Kungörelse av kandidater till val av talman
Ordföranden
Jag vill påminna om att valet av talman kommer att inledas kl. 10.00, och jag vill påpeka att inga andra frågor får behandlas under ålderspresidentens ledning än sådana som rör val av talman eller granskning av bevis, enligt bestämmelserna i artikel 11.2 i arbetsordningen.
Jag vill också erinra om att nominering till posten som talman för Europaparlamentet enligt artikel 12.1 i arbetsordningen endast kan ske med de berörda parternas samtycke och endast får göras av politiska grupper eller minst 40 ledamöter.
Enligt bestämmelserna i arbetsordningen har jag mottagit följande nomineringar till posten som Europaparlamentets talman:
Jens-Peter Bonde
Monica Frassoni
Hans-Gert Poettering
Francis Wurtz
Kandidaterna har meddelat att de samtycker till sina respektive nomineringar. Jag vill också påpeka att en kandidat, i enlighet med artikel 13.1, måste erhålla absolut majoritet av de avgivna rösterna efter tre valomgångar för att bli vald. Blanka och ogiltiga röstsedlar kommer inte att beaktas när rösterna räknas.
(Ordföranden drog rösträknarna.)
Följande ledamöter utses till rösträknare:
Åsa Westlund
Edit Herczog
Mogens N.J. Camre
Jamila Madeira
Ioannis Kasoulides
Thomas Wise
Gitte Seeberg
Dariusz Rosati
Jag ska nu fördela rösträknarna till de olika valurnorna i alfabetisk ordning.
Före omröstningen ska jag ge ordet till var och en av de fyra kandidaterna för ett anförande som enligt arbetsordningen inte får överstiga fem minuter.
Jens-Peter Bonde
(EN) Herr talman, kära kollegor! Vi har vetat sedan 2004 att Hans-Gert Poettering skulle bli vår nästa talman, men vi kan fortfarande undvika en kröning. Dagens omröstning är en sluten omröstning. Jag vill uppmana alla kolleger att använda sin röst i den första omgången för att visa Hans-Gert Poettering vårt akuta behov av reformer.
När det gäller frågan om ett säte bör vår nya talman vid talmanskonferensens nästa möte föreslå en tidig debatt om våra säten och vår kalender för 2008. Vi skulle helt enkelt kunna mötas i staden där kommissionen sammanträder, utan att nämna Bryssel eller Strasbourg, och sedan bjuda in kommissionens ordförande och de berörda kommissionsledamöterna samt be dem förklara sina förslag från dagens möte och lyssna till våra politiska kommentarer.
Det är så ett riktigt parlament fungerar. Sedan skulle vi kunna ha en fastställd timmes välorganiserad omröstning inom alla medbeslutandeområden så att vi kan uppnå de magiska 393 rösterna för varje ändringsförslag. Efter det franska presidentvalet i maj skulle vi sedan kunna bjuda in Frankrikes nya president och Belgiens och Luxemburgs premiärministrar till en debatt om en hållbar lösning för alla säten.
När det gäller omröstning bör vår nya talman avslå alla omröstningar som inte i förväg förberetts ordentligt i utskotten. Vi måste rösta om riktiga politiska skillnader, inte teknikaliteter. Förra året genomförde vi 5 500 omröstningar och bara ett fåtal ledamöter kan säga hur de röstade.
När det gäller bättre lagstiftning har parlamentet ett verkligt inflytande på förlikningskommittéerna men vi är dåligt organiserade för det. Vi behöver behöriga lagstiftningsexperter inom alla områden för att få jämvikt med kommissionen. Vi måste fokusera på lagstiftning istället för att slösa timmar på debatter om områden där parlamentet inte har något att säga till om.
När det gäller utnämningen av föredragande och tjänster måste vi vara mer flexibla för att kunna tillåta att personliga kvalifikationer tas i beaktande. D'Hondts metod är helt enkelt för rigorös. Varför inte använda Sainte-Laguë-metoden i stället? Den består också av ett proportionellt system men ger både de mindre delegationerna i de stora grupperna, alltså en majoritet av ledamöterna, samt de minsta grupperna och de oberoende fler intressanta förstaval.
På fasaderna till våra byggnader här i Strasbourg pågår fortfarande en kampanj för ett ja till en konstitution som röstades ned av de franska och nederländska väljarna. Byggnaderna tillhör inte ett propagandadepartement, detta är ett parlament. Parlament fattar beslut, men det bör som institution vara oberoende. Det finns majoriteter och minoriteter, men alla åsikter och ledamöter är lika värda, så var vänliga, säg till er personal att ta bort all institutionell propaganda som stöder specifika åsikter från parlamentet.
