Hiina poliitika ja selle mõju Aafrikale (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on Ana Maria Gomesi raport arengukomisjoni nimel, mis käsitleb Hiina poliitikat ja selle mõju Aafrikale.
Ana Maria Gomes
raportöör. - (PT) Hr juhataja, Hiina piiramatu jaht nafta, loodusvarade ja uute turgude järele Aafrikas tekitab muret Hiina kasvava mõju pärast sellel mandril ja selle vastavate mõjude pärast Euroopa poliitikavaldkondadele. Euroopa ei saa kartuse tõttu Hiinale näpuga näidata, samuti ei ole Euroopal võimalik osaleda põhimõteteta konkurentsis, eirates meetodeid ja kriteeriume, mis toimivad Pekingi enda huvides. Nii Euroopal kui ka Hiinal lasub kohustus anda panus aastatuhande arengueesmärkide saavutamisse: vaesuse vähendamine ja konfliktide lahendamine Aafrikas. Mõlemad peavad tunnistama, et vaid jätkusuutliku arengu ja hea valitsemistava kaudu saavad nende endi huvid ja investeeringud olla jätkusuutlikud ning neid nähtaks Aafrikas õiguspärastena.
Selles raportis oleme püüdnud objektiivselt analüüsida Hiina viibimist Aafrikas, tunnustades nii positiivseid kui ka negatiivseid mõjusid. Tegevuse osas antud erinevatele konkreetsetele soovitustele tuginedes on siin kaks põhilist poliitilist sõnumit: esiteks, et EL peab koordineeritult reageerima väljakutsetele, mille on tõstatanud Hiina väidetavalt piiranguteta poliitika. Kõnealuse reageeringuga ei või hüljata Euroopa põhimõtteid. EL peab järgima oma arengukoostööpoliitikat, eriti seoses inimõiguste tingimuslikkusega. Seda seetõttu, et hea valitsemistava ei saa eksisteerida inimõiguste austamiseta ning hea valitsemistava ja selle kehtestava õigusriigita ei saa Aafrikas ega mujal maailmas eksisteerida jätkusuutlikku arengut. Teiseks, Euroopa peab kaasama Hiina oma vastavaid Aafrika poliitikaid käsitlevatesse aruteludesse, kuid selline koostöö ei saa loomulikult aset leida aafriklaste selja taga. Selliseks kolmepoolseks osalemiseks on vaja piisavat toetust rollile, mida mängivad Aafrika institutsioonid, näiteks Aafrika Liit, NEPAD, muud piirkondlikud institutsioonid ning valitsused ja riikide parlamendid. Sel põhjusel peab Euroopa suurendama oma toetust Aafrika kodanikuühiskonna tugevdamisele, et soodustada vastavate valitsuste aruandluskohustust.
Selles raportis soovitame me ELil mitte lasta mööda võimalusi otsekoheselt Hiinaga, või Hiina viibimisest Aafrikas, rääkimiseks, eriti, kui see tähendab kriitika avaldamist eraviisiliselt või avalikkuse ees. Hiina soovib, et teda nähtaks Aafrikas vastutustundliku tegutsejana, aga siiski võtab ta sageli abiks mittevahelesegamise retoorika, et püüda õigustada vastuvõetamatuid tegevusi, nagu Hiina jätkuv enesega rahulolu seoses sellega, et Sudaani valitsus takistab ÜRO ja Aafrika Liidu ühisjõudude saatmist - mis oleks pidanud juba ammu Darfuris olema - või veelgi hiljutisema ja tülgastavama asjaoluga, et saadeti relvi Mugabe režiimile laeva pardale, mida - täiesti õigustatult - Zimbabwet ümbritsevad riigid ei luba lossida. Tegelikkuses on kõigel, mida Hiina Aafrikas korda saadab, poliitiline mõju, olgu see siis positiivne või negatiivne.
Lisaks demonstreerib Hiina, et tema näol on tegemist pragmaatilise ja kiiresti õppiva jõuga. Seega on ülioluline, et Euroopa ei lõpetaks oma püüdlusi selgitada Pekingile, et ÜRO Julgeolekunõukogu alaliselt liikmelt, nagu Hiina, oodatakse kaasaaitamist ÜRO põhimõtete ja eesmärkide saavutamisele.
Selles raportis teeme ettepaneku, et EL peaks Hiinat julgustama suurendama oma osalust mitmepoolsetel doonorriikide kohtumistel ja vastu võtma kindlaid rahvusvaheliselt heakskiidetud kriteeriume ja suuniseid abi läbipaistvuse, kaevandustööstuste, hea valitsemistava, keskkonnakaitse, tööõiguste jne kohta, eesmärgiga tagada, et see aitaks tõesti kaasa vaesuse vähendamisele, aastatuhande arengueesmärkidele ning rahu ja julgeoleku tagamisele Aafrikas.
Euroopa peab siiski heitma pilgu peeglisse ja õppima oma vigadest ja vajakajäämistest Aafrika küsimuses. Liikmesriigid peavad reageerima ametlikele arenguabipalvetele ning abi vähendamine ja saavutatavad eesmärgid ainult aitavad toonitada Hiina teeneid Aafrika kiirele rahastamisele kaasaaitamisel. Euroopa peab parendama oma abi tõhusust ja tagama kooskõla oma erinevate poliitikate vahel ning see tähendab, et enam ei pigistata silma kinni kuritegude suhtes, mille on toime pannud teatavad rõhuvad Aafrika režiimid, kellega ta jätkuvalt asju ajab, nagu tavaks on saanud, karjuvas vastuolus oma väljakuulutatud kriteeriumide ja põhimõtetega.
Lõpetuseks, hr juhataja, tahaksin tänada kaasraportööre ja teisi kolleege suurepärase koostöö eest. Nende esitatud muudatusettepanekud rikastasid seda raportit väga. Loodan, et selline laialdane üksmeel jätkub ka homme, seda enam, et hääletus toimub ainult mõne muudatuseettepaneku osas. Mina ise esitasid kolm muudatusettepanekut: kaks puudutavad väiksemaid täpsustusi ja kolmas käsitleb Euroopa Parlamendi seisukoha uuesti kirjeldamist, kutsudes üles muutma ELi relvaekspordi toimimisjuhendit õiguslikult siduvaks. Nii ei kordaks kehtiv lõige 62 lõikes 66 sisalduvat üleskutset.
Louis Michel
komisjoni liige. - (FR) Hr juhataja, raportöör, daamid ja härrad, austatud parlamendiliikmed, tahaksin esmalt tänada pr Gomesit suurepärase tehtud töö eest selles tundlikus ja keerulises, isegi vastuolulises küsimuses.
Ma toetan arvukaid soovitusi, mida te tegite seoses poliitikaga, mille Euroopa Liit peab vastu võtma selleks, et tegeleda Hiina üha suureneva viibimisega Aafrikas. ELil ja Hiinal on tegelikult Aafrikaga suhtlemisel nii mõndagi ühist. Esiteks on nad mõlemad tunnustanud Aafrika tohutut potentsiaali tõenäoliselt enam kui keegi teine, või vähemalt hiljuti oli see nii.
EL ja Hiina on ka kaks kõige olulisemat Aafrikasse investeerivat kaubanduspartnerit, olles vastavalt maailmas esimesel ja kolmandal kohal. Loomulikult on siin vaja palju suuremat koostööd, arutelusid ja võib-olla ühiseid strateegiaid Hiina ja Euroopa vahel seoses Aafrikaga ning Aafrikaga nõupidamisel. Olen selles küsimuses teiega ühel arvamusel.
Tahaksin täna rääkida teile punktidest, mida ma pean lootustandvaks, kui eesmärgiks on Hiina ja meie Aafrika partnerite kaasamine kolmepoolsesse koostöösse. Samuti tahaksin teiega jagada oma kahtlusi ja teiste punktide osas tekkinud küsimusi. Lõpetuseks tahaksin teile rääkida, kuidas ma kavatsen seda raportit järgida.
Esiteks elab Aafrika ülemaailmse majanduse ja globaliseerumise ajal. Aafrika kinnitab oma positsiooni rahvusvahelise ja ülemaailmse tegutsejana, kes astub samme suurtes ülemaailmsetes küsimustes. See on uuesti suhete loomise selge eesmärgiga rajanud laialdase partnerlusvõrgustiku kogu maailmas. Tõtt öelda sunnib Aafrika nüüd oma partnereid üksteisega konkureerima, seda ehk üsna kohmakalt, kuid heal põhjusel. See on tegelikkus ja ma läheksin isegi nii kaugele, et ütlen, et see on ka õiglane ja õiguspärane. See tähendab, et Aafrika partnerid peavad oma käitumises olema kaasaegsed, usaldavad ja õiglased.
Usun, et EL ja Hiina on juba valmis seda uut lähenemisviisi rakendama ja et nad tahavad seda teha, võib-olla küll erinevatel põhjustel, kuid ilmselgelt on nad selleks valmis. Me mõlemad oleme Aafrika jaoks olulised partnerid. Meie Aafrika poliitika erineb muidugi põhimõtete ja väärtuste osas, kuid üldiselt on võimalik ära tunda mitmeid ühiseid huvisid ja sarnasusi. Näiteks oleme juba alustanud dialoogi rahu, stabiilsuse ja jätkusuutliku arengu küsimuses Aafrikas. On selge, et peame suurendama üliolulise toetuse avaldamist oma Aafrika sõpradele, kes peavad antud dialoogile andma tõuke. See selgitab kolmepoolset lähenemisviisi, milleks ma möödunud aastal ettepaneku tegin ja mida teie tundute jagavat, eriti oma ettepanekus rajada püsiv platvorm.
Selles osas toonitate te üsna õigesti võrdväärsuse ja vastastikuse austuse tähtsust, mis peab olema aluseks sellele kolmepoolsele partnerlusele. Riskeerides vaidluste tekitamisega peab Euroopa mõistma, et ei ole tingimata mõistlik, praegusel hetkel ja sellise partneriga nagu Hiina, püüda ühepoolselt oma tingimusi dikteerides ohje haarata. Peame vältima üldistamist ja panustama dialoogi. Mina usun, et kui oleme Hiinaga dialoogi alustanud, saame seda kasutada selliste küsimuste üle läbirääkimiseks nagu õigusriik, demokraatia ja valitsemine; teisisõnu, rääkimiseks kõigest, millele on rajatud Euroopa väärtused ja innustus selle poliitikateks.
Olen teiega nõus, et me vajame Euroopa poliitikat, mis oleks tulemuslikum ja ehk ka tõhusam, kuna see on peamine eelis, mida Hiina meiega võrreldes omab. See oleks ka ligitõmbavam ning rohkem kooskõlas meie Aafrika partnerite prioriteetidega. Toon teile vaid ühe näite: Euroopa institutsioonidena oleme me enam-vähem võimetud, kui asi puudutab programmide, toetuse või meetmete rakendamist konfliktijärgsetes olukordades. Võtame näiteks Libeeria. See on riik, kus on valitud valitsus, president, kellel on reaalne programm ja kes soovib muutusi. Kus on see tõhus vastus, mida see riik vajab nägemaks, et rahu, stabiliseerumine ja demokraatia annavad dividende? Mitte kuskil! See painab mind päevast päeva.
