Återhämtning av torskbestånd (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Niels Busk, för fiskeriutskottet, om förslaget till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 423/2004 när det gäller återhämtning av torskbestånd och om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93 - C6-0183/2008 -.
Niels Busk
föredragande. - (DA) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Kommissionen har lagt fram ett bra och konstruktivt förslag om ändring av den befintliga planen för återhämtning av torskbeståndet i bland annat Nordsjön, Skagerack och Kattegatt. Trots den befintliga återhämtningsplanen fiskas fortfarande betydligt mer torsk än vad som återproduceras. Keltiska havet har inkluderats i återhämtningsplanen eftersom nya utvärderingar tyder på att torskbeståndet även här är överutnyttjat och i dåligt skick.
Syftet med dessa ändringar är att se till att torskbeståndet återhämtar sig inom de närmaste fem till tio åren. Målet ska nås genom att minska fiskedödligheten med mellan 10 och 25 procent beroende på beståndets skick. Detta ska kompletteras med reglering av fiskeinsatserna och med bestämmelser om övervakning och kontroll. Målen ska ses över så att ett uttag som är så hållbart som möjligt uppnås, även om havsförhållandena ändras till följd av den globala uppvärmningen. Systemet med reglering av fiskeansträngningen ska förenklas. Det har med tiden blivit så invecklat att det behövs ett nytt system som baseras på ansträngningstak som ska förvaltas av medlemsstaterna. Det nya systemet kommer att ge ökad flexibilitet vilket ska göra genomförandet mer effektivt.
Planen ska anpassas till olika återhämtningsnivåer och innefattar därför en modulär strategi där fiskedödligheten justeras som en funktion av den återhämtningsnivå som uppnåtts. Tydliga regler fastställs för de situationer då forskarna inte kan ge exakta uppskattningar av beståndens status. Mängden fisk som kastas överbord ska minskas genom att nya mekanismer som kan uppmuntra fiskare att delta i program för att undvika torskfångst. Kort och gott vill kommissionen ändra den nuvarande återhämtningsplanen för torsk så att den blir mer fullständig och uppdateras till den senaste utvecklingen. Den ska samtidigt bli enklare, mer effektiv och lättare att genomföra, övervaka och kontrollera.
Totala tillåtna fångstmängder (TAC): Nya regler införs för att fastställa totala tillåtna fångstmängder. Beståndens storlek ska mätas i förhållande till antingen minimikvantiteten eller målkvantiteten. När rådet fastställer TAC ska det också dra bort en viss mängd torsk som motsvarar den uppskattade mängden fisk som kastas överbord, beräknat på den totala mängden fångad torsk. Andra faktorer som bidrar till fiskedödligheten kommer också att bidra till en förändring av den sammanlagda torskfångsten när TAC har fastställts.
Var tredje år ska kommissionens vetenskapliga, tekniska och ekonomisk kommitté för fiskerinäringen utvärdera torskbeståndens återhämtning. Om trenderna inte är tillfredsställande ska rådet fastställa lägre TAC än vad som anges i de ovannämnda reglerna och besluta om lägre fiskeansträngning.
Som föredragande har jag lagt fram en mängd ändringsförslag till kommissionens förslag, och mina kolleger har också lagt fram en del. Den viktigaste ändringen är att ändra referensperioden från 2005-2007 till 2004-2006, eftersom uppgifterna för 2007 är så nya att de inte är tillförlitliga och det därför är bättre att använda de uppgifter som vi är säkra på.
Hänsyn har tagits till att torskbestånden vid en viss tidpunkt börjar byggas upp igen. Därför kan vi inte bara införa minskningar, utan det är snarare förändringar som behövs. Systemet för att övergå från en redskapsgrupp till en annan blir mer flexibelt så att det blir möjligt att reagera på yttre förhållanden, som stigande bränslepriser. Trots de senaste veckornas prissänkningar ligger bränslepriserna fortfarande på en mycket hög nivå. De regionala rådgivande nämnderna ska vara så engagerade som möjligt. Både fiskare och medlemsstater ska uppmuntras att införa åtgärder för att minska fiskedödligheten och bortkastad fångst.
Slutligen vill jag tacka det franska ordförandeskapet och kommissionen för deras mycket konstruktiva samarbete.
