EU:n kauppapolitiikan välineiden uudistaminen (keskustelu)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Barón Crespon laatima kansainvälisen kaupan valiokunnan suullinen kysymys B6-0009/2007) komissiolle komission vihreästä kirjasta ja julkisesta kuulemisesta unionin kauppapolitiikan välineiden mahdollisesta uudistamisesta.
Ignasi Guardans Cambó 
kysymyksen laatijan sijainen. - (EN) Arvoisa puhemies, pyysimme tätä keskustelua voidaksemme tarkastella komission 6. joulukuuta 2006 antaman vihreän kirjan taustaa ja tarkoitusta.
Komission aikomuksena on virittää vihreän kirjan avulla keskustelua kaupan suojakeinojen - tasoitus-, polkumyynti- ja suojatoimenpiteiden - käytöstä EU:ssa. Aloite ansaitsee mielestäni kiitokset, ja olen vakuuttunut siitä, että tämä keskustelu on arvokas. Meidän on keskusteltava paljon enemmän kauppapolitiikasta ja Euroopan komission ja neuvoston tekemistä päätöksistä ja on varmistettava, että päätöksistä keskustellaan kunnolla täällä parlamentissa. Parlamentin valtaa on lisättävä, ja kauppapolitiikka on saatava laajemmin demokraattisen valvonnan alle.
Elämme nyt aikaa, jota monet pitävät jonkinlaisena kriisinä. Elämme aikaa, jona eurooppalaiset pohtivat, mitä Euroopan unioni edustaa ja miksi jotain niin monimutkaista kuin Euroopan unioni ylipäätään tarvitaan. Kun näitä aiheellisia kysymyksiä pohditaan, on tähdellistä ottaa huomioon, miten tärkeä asema yhtenäisellä EU:lla on globaalistuneessa maailmassa ja miten tärkeää on edustaa ja puolustaa 500 miljoonan kansalaisen etuja yhdellä äänellä neuvoteltaessa muiden kauppakumppanien kanssa maailmanmarkkinoilla.
Maailmankauppa ja sen vaikutukset kansalaisten elämään sekä suurten, keskisuurten ja pienten yritysten tulevaisuuteen ovat keskeinen tekijä niissä monissa peloissa, jotka kohdistuvat ilmiöön, jota tavallisesti kutsutaan globaalistumiseksi. Monet meistä ovat sitä mieltä, että osa arvostelusta on vain halpahintaista kansankiihotusta. Meidän on kuitenkin ymmärrettävä näitä pelkoja ja vastustettava puhdasta determinismiä tämän uudenlaisen maailman kehittymisen, kaupankäynnin toteuttamisen ja hyvinvoinnin ja köyhyyden jakautumisen suhteen.
Eurooppalaisille, jotka menettävät työpaikkansa yritysten päättäessä yhtäkkiä siirtyä itään suurempien voittojen toivossa, ei voi noin vain todeta, että ajat ovat muuttuneet eivätkä he voi asettua poikkiteloin kehityksen tielle. He haluavat tietää, mitä on tekeillä, ja he haluavat äänensä kantautuvan niiden korviin, jotka tekevät lopulliset päätökset.
Ei pidä unohtaa, että talouskasvuun ja kaupan kehittymiseen on olemassa useampia reseptejä. Riippuu valinnoista, onko Euroopan unionissa tulevaisuudessa vain valtavia jälleenmyynti- ja tuontiyhtiöitä vai pystymmekö säilyttämään mallin, joka on tärkeimpien sosiaalisten ja ympäristöä koskevien vaatimustemme mukainen.
Vahva uskomme vapaakauppaan sopii täysin siihen, että on välttämätöntä vaatia tasavertaiset edellytykset. Jopa maailman rauhanomaisimmat maat, joihin Eurooppa kuuluu, tietävät, että täysi sitoutuminen rauhaan ei tarkoita välttämättä sitä, että armeijat lakkautettaisiin ja kaikki puolustusaseet tuhottaisiin.
Niinpä otamme avoimessa maailmassa harjoitettavan vapaakaupan valtavat hyödyt vastaan ja kannatamme maailmankaupan perustana olevien sääntöjen oikeudenmukaista soveltamista.
Olemme tyytyväisiä vihreään kirjaan, jonka ansiota on keskustelun avaaminen tästä aiheesta. Tekstissä ja siinä esitetyissä kysymyksissä oletetaan jo nyt, että jotain on tehtävä yhteisön nykyisen kaupan suojajärjestelmän muuttamiseksi.
Tämä saattaa olla totta. Äskettäinen jalkinetapaus osoitti, että umpikujaan ajautumisen vaara on todellinen. Se ei hyödyttäisi tietenkään ketään. Kukaan ei puolusta täällä sokeasti tehotonta eurooppalaista tuotantoa tai kannata protektionistista lähestymistapaa tässä erittäin arkaluonteisessa asiassa. Kaupan suojakeinojen uudistamista voidaan harkita, jos niistä saadaan siten tehokkaampia ja avoimempia.
Vihreä kirja voi olla hyvä lähtökohta, jos kaikkien sidosryhmien näkemykset otetaan asianmukaisesti huomioon eivätkä komissio ja neuvosto linnoittaudu ennalta omaksuttujen ideologisten kantojensa taakse. Päätöksentekoprosessiakin voidaan parantaa, ja on varmistettava, että jäsenvaltioiden tekemät päätökset perustuvat riippumattomien yhteisön elinten toteuttamaan perusteltuun tutkimukseen eikä kansallisiin etunäkökohtiin tai, jos halutaan käyttää toista ilmaisua, kansalliseen itsekkyyteen.
Kaupan suojakeinoja on siis tärkeää parantaa ja vahvistaa sen sijaan, että ne vesitettäisiin. Toisaalta tasapainoista ja vapaata maailmankauppaa uhkaaviin, ei niin perinteisiin uhkiin voidaan suhtautua uudella tavalla. Niin kutsutun sosiaalisen tai ympäristöperusteisen polkumyynnin kaltaisia käytäntöjä on vastustettava, ja tarpeen vaatiessa on harkittava vakavasti uusia keinoja niihin puuttumiseksi yhteisön edun nimissä.
Toivoisin komission jäseneltä Mandelsonilta vastausta seuraaviin kysymyksiin. Ensinnäkin Dohan neuvottelut on aloitettu uudelleen, ja toivon todella, että niissä onnistutaan selkeästi. Eikö tältä osin olisi ollut parempi odottaa monenvälisten neuvottelujen onnistunutta loppuun saattamista ennen tätä aloitetta, joka saattaa heikentää asemaamme Genevessä?
Voiko komission jäsen Mandelson toiseksi selittää, miksi hänen yksikössään sovelletaan jo nyt joitakin vihreässä kirjassa mainittuja kyseenalaisia uudistuksia, vaikkei julkista kuulemista ole saatettu loppuun eikä asiasta ole keskusteltu neuvostossa eikä parlamentissa?
