Valitsemine ja partnerlus riiklikul ja piirkondlikul tasandil lähtepunktina regionaalpoliitika projektides (lühiettekanne)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on lühiettekanne regionaalarengukomisjoni nimel Jean Marie Beaupuy koostatud raporti kohta, mis käsitleb valitsemistavasid ja partnerlussuhteid riiklikul ja piirkondlikul tasandil ning regionaalpoliitika projektide lähtepunkte.
Jean Marie Beaupuy
raportöör. - (FR) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, ma pean teile ütlema, et mul oli suur rõõm rakendada neid valitsemispõhimõtteid selle raporti ettevalmistamisel koos mitmesuguste sidusrühmadega.
Lisaks tõestas see töömeetod oma väärtust raporti koostamisel, sest see võimaldas mul võtta arvesse peaaegu kõiki kolleegide tehtud ettepanekuid ja 9. septembril kajastus see raporti ühehäälses vastuvõtmises regionaalarengukomisjonis.
See üksmeel oleks siiski väärtusetu, kui ta ei väljenduks konkreetses vormis teksti näol, mis on nii konkreetne kui ka sidus, nagu ma teile kohe tõestan. Seetõttu tahaksin ma väljendada südamlikku tänu kõikidele kolleegidele, kes selle raporti koostamisel osalesid, eriti aga variraportööridele, kes oleksid väga soovinud olla täna siin, et näidata oma pühendumust.
Härra volinik, minu tänusõnad lähevad muidugi ka komisjoni talitustele ja ma oleksin tänulik, kui te need neile edasi annaksite, sest meie koostöö oli tulemusrikas ja meeldiv.
Minu tänusõnad kuuluvad ka Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning selle raportöörile härra van Ierselile, Regioonide Komiteele, härra Kisyovile, ja teistele arvukatele asjaosalistele, kes kõik andsid oma panuse.
Niisiis, mida tähendavad valitsemine ja partnerlus? Meil on algatusraportit valitsemise ja partnerluse teemal vaja sellepärast, et neid mõisteid kasutatakse iga päev. Lugege ajalehti või raporteid ja te kohtate seal alati neid sõnu.
Härra volinik, mõnikord on aeg rääkida ja mõnikord on aeg tegutseda. Mõnikord on aeg seada sihte ja mõnikord on aeg anda endale vahendid nende sihtide saavutamiseks. Me oleme juba mitu aastat kuulnud jutte selle kohta, et valitsemist tuleb parandada. See mõte kordub meie õigusaktides ja aruteludes, kuid edusammud on napid. Mis tegelikult järgneb, kui komisjoni ja Euroopa Parlamendi paljudes raportites räägitakse terviklikkust lähenemisviisist?
Kas Euroopa transpordi-, keskkonna- ja regionaalarengupoliitika tõesti arvestavad üksteisega? Kus on see terviklik lähenemisviis, mida me loodame näha? Igal poliitikavaldkonnal on oma eelarve, oma minister, oma volinik ja oma ajakava. Seoses struktuurifondidega näeme ka seda, et Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi rakendatakse kohapeal eraldi.
Härra volinik, koos kolleegidega oma kohustusi täites teate te, et meie kõigi arvates on väga oluline saavutada Lissaboni eesmärgid. Kas te aga usute, et see on võimalik, kui kohapeal tegutsetakse nii killustunult? Kas te usute, et ükski organisatsioon, sõltumata oma tugevusest ja sihikindlusest, suudab edu saavutada, kui ta lubab kohapeal sellist igaüks-enda-eest-lähenemisviisi?
Nüüdseks on saabunud aeg, et mitmesugused era- ja avaliku sektori sidusrühmad koondaksid meie oskused, eelarved ja ajakavad, kui me tegeleme samas geograafilises piirkonnas sama teemaga. Minu raportis esitatakse selle eesmärgi saavutamiseks 37 konkreetset meedet, kuid ma ei hakka neid üles lugema, vaid toon lihtsalt välja kolm peamist aspekti.
