Anföranden på en minut om frågor av politisk vikt
Talmannen
Nästa punkt är anföranden på en minut om frågor av politisk vikt i enlighet med artikel 144 i arbetsordningen.
Nickolay Mladenov
(BG) Herr talman, kolleger! De naturkatastrofer vi har bevittnat i EU i år bevisar att vi måste genomföra två betydande förändringar av våra metoder för att ta itu med dessa problem. För det första är det nödvändigt att införa mer flexibla mekanismer för att bistå länder som håller på att återhämta sig efter naturkatastrofer. För det andra avslöjar dessa problem att det är nödvändigt att skapa integrerade EU-enheter för snabba insatser för att bistå de länder som drabbas av sådana katastrofer.
I år har mitt land Bulgarien drabbats av både bränder och översvämningar. När omfattande bränder runt en av de stora städerna, Stara Gora, måste släckas begärde regeringen hjälp från Europeiska unionens medlemsstater men kunde inte få någon hjälp eftersom deras insatsenheter var upptagna på annat håll. I stället fick vår regering stöd från Ryssland genom ett bilateralt avtal. Detta påverkade mycket negativt bilden av Europeiska unionen i mitt land. Därför ber jag er alla att vädja till Europeiska kommissionen att göra en grundlig analys och utarbeta förslag om upprättande av EU-gemensamma insatsenheter för att bistå medlemsstaterna när de drabbas av katastrofer och olyckor.
Ioan Mircea Paşcu
(EN) Herr talman! Den internationella terrorismen står för den mörka sidan av globaliseringen. Terrorister missbrukar de demokratiska fri- och rättigheterna i våra länder såsom fri rörlighet, medierapportering och medborgerliga rättigheter, för att nå sina mål genom fruktan och våld mot oskyldiga människor.
För att ta itu med detta problem måste man helt och hållet blottlägga och förstå de innersta mekanismerna i terrorismen, också dess religiösa och samhälleliga rötter, till och med de mekanismer som har sina rötter i vår civilisation. Vi i de demokratiska staterna har ett handikapp med oss från början på detta område. Medan vi kämpar för att rädda liv vill terroristerna åstadkomma så många offer som möjligt, i hopp om att kunna manipulera de känslor som väcks när blodbaden visas på våra tv-apparater.
Vi måste skilja mellan självmordsbombaren och den som rekryterat självmordsbombaren. Ofta drivs inte självmordsbombaren av det hat som kännetecknar den som har rekryterat honom eller henne, utan av löftet om evig lycka efter en hjältedöd, vilket utnyttjas politiskt av den som rekryterar.
Det är bättre att förebygga än att tvingas reagera. Därför måste vi finna en balans mellan akuta och mer långsiktiga krav i kampen mot terrorismen. Vi måste följaktligen stärka samarbetet mellan underrättelseväsende, polis och rättsvårdande myndigheter i våra stater, samtidigt som vi tar itu med de strukturella orsakerna till terrorismen, särskilt i de länder där den största rekryteringen till terrorismen sker.
Alexandru-Ioan Morţun
(RO) Herr talman! Medlemmar i Ilaşcu-gruppen i Republiken Moldavien som har suttit fängslade i tio år av politiska skäl har nyligen varit inbjudna till Europaparlamentet där de har frågats ut av underutskottet för mänskliga rättigheter. Adrian Ivanţoc, Tudor Petru Popa och Alexandru Leşko talade med tårar i ögonen om den tortyr de hade utsatts för i de transnistriska fängelserna och om de upprepade kränkningar av de mänskliga rättigheterna som ägde rum där. De uppmanade Europeiska gemenskapen att agera mer kraftfullt för att lösa den regionala konflikten så att alla internationella avtal genomförs, i synnerhet de avtal som innebär att ryska trupper ska dra sig tillbaka från Transnistrien. För att dessa legitima önskemål ska förverkligas bör Europaparlamentet agera samfällt och även förlita sig på Helsingforskommittén för de mänskliga rättigheterna när det föreslår faktiska åtgärder för att stödja de icke-statliga organisationerna i Moldavien. Parlamentet bör uppmuntra och stödja utgivningen av tidningar och tidskrifter i detta område och det bör bygga upp ett radio- och tv-nät på floden Dnestrs högra strand så att det går att ta emot sändningar från nationella moldaviska radio- och tv-kanaler. Sist men inte minst finns det ett önskemål om en radikal förändring av det sätt på vilket förhandlingarna om det transnistriska problemet bedrivs. Både Europeiska unionen och Rumänien i egenskap av unionsmedlem måste få full medlemsstatus och inte som hittills endast observatörsstatus.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Herr talman! För några månader sedan antog Europaparlamentet en resolution som fördömer främlingsfientligheten och den spirande nationalismen i EU. Den behandling som i detta dokument föreslås drabba vissa länder, bland dem Polen, var otillbörligt sträng och stod inte i någon rimlig proportion till problemets omfattning.
