
(1) 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
– Eurooppa-neuvoston kertomuksesta ja komission julkilausumasta Brysselissä 12. ja 13.� joulukuuta� 2003 pidetystä Eurooppa-neuvostosta
– neuvoston ja komission julkilausumista Brysselissä 12.� ja 13.� joulukuuta� 2003 pidetystä hallitustenvälistä konferenssia käsitelleestä valtionpäämiesten ja hallitusten päämiesten kokouksesta
– neuvoston puheenjohtajan julkilausuma Italian puheenjohtajakaudesta.
Aivan aluksi haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja esittää teille lyhyen selvityksen huippukokouksesta ja hallitustenvälisestä konferenssista sekä tarkastella tämän parlamentin puolesta esiin ottamiani kysymyksiä. Näin saatte ennen varsinaisen keskustelun alkua käsityksen siitä, mitä meillä oli sanottavanamme.
Eurooppa-neuvoston kokouksessa tehdystä työstä minun on sanottava, että lyhyessä ajassa saatiin aikaan todella paljon ja että varsin monilla aloilla edistyttiin huomattavasti. Tässä yhteydessä erityisen myönteistä oli myös se, miten puheenjohtajavaltio Italia toimi parlamentin valiokuntien kanssa yhteistyössä monilla eri aloilla.
Parlamentin viime aikoina antamien päätöslauselmien mukaisesti olin erityisesti tyytyväinen päätelmiin EU:n transatlanttisista suhteista, mutta huomautin, että nimenomaan transatlanttisia suhteita tiivistettäessä – mikä on päätelmien tavoitteena – vilpitön ystävyytemme Yhdysvaltojen kanssa ei saa johtaa siihen, että vilpitön huolemme Guantánamo Baysta jää huomiotta. Tältä osin puhuin parlamentin puolesta.
Kioton pöytäkirjasta muistutin, että samaan aikaan kokouksemme kanssa Milanossa oli käynnissä YK:n järjestämä kokous. Venäjä näyttää edelleen olevan valmis allekirjoittamaan Kioton pöytäkirjan. Meidän eurooppalaisten näkökulmasta on ensiarvoisen tärkeää, että Venäjä tekee näin ja että pöytäkirjasta tulee lainvoimainen. Nähdäkseni komission ja tulevan puheenjohtajavaltion olisi varmistettava selväpiirteisin aloittein, että tulevina kuukausina me, jotka luotamme Kioton pöytäkirjaan, pyrimme saattamaan prosessin tyydyttävään päätökseen tiivistämällä suhteitamme Venäjään. Tämän huomautuksen esitin myös kuluneena viikonloppuna.
Tänään keskustelemme hallitustenvälisestä konferenssista laajemmin, ja odotankin tämän keskustelun ja päätöslauselmamme ohjaavan näkemyksiäni. Hallitustenvälisessä konferenssissa puhuessani otin esiin kaksi erityistä parlamentaarista huolenaihetta.
Ensimmäinen niistä oli Euroopan unionin toiminnan rahoitus ja talousarviomenettely. Huomautin varsin selkein äänenpainoin, että Euroopan parlamentti antaa tukensa valmistelukunnassa aikaansaaduille tasapainoisille ratkaisuille, jotka koskevat eri toimielinten tehtäviä talousarvion suunnittelussa. Tein selkoa valmistelukunnan ehdottaman menettelyn piirteistä ja siellä saavutetun tasapainon ulottuvuudesta.
Selitin, että Euroopan parlamentti torjuu täysin ajatuksen Ecofin-neuvoston puuttumisesta talousarviomenettelyyn sekä pitää sitä perusteettomana, tarpeettomana ja mahdottomana hyväksyä.
Selitin, että Ecofin-neuvosto hyökkäsi näin paitsi valmistelukunnan päätelmiä myös vuonna� 1975 tehtyä talousarviosopimusta vastaan ja että institutionaaliselta kannalta kyseessä oli itse asiassa askel taaksepäin.
Huomautin, että kuluneella ajanjaksolla parlamentti on noudattanut huomattavan kurinalaista menopolitiikkaa. Parlamenttia varmasti kiinnostaa tietää – koska tämä on yhteinen aikaansaannoksemme – että parlamentilla on takanaan jo 15� vuoden kokemus talousarvion suunnittelusta, koska rahoitusnäkymiä koskeva toimielinten välinen sopimus neuvoston kanssa allekirjoitettiin vuonna� 1988. Tällä ajanjaksolla neuvosto on korottanut harkinnanvaraisin lisäyksin harkinnanvaraisia menoja kaikkiaan 33� miljardia euroa. Parlamentin harkinnanvaraiset lisäykset ovat vuorostaan olleet 21� miljoonaa euroa. Talousarviota pyrkii suhteellisesti venyttämään siis pikemminkin neuvosto kuin parlamentti, eikä parlamenttiin saisikaan kohdistaa väitteitä, joiden mukaan se ei pysty huolehtimaan sille annetuista tehtävistä vastuullisesti.
Lopuksi pyysin parlamentin puolesta hallitustenvälistä konferenssia varmistamaan, ettei parlamenttia käytettäisi jonkinlaisena viime hetken pelinappulana ja ettei parlamentin jäsenmäärää lisättäisi piittaamatta siitä, että se tekisi toiminnastamme tehotonta. Parlamentti ei ole mikään maailmanlaajuisena kumileimasimena toimiva Euroopan kansojen kongressi, vaan sillä on tärkeitä talousarvioon ja lainsäädäntään liittyviä tehtäviä. Parlamentille on asetettava jäsenten enimmäismäärä, ja meidän on noudatettava niitä valmistelukunnan vahvistamia edustajanpaikkojen jakoperiaatteita. Nämä näkökohdat esitin parlamentin nimissä hallitustenväliselle konferenssille.
Lopuksi huomauttaisin viime viikonlopun tuloksesta, että hallitustenvälisen konferenssin päättyminen epäsopuun oli kiistatta takaisku. Tämä takaisku ei kuitenkaan välttämättä merkitse katastrofia. Vaikka sopuun ei päästykään viime viikonloppuna, sopuun pääseminen on edelleen aivan yhtä tärkeää. Tilanne kertoo yhteisen haasteemme vaativuudesta. Vaikka keskeiset toimijat pääsivät yhteisymmärrykseen, yhteishenki ja halu päästä sovintoon olivat kateissa. Tästä kadosta me jouduimme maksamaan, ja tätä kaikkien keskeisten toimijoiden sovitteluhengen katoa meidän on pohdittava.
Yhdessä poliittisten ryhmien puheenjohtajien kanssa haluaisin, että parlamentin tämänpäiväisestä keskustelusta välittyisi selkeä viesti tulevalle puheenjohtajavaltiolle Irlannille. Odotan innokkaana tätä keskustelua ja sitä, millaisia seuraavaa työvaihetta koskevia viestejä Euroopan parlamentin pitäisi teidän mielestänne antaa tulevalle puheenjohtajavaltiolle.
Haluan tänä aamuna toivottaa tervetulleiksi neuvoston puheenjohtajan Berlusconin ja kertoa hänelle ja hänen kollegoilleen Franco Frattinille, Roberto� Antonionelle ja Rocco Buttiglionelle, miten tervetulleita he ovat. Haluan todeta uudelleen puheenjohtaja Berlusconin läsnä ollessa, että puheenjohtajavaltion tavanomaisessa työskentelyssä, parlamentin valiokuntien kanssa tehdyssä yhteistyössä, lainsäädäntötyössä ja yhteydenpidossa parlamentin suhteet puheenjohtajavaltio Italiaan ovat olleet erittäin hyvät ja myönteiset.
Berlusconi,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen täällä tänään esittelemässä Italian hallituksen työtä. Tämä hallitus on toiminut sekä Euroopan unionin neuvoston että hallitustenvälisen konferenssin puheenjohtajana tällä puolivuotiskaudella, joka nyt on lähestymässä loppuaan.
Konferenssissa Italia on aivan alusta alkaen pyrkinyt vastuuntuntoisesti saamaan aikaan yksimielisyyden laadukkaasta asiakirjasta, johon ei sisältyisi yhtäkään vesitettyä kompromissia – asiakirjasta, joka antaisi tulevaisuuden unionille mahdollisuuden toimia ja nousta kansainvälisesti johtavaan asemaan. Tähän sitoumukseen liittyi myös toive siitä, että laajentunut unioni saisi valmistelukunnan laatimaan luonnokseen perustuvan, todellisen perustuslain Thessalonikissa sovitussa aikataulussa ja siis ajoissa ensi kesäkuussa toimitettavia Euroopan parlamentin vaaleja ajatellen. Kuten tiedämme, yhteinen toiveemme siitä, että perustuslakineuvottelut olisi saatu päätökseen niiden 60� päivän aikana, jotka meillä oli käytettävissämme Rooman konferenssin alkamisen jälkeen, ei täyttynyt. Tämä tosiseikka on hyväksyttävä tyynesti, ilman dramatiikkaa ja keskinäisiä syytöksiä, mutta samalla meillä on oltava selkeä näkemys siitä, miten tästä eteenpäin toimitaan. Olemme noudattaneet täysin sitoumustamme, jonka mukaan torjumme sellaiset kompromissit ja sopimukset, joita kansalaisten olisi vaikea ymmärtää. Tähän velvoitteeseen puheenjohtajavaltio kohdisti huomionsa aivan tämän mutkikkaan neuvotteluprosessin alusta alkaen, koska mielestämme kansallisten parlamenttien ja Euroopan unionin toimielinten kannanotot, ennen kaikkea – kuten totesitte, arvoisa puhemies – teidän omanne, sekä puheenjohtaja Valéry Giscard d'Estaingin ja varapuheenjohtajien Giuliano Amaton ja Jean-Luc Dehaenen toimet näiden kannanottojen yhdistämiseksi asiakirjaksi, jonka pitäisi muodostaa perusta yksimieliselle sopimukselle, jotta heinäkuisen luonnoksen pääkohtien hyväksyminen ei viivästyisi enää lisää.
Hallitustenvälisen konferenssin muodollisessa avajaistilaisuudessa puheenjohtajavaltion aikomuksena oli painottaa näitä seikkoja Euroopan unionin jäsenvaltioiden, siihen liittyvien valtioiden ja ehdokasvaltioiden valtionpäämiesten ja hallitusten päämiesten sekä puhemies Coxin ja puheenjohtaja Prodin antamalla Rooman julistuksella. Olemme noudattaneet uskollisesti tätä lähestymistapaa koko neuvottelujen ajan ja sovittaneet yhteen toisaalta toiveen siitä, että valmistelukunnan laatima luonnos säilyisi mahdollisimman suurelta osin ennallaan, ja toisaalta velvollisuuden ottaa asianmukaisesti huomioon ne perustellut tarpeet, joita jäsenvaltioilla on ensisijaisina pitämissään kysymyksissä. .
Olemme työskennelleet näkyvästi ja avoimesti. Olemme ottaneet Euroopan parlamentin edustajat täysipainoisesti mukaan HVK:n työskentelyyn ja menneet näin aiempia hallitustenvälisiä konferensseja pitemmälle. Olemme myös varmistaneet, että kaikki neuvottelujen aikana esitetyt asiakirjat on julkistettu kokonaan ja että niihin on voinut tutustua.
Olemme onnistuneet ratkaisemaan miltei kaikki HVK:n osallistujien esittämät kysymykset ilman, että meidän on juurikaan tarvinnut luopua valmistelukunnan kunnianhimoisista tavoitteista. Tästä meidän on kiittäminen tätä vaikuttavaa, kärsivällistä ja huolellista työskentelyä, josta haluan julkisesti kiittää kaikkia osallistujia, ennen kaikkea ulkoministeri Franco Frattinia, joka istuu oikealla puolellani.
Konferenssin alustavissa keskusteluissa tutkimme yli 80:tä kiistakysymystä, joista jäsenvaltioilla oli eriäviä näkemyksiä, ja puhtaasti institutionaalista kysymystä lukuun ottamatta jokaiseen niistä löydettiin asianmukainen sovitteluratkaisu. Huomauttaisin lisäksi, että joissakin kysymyksissä ennen kaikkea aivan ratkaisevassa puolustuskysymyksessä HVK:ssa täydennettiin ja parannettiin valmistelukunnan luonnosta ja onnistuttiin määrittelemään pysyvä rakenneyhteistyö, joka on täysin sopusoinnussa atlanttisen kehyksen kanssa ja jossa otetaan huomioon joidenkin jäsenvaltioiden poliittiset tarpeet.
Tämä ratkaiseva askel eteenpäin otetaan unionin päätöksentekomenettelyjen mukaisesti soveltaen osallistavaa lähestymistapaa, jonka ansiosta jotkin valtiot voivat edetä toisia nopeammin. Lähestymistapa perustuu erityispöytäkirjaan niiden sotilaallisten voimavarojen sääntelystä, joita tällaiseen pysyvään rakenneyhteistyöhön osallistuminen vaatii.
Ensiksi on todettava, että tämä kohta vaikutti käytännössä hyvin ongelmalliselta. Onnistuimme pääsemään sovintoon täydessä sopusoinnussa Naton huippukokousten näkemysten kanssa, ja kuten tiedätte, kaikki ovat hyväksyneet ne kolme pilaria, joiden osalta kevään Eurooppa-neuvosto voi ryhtyä toimiin ja tehdä päätöksiä. Eurooppa-neuvoston on hyväksyttävä ensimmäinen pilari eli asetus rakenneyhteistyönperustamisesta ja sen käyttöönotosta. Toisen pilarin ansiosta kukin jäsenvaltio voi osallistua yhteistyöhön milloin tahansa. Kolmannessa pilarissa määrätään, ettei eurooppalaista puolustusta – jota tarvitaan antamaan Euroopalle riippumattomat toimivaltuudet ja arvokkuus ja jonka ansiosta se voi osallistua kaikkiin neuvotteluihin maailman muiden sotilaallisten valtojen kanssa� –� pidä nähdä Naton vastapainona, vaan sen on päinvastoin perustuttava yhteistyöhön Naton kanssa, koska on löydetty keinot, joilla Euroopan unionin sotilaallinen suunnittelu- ja komentoyksikkö voidaan rakentaa Naton operatiiviselle perustalle Euroopassa.
HVK:n viimeisessä kokouksessa piti näin ollen keskittyä tärkeisiin institutionaalisiin kysymyksiin, joita niiden erityisen suuren poliittisen herkkyyden vuoksi ei ollut mahdollista ratkaista aiemmissa neuvotteluissa. Viimeisessä kokouksessa oli siis tehtävä päätökset Euroopan parlamentin ja komission kokoonpanosta. Selvittämättä olivat myös jotkin neuvoston määräenemmistöäänestysten soveltamisalan laajentamiseen liittyvät kysymykset ja ennen kaikkea äänten laskentamenetelmä.
Viimeisimmissä kahdenvälisissä tapaamisissa, jotka puheenjohtajavaltio järjesti ripeässä tahdissa torstaina, perjantaina ja lauantaina päivällä ja yöllä, joidenkin näiden kysymysten ratkaiseminen näytti mahdolliselta, vaikkakin kaikki kokouksiin osallistuneet valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet katsoivat tarpeelliseksi huomauttaa, että tulevan unionin toimielinjärjestelmää olisi viime kädessä arvioitava kokonaisuutena yleisluonteisen ja kaikenkattavan sopimuksen avulla.
Sopu komission kokoonpanosta ja määräenemmistöäänestyksistä oli käden ulottuvilla. Arvoisa puhemies, parlamentin jäsenmäärästä ei käyty juuri lainkaan keskustelua: väestömäärältään pienemmät valtiot toivoivat yhtä lisäjäsentä eli neljän sijasta viittä, mihin kaikki muut valtiot suostuivat.
Kaikista ponnisteluistamme huolimatta määräenemmistöäänestystä koskevia näkemyksiä ei sen sijaan saatu lähennettyä riittävästi, ja tämän vuoksi päätimme kaikkia valtuuskuntia kuultuamme panna pisteen keskustelulle, joka olisi saattanut aiheuttaa konflikteja ja olisi parhaimmillaankin saattanut johtaa juuri sellaiseen vesitettyyn kompromissiin, jonka olimme jo alusta asti torjuneet. Todellisesta epäonnistumisesta olisi voitu puhua, jos olisimme laatineet vesitetyn sopimuksen, jolla ei olisi voitu varmistaa unionin asianmukaista toimivuutta tulevaisuudessa ja sen kykyä toimia kansainvälisissä yhteyksissä määrätietoisena poliittisena kokonaisuutena.
Tapaamisten päätteeksi kaikki kollegani ilmaisivat suuret kiitoksensa puheenjohtajavaltio Italian työlle työryhmälleni ja itselleni tämä oli luonnollisesti suuri ilon aihe mutta tärkeintä oli kuitenkin, että tuolloin huomasin voimakkaan halun olla heittämättä hukkaan arvokkaita tuloksia, jotka olimme kuluneiden kuukausien neuvotteluissa saaneet aikaan. Kohtia, joista päästiin yksimielisyyteen, oli toden totta 82. Tätä ennen kaikista näistä kohdista vielä neuvoteltiin ja monet niistä näyttivät jopa mahdottomilta ratkaista.
Näin ollen konferenssissa käydyissä neuvotteluista jäi käteen tuloksia jotka olivat kaikkien mielestä tärkeitä ja joita ei myöskään pitäisi mielestäni enää ottaa uudelleen käsiteltäviksi. Tästä syystä kaikissa neuvoston kokouksessa käytetyissä puheenvuoroissa suositeltiin, että konferenssin olisi seuraavaksi keskityttävä näkökohtiin, tai pikemminkin siihen yhteen näkökohtaan, josta ei ole vielä päästy sopuun. Meidän ei pitäisi avata uudelleen muita neuvottelukuja, jotka on saatu kovalla työllä päätökseen yhdessä kaikkien jäsenvaltioiden valtuuskuntien kanssa. 
Perustuslakiprosessia, joka saattaa valmistelukunnan käynnistämän suurhankkeen päätökseen, voidaan siis jatkaa ottamalla lähtökohdaksi konferenssin arvokkaat neuvottelutulokset, jotka kattavat miltei kaikki aiemmin kiistanalaiset kysymykset. Minun on kerrottava teille, että sopimuksen syntyminen oli todella lähellä. Myöhään perjantai-iltana sopimus näytti mahdolliselta, koska jotkin valtiot, jotka alkuvaiheessa näyttivät olevan joiltakin osin puolustavalla kannalla , omaksuivat paljon avoimemman lähestymistavan. Seuraavana aamuna otettiin kuitenkin askel taaksepäin, ja kaikkien valtuuskuntien johtajien keskinäisellä sopimuksella päätettiin, että kaikki tarvitsivat lisää aikaa. Jotkut jopa pyysivät mahdollisuutta kuulla kansallisten parlamenttiensa mielipidettä. Tässä tilanteessa, kun kaikki vielä olivat myönteisellä mielellä, päätimme siis lopettaa neuvottelut emmekä aloittaa keskustelua, joka olisi vain korostanut sopimuksen kaatumista. Kaikki ilmaisivat halukkuutensa jatkaa keskustelua, turvata tulokset, joille kaikki olivat antaneet suostumuksensa, ja antaa Euroopalle perustuslaki, jonka avulla Eurooppa voisi toimia asianmukaisesti, tehdä oikea-aikaisia päätöksiä ja toimia kansainvälisissä yhteyksissä paitsi taloudellisena myös poliittisena suurvaltana.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin nyt esitellä Italian puolivuotisen puheenjohtajakauden päättäneen Eurooppa-neuvoston tärkeimpiä tuloksia. Tämä tuottaa minulle erityistä tyydytystä paitsi siksi, että käsittelimme tärkeitä asioita, myös siksi, että tekemämme päätökset perustuvat vastuuta yhteisesti kantavien valtioiden tiiviiseen yhteistyöhön. Konkreettiset tulokset vaikuttavat Euroopan kansalaisten välittömiin etuihin ja kirkastavat Euroopan unionin ulkoista kuvaa. Näihin tuloksiin on voitu päästä komission kanssa tehdyn erinomaisen yhteistyön ansiosta – mistä haluan kiittää komissiota – ja niitä on työstetty avoimen ja rakentavan vuoropuhelun hengessä parlamentin kanssa, jolle haluan jälleen kerran osoittaa kiitokseni.
