2. Gripande av demonstranter efter presidentvalet i Ryssland
Talmannen
Nästa punkt är debatten om fyra resolutionsförslag om arresteringen av demonstranter efter presidentvalet i Ryssland.
Bernd Posselt
frågeställare. - (DE) Herr talman! Under framtagandet av denna resolution anklagades några av oss för att vara fiender eller motståndare till Ryssland. Vi är raka motsatsen! Vi är Rysslands vänner. Vi bryr oss om demokratin och rättsstatsprincipen i detta viktiga europeiska land. Vi protesterar häftigt mot frihetsberövandet av de oppositionsaktivister som inte gjorde annat än att uppmärksamma något som har noterats av alla internationella institutioner, nämligen att presidentvalet i Ryssland var otroligt orättvist.
Vi uppmanar till en omedelbar frigivning av oppositionsaktivisterna och andra som har suttit i fängelse och arbetsläger under lång tid, till exempel de så kallade Yukos-fångarna Chodorkovskij och Lebedev, och jag stöder förbundskansler Angela Merkels uppmaning till att de två männen äntligen friges.
Vi måste dock ha en sak klart för oss. Rysslands nyvalde president har en unik möjlighet att börja om på nytt, att röra sig i riktning mot demokrati och rättsstatsprincipen och mot en mindre nationalistisk och aggressiv utrikespolitik. Det innebär dock att han måste lösgöra sig från Gazproms bojor och frigöra sig från Putins system. Tyvärr finns det ingenting som tyder på detta.
Därför är det vår plikt att framföra ärlig kritik. Det är inte de som lovprisar Putins system och låter sig bli delaktiga i propagandan och i de ekonomiska och nationalistiska intressena i detta system, som den förre tyske förbundskanslern Gerhard Schröder, som är Rysslands vänner. Nej, Rysslands vänner stöder mänskliga och civila rättigheter hos det ryska folket som har en chans till en demokratisk utveckling.
Om vi fortsätter att tiga kommer de små frön av demokrati och rättsstatsprincip som president Boris Jeltsin sådde och som president Vladimir Putin har äventyrat till slut att dö ut, vilket varken kan ligga i Europas eller den ryska befolkningens intresse.
(Applåder)
Marios Matsakis
frågeställare. - (EN) Herr talman! Jag talar som privatperson i denna fråga.
De senaste åren har det skett betydande förändringar i Ryssland, som har gått från stalinistisk kommunism till början på liberal kapitalism, från Kalla krigets kärnvapenhot till inledandet av en vänskaplig nedrustning och militära samarbetssamtal med väst. Samtidigt har fler demokratiska reformer inletts i landet, och levnadsstandarden bland den ryska befolkningen har ökat stadigt.
Vi ser positivt på dessa förändringar och stöder dem. Vi kan inte alltid vara kritiska mot de dåliga sakerna. Ibland måste vi förlåta och stödja de bra sakerna. Då är vi inte bara objektiva utan uppmuntrar till förändringar till det bättre i snabbare och större utsträckning.
Med detta i åtanke och när vi tittar på det ryska presidentvalet nyligen måste vi säga att det hölls på ett mer demokratiskt sätt än förut, även om det fortfarande fanns problem med olika tillgång till medierna bland kandidaterna. Men ärligt talat, har vi inte själva detta problem i EU:s medlemsstater? Jo, tyvärr.
Efter valet hölls protester på gatorna. Enligt rapporter svarade den ryska polisen med oproportionerligt våld mot några av dessa protester. Kan vi ärligt påstå att våra egna polisstyrkor i EU:s medlemsstater eller i kandidatländerna är änglar och inte ibland - oftare än vi hade önskat - använder oproportionerligt våld?
Ja, vi fördömer de ryska statliga mediernas orättvisa behandling av kandidaterna. Ja, vi fördömer den ryska polisens olämpliga användning av våld mot demonstranter, men vi gör det på exakt samma sätt och i samma anda som vi skulle göra vid liknande händelser i andra länder eller unioner av länder, bland annat vår egen.