Esimene oluline ettepanek on anda eri sidusrühmadele - era- ja avaliku sektori sidusrühmadele, üksikisikutele ja organisatsioonidele - vahendid kõnealuste valitsemispõhimõtete rakendamiseks. Kõigepealt - ja ma rõhutasin seda ka teie kolleegile Danuta Hübnerile - on vaja välja töötada praktiline juhend valitsemise kohta. Me ei räägi enam abstraktsetest sõnumitest, see peab olema praktiline juhis.
Teine ettepanek puudutab rahvaesindajate koolitust Erasmuse programmi raames. Meie kohaliku ja piirkondliku tasandi rahvaesindajatest peaks saama piirkondade valitsemistavade muutumise tõeline edasiviiv jõud. Lisaks - ja see on teine oluline punkt - peavad meie Euroopa ja riiklikud institutsioonid olema eeskujuks. Seetõttu kutsun ma oma raportis üles korraldama igal aastal nõukogus ühtekuuluvuspoliitika eest vastutavate ministrite kohtumise. Härra volinik, te teate, et erimeelsusi on ka volinike ja eri peadirektoraatide vahel. Ametkondadevaheline töö peab olema tulemuslikum. Regioonide Komitee ennetas minu palvet, vastates kaks nädalat tagasi meie ettepanekutele.
Kolmandaks on muidugi vaja siduvaid reegleid, volinik. Et minu kõneaeg on otsas, ei saa ma neid üksikasjalikumalt käsitleda, kuid palun pidage meeles, et me ootame komisjonilt tegutsemist praeguste valitsemistavade pöördelise muutmise esirinnas. Me peame sõnadelt minema üle tegudele. Mina ja mu kolleegid, kes on nende tekstidega töötanud, ootavad, et komisjon võtaks tõhusad otsused kiiresti vastu.
Joe Borg
komisjoni liige. - Härra juhataja, ma tahaksin komisjoni nimel avaldada tänu härra Beaupuyle tema raporti eest, mis käsitleb valitsemistavasid ja partnerlussuhteid regionaalpoliitika valdkonnas, sest partnerlus ja valitsemine on tõepoolest ühtekuuluvuspoliitika kõige olulisemad põhimõtted.
Härra Beaupuy raportis esitatakse palju soovitusi ning rõhutatakse eelkõige vajadust tugevdada terviklikku lähenemisviisi, vajadust ühtekuuluvuspoliitikat rohkem detsentraliseerida ja vajadust täielikult tunnustada mitmesuguste regionaalpoliitika programmides osalevate partnerite rolli ning need partnerid, eriti maapiirkondade ja linnade valitsusasutused, täielikult kaasata.
Samuti tehakse raportis ettepanek töötada välja vahendid partnerlussuhete ja uute valitsemistavade tugevdamiseks. Ma võin härra Beaupuyle kinnitada, et raporti põhisõnumid on kooskõlas sellega, mida kaitseb ja propageerib komisjon. Praktika on näidanud, et struktuuri- ja ühtekuuluvusfondide vahendite abil ellu viidavate programmide edu ja tulemuslikkus sõltub sageli tõeliste partnerlussuhete loomisest.
Seetõttu on seda põhimõtet kõikidel programmiperioodidel toetatud ja tugevdatud partnerluste koosseisu laiendamise ja tegevuse ulatuse suurendamise teel.
Tänu komisjoni ja Euroopa Parlamendi ühistele jõupingutustele ning kodanikuühiskonna survele mindi praegust programmiperioodi käsitlevate 2006. aasta määrustega sammuke kaugemale ning kaasati selgesõnaliselt esimest korda uued partnerid kodanikuühiskonnast.
Rakendusmehhanisme arutati läbirääkimistel kõikide 2007.-2013. aasta riiklike struktuurivahendite kasutamise strateegiate ja rakenduskavade üle ning komisjon on püüdnud neid parandada, et need oleksid vähem institutsioonikesksed. Liikmesriikide ja piirkondade vahel on veel märkimisväärseid erinevusi, kuid üldiselt on partnerluspõhimõtte rakendamisel tehtud reaalseid edusamme. Näiteks Poolas on tänu ühtekuuluvuspoliitika nõuetele edenenud dialoog kodanikuühiskonnaga ja eriti vabaühendustega.
