Odpověď Evropské unie na světovou finanční krizi v návaznosti na informační zasedání Evropské rady ze dne 7. listopadu a summitu G20 ze dne 15. listopadu 2008 - Pracovní a legislativní program Komise na rok 2009 (rozprava) 
Předseda: -
Dalším bodem je společná rozprava o odpovědi Evropské unie na světovou finanční krizi a pracovním a legislativním programu Komise na rok 2009.
Jean-Pierre Jouyet
úřadující předseda Rady. - (FR) Pane předsedo, pane předsedo Komise, dámy a pánové, dopady finanční krize na hospodářství jsou stále patrnější. Podzimní prognózy Komise předpokládaly v příštím roce významný pokles růstu v Evropské unii. Některé členské státy již vstoupily do recese a hospodářský růst v Evropské unii bude v roce 2009 přinejlepším nulový.
Finanční napětí se navíc začíná odrážet i ve financování hospodářských institucí. Veřejné orgány v členských státech vynakládají maximální úsilí, aby zajistily nepřetržité financování podniků a domácností, které čelí vzrůstajícímu riziku omezení v úvěrové oblasti.
Evropa a její mezinárodní partneři tudíž čelí nejhorší finanční krizi od roku 1929 a musí řešit zpomalení hospodářství výjimečného rozsahu. Jak víte, sledovalo předsednictví Rady od naší poslední rozpravy dne 8. října jen jeden cíl a jediné přesvědčení, a to nezbytnou jednotu Evropanů tváří v tvář světové finanční krizi.
V řešení hrozby skutečného zhroucení evropského finančního systému uspělo francouzské předsednictví podporou evropského akčního plánu naléhavě nutné podpory krizí ohrožených finančních institucí a spolu s členskými státy se rozhodlo zajistit mezibankovní financování a znovukapitalizovat banky.
Účinnost tohoto společného evropského postupu se projevila i minulý víkend na summitu hlav států a vlád G20 ve Washingtonu, které se zúčastnil předseda Barroso. Tento historický summit iniciovala Evropa, představovaná předsedou Rady prezidentem Sarkozym a předsedou Evropské komise panem Barrosem. Summit prokázal velkou jednotu, když předložil předsednictví Rady dne 7. listopadu jasné postoje, které je třeba hájit s našimi hlavními partnery.
Výsledek tohoto přístupu nás může opravdu těšit, neboť závěry setkání chrání hlavní zásady, které Evropa zastává - tj. transparentnost a zodpovědnost - jako ústřední pro fungování mezinárodního finančního systému. Dosáhli jsme rovněž příznivých rozhodnutí v souladu s návrhy Evropské unie, jako je například registrace ratingových agentur, zásada sledování nebo regulace veškerých aktivit finančních institucí, a spojení odměn s vyhýbáním se nadměrnému riziku.
Poprvé se všechny významné hospodářské a finanční instituce shodly na rozhodné odpovědi, aby předešly návratu krize takového rozměru. Všechny se shodly na ambiciózním plánu činností, který v následujících týdnech rozvedou ministři financí do podrobností.
Evropská unie bude muset využít veškeré své váhy, aby v mezinárodních rozpravách obstála. Víte, že můžete od francouzského předsednictví očekávat podporu evropské jednoty, a tedy i to, že nabídne společné cíle, pokud jde o základní reformy týkající se všech záležitostí vymezených ve Washingtonu. Samozřejmě počítáme s tím, že tyto iniciativy převezme české předsednictví.
Co se týče ratingových agentur, účetních standardů, sledování investičních fondů, boje proti daňovým rájům, zodpovědnosti soukromých institucí a reformy multilaterálních finančních institucí, musí Evropská unie pro dosažení jasných výsledků pokračovat v rázném jednání.
Musí také, z hlediska právních předpisů Společenství, urychleně převzít svou odpovědnost bezodkladným přijetím opatření navržených Komisí, pokud jde o dohled nad bankami a ratingovými agenturami a jejich regulaci.
Francouzské předsednictví ví, že může počítat s plnou a aktivní účastí vašeho Parlamentu a jeho skupin, za což jsem velice vděčný předsedům. Evropa tak bude schopná na příštích mezinárodních setkáních, naplánovaných na rok 2009, udržet své silné postavení.
Tyto první výsledky ve finančním odvětví jsou důkazem účinnosti evropského jednotného přístupu. I přesto jsou jen jednou částí evropské odpovědi na krizi. Tento jednotný přístup však musí inspirovat Evropskou unii a její členské státy také k tomu, aby reagovaly na dopady krize v oblasti hospodářského růstu.
Předsednictví Rady je o tom skutečně přesvědčeno. Stejně jako ve finančním odvětví nemohou členské státy dosáhnout konkrétních výsledků v podpoře růstu, pokud nebudou úzce spolupracovat mezi sebou navzájem i se svými hlavními mezinárodními partnery.
V tomto ohledu vyslal summit G20 důrazné poselství. Musíme v celosvětovém měřítku vyvinout všechny makroekonomické nástroje, abychom předešli dlouhodobému poklesu hospodářství.
Na změnu situace reagovaly rychle centrální banky snížením úrokových sazeb. Předsednictví uvítalo robustní rozhodnutí Evropské centrální banky ze začátku listopadu snížit své úrokové sazby o 50 základních bodů a při různých příležitostech jsme chválili kroky ECB reagující na finanční krizi a její aktivní zapojení do jednání Euroskupiny a Evropských rad.
G20 uvedla, že pokud jde o rozpočtové záležitosti, je třeba všude, kde existuje, využít veškerý manévrovací prostor. Členské státy Evropské unie na tuto výzvu reagovaly tak, že bychom měli využít veškerý manévrovací prostor, který dovoluje pakt stability a růstu, až dojde k prudkému obratu v hospodářském cyklu.
Francouzské předsednictví, v úzké spolupráci s Komisí, má v úmyslu udělat vše k zajištění toho, aby vnitrostátní plány na podporu hospodářského cyklu byly úzce koordinovány s iniciativami Společenství, a maximalizoval se tak hospodářský účinek jako celek.
Nové návrhy očekáváme do konce měsíce, pane Barroso. Je to otázka hledání odpovědí, které mohou být použity na úrovni Společenství, a uplatnění veškerých nástrojů, které mohou pomoci podpořit evropský hospodářský cyklus. Určité evropské rozpočtové položky - a to říkám proto, že jsem se účastnil rozpravy v této sněmovně - by mohly být urychleně mobilizovány, aby tak reagovaly na pokles.
Při zajišťování správného fungování vnitřního trhu bychom také kromě toho měli zajistit, aby byla v maximální míře využita pružnost pravidel pro poskytování veřejné pomoci evropských států tak, aby mohly členské státy a Evropská unie poskytnout nejvíce ohroženým hospodářským institucím účinnou podporu.
Chceme také, aby se úsilí v oblasti podpory evropského hospodářství naplno účastnila i Evropská investiční banka. Jak víte, již jsme uvolnili prostředky na zajištění financování malých a středních podniků. Podpůrná opatření by měla být součástí globálnějšího plánu, aby umožnila především podporu nejvíce ohrožených odvětví, jakým je v současnosti například celý automobilový průmysl EU.
Tyto dodatečné snahy na úrovni Společenství bude zapotřebí účinně doplnit na úrovni členských států o úzce napojená vnitrostátní opatření obnovy. Při přípravě na zasedání Evropské rady příští měsíc chce předsednictví vést mezi členskými státy rozpravu o prioritách takových opatření obnovy. Některé členské státy prohlásily, že zvažují podpůrná opatření pro některá odvětví průmyslu.
Aby byla takováto opatření plně účinná a zajistila integritu vnitřního trhu, musí vzejít z konzultací mezi partnery, a ministři financí a hospodářství spolu s komisařem Almuniou připraví diskusi na tato témata pro příští zasedání Evropské rady dne 2. prosince.
Pane předsedo, pane předsedo Komise, dámy a pánové, Evropská unie plnila úspěšně své povinnosti i několik týdnů, kdy čelila nevídané destabilizaci světového hospodářství. Evropané se zvládli sjednotit proti bezprostřednímu nebezpečí v zájmu toho, aby mohli podniknout účinné a nezbytné kroky. Musíme si vzít ponaučení ze všech těchto kroků, které byly korunovány úspěchem. Tato evropská jednota musí být zachována, abychom mohli nadále jednat společně, abychom vůči našim partnerům a společně s nimi usilovali o zásadní reformu systému finanční regulace, a abychom se tak společně vyrovnali s obraty v hospodářském cyklu.
Společně tak - Rada, Komise a Parlament - dokážeme, že Evropská unie má prostředky k tomu, aby účinně řídila svůj osud a udělala, co od ní všichni Evropané očekávají, tedy aby konala jako globální aktér.
(Potlesk)
Předseda:
Děkuji představiteli Rady, panu Jean-Pierru Jouyetovi. Těší mě, že zde vidím tolik členů Evropské komise. Je přítomna naprostá většina členů Komise a je mi potěšením vyzvat pana předsedu Komise, aby k nám promluvil.
José Manuel Barroso
Pane předsedo, pane úřadující předsedo Rady, dámy a pánové, dovolte mi na úvod pochválit vynikající rozhodnutí Evropského parlamentu uspořádat dnes dvě rozpravy v jedné: o odpovědi Evropské unie na světovou finanční krizi, bezprostředně po summitu G20 ve Washingtonu, a o pracovním programu Komise na rok 2009.
Tato dvojí rozprava dokonale odráží politickou skutečnost, na kterou musí Evropa reagovat: chopit se výzvy mimořádné situace a mezitím pevně pokračovat v již započatých zásadních krocích.
Nepřekvapí vás tedy, že pracovní program Komise na rok 2009 má také dvojí cíl: návaznost a opatření v době krize. K tomu se vrátím později.
Nejprve bych se rád vyjádřil k hodnocení washingtonského summitu, což učinil i pan Jouyet jménem francouzského předsednictví. Dovolte mi připomenout, že politická iniciativa k zahájení světového procesu reformování finančního systému vzešla z Evropy, a myslím, že si k tomu můžeme poblahopřát. Evropská unie byla této výzvy hodna. Z Evropy také pocházely klíčové otázky do diskuse. Nebudu je opakovat, jelikož jsme o nich zde ve sněmovně společně hovořili minulý měsíc.
Jako základ pro diskusi posloužily hlavní zásady vydané při mimořádném setkání Evropské rady dne 7. listopadu, inspirované společnou prací našich třech orgánů. Komise předložila návhry. Diskusí se zúčastnil i předseda Evropského parlamentu pan Pöttering a vypracovali jsme společný postoj. Vyzývám všechny, kteří občas mají sklony kritizovat, aby se podívali na návrhy, které jsme my, Evropané, předložili, a na výsledky G20.
K tomu, abychom mohli posoudit, zda tato událost znamená historický zlom, potřebujeme samozřejmě nějaký časový odstup, ale myslím si - a to bych vám chtěl sdělit velice otevřeně - že první setkání hlav států a vlád G20 skutečně značí počátek nové éry společného řízení globálního hospodářství a možná i víc než to, protože v krizi si všichni zúčastnění uvědomili nutnost globálního přístupu ke globálním problémům. To je můj pocit
Washingtonský summit také položil základy novému globálnímu řízení, založenému na zásadách tržního hospodářství, ale hospodářství navrhované Evropou není jen tržní hospodářství; je to, jak často říkáme v Evropě, sociálně tržní hospodářství. To je jedno z aktiv Evropské unie.
G20 se vlastně shodla na čtyřech základních rozhodnutích.
Nikoli podle důležitosti, ale podle pořadí rozhodnutí - zaprvé na akčním plánu na krátké nebo střednědobé období s cílem reformovat finanční trhy, předejít dalším krizím a ochránit spotřebitele, střadatele a investory.
Zadruhé na principech nového globálního řízení, které by směřovalo k nápravě obchodní, peněžní a rozpočtové nerovnováhy, škodlivé pro globální společenství.
Zatřetí, a to je otázka, která podle mne nejnaléhavěji vyžaduje diskusi, na nutnosti koordinované akce pro povzbuzení světového hospodářství a minimalizování dopadů krize na pracovní místa a kupní sílu našich spoluobčanů.
A začtvrté na nutnosti otevřených trhů a odmítání veškerých forem protekcionismu. Proto bychom se také měli snažit dosáhnout do konce roku 2008 shody na tom, jak uzavřít kolo jednání v Dohá o obchodu a rozvoji.
Zároveň vyslal summit jasnou zprávu, která bude, myslím si, pro Evropany důležitá. Hospodářské a finanční otázky nesmí být řešeny způsobem, který by byl škodlivý vůči jiným globálním výzvám, které také vyžadují společné úsilí, konkrétně k dosažení rozvojových cílů tisíciletí, boji se změnou klimatu, zabezpečení potravin, právnímu státu a boji s terorismem, chudobou a nemocemi.
Já osobně jsem tento bod zdůraznil. Dokonce jsem i řekl, že bych považoval za nemorální hovořit o hlavních otázkách globálních financí a ignorovat potřeby těch, kteří nemají dostatek potravin nebo nemají přístup k pitné vodě.
(Potlesk)
Začíná nová politická kapitola a musíme ji psát svižně a v praktickém smyslu. Z tohoto hlediska si musíme otázky stanovit jasně. Hrála-li Evropa hlavní úlohu se svými návrhy vůči G20 a nechala-li o sobě slyšet, bylo to jen díky její jednotě. Musím ještě jednou zopakovat, jak jsem pyšný na vynikající spolupráci, které se nám podařilo dosáhnout mezi francouzským předsednictvím a Komisí a také s vaším orgánem, Evropským parlamentem.
Evropská unie nyní čelí skutečné výzvě, na kterou musí i nadále odpovídat jednohlasně. Někdy to nebude jednoduché, ale pro náš úspěch je to podmínka naprosto zásadní.
Ať již je to jakkoli, nebyli jsme v Evropě pozadu a udělali jsme již několik velice důležitých rozhodnutí. Po úspěšných zasedáních Evropské rady a debatách s Evropským parlamentem již Komise předložila několik významných legislativních návrhů, které nyní dostali spoluzákonodárci. Dne 29. října jsme také načrtli základy plánu hospodářské obnovy, které se chystáme formalizovat dokumentem, který Komise přijme příští týden.
A to je místo, kdy přichází na řadu pracovní program Komise na rok 2009. V minulých měsících jsme už samozřejmě mnoho práce udělali. A ovšemže se chystáme do konce roku v určitých otázkách postoupit dále kupředu, ale řada věcí nám zbude vykonat ještě v příštím roce.
Tento program obsahuje čtyři priority, na kterých jsme se, a podotýkám, že velkou většinou, shodli s názory Evropského parlamentu během rozpravy o výroční politické strategii v září 2009.
První z těchto priorit se sama nabízí: růst a pracovní místa. V roce 2009 se budeme snažit nejprve dosáhnout dvou věcí: omezit dopady hospodářského zpomalení na pracovní místa a podniky v Evropě a pokračovat v našich reformách, abychom byli lépe připraveni na období po krizi. Na reálnou ekonomiku musíme uplatnit stejný přístup, jaký jsme úspěšně použili, když krize vypukla: stanovit jasné zásady a koordinovaná opatření na úrovni Evropské unie. Myslím si, že kdyby vlády sedmadvacítky a evropské orgány, které se doposud dokázaly shodnout na společném základu odpovědi na finanční krizi, nebyly nyní schopné vypracovat společný základ pro odpověď na krizi hospodářskou, naši občané by tomu nerozuměli. Přijmout zásadu koordinace všech členských států a samozřejmě i evropských orgánů, to je proto to nejmenší, co můžeme učinit.
Takový je tedy rámec plánu obnovy, který 26. listopadu jako součást Lisabonské strategie představí Komise. Máme v Evropě nástroje, máme Lisabonskou strategii pro růst a zaměstnanost, máme pakt stability a růstu a můžeme dokázat, že tyto nástroje spolu s politickou vůlí, a tím spíš evropskou vůlí, mohou být odpovědí na krizi, kterou v současnosti procházíme.
Žijeme ve výjimečné době, která si žádá výjimečná opatření. Potřebujeme skutečnou společnou strategii, která sjednotí podmínky hospodářské obnovy, plán, jehož hlavním cílem je omezit dopady krize na občany - domácnosti, pracovníky, podnikatele - plán, který využije veškeré možné páky - peněžní, strukturální nebo regulační jak na evropské, tak na vnitrostátní úrovni - ve sjednoceném úsilí; k tomuto bodu chci také podotknout, jak moc oceňujeme dosavadní spolupráci Evropské centrální banky.
Ani jeden členský stát se nemůže dostat z krize za pomoci jen svých vlastních vnitrostátních opatření. Na to jsou naše hospodářství až příliš provázaná. Jedním z nejzajímavějších výsledků tohoto summitu ve Washingtonu je to, že toto každý pochopil, že i ti, kteří byli nejvíc stranou od integrace finančního trhu, díky globalizaci znají důsledek provázanosti. Pokud je celý svět připraven přijmout důsledky provázanosti, my v Evropě pak musíme nejen tuto provázanost uznat, ale musíme také být schopni na ni reagovat koordinovaně a soudržně.
To je důvod, proč si myslíme, že potřebujeme balíček rozpočtových stimulů - k udržení poptávky, k využití synergií a k předcházení záporným řetězovým reakcím, balíček takových opatření, která jsou včasná, cílená a přechodná: tři "T" ( Tato opatření naléhavě potřebujeme a bude to náš návrh členským státům.
Nejvíc ze všeho přemýšlím o úsilí podpořit odbornou přípravu a rekvalifikace, investovat masivněji do inovací, do vzájemného propojování a do přeměny Evropy na hospodářství s nízkými emisemi oxidu uhličitého. Přemýšlím především o nutnosti přizpůsobit určitá odvětví našeho hospodářství našim dalším cílům v oblasti boje proti změně klimatu. To bude skvělá příležitost k tomu, abychom prokázali, že agenda boje proti změně klimatu není agendou proti hospodářskému růstu. Naopak to snad bude agenda, která podporuje modernizaci evropského průmyslu.
Myslím také na větší úsilí směřující ke snížení správních nákladů na podnikání, čímž se otevřou dveře potenciálu malých a středních podniků, tedy na základní rys našeho přezkumu lepších právních předpisů v lednu 2009.
Zavázali jsme se zvýšeně k cíli lepšího zákonodárství, tedy "lepších právních předpisů". Musíme omezit veškerou nepotřebnou administrativní zátěž, především pro malé a střední podniky.
Součástí evropské reakce na hospodářskou krizi je také sociální agenda prostřednictvím příležitostí, přístupu a solidarity, protože nepopíráme, že vzniknou sociální obtíže, se kterými se budeme muset vyrovnat, především co se týče zvýšení míry nezaměstnanosti, které je nyní více než pravděpodobné. Proto sociální agendu musíme posunout kupředu. Zdůraznil bych především opatření na podporu zájmů spotřebitelů a na otevření trhu práce mladým lidem, ale kromě těchto bude bezpochyby k projednání v Evropském parlamentu i řada dalších otázek.
Co se týče financí, spoléhám na poslance v této sněmovně, že rychle přijmou návrhy Komise o kapitálové přiměřenosti, pojištění vkladů a ratingových agenturách. Je nezbytně nutné obnovit prostředí důvěry. Komise v roce 2009 podnikne konkrétní opatření na posílení regulačního rámce evropského finančního systému. Tato opatření se budou týkat regulace finančních trhů, dohledu nad nimi a transparentnosti finančních trhů, včetně oblastí zmíněných ve zprávách pana Rasmussena a pana Lehneho. Díky nim budete mít před jarním zasedáním Rady k dispozici první analýzy skupiny na vysoké úrovni pro finanční dohled, kterou jsme ustanovili.
Abych uzavřel první část této rozpravy, jsem toho názoru, že i přes všechny záporné dopady mají krize pokaždé i jeden klad. Zatřesou našimi ustálenými vzorci myšlení a našimi jistotami, čímž dají situacím jistou tvárnost a zanechají pružnost pro jejich přestavbu nebo přepracování.