Alexandra Dobolyi
(EN) Herr talman! Jag måste göra er besviken. Jag är inte föredragande till denna resolution, och min grupp undertecknade inte resolutionen. Orsaken till att min grupp inte gjorde det är inte för att undvika en diskussion i dag. Det är inte för att vi inte tycker att dessa frågor behöver diskuteras och inte för att vi inte tycker att det finns några problem i Ryssland eller för att vi inte tycker att vi behöver ta itu med konsekvenserna av det ryska presidentvalet. Det är snarare för att vi är fast övertygade om att vi när det gäller Ryssland - en världsaktör, medlem i FN:s säkerhetsråd och en av EU:s stora partner - behöver en omfattande och välförberedd parlamentsdebatt.
Ryssland är inte bara en nära granne till oss, utan även en strategisk partner. Vi vill ha en bred debatt om våra förbindelser där alla viktiga frågor tas upp, allt från handel och investeringar - som blomstrar - till energi, demokrati och även mänskliga rättigheter.
Det finns många olika åsikter om Ryssland, men jag tror att alla håller med om att Ryssland är en mycket viktig partner när vi ska lösa regionala konflikter och ta itu med globala utmaningar och att det finns mycket kvar att göra för att utnyttja den fulla potentialen i våra förbindelser. Vi måste kunna ha ett omfattande åsiktsutbyte i parlamentet, men även med kommissionen och rådet, om hur man tar fram ett pragmatiskt tillvägagångssätt där vi samarbetar i de frågor vi kan och är oeniga i de frågor där vi inte kan samarbeta.
Det är uppenbart att det varken är möjligt eller lämpligt att behandla denna betydande och viktiga fråga under 20 minuter en torsdag eftermiddag, och därför kan min grupp inte stödja resolutionsförslaget utan kommer att lägga ned sin röst senare.
Marcin Libicki
frågeställare. - (PL) Herr talman! Ännu ett val har hållits i Ryssland, och ännu en gång ströks många kandidater före omröstningen. Ännu en gång har oppositionsaktivister som protesterar mot valresultatet skingrats med våld.Och ännu en gång är västvärlden förvånad, över tre saker. För det första över att civila rättigheter inte respekteras i Ryssland. För det andra över varför man förföljer oppostionen när den ändå är så svag. För det tredje över varför man gör det när allmänheten av princip stöder alla regeringsbeslut.
Vi måste inse att ingen som behandlar Ryssland och ryssar som ett normalt samhälle och en normal civiliserad väststat kan förstå landet. Den ryska mentaliteten är helt annorlunda, som de som alltid har varit Rysslands grannar, som många central- och östeuropeiska nationer, kan intyga. Vi är fullt medvetna om att det ryska samhället alltid stöder regeringen och myndigheterna - val eller inte. Det är så det alltid har varit i Ryssland, och det är så det är och kommer att förbli.
Jag håller såklart helt med Bernd Posselt om att Rysslands sanna vänner måste göra allt i sin makt för att förändra dessa förhållanden. Men som jag ser det finns det ingenting att vara förvånad över.
Jana Hybášková
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Herr talman! Ryssland är ett land som vi verkligen vill ingå strategiska partnerskap med. Om inte demokrati, så är rättsstatsprincipen den viktiga punkten här.
Den 27 februari: en aktivist från koalitionen Det andra Ryssland frigavs från ett mentalsjukhus i den ryska staden Tver. Roman Nikolajchik var offer för straffpsykiatri. Det politiska trycket på honom ökade efter att han valts till lokal kandidat på Det andra Rysslands partilista. Larisa Arap frihetsberövades i 46 dagar efter att hon gett ut en kritisk artikel i Murmansk oblast. Artem Basyrov lades in på sjukhus i över en månad i Marij El på grund av sitt stöd för Det andra Ryssland.
Den 1 mars: ett öppet brev till Rysslands federala säkerhetstjänst. ”Vi journalister och kolleger till Natalja Morar, korrespondent för tidningen The New Times, kräver att FSB:s ledare avbryter det antikonstitutionella frihetsberövandet av henne i tullområdet på Domodedovos flygplats och låter henne passera den ryska gränsen.”
Den 4 mars: Tusentals deltog i ett demonstrationståg i Moskva och på gatorna i S:t Petersburg. I Moskva, där myndigheterna vägrade att ge mötestillstånd, greps dussintals när polisen stormade folkmassan med batonger. Nikita Belych, ledare för Högerkrafternas union (SPS), bars iväg av kamouflerade poliser ur specialpolisgruppen OMON. Lev Ponomarev, chef för organisationen För mänskliga rättigheter, och Denis Bulinov, vd för Förenade civila fronten, fanns också med bland de gripna.
