Bevarande av fiskeresurserna genom tekniska åtgärder (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är betänkandet av Cornelis Visser, för fiskeriutskottet, om förslaget till rådets förordning om bevarande av fiskeresurserna genom tekniska åtgärder - C6-0282/2008 -.
Carmen Fraga Estévez
Herr talman! Jag vill tacka föredraganden för att han har riktat uppmärksamheten mot några av de viktigaste frågor som tagits upp i kommissionens förslag.
En sådan fråga är den nya tendensen att reglera enskilda frågeområden som är pelare i den gemensamma politiken. Även om denna strategi i teorin kanske är förståelig när det gäller tekniska åtgärder måste vi vara mycket noga med att se till att de efterföljande regionala bestämmelserna begränsas till aspekter som uteslutande gäller tillämpning och reglering av tekniska detaljer.
Anledningen till att jag nämner detta är att utformandet av rambestämmelser med minimiåtgärder som sedan följs av olika lagar för enskilda områden jämte en ökande tendens att tillämpa kommittéförfaranden är ett av de alternativ som kommissionen är beredd att välja om den ställs inför utsikten till ett medbeslutandeförfarande om fiskeripolitiken, något som generaldirektoratet för havsfrågor och fiske självt tydligt medger i grönboken om reformeringen av den gemensamma fiskeripolitiken.
Vi bör också komma ihåg att det inte är någon vanlig politik vi talar om här utan en gemensam politik som kräver fullständig tydlighet när det gäller den eventuella innebörden av en mer eller mindre förtäckt överföring av kontrollen till medlemsstaterna eller en överdriven territorialisering av vad som bör vara gemensamma regler, avsedda att inte snedvrida konkurrensen och att undvika diskriminering mellan olika fiskeflottor.
Samtidigt som det kan vara förnuftigt att mycket lokala arters minimistorlek regleras av regionala bestämmelser bör dessa fall därför utgöra det lägsta antalet. Minimistorlekar i allmänhet liksom även måtten på nät eller kriterier för vilka fångster som kan landas och säljas bör gälla överallt och godkännas av rådet och parlamentet.
En del av de viktigaste förändringar som föreslås av fiskeriutskottet rör sig också i denna riktning. Utskottet vill begränsa tillämpningen av kommittéförfarandet till att enbart gälla detaljer och hävdar bestämt att rådet bör ha tillgång till regler för att kunna fastställa fredningstider, nätdimensioner och åtgärder för att eliminera eller minska den mängd fisk som kastas överbord eftersom vi förstår att allt fiske inom gemenskpaen måste följa vissa regler som är desamma för alla.
Man bör komma ihåg att den enda verkliga gemenskapsaspekten i denna politik som vi kallar "gemensam” är tillträde till marknader, medan politiken för bevarande och förvaltning - låt oss sluta kalla den kontrollpolitik - lämnar ett visst handlingsutrymme som medlemsstaterna i allmänhet utan skrupler utnyttjar till gagn för sina egna flottor och till förfång för andras flottor.
Vi har just fått uppleva kommissionens starka engagemang för att standardisera kontrollen och göra den till en gemenskapsfråga, och det skulle vara svårt att förstå på vilket sätt de återstående åtgärderna tvärtom tjänar syftet att bryta upp och fragmentera denna kontroll eller att olika regler skapas för samma verksamhet beroende på var den bedrivs.
Detta äventyrar totalt den gemensamma fiskeripolitikens trovärdighet och dess framtid som sådan, någonting som inte bör tas för givet före reformeringen 2012.
När det gäller den kontroversiella regeln om "ett nätredskap” slutligen, anser jag att parlamentet har erbjudit kommissionen en bra alternativ strategi genom att ange i vilka fall regeln kanske inte är genomförbar. Därför bör det vara acceptabelt att mer än en typ av nätredskap tas ombord.
Jag hoppas således att kommissionen kan visa lyhördhet för vad som uppenbarligen är mycket viktiga frågor för fiskeindustrin och för vårt eget fiskeriutskott.
