Ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter (debatt)
Talmannen
Nästa punkt på föredragningslistan är ett betänkande av Marie-Hélène Aubert, för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, om förslaget till rådets förordning om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter - C6-0032/2006 -.
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Jag välkomnar denna möjlighet att diskutera vårt förslag till rådets nya förordning om ekologisk produktion. Jag vill börja med att tacka föredraganden Hélène Aubert och ledamöterna från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling för deras insatser. Det grundliga arbete som de har utfört är ett mycket värdefullt bidrag till våra diskussioner.
Med 160 000 ekologiska jordbruk och mer än 6 miljoner hektar mark i EU uppskattas omsättningen för ekologiska produkter uppgå till ett värde på 13-14 miljarder euro. Denna utveckling ökar, så detta är definitivt en mycket viktig sektor. Det råder enligt min uppfattning inga tvivel om att denna växande sektor har en väsentlig roll att spela. Här ingår en hel rad förväntningar från allmänhetens och konsumenternas sida, förväntningar om livsmedelskvalitet, miljöhänsyn, djurs välbefinnande och möjligheter till utveckling på landsbygden.
Det är också en sektor där det finns en stor optimism och ett förtroende för vad framtiden kan bära med sig, vilket jag tydligt kunde se under mitt senaste besök vid BioFach i Nürnberg. Men för att sektorn ska utvecklas och nå sin fulla potential behövs ett lämpligt regelverk, och det är just detta vi försöker uppnå genom vår nya förordning. Därför är detta ett mycket viktigt lagstiftningsförslag, och jag gläds åt de framsteg som vi har kunnat uppnå med hjälp av förra årets avregleringar.
Under 2006 fördes mycket intensiva diskussioner om vårt förslag i rådet och i parlamentet. Till följd av detta har vissa inslag som fanns med i det ursprungliga förslaget, men som visade sig handla om mycket känsliga frågor, nu helt och hållet strukits. Dessa gällde bland annat ett förbud mot högre krav, kontrollmyndigheters ömsesidiga erkännande av privata standarder, samt EU:s uppgifter om ekologiska produkter.
Parlamentet har också lagt fram en rad ändringsförslag i syfte att förbättra formuleringen av mål och principer för ekologiskt jordbruk, om produkters ursprung, en uttrycklig rätt att använda nationella och privata logotyper, att kontrollsystemet ska införlivas i de officiella kontrollerna av livsmedel och foder, samt förstärkta garantier för importerade produkter. Dessa ändringsförslag förbättrar det ursprungliga förslaget, och därför gläder det mig att kunna godkänna dem.
Vi har också lyckats förstärka förordningens betoning på jordens bördighet, biologiska aktivitet samt på metoderna för att förvalta jorden. Frågan om GMO och ekologiskt jordbruk har gett upphov till en hel del debatt. Jag har noterat parlamentets önskan om att aktörer ska bevisa att de har vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att undvika tillfällig eller tekniskt oundviklig förekomst av GMO, och med detta instämmer jag helt och hållet. Så trots att man i dessa ändringsförslag återupprepar ett redan befintligt krav har jag beslutat att godta dem till följd av att det handlar om en mycket känslig fråga.
Men låt mig vara fullständigt tydlig: tröskelvärdet för tillfällig förekomst av GMO är däremot inte, som någon antydde, ett faktiskt tröskelvärde för GMO-tolerans. De genmodifierade organismerna och deras härledningar fortsätter att vara strikt förbjudna i den ekologiska produktionen.
Trots att kommissionen och parlamentet är eniga om den nya förordningens grundläggande aspekter finns det vissa frågor som vi inte har lyckats komma överens om, och jag vill kort redogöra för några av dessa.
Parlamentet kräver fler detaljer, och det är uppenbart att en stor del av de detaljerade bestämmelser som vi känner till från den nuvarande förordningen har tagits bort. Men låt oss inte förglömma att ett av förslagets huvudskäl var att fastställa de grundläggande bestämmelserna på ett mer klart och logiskt sätt. Detta innebär emellertid inte att de detaljerade bestämmelserna som utgör det unika systemet av ekologiska standarder kommer att försvinna helt och hållet. Definitivt inte. Men jag anser att de hellre bör ingå i genomförandebestämmelserna. Innehållet i dessa detaljerade bestämmelser kommer dessutom, som jag tidigare bekräftade, att till stor del likna de detaljerade bestämmelser som förekommer i den nuvarande förordningen.
När det gäller vår önskan att utvidga räckvidden till att även omfatta storhushåll, kosmetika, textilier och konserverad fisk vill jag påpeka att vi inte kan göra allting på en gång. Vi håller nu på att gradvis utvidga räckvidden till att även omfatta vin och vattenbruk. De övriga sektorerna befinner sig fortfarande i ett mycket tidigt utvecklingsskede, och jag tror att en harmonisering av dessa skulle kunna hindra deras utveckling. I den nuvarande texten ges möjligheten att på nytt undersöka frågan 2011.