Den 7 mars: journalister tystades ned under rysk omröstning. I Sachalin anföll en löjtnant en reporter från Juzjno-Sachalinska Tvoya Gazeta. I Novosibirsk anklagades fotografen Jevgenij Ivanov för ”motstånd mot myndigheterna” och ”underlåtenhet att anmäla sig”. I S:t Petersburg hölls en reporter från Grazhdansky Golos frihetsberövad av milisen för att ”ha befunnit sig i en vallokal utan tillstånd”. Hennes tidning drivs av Golos, en oberoende valobservatörsgrupp. En reporter från Vpered (Framåt), en lokal dagstidning från Chimki i Moskva oblast, anfölls av milisen när han försökte lägga i sin röstsedel.
Är detta rättsstatsprincipen?
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
för PSE-gruppen. - (PL) Herr talman! EU:s avtal med Ryssland handlar inte bara om ett ökat samarbete inom ekonomi, säkerhet och energi, utan även om respekt för rättsstatsprincipen, demokrati och grundläggande mänskliga rättigheter.
Trots detta infördes i upptakten till valet strängare regler om mötesfrihet och rätten till fredliga demonstrationer för oppositionsgrupper och frivilligorganisationer. Dessutom sattes de stora dagstidningarna och radio- och tv-stationerna under nära övervakning av regeringen. Det demonstrationståg som anordnades av oppositionspartier den 3 maj godkändes först inte av myndigheterna i Moskva, och det slutade med att deltagare greps, bland annat oppositionsledarna. Tyvärr visade valet nyligen att demokrati och respekt för rättsstatsprincipen inte är starka i Ryssland. Jag syftar inte bara på polisens användning av oproportionerligt våld under demonstrationen, utan även på den fientliga inställningen till valobservatörsgruppen från Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE).
Det internationella samfundet har rätt att förvänta sig mer än en försäkran av Rysslands nye president om att demokratin kommer att fortsätta att befästas i världens största land, nämligen konkreta åtgärder, som en översyn av situationen med politiska aktivister som har suttit i fängelse i flera år.
Ewa Tomaszewska
för UEN-gruppen. - (PL) Herr talman! Varken den ryska presidentvalskampanjen eller själva valet följde reglerna för en demokrati. Under annonseringen av kandidaterna försökte man inte ens att hålla skenet uppe. Medierna utsattes för ständig press för att inte publicera information som var kritisk mot den kandidat som stöddes av den sittande presidenten. Oppositionens tillgång till medierna blockerades, och observationen av valets förfarande hindrades.
Det är svårt att acceptera, särskilt mot bakgrund av Rysslands medlemskap i Europarådet och de ryska myndigheternas tidigare deklarationer om respekt för mänskliga rättigheter. Jag måste erkänna att sådana deklarationer endast är trovärdiga för människor som inte är bekanta med Ryssland. Överträdelsen av demokratiska principer under valet åtföljdes av protester, brutalt förtryck av en demonstration och gripandet av demonstranter. Ryssland har bestämt gått ifrån demokratiska standarder. Vi uppmanar till att alla samvetsfångar friges omedelbart.
Jiří Maštálka
för GUE/NGL-gruppen. - (CS) Herr talman, mina damer och herrar! Det gläder mig att frågan om händelseutvecklingen i Ryssland har tagits upp vid parlamentsdebatterna.
Det råder inga tvivel om att bra ömsesidiga förbindelser med Ryssland är en förutsättning för ett starkt framtida EU. Jag beklagar djupt att valet i Ryssland inte skedde utan inblandning från myndigheterna. Å andra sidan är det vi saknar, som så många gånger förr, ett enkelt uppvisande av grundläggande respekt från vår sida för det arbete som har utförts och för kulturen i den nation och det land som vi diskuterar i dag.
Ryssland är utan tvekan fortfarande långt ifrån den nivå av social rättvisa och livskvalitet som vi skulle vilja se över hela världen. Landet har svårt att hantera sin demografiska kris. Å andra sidan lämnar, för första gången i Rysslands historia, landets högste företrädare Kreml frivilligt, och hans efterträdare har valts av folket. Det råder inga tvivel om att politiska tekniker, verktyg och förvaltningsmetoder, bland annat omröstningsförfaranden, har justerats till perfektion i Ryssland. Dessa tekniker har dock importerats från väst.
