Förstärka Europeiska unionens reaktionsförmåga vid inträffande av katastrofer (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett uttalande från kommissionen om att förstärka Europeiska unionens reaktionsförmåga vid inträffande av katastrofer.
Stavros Dimas
Herr talman! Tack vare gemenskapsmekanismen för räddningstjänsten mobiliserade stora delar av EU för att hjälpa de medlemsstater som drabbades av de katastrofala skogsbräderna.
Vi har identifierat vissa punkter som omedelbart måste åtgärdas om vi ska undvika liknande katastrofer i framtiden.
För det första måste vi komma till rätta med avsaknaden av tillgängliga tekniska resurser för katastrofhjälp. Detta konstaterades under operationerna 2007.
För det andra måste det finnas en integrerad syn på hur skogsbränder ska bekämpas, förebyggande åtgärder, beredskap och reaktioner.
För det tredje bör den operativa kapaciteten vid kommissionens övervaknings- och informationscenter stärkas.
Kommissionen har redan antagit några praktiska operativa åtgärder. De viktigaste är
inrättandet av och utbildning av ett nätverk av skogsbrandsexperter,
driftskompatibilitetsutbildning för nationella brandkårer,
en storskalig övning på Sardinien i april, där brandkårer från fem medlemsstater deltog,
bildandet av tre räddningstjänstenheter för att bekämpa skogsbränder från luften.
Pengar har redan säkrats för transport av hjälputrustning. Inom pilotprogrammet för skogsbränder från 2008 samarbetar vi med medlemsstaterna för att skapa taktiska reserver som kan befinna sig i beredskapsläge för katastrofer i Europa.
Mellan 2007 och 2013 kommer ungefär 5,8 miljarder euro att göras tillgängligt från sammanhållningspolitiska program för att förebygga risker och göra insatser vid olika typer av katastrofer, inklusive skogsbränder.
Ytterligare 1,6 miljarder euro kommer att vara tillgängligt från landsbygdsutvecklingsfonden för att återskapa skogsresurserna och inleda förebyggande åtgärder.
För de allra värsta naturkatastroferna behålls slutligen möjligheten att få stöd från Europeiska solidaritetsfonden.
I det meddelande som kommissionen lade fram i mars underströk kommissionen behovet av en integrerad syn på katastrofhantering, vilket måste innefatta förebyggande, beredskap, reaktion och uppbyggnad. I meddelandet undersöktes alla typer av naturkatastrofer eller katastrofer som orsakats av människan, både inom och utanför EU, och även alla gemenskapsresurser som är tillgängliga för katastrofinsatser.
Utöver räddningstjänsten undersöktes tre andra områden med gemenskapsåtgärder i meddelandet:
stärka det europeiska humanitära biståndet,
förbättra samordningen av interventionsförmågan vid katastrofinsatser,
uppgradering av interinstitutionellt samarbete mellan EU:s organ eller institutioner.
Vi håller också på att ta fram en handlingsplan. Den kommer att vara färdig till sommaren och kommer att beskriva en rad specifika initiativ utöver de som nämns i meddelandet, exempelvis
analys av bristande material och kapacitet till tekniskt stöd, för både humanitära och civila räddningsinsatser. På så sätt kan vi avgöra vilka specifika redskap som finns tillgängliga, vilka som är mest nödvändiga och vilka som är mest kostnadseffektiva,
stöd till initiativ för att begränsa katastrofriskerna i tredjeland,
närmare samarbete med FN, Världsbanken och olika frivilligorganisationer för att stärka reaktionsförmågan vid globala katastrofer,
bättre användning av vetenskap, teknik och innovation,
en uppgradering av den roll våra organ spelar vid katastrofinsatser runt om i världen,
en effektivare utvärdering av skador som orsakats av katastrofer.