Haluaisin aloittaa nimenomaan talouskysymyksistä, joita tarkastelimme kehityksen vauhdittamiseksi, työllisyyden lisäämiseksi, Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn lujittamiseksi ja sisämarkkinoiden viimeistelemiseksi kaikilta osin. Ensinnäkin joulukuun Eurooppa-neuvostossa hyväksyttiin muodollisesti niin sanottu Euroopan kasvualoite, puheenjohtajavaltio Italian ehdottama hanke, jonka Ecofin-neuvosto ja komissio laativat Euroopan investointipankin (EIP) tukemina. Tällä teille tutulla aloitteella pyritään edistämään merkittävää investointiohjelmaa Euroopan laajuisten suurinfrastruktuurien aloilla, kuten liikenteessä, Euroopan laajuisissa energiaverkoissa ja televiestinnässä, sekä investointeja inhimilliseen pääomaan, toisin sanoen tutkimukseen, kehittämiseen, innovaatioon ja tekniikkaan.
Asetimme itsellemme kahtalaisen tavoitteen: näillä hankkeilla olisi luotava edellytykset sellaisten aineellisten ja aineettomien infrastruktuuriverkkojen parantamiselle, joiden tehtävänä on yhdistää Euroopan laajat markkinat ennen kaikkea laajentumisen vuoksi mutta myös siksi, että kokonaistalouskasvua voidaan vauhdittaa asianmukaisin taloudellisin tuin ja näin ollen lisätä työllisyyttä. Toivomme, että voimme käyttää sekä julkista rahoitusta – unionin talousarviosta ja osittain yksittäisiltä jäsenvaltioilta – että yksityisen sektorin rahoitusta, josta kiitos kuuluu ennen kaikkea Euroopan investointipankille, joka vastaa tärkeästä takaustehtävästä. Tältä osin haluaisin korostaa, että kyseessä on ensimmäinen Euroopan tasolla päätetty merkittävä talouspoliittinen hanke, joka tukee täysipainoisesti Lissabonin strategiaa ja on myös täysin sopusoinnussa vakaussopimuksen kanssa. Ei ole mitään syytä salata sitä tosiseikkaa, että nyt kun yhtenäisvaluutta on otettu käyttöön, unionin yksittäisillä valtioilla ei enää ole keinoja harjoittaa raha- tai talouspolitiikkaa. Emme voi devalvoida valuuttaamme tukeaksemme tuotantoamme ja vientiämme, emmekä voi edes keskipitkällä aikavälillä turvautua julkistalouden alijäämään täyttääksemme Maastrichtin sopimuksen kriteerit. Nämä oikeudet ja valtuudet, joita yksittäisillä valtioilla ei enää ole, on siis korvattava korkeamman tason valtuuksilla. Valitettavasti Euroopan pankkimme, Euroopan keskuspankin, tehtävänä on hillitä hintojen nousua, siis pitää inflaatio kurissa. Toisin sanoen sen tehtäviin ei kuulu talouden tukeminen, joka sitä vastoin on Yhdysvaltojen keskuspankin Federal Reserven tehtävä. Tämän vuoksi Euroopan on ryhdistäydyttävä ja annettava itselleen mahdollisuus ryhtyä toimiin taloutensa tukemiseksi.
Sisämarkkinoiden lujittamiseen ja kasvun vauhdittamiseen liittyy toinenkin hiukan yksityiskohtaisempi näkökohta eli sopu, johon pääsimme Euroopan laajuisten liikenneverkkojen – TEN-verkkojen – mukauttamisesta laajentuneessa Euroopassa. Tässä yhteydessä Eurooppa-neuvosto vahvisti sopimuksen päätöksestä kaksinkertaistaa – nykyisestä 10� prosentista 20:een – unionin talousarviosta maksettava rahoitus rajat ylittäviä osuuksia koskeville hankkeille. Tämä on erittäin merkittävä tulos sen kannalta, miten yksityistä rahoitusta voidaan saada laajamittaisten infrastruktuurihankkeiden käyttöön.
Eurooppa-neuvosto korosti, että tavaroiden vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi on tärkeää poistaa solien ja luonnonesteiden sekä pääväylien liikenneruuhkien aiheuttamat vaikeudet. Toivomme, että tältä pohjalta komissio voisi lähitulevaisuudessa arvioida määrällisesti, miten paljon solat ja luonnonesteet hankaloittavat yhtenäismarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Euroopan laajuisten verkkojen alalla on saatu tehdyksi äärimmäisen tärkeää työtä, koska Euroopan unionin tiet ja liikenneväylät – niin maantie- kuin rautatieyhteydetkin – 1.� toukokuuta unioniin liittyviin valtioihin ovat täysin puutteelliset. Muutama vuosi sitten laadittu Euroopan laajuisten verkkojen suunnitelma oli aivan välttämätöntä saattaa ajan tasalle, ja näin on nyt tehty. Huomauttaisin vielä, että olemme laatineet niin sanotun pikaisesti käynnistettävien hankkeiden luettelon. Haluaisin kuitenkin korostaa, ettei luettelo ole lopullinen vaan päinvastoin avoin, ja siihen voidaan ottaa mukaan kaikki toteuttamiskelpoiset hankkeet, jotka ovat valmiita esiteltäviksi sopimusten tekoa ja rahoituksen hakua varten.
Lissabonin tavoitteiden osalta olemme kohdistaneet päähuomion työllisyyteen ja kilpailukykyyn korostaaksemme jälleen kerran tarvetta jatkaa rakenneuudistuksia. Nämä uudistukset on käynnistetty jo joissakin jäsenvaltioissa, ja niihin sisältyy toimenpiteitä, jotka toisinaan merkitsevät lyhyen aikavälin uhrauksia ja aiheuttavat yhteiskunnalle kuluja mutta joiden avulla talouden elpyminen voidaan varmistaa. Tarkoitan työmarkkinoiden ja eläkejärjestelmien uudistuksia.
Työllisyyden alalla olemme arvioineet Wim Kokin johtaman työryhmän selvityksen ja siihen sisältyvät suositukset. Arvoisa puhemies, minun on pakko sanoa, että Wim Kok on tehnyt todella erinomaista työtä, ja tästä työstä näkyy hänen kokemuksensa niin ammattiyhdistysjohtajana kuin hallituksen päämiehenä. Me kaikki olemme hänelle kiitoksen velkaa: hän ei ole vain esittänyt ratkaisuja yleisiin ongelmiin vaan hänen työryhmänsä on lisäksi tarkastellut tarkoin yksittäisten maiden tilanteita ja esittänyt kullekin niistä suosituksia toimenpiteistä, joita se pitää tarpeellisina. Voin sanoa, että kotimaani osalta työryhmän selvitys osuu aivan nappiin. Juuri tätä selvitystä tarkasteltiin hiukan ennen Eurooppa-neuvoston kokousta järjestetyssä ylimääräisessä sosiaaliasioiden huippukokouksessa, jossa toimin puheenjohtajana ja johon osallistuivat ammattiyhdistykset ja ammattiliitot. Kokouksessa tuli esiin työmarkkinaosapuolten yhteinen halu panna Euroopan työllisyysstrategiaa täytäntöön aiempaa joustavammassa ympäristössä ja nostaa inhimillisen pääoman arvoa.
Kilpailukyvyn osalta Eurooppa-neuvosto pani merkille kuluneella puolivuotiskaudella saavutetun edistyksen, joka on suurelta osin vastannut Euroopan yritysten ja elinkeinonharjoittajien odotuksia. Tässä yhteydessä haluan selvittää yhden asian: Viime kuussa minulla oli mahdollisuus osallistua Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön UNICE:n järjestämään konferenssiin Brysselissä. Konferenssissa symbolina käytettiin Jonathan Swiftin luomaa jättiläistä Gulliveria, jota lilliputit pitivät vankinaan. Kuvan tarkoituksena oli viestittää yksittäisten valtioiden ja Euroopan unionin poliittisille edustajille, että unionin talous on ikään kuin liian monin nyörein sidottu jättiläinen� –� näillä nyöreillä teollisuusväki tarkoittaa liiallisia asetuksia, direktiivejä ja lakeja, jotka estävät niitä kilpailemasta täysipainoisesti muun maailman talouksien kanssa.
Meidän on pohdittava tätä seikkaa asianmukaisesti, koska unionin taloudessa ovat meneillään vaikeat ajat, ja pelkään tilanteen heikkenevän entisestään, koska unionia pitävät otteessaan toisaalta Yhdysvaltojen talous, joka kasvaa ripeästi presidentti Bushin hallituksen myöntämien 350� miljardin dollarin tukien ansiosta ja jota pitävät vireänä ennen kaikkea koko läntisen maailman alhaisimmat verokannat, ja toisaalta Kaukoidän talous, joka on miltei täyden anarkian vallassa – minkäänlaisia sääntöjä ei noudateta sen enempää työntekijöiden kuin ympäristönkään suhteen, ja verovalvonta on täysin olematonta.
Euroopan yrittäjät olivat mielissään kilpailukykyneuvoston perustamisesta. Sen tehtävänä on arvioida, miten viranomaisten ja unionin toimielinten toimenpiteet vaikuttavat yritystemme kilpailukykyyn. Meidän kaikkien on pidettävä mielessä tämä ulottuvuus, jos emme halua taloutemme menettävän kilpailukykyään muihin talouksiin nähden.
Haluaisin nostaa esiin myös yhteisymmärryksen, johon äskettäin päästiin julkisia ostotarjouksia koskevasta direktiiviehdotuksesta. Kyseessä on erittäin merkittävä poliittinen sopimus, joka saattaa päätökseen miltei 15� vuoden neuvottelut. Sopimuksen ansiosta voimme nyt todeta auttaneemme määrittelemään yhden sisämarkkinoiden loppuunsaattamisen kannalta keskeisen tekijän. Tässä yhteydessä minun on kiitettävä Italian ministeriä Rocco Buttiglionea, joka sai sopimuksen aikaan. Paljon on kuitenkin vielä tehtävä, jotta Euroopassa toimiville yrityksille voidaan taata lainsäädäntöön ja työmarkkinatilanteeseen liittyvät yleisluonteiset edellytykset, joilla voidaan varmistaa niiden todellinen kilpailukyky maailmanmarkkinoilla. Tätä tärkeää hanketta on jatkettava tulevina kuukausina, ja se on virallistettava kevään Eurooppa-neuvostossa.
Tästä pääsemmekin turvallisuuteen. Puheenjohtajavaltio Italian tavoitteena on ollut tuoda yhteisön toimielimet lähemmäksi kansalaisten todellisia tarpeita ja intressejä, ja se on pyrkinyt lujittamaan unionin kansalaisten turvallisuutta tietoisena siitä, että kansalaiset arvioivat unionin toiminnan tehokkuutta nimenomaan turvallisuuden perusteella, koska se koskettaa meidän kaikkien arkipäivää. Kautemme keskeisiä teemoja on ollut yhteisten strategioiden laadinta muuttovirtojen hallintaan. Ensinnäkin "yhteisten ulkorajojen" käsitettä on lujitettu lisää, ja tässä mielessä Eurooppa-neuvosto on pannut merkille sopimuksen rajavalvonnasta vastaavan yhteisön erillisviraston keskeisistä piirteistä. Päätös viraston perustamisesta on tehty, ja komission lupausten mukaan virasto voi aloittaa toimintansa 1.� tammikuuta� 2005.
Eurooppa-neuvosto on myös ottanut huomioon sen, että puheenjohtajavaltion ehdotuksesta on hyväksytty merirajojen kautta tapahtuvaa maahanmuuttoa koskeva erityinen toimenpideohjelma, joka on konkreettinen osoitus siitä, miten suuresti Euroopan unionin on huolestunut laittomien maahanmuuttajien usein traagisista yrityksistä päästä unionin rannikolle. Näiden yritysten seuraukset ovat usein todella katastrofaaliset. Tältäkin osin meidän on tiedotettava Euroopan parlamentille Välimerta ympäröivien viiden eurooppalaisen ja viiden pohjoisafrikkalaisen valtion kokouksesta, johon myös puheenjohtajavaltio ja komissio osallistuivat. Pohjois-Afrikan maiden kautta kulkee koko ajan suurempia muuttovirtoja, joita nämä maat pitävät aikaamme kuuluvana ilmiönä. Niiden kansalaiset kulkevat Afrikasta Eurooppaan, jonka he näkevät maanpäällisenä paratiisina. Kun näitä maita pyydettiin tekemään kahdenvälisiä sopimuksia yksittäisten Euroopan valtioiden kanssa, ne toivat esiin halukkuutensa osallistua yhteistyöhön, jonka avulla niiden rannikoilta tapahtuvaa maastamuuttoa voitaisiin hallita. Tässä "viiden ja viiden" maan kokouksessa Afrikan maat kuitenkin vaativat meiltä tiiviimpää paneutumista asiaan ja tietenkin vaativat meitä kantamaan ne huomattavat taloudelliset kustannukset, joita niille tästä Euroopan unionia hyödyttävästä toiminnasta aiheutuu. Neuvosto onkin pyytänyt komissiota tarkastelemaan asiaa ja esittämään ratkaisuja.
Puheenjohtajavaltio on kiinnittänyt asianmukaisesti huomiota laillisten maahanmuuttajien vastaanottamiseen ja kotouttamiseen samoin kuin kansainvälistä suojelua tarvitsevien henkilöiden kysymykseen. Odotamme erityisesti komission selvitystä laillisen ja laittoman maahanmuuton suhteesta. Tässä tutkimuksessa on myös tarkoitus käsitellä siirtolaiskiintiöiden käyttöönottoa unionissa. Olemme kuitenkin panneet merkille turvapaikka-asioissa tapahtuneen edistyksen, vaikka valitettavasti onkin todettava, ettei kahdesta käsitellystä direktiivistä ole päästy sopimukseen toivomallamme tavalla. Toinen niistä liittyy vähimmäisvaatimuksiin, toinen pakolaisaseman ja toissijaisen suojelun edunsaajan määrittelyyn.
Muuttovirtojen tehokkaan hallinnan on lisäksi oltava sopusoinnussa alkuperä- ja kauttakulkumaina olevien kolmansien maiden kanssa tehtävän tuloksekkaan yhteistyön kanssa. Tätä varten olemme vieneet eteenpäin prosessia, jonka tavoitteena on sisällyttää maahanmuuttokysymykset kaikilta osin unionin ulkosuhdepolitiikkaan. Olemme panneet merkille mekanismin, jolla arvioidaan kolmansien maiden toimenpiteitä laittoman maahanmuuton torjumiseksi. Tätä mekanismia vaadittiin Thessalonikin huippukokouksessa, ja siitä päästiin hyvin nopeasti toimielintenväliseen sopimukseen Euroopan parlamentin kanssa. Se toteutetaan asetuksella, jolla perustettavasta ohjelmasta annetaan kolmansille maille taloudellista ja teknistä tukea siirtolaisuuden ja turvapaikan aloilla. Ohjelmasta myönnetään tälle herkälle alalle 250� miljoonan euroa lisää määrärahoja tulevaa viisivuotiskautta varten. Tämä on ensi askel pyrittäessä lisäämään huomattavasti maahanmuuton alan määrärahoja seuraavissa rahoitusnäkymissä.
Niin ikään maahanmuuton alaan mutta selvästi myös kansalaisten turvallisuuteen ja terrorismin torjuntaan liittyy myös se, että Eurooppa-neuvosto pani merkille sopimuksen biometristen tietojen sisällyttämisestä viisumeihin ja oleskelulupiin. Lähitulevaisuudessa tämä innovaatio ulotetaan myös yhteisön kansalaisten passeihin.
Huomattavia tuloksia on saatu myös huumausaineiden väärinkäytön torjunnassa. Erityisesti haluaisin mainita poliittisen sopimuksen huumausainekaupan torjuntaa koskevasta puitepäätöksestä tähän sopimukseen päästiin puheenjohtajan kärsivällisen sovittelun ansiosta. Eurooppa-neuvosto on korostanut uskontojen välisen vuoropuhelun merkitystä. Puheenjohtajavaltio Italia järjesti asiasta lokakuussa Roomassa erityiskonferenssin, jossa sitä tarkasteltiin unionin maahanmuuttajayhteisöjen kotouttamista ja yleisemmin kansainvälistä ymmärtämystä ja yhteistyötä tukevana välineenä. Länsimaiden ja islamin, kristittyjen ja islaminuskoisten, välinen suhde nousee esiin aina tavatessamme Arabiliiton valtioita. Tämän asian parissa meidän on työskenneltävä uutterasti, sillä arabien joukossa on yhä vähemmistöjä, jotka näkevät tässä haasteen, joka on otettava vastaan millä hinnalla hyvänsä. Mitään huonompaa vaihtoehtoa ei voisi olla. Tämän vuoksi meidän on kaikin keinoin pyrittävä luomaan aito, jatkuva, pysyvä ja kauaskantoinen vuoropuhelu lännen ja islaminuskoisten maiden välille. Huomauttaisin lisäksi, että valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet ovat muodollisesti ilmaisseet vastustavansa tinkimättä kaikkia ääriuskonnollisuuden ja suvaitsemattomuuden muotoja sekä tuominneet selvästi ja yksiselitteisesti terrorismin ja kaikki muut väkivallan ilmenemismuodot samoin kuin kaikki antisemitismin muodot.
Eurooppa-neuvosto on myös hyväksynyt Euroopan turvallisuusstrategian – Javier Solanan ja hänen työryhmänsä laatiman erinomaisen asiakirjan, jossa tarkastellaan unioniin kohdistuvia turvallisuusuhkia ja niihin puuttumista. Tältä pohjalta meidän pitäisi pystyä parantamaan väliintulovalmiuksiamme niin konfliktineston kuin kriisinhallinnankin alalla. Lisäksi Eurooppa-neuvosto on pannut merkille yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) kehittämisessä saavutetun edistyksen. Ensisijainen tavoitteemme on edelleen voimavarojen parantaminen, ja tässä yhteydessä erityisen tärkeänä on pidettävä päätöstä perustaa unioniin virasto, joka keskittyy nimenomaan uusien sotilaallisten voimavarojen kehittämiseen ja hankintaan. Tätä taustaa vasten merkittävänä voidaan pitää Eurooppa-neuvoston päätöstä hyväksyä puheenjohtajavaltion ehdotus, joka perustuu yhteistyökumppaneiden kanssa käytyihin keskusteluihin ja jonka mukaan unionin suunnitteluvoimavaroja vahvistetaan menettelyillä, jotka ovat sopusoinnissa Naton toimenkuvan ja "Berliini Plus" -järjestelyjen kanssa. Tämän päätöksen ansiosta asia, joka vielä pari kuukautta sitten aiheutti Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä pahaa eripuraa, on nyt saatu myönteiseen päätökseen toimielinmenettelyissä.