Euroopa Aafrika-poliitika kaasajastamine on olnud minu prioriteediks ametisse asumise hetkest alates. Arvan, et võib öelda, et me oleme juba saavutanud märkimisväärset edu, seda eriti seoses Lissaboni tippkohtumise tulemuseks olevate strateegiliste partnerlustega, kuigi on selge, et käia on veel pikk tee. Vaesuse vastane võitlus on meie arengupoliitika põhieesmärk. Selle eesmärgi saavutamiseks peame panema aluse jõukusele ja majanduskasvule. Hiina on iga päev selle majanduskasvu tunnistajaks ja ilmselgelt võiks see kogemus kasu tuua ka Aafrika riikidele.
Selleks et vaesuse vastu tõhusalt võidelda, peab igasugust majanduskasvu muidugi saatma aktiivne tulude ümberjaotamise poliitika. Olen mitu korda öelnud: majanduskasv ei taga arengut. Võtmeks on tulude ümberjaotamine ja see vajab kindlat valitsust. Samuti vajab see valvsat ühiskonda, vaba ajakirjandust, kõike seda. Usun, et EL ja Hiina mängivad siin tõelist rolli, kuigi tegemist on pikaldase protsessiga, milleks on vaja märkimisväärseid jõupingutusi mõlemalt osapoolelt.
Tahaksin teile rääkida mõnest küsimusest, mis mul tekkinud on. Kas on näiteks tegelikult realistlik, konstruktiivne, kasulik, isegi soovitav alustada seda koostööd, nõudes, et Hiina võtaks vastu ühise põllumajanduspoliitika kehtestatud poliitika ja normid? Millegipärast ma kahtlen selles. Kui see toimib, siis on asi suurepärane, kuid ma kahtlen selles.
Igatahes ei tundu aafriklased olema just ülemäära huvitatud sellest, et Hiina selle tee ette võtaks, seda seepärast, et nad otsivad alternatiive Euroopa arenguabile. Hiina abi hinnatakse seetõttu, et see on kiirem kui Euroopa abi ja ei too kaasa nii palju piiranguid, mis kokkuvõttes vähendavad Aafrika poliitilist ruumi. Sellele on mõned põhjendused. Kuskil on toimunud valestimõistmine. Inimesed ütlevad sageli, "Teie, eurooplased, te kehtestate tingimusi!" See ei ole tõsi. Meie tagatud koostöö või rahastamisega ei kaasne mingid poliitilised tingimused. Selle abi olemusega, selle kasutamise viisiga aga küll. Eelarvelist toetust näiteks ei anta, kui ei eksisteeri head valitsemistava, eelarvelist toetust ei anta riikidele, kus eksisteerivad konfliktid. See aga ei takista meid pakkumast arenguabi või humanitaarabi, isegi kui me ei nõustu valitsuse või kehtiva režiimiga.
Põhjalikult erinev ja segadust tekitav on asjaolu, et hiinlased reageerivad, nende väljamaksete protsess on meie omast palju kiirem, kogu meie bürokraatia juures, mis on olnud minu jaoks kirstunaelaks pea neli aastat. Selline on tegelikkus, siin peituvad segadus ja valestimõistmine ning ma arvan, et sellest tuleb rääkida.
Selge on see, et ma jagan teie hinnangut. On oluline, et Hiina abi oleks kooskõlas Aafrika riiklike prioriteetide ja riiklike süsteemidega, eelistatavalt koos teiste partneritega.
Sama võib öelda ka täna. On enneaegne, võib-olla isegi vastupidist tulemust andev, selles küsimuses asju tagant sundida, rääkimata püüdest seda ühepoolselt saavutada. see on pikaajaline eesmärk, aga hetkel näen ma vaid kolme valdkonda, millele meie koostöö ja dialoog keskenduda saab.
Üks on avatud ja konstruktiivne dialoog Aafrika teemal kauaaegse rahastaja ELi ja Hiina vahel. Teine on vajadus vahetada meie arengualaseid kogemusi Hiina ja Aafrikaga, nii et me saaksime koos saavutada arengualast edu. Näiteks on Hiina kujundanud fotogalvaanika programmide seeria. On selge, et sellisel mandril nagu Aafrika on ruumi kolmepoolse koostöö jaoks ning see on üks näide. Rääkisin sellest kaubandusministriga, kui nägin teda ühel kohtumisel Tongal, ning ta oli antud küsimuses väga avatud. Me räägime sellest uuesti Pekingis, kuna ma lähen siit otse sinna, nii et me saame seal kõnealuseid küsimusi uuesti käsitleda.
Kolmandaks peame austama oma kohustusi Pariisi tegevuskava alusel. Siin on tegemist regulatiivse ühtlustamisega ja tööjaotuse küsimusega. Siinkohal palun, innustan parlamenti meid aitama, sundides meie liikmesriike tegutsema. Eranditult kõik Euroopa arenguministrid ja peaministrid nõustuvad, et vaja on tööjõu paremat tööjaotust, sidususe tagamiseks on vaja tõhusamat koordineerimist. See on piisavalt õiglane, aga kui me teeme neile ettepaneku tegelike tööjaotuse strateegiate osas, ei saa me mingit vastust. Sellele on vaja tähelepanu pöörata, kuna see on fakt. Saate aru, minu eesmärk ei ole ainult Hiina kaasamine ühisesse põllumajanduspoliitikasse. Ma tahan minna sellest kaugemale ja püüda leida ühiseid huve mitmete Hiina ettevõtjatega Aafrikas, kaasa arvatud valitsusega, et soodustada arengut Aafrikas.
Eurooplased ja hiinlased peavad alustama Aafrika tegevuskavaga, andma oma panuse ning koondama oma vastavad eelised, ohverdamata väärtusi ja põhimõtteid, mis on taganud Euroopa stabiilsuse, rahu ja õitsengu viimase 50 aasta jooksul. See ei tee minust unistajat või narri, tegelikult lausa vastupidi. On oluline tunnistada, just nagu teie seda teete, et Hiina kohustus tõstatab küsimusi ja annab mõnikord alust muredele, isegi Aafrikas. Ka mina muretsen mõnikord selle pärast, milline saab olema koostöö Hiinaga, aga mis siis sellest? Just nimelt sellepärast ütlen ma, et me vajame dialoogi. On ilmne, et Hiina järgib Aafrikas oma majanduslikke, diplomaatilisi ja strateegilisi huvisid. Euroopa on liialt sageli teinud vea selles, et ei ole tunnistanud, et teda köidab sama asi, ning selle asemel, et peituda vaidluste taha, mis on kohati niikuinii äärmiselt silmakirjalikud, oleks palju parem tunnistada, et Aafrikal on potentsiaali, et Aafrikal on Euroopaga eriline side ja et meil on ühised huvid selle sideme avastamise, ehitamise ja sepistamise osas. Usun, et tegemist on strateegiaga, mis on kasulik kõigile, sest ainult sel moel lahendame me negatiivse rahastaja ja kasusaaja võrrandi, mis alati põhjustab alandust ja kahtlusi ning üksteisest sõltumise - nõrgemate tugevamatest sõltumise tunnet.
Nagu ma ütlesin, olen ma ülehomme Pekingis ja pr Gomez, ma püüan pinda sondeerida teie suurepärase raporti positiivse tõlgendusega.
Bastiaan Belder
väliskomisjoni arvamuse koostaja. - (NL) Hr juhataja, väliskomisjoni arvamuse koostajana pr Gomesi suurepärase raporti kohta tahaksin antud arvamuses rõhutada järgmisi punkte.
Hiina ametivõimud peavad oma suhetes Aafrikaga austama demokraatia ja hea valitsemistava põhimõtet ning inimõigusi. Väliskomisjon mõistab seega hukka Hiina täiesti pragmaatilist koostööd Aafrika rõhuvate režiimidega.
Hiina Rahvavabariigi kaubanduslik viibimine Aafrika territooriumil avaldab ökoloogilist mõju, millega Hiina peab vastutustundlikult tegelema. Lõppude lõpuks avaldab lääne ajakirjandus muret tekitavaid aruandeid looduskeskkonna kasutamise kohta, seda eriti Kongo delta piirkonnas. Need aruanded ulatuvad naftakasutamisest ja ülepüügist raadamiseni kõigist paikadest just looduskaitsealal.
Väliskomisjon mõistab samamoodi hukka ka asjaolu, et Peking jätab Hiina ja Aafrika vahelisest strateegilisest partnerlusest kõrvale mitmed Aafrika riigid nende diplomaatiliste suhete tõttu Taiwaniga. Hiinlaste selline suhtumine ei ole mitte ainult vastuolus nende endi kolmandate riikide siseasjadesse mittesekkumise põhimõttega, vaid ei ole ka kooskõlas kehtivate heanaaberlike suhetega Taiwani ja Pekingi vahel.
Gay Mitchell
fraktsiooni PPE-DE nimel. - Hr juhataja, Hiina alustas kauplemisega 1980. aastatel ja on vaesusest päästnud 400 miljonit oma elanikku, nagu märgitakse pr Gomesi suurepärases raportis. Milline teine maailma osa on sellise ajaga päästnud vaesusest 400 miljonit inimest? Peame selles osas realistlikud olema. See on üks küsimusi, mida täna siin arutama peame.
Paljud teised maailma paigad on kogenud Hiina draakoni kuumust. Majanduslik elavnemine paljudes Ladina-Ameerika ja Aafrika riikides on suuresti tänu Hiina majanduslikule tõusule. Hiina tegevus, kas siis investeeringud, kaubandus või Aafrikale osutatav abi, on viimaste aastate jooksul hüppeliselt suurenenud. Arvud räägivad iseenda eest. Hiina ja Aafrika kaubanduse väärtus suurenes 2 miljardilt USA dollarilt 1999. aastal pea 40 miljardi USA dollarini 2005. aastal. Nagu volinik ütles, on Hiina nüüd Aafrika jaoks tähtsuselt kolmas kaubanduspartner.
Hiina suhted Aafrikaga avavad palju võimalusi. Siiski on vaja, et me viskaksime kriitilise pilgu selle arengumõjudele. Arengupotentsiaal ja arengutingimused on ühe mündi kaks külge. Üheta ei ole võimalik saavutada teist. On tõsi, et arengupotentsiaali on paljudes Aafrika riikides küllaga, aga korrumpeerunud Aafrika valitsused on aastakümnete vältel näidanud üles hoolimatust oma elanike suhtes, keelates neile võimaluse areneda. Aafrika poliitilised võimud on need, kes otsustavad, kas Hiina kaasatust nähakse tavalise aafriklase jaoks kasulikuna või needusena.
