Nolltolerans angående icke godkända genetiskt modifierade organismer och dess ekonomiska konsekvenser (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga till kommissionen från Neil Parish, för utskottet för internationell handel, om nolltolerans angående icke godkända genetiskt modifierade organismer och dess ekonomiska konsekvenser - B6-0151/2008).
Struan Stevenson
suppleant för frågeställaren. - (EN) Fru talman! Först vill jag tacka min kollega Neil Parish, ordförande för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, så mycket för att han gav mig den här möjligheten att komma hit i denna sena timma för att ställa hans muntliga fråga. Tyvärr hade han sedan länge en överenskommelse om att åka till Danmark med kommissionsledamoten Mariann Fischer Boel och var tvungen att resa till Köpenhamn nu i eftermiddags. Så han ber om ursäkt för sin frånvaro och hälsar varmt till Androula Vassiliou och välkomnar henne till kommissionen.
Detta är en kontroll av hur det ligger till i verkligheten. Vi har en mycket konkurrenskraftig och framgångsrik fjäderfä- och grisindustri i EU. Den fungerar helt och hållet utan stöd. Uppfödarna får inte ett enda gårdsbidrag, de får inga subventioner alls och de måste klara sig själva på marknaden.
För fjäderfä och grisar är det fodret som är den största produktionskostnaden. Grisar och kycklingar betar inte ute på fälten och allt de äter är alltså spannmålsbaserat. Om man har en industri utan stöd måste man se till att den får tillgång till konkurrenskraftigt foder från hela världen.
I EU tar vi i genomsnitt mer än två år på oss för att godkänna en fullständigt säker genetiskt modifierad produkt. Herculex, ett av få godkända genetiskt modifierade utsäden, behövde 33 månader för att godkännas i EU. I USA är den genomsnittliga tiden för godkännande hälften så lång: 15 månader.
Det finns unga ursäkter för detta. När livsmedelspriserna och kostnaderna för fjäderfä- och grisindustrin ökar har vi inte råd med dessa fördröjningar i godkännandet av foder. Vi måste skynda på det hela.
I USA är många av dessa genetiskt modifierade produkter biprodukter från bioetanolindustrin och de är betydligt mycket billigare än det foder som finns att tillgå här i EU för våra fjäderfä- och grisproducenter. Så det enda vi gör är att neka oss själva tillgång till billigare foder på världsmarknaden och göra det så gott som omöjligt för våra producenter att konkurrera. Därigenom löper vi stor risk att förlora massor av arbetstillfällen och att exportera industrin ut ur EU.
De renläriga som säger att vi inte får ha fjäderfä eller griskött som har producerats med genetiskt modifierat foder kommer inte att ha vunnit någonting alls om vi nekar oss själva tillgång till detta foder. I slutänden kommer detta att leda till att vi förlorar vår industri till våra konkurrenter utanför EU samtidigt som vi fortsätter att importera fjärderfä och griskött från djur som har utfodrats med exakt samma genetiskt modifierade foder som vi har nekat våra producenter tillgång till. Detta är rena dårhuspolitiken.
Vi behöver också en tydlig märkning av produkterna så att konsumenterna kan göra väl underbyggda val. De måste veta om köttet de äter har producerats med genetiskt modifierat foder. Med stigande livsmedelspriser är en stor del av det kött som produceras med genetiskt modifierat foder billigare, vilket ger konsumenterna möjlighet att välja billigt kött om de så önskar.
Den andra stora frågan hittills handlar om nolltoleransen för icke genetiskt modifierat foder som tas in i EU. Återigen kan tagelskjortebrigaden slå sig för bröstet och säga att vi ser till att det inte finns några spår av genetiskt modifierade produkter i icke genetiskt modifierat foder som tas in i EU. Men vad leder nolltoleransen till när en fartygslast av icke genetiskt modifierad soja lastas i Brasilien för att skeppas till EU? Det finns en risk för att en mycket liten rest av genetiskt modifierad soja tas upp genom lastningsutrustningen vid hamnen i Brasilien. När fartyget sedan angör hamn i EU kan hela lasten avvisas om så mycket som ett spår av genetiskt modifierad soja upptäcks, även om den sojan har godkänts i EU.
Systemet med nolltolerans innebär alltså en dramatisk minskning av mängden icke genetiskt manipulerat foder som tas in i EU. Även de fjäderfä- och grisproducenter som vill använda icke genetiskt modifierat foder har alltså enorma problem med att få tillgång till de kvantiteter de behöver, när de behöver dem. Även detta gör det mycket svårare för dem att konkurrera rättvist på en öppen världsmarknad.
Om vi verkligen vill flytta vår fjäderfä- och grisindustri utanför EU och föda våra medborgare med brasilianskt fjäderfä och griskött och thailändsk kyckling - som alla föds upp på genetiskt modifierat foder, så är vår nuvarande politik med nolltolerans mot icke genetiskt modifierat foder och den skrämmande långsamma godkännandeprocessen för genetiskt modifierat foder inom EU exakt rätt väg att gå.
Fru kommissionsledamot! Vi är mycket glada för att ni fick ett så kraftfullt stöd som kommissionsledamot med ansvar för generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd. Vi önskar er allt gott, men vi hoppas att ni blir den första att gå emot kvällstidningsmyten om Frankensteinmaten och införa en politik som gör det möjligt för våra jordbrukare att konkurrera internationellt på rättvisa villkor.