Ještě jednou bych vám rád velice upřímně a velice otevřeně sdělil svůj pocit, který jsem měl minulý víkend ve Washingtonu. Zaznamenal jsem přístupnost, kterou bychom tu, řekněme si to na rovinu, před několika měsíci neviděli. Je to krize, co změnilo mnohé postoje. Tato otevřenost, která nepanuje jen mezi velkými mocnostmi, ale také mezi mocnostmi nově se rozvíjejícími, míří ke světovým změnám a k podpoře evropských hodnot: hodnoty svobody a hodnoty solidarity. Věřím, že toto je pro Evropu okamžik, kdy může zanechat stopu v průběhu událostí.
(Potlesk)
Předseda
Pane předsedo Komise, děkuji vám za váš příspěvek. Jsem si jist, že mi poslanci dovolí podotknout, že v minulých týdnech, kdy jste se účastnil nespočtu schůzek, jste dle mého názoru vždy jasně hájil právo Společenství, jak je přirozeně vaší povinností. To je velice důležité ve vztahu k našim vládám. Musíte splňovat požadavky Evropského parlamentu, stejně tak jako požadavky různých vlád. To se ve vašem případě jednoznačně dělo a rád bych vám jménem Evropského parlamentu poděkoval za vaše úsilí v těchto nelehkých časech.
Joseph Daul
jménem skupiny PPE-DE. - (FR) Pane předsedo, pane úřadující předsedo Rady, pane předsedo Evropské komise, dámy a pánové, současná finanční krize není, jak někdo tvrdí, porážkou kapitalismu, ale je doopravdy výsledkem politické chyby, tedy nedostatku pravidel pro kvalitu finančních služeb ve Spojených státech od devadesátých let a nedostatkem kontroly této kvality.
Je výsledkem jak absence transparentnosti trhu, tak také absence účinného orgánu sledujícího finanční trhy. Středopravé politické křídlo není a nikdy nebylo nakloněno finančnímu systému bez pravidel nebo rozhodců; teď za hospodářské a sociální důsledky tohoto nedostatku draze platíme. My, středopravé křídlo, prosazujeme v globálním hospodářství evropský model sociálně tržního hospodářství, který se již osvědčil. My, středopravé křídlo, žádáme, abychom v těžkých dobách zaměřili naši pozornost na situaci lidí, kteří pracují a spoří, a na pozici podnikatelů, především malých a středních podniků, kteří každý den riskují, aby vytvářeli růst a pracovní místa.
Budoucnost pro ně můžeme zajistit jen tak, že se nám podaří udržet náš model společnosti a zachovat podmínky volného, spravedlivého a transparentního trhu, vědomi si naší odpovědnosti a věrni našim hodnotám.
Dámy a pánové, také bych rád vyjádřil, že naše skupina je velmi spokojena s tím, že v této krizi, stejně jako v gruzínské krizi v létě, Evropa prokázala, že když si to přeje, prosadí si své místo ve světě, nechá o sobě slyšet a má vliv na své partnery. Mám zde na mysli to, že Evropa, která podporuje model společnosti, který je ve světě unikátní a v jehož středu jsou lidé v této společnosti, je v souvislosti s globalizací hlavním nástrojem.
Předsednictví Rady s panem Sarkozym, podporované Komisí a jejím předsedou, panem Barrosem, dokázalo, že i k velice citlivým a složitým otázkám může 27 členských států přistupovat jednotně a soudržně, a že tato Evropa může mít na svět vliv, pokud zůstane sjednocená.
Bylo to díky opakovaným žádostem předsednictví Rady a předsedy Komise, že se uskutečnilo setkání G20. Toto setkání nejbohatších a nově se rozvíjejících hospodářských velmocí bylo událostí symbolického i historického významu, ale rovněž vyústilo v konkrétní opatření, které naše skupina velmi podporuje. G20 skutečně určila příčiny problému, vypracovala strategii a navrhla časový plán. Nespokojení lidé tvrdí, že to je málo a příliš pozdě. I já mám několik otázek, například proč jsme v Evropě nepředešli krizi, když jsme varovné signály pozorovali již v minulém roce? Proč naše orgány dozoru nesledovaly americké finanční produkty pozorněji? Musíme si zodpovědět otázku, co se dělo v našich velkých bankách, kdy nejvyšší patra nevěděla, co se děje u našich hráčů počítačových her ve třetím patře.
Teď je naší povinností podniknout kroky, abychom povzbudili naše hospodářství, pobídli jej k růstu, a tím omezili dopad této krize na sociální soudržnost. Musíme zjednodušit vnitřní trh, investovat do výzkumu, masivně podpořit naše malé a střední podniky a pomoci rodinám v obtížích. To vše musíme provést bez zatěžování veřejných rozpočtů, například tím, že budeme zvažovat euro dluhopisy jako dodatečný zdroj financování anebo podněcovat k reformám na vnitrostátní úrovni, které jsou v současnosti potřebnější než kdykoli dříve.
Pane předsedo, dámy a pánové, globální řízení učinilo tváří tvář historické krizi posun kupředu, který je možná také historický. Musíme jít dál, ale také se vyvarovat nebezpečí protekcionismu, který je vždy zhoubný pro nejchudší země světa.
V dobách krize můžeme podnikat odvážná opatření pro budoucnost. Pane předsedo Komise, v době krize můžeme změnit některá pravidla, a to skutečně jen v době krize, protože po krizi každý zapomíná velmi rychle.
Evropa se z této cesty nesmí odchýlit. Evropa jako sjednocená prokázala, že je schopna najít řešení krizí a pomoci našim spoluobčanům, aby tuto krizi, která nám bude dělat velké problémy i v příštích měsících, překonali. Řeknu vám jednoduše to, že Evropa musí být sjednocená, Evropa musí být silná, a především, pane předsedo Komise, že jsme pocítili symbiotický vztah různých orgánů, jednak Parlamentu, a ten uvádím jako první, ale i Komise a Rady. Tím se nám podařilo uspět a dát příklad našim spoluobčanům.
Martin Schulz
jménem skupiny PSE. - (DE) Pane předsedo, dámy a pánové, skutečnost, že se setkaly státy G20, ukazuje na to, že bylo dosaženo pokroku. Skutečnost, že byly takto svolány, je důkazem toho, že se svět mění a že se vyvíjíme v multipolární svět, ve kterém může, a bude, Evropská unie hrát hlavní úlohu, pokud zůstane sjednocená a pokud budeme plnit naše úkoly a budeme vykonávat funkce, které nám byly svěřeny.
Proto je rozhodující otázka, zda, pane předsedo Komise, máme dost času. Z vaší řeči jsem pochopil, že máte v plánu na jarním setkání představit opatření, která se chystáte v Komisi vyvinout ve vazbě na zprávu pana Poula Nyrupa Rasmussena. To je příliš pozdě. Co se týče investičních fondů a soukromých kapitálových fondů, chceme opatření teď. Pokud jsem tuto záležitost pochopil správně, předložil pan McCreevy Komisi minulý týden první opatření týkající se bank. Je to jen velice malý balíček. Pokud chceme být důvěryhodní, musíme nyní projednat ratingové agentury. Chceme projednat regulaci těchto agentur co možná nejdříve. Opatření související se soukromými kapitálovými fondy a zajišťovacími fondy chceme nyní. Nyní chceme jednat o platech manažerů. Nyní chceme projednat krátkodobý prodej. Skutečnost je taková, že si lidé na tuto situaci již zvykají. Zažíváme finanční krizi a vedeme rozsáhlé debaty, ale dámy a pánové z finančního světa již opět zaujímají svá místa. Rád bych vám přečetl krátký úryvek z dopisu pana Ackermanna, výkonného ředitele Deutsche Bank, Georgi W. Bushovi - to jsou dvě velice zajímavé osobnosti. Musíme předejít tomu, píše pan Ackermann, aby veřejná sféra přebírala v mezinárodním finančním systému stále větší úlohu. Ne, tomu předejít nesmíme, přesně to je totiž cílem akcí, které nyní podnikáme, konkrétně zavedení větší regulace a dosažení lepší mezinárodní spolupráce při prosazení této regulace.
Došli jsme teď na rozhodující křižovatku, rozhodující bod v době, kdy si musíme položit následující otázku. Budou zde v budoucnosti přísnější požadavky, přísnější kontroly, a dodal bych, právní zákaz určitých druhů spekulací a zneužití, nebo chráníme banky, chráníme fondy před pádem? S povděkem tyto fondy přijímají peníze a poté nerušeně pokračují. Je to skoro jako dávat zničenému hazardnímu hráči, který, vše co měl, prohrál v kasinu, jen aby se měl tak spokojeně jako předtím. Ne, my musíme zjistit, komu to kasino patří, jakými pravidly se tam řídí hraní, jak jsou vítězi zdaněni a hlavně zda jsou postupy v kasinu transparentní a zda ti, kteří jsou za chod kasina zodpovědní, mohou být také pohnáni k zodpovědnosti. To musí být náš cíl. Cílem EU musí být stanovit svá vlastní pravidla, která EU poté sama prosazuje mezi zeměmi G20 a v mezinárodních organizacích.
Věci se už nebudou dít tak, jak se děly doposud. Musíme si také jasně uvědomit, že jsme zodpovědni běžným občanům Evropské unie, jejichž penězi se platí za neštěstí, které způsobil někdo jiný. Uvedu krátký příklad. Jen si představte, pane Barroso, že jdete do vaší banky. Stejně jako já jste jeden z Evropanů s lepším platem. Půjdete do banky a řeknete: "Tady je 1 000 EUR a chtěl bych 25% míru výnosnosti." Muž za přepážkou by odpověděl: "Pane Barroso, není vám špatně? Většinou jste takový rozumný člověk. Vlastně vypadáte doopravdy docela chytrý." Když se ale pan Ackermann postaví před své akcionáře a řekne jim: "Chceme tento rok 25% výnos", dostane se mu neutuchajících ovací. Nakonec my musíme dorovnat rozdíl mezi filozofií těchto lidí a skutečným životem. Není přípustné, aby se dohody v mezinárodním obchodu odvíjely jen od těchto chladnokrevných úvah o finanční návratnosti. A abychom toho mohli dosáhnout, potřebujeme pravidla, kterými zastavíme toto zneužívání.
(Potlesk)
Pokud bychom v příštích několika měsících do konce tohoto volebního období jednali citlivě, odstranili bychom propast mezi tím, jak vidí a vnímá svět obchod, a tím, co je skutečný svět a za co jej považují obyčejní lidé, lidé pracující ve společnostech. Skutečný svět ve společnostech je svět, kde jsou zapotřebí peníze, které byly vyhozeny, a peníze, které potřebují státy na splacení svých rozpočtových schodků a které musí být financovány z prostředků záchranných balíčků, jejichž výše šplhá do miliard eur, a tyto peníze se vezmou z peněženek daňových poplatníků a ze skutečného hospodářství. Proto se nemůžeme omezit jen na zachraňování bank a fondů. Prvotní důležitost mají i investice do skutečného hospodářství. Musíme ochránit pracovní místa. Musíme ochránit hospodářství od pádu. Včera předložil můj přítel, pan Steinmeier zajímavý plán, plán, jehož cílem je znovuoživit investice do všech vnitrostátních hospodářství v Evropské unii a který také pokládá Komisi jednu konkrétní otázku. Můžeme peníze, které jsme již vyčlenili na příštích šest nebo sedm let na investice do infrastruktury, využít na lisabonský postup, na výzkum, na vzdělání a na vytvoření telekomunikační infrastruktury v Evropě? Můžeme je nyní využít na rychlou podporu zaměstnanosti a růstu? Podle mne je tato otázka právě tak důležitá jako regulace mezinárodního finančního trhu.
Myslím, že jsme dosáhli bodu zlomu. Děkuji vám, pane předsedo. Řekl jste, že jsem se možná zmýlil v tom, kdy bude Komise připravena. Ať je připravena před jarním setkáním. Ať je připravena brzy, protože dostihy na jaře opět odstartují a pan McCreevy už tu zase nebude. Potřebujeme opatření Komise teď, co nejdřív je to možné. Doufám, že v prosinci zde od vás uslyším vaše relevantní návrhy.
(Potlesk)
Graham Watson
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedo, rád bych poblahopřál panu předsedovi Komise: to bylo poprvé, kdy byla Komise zastoupena na takovém summitu, a je to opravdu velice vítané.
Také bych rád poblahopřál panu úřadujícímu předsedovi, nejen k jeho vynikající práci, kterou za francouzského předsednictví odvedl ale také k ocenění předsednictvím Autorité des marchés financiers.
Pokud byl rok 1989 rokem rozhodujícího vítězství volného tržního hospodářství, pak musí rok 2008 být rokem, kdy si připomeneme varování Adama Smithe, že i nespoutané volné trhy mají svá omezení. Adam Smith ve svém Bohatství národů předpověděl řadu věcí a z toho, co řekl, pro nás vychází mnoho poučení.
Má skupina vítá úspěch setkání G20. Vítáme jeho odhodlání ke společnému přesvědčení, že tržní principy, otevřený obchod a systémy investování a účinně regulované finanční trhy podporují dynamiku, inovaci a podnikavost, které jsou zásadní pro hospodářský růst, zaměstnanost a pro boj proti chudobě.
Po roce 1929 udělala řada států chybu, když se vydala hledat vlastní spasení. Nyní jsme poznali, že záchrana musí přijít společně. Mnohá opatření navržená v pracovním programu Komise na rok 2009 nám na této cestě pomůžou. Blahopřeji Komisi k tomuto pracovnímu programu, především k plánu zajistit regulaci aktérů na finančních trzích a významných investorů na kapitálovém trhu, dohled nad nimi a jejich transparentnost. Volné trhy transparentností a čestností vzkvétají.
I za současných obtíží stále existují tací, kteří hledají obětní beránky. Tvrdí, že poplašné zvony nebyly rozezněny. Ale ony byly! Otto Graf Lambsdorff a Jacques Delors a jiní napsali na úplném počátku tohoto roku dopis slovinskému předsednictví, kde varovali před nebezpečím přehřátí světové ekonomiky. Jean-Claude Juncker nám včera večer ve svém vynikajícím projevu v rozpravě k desátému výročí zavedení eura připomněl, že Euroskupina mnohokrát zpravovala Američany a další o nebezpečí, jemuž čelili. Liberální demokraté nechtějí mrhat časem na hledání toho nešťastníka, který si nevšimnul ledovce: budeme se soustředit na to, abychom dostali lidi do záchranných člunů.
I přesto nás znepokojuje jedna stránka odpovědi Evropské unie a G20. Naše hlavy států a vlád si podle všeho myslí, že se můžeme vrátit k práci jako předtím a že jediné, co potřebujeme, je hospodářský růst. Bojím se, že se z toho, co se událo v politice za posledních třicet let, moc nepoučili. Recese by měla být dobrou příležitostí k provedení inventury. I přes recesi se předpokládá, že světový HDP se v příštích dvaceti letech zdvojnásobí, ale tento růst je založen na konečných zdrojích, na nemožnosti určit cenu odpadu a na další jedné nové uhelné elektrárně týdně v Číně.
Sdělení předsednictví ze dne 28. října, které mělo za cíl informovat o přípravném summitu EU dne 7. listopadu, obsahovalo čtyři novátorské body. Jeden z nich se týkal udržitelnosti. Bylo v něm řečeno, že jsou nezbytné mezinárodně koordinované odpovědi na makroekonomické úrovni založené na podpoře investic do životního prostředí, mimo jiné v rozvojových zemích. Nuže, nějaký ministr nebo úředník francouzského předsednictví se očividně snažil o názorovou shodu. Ta se ale nedostala do jazyka, kterým se psaly závěry přípravného summitu, protože ty změnu klimatu zmiňovaly jen v jedné větě z celého seznamu dalších výzev. I do závěrů G20 se dostala jen jako předposlední bod předposledního bodu, který se týkal příkladů jiných kritických výzev, a změnu klimatu označil jako číslo 2.
Mezi Keynesem a bojem proti změně klimatu není žádný rozpor. Maynard Keynes dnešních dnů by lidi vrátil k práci instalací solárních panelů a větrných generátorů na každý dům v Evropě, čímž by současně povzbudil inovaci i zajistil pracovní místa. Kdyby dnešní Roosevelt viděl, že máme globální hospodářství, jehož zásady se tvoří v počítačových areálech západního pobřeží Ameriky, čínských továrnách a uhelných střediscích v Indii, hledali bychom s ním globální kulturu, globální správu a soudržný výhled na globální otázky. Taková je cesta kupředu. Obchod už nikdy nebude takový, jaký býval.
Brian Crowley
jménem skupiny UEN. - (GA) Pane předsedo, pane předsedo Komise a pane úřadující předsedo Rady, jsem pevně přesvědčen, že Evropská komise přijala jasný postoj, když k řešení mezinárodní krize finančních trhů přistoupila cíleně a rozhodně. Rozhodující je, že Evropská unie, Spojené státy, Indie a Čína musí spolupracovat a zajistit společné podmínky a standardy, aby do budoucna umožnily kontrolovat mezinárodní finanční služby.
To, že v každé krizi a v každém nebezpečném okamžiku lidé tvrdí, že nic nebude jako dřív, je nevyhnutelné. Když přesto sledujeme dějiny - a nejen hospodářské - vše se pohybuje v kruzích. Vše se vrací. I ten poslední rybář vám může říct, kdy přijde příliv a kdy zase odliv.
To ale není žádná omluva pro problémy, do kterých jsme se dostali, nebo pro ty, kdo tuto krizi způsobili lehkomyslným půjčováním, pochybnými praktikami, a především, když se pak vše pokazí, uchýlením se k zemím svých otců a matek se slovy "dostaňte nás z toho".
Největším dnešním nebezpečím - v obchodu, hospodářství, zaměstnanosti a sociálním životě v celé Evropě - není jen finanční krize, ale skutečnost, že banky nebudou půjčovat peníze na pracovní kapitál malým a středním podnikům, aby jim umožnil růst a využívat příležitosti. Výroba solárních panelů není žádnou výhrou, pokud nemáte lidi, kteří si je připevní na střechu. Pokud nejsou lidé, kteří si je připevní na střechu - kteří je mohou zaplatit a koupit si je - potom nebudou ani lidé, kteří je budou vyrábět.
Dnes zde sledujeme, jak nás krize, které nyní v hospodářském rozvratu čelíme, staví do situace, kdy můžeme napravit chyby z minulosti a zajistit, abychom nyní peníze investovali do výzkumu a inovací a využívali je k tomu, abychom našli nové způsoby řešení problémů, kterým čelí lidé ve svém životě, a také jimi zajistili lidem naději. Někdy lidé zapomínají, že to, co každý doopravdy potřebuje, je povzbuzení, nápad na krok kupředu a poplácání po zádech, že byla odvedena dobrá práce, protože všichni doufají v naději.
Skupina států G20 a kroky Komise a předsednictví, které se zasloužilo o toto jejich setkání - dohromady s neschopným prezidentem ve Spojených státech - nutí Indii a Čínu zasednout s námi u stolu a přiznat, že jsou nyní odpovědné jako nově se rozvíjející velmoci. Čína a Indie musí s ohledem na to, co je třeba udělat, hrát svou úlohu.
Jako poslední bod chci říci, že to poslední, co chci, je, aby si lidé mysleli, že krize znamená zablokování inovace a tvořivosti obyvatel Evropy. Jestli chceme náš lid nasytit, dám jim rovná práva a vymanit je z osidel chudoby, je naší hlavní odpovědností zajistit, aby měli peníze prostřednictvím pracovních míst, a země aby měly peníze na investice do sociálních služeb a zdravotní péče, ale hlavně jim musíme dát nástroje a kvalifikaci plynoucí ze vzdělání a odborné přípravy, aby mohli čerpat výhody z výzev, které nás čekají.
Monica Frassoni
Pane předsedo, dámy a pánové, jak jsme mohli v každém případě lehko předpovídat, poškozuje nyní finanční krize i skutečné hospodářství. Myslíme si, že to je cena, kterou Evropská unie platí za zpoždění v budování, či snad dokonce za odmítnutí budování evropského regulačního systému a za to, že v dobrých časech nevytvořila mechanismy finanční solidarity a bankovního dohledu, který by byl hoden svého jména.
