Naiste mõrvad Mehhikos ja Kesk-Ameerikas
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu raporti (Α6-0338/2007) üle, mille raportööriks naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni nimel on Raül Romeva i Rueda ja mis käsitleb naiste mõrvu (feminitsiidid) Kesk-Ameerikas ja Mehhikos ning Euroopa Liidu rolli selle nähtuse vastases võitluses (2007/2025(ΙΝΙ)).
Raül Romeva i Rueda  
raportöör. - (ES) Proua juhataja, ehkki naiste mõrvamine on globaalne probleem, on maailmas piirkondi, mis nii nähtuse ulatuse kui ka keerukuse tõttu on saanud paradigmaatilisteks juhtumiteks.
Need kohad on ka väga kahetsusväärsel viisil peegliteks, mis kajastavad paljusid probleeme, mis erineval määral mõjutavad ühiskondi, mida valitsevad patriarhaalsele kultuurile tuginevad sotsiaalsed reeglid. See on nii näiteks Mehhikos ja Kesk-Ameerika riikides.
Tegelikult oli see Mehhiko, kus hakkas kujunema feminitsiidi kontseptsioon, eriti kui naiste tapmise uurimiseks ja jälitamiseks moodustatud Mehhiko Vabariigi eriprokuratuur, mida juhib kongressi liige Marcela Lagarde, lõi osutatud mõiste, ja ma tsiteerin, "kõik inimsusevastased kuriteod kokku, mis seisnevad kuritegudes, inimröövides ja kadumistes, mis puudutavad tüdrukuid ja naisi institutsionaalse kollapsi kontekstis”.
Lühidalt öeldes on tegemist õigusriigi lagunemisega, mis soodustab karistamatust. Ehkki mõiste alles areneb, siis propageerivad mõned mõiste "feminitsiid” kasutamist, selleks et kõrvutada seda mõistega "mõrv”...
Paluksin saalis pisut vaikust.
raportöör. - (ES) Tänan, proua juhataja. Ma jätkan.
Ma ütlesin, et ehkki see mõiste pidevalt muutub, siis tegelikult mõned inimesed tunnevad, et on vajalik rääkida feminitsiidist, selleks et kõrvutada seda mõrva mõistega, ja oluline on see, mida see rõhutab, ühe kõige murettekitavama nähtuse olemasolu kaasajal: naiste mõrvamine lihtsalt sellepärast, et nad on naised.
Viimase kahe aasta jooksul on Euroopa Parlament selles küsimuses palju tööd teinud ja homme, 11. oktoobril saabub selles protsessis tähtis verstapost, kui täiskogu istungil võetakse vastu raport naiste mõrvade (feminitsiidid) kohta Mehhikos ja Kesk-Ameerikas ning Euroopa Liidu rolli kohta selle nähtuse vastases võitluses.
Raport on ka pika ja intensiivse kõigi kaasatud sektorite esindajatega konsulteerimise protsessi ning paljude fraktsioonidevaheliste kompromisside tulemus. Sooviksin tegelikult kasutada võimalust tänada kõiki variraportööre nende toetuse eest ja teatada teile, et täna viibivad siin ka Marjo Searle ja Arsène Van Nierop, Brenda ja Hesteri, kes mõlemad Mehhikos mõrvati, emad.
Selle raporti vastuvõtmisega asub Euroopa Parlament samale joonele muude institutsioonidega, kes juba on väljendanud oma seisukohta selles küsimuses. Seda on teinud Euroopa Nõukogu ja ÜRO ning mitmed parlamendid ja valitsused kogu maailmas. Selle sisu tähendab olulist edu nii probleemi määratlemise osas kui ka selles, et mitmed osapooled võtavad kohustusi võitluses nähtuse kaotamise eest.
Üks põhimõte, mis raportist ilmneb, on see, et mis tahes analüüsi lähtekohana tunnistatakse selle kuriteoliigi paljusid põhjuseid ja esinemisvorme.
On kindel, et näiteks avalikkuses palju kajastamist leidnud Ciudad Juárezi juhtum - rohkem kui 400 naist mõrvatud alates 1993. aastast - on paljuski seotud asjaoluga, et tegemist on piirilinnaga, millega kaasnevad selliste paikade tüüpilised probleemid. Siiski on ka palju tegureid, mis nõuavad kontsentreeritud jõupingutusi ja integreeritud avaliku poliitika rakendamist.
Selle poliitika osadeks on ennetamine, investeeringud haridusse võrdsuse suurendamiseks ja patriarhaalse kultuuri kaotamine; andmete kogumise ja kriminaaluurimise meetodite parandamine; kuritegudest teatamise soodustamine ja kiirendamine; politsei, kohtunike, prokuröride ja arstide koolitamine seda tüüpi kuritegude valdkonnas; piirkonnas tegutsevate kohalike ja rahvusvaheliste äriühingute jälgimine, kellest paljud seavad naised uskumatult haavatavasse olukorda; õigusloomega seotud reformid ja normide ülevõtmine ühiskonna asjakohastel tasanditel, ja lõpuks, eriline rõhk ohvrite ja nende perekondade toetamisel.