Kolmanneksi kysyisin, että koska komission ehdottamassa uudessa kaupan suojajärjestelmässä kaikilla mahdollisilla asianosaisilla on osansa - myös niillä, jotka eivät liity tutkimuksen kohteena olevien tuotteiden tuotantoon - ettekö ole sitä mieltä, että on tullut aika antaa ammattiliitoille mahdollisuus tehdä valitus, kuten WTO:n polkumyynnin vastaisessa sopimuksessa esitetään?
Päätän puheeni pyytämällä muodollisesti komission jäsentä Mandelsonia antamaan takeet siitä, että Euroopan parlamentti pidetään ajan tasalla kaikissa prosessin vaiheessa ja että sen jäsenten esittämät kannat otetaan täysin huomioon tästä erittäin arkaluonteisesta asiasta keskusteltaessa.
Peter Mandelson
komission jäsen. (EN) Arvoisa puhemies, en usko, että minua on pyydetty vastaamaan kertaakaan parlamentissa, jossa olen ollut neuvoston puheenjohtajana, johdantokysymykseen tai puheeseen, josta olisin ollut enemmän samaa mieltä kuin juuri kuulemastani puheesta. Siinä kuvattiin aloitteen henkeä, tarkoitusta ja sisältöä siten, että voin vain todeta, että parlamentin jäsen on mielestäni kaikilta osin erittäin täsmällisesti ja hyvin perillä siitä, mitä oikein aiomme.
Minun on todettava olevani hieman eri mieltä ainoastaan siitä, kun hän kysyy, miksi yksikköni - kauppapolitiikan pääosasto - soveltaa uusia sääntöjä ennen tarkastelun päättymistä. Minulla ei ole aavistustakaan siitä, mitä hän tällä tarkoittaa. Kuulisin tämän mielelläni, sillä en tiedä asiasta mitään.
Ilmoitin Euroopan parlamentille viime vuonna 29. toukokuuta, että kaupan suojakeinoja on tarkasteltava uudelleen. Minulla on ilo palata tänne ja saattaa teidät ajan tasalle prosessin suhteen. Joulukuussa aloitettu kuulemisvaihe on päättymässä. Kuulemisissa pyydettiin mielipiteitä jäsenvaltioilta, yrityksiltä, kansalaisjärjestöiltä, yksittäisiltä henkilöiltä ja tietenkin myös Euroopan parlamentilta. Niissä ei millään tapaa kyseenalaistettu kaupan suojakeinojen merkitystä. Kaupan suojakeinot ovat välttämättömiä, jotta voidaan torjua epäreilua kauppaa kansainvälisessä taloudessa, jossa ei sovelleta kotimaidemme talouksissa itsestään selvinä pidettyjen kilpailusääntöjen kaltaisia sääntöjä. Kaupan suojakeinot ovat mielestäni avoimen talouden nurjapuoli. Niillä taataan, etteivät muut käytä avoimuutta väärin käymällä kauppaa epäreiluin tavoin. Vihreässä kirjassa pohditaan, voitaisiinko kaupan suojakeinoja käyttää paremmin, ovatko välineemme mukautuneet muuttuvaan maailmantalouteen ja voisivatko sääntömme olla selkeämpiä ja voisiko niiden käyttö olla avoimempaa.
Perusteet tälle aloitteelle ovat mielestäni ilmeiset. Kaupan suojakeinoja tarkasteltiin viimeksi vuonna 1996, ja paljon muutoksia on tapahtunut EU:n yritysten toimintatavoissa ja globaalien hankintaketjujen asemassa taloudessamme. Useammat EU:n yrityksistä tuottavat nyt tavaroita kokonaan tai osittain EU:n ulkopuolella EU:hun tuotaviksi. Muutokset haastavat perinteisen näkemyksemme siitä, mikä on EU:n tuotantoa ja mitä ovat EU:n taloudelliset edut. Niiden takia eurooppalaisten työntekijöiden etuja on hankalampi määritellä, sillä tapaukset ovat monimutkaisia. Kaupan suojakeinot perustuvat kaikkiin näihin etuihin, mikä antaa hyvän syyn arvioida tapaamme toimia ja kyseisten sääntöjen käyttöä.
Vihreällä kirjalla käynnistettiin kuitenkin kuuleminen. Siihen ei sisälly uudistuksia koskevia suosituksia, eikä se ole tarkoituskaan. Siinä esitetään joukko kysymyksiä. Olen painottanut toistuvasti, että tämä on avoin prosessi eikä minulla ole ennakkoasenteita. Minulta kysyttiin, mikä tarkoitus oli kysymysten luokittelulla kuuteen ryhmään kuulemisasiakirjassa. Se tehtiin yksinkertaisesti asiayhteyksien selventämiseksi. Osa kysymyksistä liittyy kaupan suojajärjestelmään kohdistuviin globaalistumisen vaikutuksiin. Osan kysymyksistä, etenkin avoimuuteen liittyvät kysymykset, ottivat esille sidosryhmät ja asiantuntijat, joiden kanssa kävin epävirallisia keskusteluja viime vuoden heinäkuussa.
Mitään muita tarkoitusperiä ei siis ole kuin halu käydä intellektuellia keskustelua ja palauttaa ennalleen kaupan suojakeinoja pönkittänyt yksimielisyys ja solidaarisuus, joka on joutunut lujille parissa äskettäisessä tapauksessa. Yhdyn täysin parlamentin jäsenen alkuhuomautukseen: kansallinen itsekkyys on korvattava eurooppalaisella solidaarisuudella. Juuri tämän toivon saavani aikaan tällä tarkasteluprosessilla.
Minulla ei ole esittää teille tänään todellisia ehdotuksia, sillä se ei ole tehtäväni tässä vaiheessa. Juuri nyt me kuuntelemme. Mahdollisten muutosehdotusten laajuus riippuu siitä, mitä saamme kuulla. Joku kysyi, miten tarkastelu sopii pyrkimyksiimme uudistaa polkumyynnin vastaisia sääntöjä WTO:ssa. Parlamentin jäsen toisti tuon kysymyksen. Se on itse asiassa oikein hyvä kysymys. On elintärkeää saada asia läpi WTO:ssa, jotta muutkin noudattavat varmasti samoja normeja, joita EU:ssa sovellamme. Pyrimme tähän jo nyt sekä myös jatkossa Dohan kehitysohjelmaa koskevissa neuvotteluissa.
Kaupan suojakeinoja koskevassa EU:n lainsäädännössä mennään kuitenkin jo nyt monella tapaa WTO:n vaatimuksia pidemmälle. Ilmeisimmät esimerkit ovat pakollinen alhaisemman tullin sääntö ja yhteisön edun tarkastelu, jota sovelletaan kaikissa tutkimuksissa. Säännöt on otettu käyttöön, koska niiden ansiosta järjestelmä toimii paremmin EU:n edun mukaisesti sen laajassa mielessä. Painostamme tietenkin muita ottamaan käyttöön vastaavat säännöt, mutta kansainvälisellä tasolla on vaikeaa tehdä uudistuksia ja osa tärkeimmistä kumppaneistamme on suoraan sanottuna jääräpäisiä. Niinpä niin kauan kuin uudistuksemme eivät aseta meitä kilpailullisesti epäedulliseen asemaan ja vastaavat EU:n taloudellisia etuja, miksemme jatkaisi uudistuksia?
