Příprava Evropské rady (Brusel, 13. a 14. března 2008) (rozprava) 
Předseda
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise o přípravě Evropské rady v Bruselu, která se bude konat 13. a 14. března 2008.
Jménem Rady bude hovořit pan Janez Lenarčič.
Janez Lenarčič
současný předseda. - (SL) Velmi mě těší, že vám mohu představit hlavní témata zasedání Evropské rady, které začíná zítra. V souladu s tradicí jarních summitů, se také toto zasedání bude věnovat ekonomickým otázkám, zejména Lisabonské strategii, a také klimatickým změnám, energii a finanční stabilitě.
Předsednictví se těší na tuto výměnu názorů s Evropským parlamentem, mohu vás ujistit, že názory Parlamentu o tématech, která jsou zítra na programu, budou zohledněné.
Všichni si uvědomujeme skutečnost, že Evropská unie musí čelit novým výzvám, a že globalizace se sebou přináší nové příležitosti, a to nejen v hospodářské sféře, ale i ve sféře sociální a kulturní. Evropská unie již těchto příležitostí využívá. Uvědomujeme si také skutečnost, že v důsledku globalizace je nutné, aby se Evropská unie a členské státy přizpůsobily, a aby usilovaly o to, najít skutečné odpovědi. Rada zaměří svou pozornost právě na tento aspekt.
V současnosti prochází světové hospodářské prostředí těžkou zkouškou. Na finančních trzích jsme byli svědky bouřlivých událostí. Nedávno jsme zaznamenali snížení ekonomické činnosti, které nastalo v důsledku hospodářské recese ve Spojených státech amerických a v důsledku vyšších cen ropy a komodit. Navzdory tomu jsou ekonomické základy Evropské unie nadále pevné, za těchto okolností se však nesmíme zastavit a přestat v naší činnosti, naopak, musíme pokračovat v provádění reforem.
V této souvislosti Evropská rada zhodnotí stav provádění Lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Uvítá příznivé výsledky a potvrdí, že strategie dobře funguje. Rada také zdůrazní, že nyní se musíme soustředit na konání, a že v tomto duchu je zapotřebí, začít novou fázi revidované Lisabonské strategie.
V oblasti informací a inovací poskytne Evropská rada našemu úsilí nový podnět, a to zavedení tzv. páté svobody. Tímto by se měly odstranit existující překážky, prostřednictvím zvýšení zahraniční mobility vědeckých pracovníků, studentů, vědců a univerzitních pedagogů by se měl uvolnit tok informací. Podle našeho názoru by pátá svoboda mohla urychlit transformaci Evropské unie na inovativní a tvořivé hospodářství založené na informacích.
S cílem posílení konkurenceschopnosti obchodních společností, zejména malých a středních podniků, Evropská rada plánuje zavést opatření, která jim umožní lépe se rozvíjet a fungovat. Měly by získat snadnější přístup ke zdrojům financování a zlepší se také stimuly v oblasti inovací. Zvláštní prioritu bude mít realizace plánu lepších právních předpisů. Velká pozornost bude věnována sociálnímu dosahu Lisabonské strategie, úsilí řešit demografické výzvy, nedostatku kvalifikací a budoucím politickým opatřením ke zvýšení sociální soudržnosti.
Jarní summit pověří členské státy postupným vykonáváním společných zásad flexikurity prostřednictvím vnitrostátních předpisů, aby bylo možné dosáhnout rovnováhy mezi flexibilitou a jistotou na trhu práce.
Dovolte mi, abych přešel k dalšímu důležitému tématu, o kterém bude Evropská rada diskutovat. Mám na mysli výzvy spojené s klimatickými změnami a energií. Vloni jsme byli svědky historických závazků v oblasti environmentální a energetické politiky. Letos se musíme zaměřit na jejich vykonávání. Tento cíl představuje dlouhodobou mimořádně důležitou ekonomickou a environmentální výzvu. Pokud na ni směle odpovíme, budeme moci zaznamenat úspěch nejen z ekonomického hlediska, ale také z hlediska environmentálního.
Rada se v současnosti zabývá legislativním balíčkem, který navrhla Komise. První diskuse znovu potvrdily závazek všech členských států, směle odpovídat. Navzdory tomu je příliš brzy, abychom mohli očekávat, že na tomto summitu dosáhneme dohody o všech aspektech tohoto balíčku. Očekáváme však, že by mělo být možné, dosáhnout dohody o zásadách a směrnicích pro další posuzování tohoto balíčku. Předpokládáme, že vedoucí představitelé vyjádří svou vůli zachovat všeobecnou rovnováhu, přičemž je třeba věnovat pozornost komplexnosti balíčku z hlediska jeho ekonomických a finančních následků.
Cílem je přijmout balíček co nejdříve v roce 2009, v každém případě dříve, než skončí současné období Evropského parlamentu. Naše úsilí bude úspěšné, pokud všichni klíčoví partneři začnou bojovat s výzvou, kterou představuje změna klimatu. Na kodaňském zasedání konference o klimatických změnách koncem roku 2009 by měla být Evropa vedoucí silou v jednáních o ambiciózní a komplexní dohodě platné pro období po skončení platnosti Kjótského protokolu, což je dalším důvodem k tomu, abychom dohodu přijali v roce 2009 co nejdříve.
Dovolte mi, abych se stručně vyjádřil také k dalším otázkám, které se týkají energie. Účinný vnitřní trh s energií je základním předpokladem spolehlivé, trvalé a konkurenceschopné dodávky energie v Evropě. Očekáváme, že Evropská rada vyzve k urychlenému přijetí dohody o třetím balíčku pro vnitřní trh s elektrickou energií a plynem. Tento balíček bude věnovat zvláštní pozornost dalším opatřením, která se týkající spolehlivosti dodávek a vnější energetické politiky.
Evropská rada zasadí úsilí vztahující se na politiku v oblasti klimatu a na energetickou politiku do kontextu rozvoje nových technologií, přičemž zvýší investice do těchto technologií. Tato skutečnost, která byla nedávno stanovena ve Strategickém plánu pro energetické technologie, by měla ještě více přispět ke zvýšení konkurenceschopnosti našich podniků.
Hlavy států a vlád budou informovat o závěrech společné zprávy generálního tajemníka, vysokého představitele, pana Solanu, a Komisi o vlivu klimatických změn na mezinárodní bezpečnost. Složitost klimatických změn vyžaduje komplexnější harmonizaci politiky a Evropská rada vyzve k dalšímu podrobnému zkoumání této zprávy.
Vážený pane předsedo, dámy a pánové, dovolte mi, vyjádřit se k třetímu hlavnímu bodu programu Evropské rady. Týká se debaty o nedávné situaci na mezinárodních finančních trzích.
Situace v mezinárodním finančním systému je stále nejistá. Pokud chceme řídit rizika vyplývající z dosahu této situace, mající vliv na skutečné hospodářství, musíme nasměrovat hospodářskou a finanční politiku Evropské unie směrem k zabezpečení makroekonomické stability a k provádění plánu strukturálních reforem. Odpověď Unie připravili ministři financí a od loňského podzimu probíhají na finančních trzích některé úpravy. Evropská centrální banka, vnitrostátní orgány, instituce Evropské unie a finanční instituce přijaly více opatření s cílem stabilizovat situaci. Navzdory tomu je však zodpovědnost za řízení rizik především na jednotlivých finančních institucích a investorech.
Současná situace odhalila potřebu dalšího posílení rámce finanční stability prostřednictvím většího dohledu nad úvěry a prostřednictvím vylepšených nástrojů řízení finančních krizí.
Očekáváme, že Evropská rada vyzve k přijetí opatření ve čtyřech hlavních oblastech: zvýšení transparentnosti pro investory, trhy a regulační orgány, zlepšení norem oceňování, posílení úvěrového statusu a obnovení řízení rizika ve finančním sektoru a v neposlední řadě také na zlepšení fungování trhu a úlohy agentur hodnotících úvěrovou spolehlivost.
Dovolte mi povědět několik slov o fondech státních aktiv. Jejich dlouhodobá strategie plní prospěšnou úlohu poskytovatelů kapitálu, kteří zaručují likviditu. Na trhu se však objevili noví aktéři, jejichž investiční strategie a záměry nejsou vždy úplně transparentní, což vede k určitým pochybnostem o hospodárnosti postupů. Nedávno zveřejněná zpráva Komise o fondech státních aktiv představuje obzvláště hodnotný příspěvek k této diskusi. Evropská rada bude pravděpodobně souhlasit s tím, že je třeba, aby Evropská unie zvolila společný přístup v souladu se zásadami, které byly navrženy ve zprávě.
Dovolte mi, opětovně zdůraznit důležitost spolupráce s Evropským parlamentem.
Mé úvodní vystoupení bych rád zakončil myšlenkou, že jarní zasedání Evropské rady, které začne zítra, bude zaměřené zejména na realizaci přijatých závazků. Předsednictví by rádo urychlilo práci na přeměně Evropy v nejkonkurenceschopnější hospodářství. Čelíme též důležité úloze, zabezpečit větší stabilitu pomocí naší politiky v oblasti klimatu a energie.
Vzhledem ke všem připomenutým výzvám, které nás v budoucnosti čekají, doufáme, že naše spolupráce s Evropským parlamentem bude skutečně tvořivá. Pokud se nám společně podaří dosáhnout pokroku, evropští občané budou mít možnost vidět, že Evropská unie existuje, aby zabezpečila jejich budoucnost.
Naše dnešní rozprava a diskuse s předsedou Evropského parlamentu po dobu zasedání Evropské rady nepochybně představují dva důležité faktory z hlediska dosažení tohoto cíle. Děkuji za vaši pozornost.
José Manuel Barroso
předseda Komise. - Vážený pane předsedo, na jarním zasedání Evropské rady obvykle přehodnocujeme Lisabonskou strategii pro růst a zaměstnanost. Nadcházející zasedání bude ještě důležitější než obvykle. Na úvod mi dovolte, abych poděkoval slovinskému předsednictví za velmi důkladnou přípravu tohoto jarního summitu.
Ať už ze zasedání Evropské rady, které se koná tento týden, vzejdou jakékoliv signály, jedno by mělo být jasné: Lisabonská strategie funguje. Za poslední dva roky bylo v Evropské unii vytvořeno až 6,5 miliónu nových pracovních míst. Nezaměstnanost se nachází na nejnižší úrovni za posledních 25 let. Míra zaměstnanosti je 66 %, blíží se k cílové hodnotě Lisabonské strategie, která je 70 %. A co víc, vytváření nových pracovních míst šlo ruku v ruce se zvyšováním produktivity. Produktivita v Evropské unii v současnosti roste rychleji než ve Spojených státech amerických. To nejsou špatné výsledky.
Samozřejmě, lisabonský proces nás nemůže ochránit před nepříznivým ekonomickým vývojem, jehož příčiny se nacházejí mimo Evropu. V dnešním vzájemně propojené ekonomice to není možné. Museli jsme mírně upravit naše předpovědi očekávaného růstu pro tento rok, ale stále předpokládáme růst ve výši 2 %, což je velmi slušná výkonnost.
Díky již provedeným reformám jsou naše ekonomiky pružnější a flexibilnější. V důsledku toho jsme schopni, lépe se vypořádat s vnějšími otřesy.
Samozřejmě, při zhoršení podmínek je ještě důležitější, abychom mohli ubezpečit ty, kteří se cítí být ohroženi ekonomickým poklesem. Evropa se musí chránit, ale musí odolat pokušení zavést protekcionistická opatření.
Uchýlit se k protekcionismu by bylo bláznovství. Evropa díky globalizaci velmi mnoho získala. V Evropě žije pouze 7 % světového obyvatelstva, avšak vytváří se tu až 30 % světové produkce. Sedm z deseti nejkonkurenceschopnějších zemí světa jsou členy Evropské unie a navzdory rozmachu Číny a Indie je Evropa také nadále tou největší obchodní mocností na světě.
Evropa má tedy všechny důvody k tomu, aby k budoucnosti přistupovala s důvěrou. Zároveň však musíme být i nadále ostražití a obezřetní, pokud jde o další vývoj. Ale naší všeobecnou linií by měla být víra v budoucnost. Pesimistickým postojem se nám nepodaří zvítězit v následujících ekonomických bitvách.
Tímto přístupem byla inspirována naše reakce na finanční krizi a také naše politické dokumenty, týkající se finanční situace a státních investičních fondů, které jsou rovněž předmětem jednání Evropské rady. Doufáme, že Evropská rada podpoří naše návrhy na společnou evropskou odpověď na tyto výzvy.
Když jsem řekl, že Lisabonská strategie funguje (což je, samozřejmě, pravda), neznamená to, že všechno je růžové a že můžeme klidně usnout na vavřínech. Také já, také Komise, neustále opakujeme, že v současnosti nesmíme podlehnout přehnanému sebeuspokojení, zejména vzhledem k tomu, že se zdá, že se světová ekonomická situace zhoršuje. Již jsme toho udělali mnoho. V mnohých evropských oblastech však nezaměstnanost stále ještě představuje vážný problém. Existují specifické sociální skupiny, na které má současný vývoj velmi velký dopad. V důsledku stoupajících cen energií a potravin narůstá inflace, což znamená, že kupní síla se snižuje, zejména u lidí, jejichž příjem závisí na mzdě nebo důchodu. Proto je zapotřebí, abychom v našem úsilí pokračovali.
Lisabonská strategie však ani zdaleka není statickým procesem. Strategická zpráva Komise ustanovuje soubor nových politických iniciativ, díky nimž by se měla Evropa stát ještě odolnější vůči hospodářským krizím, a které by měly posilnit evropské úsilí tvarovat proces globalizace a naplno z něho čerpat výhody.
V prvé řadě hovořme o té nejdůležitější oblasti. Nejdůležitější oblastí jsou lidé. Klíčem k překonání chudoby a nerovnosti je zvýšení úrovně vzdělání a odborné přípravy v celé Evropské unii, přičemž je třeba zabezpečit, aby byly dostupné pro všechny. Rozhodli jsme se zaměřit na jednu z nejzranitelnějších skupin, na žáky, kteří předčasně opouštějí školu, aniž by ji dokončili. V současné době v Evropě stále jedna šestina mladých lidí opouští školu bez jejího dokončení. Jedna pětina dětí ve věku 15 let nedokáže přiměřeně číst. Nemůžeme si dovolit, aby jejich talent vyšel vniveč. Musíme poskytnout mladým lidem dovednosti, které potřebují, aby dokázali realizovat svůj potenciál.
Dalším klíčovým pilířem Lisabonské strategie, k němuž jsme se vrátili, je výzkum a inovace. Aby do Evropy proudily investice, musí zvýšit svou poměrnou přitažlivost. V Evropě potřebujeme pátou svobodu, volný pohyb poznatků, která doplní další čtyři svobody, na kterých je postavený vnitřní trh. Je třeba, abychom podporovali otevřené inovace, ale zároveň je třeba zabezpečit, aby byly poznatky přiměřeně chráněné evropskými patenty a autorskými právy.
Na tomto místě bych chtěl přivítat skutečnost, že včera tento parlament schválil Evropský inovační a technologický institut. Z hlediska Evropy jde o klíčové rozhodnutí. Dovolte mi poblahopřát Evropskému parlamentu k tomuto úspěchu. Chci vám rovněž poděkovat za to, že jste podpořili můj návrh, který, jak se pamatuji, se před třemi lety setkal s velkým odporem. Ale díky dobré spolupráci mezi Parlamentem, Komisí a členskými státy se nám nakonec podařilo dosáhnout této dohody.
Třetí prioritou, kterou jsme zkoumali, je podnikatelské prostředí. Je třeba vybudovat jednotný trh, který bude fungovat ve prospěch Evropy a zejména ve prospěch malých a středních podniků, které tvoří základ našeho hospodářství, a ve kterých se vytváří nejvíce nových pracovních míst. Proto zítra požádám Evropskou radu, aby prosadila myšlenku zákona o malých podnicích, kterým by se odstranily překážky vzniku a růstu malých a středních podniků. Musíme mít na paměti, že to nejdůležitější, co můžeme malým a středním podnikům poskytnout, je skutečný vnitřní trh. Právě v tom spočívá největší rozdíl mezi Evropou a Spojenými státy americkými z hlediska malých a středních podniků, nejde o konkrétní právní předpisy. Když malý podnik ve Spojených státech amerických začne v jednom státě, okamžitě má k dispozici celý vnitřní trh Spojených států amerických. V Evropě to tak stále ještě není. V Evropě existuje v praxi mnoho překážek, když chce podnik rozšířit svou činnost na území dalšího státu. Proto je opravdu zapotřebí, abychom dokončili vnitřní trh, pokud chceme, aby se malé a velké podniky rozvíjely, a pokud chceme, aby byl v Evropě vyšší růst a větší zaměstnanost.
(potlesk)
Posledním pilířem Lisabonské strategie, ke kterému jsme se v naší strategické zprávě vrátili, je energie a změna klimatu, které představují hlavní výzvu, které musí naše generace čelit. Možná je na přijetí balíčku o energii a klimatu příliš brzy, ale jak poslanci Parlamentu dobře vědí, nemůžeme si dovolit ztratit tempo. Načasování dohody je z hlediska její úspěšnosti klíčové. Čím dříve jí dosáhneme, tím nižší budou náklady na přizpůsobení, a tím větší přínos bude mít pro ty, kdo ji zavedli včas. Jde také o klíčový moment z hlediska dosažení našeho prvořadého cíle, kterým je dosažení komplexní mezinárodní dohody pro příští rok v Kodani. Čím více zemí se zapojí, a čím bližší budou jejich představy našim, tím spíše bude možné zabezpečit stejné podmínky pro všechny. Nic nemůže prospět tomuto procesu více než to, že Evropská unie dosažením dohody do konce tohoto roku ukázala, že myslí své záměry skutečně vážně.
Jsem tedy skutečně rozhodnut, Komise je opravdu rozhodnuta, spolupracovat s členskými státy na dosažení základní politické dohody o vnitřním trhu s energií a o ochraně klimatu a o balíčku o obnovitelných zdrojích do konce tohoto roku. Samozřejmě bychom také chtěli, aby byl na začátku příštího roku uzavřen konečný legislativní proces s Evropským parlamentem. Je, samozřejmě, důležité propojit strategii ochrany podnebí s vnitřním trhem s energií. Všichni víme, že je to nevyhnutelné, pokud chceme dosáhnout naší vize konkurenceschopné, bezpečné a udržitelné energie v Evropě. Mám radost, když vidím, jak zpracování této dokumentace v posledních týdnech nabírá na rychlosti. Jsme rozhodnuti najít způsoby jak zabezpečit, aby se uskutečnilo skutečné otevření trhu, které jsme si stanovili jako cíl v našich původních návrzích. Komise je i nadále pevně rozhodnutá uskutečnit oddělení vlastnictví anebo jemu odpovídající funkční ekvivalent. Hlavní je, aby byl tento Parlament nejpozději v červnu připraven na první čtení.
Reforma neznamená, že je třeba odstranit hodnotné sociální pokroky anebo naše sociálně tržní hospodářství, naopak, díky reformě vyzbrojíme lidi tak, aby v dobách změn uspěli, a dáme jim možnost převzít kontrolu nad vlastním životem.
Reforma se týká modernizace našich sociálních systémů a zabezpečení jejich udržitelnosti. Našimi hesly musí být dostupnost, příležitost a solidarita, které jsou také ústředními prvky nového sociálního programu, který Komise představí před začátkem léta.
Reforma též znamená vytvoření dynamického podnikatelského prostředí, ve kterém podnikatelé investují svůj čas a zdroje do výroby vysoce kvalitních výrobků a poskytování vysoce kvalitních služeb, které si chtějí koupit lidé z celého světa, přičemž není třeba, aby podnikatelé investovali svůj čas a zdroje do vyplňování nepotřebných formulářů a do každodenního boje s byrokracií.
Náplní reformy je též transformace Evropy na nízkouhlíkové hospodářství, které je výhodné z hlediska životního prostředí i z hlediska podnikání. Prostřednictvím takového hospodářství se zvýší životní úroveň, ale nebude to mít nepříznivé dopady na přírodu.
Těší mě, když vidím, že mnoho úsilí, které jsme v posledních letech věnovali přepracování lisabonské agendy, pomohlo dosáhnout širokého konsensu v otázkách o tom, kde se nacházíme a kam chceme jít. Tento Parlament je stálým zdrojem kritické podpory, za což vám chci poděkovat.
S potěšením jsem zaznamenal velkou míru podpory Lisabonské strategie, kterou Evropský parlament vyjádřil prostřednictvím svého usnesení z 20. února o příspěvku k jarnímu zasedání Evropské rady v roce 2008 ve vztahu k Lisabonské strategii.
Viděl jsem také pozměňující a doplňující návrhy, které se týkaly všeobecných směrnic pro hospodářskou politiku, o kterých tento Parlament v ten samý den hlasoval. Souhlasím s otázkami, na které poukazujete, v současnosti jsou již neoddělitelnou součástí politik Evropské unie na základě návrhů Evropské komise, jde o sociální začlenění, udržitelnost veřejných financí, potřebu bojovat proti inflaci, výzkum a vývoj, lepší koordinaci hospodářské politiky, podporu podnikání a inovací, vnější rozměr vnitřního trhu a o změnu klimatu a energii. Takže povězme si to jasně: Komise souhlasí s těmito prioritami.
Po konzultacích s různými zúčastněnými stranami, včetně členských států, Komise v prosinci navrhla zachovat původní znění směrnic strategie, vzhledem k tomu, že je v nich zabudována flexibilita, díky níž je možné přizpůsobit se vývoji okolností a zaměřit se na priority, které jsem právě vyjmenoval, a se kterými Komise souhlasí.
Zachování směrnice vyslalo velmi potřebný signál stability a předvídatelnosti členským státům a také ekonomickým subjektům, čímž se zvýšila pravděpodobnost, že se záměry podaří zrealizovat. Jak před chvílí uvedl pan předseda Rady, právě realizace je v současnosti prioritou. Musíme dosáhnout konkrétních výsledků a musíme být důslední. Proto po komunikaci s Výborem pro hospodářské a měnové záležitosti Evropského parlamentu Komise usilovala dohodnout se s Radou na kompromisu, podle kterého by se upravil popisný dokument přiložený ke směrnicím tak, aby odrážel otázky zdůrazněné Parlamentem. Navzdory úsilí Komise se Rada rozhodla nepostupovat podle našeho kompromisního doporučení týkajícího se všeobecných směrnic pro hospodářskou politiku.