Joe Borg
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Låt mig tacka föredragande Cornelis Visser, Carmen Fraga Estévez och fiskeriutskottet för förslaget till betänkande om kommissionens förslag till tekniska åtgärder för Atlanten och Nordsjön.
Detta är en mycket teknisk fråga och, som ni känner till, de tekniska bevarandeåtgärderna i Atlanten och Nordsjön härrör till stor del från befintliga bestämmelser. I gemenskapslagstiftningen är åtgärderna utspridda i olika förordningar: 1998 års förordning om allmänna tekniska åtgärder i Atlanten och Nordsjön, förordningen om kompletterande tekniska åtgärder för bevarande av torsk och kummel och den årliga förordningen om TAC och kvoter, som också innehåller en rad tekniska bevarandeåtgärder. Förutom denna rättsliga komplexitet är de aktuella bestämmelserna i vissa fall mycket komplicerade och svåra att genomföra och övervaka.
Kommissionen antog förslaget till en ny förordning om tekniska bevarandeåtgärder för Atlanten den 4 juni i fjol. Förslaget utarbetades efter ett grundligt samråd med intressenter och medlemsstater under 2006 och 2007. Genom förslaget ordnas alla relevanta bestämmelser i en gemensam rättsakt, vilket därför kommer att förbättra den rättsliga följdriktigheten. Genom förslaget försöker man dessutom att förenkla, förtydliga och effektivisera de olika bestämmelserna. Man har särskilt försökt att förenkla inspektionerna ombord och minska kostnaderna för yrkesfiskarna. Det finns också vissa kompletterande bestämmelser för att minska mängden fångst som kastas överbord, t.ex. upprättandet av en rättslig ram för realtidsstängningar, som redan tillämpas i Nordsjön.
Man föreslår en ny struktur för beslutsfattande, där man ska använda beslut på rådsnivå för allmänna och nödvändiga bestämmelser och kommittéförfarandet för mer detaljerade och tekniska regionspecifika bestämmelser, för att därmed undvika s.k. mikroförvaltningsbeslut på politisk nivå. Denna nya metod får inte stöd i ert betänkande, där ni i ändringsförslagen 1, 6, 7 och 26 efterlyser rådsförordningar för både allmänna och detaljerade tekniska bestämmelser. Kommissionen, i synnerhet inom ramen för reformeringen av den gemensamma fiskeripolitiken, vill inte fortsätta med åtgärder för mikroförvaltningsbeslut på politisk nivå. Med hänsyn till det som sägs i betänkandet om kommittéförfarandet är kommissionen emellertid beredd att undersöka förfaranden som, samtidigt som vi behåller kommittéförfarandet för regionala tekniska bestämmelser, kommer att möjliggöra ett upphöjande till rådsnivå av alla frågor som verkar vara viktiga eller politiska.
Kommissionen kan delvis godta ändringsförslagen 2 och 3 som handlar om kompletterande förklaringar avseende fiskeutrustning, om detta är nödvändigt, och om vissa specifika marknadsbestämmelser, särskilt om arternas minimistorlek, i syfte att harmonisera åtgärderna.
I linje med politiken om fångst som kastas överbord, lägger kommissionen fram nya bestämmelser om realtidsstängningar och bestämmelserna om förflyttning av visst fiske för att minska praxisen med fångst som kastas överbord. Båda åtgärderna betraktas som effektiva verktyg i syfte att minska fångsterna som kastas överbord, och är viktiga för att möjliggöra ett byte från bestämmelser som handlar om landningar till bestämmelser om verkliga fångster. Av detta skäl kan kommissionen inte godta ändringsförslagen 4, 5, 21, 23 och 24. Ändringsförslag 20 godtas i den del där man uppmanar till att ”kvantitet” ersätts med ”vikt” för att fastställa bifångstnivån. Vi kan dessutom godta ändringsförslagets andra del angående undantagen om avstånd. Parametrarna för ett sådant undantag måste emellertid granskas ingående och kommer att läggas fram i genomförandeförordningen.
