlament European faptul că atât de multe păreri diverse pot fi exprimate într-un timp atât de scurt, de către atât de mulţi oameni şi vă mulţumesc pentru părerile dumneavoastră.
Sper, totuşi, că chiar după ce politica partidelor se va potoli, ne vom aminti trei lucruri. În primul rând, faptul că este important ca lumea să se unească pentru a aborda această criză. Pentru noi a sta deoparte, a fi distanţi, a nu coopera cu alte ţări este o reţetă a eşecului şi a incapacităţii de a rezolva o problemă, care este de fapt un eşec bancar global care s-a răspândit în economia industrială. Dacă nu înţelegem problema, nu vom putea înţelege soluţia.
Am avut o cădere de tensiune în sistemul bancar din lume. Am descoperit că băncile despre care am crezut că sunt independente sunt complet încâlcite cu alte bănci din diferite ţări şi trebuie să ne ocupăm de această problemă. Oricare ar fi liniile politice ale partidelor pe care oamenii doresc să le adopte cu privire la aceasta, adevărul este următorul: trebuie să ne ocupăm de problema restructurării bancare globale.
Europa a deschis într-adevăr drumul. Am recapitalizat băncile. Alte ţări au făcut acest lucru acum. Mai mult de un trilion de dolari au fost cheltuiţi pentru recapitalizarea băncilor din lume. Am creat acum scheme de asigurare şi alte scheme pentru activele depreciate. Acest lucru trebuie făcut şi trebuie făcut prin cooperare globală.
Al doilea lucru pe care trebuie să îl realizăm, în ciuda tuturor opiniilor politice diferite din acest Parlament, este legat de cooperarea globală - nu numai în instituţiile bancare, ci şi cooperarea globală în alte domenii, în politica monetară şi fiscală şi în comerţ - care trebuie să fie o parte foarte importantă a felului în care abordăm viitorul. Fie că ne place sau nu, lumea se schimbă incredibil de rapid. Mai multă producţie este realizată în Asia decât în Europa. Comerţul din lume se desfăşoară la o viteză pe care nu am mai întâlnit-o niciodată înainte de această criză şi trebuie să ne ocupăm de acest aspect prin crearea unui mediu comercial global liber, dar şi corect. Oricare ar fi punctele de vedere din acest plen, cred că oamenii trebuie să se confrunte şi cu aceasta.
Al treilea lucru ce rezultă din această discuţie pentru mine este că pentru a găsi soluţii globale la probleme globale vom avea nevoie, de asemenea, nu numai ca instituţiile noastre europene să fie puternice, ci şi ca instituţiile noastre mondiale să fie puternice. Am fost întrebat de oameni drept răspuns la discursul meu, ce putem face pentru a reforma aceste instituţii mondiale. FMI, Banca Mondială şi Organizaţia Mondială a Comerţului sunt toate organizaţii create în anii '40 pentru a se ocupa de problemele anilor '40. Suntem în anul 2009. Am avut pieţe naţionale de capital. Acum avem pieţe globale de capital. Am avut concurenţă internă. Acum avem concurenţă globală. Lumea s-a schimbat fundamental şi avem nevoie de instituţii care să reflecte o economie globală în modul în care funcţionează şi abordează problemele pe care le avem.
Am fost întrebat dacă aş garanta, sau aş încerca să garantez, că Fondul Monetar Internaţional are resursele necesare pentru a aborda problemele economiilor care nu au putut în acest moment să se susţină când a existat un exod al capitalului spre alte ţări. Răspunsul este: trebuie să facem acest lucru. Am fost întrebat dacă Banca Mondială şi alte instituţii internaţionale pot ajuta ţările unde există o sărăcie majoră generată de criză. Trebuie să facem acest lucru. Cred că lecţia actualei crize este că suntem acum într-o economie globală. Există probleme globale care necesită soluţii globale. Aceasta va necesita proiectarea de instituţii globale, iar mesajul meu pentru acest Parlament este foarte clar. Europa a deschis drumul în multe alte domenii: acum este momentul să deschidă drumul în ceea ce priveşte crearea de instituţii globale care să se ocupe de problemele globale pe care le avem şi să ofere soluţii globale.
Acesta este un test, după ce în ultimii 60 de ani am creat o Europă care dispune atât de protecţie socială, cât şi de progres economic, al capacităţii noastre de a ajuta la construirea unei lumi în care să avem progres economic, grijă pentru mediu şi justiţie socială în acelaşi timp. Cred că, indiferent de punctele de vedere diferite exprimate în acest Parlament, există o dorinţă comună popoarelor lumii de a realiza acest lucru, iar noi, Europa, putem juca un rol major.
(Aplauze puternice)
Preşedintele -
Stimaţi colegi, dezbaterea aprinsă de astăzi a demonstrat importanţa pe care noi, în Parlamentul European, o acordăm asigurării unui rezultat reuşit al reuniunii la nivel înalt a G20. Ştiu că dl prim-ministru trebuie să plece imediat la New York pentru pregătiri suplimentare în vederea reuniunii la nivel înalt de săptămâna viitoare.
Domnule prim-ministru, suntem foarte fericiţi că aţi reuşit să vă alăturaţi nouă în această după-masă şi vă urez succes în munca importantă în care sunteţi implicat. A întâmpina un prim-ministru britanic în Parlamentul European este întotdeauna o ocazie foarte emoţionantă. Dezbaterea excelentă de astăzi nu a fost o excepţie. Domnule prim-ministru, vă mulţumim foarte mult.
(Aplauze)
Ilda Figueiredo  
Declaraţiile care au fost făcute ar fi fost de neimaginat în urmă cu un an. Totuşi, în acelaşi timp, încă există diferenţe de opinie între liderii principali. Acest lucru este dovada, pe de o parte, a unei încercări de a evita responsabilitatea pentru consecinţele grave ale politicilor neoliberale şi, pe de altă parte, a prafului stârnit pentru a umbri imaginea căilor care sunt urmate, care sunt în punctele esenţiale aceleaşi ca înainte, cu câteva modificări minore. Aceasta înseamnă că principiul "lucrurile trebuie să se schimbe astfel încât totul să poată rămâne la fel”, abordat atât de bine de Luchino Visconti în filmul său "Leopardul”, este încă o dată sprijinit.
În consecinţă, în timp ce prim-ministrul britanic, Gordon Brown, a afirmat că "piaţa există pentru a ne fi de folos”, adăugând că "nu suntem aici pentru a servi piaţa”, dar fără a introduce măsuri de bază pentru a controla efectiv piaţa şi limitându-se la a insista asupra coordonării şi măsurilor de reglementare a paradisurilor fiscale, Preşedintele Comisiei Europene, domnul Barroso, a insistat asupra liberalizării comerţului internaţional şi pe Agenda de la Doha.
Nu s-a spus nimic despre măsuri pentru încetarea privatizării serviciilor publice şi a sectoarelor strategice ale economiilor noastre. Nu s-a spus nimic despre desfiinţarea Strategiei liberale de la Lisabona sau despre apărarea locurilor de muncă cu drepturi, prin stoparea încercărilor de a schimba în rău legislaţia muncii.