V každém případě bych tento Parlament rád ubezpečil o tom, že Komise připisuje největší důležitost stanovení správného rámce pro členské státy, aby realizovaly naše společné priority, přičemž prioritami jsou růst a zaměstnanost. Když hovořím o růstu, mám na mysli udržitelný růst z hlediska sociálního i environmentálního. A pracovní místa, která se nezvyšují jen z hlediska jejich počtu, ale také kvality. Protože jsme si jistí, že obnovená Lisabonská strategie zaměřující se na zaměstnanost a ekonomický růst, se závazkem v oblasti konkurenceschopnosti a začlenění, je nejlepší odpovědí Evropy na výzvy globalizace.
(potlesk)
Joseph Daul
Vážený pane předsedo, vážený pane úřadující předsedo, vážený pane předsedo Komise, dámy a pánové, prioritou jarního zasedání Evropské rady bude podpořit evropský růst a opětovně spustit Lisabonskou strategii na období 2008 až 2010.
Naše skupina se domnívá, že je mimořádně důležité, poskytnout Evropské unii z hlediska globalizace každou příležitost a zreformovat ji tak, jak to co nejenergičtěji navrhuje Evropská komise od roku 2005 pod vedením jejího předsedy, pana José Manuela Barrosa. Tato strategie představuje nejlepší nástroj k řešení výzev, kterým musíme čelit: globalizace, obyvatelstvo a změna klimatu.
V tomto směru je zde ukryté dvojí poselství: je třeba pokračovat v uskutečněných reformách, avšak je zapotřebí zvýšit také účinnost Lisabonské strategie. Globalizace představuje pro Evropu příležitost, avšak nikdy nepřijmeme nekontrolovaný volný trh. To je první výzva. Musíme chránit zájmy těch nejzranitelnějších a podporovat náš sociální model. Není čas na změnu kurzu, naopak, je čas, abychom zintenzívnili naše úsilí směrem, který byl již stanoven. Lisabonská strategie navrhuje přizpůsobenou odpověď na každou výzvu.
V konfrontaci s konkurencí z rozvíjejících se zemí, spočívá naše budoucnost ve výzkumu a inovacích, v podpoře podnikání, v celoživotním vzdělávání a v reformě trhu práce. Evropa může být konkurenceschopná, jen pokud její výrobky budou mít přidanou hodnotu z hlediska kvality a inovací. Proto vyzývám členské státy, aby v co největší míře investovaly do výzkumu a inovací.
Bez rozvoje malých a středních podniků není možné dosahovat růstu a vytvářet nová pracovní místa. Snížením administrativní zátěže jim musíme pomoci při zabezpečování smluv a při vytváření nových pracovních míst. Příprava zákona o malých podnicích na evropské úrovni je krokem správným směrem. Vzdělávání a odborná příprava se musí přizpůsobit potřebám hospodářství. Naši konkurenční výhodu si můžeme zachovat jen tehdy, když bude pro naši pracovní sílu zabezpečená správná odborná příprava. Je třeba přehodnotit a určitě také rozšířit výuku na školách a univerzitách a také nepřetržitou odbornou přípravu. Z tohoto hlediska vítáme program Celoživotního vzdělávání na období 2007 až 2013. Je také zapotřebí, aby byly uskutečněné dalekosáhlé reformy trhu práce, který musí být mobilnější, flexibilnější a také bezpečnější. Podniky musí být schopné přizpůsobit se požadavkům trhu. Zaměstnanci musí mít možnost využít příležitosti rekvalifikace a adaptace.
Druhá výzva, které musí Evropa čelit, se týká jejího obyvatelstva. Stárnutí obyvatelstva pravděpodobně způsobí nedostatek pracovní síly a tlak na systémy sociálního zabezpečení. Vnitřní pracovní sílu musíme lépe motivovat, musíme také zabezpečit lepší flexibilitu a přizpůsobivost pro všechny generace, aby si mohly lépe uspořádat své profesní i rodinné životy. Musíme také přehodnotit naši přistěhovaleckou politiku, která musí být evropská a musí přitahovat dovednosti a know-how. Je zapotřebí, vypracovat návrh systému tzv. modré karty. Musíme také zastavit odliv mozků. Naše investice do vzdělání vyjdou vniveč, pokud vědečtí pracovníci odejdou do zahraničí za lepším platem a lepšími pracovními podmínkami.
Třetí a poslední výzvou je změna klimatu. Musíme zavést politický systém, který bude v souladu se životaschopným ekologickým hospodářstvím, což znamená splnění cíle 20 % snížení emisí skleníkových plynů. Kromě ekologických výhod nám to také zabezpečí dobré postavení z hlediska trhů s čistými technologiemi, což není zanedbatelné. Musíme však jít příkladem, a stejně tak se musí zachovat také naši partneři. Ekologickou politiku musí doprovázet zahraniční obchodní politika, která není protekcionistická, ale je pevná.
Dámy a pánové, naše hodnoty a náš model společnosti je možné zachovat, jen pokud budeme mít odvahu zreformovat naši společnost, a pokud řekneme našim spoluobčanům pravdu. Sociálního pokroku můžeme dosáhnout, jen pokud se bude zvyšovat růst. Na druhé straně se růst bude zvyšovat, pokud k tomu vytvoříme podmínky. Dovolte mi poděkovat panu předsedovi Komise, panu místopředsedovi Verheugenovi a také všem komisařům za odvedenou práci. Můj dík, vážené dámy, vážení pánové, je možné vnímat v kontextu stáje, stáje pana Barrosa. Příděl ovsa představuje dobře odvedenou práci, ale oves je také zdrojem energie pro vykonání celé práce, která je ještě před námi.
(potlesk)
Martin Schulz
jménem skupiny PSE. - (DE) Vážený pane předsedo, dámy a pánové, dovolte mi začít poznámkou adresovanou panu předsedovi Rady. Pane předsedo, byli jsme informováni, že po dobu zítřejší večeře se má diskutovat o Středomořské unii. S touto myšlenkou přišel francouzský prezident. Kromě toho, že doufám, že bude všem účastníkům večeře chutnat, bych vás chtěl jménem naší celé skupiny požádat, abyste během večeře objasnili následující: pokud jde o to, že Středomořská unie bude vycházet z barcelonského procesu, do kterého směřují velké částky z rozpočtu Evropské unie, anebo tento proces vylepší, potom má tato iniciativa naši plnou podporu. Je však třeba zaručit, že taková politika se bude prosazovat v rámci Evropské unie.
Pokud má být Středomořská unie úspěšná, musí jít o politiku Společenství v rámci současných institucí a politik EU. Pokud by naopak měla být Středomořská unie v Evropské unii faktorem, který rozděluje, bylo by to špatným signálem. Kromě toho by došlo k izolaci Francie těsně předtím, než se ujme předsednictví, a to určitě nechceme.
(potlesk)
Proto vás žádáme, abyste tuto zprávu tlumočili účastníkům summitu.
Na jedné straně je pravda, že se směrnice nezměnily. Na straně druhé, bylo v tomto sále většinou 515 hlasů dne 20. února přijato úplně jiné rozhodnutí, a to, že je třeba, je změnit. Avšak neveďme spory o tom, zda tyto směrnice bylo či nebylo třeba změnit, ale hovořme o tom, zda jsou nebo nejsou dosažitelné podstatné změny obsažené v našich požadavcích na změnu směrnic.
Pane Barroso, minulý týden jsem vás kritizoval za to, nejste dostatečně zanícený. Od té doby jsem se dozvěděl, že někteří členové Komise, pravděpodobně po konzultaci s vámi, si zvolili a předložili některé myšlenky, které zde byly navržené. Proto moje kritika v tomto ohledu již není opodstatněná. Ale poté, co jsem si vyposlechl váš dnešní proslov, pane předsedo, musím zopakovat myšlenku, že vy máte v Evropě vedoucí úlohu. Váš zítřejší příspěvek určený hlavám států a předsedům vlád je musí motivovat, aby v členských státech zavedli opatření, ke kterým jste právě vyzval. Velká část z toho, co říkáte, je, samozřejmě, pravdivá, ale musíme čelit skutečné situaci v Evropě.
Dovolte mi proto, abych vyjmenoval pět bodů, o kterých si myslíme, že jsou klíčové, avšak nebyly dostatečně zdůrazněné, ani uvedené do praxe. Ano, samozřejmě, podařilo se dosáhnout pokroku, nezaměstnanost klesá a produktivita roste, ale pravda je, že stoupá také nejistota zaměstnání. Samozřejmě, vytváří se více nových pracovních míst, ale tato nově vytvořená pracovní místa nejsou jistá, naopak jsou čím dál nejistější. Mzdy v Evropě rostou, ale rostou pomaleji než zisky obchodních společností. V percentuálním vyjádření zisky obchodních společností rostou rychleji, než se zvyšují mzdy zaměstnanců.
(potlesk)
Poukazuje to na sociální nerovnováhu. Chceme zlepšit sociální soudržnost, chceme lepší sociální ochranu. Co je nám platné, že vnitřní trh roste, co je nám platné, že je Unie globálně konkurenceschopná, když skutečnost je následující: výrobní továrna v určité lokalitě dosahuje zisku ve výši 4 %, ale řekne: "Z hlediska akcionářů tato zisková marže není dostatečná, chtějí zisk na úrovni 6 %, proto továrnu v této lokalitě zavřeme." Takový vývoj událostí nepříznivě ovlivňuje základní jistotu, kterou Evropská unie potřebuje. Naši občané potřebují mít jistotu!
Diskutujeme o oddělení v energetickém sektoru, které může, ale nemusí být potřebné. Tentokrát si povězme něco o oddělování, které probíhá v oblasti sociální politiky v Evropě. Reálně hrozí, že ekonomický růst bude oddělený od sociálního zabezpečení, proto je zapotřebí směrnice přehodnotit. Musíme jasně stanovit, že ať se stane v oblasti sociální politiky v Evropské unii cokoliv, půjde to ruku v ruce s ekonomickým pokrokem.
Dnes odpoledne budeme slavit 50. výročí Evropského parlamentu. Před 50 lety tu ve Štrasburku vládl duch, podle něhož tvořily hospodářský rozvoj a sociální zabezpečení základ růstu a úspěchu Evropského společenství. Tento přístup je čím dál více ohrožen.
Řekl jste, že je třeba snížit byrokracii, které musí čelit malé a střední podniky. Ano! Když však byrokracii snížíme a tyto podniky se začnou pohybovat po Evropě a způsobí podobné události jako v případě Laval, mělo by to nepříznivý dosah na důvěru v Evropskou unii. Přestože dokonce také malé a střední podniky mohou využít svobodu pohybu k potlačení sociálního pokroku, obchodní společnosti na tom možná získají, ale jejich zaměstnanci určitě ne. Tito zaměstnanci však představují většinu občanů EU.
Samozřejmě, investice do vzdělání, odborné přípravy, výzkumu a inovací jsou potřebné, o tom není pochyb. Když ale pro převážnou většinu lidí závisí dostupnost univerzity anebo školy na tom, zda mají jejich rodiče v peněžence dost peněz, nemůžeme zde hovořit o sociální politice. Musíme zabezpečit stejný přístup pro všechny občany v Evropské unii, bez ohledu na to, odkud pocházejí a také na to, jaká je jejich rodinná situace. Pokud má Evropa přežít, musíme posílit také tento potenciál, nejen podnikatelský potenciál. Především musíme posílit potenciál mladých lidí na tomto světadílu, kterým musíme zabezpečit přístup k výzkumu, dovednostem a odborné přípravě.
Na sociální jistotu má nepochybně nepříznivé dopady, když si každý boháč v Evropě může přemístit své finanční prostředky z jedné země do druhé, aniž by musel zaplatit daň. To je další příklad nepříznivých následků! Máte tedy pravdu, když říkáte, že je třeba, regulovat finanční trhy EU.
Vážený pane předsedo, všechny uvedené důvody naznačují, že směrnice je třeba přehodnotit. V konečném důsledku příliš nezáleží na tom, jak to nazveme. Když tuto zprávu zítra zprostředkujete Radě, budeme na vaší straně, ale na vaší straně budeme jen tehdy, když tak učiníte!
(potlesk)
Graham Watson
jménem skupiny ALDE. - Vážený pane předsedo, zasedání Rady probíhající tento týden se koná někde mezi zoufalstvím a nadějí. Ačkoliv se zdá, že hlavní těžkosti se podařilo překonat, Lisabonská smlouva ještě není ratifikovaná a některá její ustanovení jsou stále pochybná. Politické směřování Ruska, Turecka a některých našich sousedů ze Středního a Blízkého východu je nejisté. Ekonomický růst zpomaluje, pronásledován následky, které měly dopad na HDP při nedávné krizi bankovního sektoru ve Švédsku, Finsku, Maďarsku, či Španělsku, o Argentině a Japonsku ani nemluvě. Proto jsme o to více uvítali společná opatření, která přijaly naše centrální banky dnes ráno.
Kromě těchto úvah mysl našich politiků nadále zatěžují také hlavní globální výzvy, jako je růst počtu obyvatel a migrace, mezinárodní kriminalita a terorismus, klimatické změny a energetická bezpečnost. Urgentní zavedení návrhů Komise v oblasti boje proti klimatickým změnám leží na bedrech členských států a tohoto Parlamentu. Obrysy této výzvy jsou rozsáhlé.
Zpráva vysokého představitele o vlivu klimatických změn na bezpečnost a stabilitu poukazuje na to, že existuje skutečná a bezprostřední obava, s hrozbou vojenských důsledků, včetně využití (o kterém se nikdy nehovoří) organizace NATO jako nástroje k zajištění energetické bezpečnosti. Zaslepené krátkodobým ekonomickým myšlením již některé členské státy EU usilují o omezení svých závazků, týkajících se návrhů Komise v oblasti klimatických změn. Podívejte se na návrh závěrů Rady, odstavec 18, a všimněte si některých vyhýbavých slov, která tam byla vložena.
Tato dvojí nebezpečí obsahují hrozbu, že se stáhneme do pevnosti jménem Evropa. Pouze zvýšením vnitřní solidarity se můžeme vyhnout pasti, do které by padly členské státy, například kdyby se rozhodly pro South Stream místo Nabucca. Jen pokud rozšíříme solidaritu až po naše břehy, budeme moci dosáhnout míru kolem Středozemního moře, toho Mare Nostrum, anebo kolem Kaspického moře. Einstein měl pravdu, když pravil, že mír není možné zabezpečit násilím, lze k němu dospět jen porozuměním.
Je třeba, abychom šli příkladem. Doufám, že v závěrech Rady uvidíme závazky národních vlád a Evropské unie snížit spotřebu energie v našich vládních budovách a sídlech institucí a také pokud jde o naše vozové parky, přičemž se stanoví závazné cíle, aby bylo možné toho dosáhnout.
Od strany Mezivládního panelu pro změnu klimatu a také od jiných organizací přicházejí vážná varování týkající se nákladů nečinnosti. My nejen musíme, ale také můžeme konat, navzdory silnému protivětru, ekonomické základy eurozóny jsou silné, jak říká pan předseda Komise, domácí poptávka a vývoz také nadále rostou, což je znakem toho, že Lisabonská strategie funguje a je třeba pokračovat v jejím prosazování.
Posloucháme, co lidé v tomto Parlamentu říkají. Skupina pana Wurtze vedla protest ve věci ohrožení 12 tisíc pracovních míst ve společnosti Unilever. Pan Schulz napsal dopis 27 hlavám států a předsedům vlád, v němž vyzval ke změně ekonomického kurzu, na zavedení závažných sociálních norem a větší sociální ochrany. Tato opatření však nezohledňují skutečnou situaci v globálním hospodářství, kde s čím dál větším počtem zemí, které otevřely svá hospodářství, rostl globální poměr obchodu k HDP rychleji než celkový výstup. V současnosti pochází polovina našich příjmů z obchodu a dokonce také rozvojové země představují jednu třetinu světového obchodu. Integrace světového hospodářství je důkazem toho, že nejde o hru s nulovým součtem. Třebaže podíl Evropy na světovém hospodářství klesá, jeho celkový růst znamená, že také nadále vytváříme nová pracovní místa a bohatství. Proto jsme za poslední dva roky vytvořili 6,5 miliónu nových pracovních míst. Má skupina v tomto smyslu dlouho argumentovala, těší nás, že to uznali také pánové Jacques Delors a Poul Nyrup Rasmussen při vypracovaní návrhu manifestu pro skupinu PSE, který byl přijat v Oportě přibližně před 15 měsíci.
Pane Schulz, pokud se v této místnosti nachází pštros, který schovává hlavu do písku, nesedí v křesle č. 21 (křeslo pana Barrosa), ale v křesle č. 6 (křeslo pana Schulze). Myslím si, že se tím vysvětluje, proč skupina PSE přišla o svou původní roli, v níž poháněla tuto instituci směrem vpřed.
Evropská rada musí prokázat naléhavější při úsilí k dosažení svého cíle v oblasti výzkumu a vývoje. Musí rozšířit trh rizikového kapitálu a zvýšit mobilitu vědeckých pracovníků s cílem podpořit inovace. S cílem odvrátit nebezpečí musí Evropská rada také zlepšit transparentnost a kontrolu v sektoru bankovnictví. Pane Lenarčič, musíte věnovat pozornost sociální soudržnosti a environmentální stabilitě, ale musíte tak činit s jistotou a vědomím, že trh je nejsilnějším nástrojem, kterým můžeme zvýšit životní úroveň.
(potlesk)
Brian Crowley
jménem skupiny UEN. - Vážený pane předsedo, dovolte mi přivítat pana úřadujícího předsedu a pana předsedu Komise. Dnes s námi diskutují o tom, o čem budou na nadcházejícím summitu diskutovat naši stařešinové, mudrci, a někdo by mohl říci, že také ty nejzkušenější z nás, s čímž já osobně nemusím nutně souhlasit.
Místo toho, abych opakoval všechno, co již říkali mí kolegové, protože mohu souhlasit s většinou projevů, řekl bych, že nejde o jedno anebo o druhé, ale spíše o kombinaci všech těchto věcí: jde o úsilí vybrat ty nejlepší myšlenky ze všech různých návrhů, které byly předloženy, a využít jich jako jedinečného modelu, který musí Evropa následovat. Říkám to proto, že naše zkušenosti za posledních 30 let, a zejména za posledních 20 let, poukazují na to, že nejde pouze o jedno nebo o druhé. Není možné dosahovat ekonomického růstu bez správné sociální soudržnosti a sociální ochrany. Není možné chránit životní prostředí bez čistých investic do nových zdrojů, informačních technologií, výzkumu a vývoje, aby bylo možné vytvořit inovativní způsoby řešení problémů, kterým musíme v současnosti čelit.
Stejně také není možné vyřešit nezaměstnanost tím, že si řekneme, že chceme vytvořit více pracovních míst. Je třeba podporovat obchodní společnosti a podniky v tom, aby vytvářely pracovní místa, aby investovaly peníze a vytvářely bohatství. Pole působnosti veřejných služeb je omezené, ať už jde o veřejné investice do infrastruktury, anebo o cokoliv jiného. V konečném důsledku jde o to, aby podnikatelé a podnikatelky v malých a středních podnicích, které zaměstnávají 62 % všech lidí, kteří jsou v rámci Evropské unie zaměstnaní, investovali více finančních prostředků do tvorby většího počtu pracovních míst.
K tomu je třeba dosáhnout určitého stupně flexibility. Pojem flexibilita by však neměl představovat pokles úrovně anebo ochrany práv pracujících. Podobně není možné na základě jednoho špatného příkladu, kterým je případ Laval, který je skutečně špatný, vyvodit závěr, že všichni ostatní musí být pod co nejdůslednější kontrolou. Měl by to být výchozí, nikoliv konečný bod. Podívejme se na výzvy, kterým musíme dnes v Evropské unii čelit: nedostatek investic do řádného výzkumu a vývoje. Ti nejlepší a nejbystřejší odcházejí z evropských univerzit a organizací, aby ve svém výzkumu a další práci pokračovali v Americe, Japonsku a nyní dokonce už i v Číně. A podívejme se také na přemístění evropského průmyslu a obchodu. Nejde již o přemístění do jiných zemí v rámci Evropy, jak tomu bylo před 10 nebo 12 lety. V současnosti se evropský průmysl přesouvá mimo Evropskou unii do Indie, Pákistánu, Malajsie a podobně.
V současnosti bychom se neměli zaměřovat jen na krátkodobé problémy, které způsobila náhlá krize rizikových hypotečních úvěrů. Pokud se ohlédneme zpátky do minulosti, posledních 25 let se hospodářské trhy vyvíjejí v cyklech: můžeme vidět vrcholy i pády. Musíme zabezpečit, aby existovaly základní kameny, které dnes položíme, které budou za 15 let stejně pevné jako dnes, aby díky nim hospodářství rostlo, a aby bylo možné zaručit bezpečnost dodávek energie. Prezident Estonska nám v tomto jednacím sále včera řekl, že Rusko se v současnosti chová jako supervelmoc, a že využívá svého status supervelmoci v oblasti ropy a zemního plynu k ovlivňování zahraniční politiky. Musíme zabezpečit, aby byla v rámci Evropské unie solidarita, abychom se mohli postavit a čelit této výzvě.
Našim nejlepším a nejhodnotnějším aktivem jsou naši mladí lidé. Pokud nebudeme dostatečně investovat do vzdělání a odborné přípravy, abychom jim poskytli dovednosti a příležitosti v Evropské unii, hrozí, že o ně přijdeme.
Na závěr mi dovolte povědět panu úřadujícímu předsedovi Rady, že bych chtěl vzdát hold mladým lidem ze Slovinska za jejich práci po dobu slovinského předsednictví, zejména v protokolárním oddělení, a za to, jaký příjemný obraz vytvářejí o Slovinsku jako zemi.
Rebecca Harms
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Vážený pane předsedo, dámy a pánové, úvodem bych se chtěla vrátit k tomu, co říkal pan Schulz. Dovolte mi znovu zdůraznit, že není možné pravdivě vyhodnotit Lisabonskou strategii, pokud nezohledníme skutečnost, že ačkoliv Evropa z procesu globalizace velmi mnoho získala, tento zisk je rozdělený velmi nerovnoměrně. Kromě toho, nárůst zaměstnanosti v žádném případě nevyřešil problém pracujících chudých lidí, naopak, navzdory rostoucí zaměstnanosti a zvýšenému růstu, vzrostla také chudoba způsobená nejistotou zaměstnání.
My, poslanci Evropského parlamentu, jsme ve svém usnesení výslovně žádali, aby Komise a Rada řešily otázku odvětvových minimálních mezd, a aby Komise hodnotila výsledky Lisabonské strategie jiným způsobem, z hlediska problému rostoucí sociální marginalizace. Tento ukazatel chudoby tvoří neoddělitelnou součást našeho usnesení, považuji za politováníhodné, že Rada ani Komise doposud nezareagovaly na tato rozhodnutí Evropského parlamentu.