När det gäller att förebygga katastrofer finns det för närvarande ingen integrerad europeisk samsyn. För att ta itu med detta problem håller kommissionen på att utarbeta ett meddelande för att bedöma det mervärde som inrättandet av en gemenskapsmekanism för att förebygga katastrofer har. Kommissionen kommer att presentera olika alternativ i syfte att
förbättra kunskaperna om katastrofer och deras effekter,
förbättra kopplingen mellan relaterad politik, exempelvis kopplingen mellan fysisk planering och åtgärder för att förebygga katastrofer,
förbättra användningen av gemenskapens resurser.
Utöver detta initiativ, där tonvikten ligger på EU, håller kommissionen på att utarbeta en strategi för att minska riskerna i utvecklingsländer.
Avslutningsvis har kommissionen vidtagit en rad åtgärder för att stärka EU:s reaktionsförmåga vid katastrofinsatser i Europa. Framförallt har kommissionens övervaknings- och informationscenter förstärkts. Eftersom vi för tillfället inte har någon detaljerad analys av vilka luckor och brister det finns i reaktionsförmågan vid en större katastrof håller vi på att analysera katastrofscenarier och testa innovativa lösningar. Detta kommer att frigöra räddningstjänstresurser och förmåga till operationer på EU-nivå. I mitten av 2008 har kommissionen dessutom för avsikt att lägga fram förslag om ett europeiskt nätverk för katastrofinsatser.
För att sammanfatta skulle jag vilja tacka parlamentet för dess konstanta och stabila stöd för att stärka gemenskapens reaktionsförmåga vid katastrofer. Detta stöd bekräftas i det förslag till resolution som ska gå till omröstning i kammaren.
Antonios Trakatellis
Herr talman! De senaste åren har många medlemsstater drabbats av naturkatastrofer som bränder, översvämningar och jordbävningar. Människor har dött, egendomar, gårdar och hus har förstörts och miljön har fått stora skador som det kommer att ta många år att återställa.
En av EU: grundläggande principer är solidaritet. Om det sker en naturkatastrof måste EU inte bara kunna ge samordnat tekniskt stöd till de drabbade områdena, utan även finansiellt stöd via Europeiska solidaritetsfonden. Jag har lyssnat med intresse till kommissionsledamotens analys av alla beståndsdelarna i de förebyggande åtgärderna och samordnade insatserna. Nu förväntar vi oss motsvarande handling från kommissionens sida.
Jag skulle vilja koncentrera mig på Europeiska solidaritetsfonden. Jag anser att det inte går att motivera rådets beslut att inte anta förordningen om Europeiska solidaritetsfonden. Detta beslut bör därför revideras.
Omstruktureringen av fonden kommer att vara till stor hjälp. För det första kommer EU att vara i ett bättre läge att hantera naturkatastrofer på ett effektivt och flexibelt sätt. För det andra kommer de medborgare som har blivit hemlösa och osäkra efter en katastrof att omedelbart märka den europeiska solidariteten. De kommer att förstå betydelsen av att inte bara vara medborgare i ett land, utan även vara en EU-medborgare.
Det är denna politik och dessa åtgärder som EU-medborgarna förväntar sig av oss. Och jag hoppas förordningen om Europeiska solidaritetsfonden kommer att antas så snart som möjligt.
Edite Estrela
för PSE-gruppen. - (PT) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Detta är ett slags årlig ritual. Antingen före eller efter sommaren står skogsbränder på den politiska dagordningen. Detta är emellertid en mycket allvarlig fråga för naturkatastrofer är kopplade till klimatförändringarna. Eftersom extrema väderfenomen gradvis blir allt värre varnar forskare för att naturkatastrofer kommer att bli allt vanligare och intensivare. Detta innebär perioder av upprepad och mer extrem torka, kraftigare och mer förödande översvämningar, fler perioder av extrem hetta och våldsammare och större skogsbränder som är svårare att bekämpa.