Viimase meetme osas sooviksin siiski siinkohal teatavaks teha ja avaldada sügavat kahetsust asjaolu üle, et paljudel juhtudel ohvreid põlatakse või isegi karistatakse ja nende perekondi jälitatakse või isegi süüdistatakse linna või riigi hea nime kahjustamises, lihtsalt seepärast, et nad tahavad probleemi teadvustada, ja seepärast, et tahavad nõuda ja nõuavad õigust.
Ilmselt on nendeks, kellel lasub peamine ja suurim vastutus kõigi väljapakutud meetmete rakendamise eest, otseselt asjaomaste riikide valitsusasutused ja käesoleval juhul on ilmselge, et nendeks riikideks on Mehhiko ja Kesk-Ameerika riigid.
Siiski, arvestades, et Euroopa Liidul on Mehhikoga assotsiatsioonileping, mis, veelgi enam, sisaldab demokraatia ja inimõiguste austamise klauslit, ja et lisaks peetakse sarnase lepingu üle läbirääkimisi ka Kesk-Ameerika piirkonnaga, on enam kui põhjendatud see, et Euroopa institutsioonid võtaksid seisukoha ja annaksid selle probleemi suhtes konkreetseid lubadusi.
Keegi ei peaks nägema selles Euroopa Liidu poolt teise riigi siseasjadesse sekkumist, eriti arvestades, et ehkki on saavutatud olulist edu, nagu ka raportis tunnistatakse, eriti õigusloomega seotud vaatepunktist, nõuab probleemi suurus rohkem jõupingutusi ja panustamist kogu maailmalt, eriti Euroopalt.
Lühidalt, ma loodan, et pärast kõiki neid kuid oleme me saavutanud vajalikul tasandil kokkuleppe ja konsensuse, selleks et homsel hääletusel võetaks käesolev resolutsioon vastu parlamendi häälteenamusega, ja me saadame lõpuks selge ja tugeva sõnumi selle kohta, mida tähendab võitlus naistevastase vägivalla vastu, eriti asjaomastes piirkondades.
Benita Ferrero-Waldner
komisjoni liige. - Proua juhataja, naisena ja samuti komisjoni liikmena sooviksin kõigepealt tänada naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni naiste kaitsmise eest Euroopas, kuid samuti kogu maailmas.
Täna esitletud raportit tuleb tõepoolest vaadelda selles ülemaailmse võitluse kontekstis, mida peetakse soolise vägivalla vastu. Nii näeme seda meie ja suur tänu raportöörile, hr Romeva i Ruedale, tema sõnade eest.
Feminitsiidid on traagiline teema, mis hõlmab palju laiemat probleemi, nimelt naistevastast vägivalda, mille vastu me peame võitlema kõigil tasanditel: kohalikul, kuid samuti ka globaalsel tasandil. Ja ma sooviksin teile rääkida, mida meie kui komisjon teeme soolise vägivalla küsimuses üldiselt ja ka konkreetselt. Selleks et edendada küsimusega tegelemist meie välispoliitikas Mehhiko ja Kesk-Aasia suhtes.
Samuti, kui lubate, sooviksin rääkida paar sõna oma hiljutisest külaskäigust piirkonda, sest viibisin seal alles eelmisel nädalal (kuid mitte Mehhikos). Külastasin Panamat, El Salvadori, Hondurast ja Nicaraguat. Mehhikos olin juba varem käinud ja väga tõenäoliselt lähen sinna järgmisel aastal.
Võin teile kinnitada, et komisjon on naistevastase vägivalla vältimise püüdluste esirinnas. Lubage meenutada, et 8. märtsil 2006. aastal avaldas komisjon dokumendi, mida me nimetasime naiste ja meeste soolise võrdõiguslikkuse juhisteks, milles prioriteetse eesmärgina esitati soolise vägivalla kõigi vormide kaotamist.
Käesoleva aasta märtsis võtsime me vastu teatise soolise võrdõiguslikkuse kohta arengukoostöös, milles sätestati, et sooline vägivald kõigis selle avaldumisvormides rikub naiste inimõigusi ja on tegelikult tõsiseks takistuseks võrdsuse, arengu ja rahu saavutamisel.
Samuti toetab komisjon haridus- ja teadlikkuse tõstmise projekte, mille eesmärgiks on kõigi alaealiste kaasamine programmidesse, muutmaks nende käitumist tüdrukute ja naiste vastase vägivalla suhtes.