I vy, pane Barroso, vy a většina Komise patří mezi ty zodpovědné za toto zpoždění a za tento přístup, který Evropu uvedl do stavu mimořádné nejistoty a recese. Pane předsedo, ráda bych, abyste ve vaší výmluvné rozpravě a řečech o možných řešeních nahlas a jasně prohlásil, že ti, kdo chtěli pravidla a transparentnost, kdo odmítli modlu deregulace, měli pravdu, a že já a někteří další členové mého výboru - z nichž jeden sedí za vámi - se mýlili. Jedině tak by mohlo být to, co dnes říkáte, uvěřitelné, a ač je mi to líto, tak není pravda, že by většina členských států byla proti všem těmto věcem.
Jak jsem vám již při mnoha příležitostech od roku 2004 až dosud řekla, rozhodl jste se systematicky připojovat spíše k vnitrostátním vládám než k Parlamentu a raději se stavíte na stranu průmyslu než spotřebitelů. Kdybych chtěla moralizovat, dalo by se říct, že jste se přiklonil k silným spíše než k těm v právu. Tento přístup, který představil Joschka Fischer ve své slavné řeči na Humboldtově univerzitě, když Komisi navrhl jednoduchou úlohu sekretariátu Rady, se věrně odráží v celém vašem dnes předloženém pracovním programu, v prioritách vnitřní a vnější politiky.
Co se týče priorit v zahraničních otázkách, ráda bych upozornila především na trestuhodnou trvale nedostatečnou pozornost věnovanou otázce lidských práv, ovšemže v prvé řadě v souvislosti se situací v Číně. Také obrana agendy z Dohá je vcelku povrchní, když její aktéři nevidí, že finanční krize pomalu smazala všechny předpoklady, o které se agenda opírala. Co se týče vnitřních politik a přistěhovalectví, stále znovu podléhala v minulých letech vaše Komise tlaku členských států, a proto když dnes mluvíme o legálním přistěhovalectví, jedná se ve skutečnosti o legislativní nástroje, které jsou stále velice slabé, a přesně totéž lze říci i o sociální politice.
Pane úřadující předsedo Rady, pane předsedo Komise, přesně takovýmto způsobem nelze uspět při prosazování tendencí, které Zelení hájí řadu měsíců, nyní pod novým názvem Zelený nový úděl, a jež jsou v současnosti velice módní. Zelený nový úděl má velice přesný význam a rozhodně se nejedná o onu snůšku zmateností, které zde kolují a které ve skutečnosti znamenají "všechno stejné jako předtím, tu a tam ozeleněné". Mluvíme o dlouhodobé společné investiční strategii na dosažení energetické účinnosti a environmentálního posunu v hospodářství, snižování CO2 a s větší rolí Evropské investiční banky, která by ale měla mít jasný názor na to, koho a co financovat.
Neměly by zde být žádné nejasnosti o nepotřebných obřích infrastrukturách a o jaderné energii nebo o náhodně volených fondech na projekty, jakoby spadlých z čistého nebe, které nikomu neprospějí. Neměly by zde být ani žádné veřejné fondy a bianco šeky pro automobilový průmysl, jak tomu je nyní. Kdybychom v nich pokračovali, bylo by to jako házet peníze do stoupy, a jsem přesvědčena, že to již dělat nechceme.
Roberto Musacchio
jménem skupiny GUE/NGL. - (IT) Pane předsedo, dámy a pánové, je to jen několik málo dní, kdy nám na tomto místě pan prezident Sarkozy říkal, že krize, kterou zažíváme, je strukturální, a že je zapotřebí zamyslet se nad kapitalismem jako takovým.
Přirozeně si myslím, že spíš než uniknout krizi kapitalismu je zapotřebí opustit kapitalismus v krizi; jinými slovy musíme začít přemýšlet o nové budoucnosti, která nám dovolí plně se přeměnit na hospodářství, které lze označit jako sociální a ekologické, přejít k hospodářské demokracii založené na rovnosti a spolupráci, spíše než na nerovnosti a válce.
Především však kromě těchto hmatatelných rozdílů, třebaže i ony něco znamenají, lze zaznamenat už jen nepatrné pozůstatky pompézních prohlášení o přehodnocení kapitalismu ve spíše vlažném a zcela neuspokojivém výsledku tohoto setkání G20, za který nese jistou zodpovědnost i Evropa. Rozhodně se odhalilo, že dogma laissez-faire může být zfalšované, a že pak tím pádem může dojít k velkým státním zásahům a až k nacionalizaci, ale základní filozofii, která zapříčinila tuto strukturální krizi, to nezmění.
Samozřejmě že se říká to, že potřebujeme pravidla na snížení rizika spekulací, ale na zásahy týkající se těchto finančních spekulací - například na Tobinovu daň - nikdo ani nepomyslí a neřešíme, že pakt stability v tomto období recese pravděpodobně radikálně zhorší život na našem kontinentu. Především se však neptáme po tom, co je základní příčinou této krize, a proto ani nemůžeme uspět v jejím řešení.
Uvedu jen dvě věci: první je systematické znehodnocování práce, k němuž docházelo v minulých desetiletích v důsledku politik laissez-faire, jež kromě nespravedlnosti a strádání měly nakonec značný podíl i na nedostatečné finanční likviditě. John Maynard Keynes již v roce 1929 podporoval investice do platů a pracovních míst, ale dnes tomu tak není.
Druhou poznámkou je ekologický a energetický rozměr krize, který vyzývá k mnohem jasnějším a pevnějším rozhodnutím, než jsou ta zadrhávající z G20, ale na druhou stranu je pro ty, kteří krizi způsobili, velice obtížné ji řešit. Potřebujeme jasný a rozdílný signál zleva.
Hanne Dahl
jménem skupiny IND/DEM. - (DA) Pane předsedo, stejně jak to učinili někteří další řečníci, i já bych zde dnes ráda citovala Keynese. Jen málokdy se to zdá být výstižnější. Budu citovat anglicky:
jménem skupiny IND/DEM. - "Spekulanti možná nezpůsobí škodu, zůstanou-li jako mýdlové bubliny na povrchu ustáleného chodu podniku. Situace se však stane vážnou, jakmile se podnik stane mýdlovou bublinou ve víru spekulace. Jakmile se kapitálový vývoj země stane vedlejším produktem činnosti nějaké herny, nebude možné očekávat dobré výsledky."
jménem skupiny IND/DEM. - (DA) Návrh Komise na řešení finanční krize skutečně jen chodí kolem horké kaše. Struktura hospodářské a měnové unie není hradbou proti obecným krizím a dozajista ani proti krizím finančním. Dané čtyři druhy volného pohybu a omezující pakt stability věci nijak neulehčují, v podstatě právě naopak. Je třeba přepracovat institucionální rámec hospodářství a hospodářské politiky. Je sice vhodné navrhnout, aby byla vytvořena nová finanční architektura, ale tato struktura nebyla dostatečně popsána, aby měla v architektonickém kolegiu, nebo na hospodářském kurzu, vůbec nějakou šanci. Má to bezpochyby souvislost i s porozuměním krizi. Je logické, že prvotní zaměření bylo na činnosti kolem krize likvidity, na zajištění dostatečného maziva. V této souvislosti si řada zemí zvolila poněkud odlišné modely - tak už to chodí - ale co přesně má Komise na mysli, když říká, že by EU měla (a budu citovat z pracovního programu):
jménem skupiny IND/DEM. - "zajistit, aby byla restrukturalizace bankovního sektoru prováděna způsobem, který v tomto odvětví v budoucnosti zajistí spravedlivou a zdravou soutěž".
jménem skupiny IND/DEM. - (DA) Znamená to snad, že je do veřejného sektoru zapotřebí dodat kapitál? To je smysl této věty? Ráda bych se také zeptala Komise, jestli budou vytvořeny nové ratingové agentury. Mnoho z těch starších se za všech okolností ukázaly být jako naprosto nedůvěryhodné. Co má Komise na mysli, když hovoří o "agendě strukturální reformy"? Má na mysli reformy trhu práce, flexikuritu, bez zabezpečení? Je záměrem to, že zvýšená nejistota pracovních míst by měla být vkladem pracovníků? Obecně není jasné, jestli Komise má v úmyslu, aby mzdy byly hlavním parametrem konkurenceschopnosti. Jsou mzdy skutečně nahlíženy jen jako náklady? Musíme na mzdy pohlížet i v souvislosti s účinkem, který mají na poptávku. Na závěr bych ráda položila otázku jménem mého kolegy pana Bloklanda, který je prvním místopředsedou Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin, týkající se životního prostředí: kdy se Komise chystá zveřejnit národní emisní stropy?
Jana Bobošíková
- (CS) Dámy a pánové, jsem ráda, že nesmyslný nápad předsedy Evropské rady Sarkozyho změnit základy kapitalismu na jednání ve Washingtonu neprošel. Doufám, že se do Evropské unie vrací racionální duch, který respektuje svobodu trhu jako základní hodnotu a podmínku prosperity. A to platí i v době krize. Věřím proto, že ani Evropská komise a ani Česká republika, která předsednictví převezme, nepodlehnou iluzi o vlastní velikosti a neomylnosti a že se na rozdíl od francouzského prezidenta vzdají nesmyslné a hlavně nebezpečné snahy zvrátit za peníze daňových poplatníků přirozený ekonomický cyklus. Jsem také ráda, že skupina G20 odmítla protekcionismus. Je přeci známo, že ti, kdo vymění část svobody za větší jistotu, ztratí nakonec obojí.
Dámy a pánové, současnou krizi nezpůsobil kapitalismus, ale chamtivost bank bez zodpovědnosti a ochoty nést riziko za vlastní rozhodování. A to je stejné ohrožení svobodného trhu jako státní dirigismus. Proto prosté napumpování peněz do bank bez přímého vlivu na to, jak je použijí, je jen krádež výsledků práce občanů. Je nutné pohlídat, aby banky peníze použily ne na pouhé ozdravení vlastních bilancí, ale na úvěry pro podnikatelskou sféru. Dovolit manažerům přijmout finanční pomoc bez diktátu vlád, jak s těmito penězi hospodařit, znamená popření principu politické zodpovědnosti. Došlo by tak k nemorálnímu uhrazení ztrát z bezcharakterních operací finančních institucí, aniž by tyto instituce i konkrétní manažeři za své činy nesli fatální odpovědnost.
Jean-Pierre Jouyet
úřadující předseda Rady. - (FR) Paní předsedající, protože je tato rozprava velice plodná, měl bych být stručný, ale předtím, než předám slovo panu předsedovi Barrosovi, rád bych učinil pět poznámek. První je to, že se všichni shodneme na historické a velice inovativní povaze setkání skupiny G20. Tento globální krok je inovativní a historický, ale taková byla i iniciativa Evropy, jak zdůraznil pan předseda Komise - Evropy jako aktéra na mezinárodní scéně, jak podotkl Joseph Daul - jakmile se objeví společná vůle.
Zadruhé se všichni shodneme na tom, že to, co se děje, ať se nám to líbí nebo ne, značí zlom, a že se, jak prohlásil pan Watson, nemůžeme vrátit k podnikání jako předtím, ale musíme na tuto krizi odpovědět vynalézavějšími způsoby.
Mou třetí poznámkou je to, co říkali i někteří řečníci přede mnou, včetně pana Schulze, předsedy skupiny sociálních demokratů v Evropském parlamentu, a paní Frassoniové, a týká se to nutnosti zůstat skutečně zodpovědnými, zachovat si smělost a rychle přijmout veškerá zásadní zákonná opatření, především co se týče finanční regulace.
Má čtvrtá poznámka je to, že je zapotřebí podniknout kroky, které by vedly ke zmírnění velice zhoubného účinku této finanční krize, a to jednak ve smyslu vztahů mezi finančním systémem a malými a středními podniky, jak naznačil pan Crowley, a jednak z hlediska vazby mezi sociální regulací a hospodářskou obnovou, o čemž hovořil pan Daul. Je naprosto zásadní jednat na základě širší vize, s přihlédnutím k prvkům keynesiánství, které lze využít v boji proti změně klimatu, jak ostatně naznačil i pan Watson, předseda Skupiny Aliance liberálů a demokratů pro Evropu.
Na závěr je důležité zabývat se všemi rozměry krize, jak jste zdůraznil vy, pane předsedo Komise, a jak to zdůraznili i další řečníci a rovněž předsedové skupin. Jak jste sám řekl, jedná se tu o model rozvoje, a jak podotknul pan Martin Schulz, je zapotřebí přehodnotit demarkační linie mezi úlohami veřejného a soukromého sektoru. Jak jste řekl vy i další, včetně paní Frassoniové, nebylo by správné soustředit se jen na svět financí a opomíjet ty nejvíc znevýhodněné, ty nejslabší a ty, kteří hladovějí a které jste, pane předsedo, také zmínil. Souhlasím s názorem, že je zapotřebí přezkoumat základy systému; a pokud je jejich součástí hrabivost, nezbude nám skutečně jiná možnost, než takové základy přezkoumat.
Závěrem je třeba uznat, a to je má poslední poznámka, že krize by nás neměla vést k tomu, abychom zpomalovali, ani bychom se neměli nechat zastrašit, ale spíše rychleji reagovat, udržet si ambice v našich rozvojových a environmentálních cílech a v našem boji proti změně klimatu.
(Potlesk)
José Manuel Barroso
Paní předsedající, vzhledem k tomu, že jsme rozhodli, že bych teď měl představit celý pracovní program na příští rok, rád bych nejprve odpověděl na konkrétní otázku pana Schulze a pak budu pokračovat svým vystoupením. Komise dnes potvrdila svou odpověď na dvě zprávy - zprávu pana Rasmussena a zprávu pana Lehneho - a vy můžete pozorovat, jak chceme různé prvky sledovat a jak jsme již takové činnosti zahájili. Je to velice rozsáhlá odpověď a my předložíme další návrhy, některé z nich jsme už vlastně předložili. Když jsem hovořil o jarním zasedání Evropské rady, zmínil jsem se o závěrech skupiny na vysoké úrovni, kterou jsem vytvořil pod vedením Jacquese de Larosièra. Co se týče návrhů, říká mi pan McCreevy, komisař odpovědný za tyto záležitosti, že ty, které se týkají zajišťovacích fondů a především soukromých kapitálových fondů, které vás asi zajímají nejvíce, mohou být předloženy brzy, respektive budou připraveny na prosinec.
Dostáváme se k pracovnímu programu Komise na rok 2009, který je, jak jsem řekl, neoddělitelně spjat se specifickými politickými souvislostmi. Je třeba podotknout, že řádění finanční bouře dosud neskončilo, že ještě není pryč, a že jsme na pokraji závážného hospodářského zpomalení. Proto nesmíme plýtvat čas a pokračovat v úsilí, které již bylo zahájeno pro přizpůsobení se procesu globalizace a modernizaci. Nejedná se o takovou situaci, kdy bychom právě přišli na to, že potřebujeme reagovat na globalizaci. Musím zdůraznit, že v rámci této Komise, které mám tu čest předsedat, již řadu let hovoříme o nové éře. Pro Evropu to konkrétně znamená to, že musíme v rámci procesu globalizace podporovat naše hodnoty a bránit naše zájmy. Je to přesně ta situace, kdy musíme předložit své ambiciózní návrhy. Současná krize nicméně nesmí odvádět naši pozornost od jiných priorit našeho pracovního programu, což jsou v podstatě prioritní odpovědi na globalizační výzvu. Mám na mysli především boj proti změně klimatu a naplňování udržitelného rozvoje. To jsou priority pro rok 2009 - rok, který je významný jako rok konference v Kodani.
Upřímně oceňuji obrovské množství práce, které Evropský parlament vložil do klimatického a energetického balíčku. Čelíme výjimečným podmínkám a s hrdostí pozoruji odezvu evropských orgánů, které se postavily této výzvě. Jsem pevně přesvědčen, že společnou prací dosáhneme v prosinci našeho společného cíle - politické dohody. Abych byl zcela upřímný, věřím, že takováto dohoda nám poslouží i jako katalyzátor evropské strategie, koncipované pro dosažení ambiciózní dohody v Kodani.
Nemám v úmyslu zveličovat to, co je v sázce, ale všichni si musíme být vědomi toho, že Evropa do této debaty, v níž je hlavní hybnou silou, vkládá velký díl své důvěryhodnosti. To Evropa zahájila světovou diskusi o boji proti změně klimatu. To my jsme řekli vládě Spojených států, že musí činit víc. Řekli jsme totéž i Rusům, Čínanům a Indům, řekli jsme jim, že se nemůžeme vzdát ve chvíli, kdy je na dohled naděje na lepší spolupráci s novou vládou Spojených států. Nesmíme dát jakkoli najevo, že snižujeme naše ambice. Jsem přesvědčen, že by tím byla poškozena naše důvěryhodnost.
Zítra bychom měli navrhnout skutečně zlatou příležitost a je naší povinností tuto příležitost využít. Z toho důvodu musí naše odezva na hospodářskou krizi prokázat, že součástí strategie hospodářské odezvy mohou být i plány na boj se změnou klimatu. Nerad bych viděl, abych tak řekl, odtažitost, jaká se občas objeví mezi těmi, kdo vedou hospodářství nebo průmysl, a těmi, kdo hlásají agendu udržitelného rozvoje. Ve skutečnosti jdou tyto dvě věci ruku v ruce a musím zatleskat tomu, co o tom někteří z vás řekli.
Další prioritou je lid Evropy. V roce 2009 se bude Komise věnovat především úsilí o dosažení pokroku v evropském prostoru svobody, bezpečnosti a práva, například vytvořením společné politiky přistěhovalectví a jejím začleněním do širších politik Evropské unie, jako jsou politiky růstu, konkurenceschopnosti a sociálního začlenění, zvýšením akceschopnosti evropské přistěhovalecké sítě a dokončením evropského azylového systému do roku 2010, posilováním dodržování pravidel na ochranu spotřebitele v Evropě, zlepšením vzájemného uznávání určitých nástrojů občanského a trestního práva, jako jsou rozsudky a rozhodnutí o dědictví, a bojem proti novým druhům trestné činnosti, jako je zneužívání dětí a elektronické útoky.
Další prioritou pro rok 2009 - kvůli časovému tlaku postupuji samozřejmě velice rychle - je úloha Evropy ve světě. I zde nás čekají výzvy, jmenovitě proces rozšiřování a posilování politiky sousedství, stejně jako vytvoření užších vztahů s rozvojovými zeměmi, především v Africe. Toto je kategorický imperativ a musím vám připomenout nutnost schválení návrhu Komise o zemědělské pomoci rozvojovým zemím. Je to otázka důvěryhodnosti. A opět, nemůžeme se na hlavních summitech omezit jen na diskuse o finančních záležitostech. Musíme ukázat, že nevedeme diskuse pouze s velkými nově se rozvíjejícími velmocemi, ale že se zajímáme i o rozvojové země, především v Africe.
Významnou úlohu v usnesení, které se týká řady globálních otázek, hrají i vztahy s těmito zeměmi. Nesmíme zapomenout, že se budou konat významná setkání, například konference v Kodani v příštím roce, a ty nám umožní účinněji se s těmito zeměmi podílet na společných otázkách, jakými jsou například boj proti změně klimatu a migrace, stejně jako dokončení rozvojové agendy z Dohá a vedení dvoustranných obchodních jednání.
Ze summitu ve Washingtonu jasně vyplynula naléhavá nutnost uzavřít globální dohodu o obchodu. Dohá je kromě obchodní agendy i agendou rozvojovou. Myslím si, že jsme nyní blíže k takové reálné alternativě k Dohá, kterou není status quo, ale spíše, kvůli současné finanční krizi, řešení uzavřít se do sebe, možnost, aby země v různých částech světa přijaly zpátečnické kroky co se týče cel a uzákonění jednostranných opatření na ochranu učitých odvětví jejich ekonomik. V takovém případě by se znovu naplno projevil hospodářský nacionalismus, včetně návratu k protekcionismu, který by poškodil globální hospodářství, a musím dodat, že také hospodářství evropské. Jak víte, Evropa je v oblasti obchodu vedoucí silou.