(potlesk)
Pokud jde o téma podnebí a energie, upřímně, byla jsem šokovaná, když zástupce německé vlády v Bruselu jen pár dní před konáním letošního jarního summitu vyhlásil, že environmentální politika by neměla zasahovat do průmyslové a hospodářské politiky. Toto prohlášení učinil státní tajemník německého ministerstva životního prostředí, pan Machnik, kterého mí němečtí kolegové nepochybně znají. Německé ministerstvo životního prostředí zjevně vůbec nerozumí tomu, co ve skutečnosti znamená pojem "udržitelnost".
Proto není překvapivé, že německá vláda je také nadále proti omezením emisí oxidu uhličitého pro vozidla, že nepodporuje jednotný trh s energií v podobě, v jaké ho navrhuje Komise, a že se snaží vytvořit spojenectví proti "novému vymezení obchodování s emisemi".
S politováním musím konstatovat, že pokud jde o toto jednání, Německo částečně pozapomnělo na to, jaká dohoda byla uzavřená na loňském jarním summitu. Některé současné německé politiky jsou zcela v rozporu s výsledky loňského summitu. Nejsem si například jista, zda nová priorita, která se připisuje obnovitelné energii, a která se zdá být zcela nerozporuplnou, skutečně postačuje k zabezpečení udržitelnosti v oblasti energie a podnebí.
Podle mého názoru se s mnohými otázkami spojuje také problematika Středomořské unie. Někdy má člověk dojem, že stejně jako v případě velkých dohod v oblasti zemního plynu s Ruskem (mám na mysli North Stream a South Stream), představuje Středomořská unie další důkaz toho, že není jednoduché dosáhnout jednotné politiky EU v oblasti energie 7 a bezpečnosti energetických dodávek. Pokud se Radě nepodaří tento problém vyřešit, nedokáže splnit své závazky.
(potlesk)
Gabriele Zimmer
, jménem skupiny GUE/NGL. - (DE) Vážený pane předsedo, dnes slavíme 50. výročí Evropského parlamentu, což by mělo být dostatečnou příležitostí k tomu, aby nadcházející summit konečně udělil tomuto Parlamentu právo iniciativy!
Kromě toho jsem přesvědčená, že 50. výročí Evropského parlamentu je tou správnou příležitostí k tomu, abych společně se svou skupinou jasně prohlásila, že Rada ani Komise nemohou očekávat, že bude tento Parlament v budoucnosti poddajný a shovívavý, a že jim bude pochlebovat. Vždy bude naší povinností zastat se těch lidí v Evropské unii, na které se často zapomíná: 70 miliónů či více lidí v EU, kteří žijí v chudobě, anebo jim hrozí život v chudobě, včetně 19 miliónů dětí.
Pokud (jak očekáváme) Evropská rada uvítá strategickou zprávu Komise o obnovené Lisabonské strategii a poblahopřeje si ke svému vlastnímu úspěchu, měla by věnovat více než jen pár řádků těm občanům EU, těm dětem, které z výdobytků Lisabonské strategie nemají žádný užitek.
Směřování priorit strategie je nesprávné a stejně nesprávné jsou také výsledné politiky! Pane Watson, ne naše protesty proti agresivnímu globálnímu chování společností Unilever, Thyssen-Krupp, Nokia a mnohých dalších obcházejí skutečnost, ale neschopnost Komise a Rady postavit se agresivním globálním korporacím a přiřadit dostatečnou prioritu ochraně příslušných zaměstnanců a osob, které jsou sociálně vyloučené.
Mohu jen souhlasit se stížnostmi Evropské sítě proti chudobě, která tvrdí, že proti chudobě a sociálnímu vyloučení se ještě stále nebojuje, neřeší se rostoucí sociální rozdíly a toto úsilí není podpořené transparentností a odhodláním.
Dne 10. března předložila zmíněná organizace jarnímu summitu čtyři otázky, které by měl Evropský parlament specificky potvrdit. Jak konkrétně navrhujete posilnit sociální rozměr Lisabonské strategie? Jaké konkrétní opatření navrhujete na splnění závazků "mít rozhodující vliv na odstranění chudoby"? Vzhledem k tomu, že 18,9 miliónu lidí z celkového počtu 78 miliónů oficiálně chudých, je zaměstnaných, jaká opatření navrhujete na řešení chudoby zaměstnaných? Jakými navrhovanými opatřeními chcete zabezpečit, aby rostoucí ceny energií neohrozily sociální soudržnost a sociální začlenění? Jsem přesvědčená, že tyto čtyři otázky jsou klíčové, jak má být ekonomický růst skutečně trvale udržitelný z hlediska sociální situace i z hlediska životního prostředí.
Jens-Peter Bonde
jménem skupiny IND/DEM. - Vážený pane předsedo, vážený pane předseda Rady a vážený pane předsedo Komise, společně s kolegyní z Irska, paní Kathy Sinnottovou, jsme navrhli, aby byl před konečným schválením Lisabonské smlouvy pozměněný a doplněný její nový protokol. Tento návrh by prohlásil za neplatné revoluční rozhodnutí Evropského soudního dvora z 18. prosince 2007.
Lotyšská obchodní společnost chtěla ve Švédsku vybudovat školu, přičemž lotyšští zaměstnanci za podobnou práci dostávají o mnoho nižší plat než švédští zaměstnanci. Švédské odbory začaly s blokádou. Toto jednání bylo Evropským soudním dvorem prohlášené za nezákonné. Smluvní zásada volného pohybu zboží a služeb může být omezená jinou základní zásadou, zásadou práva na stávku, pouze v případě, že je ohrožená veřejná bezpečnost, pořádek anebo zdraví. Normální plat se nepočítá. Nepočítá se ani kolektivní vyjednávání. Skandinávský model flexikurity, dobrovolnou spolupráci mezi odborovými organizacemi a zaměstnavateli, můžeme zahodit.
Zahraniční zaměstnanci pracující pro zahraniční společnosti v Irsku mohou od nynějška pracovat za irskou minimální mzdu 9 EUR za hodinu. Je nezákonné, aby irské odbory jednaly proti tomuto rozsudku Soudního dvora, s výjimkou případu, kdy jde o minimální mzdu. V mé zemi je to ještě horší, protože v Dánsku nemáme stanovenou minimální mzdu.
Tento rozsudek Soudního dvora je pohromou, je nutné zrušit jeho platnost novým zněním smlouvy anebo právně závazným protokolem. Náš návrh si můžete prohlédnout na internetové stránce. Důrazně žádám slovinské předsednictví a předsedu Komise, aby se na summitu věnovali této otázce.
Komise a Rady se chci zeptat na tuto otázku: kdy se dopracujeme ke konsolidované smlouvě, jejímuž obsahu bychom rozuměli?
Jana Bobošíková
Dámy a pánové, domnívám se, že by na zítřejším summitu měly hlavy států procitnout a přiznat si, že snížit za 12 let o pětinu evropskou produkci CO2 a o pětinu navýšit obnovitelné energie je utopie. Pokud evropský průmysl svážeme dalšími omezeními, ohrozíme konkurenceschopnost podniků i zaměstnanost a vyženeme investice do zemí, které jim klimatické bariéry nestavějí.
Dále namísto propagace nesmyslu, že se do Evropy řítí z Afriky a Asie davy uprchlíků, které odsud vyhání klima, se zamysleme nad naší politikou, která udělala z Evropy cíl migrace chudých a nikoliv cíl migrace mozků.
Jsem přesvědčená, že bychom se měli zaměřit na inovace, které budou energetickou náročnost výrob snižovat. Měli bychom upřednostňovat a platit mozky technické namísto mozků zelených. A měli bychom se zbavit neopodstatněného strachu z jaderných reaktorů. Pokud Rada chce jednat v zájmu občanů, měly by země investovat do výzkumu, vývoje a osvěty právě v oblasti jaderné energie.
Giles Chichester
Vážený pane předsedo, zasedání Evropské rady se koná v ovzduší velké ekonomické nejistoty. Summit zváží aktualizaci lisabonské agendy, která má před sebou už jen dva roky. Je životně důležité, aby se předsedové vlád nedostali do polohy, v níž si budou sami sobě blahopřát.
Existují skutečná ohrožení volného trhu a základních zásad volné a otevřené hospodářské soutěže, která musí tvořit základ Evropské unie. V souvislosti s tím mi dovolte říci, že jsem si s potěšením přečetl nedávné poznámky pana předsedy Komise ve Financial Times, ve kterých se vyjádřil k nepříjemné otázce rostoucího protekcionismu v Evropě. Na otázku, zda se takové postoje dostávají do popředí, odpověděl: "Ano a obávám se, že nárůst takových postojů se netýká pouze Evropy, ale je možné jej zaznamenat celosvětově". Politické síly v Evropě, které byly tradičně protržně orientované, jsou dnes, míře řečeno, v tomto směru obezřetnější.
Rostou tedy hrozby protekcionismu, v neposlední řadě také když posloucháme rétoriku od Atlantiku od dvou čelních kandidátů na úřad prezidenta. Povězme si to jasně, Evropa může v procesu globalizace mnohem více získat než ztratit. Časopis The Economist nedávno vyjádřil nespokojnost se způsobem vyjadřování některých evropských vedoucích představitelů, který je namířený proti globalizaci. V článku se píše, že skutečnost je taková, že evropští občané na procesu globalizace vydělali, dovoz je pro ně levný, inflace je nízká a nízké jsou také úrokové sazby. Navzdory rozmachu Indie a Číny se v období 2000 až 2006 zvýšil podíl EU na světovém vývozu, třebaže jen mírně.
Ve Francii, kde je protekcionistická rétorika hádám nejvýraznější, bylo v nedávné studii uvedeno, že pouze 3,4 % pracovních míst, která v roce 2005 zanikla, je možné připsat přemístění výroby do zahraničí. Měli bychom tedy zohlednit všechny zmíněné skutečnosti a měli bychom podpořit pana předsedu Komise v jeho pevném postoji v této otázce. Evropa bude na mezinárodních trzích úspěšná, pouze když zlepší svou konkurenceschopnost, když radikálně zreformuje své trhy práce, a výrazně obmezí špatnou regulaci podnikání na úrovni EU i na vnitrostátní úrovni.
The Economist položil otázku: najdou v sobě někdy současní politici dostatek upřímnosti, aby lidem pověděli, že globalizace je dobrá pro Evropu i pro lidi? Pan předseda Barroso byl upřímný, nastal čas, aby ho podpořili vedoucí představitelé EU.
Robert Goebbels
(FR) Vážený pane předsedo, dámy a pánové, Evropskou unii dostihl skutečný svět. Na jarním summitu v roce 2007 mohla EU 27 ještě stále volně snít o ideálním světě. Evropa se opět ubrala správným směrem z hlediska ekonomického růstu, nezaměstnanost klesala, zaměstnanost rostla, schodky veřejných financí se snižovaly, Evropská rada představila soubor vizionářských cílů v souvislosti s bojem proti klimatickým změnám a na konferenci na Bali měla Evropa jít příkladem ostatním částem světa.
V srpnu však vypukla krize rizikových hypotečních úvěrů, která také v současnosti vytváří zmatek. Po bankách a pojišťovnách se nepokoj přenáší na investiční fondy. Tím, že centrální banky neberou ohled na morální důsledky, staly se hasiči požárů spekulantů. Vedoucí centrální banky byly znovu donuceny, aby vložily miliardy do oběhu finančních prostředků s cílem "vypořádat se s tlakem na likvidní aktiva", jak se taktně říká ve světě vysokého finančnictví.
Zaplatit za to však musí ekonomika jako celek. Všeobecné zpřísnění udělování úvěrů zpomalilo ekonomický růst. Přízrak recese se zvětšuje, ECB vyzývá ke zdrženlivosti zaměstnanců, kterým se v důsledku vyšších cen energií a potravin čím dál více snižuje kupní síla. Na druhé straně, odměny neúspěšných géniů finančnictví a průmyslu nejsou až tak zdrženlivé. Dolar je na rekordně nejnižší úrovni a barel ropy je na rekordně nejvyšší úrovni. Předpovědi ekonomického růstu se čím dál více upravují směrem dolů.
Navzdory měnícím se podmínkám se pan předseda Barroso drží současných integrovaných směrnic, jako kdyby byly vytesány do portugalského mramoru. Summit na Bali se neztotožnil se vznešenými cíli, které navrhovali Evropané. Američané, Japonci, Kanaďané a dokonce i Australané, navzdory jejich novému postavení signatářů Kjótského protokolu, se nechtěli dohodnout na žádných kompromisních cílech. Nechtěly to ani Čína, Indie, Brazílie ani Rusko. Časový plán, který má vést ke konferenci o klimatických změnách, která se bude konat v Kodani v roce 2009, je mimořádně chabý dokument. Komise však nechce přizpůsobit rozhodnutí, které byla přijatá na sametu v roce 2007, skutečným problémům, které se v současnosti dostávají do popředí.
Naproti tomu se v rámci Komise ozývá vícero rozumných hlasů. Pan předseda Barroso se otevřeně vyjadřuje proti iluzi Evropy bez průmyslu. Pan místopředseda Verheugen trvá na tom, že je třeba přijmout jasná a pružná rozhodnutí, která nebudou pomáhat deindustrializovat Evropu. Zástupci energetického odvětví průmyslu by, samozřejmě, neměli žádný problém s tím, kdyby byla osvědčení emisí CO2 volně prodejná na dražbách. Vzhledem k tomu, že plně ovládají své zákazníky, dodatečné náklady by jednoduše přesunuli na ně. V ocelářském a hliníkovém odvětví a také v jiných průmyslových odvětvích náročných na spotřebu energie, která působí na světových trzích, se vyšší režijní náklady nepromítnou do vyšších cen, ale určitě budou mít vliv na úpravu jediné zaostávající proměnné, zaměstnanosti. Tato možnost by rychle způsobila přesun výroby do zemí, v nichž nejsou sociální nařízení a nařízení týkající se klimatu tolik přísná jako v Evropě. Samozřejmě, v takovém případě by byl přínos pro globální klima nulový, avšak společenské náklady by byly pro Evropany neúnosné.
Na summitu, který se konal v roce 2007, byla přijatá některá odvážná rozhodnutí, která se však nevypořádala se skutečnostmi v zemích EU 27. Dosažení samotných cílů v oblasti biopaliv by pro životní prostředí znamenalo více škody než užitku a rozhodně by to mělo nepříznivý dosah na spotřebitele. Následující summit musí přizpůsobit tato rozhodnutí novým celosvětovým ekonomickým skutečnostem a vymezit environmentální politiku, která nebude fungovat na základě iluze, že EU může sama unést břemeno boje proti klimatickým změnám.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Vážený pane předsedo, energetická bezpečnost by přirozeně měla být jedním z klíčových prvků energetické politiky Evropské unie. Energetické bezpečnosti můžeme dosáhnout pouze společným úsilím, spoluprací, a pokud bude Evropská unie v tomto směru jednotná. V případě plynovodu Nabucco to tak není, třebaže jde o projekt, který má pro Evropu strategický význam.
Podle mého názoru, by se touto otázkou mělo zabývat nadcházející zasedání Rady, které by mělo zároveň zabezpečit, že pokud jde o zmíněný plynovod, bude Evropská unie vystupovat jako jeden celek. Je třeba mít na paměti, že výstavba druhého plynovodu, kterou podporuje několik evropských zemí, může znamenat, že z praktických důvodů nebude možné pokračovat v projektu Nabucco, jednoduše nebude k dispozici dostatečné množství plynu.
Proto chci Evropské unii položit otázku. Nebylo by možné podpořit výstavbu plynovodu z fondů Evropské unie, s cílem zlepšit energetickou bezpečnost Unie? Podobné opatření bylo přijato v případě projektu Galileo, který byl považován za projekt strategického významu.
Ryszard Czarnecki
(PL) Vážený pane předsedo, chtěl bych Parlamentu připomenout, že Lisabonská strategie, kterou tak nahlas velebí pan předseda Barroso, měla umožnit našemu hospodářství dohnat ekonomiku Spojených států amerických. Bohužel, vše, co máme možnost vidět, slyšet a zažít, nás přesvědčuje o tom, že se nám nejen nepodařilo dohnat Spojené státy americké, ale prohráváme také v souboji s Asií. Namísto ohlášení úspěchu je proto třeba jasně říci, že v úsilí o dosažení cílů Lisabonské strategie se Evropská unie pustila do závodů, ve kterých vůbec nemá v úmyslu zvítězit.
Pokud bychom skutečně chtěli dosáhnout toho, aby bylo evropské hospodářství dynamičtější a efektivnější, Evropská komise by nezavedla překážky, které brzdí náš ekonomický růst tak, jak to učinila v posledních letech. Mám na mysli omezení svobody poskytovat služby na území Evropské unie a omezení svobody zaměstnání. Buď tedy budeme brát vyhlášení vážně, anebo jednoduše budeme hrát divadlo, představíme slogany, slepě budeme trvat na své pravdě o skutečnosti, zatímco ve skutečnosti budeme přijímat opatření, které budou mít opačný účinek a budou hatit rozvoj.
Komise je zodpovědná za to, že hospodářství je "přeregulované", Komise nese zodpovědnost za nadměrné množství směrnic a koncesí a za všechno, co způsobuje, že ekonomika je nezdravě závislá na byrokracii, včetně eurobyrokracie. Pokud jde o boj proti klimatickým změnám, konkrétně o otázku oxidu uhličitého, nechceme, aby náklady na toto úsilí byly pro ekonomiky nových členských zemí nadměrnou zátěží. Kdybychom to připustili, bylo by to, jako kdybychom po koupání společně s vodou vylili i dítě.
Claude Turmes
(DE) Vážený pane předsedo, socialistická skupina má, samozřejmě, pravdu, když říká, že rozdělení bohatství v Evropě v posledních letech moc dobře nefungovalo. Samozřejmě, také pan Robert Goebbels má pravdu, když požaduje, aby byl zvolen jiný přístup ke spekulacím a k mrhání s miliardami eur.
Navzdory tomu varuji před tím, abychom proti sobě stavěli sociální záležitosti a environmentální záležitosti, o což se opět snaží socialisté a také jiní poslanci tohoto Parlamentu. V současnosti musíme čelit existenci lobbistických skupin, například lobbistické skupině baronů ocelářství, lobbistické skupině baronů hliníkového průmyslu, či lobbistické skupině baronů chemického průmyslu.
Co chtějí tito pánové? Zpravidla jsou to pánové! Tito pánové chtějí podkopat zásadu "znečišťovatel platí". Je zjevně nepřijatelné, aby právě tato průmyslová odvětví, která v současnosti nejvíce znečisťují životní prostředí, byla osvobozená od daně za znečištění, ale právě toho se dosáhne dražbou povolení CO2. Co by následovalo? Následovalo by to, že z mezinárodního hlediska by byla omezená jakákoliv modernizace ocelářského, hliníkového a chemického průmyslu.
Proto je třeba zavést následující model. Zaprvé, dražba musí být na 100 %. Zadruhé, získané finanční prostředky musí být vázané, aby se, stejně jako v Dánsku začátkem 90. Let minulého století, výnos z daně za produkci emisí CO2, která byla uvalená na průmysl, reinvestoval do modernizace ocelářského průmyslu a do dalších evropských průmyslových odvětví, která jsou náročná na spotřebu energie. Zatřetí, je samozřejmé, že bude třeba zavést pokuty za environmentální dumping mimo jednotný trh, na jiných světadílech. Myslím si, že na této otázce budeme muset pracovat společně s francouzským předsednictvím.
Není však pravda, že každá ocelárna nacházející se mimo Evropu je na nižší úrovni z environmentálního a energetického hlediska, než ocelárny, které se v Evropě v současnosti nacházejí. Není to pravda, a tak by zmíněné pokuty fungovaly, pouze kdyby byl systém jejich udělování transparentní. Sociální a environmentální politika fungující ruku v ruce, to je budoucnost.
Eva-Britt Svensson
(SV) Vážený pane předsedo, obraz, který nám dnes Komise a Rada představují, zprostředkovává naprosto jinou realitu, v porovnání s tou, ve které musí žít většina našich občanů, což je realita, ve které dochází k narůstání chudoby a rozdílů mezi jednotlivými skupinami. Říká nám, že si více lidí našlo zaměstnání, ale neříká nám, jaký druh zaměstnání zaznamenal nárůst. Ve většině případů jde o zaměstnání s nízkou mzdou, které neumožňuje lidem, aby se postarali o sebe a o své děti. Jde o příležitostná pracovní místa s nejistými podmínkami zaměstnání. Toto není společenský model, který bychom my, levice, byli ochotni přijmout.
Víme, že je třeba vydat se jinou cestou, cestou, která vede k solidaritě a spravedlnosti a ke společnosti pro všechny naše občany. Rozsudky Evropského soudního dvora v případech Vaxholm a Viking Line zcela uzemnily možnosti vytvoření sociální Evropy. Z těchto soudních rozhodnutí jasně vyplývá, že v Evropské unii jsou volný pohyb a požadavky a zájmy vnitřního trhu důležitější než zájmy zaměstnanců. Výsledkem těchto rozsudků je sociální dumping. Pracující z různých zemí musí navzájem soutěžit. Seriózní zaměstnavatele, kteří chtějí vyplácet poctivé mzdy a nabízet přiměřené pracovní podmínky, vytlačuje konkurence z trhu. Soudní dvůr nedovolil žádný prostor k pochybnostem. Proč jsou však Komise i Rada v této otázce také nadále pasivní? Proč schvalujeme smlouvu, která ještě více posiluje zájmy trhu na úkor zájmů zaměstnanců?
Rozsudek v případě Vaxholm dal tři jednoznačné odpovědi: za prvé, že členské státy nesmí rozhodovat o věcech týkajících se trhu práce, za druhé, že zaměstnanci se nesmí uchylovat ke sporům, které by narušovaly vnitřní trh, čímž Soudní dvůr odebral zaměstnancům jediný účinný prostředek, který měli k dispozici, na bránění zásady stejné odměny za stejnou práci, a za třetí, že obchodní společnosti zřízené v zemích EU s nižší úrovní mezd mají právo vysílat své zaměstnance pracovat do jiných zemí za stejných nízkých mzdových podmínek.
Odborové organizace, politické organizace, nevládní organizace a milióny obyčejných lidí už uznaly možnost vytvoření lidové Evropy, kdy však tuto možnost uzná také Komise a Rada?
Johannes Blokland
(NL) Pan předseda Barroso hovořil o inflaci. Inflace znovu představuje strašidlo, které straší členské státy. Současná míra inflace je na úrovni 3,2 %, což výrazně převyšuje cílovou hodnotu 2 %. Jde o znepokojující vývoj, který je způsobený nárůstem mezd, tak jako v Holandsku. V loňské rozpravě v rámci přípravy na konec roku dominovalo téma reforem sociálního státu. Bylo to zcela opodstatněné. Sociální státy se staly neudržitelnými. Několik členských států se s tím dobře vyrovnalo a v současnosti se nacházejí v lepším postavení.