Kongo on parim näide suure arengupotentsiaaliga paigast. Toodang ühe inimese kohta moodustab seal 714 USA dollarit aastas. Kongo elanikud on palju kannatanud. Hiina on sõlminud Kongoga lepingu kaheksa haigla, tuhandete kilomeetrite pikkuse tee ja raudteejaamade ehitamiseks ning vastutasuks varustavad kongolased Hiinat väga vajalike mineraalidega. Kuid kui seda on võimalik toimima panna, ei saa see lihtsalt olla olukord, kus kõik võidavad. See saab olla kõigile kasulik olukord, sest see viib edasi aastatuhande arengueesmärkide olemust. Kas meie siin Euroopas saame töötada Hiinaga, et püüda juhtuvat täiustada, püüda parendada olukorda selle asemel, et lihtsalt Hiina tegevust või puudusi hukka mõista? Kui me saame töötada koos Hiina ja Aafrikaga hea valitsemistava parandamiseks, siis usun ma, et me suudame osutada abi ja kaubandust ning täiustusi.
Usun, et volinikul on õigus: kui me tahame, et Hiina meid kuulaks, siis ei ole mingit kasu megafonidiplomaatiast. Suur osa Hiina mainest moodustab asjaolu, et nad ei saa end häbistada. Diplomaatial - vaiksel diplomaatial - on suurem võimalus meie eesmärkide saavutamiseks. Usun, et Euroopa peaks Hiinaga koos töötama, et soodustada parimat kasutusviisi selles, mis võib olla esimeseks tõeliseks võimaluseks midagi Aafrikas korda saata pärast aastatepikkust sel teemal rääkimist ja mitte midagi tegemist. Isegi parem, kui Hiina avaldab meile survet aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks. Me vajame seda konkurentsi; me vajame survet.
Józef Pinior
fraktsiooni PSE nimel. - Proua juhataja, esmalt tahaksin tänada pr Gomesit selle tõsise ja poliitiliselt väga olulise raporti eest.
Hiina on kaasaegses maailmas ülemaailmne tegutseja ja me tahaksime teda globaliseerumise protsessis näha Euroopa Liidu tõelise partnerina. Hiina peaks uues maailmakorras mängima olulist rolli ja me kiidame seda rahumeelset rolli, mida Hiina mängib Aafrikas.
Samal ajal peab Hiina võtma kohustusi inimõiguste ja arengu valdkonnas. Iseäranis peaks Hiina kasutama oma mõju oma ebameeldivaimate sõprade, kaasa arvatud Sudaani valitsuse ohjeldamiseks. Õnneks ei ole Hiina enam vastu ÜRO rahuvalvajate tegevusele Darfuris ja saadab mõned oma sõjaväelased vägedega liituma.
Negatiivse punktina on Hiina jätkuvalt saatnud relvi Aafrika diktaatorlikele režiimidele. Käesoleval nädalal takistasid Sambia, Mosambiik, Lõuna-Aafrika Vabariik ja Tansaania Hiina laeva, mis üritas viia suure koguse laskemoona, miinipildujaid ja teisi surmarelvi Zimbabwe presidendile Mugabele. Need relvad mängiksid Mugabe režiimi kasutuses demokraatiavastast, isegi surmavat rolli.
Kõnealuses raportis kutsub Euroopa Parlament Hiinat üles olema Aafrika ühiskondade, demokraatia ja inimõiguste poolt.
Fiona Hall
fraktsiooni ALDE nimel. - Proua juhataja, tahaksin pr Gomesit tänada selle raportiga tehtud suure töö ning kolleegidega tiheda koostöö tegemise eest.
Raport on väga laiaulatuslik, nii et ma pean keskenduma vaid mõnele küsimusele. Iseäranis tervitan ma üleskutset, et komisjon esitaks niipea kui võimalik ettepanekud kõigi ebaseaduslikult hangitud puidu ja puidutoodete keelamiseks ELi turul. See on ülioluline, kui tahetakse lõpetada ebaseaduslikult raiutud Aafrika puidust valmistatud Hiina mööbliga kauplemist tagaukse kaudu. Selline kaubandus ohustab Aafrika troopilisi metsi ja jätab Aafrika riigid ilma väga vajalikust maksutulust. Maailmapanga hinnangu kohaselt läheb ebaseaduslik metsaraie arengumaadele kaotatud sissetuleku näol maksma 15 miljardit USA dollarit aastas.
Teiseks toetan ma täielikult raportööri, kes kutsub ELi üles vastu võtma õiguslikult siduvat õigusakti relvaekspordi kontrollimiseks ning säilitama relvaembargot Hiina suhtes. Raporti kirjutamisest saadik oleme saanud graafilisi tõendeid, nagu mitmed kolleegid on maininud, selle kohta, et Hiina ekspordib ikka veel relvi riikidesse nagu Zimbabwe, mis rikuvad jämedalt inimõigusi.
Laiemates kaubandusküsimustes toetan mina isiklikult majanduspartnerluslepingute raportis mainimist. Majanduspartnerluslepingud ei ole tähtsusetud, sest kui nad oleksid paindlikumad ja selgemalt arengusõbralikumad, oleksid nad Hiina-Aafrika kaubanduse mudeliks. Sel moel riskeerib Hiina Aafrika nügimisega tagasi kaubanduslõksu.
Lõpetuseks. Ma tervitan raporti üleskutset mitmepoolse dialoogi järele ELi, Aafrika ja Hiina vahel. See on iseäranis oluline seoses kliimamuutustega.
Volinik tõi näiteks fotogalvaanika. Ükski manner ei ole Aafrikast vastuvõtlikum ülemaailmsele soojenemisele ning miljonite aafriklaste tulevik võib sõltuda sellest, kas EL kaasab Hiina Kyoto-järgsesse lepingusse ja taastuva tehnoloogia jagamisse.
Konrad Szymański
fraktsiooni UEN nimel. - (PL) Proua juhataja, pr Gomesi raport esindab Hiina Aafrikas viibimise kõiki olulisi aspekte. Selles on ainult üks ebatäpsus - Hiina viibimisel Aafrikas pole mingit pistmist ühegi arengupoliitikaga, toetusest rääkimata. Arengupoliitika on siin üksnes vahend Hiina kahe üldise strateegilise eesmärgi rakendamiseks.
Esimene eesmärk on tagada toorainega varustamine küllaltki jõulist toorainediplomaatiat kasutades. Just Hiina kasvav nõudmine looduslike ja energiat tekitavate toorainete järele teeb Sudaanist, Angolast ja Saharast lõunasse jäävatest Aafrika riikidest nii olulise tähtsusega riigid.
Hiina valitsuse teine ja mitte sugugi vähem oluline eesmärk on konsolideerida maailma autoritaarset poolust vastukaaluks lääne liberaaldemokraatlikele mudelitele. Seetõttu ka isegi ÜRO relvakaubandusembargo rikkumine Darfuris, Libeerias ja Kongos. Sel põhjusel on poliitilised sidemed Pekingi ja Sudaani, Tšaadi, Zimbabwe ja Somaalia vahel.
Taiwani tunnustavate riikide kõrvalejätmine toetusalasest koostööst on veel üks tunnus, et partikularistlikku strateegiat eelistatakse arengupoliitikale.
Täna tuleb meil järeldada, et Euroopa on antud olukorras võimetu. Muidugi võime me järgida voliniku palveid ja jätta sinnapaika OECD korruptsiooni ja riigi rahanduse põhimõtted ja siis saame me teha sama teiste rahvusvaheliste kokkulepetega. Lõpuks saame sinnapaika jätta isegi ÜRO põhikirja, kuid sellisel juhul ei tea me enam, millele tugineb meie roll maailmapoliitikas ja kuidas me erineme teistest tegutsejatest maailmapoliitikas.
Margrete Auken
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DA) Proua juhataja, tahaksin tänada pr Gomesit suurepärase ja tasakaalustatud raporti ning suurepärase koostöö eest. ELis oleme me harjunud, et meie käes on juhtroll Aafrika kaubanduse ja arengu osas. Tänu Hiina kasvavale investeeringule võivad asjad aga kiiresti muutuda. ELi viibimine Aafrikas ei ole probleemivaba; kuid Hiina viibimine Aafrikas võib areneda vägagi õnnetus suunas. Hiina tohutu nõudlus toorainete ja energia järele valitseb Hiina investeeringuid, muretsemata väga ühiskonna tervisliku arengu pärast. Hiina peaks selle asemel keskenduma probleemidele, nagu töökohtade loomine sobivate investeeringute abil, st Hiina peaks lõpetama omaenda tööjõu sissetoomise ja selle asemel arendama tootmissektorit ja töötlemist kohapeal, s.o Aafrikas. Investeerimispoliitikasse tuleb aga kaasata ka hea valitsemistava. Seni on Hiina keeldunud antud lähenemisviisi vastu võtmast ja ei ole väljendanud muret selle pärast, kas ta toetab korrumpeerunud ja vägivaldseid režiime või kas ta panustab tsiviilelanikkonna rõhumisse. Enda jaoks odavate alternatiivide leidmise asemel peab Hiina järgima mängu demokraatlikke reegleid ja austama inimõigusi.
Lõppude lõpuks saaks Hiina aafriklaste heaks nii palju ära teha. Lubage mul tähelepanu pöörata ühele Aafrika kõige silmapaistvamale probleemile, mida on juba ka mainitud, nimelt elanikkonna arvu suurenemisele. Hiina omab selles valdkonnas ainulaadseid teadmisi ja kogemusi, mis võiksid olla suureks abiks. Lisaks, daamid ja härrad, kujutlege, et Hiina ostaks nüüd relvi, nagu mitu inimest täna maininud on. Relvi, mida on saadetud Zimbabwesse ja millel ei lubata nüüd siseneda paljudesse sadamatesse riikides nagu Mosambiik ja Lõuna-Aafrika Vabariik. Hiina demonstreeriks end siis ülemvõimuna, mis kuulaks teisi ja vastaks kohustustele, mis tulenevad kohast ÜRO Julgeolekunõukogus. Just seda raport julgustabki tegema: et pandaks alus heale dialoogile ELi, Hiina ja Aafrika vahel, millest oleks kasu kõigile osapooltele.
Paul Marie Coûteaux
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (FR) Proua juhataja, kiidusõnad pr Gomesile, kuid ma tahaksin ka esitada üldise küsimuse. Tahaksin küsida, keda Hiina valitsus lollitada püüab. Noh, mul on sellest hea ettekujutus: mina arvan, et nad püüavad kõiki lollitada. Valitsus on muutnud naerualuseks Euroopa Komisjoni, mis, tuleb tunnistada, oli äärmiselt naiivne ja leebe tekstiilikvootide küsimuses. Ta naeruvääristab rahvusvahelise kaubanduse eeskirju - kui neist mõned veel eksisteerivad - pidevalt mitte kontrollides, kas Hiina eksporti toodetakse kooskõlas importivate riikide kvaliteedi- ja ohutusnormidega, seda iseäranis mänguasjade puhul, kinnitades nii vabakaubanduse absurdsust.
Hiina valitsus muudab naerualuseks Prantsusmaa, organiseerides Pariisis Prantsusmaa-vastaseid meeleavaldusi, sest teda ärritasid Prantsusmaa protestid seoses Tiibeti, mida Hiina jätkuvalt rõhub, elanike väärkohtlemisega.
