Skyldigheter när det gäller offentliggörande och översättning för vissa typer av bolag (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Piia-Noora Kauppi, för utskottet för rättsliga frågor, om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 68/151/EEG och 89/666/EEG med avseende på bestämmelsen om offentliggörande och översättning för vissa typer av företag - C6-0171/2008 -.
Piia-Noora Kauppi
föredragande. - (EN) Herr talman! Detta betänkande är en del av ett förenklingspaket för bolagsrätten. Det är mycket viktigt att vi i EU försöker förenkla villkoren för företag så att de kan blomstra och skapa tillväxt för EU:s ekonomi. Målet är att minska de administrativa bördorna när det gäller skyldigheter till offentliggörande och översättning för vissa typer av företag. Förslaget är en del av en omfattande process med minskning av de administrativa bördorna. I och med detta skulle man frigöra företagens resurser och låta dessa gå till annat och på så sätt öka de europeiska ekonomiernas konkurrenskraft.
Som det är nu måste företagen, enligt det första bolagsrättsdirektivet, offentliggöra vissa uppgifter i de nationella officiella tidningarna som måste föras in i medlemsstaternas handelsregister. I de flesta fall medför offentliggörandet i den nationella officiella tidningen merkostnader för företagen utan att ge något egentligt mervärde. Syftet med detta förslag är därför att avskaffa alla ytterligare krav på offentliggörande i den nationella lagstiftningen som medför merkostnader för företagen.
Kommissionen ger ändå medlemsstaterna en viss flexibilitet när det gäller dessa ytterligare krav på offentliggörande. Det är fortfarande möjligt för medlemsstaterna att ställa ytterligare krav, men dessa bör täckas av den enhetsavgift som föreslagits för den nya elektroniska plattformen.
Medlemsstaterna bör alla ha elektroniska plattformar som innehåller all information och som möjliggör tillgång till denna information i företagens elektroniska akt i registret. Detta skulle vara ett kostnadseffektivt och lättillgängligt sätt att ge all nödvändig information om företagen. Vissa medlemsstater har redan sådana elektroniska register och databaser, medan andra inte har någon sådan digital databas.
Det viktigaste är att införa den enhetsavgift som fastställts av medlemsstaterna och som omfattar alla kostnader som gäller kraven på offentliggörande och administration. Enhetsavgiften bör också täcka eventuella ytterligare nationella krav på offentliggörande av information i lokala och regionala tidningar.
Utskottet för rättsliga frågor ville emellertid också införa en viss flexibilitet när det gäller dessa kostnader. Vi menar nu att det skulle vara möjligt för medlemsstaterna att ha ytterligare avgifter om det finns välgrundade skäl.
När det gäller det elfte bolagsrättsdirektivet, behandlar detta förslag översättningskraven för dokument som ska införas i registren för företagens filialer. När ett företag registrerar en filial, måste det också ta med viss information i registret för företagets filial. Detta leder ofta till betydande merkostnader för företag eftersom de inte bara måste se till att vissa dokument översätts till språket i den medlemsstat där filialen är belägen, utan också måste uppfylla ibland överdrivna krav på certifiering och/eller attestering av denna översättning. Så nu försöker vi mildra översättningsskyldigheterna genom att avskaffa denna certifiering och auktorisering.
Målet är att så mycket som möjligt minska kostnaderna för översättning och certifiering. Detta ger också fördelar för företag, eftersom man uppnår en viss minskning av kostnaderna samtidigt som man säkrar översättningarnas tillförlitlighet.
Jag instämmer i kommissionens förslag och försökte använda formuleringar som ligger så nära kommissionsförslaget som möjligt. Det var dock inte möjligt att nå ett samförstånd i parlamentet på grundval av kommissionens förslag.
I betänkandet presenterade vi några ändringsförslag för att förtydliga det praktiska genomförandet av bestämmelserna om översättning och om kostnader för offentliggörande. Vi presenterade även några tekniska ändringsförslag för att se till att man på rätt sätt relaterar till det andra bolagsrättsdirektivet.