Lopuksi haluaisin mainita, että Brysselin huippukokouksessa sovittiin kymmenen unionin viraston sijoituspaikasta. Asia oli ollut pöydällä noin kahden vuoden ajan. Sopimus oli tulosta huippukokousta edeltäneiden kuukausien diplomaattisesta valmistelutyöstä, ja sen ansiosta voimme nyt turvata levollisemmin mielin toimintaedellytykset näille eri puolille unionia sijoitettaville virastoille, jotka täydentävät unionin toimielinten työtä monilla tärkeillä aloilla. Puheenjohtajavaltio Italia on aiheesta ylpeä tästä merkittävästä sopimuksesta, jota sopii korostaa sitäkin enemmän, koska se saavutettiin vaikeissa oloissa, joita samaan aikaan käydyt vaikeat neuvottelut perustuslaillisesta sopimuksesta eivät totisesti ainakaan helpottaneet.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Brysselin Eurooppa-neuvosto pidettiin vain pari kuukautta ennen liittymissopimuksen voimaantuloa. Näyttää yhä ilmeisemmältä, että vuoden 2004 laajentumisesta tulee kertakaikkinen menestys, joka osoittaa valtionpäämiesten ja hallitusten päämiesten Kööpenhaminassa joulukuussa� 2002 tekemien päätösten viisauden. Panimme merkille, että Euroopan unioniin liittyvät valtiot saattavat edelleen yhteisön koko säännöstöä osaksi kansallista lainsäädäntöään, ja olen varma, että ne ovat 1.� toukokuuta� 2004 mennessä valmiita kantamaan täysjäsenyydestä aiheutuvan vastuun. Komission äskettäin antamissa strategia-asiakirjoissa vahvistetaan kiistatta, että Bulgaria ja Romania ovat edistyneet liittymisvalmisteluissaan merkittävästi. Nämä kaksi maata ovat nyt valmiita ottamaan liittymistä edeltävät ratkaisevat askeleet. Eurooppa-neuvosto on määritellyt aikataulun, jossa on tarkat määräajat: neuvottelut saatetaan päätökseen vuonna� 2004, liittymissopimus allekirjoitetaan vuonna� 2005, ja liittyminen unioniin tapahtuu lopulta tammikuussa� 2007. Myös Turkki on saanut valmiiksi huomattavan osan institutionaalisista uudistuksistaan ja on edistynyt Kööpenhaminan poliittisten arviointiperusteiden täyttämisessä. Tämä myönteinen kehitys onkin otettu asianmukaisesti huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmissä. Lisäksi olemme antaneet Turkille suosituksemme ja kannustaneet sitä jatkamaan tällä tiellä, ja toisaalta olemme myös osoittaneet aloja, joihin maan hallituksen olisi panostettava erityisesti. Keskipitkän aikavälin tavoitteena on edelleen Turkin asianmukaisten liittymisvalmistelujen jatkaminen siten, että Eurooppa-neuvosto voisi päättää liittymisestä vuoden kuluttua.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Eurooppa-neuvosto on myös kiinnittänyt valtavasti huomiota siihen, että Euroopan unionin suhteet sen yhteistyökumppaneihin, naapureihin ja muuhun maailmaan ovat kehittyneet merkittävästi kuluneen puolivuotiskauden aikana. Ennen kaikkea olemme panneet merkille merkittävän edistyksen Balkanin vakauttamis- ja assosiaatioprosessin tavoitteiden saavuttamisessa sekä puheenjohtajavaltio Italian merkittävän työn tällä alalla. Olemme jälleen todenneet, että Euroopan unioni tukee määrätietoisesti maiden tulevaisuutta osana Eurooppaa ja kehottaa niitä lujittamaan sitoutumistaan uudistuksiin ennen kaikkea aloilla, jotka ovat keskeisiä liittymisen kannalta. Yhtä tärkeinä pidettiin tuloksia, jotka tämän puolivuotiskauden aikana saatiin Euro–Välimeri-kumppanuuden yhteydessä ja ennen kaikkea Napolissa 2.� ja 3.� joulukuuta� 2003 pidetyssä ulkoministerikokouksessa. Haluaisin huomauttaa, että tuossa tilaisuudessa sovittiin Euro–Välimeri-alueen parlamentaarisen edustajakokouksen perustamisesta, sovittiin kulttuurien ja sivilisaatioiden välistä vuoropuhelua edistävän säätiön perustamisesta ja lisättiin EIP:n Euro–Välimeri-alueen rahoitusvälineen määrärahoja huomattavasti. Kaikkien toimenpiteiden päämääränä on perustaa varsinainen Euro–Välimeri-pankki, joka huolehtisi myös Afrikan maista tulevasta pääomasta.
Transatlanttiset suhteet ovat edelleen unionin ulkosuhteiden korvaamaton perusta. Eurooppa-neuvosto antoi asiasta erityisen julistuksen, jolla on suuri poliittinen merkitys. Lisäksi julistus päättää ajanjakson, joka säilyy muistoissamme yhtenä vaikeimmista Euroopan ja Yhdysvaltojen välisissä suhteissa. Julistuksen keskeisistä näkökohdista ottaisin esiin toteamuksen, jonka mukaan unionin ja Yhdysvaltojen välinen jatkuva ja tasavertaisuuteen perustuva vuoropuhelu on välttämätöntä ja ratkaisevan tärkeää, jotta maailmanlaajuisiin haasteisiin voidaan vastata onnistuneesti. Tämän vuoksi unionin on sitouduttava tiivistämään yhteistyötään Yhdysvaltojen kanssa muuntaakseen historiallisen suhteemme perustana olevan arvojen yhteisyyden toiminnan yhteisyydeksi. Yhteinen sitoumus terrorismin ja joukkotuhoaseiden leviämisen torjuntaan on tältä kannalta keskeisellä sijalla. Lisäksi YUTP:n sekä EU:n ja Naton strategisen kumppanuuden kehittäminen tekee koko transatlanttisesta yhteisöstä tehokkaamman.
Olemme myös korostaneet Venäjän-suhteidemme strategista arvoa ja sitä, miten tärkeää on kehittää Venäjän hallituksen kanssa laajapohjainen kumppanuus, jonka tarkoituksena on helpottaa ja edistää Venäjän yhdentymistä unionin toimielimiin.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unionin neuvoston eroavana puheenjohtajana haluaisin lausua teille viimeiseksi luottamuksen sanan. Voin toden totta vakuuttaa teille, että kaikki maat ovat puolustaneet hyväksyttäviä intressejään varteenotettavin perustein, ja erityisesti, ettei yksikään maa ole miltään osin torjunut yhteistä eurooppalaista intressiä. On normaalia, että nyt pidetään tauko, jonka aikana jäsenvaltiomme ja kansalaisemme voivat tarkastella keskustelun syventämistä, mutta olemme varmoja, että keskusteluja jatkettaessa lähtökohdaksi otetaan valmistelukunnan laatima luonnos sekä puheenjohtajavaltion ja kaikkien jäsenvaltioiden yhdessä aikaansaamat tulokset. Tulevina kuukausina kunkin jäsenvaltion on osaltaan edistettävä yhdentymisprosessia, sillä unionihankkeen on pysyttävä yhtenäisenä ja osallistavana, ja oikoteitä ja hajaannusta on vältettävä. Perustuslaillinen sopimus on päämäärä, joka taatusti saavutetaan. Tulevat puheenjohtajavaltiot kykenevät teidän ja tulevan Euroopan parlamentin tukemina varmasti saavuttamaan tämän päämäärän, ja jo toteutetut toimet ja saavutetut tulokset ovat tässä merkittävänä tukena.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, lopuksi kiitän teitä siitä, että olette niin aktiivisesti vastanneet pyyntööni ja toimineet tiiviissä yhteistyössä hallitustenvälisen konferenssin työn joka vaiheessa. Olen luovuttanut tehtyjen sopimusten tekstit puheenjohtajavaltio Irlannille, ja toivon sille mitä parhainta menestystä meidän kaikkien tavoitteleman suuren Euroopan rakentamisessa.
Prodi,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, pian päättyvä puolivuotiskausi on ollut täynnä tapahtumia ja hankkeita. Muistanette, että 2.� heinäkuuta� 2003 pidetyssä avajaisistunnossa luettelin 13� lainsäädäntöehdotusta, joiden hyväksymistä komissio toivoi vuoden loppuun mennessä. Olen erittäin iloinen huomatessani, että puheenjohtajavaltio Italian ponnistelujen ansiosta viidestä tärkeästä luettelon kohdasta on päästy sopuun. Tarkoitan ennen kaikkea muutettua direktiiviä muuntogeenisten organismien jäljitettävyydestä ja Euroopan avaruusviraston kanssa tehtävää puitesopimusta, joka antaa merkittävän sysäyksen unionin avaruuspolitiikan kehittämiseen. Muita puolivuotiskauden merkittäviä saavutuksia ovat yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan perustaminen ja julkisia hankintoja koskevien sääntöjen käyttöönotto, joista kumpikin hyväksytään virallisesti ensi vuonna. Lisäksi poliittinen sopimus julkisista ostotarjouksista, joita parlamentti käsittelee tällä istuntojaksolla, alkaa hahmottua selkeästi.
Puheenjohtajavaltio Italia on kantanut soihtua vastuuntuntoisesti ja osoittanut hienoa yhteistyöhalukkuutta, mistä komissio on kiitollinen. Tästä ja sinnikkäistä ponnisteluista haluan julkisesti kiittää maan hallituksen poliittisia johtajia ja koko työryhmää – niin Italian eri instituutioissa kuin Brysselin pysyvässä edustustossakin työskenteleviä henkilöitä.
Puolivuotiskauden viimeinen tapahtuma oli Brysselissä viime lauantaina päättynyt valtionpäämiesten ja hallitusten päämiesten huippukokous. Kansalaisten mielenkiinto kohdistui ensi sijassa aiheellisesti hallitustenvälistä konferenssia koskeviin kokouksen osiin, mutta emme saa unohtaa kokouksessa käsiteltyjä muita tärkeitä kysymyksiä, jotka ratkaistiin onnistuneesti.
Omasta mielestäni tärkein aihe on tietenkin Euroopan kasvualoite, jonka neuvosto hyväksyi yksimielisesti. Kyseinen aloite on Euroopan talouden vireyttämiseen tähtäävän yleisluonteisen toimenpidesuunnitelman näkyvin osa. Neuvoston hyväksymiin toimenpiteisiin sisältyy nimittäin toimenpiteitä kilpailukykymme lujittamiseksi ja työpaikkojen luomisen tukemiseksi. Hyvät parlamentin jäsenet, talouden elpymisen tarjoamaan tilaisuuteen on tartuttava nyt, jotta voimme elävöittää Lissabonin strategiaa, joka on edelleen keskeisellä sijalla pyrittäessä varmistamaan kestävä kasvu kaikkialla Euroopassa.
Lisäksi olen tyytyväinen, että neuvostossa päästiin sopimukseen unionin seitsemästä uudesta virastosta, jotka käsittelevät liikenneturvallisuutta ilmailun, rautateiden ja merenkulun turvallisuutta – elintarviketurvaa, kalataloutta, kemikaaleja sekä tartuntatautien ehkäisyä ja valvontaa. Haluan korostaa, että komissiolla on ollut tähän tulokseen johtaneessa neljän vuoden työrupeamassa keskeinen osa. Erityisen tyydyttävän tuloksesta tekee se, että neuvottelut ovat olleet alusta asti työläät. Tehtävä oli vaikea ja vaati työtä kulissien takana, mutta komissio ei ikinä epäillyt, etteikö se onnistuisi hankkeessaan. Virastoista syntynyt sopu on erityisen tärkeä kahdesta syystä. Ensinnäkin se tarjoaa yhteisörakenteille aiempaa joustavamman ja tehokkaamman mallin, joka tuo unionin yhä lähemmäksi kansalaisia. Toiseksi se perustuu kattavaan lähestymistapaan, jossa yksittäisten valtioiden intressit sovitetaan yhteen. Ellei näitä intressejä yhtenäistetä, ne voivat hankaloittaa yhteisten intressien tavoittelua tai estää sen.
Käsittelen seuraavaksi Brysselin huippukokouksen toista pääaihetta. Olen suruissani ja pettynyt, ettei Euroopan unionin perustuslakia hyväksytty. Palatkaamme ajassa kaksi vuotta taaksepäin Laekenin Eurooppa-neuvostoon ja palauttakaamme mieliimme syyt, jotka johtivat tuolloin annettuihin historiallisiin päätelmiin. Päätelmät olivat vastaus tarpeeseen, jota kaikki tuolloin tunsivat: unionin oli saatava yhtenäisempi ja paremmin jäsennelty toimielinkehys. Jäsenvaltiot sopivat tuolloin kolmesta keskeisestä näkökohdasta. Ensinnäkin kuuluisan Nizzan yön jälkeen kävi selväksi, että toimielintemme toimivuutta oli parannettava. Toiseksi lainsäädäntö- ja toimielinjärjestelmäämme oli järkeistettävä. Vuosikymmenten aikana ne olivat mutkistuneet niin paljon, että unionin toimintatapojen ja menettelyjen johdonmukaisuus oli heikentynyt. Kolmanneksi Euroopan kansalaiset oli saatava paremmin mukaan Euroopan yhdentymiseen.
Laekenin kokouksen suuri keksintö oli valmistelukunta, unionimme historian kunnianhimoisin ja demokraattisin instituutiohanke. Panostimme hankkeeseen vuosikausien työn ja kokosimme saman katon alle 105� edustajaa Euroopan demokraattisista elimistä: kansallisista parlamenteista ja hallituksista, Euroopan parlamentista ja komissiosta. Valmistelukunta teki erinomaista työtä. Työskenneltyään 18� kuukautta se esitteli perustuslakiluonnoksen, joka mielestämme soveltui erinomaisesti hallitustenvälisen konferenssin työstettäväksi.
Kuten olemme toistuvasti todenneet, vain joitakin tekstin kohtia oli tarpeen tarkistaa, koska olimme vakuuttuneita kuten olemme edelleen että tekstissä on saatu aikaan herkkä tasapaino Euroopan unionin ja sen toiminnan perustana olevaa järjestelmää varten. Keskeisissä kysymyksissä valmistelukunnan työ oli erinomaista. Mielessäni on perusoikeuskirja, määräenemmistöäänestysten soveltamismenetelmä ja poliittisten tehtävien jako. Mielessäni on myös Euroopan parlamentin keskeisempi rooli: perustuslakiluonnoksessa parlamentille annetaan vihdoinkin kattavammat päätöksentekovaltuudet Euroopan unionin talousarviosta päätettäessä. Muissa kysymyksissä, kuten perustuslain muuttamismenettelyissä, aika ei vain riittänyt. Perustuslakiluonnoksesta toteaisin enää sen, että käytännössä tekstiin sisältyi jo periaate siitä, että kullakin jäsenvaltiolla on oma jäsen komissiossa. Käytännön järjestelyt eivät olleet tyydyttäviä, mutta nämä kysymykset ratkaistiin hallitustenvälisen konferenssin jälkeen.
Kaikkien lähtökohtien tavoin valmistelukunnan laatiman luonnoksen tarkoituksena oli viedä meidät eteenpäin, mutta jotkin jäsenvaltiot käyttivät sitä viedäkseen meitä taaksepäin. Hyvät parlamentin jäsenet, juuri tästä syystä ilmaisen teille tänään murheeni ja pettymykseni. Viime viikolla Euroopan yhdentymishanke pantiin jäihin, ja me kaikki menetimme hienon tilaisuuden. Seuraukset eivät kuitenkaan ole katastrofaaliset, jos kykenemme määrätietoisesti jatkamaan valmistelukunnan osoittamalla tiellä. Laekenin julkistuksessa mainitut ongelmat ovat edelleen ratkaisematta, ja perustekstinä on edelleen valmistelukunnan laatima teksti. Vaikka ei olekaan mitään mieltä osoittaa ketään sormella ja syyllistää jonkin jäsenvaltion valtuuskuntaa, minun on korostettava, ettemme pysty muokkaamaan toimielimiämme, jos edistystä arvioidaan ainoastaan sillä perusteella, miten tehokkaasti päätöksenteko voidaan estää. Se ei ole meidän roolimme, eikä se ole komission eikä parlamentin rooli. Brysselin kokouksen umpikuja tarkoittaa, ettei neuvosto kokonaisuutena onnistunut pääsemään yksimielisyyteen yhtenäisestä ehdotuksesta.
Hyvät parlamentin jäsenet, ei kuitenkaan riitä, että otamme syyn yhdessä niskoillemme. Meidän on nyt selitettävä kansalaisille, miten voimme parhaiten turvata heidän tulevaisuutensa. Yksin vai yhdessä? Jakautuneina vai yhtenäisinä? Ongelmaan on vain yksi vastaus: meidän ei tarvitse muuta kuin avata silmämme. Laekenin julistuksen mukaisesti uskon edelleen, ettei ratkaisua löydetä yhdistämällä erilaisia veto-oikeuksia vaan lähentämällä intressejä ja ehdotuksia. Veto-oikeus ei ole demokraattisen tahdon ilmaus, eivätkä toimielimemme voi kiertää demokratian sääntöjä.
Hyvät kuulijat, etsimme parhaillaan yhteistä ratkaisua, ja ymmärrän, että tämä on kovin vaikeaa, kun sovinto niin monista tärkeistä asioista vielä puuttuu. Olen kuitenkin vakuuttunut, että ratkaisu löytyy ajan mittaan ja maltillisesti toimien. Toivonkin, että tulevat Eurooppa-neuvostot jatkavat perustuslakikysymyksen käsittelyä realistisessa aikataulussa ja tarkastelevat asiaa kattavasta näkökulmasta, jonka me ehkä viime kuukausina olemme kadottaneet.
Meidän kaikkien on osoitettava rohkeutta ja mielikuvitusta, ominaisuuksia, joita tärkeissä poliittisissa päätöksissä tarvitaan. Brysselin huippukokouksesta on kulunut vasta pari päivää. Täydellistä vastausta on vielä liian aikaista ja ehkä jopa ylimielistäkin antaa. Ilmeinen velvollisuutemme on kuitenkin pohtia tapahtunutta ja miettiä, miten toimia tästä eteenpäin. Jotkut kaavailevat mallia, jossa pioneerimaiden etuvartio valmistelisi maaperää tiiviimmälle yhteistyölle ja toimisi perustana lujemmalle ja tiiviimmin yhdentyneelle unionille, joka olisi avoin kaikille. Tämänkaltaiset ratkaisut ovat osa Euroopan yhdentymisen perinnettä, ja jos katsomme taaksepäin, huomaamme, että tällaisiin ratkaisuihin päädytään ennen kaikkea silloin, kun asiat ovat hankalimmillaan ja mutkikkaimmillaan. Nyt me olemme tällaisessa kriisitilanteessa, ja tämän vuoksi meidän on oltava rohkeita, vastuuntuntoisia ja kaukonäköisiä, kun alamme pohtia tulevaisuuttamme.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluan päättää tämän lyhyen puheeni vilpittömään vetoomukseen. Toivon, että yhtenäisen Euroopan ensimmäisessä perustuslaissa voitaisiin hyödyntää poliittista viisauttanne, kaukonäköisyyttänne ja kokemuksianne. Tiedän, että täällä parlamentissa on monia, joiden mielestä Euroopan unioni on ainoa asianmukainen vastaus historian ja politiikan asettamiin haasteisiin. Te olette kansalaistemme suorilla vaaleilla valitsemia edustajia, joten heidän näkemyksensä ovat teille varsin tuttuja, ja näin ollen te tiedätte heidän olevan täysin tietoisia siitä, ettei Euroopan unioni ole mikään vaikeatajuinen ihanne eikä päähänpisto vaan historian sanelema välttämättömyys. Tarkastelkaapa vain tilannetta Eurooppaa laajemmasta näkökulmasta: kiinalaisen, intialaisen ja amerikkalaisen näkökulmasta maanosamme yksittäiset valtiot sekoittuvat ja sulautuvat toisiinsa, ja Eurooppa ymmärretään yhä enemmän yhdeksi kokonaisuudeksi. Kääntäkääpä vain katseenne oman aikakautemme tuolle puolen: historian näkökulmasta koko maanosan yhdentyminen on yksittäisten valtioiden ainoa keino selvitä.
Ainoastaan Eurooppa voi antaa meille voimaa vaalia ja kehittää kulttuureitamme sekä alueellisia ja paikallisia perinteitämme, joista olemme niin ylpeitä. Jos emme kaikki yhdessä asetu rinta rinnan puolustamaan tätä unionia, jota olemme alkaneet rakentaa puoli vuosisataa sitten, menetämme itsenäisyytemme ja kansainväliset vaikutusmahdollisuutemme. Häviäjäksi tässä jäisi Euroopan unioni, mutta eniten häviäisivät jäsenvaltiot ja kansalaisemme, ja me kaikki jäisimme pakostakin syrjään historian kehityksestä.
Poettering (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, haluaisin sanoa Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmään kuuluvien kollegojeni puolesta, ettei 13.� joulukuuta� 2003 ollut hyvä päivä Euroopalle. Olemme pettyneitä, mutta pettymyksemme ja pimeyden keskellä näkyy valoakin, sillä 13.� joulukuuta 2003 saimme kuulla, että Aachenin kaupungin Kaarle Suuri -palkinto annetaan Euroopan parlamentin puhemiehelle, mikä on kunnianosoitus myös Euroopan parlamentille. Tämä osoittaa, että meillä on liittolaisia voimakkaan, demokraattisen ja toimintakykyisen Euroopan rakentamisessa. Arvoisa puhemies, onnittelumme tästä tunnustuksesta.
Hallitustenvälisen konferenssin epäonnistumisen ei tarvitse tarkoittaa perustuslain epäonnistumista. Sanon Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta seuraavaa: me ilmoitamme päättäväisesti ilman epäilyksen häivääkään, että haluamme eurooppalaisen perustuslain ja haluamme sen mahdollisimman nopeasti, koska muutoin Euroopalla ei ole 2000-luvulla tulevaisuutta.