Tämä seikka liittyy kysymykseen EU:n yleisestä kannasta polkumyyntitoimenpiteisiin. Pitäisikö olla protektionisti vai pikemminkin reagoida ja puolustautua? Protektionismi tarkoittaa mielestäni kotimaan yritysten suojaamista ulkomaiselta kilpailulta - reilulta kilpailulta, joka on tietysti kovaa mutta joka tapauksessa reilua. Tämä ei ole EU:n kaupan suojakeinoja koskevan politiikan tarkoitus, ja olen tämän suhteen tietysti valppaana. Kaupan suojakeinoista ei saa tehdä toimenpiteitä, joilla EU:n yrityksiä suojataan reilulta ja lailliselta kilpailulta. Protektionisti ei tunnusta eroa kovan kilpailun ja epäreilun kilpailun välillä. Me tunnustamme. Järjestelmämme tunnustaa. Tämä on ero suojelun ja protektionismin välillä.
EU:n prosessi on valituslähtöinen. Toimimme vasta, kun EU:n yrityksillä on esittää riittävästi näyttöä siitä, että niitä uhkaa epäreilu kilpailu. Puolustamme eurooppalaista tuotantoa vain epäreilua kilpailua vastaan, ja lain mukaan meidän on varmistettava, että käytettävä kaupan suojakeino on todella EU:n taloudellisen edun mukainen laajassa mielessä. Toimimme varovaisesti ja maltillisesti ja ennen kaikkea objektiivisesti ja puolueettomasti. Useissa kysymyksissä on käsitelty juuri sitä, että on varmistettava, että kaupan suojakeino on tehokas ja eduksi Euroopan kasvulle ja kilpailukyvylle.
Kuten tiedätte, tämä tarkastelu on osa viime vuonna käynnistämääni kokonaisvaltaista EU:n puitepolitiikkaa, jonka nimenomaisena tarkoituksena on tehdä EU:n kauppapolitiikasta kasvu- ja työllisyysstrategiaa tukevaa. Tämän ohella olen sitä mieltä, että kaupan suojakeinot voivat olla ja niiden olisi oltava osa laajempaa strategiaa, jolla varmistetaan, että EU:n yritykset voivat kilpailla kansainvälisesti tasavertaisin edellytyksin. Mielestäni on sidosryhmien tehtävä esittää, miten hyvin järjestelmä toimii tältä kannalta, ja tämä onkin tarkastelun tarkoitus.
Kysymys toimenpiteidemme tehokkuudesta on mainio. Kaupan suojatoimenpiteiden tarkastelumahdollisuus on aina olemassa, eikä toimenpiteitä voi jatkaa ilman selvää näyttöä siitä, että ne toimivat tarkoitetulla tavalla. Komissio tekee myös sisäisen analyysin varmistaakseen toimintansa tehokkuuden. Kauppapolitiikan pääosasto aloitti vastikään analyysin kaupan suojatoimenpiteiden vaikutuksesta tiettyihin yrityksiin ja aloihin. Uskottavan kaupan suojakeinojärjestelmän on perustuttava tällaiseen analyysiin.
Julkisesta tiedottamisesta ja kuulemisprosessin tuloksista esitettiin myös kysymys. Kuten tiedätte, komissiolla on hyvin selkeät säännöt päätöksenteon avoimuudesta. Jotkut teistä osallistuivat ehkä vihreästä kirjasta järjestettyyn seminaariin, joka pidettiin eilen Brysselissä. Tilaisuus oli avoin yleisölle, ja se välitettiin verkkosivuilla. Kaikki vihreään kirjaan tulevat vastaukset julkaistaan kauppapolitiikan pääosaston verkkosivuilla, ellei osallistuja vaadi saada pysyä nimettömänä. Koko prosessi on ollut täysin avoin.
Lopuksi totean yhteistyöstä ja vuoropuhelusta parlamentin kanssa, että te tiedätte, että olen tullut tänne monta kertaa puhumaan tärkeistä kauppapolitiikan kysymyksistä ja teen niin myös jatkossa. Parlamentilla on erittäin tärkeä asema kaupan suojakeinojen tarkasteluprosessissa. Mietintöänne tullaan pitämään keskeisenä meneillään olevassa tarkastelussa, ja tutkin siinä esitettävät suositukset hyvin tarkkaan.
Kiitos, että kuuntelitte minua jälleen tänään. Odotan innolla pääseväni tänne taas pian keskustelemaan kaikista kauppapolitiikan kysymyksistä, joista minulla on ilo vastata parlamentille.
Christofer Fjellner
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (SV) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Mandelson, kaupan suojakeinot - nimitys kertoo paljon: keino, jolla suojaudutaan kauppaa vastaan. Suojautuminen kauppaa vastaan olisi kuitenkin sekä kallista että typerää, joten näiden keinojen käyttöä tukevat vain muutamat ekonomistit. Minä olen puhunut täällä parlamentissa useamman kerran esimerkiksi siitä, miten kuluttajien on pakko maksaa tähtitieteellisiä summia tuottajan edun takia. Totuus on kuitenkin, että jonkinlaisia kaupan suojakeinoja on olemassa myös tulevaisuudessa. Kunnes koko maailmassa sovelletaan yhteistä kilpailulainsäädäntöä, kaikki maat tuntevat todennäköisesti tarvetta suojata itseään epäreiluna kauppana pitämiään käytäntöjä vastaan. Olen näin ollen sitä mieltä, että meidän on suunniteltava nuo keinot nyt niin, että ne ovat laillisia ja kaikki - tuottajat, maahantuojat, kuluttajat ja kaikki jäsenvaltiot - niitä myös sellaisina pitävät.
Nyt on päästävä eroon arvattavissa olevista konflikteista, joissa asetelmana on pohjoinen vastaan etelä tai tuottajat vastaan maahantuojat ja kuluttajat, sillä konfliktit vaarantavat luottamuksen suojakeinoihin ja pidemmällä aikavälillä EU:n kauppapolitiikkaan. Jos kaupan suojakeinoista halutaan päästä edes jonkinlaiseen yhteisymmärrykseen, on pyrittävä jäljittelemään enemmän kilpailulainsäädäntöä. Kaikki tapaamani henkilöt vaativat tässä asiassa esimerkiksi lisää avoimuutta ja ennustettavuutta ja ennen kaikkea vähemmän poliittisia lehmänkauppoja. Ymmärrän heitä, sillä on suoraan sanottuna naurettavaa, että jäsenvaltiot saisivat vain pari päivää aikaa arvioida tuhansia sivuja ennen polkumyyntitulleista tehtäviä päätöksiä. Samoin on naurettavaa, että Brysselissä on kokonainen armeija neuvonantajia, jotka juoksentelevat ympäriinsä kärkkyen huhuja uusia suojakeinoja koskevista komission ehdotuksista. Naurettavia ovat myös poliittiset lehmänkaupat, joissa jalkinetulleja voidaan vaihtaa työaikadirektiivistä myönnettäviin poikkeuksiin, jotka voidaan puolestaan vaihtaa norjalaista lohta koskeviin tulleihin. Kaikki tämä osoittaa, että perinpohjainen tarkistus on välttämätöntä.