Aja jooksul on ühtekuuluvuspoliitika raames välja arendatud jõuline mitmepoolse valitsemise süsteem, mis hõlmab suurel hulgal partnereid nii vertikaalsel kui ka horisontaalsel tasandil. Et ühte kõigile sobivat retsepti ei ole, siis tuleb poliitika tulemuslikkuse tagamiseks piirkondlikud ja kohalikud valitsusasutused ning ka kõik asjaomased sidusrühmad rohkem kaasata meetmete väljatöötamisse, rakendamisse ja hindamisse, lähtudes asjaomasele meeskonnale ja muidugi ka piirkonnale kohandatud kavast. Siiski tuleb tunnistada, et palju on veel teha, et saavutada tõeline ja aktiivne partnerlus ja valitsemine mitte üksnes ettevalmistuste ja läbirääkimiste käigus, vaid ka rakenduskavade teistes etappides, s.t elluviimisel, jälgimisel ja hindamisel. Ma võin härra Beaupuyle öelda, et praegusest olukorrast ja tegevuspraktikast selgema ülevaate saamiseks tegelevad volinik Hübneri talitused praegu uuringuga, mis puudutab piirkondlikku valitsemist üleilmastumise kontekstis. See peaks andma meile olulist teavet, kas kõnealuses valdkonnas võiks kasu olla juhendist, mille koostamist härra Beaupuy oma raportis soovitab.
Komisjon on ka veendunud, et ühtekuuluvuspoliitikat tuleb lihtsustada, see peab tooma piirkondlikku arengusse lisandväärtust ja samal ajal olema Euroopa kodanikele lähemal. Komisjon on nõus, et paremate tulemuste saavutamiseks on vaja tagada terviklik lähenemisviis antud territooriumi poliitikavaldkondadele. Meil tuleb sügavamalt järele mõelda ühelt poolt selle üle, kuidas ühtekuuluvuspoliitika vahendeid praegu rakendatakse ja kooskõlastatakse, ning teiselt poolt selle üle, kuidas seda peaks tegema järgmisel programmiperioodil pärast 2013. aastat, et tagada piirkondade tõeliselt sidus strateegiline arendamine. Poliitika tuleviku teemal korraldatud avalike arutelude raames on sellele vajadusele mitmel korral viidatud.
Raportis mainitud vahendite hulgas, millega saaks kaasa aidata valitsemistavade parandamisele, on ka ettepanek luua rahvaesindajate jaoks Erasmuse programm. Komisjon teeb kõik endast oleneva, et see huvitav mõte ellu viia, kuigi see võib olla keeruline, kui eelarvepädev institutsioon kinnitab selle katseprojektina.
Lisaks sellele, et ühtekuuluvuspoliitika on tugisammas uute säästva arengu eesmärkide saavutamiseks ja peaks selleks jääma, tuleks komisjoni arvates piirkondade abistamiseks toimetulekul eelseisvate üleilmsete probleemidega, mis nende arengut üha enam mõjutavad, meil kõigil jätkata ühtekuuluvuspoliitika rakendusmehhanismide tugevdamist põhimõtete alusel, mis hõlmavad terviklikku lähenemisviisi, partnerlust ja mitmepoolset valitsemist.
Komisjon on veendunud, et härra Beaupuy raport ja Euroopa Parlamendi toetus aitab olukorda märkimisväärselt parandada.
Juhataja
Sellega on arutelu lõppenud.
Hääletus toimub teisipäeval, 21. oktoobril 2008.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Bairbre de Brún  
kirjalikult. - (GA) Mul on siiralt hea meel härra Beaupuy suurepärase raporti üle, mis käsitleb valitsemistavasid ja partnerlussuhteid.
On kahetsusväärne, et struktuurifondide vahendite kasutamisel ei peeta alati kinni partnerluspõhimõttest. Siiski olen ma Põhja-Iirimaal näinud väga häid näiteid sellest, kuidas partnerlus peaks toimima ja kui kasulik see on, kui seda õigesti korraldada.