Androula Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Kommissionen erkänner risken att foderimporten blir svårare och dyrare på grund av bristen på överensstämmelse mellan godkännandena av genetiskt modifierade organismer i exportländerna och i EU. Jag är medveten om den undersökning om foderbristen som utförts av generaldirektoratet för jordbruk och landsbygdens utveckling. Jag måste betona att de effekter som politiken med nolltolerans mot icke godkända genetiskt modifierade organismer får för foderimporten först blir aktuella vid så kallade asynkrona godkännanden av genetiskt modifierade organismer. En av de viktigaste faktorerna är skillnaden i längd på förfarandena för att godkänna genetiskt modifierade organismer i tredjeländer och i EU, i kombination med brist på tillfredsställande segregeringsmekanismer i exportländerna och i utsädesindustrins marknadsföringsstrategier i dessa länder. Våra viktiga handelspartners ökade användning av genetiskt modifierade organismer i handelsvaror har också stort inflytande.
Därför arbetar kommissionen för att ta itu med dessa viktiga faktorer. Vi har inlett diskussioner med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet för att effektivisera godkännandeförfarandet utan att försämra kvaltieten i livsmedelssäkerhetsmyndighetens vetenskapliga bedömning. Jag vill i detta sammanhang påminna er om vikten av att medlemsstaterna samarbetar i den ständiga kommittén och i rådet.
Sist men inte minst vill jag påpeka att kommissionen nyligen godkände majssorten GA 21, vilket kommer att underlätta import där denna genetiskt modifierade gröda från Argentina ingår. Kommissionen arbetar också just nu med att översända ett förslag till rådet om att godkänna en genetiskt modifierad sojaböna efter det att den ständiga kommittén har misslyckats med att nå kvalificerad majoritet. Godkännandet av denna sojaböna kommer också att möjliggöra import av en rad olika foder och därmed bidra till att tillfälligt minska den foderbrist som ledamoten nämner.
EU:s regelverk om genetiskt modifiderade livsmedel och foder syftar framför allt till att garantera att de produkter som förs ut på marknaden är säkra. Därför måste genetiskt modifierade livsmedels- och foderprodukter godkännas innan de släpps ut på marknaden. Strategin med nolltolerans mot icke godkända genetiskt modifierade mekanismer fastställs i EU-lagstiftningen och har godkänts av Europaparlamentet och rådet som det bästa sättet att skydda människors och djurs hälsa och miljön. Den liknar den strategi som den stora majoriteten av tredjeländer följer, inklusive stora producenter av genetiskt modifierade organismer.
På internationell nivå fortsätter kommissionen i nära samarbete med medlemsstaterna att stödja utvecklingen av riktlinjer för detta i Codex Alimentarius. Kommissionen erkänner emellertid att det kan uppstå incidenter av det slag som ni nämner i er fråga och erkänner att dessa händelser blir allt lättare att upptäcka i och med att mätteknikerna ständigt förbättras. Kommissionen kommer att undersöka om det vore lämpligt och möjligt att utforma en separat lösning för just detta problem, med full respekt för den befintliga lagstiftningen.
När det gäller WTO:s klagomål mot Europeiska gemenskapen 2003 ifrågasatte panelrapporten, som färdigställdes 2006, inte EU.s lagstiftning utan snarare hur den hade tillämpats tidigare. Kommissionen har lyckats hantera denna tvist genom regelbunden dialog om biotekniska frågor med de klagande. Vi har tydligt visat de klagande att det för närvarande inte råder något moratorium eller någon otillbörlig fördröjning i EU:s system för godkännande av biotekniska produkter.
Sexton produkter har godkänts sedan WTO-panelen inrättades - varav sju under 2007. Vi kan inte utesluta att de klagande - särskilt Förenta staterna - kommer att ta hänsyn till vad frågan om förmånlig närvaro kommer att innebära när de beslutar om de ska gå vidare med förlikningsarbetet. EG skulle dock ha goda möjligheter att försvara sig, och den nuvarande dialogen betyder att det är mycket osannoligt att detta skulle inträffa.
Esther De Lange
för PPE-DE-gruppen. - (NL) Fru talman, fru kommissionsledamot! I går talade vi här i parlamentet om de stigande livsmedelspriserna och hur detta påverkar EU och utvecklingsländerna. Nu är vi här igen i kväll och talar om genetiskt modifierat djurfoder. Det hade kunnat vara bra att slå ihop de båda debatterna. Denna något tekniska fråga om djurfoder passar trots allt in i den mer övergripande diskussionen om livsmedelssäkerhet och stigande livsmedelspriser. Hur klokt är det egentligen att destruera eller avvisa hela skeppslaster med djurfoder för att de oavsiktligen innehåller spår, mycket små mängder, av genetiskt modifierade produkter? Jag tycker inte att det verkar särskilt klokt, varken sett ur livsmedelssynpunkt eller mot bakgrund av de stigande priserna.
För djurfoderpriserna har verkligen stigit på senare tid och det kommer de att fortsätta att göra om vi håller fast vid denna inställning. Många producenter ser hur deras kostnader ökar till följd av detta och jag tror inte det skadar att på nytt poängtera att de stigande priser som vi hela tiden talar om inte nödvändigtvis innebär att jordbrukarna tjänar mer. Det har faktiskt redan sagts att foderkostnaderna ökar inom exempelvis grissektorn och att marginalerna bara minskar.