Frågor som gäller rashat måste naturligtvis tas på största allvar. Därför är jag förvånad över att Europeiska kommissionen inte vidtar några beslutsamma åtgärder mot de partier av fascistisk karaktär som håller på att växa sig starka i vissa länder. Det finns till och med länder där företrädare för sådana partier har valts till politiska uppdrag på regional nivå. Våldsgrupper från dessa partier misshandlar främlingar på gatorna och kräver offentligt att gränskontrollerna ska skärpas.
Detta är ett allvarligt problem som främst berör ett antal länder i den så kallade gamla unionen. De länder det gäller borde ha tagit itu med problemet för länge sedan, och ändå lyfter gemenskapens ledare ett varnande finger mot de nya medlemsstaterna till och med när det gäller obetydliga incidenter.
Willy Meyer Pleite
- (ES) Herr talman! Den 12 augusti kolliderade lastfartyget New Flame och oljetankern Torm Gertrud i Gibraltar sund. Detta är den nionde olyckshändelsen i en av världens mest trafikerade farleder som används av över 100 000 fartyg om året.
Olyckshändelsen aktualiserar behovet att omedelbart skapa en hamnmyndighet för övervakning och kontroll i samarbete mellan Spanien, Storbritannien och Gibraltar. Att det inte finns någon sjöfartskontroll av detta slag betyder att människoliv sätts på spel, men det innebär naturligtvis också ett hot mot den lokala miljön.
Hittills vet vi inte - och jag anser att Europeiska kommissionen borde kräva att få veta - vilken last det sjunkna lastfartyget har: 27 000 ton metallskrot, eventuellt farligt och förorenat skrot.
Jag anser det synnerligen viktigt att parlamentet och Europeiska kommissionen kräver att myndigheterna i Spanien, Storbritannien och Gibraltar ska skapa detta organ för övervakning och kontroll av sjöfarten.
Ian Hudghton
(EN) Herr talman! Jag vill uppmärksamma en innovation i det europeiska bevarandet av marina tillgångar. I lördags blev Skottland det första landet i Europa att införa ett frivilligt system med tidsbegränsade avstängningar av fiskevatten i syfte att skydda torskbestånden. Det systemet, som utvecklades som ett gemensamt initiativ av den nya skotska regeringen och fiskeriindustrin, kommer förhoppningsvis att kunna utgöra en modell för framtida projekt för bevarande av marina tillgångar. Jag har förstått att den skotska regeringen har ett samarbete med sina motsvarigheter i Danmark och Norge, för att dra lärdom av detta särskilda projekt.
Den gemensamma fiskeripolitiken har hittills inte varit något annat än en katastrof för Skottland, och jag tror fullt och fast att framtiden för fiskeförvaltningen inte ligger i centralstyrning från Bryssel utan i direkt samarbete mellan fiskenationer. Den skotska regeringen och industrin är värda beröm för ett så innovativt angreppssätt i frågan. Samtidigt hoppas jag att dessa frivilliga insatser kommer att beaktas, erkännas och belönas när det blir dags för rådsmötet i december.
Urszula Krupa
(PL) Herr talman! Den nazistiska invasionen av Polen den 1 september 1939 var ännu en våldshandling som begicks mot mitt hemland. Mer än sex miljoner polacker omkom under de följande sex krigsåren. Detta motsvarade 17 procent av Polens befolkning som vid denna tid uppgick till 35 miljoner människor.