Ma olen rahul ka raportis sisalduvate üleskutsetega seada sisse tihedam koostöö ja suhtlus kohalike ja piirkondlike valitsusasutuste ning muude valitsemistasandite vahel, eriti suhtlus Euroopa Komisjoniga. Põhja-Iirimaa Assamblee peab lähtuma sidemetest, mille komisjon on juba loonud. Eriti kehtib see Euroopa Komisjoni presidendi Barroso loodud rakkerühma töö kohta.
Põhja-Iirimaa Assamblee ja meie kohalikud kogukonnad on valmis täitma suuremat osa Euroopa Liidu programmide elluviimisel ühenduse tasandil. Selles raportis on välja toodud viisid, kuidas anda neile selleks võimalused.
Rumiana Jeleva  
Kõigepealt tahaksin õnnitleda härra Beaupuyd tema suurepärase raporti puhul. Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni variraportöörina andsin ma oma poolthääle sellele raportile, mis käsitleb häid valitsemistavasid ja partnerlussuhteid regionaalpoliitika vallas.
Ma kasutaksin seda võimalust meenutamaks, et pärast seda, kui komisjon oli Bulgaaria kohta esitanud kriitilise aruande, peatati juulis rahastamine kolme ühinemiseelse programmi, PHARE, ISPA ja SAPARDi alusel. Samal ajal pandi paika menetlused selleks, et alustada struktuuri- ja ühtekuuluvusfondide vahendite kasutamise rakenduskavade elluviimist. See pani minu kodumaa väga raskesse olukorda. Tahaksin seoses selle raporti vastuvõtmisega kasutada võimalust ja väljendada lootust, et Bulgaariale ette nähtud vahendid vabastatakse taas ning et Bulgaaria kodanikel on võimalik Euroopa Liiduga ühinemise eeliseid täielikult kasutada.
Kooskõlas raportis esitatud üleskutsega liikmesriikidele tahaksin minagi kutsuda üles suurendama Bulgaarias regionaalpoliitika rakendamise detsentraliseerimist, et tagada mitmetasandilise valitsemise süsteemi võimalikult tõhus toimimine partnerlus- ja lähimuspõhimõtete alusel.
Tänan teid tähelepanu eest.
Grażyna Staniszewska  
kirjalikult. - (PL) Regionaalpoliitika elluviimisel on hädavajalik järgida kõikidel juhtimistasanditel partnerluspõhimõtet. See on eriti oluline tulemuslikkuse seisukohalt. Kui eesmärgiks on ühiskonna täielik mobiliseerimine, peavad riiklikud ja piirkondlikud valitsusasutused kaasama kohalikke elanikke nii muudatuste planeerimisse kui ka struktuurifondide kasutamise hilisemasse järelevalvesse. Kui piirkondlikest eesmärkidest ei saada aru, siis tekitab see alati vastuolusid ja takistab tegutsemist, põhjustades arvukalt viivitusi.
Tõeline, mitte pealiskaudne partnerlus on oluline ka Euroopa Ühenduse kontekstis, sest see on ainus viis tagada, et kodanikud saavad teavet Euroopa Liidu tegevuse olemuse kohta. Partnerlus on väga tähtis, kuid sellega kaasnevad ka kulud. Seega on vaja sel eesmärgil eraldada 2-3% struktuuritoetustest. Praegune vabatahtlikkuse põhimõte ei toimi. Kui piirkonnad ei ole kohustatud kulutama raha kohtumiste, seminaride või rakendamise hindamise korraldamisele, siis nad lihtsalt ei tee seda. Sageli taandub partnerluspõhimõte sellele, et kava saadetakse posti teel ja mõningatel juhtudel antakse märkuste esitamiseks vaid nädal.
Kui me tahame tagada, et Euroopast saaks aktiivsete, teadlike ja koostööd tegevate kodanike ühendus, oleks minu arvates mõistlik pöörata sellele probleemile märkimisväärselt rohkem tähelepanu.