Avšak, pane předsedo, vyhlídky nejsou dobré. Inflace je příliš vysoká, cena surovin roste a nedávno musely centrální banky objemnými půjčkami odvrátit úvěrovou krizi na finančních trzích. V současnosti je třeba obnovit důvěru spotřebitelů.
Minulý týden pan Trichet řekl, že v souladu s přístupem měnové politiky bude Evropská centrální banka také nadále usilovat o dosahování cíle zachování stability, přičemž je třeba, aby tak Evropská centrální banka jednala nezávisle, což tvrdí také nový francouzský šéf Mezinárodního měnového fondu. Je však na svobodném rozhodnutí členských států, zda tuto politiku podpoří tím, že zabezpečí kontrolu nad růstem mezd.
Může pan předseda Rady uvést, jaká další opatření Rada přijme s cílem zvrátit tento vývoj? Můžeme očekávat přijetí opatření, které budou kontrolovat již tak příliš rychlý narůst mezd? Velmi vám děkuji.
Andreas Mölzer
(DE) Vážený pane předsedo, zdá se, že jedním z témat jarního summitu bude Středomořská unie, jejíž struktura, rámec a dokonce ani financování nebyly doposud vyjasněny. Odhaduji, že by se tato diskuse mohla přidružit k jiným hospodářským otázkám, mezi které patří například vykonávání Lisabonské strategie, anebo stanovení opatření na povzbuzení hospodářství, které musí čelit mezinárodní finanční krizi.
Nejprve jsme měli Radu baltských států, potom euro-středomořské partnerství. Přímořské oblasti tedy spolupracují různými způsoby. Podle mého názoru je však argument, že Středomořská unie posílí vládní spolupráci v oblasti boje proti nezákonnému přistěhovalectví, neopodstatněný.
Bylo by také nesprávné poskytovat další finanční podporu africkým státům pod záminkou podpory sousedských vztahů bez stanovení podmínek. Africké státy, které jsou státem původu anebo tranzitu obrovského množství uprchlíků z ekonomických důvodů, nakonec, přijímají obrovské množství rozvojové pomoci, často bez toho, aby prokázali i tu nejmenší ochotu přijmout nazpět své vlastní občany. Všeobecně je proto nutné, aby byla finanční pomoc spojená s uzavřením dohody o zpětném převzetí nezákonných uprchlíků anebo s přijetím balíčků opatření k zabránění nezákonné migrace.
Marianne Thyssen
(NL) Vážený pane úřadující předsedo, vážený pane předsedo Komise, vážený pane předsedo Parlamentu, dámy a pánové, při pohledu na program jarního summitu můžeme vidět téměř úplný záznam sociálně-ekonomických a ekologických výzev, kterým musí naše generace čelit, pokud chceme převzít zodpovědnost za ty, kdo přijdou po nás, v čase globalizace, klimatických změn, technologického pokroku a stárnutí obyvatelstva.
Není pochyb o tom, že zodpovídáme za cíle a přístupy, kterých je třeba k tomu, abychom těchto záměrů dosáhli, a samozřejmě očekáváme, že každý učiní to, k čemu se zavázal, a že se na všech politických úrovních vyvine dostatečný tlak k tomu, aby se dosáhlo výsledků.
Jako koordinátorka skupiny pro Lisabonskou strategii bych ráda řekla, že si velmi cením skutečnosti, že Komise představila lisabonský program Společenství. Každý z deseti bodů má naši plnou podporu, to samé platí také pro zákon o malých podnicích. Na ten se však vztahuje podmínka, že musí malým a středním podnikům přinést více než jen falešné přísliby. Proto, pane předsedo, musí mít tento zákon větší přínos než Charta malých podniků, která byla schválena před několika lety Santa Maria da Feira. Pokud má zákon o malých podnicích plnit svou funkci, musí zabezpečit vytvoření co nejlepšího prostředí pro malé a střední podniky, a to platí pro velmi malé, malé a střední podniky.
V této souvislosti je absolutně nevyhnutelné dodržovat jednu podmínku, která musí platit na všech úrovních, ať jde o podstatné opatření, nebo pouze o obyčejné zjednodušení: "nejprve mysli v malém". Považujme malé a střední podniky za výchozí bod, ne za výjimku, a přijměme tuto podmínku jako závazné kritérium, aby se konečně stala více než pouze heslem. Pouze tímto způsobem se budeme moci úspěšně propracovat k firmám, které tvoří převážnou část našeho podnikatelského prostředí, ale co je ještě důležitější, jde o firmy, které poskytují největší počet pracovních míst a vytvářejí nejvíce nových pracovních míst.
Vážení členové Komise a Rady, bylo by velmi dobré, kdyby se zítra na jarním zasedání Rady podařilo dohodnout se na této závazné zásadě jednou a provždy. Děkuji za vaši pozornost.
Harlem Désir
(FR) Vážený pane předsedo, vážený pane předsedo Komise, dámy a pánové, v předvečer jarního summitu se hospodářství nachází v krizi, trhy jsou deregulované, akciové trhy se řítí, ekonomický klesá. To je podle vás mezinárodní kapitalismus, tvorba bohatství anebo ničení hodnoty podle svévole trhů, spekulativní bubliny, finanční deriváty a zbláznění obchodníci, kteří, mimochodem, dělají jen to, co se po nich požaduje, tj. snaží se vytvořit co největší zisk v co nejkratším období.
Ale přestože mají trhy tento charakter, žádná lidská společnost nemůže žít takovým způsobem. V každém případě, právě tento úkaz může poskytnout Evropě její samotný smysl na tomto globalizovaném trhu: Evropa, která, samozřejmě, nemůže zcela uniknout této krizi, Evropa, která sama je jedním z hlavních aktérů v procesu globalizace, často v její prospěch, která však ve velké míře nachází v globalizaci svůj smysl a svou úlohu vyvažovat poblázněný kapitalismus prostřednictvím veřejné regulace, hospodářské stabilizace, aktivních veřejných politik na podporu růstu v reálném hospodářství, na podporu veřejných a soukromých investic do výzkumu, inovací a evropské infrastruktury. Například měnová politika by měla chránit stabilitu a tuto úlohu také plní, měla by také podporovat růst a upravovat paritu tím nejlepším možným způsobem s cílem chránit náš vývoz a ze současné situace vyplývá, že tyto úlohy, bohužel, zatím neplní.
Konečně, avšak především, naše skupina zdůrazňuje, že EU musí vyvažovat toto destabilizované hospodářství v sektoru vysokého finančnictví účinnou sociální ochranou, spolehlivými veřejnými službami a zaručenými sociálními právy pro zaměstnance.
Vážený pane předsedo, Evropa musí v současnosti mnohem více učinit s cílem předcházet a chránit, nestačí, aby se chovala pouze jako vnitřní trh v rámci obrovského celkového trhu. Musí více dbát na sociální povědomí. Tímto způsobem také opětovně získá podporu a důvěru svých občanů.
V současnosti podporujeme Lisabonskou strategii, strategii, jejíž základ je postaven na třech pilířích, které jste tu již zmínil, ale vaše slova je třeba doplnit skutky, skutečnými politikami EU, jinak vaše sociální záměry zůstanou slovy bez činů.
Proto jsme žádali o přehodnocení směrnic, protože je můžeme využít k řízení projektu. Konkrétně vás však žádám, protože důležitá je podstata, abyste opětovně inicioval evropskou sociální agendu. Například je třeba, aby Komise zareagovala na případ Laval. Komise musí využít své pravomoci iniciativy na to, aby navrhla přehodnocení směrnice o vysílání pracovníků. Je třeba vykonat skutečně smělé přehodnocení směrnice o zřízení Evropské zaměstnanecké rady s cílem umožnit, aby se účinně a včasně využíval sociální dialog v hlavních skupinách, které čelí restrukturalizaci. Je třeba přehodnotit a skutečně upravit směrnici o pracovní době s cílem bojovat proti výjimkám a zneužívání nadměrné pracovní doby. Aby bylo možné bojovat proti příležitostné práci, je třeba, přijmout směrnici o dočasné práci. Musíte spustit ambiciózní program celoživotního vzdělávání, aby tento pátý pilíř, tato pátá svoboda, nebyla vyhrazená jen pro elitu, ale aby lidem umožnila účinně naplnit jejich potenciál v úloze zaměstnanců, a aby jim umožnila přizpůsobit se změnám v hospodářství a na trhu práce.
Vážený pane předsedo Komise, náš odkaz je následující: využijte své pravomoci iniciativy k tomu, abyste pomohl Radě přijmout ambiciózní program pro sociální Evropu.
Lena Ek
(SV) Vážený pane předsedo, je těžké převzít zodpovědnost za budoucnost Evropy. Musíme se vypořádat s globalizací a také s konkurencí, která vzniká v důsledku globalizace. Do roku 2020 se musíme vypořádat se složitými demografickými otázkami, s nárůstem těch, kdo pobírají důchod, a klesajícím počtem obyvatel. Do roku 2020 chceme také dosáhnout cíle v oblasti životního prostředí a klimatu, který jsme si stanovili, tj. cíle 20-20-20. V Evropě musíme zabezpečit ekonomický udržitelný rozvoj. Když diskutujeme o problematice Lisabonské strategie, těší mě, že představuje komplexní přístup k udržitelnému ekonomickému rozvoji, ekonomickému růstu, zodpovědnosti v oblasti životního prostředí a k sociálně zodpovědné politice.
Máme možnost vidět, že společné úsilí přináší výsledky. To je dobré. Máme také možnost vidět, že nejdůležitější je společná strategie. Spolupráce, která byla navázána mezi Evropským parlamentem a národními parlamenty je nesmírně důležitá.
Dovolte mi zaměřit vaši pozornost na novou oblast, která byla zahrnuta do letošního usnesení, konkrétně na dopravní politiku, která je velmi důležitá z hlediska plnění cílů v oblasti klimatu a růstu. Nacházíme se v situaci, v níž budeme moci v Evropě vytvořit více pracovních míst prostřednictvím účinné, udržitelné a environmentálně slučitelné dopravní politiky.
Pravdou je, že různé politické oblasti spolu souvisí. Nemělo by smysl činit prohlášení o cílech 20-20-20 v klimatické politice, kdyby tyto cíle nebyly zohledněny také v usnesení Rady o Lisabonské strategii. Proto doufám, že výsledkem jarního summitu bude komplexní politika, která bude odpovědí na ekonomický růst a zároveň na klimatickou politiku. Přátelé, to je výzva, které musíme čelit!
Mario Borghezio
(IT) Vážený pane předsedo, dámy a pánové, nadcházející zasedání Evropské rady se musí vážně zabývat globálními finančními výkyvy.
Zdá se, že eurozóna se otřásá pod nátlakem vln peněz unikajících z italských, řeckých, španělských a francouzských dluhopisů, hledajících útočiště v německých dluhopisech. Rozpětí mezi italskými a německými dluhopisy vzrostlo na více než 63 základních bodů, stejně jako v roce 1999, kdy se zdálo, že Itálie nebude schopná přesně dodržet maastrichtská kritéria.
Včera bylo při prodeji státních dluhopisů v Itálii velmi málo zájemců. Dne 6. března Telegraph informoval o tom, že jedna z hlavních investičních bank, která spekulovala formou arbitráže mezi nákupními a prodejními kurzy italských dluhopisů, byla nucena zlikvidovat všechny své dluhopisy. Italská státní pokladna musela zasáhnout ve prospěch hodnoty dluhopisů.
Už nějakou dobu ve světě vysokého finančnictví kolují fámy o tom, že Itálie vystoupí z měnové unie. Je tato informace alespoň částečně pravdivá? Evropa je slabá, národní vlády musí zdvojnásobit své úsilí ve snaze řešit takové vážné problémy, namísto neúčinných, nesmyslných opatření, které navrhují bruselští technokraté, musí vlády zasahovat tak, jak je třeba, nestačí uchýlit se k zastaralým řešením, mezi která patří například snižování daní, či uskutečňování vkladů likvidních aktiv.
Místo toho byste si měli poslechnout hlas lidu a místních společenství! Vraťme se k reálnému hospodářství a dejme pracovníkům podíl na podílovém vlastnictví jejich společností!
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Vážený pane předsedo, vážený pane úřadující předsedo, po jarních summitech zůstává v mých ústech pachuť. Je pravda, že oslavujeme 50. výročí Evropy a je správné si tyto věci připomenout. Vážení pánové, já si však vzpomínám také na summit v Göteborgu, který představoval výrazné ekologické vítězství, protože hlavy států a předsedové vlád se dohodli, že se jarní summit bude zabývat udržitelným rozvojem politik EU v oblasti čistoty životního prostředí, zdraví a sociálního začlenění.
Například v Evropě společnost Mittal-Arcelor, energeticky náročná organizace par excellence, navzdory ukrutným ziskům plánuje snížit počet pracovních míst o 600. EU je připravená udělit této společnosti bezplatné kvóty emisí skleníkových plynů. Naši občané jsou zmatení a naši mladí lidé pociťují úzkost z dědictví, které jim zanecháváme.
Vážení pánové, tváříte se, že oznamujete revoluci, když navrhujete, že například emise skleníkových plynů by se měly snížit o 20 %. Víme, že je to zcela nedostatečné. Například panem Lesterem Brownem, který nás minulý týden navštívil, otřásaly emoce, když nám říkal, že do roku 2020 je třeba snížit emise až o 80 %, pokud si chceme zachovat alespoň nějakou naději, že se nám podaří zvrátit nepříznivý trend. Proto, vážení pánové, vašemu projektu nevěřím. Zdaleka nedosahuje potřebných rozměrů a je úplně nepřiměřený environmentální krizi, která ohrožuje celou planetu.
Dimitrios Papadimoulis
- (EL) Vážený pane předsedo, očekával jsem, že ve chvíli, kdy Evropský parlament oslavuje 50. výročí, tu předstoupí zástupci Komise a Rady s větší upřímností a skromností. Namísto vyslovování vzájemných gratulací, pochval a přikrášlování skutečnosti bych byl rád, kdyby hovořili o svých pochybeních a problémech, které zajímají evropské občany.
V posledních letech se vzrostly sociální nerovnosti a rozšířila se chudoba. Pokud jde o lisabonské cíle, stanovil jste je vy, pane Barroso, ale neposloucháte mě, protože se bavíte se svým kolegou, zapomněl jste na sociální soudržnost a cíle týkající se ochrany životního prostředí, pane Barroso! V Kosově zase zapomínáte na OSN a na mezinárodní právo!
A pokud jde o vás, vážení zástupcové Rady, namísto toho, abyste směle podporovali Barrosův balíček o klimatických změnách, se jej snažíte zničit. To jsem očekával, že řeknete, namísto vzájemných gratulací.
Philip Claeys
(NL) Velmi mě překvapilo, že na prvním místě programu na tento týden se nenachází situace v Turecku. Až doposud se vždy říkalo, že proces jednání s Tureckem bude probíhat souběžně s procesem tureckých reforem.
Ale opak se ukázal být pravdou. Reformní proces se takřka úplně zastavil, ale jednání jednoduše pokračují dále. Jednoznačně však můžeme říci, Turecko kupí provokace. Ustanovení článku 301 tureckého trestního zákoníku formálně brání svobodě projevu. Turecká vláda souhlasila s tím, že do konce roku zruší, anebo alespoň změní tento článek, ale nic se nestalo. Dala také lakonicky na vědomí, že bylo třeba zabývat se důležitější záležitostí, konkrétně potlačením zákazu nosit šátky na hlavu na univerzitách. Islamizace a kradmé postupné ukončování současného stavu je zjevně důležitější.
Potom turecký předseda vlády, pan Erdogan, odjel do Německa, aby připomněl Turkům, kteří tam žijí, že by se neměli příliš přizpůsobovat, a že by měli požadovat zřízení tureckých univerzit v Evropě. Pan Erdogan se choval jako vítězný velitel, který přišel zkontrolovat své vojáky na obsazeném území.
Kromě toho, Turecko už několik týdnů bombarduje severní Irák. Do země vstoupilo přibližně 10 tisíc vojáků. Je to skoro stejná situace, jako kdyby Chorvatsko, další kandidátská země, napadlo Černou Horu. Samozřejmě, bylo by to absurdní a nikdo v Evropské unii by to nebyl ochotný přijmout, ale na druhé straně Turecko si zjevně může dělat, co se mu zachce.
Má otázka tedy, pane předsedo, zní: jak dlouho se ještě bude Evropská unie při jednáních s Tureckem chovat jako plachá srnka?
João de Deus Pinheiro
(PT) Vážený pane úřadující předsedo Rady, vážený pane předsedo Komise, je třeba uvést, že od roku 2005 se díky současné Komisi Lisabonská strategie dokázala vzpamatovat z předcházejícího stavu apatie. Musím proto panu úřadujícímu předsedovi Rady říci, že je nevyhnutelné, aby se, stejně jako v případě jednotné měny a vnitřního trhu, přesunula větší zodpovědnost na Komisi, aby mohla být ústředním prvkem Lisabonské strategie, namísto pokračování v myšlence mezivládní spolupráce, která k ničemu nevede.
Pokud jde o trojúhelník vzdělávání - výzkum - inovace, je třeba vyhnout se zjednodušenému řešení nekritického vkládání peněz do výzkumu. Namísto vědeckých článků či fantastických nápadů potřebujeme lepší inovace, což je něco zcela jiného. Pro inovace je zapotřebí existence kultury, která si váží podnikání a jednotlivců, kteří jsou připraveni podstoupit riziko, protože právě oni vědí jak přeměnit poznatky na peníze a ne naopak, jinak řečeno, že budeme nekriticky rozhazovat peníze a uvidíme, zda to bude vést k získání nějakých poznatků.
Pokud jde o vzdělávání, je důležité vytvořit kulturu soutěživosti a přímé tvořivosti. Měli bychom zásadně odmítnout jednoduchá řešení, která brání budoucímu úspěchu jednotlivců i obchodních společností.
Proto, pane předsedo, vítám návrhy Komise, jejichž cílem je podpořit podnikání, přímý výzkum, vazby mezi školami a podniky, tvořivost v systému vzdělávání, poptávku a konkurenceschopnost. Nicméně bych rád řekl, že úsilí dopracovat se k inovacím a k naplnění Lisabonské strategie lze shrnout dvěma slovy: to, co Evropa, podniky a univerzity musí učinit, je vytvořit hodnotu.
Udo Bullmann
(DE) Vážený pane předsedo Komise, před tímto Parlamentem jste prohlásil, že jste se přiblížil způsobu myšlení Evropského parlamentu. Má konkrétní otázka zní: v jakém směru vedlo toto přiblížení ke stanovisku Parlamentu k jakémukoliv novému důrazu, anebo k stanovení alespoň jedné nové priority ve směrnicích hospodářské a sociální politiky, která má v následujících dnech přijmout Rada?
Mám na tuto problematiku jiný názor. Myslím si, že používáte Radu, která nebyla připravená přijmout různé myšlenky, jako výmluvu. Myslím si, že Rada používá jako výmluvu prohlášení, které vy, pane Barroso, vydáváte už několik měsíců, a to, že není třeba činit jakékoli změny. Jsem přesvědčen, že výsledkem tohoto skupinového úsilí je vytvoření kartelu, který blokuje politiky, a který má společnou mantru: jen žádné změny. To však není jen v zájmu lidí žijících v Evropě, není to v zájmu evropských firem a není to ani zájmem Evropského parlamentu, který vydal mnoho usnesení, ve kterých vyzývá k tomu, aby se větší pozornost věnovala hospodářské, sociální a environmentální situaci v Evropské unii.
Podle našich vlastních studií zaostáváme v oblasti výzkumu a vývoje. Zůstali jsme na úrovni pořádně daleko za Spojenými státy americkými. Nacházíme se na stejné úrovni jako v 80. letech minulého století, mezitím nás předběhlo nejen Japonsko, ale předběhla nás i Čína, kde jsou v současné době výdaje na výzkum a vývoj v hospodářském sektoru vyšší než v případě obchodních společností v Evropské unii. Kdy se už vzbudíte? Kdy zaujmete pozitivní přístup ke kvalitě financí a investic v Evropské unii ve prospěch obyvatel žijících v EU? Je nejvyšší čas!
Fiona Hall
Vážený pane předsedo, na loňském jarním zasedání Rady se vedoucí představitelé EU ve vztahu k energetické účinnosti upsali k cíli "20 % do roku 2020", ale naplňování tohoto cíle je také nadále zdlouhavé. Zpráva Parlamentu o akčním plánu energetické účinnosti odhalila výrazné nedostatky ve vykonávání právních předpisů týkajících se energetické účinnosti. V lednu Komise ve svém prvním vyhotovení vnitrostátních akčních plánů energetické účinnosti hovoří o rozdílu mezi politickým závazkem v oblasti energetické účinnosti a jeho skutečným uplatňováním. Energetická účinnost tvoří základ všech cílů v EU v oblasti emisí CO2, v oblasti obnovitelných zdrojů energie, v oblasti bezpečnosti dodávek a také pokud jde o Lisabonskou agendu, o všech těchto věcech dnes ráno diskutujeme.
Proto bych byl vděčný, kdyby pan úřadující předseda Rady a pan předseda Komise uvedli, co zamýšlejí učinit na letošním zasedání Rady k tomu, aby se zlepšila výkonnost v oblasti energetické účinnosti.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Vážený pane předsedo, cíle Lisabonské strategie se stanovily před osmi lety. Prioritou Lisabonské strategie bylo zabezpečit, aby se Evropa rozvíjela rychleji než Spojené státy americké, při současném zvyšování udržitelné zaměstnanosti. V obou případech byl oficiálně zaznamenaný neúspěch. Jasný nedostatek soudržnosti je viditelný, například, mezi Lisabonskou strategií a skutečným vykonáváním společné zemědělské politiky.
Jedním z příkladů je reforma trhu s cukrem. V mnoha případech Evropská komise prosazovala reformy, aniž by předtím zvážila příslušný sociální kontext. Jako příklad uvedu případ cukrovaru v Lublani v Polsku. Dokonce v rozporu s ustanoveními EU plánuje továrna propustit všechny své zaměstnance, zbourat budovy a vyřadit z provozu moderní zařízení. V důsledku toho přijdou také zemědělci v celé oblasti o své živobytí. Jednorázová kompenzace nevyřeší problém s nezaměstnaností. Taková opatření jdou proti stanoveným cílům Lisabonské strategie. Podobná nesmyslná opatření nás určitě nepřiblíží k dosažení cílů této strategie.