Jag vill fråga dem som i dag beklagar sig över bristen på demokrati i Ryssland om de också är upprörda över Europaparlamentets tämligen fega vägran att fråga hur Javier Solana hanterar internationell lagstiftning?
Urszula Krupa
för IND/DEM-gruppen. - (PL) Herr talman! Ämnet för dagens debatt är brotten mot mänskliga rättigheter i Ryssland i samband med människor som protesterar mot bristen på demokrati, särskilt under presidentvalet nyligen. Inte nog med att våld användes mot demonstranterna, liksom gripanden, Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa tvingades ställa in sin valobservation på grund av de överdrivna restriktioner som införts av den ryska regeringen. De ryska myndigheterna satte press på oppostionsgrupperna, tolererade valfusk och tyglade medierna. Frivilligorganisationer hindrades från att agera, och man införde restriktioner mot anordnandet av möten.
Vi kan självklart inte acceptera bristen på respekt för mänskliga rättigheter och demokrati, bristen på yttrandefrihet, diskrimineringen av nationella minoriteter och restriktionerna på oberoende organisationer. Vi måste dock ha i åtanke att Ryssland inte har demokratiska traditioner. Den korta period av demokratisering som började 1864 slutade 1917 med upprättandet av Sovjetunionen, en typisk totalitär stat, som först leddes av Lenin och Stalin och sedan av deras anhängare, som var raka motsatsen till demokrati.
Situationen i Ryssland borde fungera som en varning för andra riken och totalitära stater som är rädda för den demokratiska processen även när oppositionen är en minoritet och endast hotar att avslöja sanningen, som de vill dölja till varje pris.
Koenraad Dillen
(NL) Bara två punkter. Jag har inga problem alls med att stödja denna resolution. Men självklart vet vi alla att Ryssland är en alltför viktig leverantör av energi, så därför kommer de europeiska stats- och regeringscheferna att tyst lägga detta dokument åt sidan.
Vi vet av erfarenhet att passionen för mänskliga rättigheter hos alla dessa författare av stadgor om mänskliga rättigheter måste stå åt sidan för realpolitik när ekonomiska intressen står på spel, oavsett om det är i Kina, Ryssland eller Saudiarabien. Låt oss alltså inte ha några illusioner.
För det andra, mina damer och herrar, om ni byter ut ”Ryssland” i denna resolution mot ”Belgien” är texten fortfarande lika relevant. Det är ju inte så länge sedan polisen även i Belgien lockades att misshandla fredliga demonstranter på order av Bryssels borgmästare. Även i Belgien har oppositionen i stor mån begränsad tillgång till medierna. Även i Belgien förbjöd politiskt tillsatta domare ett oppositionsparti på begäran av regeringen, och på begäran av det parti i vilket kommissionsledamoten som finns med oss i dag är medlem. Och domarna i fråga befordrades som en följd av detta. Jag vill se att EU skärper sig först och tar itu med dessa skendemokrater.
Józef Pinior
(EN) Herr talman! Ryssland är ett stort land, en global aktör, medlem i FN:s säkerhetsråd och strategisk partner för EU.
Först och främst vill jag uppmana till en seriös, lugn och objektiv debatt i Europaparlamentet om bristen på demokrati i Ryssland och om mänskliga rättigheter i detta land.
Faktum är att Ryssland gjorde det svårt för internationella aktörer att övervaka det senaste parlamentsvalet. Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna har hittills dömt emot Ryssland i 15 mål med anknytning till Tjetjenien. Tortyr och olagligt frihetsberövande av regeringsstyrkor under ledarskap av den tjetjenske presidenten Ramzan Kadyrov är fortfarande utbrett och systematiskt. Under perioden före valet skärpte de ryska myndigheterna sin kontroll över mötesfriheten och använde överdrivet våld för att avbryta fredliga demonstrationer. De ryska lagarna med anknytning till frivilligorganisationer är särskilt restriktiva.
Det går inte att ha en ordentlig diskussion om alla dessa frågor på en eftermiddag. Återigen vill jag uppmana till en seriös parlamentsdebatt om bristen på demokrati och mänskliga rättigheter i Ryssland.