Haluamme Euroopan perustuslain, koska 450� miljoonan kansalaisen – ja ehkä pian useammankin – yhteisössä se on ainoa perusta, jota takaa rauhan ja edistyksen 2000-luvulla. Tarvitsemme perustuslain, jonka ansiosta yhteiskuntamme ongelmat voidaan ratkaista lain nojalla. Tarvitsemme Euroopan perustuslain, jonka avulla voimme puolustaa eurooppalaisia arvojamme maailmassa. Ei ole epäilystäkään siitä, että haluamme yhteisöoikeuteen perustuvan Euroopan perustuslain. Nousemme itsepintaisesti vastustamaan kaikkia yrityksiä, joiden tavoitteena on palauttaa pelkkä hallitustenvälinen yhteistyö tai muodostaa maanosaamme keskenään kilpailevia valta-akseleita.
Haluaisin kiittää puheenjohtajavaltio Italiaa ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaa siitä, että onnistuitte saamaan aikaan sovun 82� kohdasta, kuten totesitte. Vetoan kaikkiin johtavassa asemassa oleviin, jottemme enää uudelleen avaisi tätä pakettia vaan keskittyisimme niihin muutamiin kysymyksiin, joista vielä kiistellään. Mikään Euroopan hallituksista ei yksin ole oikeassa. Emme suostu osallistumaan syyttelyyn, sillä jos tällaiseen ryhdytään, on varsin pian myönnettävä, että olemme miltei kaikki syypäitä siihen, ettei Brysselissä päästy tuloksiin. Tätä vastuuta ei voida sälyttää yksinomaan kahden tai kolmen maan harteille, sillä nyt tarvitaan kaikkien hyvää tahtoa.
Tarvitsemme kompromissia. Halukkuus kompromisseihin on aina ollut Euroopan tunnusomainen piirre. Kompromissi on nimittäin ilmaus hyvästä yhteisestä tahdostamme, se on ilmaus keskinäisestä luottamuksestamme ja osoitus tahdostamme kohdata tulevaisuus yhdessä. Haluan sanoa täysin selvästi, että jos jokin hallitus kuvittelee – puhun nyt täysin teoreettisesti – voivansa loitota Euroopan solidaarisuudesta ja ajaa yksinomaan kansallisia etujaan, ja jos jokin hallitus toimii näin tulevaisuudessa, se sulkee itse itsensä eurooppalaisten solidaarisuuden ulkopuolelle. Solidaarisuus ei ole yksisuuntaista, vaan se sitoo kaikkia, ja tämän vuoksi solidaarisuuden harjoittaminen on myös kansallisten intressien mukaista, koska eurooppalaisesta solidaarisuudesta kieltäytyneille kansoille ei jää lopulta mitään sananvaltaa Euroopassa.
Olemme kuulleet viime aikoina puhuttavan Euroopan ytimestä. Miten tämän ytimen on tarkoitus toimia? Euroopan ydin ei ole mikään ratkaisu, koska ne muutamat harvat maat eivät kuitenkaan ole samaa mieltä samoista kysymyksistä. Valuuttakysymyksissä muodostuu yksi ryhmä, puolustuskysymyksissä toinen ja ympäristökysymyksissä vielä kolmas. Tämän vuoksi ytimien Eurooppa ei ole ratkaisu. Meidän on kuljettava yhdessä kohti Euroopan tulevaisuutta.
Pyydän kaikkia etsimään tätä tietä yhdessä. Kansalaisten huoli ilmenee heidän esittämistään kysymyksistä: juuri tänä aamuna tunnettu eurooppalainen toimittaja kyseli minulta, onko euro vielä olemassa kymmenen vuoden kuluttua. Hyvät kollegat, puolustakaamme saavutuksiamme älkäämme asettako kyseenalaiseksi sitä, mitä Euroopassa on jo saavutettu. Nyt meidän on tosiaankin pysähdyttävä hetkeksi ja kerättävä voimia. Totean kuitenkin myös, että meidän olisi nyt otettava huomioon, että Eurooppa tarvitsee selkeän perustan perustuslain muodossa. Meidän ei pitäisi puhua vielä Euroopan unionin tulevista laajentumisista, jotka voivat saattaa koko Euroopan yhdentymishankkeen entistä vakavammin kyseenalaiseksi.
Lopuksi haluaisin vielä kerran kiittää puheenjohtajavaltio Italiaa hyvästä tahdosta. Tiedämme toki, miten vaikeassa tilanteessa Eurooppa on, mutta jos meillä ei ole tahtoa viedä asioita eteenpäin valmistelukunnassa saavutettujen tulosten pohjalta, vahingot kohdistuvat tosiaankin Eurooppaan. Tulevana torstaina ja perjantaina olemmekin sitten Dublinissa, ja toivon, että puheenjohtajavaltio Irlanti tekee ensiksi kaikkensa selvittääkseen yksittäisten hallitusten näkemykset, jotta ulkoministerit voivat sitten päästä tuloksiin, joiden perusteella voidaan ajan myötä järjestää unionin huippukokous Euroopan perustuslain antamiseksi. Tämä on kaikkien meidän yhteisellä vastuulla.
Tänään ei ole syytösten aika, vaan Euroopan vaikeasta tilanteesta huolimatta meidän on tänään uskottava Eurooppaan ja jatkettava sen kehittämistä kärsivällisesti mutta samalla riittävän innokkaasti. Ryhmämme uskoo vahvasti, että Euroopasta tulee menestys. Siihen tarvitsemme Euroopan perustuslakia. 
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, aloittaessanne toimikautenne neuvoston puheenjohtajana totesitte olevanne huolissanne Tokion jalkapallo-ottelusta, ja tuolloin jalkapallojoukkue AC� Milan pääsi rangaistuspotkukilpailuun. Te ette pelannut edes toista puoliaikaa, ja tulokset ovat nähtävillä.
Näin on tapahtunut siitä huolimatta, että puheenjohtajavaltio Italia on hoitanut tehtävänsä vastuullisesti ja asiantuntevasti, ja haluan julkisesti kiittää ministeri Frattinia ja valtiosihteeri Antonionea heidän työstään.
Ryhmäni on syvästi pahoillaan hallitustenvälisen konferenssin tuloksista ja siitä, ettei tätä voitu hyväksyä, mikä saattaa ajaa meidät eksistentiaaliseen kriisiin, jos asiaan ei reagoida poliittisesti. Mielestämme meidän on elvytettävä yhteisöhenki ja päätettävä asioista yhdessä yhdistämällä intressimme ja toimimalla solidaarisesti sen sijaan, että yritämme estää päätöksenteon. Sanon tämän erityisen tunteikkaasti, koska kotimaani on aina ollut Euroopan rakentamisen eturintamassa, mutta nyt se on jäänyt jälkijoukkoon.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, lisäksi toteamuksenne – mielestäni se pitää merkitä pöytäkirjaan – jonka mukaan 95� prosenttia perustuslaista on sellaista, josta ei enää keskustella vaan joka on osa yhteisön säännöstöä. Minusta tämä on tärkeä tieto. Mitä tulee loppujen 5� prosentin ratkaisemiseen, Nizzassa kävi ilmi, ettei ongelmaa saada ratkaistua yhdessä yössä neuvottelemalla ja tinkimällä, ja tästä saatiin nyt uusi osoitus. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämän vuoksi esitän teille kysymyksen. Valmistelukunnasta ei päätetty Nizzassa, vaan sovimme siitä Laekenissa. Valmistelukunta on laatinut tämän tekstin. Kannatatteko sitä, että otamme jälleen käyttöön avoimen ja demokraattisen menetelmän – jota valmistelukunnassa noudatettiin – vai uskotteko, että ongelma voidaan ratkaista valvomalla jokin toinen yö, esimerkiksi ensi yö? Mielestäni lähestymistapamme on oltava tältä osin hyvin selkeä. Tämän tähden on myös tärkeää, että puheenjohtajavaltio Irlanti ottaa viestikapulan vastaan.
Kiinnitin huomiota etenkin siihen, että suhtauduitte erityisen kriittisesti talouden tämänhetkiseen tilanteeseen, mikä on ymmärrettävää. Sanomanne nojalla olisi perusteltua ottaa uudelleen käsittelyyn ajatus taloushallinnosta. Puhuitte Gulliverista, ja vaikka pidänkin kovin Jonathan Swiftistä, minusta esimerkki ei istu tähän yhteyteen. Me emme tuo mieleen Gulliveria vaan Italo Calvinon meillä on puolikas, Euroopan keskuspankki, mutta meillä ei ole taloudellista vastuutahoa. Oletteko valmis ehdottamaan perustuslakiin muutosta ja uudistamaan vakaussopimusta siten, että me eurooppalaiset saamme lisää voimaa? Mielestäni tämä on tärkeä kysymys, johon meidän on vastattava.
Lisäksi haluan todeta ryhmäni – ja uskoakseni koko parlamentin – puolesta, että olemme valmiit jatkamaan töitä perustuslain hyväksymiseksi. Valmiina on 95� prosenttia. Nyt on tärkeää saada aikaan Magna Charta, joka on aivan välttämätön tulevaisuutemme ja laajentumisen kannalta.
Watson (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin liberaalit odottivat aika paljon enemmän puheenjohtajavaltiolta, joka vaalii uljaita eurooppalaisia perinteitä. Kuuden lyhyen kuukauden aikana puheenjohtajavaltio on horjuttanut vehkeilyillään vakaussopimusta, osoittanut halveksuntaa Euroopan unionin Venäjän-politiikkaa kohtaan ja loukannut Kanadaa.
Neuvoston puheenjohtaja tarjosi meille 40-minuuttisen esitelmän virkakautensa saavutuksista. Miltei väistämättömältä näyttää kuitenkin päätelmä, että Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja on epäonnistunut henkilökohtaisesti puheenjohtajakauden ja hallitustenvälisen konferenssin hoidossa. "Paperinpala" puheenjohtaja Berlusconin taskussa osoittautui tahrimaksi lautasliinaksi, johon oli raapustettu pari huonoa vitsiä. Puheenjohtaja ei valmistautunut hallitustenväliseen konferenssin kunnolla. Hän viittasi kintaalla parlamentin varoituksille, joiden mukaan kompromissiehdotusten torjuminen johtaisi tällaiseen pattitilanteeseen.
Sillä aikaa kun amerikkalaiset saivat maailmanlaajuisen suosion kaivamalla Saddam Husseinin maakuopasta Irakissa, meidän johtajamme kaivoivat Brysselissä kuoppaan itsensä.
Onnistuakseen huippukokous olisi tarvinnut kahta seikkaa: suurten valtioiden poliittista tahtoa ja taitavaa diplomaattista johtajuutta. Kumpaakaan ei näkynyt.
HVK:n ei olisi tarvinnut epäonnistua, mutta niin tehtiin tietoisesti. Viisi valtiota sanoutui irti sovinnosta, jota kaikki tarvitsivat mutta jota yksikään ei halunnut tarpeeksi.
On toki parempi vaihtoehto saada aikaan hyvä sopimus hiukan myöhemmin kuin huono nyt. Päätöksen lykkäämisessä hamaan tulevaisuuteen on kuitenkin se vaara, ettei päätöstä tehdä ikinä, etenkin kun ratkottavana on työläs asialista, johon sisältyvät muun muassa neuvottelut seuraavista rahoitusnäkymistä ja Turkin jäsenyydestä sekä Espanjan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Italian vaalit.
Pikaisen jälkipuinnin päätyttyä HVK:n on siis jatkettava työtään, joka sen on saatava valmiiksi Irlannin puheenjohtajakaudella. Irlannilla on valtteinaan Bertie� Ahern, yksi Euroopan kokeneimmista neuvottelijoista, ja Euroopan parlamenttimme puhemies Pat� Cox, jota onnittelemme Kaarle Suuri -palkinnosta. Euroopan unionilla saattaa olla luvassa uusi alku. Ensimmäinen perustuslakimme ansaitsee kansalaiskeskustelun ja kansalaisten hyväksynnän, minkä vuoksi sen on oltava valmis ennen kesäkuussa� 2004 toimitettavia Euroopan parlamentin vaaleja.
Haluaisin korostaa, miten huolestuneita parlamentin liberaalidemokraatit ja muutkin jäsenet ovat. Mielestämme suuret jäsenvaltiot ajavat toimillaan Euroopan unionia kriisiin, joka saattaa vaarantaa unionimme demokraattisuuden.
Huippukokouksen päätelmät ovat niin ikään meille pettymys. Niissä ei mainita sanallakaan Guantánamo Bayta, vaikka parlamentti nimenomaisesti vaati johtajiltamme, että nämä turvaisivat poliittisten vankien oikeudet. Pöyristyttävää on, että päätelmissä ei mainita sanallakaan Venäjän vaaleja, joita ETYJ kuvaili "demokratisoitumiskehityksen taantumaksi".
Päätös ottaa Kiinan kansantasavalta mukaan Galileo-ohjelmaan on ilmeisesti vauhdittanut keskusteluja siitä, että yhteisön kielto myydä aseita maailman ainoalle merkittävälle kommunistidiktatuurille kumottaisiin.
Kaikissa näissä kysymyksissä neuvosto käyttäytyi ikään kuin se häpeäisi arvojamme – tai ikään kuin se ei piittaisi niistä vähääkään. 
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, huippukokouksen jälkeen pidetyssä lehdistötilaisuudessa te totesitte, että HVK:ta lukuun ottamatta Italian puheenjohtajakausi muistetaan "viime vuosien loistokkaimpana". Sopu viidestä komission puheenjohtajan mainitsemasta kysymyksestä on kuitenkin laiha tulos puheenjohtajavaltiolta, jolle asetettiin kovin suuret odotukset. Jos tämä oli loistelias menestys, minua kiinnostaisi tietää, mikä teidän mielestänne on sitten epäonnistuminen. Puheenjohtajavaltiolle asettamanne tavoite oli saada perustuslaki valmiiksi jouluun mennessä. Oman mittapuunne mukaan olette epäonnistunut.
Wurtz (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, viime syyskuun 3.� päivänä Valéry� Giscard d'Estaing esitteli tässä samassa paikassa meille luonnoksen Euroopan perustuslaiksi. Tuolloin kritisoin kärkevästi tätä tekstiä, jolla minun ja ryhmäni mielestä perustuslaillistetaan liberalistinen malli ja vakiinnutetaan Maastrichtin sopimuksen kiistanalaisin osa niin suuntaviivojen kuin toimielintenkin osalta. Nyt luonnos on pantu useiksi kuukausiksi jäihin. Jotkut ehkä ajattelevat, että olemme tästä jollakin tapaa hyvillämme. Itse en ole lähimainkaan.
Tähän on syynä ensiksikin se, ettei tämä epäonnistuminen hidasta Euroopan vääjäämätöntä liberalisoitumista. Se jatkuu yhdestä yksinkertaisesta syystä: tämä ei valitettavasti ollut se aihe, josta 25� hallitusta olivat eri mieltä. Aina puheenjohtaja Berlusconista Puolan pääministeriin asti jokainen korosti kilvan, miten miltei kaikista perustuslakiluonnoksen kohdista vallitsi yksimielisyys lukuun ottamatta neuvostossa noudatettavaa määräenemmistön laskentatapaa. Näin pöydälle jäivät kaikki ne ongelmat, jotka tuotiin painokkaasti esiin perustuslakiluonnoksen synnyttämässä voimistuvassa julkisessa keskustelussa, esimerkiksi hiljattain järjestetyssä Euroopan sosiaalifoorumissa. Tässä ei ole mitään aihetta iloon.
Tämän jälkeen oli luvassa valtapyrkimysten ja valtaunelmien masentava näytös, jossa ei missään vaiheessa punnittu politiikkaa, tavoitteita ja unionin arvoja koskevia vaihtoehtoja – ikään kuin kaikuna typerälle sutkaukselle "Nizza tai kuolema", jossa politiikasta tai vastuuntunnosta ei ole jälkeäkään. Tämä pitkien hampaiden ja lyhytnäköisten ajatusten Eurooppa, joka ei vastaa odotuksia eikä ota huomioon kaikkialla ilmeneviä turhautumisen merkkejä, on taivaan lahja kaikenkarvaisille populisteille ja kansankiihottajille. Sitä vastoin nämä laajentuneen Euroopan pieleen menneet alkutahdit voivat vaikuttaa tuhoisasti niihin, jotka pyrkivät aidosti kehittämään Eurooppaa. Heidän tavoitteensa poikkeavat nykyisten perustamissopimusten tavoitteista täysin, mutta ovat silti vahvoja.
Umpikuja nostaa uudelleen esiin iänikuiset puheet kovasta ytimestä. Rikkaat maat kaavailevat vähentävänsä kehitysmaille osoitettavia varoja ja ovat ylen tyytyväisiä saadessaan tämän tilaisuuden vetäytyä. Tällainen suuntaus, jossa vesitetään ajatus jäsenvaltioiden välisestä solidaarisuudesta, merkitsee kuoliniskua mille tahansa yhteisölle ja tekee totta yltiöliberalistien unelmoimasta vapaakauppa-alueesta.
Tällaista näkemystä me emme voi hyväksyä. Kyseessä on irvikuva tehostetusta yhteistyöstä sellaisten maiden välillä, jotka haluavat edetä nopeammin eivätkä odottaa mahdotonta 25� jäsenvaltion yksimielisyyttä, olipa sitten kyseessä edistyneempi yhteiskuntamalli tai itsenäisempi taikka hyökkäävämpi kansainvälinen politiikka. Tätä varten Eurooppa-neuvostolla pitäisi kuitenkin olla esitettävänään todellinen poliittinen eurooppalainen hanke. Tätä hanketta ei tosiasiassa kuitenkaan ole, ellei siksi sitten katsota mitä epämääräisintä eurooppalaista puolustusta, jota kärjistää unionin uusi strateginen doktriini, jonka pelkkä lukeminenkin karmii selkäpiitä. Tässä on ongelman ydin.
Eurooppa-neuvoston tapahtumien ja tulosten pitäisi saada epäröivät vakuuttuneiksi yhdestä seikasta: hanke, jonka Euroopan kansalaiset voisivat tuntea omakseen ja johon he voisivat paneutua koko tarmollaan, ei synny eikä voi ikinä syntyä itsestään valtionpäämiesten ja hallitusten päämiesten salakokouksessa, kun huomioon otetaan se, millaisia suuria muutoksia se edellyttää nykyisiin toimielimiin ja linjauksiin. Siihen ei riitä myöskään yksi valmistelukunta. Haaste on nyt kohdistettava nimenomaan kansalaisiin, jotka pyrkivät näihin tavoitteisiin, ja puolueisiin, jotka kansalaiset tuntevat omikseen. Mielestäni tällaista kunnianhimoa tarvitaan – nyt enemmän kuin koskaan – Eurooppa-politiikan seuraavan vaiheen muovaamiseen.
Frassoni (Verts/ALE ).
    Arvoisa puheenjohtaja, arvioidaksemme työtänne Eurooppa-neuvoston ruorissa riittää, että toteamme nyt, ettei unioni ole vahvempi eikä yhtenäisempi kuin puoli vuotta sitten, että hallituksenne toiminta Irakista käydyn kiistan aikana menetetyn yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi on ollut merkityksetöntä ja että lausuntonne Tšetšeniasta, se, ettette onnistuneet tekemään aloitetta kuolemanrangaistuksen kieltämisestä, sekä kritiikitön tukenne presidentti Bushin ja pääministeri Sharonin hallituksille ovat heikentäneet unionin jo ennestäänkin heikkoa uskottavuutta kansainvälisenä vaikuttajana. Lisäksi voisimme mainita ministeri Tremontin välinpitämättömän osallistumisen Ecofin-neuvoston pyrkimyksiin purkaa talousarviota koskevat sopimukset, joihin valmistelukunnassa päästiin, tai ministeri Lunardin törkeän käytöksen: hänhän ajaa unionin rahoitusta Euroopan laajuisille verkoille, joita hänen oma yrityksensä sitten mieluusti rakentaisi.
Sen sijaan Euroopan kansalaiset muistavat puheenjohtajakautenne ennen kaikkea siitä, ettei valmistelukunnan tekstistä onnistuttu pääsemään sopuun. Tulos on sama siitäkin huolimatta, että televisiokanavienne turvin saisitte vakuutettua italialaiset siitä, että kausi oli menestys, kun kerran onnistuitte saamaan elintarvikeviraston Parmaan ja saamaan aikaan sopimuksen� –� joka vielä kuitenkin on tekeillä – parin tunnelin ja hyödyttömän sillan rahoituksesta.
Ei tietenkään olisi reilua sanoa, että epäonnistumisen ainoita syitä olivat huolimaton valmistelu tai kahdenvälisissä tapaamisissa alun perin noudatettu lähestymistapa, jossa ei annettu mahdollisuutta täysistuntokeskustelulle ja estettiin ketään saamasta selkeää kuvaa salamyhkäisistä kompromissiehdotuksista ja siitä, kuka vastusti tai kannatti mitäkin. Olemme silti sitä mieltä – olemme siitä varmoja – että syntymässä ollut sopimus olisi saanut aikaan enemmän ongelmia kuin tämänhetkinen kriisi.