Gisela Kallenbach
(DE) Vážený pane předsedo, chtěla bych se vyjádřit ke zcela novému tématu, které zde ještě nebylo zmíněno, a připomenout rozpravu, která se v tomto parlamentu konala před měsícem, o budoucnosti kohezní politiky a o jejím propojení se dvěma evropskými dokumenty, s Chartou z Lipska a s územní agendou. Této rozpravy se bohužel nezúčastnil zástupce Rady. Ministerské konference, které předcházely naší rozpravě, pod vedením německého a portugalského předsednictví, vyjádřily jasná očekávání, že se na jarním summitu bude hovořit o územní agendě, aby bylo možné dát větší váhu územnímu rozměru.
Hlavní příčinou je skutečnost, že územní rozměr byl zapracován do Lisabonské smlouvy jako nový cíl Společenství. Ale v dokumentech, které mám k dispozici, se toto téma nezmiňuje. Proč je tomu tak? Kohezní politika představuje uplatnění zásady solidarity v praxi, proto tu bude delší a budeme se jí také déle zabývat než Lisabonskou strategií, která se má nakonec úspěšně uzavřít v roce 2010.
Kyriacos Triantaphyllides
- (EL) Vážený pane předsedo, stát se vzdává poslední regulované oblasti, kterou má pod kontrolou. Sociální stát se rozplývá, soukromý sektor funguje bez překážek, sociální výhody se snižují a institucionální rámec umožňuje zaměstnavatelům přijímat a propouštět zaměstnance jak se jim zachce. Zároveň dochází ke zhoršení pracovních podmínek v důsledku pružné pracovní doby, výsledkem čehož je, že zaměstnanci se stávají oběťmi konkurenceschopnosti s cílem dosáhnout kapitálových zisků.
Ale další summit Evropské rady se má zabývat Lisabonskou strategií, která se považuje za neúspěch a je třeba, aby byla přehodnocená. Konvergence se nikdy nepodařilo dosáhnout, alespoň pokud jde o pracující. Lisabon a jeho satelity trvají na podpoře filozofie EU založené na obchodě, zatímco sociální politiky hrají také nadále druhé housle.
Je třeba vykonat radikální reorganizaci, při které se do centra zájmů EU opět dostane náš občan, potřebujeme antropocentrickou strategii.
Roger Helmer
Vážený pane předsedo, ratifikace přejmenované ústavy EU ohrožuje demokratickou legitimnost samotného projektu Evropy. Občané Francie a Holandska odmítli Ústavu, ale nyní se vrátila pod jiným jménem, přičemž na ní byly provedeny "kosmetické úpravy", jak je nazvala Angela Merkelová. Instituce a členské státy, včetně labouristické vlády ve Spojeném království, se nyní nečestně tváří, že tyto kosmetické úpravy jsou dostatečným důvodem k tomu, aby porušily svůj slib, že vyhlásí referendum. Pravda je taková, že tyto úpravy nejsou dostatečným důvodem, a předstírání, že jsou, znamená obrovské narušení důvěry lidí.
Ve Velké Británii nedávno provedla agitační skupina nezávisle monitorované korespondenční hlasování v deseti westminsterských volebních obvodech. Hlasování se zúčastnilo více než 150 tisíc voličů: 88 % voličů bylo pro referendum, 89 % voličů bylo proti smlouvě. V šesti volebních obvodech hlasovalo více lidí pro referendum jako za svého současného poslance Parlamentu.
Lidé projevili svou vůli. Smlouva nemůže být legitimní bez jejich souhlasu. Evropská rada musí občany vyslechnout. Je nutné, aby se konalo referendum.
Werner Langen
(DE) Vážený pane předsedo, vážený pane předsedo Rady, vážený pane předsedo Komise, na rozdíl od řečníků ze socialistické skupiny bych chtěl pochválit Komisi za to, že unáhleně nezměnila své směrnice hospodářské politiky v tomto období globální nejistoty, které způsobila finanční krize. Tento proces je neoddělitelnou součástí období po Lisabonské strategii. Dovolte mi výslovně pochválit Komisi, protože má pravdu.
Nedostatky ve skutečnosti spočívají v provádění členskými státy a předseda Rady by se měl zaměřit na tyto nedostatky v členských státech a ne na to, jaké změny může Komise učinit. V tom spočívá problém. Když pan Bullmann hovoří o vytvoření "kartelu, který blokuje politiky", jeho kritika je zcela neodůvodněná.
Za druhé, je třena využít příležitostí, které se sebou přináší globalizace, a minimalizovat z ní plynoucí rizika. Pan Schulz řekl, že vzrostla chudoba. To je pouze mylná představa! Evropa představuje model prosperity! Prosperita v Evropě vzrostla, její rozdělení se změnilo. Dějiny nás však poučily o tom, co se stane se společnostmi, ve kterých dochází k přerozdělování bez rozdílů. Je nutné, aby při přerozdělování existovaly rozdíly, protože se tím podněcuje modernizace a dynamismus. O tom není pochyb.
Za třetí, pokud jde o odstraňování byrokracie, v tomto ohledu bylo učiněno málo. Existuje sice skupina na vysoké úrovni, avšak o její činnosti již neslyšíme. Funguje ještě? Jaká jsou její průběžná zjištění? Kdy můžeme vůbec nějaká očekávat? Rádi bychom na tyto otázky dostali odpovědi ještě před konáním voleb do Evropského parlamentu.
V posledním bodě bych se chtěl vyjádřit ke stabilitě finančního trhu. Je, samozřejmě, pravda, že na finančním trhu je větší hrabivost než strach z narušení, je třeba, aby Komise v tomto ohledu přijala potřebná opatření. Určité plány už oznámila.
Pokud jde o téma klimatických změn, v této oblasti je základní úlohou Komise přesvědčit na summitu členské státy, aby dodržovaly cíle, které si před časem samy stanovily. V určitých členských státech se ve skutečnosti uvolnilo o mnoho více CO2 než bylo kdy povoleno. Je možné účinně zavést nová opatření, aniž bychom potrestali viníky současných i minulých období?
Jan Andersson
(SV) Vážený pane předsedo, stejně jako Komise, také já mám radost z toho, že bylo vytvořeno více pracovních míst, a že se zvýšila produktivita. Avšak jak již upozornili mnozí přede mnou, je zde také druhá strana mince. Mnohá nová pracovní místa jsou nejistá a nedá se z nich vyžít. Možnosti odborné přípravy jsou mimořádně nerovnoměrně rozdělené. Pokud jde o rozvoj, některé regiony zaostávají. Proto potřebujeme sociální Evropu, která zabezpečí bezpečná pracovní místa s důstojnou mzdou, která poskytne stejné možnosti odborné přípravy pro všechny, a která také zabezpečí, že ve všech regionech bude příznivý a rovnoměrný rozvoj.
Už dlouho diskutujeme o flexikuritě. V současné době model flexikurity napadá Evropský soudní dvůr v případě Laval, který se domnívá, že systém uplatňovaný ve Švédsku není dostatečně dobrý. Tento model je napadán na základě předpokladu, že svoboda pohybu má přednost před právem na stávku. Napadají jej také na základě předpokladu, že by se neměla uplatňovat zásada stejné odměny za stejnou práci, což otvírá prostor pro sociální dumping, ale také to znamená, že podniky, které vyplácejí důstojné mzdy v souladu s dohodami, budou mít problém obstát v boji s konkurencí. To může vést k protekcionismu. Sdílím názor Komise, že protekcionismus není zapotřebí. Proto je důležité, aby Komise jasně stanovila, že zásada stejné odměny za stejnou práci se musí uplatňovat, a že je třeba, abychom v celé Evropě měli dobré sociální podmínky, aby se v EU nešířila vlna protekcionismu.
Margarita Starkevičiūtėë
- (LT) Dovolte mi vyjádřit se ke koordinaci hospodářské politiky. Evropská unie je v prvé řadě hospodářskou unií, která je založená na morálních hodnotách. Čelíc novým výzvám musí Evropská unie najít nové způsoby, jak je rychle a pružně řešit, aby neztratila dynamiku a konkurenceschopnost.
Bohužel, nejnovější mechanismus ke koordinaci hospodářské politiky (Lisabonská smlouva, rámec hospodářské politiky) má mnoho fází a zdaleka není účinný. Brání rozvoji vnitřního trhu, který představuje hlavní zdroj ekonomického růstu.
Proto si myslím, že by měl Evropský parlament, a snad také Komise, představit návrh Evropské radě na přezkoumání tohoto mechanismu s cílem dosáhnout toho, aby byl pružnější, což by mu umožnilo účinně reagovat na výzvy. Byl by to nejlepší způsob jak zaručit kontinuitu hospodářské politiky, konsolidaci reforem a umožnilo by to také hospodářství Evropské unie přizpůsobit se novým výzvám.
Příčina, proč některé nové programy nefungují správně, spočívá v tom, že jejich ekonomická životaschopnost nebyla v globalizovaném světě předem zaručena. Když mezitím diskutujeme o změně klimatu, energetické strategii a podobně, je třeba zdůraznit, že všechny zmíněné prostředky je nutno koordinovat a musíme také vyhodnotit jejich ekonomické důsledky. Jen tak je možné zajistit jejich životaschopnost.
Konrad Szymański
(PL) Vážený pane předsedo, plány vnitřního trhu s energií a zemním plynem jsou na programu nadcházejícího zasedání Rady.
Oddělení vlastnictví energie od distribučních sítí je klíčovou otázkou bez ohledu na to, kdo je v Kremlu u moci. Za vlády pana prezidenta Medvěděva nedojde ke změně ruské politiky energetického vydírání členských států Evropské unie a sousedních zemí. Úspora energie a zvýšení podílu obnovitelné energie na spotřebě představují jen část řešení těchto problémů. Pokud má dojít k úplnému zavedení energetické politiky Evropy, je třeba, zohlednit také politický aspekt. Musíme se zcela jasně vyjádřit, co na základě vzájemnosti od Ruska a od Gazpromu očekáváme. Gazprom je ruský monopol, který je přítomný v šestnácti členských státech Evropské unie buď jako dodavatel energie anebo jako vlastník distribučních sítí. Pokud na tento agresivní monopol neuvalíme žádná omezení, ustanovení Lisabonské smlouvy o energetické solidaritě můžeme rovnou založit mezi pohádky.
Gunnar Hökmark
Vážený pane předsedo, není trochu zvláštní, že když diskutujeme o tom, jak zabezpečit, aby byla Evropa konkurenceschopnější, což umožní vytvořit více pracovních míst, tak tato diskuse směřuje k přesvědčení, že nová pracovní místa je možné vytvořit prostřednictvím nových nařízení? Avšak není tomu tak.
Dovolte mi, abych dnes našim přátelům ze socialistické skupiny prozradil tajemství: aby mohli být lidé zaměstnaní, musí existovat zaměstnavatelé, bez zaměstnavatelů není zaměstnanců. Hlavní problém socialistů spočívá v tom, že jsou horlivě přesvědčeni o tom, že pracovní místa je možné vytvářet prostřednictvím nařízení, zapomínají však na to, že je třeba vytvořit předpoklady a příležitosti, aby vznikaly nové podniky a nová pracovní místa, protože neexistuje větší sociální chyba než je nezaměstnanost a není většího sociálního úspěchu než každé nové pracovní místo, které se podaří vytvořit v Evropě a v našich členských státech.
Chtěl bych zdůraznit, co říkal pan předseda o dosahování výsledků prostřednictvím lisabonské agendy. Nezapomínejme, že svět se pohybuje rychleji, a že k tomu, abychom byli konkurenceschopnější, se musíme chovat více podnikatelsky.
Prosím pana předsedu, aby po dobu zasedání Evropské rady a také později zvážil tři věci. Za prvé, byrokracii a lepší právní úpravu. Prosím pana předsedu, aby nám jednou za rok podal zprávu o výsledcích úsilí snižovat byrokracii, aby bylo vidět, zda se podaří dosáhnut cíle do roku 2012 snížit současnou úroveň byrokracie o 25 %.
Byl bych rád, kdyby pan předseda zabezpečil plné provádění směrnice o službách v každém členském státě, a to co nejdříve. Prosím pana předsedu, aby zabezpečil podporu nových podniků prostřednictvím výbojnější a aktivnější politiky v oblasti budování širokopásmové infrastruktury.
Myslím si, že úspěch v procesu vytváření konkurenceschopnější Evropy spočívá v úsilí dosáhnout, aby mohly malé a střední podniky působit na celém vnitřním trhu. To je úkol, který musíme splnit. Je třeba, aby na konci tohoto týdne pan předseda spolu se slovinským předsednictvím podnikl první kroky v tomto směru.
Katerina Batzeli
- (EL) Vážený pane předsedo, vážený pane komisaři, jak víte, následující rok bude evropským rokem tvořivosti a inovací. Jde o ještě větší důkaz toho, že EU si velmi přeje posílit svou konkurenceschopnost a chce čelit výzvám globalizace. EU se opírá o "znalostní trojúhelník", který tvoří inovace, podpora výzkumu a vzdělání.
Těchto smělých cílů by se měly držet vnitrostátní politiky a politiky Společenství v oblasti zaměstnanosti a podpory mladých lidí zejména v sektoru vzdělávání. Mělo by vynaložit systematické a koordinované úsilí na regionální a národní úrovni a také na úrovni Společenství s cílem uvolnit významný potenciál EU v oblasti poznatků a výzkumu. V tomto rámci bych však chtěla upozornit na to, že volný pohyb poznatků (tzv. "pátá svoboda") je nevyhnutelný, také tuto skutečnost je třeba zdůraznit na zasedání Evropské rady.
Tuto významnou iniciativu bychom v tomto rámci měli uznat také na úrovni Společenství. Klíčovým prvkem těchto iniciativ jsou programy Erasmus a Comenius. Dovolte nám zdůraznit, že nový program, zejména Erasmus Mundus, který umožňuje mobilitu za hranicemi EU i mobilitu studentů doktorandského studia, je iniciativou, která má plnou podporu Evropského parlamentu. Je na členských státech, aby na základě boloňského procesu zlepšily koordinaci a umožnily zavést tuto mobilitu také do praxe.
DanutBudreikait
- (LT) Diskuse o společné energetické politice a energetické bezpečnosti začaly v roce 2006 na začátku rusko-ukrajinské krize týkající se zemního plynu. Důsledky této krize měly na Evropu nepříznivý dopad. Bohužel, ještě stále nemáme ani jasně vymezenou společnou energetickou politiku, ani vnější energetickou politiku.
Doufám, že se po dobu zasedání Evropské rady bude vést důsledná diskuse o otázkách energetické bezpečnosti Evropské unie, včetně energetické bezpečnosti Litvy, vzhledem k plánu uzavřít jadernou elektrárnu Ignalina.
Uzavřením této elektrárny bude Litva zcela závislá na jediném zdroji, zemním plynu dováženém z Ruska. V důsledku nárůstu cen ropy a zemního plynu se cena elektřiny v Litvě více než zdvojnásobí, což bude mít hrůzostrašné následky pro litevské domácnosti a také pro celkové hospodářství.
Kromě toho má Rusko sklon manipulovat s dodávkami energie s cílem prosadit své politické ambice. Litva už měla tu možnost to zažít.
Na základě článku 37 a protokolu č. 4 smlouvy o přistoupení důrazně žádám Komisi, aby pomohla najít řešení této situace. Jednou z možností je odložení uzavření bezpečné jaderné elektrárny Ignalina.
Karl-Heinz Florenz
(DE) Vážený pane předsedo, vážený pane předsedo Komise, dovolte mi vrátit se k loňskému jarnímu summitu. Byl to mimořádně úspěšný summit pod vedením Angely Merkelové. Nyní jde o to, aby se rozhodnutí ze 7. března loňského roku provedla do právních předpisů.
Právní předpisy by však neměly trestat, naopak, měly by motivovat naše lidi a naše firmy k inovacím a také k tomu, abychom v konečném důsledku dosáhli vyšší úrovně udržitelnosti. Z této rozpravy by se mohlo zdát, že nejdůležitější otázkou je diskuse o emisích CO2. Jsem přesvědčen, že skutečná podstata se skrývá mnohem hlouběji, jde o udržitelnost. Jak bychom měli dlouhodobě zacházet s našimi zdroji? Podle mého názoru je klíčové, abychom v budoucnosti naše hospodářství nastavili tak, aby spotřebovávalo méně fosilních zdrojů.
Vážený pane komisaři, je jasné, že se musíme dostat do sporu, protože nemůžeme přijmout všechno, co jste navrhl. Například, pokud jde o pravidla pro vozidla, nelíbí se mi skutečnost, že již víme, jak vysoké budou pokuty, ale nevíme nic o pravidlech, která se mají dodržovat. Mí rodiče mě to učili přesně naopak, nejprve musíme vědět, jaká jsou pravidla, a teprve poté je zapotřebí, stanovit tresty. Je důležité, abychom v budoucnosti dodržovali tento postup.
Pokud v oblasti emisí CO2 existují problémy, které přesahují hranice států, a v systému obchodování představují břemeno, měli bychom toto břemeno rozložit na více ramen, například prostřednictvím zavedení citlivé politiky v oblasti odpadů v celé Evropě. Dovolte mi, vážený pane Barroso, vážený pane Verheugen, abych se s vámi podělil o jednu věc, na které mi osobně velmi záleží: vy jste ochránci práva! Nemá vůbec žádný význam, že si tu podáváme ruce, že se dohodneme na tom, či na onom, pokud se to v konečném důsledku neuskuteční.
Konejme raději méně! Ale to, co učiníme, musíme učinit lépe. Proto, pane komisaři a pane předsedo Komise, nevykonávejte svůj mandát tak, že budete trestat svědomité, raději podporujte ty, kteří jsou o něco pomalejší, aby konečně splnili kjótské cíle. Krátký pohled na internet vám přesně ukáže, koho mám na mysli. Mnoho štěstí, budu vaši činnost sledovat.
Libor Rouček
Dámy a pánové, Evropská unie udělala za poslední roky obrovský pokrok. Její ekonomika roste rychleji než ekonomika americká či japonská. Unie je světovou obchodní velmocí, největším poskytovatelem rozvojové pomoci a také vzorem a modelem pro uspořádání politických, ekonomických i sociálních vztahů i pro ostatní části světa.
Jak zde bylo řečeno, Evropské unii se postupně daří naplňovat i cíle Lisabonské strategie. Ať již jde o zaměstnanost, ať jde o další aspekty. Potěšitelné je, že na těchto úspěších se rovnoměrným dílem podílejí i nové členské země, jako například předsednická země Slovinsko.
Evropská unie samozřejmě stojí před novými výzvami. Jednou z těchto výzev je i přílišná závislost na dovozu energetických zdrojů, jsou to také klimatické změny.
Já jsem přesvědčen, že klíčem nebo alespoň jedním z klíčů řešení tohoto problému jsou úspory, nové úspornější technologie a samozřejmě také diverzifikace energetických zdrojů. V této filozofii jde Evropská unie správným směrem.
Chtěl bych však vyzvat Komisi i Radu, aby se věnovaly ve větší míře než doposud i otázkám využití jaderné energie. Energie, která je bezpečná, environmentálně čistá, energie, kterou snížíme naši závislost na dovozech. A mluvíme-li o konkurenceschopnosti, podívejme se, jakým směrem jdou Spojené státy, Rusko, Čína, Indie, čili i z hlediska našeho výzkumu bychom se měli věnovat výzkumům jaderné energie mnohem více, než tomu bylo doposud.
Alexander Lambsdorff
(DE) Vážený pane předsedo, každý, kdo se podívá na návrh závěrů Rady, může vidět, že způsob vyjadřování o vnitřním trhu s energií je mimořádně slabý. V Radě neexistuje ve věci oddělení shoda, o balíčku Komise se bude kriticky diskutovat. Dovolte mi oficiálně prohlásit, že považujeme za správné pokračovat ve strategii systematického oddělování, ale pouze za předpokladu, že z něho budou mít prospěch spotřebitelé. Výsledkem tohoto procesu musí být spravedlivé ceny a bezpečnost dodávek.
Komise se ve skutečnosti trochu unáhlila se svým návrhem dokončit oddělení vlastnických práv. Proto jsme přesvědčeni, že nejprve bychom se měli pokusit o dosažení účinného oddělení, ale oddělené vlastnictví by mělo zůstat na programu do budoucnosti.
Z principiálních důvodů bych chtěl poukázat také na další otázku související se závěry Rady. Rada prohlašuje, že se těší na sociální program, který představí Komise. Tento program zahrnuje také témata politiky mládeže a politiky v oblasti vzdělávání. Vždy jsem se domníval, že za tyto záležitosti jsou zodpovědné členské státy, v mé zemi, v Německu, jsou to spolkové země. Chtěl jsem se o tom při této příležitosti jen zmínit, protože Parlament, Komise a Evropský soudní dvůr určitě budou znovu podrobeny kritice za to, že si přivlastňují pravomoci. Rada se těší na návrhy Komise zaměřené na politiku mládeže a na politiku v oblasti vzdělávání. Na tento důležitý bod bychom měli upozornit, když budeme o těchto záležitostech diskutovat doma, v německých spolkových zemích.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Jako koordinátora skupiny PPE-DE pro regionální politiku mě těší postavení, které budou zastávat regiony a města při vykonávaní Lisabonské strategie. Konečně, národní reformní programy se uskutečňují na regionální úrovni, tedy na úrovni, kam umísťujeme většinu našich strukturálních a kohezních fondů a také sedmý rámcový program.
V celé Evropě máme možnost vidět, že 60 % veřejných zdrojů se využívá na regionální úrovni. Kromě toho, současný trend (bylo by dobré, kdybychom se na tom dohodli nyní) je takový, že investice se přesouvají takříkajíc z oblasti betonu a asfaltu do oblasti poznatků a infrastruktury, největší podíl výdajů ze strukturálních fondů, až kolem 70 % půjde letos na Lisabonskou strategii.
Uvedu další příklad. Minulý týden jsme na základě výkazů z Lublaně měli možnost vidět, na jaké záměry byly tyto peníze použity: 20 miliard EUR ze strukturálních fondů bylo vyčleněno na výzkum a infrastrukturu. Pan komisař Potočnik hovořil o tiché revoluci ve výdajích. Dokažte, že to myslíte vážně. Dodržte to, co jste slíbili: zabezpečte posun ve výdajích. Zmíněná tichá revoluce je již v plném proudu. Je nejvyšší čas, abychom si na evropské úrovni vytvořili lepší právní rámec pro investice do výzkumu a infrastruktury. Není možné, aby se v každé zemi činily stejně rozsáhlé, nákladné investice.