Hur ska vi nu ta oss ut ur detta dödläge? Inte genom att helt plötsligt hantera godkännandeförfarandena vårdslöst. Nej, det är verkligen inte rätta vägen, men jag anser att vi har problem inom två områden där vi måste komma fram till en lösning. För det första tar det som Struan Stevenson sa tidigare mycket längre tid att få en genetiskt modifierad organism godkänd i EU: två och ett halvt år för oss, knappt ett år i USA. Jag har noterat det kommissionen säger om att höja effektiviteten hos livsmedelssäkerhetsmyndigheten, men det är förstås inte hela problemet. Problemet ligger också i hattandet fram och tillbaka i rådets kommittéer som sedan varken kan nå kvalificerad majoritet för ett godkännande eller kvalificerad majoritet mot ett godkännande, och att beslutet därefter efter en lång kamp överlåts på kommissionen. Så det är också en del av problemet - det förfarandet måste bli snabbare. Detta är sannerligen inget argument för att automatiskt godkänna produkter, men jag tycker verkligen att folk har rätt att få snabbare besked om huruvida en produkt kan godkännas för EU-marknaden eller ej.
För det andra måste vi hitta en lösning på den oavsiktliga förekomsten av spår av genetiskt modifierade organismer i djurfoder, t.ex. genom ett tröskelvärde. Framför allt måste vi göra detta i fråga om genetiskt modifierade organismer som redan har godkänts av livsmedelssäkerhetsmyndigheten, inte minst med hänsyn till att det regelbundet finns kotletter från grisar som har ätit foder utanför EU att köpa i våra affärer. Tala om orättvis konkurrens! Jag beklagar att jag inte har hört något från kommissionen om tröskelvärden. Kommissionen hänvisar till den nuvarande lagstiftningen. Men låt oss vara ärliga: vi använder ett tröskelvärde för märkningen, så jag menar att det är möjligt.
Producenter och konsumenter får kort sagt inte falla offer för vankelmodet i rådets kommittéer. Nu är det dags att skapa klarhet och snabbhet.
Bernadette Bourzai
för PSE-gruppen. - (FR) Fru talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Precis som rubriken antyder handlar denna fråga om de ekonomiska konsekvenserna av godkännandeförfarandet för genetiskt modifierade organismer.
Därför vill jag fråga kommissionsledamoten om kommissionen har beställt några undersökningar av orsakerna till prisökningarna på djurfoder, och jag undrar också hur stor andel av de senaste årens foderimport som har innehållit spår av genetiskt modifierade organismer som inte är godkända i EU och var dessa produkter kom ifrån. Det skulle vara bra för att kunna bedöma omfattningen av dessa händelser.
I motsats till Esther De Lange som talade alldeles nyss anser jag att det inte finns något orsakssamband mellan principen om nolltolerans mot genetiskt modifierade organismer och de stora prisökningarna på foder. De båda bör inte klumpas ihop eftersom vi mycket väl vet att denna höjning beror på en kombination av flera faktorer som jag inte kommer att gå in närmare på här, men framför allt på börsspekulationer om kommande jordbruksmarknader. Dessutom påverkar prishöjningen alla länder, även sådana som har en mycket flexibel lagstiftning om genetiskt modifierade organismer.
Ändå är det sant att EU:s djurbönder befinner sig i stora svårigheter och den främsta anledningen är att EU är kraftigt beroende av importerat foder. Min viktigaste fråga är: varför är vi så beroende och vad bör vi göra? Jag vill fråga kommissionen om den har genomfört någon konsekvensbedömning av Blair House-avtalet, som innebar att EU gav upp sin egen produktion av djurfoder.
Jag anser att det finns två möjligheter att minska detta beroende. Det första är att göra allt för att rädda - och jag menar rädda - de sista foder- och proteingrödorna i EU och uppmuntra till en omstrukturering, t.ex. genom att undvika en fullständig frikoppling av stöd inom ramen för kontrollen av den gemensamma jordbrukspolitikens hälsotillstånd, särskilt eftersom dessa grödor har oomtvistliga miljökvaliteter för växelbruk och därmed också för marken.
Å andra sidan måste kommissionen undersöka möjligheten att diversifiera våra försörjningskällor. I december 2007 deltog jag i en konferens som anordnades av GM-Free Network och som visade att det faktiskt finns icke genetiskt modifierat foder att tillgå och att det måste skapas kontakter mellan producenter och importörer.
Jag hoppas att alla är medvetna om att konsumenterna har rätt...
(Talmannen avbröt talaren.)
Jan Mulder
för ALDE-gruppen. - (NL) Fru talman! Först vill jag tacka utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling och detta plenarsammanträde för uppföljningen av mitt initiativ till att diskutera denna fråga här i kväll.
Det är anmärkningsvärt att odlingen av genetiskt modifierade grödor ökar i hela världen men att det bara är vi i EU som är väldigt rädda för dem. Den stora frågan är varför. Kommissionsledamoten säger helt kategoriskt att det är så lagstiftningen är utformad och därför måste vi följa den. Men om ändrade omständigheter innebär att lagstiftningen behöver ändras måste kommissionen göra det. Jag tycker att det är dags att göra det nu. Jag ställde visserligen frågor om det här för ett litet tag sedan, men den ena genetiskt modifierade grödan liknar inte den andra. Det är stor skillnad mellan transgenetik och cisgenetik. Den ena är artspecifik, den andra är det inte. Båda omfattas av samma lagstiftning och kommissionen måste ta itu med att ändra lagstiftningen ur den synpunkten.