Ta naeruvääristab kogu maailma, sest teab, et maailma juhib turg ja et see ihkab Hiina turgu. Seega teeb Hiina valitsus just seda, mida tahab. Selle domineerimine saab olema veelgi täiuslikum, kuna Hiina valitsusel on poliitilise kavaluse teel õnnestunud üle trumbata Euroopa, hr Michel, Aafrikasse jõudmisel, saavutades nii kontrolli meie põhitoiduainete üle. Ja kes saab teda süüdistada? Ta vaid lõikab kasu meie nõrkusest ja viimasena, aga mitte sugugi vähem tähtsana, Euroopa ja eriti Prantsusmaa rumalast ja ohtlikust tagasitõmbumisest mandrilt, mis saab 21. sajandil meie jaoks üha olulisemaks.
Andreas Mölzer
(DE) Proua juhataja, Aafrika näitel saab selgeks, et paljukiidetud arengukoostöö ei kulge nii plaanikohaselt, kui me oleksime tahtnud. Liiga sageli kasutatakse seda ekspordi soodustamiseks doonorriikidest ja mõnikord ka diktaatorite toetamiseks või isegi uute kohustuste loomiseks võlahalduspoliitikat kasutades.
Selles kontekstis tuleks Hiina ja India viimaseid püüdlusi Aafrika mandril Euroopa seisukohast käsitleda vägagi skeptiliselt. Siin püüavad madalamate kuludega riigid, kes ohustavad oluliselt Euroopa majandust, ilmselgelt tagada enda jaoks odava tooraine allikaid ja leida uusi turustusvõimalusi. Selline Aafrika kangekaelne uuskolonialism - nagu ma seda nimetan - Hiina ja India poolt nulliks ühe hoobiga kõik lääne poliitika senised pingutused. Pekingil või New Delhil ei tohi lubada õhutada riike, mille võlad on just hiljuti kustutatud, laenama ja looma uusi kohustusi ainult toorainete varude tagamise eesmärgil. Samamoodi ei tohiks Aafrika riikidel lubada oma kätt liiga kergelt välja sirutada arenguabi saamiseks, kui nad ei ole isegi valmis tagasi võtma omaenda kodanikke, kui Frontex need Euroopa ranniku lähedal ebaseaduslike sisserändajatena kinni peab.
Kui me püüame Hiinale survet avaldada, tehakse meid eurooplastena aga võimu ülemaailmsele tasakaalule tuginedes äärmiselt naeruväärseks. Samuti ei pelga Hiina teha äri rahvusvaheliselt kritiseeritud valitsustega, näiteks Sudaaniga, ega karda toimetada relvi Zimbabwesse. Riigi jaoks, kus inimõigused ja demokraatia, keskkonnakaitse ja jätkusuutlikkus on hetkel jätkuvalt väheolulise tähtsusega, ei ole selline lähenemisviis tegelikult kõige ebaloogilisem.
Aafrika puhul vajame poliitikat, mis nõuab stabiilsust, demokraatiat ja inimõigusi, aga samuti - ja see on kõige olulisem - poliitikat, mis peab silmas Euroopa huve. Euroopa Liit ei tohi meie raha määramatult Aafrikale anda, sidumata seda eesmärkidega sisu ja poliitika osas. Siiani on lähenemisviis meile pannud vaakumi, mille tulemuseks on rändevood, inimõiguste rikkumine ja suur vaesus. Hiina ja India ambitsioonid soodustavad seda tõenäoliselt veelgi, kui me ei tee lõpuks täielikku kannapööret. Meie, eurooplased, ei saa jätkata vaid humanitaarabiprojektide rahastamisega ja lubada teistel võimudel, nagu antud olukorras Hiina ja India, jätkata oma ulatuslikku kaubandustegevust.
Daniel Caspary
(DE) Proua juhataja, daamid ja härrad, kui ma mõtlen Aafrikale, küsin ma endalt sageli: kas Aafrika on meie Euroopa seisukohast mõnevõrra unustatud manner või näeme me eurooplastena Aafrikas võimalusi?
Mulle jääb sageli mulje, et me näeme Aafrikat ikka veel probleemina ja ei tunne ära võimalusi. Hiina lähenemisviis Aafrikale on väga erinev. Hiinlastele on Aafrika eelkõige võimalus ja nad keskenduvad selle kasutamisele. Viimastel aastatel on nad seda teinud võrdlemisi märkamatult. Alles viimastel kuudel on neid tähele pandud ja sel põhjusel on nende eesmärgiks majanduslike huvide poliitika.
Sellised küsimused nagu inimõigused, õigusriigi põhimõtted ja hea valitsemistava, mida mõned mu kolleegid täna juba käsitlesid, ei ole hetkel hiinlastele Aafrikas olulised. Nende ainsaks mureks on investeerimine Aafrika infrastruktuuri, et nad saaksid piiramatu juurdepääsu tooraineturgudele. Tegemist on Hiina kasvava toorainevajaduse katmisega. Tegemist ei ole kindlasti Aafrika riikide ja nende elanike aitamisega teel täiesti jätkusuutliku majandusliku arengu suunas.
Ma olen täiesti veendunud, et peame asetama suurema rõhu Aafrika riikide kaasamisse maailma majandusse, et neil oleks oma toorainete, ressursside ja kõigega, mida neil pakkuda on, võimalus saada kasu globaliseerumisest maailma turgudel, mitte muutuda täielikult sõltuvaks Hiina monopolidest. Peame siin pidama dialoogi Aafrika riikidega paremini kui varem. Samuti peame siin võrdsustama konkurentsi hiinlastega intensiivsemalt kui varem ja tõesti tegema kõik, mis meie võimuses, et veenda aafriklasi heas valitsemistavas ja vabade turgude eelises.
Ainult siis õnnestub meil Aafrikas edendada õigusriigi põhimõtteid, demokraatiat ja inimõigusi ja seejärel saavutada edu selles, et me ei luba Aafrika riikidel kalduda Hiina suunas, sest Aafrika ei õpi Hiinalt kindlasti midagi - meie oleme seda viimastel nädalatel raskel viisil teada saanud - selle kohta, kuidas toimivad demokraatia ja sotsiaalne turg.
Alessandro Battilocchio
(IT) Proua juhataja, daamid ja härrad, esmalt tahaksin tänada raportööri Ana Gomesit suurepärase töö eest. Hiina sagenev viibimine Aafrikas sunnib meid vastu võtma Euroopa tegevuskava, et tulla toime esilekerkivate võimaluste ja uute väljakutsetega nii hästi, kui suudame.
Hiina panus Aafrikasse abiandjana on hea, kuid ma tahaksin mõne hetke jooksul toonitada kahte aspekti: meie, eurooplaste jaoks - tuginedes osaliselt Cotonou lepingus sätestatud põhimõtetele ja kohustustele ning üldisemalt kooskõlas meie arengupoliitika üldise raamistikuga - on muret tekitav, et toetuse kõrval ekspordib Hiina ka mitmeid kohutavaid riiklikke tavasid, nende seas korruptsiooni, halba laenupoliitikat, töötajate õiguste mitteaustamist ning keskkonnaküsimustele vähese tähelepanu pööramist.
Veel üks probleem, mida tuleks hoolikalt jälgida, on tihedad suhted Pekingi ja teatud Aafrika totalitaarsete ja repressiivsete režiimide, nagu Sudaan ja Zimbabwe, vahel. Selles kontekstis peab Hiina täitma kõik kohustused, mis tulenevad tema kui ÜRO Julgeolekunõukogu alalise liikme rollist.
DanutBudreikait
(LT) Proua juhataja, daamid ja härrad, Hiina Aafrika poliitika ohustab Aafrika riikide harmoonilist arengut. Töötingimused Aafrikas tegutsevates Hiina ettevõtetes on võrdväärsed orjusega. Hiina pakub jätkuvalt Aafrika diktaatoritele poliitilist ja rahalist abi ning suurendab sõjalist koostööd Aafrika režiimidega. Sudaan ja Zimbabwe on põhilised Hiinast relvade importijad. Hiina pakub Aafrika riikidele tohutuid võlgu läbipaistvate tingimusteta, julgustades juba niigi levinud korruptsiooni Aafrika riikides võimul olevate jõudude seas. Aafrika puidu ja elevandiluu ebaseaduslikul impordil Hiinasse on laastav mõju Aafrika keskkonnale. Sellises olukorras ei saavuta arengukoostööpoliitika oma eesmärke. Seega tahaksin innustada ELi tagama, et Hiina ei eiraks investeeringute rakendamisel inimõiguste austamist ja head haldamist ning et lõpetataks relvakaubandus kõigi Aafrika riikidega, kus on käimas või mida ohustab sõjaline konflikt. Seni kuni Hiina ei ole valmis lõpetama relvadega kaubitsemist, peaks EL kehtestama Hiinale relvaembargo. Tähelepanu tuleb juhtida veel ühele asjale ja see on, et Hiina Aafrika poliitikat silmas pidades peaksid üksikud ELi liikmesriigid lahendama oma erimeelsused. Uuesti läbivaadatud ELi poliitika võimaldaks Aafrikal kasutada oma loodus- ja inimressursse vastastikku kasu tooval viisil ning jätkata oma majandusliku ja poliitilise iseseisvuse arendamist.
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Proua juhataja, volinik, pr Gomesi raport on tegelikkuses üksikasjalik loeng äärmiselt keeruliste kolmepoolsete suhete teemal Aafrika riikide ja Hiina vahel, pöörates erilist tähelepanu ELi huvidele. Sellele lisaks on Aafrika arengus oma osa ka teistel organisatsioonidel, näiteks Maailmapangal.
Ei ole mingit kahtlust, et Hiina iga aastaga kasvavat rolli Aafrika riikide arengus tuleb vaadelda positiivses valguses, vaatamata tegevuse prioriteediga seonduvatele kahtlustele. Peame leidma enda jaoks vastuse küsimusele, kas kaubanduslikud investeeringud on olulisemad kui humanitaarabi. Vaeste Aafrika riikide jaoks on igasugune abi oluline, just nagu on olulised vesi ja samuti võitlus haiguste vastu, haridus, infrastruktuuri loomine ja rahu. Järeldusi on vaid üks: peame tegema koostööd, et töötada välja parimad meetodid nende riikide jätkusuutlikuks ja samas kiirendatud ja kestvaks arenguks.
Bastiaan Belder
(NL) Proua juhataja, oma põhjaliku raporti lõikes 65 kutsub pr Gomes Euroopa Liitu ja Hiinat üles mitte järgima relvakaubandustehinguid Aafrika valitsustega, kes on süüdi inimõiguste rikkumises, on segatud konfliktidesse või kus on iga hetk puhkemas sõda. Ma nõustun selles osas täiesti raportööriga. Sama käib ka tema toodud konkreetsete näidete kohta ja Aafrika riikide nimekirjas on täna kõige märgatavam kindlasti Mugabe Zimbabwe.