2006 godkände Europaparlamentet tre betänkanden om detta problem. I ett av betänkandena föreslog miljöutskottets föredragande att kommissionen skulle lägga fram ett direktiv om bränder. Jag har därför följande fråga till kommissionsledamoten: Mot bakgrund av de rådande omständigheterna och med tanke på att det behövs en integrerad politik på detta område - eftersom en politik för att bekämpa klimatförändringarna inte kan frikopplas från politik som rör räddningstjänsten - anser inte kommissionen att det under dessa omständigheter är motiverat med ett direktiv om bränder?
Samtidigt äger denna debatt rum vid en extremt kritisk tidpunkt. Vi har drabbats av energikris, livsmedelskris etc. Allt detta hänger också ihop. Biomassa bör exempelvis utnyttjas för att rensa upp i skogarna, för att på sätt undvika bränder, och samtidigt användas för att framställa energi. En annan fördel med detta är att spannmål inte används för att framställa biobränslen.
Marios Matsakis
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! I skäl A och D och punkt 4 i denna resolution betonas det kraftfullt hur värdefullt det är med förebyggande åtgärder. Detta är extremt klokt eftersom förebyggande åtgärder alltid är bättre - mycket bättre - än att laga något som har gått sönder. I detta sammanhang skulle jag vilja ta upp en särskild typ av masskatastrof som kan undvikas, byggnader som kollapsar. Det som får mig att göra det är en händelse som nyligen ägde rum i Cypern. Förra onsdagen kollapsade plötsligt och utan förvarning ståltaket till den 1 100 platser stora stadsteatern i Nicosia. Kraften hos de fallande stålbalkarna och annat skräp krossade sätena nedanför. Som tur var var teatern tom just då. Annars hade hundratals civila dödats eller skadats. Dagarna innan hade teatern varit full med barn som deltog i olika skolevenemang. För två veckor sedan framträdde Bolsjojbaletten där inför fulla hus och för några månader sedan deltog kommissionens ordförande José Manuel Barroso tillsammans med många EU-tjänstemän, Europaparlamentsledamöter, Cyperns president, cypriotiska ministrar, cypriotiska parlamentsledamöter och många andra vid en ceremoni för att fira Cyperns införande av euron på just denna teater. Det är ett under att det inte skedde en masskatastrof av enorma proportioner.
Det har konstaterats att renoveringsarbeten för uppskattningsvis 6 miljoner euro utfördes i byggnaden för bara tre år sedan. Men det verkar som ingen av de ansvariga, högt värderade och högavlönade arkitekterna, ingenjörerna, regeringstjänstemännen etc. lyckades upptäckte att det 50 år gamla ståltaket var totalt osäkert. Man kan förvänta sig att andra offentliga byggnader i Cypern också kan vara strukturellt farliga. Men på grund av uppenbart slarv eller ignorans, eller korruption bland relevanta myndigheter eller ministerier eller privata bolag, vidtas inga åtgärder för att rätta till problemen. Detta kan mycket väl gälla även i andra medlemsstater. För övrigt omfattas de flesta offentliga byggnader i Cypern inte av antiseismisk lagstiftning, även om privata byggnader gör det. Jag uppmanar kommissionsledamoten att se till att denna resolution leder till att man kontrollerar byggnaders säkerhet i hela EU.
Dimitrios Papadimoulis
Herr talman! Vi kan alla se att naturkatastroferna ökar eftersom de orsakas av förändringar i både klimatet och markanvändningen.
I den resolution som jag har utarbetat - och som jag hoppas vi kommer att få ett i princip enhälligt stöd för vid omröstningen i kammaren på torsdag, vilket vi fick vid omröstningen i utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet - uppmanas kommissionen att sluta förhala, försena och skuta upp sina åtgärder.
Herr kommissionsledamot! Tänker ni i kommissionen vidta åtgärder för att se till att Michel Barniers förslag om inrättandet av en europeisk räddningstjänst godkänns, vilket Europaparlamentet vid upprepade tillfällen har begärt i sina resolutioner?
Tänker ni vidta åtgärder för att göra solidaritetsfonden mer flexibel och mindre byråkratisk?