Zbigniew Zaleski
(PL) Herr talman! Det har visat sig att de demokratiska förändringarna i Ryssland inte åtföljs av förbättringar inom grundläggande civila rättigheter, särskilt oppositionens rättigheter. Den ryska befolkningen har lärt sig att tänka stolt men leva i förfärlig träldom. Myndigheterna kommer inte att ägna oss särskilt stor uppmärksamhet, vad vi än säger, men det ryska folket bör få reda på EU:s hållning. Detta är kanske en lång och utdragen process som leder till en gradvis insikt om att även situationen i Ryssland kan förändras, bli mer normal och människorna bli lyckligare, eftersom landet har den potentialen. Vi måste stödja denna process för ökad kunskap.
Zita Pleštinská
(SK) Jag håller med de föregående talarna om att bra grannförbindelser mellan EU och Ryssland är avgörande för stabiliteten, säkerheten och välståndet i hela Europa.
Å ena sidan måste EU försöka att öka samarbetet med Ryssland, framför allt när det gäller politiska, säkerhetsrelaterade och ekonomiska frågor och i synnerhet energifrågor. Å andra sidan får vi inte tiga om brotten mot demokrati och politisk frihet i Ryssland. Vi måste uttrycka vårt missnöje i fall där vi får tidiga uppgifter om brott mot demokrati, vilket hände i fallet med diskvalificeringen av presidentkandidat Michail Kasianov.
Jag utgår ifrån att Rysslands nyvalde president Dmitrij Medvedev kommer att respektera rättsstatsprincipen och demokratin och skapa förutsättningar för en tidig start på förhandlingarna om det nya partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan EU och Ryssland.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Herr talman! Jag vill påpeka ytterligare en felaktighet i detta val, som gör att det faktiskt inte alls var något val, eftersom det inte fanns några att välja mellan. Jag syftar på det faktum att ett antal kandidater inte hade råd att skriva in sig på listorna på grund av att deras partier drabbats av ekonomiska problem.
Vad berodde dessa ekonomiska problem på? Jo, vid valet till Duman som föregick presidentvalet måste partier som inte lyckas komma över en viss tröskel betala för politiska TV-sändningar som gjordes enligt rätten till fri sändningstid. Följden har blivit att vissa partier är skuldsatta och inte har råd med någon politisk verksamhet. Än värre är att de riskerar att gå i konkurs och därmed förklaras olagliga. Denna bisarra situation måste också tas i beaktande.
Louis Michel
ledamot av kommissionen. - (FR) Herr talman! Jag vill börja med en kort personlig kommentar. Jag hörde inlägget från Koenraad Dillen, som företräder ett belgiskt parti på yttersta högerkanten, där han hängav sig åt en helt skamlös jämförelse mellan situationen i Belgien och den i Ryssland. Jag kan naturligtvis inte annat än protestera mot hans uttalande. I hans inlägg känner jag igen de klassiska metoder som hans parti brukar använda sig av och som i grunden inte är något annat än en förolämpning. Jag vill klart och tydligt framhålla att dessa metoder vanhedrar den som använder sig av dem.
Herr talman, mina damer och herrar! Kommissionen följer noga utvecklingen efter demonstrationerna i Moskva och S:t Petersburg den 3 mars, inte bara via vår delegation i Moskva utan också via direktkontakter med medlemsstaterna. Dessutom har vi regelbundna kontakter med ryska och internationella icke-statliga organisationer som arbetar för mänskliga rättigheter. Kommissionen delar er oro över den uppenbara försämringen av den människorättsliga situationen i Ryssland och antalet rapporterade kränkningar av mänskliga rättigheter, särskilt i fråga om mötesfrihet och yttrandefrihet. Vi blev mycket besvikna när OSSE:s kontor för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter tvingades konstatera att det inte var genomförbart att skicka valobservatörer. I sina bilaterala kontakter med Ryssland, även på högsta nivå, understryker Europeiska unionen ständigt vikten av respekt för de mänskliga rättigheterna.