Näiteks, nagu ütlesin, olin hiljuti El Salvadoris ja külastasin programmi nimega "Pro Jóvenes”, mis on mõeldud tüdrukutele ja poistele - kuid eriti tüdrukutele - kes kas juba on olnud nn Marades või kes võiksid Maradesse sattuda, selleks et hoida neid seda tegemast. Programm avaldas mulle sügavat muljet.
Uus Euroopa demokraatia ja inimõiguste rahastamisvahend annab samuti laialdased võimalused tegevuseks soolise võrdõiguslikkuse valdkonnas.
Seoses olukorraga Mehhikos sooviksin juhtida tähelepanu sellele, et ELi ja Mehhiko vahelised suhted põhinevad meie 1997. aasta üldisel lepingul, mille artikkel 1 määratleb inimõigused ELi ja Mehhiko vaheliste suhete põhielemendina. Just sellel alusel on mõlemad pooled vahepeal loonud midagi, mis minu arvates on viljakas koostöö inimõiguste ja seaduslikkuse valdkonnas, koostöö, mida teostatakse erinevate komisjoni programmide kaudu, mida rakendavad Mehhiko föderaalasutused, samuti projektide kaudu, mida viivad läbi mitteriiklikud osapooled ja valitsusvälised organisatsioonid. Mehhiko ametivõimud informeerivad meid ka soolisest vägivallast Mehhikos. Seega oleme me kuulnud, et paljud juhtumid on lahendatud ja paljusid teisi uuritakse.
Minu viimane isiklik vestlus Mehhiko uue välisministriga - kes, nagu teate, on samuti naine - toimus Santo Domingos, kus me peatusime ka feminitsiidi küsimusel ja kus ma sain pisut asjaomast teavet selle kohta, mida Mehhiko valitsus teeb. Neil on ka erinõustaja inimõiguste alal, teine daam, kes samuti just selle küsimusega tegeleb.
Kesk-Ameerika kui piirkonna puhul on olukord kõige kriitilisem Guatemalas. Meie lähenemisviisiks on olnud tegeleda selle probleemiga nii meie dialoogis asutustega kui ka mitmesuguse naistevastase vägivalla vastase tegevuse kaudu. See hõlmab soolise mõõtme integreerimist kõigisse koostööprogrammidesse.
Eelmise aasta märtsis korraldas komisjon ka olulise noortele ja otsustajatele sihitud teavituskampaania selle kohta, kuidas naistevastast vägivalda peatada. Samal ajavahemikul tervitasime me ka riikliku feminitsiidikomisjoni loomist, millesse kuulub valitsusametnikke, kohtusüsteemi ja ka kongressi esindajaid, kokku 18 riiklikku institutsiooni.
Hiljuti märkisime ka rahvusvahelise karistamatuse vastase komisjoni loomist Guatemalas, mida me samuti tugevalt toetame. Komisjoni kohtusüsteemi toetamise programmi osaks on ka konkreetselt feminitsiidile pühendatud osa. Eriti tegevus, mida teostab nn CEPROM. See on vastutav presidendi ametkond, millega meil on olemas vastastikuse mõistmise memorandum koostöö kohta.
Lubage mul samuti märkida meie toetust ettevalmistavale tööle feminitsiidivastase seaduse läbivaatamisel, mis nüüd on kongressis, eesmärgiga vaadata läbi karistusseadustik.
Lõpuks, lubage mul öelda, et reisides seoses selle küsimusega Kesk-Ameerikasse, leidsin eest palju head tahet ja Euroopat pooldavat vaimu. Olin tõesti positiivselt üllatunud huvist piirkondliku integratsiooni tugevdamise vastu ja koostöövalmist suhtumisest, seda ka seoses tulevaste assotsiatsioonilepingu läbirääkimistega. Pean ütlema, et oli väga tähtis veenduda, et isegi Panamas oli huvi palju suurem, kui ma ootasin. Loodan, et on võimalik kaasata sealt kõik riigid.
Esimene sõnum, mille ma seal edastasin, oli, et tähtis on saavutada edu läbirääkimistel, millega lõpuks algatatakse San José protsess Costa Ricas. See on tähtis, sest loomulikult on seal tegemist poliitilise dialoogiga; luuakse koostööprogramm ja alustatakse läbirääkimisi vabakaubanduse üle. Kuid tegemist on kompaktse programmiga.
Sotsiaalne ühtekuuluvus on üheks kõige tähtsamaks küsimuseks kogu Ladina-Ameerikas, sealhulgas Kesk-Ameerikas, ja ka selles osas on kõnealusel programmil väga suur tähtsus.
Tõepoolest, noorte vägivald ja naistevastane vägivald on küsimused, mis meie arvates peavad selles sisalduma, sest me kõik peame tegema kõik selleks, et vägivalda ühiskonnas vähendada.