Joe Borg
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag tackar fiskeriutskottet och speciellt föredragande Niels Busk för hans genomarbetade och genomtänkta betänkande.
Jag är glad över att Europaparlamentet delar kommissionens syn på återhämtningen av torsk. Fiskdödligheten är för hög. Mängden torsk är alldeles för låg. Även om det i vissa områden finns mer ungfisk i havet jämfört med tidigare år, så är det snarare en tillfällighet än en återhämtning.
Jag är också glad över att Europaparlamentet håller med om behovet av att utvidga återhämtningsplanen till att omfatta Keltiska havet och om behovet av att reducera fiskedödligheten genom minskade totala tillåtna fångstmängder (TAC) och minskad fiskeansträngning. Jag håller med om många av Europaparlamentets ändringsförslag, men jag kan inte helt hålla med om Europaparlamentets text. Det är enbart därför att liknande rättsliga texter redan finns eller håller på att utarbetas i samarbete med medlemsstaterna och jag vill inte förekomma resultaten från de tekniska diskussionerna som inleds.
Nu till detaljer. Jag godtar ändringsförslagen 1, 4, 5, 6, 7, 9, 13, 14 och 16. När det gäller ändringsförslag 2 håller jag med om principen, men kommissionens och rådets befogenheter fastställs redan i EG-fördraget och de regionala rådgivande nämndernas roll fastställs i artikel 31 i den grundläggande förordningen.
När det gäller ändringsförslag 3 om att minska fångsten som kastas överbord, har jag arbetat med ett särskilt initiativ. Ni kommer att delges kommissionens meddelande från våren 2007 om fångst som kastas överbord. Meddelandet kommer inom kort att följas upp med ett förslag till förordning.
När det gäller ändringsförslag 7 godtar jag att TAC inte bör fastställas på en nivå som utgör en ökning på mer än 15 procent för bestånd utsatta för hög risk. Men rådet bör behålla alternativet av en minskning med mer än 15 procent.
När det gäller ändringsförslag 8 godtar jag att en referens till torsk som dödas av sälar införs som ett exempel och att bedömningar av klimatförändringens inverkan på torsk införs när planen ses över.
När det gäller ändringsförslag 10 är det riktigt att kapitlet refererar till en begränsning av fiskeansträngningen. Om man refererar till ett fastställande skulle det innebära att fiskeansträngningen bara skulle mätas och inte förvaltas. Jag kan därför inte godta ändringsförslaget.
När det gäller ändringsförslag 11 kan jag ompröva baslinjen för kalkylen av kilowattdagar. Medlemsstaterna måste dock delta i diskussionen.
När det gäller ändringsförslag 12 håller jag med om att den föreslagna texten i artikel 8a punkt 3 är förvirrande och den ska skrivas om för att tydliggöras.
När det gäller ändringsförslag 15 var förslaget till öronmärkning av kapacitet för restriktivt och kunde förhindra strukturomvandlingar inom fiskeflottornas verksamhet. Jag diskuterar fortfarande med medlemsstaterna hur vi kan vara tillräckligt flexibla samtidigt som vi ser till att fiskeansträngningen inte ökar. Därför ser jag hellre att vi förbättrar än tar bort befintlig text.
När det gäller ändringsförslag 17 kan jag godta principen för ansträngningsöverföringar under förutsättningen att det finns en korrektionsfaktor som återspeglar vikten av torskfångst i olika sektorer. Men frågan är komplex och kräver ytterligare utredning.
När det gäller ändringsförslag 18 kan jag av rättsliga skäl inte godta att referensen till beslutsordningen tas bort. Beslutsordningen som det refereras till är den som fastställts i EG-fördraget.
Jag tackar för er uppmärksamhet och för era konstruktiva bidrag till betänkandet.
Cornelis Visser
för PPE-DE-gruppen. - (NL) Herr talman! I kväll diskuterar vi betänkandet av Niels Busk om kommissionens förslag till snabbare återhämtning av torskbestånden i europeiska vatten. Jag gratulerar föredraganden Niels Busk till betänkandet.