Som jag ser det är det nolltoleransen som är kärnpunkten i allt det här. Det finns få situationer i världen där man kan kräva absolut nolltolerans. Det måste alltid finnas en möjlighet att lämna en viss felmarginal. Om du kör för fort på en sträcka med en hastighetsbegränsning på 50 km/h har du i de flesta länder en marginal på cirka tre km/h innan du bötfälls. Varför är detta inte möjligt för importerade varor? Varför går det t.ex. inte att tolerera 0,8 procent eller 0,9 procent? Kan kommissionen ge mig ett tydligt svar på det?
Jag välkomnar också de samtal som pågår med livsmedelssäkerhetsmyndigheten om att korta ned förfarandena utan att riskera kvaliteten - men har livsmedelssäkerhetsmyndigheten ännu sagt något om huruvida det är möjligt? Enbart samtal räcker inte, det är bråttom nu.
Det finns en annan detalj också. Kanske kommissionen kan förklara för mig hur jag som politiker ska kunna berätta för allmänheten att vi kan konsumera en massa produkter här som vi inte får producera. Vi kan utan begränsningar bedriva import från hela världen av alla slags produkter från djur som har utfodrats med produkter som är förbjudna här. Vad är poängen med det? Vad är förklaringen? Kanske kommissionen kan ge mig ett förslag inför den kommande valkampanjen.
Slutligen undrar jag vilka följder kommissionens inställning får när det gäller WTO? Kan vi bara göra så här?
Janusz Wojciechowski
för UEN-gruppen. - (PL) Fru talman! Det finns områden där genetiskt modifierade organismer kan visa sig vara farliga.
Det första är folkhälsan. Det finns allt fler indikationer på att genetiskt modifierade organismer kan vara ett hot mot människors hälsa, men dessa indikationer bortser man ifrån. Det kan komma fram konkreta bevis för de skadliga effekterna av genetiskt modifierade organismer när som helst. Det fanns en tid då det saknades bevis för att asbest var farligt och när bevisen väl kom fram var kostnaderna enorma. Man var tvungen att satsa miljarder på att få bort asbesten. Problemet med genetiskt modifierade organismer är att om de börjar användas allmänt kommer det att vara omöjligt att bli av med dem.
Det andra området är miljön. Många vetenskapsmän anser att genetiskt modifierade organismer kan få förödande konsekvenser för miljön. Detta är ett av skälen till att ett lager med traditionellt utsäde har skapats djupt nere i isen på den norska ön Spetsbergen, utifall att traditionella utsäden skadas genom den ökade användningen av genetiskt modifierade organismer.
Den tredje faran gäller ekonomin. Den ökade användningen av genetiskt modifierade organismer är ett sätt att göra jordbrukarna ekonomiskt beroende av stora bioteknikkoncerner. Jordbrukarna kommer att odla genetiskt modifierade grödor på villkor som fastställs av mäktiga koncerner som har patent på utsädet.
Europa svälter inte i nuläget. Maten blir dyrare men EU:s jordbrukspolitik fortsätter att sätta administrativa gränser för jordbruksproduktionen. EU behöver inte sträva efter högintensiva tekniker för livsmedelsproduktion. I stället borde EU satsa på produktion av hälsosamma livsmedel med traditionella metoder.
Naturligtvis har vi också problemet med konkurrens. Här håller jag helt och hållet med Struan Stevenson och andra tidigare talare. Våra jordbrukare borde inte vara de enda som påverkas av ett förbud mot genetiskt modifierade grödor och användning av genetiskt modifierat foder. Ett sådant förbud bör åtföljas av ett förbud mot import av både växt- och djurprodukter som innehåller genetiskt modifierade organismer. Vi måste tillämpa en tydlig princip, nämligen att producenter som exporterar sina produkter till EU-marknaden ska omfattas av samma krav som gäller för våra egna producenter.
Caroline Lucas
för Verts/ALE-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag vill inleda med att kraftigt ifrågasätta det antagande som tycks ligga till grund för den här muntliga frågan. Försöket att knyta de ökade djurfoderpriserna i EU och motsvarande kris i djuruppfödningsindustrin till EU-lagstiftningen om genetisk modifiering och särskilt till dess politik med nolltolerans är fullständigt felaktigt och ohederligt.
Det är visserligen sant att det är svåra tider för djuruppfödarna, men jag hävdar att detta inte har någonting med EU:s politik för genetisk modifiering att göra och allt att göra med en kombination av faktorer, inklusive dåliga väderförhållanden som har lett till mindre skördar, avreglering av marknader, ökad efterfrågan från länder som Kina, snabb och missriktad ökning av biobränsleproduktion och ökad finansiell spekulation.
Industrin för genetisk modifiering slår också upp GD Jordbruks rapport stort i fråga om hur EU:s regler för genetiskt modifierade organismer påverkar tillgången till och priset på djurfoder. Det värsta scenariet i rapporten bygger på antagandet att Brasilien snabbt kommer att börja saluföra en genetiskt modifierad sojabönssort som inte är godkänd i EU. Men det finns absolut inga bevis för att Brasilien över huvud taget överväger nya genetiskt modifierade sojabönor.
