Jordbruk och internationell handel (kortfattad redogörelse)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Georgios Papastamkos, för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, om EU:s jordbruk och internationell handel.
Georgios Papastamkos
Herr talman! I en tid när unionen diskuterar den framtida gemensamma jordbrukspolitiken har det blivit ännu viktigare att garantera enhetlighet mellan jordbrukspolitiken och utrikeshandelspolitiken. Den europeiska jordbrukssektorn vill bidra mer och mer till produktion av kollektiva nyttigheter genom strikt säkerhet och kvalitet, miljöskydd och djurskyddsnormer. Det är därför bara logiskt att importerade jordbruksprodukter ska ge samma garantier. Under WTO-förhandlingarna har EU länge hållit en defensiv linje i fråga om jordbruket - och gör det i viss utsträckning även fortfarande. En del förbehåll måste dock göras i fråga om vissa missuppfattningar, där man inte beaktar hur radikalt den gemensamma jordbrukspolitiken har ändrats. EU har redan drastiskt minskat sitt handelssnedvridande internstöd, i motsats till andra viktiga handelspartner. EU har ensidigt gjort avsevärda nedskärningar av sina exportbidrag, medan vissa viktiga handelspartner fortsätter att i stor utsträckning använda andra former av export. EU är den största importören av jordbruksprodukter från utvecklingsländer i världen. EU har redan lagt fram ett extremt generöst förslag på jordbruksområdet, men detta har hittills inte föranlett en motsvarande ambitionsnivå från andra industriländer och avancerade utvecklingsländer. Samtidigt genomför kommissionens bilaterala och interregionala förhandlingar med flera handelspartner. Följderna av alla enskilda eftergifter för EU:s jordbruk, tillsammans med oavslutade jordbruksförhandlingar, ger oss särskild anledning till oro. Mot bakgrund av detta uppmanar vi kommissionen att försvara det europeiska jordbrukets multifunktionella roll och EU:s modell för jordbruk och livsmedel, som är en strategisk del av Europas ekonomi. Vi noterar att eftergifter gällande jordbruksutgifterna under inga omständigheter får användas som ett förhandlingsinstrument för förbättrad marknadstillgång för industriella varor och tjänster. Vi betonar behovet av en konsekvensbedömning innan förhandlingar inleds och förslag utbyts.
Vi uppmanar även kommissionen att främja EU:s offensiva jordbruksintressen och konkurrensfördelarna för EU:s högkvalitativa jordbruksprodukter, och än viktigare, att garantera ökat skydd för geografiska indikationer av våra partner, både inom ramen för bilaterala handelsavtal och inom ramen för Acta- och WTO-avtalet.
Sammanfattningsvis är jordbruket inte bara en ekonomisk verksamhet. Det förser samhället i sin helhet med kollektiva nyttigheter av stor betydelse, vars tillgång inte kan garanteras genom marknaderna. En effektiv avvägning mellan handelsrelaterade och icke handelsrelaterade aspekter blir därför den huvudsakliga utmaningen. Den gemensamma jordbrukspolitikens ekonomiska sammansättning är sådan att det finns ett trängande behov av enhetlighet mellan EU:s jordbrukspolitik och externa handelspolitik, mellan inre aspekter av den gemensamma jordbrukspolitiken och yttre aspekter eller, för att uttrycka det på annat sätt, mellan det vi kallar in foro interno och in foro externo, och med detta menar jag mellan EU:s närvaro inom internationell handel både bilateralt och multilateralt.
Mairead McGuinness
(EN) Herr talman! Jag skulle vilja påstå att det är ganska lämpligt att vi diskuterar detta viktiga betänkande, vilket jag tackar föredraganden för, när 30 irländska jordbrukare genomför en sittstrejk i kommissionens kontor i Dublin och har för avsikt att stanna över natten.