Två veckor senare, den 17 september 1939, gick även Sovjetunionen till anfall mot Polen i enlighet med Molotov Ribbentrop-pakten. Över 22 000 av Polens intellektuella fick sätta livet till, de avrättades genom nackskott av de Sovjettrupper som sedan ockuperade mitt hemland under många långa år. Detta är förklaringen till att miljontals bland mina landsmän var så hoppfulla när vi återfick vår självständighet. Men trots många vackra ord och unionsslagord om lika rättigheter och icke-diskriminering attackerar vissa tyska politiker och delar av de tyska medierna ständigt mitt hemland, Polens folk, Polens regering och de katolska medierna, särakilt Radio Maryja. Detta bevisar att det fortfarande finns aggressiva anti-polska stämningar.
På årsdagen av invasionen av Polen och som företrädare för både levande och döda kräver jag att detta våld ska upphöra, ett våld som skulle kunna tolkas som ett försök att uppnå mål som det visade sig omöjligt att uppnå genom krig.
Talmannen
Tack. Försoning är och förblir en viktig uppgift i EU.
Viorica-Pompilia-Georgeta Moisuc
(RO) Herr talman! Mitt inlägg gäller de rättigheter rumänerna i Serbien och Bulgarien har. Territoriet på Donaus högra strand, i nordvästra Serbien och nordvästra Bulgarien, som omfattar området från Ratanbergen till Donau och från Moraviadalen till Timocdalen i Serbien och Vidinregionen fram till Lom i Bulgarien, detta territorium befolkas huvudsakligen av rumäner. De utgör en minoritet på över 300 000 människor som bor i fler än 130 små och medelstora byar och i 20 städer. De erkänns inte som nationell minoritet och de har inte tillgång till gudstjänster och undervisning på sitt modersmål. Det förekommer ingen undervisning i rumänska i deras skolor. Det rumänska språket och den rumänska litteraturen och historien studeras mer eller mindre i hemlighet i privata hem. Den enda rumänska kyrkan i Mălăiniţa kommer snart att rivas. Helsingforskommittén för de mänskliga rättigheterna i Serbien har riktat uppmärksamheten mot den desperata situationen för rumänerna i området och mot deras rätt att bevara sin nationella identitet. Jag uppmanar härmed EU:s institutioner att snarast undersöka situationen och att ingripa för att den rumänska minoriteten i Serbien och Bulgarien ska garanteras respekt för sina mänskliga rättigheter.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Herr talman! I artikel 29 i fördraget om upprättandet av Europeiska unionen definieras terrorism som ett allvarligt brott. Handlingar som innebär fara för människors liv, som främjar våld och har till syfte att skrämma befolkningen betecknas i detta fördrag som terroristbrott. Vad vi har sett i Budapest där Ungerska gardet har bildats kan omfattas av denna definition. Ledaren för Ungerska gardet gjorde vid detta tillfälle en rad ganska chockerande uttalanden i vilka han uttryckte sin oro över att Slovakien och Rumänien, två länder med ungerska befolkningsgrupper, skulle kunna anfalla Ungern. Jag anser att sådana organisationer och extremistaktioner uppmuntrar separatistiska rörelser inom de minoriteter som redan aspirerar på autonomi, och en sådan situation rimmar illa med det uppförande man förväntar sig av en EU-medlemsstat. Sådana organisationer bör upplösas, och politik av den typ som Ungerska gardet ger uttryck för bör förbjudas och straffbeläggas. Därför tar jag mig friheten att uppmana EU-institutionernas ledare att skarpt fördöma ett sådant agerande och att be Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter att utarbeta en rapport om det faktiska läget och att övervaka situationen för minoriteterna i Ungern.
Bernard Poignant
(FR) Herr talman! I våra olika länder inträffar många dramatiska situationer som påminner oss om våra skyldigheter som EU-medlemmar. Så är det till exempel i mitt land där ett lastfartyg har förorsakat en fiskares död. Detta för oss över till frågan om sjösäkerhet, och nu vet fransmännen var Republiken Kirabatiöarna ligger. Jag vill uppmana er att ta en titt i atlasen: republiken är inte särskilt välkänd, men detta är en bekvämlighetsflagg. Europeiska unionen måste skyndsamt agera kraftfullt mot bekvämlighetsflaggning, påskynda lagstiftningen i paketet Erika III, komma fram till ett paket ”Erika IV” om den sociala aspekten när det gäller utbildning av sjömän och deras arbetsförhållanden och samtidigt sörja för en bättre samordning av våra länders insatser inom Internationella sjöfartsorganisationen.