Lisäksi maailma on muuttunut. Kun globaaleista tulleista tulee sitovia ja ne pienenevät, yhä useampi kauppakumppaneistamme käyttää keinojaan estääkseen tavarantuonnin perinteisellä tavalla. Euroopan unioni on suurin toimija maailmanmarkkinoilla, joten meidän on asetuttava johtoon. Niinpä haluan päättää puheeni kysymällä, miten voidaan varmistaa, ettei tätä uudistusta jatketa tosiasiassa siten, että sillä - kuten esimerkiksi Frédéric Bastiat luonnehtisi - tehdään itselle vain hallaa.
David Martin
PSE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen vihreään kirjaan, sillä on selvää, että kaupan suojakeinoja on uudistettava.
Valtaosa sidosryhmistä on tyytymätön nykytilanteeseen. Tällä hetkellä polkumyyntiä ja tukien vastaisia toimia koskevat tutkimukset eivät ole avoimia, johdonmukaisia eivätkä puolueettomia vaan politisoituneita ja epäsopivia globaalistumisen voimiin mukautuvan nykytalouden todellisuuteen.
On todennäköisesti mahdotonta saada prosessista täysin puolueetonta, mutta nykyiseen tutkimusmenettelyyn voidaan tehdä ja on tehtävä parannuksia, jotta se saadaan erilleen politiikasta ja jotta varmistetaan, että kaikkien Euroopan kansalaisten etuja palvellaan parhaalla mahdollisella tavalla.
Kuten komission jäsen totesi, tätä varten yhteisön etu on määriteltävä uudelleen ja sille on annettava suurempi painoarvo. Jos Euroopan unionille halutaan tärkeämpi sija kansalaisten elämässä, sen on todella huolehdittava kansalaisten eduista. Tämä tarkoittaa tietenkin työpaikkojen suojelua epäreiluja ja kilpailunvastaisia käytäntöjä vastaan. Liian usein on käynyt kuitenkin niin, että kovaäänisen tuottajaryhmän kapea-alaiset edut ovat peitonneet miljoonien kuluttajien edun. Kuluttajat haluavat hyötyä globaalistumisesta, mutta heitä ei ole monestikaan kuunneltu.
Yhteisön etua pohdittaessa on otettava tarkemmin huomioon myös se, mitä mahdollista haittaa aiheutuu eurooppalaisille yrityksille, jotka perustavat globaaleja hankintaketjuja säilyäkseen kilpailukykyisinä globaalistuneessa taloudessa. Polkumyyntitutkimusten osalta sidosryhmät ovat olleet laajalti tyytymättömiä tämänhetkisiin mahdollisuuksiin tutustua edes sellaisiin asiakirjoihin ja tietoihin, jotka eivät ole salaisia.
Samankaltaisten maiden vertailu on kyseenalaistettava. Tarkoitan eritoten viime vuoden jalkinetapausta, jossa Brasilian taloutta käytettiin vertailukohtana Kiinaan, vaikka todellisuudessa niiden talouksia voidaan verrata toisiinsa yhtä hyvin kuin niiden jalkapallojoukkueita.
Kehottaisin komissiota myös tutkimaan, voitaisiinko kaupan suojakeinoja ulottaa ympäristöperusteisen ja sosiaalisen polkumyynnin torjumiseen, jottei epäreilua etua voida saavuttaa käyttämällä väärin ympäristöä tai laiminlyömällä kunnollisia työnormeja.
Gianluca Susta
ALDE-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, keskustelun aiheena oleva kysymys, jonka sisältöä tuen, on Euroopan unionin toimeenpanovallalle esitetty vahva vetoomus, jotta se varmistaisi - rikkomatta kuitenkaan lupaustaan elvyttää monenvälistä vuoropuhelua, avata markkinoita ja laatia kehitystä edistäviä sääntöjä sen sijaan, että estäisi sitä tullien ulkopuolisin estein - ettei Euroopan unioni ryhdy toteuttamaan yksipuolisia toimia, joista on meille haittaa enemmän kuin toivoisimme suhteessa sekä nopean talouskasvun maihin että suurimpiin kehittyneisiin maihin, pääasiassa Yhdysvaltoihin.
Kilpailukyvyn elvyttäminen ja yhtenäisyys Lissabonin strategian kanssa, markkinoiden avaaminen, kuluttajien suojaaminen myös ottamalla käyttöön tuontitavaroita koskevat pakolliset alkuperämerkinnät ja toimenpiteiden toteuttaminen vapaan kilpailun tehokkuuden puolustamiseksi - kaikilla näillä on yhteys toisiinsa. Painotamme vastustavamme polkumyyntitoimenpiteiden vääristynyttä käyttöä sekä peiteltyä protektionismia, josta ei ole sovittu, jota perustellaan epäreilun kilpailun torjumisena ja josta globaalit kilpailijamme meitä syyttävät. Vaadimme kuitenkin, ettei Euroopan unionin polkumyyntisääntöjä uudistamalla saa tukea välillisesti niitä, jotka eivät kannata markkinoiden vapauttamista.
Tällä hetkellä ja vielä tovin aikaa on mielestäni tärkeämpää kuin koskaan, että kaupan vapauttaminen ja sääntely on yhdistetty tiukasti markkinoiden etuihin. Sääntöjen on kuitenkin oltava puolueettomia, kuten kilpailusäännöt, jotka on määritelty selkeästi ja jotka ovat ymmärrettäviä, tehokkaita ja helppoja soveltaa. Suojatoimenpiteiden soveltamisessa käytettyä harkinnanvaltaa on siis jätettävä mahdollisimman vähän, ja pienten ja keskisuurten yritysten on voitava tosiasiassa noudattaa sääntöjä, kun hinnoissa tapahtuu poikkeuksellisia muutoksia.
Arvoisa komission jäsen, toivomme Euroopan unionin toimeenpanovallan ottavan nämä näkökohdat huomioon tietäen, että Euroopan unionin todellisen talouden on saatava tuntea olevansa osa vahvaa yhteisöä, joka rohkaisee ja vaatii sitä vastaamaan yhä globaalistuneemman maailman haasteisiin ja puolustaa sitä niiltä, jotka rikkovat sääntöjä pyrkiessään kehittymään epäreiluin keinoin muiden kustannuksella.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen tyytyväinen keskustelun käynnistämiseen kauppapolitiikan keinojen uudistamisesta.