Detta är verkligen en viktig angelägenhet. Betänkandet återspeglar den frustration som ledamöterna i jordbruksutskottet och våra jordbrukare och konsumenter känner i fråga om oförenligheten mellan å ena sidan EU:s jordbruks- och livsmedelspolitik och å andra sidan EU:s handelspolitik. Därför innehåller betänkandet kraftfulla ord. Vissa tycker att de är alltför kraftfulla, men jag anser att de återspeglar frustrationen.
Och sett från en irländsk nötkreatursuppfödares synvinkel kommer ni att decimera vår djuruppfödningssektor, som är en låginkomstsektor. Ni kommer att förstöra vår miljö.
Jag skulle även vilja tillägga några ord om konsekvens i fråga om klimatförändringarna. Koldioxidavtrycket av brasilianskt nötkött är fyra gånger större än av irländskt nötkött, så jag ber er att läsa det här betänkandet. Jag ber enträget att det ska stödjas.
(Talmannen avbröt talaren.)
Mario Pirillo
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Det är viktigt att EU garanterar en bra balans mellan behovet av att stödja en viktig sektor, med andra ord jordbruket i medlemsstaterna, och av att stärka EU:s internationella handelspolitik.
En affärsstrategi som är starkt inriktad på att följa den globala marknadernas dynamik skulle sluta med att vi offrar den europeiska jordbrukssektorns konkurrenskraft. Detta skadar inte bara den ekonomiska sektorn och får allvarliga konsekvenser för sysselsättningen, utan det undergräver även alla möjligheter till utveckling av våra landsbygdsområden. Vi måste försvara kvaliteten på vår jordbruksproduktion och införa ett stöd till likvärdiga kvalitetsstandarder gällande livsmedelssäkerhet, människors och djurs hälsa och välbefinnande samt sociala rättigheter när vi utformar handelsavtal med tredjeländer.
João Ferreira
(PT) Herr talman! I det betänkande som diskuteras ges många exempel på de ödesdigra konsekvenserna av världshandelns liberalisering för jordbrukssektorn. I betänkandet tydliggörs att jordbruket har använts som förhandlingsinstrument i utbyte mot tillgodoseende av andra intressen i WTO-förhandlingarna, inte minst intressena hos EU:s stora industri- och tjänstegrupper. Föredraganden drar dock inte den lärdom som han borde dra angående de nödvändiga konsekvenserna, vilka bland annat inbegriper att den vägledande principen för internationell handel bör utgöra ett komplement i stället för att leda till konkurrens mellan producerande länder och producenter, och att det krävs ett jordbruk som är inriktat på livsmedelsförsörjning och livsmedelssäkerhet i varje land. Jordbruk och planering bör motverka den farliga produktionsanarkin för en liberaliserad marknad. Detta är vad som krävs, inte aktningsvärda eller oviktiga förklaringar, och detta har föredraganden varit oförmögen eller ovillig att lägga fram ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Diane Dodds
(EN) Herr talman! Jag tackar föredraganden för hans betänkande, och i likhet med många kolleger här vill jag inrikta mig på handelsförhandlingarna med Mercosur, eftersom de för oss i norra Irland riskerar att förstöra vissa sektorer, framför allt djuruppfödningssektorn.
I fredags träffade jag företrädare för livsmedelsindustrin i norra Irland. Livsmedelsindustrin i norra Irland står för 16 procent av BNP och tiotusentals arbetstillfällen. Den har visat sig stå emot lågkonjunkturen och har vuxit till och med under de allra svåraste ekonomiska förhållandena. I framtiden kan den vara en hörnsten i en dynamisk ekonomi och en utvidgning av den privata sektorn. Det är detta som liberaliseringen av handeln och i synnerhet förhandlingarna med Mercosur sätter på spel, tillsammans med tiotusentals arbetstillfällen och försörjningen för många av mina väljare.
Seán Kelly
(EN) Herr talman! I likhet med mina irländska kolleger är jag mycket oroad över att jordbrukssektorn offras för den stora industrin. Detta måste få ett slut.