Utskottet för rättsliga frågor införde tre kompromissändringsförslag som lades fram av flera kolleger, vilka innebär att ytterligare krav på offentliggörande kan tillåtas om de är välgrundade, men vi placerade dessa i skälen - inte i själva artiklarna. Det är mycket viktigt att det i skälen finns en rekommendation till medlemsstaterna att utnyttja denna flexibilitet, men vi uppmanar dem inte att göra detta. Om medlemsstaten anser att landets företag verkligen måste offentliggöra dessa uppgifter i den nationella officiella tidningen - och vissa medlemsstater vill faktiskt det - kan de göra detta, men vi har inte någon uppmaning till detta i artiklarna.
Den andra frågan är att jag personligen försökte införa en övergångsperiod, och jag menar fortfarande att det skulle vara en mycket bra väg framåt. Under övergångsperioden skulle dessa krav på offentliggörande finnas, men när väl övergångsperioden var över skulle vi bara ha den elektroniska databasen. Jag anser att denna typ av förslag om en övergångsperiod också skulle vara i linje med frågan om Internetspridning. Vissa medlemsstater har en bättre Internetspridning än andra. Efter övergångsperioden skulle vi då kanske kunna se till att det finns en tillräcklig spridning av information i alla medlemsstater. På så sätt skulle vi kunna ta hänsyn till att Internetspridningen inom alla medlemsstater inte är på samma nivå.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka föredraganden för hennes arbete med detta ärende, som har visat sig vara mer komplicerat än väntat. Vi tar vårt åtagande att minska företagens regleringsbörda på stort allvar och är tacksamma för parlamentets fortsatta uppmuntran i detta avseende.
Men det är svårt att inte vara besviken på vissa av de föreslagna ändringsförslagen till det första bolagsrättsdirektivet. Låt mig påminna om att Europaparlamentet i sin resolution av den 12 december 2007 om kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2008 välkomnade kommissionens strävan att senast 2012 uppnå en 25-procentig minskning av företagens administrativa bördor på EU-nivå och nationell nivå. Parlamentet uppgav att det skulle se detta som en viktig prioritering under de kommande månaderna, särskilt när det gällde små och medelstora företag, och som ett viktigt steg för att nå Lissabonmålen. Parlamentet underströk därför att det skulle granska lagstiftningsförslag mot denna bakgrund.
I sin resolution av den 21 maj 2008 om ett förenklat företagsklimat, stödde parlamentet också detta specifika förslag om ändringar av det första bolagsrättsdirektivet och instämde i att det borde vara enklare för företag att offentliggöra lagstadgad information. Särskilt gav parlamentet starkt stöd för användning av ny teknik.
Men i och med det betänkande från utskottet för rättsliga frågor som nu behandlas undergrävs fullständigt syftet med kommissionens förslag. Vid kommissionens konsekvensbedömning uppskattades att det är möjligt att uppnå en minskning på omkring 600 miljoner euro per år. Enligt förslaget till betänkande skulle medlemsstaterna inte bara fortsatt ha kvar de nuvarande administrativa bördorna för företag utan också införa nya. Så, medan kommissionens förslag grundas på tanken att det nya publiceringsverktyget, en elektronisk plattform, bör ersätta de nuvarande omständliga metoderna för offentliggörande, skulle man genom förslaget till betänkande i stället för att minska de administrativa bördorna lägga till nya.
Målet med kommissionens förslag har fått stöd från en överväldigande majoritet intressenter. Det stöddes också av en mycket stor majoritet av medlemsstaterna vid de diskussioner i rådet som hittills har ägt rum. Men om man antar direktivet i den form som för närvarande föreslås av utskottet för rättsliga frågor skulle trovärdigheten för hela processen med minskning av de administrativa bördorna sättas på spel.