Tänker ni vidta åtgärder för att täppa till de allvarliga luckorna i den lagstiftning och politik som tillämpas, så att EU ges en större och effektivare roll och kan bistå medlemsstaternas åtgärder när naturkatastrofer förstör egendom och släcker liv?
I miljöutskottet godkände vi en rad frågor till kommissionen och ni berättade i dag för oss att ni skulle lägga fram förslag i mitten av 2009. När kommer kommissionen att fatta beslut om att undersöka dessa frågor ordentligt och besvara Europaparlamentets förslag?
Vilka förslag håller ni med om, och när kommer ni att utföra dem? Vilka håller ni inte med om och varför? Om rådet håller tillbaka er och vägrar att ge er den finansiering som krävs, eller om vissa personer i kommissionen hindrar er herr Dimas, måste ni tala om det för oss så vi kan hjälpa er. Vi vill inte bara lyssna till vackra ord. Vi vill se handling, så att vi inte även denna sommar får sörja offren efter stora ekologiska katastrofer.
Dimitar Stoyanov
(BG) Tidigare i kväll berättade jag för parlamentet om korruptionen på högsta nivå i Bulgarien. Jag berättade om Ahmed Dogan och det parti han leder, Rörelsen för rättigheter och friheter (MRL). Nu skulle jag vilja ge er lite specifik information om skogsbränder.
Det är en offentlig hemlighet i Bulgarien att vad Ahmed Dogan själv beskriver som ”cirkeln av företag” runt hans parti i åratal har huggit ned Bulgarien skogar. Enklaste sättet för dem att dölja detta brott är att starta skogsbränder, och varje sommar sätts tusentals hektar bulgariska skogar i brand och bränns ned. Om det brukade vara ett rent bulgariskt problem är det i dag ett problem på EU-nivå eftersom Bulgarien har rätt till ganska mycket bidrag för de katastrofer som sker i skogarna. Men vem passerar dessa bidrag genom? De hänskjuts till ministeriet för nödsituationer, som leds av Ahmed Dogans ställföreträdare, Emel Etem. Det är i detta ministerium som tiotals miljoner euro från Europeiska solidaritetsfonden avsett för översvämningarna i Bulgarien har försvunnit. Herr kommissionsledamot! Jag uppmanar er och alla ledamöterna att resa till Bulgarien för att se vilken solidaritet Emel Etem visar sina egna väljare, vilken solidaritet MRL visar sina egna väljare, muslimerna i Bulgarien, som har bott i tillfälliga husrum, i husvagnar som inte förtjänar att kallas bostäder, medan pengarna från Europeiska solidaritetsfonden har försvunnit någonstans i det ministerium som leds av MRL.
Det är därför jag tar upp denna fråga. Det är ett allvarligt brott mot den bulgariska naturen och mot EU, en ren stöld av dessa pengar. Vilken katastrof som än kommer att drabba Bulgarien i framtiden kan den aldrig jämföras med den katastrof som kallas Rörelsen för rättigheter och friheter.
Gerardo Galeote
(ES) Herr talman! Jag välkomnar miljöutskottets initiativ. Vi kan lägga det till en lista av många andra initiativ från utskottet för regional utveckling under den pågående valperioden, även om dessa initiativ inte alltid förstås ordentligt. Sanningen är att viss utveckling, vissa rättsliga beslut, visar att vår oro var helt motiverad.
Trots detta är det tråkigt att se att rådet är så okänsligt och avvisande. Det är också paradoxalt att frågor som rör miljön, regionalpolitik och jordbruk tillhör finansministrarnas behörighetsområde.