Av skäl som har att göra med inspektion, avser kommissionen att genomföra bestämmelsen om ett enda nät, som bör vara tillämpligt för de flesta fiskefartygen i EU. Kommissionen är beredd att undersöka möjliga undantag för särskilda fiskefartyg i fall då dessa är berättigade och välmotiverade, och då man tar hänsyn till de kriterier som anges i ändringsförslag 11. Sådana undantag bör utgöra en del av de regionala förordningarna.
De övriga aspekterna av kommissionens förslag är mycket tekniska, med många detaljer som har att göra med konstruktionen och användningen av fiskeutrustning i Atlanten. Jag noterar att föredraganden och fiskeriutskottet också tog upp de mycket tekniska delarna av förslaget och har föreslagit en rad ändringsförslag i syfte att förbättra det. Jag måste emellertid uttrycka mina reservationer när det gäller ändringsförslagen 8, 9, 10, 12, 13, 14, 15, 16 och 22. De tekniska bestämmelser som har föreslagits på grundval av vetenskapliga råd har förenklats i jämförelse med den befintliga lagstiftningen och kommer att underlätta inspektionerna ombord och minska kostnaderna för yrkesfiskarna. Kommissionen kan inte godta ändringsförslagen 18 och 19, eftersom de föreslagna bestämmelserna redan är i kraft till följd av en politisk överenskommelse i rådet om ett förslag från kommissionen grundat på vetenskapliga råd, och det inte finns någon ny information som rättfärdigar några ändringar.
Jag kan stödja den idé som anges i ändringsförslag 27, och när kommissionen inför de nya tekniska åtgärderna kan den därför gå med på att fördröja deras ikraftträdande för att ge yrkesfiskarna tillräckligt med tid för att göra de nödvändiga anpassningarna.
Låt mig återigen uttrycka min tacksamhet till föredraganden och utskottet för deras arbete med detta förslag.
Paulo Casaca
Herr talman! Även jag vill gratulera kommissionen till dess lagstiftningsinitiativ. Jag vill också gratulera vår föredragande som här i dag representeras av vår kollega Carmen Fraga.
Jag anser att det verkligen var viktigt och brådskande att förenkla lagstiftningen i detta avseende. Men jag anser också att vi måste gå mycket längre, särskilt inom två grundläggande områden, och det första gäller fisk som kastas överbord.
Jag anser att den planerade reformeringen i princip måste innebära ett uttryckligt förbud mot att kasta fisk överbord. Detta måste absolut förbjudas. För det andra anser jag att vi måste slå fast principen att alla fartyg måste respektera regler som är strängare än EU:s i regioner där de regionala eller nationella myndigheterna uppfattar situationen på detta sätt.
Detta är två grundläggande principer som saknas här, och jag hoppas att dessa kommer att beaktas vid reformeringen av den gemensamma fiskeripolitiken.
Avril Doyle
(EN) Herr talman! Jag välkomnar dessa åtgärder för att främja selektiva fiskemetoder som minimerar skadorna på det komplexa ekosystem i vilket fiskeresurserna finns, samtidigt som man möjliggör ett fortsatt ansvarsfullt fiske och maximerade vinster samt minimerade bifångster och fångst som kastas överbord. Vi måste så snart som möjligt ta itu med förbudet att kasta fångster överbord, herr kommissionsledamot.
Mångfalden hos de fiskeplatser som finns i EU är en del av vår styrka, men också en ytterligare svårighet när vi ska utarbeta lagstiftning som är adekvat, lämplig och konsekvent. De olika haven i Europa har sina egna särdrag och det är viktigt att erkänna den kunskap och expertis som finns hos de berörda parterna på platsen och motstå frestelsen att mikroförvalta på EU-nivå.