Torsken är en viktig fiskart för EU. Förr i tiden var den en del av människors stapelföda och torsken åts som ett substitut för det dyrare köttet. I dag är torsken en lyxfisk som endast hittas till höga priser. Sedan slutet av åttiotalet och början av nittiotalet har tillgången på torsk sjunkit stadigt. Utöver naturliga orsaker, såsom uppvärmningen av Nordsjön och den faktiska frånvaron av hårda vintrar, kan det även hänföras till intensivt torskfiske. Det är i synnerhet den orsaken som kommissionen vill behandla i den nya återhämtningsplanen för torsk.
Jag förstår och håller med om kommissionens önskan att förenkla förordningarna som syftar till att begränsa torskfisket. Gällande förordning är allt för komplex och ger upphov till många olika tolkningar bland både fiskare och inspektörer. En förenkling skulle i alla fall komma åt det problemet. Det är nödvändigt, även för nederländskt fiske, att vi på europeisk nivå upprätthåller återhämtningen av torskbestånden.
Det har behövts tid för de föreslagna åtgärderna att ge effekt. I mer än 18 månader har torskbestånden i Nordsjön visat en märkbar återhämtning. Europaparlamentet, inklusive jag själv, vill i högre grad involvera fiskeindustrin och de regionala rådgivande nämnderna i de åtgärder som ska vidtas. Det kommer att öka stödet inom industrin. De nya bestämmelserna är så långt jag kan se, ett steg i rätt riktning. Medlemsstaterna kan reglera torskfisket mer effektivt och samtidigt vet fiskarna i långt större utsträckning vad som är tillåtet och inte.
Det kommer att ta fyra till sex år innan det blir tydligt om de åtgärder som vi nu vidtar är effektiva eller inte. Jag uppmanar därför kommissionsledamoten att ta sig tid att bedöma de åtgärder som vidtagits innan nya åtgärder utarbetas. Om inte det sker kommer fiskarna att hamna i en omöjlig situation.
Ole Christensen
för PSE-gruppen. - (DA) Herr talman! Jag vill inleda med att tacka föredraganden Niels Busk för ett konstruktivt samarbete i samband med att betänkandet utarbetades. Jag anser att vi har nått fram till ett tillfredsställande resultat. Med våra ändringsförslag kommer systemet att bli enklare, mer flexibelt, effektivare och mindre byråkratiskt. I översynen av kommissionens förslag framhåller vi till exempel att framgången för återhämtningsplanen för torsk är i hög grad beroende av att det inte förekommer olagligt, orapporterat och oreglerat fiske. Kontroll och övervakning är viktiga instrument för att se till att fiskebestämmelserna genomförs. Dessutom bör fiskeindustrin och relevanta regionala rådgivande nämnder i medlemsstaterna vara mer involverade i bedömnings- och beslutsordningen, så att det i den framtida utvecklingen och utvidgningen av förvaltningsmekanismerna tas hänsyn till särskilda regionala egenskaper och behov. För ett effektivt genomförande av återhämtningsplanen krävs det att alla berörda parter är involverade för att kunna se till legitimitet och efterlevnad av föreskrifterna på regional nivå. I betänkandet betonar vi också att återhämtningsplanen kommer att få viktiga konsekvenser för fiskeindustrin och för den ekonomiska och sociala utvecklingen av lokala samhällen. När torskbestånden har förbättrats väsentligt bör därför kommissionen ompröva systemet med fiskeansträngning.
Jim Allister
(EN) Herr talman! Den eviga refrängen från kommissionen - och naturligtvis i betänkandet - är de ständigt sjunkande torskbestånden. Trots det så kommer vi i år att inom EU kasta tillbaka död torsk värd 50 miljoner euro i havet. Varför? På grund av vår galna politik om fångst som kastas överbord. De totala tillåtna fångstmängderna har pressats till så låga nivåer att andelen fångst som kastas överbord ökat kraftigt. Förmodligen kastas en fisk överbord för varje torsk som behålls. År efter år pressar vi ner de totala tillåtna fångstmängderna och konsekvensen blir att vi kastar mer fångst överbord och så fortsätter denna självförstörande ekogalna politik.
Oavsett om en torsk behålls eller kastas överbord, så minskar biomassan. Höj de totala tillåtna fångstmängderna och jag är övertygad om att vi då i motsvarande omfattning kommer att kasta mindre fångst överbord. Därmed ökar vi tillgången till livsmedel utan att bryta ner biomassan mer än vad vi gör för närvarande genom kastandet av fångst överbord. Det tror jag är rätt väg att gå, tillsammans med planer för att undvika torskfångst, och på så sätt kanske vi kan få in lite förnuft i denna politik.