Kerronpa teille jotain muutakin: mielestäni emme voi tosissamme sanoa, että useimmista puheenjohtajavaltio Italian esittämistä 82� kohdasta vallitsisi tällä haavaa vakaa sopu. Useimpia näistä kohdista ei sitä paitsi voida hyväksyä, koska ne merkitsevät taantumaa paitsi valmistelukunnan esityksiin myös Nizzassa tehtyihin päätöksiin nähden. Pidittepä siitä tai ette, ainoa käsittelyssä oleva teksti on valmistelukunnan hyväksymä luonnos.
Tästä kriisistä voidaan syyttää muitakin kuin heikkoa puheenjohtajavaltiota tai Espanjan ja Puolan hallituksia. Syyllisiä on monia muitakin, kuten ne, jotka hylkäsivät kaksoisenemmistöäänestykset Nizzassa ja jotka nyt tuskin voivat esiintyä Euroopan poliittisina sankareina.
Otamme siis vastaan kriisin asettaman haasteen: se saattaa tulevaisuudessa johtaa parempaan perustuslakiin. Meidän on kuitenkin otettava huomioon, etteivät sen enempää vanhojen kuin uusienkaan unionin jäsenvaltioiden hallitukset kykene pääsemään yksimielisyyteen toteuttamiskelpoisesta Euroopan perustuslaista. Se on hyödytöntä: sitä ette voi tehdä omin neuvoin! Puheenjohtajavaltio Irlanti ei onnistu siinä, missä Italia kärsi tappion. Jotta Euroopalle voitaisiin antaa perustuslaki, te tarvitsette meitä, kansalaisianne, parlamenttejanne. Vain näin voitte estää sen, että yhtenäiseen ja laajentuneeseen Eurooppaan tähtäävä hanke piakkoin kaatuu katastrofaalisiin kiistoihin rahoitusnäkymistä tai jäsenvaltioiden suvereniteetista.
Perustuslakia ei ole menetetty; hallitukset eivät ole Euroopan mestareita, ja kun ne yrittävät niitä olla, ne sotkeutuvat kansallisiin kiistoihin. Meidän on jatkettava hanketta viipymättä ja estettävä se, että valmistelukunnan tekemä työ jätetään pölyttymään sillä verukkeella, että tarvitsemme aikaa ajatella tai täyttää velvoitteemme valitsijakuntaamme kohtaan. Hankkeen jatkamiseksi meidän on löydettävä liittolaisia sekä kansallisista parlamenteista että niistä hallituksista, jotka meidän tavoin ymmärtävät, että kriisi on ratkaistava pikaisesti, että luottamus unionihankkeeseen ja sen uskottavuus on palautettava ja että mahdollisuus käyttää veto-oikeutta toimielinuudistuksista päätettäessä poistetaan.
Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, valitettavasti ei ole selvää, kuuluuko Italia näihin liittolaisiin. Toivon teidän kertovan minulle, että näin on. Olkaa kuitenkin varuillanne: emme ole vielä valmiita alistumaan ajatukseen, että vasta äskettäin jälleenyhdistyneen Euroopan unionin pitäisi jo jakautua tai että sen edistystahdin olisi nyt määräydyttävä pienen valiojoukon intressien perusteella: mielestämme meidän pitäisi torjua kahden erilaisen ryhmän tai ryhmäkunnan muotoutuminen. Meidän on vastaisuudessakin pyrittävä elvyttämään sellaisen demokraattisen ja tehokkaan Euroopan unionin rakentamista, johon kaikki voivat samastua.
Ehkä Brysselissä sovinto oli tosiaankin lähellä. Jos näin on, voimme pyytää puheenjohtajavaltio Irlantia kutsumaan viipymättä koolle uuden valmistelukunnan, jotta saamme kirkkaassa päivänvalossa varmuuden siitä, voidaanko sopimukseen vielä päästä. Muussa tapauksessa suunnitelmana on oltava perustuslakiprosessin uudelleenkäynnistäminen Euroopan parlamentin vaalien jälkeen.
Muscardini (UEN ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää puheenjohtajavaltio Italiaa sen tekemästä työstä ajanjaksolla, joka on ollut vaikea sekä kansainvälisten tapahtumien että monia Euroopan kansoja, Italiaa ennen kaikkea, kohdanneiden tragedioiden tähden. Niiden henkilöiden muisto, jotka antoivat Irakissa henkensä vapauden ja demokratian puolesta, on jäänyt lähtemättömästi mieliimme, mutta poliittinen hankkeemme jatkuu.
Puheenjohtajavaltio Italia totesi, että yhteiskunnan ensisijaisena tehtävänä on rauhan turvaaminen� –� ja niin muodoin terrorismin ja tuhoavien voimien torjunta kautta linjan� –� ja kestävän hyvinvoinnin takaaminen kaikille kansalaisillemme ja kaikille maille, joiden kansalaiset elävät vaikeissa ja traagisissa oloissa nälän, köyhyyden tai heikon kehityksen taikka sortavien poliittisten järjestelmien vuoksi, kuten aivan liian usein tapahtuu.
Puheenjohtajavaltio korosti, että jos haluamme voimakkaamman, vapaamman, itsenäisemmän ja osallistavamman unionin, toimielimiä on välttämättä muutettava, eikä tätä saada aikaan vesitetyillä kompromisseilla. Unionin kansalaiset tarvitsevat selkeyttä ja tehokkuutta, ja neuvoston velvollisuutena on määritellä yksiselitteisesti se poliittinen, taloudellinen ja kulttuurinen tehtävä, joka unionilla on kansainvälisissä yhteyksissä oltava.
Terrorismia ei saada voitetuksi yksistään tavanomaisin keinoin ilman kansalaisten osallistumista. Markkinoiden maailmanlaajuistumisen tähden tarvitaan uusia rahoitus- ja taloussäännöksiä viime vuosisadalla annettujen vanhentuneiden säännösten tilalle. Yhteistyötä on elävöitettävä etenkin naapurialueidemme kanssa, ja tässä yhteydessä meidän on tarkasteltava uudelta kannalta maita, joiden kielet ja kulttuurit muistuttavat omiamme.
Arvoisa puhemies, haluaisin tuoda julki ja valmistelukunnan jäsenenä myös henkilökohtaiset pahoitteluni siitä, ettei uudesta perussopimuksesta päästy sopimukseen. Euroopan unioniin ei saa syntyä kaksiportaista ensimmäisen ja toisen luokan valtioiden järjestelmää eikä myöskään yksittäisiä dominoivia valtioita tai niiden liittoumia, jotka saavat unionin näyttämään kahtiajakautuneelta muun maailman silmissä.
Uusi perussopimus on välttämätön, ja kunkin jäsenvaltion on luovuttava varautuneisuudestaan, joka on poliittisen unionin este. Kansalaisille annetut lupaukset on täytettävä, ja olemme varmoja, että Italia antaa täyden tukensa puheenjohtajavaltio Irlannille, jotta se, mitä ei saavutettu eilen, voidaan saavuttaa mahdollisimman pian. Unionin 25� jäsenvaltion kansalaiset eivät halua liittovaltiomuotoista supervaltiota mutta eivät myöskään pelkästä vapaakauppa-alueesta koostuvaa unionia.
Abitbol (EDD ).
    Riita Irakista, epäonnistuminen Cancúnissa, arvovaltatappio Ruotsissa, vakaussopimuksen raunioituminen ja lopulta perustuslakifiasko. Vuosi� 2003 on ollut Euroopalle oikea !
Emme siis saa Euroopan perustuslakia, mutta ei huolen häivää: sitä ei kadu eikä taatusti edes huomaa yksikään eurooppalainen, niin kauas Eurooppa on nimittäin etääntynyt kansalaistensa sydämestä ja mielistä. Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, en aivan tiedä, ketä tästä ihmeestä saamme kiittää: espanjalaisiako vai puolalaisia vaiko, kuten täällä kuulee usein kuiskittavan, ranskalaisia, mutta mielestäni he tekivät viisaasti, koska kahdenkymmenenviiden jäsenvaltion Eurooppa ei selvästikään ole aikuinen, ja oli vähintäänkin ennenaikaista pyhittää sitä perustuslailla, joka on poliittisen ja demokraattisen kypsyyden ilmentymä. Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, antakaamme siis armoa Turkille ja miettikäämme tätä kysymystä vielä vuosisata tai kaksi taikka ehkä jopa pitempäänkin.
Mielestäni Brysselin pannukakku johtui pikemminkin yhteisön toimielinten, etupäässä Brysselin komission, korporativistisesta ajattelutavasta kuin siitä, että jotkin jäsenvaltiot asettuivat puolustamaan aiheellisia intressejään. Arvoisa puheenjohtaja Prodi, näin käy, kun Penelope Odysseuksen neuvojen vastaisesti purkaa ommeltaan eikä kudo. Voimme kuitenkin olla huoleti ja lohduttautua sillä, että vaikka meillä ei ole Euroopan perustuslakia, olemme voittaneet puolellemme Ranskan akatemian! 
Puhemies.
   Perustuslaista voi sitten tulla sen tavoin kuolematon!
Pannella (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, Euroopan unioni on toiminut samalla tavoin kuin se toimi Balkanin kriisin ja presidentti Milosevicin julmuuksien yhteydessä; samoin kuin unioni, jolla ei vielä tänäkään päivänä ole esittää Lähi-idästä muuta kuin unionin kaikkien ryhmien ja kuppikuntien lyhytnäköisiä kantoja.
Me kaikki epäonnistuimme perustuslaillisen sopimuksen laatimisessa, koska tälle ajalle ovat tunnusomaisia byrokratian paluu ja valheelliset kansallismieliset toiveet, jotka nyt ovat saaneet parlamentissa uutta ideologista painoarvoa.
Tämä ei ole Euroopan yhdysvallat, Altiero Spinellin Eurooppa eikä Ernesto Rossin Eurooppa – tämä ei ole Eurooppa, jota peräänantamattomat federalistit, liberalistit ja demokraatit hahmottelivat vankiloissa. Tämä ei ole myöskään Robert Schumanin tai Konrad Adenauerin Eurooppa. Jäsen Barón Crespo osui puheenvuorossaan täysin oikeaan. Tähän Eurooppaan jäsen Pasqua oli jokseenkin pettynyt, vaikka hän oli näkevinään presidentti Chiracin puheissa vanhoja pohjimmiltaan antieurooppalaisia ja antifederalistisia piirteitä. Arvoisa pääministeri, te olette saanut maksaa teeskennellystä sovittelustanne. Te kohtelitte Espanjan ja Puolan vähäisiä taloudellisia – mutta niin ymmärrettäviä – itsekkäitä huolia tasaveroisesti, mutta taivuitte sitten Ranskan jatkuvan, röyhkeän ja kansallismielisen kiristyksen edessä, Ranskan, joka on tottunut ainoana maana saamaan Euroopan unionista edes jotakin hyötyä. Nyt oli myös Ranskan aika alkaa maksaa, kuten me kaikki olemme maksaneet. No, arvoisa Italian pääministeri, te olette toden totta unohtanut, ette ole luottanut tarpeeksi niihin, jotka valmistelivat parlamentin vuosina 1982–1984 asettaman tien pikemminkin vankiloissa kuin loistokkaissa konferensseissa. Meidän on palattava tuohon aikaan, meidän parlamenttimme Eurooppaan, jossa parlamentin ensisijainen tehtävä on vapautua kahleistaan. Kuvaavaa tässä tilanteessa on, ettei meillä ole valtuuksia päättää edes siitä, milloin, missä ja miten kokoonnumme. Meidät pakotetaan kokoontumaan Strasbourgissa. Ennen kaikkea meidän olisi näytettävä esimerkkiä eurooppalaisille. Parlamentin jäseninä meidän on päätettävä istuntopaikastamme, jossa keskustelemme meitä koskettavista asioista.
Evans, Jonathan (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ensiksi kysyisin, epäonnistuiko HVK? Varmaankin tämä on vain osoitus siitä, mitä mieltä hallitukset ovat EU:n uuden perustuslain rakenteesta ja täytäntöönpanosta. Yksimielisyyden puute ilmentää jäsenvaltioiden todellisia näkemyseroja, jotka jätetään liian helposti sivuun, kuten ehkä on tapahtunut nimenomaan tässä keskustelussa.
Minusta pitäisi miettiä, miten aiomme päästä eteenpäin. Onko realistista olettaa, että asiassa edetään Irlannin puheenjohtajakaudella? Ruotsi arveli HVK:n lopussa, ettei tämä asia tulisi uudelleen neuvoston käsittelyyn ennen vuotta� 2005, ja muiden jäsenvaltioiden puheiden mukaan tähän menisi ainakin kaksi vuotta.
Haluan sanoa neuvoston puheenjohtajalle, että hänen kannattaisi jättää huomiotta valtaosa siitä, mitä täällä on sanottu, etenkin se, mitä liberaaliryhmän puheenjohtaja Watson sanoi. Jäsen Watson antoi hienon näytteen hurskastelutaidostaan käyttäen halpamaisia keinoja neuvoston puheenjohtajaa vastaan. Neuvoston puheenjohtajaa kiinnostanee tieto, että samaan aikaan kun hän perjantaina yritti saada HVK:ssa aikaan sovintoa, jäsen Watsonin nimi paistoi Rupert Murdochin kustantaman lehden etusivulla, jossa hän vaati, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa on järjestettävä kansanäänestys näiden perustuslakineuvottelujen tuloksista. Vain päivää aiemmin kaikki hänen ryhmänsä jäsenet olivat äänestäneet täällä parlamentissa kansanäänestystä vastaan. Juuri tällaista epäjohdonmukaisuuttahan me olemme tottuneet jäsen Watsonilta odottamaan.
On hyvä pohtia Euroopan sosialistisen puolueen puheenjohtajan ja Yhdistyneen kuningaskunnan entisen ulkoministerin Robin Cookin näkemystä siitä, miten nyt olisi edettävä. Hänen mukaansa Euroopassa olisi ehkä luovuttava tästä itsetutkistelevasta perustuslakikeskustelusta, koska siihen on kulunut liikaa aikaa ja voimia, ja sen sijaan olisi keskityttävä Euroopan kansalaisten kannalta tärkeisiin kysymyksiin, kuten työllisyyteen ja kasvuun, ympäristöasioihin, ihmisoikeuksiin ja elämän laatuun. Cookin mielestä meidän on päästävä lähemmäksi kansalaisia, joiden etuja ajamaan meidät on valittu. Nämä huomiot hän esitti Yhdistyneessä kuningaskunnassa BBC:n lähetyksessä. Saattaa olla, ettei hän esitä niitä, kun hän tulee puhumaan tänne jäsen Barón Crespon ryhmälle. Minusta on kuitenkin hyvä, että Cook kannattaa tätä lähestymistapaa, jota olen noudattanut miltei jokaisessa perustuslakikysymyksestä käymässämme keskustelussa.
Perustuslakiluonnokseen sisältyy paljon sellaista, josta olen eri mieltä. Nyt ei ole oikea aika ottaa näitä asioita uusintakäsittelyyn. Kaikkien meidän pitäisi kuitenkin päästä lähemmäksi niitä kysymyksiä, jotka ovat tärkeitä valitsijakunnallemme, ja muistutanpa tässä vielä kaikkia siitä, että kohtaamme tämän valitsijakunnan ensi vuoden kesäkuussa. 
Napolitano (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kuunnellessani neuvoston puheenjohtajan puhetta minulle tuli totta puhuen sellainen tunne, että hallitustenvälisen konferenssin epäonnistuminen oli koko lailla merkityksetön pikkuseikka tällä loistokkaalla puolivuotisella puheenjohtajakaudella.
Näinhän ei ole. Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta, jonka eilisiltaiseen kokoukseen osallistui lukuisia kansallisten parlamenttien edustajia, toi esiin yhteisen syvän pettymyksensä ja huolestuneisuutensa sekä totesi tekevänsä yhteisin tarmokkain toimin kaikkensa, jotta perustuslakiprosessia voitaisiin jatkaa ja jotta se voitaisiin saattaa asianmukaiseen päätökseen. Emme saa vähätellä tapahtunutta: emme saa lohduttautua toteamalla, että Euroopan yhteisö on kohdannut muitakin kriisejä ja selvinnyt niistä. Tällä kertaa, suuren laajentumisen alla, on todennäköistä, että unioniin ratkeaa syvä juopa. Tällä kertaa kaikkien maiden kansalaisten luottamus yhdentynyttä Eurooppaa kohtaan on todennäköisesti vakavassa kriisissä.
Eilen keskustelimme siitä, miten perustuslakiprosessin tiellä olevat esteet voitaisiin poistaa. Totta on, että kun perustuslain laadinta tai perussopimusten tarkistaminen lakkasi olemasta hallitusten yksinoikeus ja se siirrettiin unionin elimelle, johon osallistui myös kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin edustajia – siis valmistelukunnalle – työ eteni eurooppalaisessa hengessä, ja aikaan saatiin unionin yhteiseen etuun pohjaava sopimus. Kun prosessi siirrettiin takaisin hallitustenväliseen konferenssiin hallituksille, keskeisissä kysymyksissä etusijalle pääsivät yksittäisten valtioiden intressit ja jopa yksinomaan kansalliseen arvovaltaan liittyvät kysymykset.
Mitä voimme tehdä? Ensinnäkin se lähestymistapa, jonka te, puheenjohtaja Berlusconi, mainitsitte, on edelleen paikallaan. Perustuslakia ei saada syntymään vesitetyistä kompromisseista. Olisi kuitenkin hyvä ajatus selvittää, mitä puheenjohtajavaltio Italia tarkoitti "vesitetyllä kompromissilla". Mikä oli se varsinainen kompromissi, joka vältettiin? Oliko se paluu Nizzaan, Nizzan sopimuksen jättäminen ennalleen määräenemmistöäänestysten laskentajärjestelmän osalta? Olisi hyvä, jos eroava puheenjohtajavaltio Italia voisi kertoa meille tästä selvemmin sen sijaan, että se ylistää kaikkia HVK:hon osallistuneita. Toiseksi emme saa heittää hukkaan kaikkea, mitä viime kuukausien neuvotteluissa on saatu aikaan. Haluamme silti tietää, mitä ratkaisuja on löydetty 82� kohdalle, ja nämä ratkaisut on julkistettava, jotta näemme, mikä näiden ratkaisujen asiasisältö on. Yksi asia, josta on niin ikään keskusteltava lisää, ovat perussopimuksen muuttamismenettelyt.
Lopuksi toteaisin, että puheenjohtajavaltio Irlannille on annettu äärimmäisen niukat valtuudet. Viestimme on – kuten te, puhemies Cox, mainitsitte – että puheenjohtajavaltio Irlannin olisi tulkittava näitä valtuuksia laajemmin ja kattavammin sekä laajennettava kuulemisiaan siten, että valmistelukunnan neuvot ja kannanotot voitaisiin hyödyntää tehokkaasti. Puheenjohtaja Berlusconi, te olette päättänyt työnne, mutta Italian tehtävät eivät lopu tähän: yhtenä unionin perustajavaltioista sen on toimittava tässä kriittisessä tilanteessa määrätietoisena liikkeellepanevana voimana ja varmistettava, että yhdentymiskehitys jatkuu.
Duff (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, Brysselin HVK-pannukakussa turhauttavaa oli toden totta se, että jos Puolaa ei oteta lukuun, kestävän sovinnon syntyminen oli lähempänä kuin monella taholla on annettu ymmärtää. Nokkelalla sovittelulla on vielä mahdollista päästä merkittävään sopuun Valéry Giscard d'Estaingin ja valmistelukunnan aikaansaannoksista.
HVK:n epäonnistuminen lisää prosessin ja valmistelukunnan tulosten mielekkyyttä. Puheenjohtajavaltio Irlannin olisi toden totta pyrittävä saamaan HVK pikaisesti päätökseen. Onnistuakseen Irlanti tarvitsee tukea, ja parhaita neuvoja osaa antaa valmistelukunta, joka olisi kutsuttava tammikuussa uudelleen koolle tarkastelemaan 9.� joulukuuta julkaistua puheenjohtajavaltion kattavaa ehdotuspakettia.