Velmi mě těší, že Evropská komise letos předkládá návrh, který s tím souvisí, a také další návrh, kterým by se měla zlepšit součinnost vnitrostátních zodpovědností.
Na závěr mi dovolte říci, že zanedlouho budeme mít možnost nahlédnout do připravované Bílé knihy o územní soudržnosti, která bude spojovat nejen rozvoj rozsáhlých ústředních regionů, ale také územní celistvost vzdálenějších oblastí v Evropě, což rovněž vítám.
Gary Titley
Vážený pane předsedo, vítám, že Rada i Komise nedávno uznaly, že změna klimatu nepředstavuje jen environmentální politiku, ale také bezpečnostní a humanitární politiku. Není to nic nového. Podle Sternovy zprávy by mohlo být vysídleno až kolem 200 milionů lidí, což by vyvolalo obrovské migrační tlaky. Proto bychom měli mít vždy na paměti, že globální oteplování znamená, že chudí musí trpět v důsledku jednání bohatých.
Doufám, že v naší diskusi o klimatických změnách budeme schopni propojit naše cíle v oblasti klimatických změn s cíli v oblasti rozvojové politiky. V této oblasti nemůžeme jednat izolovaně. Samozřejmě, chudí v rámci Evropské unie vždy trpí. Proto musí každá politika týkající se energie zabezpečit, aby členské státy měly politiku zaměřenou na energetickou chudobu, protože příliš mnoho lidí trpí v důsledku rostoucích cen energií. Je třeba se tím zabývat.
Ale úplně nejdůležitější na tomto summitu je postarat se o to, abychom byli svědky také skutků, nejen slov. Komise vytyčila program v roce 2007. Dvě třetiny tohoto programu se dostaly na světlo světa. Kde zůstala poslední třetina? Členské státy se zavazují k cílům, které potom neplní. Musíme se zaměřit na činy.
Vítám také práci, která byla vykonaná v oblasti lepší právní úpravy a v oblasti pomoci malým podnikům. Avšak mnohem větší pozornost musíme věnovat provedení a vyhodnocování toho, jak byly prováděny právní předpisy, a zda se jimi dosáhlo toho, co jsme si stanovili, že chceme dosáhnout. Pokud se nepodaří dosáhnout toho, čeho je třeba, existence takových právních předpisů nemá žádný smysl.
Daniel Dăianu
Vážený pane předsedo, nadcházející evropský summit se koná ve vážném období. Prohlubující se finanční krize, jejíž příčiny spočívají v cyklických a strukturálních podmínkách, si žádá stálé odpovědi. Vzestup Asie naznačuje vznik nového druhu konkurence mezi kapitalismy s výpadkem v činnosti státních investičních fondů a nárůstem cen základních komodit. Měli bychom k tomu přidat také znepokojující důsledky změny klimatu, potřebu zajistit energetickou bezpečnost a nárůst celkové nejistoty.
Všechny tyto faktory mají silný dosah na vykonávání lisabonské agendy prostřednictvím složitých kompromisů, kterým se nemůžeme vyhnout. Dovolte mi, abych zdůraznil několik politických otázek.
Za prvé, pokud chceme zlepšit průmyslovou a ekonomickou výkonnost, je nevyhnutelné, aby bylo zákonodárství na národní úrovni kvalitní.
Za druhé, zákonodárství by mělo být pragmatické, otevřené a mělo by rozlišovat mezi volným trhem a úplně deregulovaným trhem.
Za třetí, klíčovou úlohu musí hrát průmyslová politika, zejména výzkum a vývoj, spolu se vzděláváním. Je velmi důležité, aby v členských státech vzrostl počet absolventů přírodních a matematických věd, všechny členské státy by měly na tomto úkolu pracovat společně.
Za čtvrté, je zapotřebí, lépe zaměřit energetickou politiku, projekt Nabucco je krok správným směrem.
Za páté, je třeba, aby se při reformě společné zemědělské politiky považovala kvalitní půda za strategické aktivum.
Na závěr, ale v neposlední řadě, je také třeba opětovně potvrdit morální hodnoty a mravné chování. Pokud ztratíme náš morální kompas, diskuse o konkurenceschopnosti v sociální...
(Předseda přerušil řečníka.)
Klaus-Heiner Lehne
(DE) Vážený pane předsedo, vážené dámy, vážení pánové, jsem přesvědčený, že nová revidovaná Lisabonská strategie byla v zásadě od roku 2005 úspěšná. Lze to snadno poznat podle jedné skutečnosti: když někdo v roce 2005 veřejně hovořil o Lisabonu, každý věděl, že jde o hlavní město Portugalska, ale nikdo si tento pojem v té době nespojil s procesem. Kjóto v té době už bylo procesem souvisejícím s ochranou klimatu.
Nyní je už rok 2008 a svět se díky bohu změnil. Když se v současnosti ve veřejných projevech zmíní Lisabon, samozřejmě, také nadále je to hlavní město Portugalska, ale navíc se tento pojem spojuje také s politickým procesem, což podle mého názoru dokazuje, že se nám v této oblasti podařilo dosáhnout přiměřeného úspěchu.
Jsem také přesvědčen, že bylo správné stanovit nové priority zaměřené na zvýšení růstu a zaměstnanosti, protože jde o jeden z předpokladů k tomu, abychom mohli citlivě začít provádět s kvalitní environmentální a sociální politikou, které tvoří druhý a třetí pilíř Lisabonské strategie. Kromě toho jsem přesvědčen, že bylo správné ponechat směrnice beze změny, protože jako celek byly úspěšné.
Naproti tomu mi dovolte připomenout několik nedostatků. Například, ještě stále vidím výrazné nedostatky v probíhajícím rozvoji vnitřního trhu, který by měl fungovat již od začátku 90. let minulého století, avšak v mnohých oblastech jednoduše neexistuje ani dnes. Neexistuje vnitřní trh v sektoru pojišťovnictví, ani pokud jde o obchodní právo, obchodní společnosti například nemohou plně využívat své právo založit se v rámci Evropské unie. Ještě stále nám chybějí práva duševního vlastnictví a Evropa nemá stanovená ani pravidla pro patenty. Neexistují společná pravidla pro alternativní finanční nástroje a ještě stále čekáme na vytvoření vnitřního trhu v oblasti zdravotní péče.
Na druhé straně jsme byli svědky velkého množství legislativních návrhů v jiných oblastech, které byly zaměřené především na dosažení pokroku v oblasti sociálních věcí, životního prostředí a práv spotřebitelů, což je správné, ale je třeba zachovat rovnováhu. Proto vyzývám Komisi a Radu, aby věnovaly mimořádnou pozornost úsilí vyplnit mezery v právních předpisech vztahujících se k vnitřnímu trhu.
Riitta Myller
(FI) Vážený pane předsedo, pan úřadující předseda Rady měl pravdu, když vyslovil svůj názor, že změna klimatu a hospodářství spolu navzájem úzce souvisí. Nelze je oddělit. Bylo řečeno, že změna klimatu souvisí se všemi politikami. Tato otázka musí být na nadcházejícím summitu viditelná.
Kontrola změny klimatu a přizpůsobování se této situaci musí tvořit základ Lisabonské strategie EU. Na nadcházejícím summitu je třeba stanovit spolehlivou politiku s cílem podpořit rozhodnutí, které byla přijata.
Pokud jde o závazná nápravná opatření, energetická účinnost a úspora energie, bohužel, nejsou součástí výběru Evropské unie. Nicméně musíme pamatovat na to, že nejčistější, nejlevnější a nejúčinnější forma energie je ušetřená energie. V současnosti bychom zavedením všech právních předpisů EU mohli ušetřit 20 % energie. Jinak řečeno, abychom si v oblasti energetické účinnosti stanovili ještě ambicióznější a jasnější cíle. Doufám, že nadcházející summit se touto problematikou bude zabývat.
Kathy Sinnott
Vážený pane předsedo, zítra se čelní představitelé členských států sejdou na summitu. Vím, že na programu je mnoho bodů, ale doufám, že budete diskutovat také o dosahu rozhodnutí v případu Laval-Vaxholm, které Evropský soudní dvůr vydal jen několik dní po skončení posledního summitu. Toto rozhodnutí umožňuje firmám umístit zaměstnance do kteréhokoliv členského státu a vyplácet jim minimální mzdu této země, a ne mzdu, která by se v dané zemi na takovém pracovním místě běžně vyplácela. Kromě toho, v důsledku tohoto rozsudku jsou odbory bezmocné a nemohou chránit mzdy svých zaměstnanců, což přinutí zaměstnance v hostitelských členských státech pracovat za nižší mzdy, protože jinak přijdou o práci. Podle mého názoru jde o časovanou bombu. Rozhodnutí v případu Laval-Vaxholm může narušit sociální partnerství, průmyslové vztahy, hospodářskou a sociální stabilitu celých zemí, společenství, zodpovědných obchodních společností a rodin. Tento rozsudek také může narušit podporu projektu Evropy v nejstarších členských státech.
Samozřejmě, v důsledku nižších platů bude Evropská unie konkurenceschopnější na světovém trhu, kde musí soutěžit se zeměmi, v nichž jsou nízké náklady na vstupy, například s Čínou, Indií a Brazílií, ale za jakou cenu? Kolik trápení a peněz to bude stát irskou rodinu, která musí splácet hypotéku?
Spolu s panem Bondem jsme slovinskému předsednictví a předsedům vlád našich jednotlivých zemí zaslali protokol na ochranu hospodářství členských států před případem Laval, aby jej zařadili do programu zítřejšího zasedání evropského summitu. Pokud se chcete vyhnout rozsáhlému sociálnímu dumpingu, je třeba, abyste brali rozhodnutí v případu Laval-Vaxholm vážně, a abyste tento protokol zařadili do programu jednání.
Malcolm Harbour
Vážený pane předsedo, tato rozprava o summitu je příležitostí, abychom si s Radou promluvili o tom, co dělá v oblasti realizace celku lisabonské agendy, proto chci své dnešní poznámky adresovat především Radě. Mám velkou radost, že mohu znovu přivítat slovinského ministra, se kterým jsem měl nedávno to potěšení setkat se ve Slovinsku. Dovolte mi také poděkovat slovinskému předsednictví za to, že se podílí na tomto procesu.
Skutečně mě velmi těší, že již zveřejněný návrh závěrů, dokazuje, že Rada se také nadále zaměřuje na čtyři klíčové oblasti Lisabonské strategie. Musím však říci, a nyní se obracím na pana předsedu Komise, že ačkoli vím o jeho komunikaci s panem Špidlou, jedním z problémů je, že Komise neustále nanovo objevuje jisté věci a komplikuje situaci. Nyní máme k dispozici 10 cílů Komise, které tu byly zběžně zmíněny, ale ve skutečnosti je třeba, abychom se soustředili na priority.
Chci se soustředit, podle mého názoru, na klíčový prvek celého našeho snažení, na uvolnění obchodního potenciálu. Je správné, že jste to tam zahrnuli, ale co v této oblasti činí členské státy? Můj kolega, pan poslanec Hökmark, nedávno hovořil o provedení směrnice o službách. Proto chci Radě říci: vezměte směrnici o službách a její provádění a také to, co máte v úmyslu učinit, a rozšiřte to na všechny oblasti, které se týkají uvolnění obchodního potenciálu. Pokud jde o směrnici o službách, požadujeme, abyste prověřili veškeré aspekty vašich domácích právních předpisů, které jsou diskriminační vůči obchodním společnostem, které chtějí nabízet své služby na celém vnitřním trhu. Nemůžeme se omezit jen na obchodní společnosti, které poskytují služby, mělo by se to týkat všech obchodních společností bez ohledu na jejich velikost. Žádám vás, abyste na sebe vzali tento závazek, a abyste to učinili.
Druhým klíčovým prvkem směrnice o službách je skutečnost, že poprvé jsou jednotlivé členské státy povinné poskytnout informace obchodním společnostem, které chtějí vstoupit na jednotný trh, a podporovat je, aby využily obrovské příležitosti. Vytvoření jednotného trhu je naší společnou zodpovědností. My zde velmi tvrdě pracujeme na vytvoření rámce, ale jak tvrdě ve skutečnosti pracujete vy v členských státech na tom, abyste zabezpečili, že této příležitosti firmy využijí? Tímto způsobem můžeme zaručit ekonomický růst a zaměstnanost. Právě takový přístup naše hospodářství zoufale potřebuje.
Proinsias De Rossa
Vážený pane předsedo, jsem přesvědčen, že jarní zasedání Rady musí opětovně prosadit původní Lisabonskou strategii s cílem integrovaně se zabývat nezávislými politikami v oblasti hospodářství, sociálních věcí, zaměstnanosti a udržitelného rozvoje. Jinak by mohlo dojít k rozpadu Evropy a státy by se mohly uchýlit k protekcionismu.
Klíčem k této strategii jsou kvalitní pracovní místa, Evropu dokonalosti není možné vybudovat na základě nízkých platů, nejistoty v zaměstnání a nerovnosti na pracovišti.
Rozsudek v případu Laval je zvráceným výkladem legislativních záměrů tohoto Parlamentu a jeho spoluzákonodárců, Rady. Obě tyto instituce proto musí z postavení zákonodárců opětovně prosazovat naše záměry prostřednictvím tvorby takových právních předpisů, které zaplní mezery odhalené Evropským soudním dvorem. Jednou z bezprostředních legislativních možností je připojit ke směrnici o vysílání pracovníků sociální doložku ve stylu pana Montiho, kterou jsme již použili v případě směrnice o službách.
Mezitím musí Komise trvat na tom, aby všechny členské státy řádně a v plné míře provedly směrnici o vysílání pracovníků do svých vnitrostátních právních předpisů. Samozřejmě, členské státy musí okamžitě přehodnotit své domácí pracovněprávní předpisy, aby zabezpečily, že zvrácený rozsudek v případu Laval nepodkope jejich systémy pracovněprávních vztahů a kolektivního vyjednávání.
Na závěr mi dovolte říci, že paní Sinnottová se ve svém výkladu, jako obyčejně, mýlí. Mýlí se, když tvrdí, že rozsudek v případu Laval znamená jen to, že v Irsku se uplatňuje minimální mzda, protože ve skutečnosti tento rozsudek znamená, že v Irsku se musí uplatnit všechny právně závazné dohody, což je mnohem více než jen minimální mzda. V Irsku však existují také dohody, které nejsou právně závazné, a to je třeba řešit.
Georg Jarzembowski
(DE) Vážený pane předsedo, vážený pane předsedo Komise, vážení pánové komisaři, vážený pane předsedo Rady, jménem své skupiny naléhavě žádám Evropskou radu, aby do integrovaných usměrnění zapracovala evropskou dopravní politiku, protože obchod a zaměstnanost v Evropské unii nemohou probíhat bez vytvoření udržitelné dopravní politiky a potřebných transevropských dopravních sítí. Bez účinných dopravních koridorů, bez spolupráce mezi dopravními poskytovateli a bez inteligentních dopravních systémů není možné rozšířit obchod ani cestovní ruch v rámci Evropské unie, ani s třetími zeměmi. Právě to však potřebujeme, pokud chceme zvýšit zaměstnanost.
Vážený pane předsedo Rady, když budete na zasedání Rady diskutovat se svými kolegy, prosím mějte na paměti, že je klíčové, aby členské státy zahrnuly dopravní politiku do svých národních plánů pro růst a zaměstnanost. Bohužel, jsme svědky toho, že členské státy vyčleňují čím dál méně finančních prostředků na údržbu a rozšíření vnitrostátní infrastruktury, ať už jde o železniční sítě anebo o silniční sítě.
To samé platí také pro podporu a uplatnění dopravních systémů. V současné době si všechno můžete objednat přes internet, ale doručeno vám to může být jen prostřednictvím nákladního automobilu anebo železnicí. Můžete si rezervovat libovolnou dovolenou, ale abyste se na dané místo dostali, potřebujete pořádné letiště a pořádné dopravní spojení. Pokud tedy chceme dosáhnout růstu a zaměstnanosti, musíme mít potřebnou infrastrukturu a pořádné dopravní systémy, které, samozřejmě, musí být šetrné k životnímu prostředí. Proto si myslíme, že z důvodů udržitelnosti musíme logistice poskytnout všechnu dostupnou podporu. Je to důležité tak z hlediska vnitrostátního plánování.
Ačkoliv logistika patří zejména mezi úkoly samotných obchodních společností, naproti tomu můžeme my, členské státy a Evropská unie, pomoci při podpoře logistiky snižováním byrokracie, například zjednodušením celních postupů v přístavech.
Potřebujeme politiky šetrné k životnímu prostředí. Proto vás vyzývám, abyste z dopravní politiky učinili ústřední bod vaší strategie, s cílem podpořit růst a zaměstnanost.
Dariusz Rosati
(PL) Vážený pane předsedo, jarní zasedání Rady se bude konat v rozhodující chvíli. Ekonomický růst v rámci Evropské unie klesá, musíme se vypořádat s nejistotou na finančních trzích, ceny ropy rostou a narůstá také inflace. V důsledku všech těchto faktorů vzniká prostředí nejistoty a narůstá strach z budoucnosti.
Z tohoto hlediska považuji posouzení situace, které nám nabídl pan Barroso, za nemístně optimistické. Je těžké radovat se z vytvoření šesti milionů pracovních míst, když víme, že se tak stalo v době zrychlení cyklického růstu v posledních dvou letech. Je rovněž těžké předpovědět, zda se podaří dosáhnout stálé vysoké účinnosti v oblasti zaměstnanosti, na základě jednoho nebo dvou let, po nichž by se účinnost zvýšila. Potenciální míra růstu Evropy je také nadále velmi nízká.
Proto se domnívám, že při příležitosti nadcházejícího zasedání Rady musí Evropská unie vyslat jasný signál evropským občanům, že je připravena čelit zmíněným hrozbám. Se strachem a nejistotou vyplývajícími ze současné hospodářské situace musíme bojovat pomocí rozhodnutí, ne pomocí slov. Doposud summity až příliš často končily prohlášeními, které takřka k ničemu nevedla. V situaci, v níž se momentálně nacházíme, očekáváme, že členské státy a Rada přijmou specifická rozhodnutí. Důrazně žádám zástupce Rady, který je dnes přítomen na zasedání Parlamentu, aby si, pokud jde o tuto problematiku, učinil podrobné poznámky.
Na závěr mi dovolte říci, že všechny tyto otázky jsou mimořádně důležité, protože v průběhu několika následujících měsíců má dojít k ratifikaci Lisabonské smlouvy. Tato smlouva musí Evropany inspirovat a naplnit je nadějí. Proto musí nadcházející summit vyslat občanům Evropy jasný signál, že dokáže tuto situaci zlepšit.
Othmar Karas
(DE) Vážený pane předsedo, vážený pane předsedo Rady, vážený pane předsedo Komise, dámy a pánové, nezaměstnanost klesá, Evropská unie těží z globalizace, daří se nám lépe než Spojeným státům americkým a EU jde správným směrem. Pokračujeme v tomto směřování s odhodláním, oddaností a sebejistotou. Usilujeme o to, aby členské státy důsledněji dodržovaly své závazky. Informujeme veřejnost o našich úspěších a cílech.
Za druhé, ochrana podnebí a snižování energetické závislosti musí být podnětem k oživení výzkumu, inovací, růstu a zaměstnanosti.
Za třetí, řekněme si upřímně, že směnný kurz eura a dolaru zpomaluje nárůst cen energií, v eurech vzrostly ceny o 160 %, v dolarech o 340 %.
Za čtvrté, euro, rozšíření o nové členské státy, vnitřní trh, Lisabonská strategie a Lisabonská smlouva, která posiluje sociálně tržní hospodářství a zachovává základní sociální práva, všechny tyto faktory tvoří celkový balíček, který by měl pomoci Evropské unii při jejím směřování k úspěchu.
Za páté, vzdělávání, odborná příprava, výzkum, inovace a reforma našich systémů sociálního zabezpečení, systémů zdravotnictví a důchodkových systémů představují největší výzvy, které máme ještě před sebou.
Za šesté, vážený pane předsedo Komise, mezi závěry jarního summitu se musí nacházet Barrosův Evropský technologický institut, přičemž je třeba, stanovit také datum, do kdy se rozhodne o místě, kde bude tento institut sídlit. Pokud jde o finanční prostředky, Parlament dal tomuto záměru zelenou.
Za sedmé, zákon o malých podnicích bude v tomto Parlamentu nepochybně podnětem pro vznik dalších iniciativ. Meziparlamentní skupina pro malé a střední podniky předloží do konce tohoto měsíce zásady, které máme na mysli.
Mým posledním bodem je toto: pan Schulz, předseda Komise a Komise samotná nejsou našimi protivníky. Naším protivníkem je nedostatek pravomocí, politických schopností a vůdcovství v případě některých vlád a parlamentů v členských státech. Našimi protivníky jsou sobectví, nacionalismus a protekcionismus, ne větší míra integrace v Evropě, ani silná Komise.
Pervenche Berès
(FR) Vážený pane předsedo, vážený pane předsedo Komise, až půjdete na zasedání Evropské rady, mám na vás jednu prosbu: braňte tuto instituci, když vám bude říkat, že sociální a ekonomická situace v EU si žádá, aby se více pozornosti věnovalo sociálním otázkám, že je třeba, aby byly naše hospodářské politiky soudržné s našimi cíli a naší strategií, která byla legitimně vytvořená se záměrem bojovat proti změně klimatu a za energetickou nezávislost. Braňte ji, když vám bude říkat, že pokud má být Lisabonská strategie úspěšná, potřebujeme zintenzívnit hospodářskou součinnost, a že pokud se máme úspěšně vypořádat s americkou krizí rizikových hypotečních úvěrů, potřebujeme zavést lepší regulaci finančních trhů. Nedovolte, aby vám členské státy říkaly, že se nás tyto otázky netýkají, to je v moderní demokracii nepřijatelné.
Vážený pane úřadující předsedo, na základě žádosti některých hlav států a předsedů vlád, kteří jsou právem znepokojeni situací na finančních trzích, přezkoumejte důsledky této situace na skutečné hospodářství EU. Prosím vás proto, abyste se této otázky chopili, a abyste se neuspokojili několika návrhy, které se mohou zdát přitažlivé anebo oblíbené, ale neřeší podstatu tohoto problému. Podstatou problému je to, že máme integrovaný finanční trh a Evropskou centrální banku, která vykonává měnovou politiku v zájmu evropského hospodářství jako celku, avšak nemáme žádný evropský kontrolní orgán finančního trhu, který by řešil výzvy a problémy, které v této oblasti vznikají.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Stalo se již tradicí, že první evropský summit v roce je zaměřený na hospodářské otázky. Slovinské předsednictví Rady ministrů tedy připravilo na program setkání hlav států a předsedů vlád důležitou diskusi týkající se druhého cyklu Lisabonské strategie, revidované na období let 2008 až 2010.