Anna Záborská
Proua juhataja, volinik, daamid ja härrad, me ei saa ignoreerida asjaolu, et feminitsiidid Kesk-Ameerikas eksisteerivad. Paljudes maailma piirkondades annavad naised olemusliku panuse inimkonna kõige väärikamates ühiskonna struktuurides. Oma naiseliku intuitsiooniga rikastavad nad meie maailma mõistmist. Nad muudavad inimestevahelised suhted ausamaks ja ehedamaks.
On aeg hukka mõista ja karmilt karistada mis tahes kujul naiste vastu toimepandud vägivalda, mitte ainult Kesk-Ameerikas, vaid ka paljudes Euroopa riikides. Sellega seoses võib olla fundamentaalselt tähtis naiste osalemine materiaalse abi ja vägivalla ohvritele antava abi korraldamisel.
Daamid ja härrad, kui ELi liikmesriigid saavad kasutada oma kogemust probleemide lahendamisel, siis ei peaks me oma oskusi vaka all hoidma. Seetõttu olen veendunud, et kahepoolne koostöö liikmesriikide ja Kesk-Ameerika riikide vahel saab olla tõhus.
Olen tunnistajaks naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni otseses mõttes tundlikule tööle. Ma tänan raportööri, hr Romevat, tema poliitilise vaistu ja koostöö eest. Ühisel nõusolekul oleme me esitanud mõned muudatusettepanekud. Kui need vastu võetakse, siis võime olla uhked töö üle, mis võib paremaks muuta naiste olukorda ja seega kogu Kesk-Ameerika ühiskonda.
Edite Estrela
Sooviksin alustada, õnnitledes raportööri suurepärase töö puhul, jätkuva dialoogi puhul variraportööridega ja avatuse puhul ning vastavalt talle esitatud ettepanekute puhul. Paljud inimesed osalesid protsessis ja ma arvan, et see on eeskujulik näide.
Seepärast toetab sotsiaaldemokraatide fraktsioon raporti sisu ja esitatud muudatusettepanekuid. Me teame, et mis tahes probleemide korral kannatavad alati kõige rohkem naised kogu maailmas, Euroopas, Ameerikas, Aasias, Aafrikas, kõikjal. Vaesus ja sotsiaalne tõrjutus on naiste osaks, nagu ka vägivald, psühholoogiline ja füüsiline vägivald ja surmaga lõppev äärmuslik vägivald. Käesolev raport käsitleb sellist äärmuslikku vägivalda, mis lõpeb paljude naiste surmaga Kesk-Ameerika riikides ja Mehhikos.
Mul oli võimalus külastada koos raportööriga Guatemalat Euroopa Liidu Kesk-Ameerika delegatsiooni raames ja kuulda hämmastavaid lugusid ning ettekandeid paljude valitsusväliste organisatsioonide esindajatelt. Me teame, et palju esineb naiste mõrvasid Guatemalas ja Ciudad Juárezis. Naiste mõrvasid, nagu märgib raport, ei saa selgitada ainult üldise vägivallaõhkkonnaga. Tuleb arvestada konteksti ja seni jätkuvat naiste diskrimineerimist, ja on absoluutselt traagiline, et paljud juhud jäävad karistamata. Lisaks sellele mainitakse raportis kahe Madalmaade kodaniku juhtumit, kes langesid samuti naiste mõrvade ohvriks.
Seepärast, ehkki on saavutatud mingi edu ja võetud on mõningaid meetmeid, pole see piisav; me peame minema palju kaugemale ja eelkõige peame me looma tõhusad tunnistajate ja ohvrite kaitsemeetmed, selleks et süüdlasi oleks võimalik karistada ja Euroopa Parlamendi missioonid neis riikides saaksid selle teema alati päevakorda võtta.
Marios Matsakis
fraktsiooni ALDE nimel. - Proua juhataja, naistevastane vägivald Mehhikos ja Kesk-Ameerikas on viimastel aastatel omandanud dramaatilised mõõtmed, kus tuhanded naised on leidnud vägivaldse surma, mis paljudel juhtudel on olnud äärmiselt julm ja tihti on sellega kaasnenud seksuaalne väärkohtlemine ja piinamine.
Kuigi paljudel juhtudel on selliste jubedate kuritegude sooritajad olnud haiged inimesed, on siiski paljus olnud väga suur osa ka organiseeritud kuritegevusel ning palju on tõendeid selle kohta, et asjasse on segatud inimkaubandus, prostitutsioon ja uimastid.
On väga kurb, et Mehhikos ja Kesk-Ameerika riikides jätab õigusriigi põhimõtete toimimine teatud juhtudel paljuski soovida, kas siis tegelike politsei ja kohtusüsteemi organisatsiooniliste puuduste tõttu või siis korruptsiooni ja karistamatuse pärast.