I den utsträckning som ändringsförslagen från utskottet för rättsliga frågor syftar till att säkra finansieringen av dagstidningar, som för närvarande är beroende av företags offentliggöranden, delar kommissionen i princip detta mål. Men man måste hitta andra alternativ för denna finansiering. Företag kan inte tvingas stå för denna finansiering genom att tvingas följa krav på offentliggörande som inte ger något betydande mervärde med dagens tekniska förutsättningar.
Margaritis Schinas
föredragande för yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor. - (EL) Herr talman! För utskottet för ekonomi och valutafrågor, vill jag meddela er våra synpunkter. Vi stöder i stor utsträckning den grundläggande tanken med detta kommissionsförslag, som är välstrukturerat och naturligtvis utformat för att minimera de administrativa bördorna.
Vid sidan av översättning är förenklingen av förfaranden och erkännandet av översättningar från andra auktoriserade översättare från andra medlemsstater helt berättigat och vi stöder helt denna strategi.
Nu kommer jag till frågan om offentliggörande. Vårt utskott anser - liksom även utskottet för rättsliga frågor anser, med rätta menar jag - att det utöver företag även finns medborgare som också har rätt till information. Herr kommissionsledamot! Tyvärr har medborgarna inte samma tillgång till de elektroniska medier som ert ursprungliga förslag hänvisade dem till.
Vi lever i ett Europa som präglas av mångfald och som har olika modeller och olika värderingar. Som kommissionsledamot från Irland vet ni att resultatet av folkomröstningen i ert land, många av era landsmäns uppfattning om en modell för hela Europa, har stått oss dyrt. Vi vill därför inte införa denna modell i Europa, eftersom vi mycket väl vet att tillgången till Internet är begränsad i mitt land och i min region. Varför skulle vi då beröva dessa människor, dessa EU-medborgare, rätten att få information om saker som rör dem genom andra traditionella kanaler?
Därför anser jag, herr kommissionsledamot, liksom även ekonomiutskottet och utskottet för rättsliga frågor, att den elektroniska plattformen måste vara obligatorisk och det med rätta. Däremot får det inte vara den enda plattformen. Vi måste möjliggöra för alla EU-medborgare att få tillgång till information. Vi vill inte ha en situation där någon i en region av Europa måste ta reda på vad som kommer att ske i hans region på en Blackberry-telefon, eftersom många där jag bor inte har någon Blackberry-telefon.
Därför anser jag att ni, som kommissionens företrädare, och jag anser att vi bör ge samma budskap till rådet, måste ta allvarlig hänsyn till den ståndpunkt som vi uttryckte enhälligt i utskottet för rättsliga frågor och med en stor majoritet i ekonomiutskottet. Om ni funderar på att bortse från detta, skulle jag råda er att tänka om. Det är bara genom en produktiv demokratisk dialog som vi kan hitta ömsesidigt godtagbara lösningar till förmån för det stora flertalet, och inte bara några få.
Georgios Papastamkos
för PPE-DE-gruppen. - (EL) Herr talman! Vid Europeiska rådets möte i mars 2008 krävdes att nya, snabba lagstiftningsinitiativ skulle vidtas för att förbättra villkoren för företag inom unionen genom att minska de administrativa skyldigheterna och kostnaderna. Kommissionens förslag till direktiv som vi nu debatterar bidrar enligt min åsikt föga till det mål som satts upp.
Det centrala problemet för företag, särskilt små och medelstora företag, är att objektiva villkor krävs för att förbättra de byråkratiska, rättsliga och skattemässiga villkoren i allmänhet och vi förväntar oss att kommissionen bidrar ännu mer till denna strävan.
Just in detta fall är det huvudsakliga syftet med att offentliggöra företags årsredovisning och annan redovisning att tillämpa principen om öppenhet och offentlighet i kommersiell verksamhet. Den låga graden av Internetspridning i ett betydande antal EU-medlemsstater utgör dock inte en tillräcklig garanti.
Att ha obligatoriska handlingar i enbart elektroniskt format skulle dessutom innebära en förlust av tusentals specialistjobb inom de traditionella tryckta medierna. Pressen är en viktig faktor för principen om öppenhet och det demokratiska livet i unionen, och dess bidrag till EU:s flerspråkighet och mångfald är en självklarhet.