Detta är en gammal fråga som gör sig påmind med jämna mellanrum, men många dramatiska händelser gör att vi måste ta upp den igen. Jag uppmanar er, herr kommissionsledamot och den herre eller dam som företräder det frånvarande rådet, att göra större insatser i denna riktning.
Silvia Ciornei
(RO) Herr talman! Den 18 oktober 2007 kommer Europeiska kommissionen att genomföra EU-dagen för kamp mot människohandel. Jag välkomnar verkligen detta initiativ som innebär att EU-medborgarna kommer att uppmärksamma denna känsliga och - för det mesta - okända verksamhet som kräver omkring två och en halv miljoner offer varje år. Därför vill jag ännu en gång påpeka att medlemsstaterna bör samordna sina insatser mer effektivt för att nå framgång i kampen mot denna företeelse. Detta är inte möjligt med de nuvarande nationella lagarna. Men medlemsstaterna kan stödja sig på Europarådets konvention om åtgärder mot människohandel som utgör det mest omfattande rättsliga instrumentet för att bekämpa denna företeelse. Hittills har dock endast 18 av de 27 medlemsstaterna undertecknat konventionen, och endast tre medlemsstater har ratificerat den. Därför tar jag mig friheten att be Europeiska kommissionen att av rådet begära bemyndigande att underteckna konventionen om åtgärder mot människohandel på de europeiska gemenskapernas vägnar. Herr talman! Människohandel är en allvarlig kränkning av de mänskliga rättigheterna. Nu måste vi gå från ord till handling. Det är dags att agera för att göra det lättare att straffa människohandlare och skydda offrens rättigheter. Dessa offer säljs och säljs vidare. De behandlas som slavar i ett modernt Europa, ett Europa som vi med stolthet säger bygger på respekt för de mänskliga rättigheterna.
Stanisław Jałowiecki
(PL) Herr talman! Jag vill börja med att uttrycka min djupa medkänsla med släktingarna till alla offren för naturkatastroferna i Grekland och i andra länder. Mitt hjärta blöder för dem. Jag drabbades själv av en förödande översvämning för tio år sedan, så jag vet mycket väl vad det handlar om.
Tyvärr kommer det att inträffa katastrofer även i framtiden. Därför är det särskilt nödvändigt att skapa en EU-enhet för snabba insatser. Jag stöder i högsta grad inrättandet av en sådan enhet så snart det är möjligt. Det är egendomligt att vi praktiskt taget inte uttrycker något motstånd mot inrättandet av en hel rad EU-byråer även om det nu finns flera dussin byråkratiska enheter av denna typ. Men när människors liv står på spel uttrycker vi alltid otaliga förbehåll. Det är dags att göra sig av med dessa förbehåll och inrätta EU-enheter med FN:s så kallade blå baskrar som förebild, men kanske EU-enheterna bör bära röda eller vita baskrar i stället. Dessa enheter skulle få till uppgift att skydda oss mot de naturkatastrofer som kommer att hota oss även i framtiden snarare än mot människor.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Jag har tillsammans med mina kolleger i Europaparlamentet kämpat emot Europeiska kommissionen och dess beslut att upphöra med interventionsuppköpen av majs, och det har snabbt visat sig att våra professionellt underbyggda argument är korrekta.
Kommissionen var orolig för att interventionssystemet inte skulle kunna behållas på grund av överskottet på majs även om marknadstrenderna inte tydde på detta. Kommissionen köpte majs för 101 euro och säljer den nu för det dubbla priset. Det innebär att kommissionen på ett påtagligt sätt profiterar på hela systemet med interventionsuppköp av majs samtidigt som EU har drabbats av torka och boskapsuppfödarna har haft ont om spannmål. Detta föranleder frågor om unionens trovärdighet. Det finns fortfarande tillgång på majs, men multinationella aktörer köper upp lager i spekulationssyfte samtidigt som hederliga boskapsuppfödare inte kan få tillräckligt med foder till sina djur. Detta undergräver förtroendet för Europeiska kommissionen och Europeiska unionen.