De nationella regeringarna bör fundera över sin envisa vägran att reformera den förlegade solidaritetsfonden, trots parlamentets och kommissionens ansträngningar och ett tydligt krav från allmänheten på en sådan reform. I sommar hoppas jag vi slipper att plågas av bränder, torka och översvämningar som tidigare år. Jag hoppas rådet inte ännu en gång tvinga att utfärda tomma kommunikéer om solidaritet i stället för att erbjuda samordnade räddningstjänstmekanismer och pengar för att hjälpa människor. Sedan klagar vi på att medborgarna är likgiltiga och ointresserade av vad våra institutioner gör.
Vissa av ledamöterna i utskottet för regional utveckling har lagt fram ändringsförslag för att uppmärksamma rådet på behovet av reformer och initiativ. Vi får se om rådet, som är iögonfallande genom sin frånvaro i dag, klarar av att reagera.
Iratxe García Pérez
(ES) Herr talman! Jag vill börja med att välkomna parlamentets initiativ för att förstärka EU:s insatskapacitet vid katastrofer. Det blir nämligen tyvärr allt vanligare med katastrofer, vilket säkerligen kommer att innebära en stor utmaning när det gäller våra politiska initiativ och vår förmåga att snabbt sätta in insatser.
Vi måste anta en bred strategi för hur vi ska hantera, förebygga och återhämta oss från katastrofer. Det är därför viktigt att vi ber kommissionen att snarast lägga fram förslag på hur vi kan förebygga katastrofer i EU.
På samma sätt måste vi ta hänsyn till behovet av att inse särarten i naturkatastrofer som orsakas av torka och bränder i Medelhavsregionen och anpassa våra mekanismer för förebyggande, utredning, riskhantering, civilskydd och solidaritet efter detta.
Vi vet att medlemsstaterna ibland har begränsade resurser för att bekämpa skogsbränder, särskilt från luften. Därför ber vi kommissionen att presentera åtgärder för att finansiera gemenskapsgrupper i syfte att öka kapaciteten och komplettera nationella resurser.
Med den här resolutionen måste vi också rikta en bestämd uppmaning till rådet om att fatta ett beslut om den föreslagna solidaritetsfondsförordningen för att möjliggöra snabbare och effektivare insatser vid katastrofer som medlemsstaterna inte kan hantera på egen hand. Vi får inte heller glömma bort katastrofernas offer som omedelbart behöver hjälp och stöd.
Vi kan inte längre stå likgiltiga inför den här situationen som år efter år, sommar efter sommar, drabbar många delar av EU. Vi måste kunna agera beslutsamt vid dessa olyckliga händelser och hjälpa de människor som drabbas av dem. Framtiden är osäker och vi i EU måste engagera oss.
Françoise Grossetête
(FR) Herr talman! Det är verkligen olyckligt att vi än en gång, precis före semestern, träffas för att diskutera samma problem, vilket ger sken av att vi inte ser några framsteg från ett år till ett annat. Vid en tidpunkt då de flesta av våra medborgare tvivlar på EU:s effektivitet är det verkligen nödvändigt att visa dem att EU kan agera när naturkatastrofer, oavsett om det rör sig om bränder, översvämningar eller till och med epidemier, äventyrar människoliv och egendom. Vi måste visa att medborgarna faktiskt behöver EU när de har råkat illa ut och att EU finns där för dem.
Var är vi idag? Än en gång talar vi om behovet av solidaritet och naturligtvis behovet av en bindande ram. Vi måste verkligen övertyga medlemsstaterna om att det behövs ett verkligt, funktionsdugligt civilskydd med ekonomiska reserver, stödmekanismer och ytterligare EU-medel. Vi måste naturligtvis stärka det humanitära biståndet genom att täppa till de luckor som finns när det gäller att tillhandahålla detta bistånd och öka den globala kapaciteten. Vi måste inrätta ett utbildningsnätverk. Som kommissionsledamoten sa är det viktigt att utbilda experter i katastrofhjälp som bygger på medlemsstaternas erfarenheter inom civilskyddsutbildning. Framförallt måste vi dock vidta förebyggande åtgärder och för att göra det behöver vi en ordentlig jord-, mark- och skogspolitik. Vi måste vidta förebyggande åtgärder och först då kan vi förbereda oss för katastrofer genom att vidta hjälpåtgärder och inrätta system för tidig varning. Detta är absolut nödvändigt.