Õnne tuleb soovida raportöörile, hr Romeva i Ruedale, selle puhul, et raport on piisavalt tugev selleks, et saata vajalik sõnum mitte ainult asjaomaste riikide valitsustele, vaid ka kogu maailmale feminitsiidide täiesti vastuvõetamatult kõrge taseme kohta eespool nimetatud riikides.
Lõplike muudatusettepanekute - millel on juhtumisi raportööri täielik toetus - väike arv on kasulik ja muudab raporti täielikumaks. Minu fraktsioon toetab täielikult kõiki neid muudatusettepanekuid.
Loodetavasti võetakse raport täiskogul vastu väga suure häälteenamusega, selleks et anda kõigile asjaosalistele väga selge märguanne selle kohta, et naiste tapmine Kesk-Ameerikas ja muidugi ka mujal maailmas on küsimus, mis nõuab meilt täit tähelepanu ja vajab väga drastilisi ja tõhusaid parandusmeetmeid.
Eva Lichtenberger
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Proua juhataja, Mehhiko delegatsiooni liikmena sooviksin eelkõige tänada naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni ning konkreetselt raportööri selle eest, et tegeletakse selle probleemiga, mis on samuti varju heitnud paljudele aruteludele meie Mehhiko kolleegidega. Loodan homme väga suurt häälteenamust, mis väljendaks ühtset arvamust ja rõhutaks, kui tõsiselt me selle probleemiga tegeleme.
Arvestades kohutavaid arve, raporteid tunnistajate ja advokaatide ahistamise, tapmis- ja piinamisähvarduste, perekondade ahistamise, täiesti vastuvõetamatute olukordade kohta, on Euroopa Liidu kohus võtta sõna ja samuti osutada selle nähtuse omapärale. See kujutab endast naiste kohtlemisega seonduva globaalse nähtuse eriti dramaatilist arengut, millele tuleb 21. sajandil kiiresti lõpp teha.
Sellega tuleb tegeleda väga sõbralikult koos meie ametivendadega asjaomastes riikides, sest ühiskonnas on positiivne areng võimalik ainult siis, kui naised saavad elada vabana hirmust ja agressioonist ja kui nendevastaseid ähvardusi, mida nad peavad taluma seetõttu, et on naised, asjakohaselt menetletakse.
Seetõttu tervitan kõiki siin vastuvõetud positiivseid meetmeid. Vaja on tunnistajakaitset, paremat õigussüsteemi, haridust. Siis ma usun, et me suudame toetada naisi Mehhikos ja Ladina-Ameerikas, selleks et saavutada neile kaitse tase, mis meile on vastuvõetav.
Eva-Britt Svensson
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (SV) Tänan, proua juhataja. Sooviksin tänada raportööri tema suurepärase töö eest ning tema pühendumise ja teadmiste eest kõnealuses valdkonnas ja soovin kohe öelda, et meie fraktsioon toetab täielikult kõnealust raportit.
See feminitsiidi vorm, mille üle me praegu arutleme, on levinud eelkõige piirkondades, kus äriühingud investeerivad alltöövõttu tegevatesse tehastesse ja kus naised on meestest täiesti sõltuvad nii sotsiaalselt, majanduslikult kui ka kõigis muudes valdkondades. Neisse monteerimistehastesse palgatavaid noori naisi tõenäoliselt mitte ainult ei ähvarda suurem vägivald, vaid nad töötavad ka äärmiselt alandavates tingimustes, mis kinnitavad kujutlust naistest kui alamatest olenditest, keda võib mõrvata, piinata, röövida jne. Võtan teadmiseks komisjoni poolt teatavaks tehtud meetmed, kuid sooviksin näha, et Euroopa Liit avaldaks neile riikidele veelgi karmimat ja tugevamat survet. Peame näitama, et on täiesti vastuvõetamatu allkirjastada lepinguid inimõiguste austamise kohta, samas kui mõrvad endiselt jätkuvad. Me peaksime suutma külmutada kaubanduslepingud seniks, kuni näeme, et meie õigustatud nõudmisi täidetakse, kuni näiteks asjaomaste riikide valitsused investeerivad piisavalt vahendeid kuritegude sooritajate leidmiseks ja kohtusse saatmiseks. See laiaulatuslik naistevastane jõhkrus on nüüd kestnud peaaegu kümme aastat ja selle asemel, et väheneda, on tegelikult lisandunud, seega on ülim aeg tegutsemiseks. Tänan.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Proua juhataja, ka mina sooviksin tänada raportööri tema töö eest ja eriti soovi eest väljendada parlamendi vältimatut ja kohkumatut pühendumust naistevastase vägivalla tõsisele ja kiireloomulisele probleemile.
Tervitan asjaolu, et alates ajast, kui raport parlamendikomisjonis oli, on see muutunud tasakaalustatumaks, vähem patroneerivaks ja on omandanud õige vaatenurga, sest kahjuks ei piirdu naistevastane vägivald ühe piirkonna, riigi või mandriga, vaid on globaalne ja universaalne ning me peaks seda parlamendi tulevases töös arvestama.