Podle mého názoru, nesmí mezi tématy, o nichž budete v nadcházejících dnech diskutovat, chybět některé aspekty týkající se především druhého cíle Lisabonské strategie, konkrétně míry zaměstnanosti. Navzdory intenzivní podpoře zásady evropské mobility pracovní síly, kterou vyslovuje Evropský parlament ve svých usneseních, v praxi se tato oblast potýká s mnohými problémy.
Svévolná omezení týkající se přístupu zaměstnanců z nových členských států přispívají ke snížení mobilitě. V tomto smyslu bude muset Evropská komise na konci roku 2008 zhodnotit opatření týkající se omezení mobility pracovní síly, která zavedly některé členské státy pro Rumunsko a Bulharsko.
Nedávno vypracované statistiky jsou důkazem toho, že nedochází k výraznému pohybu pracovní síly z těchto dvou zemí do jiných členských států a žádný z členských států, který povolil přístup rumunských anebo bulharských pracovníků na svůj trh práce, nezaznamenal na tomto trhu žádné výkyvy. Podle současně platných právních předpisů však mohou členské státy také nadále zachovat tato omezení v platnosti, což se samozřejmě týká zemí, které do Evropské unie vstoupily v roce 2004. Vzhledem k tomu, že překážky na trhu práce se často nabízejí jako odpověď na určité aktuální politické požadavky, jsem přesvědčená, že jedním z diskutabilních opatření by mělo být přehodnocení systému přechodných období a zejména vzorce 2+3+2.
Uvítali bychom, kdybyste Evropský parlament požádali o závazné stanovisko týkající se pokračování anebo ukončení platnosti těchto omezení po uplynutí prvních dvou let následujících po vstupu nové země do EU. Takové zapojení evropských institucí by snížilo míru libovůle a svévole, s jakou se omezení zásady evropské svobody volného pohybu často uplatňují.
Mairead McGuinness
Vážený pane předsedo, zítra se bude konat jarní zasedání Evropské rady a vedoucí představitelé EU před sebou mají mnoho témat k diskusi, ať už jde o výkyvy na finančních trzích, o globalizaci, či o demografické změny. Pokud jde o globalizaci, je třeba, aby nám Rada oznámila, kam ve skutečnosti směřuje současné kolo rozhovorů o světovém obchodu.
Přestože se hodně spekulovalo o nejnovějších dokumentech týkajících zemědělství, a byly k nim vypracovány také nějaké analýzy, od Komise ani Rady nemáme k této mimořádně důležité otázce žádné oficiální stanovisko. Pan komisař Mandelson tu s námi včera byl, ale mrzí mě, že se nedostalo na otázky o Světové obchodní organizaci, a tak tento Parlament nemá přímé informace.
Vzhledem k uvedené skutečnosti vyzývám jarní zasedání Rady a irského premiéra, Taoiseacha Bertieho Aherna, aby na tomto důležitém setkání nastolili tuto otázku. Před měsícem pan komisař Mandelson naznačil, že pokud jde o nezemědělský sektor, rozhovory se posunuly směrem zpět, nikoliv vpřed. Pokud jde o zemědělství, vyjádřil se, že by mohly být předloženy návrhy přijatelné pro EU. Obávám se, že jde o nesprávný názor. Z některých analýz, které jsem měla k dispozici, vyplývá, že návrh, který je momentálně předmětem jednání, by zničil společnou zemědělskou politiku, a že zachází příliš daleko.
Dovolte mi říci, z irského pohledu se domníváme, že o Lisabonské smlouvě budeme hlasovat 12. června, proto říkám Parlamentu, že již probíhá živá diskuse, a bude ještě intenzivnější. Domnívám se, že je velmi dobré, že lidé se do této kampaně zapojují, a že posilní vazby Irska a Evropské unie, což je třeba uvítat. Ale vzhledem k tomu, že lidé předkládají protokoly, které ještě nejsou ani na internetových stránkách (dívala jsem se na stránku pana Bonda a protokol jsem nenašla), myslím si, že by bylo, tuším, vhodné, kdyby se Rada vyjádřila k rozsudku v případu Laval. Mnozí o něm hovoří a nesprávně jej vykládají, ale myslím si, že by bylo dobré pro nás pro všechny, kdybychom znali názor Rady na tuto problematiku. Ve skutečnosti je sociální rozměr Lisabonské smlouvy, podle mého názoru, velmi široký. Cílem této smlouvy není špatné zacházení ani zneužívání zaměstnanců v Evropské unii, ani v jiných částech světa. Proto by měli obyvatelé Irska v referendu podpořit tuto důležitou smlouvu.
Carlos Coelho
(PT) Dovolte mi začít tím, že popřeji slovinskému předsednictví mnoho úspěchů. Úvodem bych chtěl říci, že jsem silně přesvědčen o tom, že následující zasedání Evropské rady by se mělo zaměřit na otázky hospodářství a rozvoje. Panu předsedovi Barrosovi musíme poblahopřát k tomu, že se na tyto oblasti zaměřil již od začátku svého funkčního období. Bylo správné přehodnotit Lisabonskou strategii, odstranit byrokracii a znovu oživit tento proces.
Navzdory zmatku, který způsobily rostoucí ceny energií, včetně fosilních paliv, a mezinárodní krizi na finančních trzích, je nepochybné, že vývoj veřejného dluhu a veřejných schodků, ekonomický růst a tvorba pracovních míst byly příznivé. Musíme pokračovat v tomto kurzu a nesmíme podlehnout potížím. Potřebujeme vylepšenou Lisabonskou strategii založenou na paktu růstu a zaměstnanosti, která bude investovat do poznatků a inovací, která bude podporovat udržitelný rozvoj, která bude zahrnovat environmentální agendu, a která využije potenciál malých a středních podniků. Ekonomický růst je nevyhnutelný nejen z hlediska zaručení dobré životní úrovně pro Evropany, ale také z hlediska udržení politik hospodářské a sociální soudržnosti, protože společný závazek tvořící podstatu projektu Evropy je založen na logice solidarity.
Proto také já vyzývám předsednictví Rady, aby členským státům připomnělo, že solidarita je nevyhnutelnou podmínkou pro to, aby byla naše Unie úspěšná, a že prosazování národního ega nemůže přinést nic dobrého. Kromě hospodářských otázek jsou před námi také otázky týkající se mobility a bezpečnosti. Proto jsme před dvěma měsíci s radostí uvítali očekávané rozšíření schengenského prostoru a zrušení vnitřních hranic. Nyní je to už jen společný prostor. Vízová politika, hraniční kontroly, sdílení údajů a informací, spolupráce policie a soudnictví, to jsou nástroje, které zaručí naši bezpečnost a naši svobodu. Musíme pracovat společně a navenek, vůči našim partnerům ve světě, musíme vystupovat jako jednotný celek.
Doufám, že na zasedání Evropské rady se podaří tuto solidaritu posílit, a že České republice, Estonsku, Lotyšsku a všem ostatním zemím bude jasné, že jednání o vízové politice s našimi partnery ze Spojených států je evropskou otázkou. Také v tomto případě je jednota Evropy nevyhnutelnou podmínkou jejího úspěchu a důvěryhodnosti.
Christopher Beazley
Vážený pane předsedo, dovolte mi navázat na paní McGuinnessovou, která připomněla ratifikaci Lisabonské smlouvy v Irsku. Chci poznamenat, že v mé vlasti, ve Spojeném království, tento proces postupuje dobře v obou komorách parlamentu. Očekává se, že Spojené království co nejdříve bez problémů tuto smlouvu ratifikuje. Nechci teď získávat politické body na úkor našich politických protivníků, ale britští konzervativci, kteří podporují ratifikaci smlouvy, byli zklamaní ze skutečnosti, že britská Liberální strana se zdržela hlasování. Jsem si však jistý, že pan Watson by mohl vysvětlit důvody, které je k tomu vedly.
Na tomto jarním zasedání Rady se pravděpodobně připomene také nedávná změna vlády v Rusku. Je velmi důležité, především v tomto Parlamentu, aby Evropská unie měla společnou zahraniční politiku zaměřenou na Ruskou federaci a na některé návrhy, například na plynovod Nord Stream. Opět, nechci předbíhat, poněvadž rozprava o ruských volbách se v tomto Parlamentu uskuteční ve čtvrtek. Ale návrh usnesení, které zjevně budeme moci schválit, vyjadřuje znepokojení nad zacházením s volebními pozorovateli a nad tím, co se stalo opozičním kandidátům, kterým nebylo umožněno zúčastnit se těchto voleb. Návrh usnesení vyzývá k okamžitému propuštění přibližně 50 demonstrantů, kteří byli násilně zatčeni pracovníky ruského ministerstva vnitra.
Doufám, že to Rada vezme velmi vážně. Samozřejmě, chceme poblahopřát panu prezidentovi Medvěděvovi a panu premiérovi Putinovi. Snažíme se o dobré a harmonické vztahy, ale ty se nám nepodaří navázat, pokud budou Parlament a Evropská unie nejednotní. Němci, Holanďané, Britové, Poláci, my všichni musíme mít společný názor na naše vztahy s Ruskou federací a také na to, jak postupovat v otázce zabezpečení energetických dodávek. Nemusíme schválit plynovod Nord Stream, mohli bychom schválit také plynovod Amber. S velkým zájmem se těším na závěry Rady týkající se společné zahraniční politiky EU a společné zahraniční politiky v oblasti energie. Těším se zejména na dobré vztahy s Ruskou federací.
Tunne Kelam
. - Vážený pane předsedo, rád bych se vyjádřil ke třem bodům. Za prvé, je nevyhnutelné, aby se svoboda služeb uplatňovala ve všech členských státech. Navazuji na vyjádření kolegů, pana Hökmarka a pana Harboura. Za druhé, podpora malých podniků, abychom jim umožnili sdílet a využívat výsledky inovací. Je zřejmé, že zákon o malých podnicích je velmi potřebný. Za třetí, pokud jde o Lisabonskou strategii, chci vás, pane předsedo Barroso, požádat, abyste Evropské radě připomněl, že provádění strategie EU pro oblast Baltického moře, kterou jste laskavě podpořili, by mohlo prakticky přispět k procesu naplnění Lisabonské strategie, možná by se provádění strategie EU pro oblast Baltického moře mohlo stát jedním ze skutečných úspěchů Lisabonské strategie.
Jean-Pierre Audy
(FR) Vážený pane předsedo, vážený pane úřadující předsedo Rady, vážený pane předsedo Komise, chtěl bych slyšet váš názor na měnovou politiku EU. Vážený pane úřadující předsedo, prohlásil jste, že se zúčastníte výměny názorů na téma fungování finančních trhů. Bylo by dobré, kdyby hlavy států a předsedové vlád uspořádali výměnu názorů na téma měnové politiky EU. Vážený pane předsedo Evropské komise, rád bych znal váš názor na uplatňování článku 105 smlouvy, který obsahuje ustanovení týkající se dosažení cenové stability, ale také stanovuje, za předpokladu, že ceny jsou stabilní, že je třeba věnovat pozornost ekonomickému růstu. Domníváte se, že Evropský systém ústředních bank v současnosti funguje správně?
Zita Pleštinská
(SK) Vážený pane předsedo, úvodem mi dovolte, abych při příležitosti 50. výročí Evropského parlamentu, našemu jubilantovi poblahopřála k velmi rozumným rozhodnutím ve prospěch evropských občanů.
Jak zaznělo v diskusi, také já jsem přesvědčena, že posílení konkurenceschopnosti evropské ekonomiky a vytvoření nových pracovních míst dosáhneme zlepšováním podnikatelského prostředí. Přijímání efektivní legislativy v této oblasti musí probíhat také na základě podnětů zástupců malých a středních podniků a využíváním jejich zkušeností z praxe.
Z tohoto důvodu vysoce vyzdvihuji přijetí balíčku týkajícího se uvádění výrobků na trh, který se Evropskému parlamentu podařilo přijmout spolu se slovinským předsednictvím za účinné asistence Komise, především osobní zaangažovanosti pana komisaře Verheugena.
Vážený pane předsedo Komise, Slovensko se připravuje na zavedení eura, které zvýší konkurenceschopnost slovenské ekonomiky a bude skutečným vyvrcholením integrace Slovenska mezi vyspělé státy. Věřím, že rozhodnutí Komise a slovinského předsednictví bude na základě posouzení výsledků vynikající kondice slovenské ekonomiky ve prospěch Slovenska, abychom mohli zavést euro v plánovaném termínu od 1. 1. 2009.
Georgs Andrejevs
- (LV) Děkuji Vám, pane předsedající za to, že mohu promluvit. Doufám, že po dobu 50. výročí Evropské rady nezapomeneme na jedno z hlavních hesel Evropské unie: "zdraví ve všech politikách EU". Nestačí, že se o této otázce zmiňujeme pouze na jednotlivých fórech, činíme prohlášení, ale v praxi děláme jen velmi málo. Podle statistik se zdravotní situace v Evropě zhoršuje. Z Evropské unie odchází čím dál více odborníků, zhoršuje se úmrtnost v případě mnoha chorob. Prioritě v oblasti zdraví, ke které se slovinské předsednictví zavázalo, boji proti zhoubným nádorům, by se měla na zasedání Rady vyjádřit alespoň podpora. Děkuji vám.
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Vážený pane předsedo, pan úřadující předseda v souvislosti s finančními politikami zmínil investiční fondy nemovitostí. Pan předseda Komise nezmínil tento konkrétní problém v souvislosti s bydlením. Vzhledem k tomu, že Komise předpokládá rok 2010 jako evropský rok boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení, chci se Komise zeptat, zda má v úmyslu přistupovat k problému bydlení z hlediska investičních balíčků a finančních politik, zejména investičních fondů nemovitostí na evropských trzích.
Paul Rübig
(DE) Vážený pane předsedo, dámy a pánové, tematické oddělení Evropského parlamentu vypracovalo studii o problémech, které nám způsobí změna klimatu. Odhad škod v Evropě představuje hodnotu v rozmezí od 24 do 194 miliard EUR. Doporučuji, abychom v souladu s barcelonským cílem vyčlenili 3 % z této sumy, tj. 1 až 6 miliard EUR, které bychom využili k tomu, abychom Evropskému inovačnímu a technologickému institutu zajistili dobrý začátek jeho působení v oblasti změn klimatu. Institut by se měl zabývat energetickou účinností, především v oblasti výroby a spotřeby energie.
Nina Škottová
(CS) Pane předsedo, dámy a pánové, v rámci Lisabonské strategie je nezpochybnitelné, že od kvality vzdělávání, výzkumu a inovací se odvíjejí ekonomické úspěchy, a že je třeba podporovat zvyšování této kvality.
Sedmý rámcový program i Evropský institut technologie jako projekty rozhodující při rozvoji a zvyšování kvality jsou orientovány převážně na stávající tzv. centra excelence a počítají s jejich potenciálem. Centra excelence jsou však převážně ve starých zemích Unie. Proto chci upozornit na to, že i v nových zemích jsou kvalitní vzdělávací a výzkumné instituce včetně univerzit, které by měly být cíleně povzbuzeny pro dosažení značky excelentní kvality. Dosáhlo by se rozšíření vysoce kvalitní vzdělávací a výzkumné základny Evropské unie.
Předseda
Je mi líto, že nemohu udělit slovo dalším poslancům. Neviděl jsem, že by o slovo žádal někdo z představitelů levice. Proto mě nemůžete obvinit z toho, že jsem nikomu z nich neudělil slovo. Je třeba alespoň požádat o slovo.
(rušivé výkřiky pana Martina Schulze)
Vážený pane Schulz, chtěl jsem jen zdůraznit zmíněnou skutečnost. Dovolte mi dodat, že skupina PPE-DE nebyla příliš nadšená zavedením systému "catch the eye", ale byli to především členové skupiny PPE-DE, kdo žádal o slovo. Dovolte předsedovi, aby dokončil, co chce říci. Také tímto způsobem je možné zabezpečit lepší rovnováhu.
Janez Lenarčič
úřadující předseda. - (SL) Chtěl bych poděkovat všem poslancům Evropského parlamentu, kteří se zúčastnili této velmi zajímavé, velmi dynamické a bohaté diskuse, která bude prospěšná při konečných přípravách zasedání Evropské rady, které se uskuteční zítra a pozítří.
Budeme se snažit zohlednit co nejvíce názorů a návrhů, které byly v této rozpravě předložené. Dovolte mi, abych se pokusil odpovědět alespoň na některé otázky.
Za prvé, chtěl bych zopakovat, že zasedání Evropské rady, které se koná tento týden, bude zaměřené na tři hlavní otázky: spuštění nové fáze Lisabonské strategie, balíček energetické a klimatické politiky a problém finanční stability. To jsou tři prvořadá témata.
Středomořská unie není jedním z těchto prvořadých témat. Chci poděkovat panu Schulzovi za otázku, kterou mi položil. Dovolte mi, abych jasně prohlásil, po dobu tohoto zasedání Evropské rady se neplánuje hlubší rozprava o Středomořské unii. Předsednictví však odpoví kladně na požadavek členského státu a umožní představení návrhu Středomořské unie pravděpodobně v době večeře hlav států a předsedů vlád, která se bude konat ve čtvrtek večer. Neplánujeme však žádnou podrobnější rozpravu na toto téma.
Nyní bych rád obrátil svou pozornost k hlavním tématům, avšak nejprve připomenu stanovisko předsednictví k Středomořské unii. Připomínám vám slova našeho pana premiéra a předsedy Evropské rady, pana Janeza Janši, která řekl před tímto Parlamentem dne 16. ledna. "Přivítali bychom posílení institucí a procesů jako jsou barcelonský a euro-středomořský proces. To, co nepotřebujeme, je zdvojování anebo instituce konkurující institucím EU, které zastřešují část Evropské unie a zároveň část sousední oblasti. EU je celek a pouze jako celek může být dostatečně efektivní při nastolování míru, stability a pokroku v sousední oblasti a mimo ni." Takové je stanovisko předsednictví a jsem přesvědčen, že v budoucnosti bude zohledněno.
Nyní mi dovolte, abych se v krátkosti vyjádřil k hlavním tématům. Lisabonská strategie: zaznělo několik názorů, podle nichž je třeba změnit strukturu, mechanismy, či integrované směrnice Lisabonské strategie. Dovolte mi však na tomto místě zdůraznit, že Evropská rada i Komise zastávají názor, že Lisabonská strategie je účinná. Rada a Komise se shodují v tom, že Lisabonská strategie přináší výsledky. Shodují se také v tom, že reálné hospodářství Evropské unie je v poměrně dobrém stavu v porovnání s některými jinými globálními aktéry.
Proto by měly být, podle našeho názoru, současné mechanismy, struktury a směrnice Lisabonské strategie zachovány, více pozornosti by se mělo soustředit na její provádění. Je pravda, že okolnosti se mění a že přiměřeně by se měla přizpůsobovat také naše opatření, ale tyto úpravy lze provést změnou textu, který je přiložen ke směrnicím, což se ve skutečnosti také stalo.
Dovolte mi říci několik dalších slov o sociálním rozměru. Je jedním z klíčových rozměrů Lisabonské strategie. Rada si je toho plně vědoma a očekávám, že se to v plné míře projeví na závěrů zasedání Evropské rady. O tom nemůže být pochyb.
Bylo řečeno, že po případné ratifikaci Lisabonské smlouvy dojde ke změně rovnováhy mezi sociálním a ostatními rozměry. Jsem přesvědčený o tom, že to není pravda. Prováděním Lisabonské smlouvy nedojde k žádnému poškození Evropského sociálního modelu, právě naopak.
Chtěl bych poděkovat paní McGuinnessové za informaci o datu referenda, které se bude konat v Irsku. Přeji jim vše nejlepší. Doufám, že irští voliči se rozhodnou podpořit Evropskou unii.
Pokud jde o další důležitý soubor témat, konkrétně o klimatický a energetický balíček, dovolte mi říci následující: ano, pane Watson, uvědomujeme si, že by bylo užitečné, kdyby vlády, a nejen vlády, ale snad také evropské instituce a další důležití aktéři, šli příkladem v procesu dosahování větší energetické účinnosti, při snižování spotřeby energie, a podobně. Možná se nám podaří dosáhnout dohodu, a možná se nám to nepodaří. Pravdou je, že by to bylo užitečné, protože energetická účinnost je a také bude důležitým prvkem klimatického a energetického balíčku, o kterém bude Evropská rada jednat.
Dovolte mi znovu zopakovat, že existují počáteční závazky z března minulého roku, kdy bylo přesedající zemí Německo. Nyní musíme tyto závazky vykonat. Vytyčili jsme cíle, kterých musíme společným úsilím dosáhnout. Musíme se dohodnout, jak si toto úsilí rozdělit. Už jsem řekl, že této dohody se nepodaří dosáhnout zítra ani pozítří.
Můžeme se však dohodnout na nějakých základních zásadách rozdělování tohoto úsilí mezi členské státy a na určitých omezeních z hlediska časového rámce. Řekl jsem, že bychom byli rádi, kdyby se dohody mezi členskými státy podařilo dosáhnout do konce roku, a kdyby mohl Evropský parlament přijmout společné rozhodnutí co nejdříve v roce 2009.
Nyní mi ještě dovolte, stručně se vyjádřit k problematice finanční stability, která bude třetím důležitým tématem na zasedání Evropské rady. Na toto zasedání Evropské rady připravila Rada ECOFIN průběžnou zprávu o situaci na finančních trzích. Dovolte mi, abych se k této otázce vyjádřil podrobněji. Vzniká zde dojem, že evropské organizace a instituce jen nečinně přihlížejí tomu, jak na finančních trzích zuří finanční krize.
Musím zdůraznit, že není pravda, že evropské organizace jen nečinně přihlížejí. Dovolte mi poukázat na to, že jednají. Po dobu včerejší rozpravy na toto téma, kterou iniciovala paní Berèsová, pan komisař Almunia řekl, že předtím, než začneme jednat, je třeba s určitostí stanovit, jaká opatření jsou skutečně nevyhnutelná, a jaká by mohla způsobit ještě větší škody.
Rada ECOFIN se proto bude také tímto problémem nadále zabývat. Po tomto zasedání Evropské rady, tj. již v dubnu, je plánované setkání Rady ECOFIN, které se bude konat ve Slovinsku. Ústředním tématem tohoto setkání bude problém finanční stability. Očekáváme, že Evropská rada v této oblasti nabídne určité konkrétní směrnice.
Vážený pane předsedo, dámy a pánové, na závěr mi dovolte znovu zopakovat přesvědčení, že nejdůležitějšími otázkami v celém tomto procesu jsou spolupráce a synergie, zejména mezi třemi klíčovými institucemi Evropské unie, mezi Evropským parlamentem, Komisí a Radou. Slovinské předsednictví udělá maximum proto, aby byla tato synergie co nejsilnější.