Summit z minulého týdne také posílil mé přesvědčení o potřebě navazování vztahů s Ruskem, na základě společných zájmů. Tyto vztahy se občas můžou ukázat jako obtížné. Existují otázky, ke kterým, máme odlišné postoje, ale jsem upřímně přesvědčen, že se na summitu v Nice minulý týden potvrdilo, že s Ruskem je lepší spolupracovat než ho izolovat. Rusko je také významný partner na globální úrovni.
Nakonec silný tlak, kterému byl svět vystaven v roce 2009, ukázal, jak je důležité sdílet společné vize se Spojenými státy. S novou vládou Spojených států se nám otvírá úžasná příležitost. Při své předvolební kampani činil pozdější prezident jasná prohlášení o otázkách, jako je například boj proti změně klimatu nebo přijetí mnohostrannějšího přístupu. Využijme této příležitosti a předložme návrhy na agendu, která se bude zabývat globalizací. Čelíme některým obrovským společným výzvám a věřím, že díky aktivnější spolupráci Evropy a Spojených států může být svět lepším místem.
Dámy a pánové, Evropa v roce 2008 prokázala jednotu tak, že sladila své kroky proti hlavním krizím. Kvůli Gruzii a finanční krizi je nyní Unie účinnější. Jednotný přístup je jedinou možnou cestou, pokud chceme naplnit výzvy roku 2009.
Za několik málo měsíců přijde 375 milionů voličů k urnám, aby uplatnili své demokratické právo zvolit si nový Evropský parlament. Využijme impuls, který Unii daly nedávné krize. Otevřely lidem oči, pokud jde o podstatu a účinnost evropského rozměru jako prostředku k zajištění jejich hospodářství, sociální a enviromentální péče a ochrany jejich zájmů, zatímco jsou hájeny jejich hodnoty. Jsem přesvědčen, že dnes, uprostřed krize, existují jasné příležitosti, které jen čekají, až je využijeme. Současná atmosféra je například mnohem vstřícnější, než byla před několika měsíci, pokud jde o uznání významu naší měny, eura. Pojďme proto tuto příležitost využít. Myslím si, že je důležité, alespoň pro ty, kteří věří evropskému projektu - a myslím, že jich je většina - aby důsledněji šířili evropskou myšlenku a neupadli do cynismu nebo nečinnosti.
Za tím účelem považuji za nezbytné, aby naše orgány spolupracovaly. Vím, že existují situace, kdy může například Komise snadno nabýt popularity v určitých kruzích, když předkládá návrhy, které by členské státy bezpochyby okamžitě odmítly. Tímto pohledem se na situaci nedívám. Určitě podporuji ambiciózní plánování, to ovšem musí být i realistické, abychom mohli jednat s ostatními orgány a s členskými státy, které jsou všechny demokratické, protože jinak by nebyly členy Evropské unie.
Komise bude i nadále zastávat svou úlohu a hrát svou roli řídící síly a průkopníka, ovšem nebude přitom jednat proti členským státům a Parlamentu, nýbrž spolu s Evropským parlamentem a s členskými státy. Jsem přesvědčen, že vyvinout tento přístup je stále více nezbytné. Jakýkoli jiný přístup by byl formou populismu. Formou populismu je i předkládání návrhů jen kvůli získání větší publicity. Jiné formy populismu zahrnují i předkládání návrhů pod záminkou evropanismu, i když víme, že nemají naprosto žádnou šanci na schválení. Naší úlohou v Evropské komisi je samozřejmě jednat jako řídící síla, ale přitom hledat shodu s ostatními orgány. Tak může Evropa zůstat ve středu dění, kam se jí podařilo dostat. Interinstitucionální spolupráce jí umožnila hrát klíčovou úlohu ve vytváření celosvětové agendy.
Jsme v politicky velice důležitém, možná i zlomovém bodě pro Evropu. Do Evropy jsou také vkládána velká očekávání. Tato očekávání může Unie nejlépe splnit tak, že bude i nadále přijímat iniciativy a plánovat společně, a to je přesně to, čím se bude Evropská komise řídit i v roce 2009.
(Potlesk)
Hartmut Nassauer
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, v současnosti existují tři velké krize, které od nás vyžadují odpověď. První je finanční krize - o které se již hovořilo - která do skutečného hospodářství zasahuje stále větší měrou. Zadruhé nesmíme zapomenout na krizi, týkající se zásadních smluv naší Unie - jak odrazila v případě Lisabonské smlouvy. Třetí je krize EU, pokud jde o to, jak ji přijímá veřejnost, a to je, věřím, důležité téma kvůli nadcházejícím volbám.
Pane předsedo, předložil jste pracovní program pro zbytek funkčního období tohoto Parlamentu a vaší Komise a rád bych vám řekl, že skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů bude ráda naplňovat hlavní zásady tohoto programu. Budeme vás podporovat. V jistých ohledech budeme ale klást důraz na poněkud jiné stránky. Důraz bude uveden do souladu s očekáváními. Tato očekávání jsou zaměřena na posledních několik měsíců vašeho úřadu a možná i dál.
Skupina PPE-DE by ráda viděla odezvu své činnosti v krocích Komise. Jsme si vědomi toho, že totéž, a právem, požadují i ostatní skupiny. V odpovědi se spoléháme na vaše politické schopnosti. Jako vaše nejvyšší priority jste správně určili zaměstnanost a růst. Odpověď je stále více provázána s otázkou, jak bychom měli reagovat na finanční krizi. Podporujeme opatření, která jsou nezbytná pro regulaci a transparentnost finančních trhů. Potřebujeme zcela konkrétní návrhy na reorganizaci regulace finančních trhů, a to co možná nejdříve.
Provádění akčního plánu, který byl přijat na světovém finančním summitu, je jistě prvořadým a hlavním zájmem národních států. Z pohledu globálně propojených trhů je ovšem úzká spolupráce, doprovázená veškerými regulačními opatřeními - i kdyby se mělo jednat jen o to, abychom se vyvarovali používání odlišných norem - naprosto nezbytná. Představuje to širokou a významnou oblast činností zaměřených na koordinační funkci Komise.
Regulace - a na to nesmíme zapomenout - nemá význam jen sama o sobě, ale, zejména v některých krizích, je to i nástroj používaný k dosažení určitých cílů. Na tuto skutečnost musíme neustále pamatovat.
Zmínil jste klimatický a energetický balíček, k jehož přijetí by mělo dojít do prosince. Jsem si jist, že se tento cíl těší v Parlamentu široké podpoře. Chci dát zcela jasně najevo, že i skupina PPE-DE chce tento problém vyřešit do konce tohoto funkčního období. Je to strategický cíl. Žádáte toho však od Parlamentu dost. Na základě současné situace můžeme předpokládat, že nám po prosincovém summitu bude předložen balíček opatření, čítající v jednom jazyce stovky stran, a my budeme muset říct ano nebo ne.
I když tento cíl respektujeme a také ho sdílíme, jedná se o závažné porušení práv tohoto Parlamentu a jeho členů a možná budeme schopni předložit důvtipnější variantu, než jak tomu je v případě tohoto surového řešení.
Hannes Swoboda
(DE) Paní předsedající, pane předsedo Komise, na konci vašeho projevu jste řekl, že musíme voličům vyslat jasný signál. Plně souhlasím.
Pokud se nicméně podívám na program, hlavní zásadou se často zdá být "pokračovat jako předtím". To může být v některých oblastech správnou cestou, ale v oblastech jiných - a především v té, o které zde dnes hovoříme - to správné není. Musíme vyslat signál, že jsme se z této krize poučili a že se budeme chovat jinak, než jsme se chovali v minulosti. Pokud byste k tomu dodal větu, že "Evropa má prospěch z otevřených společností a otevřených trhů, ale pro obojí musí platit pravidla", bylo by to správné, i když možná ne dost jasné. Potřebujeme pravidla, aby Evropa mohla těžit z otevřenýh společností a otevřených trhů. Ačkoliv Komise tento princip ne vždy dodržovala, musí být jasný.
Ve vašem slohovém cvičení - mohu-li to tak nazvat - zmiňujete "náhlou krizi důvěry". Pan Poul Nyrup Rasmussen už delší dobu upozorňoval na to, co se může stát. Delší dobu o tom hovořil i pan Schultz. Krize důvěry tedy nebyla tak úplně náhlá. Stále jsou někteří členové Komise toho názoru, že nemusíme nic regulovat, že se všechno spraví, že trh vše vyřeší. To se nicméně nestalo a musí nastat změna.
(Potlesk)
Moje druhá poznámka je tato. Existuje téma, které se doposud nestalo součástí tohoto programu, ale které je pro občany Evropy velice důležité, konkrétně jsou to veřejné služby a služby veřejného sektoru. Zmiňuji to především proto, že se v některých zemích krize rozvinula v souvislosti s poštovními službami. Není to chyba samotné Evropy nebo Komise. Lze ji nicméně přičíst konkrétnímu postoji, a to že principem všech odvětví by měl být trh, a ten by měl být vždy otevřený, čímž by některé poštovní služby dostaly podnět k získávání vyšších zisků jinde namísto poskytování služeb spotřebitelům, veřejnosti.
Navádí nás to špatným směrem. Rád bych nakonec viděl v závěru vašeho programu jednoznačné prohlášení, že budete nahlas hovořit o těchto službách veřejného sektoru, a řeknete, jak je třeba s nimi pracovat, na regionální i místní úrovni, a že trh nevyřeší vše.
Na závěr bych se rád připojil k jednomu z vašich bodů: máme novou vládu Spojených států. Chtěl bych vás, pane předsedo, pane komisaři i ostatní, požádat, abyste využili této chvíle a v příštích několika týdnech pracovali s touto novou vládou za účelem vytvoření opravdového partnerství pro evropské, ale také globální sociálně tržní hospodářství. Musíme se chopit příležitosti, kterou nám nabídnul nový prezident Spojených států.
(Potlesk)
Diana Wallis
Paní předsedající, co se týče světové finanční krize a legislativního pracovního programu Komise, měl by program být odpovědí na tuto krizi. Někdo by teď mohl podotknout, že krizi nemáme jen jednu, ale hned několik: samozřejmě finanční, ale i enviromentální tváří v tvář změně klimatu, krizi důvěry v Evropě po irském rozhodnutí a krizi bezpečnostní po nedávných událostech v Gruzii. Ale možná bychom, aniž bychom zlehčovali naše obtíže, měli pod "krizí" vidět spíše "výzvy" - výzvy Evropě, aby se pohnula z místa a naplnila své poslání.
Evropa je bezesporu nejlépe vybaveným regionem světa - s našimi orgány, které jsou schopné řešit tyto otázky a výzvy, které přesahují národní rozměr a vymykají se kontrole jakéhokoli jednotlivého členského státu. Měli bychom navíc být schopni společně reagovat důraznou kolektivní odpovědí, abychom naplnili důvěrou ty, které zastupujeme: občany Evropy.
Dovolte mi uvést jeden příklad. Co se týče finanční krize, myslím si, že tento Parlament může oprávněně prohlásit, že je v čele hry. V práci, kterou jsme jako vyšetřovací výbor vykonávali v souvislosti se zhroucením společnosti Equitable Life, šlo vycítit silnou předzvěst. To byl první varovný výstřel přicházející finanční krize. Tento Parlament vycházel z našeho vyšetřování z loňského června při vytváření řady doporučení - doporučení o finanční regulaci, o administrativní spolupráci mezi regulačními orgány, o přístupu k řešení náhrad a kompenzací, tedy o většině témat z finančního odvětví, kde naši občané momentálně potřebují největší jistotu.
Tato doporučení by odvedla pozornost od Komise, ale konkrétněji také od členských států, zejména od britské vlády, která ještě musí reagovat na to, aby především plně kompenzovala poškozené klienty Equitable Life navzdory tomu, že si svým vlastním způsobem razí cestu na čelo fronty vůči islandským bankám.
Finanční a jiné výzvy, kterým čelíme, nás nutí, pokud máme jako světadíl vystupovat bez škrábanců, jednat ve společné solidaritě a ne jen v mezích národního protekcionismu. Naše skupina, skupina ALDE, chce na pracovní plán odpovědět kladným a progresivním usnesením. Řada mých kolegů vám poskytne podrobnosti ohledně jednotlivých položek, ovšem především klademe důraz na Evropu otevřenou, Evropu zelenou, Evropu podnikavou a Evropu bezpečnou.
Ryszard Czarnecki
(PL) Paní předsedající, pane předsedo, finanční krize a nyní i krize hospodářská ovlivní celou Evropu, a proto musíme společně nést odpovědnost a společně se rozhodovat. Protože budou krizí ovlivněny všechny členské státy a všechny budou muset podniknout nápravné kroky, zpomalit její průběh a zmírňovat její důsledky, musí všechny členské státy společně rozhodovat o opatřeních, která budou přijata.
Stav, v jakém se v současnosti nacházíme, kdy je EU rozdělena na Evropu A - země eurozóny s Velkou Británií - a Evropu B - sestávající z nových členských států a Švédska s Dánskem - znamená rozdělení EU, a to tím spíš, že nyní bojujeme s krizí. Znamená popření jednoho ze základních principů, ze kterých doposud vycházela činnost Evropského společenství: principu solidarity. Takto to dál nejde, pane Barroso.
Akční plán Komise, který byl předložen před třinácti dny, směšuje zásadní záležitosti dohromady se záležitostmi nedůležitými a takovými, které by někdy mohly být důležité, ale tváří v tvář hospodářské krizi svou důležitost ztrácejí. V současnosti je hospodářský růst a boj s rostoucí hrozbou nezaměstnanosti stokrát významnější než otázka změny klimatu. Těší mne, že Evropská komise považuje za prioritu další rozšiřování Evropské unie, tedy přijetí balkánských zemí. Ve skutečnosti je třeba stabilizovat tuto napjatou evropskou oblast, protože stabilizace Balkánu znamená nižší zatížení evropských daňových poplatníků: občanů našich členských států.
Hélène Flautre
(FR) Paní předsedající, úkolem Evropské komise je zajistit transparentnost, lepší informovanost a ochranu našich občanů a spotřebitelů, jak správně podotknul pan Barroso.
I přesto existuje jedna oblast, pane Barroso, ve které byla vaše Komise v tomto ohledu obzvláště neúspěšná, a tou jsou schvalovací postupy pro geneticky modifikované organismy (GMO). Tyto postupy získaly ze všech stran jen kritiku. Je zapotřebí je projednat na dalším zasedání Rady ministrů pro životní prostředí ve dnech 4. a 5. listopadu. 44 evropských regionů se prohlásilo za zónu bez geneticky modifikovaných organismů. Šest členských států využilo ochrannou doložku pro pšenici Monsanto. Za tak silné opozice velké většiny Evropanů, jaké kroky, pane Barroso, podnikáte? Urychlujete obchodní licence. Vydáváte souhlasy, přičemž pokorně následujete doporučení Evropského úřadu pro bezpečnost potravin, jehož stanovisko vychází ze studií toxicity, prováděných společnostmi biologického inženýrství.
V současné podobě jsou evropské postupy opravdovým sítem, skrz které mohou volně procházet komerční zájmy zemědělství. Lidé chtějí vědět o jedovatých účincích GMO a je třeba jim o nich říci. Víte vy sám, pane Barroso, jak jsou toxické? Víte to? Jaké dopady má toxicita GMO na veřejné zdraví a životní prostředí? Proč neexistují žádná pravidla pro zveřejňování původních dat, ze kterých vycházejí závěry studií? Proč nejsou povinné čtvrtletní zkoušky? Proč nám stačí studie, které si vypracují samy společnosti?
Veřejnost má právo na transparentnost, na informace, na diskusi. Toto by měly být cíle Komise ohledně schvalování GMO. Chceme zveřejňování původních dat, pane Barroso. Chceme vidět protichůdné studie, chceme veřejnou diskusi, chceme dlouhodobé testování. Chceme znát zdravotní důsledky GMO.
Pane Barroso, vaše iniciativa na ustavení skupiny šerpů z 27 členských států, kteří by obešli ad hoc skupinu předsednictví a obešli by i vaše komisaře, odpovědné za tyto záležitosti, je zdrojem zmatků a nejasností v oblasti, kde by měly být z vaší pravomoci postupy jasné a spolehlivé.
Chcete, aby veřejnost věřila v Evropu, nebo snad ne, pane Barroso? Tak to dokažte!
Sylvia-Yvonne Kaufmann
(DE) Paní předsedající, výsledkem summitu G20 je snížení úrovně nejnižšího společného jmenovatele. Regulace a transparentnost by měli předejít další krizi. Specifická opatření, která budou uplatňována, nicméně stále nejsou rozhodnuta. Mezinárodní měnový fond (MMF), který díky své neo-liberální politice strukturálních změn strhnul do chudoby a zoufalství mnoho lidí po celém světě, se nyní má stát dozorčím orgánem globálního finančního trhu. Odchýlit se od systému globálního přerozdělování, který je za krizi především zodpovědný, jsme se ani nepokusili. Je paradoxem, že na záchranu bank po celém světě bylo potřeba najít nepředstavitelnou částku 2,5 bilionu EUR. Je to však nejsehranější opatření po jakékoli lidské katastrofě v historii. S takovýmto objemem peněz jsme mohli přemoct nejhorší světovou chudobu a zachránit klima.
Jaké jsou důsledky? Tržní hospodářství musí být nahrazeno globálním sociálním hospodářstvím, a v tom by měla hlavní úlohu hrát Organizace spojených národů. Nový globální finanční řád by měl podporovat sociální blahobyt, zastavit proces zadlužování a dosáhnout pokroku, co se týče ekologicky udržitelné hospodářské činnosti. Při utváření tohoto nového pořádku může Evropská unie hrát vedoucí úlohu, pokud prokáže, že jednotné evropské kroky úspěšně bojují s recesí jako důsledkem finanční krize. Toto se ale může stát, jen pokud si EU nejdřív zamete před vlastním prahem.
Pan předseda Komise, pan Barroso, dříve prohlásil, že "mimořádné okolnosti vyžadují mimořádná opatření". To je pravda, ale pak musíme mít odvahu. Mít odvahu na to, abychom prakticky zastaralý pakt stability v Evropě nahradili hospodářským a sociálním paktem, který zaváže všechny členské státy k tomu, aby navzájem sladily své hospodářské a finanční politiky. Pak musíme mít odvahu a ukázat Komisi konečně jako rozhodnou a bez jakýchkoli možná a snad, umístit sociální spravedlnost na vrchol evropské agendy. Sociálním otázkám opět není v legislativním a pracovním programu přiznána dostatečná důležitost. Sociální tlak je zmíněn jen zběžně, jako něco, na co se musí reagovat v dobách hospodářské naléhavosti. Proč nezmiňujete závažné sociální problémy přímo? Proč jasně neřeknete, že stále větší rozdíly mezi bohatými a chudými již nejsou přípustné? Proč jasně neřeknete, že privatizace zisků a znárodnění ztrát již nejsou přípustné? Ptám se sám sebe, kdy Komise, která čelí drastické míře nezaměstnanosti, konečně pochopí, že nemůžeme pokračovat jako předtím, jak se to navrhuje v pracovním programu. Neoliberalismus prostě a jednoduše zničil hospodářství a závan změny je v Evropě hodně opožděný.
Paul Marie Coûteaux
(FR) Paní předsedající, jsem - a věřím, že nejen já - dotčen protichůdností nejpádnějších současných faktů a tím, co slyším v této sněmovně - především od představitelů Rady a Komise, ale také od mých zarytě proevropských kolegů. V souvislosti s touto protichůdností nemohu nepřipomenout Byzanc, a líbivé a samolibé projevy byzantských vládců v dobách, kdy jejich říše upadala do záhuby.
Máme co do činění nejen s tzv. krizí - což je pro popsání recese výraz až směšně nepřiměřený - nýbrž se zhroucením naprostých základů procesu globalizace, který tolik poznamenal dvacáté století. Nepovažuji to jen za krizi úvěrového systému. Je to krize důvěry; a je to vaše politická důvěra, co bylo přihozeno do této krize, a vyzývám vás, abyste se odvážili přiznat skutečnou závažnost situace. Nemám čas na vyjmenovávání všech principů této důvěry, ale uvolnění úvěrů a množství půjček jsou očividně důsledkem slepé důvěry v neviditelnou ruku a snad i v nevyhnutelnost pokroku.