Cristian Silviu Buşoi
Herr talman, kära kolleger! Den rumänska regeringen har beslutat att den 25 november 2007 skulle vara datum för valet till Europaparlamentet. Denna dag kommer vi att medverka i vad man skulle kunna kalla ett historiskt ögonblick. Rumänska medborgare kommer att kunna rösta direkt på ledamöter av Europaparlamentet. Denna dag kommer att vara ett test på vårt allvarliga engagemang som EU-medlemsstat. I Rumänien kommer valkampanjen att ge tillfälle till diskussioner om intressanta frågor som berör Europeiska unionen: EU:s framtid, konstitutionsfördraget, nästa utvidgning, inre reformer, EU-institutionernas effektivitet, fritt tillträde till arbetsmarknaden. Det är dessa frågor som bör debatteras under valkampanjen och inte politiserade frågor som inte berör medborgarnas vardagstillvaro: förväntade val, förslag om misstroendevotum, obefogade politiska attacker. För att höja kvaliteten på debatterna under perioden före valet och under själva valkampanjen uppmanar jag härmed erfarna Europaparlamentsledamöter, oavsett politiska uppfattningar, att besöka Rumänien under perioden före valet för att komplettera dagordningen för Europavalskampanjen med sådana EU-frågor som måste debatteras på ett konsekvent och seriöst sätt både i Rumänien och i andra EU-länder.
Hélène Flautre
(FR) Herr talman! Jag vill informera er om den pågående rättegången i Agrigente, Sicilien, mot sju tunisiska fiskare som anklagas för att ha hjälpt illegala invandrare, fast de den 8 augusti i själva verket räddade 44 människor, däribland elva kvinnor, varav två var gravida, och två barn. De anklagas nu för att ha hjälpt illegala invandrare, och detta sker på europeisk mark. Jag anser att parlamentet bör fördöma det brott mot solidariteten som nu äger rum, vilket bevisas av denna rättegång. En delegation ska också resa till Agrigente på fredag och jag kan bara uppmuntra ledamöterna och deras ledare, dvs. ni herr talman, att uttala sitt stöd för dessa sju tunisiska fiskare.
Kathy Sinnott
(EN) Herr talman! Denna vecka kommer de s.k. Freedom Drivers tillbaka till Europaparlamentet. Freedom Drivers är människor med funktionshinder som är i stort behov av stöd, som vill ha samma rörelsefrihet som alla andra, den rörelsefrihet som EU står för. De kommer hit för att efterlysa lagstiftning som kommer att ge dem denna rörelsefrihet.
De kommer att förklara vilka hinder de möter. Många av dessa hinder har vi satt upp, och att ta bort dem borde vara en utmaning för Europaparlamentet, för nationerna och de folk vi företräder. Detta är det tredje året som de kommer på besök och det är inte mycket som har förändrats, och det är min utmaning till er, herr kommissionsledamot. Visst har vi förbättrat rättigheterna för flygpassagerare, men vi har inte mycket annat att säga till dem. När kan vi förvänta oss det direktiv om funktionshinder som vi har väntat på så länge, som kommer att sätta verklig rättslig tyngd bakom kravet på jämställdhet för funktionshindrade?
Anna Záborská
(SK) Före anslutningen till EU fanns det människor i Centraleuropa som trodde att medlemskapet i unionen skulle lösa alla våra problem. Så blev det inte. Trots att unionen skapades för att värna freden i Europa måste jag ta upp den radikalisering av situationen i Ungern som har skett. För ett par dagar sedan svors medlemmar i det s.k. ungerska gardet in. Dess ledare talar om en gemensam gräns för alla ungrare och i dess stadgar talas om obligatorisk vapenträning. De bär uniformer och stöds av en tidigare minister. Relationerna mellan Slovakien och Ungern har försämrats den senaste tiden.
För ett par månader sedan vägrade den ungerska premiärministern att träffa sin slovakiska motpart och det talas återigen om en revidering av gränserna efter andra världskriget. Jag uppmanar den ungerska regeringen att vidta åtgärder mot det paramilitära gardet och upplösa det. Vi slovaker har förbjudit en liknande radikal organisation i vårt eget land. Det finns ingen plats för den här typen av företeelser i 2000-talets Europa. Försoning och ursäkter från båda parter ligger i vårt gemensamma intresse: slovakiska och ungerska katolska biskopar föregick med gott exempel i Ostrihom förra året. Det är så ett ”nej” till extremism ser ut i praktiken.
Evgeni Kirilov
(EN) Herr talman! Mina kolleger och jag bevittnade nyligen en märklig händelse på terminal 1B på Frankfurts flygplats. Passagerare som skulle till Sofia med Bulgaria Air tvingades gå igenom två helt identiska säkerhetskontroller efter varandra.