Struan Stevenson
(EN) Herr talman! Jag gratulerar min gode vän Niels Busk till hans modiga försök till ännu en återhämtningsplan för torsk. Sedan jag blev vald 1999 har vi haft en återhämtningsplan för torsk varje år.
I varje återhämtningsplan för torsk införs ännu tuffare föreskrifter och ännu hårdare åtgärder. Eftersom vi sysslar med blandat fiske där torsk fångas tillsammans med räkor, vitling och kolja, uppstår problemen med att fångst kastas överbord, som vi nyss hörde Jim Allister tala om. Jag är rädd för att Niels Busk i detta fall försöker ta efter sin kände danske förfader, Knut den store, som var kung av Danmark och England på 900-talet och som bekant satt på sin tron vid havet och beordrade tidvattnet att inte komma in. Naturligtvis visar historien att han blev väldigt våt och med nöd och näppe undkom att drunkna. Att försöka införa en återhämtningsplan för torsk - en förvaltningsplan som ska hjälpa torsken att återhämta sig - är i ärlighetens namn att försöka trotsa naturen på samma sätt. Vi vet att klimatförändringarna har orsakat en uppvärmning av Nordsjön med en och en halv grad. Plankton, som torsklarverna när sig på, har förflyttats flera hundra mil norrut. Det är anledningen till att de flesta av de större torskarna som vi kan köpa i affärerna runt om i Europa kommer från Norge, Färöarna och Island. Så till dess att Nordsjön kyls ner igen, kommer ni inte att se någon återhämtning av torsk och alla de hårda förvaltningsplaner som vi vill införa kommer inte att göra någon skillnad.
Det gläder mig att höra kommissionsledamoten säga i kväll att han i detta fall godtar mitt ändringsförslag som i alla fall medför att man tittar på klimatförändringens inverkan på återhämtningen av torsk och hur mycket torsk som dödas av sälar. Vi har för närvarande 170 000 gråsälar i Nordsjön, som var och en äter två ton fisk varje år - inklusive mycket torsk - och tidigare har det inte varit politiskt korrekt att tala om sälar i någon form. Att i alla fall titta på sälarnas inverkan på torskbestånden tycker jag är ett viktigt steg som vi tar i kväll. Jag anförtror Knut den store till kammaren och hoppas att hans betänkande antas.
Zdzisław Kazimierz Chmielewski
(PL) Herr talman! Rådets förordning utgör ytterligare ett försök att uppnå en balans mellan vad vi vet idag om våra faktiska tillgångar och den naturliga önskan att frikänna oss från ansvaret som hänger ihop med naturvård och förvaltning av europeiskt fiske. Föredraganden har tydligt identifierat den nya yttringen av det urgamla dilemmat. Han har pekat på en uppenbar motsägelse mellan den ärliga avsikten att skydda tillgångarna och de faktiska möjligheterna att fastställa deras status.
Till skillnad från tidigare håller författarna av förordningen vid detta tillfälle med den vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskenäringen om att det fortfarande saknas tillräcklig och tillförlitlig information att ge till fiskare i form av begripliga yttranden om TAC. Samtidigt råder det ingen tvekan om att unionens institutioner inte vill anses inaktiva och de rekommenderar därför att bestämmelser utarbetas för att se till att TAC genomförs konsekvent, även när man vet att uppgifterna är bristfälliga. Fiskare som väntar på att fiskeansträngningen kontrolleras, uppfattar tillvägagångssättet som överdrivet försiktigt och som olämpligt som rationell fiskeripolitik. Jag har ansträngt mig för att förstå de underliga metoder som antagits av myndighetspersoner inom området. Trots det anser jag att det är min plikt att varna föredraganden för de sociala och ekonomiska konsekvenser som kommer från en ökning av begränsningen av fångsterna och från irriterande och byråkratiska restriktioner av fiskarnas verksamhet. De senare stöder alltmer forskarna i fastställandet av den marina biomassans verkliga status. Polska fiskare har anslutit sig till den ökande kritiken mot den föråldrade databasen som är alltför baserad på uppskattningar. Nu är det kanske dags att ta större hänsyn till fiskarnas åsikter, som är grundade på århundraden av kunskap och medvetenheten om att fiskare bara kan överleva om de respekterar vad som är bäst för den marina miljön.