Nykyinen kauppapolitiikan keinojen järjestelmä, jota ei ole muutettu vuosikymmeniin, ei toimi enää tarpeeksi tehokkaasti, jotta nopeasti kehittyvän globaalistumisen kielteisiä vaikutuksia saataisiin torjuttua. Aihe on aivan liian laaja keskusteltavaksi nyt yksityiskohtaisemmin, joten kiinnitän huomiota niihin seikkoihin, joissa uudistus on tarpeen.
Ensinnäkin komissio asettaa tuotteelle polkumyyntitullit, jos osoitetaan, ettei tuotteen hinta EU:n markkinoilla ylitä sen tuotantokustannuksia. Tällöin komissio ottaa huomioon pääasiassa sellaiset tuotannontekijät kuin palkat, materiaalikustannukset ja energiakustannukset. Komissio ei kuitenkaan selvitä, maksaako yritys työntekijöidensä sosiaaliturvamaksut tai kustantaako se ympäristönsuojelutoimenpiteitä. Niinpä on vaikeaa määrittää, ovatko ilmoitetut kustannukset epätäydellisiä, ja näin ollen todeta, että sellaisen tuotteen hintaa, jossa näitä kustannuksia ei oteta huomioon, on alennettu keinotekoisesti.
Toiseksi usein käy niin, että joidenkin Euroopan unionista peräisin olevien tuotteiden suhteellisen korkeat hinnat ja niistä aiheutuva kilpailukyvyn puute maailmanmarkkinoilla johtuvat hyvin korkeista vaatimuksista, jotka koskevat esimerkiksi eläinten hyvinvointia. Euroopan unionin on vaadittava, että kolmansista maista peräisin olevat Euroopan unionin markkinoilla myytävät tuotteet täyttävät myös nämä vaatimukset.
Kolmanneksi Euroopan komissio on hyvin varovainen soveltamaan niin kutsuttuja suojalausekkeita, joiden tarkoituksena on estää se, ettei Euroopan unionin markkinoille tulvi yhtäkkiä jotain erityistä tuotetta. Nämä keinot ovat kuitenkin paljon nopeampia ja helpompia käyttää kuin polkumyyntitullit.
Lopuksi toteaisin, että komission olisi yritettävä myös lyhentää mahdollisimman paljon sitä aikaa, joka kuluu menettelyn alkamisesta suojakeinon soveltamiseen. Tällä hetkellä tämä vie kuukausia, polkumyyntitullien osalta jopa yhdeksän kuukautta, minkä vuoksi eurooppalaiset tuottajat kärsivät valtavia tappioita.
Carl Schlyter
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (SV) Arvoisa puhemies, vapaakauppa ei ole hyväksi, jos se on epäreilua. Kaupan suojatoimenpiteillä yritetään tehdä kaupasta oikeudenmukaisempaa. Komissio korostaa mielestäni hieman liiaksi monikansallisia yhtiöitä, enkä oikein pidä yhteisön edun uudelleen määrittelystä. Haluan selventää, että jos EU:hun sijoittautunut monikansallinen yhtiö on osallisena sosiaalisessa tai ympäristöperusteisessa polkumyynnissä joko itse tai tytäryhtiöidensä tai alihankkijoidensa kautta, tätä ei voida pitää yhteisön etuna pelkästään siksi, että yhtiö on rekisteröity EU:ssa. Sitä on rangaistava tällaisista käytännöistä.
Vihreässä kirjassa käsitellään myös monia kiinnostavia kysymyksiä, joista vielä keskustelemme, esimerkiksi avoimuuden lisäämistä sekä pienyritysten ja kansalaisjärjestöjen vaikutusvallan lisäämistä. Yksi tärkeä seikka kuitenkin puuttuu: vihreä kirja ei ole tarpeeksi vihreä. Ympäristöperusteinen polkumyynti puuttuu siitä täysin. Palautan mieliin jäsen Muscardinin lokakuisen mietinnön 11 kohdan, jossa Euroopan parlamentti "kehottaa komissiota pohtimaan mahdollisuutta kaupan (...) suojatoimenpiteiden käyttöä koskevien sääntöjen perusteelliseen uudelleentarkasteluun WTO:n puitteissa". Tarkoituksena oli lisätä globaalien ympäristö- ja sosiaalialan sopimusten ja yleissopimusten noudattamatta jättäminen polkumyynnin tai tuen muodoiksi.
Jos maan ympäristölainsäädäntö on kehnoa tai maassa ei peritä vastaavia ympäristöveroja kuin kilpailijoilta, on se katsottava tueksi tai tuotantokustannusten polkemiseksi - eli nimenomaan perinteiseksi polkumyynniksi. Ongelma vain lisääntyy, kun globaalit tavoitteet lisääntyvät. Tällöin ei saa jäädä alueita, joilla ympäristöä voidaan tuhota vapaasti, mikä vaarantaa globaalin ympäristötyön. On esimerkiksi asetettava Kioto-maksu niille maille, jotka eivät noudata Kioton sopimusta. Muut maat on saatava Maailman kauppajärjestöön (WTO), ja ehkä voitamme, ehkä häviämme. Monien mielestä WTO on vaikutusvaltainen järjestö, mutta yksi asia on varmaa: ilmasto ei piittaa WTO:sta rahtuakaan, ja ellemme ota ilmastotoimenpiteitä käyttöön kauppapolitiikassa, ilmasto muuttuu huolimatta siitä, mitä WTO:ssa ajatellaan.
Yksi loppuhuomautus: jos toimimme nyt solidaarisesti ja yhden prosentin raja on käytössä, milloin Malta pystyy soveltamaan näitä suojatoimenpiteitä ja milloin se pääsee yli yhteen prosenttiin sisäisestä kaupasta?
Béla Glattfelder
(HU) Vapaakauppa toimii hyvin, jos sen sääntöjä noudatetaan. Näin ei kuitenkaan aina tehdä. Epäreiluja kauppatapoja ja polkumyyntiä käytetään yhä enemmän EU:ta ja sen tuottajia vastaan. Monissa polkumyyntitapauksissa on osoitettu, että siitä hyötyvät myyjät eivätkä kuluttajat. EU:lla ei ole mitään syytä vesittää nykyisiä kauppasääntöjä. Ei ole missään nimessä hyväksyttävää rankaista niitä yhtiöitä, jotka ovat jääneet Eurooppaan ja pitäneet työpaikat täällä, ja palkita niitä, jotka ovat siirtäneet tuotantonsa muualle.
Suojaa epäreilua kilpailua vastaan tarvitaan. Epäreilun kaupan vastaisia sääntöjä ei pitäisi löyhentää vaan ne olisi pantava täytäntöön. Tämä pätee erityisesti maihin, joissa ei ole markkinataloutta ja joissa esimerkiksi valtio käyttää monimutkaisia ja ei-läpinäkyviä keinoja tukeakseen vientituotteita tuottavia yhtiöitä. Kaiken lisäksi Kiina käyttää kaupasta saatavat kasvavat tulonsa demokratian edistämisen, köyhyyden vähentämisen, ympäristön suojelun tai hiilidioksidipäästöjen vähentämisen sijaan aseiden hankintaan. Tänä vuonna Kiina lisää sotilasmenojaan 18 prosenttia. Virallisten tilastojen mukaan määrä on kaikkiaan 45 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Kaiken lisäksi joidenkin turvallisuuspolitiikan asiantuntijoiden mukaan Kiina käyttää aseisiin tosiasiassa kolminkertaisen summan.