Jag anser att säkerhetsventilen att anta en enhetsavgift och behålla den parallella möjligheten att publicera i tryckta medier, i kombination med införandet av ett elektroniskt register, såsom formulerats genom det samförstånd som nåtts och som röstats igenom av alla - jag upprepar alla - politiska delar av utskottet för rättsliga frågor, är den balanserade och rationella lösning som krävs.
Vad som krävs av Europaparlamentet och vad det har skyldighet att tillhandahålla är slutligen ett produktivt samtycke till gemenskapens lagstiftning samtidigt som dess vilja som lagstiftare förblir fullständigt oberoende. Det är den uttryckliga viljan inom utskottet för rättsliga frågor att plenarsammanträdet ska anta Piia-Noora Kauppis betänkande, och jag gratulerar henne till hennes arbete.
Jag har en avslutande kommentar till er, herr kommissionsledamot. Jag vet inte om samförståndsförslaget från utskottet för rättsliga frågor kommer som en besvikelse för er, men jag vill säga till er att samarbetskulturen mellan kommissionen och Europaparlamentet kommer - och måste - förändras så snart som Lissabonfördraget träder i kraft och jag hoppas uppriktigt på detta. Det är vad vi väntar på nu. Det är vad det demokratiskt valda Europaparlamentet väntar på.
Ieke van den Burg
för PSE-gruppen. - (EN) Herr talman! För det första ska jag säga något om förfarandet. Det är synd att vi inte diskuterade detta på morgonen, herr kommissionsledamot, när vi satt tillsammans. Jag var lite förvånad över att ni är så hård nu i ert anförande till parlamentet. När det gäller förfarandet, är jag särskilt hård mot det sätt på vilket det franska ordförandeskapet har hanterat våra förslag. Det har inte hörsammat några krav på att förhandla eller på att försöka föra en dialog om en eventuell kompromiss.
Samma sak gäller kommissionen. I denna typ av frågor är det normalt att försöka sätta samman och hitta en lösning som möter de olika parternas synpunkter. Jag beklagar att det har blivit som det har blivit, och jag hoppas att det under tiden mellan plenarsammanträdet och omröstningen i utskottet kommer att finnas möjlighet att göra det.
När det gäller innehållet skiljer vi oss inte så mycket åt. Jag har också ett stort engagemang för befrielse från administrativa bördor. Jag förespråkar alltid rapporteringsstandarden XBRL inom redovisning och denna typ av elektronisk plattform. Jag tror att vi alla är eniga om att det är nödvändigt, just eftersom det elektroniska samhället ännu inte är helt på plats i vissa medlemsstater. Det är nödvändigt att ha denna tillfälliga övergångslösning så att medlemsstaterna fortfarande har möjlighet att använda denna typ av pappersregistrering.
Det är i själva verket ett tillfälligt problem och det skulle kunna finnas en pragmatisk lösning på det. Jag hörde nu i veckan att det bara är 20 år sedan e-post började användas och sedan den första Internetanslutningen, så om 10 till 20 år kommer det att vara helt normalt att allt behandlas elektroniskt. Det är bara ett högst tillfälligt problem som vi står inför och vi bör inte göra så stort väsen av det. Vi bör försöka hitta en förnuftig och pragmatisk lösning i denna anda som ni alltid säger att ni också eftersträvar.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill först tacka vår kollega Piia-Noora Kauppi för hennes utmärkta betänkande och det hon gjort för att möjliggöra en förnuftig lösning på de olika frågorna, särskilt när det gäller plattformen.
Förslaget till direktiv är en del av de mer allmänna åtgärderna för att minska företagens administrativa börda, för att minska restriktionerna för företag och för att öka deras konkurrenskraft. Vi stöder naturligtvis aktivt detta mål, som kommer att gynna små och medelstora företag. Vi stöder inrättandet av en elektronisk plattform med all information samt principen med en enhetsavgift som omfattar alla kostnader i samband med de offentliggöranden som krävs.