Eftersom detta är den sista debatten om fiskefrågor under denna mandatperiod vill jag tacka er, herr kommissionsledamot, och er personal för ert enorma engagemang och era grundliga kunskaper som ni uppvisade under ert inlägg, och för den tid och uppmärksamhet som ni alltid har gett fiskeriutskottet. Ni fanns alltid tillgänglig för oss. Det har verkligen uppskattats och uppmärksammats och man har jämfört med andra kommissionsledamöters tillgänglighet.
Joe Borg
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag vill först och främst tacka fru Davis för de vänliga orden. När det gäller denna förordning handlar alltså kommittéförfarandet om att förenkla det just nu alldeles för komplicerade systemet för beslutsfattande i samband med mycket tekniska frågor.
Jag håller emellertid med om att vi redan nu har ett förfarande som medger att man tar upp en fråga på rådsnivå om den skulle visa sig vara särskilt viktig eller av politisk karaktär.
När det gäller fångst som kastas överbord har vi redan börjat vidta åtgärder för att minska denna praxis, särskilt inom ramen för Nordsjöparametrarna och bevarandeplanen för torsk. Vi kommer att fortsätta att utarbeta ytterligare förslag i allmänna termer, t.ex. om förbudet mot höggradig sortering, som vi kommer att lägga fram för 2010, och vi hoppas att kunna hantera denna fråga på ett övergripande sätt i diskussionerna om reformeringen av den gemensamma fiskeripolitiken, med målsättningen, hoppas jag, att slutresultatet blir att man fullständigt upphör med att kasta fångst överbord.
Jag vill själv tacka parlamentsledamöterna, särskilt ledamöterna i fiskeriutskottet, för det ständiga stöd de har gett kommissionen i hanteringen av de ibland intrikata och politiskt känsliga fiskerifrågorna.
Carmen Fraga Estévez
Herr talman! Jag är tacksam mot kommissionsledamoten särskilt för en kommentar han gjorde, nämligen att han är beredd att ompröva kommissionens ståndpunkt i frågan om kommittéförfarandet. Jag välkomnar denna nyhet eftersom parlamentet under hela denna debatt i fiskeriutskottet tydligt har visat att det motsätter sig kommissionens iver att på ett överdrivet sätt hänvisa till kommittéförfarande och särintressen - vilket också framgår av utkastet till grönboken om reformeringen av den gemensamma fiskeripolitiken.
Dessutom motiverar kommissionen detta i grönboken och hävdar att förfarandena nu kanske blir fördröjda med tanke på det medbeslutandeförfarande som parlamentet för första gången kommer att tillämpa på fiskeområdet när Lissabonfördraget väl har trätt i kraft.
Jag tror inte att detta är sant. Jag har en känsla av att lagstiftningsförfaranden blir fördröjda inte på grund av parlamentet eller medbeslutandeförfarandet utan snarare därför att kommissionen ibland också lägger fram sina förslag för sent. Enligt min uppfattning är detta en fråga av intresse som bör bli föremål för debatt.
Jag förstår kommissionsledamotens synpunkt när han säger att en förordning som är så teknisk som denna innebär att vissa aspekter måste beslutas genom kommittéförfarande och att alla aspekter inte kan behandlas av rådet.
Jag anser dock, herr kommissionsledamot, att det finns en viss skillnad mellan vad ni och vad vi i parlamentet anser vara "tekniskt”. Vi är mer restriktiva än vad ni tenderar att vara.
Som en sista punkt - jag vill inte ägna alltför lång tid åt ett ämne där jag inte själv är föredragande - vill jag nämna regeln om ett nätredskap. Herr kommissionsledamot! Under våra debatter i fiskeriutskottet blev det uppenbart att kommissionen försvarar denna princip främst av kontrollskäl.
Vi förstår alla att kontrollfrågan är bra mycket lättare med regeln om ett enda nätredskap, men detta ställer också till allvarliga problem för vissa typer av fiske, vilket ni säkert är medveten om.
Låt oss därför inte alltid använda kontrollfrågan för att då och då vara ytterst restriktiva, för vissa beslut behöver inte alltid fattas.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på onsdag den 22 april 2009.