När det gäller utlandskontor har parlamentets utskott för konstitutionella frågor hittills skickat 58 företrädare för att förhandla om konstitutionen med de nationella parlamenten. Av dessa röstade 54 av dem för konstitutionen och bara 4 röstade mot. I 7 av 11 möten var nej-sidan inte företrädd alls.
De här siffrorna representerar inte proportionellt de 137 ledamöter som röstade nej till konstitutionen. Vår nya talman måste värna om en rättvis representation av olika åsikter när vi företräds utomlands. Ja- och nejsidan måste ha samma möjligheter när vi återupptar arbetet med konstitutionen under det tyska ordförandeskapet. En demokrati bedöms också efter hur den behandlar sina minoriteter.
När det gäller personalpolitik är de flesta ledande administrativa tjänsterna nu uppdelade mellan de två stora grupperna. Vår nästa talman bör föreslå ett nytt system för framtiden och omedelbart beordra all personal att avbryta sin speciella kontakt med sina partier. All personal måste vara politiskt obunden och behandla alla ledamöter på samma sätt.
När det gäller talmannens egen ställning skulle vår nästa talman kunna fastställa en nygammal tradition. Varför inte sluta medverka vid möten med de politiska grupperna och de öppna omröstningarna och visa för oss att vår nästa talman är lika hängiven oss alla? Varför inte införa denna fina gamla vana från det första parlamentet i världen, parlamentet i Westminster?
Slutligen vill jag välkomna Joseph Daul som ny ledare för PPE-DE-gruppen. Alla människor är oskyldiga tills dess att motsatsen bevisats. Jag skulle vilja veta om den här principen verkligen fastställdes inom PPE-DE-gruppen när de avslog Gunnar Hökmark och i stället valde Joseph Daul med väldigt få rösters marginal.
(Applåder)
Monica Frassoni
(IT) Herr ordförande, mina damer och herrar! Europaparlamentet är världens enda överstatliga parlament med verkliga lagstiftningsbefogenheter som väljs genom allmänna val, och talmannen är parlamentets röst och ansikte utåt. Jag kandiderar i dag just för att jag anser att ambitionen att konkretisera EU:s demokratiska dimension och förmågan att företräda majoritetens vilja, samtidigt som man bibehåller sitt eget självständiga omdöme och respekten för enskilda ledamöters värde, är avgörande egenskaper hos den person som väljs att leda parlamentet.
Under de kommande två och ett halvt åren måste talmannen, som jag hoppas blir en kvinna, vid många tillfällen kunna visa att han eller hon företräder en institution som står fri från medlemsstaternas intressen och från påtryckningar från ekonomiska intressegrupper, och att han eller hon kan nå ut till en allt mer splittrad och likgiltig allmänhet.
(FR) Talmannen måste visa att han eller hon har förmågan att försvara parlamentets konstitutionella rättigheter. Vi måste veta hur vi ska skydda dessa grundläggande och legitima rättigheter när vi får höra - kanske av Angela Merkel i morgon - att det är onödigt att gå via Europaparlamentet eller hålla en offentlig debatt för att ta oss ur det konstitutionella dödläget, och att det räcker alldeles utmärkt med en snabb omgång regeringsförhandlingar: ännu en regeringskonferens inom stängda dörrar, som leder till ännu en otillfredsställande, billig kompromiss.
(ES) I en värld där till och med kommissionen och vissa medlemsstater tolererar att kränkningar av individuella och kollektiva rättigheter används som valuta på det ekonomiska området, för kontroll av tillgångar och i kampen mot terrorismen, måste Europaparlamentet och dess talman fortsätta att tala för och ge legitimitet åt alla dem som inte kan tala eller agera fritt, oavsett var de befinner sig. De måste fortsätta att dra fram obekväma sanningar i offentlighetens ljus, som man gjort i Tjetjenien och Kina och i samband med CIA-flygningarna, Guantánamo, Kuba och många andra frågor.
(Applåder)
(EN) Den valda talmannen måste se till att frågan om sätet inte ständigt sopas under mattan av de stora grupperna. Mer än en miljon medborgare har skrivit på uppropet om att Europaparlamentet bara ska ha ett säte, men de stora grupperna här i parlamentet fortsätter att undvika alla diskussioner om parlamentets säte. Den här frågan har blivit viktig för trovärdigheten hos våra institutioner, vare sig vi tycker om det eller inte. Oavsett vad vi väljer måste vi ha en tydlig ståndpunkt och det betyder att vi åtminstone måste ha en debatt om frågan.
Den valda talmannen måste också prioritera interna reformer som har blockerats under alltför lång tid. Våra debatter måste bli mer intressanta och relevanta, och detta kräver givetvis större flexibilitet. Vår talman måste emellertid delta i rådets och kommissionens arbete för att uppmuntra dem att förbättra kvaliteten på sina svar under frågestunden och sina uttalanden. Genom att försäkra att svaren inte bara är tomma diplomatiska fraser blir våra ledamöter motiverade att vara närvarande när parlamentet sammanträder.