I rapporten konstateras att amerikanska godkännanden inte kommer att påverkas av EU:s politik och att Brasilien och Argentina i själva verket kommer att vara mycket mer försiktiga med att godkänna nya genetiskt modifierade grödor som annars skulle kunna skada deras export till EU. Argentina har t.ex. infört ett system för godkännande av majsexport till EU, just för att undvika spår av icke godkända organismer.
Dessutom finns det inte heller några bevis på att konkurrensen har snedvridits i någon större omfattning av import av kött från djur som kan ha utfodrats med genetiskt modifierade organismer som inte är godkända i EU.
Så ärligt talat är alla dessa frågor illa underbyggda och tendentiösa. Jag har emellertid några egna frågor när det gäller eventuella tröskelvärden för genetiskt modifierade organismer som inte är godkända i EU. Hur kan kommissionen för det första vara säker på att genetiskt modifierade organismer som inte är godkända i EU är säkra?
Och vilken institution eller vilket företag kommer för det andra att tvingas betala om det uppstår skador? Är det EU, som tillåter den här typen av förorening? Är det företaget som har utvecklat den genetiskt modifierade organismen men som än så länge saknar giltigt marknadsgodkännande? Eller är det företaget som har ansvaret för importen?
Slutligen undrar jag om detta tröskelvärde också skulle gälla för genetiskt modifierade växter som producerar ämnen såsom farmaceutiska ämnen? Vilken bedömning har gjorts i fråga om föroreningen av vanliga livsmedel med aktiva farmaceutiska ämnen?
Jag ser fram emot att få höra uttömmande svar på dessa avgörande frågor i slutet av denna debatt.
Kartika Tamara Liotard
för GUE/NGL-gruppen. - (NL) Fru talman, fru kommissionsledamot! Ni och jag vet faktiskt för lite om hälsoriskerna med genetiskt modifierade organismer. Vill vi verkligen tillåta dessa genetiskt modifierade organismer - jag kallar dem tilltrasslad mat - bara för att de fyller ett ekonomiskt behov? Inte jag. Jag anser att de verkliga prioriteringarna är folkhälsa, miljö och biologisk mångfald. Bryssel kräver redan att länderna ska godkänna vissa genetiskt modifierade organismer trots att de inte själva vill det. Detta strider mot Cartagenaprotokollet, som innebär att länder får avvisa nya genetiskt modifierade produkter om de tvivlar på att de är säkra. Låt medlemsstaterna själva besluta vilka riskprodukter de ska tillåta.
Jag är inte ensam om att protestera. Många medborgare är oroade över de genetiskt modifierade organismerna. Vi har sett detta i Polen, Rumänien, Österrike och Cypern. Motståndet mot Monsantos experimentodlingar växer på platser som Raalte och Gemert-Bakel i Nederländerna,. Det finns en verklig risk för att modifierat utsäde blåser över från Monsanto till närliggande traditionella eller ekologiska lantbruk där jordbrukarna inte vill ha detta ogräs. Jag är också oroad över Monsantos planer på att ta över det nederländska utsädesföretaget De Ruiter, ett företag som är bland de tio främsta i världen. Det är bara alltför uppenbart att Monsanto försöker infiltrera EU ännu mer. Antingen förväntar de sig mer flexibla regler eller så vill de bara kunna utöva påtryckningar på politikerna för att de ska mildra reglerna snabbt. Vi måste bekämpa detta kraftfullt. Folkhälsan, miljön och den biologiska mångfalden är viktigare för oss än kommersiell vinning.
Jim Allister
(EN) Fru talman! Så man måste skratta åt EU hos våra konkurrenter! Med brinnande nit bannlyser vi genetiskt modifierade organismer i djurfoder och går till och med så löjeväckande långt som att införa nolltolerans mot spår av icke godkända genetiskt modifierade organismer, men samtidigt får man överallt i de 27 medlemsstaterna fritt importera kött från djur som har fötts upp utanför EU och utfodrats med samma genetiskt modifierade organismer som vi vägrar att godkänna.
Det låter som nollförnuft för mig. EU silar mygg och sväljer kameler, och vem drabbas? Våra egna producenter som måste betala skyhöga priser för foder som är fritt från genetiskt modifierade organismer. Det verkar som om vi ska vara glada om vi kan kryssa för rutorna för politisk korrekthet inom EU, oavsett vilka vansinnigheter vi skapar.
Rosa Miguélez Ramos
(ES) Fru talman! Även om den europeiska djurhållningen skapar över 40 procent av mervärdet i vår jordbruksproduktion är det också sant att vi nu har brist på råmaterial för att utfodra våra djur. I mitt land Spanien är läget för nötkött förödande, då beroendet av foder är större där än i andra medlemsstater. När det gäller griskött och fjäderfä är den förfärliga situationen likartad i hela EU.
Som redan har påpekats tillåter EU-lagstiftningen försäljning av foder som innehåller genetiskt modifierade organismer så länge dessa är godkända i EU, men den innehåller inga föreskrifter om miniminivåer för icke godkända genetiskt modifierade organismer. Detta skapar problem för handeln med exportörer från tredjeland och även med den europeiska djursektorn i sig som alltså drabbas av brist.