I samband med detta har jag också lagt märke till att ni vill ha en dubbel rättslig grund för detta förslag. Det är ingen hemlighet att det pågår en mer omfattande diskussion om att införa medbeslutande för jordbruksfrågor. Detta är en viktig fråga och en diskussion som jag tydligt har visat att jag välkomnar. Men det är en fråga som borde behandlas på ett mer övergripande sätt, på lämplig nivå och i ett lämpligt sammanhang. Jag tror inte att det skulle tjäna någonting till att anta en strategi från fall till fall. Därför kan jag inte godta att den rättsliga grunden för förordningen om ekologiskt jordbruk ändras enligt ert förslag.
Slutligen föreslår ni att medlemsstaterna ska upprätthålla eller införa strängare nationella bestämmelser. Det kan jag inte godta. Själva syftet med denna förordning är att åstadkomma en hållbar harmonisering på en tillräckligt rigorös nivå, med en flexibilitetsmekanism för undantag. Jag anser att vi kan nå samma mål genom att harmonisera bestämmelserna på en någorlunda hög nivå, med flexibilitet, men med en minskad risk för ojämlik behandling av aktörer under liknande omständigheter. Jag är övertygad om att detta är ett sätt att utveckla en framgångsrik inre marknad för ekologisk produktion.
Jag beklagar att jag har talat så pass länge, men detta är en mycket viktig fråga som jag ville ta itu med grundligt.
Talmannen
Fru kommissionsledamot! Kommissionen har friheten att tala så länge den vill och säga så mycket som är nödvändigt.
Marie-Hélène Aubert 
föredragande. - (FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Som ni vet är omständigheterna för ekologiska jordbruk ganska paradoxala i dag. Å ena sidan finns det en ökande efterfrågan på detta eftersom det är en jordbruksmetod som skapar sysselsättning, skyddar miljön, den biologiska mångfalden och i slutändan allas hälsa. Å andra sidan står de ekologiska jordbruken fortfarande bara för drygt 1 procent av den europeiska jordbruksproduktionen och drygt 3 procent av den användbara jordbruksmarken - med andra ord, en liten del. Jag anser att vi har ett ansvar att bidra till utvecklingen av ekologiska jordbruk inom Europeiska unionen.
Detta är kanske bara en liten fråga rent mängdmässigt, men det är en enormt stor fråga i politiska och symboliska termer eftersom ekologiska jordbruk även är en typ av genombrott, på så sätt att de ändrar inriktningen på den gemensamma jordbrukspolitiken mot en mycket mer hållbar jordbruksform, vilket är vad som behövs.
Under hela 2006 arbetade vi på grundval av ett kommissionsförslag som har skapat ganska mycket oro och gett upphov till många protester, och även en viss brådska, eftersom vi från början ombads fälla vår dom inom två månader om ett förslag som egentligen inte hade utvecklats omsorgsfullt. Jag kan dock erkänna att arbetet har varit konstruktivt och att diskussionerna har ägt rum regelbundet, med både kommissionen och rådet, för att förbättra det ursprungliga förslaget. Genom alla dessa utbyten, diskussioner och turer fram och tillbaka, vad hoppades parlamentets utskott för jordbruk och landsbygdens utveckling göra i slutändan? Ni har pekat på nyckelelementen.
För det första hoppades det kunna utvidga tillämpningsområdet för denna förordning till icke-livsmedelsprodukter såsom textilier och kosmetika, men även, framför allt, till storhushåll, eftersom storhushåll är en extraordinär hävstång för att utveckla ekologiska jordbruk i våra länder. Det skulle vara fel av oss att inte utnyttja det. Det är även därför som vi vill ha en dubbel rättslig grund - artiklarna 37 och 95 - som avser både den inre marknaden och konsumtionen. Det förefaller som att ni inte har annat än lovord för vårt arbete, för vårt bidrag och därmed för att Europaparlamentet har blivit mycket mer engagerat - för att inte nämna medbeslutande i allmänhet för jordbruket, eftersom det är en annan debatt som vi ännu inte har hållit.
Det verkar därför som att om vi vill fortsätta detta arbete, om vi vill att parlamentsledamöterna verkligen ska ha rätt att granska dessa berömda dekret som kommer att spela en viktig roll i tillämpningen av denna förordning, så bör ni godta denna dubbla rättsliga grund, och vi kommer att fortsätta denna debatt.