När jag frågade flygplatstjänstemännen varför passagerarna var tvungna att köa så länge två gånger för att utsättas för samma säkerhetskontroll fick jag den absurda förklaringen att Frankfurts flygplats var överbelastad och att en andra kontroll krävdes eftersom extrapassagerare kom från andra platser.
En pålitlig källa informerade mig senare om att dessa dubbla kontroller tillämpas vissa dagar i veckan på terminal 1B för plan till följande EU-medlemsländer: Bulgarien, Polen och Rumänien.
Herr talman! Jag förväntar mig att kommissionen reagerar på denna praxis, för det gäller inte bara flygpassagerarnas rättigheter utan också EU-medborgarnas mänskliga rättigheter.
Maria Petre
(RO) I fördraget om anslutning till Europeiska unionen lovade Rumänien att hålla val till Europaparlamentet före detta års slut. Den rumänska regeringen sköt tyvärr upp den ursprungliga tidpunkten för valet till Europaparlamentet, dvs. den 13 maj, till den 25 november. Analytiker menar att den viktigaste anledningen till detta var vissa politiska partiers, däribland regeringspartiernas, rädsla för valresultatet. Ett gammalt rumänskt talesätt lyder ”du kan fly, men du kan inte komma undan”. Den rumänska regeringen är inte bara rädd för detta val utan tyvärr också för kvinnor. Det finns ingen kvinna i regeringen, vilket är ovanligt bland EU:s medlemsstater. Av de nuvarande 25 rumänska ledamöterna i Europaparlamentet är tolv kvinnor. Efter valet i november bör de politiska partierna kunna ändra könsfördelningen och åtminstone utse 18 kvinnor till Europaparlamentet. Låt mig försäkra er om att Demokratiska partiet - som medlem av Europeiska folkpartiet - kommer att göra detta. Jag vill därför påminna den rumänska premiärministern om att Rumänien från den 1 januari ingår i Europeiska unionen och att 2007 är det europeiska året för lika möjligheter för alla.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Herr talman! Förra fredagen demonstrerade polska fackföreningsmedlemmar från varvet i Gdansk framför Europeiska kommissionens högkvarter i Bryssel.
I juli ställde Europeiska kommissionen ett ultimatum och gav Polen en månad att lämna in planer för en minskning av varvets produktionskapacitet. Kommissionen kräver att två av de tre stapelbäddarna i Gdansk ska stängas för att varvet inte ska behöva lämna tillbaka det statliga stöd som det har fått från den polska regeringen sedan den 1 maj 2004. Kommissionsledamöterna hävdar att kommissionens avsikt är att modernisera varvet, inte att lägga ned det. En sådan drastisk minskning av produktionskapaciteten som en stängning av två av varvets tre stapelbäddar skulle emellertid göra varvet olönsamt. Det skulle i praktiken leda till att väldigt många jobb skulle försvinna och i slutändan till varvets kollaps.
Varvet i Gdansk är emellertid inte bara ett vanligt skeppsvarv som sysselsätter väldigt många arbetstagare. Det är också en av de viktigaste symbolerna i Polens och vårt förenade Europas nutidshistoria, nämligen den plats där Solidaritetsrörelsen föddes.
Europaparlamentet bör uppmana Europeiska kommissionen att försöka hitta en lämplig lösning på denna situation, en lösning som sätter varvets och arbetstagarnas bästa främst. Vi måste i vår roll som det europeiska samhällets röst uttrycka vår solidaritet med varvsarbetarna och insistera på en lösning som både säkrar varvets bärkraft och respekt för denna symbol för Europas nutidshistoria.
Marios Matsakis
(EN) Herr talman! Amnesty International är en organisation med oklanderliga meriter, som genom många års hårt arbete har varit till stor hjälp i kampen mot kränkningar av de mänskliga rättigheterna i hela världen och som har förtjänat respekt från alla dem som bryr sig om rättvisa, frihet och demokrati. Men Amnesty International har också, oväntat, fått många fiender. En sådan fiende finns i Turkiet. Många av Amnesty Internationals rapporter gäller Turkiet, och detta har upprört den arméstyrda ”dolda staten” i landet.
Denna organisation har nyligen gått till angrepp ännu en gång. Som ni säkert känner till har man genom de lokala myndigheterna i Konstantinopel utfärdat ett beslut om s.k. olaglig penninginsamling, och följaktligen ”fryst” Amnesty Internationals bankkonton i Turkiet. Detta är ett uppenbart angrepp för att försvaga Amnesty International i landet.