Pääministeri Berlusconi sanoo, että paljosta on sovittu, mutta mistä tarkkaan ottaen? Siitäkö, että unionin rahoitusjärjestelmän olisi vietävä parlamentilta viimeinen sana talousarviosta? Sovittiinko kolmannen pilarin alalla, että suojalauseke poistaa määräenemmistöäänestykset ja yhteispäätösmenettelyn? Sovittiinko määräenemmistöäänestyksen käytöstä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa, kuten puheenjohtajavaltio ehdotti? Entä riittääkö yhden ainoan parlamentin vastustus halvauttamaan siirtymäväylälausekkeen? Parlamentilla on tarve ja oikeus saada vastaukset näihin täsmällisiin kysymyksiin. 
Bertinotti (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni on mahdotonta olla näkemättä, että meitä on kohdannut takaisku. Nyt pitäisi vain selvittää, millaisesta takaiskusta on kyse. Olen sitä mieltä, että kyseessä on valitsemanne rakennelman tappio. Keitä sitten tarkoitan "teillä"? Puheenjohtajavaltio Italiaa, perustuslain valmistelukuntaa ja HVK:ta. Te olette kutistaneet Euroopassa vallitsevan konfliktin kiistelyksi siitä, miten poliittinen unionin pitäisi olla – joko mahdollisimman tai vain riittävän poliittinen – lyhyesti sanottuna kiistaksi euromyönteisten ja eurokielteisten välillä. Näin tekemällä te häivytätte näkyvistä todellisen konfliktin ja dramatiikan, joka liittyy niihin valintoihin, joita unionin on tehtävä. Olette siis pitäytyneet samassa todellisessa mallissa ja kutsuneet tätä konfliktia – jossa kiistellään siitä, kenen pitäisi tehdä päätökset ja miten – malliksi, vaikka se ei sitä ole, ja näin etääntyneet unionin kansalaisista entistäkin kauemmaksi. Malli on tosiasiassa poliittisen rakennelman sosiaalinen malli – se ilmentää tämän rakennelman kansainvälistä ulottuvuutta. Olette päättäneet sisällyttää perustuslakiin kapitalismin aikana, jolloin uusliberalismi on kaatumassa, ja vaikka pidättekin parempana rauhaa, olette pitäneet sotaa mahdollisena tänä kauheana aikana, jona sodat ja terrorismi runtelevat maailmaa.
Kritiikitön liittyminen atlanttiseen kehykseen tekee tyhjiksi kaikki tavoitteet itsenäisen Euroopan luomiseksi. Te ette valinneet kunnianhimoista mallia vaan tyydyitte mukautumaan ja pysyttelemään pinnalla. Käytännössä tämä osoittautui pettäväksi rakennelmaksi, joka kärjisti vallankäyttäjien ja maiden välistä valtataistelua. Juuri tähän rakennelma kaatui.
Olisi hyvä, jos ette nyt ainakaan kieltäisi epäonnistuneenne, kuten Italian pääministeri teki. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puheenjohtaja käytti puheenvuorossaan varsin julmaa kieltä. Epäonnistumisen on mielestäni myöntänyt myös puheenjohtaja Prodi, mutta nähdäkseni hän on väärässä ajatellessaan, että ratkaisu löytyy valmistelukunnan tuloksista. Itse asiassa olen sitä mieltä, että ratkaisu on lakata kulkemasta väärää tietä, joka johtaa Euroopan unionin lopulliseen kriisiin.
Tarvitsemme siis uuden alun, mutta mistä olisi lähdettävä liikkeelle? Ensiksi huomiota olisi kiinnitettävä menetelmään: suhteita unionin kansalaisiin, liikkeisiin ja demokraattiseen yleiseen mielipiteeseen on muutettava. Toiseksi olisi käsiteltävä asiakysymyksiä. Ratkaistavanamme on kolme pääkysymystä: talous, sosiaaliset edellytykset ja kansainvälinen ulottuvuus, ja nämä ovat väistämättömiä aiheita. Emme epäonnistuneet ainoastaan eilen, vaan selvitettävänä on vielä myös Maastrichtin kriisi ja markkinoiden Euroopan malli.
Kuten neuvoston puheenjohtaja totesi, Euroopan unioni on jäänyt toisaalta Yhdysvaltojen poliittinen prosessin ja dollarin suosiman kilpailukyvyn, toisaalta Kiinan kaltaisten aggressiivisten talouksien puristukseen. Tässä tilanteessa HVK:n vastaus on kaikkea muuta kuin vakuuttava, koska siinä näkyvät toisaalta vääristelty keynesiläisyys ja toisaalta hyökkäys työntekijöiden sosiaalisia oloja vastaan. Arvoisa puhemies, se, mihin olisi todella kiinnitettävä huomiota, ovat työntekijöiden ja kansalaisten oikeudet. Ilman näihin tosiseikkoihin perustuvaa uutta alkua Euroopan unionilla ei ole tulevaisuutta. 
Voggenhuber (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Berlusconi, hallitustenvälisen konferenssin aluksi te hauskutitte kollegojanne vitsillä, jonka aiheena oli se, miten te voitte tehdä kansalaisista onnellisia. Vitsin huippukohta oli, kun joku neuvoi teitä hyppäämään helikopterista alas. Olemme hyvin iloisia, ettette hypännyt. Meistä ei kuitenkaan ole hauskaa, miten te tämän sijasta heititte Euroopan perustuslain menemään.
On kolme tapaa epäonnistua: voi hävitä vastapuolelle, voi epäonnistua liian korkealle asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa, ja voi myös hävitä itselleen. Hallitustenvälinen konferenssi hävisi itselleen. Vastapuolta ei ollut. Valmistelukunta tuki teitä pienten ja suurten, idän ja lännen, uusien ja vanhojen jäsenvaltioiden sekä parlamentin ja hallitusten musertavalla yksimielisyydellä. Ainoat vastustajat olivat omissa riveissänne.
Epäonnistuitteko, koska tavoitteet oli asetettu liian korkealle? Ette, koska valmistelukunnan ehdotuksia lukuun ottamatta erimielisyyksiä ei ollut. Huolimatta 300 muutosehdotuksestanne ette päässeet lähellekään valmistelukunnan ehdotuksia ettekä edes Nizzan sopimuksia.
Hävisitte itse itsellenne. Teitä oli vaadittu ottamaan vastuu Euroopasta, mutta te taistelitte kansallisen itsekkyyden puolesta. Teitä oli vaadittu saattamaan toimielimet tasapainoon ja luomaan eurooppalainen demokratia, mutta te yrititte lujittaa valta-asemaanne ettekä hukanneet hetkeäkään tavoitellaksenne etuja kansallisille hallituksillenne. Teillä oli tilaisuus puolustaa valmistelukunnan yksimielisyyttä – joka ei olisi voinut olla laajempi – mutta sen te kuitenkin menetitte.
Mielestäni meillä on vielä yksi toivon kipinä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te olette yrittänyt, hallitukset ovat yrittäneet – ja epäonnistuneet. Amsterdamissa epäonnistuttiin puoliksi, Nizzassa täysin ja nyt lopullisesti. Emme voi enää kuin vedota hallitusten terveeseen järkeen, jotta ne hyväksyisivät valmistelukunnan laatiman luonnoksen, joka kuitenkin on Euroopan suurin yhteinen nimittäjä.
Pasqua (UEN ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, siitä lähtien, kun olen ollut tässä parlamentissa, minua ei ole hämmästyttänyt enää mikään. Näin siis ainakin luulin, koska minun on myönnettävä, että tänä aamuna hämmästyin, mihin eivät kuitenkaan olleet syinä Brysselin Eurooppa-neuvoston tulokset eikä hallitustenvälisen konferenssin epäonnistuminen. Olen todennut myös täällä useaan otteeseen, etten ole ikinä ajatellut hetkeäkään, että Euroopan unionin korkeinta demokraattista tahoa edustavat valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet voisivat järkiperustein hyväksyä valmistelukunnan valmisteleman luonnoksen Euroopan perustuslaiksi sellaisenaan sitä muuttamatta – mitä ainakin tämän parlamentin enemmistö vaati.
Minua hämmästyttää se, miten parlamentin federalistinen enemmistö täällä käyttäytyy. Sen kyvyttömyys nähdä asioita käy täysin yli ymmärryksen. Ette ikinä kyseenalaista itseänne. En ole kuullut yhdenkään teistä sanovan: "Ehkäpä me erehdyimme. Arvatenkin toimimme väärin." Ehei. Te pysytte itsepintaisesti kannassanne ja allekirjoitatte, niin kuin mitään ei olisi tapahtunut. Tätäkin hämmästyttävämpää on se, miten te etsitte tapahtuneelle syyllisiä kuin jotkin surullisen kuuluisan Lysenkon oppipojat. Aivan kuin kaikki kiihkoilijat te toivotte päiden putoavan. Tarkastelkaapa kuitenkin tilannetta suoraan ja tyynesti, ja huomaatte, ettei syypää tähän pannukakkuun ole puheenjohtajavaltio Italia, jota sivumennen kiitän erinomaisesta työstä, eikä myöskään asenne, jonka jotkin jäsenvaltiot kansalaistensa vaatimuksesta omaksuivat puolustaakseen rohkeasti kansallisia etujaan, vaan yksinkertaisesti valmistelukuntamme ja sen uskomaton perustuslakihanke. Olipa tämä hanke miten jalo tahansa, se oli tuomittu epäonnistumaan jo ennen syntymäänsä, koska se oli täydessä ristiriidassa Euroopan poliittisen todellisuuden kanssa, todellisuuden, jonka määräävänä tekijänä ovat edelleen kansakunnat, halusittepa te sitä tai ette.
Kieltäytymällä liittovaltiomalliin perustuvasta vallanjaosta Espanja ja Puola tekivät Euroopalle suuren palveluksen ja sanoivat vihdoinkin ääneen sen, mitä monet muut olivat ajatelleet itsekseen jo kuukausia: Jaltalla suoritetun jaon perinteille rakentunut Jean Monnet'n vanha Eurooppa on kuollut ja kuopattu. Älkää yrittäkö itsepintaisesti herättää henkiin menneisyyteen kuuluvaa federalismia. Perustuslakiluonnos ei ole kuolematon, toisin kuin valmistelukunnan puheenjohtaja, joten antakaa sen levätä rauhassa. Käyttäkäämme sen sijaan saamamme tilaisuutta hyväksemme ja laskekaamme perusta uudelle Euroopalle, joka on löytänyt luonnolliset rajansa uudelleen. Rakentakaamme poliittista Eurooppaa, joka historiaansa milloinkaan kieltämättä ja uuden ajan rajoitukset huomioon ottaen kurottaa kohti vapauden – ei yhdenmukaisuuden – ihannetta.
Bonde (EDD ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen siihen, että meille on nyt annettu hieman enemmän aikaa perustuslaista keskustelemiseen. Neuvottelut on 99-prosenttisesti käyty. Käsittelemättä on ainoastaan yksi erittäin tärkeä kohta eli määräenemmistön määritelmä. Lisäksi on vielä kohdattava äänestäjät. Miksi emme käyttäisi aikaa kaikissa maissa järjestettävän kansanäänestyksen valmistelemiseen?
Brysselissä pidettiin samanaikaisesti huippukokouksen kanssa eurooppalaiseen kansanäänestyskampanjaan liittyvä tilaisuus, johon osallistui 100� osanottajaa monista eri järjestöistä. Sekä jäsen Leinen että minä käytimme tilaisuudessa puheenvuoron.
SOS-demokratian sekä demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän puolesta haluaisin omalta osaltani osallistua perustuslakiluonnosta koskevaan vankkaan tiedotustyöhön. Annetaan federalistien ja eurorealistien esittää erilaiset visiomme Euroopasta yhdessä sellaisten perustuslakitekstiversioiden kanssa, jotka on kaikkien ymmärrettävissä. Vaatikaamme yhdessä, että kansanäänestys järjestetään kaikissa EU-maissa samalla motolla: EU:n perustuslaki? Kysytään kansalta.
Tanskassa olemme saamassa kansanäänestyksen, mutta kesäkuun liike haluaisi auttaa keräämään allekirjoituksia sen puolesta, että kansanäänestys järjestettäisiin kaikissa maissa. Kun meillä Tanskassa järjestetään kansanäänestys ja "ei"-äänet voittavat, järjestetään uusi kansanäänestys. Sen sijaan, että annetaan tanskalaisille ja irlantilaisille toinen äänestyslippu, olisi parempi ajatus järjestää kansanäänestys koko EU:ssa.
Tästä syystä haluaisin kerätä allekirjoituksia sen vaatimiseksi, että kansanäänestys järjestetään kaikkialla Euroopan unionissa.
Kansalle ei voida antaa perustuslakia kysymättä siltä lupaa. 
Speroni (NI ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää puheenjohtaja Berlusconia kuuden kuukauden mittaisesta Euroopan unionin puheenjohtajuudesta ja erityisesti siitä osasta hänen puhettaan, jossa ei käsitelty pelkästään valmistelukuntaa, perustuslakia ja hallitustenvälistä konferenssia, jossa ei päästy onnistuneeseen lopputulokseen. Tämä ei tarkoita sitä, että Euroopan taru olisi lopussa tai että se olisi kuollut ja kuopattu. Perussopimuksia sovelletaan vielä täysimääräisesti, ja ne pysyvät voimassa ja toimintakykyisenä, kunnes ne korvataan uudella tekstillä.
Olen tyytyväinen siihen, että neuvoston puheenjohtajan puheessa käsiteltiin kansalaisia lähellä olevia kysymyksiä. Kansalaiset eivät käsittääkseni ole erityisen kiinnostuneita siitä, suoritetaanko äänestys kaksinkertaista enemmistöä noudattaen, siitä, pitäisikö Espanjalla olla pikemminkin 27 kuin 28� ääntä tai muistakaan tällaisista kysymyksistä. Luulisin kansalaisten pikemminkin olevan kiinnostuneita julkisista rakennustöistä, siitä, ettei moottoriteillä olisi ruuhkaa, siitä, että he voisivat matkustaa nopeilla junilla, siitä, että työttömyyteen kiinnitettäisiin erityistä huomiota ja – kuten neuvoston puheenjohtaja Berlusconi muistutti – toimista niitä maita kohtaan, jotka toimivat vapailla markkinoilla noudattamatta ympäristönsuojelua ja työntekijöiden suojelua koskevia määräyksiä. Kymmenen vuotta sitten ajoin täällä parlamentissa aivan samoja asioita, joten olen tyytyväinen kuullessani neuvoston puheenjohtajan vetoavan näiden asioiden puolesta.
Minun on myös lisättävä, että tämäntyyppistä epäreilua kilpailua on myös tuotteiden ja tavaramerkkien väärentäminen, ja tässä yhteydessä, nyt kun viestikapula on annettu irlantilaisille, meidän on mielestäni pyrittävä voimakkaasti suojelemaan teollisuuttamme, tuotteitamme, työntekijöitämme sekä viime kädessä elintasoamme. Toimielimet sekä niiden uudistaminen ovat tärkeitä asioita. Meidän on kuitenkin kiinnitettävä huomiota kansalaistemme elinoloihin – kuten puheenjohtaja Berlusconi onkin tehnyt. 
Brok (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, tämän viikonlopun aikana sain välillä sen käsityksen, että olimme pikemminkin keskustelemassa perussopimusten uudelleentarkastelusta kuin pitämässä historiallista kokousta ja että syy siihen, ettemme päässeet ratkaisuun, oli ettemme ehkä olleet tietoisia vastuustamme kaikilla aloilla. Tällä hetkellä olen suuresti huolissani siitä, että kaikki työmme valuu hukkaan. Kun pohdin tätä laajaa, vuoteen 2005 ulottuvaa ajanjaksoa, pelkään pahoin, ettei valmistelukunnan teksti ole enää silloin ajankohtainen.
Mielestäni juuri tästä syystä meidän on kahden kohdan osalta tehtävä selväksi, mitä emme halua. En halua, että unioniin syntyy "kova ydin"; sen sijaan meidän on viipymättä jatkettava toimenpiteitä, jotta valmistelukunnan teksti saataisiin muistuttamaan enemmän laajan, 25-jäsenisen unionin perustuslakia. Toiseksi en halua kompromissia, jos sillä ei paranneta toimintavalmiuksiamme. Keskustelu siitä kaatoi HVK:n. Kompromissia ei voida tehdä, jos saavutettu kompromissi tarkoittaa avoimuuden vähentymistä – mistä tulee mieleen lainsäädäntöneuvosto – taikka demokratian kaventumista, mistä taas talousarviokeskustelu ja parlamentin talousarviovalta ovat hyviä esimerkkejä.
Tästä kritiikistä huolimatta haluan kuitenkin kiittää neuvoston puheenjohtajana toiminutta Italiaa siitä, että se on pysynyt uskollisena valmistelukunnan tekstille kaikki nämä viikot ja kuukaudet, sekä siitä, että se on pitänyt tekstin osalta tekemänsä sitoumuksen. Tästä syystä valmistelukunnan teksti on yhä voimissaan; meidän tehtävämme on nyt puhaltaa siihen uutta henkeä. Näin ollen ja ottaen huomioon puheenjohtaja Berlusconin lausunnon, jonka mukaan monista aiemmin kritisoiduista kohdista – niitä oli ilmeisesti 82 – on sovittu tyydyttävällä tavalla Brysselissä, olisi syytä pitää valmistelukunnan tekstistä tiukasti kiinni, jos haluamme päästä asiassa eteenpäin. Tästä syystä uskon, että ulkoasiainministerien pitäisi kokoontua jo tammikuussa vahvistaakseen sen, mitä on saavutettu. Mielestäni tämä antaisi meille mahdollisuuden päästä asiassa eteenpäin ja te, arvoisa puhemies, voisitte ehkä saada heidät toimimaan tämän suuntaisesti.
Tämä voisi olla perusta, jonka pohjalta neuvoston puheenjohtajavaltio Irlanti voisi esittää ehdotuksia valtioiden ja hallitusten päämiesten uusien kokousten pitämiseksi mahdollisimman pian, vaikka aikataulu on suunniteltava niin, että mahdollisia kompromisseja voidaan tehdä. Tämä kokous on pidettävä ja siinä on ratkaistava asioita ennen 1.� toukokuuta, jolloin laajentumisen on tarkoitus tapahtua, sillä loogisesti ajatellen tämän hankkeen tarkoituksena on mahdollistaa Euroopan unionin laajentuminen.
Haluan kertoa toisen syyn, miksi tämä kokous on pidettävä ennen 1.� toukokuuta. Syy on se, että jos tilanne säilyy muuttumattomana, en ymmärrä kuinka hallitusten päämiehet ja me täällä parlamentissa voimme kohdata äänestäjät 13.� kesäkuuta. Juuri tästä syystä – jotta äänestäjillä olisi tulevaisuudenkuva, joka estää heitä menettämästä uskoaan Eurooppaan – valtion- tai hallitusten päämiesten on juuri tältä pohjalta aloitettava uudelleen työt ennen 1.� toukokuuta. Arvoisa puhemies, toivon, että jäljellä olevan puheenjohtajuuskauden aikana liitytte seuraajienne joukkoon ja panette tämänkaltaisen hankkeen käyntiin.
Hänsch (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, viikonloppuna järjestetty huippukokous on vaaraksi koko Euroopalle, mutta haluan meidän pysyvän johdonmukaisina. Vuosien ajan tuomitsimme pienimpään yhteiseen nimittäjään perustuvat kompromissit; tällä kertaa pienin yhteinen nimittäjä olisi ollut "Nizza� II" -sopimus, joka olisi vesittänyt perustuslakiluonnoksen. Haluan tästä syystä sanoa pitäväni huippukokouksen epäonnistumista parempana vaihtoehtona kuin Euroopan perustuslakiluonnoksen menettämistä.
Me Euroopan parlamentissa emme hyväksy sitä, että tämä luonnos katoaa takaisin historian kirjoihin. Se on yhä käsiteltävänä. Työskenteleminen sen pitämiseksi käsiteltävänä on ensisijainen tavoitteemme tulevien kuukausien ja vuosien aikana, ja meidän on jatkettava työskentelyä tämän tavoitteen saavuttamiseksi myös tulevien Euroopan parlamentin vaalien jälkeen yhdessä Euroopan uuden parlamentin kollegojemme kanssa. Eurooppa on todellakin kriisitilanteessa, ja meidän on kohdattava tämä kriisi rauhallisesti. Emme saa uskoa kaiken olevan kunnossa. Emme selviä tämänkaltaisista kriiseistä seisomalla tumput suorana vaan toimimalla.