För det andra, som ni påpekade, har vi begärt - från vad som var en vag text - mycket mer exakta definitioner av vad som avses med inspektion, certifiering, produkter som är godkända eller icke godkända i ekologiska jordbruksmetoder, kopplingen till jord, djurhållning och så vidare. Därefter tog ni upp den mycket känsliga punkten om frånvaron av genmodifierade organismer i det ekologiska jordbruket. Frånvaron av dessa organismer måste vara total, precis som frånvaron måste vara total av bekämpningsmedel och syntetiska kemikalier.
När det gäller genmodifierade organismer är vi helt inställda på att bekräfta för konsumenterna att ekologiska jordbruk inte innehåller några sådana organismer, från frö till distribution. Den nuvarande tröskeln på 0,9 procent, som är en tröskel för undantag från märkning, skapar förvirring. Vi anser därför att vi måste återkomma till denna fråga så att vi väljer upptäcktströskeln för både konventionella grödor och ekologiska jordbruk och även så att vi, vad som än händer, vidtar alla nödvändiga åtgärder för att förhindra kontaminering, även tillfällig sådan, av biologiska grödor, av genmodifierade organismer.
Ni säger att det inte är möjligt att godta de strängare åtgärder som medlemsstaterna kan vidta. Vi anser att specifikationerna från både privata och offentliga myndigheter, som redan finns och som konsumenterna är väl bekanta med, bör kunna vara kvar. I alla händelser är det detta vi vill, och om det finns någon flexibilitet måste harmoniseringen ske uppåt, inte nedåt, då det sistnämnda är något som vi är rädda för.
Ni har gett oss ett antal svar. Jag tror att denna debatt kommer att fortsätta, utan tvekan även efter morgondagens omröstning.
Jag vill avsluta med att säga att denna förordning inte heller är A och O, och att den inte kommer att lösa alla problemen kring ekologiska jordbruk. I samband med den gemensamma jordbrukspolitiken behöver vi även ett mycket starkare stöd för ekologiska jordbruk än vi har just nu.
Roberto Musacchio 
föredragande för yttrandet från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Det arbete som har utförts i mitt utskott, för vilket jag var föredragande, var mycket noggrant, och resultatet antogs enhälligt i utskottet.
Utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet är naturligtvis djupt engagerat i att skydda miljön, men i detta specifika fall har vi varit inriktade på hur miljön även kan skyddas genom marknadens lagar. Jag säger detta eftersom den viktigaste poängen i det yttrande som jag har lagt fram är just denna - för dem som producerar, säljer eller köper ekologiska livsmedel måste det med ytterst stor säkerhet och utan någon felmarginal stå klart att dessa livsmedel faktiskt är ekologiska och inte exempelvis kontaminerade av genmodifierade grödor. Jag anser att det är mycket viktigt att vi inför denna ”nolltröskel” för kontaminering omedelbart - det kan inte skjutas upp till senare åtgärder. Den som säljer en produkt - exempelvis en lyxbil - kan inte tolerera att produkten innehåller en enda bult som inte tillhör denna bil.
Det är därför den viktigaste poängen i rekommendationen från mitt utskott, som vi skulle vilja ta in tydligt i den slutgiltiga texten.
Agnes Schierhuber
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill tacka Angelika Beer så mycket för hennes mycket engagerade betänkande. Ekologiska jordbruk är av stort intresse för allmänheten, deras uttryck är mycket skiftande och deras betydelse varierar starkt mellan medlemsstaterna. Detta är därför en kontroversiell och känslomässig fråga att debattera. I detta sammanhang utgör genmodifierade organismer alltid ett stort problem i ekologiska jordbruk. Det är därför som jag stöder gränsvärdet på 0,0 procent för ekologiska jordbruk, eftersom det som vi identifierar som fritt från genmodifierade organismer också måste vara fritt från genmodifierade organismer. Samexistens och ansvarsskyldighet är grundläggande problem här, problem som också måste lösas, fru kommissionsledamot, och jag vet att ni står på vår sida i detta avseende.
Framtiden för ekologiska jordbruk ligger framför allt i konsumenternas händer. De avgör om de är beredda att betala mer för livsmedel som är naturliga och fria från genmodifierade organismer. Den ökade försäljningen av ekologiska produkter på senare år bekräftar att allmänheten sätter värde på denna kvalitet. Det är dock just i detta avseende som det är viktigt för köparen att veta var livsmedlen kommer från. Vi måste se till att den europeiska ekologiska märkningen bara används för produkter från de medlemsstater som uppfyller dessa kriterier. Den framtida användningen av logotyper, avsikten att märka produkter mer exakt och den därtill knutna möjligheten att spåra produkter är åtgärder som jag verkligen välkomnar, eftersom de även gör det möjligt att genomföra effektivare kontroller. Vi måste se till att lika hänsyn tas till producenternas och konsumenternas intressen. Gemensamt samordnade åtgärder medför ytterligare vinster för både europeiska jordbruk och konsumenter, samtidigt som det skyddar subsidiariteten. De 197 ändringsförslag som har lagts fram bevisar dock att vi faktiskt inte är redo att rösta ännu. Jag stöder därför föredraganden när det gäller ändringsförslagen 37 och 39.