Kahjuks, ja võib-olla teistsuguses olukorras, toimub see ka Euroopa Liidus. Sooviksin öelda, ilma rohkem täpsustamata, et minu kodumaa statistika on hävitav: 166 000 kohtutele teatatud juhtumit, eelmisel aastal kinni peetud 48 000 inimest (üks iga kaheteist minuti jooksul) ja peaaegu 70 naist mõrvatud, viimane neist eile, tema partner lõikas tal kõri läbi.
Proua juhataja, ma arvan, et need kohutavad andmed peaksid panema meid tõsiselt meie parlamendi rolli üle järele mõtlema, mida mina ei näe kohtuna, kes karistab ja sõnu peale loeb, vaid institutsioonina, millel on oma tõhusad strateegiad taotlemaks vastastikusel kokkuleppel meie partneritega ja dialoogi, koostöö ja hea tava alusel lahendusi selle tegevuse kaotamiseks.
Mehhiko juhtumist, mis on väga oluline ja millele raportis viidatakse: see on riik, kus esiteks on väga kõrge vägivalla tase, mille ohvriks on langenud Euroopa Liidu kodanikud ja kelle perekondadele me kaasa tunneme. Siiski peame me ka tunnistama, et tegemist on ühiskonnaga, mis võitleb, mis ei ole olukorra üle õnnelik ja püüab vapralt seda probleemi ületada, mobiliseerides riigiasutused, föderaalasutused ja kohalikud asutused, kogu ühiskonna ja kõik erakonnad, ning seepärast, proua juhataja, tunnustatakse raportis edu, mis on saavutatud.
On tähtis, proua juhataja, ja sellega ma lõpetan, paluda komisjonilt, et inimõiguste tegevuskava koostamine viidaks kiiresti ja ambitsioonikalt lõpule. Sooviksin lõpetada, öeldes, et naistevastane vägivald on väärkohtlemise probleem, see on arguse probleem, sallimatuse probleem eelkõige, proua juhataja, see probleem on seotud hirmu ja võimust ilmajäämisega, hirmuga teiste tahtele alistumise ees ja eelkõige hirmuga rahumeelse tahte kehtestamise ja rahuliku, mitte vägivaldse argumenteerimise ees.
Zita Gurmai
(HU) Proua juhataja, proua volinik, daamid ja härrad, sooviksin tänada hr Romeva i Ruedat tema raporti eest, mis võtab selle tähtsa probleemi suhtes seisukoha. Mul on väga hea meel, et parlamendiliikmena võtab ta naiste olukorda nii tõsiselt.
Naistevastane vägivald on inimõiguste rikkumine, mis ei lase naistel nende põhiõigusi teostada. Seepärast on tegemist ühe suurima globaalse tõkkega ühiskonnas sugudevahelise võrdsuse saavutamisel. See nähtus esineb erineval määral, kuid see esineb ülemaailmselt ja seega tuleb selle vastu tegutseda ülemaailmselt, kooskõlas inimõiguste ülddeklaratsiooniga.
Riigid ise, käesoleval juhul Mehhiko, vastutavad oma kodanike vabaduse ja julgeoleku tagamise eest, seega peavad nad tagama vahendid, mis on vajalikud selleks, et naistevastast vägivalda vältida, avastada ja karistada, isegi kui see toimub perekonnas.
Ma arvan, et on väga positiivne, et Mehhiko on astunud õiguslikke samme meeste ja naiste vahelise võrdsuse suunas. Siiski, võitlus naistevastase vägivalla vastu ei saa piirduda vaid õiguslike vahendite kasutamisega, sest see on keeruline nähtus, mis nõuab asjaomaselt riigilt mitmekülgset tegevust: õiguslikku, halduslikku, ennetavat, nõustavat, ohvriabiga seotud tegevust, dialoogi ning jälgimisülesandeid ja kohustusi.
Euroopa Liit - kes on mitmel korral kinnitanud oma toetust ülemaailmse võrdsuse tagamisele ja kes on määratlenud Euroopa Komisjoni avaldatud naiste ja meeste soolise võrdõiguslikkuse juhised ajavahemikuks 2006-2010, millele volinik viitas ühena liidu peamistest prioriteetidest, samuti ka naistevastase vägivalla peatamisele - ei saa selliste metsikuste ees vaikida.
Välissuhete kavandamisel tuleb inimõiguste olukorda ja naiste võrdsust lugeda esiletõstetud kriteeriumideks. Raport on esmaklassiline ja ma soovitan selle vastu võtta.