(DE) Om bättre styre också betyder att man stiftar färre lagar måste man tillägna sig metoder för att uppskatta deras verkan och bättre övervaka EU-lagstiftningens tillämpning. Parlamentets talman måste emellertid inte bara stå till samtliga gruppers förfogande utan även garantera att parlamentets personal förblir oberoende och opåverkad av politiska tendenser.
(Applåder)
En utbredd tendens i dag är att förvaltningen blir mer politiskt färgad och att tjänster helt öppet delas upp mellan Europeiska folkpartiet och den socialdemokratiska gruppen. Detta innebär en nedvärdering av många av våra tjänstemän och kommer att försvaga våra institutioner. Det måste upphöra.
(EN) Kolleger! Jag ber om ert stöd i dag eftersom jag anser att vi över partigränserna delar en djup oro för riskerna och farorna med att parlamentet blir ett alltför tyst och lydigt ställe. Vi kan och vi måste vända på denna tendens och oavsett resultatet av den här omröstningen lovar jag att arbeta hårdare för att föra uppgiften med att bygga en koalition för förändring framåt.
(Högljudda och ihållande applåder från Verts/ALE-gruppen)
Hans-Gert Poettering
(DE) Herr ordförande, mina damer och herrar! Jag kandiderar i dag till posten som Europaparlamentets talman, och det gör jag för att jag tillsammans med er vill tjäna EU:s medborgare, lagen och solidariteten mellan våra folk.
Jag gör detta med utgångspunkt i mitt arbete här i parlamentet ända sedan det första direkta valet 1979. Jag började då som min grupps samordnare i utskottet för regional utveckling, där jag blev väl bekant med svårigheterna i de strukturellt svaga områdena runtom i EU. I tio år var jag ordförande för underutskottet för säkerhet och nedrustning, vid en tid då man såg lite roat på att vi inledde detta arbete. Jag minns särskilt det mycket goda samarbetet med vår tidigare talman Klaus Hänsch.
Som vice ordförande för vår grupp var jag - vilket jag är mycket stolt över - på min grupps och vår politiska familjs vägnar ansvarig för Amsterdamfördraget, som innebar ett genombrott för parlamentets lagstiftande roll. Därefter tog jag på mig ansvaret för utvidgningsfrågor. Alla som var med då vet att jag, redan från första början, engagerade mig för att se till att alla länder i Centraleuropa som nu är medlemmar i EU behandlades på samma sätt under förhandlingarna. Jag gläder mig åt att de centraleuropeiska länderna nu ingår i vår värdegemenskap i EU.
(Applåder)
Som ordförande för min grupp utsatte jag Nicefördraget för kritisk granskning här i parlamentet. Jag sa följande i december 2000: ”Vad vi behöver är ytterligare reformer. Vi behöver ett stort konvent som kan ta EU:s framtid under övervägande.” Det gläder mig att denna syn delades av vår grupp och sedan av nästan alla här i parlamentet.
Mot denna bakgrund finns det ett antal saker som jag skulle vilja åstadkomma tillsammans med er. Europa måste bli ett medborgarnas Europa. Vi måste vinna över folk till vårt stora projekt - att ena vår kontinent samtidigt som våra folk behåller sin identitet - och det är en uppgift vi alla måste bidra till genom att arbeta på ett övertygande sätt. Det finns behov av ytterligare förbättring av samarbetet med de nationella parlamenten, men inte bara på nationell nivå, för EU bärs också upp av våra regioner, städer och kommuner, och där finns det också behov av ett tillitsfullt samarbete. Vi är inte varandras motståndare, utan vi arbetar tillsammans mot ett gemensamt mål - vår kontinents enande.
Jag vill på ett beslutsamt sätt bidra till att göra konstitutionsfördragets innehåll till verklighet. Vår europeiska union har 500 miljoner invånare, och den är i behov av reformer. Vi måste kämpa - fredligt - för att få till stånd dessa reformer, och jag vill i det sammanhanget tillägga att vårt EU endast har en framtid om vi bekräftar våra värden. Det är därför de värden som vi har enats om i del II i konstitutionen är så viktiga, och tillsammans måste vi omsätta dem i praktiken.
Slutligen vill jag tillsammans med er bidra till dialogen mellan kulturer, framför allt med den arabiska och islamiska världen. Under de senaste fem eller sex åren har jag besökt sexton arabländer. Vi måste samarbeta bättre med dem. Vi vill ha partnerskap och - om det överhuvudtaget är möjligt - vänskap med den arabiska och muslimska världen, med utgångspunkt i våra övertygelser. Vi måste, med respekt för andras övertygelser, möta framtiden på ett fredligt sätt.