Detta är inte första gången jag är överens med Jan Mulder och vid detta tillfälle lyssnade jag på honom och jag tror att vi är överens även i denna fråga, för en möjlig lösning skulle vara att acceptera oavsiktliga föroreningar med genetiskt modifierade organismer upp till en viss tröskel, under förutsättning att de har fått en positiv bedömning av livsmedelssäkerhetsmyndigheten och är godkända av ett tredjeland i enlighet med principerna för detta i Codex Alimentarius och inom ramen för en tydlig märkningspolitik.
En annan lösning skulle vara att öka produktionen inom EU, men det verkar som om kommissionen har stängt den vägen genom sina kontrollförslag. Användningen av torrfoder som en väsentlig del av djurfodret är paradigmatisk. Även om kommissionen erkänner riskerna med att upphöra med produktionen insisterar den fortfarande på att tillämpa det frikopplade stödet.
Därför vill jag betona att vi står inför ett allvarligt problem med djurfoderbrist och att Europeiska kommissionen har ansvaret för att hantera situationen.
Kyösti Virrankoski
(FI) Fru talman! En genetiskt modifierad gröda odlas genom att man förändrar dess genuppsättning med hjälp av noggrann vetenskaplig teknik. Tekniken bygger på den utveckling av genetiken som har pågått i över 50 år. Den har bidragit till att ta fram arter som kräver mindre insatser och mindre bekämpningsmedel och har gjort det möjligt att producera större skördar. Därför har odlingen av dem ökat snabbt.
EU har inte kunnat delta i den här utvecklingen eftersom vi håller fast vid ett system med strikt byråkratisk övervakning. När Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet har utfört försök och forskning som visar att en art är riskfri och gynnsam för konsumenten måste den fortfarande genomgå en långvarig process innan den godkänns. Kommissionens förslag går först till en ständig kommitté som godkänner eller avvisar förslaget med kvalificerad majoritet. Om kommittén inte kan fatta beslut går ärendet vidare till rådet. Om inte heller rådet kan besluta går förslaget tillbaka till kommissionen som fattar det slutliga beslutet. Allt detta har dock tagit tid.
Det importeras mycket genetiskt modifierat djurfoder till EU. Till och med länder som försöker begränsa odlingen av genetiskt modifierade sorter använder det med glädje. Eftersom EU inte har hunnit godkänna alla de sorter som nu används kan fodret innehålla små spår av dessa. I så fall skickas hela lasten tillbaka. Detta skapar merkostnader för industrin och påverkar konkurrenskraften i EU:s livsmedelsproduktion. Därför måste vi agera med förnuft på det här området. Oändligt små spår av sorter som är godkända i andra länder bör inte få så orimliga konsekvenser, särskilt inte som EU:s jordbruk möter global konkurrens i alla fall.
Dimitar Stoyanov
(BG) Ett latinskt ordspråk säger att det naturliga är bra. Detta innebär naturligtvis inte att genetiskt modifierade organismer, som är artificiella, är dåliga, men ännu har vi inte några avgörande vetenskapliga data som bevisar bortom allt tvivel att de är bra för oss. Vi har tvärtom exemplet med USA där den högsta toleransnivån mot genetiskt modifierade organismer sammanfaller med den högsta förekomsten av fetma. Genetik och bioteknik är ännu inte några exakta vetenskaper. De är mycket lovande, men samtidigt riskerar vi att förlora mycket genom att använda dem, och kanske förlora mer än vi har råd med.
EU:s nuvarande försiktighetspolitik i fråga om genetiskt modifierade organismer är bra i nuläget, med hänsyn till de nuvarande vetenskapliga landvinningarna. Jag anser dock att vi ändå måste komma ihåg producenterna i EU. Dagens situation är på ett sätt väldigt onaturlig och kommissionen borde skapa en balans där EU-producenterna inte diskrimineras och där vi samtidigt skapar en situation där EU-konsumenterna verkligen kan välja mellan att köpa genetiskt modifierade organismer eller grödor som är fria från genetiskt modifierade organismer. Jag är glad att jag är ung i EU och jag skulle gärna ha möjlighet att göra ett sådant väl underbyggt val.
Avril Doyle
(EN) Fru talman! Med hänsyn till att EU är så beroende av importen av proteinrikt foder som sojamjöl och majsglutenfoder undrar jag hur kommissionen motiverar den nuvarande situationen där t.o.m. foder som innehåller det minsta spår av icke godkända genetiskt modifierade organismer blir bannlyst och destrueras vid våra hamnar, medan kött från djur som har utfodrats med samma icke godkända genetsikt modifierade organismer fritt får föras in i EU och ingå i livsmedelskejdan och konsumeras av våra konsumenter, vilket kraftigt snedvrider konkurrensen till nackdel för EU-jordbrukarna?
Precis som tillfälliga spår av godkända genetiskt modifierade organismer tillåts när produkter märks som fria från genetiskt modifierade organismer bör ett tröskelvärde tillämpas för tillfälliga spår av icke godkända genetiskt modifierade organismer som redan har fått en positiv bedömning av livsmedelssäkerhetsmyndigheten eller som har genomgått en säkerhetsbedömning som djurfoder eller livsmedel i enlighet med riktlinjerna för genetiskt modifierade växter i Codex Alimentarius. Tänker kommissionen lägga fram några konkreta förslag om detta och i så fall när?