Ilda Figueiredo
(PT) Me ei saa jääda ükskõikseks naiste vastu suunatud vägivalla suhtes mis tahes maailma osas, eriti liikmesriikides. Seepärast pöörame me eriti suurt tähelepanu sellele tõsisele probleemile Mehhikos ja mõnedes Kesk-Ameerika riikides, kus endiselt esineb naiste mõrvasid, mida ei saa seletada ainult üldise vägivalla õhkkonnaga. Me teame, et tuleb arvestada ka diskrimineerimist kohalikus sotsiaalses ja majanduslikus kontekstis, mis on naistele ebasoodus ja on veelgi halvem põliselanikest naiste puhul, kes elavad sügavas vaesuses ja majanduslikus sõltuvuses, millele lisandub ka kuritegelike jõukude tegevuse probleem.
Ka siin kuulutame me seepärast oma solidaarsust naistega, kes on sellise vägivalla ohvrid, ja lisame oma hääle üleskutsele järgida naiste õigusi ning austada nende väärikust; loomulikult toetame me oma kolleegi hr Romeva raportit.
Maria Badia i Cutchet
(ES) Proua juhataja, esiteks sooviksin samuti õnnitleda raportööri selle raporti puhul. Sooviksin sellest esile tõsta mõned teemad ning osutada ühele aspektile, mis minu arvates on võib-olla puudu.
Selleks et võita sõda naiste mõrvade ja karistamatuse vastu, peame me ründama mitmel rindel. Lühikeses perspektiivis peame me kaotama igasuguse diskrimineerimise õigusloome tasandil, soodustama kuritegudest teatamist ja edendama ohvrite, tunnistajate ja perekonnaliikmete kaitse meetmeid ning parandama kohtu- ja vanglasüsteeme.
Nõustun, et selles valdkonnas peab Euroopa Liit pakkuma neile riikidele täielikku koostööd, selleks et ületada raskused ja viivitused naiste õiguste rakendamisel õigusloome tasandil, edendada inimõiguste kaitse alaste rahvusvaheliste lepingute ratifitseerimist ja toetada riiklike õigusaktide uuendamist ja läbivaatamist selles valdkonnas. Seepärast kavatsen toetada Obiols-Estrela selleteemalist muudatusettepanekut.
Olukorra parandamine pikaajalises perspektiivis nõuab, et edendaksime väärtuste alast haridust soolise võrdõiguslikkuse kaudu ja koolituskampaaniaid ning teadlikkuse tõstmist koolides lapsepõlvest alates, selleks et tõsta sotsiaalset teadlikkust, mis lõpetaks naistevastane vägivalla ja ohvrite häbimärgistamise asutuste poolt.
Võib-olla on hariduse küsimuse konkreetsem mainimine see, mis minu arvates puudu on. Ma arvan, et kõigist jõupingutustest, mida me selles osas teeme, on vähe abi, et kaotada see plekk ühiskonnalt, millel ei peaks olema 21. sajandi ühiskondades kohta.
Benita Ferrero-Waldner
Proua juhataja, suur tänu selle tõeliselt tähtsa arutelu eest ja veel kord minu siiras tänu raportöörile.
Nagu ütlesin mõni hetk tagasi naisena ning välissuhete ja Euroopa naabruspoliitika volinikuna, on see küsimus mulle muidugi eriti tähtis ja on absoluutselt õige öelda - nagu ma tõesti ka alguses ütlesin - et see on üldine küsimus, mis kahjuks mõjutab meid kõiki ja kõigis riikides. Siia kuulub ka Euroopa Liit, kuid muidugi on see palju rohkem nii vaestes riikides, riikides, kus puuduvad asjakohased sotsiaal-majanduslikud tingimused, eriti riikides, kus puudub tõhus politseisüsteem - mis tähendab, et raskused on isegi tuvastamise staadiumis - ja ka, enamikul juhtudel, tõhus kohtusüsteem. Lõppude lõpuks on ka see otsustav. Samuti oleme me teadlikud sellest, et paljudes riikides, mida siin on nimetatud, näiteks Kesk-Ameerikas ja Mehhikos, koos paljude teistega, eksisteerib endiselt korruptsioon ja maffia-organisatsioonid teevad mõnel juhul koostööd juhtivate isikutega kohtusüsteemis, mis tähendab, et avastamise protsent on endiselt väga vilets.
Nõustun paljuga, mida siin täna on öeldud: esiteks õigusloomega seotud meetmed ja teiseks rakenduslikud meetmed. Lisaks võin korrata, et komisjonil juba on programmid töös ja nende küsimuste kallal töötatakse. Siiski tuleb kindlasti arvestada ka aega kui tegurit. Kahjuks pole see nähtus midagi, mida on võimalik üleöö välja juurida, seda on võimalik kontrolli alla saada ainult järk-järgult, sotsiaal-majandusliku arengu kontekstis. Kahjuks on see midagi, millega meil kõigil tuleb veel tulevikus tegeleda.