(Talmannen avbröt talaren.)
María Isabel Salinas García
för PSE-gruppen. - (ES) Den ekologiska produktionssektorn ber att vi - eller snarare kräver att vi - ska ge den tydlig och enkel lagstiftning som motsvarar behoven på en marknad som växer markant.
Européerna konsumerar allt större mängder ekologiska produkter och vi måste så snart som möjligt skapa en lämplig ram för att uppfylla dessa behov, skydda intressena inte bara för konsumenterna utan samtidigt även för sektorn och miljöintressen i allmänhet.
I syfte att uppnå detta är det betänkande som vi för närvarande debatterar, och som det har varit problem med sedan förhandlingen, ett bra dokument att starta med. Jag vill ta tillfället i akt att gratulera föredraganden, Marie-Hélène Aubert, till det utmärkta arbete som hon har utfört. Jag säger att jag anser att det här är ett bra betänkande eftersom det bland annat tar hänsyn till de särskilda kännetecknen för de olika europeiska regionerna, befogenheterna för var och en av de myndigheter och organ som är inblandade i kontrollen av ekologiska produkter föreskrivs på ett bättre sätt och en enda obligatorisk logotyp etableras, vilket också är något som jag har insisterat på under förhandlingen i utskottet.
I samma anda anser jag även att produkter från tredjeland för att få marknadsföras som ekologiska inom Europeiska unionen enligt betänkandet måste uppfylla regler som motsvarar EU:s lagstiftning.
Avslutningsvis anser jag att betänkandet är avsett att främja ekologisk produktion och konsumtion och syftar till att konsolidera denna växande sektor som vårt jordbruks elitsektor, eftersom ekologiska jordbruk är ämnade att kännetecknas av sina produkter av högre kvalitet.
Samtidigt anser jag att en annan debatt nu öppnas, som vi hittills inte hade tagit med i beräkningen - möjligheten föreslås att Europaparlamentet ska få mer att säga till om i beslutsfattandet, och ta ett steg längre med hjälp av medbeslutandeförfarandet, vilket kräver en dubbel rättslig grund för denna förordning.
Jag vill klargöra att vi, som passionerade européer, alltid är för större beslutsbefogenheter för parlamentet, som är Europeiska unionens högsta demokratiska uttryck. Vi kommer därför att rösta för detta i morgon.
Jag vill emellertid även betona att denna förordning är ett socialt krav från både sektorn och konsumenterna, och därför får de senare åtgärder som vi måste besluta om efter i morgon inte försenas mycket längre, utan i stället måste vi, med tanke på producenternas rättssäkerhet och konsumenternas förtroende, fortsätta att arbeta snabbt för att få en förordning som den europeiska sektorn har krävt under en lång tid och som skiljer ut detta tydligt ekologiska jordbruk, för konsumentsäkerhetens skull.
Kyösti Virrankoski
för ALDE-gruppen. - (FI) Herr talman! Jag vill tacka föredraganden, Marie-Hélène Aubert, för ett utmärkt betänkande. Ekologisk produktion är en sektor inom jordbruksproduktionen. Dess betydelse kommer att vara stor i framtiden, eftersom konsumenterna lägger större vikt vid livsmedlens kvalitet än vid deras pris. Ekologisk produktion är ett sätt att förbättra kvaliteten, smaken och hållbarheten på jordbruksprodukter, och därigenom skapa mervärde för jordbruken och öka deras lönsamhet. Ekologisk produktion är dock en besvärlig jordbrukssektor, vilket kräver en uppriktig hängivenhet till hanteringen av jordbruket. Även små misstag är svåra att rätta till, eftersom det inte finns några möjligheter till konventionell produktion.
EU:s jordbrukspolitik kännetecknas generellt av komplexiteten i regler och byråkrati. Inom den ekologiska produktionen kan det finnas en rädsla för en ännu större börda. Jordbrukaren måste vara mycket insatt i både EU-lagstiftning och nationell lagstiftning. Det förslag till förordning som ligger framför oss kommer att innebära mer lagar. Målet är i sig förnuftigt, eftersom det är konsumenternas förtroende som man försöker skydda, men om det finns alltför många lagar kan det mycket väl leda till att ökningen av det ekologiska jordbruket avtar, och många jordbrukare kommer helt enkelt att ge upp. Det skulle leda till skada för sektorn som helhet.