Hur ser läget ut med Michel Barniers rapportförslag? Jag skulle vilja se praktiska resultat av förslaget.
Stavros Lambrinidis
(EL) Herr talman, herr kommissionsledamot! I september förra året uttryckte många politiker sin sorg över brandoffren. Det var dock inte många som talade om det ansvar som de borde ha känt med tanke på att man låtit bränderna inträffa och att vi drabbats så hårt av katastrofen. Nu bör politikerna känna sig ansvariga. Därför begärde den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet i sin muntliga fråga att vi före sommaren och innan bränderna bryter ut håller en debatt här tillsammans med kommissionen om vad som gjorts för att förebygga bränder.
Herr kommissionsledamot! Ni sa att 5,8 miljarder euro skulle avsättas för att förebygga bränder under perioden 2009-2013. Hur mycket pengar har ni idag, 2008, avsatt för förebyggande åtgärder? Hur många regeringar, och vilka, har använt sig av dessa medel?
Förra året, då de värsta bränderna inträffade, konstaterade den grekiska regeringen tyvärr i sin rapport till kommissionen att det saknades samordning mellan de berörda organen och att det saknades planer för de förebyggande åtgärderna. Har ni sedan dess undersökt vad som har gjorts i Grekland för att mildra problemen eller delar ni helt enkelt ut pengar till regeringar som förmodligen kommer att slösa bort dem?
Rolf Berend
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Som medundertecknare av några ändringsförslag för PPE-DE-gruppen och som ledamot och vice ordförande i utskottet för regional utveckling vill jag ta tillfället i akt och förklara vad jag tycker om solidaritetsfonden och översynen av den, som föredragande i Europaparlamentet.
Sedan betänkandet om kommissionens lagförslag om den nya solidaritetsfonden med överväldigande majoritet antogs i parlamentet i maj 2006 har förslaget legat hos rådet där en majoritet av medlemsstaterna förkastade den nya ändrade fonden. Sedan dess har inget av ordförandeskapen i rådet tagit upp den nya solidaritetsfonden i sitt arbetsprogram. Tvärtom blockeras den ändrade versionen av finansministrarna i rådet. Därför har den nya fonden som är avsedd att gälla under perioden 2007-2013 inte trätt i kraft. Tyvärr kommer vi tills vidare bara att ha den gamla fonden, som har funnits i sin nuvarande form sedan september 2002 och som då snickrades ihop i all hast. Vi lyckades efter hårda förhandlingar och uppgörelser här i parlamentet 2006 få fram en kompromiss som är avsedd att göra solidaritetsfonden till ett snabbare, effektivare och, framförallt, tydligare katastrofhjälpsinstrument. Nu vill rådet skrota den ändrade versionen en gång för alla.
Jag förstår inte hur vi, som är en gemenskap som bygger på solidaritet, på det här sättet kan avfärda ett nödinstrument, som har begreppet solidaritet i namnet, på grund av vissa medlemsstaters känslighet. Vi förbättrade detta instrument. Vi utvidgade det. Jag kan inte förstå varför de som redan har dragit nytta av fonden nu förhindrar att den godkänns. Därför vädjar jag till rådet att ompröva sitt beslut och till sist anta den ändrade versionen. Vi är en gemenskap som bygger på solidaritet och ingen vet när eller var nästa katastrof inträffar. Det kommer då att vara ert ansvar ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Margaritis Schinas
(EL) Herr talman! Det säger sig självt att alla väsentliga katastrofhanteringsinsatser som EU gör måste vara effektiva när det gäller förebyggande, hantering och återsällande. Trots det ser vi här att en del reagerar mot att EU deltar i förebyggande åtgärder, vilket säkert beror på förutfattade meningar eller någon slags fixering. Det finns ett mycket uppenbart motstånd inom själva kommissionen, samt i några av bänkraderna här, för vissa människor tycker att EU inte har någon roll att spela i frågan.