Avril Doyle
(EN) Herr talman! En återhämtningsplan för torsk måste först och främst sporra de medlemsstater och fiskare som bidrar till att sänka torskdödligheten. För det andra måste den reducera bifångsten och eliminera - inte minska utan eliminera - kastandet av fångst överbord. Ingen återhämtningsplan för torsk har någon trovärdighet om den inte tar med hela klimatförändringen i beräkningen och hur den påverkar torskens uppfödnings- och lekplatser, som min kollega Struan Stevenson så talande nyss beskrev för protokollet. Det måste spela en stor roll i varje återhämtningsplan för torsk om den ska ha någon trovärdighet i dagens läge.
Jag håller med om att det är av yttersta vikt att minska bifångsterna genom program för att undvika torskfångst. Men vi bör hänvisa till behovet av att minska bifångsten och eliminera kastandet av fångst överbord. Det innebär alltså att det är av avgörande betydelse att minska torsken som fångas i nät (bifångsten) och som inte landas (utan kastas överbord). Om vi inte kommer till bukt med det är fisket inte hållbart, varken ekologiskt eller ekonomiskt. Irland har föreslagit ett pilotprojekt för 2009 för att minska andelen torsk som kastas överbord i vårt fiske av havskräftor i delar av Keltiska havet. Förhoppningsvis sporrar det fiskare och ger dem en stor roll i övervakning och kontroll, som kommer att bli nyckeln till ett lyckat genomförande av projektet. Men jag måste ställa en fråga till kommissionsledamoten i ljuset av vad vår föredragande refererade till som ”nya utvärderingar som visar att Keltiska havet är överexploaterat och därför måste kontrolleras”. För Keltiska havet rekommenderades enligt Internationella havsforskningsrådet (ICES) en total tillåten fångstmängd för 2009 som indikerar att beståndet är starkare där än i andra områden som omfattas av återhämtningsplanen. Är det verkligen Keltiska havet som borde omfattas av återhämtningsplanen? Behöver det vara så eller inte? Vem rådgör vi med från vetenskapligt håll?
Kathy Sinnott
(EN) Herr talman! Jag vill informera kommissionsledamoten om att torsken en gång i tiden var den vanligaste fisken i irländska vatten och på de irländska borden. För mina fiskare är fiske mer än ett jobb. Det är en livsstil, en tradition och till och med ett kall. Många av mina fiskare sysslar med blandat fiske och för dem är kastandet av fångst överbord mer än slöseri och en motsägelse: det är avskyvärt.
Vi måste hjälpa fiskare med utrustning för att kunna fiska mer selektivt och skydda torsken. Förhoppningsvis kan vi samtidigt minska fångsten som kastas överbord, vi måste börja använda den och nyttja den i ett gott ändamål, landa den och ge den till sjukhus. Vi måste inte bara få stopp på att torsk och annan fisk kastas överbord, utan vi måste även få ett slut på hela skandalen.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Jag anser att de ändringsförslag som Niels Busk lagt fram om den så kallade återhämtningsplanen för torskbestånd är mycket viktiga för att artens bestånd ska kunna återhämtas till vad det var för flera år sedan. Att skydda torskbestånden är den största utmaningen som vår gemensamma fiskeripolitik måste anta. Man bör komma ihåg att tillsammans med skarpsill och makrill, så är torsken en av de vanligaste arterna som fiskas av Europeiska unionens fiskeflottor. På global nivå är torsken den näst populäraste arten.
Utöver det att torsken är en nyckelfångst är den även mycket viktig för att ekosystemet ska fungera ordentligt. Torsken kontrollerar naturligt spridningen av alger, särskilt i Östersjön. Med klimatförändringen blir minskningen av bestånden av den viktiga arten därför en betydande faktor i de förändringar som påverkar Nordatlantens marina ekosystem.