Jordbruket och livsmedelsbranschen utgör tillsammans en enorm sektor inom den europeiska produktionen. Det finns utrymme i denna sektor för olika metoder och trender. Ekologisk produktion kan erbjuda mycket frestande möjligheter, särskilt i de regioner som har de besvärligaste naturliga förutsättningarna. Förhoppningsvis kommer denna förordning att stärka vår världsdels livsmedelsekonomi och öka dess framgång i den globala konkurrensen.
Roberta Angelilli
för UEN-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Som italienska vill jag nämna att Italien är världens fjärde största producent av ekologiska produkter, och i Europeiska unionen kommer Italien på första plats. Vi stöder därför de ändringar av förordningen som görs genom detta betänkande - förändringarna som avser tillämpningsområdet, flexibiliteten för medlemsstaterna, kontroller och den fria rörligheten för ekologiska produkter inom Europeiska unionen.
När det gäller märkning anser vi å andra sidan att det måste finnas en absolut garanti för att produkterna är ekologiska och att det inte får ske någon oavsiktlig kontaminering av genmodifierade organismer i något skede i produktionsprocessen. I de gällande förordningarna tillåts en tröskel för oavsiktlig kontaminering av genmodifierade organismer på 0,9 procent för ekologiska produkter, vilket tyvärr är samma tröskel som för konventionella jordbruksprodukter.
Avslutningsvis - för att undvika en kollaps i konsumtionen till följd av en förtroendekris när det gäller de livsmedel som väljs och köps just på grund av sina kännetecken och sina naturliga produktionsmetoder är det nödvändigt att ange en tröskel för oavsiktlig kontaminering av genmodifierade organismer för ekologiska produkter.
(Talmannen avbröt talaren.)
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
Herr talman, herr kommissionsledamot! Föredraganden har lagt fram ett utmärkt betänkande, och parlamentet måste insistera på att kommissionen och rådet faktiskt utnyttjar detta utmärkta betänkande. Med andra ord behöver vi medbeslutande, särskilt som allt det som är nytt i förordningen gäller den inre marknaden. Jordbruksfrågorna har det ju redan lagstiftats om tidigare och kan i allt väsentligt införlivas i den nya förordningen. Detta är ett skäl till den dubbla rättsliga grunden. Det andra skälet är som ni helt riktigt fastslog att många av detaljerna bör lösas i genomförandebestämmelserna. Parlamentet måste precis som rådet förbehålla sig rätten att bli rådfrågat om dessa genomförandebestämmelser. Som ni vet har vi nu ett rättsligt avgörande. Om vi hade haft konstitutionen skulle frågan ha varit löst ändå. Under kommande månader måste vi göra upp om detta.
När det gäller genetiskt modifierade organismer är jag glad över att ni fastställt att 0,9 procent inte är toleransnivån för förorening. Det är en märkningströskel, inte någon rätt att förorena. Vår grupp är dock oroad över att de tekniska metoder som står till vårt förfogande för att förhindra förorening inte utnyttjas till fullo och att tröskeln på 0,9 procent därför är för högt satt. Vi vill att den sänks eftersom vi säger att när det gäller ekologiska produkter måste all förorening helt förbjudas. Jag hoppas att ni förstår detta och kommer att vidta nödvändiga åtgärder.
Vincenzo Aita
för GUE/NGL-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag anser att den bestämmelse som är under granskning kan förbättras betydligt av parlamentet under morgondagens omröstning i kammaren. En bestämmelse som denna, som innebär att en toleransnivå för föroreningen på 0,9 procent för ekologiska produkter fastställs, det vill säga en toleransnivå som motsvarar den för traditionella produkter, är inte till någon hjälp för de ekologiska producenterna och framför allt inte för konsumenterna.
Även de siffror som vi fått av kommissionsledamoten visar att detta är en bestämmelse som kan vålla den ekologiska sektorn betydande skada. Att fastställa samma toleransnivå för traditionella produkter och ekologiska produkter vore att förvirra konsumenterna, som kanske inte längre väljer ekologiska produkter, och detta skulle också vara till nackdel för jordbruksproduktionssystemet, som under senare år har vuxit betydligt inom denna sektor.
Jag anser därför att parlamentet bör återgå till nolltoleransnivån för att göra dessa produkter ännu mer attraktiva, och se till att de konsumeras i ökande mängder och ge konsumenterna ännu mer skydd. En ekologisk produkt där en toleransnivå på 0,9 procent tillåts är inte förnuftigt, och konsumenterna kommer inte heller att se någon anledning att köpa och lägga pengar på en produkt som inte längre ger dem de nödvändiga garantierna och som inte är fri från föroreningar.