Vår långa godkänndeprocess saknar vetenskaplig stringens och integritet och kommer att leda till allvarliga tvister inom världshandeln och härrör pinsamt nog från interinstitutionella undanflykter i frågan. Inget annat handelsblock stretar emot förändringarna på detta sätt.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Det är dags för oss att föra en seriös och meningsfull diskussion om genteknik i EU, för hittills har vi bara hört religiös polemik som i många fall bara piskar upp hysterin. Vi varken kan eller får hindra vetenskapen. När befolkningen och livsmedelspriserna ökar lavinartat får vi inte avfärda möjligheterna med bio- och genteknik. Vi kan inte skapa en grön revolution utan dem.
Mitt betänkande om biogas som antogs i mars visar att Europaparlamentet var överens om att genetiskt modifierade växter skulle godkännas för odling av bioenergi. Även om det rådde samförstånd mellan parlamentspartierna i Ungern om att bevara ett jordbruk som är fritt från genetiskt modifierade organismer måste vi inse att det är en illusion. Åttiofem procent av den soja som importeras som djurfoder är nu genetiskt modifierad.
Det är uppenbart att genetisk modifiering inte är en lek - riskerna är enorma. Vi måste inrätta en trovärdig, vetenskapligt baserad specialiserad övervakningsmyndighet på EU-nivå, som är obereonde av storföretagen och som kan skydda oss mot risker och dämpa obefogad oro. Å ena sidan är de multinationella företag som sysslar med genetiskt modifierade organismer ganska ovilliga att lämna ut detaljerad dokumentation om sina produkter och deltar inte i vetenskapliga försök trots att detta borde vara ett grundläggande krav för att skydda konsumenterna. Å andra sidan sprider motståndarna till genetiskt modifierade organismer en massa förvirrande information och ovetenskapliga skräckhistorier. Därför är den här diskussionen så viktig. Tack för er uppmärksamhet.
Paulo Casaca
(PT) Jag vill också uttrycka den enorma oro som jordbrukssektorn i min region Azorerna hyser inför den nuvarande situationen. Jag tycker att det har framkommit i den här debatten att inget kan berättiga en politik som förbjuder användning av genetiskt modifierade organismer i djurfoder samtidigt som man tillåter konsumtion av kött som framställs med hjälp av sådana genetiskt modifierade organismer.
Jag anser också att det har framgått tydligt hur överdriven nolltoleransen är. Slutligen vill jag säga att ingen som känner till djurfoderindustrin kan tvivla på de uppenbara effekter som dessa båda faktorer har på livsmedelspriserna. Effekterna är mycket tydliga, särskilt när det gäller majsglutenfoder och avfallet från majs som används för alkolholframställning. Jag har redan uppmanat Europeiska kommissionen att ta hänsyn till jordbrukarnas situation i hela EU.
Paul Rübig
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! I jordbruksdiskussionen står vi nu inför utmaningen med hälsokontrollen. Jag undrar om debatten om genetiskt modifierade organismer har någon betydelse och i vilken utsträckning detta diskuteras i det sammanhanget.
Vi är alla medvetna om att det pågår en intensiv debatt i hela världen om livsmedels-/energisäkerhetsfrågan just nu. Vi måste undersöka vilka konsekvenser denna diskussion får för oss.
Själv är jag alltid för nolltolerans när det gäller märkning. Det bör tydligt framgå för konsumenten vad han eller hon köper. Ur den synvinkeln bör vi se till att de lagstiftande organen på regional nivå också har möjlighet att fatta beslut i denna fråga.
Marios Matsakis
(EN) Fru talman! Till och med så här sent på dagen, när jag lyssnar på denna debatt, känner jag att jag måste säga tre saker.
För det första är det sant att det inte finns några vetenskapliga bevis för att genetiskt modifierade organismer utgör något hot mot människors eller djurs hälsa. Men precis som en tidigare talare - som inte är kvar längre - nämnde trodde man inte heller att asbest var farligt. I dag vet vi att det orsakar mesoteliom - lungcancer. Och rökning ansågs förstås inte heller vara farligt för någon förrän för några år sedan, och nu vet vi att det orsakar lungcancer, lungsjukdomar och hjärtkärlsjukdomar. Så det är bättre att ta säkra för det osäkra.
För det andra talade Jim Allister och Paolo Casaca om skillnaden mellan genetiskt modifierade organismer i djurfoder och djur som har utfodrats med genetiskt modifierade organismer. Det är stor skillnad mellan dem. Det finns en skillnad eftersom genetiskt modifierade organismer i foder är i ett helt annat tillstånd än genetiskt modifierade organismer som har ätits av ett djur och som djuret har smält och tagit upp i sin metabolism och som därmed sannolikt finns - men det gör det inte - i djurköttet i en helt annan form än i fodret.
Jean-Pierre Audy
(FR) Fru talman! Det är uppenbart att frågan om genetiskt modifierade organismer är oerhört angelägen demokratiskt, en ekonomisk nödvändighet och ett rättsligt krav. Jag gratulerar vårt utskott till att ha tagit itu med frågan.
När det gäller vår debatt är det tydligt att EU i hög grad är beroende av import av proteinrikt foder. Detta leder oss tillbaka till den vetenskapliga diskussionen och importen av djur som har utfodrats med foder som inte följer EU:s regler, vilket får oss att undra om EU kan skydda sina medborgare.