Není ani třeba zdůrazňovat, že odpovědí musí být vládní kontrola úvěrů. Stejně tak volný obchod - jeho intenzivní šíření - není žádným řešením. Řešením je na druhé straně návrat k ochraně našich hranic, jak si to uvědomují i naši občané. Politickou moc by si nikdy neměly uzurpovat takové superstruktury, jaké máme my zde, a z tohoto pohledu by vás měl přimět k zamyšlení i neúspěch Lisabonské smlouvy. Potřebujeme se vrátit ke skutečně legitimní moci, tedy ke svrchovanému státu.
Luca Romagnoli
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, finanční krize a zpomalení hospodářství zvýrazňují ústřední úlohu, kterou by měly hrát členské státy a celá Evropská unie v zajišťování sociálně hospodářského blahobytu; je ovšem třeba podotknout, že by politika měla znovu převzít veškerou kontrolu hospodářství, ale také všemi způsoby bojovat s virtuálními financemi, které stále ovládají životy milionů lidí.
Omezení dopadů globálního zpomalení na evropské hospodářství v oblasti zaměstnanosti a hospodářské činnosti by mělo spočívat v podpoře přístupu založeného na evropském sociálním modelu. Priority pro rok 2009 by měly být následující: zaměstnanost a sociální podpora růstu. Až poté přicházejí konečně na řadu praktická opatření pro reformu pravidel evropského finančního systému, v návaznosti na to, kdy mohl bankovní a finanční systém plenit a ždímat veřejný majetek a soukromé osoby.
Strategie Komise podporovat ty, kdo přicházejí o pracovní místa, mi přijde příliš málo a příliš pozdě, stejně jako podpora malých a středních podniků a investice do výzkumu. A především konstatuji to, že urychlování a realizace programů soudržnosti odvádí pozornost od jiných potřeb. Dříve, než se budeme starat o vybudování důvěry v trhy, měly by vlády a úřady obnovit důvěru občanů v to, že ti, kteří jim vládnou, jsou nezávislí na vlivu volných financí.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Paní předsedající, doopravdy nebudu hovořit o rozpoznání finanční krize. Všichni se shodneme na tom, že začala jako krize likvidity, která se pak přeměnila na krizi solventnosti, poté skončila jako krize důvěryhodnosti a vyústila v nedostatek úvěrů, což nyní poškozuje skutečné hospodářství.
Na rozdíl od toho, co zde bylo řečeno, nebyla naše odpověď reakcí sjednocené Evropy. Přinejlepším to byla koordinovaná odpověď. Můžete říci, že za současného stavu je to to nejlepší, co je možné udělat. Já nicméně věřím, že toho můžeme udělat mnohem víc.
Co se týče záchranných opatření ve finanční oblasti a dále likvidity a solventnosti, je šokující, že trhům v jednu chvíli pomáhají a poskytují jim půjčky tři instituce: jmenovitě Evropská centrální banka, Evropská investiční banka a sama Komise. Ke vší škodě spolu tyto tři instituce soutěží.
Co se týče boje s krizí ve skutečném hospodářství, Washingtonský summit sice oznámil rozpočtové prostředky, ovšem neřekl, jaké to budou. Některé země si vyberou cestu snížení daní, zatímco jiné si vyberou programy veřejných výdajů na způsob nejčistšího keynesiánství. Udělali bychom dobře, kdybychom odhalili, jestliže všechny tyto akce nejsou koordinované, zda ty, které fungují, budou prospěšné těm, které nefungují. Také by bylo vhodné stanovit pravidla ohledně paktu stability a růstu.
Z mezinárodního hlediska je pravda, že má země, Španělsko, a také Česká republika a Nizozemsko ve Washingtonu byly, ale nezúčastnily se žádného přípravného zasedání a není vůbec jisté, jestli se jich zúčastní v budoucnosti.
Rád bych od Rady a Komise slyšel, jak plánují reformovat výkonnou radu Mezinárodního měnového fondu a co chtějí udělat pro to, aby ve Fondu finanční stability byly zastoupeny všechny země, které by tam měly být.
Skončím varováním. Po Parlamentu se chce, aby se spolupůsobil v programu Komise: vždycky se tak dělo. Pokud by Komise věnovala pozornost varování, která jsme jí od roku 1999 opakovaně dávali ve zprávách, které ale Komise, a hlavně pan McCreevy ignorovali, byla by dnešní situace zcela jiná.
Robert Goebbels
(FR) Paní předsedající, rok 2009 do historie vejde jako rok druhé velké světové hospodářské krize.
John Kenneth Galbraith ve své knize o krizi z roku 1929 napsal, cituji: "Zvláštním znakem velkého krachu z roku 1929 bylo to, že po špatném přišlo horší." Krize rizikových hypoték spustila deflační spirálu, která nejenže zpustošila finanční systém, když odmazala přes 60 % mezinárodní hodnoty akcií.
Tato krize likvidity a solventnosti rostoucí měrou ovlivňuje také skutečné hospodářství. Pojem "skutečné hospodářství" jako protiklad finančního odvětví je zajímavý. Podtrhuje virtuální povahu většiny finančních aktiv. Těsně po zhroucení finančních trhů zažíváme oživení národních vlád. Viděli jsme řadu summitů. Výsledkem washingtonského summitu je působivý soubor chvályhodných úmyslů. Díky nadání poučit se minulosti, které je pro všechny naše vůdce, kteří nám vládnou, malé nebo velké, typické, byla energická opatření vypracována s ohledem na řádné posouzení rizik a vyvarování se nadměrných pákových efektů. Dozor se má stát účinnější bez dusivých inovací. Říkáme: Poslouchejte! Poslouchejte!, a mezitím čekáme na podrobnosti vhodného systému regulace, který vyloučí nadměrná rizika, ale také se jím nechytíme do pasti přehnané regulace.
Návrat národních vlád do pozice regulátorů trhu je třeba uvítat, ovšem nevýhodou je, že to často znamená návrat prospěchářského národního státu.
Ve světě, který je otevřenější než v roce 1929, ztrácejí veškeré vnitrostátní kroky rychle na síle. Recese vyžaduje opatření v duchu mezinárodní solidarity. Evropská unie musí mobilizovat všechny síly, složit dohromady všechny dostupné vnitrostátní rozpočtové zdroje a investovat je přednostně do infrastruktury pro růst a upevnění kupní síly.
Zvolený prezident Barack Obama vyhlásil zájem na zahájení programu hospodářské obnovy, jehož náklady by odpovídaly čtyřem procentům HDP Spojených států. 27 členských států Unie, které dohromady mají menší dluh než Spojené státy, by měly vynaložit obdobné úsilí, aby dostaly Evropu a celý svět ven z finanční krize, která hrozí tím, že negativně zasáhne všechny.
Jean Marie Beaupuy
(FR) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, v roce 2009, jak všichni víme, proběhnou evropské volby. V roce 2009 bude také jmenována nová Komise. V roce 2009 se bude samozřejmě měnit předsednictví. Význam všech těchto věcí je nicméně jen relativní. Život jde dál a naši občané očekávají, že naše orgány se budou starat o jejich zájmy a vždy přitom budou myslet na budoucnost, budou naplňovat dlouhodobé cíle a budou schopné ihned přijmout kroky k jejich dosažení.
V tomto duchu bych rád zdůraznil dvě základní oblasti činností pro rok 2009. První z nich zmínili všichni řečníci a je jí odpověď na finanční krizi. Jasně jsem si všimnul, a každý z nás si tak všimnul, zlatých hvězd, jimiž Komise a předsednictví oceňovaly sebe sama. Dokonce bych to, pane komisaři, řekl tak, že můžeme oslavovat vstřelení první branky, ale zápas zdaleka neskončil.
Proto by si předsednictví a Rada, pokud mohu něco navrhnout, měly pospíšit a zasáhnout, dokud je železo horké, aby tak zajistily, že 27 členských států přijde urychleně s účinnými odpověďmi na finanční krizi.
Ale jak se to často říkává, skrývá v sobě jedna krize vždy krizi další, a pokud chceme být připraveni i na další krizi, musí být program na rok 2009, a předseda Barroso naznačil, že takový i bude, schopen reagovat na výzvy, se kterými jsme konfrontováni.
Proto ve skupině Aliance liberálů a demokratů pro Evropu, jak má kolegyně paní Wallisová řekla, připravujeme různé návrhy. O některých z nich zde budou mí kolegové hovořit. Rád bych zdůraznil jeden z bodů, který považuji za zásadní a na který se musíme jasně zaměřit, a tím je nutnost zajistit, aby v roce 2009 Komise brala plně v úvahu strukturální fondy, které v současnosti tvoří 36 % našeho rozpočtu a které nám dovolí přijímat mnohem účinnější opatření, vzbudit solidaritu mezi našimi regiony a pro nás samotné budou nástroji, bez kterých bychom nemohli obstát před výzvami dnešní doby.
Skončím tím, že jak se blíží zima, nesmíme zapomenout na krizi bydlení. Počítáme s tím, pane komisaři, že v této oblasti přijmete opatření, především v reakci na naše dva požadavky týkající se studií o otázce bydlení.
Mario Borghezio
(IT) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, naneštěstí, viděno z našeho pohledu, si krize vyžádala restrukturalizaci bankovního odvětví na našem světadíle, ale nevedla k tomu, co je v Evropě naléhavě nutné, totiž aby zde vznikla, abych hovořil bez obalu, skupina seriózních finančních operátorů skutečně schopných plánovat budoucí rámec trhů. Není to zjevné, a nelze to vidět.
Jedna věc je však jistá: všechny regulace navržené skupinou G20 zůstanou jen množstvím slov, dokud budou nedotknutelné daňové ráje. To je významný prvek, který v programu stále chybí, a který ani není zmiňován v oficiálních diskusích v členských státech; prostřednictvím těchto daňových rájů lze zcela obejít pravidla, která chceme zavést, která jsou slibována, pokud jde o finanční trhy. Když byl senátorem, navrhoval nově zvolený prezident Obama proti daňovým rájům přísná opatření a nás by zajímalo, jestli bude mít jako prezident, pokud jde o síť vysokých financí, která kontrolovala pohyby, ale také vůči štědrým mulitimilionářům, kteří platili volby, dostatek odvahy k tomu, aby v této otázce jednal a aby přesvědčil nejen Spojené státy, ale také Evropu, a především Velkou Británii.
Věřím, že namísto obecného deklarování principů bychom měli vyžadovat, aby byla přijaty účinné a konkrétní iniciativy, které jsou opravdu schopné zajistit obnovu hospodářství a výroby, jak je to nezbytné pro předcházení dalším hospodářským krizím a k vymanění se ze současné krize.
Vzhledem k současné situaci, vyznačující se všeobecnou a rozšířenou zadlužeností trhu a silnou deflací kvůli nedostatečnému oběhu peněz, je absurdní navrhovat další zadlužování členských států vůči soukromým centrálním bankám, aby poskytly samotnému úvěrovému systému a spotřebnímu trhu likviditu.
Rád bych projev zakončil jednou poznámkou: zdá se mi jisté a jednoznačné, že existuje možnost, že tato krize povede k návrhu na světový orgán pro hospodářství a rovněž pro politiku; světový řád, kterého se ještě před několika měsíci všichni obávali a vyhýbali se mu, se nám dnes jeví jako nevyhnutelný a vítáme ho, jako by byl spásou. Ne globalizaci!
Rebecca Harms
(DE) Paní předsedající, nejprve bych chtěla říci, že vše, co Komise a Rada dnes prohlásily o Zeleném novém údělu v souvislosti se světovou finanční krizí, je podle mne nesprávné, a že až dosud nebylo vyhlášení Nového zeleného údělu podloženo žádným politickým prohlášením.
Již několik měsíců se evropské organizace průmyslu brání proti naší evropské strategii v oblasti klimatu a energie. Návrhy komisaře Dimase, komisaře Piebalgse a pana Michela týkající se rozvojové politiky byly soustavně změkčovány, zeslabovány a odkládány. Tento přístup jakýmkoliv způsobem neskončil s finanční krizí; průmysl začal naopak finanční krizi využívat k ještě většímu tlaku proti systematické klimatické a energetické politice.
Jsem přesvědčena, že tato skutečnost musí být na tomto místě zaznamenána, protože pravda vyjde najevo a jen dovoláváním se formulace nové politiky se nikam neposuneme. Podíváte-li se blíže na současné třístranné jednání - jednání o klimatické politice mezi Radou, Komisí a Parlamentem - budete si moci všimnout, že mám pravdu. Je tomu tak proto, že tato jednání se nevyznačují právě ambicemi, ale přesně tou překonanou politikou průmyslu, o které tady nechtějí slyšet, nebo se nám to tak říká. Podle mne za to nesou odpovědnost předseda Komise pan Barroso a komisař pro průmysl pan Verheugen. Těší mne, že tento Parlament konečně rozhodl projevit svou odporu lidem, jako jsou například pan Dimas a pan Michel, kteří skutečně zastupují udržitelné strategie. Musíme být v tuto chvíli upřímní.
Pan Steiner z UNEP (programu Organizace spojených národů pro životní prostředí) představil předminulý týden v Londýně velice dobrý plán. Vraťme se zpátky k naší práci a zanechme planých proslovů, jejichž jsme byli svědky v první části této rozpravy. V příštích několika týdnech budeme mít příležitost dovést třístranné jednání ke konci a potom budeme schopni zhodnotit, zda dnes Komise a Rada jen fingovaly, nebo zda mluvily vážně.
Esko Seppänen
(FI) Paní předsedající, pane komisaři, svět trpí "nemocí šílených peněz". Nemoc je to americká a způsobují ji levné a nevázané peníze. Hodnota majetku byla uvedena do souladu, když se na burze a v zápalu kolem realitního trhu investoři společně opili. Jak se tato nákaza šířila ve formě derivátů a swapů burzami, stala se pandemickou. Teď přichází kocovina.
Spojené státy americké jsou vlastí kapitalismu, kde jsou mateřským jazykem peníze a kde je moc v rukou diktátu trhu. Na všechno dohlíží vláda, která jako tvůrce pravidel zvlčila: jak přijde na touhu po šílených penězích, neexistují žádné právní překážky nebo mravní zábrany. Zažili tam nejúžasnější boom růstu v hospodářské historii, kterým byla spotřeba bez úspor, a nyní se Spojené státy staly největším dlužníkem.
Potom se Wall Street jako reaktor v čínském syndromu zhroutil a systém se najednou zaplnil jedovatými obligacemi a radioaktivními dluhy. Poráží nezdravé banky, které byly postiženy nadměrnými spekulacemi. Zatímco se zisky spekulantů privatizovaly, ztráty se nyní socializují a soukromý dluh je nahrazován dluhem veřejným. Trhy byly volné a nic a nikdo nechránil kapitalismus před ním samotným, před totalitou peněz. Investiční banky se chovaly jako hejno sarančat na poli.
Hodnota měny obchodované na trzích je 125násobkem skutečné hodnoty samotných peněz.
Většina z volných peněz jsou směšné virtuální peníze, které se nyní vrací na konečné účty bank jako řada odpisů. Nyní hrozí úvěrovou recesí: Existuje riziko, že se dluhy a bankovní krize stanou všeobjímající hospodářskou krizí, projevující se hladem, nezaměstnaností a špatným sociálním zdravím. Víme, kdo jsou viníci: počet obětí teprve uvidíme.
Kathy Sinnott
Paní předsedající, ráda bych řekla paní komisařce, že se bude nyní i v nadcházejícím pracovním programu potýkat s finanční krizí. Tato krize postihla různé evropské země různým způsobem, ale jedna věc je jasná: finanční instituce všech zemí koupily větší či menší množství toxického hypotékového dluhu Spojených států, vycházejícího z rizikových půjček. Víte, kolik si Evropané koupili produktů jako například zajištěných dluhových obligací, které měly mít podle popisu amerických ratingových agentur jisté hodnocení, ale které se při pozdějším zkoumání poté, co selhaly, ukázaly být toxickými dluhopisy? Ukázalo se, že jde o nebezpečné projekty. Zdá se mi, že pokud bylo takové množství dluhů tak lehko prodáno, musí být jejich kvalita, popsaná těmito agenturami, naprosto zkreslená.
Zajímalo by mne, zda byla tvrzení o těchto produktech, prohlášená při jejich prodeji, prověřena Komisí, a pokud ano, tak zda si Komise myslí, že byla zkreslená? Pokud je tomu skutečně tak, věděla bych také ráda, zda si Komise myslí, že existují nějaké právní kroky proti těmto ratingovým agenturám ve prospěch těch, kteří byli poškozeni jejich nedbalostí, a nebo ještě hůř, protože v této fázi poškodili celý finanční systém.
Andreas Mölzer
(DE) Paní předsedající, EU v současnosti zažívá nárůst popularity a větší důvěry, protože v jejích zdech hledají národy a veřejnost oporu a doufají, že má dost síly na boj s finanční a hospodářskou krizí.
Díky velikosti vnitřního trhu a díky euru má Unie nepochybně lepší šanci na překonání krize. Unie má nicméně povinnosti a musí tyto povinnosti vůči suverenitě a vůči občanům plnit tak, že je ochrání před bezbřehou chamtivostí a důsledky globalizace. Odpověď na tuto krizi musí sestávat i z jiných věcí než půjček automobilovému průmyslu v hodnotě miliard eur; je třeba podporovat i malé a střední podniky, které jsou konec konců největšími zaměstnavateli. Evropská pracovní síla nesmí za žádnou cenu upadnout do nezaměstnanosti ve prospěch vlny pracovníků ze třetích zemí kvalifikovaných modrou kartou.
Proto je úkolem EU zajistit, aby se její občané brzy neprobudili do Evropy, která ztratila poslední zbytky národního bohatství, do Evropy s hromadným přistěhovalectvím.
Giles Chichester
Paní předsedající, věci se většinou nedějí v příhodných chvílích a jakákoli krize je z principu nepříhodnou. Finanční a hospodářská krize, které nyní čelíme, jsou nepříjemné samy o sobě, ale navíc přicházejí v posledních měsících funkčního období tohoto Parlamentu a v posledním roce Komise, kdy bychom obyčejně všichni mysleli na další volby a nová jmenování.
Tento pracovní program Komise trochu zní jako "všechno při starém", ovšem podmínky vyžadují nové myšlenky týkající se toho, jak řešit situaci, která hrozí hlubokou recesí. Staví Evropu proti velké výzvě, kdy je třeba přijmout většinu opatření fiskální politiky na vnitrostátní úrovni, ovšem se zásadní úlohu EU při jejich koordinaci. Význam toho podtrhuje především velikost výzev, kterým čelíme.
V oblasti energetiky máme vcelku dobré nápady na to, co je třeba podniknout, ale většina z nich je na časovém půdorysu příštího roku nebo dvou, takže jediná možnost, jak rychle zasáhnout - což by pomohlo - spočívá pouze v oblasti opatření na zvýšení energetické účinnosti. Dvě konkrétní cesty, jak pomoci situaci, jsou tedy povolení nižší DPH u zlepšení energetické účinnosti budov a zahájení informační kampaně na podporu změn v chování veřejnosti.
Kromě toho se mi zdá, že již nikdy nebude lepší příležitost k vytvoření skvělé evropské skupiny moudrých osob - a zde doporučuji, aby to byli moudří muži a moudré ženy - aby zkoumali výzvy, kterým čelíme, a navrhli originální řešení, jiná než je krátkodobá pomoc spočívající ve vyhazování peněz na daňové úlevy. Doufám, že Rada a Komise dá tomuto nápadu zelenou.
Poul Nyrup Rasmussen
Paní předsedající, nyní se nacházíme uprostřed bludného kruhu, který spočívá v tom, že když se hospodářství dostane do záporných čísel, finanční instituce vykazují na konečných účtech další ztráty, což vede k dalšímu napětí na mezibankovním trhu, a to vede k dalšímu omezování úvěrů, což vede k dalšímu poklesu. Veřejnost nepochopí, jak můžeme užít peníze daňových poplatníků na záchranu bank a nepoužít je na vytvoření pracovních míst. Proto bychom se dnes měli zaměřit na to, jak znovu posoudit tento úvěrový krach, ale - hlavně a především - tuto recesi, uprostřed níž se nacházíme. Myslím, že se v příštím roce existuje v Evropské unii riziko záporného růstu -1 % - ne jen -0,3 %, ale -1 %. Tuto - a ne nepravděpodobnou - vyhlídku musíme začlenit do našich cílů a naší povinností je takové recesi zabránit. Mínus jedno procento v příštím roce znamená více než -3 % oproti paktu růstu a stability.