Man bör dock tillhandahålla bästa möjliga information och tillåta ett upprätthållande av de vanliga metoderna för offentliggörande, som fortfarande behövs, särskilt i tryckta medier. Den text som efter förhandlingarna föreslagits av föredraganden, och som enhälligt antagits av utskottet för rättsliga frågor, kommer att möjliggöra för medlemsstaterna att behålla de vanliga metoderna för offentliggörande, eftersom kostnaderna för dessa inkluderas i enhetsavgiften för offentliggörande.
Vi har därför anpassat oss till förslagets anda genom att göra plattformen till ett krav och genom att upprätthålla principen om en enhetsavgift. Men vi har samtidigt tagit hänsyn till situationen i de länder som saknar den IT-infrastruktur som vissa andra länder har, och som har informationsvanor som inte bör försummas.
Herr kommissionsledamot! Ni vet att medborgarnas åsikter måste beaktas och att EU inte ska framstå som en källa till nya restriktioner eller svårigheter. Därför strävar vi efter flexibiliteten att kunna ta hänsyn till situationen i de olika medlemsstaterna, samtidigt som vi behåller ett ekonomiskt utformat system.
Ni hävdade bestämt, herr kommissionsledamot, att förslaget från utskottet för rättsliga frågor undergräver kommissionens möjligheter. Jag anser inte att det stämmer, och det stämmer inte heller att säga att förslaget från utskottet för rättsliga frågor medför nya formaliteter. Tvärtom är man ense om att dessa är befintliga formaliteter som kommer att behållas och vi kommer självklart att avvisa införandet av nya formaliteter.
Vad som krävs är att EU visar att det kan minska byråkratin och de administrativa bördorna samtidigt som de nationella identiteterna respekteras.
Manuel Medina Ortega
(ES) Herr talman! Jag vill tacka kommissionen för att de har lagt fram detta förslag. Jag anser att det är positivt och att det kommer att hjälpa oss att minska de onödiga administrativa bördorna.
Såsom tidigare talare har sagt har Europaparlamentet en skyldighet att lägga kommissionens mycket generösa och mycket oegennyttiga förslag på en mer praktisk nivå. Verkligheten är att vi har 27 länder med olika rättsliga system och mycket olika språk vilket innebär att vi i varje land måste anpassa oss till situationen i detta land, även i fråga om språk.
Som Jean-Paul Gauzès sa precis nu och som tidigare talare också har hävdat, är det avgörande att erkännandet av dessa nationella särdrag inte leder till ökade kostnader, att avgifterna är enhetliga och att regeringarna vid behov tar sig an dessa extra kostnader.
Men det finns också en annan fråga: frågan om översättningar. I EU har vi inte något gemensamt språk. Olika språk talas i alla de 27 länderna, och även inom några av dessa länder, vilket är fallet i kommissionsledamotens land. Vi måste leva med det.
Också rättsligt sett har vi en situation där rättsliga dokument skiljer sig åt. Utskottet för rättsliga frågor har till exempel föreslagit ändringsförslag om certifiering av dokument, tillsammans med certifiering av översättningar. Just nu förbereder utskottet för rättsliga frågor ett betänkande om erkännandet av certifierade dokument i olika EU-länder, som bör komplettera detta betänkande.
Slutligen anser jag att kommissionen gjorde rätt när de lade fram detta förslag. Föredraganden har gjort ett utmärkt jobb och vi har alla försökt utveckla ett förslag till rättslig text som kan erkännas inom hela unionen och på så sätt garantera rättigheter och som grundas på det faktum att EU fortfarande är under konstruktion, att det finns olika nationella rättsliga system och att olika länder har olika grad av tillgång till elektroniska kommunikationsmedel.