Om en månad kommer vi att hålla ett av våra två årliga samråd med Ryssland om mänskliga rättigheter. Dessa samråd ger oss en möjlighet att på ett mer djupgående sätt gå in på den övergripande utvecklingen i fråga om mänskliga rättigheter och höra Rysslands synpunkter i fråga om de enskilda fallen. Under de kommande samråden kommer vi att ta upp saker som oroar oss, särskilt i fråga om yttrandefrihet och mötesfrihet, problemen med ökande rasism och främlingsfientlighet, samt samarbetet med Ryssland inom internationella organisationer som OSSE och Europarådet. Samråden gör det också möjligt att ta upp enskilda fall. Före och efter samråden kommer vi att möta en grupp som företräder Ryssland och internationella icke-statliga organisationer som arbetar för mänskliga rättigheter. Sådana möten ger Europeiska unionen en närmare kontakt med människorättsaktivisterna och gör det möjligt för oss att lyssna på deras farhågor och utbyta synpunkter mer direkt.
Om man ser lite längre framåt bör vi snart kunna inleda förhandlingar om ett nytt avtal mellan Europeiska unionen och Ryska federationen. Det kommer att bli ett övergripande avtal som omfattar det växande antalet politikområden som vi samarbetar inom. Som påpekades i Europeiska unionens förklaring efter det ryska presidentvalet ligger det i båda parters intresse att stärka våra band och vi hoppas att partnerskapet kommer att befästas och utvecklas under Dmitri Medvedevs presidentmandat. Under förhandlingarna om det nya avtalet kommer vi att vara noga med att se till att det återspeglar de värderingar som båda parter har ställt sig bakom - ett välmående civilt samhälle och oberoende medier är naturliga och oundgängliga förutsättningar för tillväxt och stabilitet i Ryssland. Detta har vi lärt av våra egna erfarenheter i Europeiska unionen och det är ett budskap som vi outtröttligt kommer att fortsätta förmedla - som granne och partner - till våra ryska vänner både i vardagen och i diskussionerna om hur våra framtida relationer ska utvecklas. Jag vet redan att Europaparlamentet kommer att ge oss sitt fasta stöd i detta arbete.
Talmannen
Debatten är avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i slutet av debatten.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Filip Kaczmarek  
skriftlig. - (PL) Herr talman. Jag förundras alltid över människor som ställer höga krav på den amerikanska demokratin men ofta har mycket låga förväntningar på Ryssland. Det är förnedrande för Ryssland och det ryska folket. Av de stora och mäktiga bör man förvänta sig mer, inte mindre. De som fördömer de metoder som används på Guantanamo-basen och i kampen mot terrorismen, som letar efter CIA:s spår och CIA-konspirationer i Europa, borde kanske granska Ryssland lite mer ingående. Men dessa människor, och de politiker som delar deras filosofi, vill inte höra talas om mänskliga och medborgerliga rättigheter i Ryssland. Tvärtom hittar de alla slags skäl och ursäkter för att inte diskutera de demokraktiska problemen i Ryssland.
Vi kan inte nöja oss med Rysslands imaginära framsteg, som det faktum att president Putin inte bröt mot den ryska grundlagen utan lämnade ämbetet frivilligt. Det är inget framsteg, det är det minsta man kan begära. Det påminner mig om ett skämt om Stalins godhet. Ett barn kommer ut från Stalins kontor, blödande men med ett leende på läpparna. ”Varför ler du?”, frågar någon. ”Jag ler för att Stalin var så god mot mig.” ”Vad menar du med god?”, frågar den andra. ”Han har ju slagit dig?” ”Ja”, säger barnet, ”men han kunde ha dödat mig.”
Katrin Saks  
skriftlig. - (ET) Herr talman. Jag vill bara påpeka att jag tyvärr inte stödjer min grupps ställningstagande att avstå från att rösta om resolutionen om Ryssland.
Vi kommer att behöva en resolution när den valda presidenten, Dmitrij Medvedev, tillträder ämbetet; det återstår att se vilka hans första åtgärder kommer att bli och vilken roll Vladimir Putin kommer att ge sig själv under den nye presidenten.
Jag anser också att det, med tanke på den nuvarande situationen där demokratiskt sinnade kandidater inte tilläts delta i valen eller uttrycka sina åsikter angående situationen på gatorna bland folket efter valen, är viktigt att uttrycka mina åsikter. I annat fall hamnar vi i samma situation som Europarådet, som än en gång har skjutit upp sin egen rapport om Ryssland till ett lämpligare tillfälle.
Även om jag kommer att rösta, och rösta för resolutionen, är texten kanske inte exakt så som jag skulle vilja ha den. Jag anser att som demokratisk institution har vi en plikt att inta en principfast och modig hållning när vi uttrycker våra åsikter om en så viktig fråga som denna om fria val.