Chci říci to, že pakt růstu a stability nemůžeme zachránit, pokud něco neučiníme. Pokud nic neučiníme, situace se jen zhorší.
Nyní přichází otázka, co můžeme udělat? Vím, že to není otázka jednoduchá. Vím, že mezi vládami existují neshody, ale myslím, že Komse je povinna pokusit se všechny vlády sjednotit, aby byl tento jeden jednoduchý úkol splněn. Vím, že v Berlíně na koordinaci odpovídáte: "děkujeme, nechceme", protože by to obnášelo další výlohy německé vlády na vlády ostatní. Řekl bych, že tak dělat nemusíte, drazí berlínští přátelé. Můžeme podnikat společné kroky, aniž by to s sebou neslo i výlohy jedné vlády na jiné.
Jde o to uvědomit si, že současným investováním získáte v příštích několika letech přidanou hodnotu.
Mezinárodní měnový fond (MMF) udělal jednoduchý výpočet. Představte si, že každý ze států G20 investuje do pracovních míst jen o jedno procento svého HDP navíc. Pokud tak učiní najednou, vznikne jedno volné procento navíc. Proto tvrdím, že tak může učinit každá evropská vláda, jestliže tak učiní najednou. Pokud by každá vláda v Evropě investovala 1 procento svého HDP do potírání recese, udělala to chytře a udělala to sociálně pro více pracovních míst a lepší pracovní místa a starala se o nejzranitelnější skupiny, měla by poté každá taková vláda jedno volné procento navíc.
Proto musím jednoduše naléhat na místopředsedkyni Komise paní Wallströmovou, aby předložila jeden jednoduchý scénář, který by ukázal, co by se stalo, pokud by všechny velké vlády udělaly to, co zde popisuji, a který by dokázal, že by to znamenalo výhodu pro všechny, a to nejen pro pracovní místa, ale i pro veřejné rozpočty a také pro pakt růstu a stability. Je to snadný příklad. Pokud nemáte nástroje, já je mám. Rád bych vám ukázal, jak je použít.
(Potlesk)
Andrew Duff
Paní předsedající, krize bude mít zásadní dopad na budoucnost eura. Dánsko a Švédsko by se měly stát členy eurozóny dřív, než se předpokládalo, a ve Spojeném království je nejvyšší čas, aby o tom začala debata. Pan Brown v roce 1997 určil známých pět tzv. testů, kterými bychom mohli posoudit přistoupení libry k jednotné měně. Za krize je najednou splněno všech pět. Libra spadla na konkurenceschopný směnný kurz, pracovní trhy jsou pružné, City, dříve tak hrdé, nyní riskuje, že bude vytlačeno na okraj silnějším dozorem a regulací uvnitř eurozóny, a hospodářské cykly Spojeného království a eurozóny jsou nyní plně synchronizované, jelikož se společně propadáme do recese.
Chytře maskovaná účast pana Browna na pařížském summitu Euroskupiny byla velkým úspěchem francouzského předsednictví. Vyzývám pana Browna, aby nyní změnil podmínky debaty ve Spojeném království. Pokud to nezvládne, bude libra jako věčný ping-pongový míček létat nekontrolovaným způsobem mezi velkými míči eurem a dolarem.
Irena Belohorská
(SK) Jako slovenská poslankyně velmi oceňuji vstup Slovenska do eurozóny. Je tu jasný důkaz, že se vize a prognózy zkušených ekonomů nenaplní. Před šestnácti lety zavrhovali evropští vizionáři a ekonomové myšlenku samostatné a životaschopné Slovenské republiky. V současnosti je Slovensko v hospodářství lídrem nové dvanáctky.
Doporučuji Evropské komisi, aby se namísto hospodářsky neplodných vizí při tvorbě svých priorit soustředila přímo na občana a jeho potřeby. Tím myslím hlavně zdraví a kvalitní sociální podmínky na důstojný život. V době hospodářského stresu a sociálního tlaku na lidi není možné zapomínat na jejich zdraví.
Volný pohyb lidí v Evropské unii není podložen přístupem k zdravotní péči, především k prevenci. Kromě toho je třeba zabezpečit účinné provádění přeshraniční péče o pacienty. Bez zdravého občana nemůže být zdravá Unie.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Paní předsedající, je jasné, že pracovní program Komise na rok 2009 je v oblasti zahraniční politiky, stejně jako ve všech jiných oblastech, nerozlučně propojen s mezinárodní finanční krizí, jak nám ostatně řekl předseda Komise, pan Barroso.
Proto pochopíme, že je správné podporovat reformu brettonwodských institucí, pobídnout znovuzahájení rozhovorů ve Světové obchodní organizaci a úzce následovat pokusy o reformu systému OSN a jejích úřadů, která začne v únoru.
Je také jasné, paní předsedající, že musíme vytvořit nové vztahy s nastupující vládou Spojených států, země, se kterou se v mnoha otázkách shodujeme, ale v mnoha také ne, například ohledně trestu smrti, Mezinárodního trestního tribunálu a především Kjótského protokolu. Musíme zaujmout postoje k příštímu summitu v Kodani, zákonům s extrateritoriálním účinkem a dalším otázkám.
Je také důležité zaujmout postoje k záležitostem střední Asie: jaderné krizi v Íránu, vyhlášení příměří a zodpovědnému stažení se z Iráku a požadavku vlády Spojených států na zvýšenou účast západu v Afghánistánu. Musíme také dohlédnout na to, jakým způsobem lze překonat zablokovaná jednání na Středním východě.
Co se týče amerického kontinentu, paní předsedající, je nezbytně nutné podporovat úsilí Komise, a především paní komisařky Benity Ferrerové, na uzavření dohod o přidružení se Střední Amerikou, a zejména přijetí nového směru v jednáních s Andským společenstvím.
Po strategickém přidružení, které Evropská komise zahájila s Brazílií a Mexikem, by tento postup možná mohl napomoci utvářet postoj, který bude přijat v jednáních o dohodě se sdružením Mercosur, jež už tak dloho stagnuje.
Paní předsedající, na našem světadíle musíme postoupit kupředu v otázce dohody o přidružení s Ruskem, ovšem pouze na základě dodržování mezinárodního práva. V této souvislosti je třeba velmi jasně zdůrazňovat respektování hranic a lidských práv, rozvíjet politiku sousedství a současně také podporovat dohody o přidružení a stabilizaci.
Jak uvedl pan předseda Komise, je jasné, že musíme udělat hodně práce v souvislosti s řešením situace v Africe. Paní předsedající, jsem přesvědčen, že je velice důležité, aby Evropská unie po ukončení reformy (prostřednictvím Lisabonské smlouvy) a procesu rozšíření přijala, či spíše znovu nabyla, v zásadě zeměpisný status, a vzala přitom v potaz, že mezi dneškem a rokem 2050 pohltí Čína s Indií 50 % světového hrubého domácího produktu, jak se již jednou stalo okolo roku 1800.
Z toho důvodu, paní předsedající, je zapotřebí další plánování a můžu prohlásit, paní místopředsedkyně, že naše politická skupina v této práci Komisi podpoří.
Pervenche Berès
(FR) Paní předsedající, co se týče G20, věřím, že Evropská unie na tomto summitu předložila dobré návrhy. Když ale člověk čte závěry summitu, zdá se mu, jako by jim něco scházelo. Jak budeme řešit otázky ratingových agentur, zajišťovacích fondů a daňových rájů? Dobrou vůlí přímo oplývají, ale pokud se spolehneme výhradně na autoregulaci a kodexy chování, neuspějeme. Buďme realističtí a ambiciózní.
Co se týče zastoupení Evropské unie, její obraz nebyl upřímně tak lichotivý. Musíme učinit pokrok. Existuje věc, kterou si musí uvědomit jak velké, tak malé členské státy, které občas obsazují vedoucí pozice v Mezinárodním měnovém fondu (MMF) a vůbec se jim nechce je opouštět. Abychom mohli do budoucnosti zlepšit vzhled Evropské unie, musí každý přispět svým dílem.
Co se týče skutečného hospodářství, vyslechla jsem, co říkal pan předseda Barroso, a docela mne to překvapilo. Pokud Komise využije své právo na iniciativu, chová se podle něj populisticky. Proto vyzývám Komisi, aby přijala návrhy, které učinil můj kolega pan Poul Nyrup Rasmussen, i přesto, že by pak mohli vypadat jako populisté. Skutečnost je taková, že pokud v oblasti skutečného hospodářství nepodnikneme žádné kroky, dočkáme se stejného pádu a přijetí stejné strategie hospodářské obnovy, jakou na záchranu svého bankovního odvětví zahájilo Irsko, strategie "každý za sebe", se kterou v čase světové krize globálního hospodářství nelze uspět.
Bylo by to jen plýtvání peněz, které by Evropské unii ani náhodou nepomohlo dohnat Spojené státy, které již vytvořily rozsáhlý plán obnovy.
Musíme přemýšlet evropsky, musíme přemýšlet globálně a naše kroky musí být dohodnuté a sladěné a musí ponechat pole i pro iniciativy Komise. Ty očekáváme od jejího sdělení dne 26. listopadu. Očekáváme ambiciózní plán evropské obnovy.
Lena Ek
Paní předsedající, krize by neměla být jen dobou k opatřením, ale také k reflexi. Sestavení klimatického balíčku nezachrání jen klima - když nás ušetří katastrof a epidemií a vyhneme se nákladům - ale je také nejlepší přípravou na dobu, která přijde. Za recese se musíme připravit na budoucnost a na nové trhy. Myslím, že nám dnes hrozí nebezpečí, že po špatných penězích vyhodíme i ty dobré.
Až se dostaneme přes toto období, budou si spotřebitelé doopravdy chtít koupit velké auto s velkou spotřebou, nebo radši zvolí malé a úsporné? Když jsem studovala, měla jsem profesora, který říkal: "když pochybuješ, neber to". To, co skutečně potřebujeme, je nový zelený plán pro investice, inovační výzkum a energeticky výhodné technologie, včetně technologií v autech. Potřebujeme udržitelný zelený nový úděl pro nová pracovní místa a nové bohatství, udržitelným způsobem.
Skupina ALDE bude usilovat o otevřenou, zelenou, bezpečnou a podnikatelskou Evropu a v těchto oblastech budeme podporovat pracovní program Komise.
Manfred Weber
(DE) Paní předsedající, paní místopředsedkyně, dnes bych rád hovořil o vnitřní bezpečnosti a pracovním programu. Nejprve bych však chtěl zmínit jinou otázku. Celou dobu hovoříme o bankách. Před několika týdny v mém regionu zbankrotovala velká společnost s dvěma tisíci zaměstnanci, kteří nyní čelí zruinování, protože banky omezují úvěry. Zde je vidět, že krize již jasně udeřila i na skutečné hospodářství, a proto navrhuji Komisi, abychom se podívali na jednu z odpovědí a prozkoumali právní předpisy o dotacích, které v současnosti, pokud jde o banky, opouštíme a které jsou najednou bez účinku, a změnili jej pro podmínky současné krize. Tímto způsobem můžeme pomoci i středním podnikům.
Hlavní téma, o kterém chci hovořit, se nicméně týká pracovního programu Komise a vnitřní bezpečnosti. Když jsem program četl, byl jsem zklamán, protože se kromě hospodářských otázek netýká žádných jiných významných výzev. Pozoruji, že Schengenský informační systém (SIS) učinil obrovský pokrok. Nyní se připojuje Švýcarsko a již před připojením zaznamenalo díky přístupům k SIS významné úspěchy. I přesto program podle všeho nevysvětluje, jak Komise plánuje konečně vytvořit systém SIS II a provozovat jej. Každý měsíc je ve stále větším prodlení a nedochází k žádnému pokroku.
Nedosáhli jsme také žádného pokroku v druhé oblasti, která je s ohledem na policejní spolupráci mimořádně důležitá, a tou je boj proti organizovanému zločinu a praktická spolupráce policejních organizací. Postrádáme jasný právní rámec. Ani o tomto tématu jsem bohužel v pracovním programu na rok 2009 nic nenašel. Rád bych v této oblasti pozoroval větší nasazení.
Za třetí, v programu jsou popisovány migrace, přistěhovalecká síť, přistěhovalectví a modrá karta, o které budeme hovořit zítra. Veřejnost by k přistěhovalectví přistupovala mnohem otevřeněji, kdybychom jim jasně vysvětlili, že bojujeme proti nezákonnému přistěhovalectví a že ho také ukončíme. To je jedna z oblastí propojení, které nesmíme přehlížet.
Jan Andersson
(SV) Paní předsedající, paní komisařko, je dobré vést společnou rozpravu o hospodářské krizi, poklesu ve skutečném hospodářství a pracovním programu Komise. Tyto otázky spolu souvisí. Je také dobré, že Komise navrhuje koordinované úsilí. To ovšem podle mne není dostatečně zachyceno v pracovním programu.
V Radě se objevily hlasy, že bychom nyní měli omezit investice do životního prostředí a také své cíle v oblasti životního prostředí. S tímto názorem rozhodně nesouhlasím. Stejně tak nesouhlasím ani s názorem, který vyjádřilo mnoho jiných, že bychom měli omezit sociální oblast. Musíme ve skutečnosti udělat úplný opak. Je zapotřebí investovat do výzkumu a vývoje, nových environmentálních technologií a nové infrastruktury, která je k životnímu prostředí mnohem šetrnější než ta, kterou máme dnes. Musíme školit pracovní síly a zajistit, aby mladí lidé získali správné vzdělání, a abychom tak byli schopni zachovat si konkurenceschopnost, ale také posilovat jednotlivce do budoucna.
Když se vrátím k pracovnímu programu a zaměřím se na sociální oblast, zjistím, že Komise si ji za prioritní oblast nezvolila. Dovolte mi uvést dva příklady. Slyšeli jsme pana Rasmussena; teď si myslím, že bychom měli být vyslyšeni i my ze sociální oblasti. Zpráva, za kterou jsem byl zodpovědný, se zabývala rovným zacházením na trhu práce v rámci EU a dále právem na kolektivní akci za rovné zacházení. Komise teď musí zareagovat konkrétními opatřeními pro rovné zacházení na trhu práce v EU, a to pozměněním směrnice o vysílání pracovníků a pomocí sociálního protokolu. To je první věc. Druhou je to, co se děje v oblasti pracovního prostředí, kde můžeme v rámci EU pozorovat nárůst počtu nehod, tedy alespoň v některých členských státech, a to proto, že jsme této oblasti přidělili nižší prioritu. I na to musí Komise reagovat, abychom mohli provázat dlouhodobý udržitelný rozvoj v jeho pilířích hospodářském, environmentálním a sociálním.
Malcolm Harbour
Paní předsedající, rád bych z pohledu Výboru pro vnitřní trh hovořil o tom, co se děje ve skutečném hospodářství. Před dvěma týdny jsem se vypravil podívat na některé malé podniky - úspěšné dodavatele pro vesmírný, automobilový a energetický průmysl.
Jejich problémem je to, že zaměstnávají mnoho kvalifikovaných pracovníků, ale jejich objednávky se zpomalily, a někde dokonce úplně zastavily. To jsou ti lidé, o kterých musíme přemýšlet - protože jestli tady po recesi nebudou, jestli tady nebudou jejich zkušenosti, tak jsme ve vážných obtížích. To jsou ty společnosti, do kterých chceme investovat - do nových výrobků, do nových služeb, do zdokonalování a školení jejich zaměstnanců.
Proto tvrdím Komisi, že tyto malé podniky jsou motorem znovuvytvoření pracovních míst. Máme zde platný Small business act. Jeho provádění v tomto dlouhém a únavném dokumentu asi někde je, ale vy, Komise, byste určitě měli hledat skutečné priority, aby byly dokončeny některé z věcí, na kterých jsme zde pracovali a které by doopravdy pomohly skutečnému hospodářství. Zde vaše priority lžou. Nevidím žádnou známku toho, že by se jednalo o skutečnou odpověď na krizi.
Začíná několika hezkými větami, ale nepozoruji v programu žádné zásadní změny. Takže vám, paní Wallströmová, chci říci - a doufám, že to vzkážete i panu předsedovi Barrosovi - že tento plán není moc dobrý. A také to, že potřebujeme účinná opatření v oblastech, které budou ve skladbě pracovních míst představovat do budoucna a již nyní velký rozdíl.
Mezi další osoby, které nám mohou pomoci, patří samozřejmě veřejní investoři, lidé, kteří provádějí a udržují projekty a výstavbu, udržitelně staví, kupují zelenější vozidla a také investují do nové generace telekomunikačních sítí.
Uzavřu tímto zásadním bodem. Rada (a lituji, že zde pan ministr již není) bude mít příští týden příležitost podepsat společný postoj k telekomunikačnímu balíčku, který vytvoří podmínky pro takové investice.
Slyšíme, že některé komisaře to tak moc nezajímá. Nuže doufám, že jim vzkážete, že pro budoucnost evropského hospodářství je zásadní, aby Rada na svém zasedání příští pátek tento balíček schválila.
Ieke van den Burg
(NL) Paní předsedající, dovolte mi úvodní poznámku. Je pravda, že by Evropa, jak zde řeklo mnoho lidí, měla na světové scéně hrát větší úlohu, ale Evropa by také měla hovořit jedním hlasem a ne být roztříštěná tak, jak je tomu nyní. Velké členské státy se budou muset přizpůsobit a uvědomit si, že teď musíme ukázat sjednocenou evropskou tvář. Vedoucí úloha Evropy v regulaci, opětovné regulaci, dozoru a zlepšení finančních trhů není nápadem Gordona Browna nebo Nicolase Sarkozyho, nýbrž evropských orgánů. Nyní musíme v Evropě ochránit to, co jsme vytvořili.
Kromě agendy finančních trhů bychom měli veškerou pozornost soustředit na hospodářskou krizi, které čelíme. Výstražné zvony bijí na poplach. Rovněž v tomto případě bychom měli jednat světově, ovšem v Evropě také více evropským způsobem a s ohledem na evropský plán obnovy. Už to nemůže být jen stále totéž; chtěli bychom skutečný obrat o 180 stupňů. Brueghelovští ekonomové opravdu ztratili svou víru a nyní obhajují vyšší náklady. Rezervy by se měly převést do politiky podněcující nové myšlenky. Podle mne je způsob, který navrhují, tento jeden procentní bod, příliš málo a nedostaneme se tam, kam chceme, se snížením DPH o 1 %, jak je navrženo, neboť čísla o poklesu jsou mnohem vyšší. V Nizozemsku například stavebnictví čelí 20% poklesu, a proto si myslím, že bychom měli uplatňovat nízkou sazbu DPH, abychom zajistili, aby se zotavil trh s bydlením v celé Evropě.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Paní předsedající, paní komisařsko, jako koordinátor skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů pro regionální politiku bych rád pomohl hledat řešení, která jsou skutečně proaktivní. Evropa by měla teď skutečně předložit akční plán. V tomto ohledu schvaluji postoj pana Barrosa.
Investice prostřednictvím strukturálních fondů a Fondu soudržnosti - se 60 miliardami EUR ročně z Evropy, zdvojnásobenými na 120 miliard EUR členskými státy - by umožnily být aktivnější a flexibilnější a nabrat rychlost. Týká se to konkrétních investic, a to jak prostřednictvím Lisabonské strategie ve smyslu znalostí, tak přes Göteborskou strategii v rámci energetiky a ekologie.
Jako vždy, jedná se i tady o pracovní místa. Jedná se o rekvalifikaci lidí, kteří ztratili svou práci, aby byli schopni ji nalézt v novém hospodářství. Jen s tímto přístupem a s lidmi se skutečnou kvalifikací se po krizi můžeme znovu těšit na budoucnost.