Jag uppmanar er att med kraft uppvakta Turkiets regering för att tydliggöra att Europaparlamentet inte kommer att acceptera det ovannämnda angreppet på Amnesty International, och att sådana angrepp utgör ett väsentligt hinder på Turkiets väg mot ett EU-medlemskap.
Gerard Batten
(EN) Herr talman! Hur mycket kostar EU-medlemskapet Storbritannien? Förra veckan publicerade jag min andra årsrapport i just det ämnet. Genom att räkna med de direkta och indirekta kostnaderna kom jag fram till att EU-medlemskapet uppskattningsvis kostar Storbritannien minst 60,1 miljarder pund sterling brutto per år, eller 50,6 miljarder pund sterling netto per år. Det motsvarar över 1 000 pund sterling brutto, eller 843 pund sterling netto för varje man, kvinna och barn i Storbritannien. Med andra ord, 114 000 pund sterling brutto per minut eller 96 000 pund sterling netto per minut. Majoriteten av britterna inser att detta är ett kolossalt slöseri med pengar.
Det är inte att undra på att Storbritanniens premiärminister Gordon Brown vägrar låta det brittiska folket folkomrösta om det nya reformfördraget. Om han anser att EU ger valuta för pengarna borde han anta min utmaning och beställa en oberoende kostnads- och intäktsanalys för att bevisa det. Det skulle vara välbetänkt.
Milan Gaľa
(SK) De monteringsfärdiga hyreshusen i Visegradländerna och i Bulgarien och Rumänien byggdes för 40 år sedan och behöver renoveras. Det går inte att få pengar från strukturfonderna på grund av de minimis-regeln. Enligt denna regel får en och samma mottagare inte få mer än 200 000 euro (omkring 6,8 miljoner slovakiska koruna) i statligt stöd under en treårsperiod utan kommissionens godkännande. De monteringsfärdiga hyreshusen förvaltas av ett fåtal grupper, bostadskooperativ och förvaltare. Den genomsnittliga renoveringskostnaden uppgår till 580 000 slovakiska koruna per hyreshus och omkring 17 000 euro per lägenhet. De nya medlemsstaterna skulle kunna få stöd om kommissionen frångick de minimis-regeln i vissa fall.
I slutet av juni kom ministrarna i dessa länder överens om att tillsätta en expertgrupp som ska föra samtal med kommissionen. Den har till uppgift att harmonisera lagstiftningen och villkoren för att få EU-stöd till renoveringen av de monteringsfärdiga husen från strukturfonderna. Monteringsfärdiga hus är det största stadsförnyelseproblemet i de nya EU-medlemsstaterna. Eftersom de är mycket nedgångna ber jag Europeiska kommissionen och er, mina kolleger, att stödja detta initiativ.
Glyn Ford
(EN) Herr talman! Jag vill fästa parlamentets uppmärksamhet på den tragiska branden på Penhallow Hotel vid strandpromenaden i Newquay, Cornwall, i min valkrets.
Tre människor omkom vid eldsvådan: en person därför att han hoppade från ett fönster som satt högt upp, och två - varav den ene sades vara funktionshindrad - dog i sina rum. Dessa personer skulle förmodligen inte ha omkommit om de hade bott någon annanstans i EU. I Ungern, exempelvis, skulle det ha funnits krav på att ha en sprinkleranläggning i ett så högt hotell. Under de senaste fyra åren har 60 personer omkommit i Europa i bränder på hotell utan sprinkleranläggning. Ingen har omkommit i någon brand på ett hotell med sprinkleranläggning.
Jag ber kommissionen att beakta detta och lägga fram förslag om brandsäkerhetslagstiftning för hotell i hela unionen.
Marco Cappato
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Under förra mandatperioden ställde vår kollega i det radikala partiet, Maurizio Turco, några frågor till Europeiska kommissionen om skatteprivilegier i Italien och Spanien för den katolska kyrkan och företag med anknytning till den.
Kommissionens svar på denna begäran om information nådde Italien för bara några veckor sedan. I Spanien har frågorna lett till att momslagstiftningen har ändrats för att avskaffa dessa förmåner och privilegier.