Luca Romagnoli
för ITS-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag avvisar försöket att ta bort en tydlig angivelse av ursprungslandet från produktmärkningen till förmån för en EU-etikett som enbart kan tjäna till att försämra spårbarheten. Kommissionen försöker som vanligt att standardisera i stället för att harmonisera. Ekologiska produkter har en förmånlig marknadsposition när det gäller annonsering, tack vare den ”ekologiska” stämpeln, och en aktningsvärd omsättning i jämförelse med andra produkter, trots de högre försäljningskostnaderna.
Hittills har de använda etiketterna gett tillfredsställande resultat när det gäller att differentiera tillgång och efterfrågan. Detta skulle äventyras om en gemensam EU-etikett tillåts undergräva konsumenternas medvetenhet. Förordningen borde erbjuda en garanti för certifieringsmyndigheternas oberoende, särskilt i fråga om förbindelserna med aktörer från länder utanför EU.
Vi behöver ett ackrediteringssystem som bygger på strikta och öppna regler, men det är just detta som kommissionen inte vill ha. Tanken att införa en gemenskapens ekologiska produktionslogotyp på produkter från länder utanför EU, utan den oumbärliga angivelsen av produkternas regionala och nationella ursprung, bör således helt definitivt avvisas.
Ioannis Gklavakis
(EL) Herr talman! Gemenskapslagstiftningen om ekologiska produkter har tillämpats i Europeiska unionen under mer än 15 år med relativt stor framgång skulle man kunna påstå, att döma av resultaten. Självklart skulle de kunna vara ännu bättre eftersom 1,4 procent av alla jordbruksföretag i EU-25 är ekologiska och står för 3,6 procent av jordbruksarealen. Detta betyder att det finns en betydande marginal för fortsatt utveckling.
Hur kan vi övertyga konsumenterna om att de bör välja ekologiska produkter och lägga mer pengar på livsmedel, så att den därav följande ökningen av efterfrågan stimulerar fler jordbrukare att arbeta i denna sektor? Givetvis genom ständig och strikt kvalitetskontroll, genom att se till att produkterna är fria från genetiskt modifierade organismer och, framför allt, genom ordentlig märkning, vilket kommer att stärka konsumenternas förtroende. Här bör vi betona den mycket viktiga fråga som i regel rubbar konsumenternas förtroende, och då menar jag import från tredjeländer av det som utges vara ekologiska produkter. Vi måste vara strikta när det gäller importerade ekologiska produkter. Endast om de har producerats med produktionsmetoder som är likvärdiga med gemenskapsmetoderna bör de få rätt att märkas som ”ekologiska”, eftersom vi alla vet att kostnaden för att producera ekologiska produkter i tredjeländer i regel är lägre. Om ekologiska produktionsregler kringgås, då är inte dessa importerade produkter ekologiska - vilket innebär att vi skulle lura konsumenterna - och att de skulle konkurrera med produkter från EU-jordbrukare som följer alla villkor och bestämmelser.
Marc Tarabella
. - (FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill börja med att uttrycka min belåtenhet. Betänkandet om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter har slutligen anlänt till kammaren för debatt vid en viktig tidpunkt, eftersom omröstningen i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling den 27 februari sammanföll med en demonstration arrangerad av jordbruksbiologer, som med rätta klagade över de nya specifikationerna för ekologiskt jordbruk, vars syfte var och är att det ska vara tillåtet med 0,9 procent förorening, vilket är den nivå som tillåts i traditionellt jordbruk.
Detta betänkande - som är resultatet av Marie-Hélène Auberts oförtrutna ansträngningar som jag mycket uppskattar - är därför oerhört viktigt för hela sektorn och ger parlamentet en unik möjlighet att distansera sig från rådet och kommissionen. Det är sannerligen viktigt, särskilt nu, att sända ut ett starkt budskap för att skydda det ekologiska jordbruket.
Därför har jag för socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet lagt fram ändringsförslag 170, med följande innebörd: medlemsstaterna skall se till att de har ett lämpligt rättsligt ramverk grundat på försiktighetsprincipen och på principen om att förorenaren betalar för att utesluta all risk för att ekologiska produkter förorenas av genetiskt modifierade organismer. Det skall åligga aktörerna att vidta alla försiktighetsåtgärder som krävs för att utesluta all risk för tillfällig eller tekniskt oundviklig kontaminering av genetiskt modifierade organismer. Förekomsten av genetiskt modifierade organismer i ekologiska produkter skall helt begränsas till oförutsedda och tekniskt oundvikliga mängder, dock högst 0,1 procent.
Kort och gott. Precis som det är viktigt att inte ändra själva innebörden av ekologisk produktion genom att tillåta alltför höga nivåer av tillfällig kontaminering är det viktigt att behålla en miniminivå som är acceptabel och accepterad av sektorn för att inte bestraffa tillfälligt förorenade ekologiska jordbruk, vars produktion helt skulle förlora sitt värde om en politik med nolltolerans tillämpades.