Předložený program je třeba přesněji doladit v mnoha oblastech. Například regulace v letech 2007-2013 mohou být pružnější. Peněžní prostředky mohou být převáděny mezi operačními programy v samotných členských státech. Fondy, které ještě nebyly vyčerpány - a jsou to vcelku velké částky - mohou být vynaloženy rychleji. Postoj přijatý Parlamentem můžeme chápat tak, že tedy můžeme použít fondy podle pravidel n+1, n+2 a n+3 v konkrétním období dosud nevyčerpané, a stejně tak možná i zbylé fondy z minulých období.
Rádi bychom Evropskou komisi požádali - a vím, že paní Hübnerová je pro - aby vypracovala balíček navrhovaných změn, a prokázala tak před nadcházejícími volbami veřejnosti náš dynamismus. Netrpělivě tyto návrhy očekáváme a chci vás požádat, abyste jednali urychleně. Gratuluji Komisi za dosavadní práci, ale do budoucna je zapotřebí vynaložit větší úsilí - takové, na jaké je Parlament již připraven.
Enrique Barón Crespo
(ES) Paní předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, summit G20 vytvořil velice ambiciózní agendu, jejímž cílem je prostě zajistit, aby finanční globalizace podléhala pravidlům. V Evropě to znamená poučit se z našich zkušeností a využít lekcí kapitalismu - systému založeného na zájmech, ve kterém můžete bez pravidel, pokud jste příliš chamtiví, skončit na nule.
Pan předseda Komise nadnesl určité oblasti, jak nesklouznout k populismu, i přesto však existují kroky, které lze podniknout. Z nemoci šílených krav jsme se poučili, že v supermarketech a řeznictvích nemůžete prodávat závadné a zkažené maso a že musí existovat pravidla.
Poučíme-li se ze svých chyb, můžeme v Evropě podniknout kroky, jak tomu bylo v mé zemi. Můžeme například rozhodnout, že banky, stavební společnosti a finanční instituce musí vytvořit fondy pro období krize, a také, paní předsedající, že nerozvážné transakce a neprověřené procesy sekuritizace jsou zakázané. To by byl krok směrem k obezřetnému řízení, které by měly finanční instituce uplatňovat, ale kterého jsme v Evropě zatím ještě stále nedosáhli.
Myslím si, že by Komise udělala správně, kdyby se věnovala i této oblasti.
Ingeborg Gräßle
(DE) Paní předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, v podmínkách finanční krize jsou najednou uvolňovány obrovské objemy peněz, včetně částek na zmírnění hospodářské krize. Pokud svým kolegům rozumím správně, chceme všichni také zajistit to, aby tyto peníze mohly proudit.
Ráda bych Komisi řekla, že od ní očekáváme, že bude v této počáteční fázi konat svou práci. To znamená, že otázka regulace těchto peněz zůstává na pořadu jednání. Proto se nemůžeme spokojit s pracovním programem, který Komise na rok 2009 předložila. Je pro nás zklamáním, že tato část vaší práce se nedostala do středu pozornosti. Komise pana Barrosa v této záležitosti dosáhla mnohé, ale pro nás je také tím pádem jasné, že to nepovažuje za důležitou otázku pro rok 2009. Poradila bych vám přesný opak.
Jsme také zklamaní, že Úřad pro boj proti podvodům není vybaven novým a lepším právním základem. Hrozí, že až se 27 členských států nebude schopno shodnout v otázce boje proti podvodům, dostane se Rada do slepé uličky. V tomto ohledu jsme vkládali jistá očekávání i do Komise, avšak po přečtení pracovního programu se zdá, že tato očekávání nebyla naplněna.
Jsme také zklamaní, že jsme nenašli podrobnější informace o vnitrostátních prohlášeních. Pokud jim na jedné straně dáváme větší svobodu na výlohy, musíme se také ujistit, že členské státy budou mít i odpovídající povinnosti.
Nerozumím tomu, že Barrosova Komise nechce rozvíjet a ukazovat svůj největší úspěch: zveřejnění příjemců dotací. Proč nevyužíváte tuto možnost pro zveřejnění toho, jak jsou vynakládány peníze EU? Proč pomocí informací získaných z těchto údajů nezkoumáte, zda skutečně dosahujeme svých politických cílů?
Jsem přesvědčena, že naše vysoká očekávání na vás jsou oprávněná a že bychom měli doopravdy chtít víc, než je předloženo v tomto legislativním a pracovním plánu. Určitě byste ale měli využít naší kritické solidarity a našich dotazů pro další rozvoj.
Stavros Lambrinidis
(EL) Paní předsedající, předsedové vlád by uprostřed krize měli společně plánovat i sociální, nejen hospodářské zásahy. Banky musí být samozřejmě zachráněny, ale Evropa by se měla zaměřit i na přímou pomoc lidem s nízkými a průměrnými příjmy a na podporu zaměstnanosti a sociální soudržnosti.
Sociální stát a sociální soudržnost nemohou být na samém konci otevřených a nekontrolovaných trhů nebo hospodářské politiky Evropy, přežívající vějička, kterou házíme všem, kdo se hroutí v dobách krize. Jsou naopak jádrem evropského hospodářského růstu, a tak by se k nim mělo i přistupovat.
Zadruhé, abychom toho mohli dosáhnout, potřebujeme urychleně upravit podmínky paktu stability; potřebujeme nový sociální Maastricht, udržitelný pakt pro růst, zaměstnanost a sociální podporu, založený na přísných pravidlech a předpokladech.
Zatřetí by Evropa investicemi kapitálu do vzdělání a výzkumu zelených technologií měla jít ve světovém měřítku v čele úsilí o inovace a nové technologie; to je samozřejmě něco, co si vyžádá v Evropském rozpočtu výrazné navýšení. Musíme se konečně posunout kupředu.
Slunce, vítr a voda budou ropou budoucnosti. Kdokoli je bude včas využívat, vytvoří pro své občany miliony pracovních míst a společnost blahobytu. Pokud se Evropa nechá odstrčit, jak nyní někteří varují, Amerika a Barack Obama, jehož zvolení všichni vítáme, převezme vedení a my ztratíme.
Za čtvrté, potřebujeme novou transparentnost trhů, kontrolu a pravidla pro dozor. Současný systém, který způsobil krizi a ve kterém si zisky shrábne několik soukromých jednotlivců a společnost jako celek nese ztráty, vyústí jen v další krizi.
Robert Sturdy
Paní předsedající, v době, kdy svět zažívá nejsilnější krizi, která na nás kdy udeřila, zaznamenáváme také dosavadní neúspěch jednacího kola z Dohá. Jeho význam je zásadní. Právě jsem hovořil s paní baronkou Ashtonovou - tedy současnou komisařkou Ashtonovou - a věřím, že nás svým přístupem progresivně a futuristicky posouvá kupředu. Finanční krizi je třeba zdůrazňovat, a stejně tak je třeba zdůrazňovat nutnost prohloubení evropských vztahů s klíčovými partnery, včetně nové vlády Spojených států, ale hlavně s generálním ředitelem, panem Pascalem Lamym, kterého čeká tzv. znovuzvolení - uvidíme, jestli tuto pozici získá, ovšem je dobrý důvod se domnívat, že ano. Potřebujeme zde více činů a méně řečí.
Pan Brown vyzval čelné osoby, aby v době hospodářské krize nevytvářely překážky obchodu a investicím. To má zásadní význam pro jednání WTO. Přístup EU k obchodu nesmí být přístup dickensovský. Musíme otevřít naše překážky. Nesmíme zavádět nástroje na obranu obchodu. Reforma může být úspěšná jen z důvodů principu volného trhu. To, jak jsem řekl, zahrnuje i volný obchod a investice.
Pascal Lamy se minulý týden setkal se státy skupiny G20 a pracovali na návrhu, který by mohl vést k úspěchu v krátké době. Doufáme, že se něčeho dočkáme již před Vánoci. Takový je v tuto chvíli pohled Komise. Blahopřeji komisařům, předchozímu i současnému, k jejich přístupu. EU poprvé vedla obchodní jednání a je třeba jí poblahopřát.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Paní předsedající, neformální setkání Evropské rady a summit G20 ve Washingtonu se pokusily reagovat na nejvýznamnější současnou výzvu: finanční krizi, která bezesporu představuje selhání neoliberálních hospodářských teorií. Prohlášení z těchto setkání připomínají ze všeho nejvíc zabouchnutí stáje za splašeným koněm a mrzelo mě prohlášení pana Barrosa, že jejich uvažování změnila jen krize.
Tato setkání neřešila palčivé otázky, jak zastavit recesi, jak vytvořit nová pracovní místa, a konečně jak bojovat proti změně klimatu bez zbytečných hospodářských výloh. Evropští socialisté již dlouhou dobu vyzývali k reformě finančních trhů a ke koordinovaným krokům vlád Evropské unie.
Podle mne se nemůžeme soustředit jen na finanční trhy, kde nás do stávající situace přivedly finanční instituce a hrabiví manažeři. Musíme naše občany ochránit před zvýšením cen potravin, energií a nájmů, abychom udrželi skutečnou výši jejich příjmů a ochránili tak jejich kupní sílu: spotřebitelskou poptávku, která má spolu s investicemi a vývozem tak významný vliv na hospodářský růst v Evropské unii. Musíme také chránit ziskovost malých a středních podniků.
Pokud zůstane klimatický a energetický balíček ve stávající podobě, především co se týče systému obchodování s emisemi a požadavků na elektrárny a těžký průmysl, musím varovat, že to v Polsku a dalších nových členských státech povede ke znatelným nákladům, a především ohromnému nárůstu cen energií.
Boj proti změně klimatu je legitimní cíl, ale bitvu nelze vyhrát prostředky, které by bezprostředně vedly k další krizi, tím spíš, že jsme nepřekonali ani tuto.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Paní předsedající, co se týče plánů na rybářskou politiku, čekáme již velmi dlouho na určité připravované návrhy, a proto potřebujeme pevný pracovní program, díky kterému budeme moci s větší jistotou určit, zda tyto návrhy přijdou do konce tohoto volebního období.
Navzdory našim žádostem v tomto směru a bez ohledu na reformu monitorování politik, která byla právě předložena, se nám dosud nepodařilo získat žádnou bližší představu o tom, co se chystá.
Z dokumentu Komise se dozvídáme, že jedna z priorit bude představení zelené knihy o reformě společné rybářské politiky. Ve skutečnosti to nicméně znamená začátek debaty, která neskončí dřív než v roce 2012.
Ve sdělení se objevuje i slibovaná reforma společné organizace trhů, ovšem opět si nejsme jistí, jestli se jí dočkáme v první polovině roku 2009.
Chtěla bych poukázat na celou řadu existujících problémů, které by se, ať již kvůli mezinárodním závazkům, jako jsou rybářské dohody, nebo vícestranným smlouvám, jako je nutnost převést doporučení regionálních rybářských organizací do práva Společenství, měly objevit v legislativním programu.
Existují také další záležitosti, jako například budoucnost akvakultury v Evropě nebo návrhy o vypouštění odpadů, které se jako duch objevují v pracovních programech Komise a zase z nich mizí a o kterých jsme přesvědčeni, že vzhledem k důležitosti, kterou jim přikládají jak přímo toto rybářské odvětví, tak Parlament, by se také měly stát prioritami.
Proto doufáme, paní předsedající, že bude co nejdříve předložen upravený pracovní program na rok 2009, který bude brát v potaz tyto opakované žádosti Evropského parlamentu.
Harald Ettl
(DE) Paní předsedající, ve finanční krizi vždy trpí ti hospodářsky nejslabší. Nesrozumitelné produkty finančních služeb, jejichž kvalitu již neposuzují ratingové agentury, nedostatek transparentnosti a chybná víra v to, že trh se zreguluje sám, pouze posílily způsob smýšlení jako v kasinu. Komise také naneštěstí vytrvale odmítala uvažovat o legislativních opatřeních na regulaci finančních trhů a vůči radám Evropského parlamentu se chovala naprosto nepřístupně.
My to nicméně nyní musíme překonat a vzít si z toho politické ponaučení. Zaměstnanci, kteří nyní ztrácejí práci a kteří se musí smířit s výraznými snížením svých důchodů kvůli vysoce riskantním investicím penzijních fondů, budou muset tyto náklady nést několika různými způsoby. Abychom byli schopni znovu dosáhnout udržitelného růstu, jsou po analýze současného stavu a na jejím základě současnými prioritami realizace krizového plánu, lepší kontrolní mechanismy a omezení škod, a dále zabezpečení přístupu k půjčkám pro nově se rozvíjející ekonomiky a rozvojové země. Stejně tak důležité je to, že hlavní skeptici musí, co se týče nutnosti navýšení rozpočtu EU, pochopit, že k tomu, abychom mohli krize řešit účinněji, je nezbytné, abychom zavedli účinnější nástroje jako preventivní opatření.
Philip Bushill-Matthews
Paní předsedající, rád bych přednesl malý a středně dlouhý projev o svém oblíbeném tématu - malých a středních podnicích. Potěšilo mne, že pan předseda Komise Barroso malé a střední podniky mnohokrát zmínil v úvodní řeči. Ovšem pokud mě něco zneklidňuje, tak je to skutečnost, že nám říká slova - což je pro řeč nezbytné - ovšem ještě jsme neviděli dost činů - jak zde ostatně před okamžikem řekl i pan Malcolm Harbour.
Povšiml jsem si, že v oddílu 3 vašeho legislativního a pracovního programu na rok 2009, ve velice důležitém oddílu nazvaném "Zlepšování právní úpravy - plnění slibů a změna legislativní kultury", je zmínka, že "jednodušší a dokonalejší právní prostředí neobsahující bezdůvodnou administrativní zátěž bude proto klíčovou součástí legislativního programu Komise".
Při vší úctě, vážená Komise - a v tomto ohledu hovořím jako velký příznivec a stoupenec Komise - jsem si ani náznakem nepovšiml, že by něco takového bylo skutečně součástí legislativního programu. Hodně se o tom hovoří: ano, uděláme to, snížíme to o 25 % - ale kde jsou výsledky? Kde je snížení? Nic jsme zatím neviděli.
Takže co se týče názvu "Zlepšování právní úpravy - plnění slibů", jestli existuje jediné slovo, které byste si měli pro tento legislativní program zapamatovat, Komise, tak prosím, ať je to slovo "splnit".
Má závěrečná poznámka se týká toho, že si uvědomuji, že změna kultury si žádá svůj čas, a také si jako koordinátor skupiny PPE-DE pro zaměstnanost a sociální věci uvědomuji, že výbor, kterého jsem měl velké štěstí být členem, není vždy v otázce lepší a jednodušší právní úpravy nejlepším spojencem. Avšak musel jsem tímto výborem projít a vyzývám vás, aby jeden z vás přišel a zkusil si to taky - třeba jen nakrátko - protože bychom se mohli stát součástí problému. Ovšem kdybychom mohli nějak vytvořit nový precedens, že by ideálně pan předseda Komise přišel a hovořil s naším výborem, možná by pak náš výbor pomohl vaší práci a mohli bychom se stát součástí řešení.
Erika Mann
(DE) Paní předsedající, ráda bych hovořila o jedné záležitosti, o které se dosud moc nemluvilo, a tou je úloha státu. Můžeme pozorovat, že začlenění do globálního hospodářství také znamená to, že si musíme stále víc uvědomovat, že k tomu, aby byl plně způsobilý zasahovat a provádět nezbytné kontroly, musí se stát mezinárodně a globálně integrovat.
Myslím, že Evropská unie má vynikající příležitost, aby se této úlohy ujala. Můžeme vidět, jak je do ní vkládána stále větší a větší důvěra. Musíme udělat vše pro to, abychom dokázali, že je to důvěra oprávněná. Patří sem i ještě jednou přezkoumat legislativu Evropské unie. Vidím zde sedět pana komisaře McCreevyho. Velmi důrazně bych mu doporučila, aby k zákonu Volkswagen přistupoval jinak, než měl v plánu. Bylo by to významné znamení, že pochopil princip doby.
Ráda bych také vyjádřila svou podporu paní Gräßleové. Má naprostou pravdu v tom, že ohledně kontrolních opatření musíme být důraznější, a doufám, že Evropská unie také porozuměla tomu, jak se chovat na celosvětové úrovni. Proč bychom ke Světové bance a Mezinárodnímu měnovému fondu nemohli přistupovat jednohlasně? Skvěle to funguje ve Světové obchodní organizaci, ale v jiných oblastech jsme se to ještě nenaučili. Také doufám, že podpoříte G20, aby z ní mohla být organizace fungující dlouhodobě.
Piia-Noora Kauppi
Paní předsedající, myslím, že o finanční krizi toho bylo řečeno dost, ale je nezbytné mít jeden pohled. Právě teď jsme příliš sebekritičtí v tomto Parlamentu a také příliš sebekritičtí vůči orgánům EU.
Nezapomínejme, že jsme v posledních osmi letech prošli velice zásadní proměnou naší legislativy týkající se finančních služeb. Máme vhodné právní předpisy. Máme vhodné regulace a byl zlepšen i systém dozoru. Samozřejmě jsme se nedokázali vyhnout krizi, ale ta také nezačala zde: zrodila se v Americe. Zrodila se ve Spojených státech kvůli jejich nedostatečné regulaci, jejich nedostatečnému dozoru a kvůli jejich nedostatečnému provádění.
Zde v Evropě bychom se měli vyvarovat přehnaných reakcí. Není správný čas na ústupky, na dobré odhady dopadů a lepší regulační agendu, jak právě řekl pan Bushill-Matthews. Je skvělá doba na správně zacílené a správně připravené návrhy a na jejich provedení. Pokud bychom reagovali nesprávně, mohlo by to mít závažné následky. Mohlo by nás to i zatáhnout do vážnější krize. Pokud bychom například přijali legislativu, která by ztížila obnovu finančních trhů, nebylo by to ve prospěch evropských občanů.
Měli bychom jednat v klidu a snažit se vyhnout nevhodné, špatně namířené a nepřipravené legislativě a neměli bychom být příliš sebekritičtí. Měli bychom poděkovat Komisi, že nás provedla touto zásadní změnou evropské legislativy a režimu dozoru.
Gunnar Hökmark
Paní předsedající, nacházíme se uprostřed těžké finanční krize, která je z mnoha pohledů jedinečná. Je jedinečná proto, že to je první světová finanční krize, kterou jsme zažili, a navíc je v recesi světové hospodářství.
Ale mohlo by být dobré podívat se i na události a vývoj, kterým procházíme, protože jsme také zažili 25 let nevídaného a ojedinělého globálního hospodářského růstu, který umožnil více než dvěma miliardám lidí, aby se dostaly z chudoby.
Musím říci, že to jsem od té části sněmovny, která zde dnes prohlašuje, jak otevřené hospodářství selhalo, neslyšel. Je selháním, že se dvě miliardy lidí dostaly z chudoby? Ovšemže není. Dnes ovšem pozorujeme novou strukturu globálního hospodářství a skutečnost, že setkání ve Washingtonu bylo summitem G20 a ne G8, svědčí o nové realitě, ve které žijeme. Myslím, že je to dobře, protože již neexistuje naprostá nadvláda transatlantického hospodářství. Z obecného hlediska to považuji za kladný jev, protože to znamená, že rozvinout se do blahobytu dokázaly i země z ostatních částí světa.
Způsobilo to v této době nerovnováhu: obrovské přebytky v zemích jako Čína a obrovské schodky v zemích jako Spojené státy, dohromady s ojedinělými a uměle sníženými úrokovými sazbami v hospodářství Spojených států, které zvýšilo objem úvěrů tak, jako nikdy předtím.
Je zajímavé si všimnout, že jsme tuto rozpravu v této sněmovně vedli i s těmi kolegy, kteří vyzývali k ještě většímu snížení sazeb. Pokud bychom tak učinili, byly by problémy v Evropě dokonce ještě větší, než jsou.
Teď si musíme uvědomit, že můžeme přestavět a obnovit globální hospodářství, a myslím, že v tom musí Evropská unie hrát hlavní úlohu. Musíme se ujistit, že děláme to, o čem se hovořilo na setkání ve Washingtonu, zabezpečit volný obchod a otevřené trhy a říci "ne" protekcionismu, protože ten by obnovu zbrzdil ze všeho nejvíc. Musíme zajistit, aby právní rámec globálních finančních trhů odpovídal takové realitě, jak dnes světové hospodářství vypadá. To je náš úkol, a my v tom musíme zaujmout vedoucí úlohu a dosáhnout ještě větší prosperity.