Françoise Grossetête
(FR) Herr talman! För det första vill jag gratulera föredraganden, Piia-Noora Kauppi, till hennes utmärkta arbete. Tack vare henne har utskottet för rättsliga frågor nått en kompromiss som antogs enhälligt, herr kommissionsledamot. Detta är ju ett tydligt tecken. Det kommer att förena företags behov, särskilt små och medelstora företag, av administrativ enkelhet och medborgarnas rätt till information, samtidigt som man ger medlemsstaterna möjlighet att behålla krav på offentliggörande om de så önskar.
Jag är övertygad om att Europaparlamentet kommer att följa i samma fotspår som utskottet för rättsliga frågor. De 27 medlemsstaterna har sina traditioner. Vissa förespråkar enbart Internet. Andra använder fortfarande mer traditionella pappersbaserade kommunikationsmetoder. Dessa traditioner måste respekteras. Låt oss inte glömma att 50 procent av EU-medborgarna saknar tillgång till Internet. Om informationen bara finns tillgänglig på en enda elektronisk plattform, skulle de som inte har tillgång till Internet eller som föredrar att använda papper inte kunna få information om företag i den egna regionen.
Jag tror att Europaparlamentet mycket väl förstår att det skulle ha katastrofala konsekvenser att helt enkelt avskaffa offentliggörandet av rättsliga och juridiska meddelanden i till exempel regionala dagstidningar. Till följd av detta måste medlemsstaterna kunna ordna med spridning av information via kompletterande kanaler, enligt vissa särskilda villkor.
Herr kommissionsledamot! Detta är inte en ideologisk debatt. Tycker ni inte att ni under de rådande omständigheterna har annat att göra än att hindra något som fungerar bra i medlemsstaterna?
Om man alltid försöker förenkla, finns det ibland en risk att man gör saker mer komplicerade. Ska kostnaderna minskas? Ja, men till vilket pris? Ska restriktionerna minskas för att öka konkurrenskraften? Ja, men vad händer med konkurrenskraften när förenklingen riskerar att allvarligt skada ekonomin inom en hel sektor? Vi hoppas att kommissionen kan notera att vi stöder lösningar som möjliggör för den tryckta pressen att övervinna sina nuvarande svårigheter.
Herr kommissionsledamot! Ni bör vara känslig för medlemsstaternas traditioner. Genom att agera på detta sätt riskerar ni att ett visst antal journalister blir arbetslösa och att en stor del av befolkningen får otillräcklig information.
Vi söker efter ett balanserat direktiv där man införlivar den elektroniska plattformen och enhetsavgiften. Vi är övertygade om att vi har uppnått denna lösning och ni måste respektera Europaparlamentets omröstning.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Herr talman! Europaparlamentet har länge tagit upp frågan om de onödiga och oproportionerligt höga administrationskostnader som europeiska företag tvingas betala. Dessa kostnader gör det inte bara svårare att driva företag. De utgör också ett hinder för att möta utmaningarna i dagens högt konkurrensutsatta världsekonomi.
Det är därför bra att kommissionen slutligen har uppmärksammat denna fråga, och att den avser att tillämpa ett påskyndat förfarande för ändring av det första och det elfte bolagsrättsdirektivet, vilket kommer att bidra till en snabbare förbättring av de europeiska företagens affärsvillkor. När det gäller det första direktivet verkar borttagandet från nationell lagstiftning av alla ytterligare krav på offentlighet som ökar företagens kostnader vara mycket skäligt. Den föreslagna elektroniska plattformen med fullständig information om företagen kommer att innebära en ekonomisk och lättillgänglig lösning, liksom även den enhetsavgift som omfattar alla kostnader, vare sig de är administrativa eller knutna till krav på offentlighet.
Förslaget om det elfte bolagsrättsdirektivet gäller översättning och certifiering av dokument som ska tas med i handelsregistret för företags filialer som är etablerade i andra medlemsstater. Det ömsesidiga erkännande av översättningar som föreslagits av kommissionen som ett sätt att minska den administrativa bördan kommer utan tvekan att bidra till att minska kostnaderna för företag, samtidigt som översättningarnas tillförlitlighet också säkras. Låt mig slutligen gratulera föredraganden, Piia-Noora Kauppi, till det utmärkta betänkandet.