Mikä on Eurooppaa vaaniva vaara? Vaarana ei ole mahdollisuus perustuslain voimaantulosta pari vuotta aikataulusta myöhässä. Vaarana on Euroopassa tapahtumassa oleva uusi jakautuminen. Vahvemmassa ja yhtenäisemmässä Euroopassa on toisaalta hallituksia, jotka pyrkivät käyttämään jakautumista keinona edistää omia kansallisia etujaan, ja toisaalta on hallituksia, jotka haluavat puolustaa etujaan jakautumista vastaan. Tämä suuntaus ei saisi levitä ja sen korjaaminen on meidän tärkein tehtävämme.
Loppujen lopuksi erimielisyys huippukokouksessanne koski vallanjakoa Euroopassa, jota maailmanvallat ovat pitkään aliarvioineet. Tämä on Eurooppaa vaaniva vaara. Samaan aikaan kun Brysselissä taistellaan kynsin ja hampain vaikutusvallasta, Eurooppa on menettämässä kaiken vaikutusvaltansa maailmassa. Tämä on se vaara, jonka takia tämä huippukokous järjestetään.
Uskallanpa väittää, että on helppoa selviytyä näkyvistä hallitustenvälisistä erimielisyyksistä, mutta kansalaisten luottamuksen palauttaminen Euroopan tulevaisuuteen tulee olemaan vaikeaa. Tämä on kuitenkin tehtävä, joka meidän on suoritettava seuraavien vuosien ja vuosikymmenten aikana ja johon toivon meille kaikille parasta mahdollista menestystä.
Rutelli (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, HVK:n epäonnistuminen voi hyvin johtaa koko Euroopan epäonnistumiseen, koska huolimatta siitä, että unionin laajentuminen 25� jäsenvaltion unioniksi ilman määräenemmistöpäätöksiä on loistava historiallinen tavoite, tiedämme kaikki, että siitä tulee painajainen: painajainen, jossa Eurooppa on jakautunut, halvaantunut ja kyvytön toimimaan globalisoituneessa maailmassa.
Puheenjohtaja Berlusconin täällä parlamentissa antama 45� minuutin pituinen loppuselvitys – 82� kohtaa "varustettuna yhdellä poikkeuksella", joka on varmaan HVK:n onnistuminen – on kömpelö tapa antaa meille lisäannos kurjuutta. Valitettavasti hän pyrkii jälleen ottamaan etäisyyttä epäonnistumiseen sen sijaan, että hän näyttäisi oikean suunnan Italian kaltaisen suuren perustajavaltion puolesta.
Puheenjohtaja Prodi on tuonut rehellisesti julki epäonnistumisen laajuuden ja siihen liittyvät riskit sekä alkanut laatia mahdollisia tulevaisuuden suuntaviivoja. Puheenjohtaja Prodi, suhtaudun myönteisesti pioneerivaltioiden aloitteeseen Euroopasta, joka ei millään lailla aliarvioi tämän Portugalista Baltian maihin ulottuvan laajan unionin merkitystä, mutta tiedätte, että meidän on edettävä kohti yhteisön todellista ja demokraattista yhdentymistä, joka perustuu valmistelukunnan työn tuloksiin. Kannatan ajatusta siitä, että tämän jälkeen käynnistämme keskustelut niiden kanssa, jotka hyväksyvät valmistelukunnan työn tulokset – kunnioitettavan kompromissin – uudesta Euroopan yhteisön linjasta. Tällä tavoin kaikkia 25:ttä� jäsenvaltiota voidaan auttaa tavoitteeseen pääsemisessä. Tämä on tavoite, jonka taakse meidän pitäisi ja jonka taakse me voimme yhdistyä huomisesta alkaen. 
Kaufmann (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, ei ole epäilystä siitä, että Brysselin fiasko on johtanut Euroopan unionin vakavaan kriisiin. Tämä on laajentuneen Euroopan unionin ensimmäinen epäonnistuminen jo ennen uusien jäsenvaltioiden liittymistä. Tämä on taka-askel Euroopan yhdentymiselle, mutta mikä sai sen aikaan? Brysselin huippukokouksessa ei keskitytty demokraattisen, sosiaalisen ja rauhanomaisen Euroopan rakentamiseen. Sen sijaan siellä tingittiin vallasta ja vaikutusvallasta, ja ahdasmielinen nationalismi pääsi voitolle osoittaen, että hallitustenvälinen konferenssi on täysin kyvytön edistämään Euroopan yhdentymistä. Eurooppalainen ihanne kärsi vakavia vaurioita huippukokouksessa, jossa se oli todellinen häviäjä.
Kuitenkin myös voittajia oli; voittajiin kuuluu esimerkiksi Yhdysvallat, koska juuri Yhdysvallat hyötyy Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa koskevista huippukokouksen päätelmistä, joissa yhdistetään Eurooppa ja Nato aseveljien tapaan sekä viedään meidät Yhdysvaltojen holhoukseen turvallisuuspoliittisissa asioissa.
Kannatan Euroopan perustuslakia – modernia ja edistyksellistä perustuslakia. Tämä minulla oli mielessä, kun ryhdyin valmistelukunnan jäseneksi, mutta meidän kaltaisten poliitikkojen pitäisi ihmetellä suuresti sitä, että – kuvainnollisesti puhuen – kukaan ei rynnännyt kadulle osoittamaan mieltään valmistelukunnan työn puolesta. Yleisesti ottaen vain 38� prosenttia kansalaisista on koskaan kuullut mitään valmistelukunnasta ja vain osa heistä tuntee valmistelukunnan laatiman tekstin. Todellinen ongelma ei liity tähän. Todellinen ongelma on, etteivät kansalaiset ole vakuuttuneita siitä, että heidän perushuolillaan ja -tarpeillaan on keskeinen asema. Se, kuinka oikeassa he ovat tässä asiassa, voidaan yhden esimerkin ottaakseni osoittaa sillä, että koko HVK ei edes yhtä kertaa kiinnittänyt huomiotaan luonnoksen 3 ja 1� osan keskinäisiin ristiriitaisuuksiin, sekä sillä ilmeisellä tosiseikalla, että perustuslakitekstissä mainitaan yhä kaksi keskenään vastakkaista taloudellista filosofiaa – sosiaalinen markkinatalous ja vapaa kilpailu.
Tämä ei ole oikea tapa saada kansalaiset innostumaan Euroopan perustuslaista. Toivon, että mietintäaika – kriisi – ymmärretään mahdollisuutena. Kehotan teitä käymään avointa keskustelua kansalaisten kanssa perustuslakihankkeesta ja ennen kaikkea ottamaan tosissaan vakavan kritiikin, jota kansalaisyhteiskunta esittää valmistelukunnan luonnosta kohtaan.
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan yhdentyminen on juuri kokenut erittäin suuren epäonnistumisen. Epäonnistumisen pääosassa olivat valtioiden ja hallitusten päämiehet, joissa ei ollut riittävästi valtiomiestä näkemään kaikkien kansalaisten yhteistä etua ja pitämään siitä kiinni.
Olen joutunut tässä parlamentissa usein kuulemaan halventavia määritelmiä historiallisista, demokraattisista ja perinteisistä nationalismin muodoista, kuten baskinationalismista, vaikka ainoa asia, johon pyrimme, on identiteettimme ja kulttuurimme säilyttäminen ja olemme valmiit jakamaan lakimme ja poliittisen toimivaltamme muiden eurooppalaisten kanssa. Vastineeksi emme pyydä pelkästään tunnustusta historialliseksi kansakunnaksi vaan myös paikkaa poliittisissa päätöksentekoprosesseissa.
Me emme hidasta Euroopan kehitystä vaan jotkin katkeroituneet kansallismieliset, kuten pääministeri Aznar, joka ajattelee ainoastaan sitä, kuinka hän voi hidastaa unionin toimintaa saadakseen muut hyväksymään omat näkökantansa, sen sijaan, että hän ajattelisi sitä, miten Euroopasta voitaisiin rakentaa nykyistä voimakkaampi, vauraampi ja yhtenäisempi kaikessa monitahoisuudessaan. Olen vakuuttunut siitä, että kehityksen mahdollistamiseksi unionissa on luovuttava siitä, että sitä johtavat valtiolliset hallitukset, eli toimeenpanovalta, ja että sen on muututtava todelliseksi liittovaltioksi, jossa kansalaiset ja heidän edustajansa, eli me europarlamentaarikot, laatisimme perustuslain ja yhteisön muut lait.
Nyt on aika luopua hallitustenvälisistä menettelyistä ja syventää täysivaltaista poliittista kokonaisuutta, supervaltiota, joka perustuu kaikkien mantereen kansojen ja valtioiden yhteiseen oikeuteen, tai vähintään niiden kansojen ja valtioiden, jotka haluavat rakentaa vuoropuheluun, luottamukseen, samanvertaisten väliseen yhteisymmärrykseen ja kaikkien hyvinvointiin perustuvan yhteisen tulevaisuuden. 
Berthu (NI ).
    Arvoisa puhemies, olipa yleinen vaikutelma mikä tahansa, Euroopan perustuslakia käsitellyt Brysselin Eurooppa-neuvosto epäonnistui kolmesta syystä.
Ensinnäkin valmistelukunta väitti päässeensä sopuun, mikä ei kuitenkaan pidä paikkaansa. Hallitustenvälinen konferenssi ei tehnyt muuta kuin peitteli valmistelukunnan valheen.
Toiseksi syy siihen, että Espanja ja Puola vastustivat määräenemmistön laskemistapaa, löytyy todellisuudessa perusteellisista mielipide-eroista, joita näiden valtioiden lisäksi oli myös muilla valtioilla, vaikka muut valtiot eivät asiaa niin avoimesti maininneetkaan. Nämä valtiot torjuvat yhtenäisen Euroopan, jota johtaa itseään täydentävä eliitti. Kiitoksia näille maille, jotka puolustivat eurooppalaisten todellista etua.
Lopuksi niiden tinkimättömyys, jotka ovat takertuneet valmistelukunnan ehdottamaan määräenemmistömenetelmään, osoitti itse asiassa heidän haluavan, ettei asiassa päästä ratkaisuun. He toimivat näin ehkäpä siitä syystä, että heidän mielestään valmistelukunnan päätelmät eivät olleet lainkaan niin hyviä, tai ehkäpä ennen kaikkea siitä syystä, että koska he tiesivät, mitä heidän maanmiehensä asiasta ajattelevat, he halusivat siirtää ongelman käsittelyn Euroopan parlamentin vaalien jälkeiseen aikaan. Arvoisa puhemies, todellisuudessa kansalaiset, ilman että heiltä edes on suoraan asiaa kysytty, estivät Euroopan perustuslain laatimisen. 
Galeote Quecedo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, käytännöllisesti kaikki poliittiset ryhmät ja – näyttää siltä, että – kaikki jäsenvaltiot näyttävät haluavan unionille sellaista uutta oikeuskehystä, joka olisi laadittu perustuslain muodossa. Useita kuukausia ja useiden ihmisten työpanoksen vaatinut työ on johtanut ehdotukseen, josta suuri enemmistö näyttäisi olevan yhtä mieltä. Puheenjohtajavaltio Italian hyvän työn ansiosta mahdollistettiin lisäksi se, että viikon lopulla saavutetaan sopimuksen lisäksi jotain erittäin tärkeää, eli laaditaan eurooppalainen puolustusdoktriini. Kaikki nämä saavutukset, tai neuvottelujen tuotos, kuten puheenjohtaja� Berlusconi sanoi, on hyödynnettävä ja vahvistettava hyväksytyksi tekstiksi. Mistä tämä epäonnistuminen sitten johtuu?
Mielestäni epäonnistuminen johtuu toimielinuudistusta koskevasta ehdotuksesta, jonka valmistelukunnan puheenjohtaja veti hihastaan viime hetkellä, josta ei keskusteltu tarpeeksi ja josta valmistelukunta ei todellakaan päässyt yksimielisyyteen. Näin ollen kuusi kuukautta ei riittänyt Brysselille kompromissiin pääsyyn. Tämä ei ole vakava asia. On muistettava, että viidestä edellisestä hallitustenvälisestä konferenssista, joissa neuvoteltiin perussopimusten uudistamisesta, vain yksi saatiin päätökseen sen vuosipuoliskon kuluessa, jonka aikana se aloitettiin. Puheenjohtajavaltio Irlannin on yksinkertaisesti jatkettava työtä siitä, mihin Italia puheenjohtajuuskaudellaan pääsi.
Arvoisa puhemies, mielestäni seuraavista asioista on luovuttava: ensinnäkin älyttömästä ajatuksesta siirtää keskustelu Euroopan parlamentin vaalien jälkeiseen aikaan; toiseksi käsityksestä, jonka mukaan se, mikä kiinnostaa minua, on eurooppalaista ja se, mikä ei kiinnosta minua, on antieurooppalaista; kolmanneksi, Euroopan jakamista jopa ennen sen laajentumista koskevasta roskapuheesta; ja neljänneksi, vastasyytöksistä, jotka eivät johda ketään mihinkään lukuun ottamatta luonnollisesti joitakin henkilöitä, kuten Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puheenjohtajaa, jonka mukaan hänen maansa hallitus on ainoa syyllinen teki se mitä tahansa ja tapahtui mitä tahansa. Luulen, että ainoa italiankielinen lause, jonka hän osaa, on (sataa – pahuksen hallitus). Hän harjoittaa tämänkaltaista kansallista oppositiopolitiikkaa Euroopan parlamentissa ja ihmettelee myöhemmin, miksi hän häviää vaalit toisensa jälkeen. Luonnollisesti syyllinen on äänestäjä.
Joka tapauksessa vastuu kuuluu nyt meille kaikille. Arvoisa puhemies, hallitustenvälinen konferenssi on pidettävä käynnissä ja meidän on edistettävä vuoropuhelua sekä meidän kaikkien antaman sitoumuksen noudattamista. Toivottavasti onnistumme siinä ennen 13.� kesäkuuta. 
Corbett (PSE ).
    Arvoisa puhemies, täällä parlamentissa tänä aamuna käydyn keskustelun ja toimielinasioiden valiokunnassa eilen käydyn keskustelun perusteella on selvää, että parlamentti on jakaantunut kahteen leiriin.
Kaksi leiriä ovat pessimistit ja optimistit. Pessimistit korostavat, että olemme suuressa kriisissä, olen kuullut väitettävän, kenties suurimmassa kriisissä vuonna 1954 tapahtuneen Euroopan puolustusyhteisöä koskevan sopimuksen kariutumisen jälkeen. Optimistit ovat eri mieltä, koska 95:ttä� prosenttia perustuslakiluonnoksesta ei ole asetettu kyseenalaiseksi ja tämä 95� prosenttia on käytännössä hyväksytty. Tosin haluaisin nähdä näiden HVK:ssa käytännössä hyväksyttyjen artiklojen lopullisten versioiden tekstin. Käsiteltävänä ja ratkaistavana on enää yksi keskeinen aihe, joka koskee äänestysmenettelyä yhdessä toimielimessä. Voimme yhä tehdä tämän. Alkuperäisen aikataulun mukaan kukaan ei kuitenkaan ajatellut, että olisimme valmiit ennen joulua, joten ei ole mitään syytä hätääntyä. Kaikki asiat voidaan ratkaista ajallaan.
Kumpi näistä kannoista on oikea? Olen luonnostani pikemminkin optimisti, mutta varovainen sellainen. HVK on vielä pelastettavissa, mutta se edellyttää, että me kaikki – ja erityisesti HVK:hon osallistuvat jäsenvaltiot – keskitymme jäljellä oleviin kysymyksiin, jotka on ratkaistava. Meidän on oltava tarkkaavaisia ja ratkaistava ongelmat mahdollisimman nopeasti. Jos kulutamme liikaa aikaa, on vaarana, että käynnistämme keskustelun käytännössä kaikista perustuslakiluonnoksen artikloista. Tämä on ehdottomasti vältettävä. Meidän on keskityttävä jäljellä oleviin kohtiin. Meidän on pyydettävä puheenjohtajavaltio Irlantia repimään puheenjohtajakautta varten laatimansa alkuperäiset suunnitelmansa ja aikataulunsa sekä keskittymään ensisijaisesti tähän.
On totta, että toiminta voi jossain määrin jatkua vanhan perustuslain, eli erilaisten perussopimustemme pohjalta, mutta nämä perussopimukset eivät ole riittävän hyviä. Niitä on päivitettävä, tehostettava ja uudenaikaistettava. Tarvitsemme uutta perustuslakia. Puheenjohtajavaltio Irlannin ei pidä vain jatkaa toimintaa samalla linjalla vaan sen on keskityttävä tulosten saamiseen mahdollisimman pian. 
Calò (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, perusvapauksien merkitys vahvistettiin äskettäin pidetyssä Brysselin Eurooppa-neuvoston kokouksessa, ja näihin perusoikeuksiin sisältyy myös tiedonsaantioikeus. Miten kukaan voi tämän asian osalta epäillä neuvoston puheenjohtajan panosta? Tästä syystä käännyn teidän ja parlamentin jäsenten puoleen tuodakseni esiin tiedonvälityksen moninaisuutta kohtaan tehdyn erittäin vakavan hyökkäyksen, jollainen yleisradiotoimintaa koskeva Gasparrin laki on.
Käytännössä kaikki julkinen ja yksityinen lähetystoiminta Italiassa on pääministerin valvonnassa. Mainosmarkkinat ovat käytännössä myös pääministerin omistamien yhtiöiden valvonnassa. Ei ole liioiteltua kutsua tätä asiaa mediavallankaappaukseksi, joka on vaarallinen ennakkotapaus yhteisön jäsenvaltioille. Jos maani demokratian sydämessä syntynyttä erittäin suurta eturistiriitaongelmaa ei käsitellä ja ratkaista yhteisössä, Italian yhteiskuntaa tukehduttava mateleva järjestelmä vahvistuu. Mikä tarkoitus vaaleilla on, jos pääministeri valvoo valtaosaa tiedotusvälineistä?
Hyvät kollegat, vetoan teihin katkerana, huolestuneena ja levottomana ja kysyn teiltä, mitä tämä parlamentti voi tehdä suojellakseen tiedonsaantioikeutta Italiassa. Auttakaa meitä, auttakaa maatani pelastamaan demokratia, jonka puolesta yhteisen Eurooppamme perustajat taistelivat. 
Nogueira Román (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, joidenkin kansalaisten euroskeptisyyden, joidenkin kansalaisten ylimielisyyden ja joidenkin kansalaisten uppiniskaisuuden keskellä jäsenvaltioiden hallitukset ja johtajat ovat vaarantamassa perustuslain hyväksymisen, jota kansat ja kansalaiset haluavat ja tarvitsevat. Pelkästään heidän taistelunsa veto-oikeuden puolesta aiheutti sekä Brysselin hallitustenvälisen konferenssin epäonnistumisen, mikä tapahtui kolme vuotta sitten Nizzassa, että onnistui myös hämärtämään perustuslakiluonnoksen myönteiset kohdat ja puutteet tukahduttaen todellisen keskustelun sekä Euroopan että valtioidemme ja kansojemme tasolla. Nämä tekijät ovat hämärtäneet tämän perustuslain olemassaolon erinomaisen arvon, ulkopolitiikassa saavutetun edistyksen Irakin kriisin jälkeen, parlamentille ja tällä tavoin myös kansalaisille annetun johtavan roolin, sosiaalisen ja alueellisen koheesion edistämiseksi harjoitetun politiikan puutteet sekä epäonnistumisen Euroopan ja jäsenvaltioiden kansallisen poliittisen monimuotoisuuden tunnustamisessa, jota haluan korostaa galicialaisena Euroopan parlamentin jäsenenä sekä valtiottomien kansojen sisäisen työryhmän puheenjohtajana.
Arvoisa puhemies, koska suurin osa galicialaisista on Espanjan kansalaisia, haluan sanoa selvästi, ettemme tuomitse perustuslakia valtiomme hallituksen mahdollisen veto-oikeuden takia emmekä jaa nykyisen pääministerin José Maria Aznarin jääräpäisyyttä. Aznar erottuu muista toisinaan kyvyllään hankkia vihamiehiä sekä estämällä ratkaisun löytämisen kaikkiin ongelmiin. Meitä on vielä paljon muitakin, jotka toivomme poliittista ja sosiaalista unionia, jotta voisimme kehittyä erilaisuudessa yhdistyneinä. 