Arvoisa komission jäsen, meidän ei ole syytä tukea Kiinan sotilaallista varustelua vähentämällä työpaikkoja Euroopasta.
Kader Arif
(FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan kiittää jäsen Barón Crespoa ja jäsen Guardans Cambóta tämän suullisen kysymyksen esittämisestä komissiolle.
Koko kaupan suojakeinoja koskeva kysymys on itse asiassa erittäin tärkeä, sillä suojakeinoilla varmistetaan, että eurooppalaisia tuottajia voidaan suojata tehokkaasti epäreilua kilpailua vastaan. Tärkeyden näkee myös, kun suojakeinoja tarkastelee osana laajempaa keskustelua Euroopan unionin paikasta globaalistuneessa taloudessa ja säännöistä, joilla EU haluaa hallita sitä.
Vaikka Euroopan unioni on aina puolustanut WTO:n monenvälistä järjestelmää, minusta on vähintäänkin yllättävää, että komissio käynnisti tällaisen kuulemisen ja harkitsee mahdollisesti laajamittaista suojakeinojen uudistamista, vaikkei WTO:n neuvotteluja polkumyyntitoimenpiteistä, tukien vastaisista toimenpiteistä ja suojatoimenpiteistä ole saatu vielä päätökseen ja vaikka näiden neuvottelujen tulokset vaikuttavat siihen, miten suojakeinoja käytetään.
Haluan näin ollen muistuttaa komissiolle, että se tilasi itse tutkimuksen, jossa arvioitiin kaupan suojakeinoja Euroopan unionissa ja jossa tultiin siihen tulokseen, että nykytilanne on sekä järkevin ratkaisu että sopii parhaiten kaikkien osapuolten etujen takaamiseen. Tutkimus tukee myös ajatusta siitä, ettei tällä hetkellä ole näkyvää eikä kiireellistä tarvetta tarkistaa tai muuttaa yhteisön nykyisiä kaupan suojakeinoja.
Haluaisin näin ollen tietää, mitä konkreettisia muutoksia komissio suunnittelee ja miten parlamentti on osallisena prosessin kaikissa vaiheissa. Kehotan komissiota ottamaan nämä eri tekijät huomioon keskustellessaan asiasta jatkossa neuvostossa sekä ottamaan huomioon parlamentin jäsenten näkemykset ja julkisen kuulemisen tulokset. Sehän käynnisti julkisen kuulemisen itse voidakseen laatia jatkossa ehdotuksia.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Vihreä kirja ja kauppapolitiikan keinoista käytävä keskustelu ovat erittäin tärkeitä taloudellemme ja voivat tuoda meille huomattavaa lisäarvoa.
Euroopan unionin ulkomaankauppapolitiikalla on voitava vastata asianmukaisesti kaikkiin muutoksiin, joita tapahtuu tuotteiden valmistuksessa ja myynnissä sisä- ja ulkomarkkinoilla. Markkinoillamme voidaan edistää esimerkiksi erilaisin sopimuksin biopolttoaineen raaka-aineiden hankintaa - näiden aineiden myynnin kehitysnäkymät ovat lupaavat - ja rajoittaa tuontia, mikä vähentää esimerkiksi sokeriteollisuuden tuotantoa. Meidän olisi autettava keskinäisten suhteidemme avulla niitä tavarantoimittajia, jotka voisivat aloittaa tarpeidemme mukaisen tuotannon myynninedistämis- tai assosiaatiosopimusten mukaisesti.
Polkumyyntitapauksissa reagointimme on pitkäpiimäistä ja epämääräistä, mistä on enemmän haittaa kuin hyötyä. Esimerkiksi Kiinan pakastemansikoiden tapauksessa polkumyyntitoimenpiteiden toteuttaminen kesti useita vuosia, jona aikana lukuisat viljelijät ajautuivat vararikkoon ja joutuivat lopettamaan toimintansa. Tehokkuutta koskevalla analyysilla sekä lyhentämällä radikaalisti nykyisiä byrokraattisia menettelyjä voitaisiin saada määritettyä selkeät työjärjestelyt ja vastuutehtävät, minkä ansiosta hakemukset voitaisiin käsitellä nopeasti.
Euroopan unionin ongelmana on myös yhteisen kauppapolitiikan periaatteiden määrittäminen, jotta vältetään epäreilu kilpailu ulkomarkkinoilla. Mainitsemani seikat edellyttävät jatkuvaa seurantaa. Kiitän muita jäseniä osallistumisesta asiasta käytävään keskusteluun.
Daniel Caspary
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, EU:n on pohdittava tarkkaan, miten se voi puolustaa etujaan paremmin. Myönnytysten tekeminen jo varhain siinä toivossa, että niistä hyödyttäisiin myöhemmin, ei taatusti toimi. Sääntöjä on sen sijaan noudatettava vapaan ja reilun kilpailun nimissä. Epäreiluja kauppatapoja ei pidä suvaita, ja niinpä tehokkaat kaupan suojakeinot ovat eittämättä oleellinen osa Euroopan unionin kilpailukykystrategiaa. Tässä mielessä olen täysin samaa mieltä jäsen Glattfelderin kanssa: suojakeinoja ei saa vesittää enempää.
Arvoisa komission jäsen, minusta vihreän kirjan ajoitus on erittäin huono: sitä ei olisi pitänyt antaa ennen kaupan suojakeinoja koskevien käynnissä olevien monenvälisten neuvottelujen päättymistä. Euroopan unionissa ei pitäisi tehdä uudistuksia ennen neuvottelujen päättymistä, päättyivätpä ne onnistuneesti - mitä toivon - tai eivät.
Toiseksi haluan todeta, että nykyiset keinot ovat osoittaneet pohjimmiltaan arvonsa. Jos uudistuksia on ylipäätään tehtävä, niillä olisi parannettava nykyistä järjestelmää.
On tehtävä selvä ero - kuten komission jäsen aiheellisesti mainitsi - yhtäältä todellisen polkumyynnin ja toisaalta kilpailulainsäädännön mukaisen hinnoittelun välillä. Polkumyyntitoimenpiteitä ei pidä käyttää väärin protektionistisessa tarkoituksessa. Toisaalta kuitenkaan eurooppalaisen tuotannon pitkän aikavälin säilymistä ei saa uhrata ilmeisen lyhytaikaisen kuluttajien edun takia. Menettelyn osalta on varmistettava, että tapaukset arvioidaan mahdollisimman puolueettomasti eivätkä yksittäiset kansalliset edut vaikuta arviointiin neuvostossa. Olen täysin vakuuttunut siitä, että koska kolmannet maat käyttävät kaupan suojakeinoja runsaasti - usein jopa väärin - meitä vastaan, meidän ei pidä höllentää omiamme.