Möödunud nädala lõpus teatas lääne ajakirjandus ulatuslikust Hiina relvahankest Mugabe režiimile Lõuna-Aafrika kaudu, just nagu sisemised pinged Zimbabwes ei olnud kõigi presidendivalimistega seotud mahhinatsioonide tulemusel veel piisavalt kõrged. "Zimbabwe jaoks on Hiinasse minemine oma teise koju minemine," ütles president Mugabe oma viimasel külaskäigul Pekingisse, umbes poolteist aastat tagasi. Millal ütlevad Hiina võimud tegelikult lahti sellest ja teistest Aafrika "sõpradest"? Volinik, ma loodan, et te esitate selle tungiva küsimuse Pekingis. Pr Gomesi raport annab samuti selleks põhjust.
Zbigniew Zaleski
(FR) Volinik, pärast kõike seda, mida te ütlesite, uurigem Hiina viibimist Aafrikas. Sel eesmärgil jätkan Poola keeles.
(PL) Proua juhataja, volinik, möödunud sajandi algul tulid Hiina kodanikud Inglise ja Prantsuse kodudesse eksootiliste teenijatena. 1950ndatel ja 1960ndatel olid meil Hiina tooted: pastakad ja mitmesugused tooted koolide jaoks; ja nüüd on hiinlased saanud võimsaks majanduslikuks ja poliitiliseks jõuks.
Nagu te ütlete, on kõigil õigus majanduslikul ja poliitilisel areenil tegutseda ja keegi ei keela neil seda teha, kuid hiinlased on oma püüdlusi koondanud ja liiguvad oma eesmärkide poole teatud plaaniga. Aga millised on need plaanid, mille poole nad püüdlevad? Kuna neid ei koorma mingigi kolonialismi märk või silt, võivad nad ekspluateerida ja ekspluateerivadki Aafrika loodusvarasid. Ma olen otsekohene - ekspluateerivad. Mis veel hullem, lisaks võivad nad eksportida ja juba ekspordivadki oma totalitaarset sotsiaalpoliitilist mudelit ning Aafrika vajab selle eest kaitset. Aafrika on vaja sellest päästa.
Euroopal on koloniaalpäevilt traditsioonilised sidemed, mida nimetatakse kenasti "koostööks". Nii humanisti vaatenurgast kui ka süütundest peaksime me igas aspektis Aafrikat konstruktiivselt aitama. Me teeme seda, kuid hiinlased nügivad meid välja. Samaaegselt selle ülemvõimuga peaks ka EL saavutama Aafrika usalduse ja näitama samas ka oma valmidust panustada selle suure, meile nii lähedal asuva mandri arengusse.
Volinik, me seisame silmitsi tohutu väljakutsega.
Vural Öger
(DE) Proua juhataja, kogu maailma uuenenud huvi Aafrika vastu saadab perspektiivimuutus. Täna on Aafrika enam kui vaid vaene manner. Mõnes Aafrika riigis on majanduskasv kuni 10%.
Räägime nüüd kõige olulisemast: mida Hiina Aafrikast otsib? Selle kõige olulisemaks pühendumismotiiviks seal on energiaressursid. Lahingus juurdepääsu pärast toorainetele jääb väärtustel põhinev lääne poliitika aga üha sagedamini halvemasse olukorda. Euroopa kõige olulisemaks motiiviks on Aafrika jätkusuutlik areng.
Teoorias oleks ühine ELi ja Hiina kava Aafrika küsimuses ideaalne. Me ei tohiks siin väita, et oleme paremad, sest Aafrika riigid usaldavad ELi sama vähe kui Hiinat. EL ei saa pakkuda lahendusi ei Hiinale ega Aafrikale. Igatahes peab EL jätkama kohustuste sidumist tingimustega. Samal ajal peaks EL rohkem kui siiani edendama valitsusi, institutsioone ja kodanikuühiskonda. Dialoog Aafrikaga on vajalik, kuid ei tohiks kahe silma vahele jätta kaebusi. Selles osas toetan ma pr Gomesi raportit.
Renate Weber
Proua juhataja, ma tänan oma kolleegi pr Ana Gomesit tehtud töö ja kõikehõlmavate ja realistlike hinnangute eest. Nagu raport näitab, on Hiina juba praegu Aafrika jaoks tähtis majanduslik ja poliitiline partner. Aafrika arengu osas ma usun, et sel mandril on vaja palju tööd ära teha ja et Hiinat uue tegutsejana tuleks osalejana tervitada.
Mul on siiski hirm, et oma toetuse konstruktiivsetesse püüdlustesse - tervishoid, haridus, vaesuse vähendamine ja infrastruktuur - suunamise asemel jätkab Hiina kõnealusel mandril tragöödiatesse panustamist ja teeb seda relvadega kaubeldes ja õõnestades kõiki samme, mida Aafrika riigid astuvad demokraatia, hea valitsemistava põhimõtete ja inimõiguste austamise suunas. Zimbabwesse relvi vedav Hiina laev seab taas kahtluse alla Hiina tegeliku pühendumuse Aafrika rahu ja julgeoleku saavutamisse panustamisel.
Paljud Aafrika riigid tervitavad koostööd Hiinaga, kuna majanduslike hüvedega ei ole seotud mingid poliitilised tingimused, aga EL peaks tõsiselt toetama nii Hiinas kui ka Aafrika riikides institutsioonide rajamist, inimõiguste edendamist ja läbipaistvamate eeskirjade kehtestamist loodusvarade kasutamise osas. Hiljutised arengud on näidanud, et isegi juhtudel, kui valitsused on viimaste aastate jooksul muutunud avatumaks riigi rahade ja ressursside kulutamise osas, on nad pöördunud tagasi läbipaistmatuma halduse juurde. ELil on kohustus aidata Hiinal saada arengukoostöös usaldusväärseks partneriks.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Proua juhataja, volinik, vaatamata elavale kaubandusele Hiina ja Aafrika riikide vahel ning isegi vaatamata asjaolule, et Hiinast sai hiljuti Aafrika netotoetajaks, eelistavad Aafrika sisserändajad, vaatamata meie koloniaalminevikule, siiski Euroopat, mitte Hiinat. See on parim tõestus selle kohta, et aafriklased eelistavad meie väärtusi, nagu inimõiguste austamine ja mure jätkusuutliku arengu pärast, mis tagab parema tuleviku.
See annab Euroopa Liidule moraalse õiguse, kuid samuti kohustuse uurida Hiina Aafrika poliitikat, kuna, nagu raportöör õigesti rõhutab, võib Hiina märgatavalt kiirendada Aafrika jätkusuutlikku arengut, kuid võib samas ka seda kahjustada. Seda silmas pidades on idee kolmepoolsete kõneluste pidamisest Euroopa Liidu, Aafrika Liidu liikmesriikide ja Hiina vahel eriti toetamist väärt.
Zuzana Roithová
(CS) Hiina kurameerimine Aafrikaga ei seisne ainult sõjalises koostöös, strateegiliselt olulistes toorainetes, ulatuslikes investeeringutes ja tohutu turu loomises Hiina toodetele; see hõlmab ka infrastruktuuri rajamist. Kaubanduse maht on 2000. aastast viiekordistunud ja moodustab peagi 100 miljardit USA dollarit, kuigi lääne kaubandus vastutab hetkel jätkuvalt umbes kahe kolmandiku Aafrika kaubandustulude eest. Hiina poliitika tugineb mittesekkumise kontseptsioonile ja võrdlevale majanduslikule eelisele. See tähendab kulutõhusate kaupade ja relvade eksportimist vastutasuks tooraine eest. Investeerimine ja pikaajalised lepingud on ette läbimõeldud pikaajalise Hiina strateegia elemendid, mis ei tunne Aafrikale sugugi kaasa.
Hiina mõju Aafrika riikidele on totalitaarse mudeli ja korrumpeerunud turu mudeli ohtlik näide, mis ei hõlma mingit austust üksikisikute või inimõiguste vastu või mingitki austust keskkonna vastu. Hiina nälg Aafrikale tingimusteta relvavarude toimetamise eest saadava tooraine järele on muutumas üha suuremaks ja suuremaks takistuseks aastatuhande arengueesmärkide saavutamisel. Me peame Hiinat sundima tunnistama oma vastutust arengupoliitikas, vaesuse vähendamises ja jätkusuutlikus majanduskasvus. Lõppude lõpuks on Hiina ÜRO Julgeolekunõukogu alaline liige ja sellena on ta vastutav edusammude eest Aafrikas.
Ma mõistan hukka Hiina toetuse Sudaani režiimile. Toetan dialoogi Hiinaga Aafrika poliitikate ühtlustamise küsimuses ja vaesuse vähendamise eesmärgil, aga ega ma väga ei looda. Siiski ei tohi me alla anda. Me peame tegema lõpu toorainete rüüstamisele ja aitama Aafrikal saada majanduslikult iseseisvaks. Peame järgima oma inimõigustele ja keskkonnakaitsele tuginevat kaubanduspoliitika strateegiat. Ma palun jumalat, et see meil õnnestuks.
Katrin Saks
(ET) Tahaksin kõigepealt tänada Ana Gomesit selle raporti eest. Minu jaoks on esimene sõnum siin mitte ainult Hiina käitumine, vaid pidevalt nappiv euroliidu ühtne välispoliitika. Me ilmselt kõik nõustume, et Euroopa Liidu ühine seisukoht siin on väga tervitatav.
Rõhutaksin paari asja. Esiteks ülemaailmset lähenemisviisi: me peaksime vaatlema Hiina-Aafrika vahelist koostööd ülemaailmsest vaatevinklist, mitte sellest aspektist, et Aafrika on ainuüksi Euroopa traditsiooniline mõjuala. Ja teiseks me peame rõhutama vastutustunnet: Hiina peab tajuma järjest enam vastutust, mis sellisest strateegilisest partnerlussuhtest välja kasvab.
Ja lõpuks ka üks märkus. väliskomisjoni soovitus, lõige 13.
"on seisukohal, et Hiina tegutsemine Aafrikas ja äsja loodud ELi-Aafrika
strateegiline partnerlus peaksid omavahel ühilduma;"
(ET) Esiteks ei usu ma, et meie poliitika peaks joonduma Hiina Rahvavabariigi omast, ja veel vähem usun ma ausalt öeldes, et hiinlased hakkavad meiesarnaseid jutustava iseloomuga soovitusi arvesse võtma.
Cristian Silviu Buşoi
(RO) Hiina ja Aafrika vahelise kaubanduse väärtus suurenes 2 miljardilt eurolt 1999. aastal ligikaudu 39,7 miljardi euroni 2005. aastal ja mis puutub kaubanduse tähtsusesse, siis Hiina on hetkel Aafrika jaoks tähtsuselt kolmas partner.
See tõestab väga selgelt suurt huvi, mida Aafrika Hiina ülemaailmsete huvidega seoses äratab.
Resolutsioonis on mõned väga tähtsad järeldused, mida tasub veel kord rõhutada. Me peame väga kindlasõnaliselt selgeks tegema, et loodame, et Hiina kaasatus Aafrikas ei hõlma ainult riike, mis äratavad huvi energiapoliitika seisukohast.
Peaksime ka innustama Hiinat tagama tingimusteta abi oma Aafrika partneritele ning rahvusvaheliste toetuste või laenudega seotud majanduslikud tingimused ei tohiks mõjutada jätkusuutliku arengu eesmärki.