Förslagen om Mercosur kan sannerligen inte godtas. De har lagts fram alldeles för snabbt, utan ett ordentligt samråd med parlamentet, och de skulle kunna decimera jordbrukssektorn. Man kan tala om ersättning, men man kan inte på något sätt ersätta ett samhälle för att det mister medborgare, och särskilt inte dess jordbrukssektor, eftersom detta påverkar alla i samhället, framför allt på landsbygden.
Vi är mycket bekymrade över detta. Aspekten av standarder och produktion utomlands gentemot Europa måste beaktas, men i slutändan är EU:s huvudsakliga uppgift att skydda sina egna intressen, det vill säga jordbrukssektorn här i Europa.
Marc Tarabella
(FR) Herr talman! Först och främst vill jag gratulera Georgios Papastamkos till kvaliteten på hans betänkande, där han riktar uppmärksamheten mot de grundläggande kriterier som EU:s förhandlare måste arbeta med och betonar att mer utrymme bör ges till icke affärsrelaterade aspekter i förhandlingarna.
Som vi precis har hört är våra jordbrukare bundna till mycket strikta miljö- och hälsoskyddsbestämmelser, särskilt när det gäller produktionshygien, hållbar produktion och djurens välbefinnande, och vi kan inte längre tillåta att de offras till förmån för den internationella handeln och blir lidande av orättvis och snedvriden konkurrens i förhållande till tredjeländer, som tränger in på den europeiska marknaden med produkter som inte alltid uppfyller EU:s interna produktionsstandarder.
Jag uppmanar också kommissionen och parlamentet att gå ytterst försiktigt tillväga, framför allt med tanke på avtalen med Mercosur, som uppenbarligen äventyrar Europas uppfödningsbransch, och även all jordbruksproduktion och EU-produktion av kollektiva nyttigheter, som föredraganden nämnt, vilken marknaden naturligtvis inte gottgör.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Herr talman! Internationell konkurrenshandel gynnar alla som deltar, men i olika utsträckning. Jordbrukssektorn är särskilt utsatt eftersom produktionskostnaderna varierar kraftigt beroende på produktionsplats och särskilt som en följd av orubbliga kvalitets- och produktionsstandarder.
I EU har vi lagt ribban väldigt högt i detta avseende, vilket gör våra produkter mindre konkurrenskraftiga. Detta är vårt medvetna val i syfte att skydda våra konsumenter. Därför bör det inte komma som en överraskning för någon att vi vill ha samma krav på varor som importeras till vår marknad från andra länder. Hittills har EU gjort alldeles för många eftergifter, särskilt på marknaden för jordbruksprodukter, på bekostnad av våra jordbrukare, men detta får inte ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Herr talman, mina damer och herrar! Vi känner en viss frustration, eftersom EU inte bara är världens största livsmedelsimportör, utan även den största livsmedelsexportören, vilket innebär att vi även starkt gynnas av den liberaliserade internationella handeln, den globala konkurrensen. Jag håller fullständigt med mina kolleger om att kommissionen gjorde ett misstag när uppdraget utformades. Till och med kommissionens ordförande har erkänt detta för mig, när han sade att han under WTO-förhandlingarna inte ställde samma krav på våra handelspartner när det gäller miljö, fytosanitära villkor samt djurs hälsa och välbefinnande, vilket innebär att mandatet hat utformats på ett bristfälligt sätt. Om vi gör ett misstag måste vi dock rätta till det. Mandatet måste ändras och vi måste kräva samma sak från våra partner i framtiden.
Åsa Westlund
Herr talman! Internationell handel spelar väldigt stor roll för utvecklingen i världen och har väldigt stor påverkan också på vårt jordbruk. En av de kanske viktigaste saker som ligger framför oss är utvecklingen i Egypten, Tunisien och Libyen. En av de viktigaste saker som EU kan göra här är att öppna upp sina marknader för t.ex. olja för att verkligen hjälpa befolkningen i dessa länder att se en framtid i sina egna länder. De som oroar sig över flyktingströmmar till EU borde också se till att anpassa EU:s handelspolitik gentemot dessa länder, så att människor faktiskt ser en framtid i dessa länder och inte behöver ta till flykt.