Kaikki tämä on mahdollista nykyisten sääntöjen nojalla, jos niitä vain sovelletaan asianmukaisesti. Niinpä pyytäisin komission jäsentä olemaan tältä osin hyvin tarkkana. Kehottaisin häntä lukemaan virikkeeksi ulkomaankauppastrategiaa koskevan uusimman mietintöluonnokseni, jossa käsittelen myös kaupan suojakeinoja.
Panagiotis Beglitis
(EL) Arvoisa puhemies, esitän erityiskiitokset komission jäsenelle Mandelsonille.
Tämän illan keskustelussa ilmenee mielestäni Euroopan unionin sisäinen strateginen jako. Olen sitä mieltä - kuten jäsen Fjellner totesi puheessaan - että on olemassa suurten kaupallisten kuluttajansuojaverkostojen EU ja tuotantovallan sekä tuotanto- ja teollisuusrakenteen ja työllisyyden suojelun ja työntekijöiden puolustamisen EU. Nämä kaksi strategista lähestymistapaa on saatava sovitettua yhteen Euroopan unionin hyödyksi. Kukaan ei tietenkään halua tehdä Euroopan unionista protektionismin linnaketta. Toisaalta olisi kuitenkin harhaluuloa uskoa, että Euroopan unioni voisi pysyä aseettomana globaalistumisen kielteisten seurausten ja haasteiden edessä ja että se voisi pysyä aseettomana epäreilun kansainvälisen kauppatavan ja muutamien nopean talouskasvun maiden harjoittaman sosiaalisen ja ympäristöperusteisen polkumyynnin edessä.
Komission jäsenen Mandelsonin esittämä vihreä kirja antaa mielestäni hyvän pohjan jatkokeskustelulle. Kaupan suojatoimenpiteitä tarvitaan sillä edellytyksellä, että ne ovat tehokkaita, että ne auttavat puolustamaan Euroopan unionin kaupallisia etuja ja että ne auttavat puolustamaan avoimuuden periaatetta ja nopeampaa päätöksentekoa. Arvoisa komission jäsen Mandelson, mikäli ehdotuksellanne parannetaan Euroopan unionin kaupan suojakeinoja, voimme todella käydä keskustelun ja antaa siihen myönteisen panoksemme.
DanutBudreikait
(LT) Tänään keskustellaan komission vihreästä kirjasta, joka koskee Euroopan kaupan suojakeinoja muuttuvassa maailmantaloudessa. Tiedonannossa käsiteltiin kaupan suojakeinoja, jotka eivät vaikuttaisi korkeaan tuotantokykyyn. Lisäksi mainittiin yhteisön etujen ja korkean tuotantokyvyn, tuojien, kuluttajien ja jopa kehitysmaiden etujen yhteensovittaminen.
Esitetyistä numerotiedoista käy ilmi, että Yhdysvallat ja Intia ovat tehneet markkinoidensa suojaamiseksi EU:ta enemmän tutkimuksia siitä, miten suojakeinoja kannattaa soveltaa. EU:lla on vaikeuksia toteuttaa Lissabonin strategiaa ja saada uusia työpaikkoja syntymään, ja ammattitaitoisista tekniikan alan työntekijöistä sekä kilpailukykyistä uutta teknologiaa luomaan kykenevistä tutkijoista on huutava pula.
Nykytilanteessa suojakeinoja ei pidä missään nimessä höllentää, sillä se tukahduttaisi EU:n nykyisen tuotantokyvyn, etenkin pienet ja keskisuuret yritykset eritoten uusissa jäsenvaltioissa.
Lisäksi kehottaisin komissiota toteuttamaan pikaisesti polkumyyntitutkimuksia, sillä asian viivästyminen on jo ajanut vararikkoon liettualaisen kuvaputkien valmistajan Ekranasin.
Francisco Assis
(PT) Arvoisa komission jäsen Mandelson, komission aloitteen ansiona voidaan pitää suoralta kädeltä keskustelun edistämistä asiassa, johon ei ole yksinkertaista vastausta. Euroopassa on aloja, joilla tukeudutaan enemmänkin sellaisten tahojen demagogisiin ja populistisiin vastauksiin, joilla on mielestään yksinkertainen vastaus tähän asiaan. Vastaukset voivat kyllä olla yksinkertaisia mutta vääriä.
Avainkysymys kuuluu, miten EU:n olisi käytettävä käytössään olevia kaupan suojakeinoja taatakseen oikeudenmukaisen kaupan sääntöjen noudattamisen ja omaksuakseen aktiivisen roolin kansainvälisen kaupan sääntelyssä.
Eurooppalaista taloudellista ja sosiaalista mallia on puolustettava, mutta koskaan ei pidä astua protektionismin puolelle. Tämä on tällä hetkellä tärkein kysymys EU:ssa.
Olemme jo nähneet, että EU:n sisältä löytyy luonnollisia mielipide-eroja ja vastakkaisia etunäkökohtia. Valmistajien edut eivät välttämättä vastaa suurten tuojien etuja, eivätkä kuluttajien välittömät edut vastaa välttämättä toisiaan. Tarvitaan siis ohjenuoraa, jossa painotetaan aina yhtä pääperiaatetta: on tiedettävä, miten EU pystyy osallistumaan aktiivisesti, tosissaan ja järkevästi kansainvälisen kaupan sääntelyyn. Sen onkin pyrittävä edistämään kansainvälisellä tasolla - Maailman kauppajärjestössä - EU:lle ominaisia perusarvoja, kuten kilpailukykyistä taloutta ja samalla yhteiskuntaa, jossa on enemmän solidaarisuutta ja yhteenkuuluvuutta ja jossa pyritään valppaasti säilyttämään tärkeimmät ympäristöarvot.
Tällainen haaste EU:lla on nyt edessään, joten komissio teki mielestäni oikein aloittaessaan tämän keskustelun.
Benoît Hamon
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluan kiittää komissiota EU:n kaupan suojakeinoja koskevan keskustelun avaamisesta. Haluan kiittää myös jäsen Guardans Cambóta siitä, että hän tarjosi meille tilaisuuden keskustella tästä aiheesta tänään.
Komission kyselyssä tai laajemmin katsottuna koko sen kauppapolitiikkaa koskevassa ajattelussa pistää silmään, ettei siinä viitata lainkaan kysymykseen euron kurssista tärkeimpien kauppakumppaniemme valuuttoihin verrattuna. Haluan kuulla komission jäseneltä Mandelsonilta, miten hän oikein luulee, että Euroopan unionin kauppaetuja voidaan puolustaa tehokkaasti, kun euron arvo suhteessa dollariin, juaniin ja jeniin on mikä on?