John Purvis
Paní předsedající, existuje vážné nebezpečí, že se naženeme do nadměrné a zbytečné regulace s nechtěnými důsledky. Příkladem může být nová směrnice o kapitálových požadavcích a navrhovaných 5 % zadržovaných výnosů z cenných papírů. To uvolnění úvěrů jen zpomalí. Nedostatečné možnosti sekuritizace jsou základní příčinou toho, že se úvěry zastavily. Potřebujeme banky, které by půjčovaly, ale ne tento zavádějící princip, který postrádá posouzení dopadů, zabrání znovunastartování sekuritizace a úvěrů, které naše podniky a průmysl tak zoufale potřebují. Zeptejte se v automobilovém průmyslu, jak se mu bude dařit bez sekuritizace.
A to je jen jeden případ. Pokud pozastavíme řádné a spravedlivé účtování, pokud opustíme naši cestu, pokud jde o zastavení zajišťovacích fondů a soukromých kapitálových fondů, pobídky pro inovační podniky, ty, kdo nesou riziko, a dokonce banky, jak to pan Schulz a socialisté požadují, jen zpozdíme a zahubíme tuto obnovu.
Proinsias De Rossa
Paní předsedající, řada řečníků zde - včetně mého kolegy, Briana Crowleye z Irska - obvinila bankéře z toho, že se chovají jako bankéři, tedy že maximalizují krátkodobé zisky až na hranici zákona. Krize se mohla rozvinout, protože vlády po celém světě nesplnily svou odpovědnost účinně vládnout hospodářství, včetně bank. Většina mocných ignorovala dějiny a uvěřila ideologické hantýrce, kterou jsme slyšeli i od posledních tří řečníků - že trh je samovyvažující se přirozený jev a že úlohou vlády není do něj zasahovat.
Pravda je taková, že neviditelná ruka Adama Smithe sahá do našich kapes. Kapsy, z nichž se bere, to jsou kapsy pracujících lidí, kteří ztratili zaměstnání, rodin, které ztratily domovy, a těch, kdo již chudí jsou a přicházejí o své úspory a důchody. Bankéři a pravicoví politici o nic nepřicházejí. Stane se nám to znovu, nestanovíme-li nový hospodářský rámec, který nám umožní zajistit, aby banky a průmysl sloužily společnosti a umožnily vládám, aby vládly ve veřejném zájmu.
Olle Schmidt
Paní předsedající, myslím, že Adam Smith byl velice úspěšný, především v Irsku! Myslím, že si tam uvědomujeme důsledky.
(SV) Paní předsedající, paní komisařko, myslím, že je důležité, že EU a celý svět prostřednictvím summitu G20 podnikly kroky a řekly, že nadále chtějí konat společně. To je v politice něco zcela nového. Evropský a globální systém finančního dozoru představuje další významné kroky. Musíme zajistit, abychom vytvořili pružná pravidla pro budoucnost a neřešili včerejší problémy.
Ve vší pokoře bych chtěl varovat před třemi věcmi: varovat před přehnanou regulací, která by světové hospodářství ještě zpomalila; varovat před příliš rozsáhlými státními balíčky pomoci na záchranu odvětví v krizi - u nás ve Švédsku máme několik případů, což ostatně paní komisařka dobře ví - a varovat před protekcionismem a uzavřením hranic. Nesmíme upadnout do stejné krize jako ve třicátých letech.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Paní předsedající, protože zde již nejsou představitelé Rady, budu hovořit ke Komisi. Jsem doopravdy přesvědčena, že návrhy pana Barrosa nevyřeší současnou krizi, a to proto, že zapomněl na jeden faktor - jmenovitě příčiny krize. Je to náš systém řízený výrobou a naše koncepce rozvoje, co ničí a zneužívá planetu a její obyvatele.
Krize není za námi; myslím, že si toho musíme být vědomi. Vlastně si myslím, že jde jen o začátek; naší společnosti byla hozena návnada a přijde toho ještě mnohem víc. Myslím, že si vůdci tohoto světa s jeho globalizovaným hospodářstvím nedokážou uvědomit potřebu změnit směr a naši spoluobčané zase nejsou schopni pochopit, jak lze dnes najít miliardy eur na záchranu bank a zítra strojního průmyslu, zatímco věcí v nákupním košíku hospodyněk stále ubývá.
Navrhujete opatření na hospodářskou obnovu, ovšem pokud jsou stejná, jak jste je zkoušeli zavést i v minulých letech a vyústila jen v chaos, pak jste na špatné cestě. Jsem přesvědčena, že musíme omezit naše ekologické stopy. O to jde. Jak to chcete vyřešit?
(Předsedající řečnici přerušila.)
Mairead McGuinness
Paní předsedající, občas hovoříme o velkých návrzích, velkých plánech a cílech. Zapůsobil na mne nedávný proslov kanadského ministra financí, který hovořil o tom, co to znamená být nudný, nevýrazný a prudérní. Možná bychom se měli důkladně podívat na to, co prohlásil, protože on řekl, že dobrá regulace začíná doma, a dříve než budeme řešit svět, měli bychom vyřešit sami sebe - třebaže se přikláním k tomu, že přehnaná regulace je stejně špatná jako žádná regulace. Proto musíme jednat velice vyváženě.
Ale ať uděláme cokoli, jsou nyní v podnicích, na farmách a v domácnostech lidé, kteří nemohou získat malé úvěry na další provoz. Nedávno jsem byla na irské farmě, která nemohla obnovit svůj kontokorent ve výši 25 000 EUR. To je vážný problém a je třeba ho řešit.
Co se týče pracovního programu, budeme mít přezkum rozpočtu, zavedení kontroly stavu a přezkum rybolovu. Bude to náročný rok a přeji vám hodně štěstí.
Margot Wallström
místopředsedkyně Komise. - Paní předsedající, děkuji vám za všechna zajímavá vystoupení. Shromáždit rozdílné názory všech poslanců na legislativní a pracovní program a uspokojivě na ně odpovědět je možná další nemožný úkol. Dotýkají se oblastí od GMO přes rybolov, Světovou obchodní organizaci až po celou finanční krizi. Proto možná nebudu mít čas nebo možnost naprosto uspokojivě odpovědět na všechny vaše podrobné otázky.
Nejprve chci podotknout, že od chvíle, kdy jsme vstoupili do krize, už neexistuje nic jako "všechno při starém". Po mém boku vidíte řadu mých kolegů, kteří jsou také hodně zodpovědní za odpověď, jako například zde vzadu pan McCreevy, a ti budou lépe než kdokoli jiný vědět, kolik práce jsme museli od samého počátku udělat. Také bych ráda řekla, že Komise na finanční krizi odpověděla neobvykle rychle. Vzpomínám si, jak jsme si kdysi blahopřáli, že jsme zvládli za tři měsíce zareagovat na jednu z ropných skvrn a považovali jsme to za něco jako rekord, ale tentokrát jsme v podstatě zvládli za 24 hodin položit návrhy na stůl a ty důležité přijmout. Proto myslím, že to zdaleka nebylo všechno při starém a že od této chvíle už nic při starém nebude. Musíme i nadále reagovat na recesi, jejíž počátek jsme již pocítili. To je tedy naprosto jasné.
Také si myslím, že všechna vaše vystoupení dokazovala nutnost dosažení správné rovnováhy. Získat správnou rovnováhu v oblasti péče o životní prostředí a stejně tak v sociálních otázkách - je třeba pokrýt všechny tyto oblasti. Proč si však myslíte, že ve strategických iniciativách jako je zpráva o Lisabonské strategii pro růst a zaměstnanost a návrhy na období po roce 2010, evropský rámec pro obnovu, balíček dozoru nad finančními trhy, nebude obsahovat sociální otázky a zahrnovat veškerá kritéria udržitelnosti? Ovšemže to musí tuto rovnováhu odrážet, a právě na tom budeme pracovat, stejně jako na doplnění o velice podrobné návrhy, které budeme muset od této chvíle uvádět v platnost. Tato rovnováha a také její správné nastavení mezi regulací a volným fungováním trhu jsou pro nás zásadně důležité a jsme si toho plně vědomi.
Myslím si, že to bude mít vliv i naši důvěryhodnost, protože té se můžeme těšit, pouze pokud splníme tyto strategické kroky, které jsme označili za strategické a prioritní iniciativy, spolu s velmi konkrétním následováním a prováděním opatření, a že také pouze v takovém případě můžeme i nadále hrát vedoucí úlohu v G20 a MMF nebo při ovlivňování zbytku světa v otázkách energetiky a klimatu; tuto důvěru získáme plněním závazků plynoucích z tohoto programu.
Velmi jsme oceňovali dialog, který jsme po dlouhou dobu vedli s různými výbory Parlamentu, a také, řekla bych, zevrubnou politickou rozpravu, které jsme se účastnili a za kterou vám velmi děkuji. Myslím, že nám to pomůže při plnění toho, co jsme slíbili. Také nám to pomůže při sestavování seznamu návrhů.
Jak ovšem víte a jak z našeho pracovního programu jasně vyplývá, jsme ve velice příznačné době jakéhosi přechodu - s novým Parlamentem, novou Komisí a s parlamentními volbami příští jaro - a také jste nás žádali, abychom nepokračovali v poskytování toho, co již nemůžete obdržet a s čím už nemůžete dál smysluplně pracovat.
Musím zmínit ještě jednu otázku, a tou jsou malé a střední podniky, o kterých také hovořila řada z vás. Budou pro úspěch v boji proti finanční krizi samozřejmě mimořádně důležité, a v souladu s tím budeme také postupovat; již jsme vytvořili akt o malých a středních podnicích a samozřejmě existují i následné kroky navazující na tento dokument, tedy provádění aktu.
Totéž platí i o sociálním balíčku, který jsme předložili. Teď je to otázka prováděcích opatření. Proto pokud v tomto návrhu nenajdete všechny návrhy ze všech oblastí, neznamená to, že bychom na něm přestali pracovat nebo že nebudeme pokračovat s podrobnějšími návrhy, ale rovnováha je zcela zásadní.
A když hovoříme jedním hlasem, je lepší, pokud říkáme jedno poselství či koordinované poselství ve všem, co děláme, a myslím, že to by pro nás mělo zůstat rozhodující.
Dovolte mi na závěr říci, že v tomto legislativním a pracovním programu uvidíte, že jsme poprvé určili priority komunikace, a protože to je mé portfolio, chtěla bych to zdůraznit a připomenout vám všem, že jsme za společné komunikační priority pro příští rok určili tyto položky: samozřejmě volby do Evropského parlamentu, energetiku a změnu klimatu, 20. výročí pádu Berlínské zdi a růst, zaměstnanost a solidaritu, což znamená, že tento balíček zahrnuje i boj proti finanční krizi.
Již spolupracujeme na přípravných pracích k těmto prioritám a mohu vás ujistit, že se budeme podílet na práci, kterou se Parlament chystá na volby; zítra budu hovořit s pracovní skupinou vašeho předsednictva pro komunikaci o tom, jak můžeme pomoci pracovním programům Parlamentu, pokud jde o komunikaci o volbách do EP, a jak je můžeme tyto programy podporovat.
To pro nás tedy bude velice důležitá práce. Pokud si chceme udržet důvěryhodnost a legitimitu, musíme mobilizovat voliče a dokázat, aby v červnu příštího roku vhodili do uren svůj hlas. Myslím, že sloučením dobré politiky a dobré komunikace můžeme skutečně ustát nadcházející těžký rok s alespoň malou důvěrou, a pokud budeme jednat společně, bude důvěra ještě vyšší.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování o návrzích usnesení o legislativním a pracovním programu Komise na rok 2009 se bude konat na prosincovém zasedání ve Štrasburku.
Písemná prohlášení (článek 142)
Adam Bielan  
písemně. - (PL) Nedávný summit ve Washingtonu byl v podstatě počátkem procesu, jehož součástí se musí národní představitelé stát, aby minimalizovali dopady globální finanční krize.
V éře globalizace, kdy jsou jednotlivá národní hospodářství úzce propojena, musí být prioritou mezinárodní spolupráce na ukončení krize. Mám na mysli nejen společný postoj EU k mnoha otázkám, ale také konkrétní společné kroky a praktické zásahy, zaměřené na zmírňování dopadů finanční krize.
Odborníci předpokládají, že polské hospodářství je jedno z mála, které bude schopno ustát možný hospodářský pokles, i když nikdo neumí předpokládat velikost, jaké může krize dosáhnout celosvětově.
Musíme být připraveni zavést vhodná opatření na předcházení krizi, kde budou hrát klíčovou úlohu vlády jednotlivých států. Kde to bude nutné, měly by finančním institucím ohroženým bankrotem poskytnout kapitálovou podporu.
Ještě jednou bych zdůraznil význam úlohy, kterou musí pomocí zásahů do místního trhu při předcházení světové krize hrát stát.
Daniel Dăianu
písemně. - Jistým způsobem se jedná o klíčovou část řešení problému, a dokud v EU nedosáhneme skutečně společného postoje, dosažení účinných globálních pravidel pro finanční trhy se stává pouze zbožným přáním. Citliví lidé by mohli podotknout, že rozsáhlý neúspěch regulace i dozoru, a dále chyby, které se objevily ve velmi zjednodušené hospodářské filozofii, poskytují jasnou odpověď, co dělat.
Někteří lidé však stále tvrdí, že nový systém by měl být postaven hlavně na měkké regulaci. Podle mého názoru se mýlí, ať už to myslí opravdově, nebo jsou ve vleku skupinových zájmů. Svět se v posledních několika desetiletích zásadně změnil. Slábnutí klamného paradigmatu (jež klade rovnítko mezi tržní hospodářství a neexistenci regulace) je třeba vidět ve spojitosti s rostoucí multipolaritou hospodářského světa ve snaze nastolit nový mezinárodní finanční systém.
Na něm závisí osud otevřeného světového hospodářského systému. Doufám, že i nová americká vláda bude v tomto ohledu průkopnická, avšak i my v Evropě se musíme umět vyrovnat se závažností této doby. Naše tápání a neschopnost se dohodnout vůbec neslouží jako dobré znamení.
Gábor Harangozó  
písemně. - (HU) Naším prvním úkolem je obnovení důvěry ve finanční trhy, abychom předešli dalšímu prohlubování krize. Z tohoto pohledu nesou politici obrovskou odpovědnost.
Potřebujeme nejen rychlá a důvěru si získávající makroekonomická řešení, ale také musíme zabránit tomu, aby se podobné finanční krize opakovaly.
Pro slepý kapitalismus to vše není žádnou překážkou, jak jsme poslední dobou slýchávali, ale spíše úžasnou příležitostí, jak zavést mnohem účinnější a zároveň legitimní finanční regulaci a regulaci dozoru.
A nakonec teď můžeme zlidštit kapitalismus!
Musíme si také všímat skutečnosti, že krize nejen ohrožuje banky a velké podniky, ale také způsobuje každodenní problémy občanům.
Potřebujeme udržitelné řešení pro boj proti krizi a pokud to znamená, že musíme přestavět svět, potom ho budeme muset udělat mnohem spravedlivější, lidský a rozumný.
V Evropě existují oblasti, kde se život i dříve zdál beznadějný. Kromě napravení hospodářství se musíme zaměřit na konkrétní řešení pro nejvíce znevýhodněné, tedy ty, kdo nejvíc trpí a budou trpět dopady krize a kteří čelí největším hospodářským a sociálním obtížím.
Pokud tak neučiníme, průměrní lidé přežijí a znovu se vzchopí, ale zakopeme se na dlouhou dobu do bídy.
Mieczysław Edmund Janowski  
písemně. - (PL) Finanční krize zachvátila celý svět. Podle mne to je hospodářská krize, přičemž finance, které jsou normálně hnacím kolem hospodářství, jsou zmítány tajfunem. Zdá se, že se potvrdila katastrofická teorie Reného Thoma. Zároveň je třeba všímat si jejích mravních aspektů, na což upozorňovalo i mnoho ekonomů.
Dovolte mi nyní citovat Ettora Gotti Tedeschiho: "Je to logické a etické vytvořit iluzi rozvoje, založeného výhradně na růstu soukromé spotřeby, je to logické a etické, aby růst spotřeby pohltil růst sociálních výdajů (důchodů a zdravotních služeb), a způsobil tak zvýšení daní, je to logické a etické udělat ze společnosti spořitelů společnost zadlužených spotřebitelů a je to logické a etické donutit globalizovaného člověka, aby si svou práci hledal daleko od domova?"
Cena za absenci etického rozměru bude vysoká, protože platíme za chamtivost a platíme za rizika, která přijali za cizí peníze nezodpovědní jednotlivci, kteří si pak pro sebe vytvořili daňové ráje. Jak v Evropě, tak v Americe je to daňový poplatník, kdo musí platit za tuto dravost a nepoctivost. Chudneme. V hospodářství, kde se méně vyrábí, je potřeba méně dělníků, a vytváří se tak dominový efekt, ztrácejí banky svůj význam.
Dnešní trhy potřebují jistotu a dodržování pravidel. Potřebujeme opatření, abychom ochránili ty nejchudší a zároveň chránili naše aktiva před tím, aby byla nakupována téměř za nic. Než začnou tato mimořádná opatření fungovat, bude to trvat nejméně několik let.
Richard Seeber
písemně. - (DE) Z legislativního a pracovního programu Komise vítám především opatření na boj proti hospodářské krizi v Evropě. Příští rok musí politici zvládnout určit dlouhodobé výhledy EU a ve spolupráci se širokou veřejností omezit nepříznivé dopady, které má krize finančních trhů na celé evropské hospodářství.
Dopady krize, jako je tato, pocítí skutečné hospodářství často až později. Kromě kroků, které podniknou jednotlivé státy, musí Evropa zavést opatření, aby udržela negativní důsledky na co nejnižší úrovni.
Rok 2009 bude rozhodující v otázce boje proti změně klimatu.
Evropa bude mít příští rok možnost postavit se v otázce ochrany životního prostředí do pozice silného mezinárodního partnera. Přijetí postoje EU k jednáním na konferenci Organizace spojených národů o změně klimatu v Kodani je vysokou prioritou nejen kvůli environmentálním otázkám, ale také kvůli návaznosti na jiné oblasti politiky. Evropská unie se může osvědčit jako průkopník, a to nejen v rámci evropského světadílu, ale také v rámci ochrany klimatu na celosvětové úrovni.
Příští rok nicméně musíme zajistit, aby se kvůli důležitým nadcházejícím iniciativám nezapomnělo na probíhající činnosti.
I když byl stav společné zemědělské politiky letos přezkoumán, musí být zájmy zemědělského odvětví v rámci evropské politiky i nadále vysokou prioritou.
Georgios Toussas  
písemně. - (EL) Úvěrová krize, tato hluboká krize kapitalistického systému, je pohromou pracovníků, přispívá k problémům s nezaměstnaností, oslabuje systémy sociálního zabezpečení a důchodů a ještě více snižuje příjmy a životní úroveň rodin z pracující třídy.
Kapitál a jeho političtí představitelé přesouvají tíhu úvěrové krize na bedra pracujících a pokouší se o totální útok na práva pracujících, aby si udrželi svůj zisk.
Rada a Komise ve svých prohlášeních a Evropský parlament přijímají postoje kapitálu a udržují stejně katastrofální hospodářskou a měnovou politiku výzvami k rychlejší kapitalistické restrukturalizaci a reformám na účet pracujících. Podporují Hospodářskou a měnovou unii, Maastrichtskou smlouvu a čtyři druhy volného pohybu, pakt stability a v rámci finanční kázně omezení sociálních výdajů. Volají po přísnějším dozoru Evropské unie nad členskými státy a vítají a posilují její sociálně nezvládnutou roli, aby zajistily větší účinnost kapitálu. Vyzývají k rychlejšímu a důraznějšímu uplatnění Lisabonské smlouvy namířené proti pracujícím a obecné orientace hospodářské politiky EU.
Zkušenosti pracujících a samotné pracující třídy by je měly vést k tomu, aby tuto barbarskou politiku odmítly a postavily se proti ní.