Sedan måste jag bara tillägga att det känns lite tragikomiskt när man kommer från ett land som har mycket högre djurskyddsregler än EU att höra talas om de europeiska höga djurskyddsstandarderna. Utifrån mitt lands perspektiv har EU väldigt låga djurskyddsstandarder, inte minst när det gäller kyckling och gris, och det finns väldigt mycket kvar att göra på det området.
Maria Damanaki
Herr talman! Kommissionen välkomnar detta betänkande och tackar föredraganden, Georgios Papastamkos, och ledamöterna i de båda utskotten - utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling samt utskottet för internationell handel - för deras bemödanden att ta itu med ett komplicerat ämne på ett uttömmande sätt. Ett antal rekommendationer i detta betänkande återspeglar kommissionens politiska visioner och prioriteringar som den har beskrivit utförligt i ett antal meddelanden.
Jag måste medge att en liberalisering av handeln skapar stora utmaningar för EU:s jordbruk och även för kommissionen. Men som parlamentet också har insett pågår ett antal förhandlingar om den internationella handeln som innehåller möjligheter för vårt jordbruk. Vi måste också titta på de bredare fördelar för EU:s ekonomi i sin helhet som finns inom räckhåll om vi öppnar för en friare handel.
På det hela taget är det viktigt att vårt budskap är sammanhängande. Vi behöver detta budskap inom de pågående samtal som vi deltar i, vare sig vi samtalar med ett antal partner i Asean-gruppen och Afrika om Doha eller med Mercosur-länderna.
Det skulle därför vara fel att enbart beskriva handelns ökade öppenhet som ett ensidigt förlustscenario för EU:s jordbruk. Eftersom vi har betydande offensiva intressen inom jordbruket ger handelsöverenskommelser nya möjligheter med utgångspunkt i våra partners koncessioner. Detta stöds av ”kalla fakta”. Preliminära siffror för 2010 visar att EU är en nettoexportör av livsmedelsprodukter från jordbruket med en export av sådana produkter till ett värde av 90 miljarder euro och ett handelsöverskott på mer än 6 miljarder euro. Denna trend kan förklaras med den strategiska fokusering som EU-jordbrukets livsmedelsindustri har haft på leverans av produkter som håller hög kvalitet - vilket redan har nämnts - och produkter som har högt värde, vilka uppenbarligen har en ökande efterfrågan i världen.
Tack vare sin unika och breda sakkunskap har EU-jordbrukets livsmedelsindustri ett starkt kort att spela på den globala marknaden. Jag håller med om att vi måste satsa på det kortet. I detta sammanhang har en konsekvent marknadsorientering i den allmänna jordbrukspolitikens reformer under de senaste två årtiondena bidragit till att stärka jordbrukssektorns konkurrenskraft genom att uppmuntra jordbrukarna att anpassa sig till marknadens lösningar. Samtidigt bör emellertid mångfalden inom jordbruket i EU:s 27 medlemsstater uppskattas till fullo. Om EU ska kunna säkerställa en långsiktig framtid för sina jordbruksområden på ett territoriellt och miljömässigt balanserat sätt måste vi respektera detta.
Vi måste också förstå att särskilt känsliga sektorer inte kan förväntas tåla alltför stora mängder extra import som skulle öka trycket på den inhemska marknadens genomsnittspriser och normalproduktion. Den verkliga utmaningen när vi förhandlar om multilaterala eller bilaterala avtal som påverkar EU:s jordbruk är därför att hitta rätt avvägning mellan våra offensiva och våra defensiva intressen inom jordbruket samt mellan jordbruket och andra områden som berörs av våra förhandlingar om handelsavtal.