Meie jaoks on olulisem näha, mida me teeme ja mida EL teeb selles olukorras. Nõustun volinik Louis Micheliga, kes ütles, et kahjuks ei kasuta EL ära oma ainulaadset positsiooni Aafrika küsimuses.
Euroopa Liit peaks suurema osa oma aastaeelarvest suunama ümber otseseid välisinvesteeringuid ligimeelitavate infrastruktuuriprojektide rahalisele toetamisele.
Lõpetuseks: Euroopa palju tähtsam viibimine Aafrikas peaks kavatsusest saama tegelikkuseks.
Colm Burke
Proua juhataja, viimase aastakümne jooksul on Hiina hakanud märkimisväärselt suurendama oma diplomaatilisi ja majanduslikke suhteid Aafrikaga, seda suuresti tänu nõudlusele tooraine järele. Hiina kaubandus kõnealuse mandriga on 2001. aastast neljakordistunud ja ressursside pärast rüselemisel on negatiivsed tagajärjed ja need pikendavad korrumpeerunud ja rõhuvat eliiti Aafrikas. Sellise rõhuva režiimi näiteks on Sudaan, kus CNPC - Hiina riigile kuuluv naftaettevõte - kontrollib umbkaudu 60-70% Sudaani naftatoodangust, samas kui Sudaan on ka põhiline Hiina relvade saaja.
Valitsemise, demokraatia ja inimõigustega seonduvaid poliitilisi tingimusi ei nähta sageli osana Hiina Aafrika poliitikast. Hiinal endal on kodus tõsiseid probleeme hea valitsemistava, inimõiguste austamise ja põhiliste tööstandarditega. Näib, et see riik ei ole sugugi positsioonil, kus võiks oma abi muuta sõltuvaks Aafrika inimõiguste standardite paremaks muutumisest, kui ta ise ei järgi nimetatud standardeid. Siiski on Hiina mittesekkumise poliitika oma majanduspartnerite riiklikes küsimustes nüüd muutunud liiga mugavaks vabanduseks, andes Hiinale puhta lehe oma kohati hoolimatute lepingute jätkamiseks, eriti Aafrika mandril.
See mittesekkumise poliitika ja Hiina leebe suhtumine küsitavatesse režiimidesse, nagu näiteks Sudaanis, on jätkuvalt murepunkt, millega on vaja tegeleda. Kahjuks aga - kuna Hiina valdavalt kahepoolne lähenemisviis Aafrika küsimuses ei vasta ELi peamiselt mitmepoolsele lähenemisele - jäetakse EL mõnevõrra kõrvale. Korrumpeerunud Aafrika juhid eelistavad allkirjastada tasuvaid kokkuleppeid, millega ei kaasne nõudmisi ja nii tundub, et EL jääb sellest kõrvale.
Sellele vaatamata peaks EL jätkuvalt järgima oma traditsioonilist jätkusuutliku arengu edendamisele suunatud positiivse tingimuslikkuse poliitikat ning teda ei tohiks meelitada oma lähenemisviisi Aafrikale üksikasjalikuks muutma ainuüksi sellepärast, et Hiina sõlmib rohkem lepinguid. Selle asemel peab EL innustama Hiinat oma suhetes Aafrikaga vastu võtma rohkem arengukriteeriume. Hiina on suur jõud, ÜRO Julgeolekunõukogu alaline liige ja omab seega kohustusi Aafrika ja kogu maailma ees.
Nirj Deva
Proua juhataja, tänan oma kolleegi pr Gomest suurepärase raporti eest. See raport tugevdab meie suhet Hiinaga, mis on vajalik ülemaailmse majanduse toetamise seisukohast. Veel hiljuti, ja enne seda tuhandete aastate vältel, teostas Hiina ainult soovituslikku võimu, nagu meie praegu ELis teeme, aga Hiina on muutumas. Tegemist on ülemvõimuga nii majanduslikult kui ka sõjaliselt ja see riik on muutumas.
Meie suhe Hiinaga peab tuginema austusele. See ei saa olla suhe, kus kumbki osapool peab vajalikuks teisele epistlit lugeda või teda kiusata. Nõukogude Liitu kaasates tegime me lõpu külmale sõjale ja tõime Euroopasse rahu. Samamoodi peame kõigil tasanditel kaasama ka Hiina. Peame säilitama institutsioonide, mis on aluseks meie eeskirjadele tuginevale ülemaailmsele liberaalsele majandusele ja väärtustele, vastasel juhul on meiega lõpp.
See tähendab, et Hiina mängib täielikku ja aktiivset rolli kõigis sõjajärgsetes Bretton Woodsi institutsioonides, mille me oleme nii hoolikalt rajanud. Samuti tähendab see koostööd Hiinaga rahvusvahelise korra eeskirjade tugevdamise eesmärgil nii, et see oleks nii meie kui ka Hiina huvides. Aastaks 2020 on Hiina majandus suurim maailmas. Meie ees seisab nüüd valik. Me kas lubame Hiinal mängida täielikku ja aktiivset rolli liberaalsetes, kõigele avatud, eeskirjadele tuginevates mitmepoolsetes, pärast Bretton Woodsi ehitatud institutsioonides - ja nende hulka kuuluvad lisaks ÜRO-le, WTO-le, Rahvusvahelisele Valuutafondile ja Maailmapangale ka EL, AKV, Rio, Bali - või sunnime Hiina oma lühiajalise lähenemisviisi abil tagasi tõmbuma ja aja jooksul kahtlemata nimetatud institutsioonid hävitama ning rajama Hiina ülemvõimule vastavad oma institutsioonid.
Sel põhjusel on antud raport väga õigeaegne. Samal põhjusel - ja ma olen siinkohal vastuoluline - on olümpiamängud Pekingis nii olulised, kuna esimest korda ajaloos suhtleb Hiina kogu maailmaga. Seetõttu peavad mängud õnnestuma mitte ainult Hiina, vaid ka kogu osaleva maailma jaoks.
Meie ülesanne on 21. sajandi alguses tohutu. Seda ei ole kunagi kogu inimkonna ajaloo jooksul tehtud, kuid nüüd tuleb seda teha. Selleks ülesandeks on kaasata maailma vanim ja suurim rahvus partnerina kõigisse planeedi Maa asjaajamistesse.
Zita Pleštinská
(SK) Daamid ja härrad, minu külaskäik Hiinasse käesoleva aasta märtsis veenis mind selle arutelu õigeaegsuses. Ma arvan, et kui asi puutub Euroopa Liitu, ei ole Hiina mitte ainult oluline kaubanduspartner, vaid ka tõsine konkurent. Pr Gomesi raport kinnitab mu isiklikku kogemust.
Mul oli võimalus näha odava tööjõu hämmastavat usinust. Kuigi Hiina peab toime tulema suure sotsiaalse ja majandusliku ebavõrdsusega ning ärevusse ajavalt hävineva keskkonnaga ja kuigi poliitilised õigused ning põhivabadused on ikka veel väga piiratud, on riigil palju kogemusi, mis võivad Aafrika riikidele kasuks tulla. Aafrika võitleb vaesuse vastu, kuid on rikas tooraine poolest. Tänu Hiina ja teiste osapoolte nõudlusele võivad Aafrika riigid saavutada turgudel parema positsiooni.
Hetkel on EL kõige suurem Aafrikale toetuse osutaja ja selle kõige tähtsam kaubanduspartner. Hiina ambitsiooniks on saada Aafrika suurimaks kaubanduspartneriks aastaks 2010; Hiina tegevus Aafrikas esitab ELile seega tõsise väljakutse.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Proua juhataja, Hiina huvi Aafrika nafta, väärismetallide ja gaasi vastu hakkab pisut meenutama teatud Euroopa jõudude vanu koloniaalpoliitikaid. Hiina käitub Aafrika hea sõbra ja äripartnerina; ta veenab aafriklasi, et soovib neil aidata pääseda vaesusest ja tagurlikkusest ja et see on aluseks majanduslikule arengule.
Loodame, et Hiina kavatsused on siirad, kuid nii äris kui ka poliitikas on tavaliselt nii, et eesmärk pühendab abinõu. Hiinlased ehitavad sildu, teid, staadione ja haiglaid, varustavad Aafrikat relvadega, annavad finantslaene ja saavad sel moel endale uue müügituru, käitudes samas riigina, kes hoolib Aafrika tulevikust.
EL peaks tunduvalt rohkem sekkuma Aafrika arengusse. Me ei saa jääda kõrvale erapooletute vaatlejatena, kui see uus Hiina ülemvõim edasi areneb.
José Ribeiro e Castro
(PT) Pr juhataja, volinik, daamid ja härrad, tahaksin algatuseks tänada pr Gomesit selle suurepärase raporti eest, kuid selle vähese aja jooksul, mis mulle antud on, tahaksin voliniku ja oma kolleegide tähelepanu juhtida ka selle meie silme all toimuva suhte praktilisele aspektile. Selleks on Zimbabwe. Ajalehe reportaažid räägivad laevast, mis tuleb kust? Hiinast. Ja mille lastiks on? Relvad, relvad Zimbabwele, laskurrelvad, granaadid ja miinipildujad. Selle lossimist Durbanis takistati, kuid on teateid selle kohta, et laev suundub Angolasse, et viia sinna need relvad, mida kasutatakse Zimbabwe elanikele kahju tekitamiseks.
Me peame võtma tugeva diplomaatilise seisukoha seoses Hiina ja samuti Zimbabwe naaberriikidega, et hävitada see väärastunud suhe, see surmav suhe juba eos ja teha kindlaks, et austataks valimistulemusi. Olen veendumusel, et oma suhetes Hiinaga peame Hiina kui suure jõu ja tohutu riigi tähelepanu juhtima tema kohustustele rahvusvahelisel areenil ning säilitama rahu ja tagama inimeste õigused.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Proua juhataja, volinik, viimase 10-15 aasta jooksul on Hiinast saanud maailma kõige kiiremini arenev majandus, millest annab tunnistust riikliku tulu suurenemine enam kui 10% võrra aastas. See on riigist teinud maailma suuruselt neljanda majanduse maailma suurima välisvaluutareserviga.
Majandusliku potentsiaali nii kiire areng tähendab seda, et Hiinast on saamas üks maailma juhtivamaid kaubanduspartnereid. Viimase 15 aasta jooksul on kaubandus Hiina ja Aafrika vahel suurenenud enam kui 20 korda. Näib, nagu ei oleks EL selle laienemisega võitlemiseks õigel positsioonil. Seega peame julgustama Hiinat tagama, et tema majanduslik kaasatus Aafrikas hõlmaks sotsiaalset ja keskkondlikku aspekti, aga ka demokraatlike normide säilitamist.
Euroopa Liit peaks Hiina laienemisel Aafrikas silma peal hoidma. Lõppude lõpuks oleme me jätkuvalt Aafrika riikide suurim toetaja. Me peaksime seega püüdma tagada, et nimetatud riikidele pakutud abi oleks seotud ELi ja Aafrika suhete märkimisväärse laienemisega.