Dovolte mi oznámit, že předseda Rady podá Parlamentu zprávu o zasedání Evropské rady tento týden.
José Manuel Barroso
předseda Komise. - (FR) Vážený pane předsedo, dámy a pánové, mám pocit, že na konci těchto diskusí mohu říci, že v tomto Parlamentu skutečně existuje široká shoda v tom, že v čem je zapotřebí nadále vytrvat v prosazování Lisabonské strategie, že je úspěšná, a že na ni musíme tvrději pracovat zejména z hlediska realizace, především pokud jde o praktickou realizaci priorit ze strany členských států, které byly původně stanoveny. Samozřejmě, existuje více rozdílů, pokud jde o to, na jaké oblasti by se měl klást důraz. Musím však podtrhnout všeobecnou podporu Lisabonské strategie a jasné závěry Evropského parlamentu, podle kterých tato strategie funguje a představuje naši odpověď na proces globalizace.
Musím zdůraznit podstatu této problematiky a především postoj Evropy vůči globalizaci. Skutečnost je taková, že také v současném náročnějším hospodářském prostředí, které je způsobené zejména finanční nestabilitou, se evropský vývoz zvyšuje a Evropa je ještě stále s odstupem na prvním místě z hlediska přijímatelů přímých zahraničních investic. Evropa má k dispozici aktiva, jejichž prostřednictvím se může vyrovnat s globalizací. Proto musíme zachovat naše úsilí a v této souvislosti mi dovolte poděkovat všem, kdo toto stanovisko jasně podpořili, zejména panu Daulovi, panu Watsonovi a mnoha dalším.
V současnosti je třeba chránit ochrannou Evropu, na což poukázali mnozí z vás, včetně pana Désira. Na tomto názoru se shodneme, otázka však zní, jak ji ochránit. Jsme přesvědčeni, že Evropu nemůžeme ochránit tím, že se uzavřeme před světem, ale naopak, že umožníme ostatním, aby byli otevření stejně, jako se světu otvíráme také my. O to jde.
Evropa, největší obchodní mocnost na světě, jejíž vývoz stabilně roste, se nyní nemůže upnout k protekcionalismu. Bylo by to proti našim vlastním zájmům. Nejlepším řešením je zabezpečit, aby se ostatní otevřeli nejen z hlediska obchodu a z hlediska přístupu na jejich trhy, ale také z hlediska ambicióznější environmentální politiky a z hlediska sociálních práv.
Z vnitřního hlediska můžeme, samozřejmě, udělat více, pokud jde o sociální rámec. Dovolte mi říci, že poselství, s nímž půjde Komise na zasedání Evropské rady, bude poselství většího sociálního závazku. Podporujeme především sociální program založený na přístupu, solidaritě a příležitosti.
Někteří z vás zmínili případ Laval. Musím vám znovu zopakovat to, co jsem vám již mnohokrát řekl, a co jsem také řekl ve svém proslovu ve švédském parlamentu: výklad případu Laval, který zastává Komise, není, jak mnozí z vás naznačili, rozporem mezi zásadami vnitřního trhu a zásadou ochrany práv zaměstnanců.
Naopak, myslíme si, že model flexikurity a tzv. skandinávský model pracovněprávních vztahů všeobecně představují pokrokový model, který v Evropě dosáhl několika vynikajících výsledků. Takový je náš plán, který se snažíme nastolit s cílem bojovat proti všem formám sociálního dumpingu. Pokud jde o tuto problematiku, nelze o stanovisku Komise pochybovat.
Proto mi dovolte zdůraznit tento aspekt, protože si se domnívám, že se za každou cenu musíme vyhnout tomu, abychom udělali tu chybu, že budeme sociální aspekty považovat za aspekty, které jsou v rozporu s konkurenceschopností v Evropě. Jak někteří z vás připomněli, mezi jinými například pan Crowley, potřebujeme otevřenou Evropu s otevřeným hospodářstvím a otevřenou společností, ale potřebujeme také Evropu, která bude příznivě nakloněná sociálnímu začlenění. Proto potlačme tuto tendenci.
Potlačme také tendenci stavět proti sobě sociální aspekty a environmentální aspekty. Na tomto místě bych rád zdůraznil odhodlání Komise. Jsme plně odhodláni dosáhnout závazků, které Evropská rada jednomyslně přijala v březnu loňského roku. Německé předsednictví na čele s paní kancléřkou Merkelovou jednomyslně podporovalo více cílů. Mohu prohlásit, že v další fázi bude Komise ještě odhodlaněji usilovat o vybudování skutečné evropské energetické politiky a o boj proti klimatickým změnám.
Jestliže v nedávném vývoji došlo vícečetným změnám, jde jen o potvrzení toho, že situace je naléhavá, a že naše odhodlání je velké. Při této příležitosti bych rád zopakoval slova pana Turmese a paní Harmsové, kteří mezi jiným prohlásili, že nelze proti sobě stavět sociální otázky a environmentální otázky. Problém energie a průmyslových odvětví náročných na spotřebu energie si zaslouží zvláštní odpověď.
Chceme docílit toho, aby byl evropský průmysl konkurenceschopný. Naším cílem není, aby se Evropa stala průmyslovou pustinou, ve skutečnosti je to přesně naopak. Naším cílem je "ekologizace", průmysl, který je schopný zaměřit se na dosažení nové shody s našimi cíli, které se týkají boje proti klimatickým změnám. Bylo by obrovskou chybou domnívat se, že konkurenceschopnost evropského průmyslu je v rozporu s bojem proti změně klimatu. Proto v našich návrzích podporujeme zvláštní záruky pro energeticky náročná průmyslová odvětví, Komise to dala jasně najevo. Nechceme, aby se náš průmysl přesunul do jiných částí světa.
Nyní potřebujeme vědět, co je v této fázi naším hlavním cílem. Naším cílem je dosáhnout globální dohody o klimatických změnách a podílet se na konferenci o změně klimatu, která se bude konat v Kodani, návrhy, které podnítí další, aby se pohnuli směrem vpřed. Pokud se však nepodaří dosáhnout globální dohody, jsme připraveni přijmout ochranná opatření, nebojím se říci to slovo, ve prospěch evropských energeticky náročných průmyslových odvětví.
Na závěr mi, vážené dámy, vážení pánové, dovolte říci, že je třeba, abychom si udrželi náš kurz. Chci poděkovat všem poslancům, kteří poukázali na důležitost zachování našeho kurzu, zejména panu Ferberovi, panu Karasovi a mnoha dalším. Lisabonská strategie je strategií do každého počasí. Největším rizikem by bylo učinit krok zpět nyní, když musíme čelit nové globální ekonomické situaci.
Naopak je třeba, abychom si udrželi náš kurz v oblasti evropských hospodářských reforem, ale musí jít o hospodářské reformy, které budou zaměřené na vytvoření otevřené Evropy, Evropy s větší mírou sociálního začlenění, Evropy, která je rozhodnější v oblasti životního prostředí. V těchto cílích nevidíme žádny rozpor, ve skutečnosti je to přesně naopak. Myslíme si, že v současnosti se musíme zaměřit na provádění strategie. Až doposud to byla kvalitní strategie a tato strategie bude kvalitní také nadále z hlediska sociálního, ekonomického a environmentálního rozvoje v Evropě.
Předseda
Jestli smím poopravit pana předsedu Komise, byl to pan Langen, a ne pan Ferber, kdo měl projev.
Martin Schulz
(DE) Vážený pane předsedo, dámy a pánové, rád bych použil jedno z ustanovení našeho jednacího pořádku a chtěl bych vystoupit osobním prohlášením, které se týká několika poznámek, které přednesli kolegové z jiných skupin o mém projevu, který jsem adresoval panu předsedovi Komise. Nechci se vracet k rozpravě, myslím si, že je jasné, že existují věci, ve kterých panuje shoda, a existují také rozdílné názory.
Ani závěrečná slova pana předsedy Komise nemohou zakrýt skutečnost, že s jeho neústupným trváním na Lisabonské strategii a na nezměněných usměrněních Lisabonské strategie je spojené zvláštní politické poselství. Jeho poselství je, že tyto směrnice není třeba vůbec nějak upravovat. Naším poselstvím je, že tyto směrnice je třeba změnit tak, aby se docílilo zlepšení situace v oblasti sociálního začlenění v Evropě. V tom je ten rozdíl!
(potlesk)
Avšak, pane předsedo, dvě věci jsou nepřijatelné, dovolte, abych se vyjádřil zcela jasně. Jestli se pan Watson a zejména pan Karas snaží v tomto Parlamentu vyvolat dojem, že také ta nejmenší kritická poznámka adresovaná Komisi je svatokrádež, protože tím dochází k rozkolu mezi evropskými institucemi, tak s tím nemůžeme souhlasit. Je povinností Evropského parlamentu říci Komisi, kterým směrem se má vydat.
(potlesk)
Kromě toho, je mou povinností, jako předsedy této politické skupiny, poukázat na skutečnost, že vnímáme sociální nerovnováhu v Evropě. Pokud jste přesvědčení o opaku, je to vaše věc. Nejde však o kritiku Komise, když řekneme, že bychom byli rádi, kdyby došlo k úpravě směrnic. Úsilí přeměnit tuto kritiku na neshody mezi institucemi slouží pouze jedinému cíli, politickému a ideologickému cíli.
Varuji vás, že pokud byste chtěli násilím dotlačit Komisi do polohy liberální a PPE-DE, pokud byste vyvolali dojem, že je to Komise zastupující liberály a PPE-DE, udělali byste velkou chybu, protože byste tuto Komisi vykreslili ideologicky, což nechceme. Trváme na naší politice spolupráce s Komisí. To vy tlačíte pana Barrosa do kouta pravice, ne my!
(pobouření a potlesk)
Chceme však docílit politiky sociální spravedlnosti, to se tu snažíme obhajovat a nenecháme se vtáhnout do institucionální diskuse, když vedeme politickou diskusi.
(potlesk)
Joseph Daul
(FR) Vážený pane předsedo, budu velmi stručný. Pokud chci z postavení předsedy skupiny reagovat na to, co naši kolegové říkali za dobu celého dopoledne, musí to být zahrnuto v jednacím pořádku. Můžeme problematiku obcházet anebo ji odklonit na vedlejší kolej. Pokud si přejeme obnovit diskusi, uděláme to. Vážený pane Schulz, jednoduše jen řeknu, že má skupina a já se zajímáme o sociální otázky stejně jako vy, a všichni jsme ...
(potlesk)
Vážené dámy, vážení pánové, chci tím říci, že na sociální aspekty se lze zaměřit, až poté, co se nám podařilo vydělat alespoň nějaké peníze, nemůžeme napodobovat socialisty a utrácet peníze, které jsme nikdy nevydělali.
(potlesk ze strany pravice)
Graham Watson
Vážený pane předsedo, budu velmi stručný, ale poněvadž pan Schulz zmínil mé jméno, dovolte mi říci alespoň následující: vážený pane Schulz, nic z toho, co jsem řekl, nebylo míněné jako osobní útok na vás. Domnívám se, že tu vedeme vážnou rozpravu, jak vytvořit konkurenceschopné ekonomiky, a jak povzbudit konkurenceschopné ekonomiky, aby byly v souladu se sociální soudržností a environmentální stabilitou. Nemyslím si, že tyto ekonomiky lze vytvořit argumentací, že trh nefunguje, protože nevyrábí zboží, které chceme. Myslím si, že pan předseda Komise dnes ráno řekl, že nejnovější údaje z globální ekonomiky dokazují, že trh může toto zboží vyrobit a domnívám se, že na základě toho bychom se mohli všichni sjednotit a začít prosperovat.
Předseda
Vážené dámy, vážení pánové, jednací pořádek umožňuje reagovat pouze poslancům, na jejichž adresu byly vzneseny osobní připomínky. Na adresu ostatních poslanců, kteří žádali o slovo, nebyly vznesené osobní připomínky.
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 142)
Roberta Alma Anastase  
písemně. - (RO) Vítáme rozhodnutí zaměřit se po dobu nadcházejícího zasedání Evropské rady na Lisabonskou strategii, je toho zapotřebí. Jsem přesvědčená, že je nutné, aby byla březnová diskuse zaměřená na zhodnocení konkrétních výsledků, kterých bylo doposud dosaženo, a na úpravy, které je třeba učinit s cílem přeměnit strategii ve skutečný úspěch.
Aby bylo možné zabezpečit udržitelný hospodářský rozvoj, který je spojený s dosažením prosperity v EU, je třeba prosadit dva klíčové prvky. Na jedné straně, EU musí pokračovat v politice konsolidace systému vzdělávání, odborného výcviku a inovací. Rok 2009, prohlášený za rok inovací, je třeba v plné míře využít k naplnění tohoto cíle. Na druhé straně, jako jeden z faktorů evropského růstu je třeba vytvořit evropskou politiku v oblasti migrace a začlenění přistěhovalců.
Zároveň je třeba říci, že EU nebude skutečně úspěšná, pokud se jí nepodaří účinně a pevně prosazovat tyto cíle navenek, v oblastech, které se nacházejí v blízkosti Evropy, zejména v černomořském regionu. Proto jsem přesvědčena, že se Evropská rada musí zabývat otázkou energetické bezpečnosti a úspěšnou realizací projektu Nabucco, přičemž je třeba vzít na vědomí alarmující situaci v některých sousedních zemích, která vznikla po nedávných volbách, které se konaly v této oblasti.
Alexandra Dobolyi  
písemně. - (HU) Nadcházející jarní zasedání Evropské rady odstartuje další tříletý cyklus Lisabonské strategie. Prioritami budou klimatické změny, výzvy vznikající v souvislosti s energií a stabilita finančního trhu.
Pokud chceme, aby v globalizovaném světě dosahovala Evropa trvalého úspěchu, je nevyhnutelné, abychom se účinně vyrovnali se všemi třemi otázkami. Je životně důležité, aby bylo v co nejkratší době vytvořené společné stanovisko Evropské unie.
Ocenili jsme pokrok, kterého bylo dosaženo při provádění Lisabonské strategie od jara 2006 a neustále podporujeme úsilí zaměřené na přijímání směrnic o otázkách, které se týkají celkové ekonomiky, ale co je ještě důležitější, prostřednictvím těchto směrnic se zabezpečí jejich rozšíření do všech členských států.
Je čím dál naléhavější, abychom dosáhli dohody o otázkách, které se týkají problematiky klimatu a energie. Je potřeba, najít účinné řešení energetické závislosti Evropy a zároveň je třeba zajistit, aby si evropské výrobky zachovaly svou hospodářskou konkurenceschopnost.
Byli jsme svědky vzestupu státních investičních fondů, musíme zabezpečit, aby jejich činnost byla řízena transparentně a důvěryhodně. Je třeba přijmout účinné právní předpisy vztahující se na fungování těchto fondů.
Nadešel čas, aby se Rada touto otázkou zabývala, je třeba, abychom co nejdříve dospěli k vytvoření společného stanoviska, aby bylo možné odstranit nejistotu, která tuto problematiku již obklopuje.
Neméně důležité je, aby jarní zasedání Rady přijalo všechna možná, ale nevyhnutelná, opatření k posílení rámce finanční regulace s cílem zabezpečit stabilitu na finančním trhu.
Krize, která by mohla mít dosah na evropské občany, ještě neskončila, to nejhorší možná ještě přijde. Pokud by toto zasedání Rady mělo motto, muselo by znít takto: "nesmíme ztrácet čas".
Ilda Figueiredo  
písemně. - (PT) V dnešních prohlášeních, která byla tomuto Parlamentu prezentována v rámci přípravy na jarní zasedání Evropské rady, jsme znovu měli možnost slyšet stejné projevy hlavních osob zodpovědných za Evropskou unii.
Opět trvaly na zesilujícím neoliberálním kurzu Lisabonské strategie, která zahrnuje flexibilitu v pracovněprávních vztazích, jinými slovy jde o další útoky na práva zaměstnanců a o nejistěji a hůře placená pracovní místa, přičemž zisky ekonomických skupin a ve finančním sektoru také nadále rostou. Trvaly na liberalizaci a privatizaci strukturálních sektorů a veřejných služeb, přičemž se zdá, že jim nezáleží na tom, jaké důsledky bude mít tato politika pro miliony lidí s nízkými příjmy.
Stále ještě nejsou ochotni změnit situaci, v níž se chudoba vztahuje na takřka 78 miliónů lidí, z nichž 25 milionů tvoří zaměstnanci s nízkými mzdami. Stále ještě umožňují vznik nezaměstnanosti mladých lidí, jejíž míra je v porovnání s celkovou nezaměstnaností takřka dvojnásobná. Tato nezaměstnanost se týká mnohých mladých lidí s vyšším vzděláním, kteří si nemohou najít práci, a už vůbec se jim nedaří najít si práci v oboru, který vystudovali.
Nechtějí změnit své politiky, aby zabránily těmto účinkům na Evropskou unii, zejména na slabší ekonomiky a zabránit zhoršení sociální situace, proto trváme na nahrazení "Lisabonské strategie" evropskou strategií solidarity a udržitelného rozvoje.
Ian Hudghton  
písemně. - Je nutné, aby Rada prověřila závazky přijaté v oblasti klimatické a energetické politiky. Zjevnou výzvou bude, aby po slovech následovalo také skutečné plnění cílů v praxi. Z hlediska obnovitelných zdrojů energie může Skotsko velmi přispět, včetně energie vln, přílivové energie, energie pobřežního větru, a dokonce i solární energie. Nová skotská vláda pracuje na hranici svých přenesených pravomocí s cílem maximalizovat potenciál Skotska a podpořit připojitelnost naší nadbytečné elektřiny na evropské sítě. Skotsko by mohlo v mnohem větší míře přispět k naplnění evropských cílů v oblasti klimatických změn, kdybychom byli plnoprávnými členy Evropské unie jako nezávislý členský stát. Nezávislá skotská vláda by byla v Evropské unii konstruktivním aktérem, samozřejmě, usilovala by o co nejlepší obhajování skotských zájmů, ale zároveň by byla ochotná spolupracovat s evropskými partnery pro náš vzájemný prospěch.
Magda Kósáné Kovács  
písemně. - (HU) Dnešní rozpravě předcházelo několik dní vášnivých diskusí. Zdá se, že došlo k oživení starého, otřepaného liberálního hesla: "nechme trh fungovat, tím se vyřeší všechny problémy". Na druhé straně, jsem hrdá na to, že patřím do takové politické rodiny, která velmi pevně obhajovala sociální hodnoty Evropy, a která nám připomínala skutečnost, že ochrana lidské důstojnosti představuje hodnotu, která spojuje všech 27 členských států Evropské unie.
Povinností Komise a Rady je zajistit, aby v důsledku nových výzev a rostoucích rizik, kterým musí Evropa čelit, došlo k posílení solidarity. Evropské subjekty s rozhodovacími pravomocemi a Evropský parlament složený z volených zástupců musí mezitím společně jednat, aby zabránily výskytu soupeření na poli chudoby, a aby neumožnily ekonomice a tržní konkurenci tyranizovat slabé - děti, přistěhovalce, starší lidi a rodiny. Společně musí tyto orgány přijmout skutečnost, že jsou zodpovědné nejen za ty, kdo si na živobytí vydělávají prací, ale také za ty, kdo byli vytlačeni na okraj společnosti.
Nová sociální tvář Evropy, která se vytváří lisabonským procesem, si nevybírá mezi hospodářskými či tržními hodnotami na straně jedné a lidskými osudy na straně druhé. V této Evropě není cílem pouhé všeobecné zvýšení počtu a zlepšení kvality pracovních míst, naopak, za společnou hodnotu musíme považovat také požadavek podporovat činnosti, které povzbudí životy lidí, a které jsou udržitelné z dlouhodobého hlediska. V přechodném období poskytne lidem pomoc systém sociálního zabezpečení. Pokud tyto hodnoty skutečně podněcují touhu mobilizovat k činnosti, potom by výsledkem voleb, které se budou konat v roce 2009, mohly být evropské instituce, které budou ještě lépe integrované a humánnější než předtím.
Esko Seppänen  
písemně. - (FI) Evropská unie je plná velkých slov. Dnes ráno je znovu mnozí použili, když hovořili o Lisabonské strategii. Pravdou je, že pokrok v této oblasti byl doposud pomalý, a že se nepodařilo dosáhnout stanovených cílů. Vůle rozšířit strategii tak, aby zahrnovala také sociální rozměr, kterou vyjádřilo předsednictví, pravděpodobně vyplývá jen z propagandy před volbami do Evropského parlamentu. Nikde se nezmiňuje, jak konkrétně by se měl tento záměr splnit, proto není důkaz, že jde o něco jiného než o předvolební propagandu. Předsednictví se mělo zaměřit také na malé úkoly. Jedním z nich by měl být úkol poskytnout členským státům konsolidovanou verzi Lisabonské smlouvy. Skutečnost, že slovinský parlament Lisabonskou smlouvu ratifikoval, aniž by měl k dispozici její konsolidovanou verzi, není dobrým příkladem pro demokratické země.
Bernard Wojciechowski  
písemně. - Zdá se, že při pohledu na program summitu EU nás musí zamrazit. Globální oteplování spustí nebezpečné soupeření o energetické zdroje. Zpráva, kterou vypracovali pan Solana a paní Ferrero-Waldnerová, poukazuje na úsilí Kremlu podmanit si Arktidu. Led taje, proto se "boj o tyto zdroje zintenzívní". Z geostrategického hlediska se v důsledku tající Arktidy otevřou nové obchodní cesty pro všechny, tedy i pro Rusy.
Mezitím prolomila Evropská unie ledy v Kosovu. Zdejší situace se vyostřila a dosáhla vrcholu. Srbsko přišlo o část svého území. Islám postoupil o další krok vpřed. Je neskutečné, že EU vyslala své vojáky, aby bojovali proti radikálnímu islámu v Iráku a Afghánistánu, a zároveň kryje civilizaci útočníků v Evropě. Černohorský arcibiskup se vyjádřil, že je mu líto, že se Spojené státy americké chovají jako starozákonný Achab, Velká Británie zapomněla a svůj boj o Falklandy a nyní se odvažuje ohrožovat osud křesťanské země, zdá se, že Německo si už nevzpomíná na hrůzy, které se udály v letech 1914 a 1941 ve městě Kragujevac. Zjevně se zdá, že pan arcibiskup pozapomněl na to, že německé duši jsou bližší Hegel, Feuerbach a Nietzsche než Goethe či Schiller. Pan arcibiskup si jistě vzpomíná, že italský diktátor Mussolini přičlenil Kosovo k fašistické Albánii.