Skyddssystemet är inte protektionism - det är bara en fråga, och jag vill fråga kommissionen om den anser att kvaliteten i vårt tullsysstem - som jag anser har förämrats avsevärt - gör det möjligt att hantera alla de överväganden som har tagits upp i denna utmärkta debatt.
Jan Mulder
(EN) Fru talman! Jag undrar om kommissionsledamoten i sitt svar kunde säga något om möjligheterna att öka toleransnivån från noll till en högre procentandel, säg 0,7 procent eller 0,9 procent eller så? Efter att ha lyssnat till debatten tycker jag att det är kärnpunkten i vad som har sagts. Nolltolerans är lite för strikt under de nuvarande omständigheterna.
Androula Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Jag har lyssnat mycket noggrant till ledamöternas olika kommentarer.
Kommissionen erkänner verkligen att de asynkrona godkännandena av genetiskt modifierade organismer kan skapa problem i fråga om tillgången till och kostnaderna för foderimporten. Även om de stigande kostnaderna inom denna sektor beror på olika, komplexa och ibland mycket mer omfattande faktorer har alla dessa faktorer beaktats i den undersökning som genomförts av generaldirektoratet för jordbruk.
Kommissionen riktar sina ansträngningar mot att ta itu med några av de viktigaste faktorerna bakom detta både på intern nivå, genom godkännande av nya geneteiskt modifierade organismer med full respekt för EU:s regelverk, och på internationell nivå, genom diskussionerna med våra största handelspartner.
Flera talare har frågat om kommissionen skulle vara beredd att gå från nolltolerans till en högre nivå. Jag måste påminna er om att i så fall krävs ett medbeslutandeförfarande med både parlamentet och rådet, och vi måste ha stöd av medlemsstaterna. Ni vet vilken hållning medlemsstaterna har intagit i de olika ständiga kommittéerna, som sällan har lyckats nå kvalificerad majoritet, som bekant.
Jag skulle säga att begränsningar av import av djurprodukter från djur som har utfodrats med genetiskt modifierade produkter sannolikt skulle inte skulle vara förenliga med våra internationella åtaganden.
Slutligen vill jag säga några ord om de förseningar i godkännandeprocessen som ett antal talare tog upp. Det pågår en diskussion mellan kommissionen och livsmedelssäkerhetsmyndigheten om möjligheten att effektivisera godkännandeförfarandet utan att hota kvaliteten i den vetenskapliga bedömningen.
En av de saker som har lyfts fram är behovet av att informera de sökande bättre om kraven för godkännande för att redan från början höja kvaliteten i deras ansökningar.
Tack vare vår diskussion har myndigheten dessutom åtagit sig att genomföra den preliminära giltighetskontrollen inom sex veckor från det att ansökan lämnas in, vilket kommer att förkorta tidsåtgången avsevärt för godkännandeförfarandet.
Det är också viktigt att påpeka att godkännandeprocessen skulle kunna bli betydligt kortare om kommissionen hade större stöd från medlemsstaterna i kommittéförfarandet för att godkänna genetiskt modifierade organismer.
Slutligen vill jag svara på en anmärkning från en av talarna om att vi enbart tar ekonomiska hänsyn i vår riskhantering. Jag vill säga att den viktigaste faktorn för oss är säkerheten för människors och djurs hälsa och även för miljön.
Med detta sagt vill jag tillägga att kommissionen är öppen för att diskutera förslag inom detta område, men endast under förutsättning att de föreslagna lösningarna respekterar det grundläggande målet att garantera säkerheten hos de produkter som släpps ut på EU-marknaden.
Talmannen
Tack, fru kommissionsledamot.
Debatten är härmed avslutad.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Diamanto Manolakou  
skriftlig. - (EL) EU:s politik för genetiskt modifierade organismer gynnar multinationella företag på konsumenternas bekostnad. Jordbrukarna blir alltmer beroende av monopol och de multinationella företagen tar kontroll över jordbruket.
Genetiskt modifierade organismer skadar folkhälsan. Det har vetenskapligt bevisats att några av dem bidrar till allergier och försämrar immunsystemet.
De irreversibla effekterna på miljön innebär att faran med genetiskt modifierade organismer blir många gånger större. Den biologiska mångfalden inskränks och det går verkligen inte att garantera att föroreningarna begränsas.
Denna politik är skadlig för ekonomin. Genetiskt modifierade organismer tillhör en av de bidragande faktorerna till stigande livsmedelspriser och världssvält, vilket internationella ekonomiska organisationer nu bekräftar öppet.
Förslaget om att införa nolltolerans är hycklande och ineffektivt. Det är resultatet av en kompromiss med de multinationella företagens intressen. Det tillåter odling av vissa genetiskt modifierade organismer och konsumtion av produkter som härrör från genetiskt modifierat foder, t.ex. kött från ickemedlemsstater.
Denna politik har som sitt specifika ändamål att begränsa de våldsamma protesterna från de arbetstagare i EU:s medlemstater som kräver säkra livsmedel som är fria från genetiska modifieringar, till rimliga priser.
Vi anser att genetiskt modifierade grödor borde förbjudas fullständigt i medlemsstaterna, liksom även import av produkter med spår av genetiskt modifierade organismer. Samtidigt bör det emellertid vidtas åtgärder för att skydda gemenskapens produktion och konsumenter.