Kommissionen är mycket medveten om detta och kommer att fortsätta att arbeta mot detta mål i nära samarbete med parlamentet. Därför vill jag att parlamentet ska hjälpa oss att göra rätt avvägning och att sända rätt signaler till den övriga världen.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum tisdagen den 8 mars kl. 12.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Liam Aylward
Mer än 30 jordbrukare protesterar i en sittstrejk på Europeiska kommissionens kontor i Dublin för att visa att de anser att sådant som är av intresse för EU:s jordbrukssektor offras för handelsintressen. Vi måste se till att jordbrukarna inte förfördelas för handelns skull eller används som förhandlingsredskap i förhandlingar om handelsavtal.
Därför välkomnar jag detta kraftfulla och vältajmade betänkande och den kritik som det innehåller av kommissionens kapitulation i jordbruksfrågor i syfte att få bättre tillträde till nya marknader. Det är mycket viktigt för konkurrenskraften och hållbarheten hos EU:s jordbrukssektor att finna nya marknader för EU:s varor av hög kvalitet. Dessa överenskommelser måste emellertid vara till fördel för EU:s jordbrukssektor och inte till dess nackdel, vilket kan bli fallet med handelsavtalet med Mercosur.
Irländska jordbruksprodukter är av hög kvalitet och de är därför mycket omtyckta, men irländska jordbrukare kommer inte att kunna fortsätta på samma sätt om billigare produkter av sämre kvalitet får säljas i EU.
Spyros Danellis
I dag står vi inför ännu ett försök att bryta mot den väl avvägda (baserad på riskbedömning) och vetenskapligt motiverade synen på den känsliga och för folkhälsan viktiga frågan om reglering av tobaksprodukter. Den brasilianska regeringen är i färd med att genomdriva lagstiftning som ska leda till ett totalt förbud för tillverkning och försäljning av cigaretter som innehåller olika substanser, så kallade blend-cigaretter. Denna lagstiftning genomdrivs utan att man presenterar några bevis för det faktum att dessa cigaretter tilltalar ungdomar mer än virginia-cigaretter. Ett sådant beslut skulle skada tillverkare och exportörer av orientalisk tobak och tobak av burley-typ, tobak som tillverkas i EU, och samtidigt slå ut alla konkurrenter till cigaretter och tobak av virginiatyp, som har Brasilien som världsledande tillverkare och exportör. Kommissionen uppmanas därför att ta upp frågan om Brasiliens avsikter vid nästa möte med WTO:s kommitté för tekniska handelshinder den 24-25 mars 2011.
Alajos Mészáros
Angående EU:s jordbruk och internationell handel: Med tanke på att jordbruket inte bara är en ekonomisk verksamhet och att jordbruks- och livsmedelspolitiken måste föras med inriktning mot sådana grundläggande mål som livsmedelssäkerhet och livsmedelsförsörjning är den viktigaste utmaningen en effektiv samordning av kommersiella och icke-kommersiella överväganden. EU, som är den största importören av jordbruksprodukter från utvecklingsländerna, importerar mer än USA, Japan, Kanada, Australien och Nya Zeeland tillsammans. Att ge ökat marknadstillträde till dessa länder skulle kunna ha skadlig effekt, inte bara för europeiska jordbruksproducenter utan även för de mest behövande utvecklingsländerna. Just därför måste EU ha bättre balans mellan olika sektorer vid sina handelsförhandlingar och främja både sina defensiva och sina offensiva jordbruksintressen. EU:s jordbrukssektor spelar en avgörande roll i Europa 2020-strategin när det gäller olika sociala och ekonomiska utmaningar. EU:s handelspolitik spelar en viktig och avgörande roll genom att låta jordbruket fortsätta att bidra till att uppnå målen. Jag håller med om att handelspolitiken inte får hindra dynamiken i EU:s jordbrukssektor; tvärtom måste handelspolitiken och jordbrukspolitiken ömsesidigt stödja varandra.