Sitten ottaisin esimerkiksi ilmailuteollisuuden, joka on tällä hetkellä parrasvaloissa ja jossa suunnitellaan irtisanomisia ja tuotannon vähentämistä ja uhataan töiden ulkoistamisella ja siirtämisellä toisaalle. Kymmenen sentin muutos euron ja dollarin välisessä kurssissa näkyy miljardin euron tappiona tai voittona Airbusin vuosituloksessa. Eivätkö kilpailijoidemme tekemät, kilpailukyvyn parantamiseen tarkoitetut valuutan devalvoinnit ole räikeimpiä esimerkkejä polkumyynnistä? Niiden takia Airbus, eurooppalaisen ilmailuteollisuuden lippulaiva, katsoo nyt paremmaksi valmistaa osan lentokoneistaan euroalueen ulkopuolella, jotta pystyisi kilpailemaan Boeingin kanssa. Tätä tässä tosiaan kaivattiinkin!
Kehottaisin komission jäsentä Mandelsonia luomaan katseensa Euroopan keskuspankkiin ja tekemään jotain jo tänään, jotta EKP olisi vastuussa myös silloin, kun euron arvo nousee, eikä pelkästään silloin, kun se laskee. Eikö neuvoston ja komission ole tullut aika kantaa viimein vastuunsa perustamissopimuksen 111 artiklassa annettujen valtuuksiensa nojalla, jotta voisimme laatia valuuttakurssipolitiikan yleiset suuntaviivat, joita ilman emme tule toimeen?
Peter Mandelson
Arvoisa puhemies, laskujeni mukaan 85 prosenttia puhujista piti tätä tarkastelua tervetulleena, joten olen tyytyväinen siihen, että tein aloitteen ja ehdotin asiaa komissiolle. Toivottavasti neuvosto ja puheenjohtajavaltio panevat merkille tämän seikan sekä erittäin älykkäät ja pääasiassa hyvin tasapuoliset huomautukset, joita tämän keskustelun aikana esitettiin. En tiedä, onko niiden edustajia läsnä tänä iltana. Ilmeisesti ei. Olen kuitenkin varma, että asiat kantautuvat heidän korviinsa.
Vaikka tarkastelua pidettiin tervetulleena, mielipiteet jakautuivat siinä, halutaanko tarkastelussa vesittää nykyiset kaupan suojakeinot vai ei. Aiheutan pettymyksen molempien näkökantojen edustajille, sekä vesittäjille että vesittämisen vastustajille, toteamalla, että tarkastelun tarkoituksena ei ole vahvistaa eikä heikentää nykyisiä kaupan suojakeinoja. Sen sijaan tarkoituksena on varmistaa, että meillä on säännöt, jotka ovat selkeät ja johdonmukaiset ja joista ollaan yksimielisiä kaikkialla Euroopan unionissa. En ole täysin vakuuttunut siitä, että ratkaisu olisi tällä hetkellä todella tasapuolinen. Tästä johtuvat ristiriidat, ja tämän vuoksi yksimielisyys on säröillyt ja solidaarisuus hävinnyt jäsenvaltioiden keskuudessa ja välillä, kuten viimeaikaisista tapauksista on käynyt ilmi. Velvollisuuteni on tehdä se, mikä on välttämätöntä - jos jotain voidaan tehdä - solidaarisuuden korjaamiseksi ja sen takaamiseksi, että yksimielisyyteen päästään jälleen.
Näiden sääntöjen täytäntöönpanossa ja soveltamisessa on tietenkin jatkuvia ongelmia. Yhdelle laillinen suojelu on toiselle protektionismia. Tällöin päätös on tehtävä komission toteuttaman puolueettoman analyysin perusteella.
Kuulin monien vaativan täällä parlamentissa, että polkumyyntijärjestelmämme selkeys, avoimuus ja puolueettomuus on varmistettava. Kuulin toteamukset siitä, että prosessi on pitkä ja tehoton, ja kuulin, että muutamat ilmoittivat haluavansa, että ympäristönäkökohdat otetaan paremmin huomioon.
En ole varma, pystynkö koskaan laatimaan sellaisia kaupan suojakeinoja, joita käyttämällä voitaisiin puuttua ilmaston lämpenemiseen tai taata ilmastoturvallisuus maailmaan. Mikäli parlamentin jäsenet haluavat asettaa meille tällaisen haasteen, tartumme toki siihen, mutten ole varma, onnistummeko siinä. En ole täysin varma siitäkään, voidaanko kaupan suojakeinoja käyttää valuuttakurssipolitiikan ohjaamisessa.
Olen hyvin kiitollinen niille, jotka puhuivat ja ottivat esille tärkeitä näkökohtia. Palatakseni tämän keskustelun avanneeseen puhujaan, minun näkemykseni on, että jos Euroopassa halutaan taata ja säilyttää avoin talous - kuten minä haluan - Euroopan unionin kansalaisten täytyy voida luottaa siihen, että kun heitä uhataan tai haitataan epäreilulla tavalla muiden kilpailunvastaisilla käytännöillä, heillä on joku puolellaan - me. Tämä on Euroopan unionin ja Euroopan komission tärkeä ja kasvava rooli tällä globaalistumisen aikakaudella. Se ei helpota tehtäväämme, mutta se tekee siitä entistäkin tarpeellisemman ja tärkeämmän. Aion omalta osaltani taata, että tämä vastuu kannetaan oikeudenmukaisella, puolueettomalla ja maltillisella tavalla.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Kirjallinen lausuma (työjärjestyksen 142 artikla)
Tokia Saïfi 
kirjallinen. - (FR) Komissio on antanut vihreän kirjan ja aloittanut julkisen kuulemisen EU:n kaupan suojakeinoista muuttuvassa maailmantaloudessa. Julkisella kuulemisella on tarkoitus valmistella komission ehdotuksia, joilla uudistetaan kaupan suojakeinoja (polkumyyntitoimenpiteitä, tukien vastaisia toimenpiteitä ja turvalausekkeita).
Uudistushanketta on pohdittava kuitenkin huolellisesti. Euroopan unionin ei pidä toimia yksipuolisesti eikä hätäillen, sillä keinojen tarkistaminen on toteutettava kaupan suojakeinoihin sovellettavia monenvälisiä kurinpitotoimia koskevien meneillään olevien Dohan kierrokseen kuuluvien neuvottelujen oikeudellisissa puitteissa. WTO:n aikatauluja on noudatettava, ja lisäksi komission on ehdottomasti otettava huomioon, että kaupan vapauttaminen tekee kaupan suojakeinoista välttämättömiä.
Kaupan suojakeinoja käytetään tavallisesti kohtuullisella tavalla, eivätkä ne ole mitään pakkopaitoja, jollaisina vapaakaupan kannattajat niitä pitävät. Ne eivät ole myöskään protektionistien aseita. Ne ovat itse asiassa tehokkaita sääntelykeinoja, joilla palautetaan reilun kilpailun edellytykset kansainvälisille markkinoille ja vähennetään laittomien tapojen haitallisia vaikutuksia teollisuuteen, kasvuun ja työllisyyteen Euroopan yhteisössä.