Avslutningsvis vill jag redogöra för de polska yrkesfiskarnas ställning, som har blivit de stora offren för den felaktiga och orättvisa politiken för torskfiske. Som ledamöterna kommer att bli varse, var fångstrestriktionerna först belagda fartyg under polsk flagg. De följdes av ett förbud mot torskfiske. Det fick inte bara en negativ inverkan på fiskarnas försörjning, utan det ledde även till att konkurser tornade upp sig över den polska tillverkningsindustrin. Bland de ändringsförslag som lagts fram bör man därför särskilt betona forskning. Forskningen kommer att hjälpa oss att fastställa torskbeståndens nuvarande status, och det i sin tur kommer att göra det möjligt för oss att driva en realistisk fiskeripolitik. Tack så mycket.
Joe Borg
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Först och främst vill jag tacka de ärade ledamöterna för den intressanta debatten som visar på Europaparlamentets engagemang för återhämtningen av torsk.
Europaparlamentets betänkande stöder och överrensstämmer i stort med kommissionens förslag till att göra vår nuvarande plan mer flexibel och effektiv och samtidigt mer omfattande. Som fler av er har påpekat har torsken visat tecken på förbättring och fiskare kommer att säga att torsken har återvänt till våra hav.
Det kan dock hänföras till en särskild årgång - nämligen 2005 - nu när torsken har vuxit i storlek och fångas i våra nät. Vi måste därför förvalta det försiktigt, eftersom vi genom att belöna detta enstaka år i förtid kan hamna i en situation där allt hopp om återhämtningen för beståndet är ute. Det har redan hänt två gånger under de senaste 15 åren - en gång i Irländska sjön och en gång i Nordsjön - då vi agerade för tidigt med att belöna en särskild årgång och hamnade i en situation då vi var tvungna att börja om från noll. Det är därför mycket viktigt att vi agerar på så sätt att en ansvarsfull förvaltning kommer att visa oss hur vi kan göra vårt yttersta för att minska ansträngningen genom olika åtgärder och metoder och samtidigt se till att kastandet av torsk överbord minskar.
Det kan göras med hjälp av resultatbaserad förvaltning, som införs i återhämtningsplanen för torsk. Jag skulle även uppmuntra medlemsstaterna att arbeta med oss så att vi får möjlighet att ha en återhämtningsplan för torsk, som med tiden kommer att ge en fullständig återhämtning av torsken.
Med det sagt, vill jag säga några ord om kastandet av fångst överbord i allmänhet, då det är ett problem som inte bara gäller torsk. Självklart så talar vi om torsk eftersom den har särskild betydelse i Nordsjön, men vi har flera andra fiskbestånd som kastas överbord och det är ett väldigt känsligt ämne i Europeiska unionen, där den allmänna opinionen blir alltmer negativ. Jag är fast besluten att behandla ärendet och jag avser titta på det igen eftersom det hitintills utvecklats väldigt långsamt. Jag anser att vi måste se bilden ur en mer generell synvinkel, så att vi omedelbart kan vidta betydande åtgärder för att stävja kastandet av fångst överbord. I ett senare skede återkommer jag till er med förslag till hur vi effektivt ska kunna hämma kastandet av fångst överbord i Nordsjön. Vi diskuterar även det här med partner som Norge för att se hur vi kan vidta effektiva åtgärder för att minska torskfiskeansträngningen och samtidigt komma med åtgärder som minskar kastandet av såväl torsk som andra fiskbestånd överbord.
När det gäller Keltiska havet som Avril Doyle refererade till, så stämmer det att Internationella havsforskningsrådet (ICES) anser att beståndet är något bättre än i andra hav. Men det sagt vidhåller ICES samtidigt att beståndet är i dåligt skick och måste återhämtas och det är därför som det ingår i den nya återhämtningsplanen för torsk. Det är trots allt fortfarande i dåligt skick. Att den totala tillåtna fångstmängden är fastställd betyder inte att beståndet är i gott skick, då det mesta av vårt fiske anses utföras över hållbara nivåer och man fastställer totala tillåtna fångstmängder som borde sjunka stegvis. När det är riktigt illa bör den totala tillåtna fångstmängden vara noll. I Keltiska havet är situationen något bättre, men beståndet är fortfarande långt ifrån vad det borde vara.