Jag invänder starkt mot denna inställning. Utan förebyggande åtgärder kan vi inte åstadkomma någonting. Att se ordförande José Manuel Barroso mot slutet flyga in med helikopter med en check från solidaritetsfonden i handen är inte alls vad EU:s solidaritet handlar om. Solidaritet betyder en heltäckande krisberedskapsram. Michel Barnier har skissat på en liknande ram men den ligger fortfarande och gror någonstans i de byråkratiska irrgångarna. Vi har ställt vår diagnos och skriver nu ut receptet.
Gyula Hegyi
(HU) Under den föregående punkten på föredragningslistan nämndes att majoriteten av EU:s naturkatastrofer är vattenrelaterade: torka, översvämningar, skogsbränder. En av orsakerna till problemet ligger i de traditionella metoderna för att skydda sig mot översvämning. Mer exakt beror de på att vår främsta prioritet vid en översvämning är att få undan vattnet så fort som möjligt. Några månader senare när vi har torka eller skogsbränder är vi emellertid förvånade över vad bra det hade varit att ha ordentliga lager där vi hade kunnat samla det regnvatten som föll under översvämningarna eller de extrema regnovädren. Det vore därför mycket viktigt, och skulle i viss mån kunna lösa - med andra ord bidra till att förebygga - de problem som nämns här, om vi kunde flytta fokus från vattenförvaltningen som helhet till principen att varje droppe friskt vatten är en värdefull tillgång som måste sparas till sämre, torrare tider. Det vore särskilt viktigt, särskilt i de nya medlemsstaterna, att föra upp frågan på gemenskapsnivå. Om det var en gemenskapspolitisk fråga skulle vi kunna utveckla den med gemenskapsmedel och på så sätt minska skadorna till följd av översvämningar, torka och skogsbränder.
Zuzana Roithová
(CS) Även om jag talar som en ledamot som företräder ett land som inte kommer att uppleva några allvarliga problem med bränder tills vi ser de fulla effekterna av den globala uppvärmningen så inser jag hur viktigt det är med solidaritet bland Europas länder. Efter att ha lyssnat på liknande debatter flera gånger förut anser jag, som före detta chef, bestämt att det är hög tid att vi får en gemensam strategi som är inriktad på förebyggande åtgärder och på hur vi kan hjälpa ett land som behöver hjälp. Det är inte en fråga om pengar. Det är en fråga om kapacitet och riktad förvaltning, riktat stöd som inte är helt beroende av finansiella resurser. Jag uppmanar också rådet, alla ordförandeskapen och naturligtvis kommissionen att göra allt de kan för att se till att vi i parlamentet inte står här tomhänta och kan rösta om huruvida vi ska hjälpa idag eller om en vecka, huruvida katastrofen är stor eller liten.
Zbigniew Zaleski
(PL) Herr talman! Jag är en av de fem som kallats enligt förfarandet ”catch the eye”. Jag ville säga att det finns två saker som vi kan göra när det gäller naturkatastrofer. Det första är att förebygga dem i den mån vi kan, till exempel översvämningar, och när de sedan inträffar måste vi ta hand om de människor som drabbas av katastroferna. En av dessa insatser är psykologhjälp. Vi kan se människor som på grund av en översvämning har förlorat allt de hade, huset, vad de nu hade. De lever vidare men är utblottade och de känner en oerhörd saknad. Jag vet av erfarenhet att psykologers arbete är mycket viktigt i sådana lägen. Jag anser därför att sådana krisgrupper bör omfatta och finansiera psykologer så att de omedelbart kan gripa in och hjälpa dessa människor.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EL) Herr talman! Jag tackar alla talarna för deras mycket positiva inlägg.