Muidugi tuleb võtta ennetavaid meetmeid; tõin just näiteks "Pro Jóvenese”, sest see on selline huvitav programm. Daamid ja härrad, kui te peaksite kunagi El Salvadori - või isegi Guatemalasse, kuid eriti El Salvadori sattuma - siis soovitaksin teil ise selles veenduda. See on vähemalt mingi hea uudis.
Saan ainult kinnitada, et me muidugi läheme oma programmidega edasi ja samuti jätkame me selgelt kriitilist dialoogi Mehhikoga, kuid nõustun kohe, et nagu hr Salafranca Sánchez-Neyra märkis, Mehhiko peab ise olema valmis selle probleemi vastu võitlema ja sellega tegelema. Asi on selles, et kui kuritegu tuvastatakse liiga hilja, siis on pärast sündmuse toimumist väga raske kõiki aspekte kindlaks määrata. Sellest tulenevalt on ka väga tähtis kasutada kaasaegse politseitehnoloogia kõiki asjaomaseid meetodeid, sest tuvastamine on esimene tegur ja kohus on teine ning muidugi küsimus üldisest mittediskrimineerimisest ühiskonnas on samuti otsustav.
Saan vaid kinnitada, et selles küsimuses asun kindlasti teie poolel.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub homme, neljapäeval, 11. oktoobril 2007.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Zita Pleštinská  
8. märtsil 2007 alustas Euroopa Parlamendi naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjon rahvusvahelise naistepäeva puhul kampaaniat naistevastase vägivalla kaotamiseks.
Kõnealune raport naiste mõrvade kohta Mehhikos ja Kesk-Ameerikas on osa üldisest algatusest, mille eesmärk on naistevastase vägivalla ülemaailmne kaotamine. Eriti neis riikides, kus vägivaldsete surmade arv on viimastel aastatel oluliselt suurenenud.
Vastavalt Mehhiko ametlikule statistikale tapeti ajavahemikul 1999-2006 kokku 6 000 tüdrukut ja naist. Kõige häirivamad andmed tulevad peamiselt riikidest, kus on ühiskonnas sügavalt juurdunud majanduslik ebavõrdsus ja eriti kus naised on traditsiooniliselt majanduslikult meestest sõltuvad: riikidest nagu Guatemala, Salvador, Honduras - vaesuselt kolmas riik Lõuna-Ameerikas - ja Nicaragua.
Feminitsiidid Ciudad Juárezis ja Guatemalas on eriti murettekitavad ja seetõttu ma tervitan tänast arutelu. Ma usun, et ainult nende küsimuste sügavuti mineva analüüsi kaudu, mis peaks toimuma enne 2008. aasta ELi ja Ladina-Ameerika parlamentaarse assamblee tippkohtumist Limas, saame me hinnata vastu võetud meetmeid, sealhulgas Mehhiko ametiasutuste kogemust, mis aitab võidelda naistevastase vägivalla vastu nii ELis kui ka Lõuna-Ameerikas.
Peame suurendama oma jõupingutusi, selleks et kaitsta naisi kõigi vägivalla vormide eest.
Richard Seeber  
Vaatamata ülisuurtele jõupingutustele pole feminitsiidi ja selle toimepanijate karistamatuse probleem Mehhikos ja Kesk-Ameerikas leevenenud. Seepärast peaksid Mehhiko ja Kesk-Ameerika riikide valitsused suurendama oma jõupingutusi feminitsiidi ja muude naistevastase vägivalla juhtumite vältimiseks ja avastamiseks.
Sellega seoses paluksin Kesk-Ameerika riikide valitsustel tugevdada kontrolli selle üle, kuidas kannavad sotsiaalset vastutust maquiladora (alltöövõtja) äriühingud. Lisaks peavad Euroopa naiste ja meeste võrdsete võimaluste ja võrdsete õiguste põhimõtted tugevamalt mõjutama ELi ennetavat inimõiguste poliitikat.
Sellest tulenevalt kutsun komisjoni üles esitama ettepaneku selle kohta, kuidas mitmesuguseid feminitsiidi vastu võitlemiseks mõeldud Euroopa algatusi saaks tulevikus kohalike asutuste ja institutsioonidega paremini kooskõlastada. Kasutada tuleb kõiki kättesaadavaid välispoliitika vahendeid. Sellega seoses paluksin komisjoni ja liikmesriike suurendada jõupingutusi kontrollimaks kehtivate ja läbiräägitavate lepingute demokraatia ja inimõiguste klauslite järgimist.
Pidades Kesk-Ameerika riikidega läbirääkimisi assotsiatsioonilepingu üle, tuleks teostada selle mõju hindamine soolisele võrdõiguslikkusele osana jätkusuutliku arengu mõju hindamisest. Euroopa inimõiguste poliitikat ja eriti naiste õigusi ei tohi mingil juhul majanduslike ja geopoliitiliste huvide tõttu kahtluse alla seada.