I Italien följde däremot en rad fullkomligt opassande reaktioner: några människor, däribland den tidigare ministern Maurizio Gasparri, gick så långt som att tala om bin Laden-liknande åtgärder, medan andra har talat om antikyrklig rasism. Till och med Europaparlamentets vice talman, Mario Mauro, har talat om det radikala partiets antikatolska och antisociala gren, Emma Bonino.
Jag tycker att parlamentet ska glädjas åt att frågor som ställts till Europeiska kommissionen för en gångs skull har fått sådana konkreta effekter, och jag anser att vi bör fortsätta att stödja detta initiativ.
Philip Claeys
- (NL) Herr talman! Ni vet kanske att en fredlig demonstration mot islamiseringen av Europa skulle ha ägt rum den 11 september i Bryssel. Medborgare från flera medlemsstater ville organisera denna aktion och syftet med demonstrationen var först och främst att vädja till EU-institutionerna i allmänhet och till parlamentet i synnerhet. Det var därför den skulle hållas på Luxemburgplein, precis bredvid ingången till parlamentet.
Nu har dock den socialistiska borgmästaren i Bryssel utan vidare förbjudit demonstrationen, vilket är ett hån mot yttrande- och mötesfriheten. Det här är inte en intern fråga för Bryssel eller Belgien, utan en fråga som rör oss som parlament, och det vore därför lämpligt om ni skrev under på en protest mot förbudet av denna demonstration i Bryssel. Det får inte vara så att vi i EU verkar för grundläggande demokratiska rättigheter över hela världen via de europeiska institutionerna, medan samma rättigheter undertrycks i Bryssel, i hjärtat av Europeiska unionen.
David Sumberg
(EN) Herr talman! Jag beklagar verkligen att jag måste säga detta, för jag beundrar och respekterar er djupt. Jag vill emellertid reagera mot att en konferens tilläts i parlamentets byggnad i Bryssel förra veckan, som skulle ägnas åt freden i Mellanöstern men som i själva verket visade sig vara ett ensidigt, fördomsfullt, tendentiöst och icke-representativt angrepp på staten Israel. Det stod tyvärr i bjärt kontrast till det som nu händer i regionen, där förhandlingar mellan Israels premiärminister och den palestinska myndighetens president förs med mycket stort tålamod och gör framsteg under amerikanskt beskydd.
Som ni vet var det inte Europaparlamentet som anordnade konferensen. Den genomfördes i parlamentets byggnad, vilket gav arrangörerna gott anseende och vårt godkännande av det de sa. Ni tackades personligen för att ni hade underlättat konferensen. Jag anser att vi noga måste överväga innan vi gör detta på nytt. Europaparlamentets byggnad är inte en mötesplats för alla grupper som vill reagera mot det ena eller andra problemet i världen. Byggnaden får definitivt inte kapas av extremister som aldrig kommer att erkänna att fred i Mellanöstern, precis som på andra håll, endast kan uppnås genom förhandlingar och inte genom kulor och bomber.
Talmannen
Herr Sumberg, eftersom ni vände er till parlamentets talman vill jag först tacka för era uppskattande ord. Jag måste emellertid förtydliga att det finns frågor som ligger utanför talmannens ansvar. Detta var talmanskonferensens beslut, och därför var jag tvungen att genomföra det.
Konferensen anordnades av ett FN-organ. Det var alltså inte vilket organ som helst utan ett FN-organ. Jag har förklarat detta i ett formellt brev till Knessets talman, och jag har också förklarat det för ambassadören. När det gäller min roll som talman vid Europaparlamentet vill jag säga att jag inte deltog i arrangemanget och inte tog emot någon av talarna. Konferensen hölls i Europaparlamentet, men Europaparlamentet var inte ansvarigt för den. Jag menar att ni bör ta hänsyn till det.
Talmannen
Nu måste jag emellertid påminna er om att talmannen, som alltid försöker gå ledamöterna i detta parlament till mötes, åberopar artikel 144. Enligt denna artikel får talmannen tilldela ledamöter ordet under högst trettio minuter. Jag har alltid utgått från att detta utgör ett minimum och har därför alltid varit generös i min tolkning av denna regel. Det innebär att David Sumberg tyvärr blir den sista ledamoten som får ordet. Jag hoppas dock att mitt svar till honom har varit upplysande och klargjort omständigheterna kring denna händelse på ett mer uttömmande sätt.
Punkten är härmed avslutad.