Costas Botopoulos
(EL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag har förmånen att vara den siste talaren och vill utnyttja detta tillfälle till att göra en politisk kommentar och två tekniska kommentarer om det direktiv som vi nu debatterar.
Min politiska kommentar är att vi i dag bevittnar något sällsynt i Europaparlamentet: fullständig enighet i alla delar av parlamentet, från högerpartierna till vänsterpartierna, om hur parlamentet ska gå vidare med ett specifikt lagstiftningsinitiativ. Många ledamöter har sagt detta och även jag vill betona att detta är något sällsynt och det måste med nödvändighet beaktas i kommissionens slutliga beslut.
Vi undergräver inte kommissionens förslag. Vi försöker modernisera det och göra det mer mänskligt, mer logiskt och mer praktiskt. Det är min politiska kommentar.
Jag har två korta tekniska kommentarer. När det gäller frågan om offentliggörande har ledamöterna sagt, och jag instämmer i detta, att det är fullständigt rättvist och helt rätt att de medlemsstater där tillgången till Internet är kraftigt begränsat ges möjlighet att, vid sidan om elektroniskt offentliggörande enligt den allmänna regeln, publicera i pressen av uppenbara sociala och finansiella skäl.
Jag vill kort kommentera frågan om översättning, där det inte finns några problem alls. Alternativet att det bara skulle finnas en erkänd översättning ger oss en praktisk lösning. Den fråga om översättning som vi har tagit upp är inte en fråga om språk, det är inte en fråga om öppenhet, det är inte en fråga om stil. Det är en praktisk fråga som mycket enkelt kan lösas genom att man erkänner översättningen.
Det finns därför en distinktion mellan de politiska frågorna och de tekniska frågorna. Vi undergräver inte förslaget. Vi förbättrar det.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Låt mig inleda med att säga att om Ieke van den Burg hade tagit upp frågan i morse, skulle jag gärna ha behandlat den. Jag hade frågat er om det fanns några andra frågor som ni ville ta upp och i så fall skulle jag ha talat med er om detta. Vilken fråga ni än hade tagit upp - inklusive vädret i Irland - skulle jag ha diskuterat den med er. Det är inget problem för mig.
Jag har inget problem alls när det gäller vad Europaparlamentet beslutar. Det är ert jobb och det är vad ni måste göra. Men man måste beakta bakgrunden till just detta förslag. Jag förstår er ståndpunkt och därför vill jag be er att förstå min.
Just detta förslag lades fram för att minska de administrativa bördorna för småföretag. Det var en del av förenklingen av företagens villkor. Det har gjorts bedömningar av effekterna av detta förslag: en minskning av de årliga kostnaderna med 600 miljoner euro. Detta förslag lades alltså fram för att minska de administrativa kostnaderna för småföretag. Som jag påpekade i mina tidigare kommentarer har hela projektet med minskning av kostnaderna välkomnats av Europaparlamentet i olika resolutioner.
Så det är det sammanhang där det lades fram. Med syfte att sänka de administrativa kostnaderna och förenkla för mindre företag kom vi med just detta förslag.
Då kan ni knappast förvänta er att jag ska acceptera ändringsförslag från Europaparlamentet som går i helt motsatt riktning och som i stället för att minska de administrativa kostnaderna i stället ökar dessa. Om Europaparlamentet anser att de sammanlagda fördelarna med att ha det som det vill väger tyngre i just detta fall, må så vara. Detta är en helt legitim synpunkt. Men detta kan inte förenas med det ursprungliga mål som ni lade fram, vilket var att minska kostnaderna. Om parlamentet och andra anser att det inte bör göras någon förändring, av alla skäl som ni har beskrivit, kan ni knappast vänta er att jag ska hålla med er om att det kommer att minska de administrativa kostnaderna när det kommer att göra det motsatta. Faktum är att det kommer att öka kostnaderna i stället för att minska dem.