När det gäller vad som sades om torsk i Östersjön, även om området inte är en del av den här återhämtningsplanen för torsk, så lade vi fram en återhämtningsplan för torsk i Östersjön 2007. På grundval av råd från ICES - och troligen mindre av resultaten från själva återhämtningsplanen för torsk än av de betydande ansträngningar som Polen och polska fiskare har gjort - har den dåliga situationen för östlig torsk förbättrats i år, men situationen för västlig torsk i västra Östersjön har försämrats. Vi kommer därför att behöva vidta tuffare åtgärder för torsk från västra Östersjön, men kanske kunna vidta lite mildare åtgärder för torsk från de östliga delarna.
Niels Busk
föredragande. - (DA) Herr talman! Jag vill tacka kommissionsledamoten och mina kollegor för stora insatser och mycket goda ändringsförslag, som var helt nödvändiga för att återhämtningsplanen skulle bli så fullständig som möjligt.
Jag vill betona att det nu är mycket viktigt att återhämtningsplanen blir framgångsrik. Det är vi skyldiga fiskarna, men det är också riktigt, som det har sagts här i kväll, att vi har talat om återhämtning av torsk och även av andra arter. Vi har diskuterat det under de senaste tio åren, utan att ha uppnått målet. Det är därför viktigt att vi når ända fram nu.
Jag vill säga några ord om olagligt, orapporterat och oreglerat fiske. Vi känner ju inte till omfattningen, men jag tvivlar inte på att det har väldigt negativa konsekvenser för de återhämtningsplaner, som vi har genomfört de senaste åren. Det är skamligt mot fiskbestånden, det är skamligt mot fiskenäringen och det är skamligt mot samhället i stort, och Europaparlamentet har framhävt det gång på gång. Långt bättre och effektivare kontroller måste införas, så att vi kan sätta stopp för det olagliga fisket. Jag vill också nämna att vi även måste ta med i beräkningen och mäta andelen fisk som sälar, skarvar och andra rovfåglar och andra rovfiskar tar. Det är ju ett område, där det i varje fall inte finns någon som tar hänsyn till kvoterna, och det är ju näst intill detsamma som orapporterat fiske.
Frågan om fångst som kastas överbord är ett annat ämne som vi har pratat om i tio år. Kastandet av fångst överbord har naturligtvis oundvikliga konsekvenser för kvotpolitiken, men lika viktigt är att riktigt god och ätbar fisk kastas överbord. Herr kommissionsledamot! Jag är naturligtvis glad över att ni i kväll säger att ni har en plan redo, men det är väldigt otillfredsställande att vi har talat om ämnet i tio år utan att ha uppnått ett enda mål. Det är tråkigt och vi måste göra något åt det, annars kommer även denna återhämtningsplan vara dömd att misslyckas.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på tisdag.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Bogdan Golik  
Det är helt rimligt att Europeiska kommissionen och medlemsstaternas regeringar oroas över torskbeståndens kritiska läge i Europeiska unionens vatten. Men jag oroar mig över att när det kommer till förslag till lagstiftning och beslut, så utgår Europeiska unionens institutioner från forskning som bedrivs vid olika forskningsinstitut som Europeiska kommissionen finansierar. Det hänvisas sällan till forskning som bedrivs av oberoende forskare.
Det finns också motsägelser mellan rådets förordningar (EG) nr 812/2004 och (EG) nr 2187/2005 om förbud mot fiske med drivgarn i Europeiska unionen. Vid ett sammanträde med generaldirektoratet för havsfrågor och fiske som jag organiserade för en månad sedan, blev det uppenbart att Europeiska kommissionen är fast besluten att undvika alla frågor som rör det här ärendet. Kommissionen ger inga specifika svar och lever inte upp till sina skyldigheter enligt bestämmelserna i nämnda förordningar när det gäller forskning som bekräftar att det är lämpligt att införa förbud.
För torsk finns det till exempel ingen detaljerad statistik om fångster från fartyg kortare än 8 meter. Det förekommer heller ingen jämförelse av mängderna fiskeprodukter som bereds i förhållande till fångsternas storlek som anges i EU:s enskilda medlemsstater. Institutionerna har misslyckats med att tillhandahålla särskild information och särskilda planer. Onödig generalisering i forskningen har dessutom bidragit till att öka kontroverserna.
Mot sin sociala och ekonomiska bakgrund, blir fisket alltmer en anledning för fiskare i Polen bland andra länder, att demonstrera och protestera. Genom sänkta fiskekvoter och förbud mot drivgarn, till exempel, berövas många familjer sin försörjning.