Vidare stöder vi användningen av naturligt kvävemineralgödsel liksom andra naturliga mineralgödsel, och förslår därför genom ändringsförslagen 168 och 169 en strykning av den passus i artikel 8.1 d som syftar till att förbjuda användningen av kvävemineralgödsel.
Slutligen stöder jag helt det beslut som parlamentets utskott för rättsliga frågor fattat om att tillämpa den dubbla rättsliga grunden - artiklarna 37 och 95 i fördraget - eftersom det finns två fördelar med att hänvisa även till behörigheten vad gäller den inre marknaden. För det första skulle detta betänkande som gick till omröstning i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling utvidgas till hela storkökssektorn - cateringföretag, institutionell catering, personalmatsalar, restauranger - och till vissa produkter som exempelvis kosttillskott. För det andra skulle vi som följd av behörigheten för den inre marknaden gå över från ett samrådsförfarande till ett medbeslutandeförfarande, vilket ger oss den viktiga rätten att granska förslaget till denna förordning, som direkt kommer att påverka kvaliteten på européernas mathållning.
Czesław Adam Siekierski
- (PL) Trots det utbredda intresset för ekologiskt jordbruk, både bland konsumenter och producenter och i medier, fortsätter sektorns utveckling att vara långsam. Varför då, och vad kan göras för att öka konsumtionen och därigenom också produktionen av ekologisk mat?
Enligt min mening är det allra viktigaste att garantera stabila villkor för utveckling och därtill hörande stöd. Detta inbegriper lämplig certifiering, märkning och övervakning, även övervakning av import från tredjeländer. Med andra ord behöver vi bra lagstiftning.
Den ekologiska sektorns småskalighet gör det omåttligt dyrt att distribuera ekologiska produkter, vilket därför gör dem mindre attraktiva för större försäljare. Det skulle därför vara ett steg framåt om externa bidrag gavs till denna del av produktionskedjan för ekologiska livsmedel och om de jordbrukare som producerar livsmedel av detta slag organiserade sig.
Det vore också bra om betydelsen av ekologiskt jordbruk betonades inom utbildningsområdet och om sektorn marknadsfördes bättre.
Bernadette Bourzai
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill börja med att gratulera Marie-Hélène Aubert till det utmärkta arbete hon har utfört sedan mandatperiodens början, först för den europeiska handlingsplanen för ekologiska livsmedel och ekologiskt jordbruk och sedan för detta förslag till förordning. Uppdraget var inte enkelt eftersom förslaget innebar att det ekologiska jordbrukets starka och trovärdiga egenart undergrävdes.
Vi kan på flera punkter vara nöjda med de framsteg som gjorts inom utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling: en mer strikt definition av användningen av växtskyddsmedel, veterinärmedicinska produkter och nationella avvikelser, ökad övervakning av certifieringsfasen, inbegripet övervakning av importerade produkter, samt ett tillägg om förordningens räckvidd och konsolideringen av föreskrivande kommittéer. Jag stöder även denna dubbla rättsliga grund, som kommer att föra oss vidare till medbeslutande.
Jag är dock fortfarande mycket oroad över frågan om förekomsten av genetiskt modifierade organismer även tillfälligtvis i ekologiska produkter. I förordningen fastställs faktiskt att en produkt inte kan märkas som ekologisk jordbruksprodukt om den innehåller genetiskt modifierade organismer, men ändå godkänns en toleransnivå för tillfällig förorening på 0,9 procent, vilket är oacceptabelt.
Det är därför som jag ber er att godkänna ändringsförslagen 170 och 171, som lagts fram av socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet, där vi begär att förekomsten av genetiskt modifierade organismer i ekologiska produkter begränsas helt och att begreppet inte används.
Gábor Harangozó
(HU) Vi måste se till att miljömedvetna konsumenter som är oroade över och angelägna om att skydda sin hälsa kan använda produkter som är fria från kemikalier och föroreningar från genetiskt modifierade organismer. Vi måste därför tydligt ange om en produkt har sitt ursprung i ekologisk produktion. Vi måste garantera att produkter som bär Europeiska unionens ekologiska angivelse till hundra procent har framställts i enlighet med grundprinciperna för ekologisk produktion.
Inom detta område kan vi inte göra några eftergifter, precis som vi inte kan i fråga om konsumentinformation. Vi måste också göra det möjligt för människor som använder offentliga informationstjänster att bestämma sig för om de ska välja ekologiska livsmedel eller inte. Detta är inte bara en fråga om konsumentskydd utan har också stor betydelse ur perspektivet jordbruksstrategi och marknadsskydd.