Paul Rübig
(DE) Proua juhataja, ka mina tahaksin edasi anda oma tänusõnad selle raporti osas. See näitab selgelt, et ka Hiina võib eeskujuks olla. Hiina areng, eriti majanduslik areng, võib olla eeskujuks Aafrikale. Saavutatud turusuhted ja majanduskasv on märkimisväärsed.
Hiina on meie partner ka WTOs. Võime tõesti näha, et kui WTOga standardtöötasu ja kvootide vähendamise teemal peetavad läbirääkimised on edukad, võib see mõlemale poolele kasulikuks osutuda. Aafrika ja Hiina vajavad Euroopat. Euroopa on hetkel maailma võimekaim ostujõud. Ma suudan vaimusilmas näha hea partnerluse arenemist.
Louis Michel
komisjoni liige. - (FR) Loomulikult on parlamendiliikmete jaoks äärmiselt ärritav, et neile antakse nii olulises arutelus kui see nii vähe aega.
Tahaksin lihtsalt mainida asjaolu, et olen siin parlamendis näinud kahe leeri moodustumist. Siin on need - ja ma ei kritiseeri, vaid ütlen lihtsalt seda, mis mulle silma jäi -, siin on sõnavõtjad, kes usuvad, et pessimism ja hirm ajavad hiinlased Aafrikast välja. Unustage see, seda ei juhtu mingil juhul. Mina isiklikult usun täielikult kaasaegsusest ja avatusest tulenevasse optimismi.
Olen siin täna kuulnud ka teisi asju, mis panevad mind mõtlema, et me peame mõistma, et selline suhe Aafrikaga on just nimelt see, mis paneb Aafrika Euroopa suhtes lootust kaotama. Me ei tohi aga uskuda, et meil on Aafrikas olemiseks moraalne õigus. Meil ei ole absoluutselt mingit moraalset või muud õigust seal olla. Kindlasti ei anna meie minevik meile õigust nii arvata ja ma tahaksin seda lihtsalt kõigile meelde tuletada.
Samuti kuulsin, kuidas hiinlasi kritiseeriti Aafrikast meie loodusvarade varastamise eest! Ma kahjuks ei tea, kas hr Coûteaux on veel siin, võib-olla oli tegemist keelevääratusega. Aga siiski, me ju ei oma Aafrika loodusvarasid! See on tõesti üsna hämmastav. Olen teiega aus: sellised märkused tulevad mulle aeg-ajalt üllatusena.
Ma ütlen teile, et ainus oht, mida mina näen Hiina viibimises Aafrikas ja Hiina investeerimises Aafrikasse, on ressursineedus aafriklaste jaoks. Seda peame aga arutama aafriklastega. Seda tuntakse kui ressursineedust või rantjeemajandust. Antud küsimuse peame kindlasti üles võtma oma kõnelustes Aafrikaga. Ma usun dialoogi, kolmepoolsesse partnerlusse, tagasisidesse ja probleemide vastastikusesse mõistmisse, aga samuti tõelise koostöö otsimisse. Teiste jaoks, kes kalduvad rohkem epistleid lugema, tähendab see ütlemist, et "meie, eurooplased, peame õpetama, kuidas kaitsta neid vaeseid aafriklasi hiinlaste eest". Pean teile ütlema, et ma kohtan selliseid väiteid oma kahepoolsetes suhetes iga päev. Need on mõttetud ja ma ei kasuta neid, samuti ei eelda ma, et keegi teine neid rakendaks.
Pr Gomesi raport on õigel teel. Mina isiklikult arvan, et pea kõik raportis väidetu on õigel teel. Nagu te teate, lahkun ma mõne tunni pärast Hiinasse. Ma kohtun Hiina kaubandusministriga. President Barroso ja mina kohtume Hiina peaministriga. Kas te tõesti arvate, et me ei räägi inimõigustest, Tiibetist, demokraatiast, Aafrikast? Muidugi teeme me seda, konventsionaalsele diplomaatiale ainuomases keeles. Siinkohal annab megafonidiplomaatia täiesti vastupidise tulemuse. Mida rohkem te aafriklastele räägite, seda rohkem te neile ütlete, et nad peavad hiinlastega ettevaatlikud olema, et viimased kavatsevad Aafrika riike koloniseerida, et tegemist on ressursside needusega. Mida rohkem te seda räägite, seda vähem nad teid kuulevad ja seda vähem nad teid kuulata tahavad.
Euroopal on olemas vahendid oma ambitsiooni saavutamiseks. Seda on võimalik teha kahel viisil. Esiteks on meil oma mudel, mida me kaitsma peame. Me peame teistest erinema, sest meie mudel erineb teistest mudelitest. See tugineb jagatud väärtustele, tolerantsile, avatusele, dialoogile, tagasisidele, vastastikusele austusele. See on Euroopa ja Euroopa ei peaks muutuma. Euroopa ei pea muutuma millekski teiseks või järgima teisi mudeleid. See on esimene asi, mida ma öelda tahtsin.
Teine punkt on see, mida ma enne mainisin. Kui meil oleks veidi julgust - ja siin saab meid väga palju aidata ja ongi juba aidanud Euroopa Parlament - veenda liikmesriike oma tööd paremini jaotama ja viimistlema Euroopa Arengufondi kasutamise eeskirju, kui me annaksime veidi rohkem Euroopa institutsioonidele, kui Euroopa Parlament - näiteks Euroopa Arengufondi eelarve koostamisel, mis oleks seejärel poliitiliselt palju tõhusam - eraldaks volinikele rohkem vahendeid, nii et need saaksid käituda vastavalt Euroopa väärtustele, kasutades Euroopa Arengufondi vahendeid, siis olen ma kindel, et Euroopa ei pea muretsema konkurentsi pärast Hiinaga. See on fakt.
Selleks on põhjust, kuna meil on üüratu eelis. Mis eelis, küsite? Me ei tegele laenude andmisega, me pakume toetust. Ma ei selgita oma mõtteid arusaadavalt. Täna pöörduvad aafriklased Hiina poole ja kritiseerivad meid selle eest, et me ei reageeri piisavalt, kuigi me pakume toetusi - teisisõnu raha, mida nad ei pea tagasi maksma - vastukaaluks sooduslaenudele, mis, ja seda tuleb mainida, imavad endasse loodusvarasid. Kui aga neid laene kasutatakse infrastruktuuri ja jätkusuutliku arengu tarbeks, siis kes saab väita, et Aafrika ei saa sellest kasu? Te ju teate, et kui asi puutub Aafrika infrastruktuuri, siis võiksid Euroopa, Euroopa ja Hiina, Euroopa, Hiina ja USA, Euroopa, Hiina, Jaapan ja USA, isegi kogu ülejäänud maailm pakkuda nii palju vahendeid, kui soovivad, ikkagi kuluks aastaid, enne kui Aafrika infrastruktuur on selline, et suudaks toetada tõelist arengut.
Seega: kogu see raha, kõik need investeeringud ei ole tingimata halvad. Oluline küsimus seisneb teadmises, kuidas seda kõike kasutatakse, kuidas seda hallatakse. Ma tean, et ei suuda saavutada kõigi nõusolekut, kuid selles seisnebki demokraatia ilu. Ma usun siiralt, et me saavutame midagi avatuse, dialoogi ja antud juhul kolmepoolse partnerluse otsimise kaudu. Minu arvates jääb Euroopa ajaloolistel, geograafilistel ja mudelil põhinevatel põhjustel Aafrika jaoks alati eriliseks partneriks. Ma ei karda seda ja ma usun, et kui me tõesti tahame Aafrikas viibida - see on väga oluline, nagu keegi juba ütles - peame toimima minu soovituse kohaselt ja lisama segusse veel ühe koostisosa. Peame lõpetama viitamise sellele, et meie huvi Aafrika vastu põhineb täielikult suuremeelsusel, lahkusel ja humaansusel.
Loomulikult on meil selles osas ka kohustused, kuid me peame aktsepteerima, et suhted Aafrikaga tähendavad Euroopa jaoks üliolulist mõlemale osapoolele kasulikku potentsiaali. See pakub tohutut potentsiaali vastastikkusele majanduslikule arengule ja ei ole midagi väära ega ebamoraalsetele asjadele sellest seisukohast vaatamisel. Vähemalt on hiinlastel üks hea omadus: nad ei varja oma kavatsusi. Ma ei ole kunagi kuulnud hiinlasi väitmas, et nad soovivad aafriklasi aidata või Aafrika arengut edendada. Ei, nad on ausad. Nad järgivad majandusliku arengu eeskirju, see on nende peamine huvi. Mina isiklikult usun, et kui me tahame oma partnereid austada, peame sellega leppima. Me ei tohi seda aspekti eirata. Ei leidu mingit imelahendust. Kui Aafrika majanduslikult ei arene, ei arene see üldse, jutul lõpp, ja meie heategevuslikud poliitikad ei muuda midagi.
Seda kõike ma öelda tahtsingi. Pr juhataja, mul on kahju, et mul nii kaua aega kulus, aga ma väljendasin uskumust, mis tuleneb minu igapäevase suhtluse kogemusest nende riikidega.
Veel üks asi, on see siis oluline või ei. See Hiina laev on praeguseks tagasiteel Hiinasse. Inimesed on alati öelnud, et Euroopa ei oma piisavat poliitilist mõju. Mina saabusin just tagasi SADECi tippkohtumiselt, kus ma rääkisin riigipeadega. Loomulikult oli päevakorras Zimbabwe. Rääkisin kõigi riigipeadega: Angola, Mosambiigi, nende kõigiga. Selgitasin Hiina laeva küsimust. Reageerisid sadamatöölised, aga mitmed riigid keeldusid laeva lossimast. Viimaste uudiste kohaselt saadeti laev Hiinasse tagasi. Oluline või mitte, aga Euroopa püüdis täita oma kohust leebe diplomaatiaga ja sadamatöölistega, ilmselgelt rahva häälega. See kõik tasus end ära ja tõestab, et aafriklased ei ole valmis nõustuma millega iganes, kui asi puudutab diplomaatiat või poliitikat.
Ana Maria Gomes
raportöör. - Proua juhataja, tahaksin meelde tuletada, et meie kolleeg Erika Mann, kes koostas rahvusvahelise kaubanduse komisjoni arvamuse, ei saanud täna siin viibida. Ta palus mul rõhutada punkti, mille me lisasime ka raportisse: Aafrika jaoks on tähtis oma strateegia väljatöötamine suhetes Hiinaga, märkides, et selline strateegia võib suurendada Hiina ja Aafrika vaheliste kaubandussuhete vastastikust iseloomu, kui see keskendub Aafrika töötajate suuremale osalusele Hiina poolt Aafrikas teostatavates projektides, Hiina suuremale valmidusele tehnosiirdeks ja Aafrika ekspordi paremale juurdepääsule Hiina turule.
raportöör. - (FR) Lubage mul tänada volinik Micheli ja kõiki kolleege märkuste ja tõstatatud põhjendatud küsimuste eest.