Jag kommer alltid att vara densamma som tidigare - en människorättskämpe. Vi har alltid varit kritiska mot Tjetjenien och de massakrer som ägt rum där, och det är som Förenta staternas vän jag säger att Guantánamo är oförenligt med vår europeiska rättsordning.
(Applåder)
Jag vill framföra mitt varma tack till gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater och dess ordförande Joseph Daul, och till socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet och dess ordförande Martin Schulz för deras stöd, och jag är också tacksam för stödet från liberalerna och demokraterna med sin ordförande Graham Watson och från gruppen Unionen för nationernas Europa och deras ordförande Brian Crowley samt för det stöd jag fått från andra ledamöter.
Jag vill framhålla min stora respekt för de övriga gruppordförandena som kandiderar till denna post. Tillsammans med er parlamentsledamöter vill jag arbeta för enandet av vår europeiska kontinent med samma engagemang som jag har visat sedan 1979. Jag lovar er att vara en rättvis och objektiv talman för parlamentet, och jag ber om ert förtroende.
(Applåder)
Francis Wurtz
(FR) Herr ordförande, mina damer och herrar! Hela min grupp, inklusive de av mina kolleger som är förhindrade att vara här i kammaren i dag, har uttryckt sitt stöd för min kandidatur. Varför? Vi har alltid sett valet av Europaparlamentets talman som en politisk handling av viss betydelse, och, som sådan, ett tillfälle då vi inte bör skyla över de politiska skillnaderna mellan oss utan tvärtom bekräfta dem högt och tydligt, åtminstone i första omgången om det också blir flera. Detta framstår som särskilt sant den här gången, när valperiodens andra hälft kommer att präglas av debatten om EU:s framtid. I det sammanhanget förespråkar Hans-Gert Poettering konsekvent och entydigt en viss syn på EU som de flesta konservativa och liberala ledamöter och medlemmar av gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater och gruppen Unionen för nationernas Europa verkligen kan identifiera sig med.
Det bör erkännas att jag för min del, lika konsekvent och entydigt som Hans-Gert Poettering, här i parlamentet förespråkar en annan syn på EU som skulle kunna ses som ett alternativ till det vi kallar det liberala Europa.
Om jag skulle definiera detta i stora drag skulle jag ta upp fem områden. För det första har vi den sociala dimensionen. Vi måste sluta att ställa en social modell mot en annan - modeller som systematiskt naggar flera generationers sociala landvinningar i kanten. Sedan finns det också en ekologisk dimension. Vi måste motstå den allt starkare frestelsen att i konkurrenskraftens namn slå ned blicken i en öppen ekonomisk verklighet. Vi har också den dimension som gäller ömsesidigt stöd. Vi måste undanröja alla former av utestängning, ta till alla redskap vi förfogar över i kampen mot orättvisor i fråga om utveckling och vända Fästning Europa ryggen. Framför allt finns det sedan en demokratisk dimension. Vi måste uppmuntra kritiskt tänkande, våga låta folk tala och gå med på att ifrågasätta det som behöver ifrågasättas. Slutligen har vi den globala dimensionen. Vi måste uppbåda all vår kraft för att förändra de internationella förbindelserna. Vi måste gå samman för att motsätta oss kriget i Irak och kämpa för en rättvis fred i de palestinska områdena och ett genuint partnerskap med Afrika. Våra förbindelser med Förenta staterna måste präglas av principen att vi är allierade, inte harmoniserade, nationer.
Jag kandiderar helt enkelt för att ge ledamöter som identifierar sig med denna önskan om förändring och detta krav på kritiskt övervägande av den rådande sociala modellen en möjlighet att uttrycka sin mening. Demokrati handlar om att godta majoritetens beslut, och det råder ingen tvekan om att Hans-Gert Poettering kommer att bli Europaparlamentets nästa talman och den som företräder oss alla. Demokrati handlar också om respekt för enskilda. Jag vill än en gång här i kammaren säga att jag på alla sätt vill berömma Hans-Gert Poettering för den lojalitet och samarbetsvilja han visat i talmanskonferensen, där vi har suttit tillsammans i sju och ett halvt år.
Demokrati handlar dock i första hand om att debattera idéer, och om en liten stund kommer detta att illustreras i form av en klar och tydlig omröstning som speglar våra övertygelser. Vi delar alla ett politiskt ansvar. Det är därför jag för min del inte känt behov av att driva något slags valkampanj. Var och en av oss måste axla vårt ansvar med öppna ögon.
Ordföranden
Jag vill tacka de fyra talarna för deras anföranden och för att de inte överskred sin talartid.