En välformulerad och universellt erkänd EU-standard och motsvarande certifiering, tillsammans med en harmoniserad EU-märkning, kommer att stärka konsumenternas förtroende, öka efterfrågan och garantera producenterna deras levebröd. På grund av medlemsstaternas varierande förhållanden och traditioner behöver vi dock se till att det blir möjligt för dem att reglera frågan ännu mer strikt.
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Först och främst har jag uppskattat den entusiastiska diskussion som vi har haft om denna mycket viktiga fråga. Jag värdesätter också ert stöd för dessa idéers huvudinriktning. När det gäller vissa av de svårare frågorna hoppas jag att jag har kunnat klargöra att vi i viss utsträckning kan tillgodose flera av era idéer.
Jag vill göra några kommentarer beträffande tre olika frågor. För det första, vad gäller märkningen: när man använder EU:s logotyp är det viktigt att komma ihåg att det är obligatoriskt att ange den plats där råvarorna har odlats. Detta gäller också för importerade produkter, och det måste vara kristallklart att de importerade produkterna ska uppfylla samma regler som den inhemska produktionen.
Någon tog upp frågan om samexistens. Det är mycket viktigt att medlemsstaterna fattar sina egna beslut på nationell nivå när det gäller lagstiftning om bestämmelser för samexistens och ansvar. När dessa genmodifierade produkter en gång finns i en medlemsstat måste det också finnas bestämmelser för avstånd och rengöring av maskiner när man går från ett område till ett annat. Besluten måste fattas i de enskilda medlemsstaterna, till följd av skillnaderna mellan produktionen i norra och södra Europa. Jag kan bara uppmana medlemsstaterna att införliva denna lagstiftning.
När det gäller det tröskelvärde som nämndes av till synes er alla är det viktigt att understryka att kommissionens förslag inte förändrar de nuvarande bestämmelserna i fråga om oundviklig förekomst av GMO. I förslaget klargörs emellertid den ekologiska aktörens ansvar för att undvika förekomst av GMO.
Det viktiga är, återigen, att användningen av GMO och deras härledningar är och har varit strängt förbjuden i den ekologiska produktionen, så de genmodifierade organismerna måste alltigenom hållas utanför all ekologisk produktion. Bestämmelserna om att testa varje parti av ekologiska produkter som säljs blir också mindre restriktiva än vad de är i dagsläget.
När det gäller storhushåll, en fråga som flera av er har tagit upp, är det i dag möjligt för storhushållsföretag att producera varor i enlighet med nationell lagstiftning och märka dessa varor som ekologiska. Detta kommer även att vara möjligt i framtiden. Det här är avgörande. Vi kan inte godta att EU fattar beslut eller lagstiftar i denna fråga.
Jag kan godta ändringsförslagen 20, 31, 35, 56, 71, 75, 99, 101 och 120. Som jag nämnde tidigare är dessutom 68 ändringsförslag godtagbara delvis eller i princip. Jag kan inte godta de övriga ändringsförslagen mot bakgrund av de diskussioner vi har haft, och här hänvisar jag särskilt till det ändringsförslag där man föreslår en dubbel rättslig grund. Det faktum att 77 av era ändringsförslag godtas, antingen helt eller delvis, är emellertid ett tydligt bevis på att vi delar fler ståndpunkter i denna fråga än vad man först kunde tro.
Tack för en livlig debatt.
Talmannen
Tack, fru kommissionsledamot. Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon kl. 11.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Kathy Sinnott
, skriftlig. - (EN) Vissa saker är antingen svarta eller vita. Ekologisk produktion och genetisk modifiering är varandras motsatser.
Ett livsmedel kan inte kallas ekologiskt om det har blivit genetiskt modifierat.
Att påstå att livsmedel som förorenats genom genmodifiering kan märkas som ekologiska är så skrattretande att vi bör ställa oss frågan varför denna möjlighet alls finns i detta direktiv.
Beror det på att kommissionen vet att en samexistens inte kommer att fungera? Om vi fortsätter med kommissionens politik vad gäller GMO och samexistens kommer de ekologiska jordbruken oundvikligen att förorenas. Är det så att kommissionen inser att om det genmodifierade jordbruket fortsätter kommer det att förstöra det ekologiska jordbruket såvida vi inte omdefinierar termen ”ekologisk”? Detta skulle vara en grov orättvisa och ett bedrägeri gentemot de ekologiska jordbrukarna, försäljarna och konsumenterna.
Därför vill jag be kollegerna att stödja ändringsförslagen 166/167, 170/171, 175 och 194, samt att motsätta sig införandet av en tröskel för genetisk kontaminering, dvs. att motsätta sig ändringsförslag 41 från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling och alla övriga ändringsförslag med denna innebörd.