Ma mõistan volinikku, kui ta ütleb, et Euroopa ei saa ühepoolselt Aafrikale tingimusi dikteerida, eriti siis, kui Hiina neid ei kohalda. Samas peame meie eurooplastena just seepärast rohkem investeerima Aafrika kodanikuühiskonna tugevdamisse, institutsioonidesse, nagu parlamendid, vaba meedia, ülikoolid jne, et aafriklased ise saaksid nõuda ja kehtestada tingimusi, nagu neid, mis tulenevad aastatuhande arengueesmärkidest, ning tagada nende järgimise.
Nagu ka raportist selgub, olen täiesti nõus volinikuga, kui ta ütleb, et Aafrika jaoks on ülioluline Euroopa abi või vahendite kiire eraldamine ning et koordineeritud tegevus ja ülesannete jagamine liikmesriikide ja komisjoni vahel on väga tähtis, kui tahame võistelda kergusega, millega Hiina hetkel Aafrikat rahastab, kaalumata tagajärgi, kui ta oma huvid kõrvale jätta.
OECD kriteeriumide alusel on selgelt Hiina ülesanne otsustada, kas need tingimused on kohaldamist väärt. Usun aga, et tuginedes oma positiivsetele ja negatiivsetele kogemustele Aafrikas, on meie ülesandeks panna Hiina mõistma, et tema pikaajaline huvi on tagada, et Aafrika loodusvarasid kasutataks ja ei hävitataks, ning et hea valitsemiseta ei eksisteeri mingeid tagatisi, isegi mitte Hiina jaoks.
Lõpetuseks: võib-olla on see arutelu ja raport, mille me homme heaks kiidame, üks Hiina üha suureneva Aafrikas viibimise positiivseid tagajärgi. Hiina on aidanud Euroopal mõista, et Aafrikas on tohutu potentsiaal ja et Aafrikas võib saavutada edu. Volinik, ma loodan tõesti, et teie sellenädalane reis Hiinasse on teie jaoks võimalus edendada Hiina ja Aafrika konstruktiivset kaasamist, mida selles raportis visandati, ning meenutada Hiinale, nagu te täna siin ütlesite, tema kui ÜRO Julgeolekunõukogu alalise liikme kohustusi mitte ainult Tiibeti ja Myanmari, vaid ka Aafrika ning iseäranis Zimbabwe ja Darfuri suhtes. Palju õnne, volinik, kui teie tegevus aitas tõepoolest selle laeva Hiinasse tagasi saata. See on väga positiivne.
President
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub kolmapäeval kell 11.30.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Filip Kaczmarek  
Pr Gomesi raport on kahtlemata Hiina Rahvavabariigi Aafrikas viibimise üksikasjalik ja huvitav analüüs. Ma ei saa aga lahti muljest, et kuskil kaubanduse, investeeringute, infrastruktuuri, energia ja teiste oluliste küsimuste seas kaotasime me selles raportis silmist küsimuse, mis on üliolulise tähtsusega nii selle institutsiooni seisukohast, mida me esindame - s.o Euroopa Parlamendi - ja arengukomisjoni seisukohast. Inimõiguste kaitsmine kogu maailmas on Euroopa Parlamendi jaoks absoluutne prioriteet - me näeme seda Euroopa Parlamendi kodulehel. Kui me tõesti usume seda loosungit, ei saa me end valitsemise ja inimõiguste sektoris piirata järgmisega:
formaalne kokkuvõte Hiina kaasatusest (see on paigutatud võimalikult positiivsesse konteksti) Darfuris, samas kui me kõik teame väga hästi, et kõnealuses piirkonnas ei ole toimunud mingit edasiminekut;
ühelauseline viide ÜRO relvamüügiembargo rikkumisele Aafrikas Hiina Rahvavabariigi poolt - kes, ärgem unustagem, on ÜRO Julgeolekunõukogu alaline liige,
või lühimärkus Hiina koostöö kohta valitsustega, kes vastutavad inimõiguste rikkumiste eest, nagu näiteks Zimbabwe.
"EL [ei tohiks] alahinnata Hiina-vastase avaliku ja eraviisilise kriitika jõudu," kirjutab pr Gomes oma raporti seletuskirjas. Kahju, et me just sellise võimaluse selle raportiga mööda lasksime. Tänan teid tähelepanu eest.
Eija-Riitta Korhola  
kirjalikult. - (FI) Pr Gomesi raport on oluline panus sellesse rahvusvahelise koostöö jaoks olulist väljakutset käsitlevasse arutelusse. Tänan teda veel kord tema selgelt nägemise võime eest.
Teisest küljest näib, et Aafrika on oma tihedatest majanduslikest suhetest Hiinaga kasu saanud. Euroopa kõrval kõige tähtsama kaubanduspartneri antud majanduslik tõuge on vähendanud vaesust. Hiina näeb Aafrikat mitte koormana, vaid majanduslikku potentsiaali täis võimalusena.
Samas aga on selge, et Hiina Aafrika poliitika juures on mitu väga suurt muret tekitavat aspekti. Relvade eksport, ebaterve investeerimine, tooraine ekspluateerimine - kogu selle agaruse seas tunneb Euroopa uuskolonialismi märgid piisavalt hästi ära. Tasub küsida, kas majanduslikku võimu peaks kasutama selleks, et julgustada kinnisideed ülemaailmse tähtsusega suurriigiks saamisest. See on näiteks ilmne Darfuri puhul.
Teine küsimus on, kuidas Euroopa reageerima peaks. Mitmel viisil on Hiina Aafrikas Euroopa rivaal ja siin on paljud inimesed öelnud, et enesest lugupidavale tõusvale ülemaailmse tähtsusega suurriigile epistli pidamine ei ole hea mõte. Raport valib targalt konstruktiivse lähenemisviisi. Seega peame kindlaks määrama oma rolli, milleks on meenutada Hiinale partnerlusega kaasnevaid kohustusi. Aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks, konfliktide ennetamiseks ja jätkusuutliku arengu tagamiseks on vaja ühiseid pingutusi.
Kliimamuutuste ohjeldamise puhul on äärmiselt oluline koostöö. Bali andis meile lootust, et kaasataks suur saastaja Hiina ja süütu kannataja Aafrika.
Lõpuks peame tunnustama asjaolu, et Hiina ei jaga Euroopa arusaama inimõiguste austamisest. Seepärast peame rohkem püüdma tagada, et Aafrikas kinnitaksid kanda kestev demokraatia, õigusriigi põhimõtted ja hea valitsemistava. Lõplik lahendus Hiina väljakutsele ei peitu Hiinas, vaid Aafrikas.
Bogusław Rogalski  
kirjalikult. - (PL) Tõusev jõud Hiina avaldab suurt mõju Aafrika jätkusuutlikule arengule, aga me peame meeles pidama, et Aafrika riigid vastutavad välismaalaste ja välisorganisatsioonide või -valitsuste nende territooriumil viibimise üldise mõju eest.
Nii EL kui ka Hiina tegutsevad Aafrikas julgeoleku, rahu ja jätkusuutliku arengu tagamise nimel, aga EL on hetkel suurim rahastaja ja Aafrika peamine kaubanduspartner. Kuigi Hiinal on positiivseid kogemusi 400 miljoni enda elaniku äärmisest vaesusest väljatoomise näol viimase 25 aasta jooksul, peame siiski keskenduma tohutule sotsiaalsele ja majanduslikule ebavõrdsusele ning looduskeskkonna muret tekitavale halvenemisele, põhivabaduste piiramisele ja madalatele tööhõivestandarditele.
Peame silma peal hoidma Aafrika loodusvarade kasutamisel, kuna see võib viia nende täieliku ammendumise ja korruptsiooni levimiseni, ning samuti sotsiaalse ebavõrdsuse süvenemisel ja konfliktide tekkel, mis avaldavad negatiivset mõju Aafrika riikide arengule. Just lääneriikide kaubandus ja tarbimine mõjutab Hiina nõudluse suurenemist Aafrika loodusvarade järele ja selle tulemuseks on süsinikdioksiidi heite suurenemine arenguriikides. Vähem oluline ei ole asjaolu, et WTO liikmeks olek toob endaga kaasa mitmeid kohustusi, mida Hiina piisavalt ei austa. EL peaks Hiina ja Aafrika kolmepoolse koostöö osana tõstatama õigluse küsimuse seoses kaubanduse, kliima ja muude probleemidega.
Toomas Savi  
kirjalikult. - Pr juhataja, kõige häirivam asjaolu Hiina Aafrika-poliitika juures on see, et nad pakuvad Aafrikale tingimusteta abi ja investeeringuid. ELi pakutava arenguabiga on alati kaasnenud karmid tingimused, mis on seotud demokraatliku arengu, õigusriigi põhimõtete ja hea valitsemistava tunnustamise ning inimõiguste austamisega.
Hiina pragmaatiline "tingimusteta" koostöö Aafrika repressiivsete režiimidega kahjustab ELi poolt Aafrikas demokraatliku riigi rajamise innustamiseks tehtud püüdlusi ja esitab meile väljakutse uute, paindlikumate poliitikate kasutuselevõtuks Aafrika suhtes. Kuigi tingimuslik abi on kohati väga tõhus, võib seda näha ka patroniseerimisena ja Hiina, kes püüab rahuldada oma kasvavat vajadust ressursside järele, ei ole seda kasutanud.
Hiina kasvav huvi ja kaasatus Aafrikas ohustab Euroopa huvisid Aafrikas ja selleks, et seal pinda mitte jalge alt kaotada, peame välja käima ligitõmbavamad meetmed demokraatiale ülemineku soodustamiseks Aafrika riikides. Kuid teisest küljest ei tohi me eirata konstruktiivset dialoogi ELi ja Hiina ning teiste oluliste panuseandjate vahel, kes võiksid olla huvitatud sidusa mitmepoolse Aafrika strateegia loomisest.
Bernard Wojciechowski  
kirjalikult. - Napoleon ütles meile, et me peaksime laskma Hiinal magada, sest kui ta kord ärkab, raputab ta kogu maailma. Halvad uudised: Hiina on ärganud, kuid meie oleme unne suikunud. Me tegeleme siiani koloniaalvõimu pärandiga, seda nii koloniseeritud kui koloniseerivates riikides, kuid me oleme eiranud võimalust, et see tragöödia võib uuesti aset leida. Süüdistus, et Hiina teostab uuskolonialismi, ei ole üldse põhjendamatu. Hiinal on Aafrika riikide ekspluateerimisel samad huvid, mis on sajandeid olnud mõnel meie Euroopa riigil. Oleme oma õppetunnid saanud kõrge hinnaga, aga Hiina peab veel õppima, kuidas riiklikult rakendada inimõigusi, kuigi ta samas juba kohaldab koloniaalset võimu. Tänu Hiina janule nafta järele ja näljale, millega see ründab Aafrika ressursse, oleme me ohtlikul teel. Me peaksime Hiinale saatma selgesõnalise märguande: tegele esmalt riigisiseste inimõiguste kohaldamisega ja seejärel näita maailmale, et oled tõesti huvitatud osalemisest Aafrika arengueesmärkides, selle asemel et neid vaid vahenditena kasutada.