Kommissionen är engagerad i att väsentligt bidra till att förstärka gemenskapens insatskapacitet vid katastrofer. Kommissionen håller nu på att anta en integrerad strategi med utgångspunkt i det meddelande som kommissionen utfärdade i mars och genom åtgärder som nu håller på att förberedas.
För det första undersöker vi katastrofernas samtliga aspekter: förebyggande, förberedelse, beredskap, omedelbara åtgärder och långsiktig återuppbyggnad.
För det andra undersöker vi alla typer av katastrofer, både de som orsakas av naturen och de som orsakas av människan, såväl inom som utanför EU.
För det tredje tänker vi integrera alla gemenskapens resurser genom att förbättra samordningen mellan EU:s organ.
När det gäller de punkter som har tagits upp är parlamentet och kommissionen för det första överens om att reformera solidaritetsfonden. Tyvärr förkastar rådet denna reform. Kommissionen tänker emellertid inte dra tillbaka sitt förslag och har stora förhoppningar om att vi kommer att kunna övertyga rådet.
När det gäller direktivet om skogsbränder arbetar mina avdelningar med ett meddelande om förebyggande av katastrofer och ett av de alternativ som ska analyseras är att införa lagstiftning som är särskilt inriktad på just skogsbränder.
Kommissionen var den största drivkraften för att anta Eurocodes för säkra byggnader, som är europeiska normer för jordbävningssäkra byggnader. De håller nu på att införlivas i den nationella lagstiftningen och genomförs i enlighet därmed.
Jag är en mycket ivrig förespråkare för Michel Barniers förslag. Får jag dock påminna er om att rådet enhälligt måste godkänna dem. Som vi alla vet finns det för närvarande inte någon enhällighet bland medlemsstaterna. Därför tar det längre tid än vi hade önskat att ta fram våra förslag. Jag vill bara påminna er om att det enligt Lissabonfördraget hade räckt med kvalificerad majoritet i rådet.
Vi har redan finansierat Röda korsets program för tillhandahållande av psykologhjälp och det håller på att tas fram ytterligare program på teknisk nivå.
Till sist konstaterar kommissionen att Europaparlamentet har visat ett stort intresse och spelar en mer framträdande roll inom katastrofhantering. Jag ser fram emot ett utmärkt samarbete med parlamentet och rådet när det gäller att fastställa subsidiaritetens gränser för att främja och ytterligare utveckla katastrofhanteringens europeiska dimension.
Talmannen
Jag har mottagit ett resolutionsförslag, som ingivits i enlighet med artikel 103.2 i arbetsordningen.
Debatten är avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum torsdagen den 19 juni 2008.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Daciana Octavia Sârbu  
Skogsbränderna i Grekland, Italien och Spanien under sommaren 2007 och översvämningarna i Rumänien och Storbritannien har lett till att allt fler ställer krav på att förstärka EU:s insatskapacitet vid katastrofer. Antalet katastrofer på grund av klimatförändringen har ökat, vilket innebär att det krävs multilaterala och samordnade insatser för att sätta in alla tillgängliga resurser och att hänsyn tas till aspekter som till exempel snabbhet, effektivitet och ekonomisk avkastning.
Kommissionens förslag på insatser kommer att bidra till att utöka EU:s katastrofhantering till att även omfatta att stärka övervaknings- och informationscentrum, förbättra EU:s civilskyddskapacitet och förbättra samordningen mellan FN och Röda korset när det gäller att tillhandahålla humanitärt bistånd. Det finns också planer på att inrätta ett europeiskt utbildningsnätverk för katastrofinsatser och system för tidig varning och att främja användningen av det europeiska larmnumret 112 som inte är särskilt välkänt i alla medlemsstater. I Rumänien är det bara 30 procent av medborgarna som känner till att de vid en nödsituation kan ringa detta nummer från vilket EU-land som helst. De nationella myndigheterna måste fortsätta sitt arbete med att främja detta nummer för att snabbt kunna ta itu med problem som har att göra med klimatförändringen och andra problem.