De ändringsförslag som lagts fram av de båda utskotten i Europaparlamentet innebär att den enda förändring som medlemsstaterna behöver göra efter antagandet av detta direktiv är att göra användningen av en elektronisk plattform obligatorisk. Ingen minskning i den aktuella administrativa bördan skulle uppnås genom de besparingar som vi väntade från vårt ursprungliga förslag. I konsekvensbedömningen uppskattades dessa som sagt till omkring 600 miljoner euro per år. Så att anta ett direktiv som inte leder till någon minskning utan bara till kosmetiska förändringar skulle definitivt ge en dålig signal när det gäller den allmänna minskning av den administrativa bördan som vi har talat om.
Jag vill alltså be Europaparlamentets ledamöter att också respektera min ståndpunkt. Om parlamentet verkar ha en åsikt i linje med detta - och det kommer att göras en omröstning om det i morgon - så är det er åsikt och ni har er fulla rätt att ha denna åsikt. Det är inget problem för mig. Men ni måste respektera min ståndpunkt såtillvida att jag knappast kan acceptera ändringsförslag som motverkar det ursprungliga syftet att först och främst göra framsteg med detta. Det är inget att gräla om, men jag kommer inte att kunna vända upp och ner på det hela och säga att Europaparlamentet gör rätt, eftersom det ökar de administrativa kostnaderna i stället för att minska dem.
Jag kan lyssna till de skäl som ni lägger fram för att behålla det som det är - och kanske det ligger något i dessa - men det är inte vad vi ursprungligen försökte göra, det är inte skälet till varför vi kom med just detta förslag. Sånt är livet!
Piia-Noora Kauppi
föredragande. - (EN) Herr talman! Jag vill kommentera förfarandet. Ieke van den Burg har redan sagt att det franska ordförandeskapet inte har hanterat detta ärende särskilt bra. Vi har försökt föreslå flera möjligheter till trepartsmöten för att diskutera eventuella kompromisser. Tyvärr är det franska ordförandeskapet ovilligt att komma till dessa möten. Det är ovilligt att anordna möten inom rådets arbetsgrupp för att diskutera vägen framåt. De är inte heller närvarande här i dag för att diskutera denna viktiga fråga.
Synpunkten inom utskottet för rättsliga frågor ger medlemsstaterna stor flexibilitet. Det ger mycket mer flexibilitet än vad jag personligen förespråkar. Synpunkten inom utskottet för rättsliga frågor går emellertid så långt som vi över huvud taget kan gå. Detta är det enda förslag som för närvarande är framlagt i parlamentet. Min åsikt är att om rådet inte kan acceptera parlamentets ståndpunkt, det vill säga ståndpunkten inom utskottet för rättsliga frågor - som man ska rösta om i morgon - vilket vi har bett dem göra, måste vi gå vidare till en andra behandling.
Vi kan inte låta rådet bestämma över oss. Om detta inte accepteras i den form som parlamentet röstar om i morgon, kommer det utan tvekan att bli ett dröjsmål i processen. Kanske vi inte kommer att ha detta projekt redo före valet och det finns en risk att kommissionen kan dra tillbaka förslaget. Jag anser att det skulle vara mycket nedslående om rådet inte har en kvalificerad majoritet bakom sig och inte kommer med några förslag om hur man ska nå en kompromiss.
Vi skulle vara villiga att diskutera kompromisser. Jag skulle personligen vara glad om rådet kunde föreslå något vid trepartsmötena som vi sedan skulle kunna basera kompromissen på, men rådet gömmer sig, det kommer inte till sammanträden och det anordnar inga trepartsmöten. Det försätter oss i en mycket besvärlig situation.
Därför är jag upprörd över diskussionerna om förfarandet. Jag hoppas att kommissionen inte drar tillbaka förslaget. Jag hoppas att det fortfarande kommer att finnas en möjlighet att nå en kompromiss som passar alla medlemsstater och även Europaparlamentet.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon.