Méndez de Vigo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan onnitella teitä saamastanne Kaarle Suuri -palkinnosta, mikä on hyvä uutinen myös tälle parlamentille, joka jo vuonna� 1984 halusi perustuslain aluksi Spinellin sopimuksen sekä myöhemmin Hermanin, Orejan ja Colombon suunnitelmien avulla, joka pyysi valmistelukunnan perustamista vuonna� 1997 ja joka Nizzan jälkeen valitsi valmistelukunnan.
Tämän vuoksi aistittavissa on surumielisyyttä. Tarkoitan tällä sitä, että vaikka tämä on vastoin filosofien ajatuksia, melankolia ei johdu turhasta työstä. Valmistelukunta ei tehnyt turhaa työtä, koska – ja olen vakaasti tätä mieltä – tämä perustuslaki on välttämätön laajentuneelle Euroopalle eikä meillä ole vaihtoehtoa.
Koska parlamenttia on vielä kuultava – kuten runoilija sanoisi – meidän on nyt harkittava, kuinka toimimme tulevaisuudessa. Ensinnäkin meidän on otettava jälleen terve järki käyttöön, ja on monia asioita, joita ei saa tehdä: emme saa puhua jakaantuneesta Euroopasta, emme saa puhua meidän Euroopan puolustajien jakautumisesta; emme saa puhua perustajamaista, pioneereista taikka etujoukoista, aivan kuin rankaisisimme niitä, jotka eivät meidän mielestämme ole tehtäviensä tasalla; ja tällä hetkellä emme myöskään saa lähettää komission puheenjohtajalle kirjeitä, joissa häntä pyydetään pienentämään määrärahoja yhteen prosenttiin bruttokansantuotteesta.
Terve järki on jälleen otettava käyttöön. On lujitettava perustuslaillista perintöä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olette sanonut, että on esitetty 82� ratkaisuehdotusta. Kertokaa tälle parlamentille, onko asia näin, ja jos näin on, näitä toimenpiteitä on vahvistettava. Vahvistakaamme niitä Irlannin puheenjohtajuuskauden aikana ja ennen 1.� toukokuuta 2004, ratkaiskaamme ratkaisematta olevat toimielimiin liittyvät kysymykset, käykäämme 13.� kesäkuuta pidettävät vaalit ja pyytäkäämme eurooppalaisia äänestämään tämän perustuslain puolesta. 
Schulz (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tuskin yllätytte siitä, etten nouse ylös kysymään, mitä on saavutettu perustuslain osalta. Monet jäsenet ovat jo tehneet sen.
Haluan viitata siihen, mitä sanoin 2.� heinäkuuta, kun tässä parlamentissa kysyin teiltä arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mitä aiotte tehdä nopeuttaaksenne eurooppalaisen pidätysmääräyksen käyttöön ottamista. Tässä yhteydessä te epämiellyttävällä tavalla kieltäydyitte vastaamasta minulle. Myöhemmin syyskuussa kysyin jälleen, millaista edistystä toimenpiteillänne on saavutettu, ja voin kertoa parlamentille, että olen saanut kysymykseen vastauksen. Vastaus kysymykseen siitä, mitä aiotte tehdä nopeuttaaksenne eurooppalaisen pidätysmääräyksen käyttöön ottamista, oli "En mitään." Ensi vuonna 1.� tammikuuta meillä ei ole käytössä eurooppalaista pidätysmääräystä.
Turvallisuuteen, vapauteen ja oikeuteen perustuva alue on Euroopan oikeuspolitiikan keskeinen tavoite, Euroopan unionin ydintavoite – kuten itsekin sanoitte ensimmäisessä lausunnossanne tälle parlamentille. Olen sitä mieltä, että yksi teidän tehtävistänne neuvoston puheenjohtajana olisi ollut tehdä tästä tavoitteesta totta, sillä totuus on, että eurooppalaisen pidätysmääräyksen käyttöön ottamisen epäonnistuminen tarkoittaa sitä, että 1� tammikuuta� 2004 alkaen mahdollisuudet rikosoikeudellisiin menettelyihin ovat huonommat kuin 31.� joulukuuta� 2003. Eurooppalaisen pidätysmääräyksen puuttuminen vaikeuttaa rikollisten syytteeseen asettamista 1.� tammikuuta� 2004 alkaen. Ketä tällä asioiden tilalla on tarkasti ottaen tarkoitus auttaa, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, siitä minulla ei ole aavistustakaan, mutta tiedän aivan hyvin, kenelle asioiden tila on epäedullinen, nimittäin Euroopan kansalaisille.
Jos me haluamme luoda turvallisuuteen, vapauteen ja oikeuteen perustuvan alueen, jos me haluamme tehdä Euroopasta turvallisemman, jos haluamme taata tehokkaamman syytteeseenpanon omien rajojemme ulkopuolella ja jos haluamme torjua järjestäytynyttä rikollisuutta nykyistä tehokkaammin, tämä turvallisuuteen, vapauteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta koskeva tavoite on se, mitä tarvitsemme. Olen erittäin pahoillani tapahtuneesta. Viime syyskuussa olin sitä mieltä, että kurssinne oli oikea. Tänään minun on valitettavasti sanottava, että tässä asiassa – ja haluan toistaa itseäni, puhumme täällä pidätysmääräyksen nopeutetusta käyttöön ottamisesta, joka oli tarpeellista heinäkuussa – ette ole pelkästään laiminlyönyt kotiläksyänne vaan olette mielestäni myös epäonnistunut täydellisesti.
Fiori (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, palveluja koskeva direktiivi, yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskeva direktiivi, julkisia ostotarjouksia koskeva direktiivi, virastot, konkreettiset toimet talouskasvun edistämiseksi – riittää, kun muistelemme suurista julkisista töistä tehtyjä päätöksiä ja niihin liittyviä rahoitusjärjestelyjä – sekä kaikki puheenjohtajavaltio Italian käynnistämät analyysit, joiden jälkeen tehtiin kilpailukykyä koskevia erityisehdotuksia, jotka kuuluvat keskeisenä osana Lissabonin prosessiin, joka on vasta hitaasti muotoutumassa sellaiseksi, kuin haluamme; erityistoimenpiteet, jotka kohdistuvat maahanmuuttoon – jonka virtauksia pitäisi säännellä kunkin yksittäisen maan vaatimuksia noudattaen – kiinnittäen erityisesti huomiota rajavalvontavirastoon; Euro–Välimeren alueen parlamentaarinen edustajakokous sekä kulttuurien ja sivilisaatioiden välisen vuoropuhelun edistämissäätiö, jonka päätehtävä on uskontojen välisen vuoropuhelun arviointi fundamentalismin hillitsemisen toivossa, koska fundamentalismi synnyttää terrorismia; toimenpiteet Lähi-idässä – jossa olemme työskennelleet kovasti osapuolten välisen vuoropuhelun synnyttämiseksi, ja erityisesti Italia on myös tarjonnut neuvottelupaikkaa – sekä 5� miljardin euron suuruista tukea koskevan toimintasuunnitelman käynnistäminen seuraavaksi viideksi vuodeksi: nämä ovat kiistämättömiä saavutuksia, joista ansio kuuluu puheenjohtajavaltio Italian jalomieliselle toiminnalle.
Luonnollisesti on yksi riitasointu: menettely, jolla Euroopan unionille annetaan uusi virallinen perustuslaki, on juuttunut paikoilleen. Tällä hetkellä meidän on kiinnitettävä erityistä huomiota "materiaalisen perustuslain" seireeneihin. Me tarvitsemme pohtimisaikaa, koska se, mikä työn tuoksinassa on tullut ilmi, on todellakin huolestuttavaa. En mainitse asiaan syyllisiä vaan mieluummin itse asiat: kaksivauhtinen Eurooppa, tiiviimmän yhteistyön korostaminen, samankeskisistä ympyröistä koostuva Eurooppa, jossa kaikki jakavat saman politiikan mutta jossa kaikki ryhmät ovat avoimia uusille liittymille – tämä ei ole poliittinen skenaario, jota 25-jäseninen Euroopan unioni tarvitsee. Emme saa menettää sitä, mikä on valmistelukunnan työn ydin: Euroopan yleinen etu, jonka perusteella tehtiin päätös kumota kansallinen veto-oikeus useimmissa tapauksissa sekä esitettiin ehdotuksia avoimen ja luotettavan äänestysjärjestelmän käyttöön ottamiseksi. Euroopan yleisen edun vuoksi meidän on aloitettava alusta ja työskenneltävä noudattaen uusia menettelyjä, joita pystymme luomaan, jos niin haluamme. 
Berès (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, Yhdysvaltojen supervalta on juuri saavuttanut kaksinkertaisen voiton. Saatuaan ensin Euroopan jakautumaan kahtia käynnistämällä sodan Irakissa se onnistui myös estämään sen, ettei Eurooppa saa laadittua perustuslakia, jota se tarvitsee voidakseen toimia 25 jäsenvaltion unionina, juuri samalla hetkellä kun se pidätti Saddam Husseinin. Viime vuosisadan aikana ainoa vapauden muuri oli pitkään Atlantin muuri, jonka jälkeen meille tulivat tutuksi Berliinin muuri ja Jerusalemin muuri. Näin ei rauhaa rakenneta. Haluan sanoa niille, jotka viime viikonloppuna asettivat kiven Atlantin muurin vahvistamiseksi, että näillä muureilla emme rakenna rauhaa, turvallisuutta ja vakautta, joita mantereemme tarvitsee.
Vuodesta 1986 alkaen Euroopan rakentamisen luonne ja ne toimielimet, jotka tämän hankkeen voivat toteuttaa, ovat loitontuneet toisistaan. Tähän asti meillä ei ollut oikeutta esittää kysymyksiä näillä sanoin. Koska laajentuminen muuttaa voimasuhteita, se pakottaa meidät kuitenkin pohtimaan toimielinkysymystä näinkin voimakkain termein. Eikä valtion- tai hallitusten päämiehillä ole kykyä käsitellä asiaa, koska tällöin he voivat palata kotiin vain huonojen uutisten kanssa eikä heillä ole kaksinkertaista, sekä kansojen että valtioiden legitiimiyttä. Valmistelukunnalla oli tämä kaksinkertainen legitiimiys. Tästä syystä olemme päätyneet tulokseen, joka teidän olisi pitänyt hyväksyä valtion- tai hallitusten päämiesten tasolla.
Euroopan panos maailman tasapainon ylläpitämisessä ei tänään vahvistu sillä lykkäysoikeudella, jonka jotkut halusivat tänä viikonloppuna vahvistaa. Aiheuttavatko ne, jotka nauttivat tästä epäonnistumisesta ja kuvittelevat kovan ytimen luopuneen 25� jäsenvaltion suuruisena toimivasta unionista sekä hyväksyneen Atlantin muurin rakentamisen, jakautumista ja uusia säröjä mantereellamme? Toimikaamme niiden asioiden parissa, joita voimme edistää, mutta älkäämme antako avointa valtakirjaa näille 82� kohdalle. Tutkikaamme ne kohta kohdalta ja hyväksykäämme se, mikä on hyväksyttävissä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puheenjohtajuuskautenne, jonka aikana kansallinen egoismi on vienyt voiton, päättyy kääntäen selkänsä toiveille, joita valmistelukunta synnytti. Puheenjohtajavaltio Irlannille annettu tehtävä ei riitä vastaamaan haasteisiin. Ne, jotka yhä haluavat luoda mantereellemme edellytykset vakautensa säilyttämiseksi, ryhtykööt soihdunkantajaksi.
Suominen (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olisi kovin väärin leimata viimeviikkoinen hallitusten välinen kokous ja huippukokous epäonnistumiseksi. Päinvastoin, Italian puheenjohtajuuden alaisuudessa pystyttiin säilyttämään valmistelukunnan perusajatukset lähes sellaisinaan sekä sopimaan niistä, kahdestakymmenestäkahdesta osa-alueesta, yhteisesti. Yksimielisyyteen päästiin tärkeästä tulevaan turvallisuuteen liittyvästä asiasta, puolustuksen yhteisten eurooppalaisten perusrakenteiden kehittämisestä. Kun HVK huomasi ottaa mukaan valmistelukunnan alkuperäisen sanamuodon liittoutumattomien maiden aseman suhteesta turvatakuisiin, voivat myös Suomi, Ruotsi ja Itävalta olla täysillä mukana turvallisuusyhteistyössä.
Sivutuotteena huippukokous ratkaisi myös kauan hiertäneet kiistat EU-virastojen sijoituksesta. Näin Italia voi vetäytyä tyytyväisenä kehumaan parmaa ja prosciuttoa, ja me suomalaiset taas huolehdimme kemikaalivirastosta käsin, että he eivät käytä niiden valmistukseen vääriä aineita.
Se, mikä jätti kaiken sovitunkin avoimeksi, oli kiista neuvoston maiden äänivallan jaosta. Kuten presidentti Chirac itse myönsi, Nizzan kokouksen epäonnistuminen on syy tähän. Nykyistä puheenjohtajavaltiota ja edes Puolaa tai Espanjaa ei voi yksipuolisesti osoittaa syyttävällä sormella. On luonnollista, että Saksa ei voinut Nizzan ratkaisua hyväksyä. Yhtä luonnollista on kuitenkin, että se ei voi ratkaisua sanella, vaan nyt ovat edessä tasapainoon tähtäävät neuvottelut, joissa pienten maiden asema – ei vain suurten, kuten Espanjan ja Puolan – otetaan tasapainoisesti huomioon. Paluu todelliseen kaksoisenemmistöön – puolet väestömäärästä, puolet valtioista – on varmasti eräs ratkaisun elementti, joka vakuuttaisi myös pienet maat siitä, ettei tulevaisuus ole suurten sanelema. Sen sijaan on tärkeätä, että jo sovittuja asioita ei auki olevan kiistan vuoksi avata jälleen. Jos näin tapahtuisi, silloin voitaisiin todella sanoa Brysselin huippukokouksen ja HVK:n epäonnistuneen.
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, perustuslakiluonnoksen epäonnistuminen on hämärtänyt sen asian, että Brysselin huippukokouksessa tehtiin monia myönteisiä päätöksiä asioista, jotka koskevat esimerkiksi Euroopan turvallisuusstrategiaa. Miten tällainen strategia voidaan kuitenkaan panna täytäntöön, jos yhteistä poliittista tahtoa tai yhteisiä toimielimiä – kuten Euroopan ulkoministeriä – ei ole?
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olette tänään todennut – aivan perustellusti – että olemme erittäin epävarmassa kilpailutilanteessa Yhdysvaltojen ja Aasian kanssa, ja viittasitte myös Kaukoidän tilanteeseen, joka vastaa lähes anarkiaa. Olitte oikeassa tehdessänne näin; miten me voimme kilpailla menestyksellisesti niiden kanssa ilman yhteistä tahtoa ja yhteisiä toimielimiä sekä yhdistämättä voimiamme eurooppalaisina esimerkiksi varmistamalla, että Kioton pöytäkirja pannaan täysimääräisesti voimaan? Kuulen jo monen eurooppalaisen teollisuusjohtajan sanovan: "Emme voi olla ainoat, jotka panevat Kioton pöytäkirjan täytäntöön, tai muuten menetämme kilpailuetumme." Tämä on mahdollista ainoastaan, jos sosiaalisia oikeuksia ja ihmisoikeuksia koskevia vähimmäisvaatimuksia tiukennetaan sekä ympäristönsuojelua tehostetaan ja jos Eurooppa saa yhteisen perustuslain. Osoituksena yhteisen määrätietoisuuden kyvystä saattaa jokin asia päätökseen oli tapa, jolla amerikkalaiset luopuivat terästulleista. Jos Eurooppa toimisi yhdessä ja esiintyisi yhteisenä rintamana, myös meillä olisi mahdollisuus ja kyky saada asioita tehdyksi yhdessä.
Näin ollen olen täysin sydämin samaa mieltä jäsen Poetteringin kanssa siitä, että tarvitsemme Euroopan perustuslakia symboliksi ja välineeksi, jos haluamme saavuttaa yhteisen päämäärän myös globaalilla tasolla. Juuri tästä syystä en tässä vaiheessa pidä oikeana ratkaisuna sitä, että Euroopalle luodaan kova ydin. Haluaisin lisätä, että hedelmän ydin ei yleensä ole mielenkiintoinen vaan sen sisus, joten pienemmän ytimen luominen ei ole oikea ratkaisu. Sen sijaan Euroopan on oltava suuri ja meidän on pidettävä sitä yhteisenä. Jos muutamat ovat haluttomia liittymään siihen, meidän on pohdittava, miten aiomme toteuttaa tämän perustuslaillisen Euroopan, Euroopan, jonka mahdollisimman moni voisi jakaa ja joka olisi avoin kaikille.
Se, mitä tämä tarkoittaa, on että sekä Italian että Irlannin on neuvoston puheenjohtajana vietävä eteenpäin viestiä siitä, että meidän on tehtävä työtä luodaksemme yhteisen Euroopan, jolla on yhteinen perustuslaki ja mahdollisimman monta jäsenvaltiota. Emme saa nyt antaa visioidemme haihtua emmekä missään olosuhteissa saa hylätä yhteistä Eurooppaa, jolla on yhteinen perustuslaki!
Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Eurooppa ei ole koskaan valmis, mutta meidän on yhteisön tasolla jatkettava sinnikkäästi työtä poliittista unionia koskevan hankkeen toteuttamiseksi määrätietoisuutta ja kaukonäköisyyttä osoittaen. Jos emme toimi näin, kansalaiset menettävät luottamuksensa meihin. Jos emme toimi näin, unionin yhdentyminen ja vahvistuminen jää toteutumatta. Jos emme toimi näin, emme voi täyttää velvollisuuksiamme mannertamme kohtaan maailmassa ja voimme tehdä erehdyksiä. Erehdykset voidaan korjata ja ne on korjattava. Siinä, mitä on tapahtunut, ei kuitenkaan ole kyse pelkistä erehdyksistä; minusta on valitettavaa, että asianomaisilta valtion- tai hallitusten päämiehiltä puuttuu riittävä poliittinen tahto. Tästä seuraa, että meiltä puuttuu eurooppalaisia johtajia, todellisia eurooppalaisia valtiomiehiä. Tahto, rohkeus, tunne, into – kaikkia näitä tarvitaan lisää, ja näin ollen tarvitaan lisää myös uskottavuutta ja luottamusta.
Aina kun Euroopan tulevaisuus riippuu neuvoston yksimielisestä hyväksymisestä pikemminkin kuin yhteisön toimielinten välisestä sopimuksesta, ilmassa on kriisin tuntua. Näin tapahtui Itävaltaan kohdistetuille seuraamuksille, näin tapahtui Irakin kriisille ja näin tapahtui vakaus- ja kasvusopimukselle. Yhä useammin ja useammin syytämme kansallisista ongelmista yhteisön tavoitteita. Haluankin päättää puheeni toteamalla, ettei valmistelukunta ole epäonnistunut työssään, ettei komissio ole ollut valmistelukunnan tiellä, ettei parlamentti ole jarruttamassa Euroopan kehittymistä demokraattisemmaksi, avoimemmaksi ja lähempänä kansalaisiaan olevaksi yhteisöksi. Me sanomme suoraan "ei" yksimielisyydelle ja "kyllä" kaksinkertaiselle enemmistölle, joka on demokraattisesti reilua, "ei" häpeän jakamiselle ja "kyllä" jaetulle vastuullisuudelle Euroopassa, "ei" sisäpolitiikan edelleen kansallistamiselle ja ratifiointiprosessille ja "kyllä" näiden eurooppalaistamiselle, "ei" hallitustenväliselle konferenssille ja "kyllä" valmistelukunnalle, jossa hallitukset ja parlamentit ovat edustettuina, "kyllä" kansojen ja kansalaisten Euroopan unionille ja "ei" hallitustenväliselle Euroopan kovalle ytimelle, "kyllä" vastuun kantamiselle Euroopassa ja maailmassa ja "ei" jäsenvaltioiden maksujen pienentämiselle. Sanomme "kyllä" ajatukselle kutsua valmistelukunta koolle joulun jälkeen keskustelemaan hallitustenvälisen konferenssin työn epäonnistumisesta ja panemaan pikaisesti täytäntöön kaiken sen, mistä valmistelukunta on tehnyt päätöksen tai minkä hallitustenvälien konferenssi on hyväksynyt ja mikä on tehtävissä nykyisen lainsäädännön nojalla.
Carnero González (PSE ).
    Arvoisa puhemies, lähetimme positiivisen viestin kansalaisille, jotka ovat tukeneet valtavasti valmistelukunnan työtä sekä valmistelukunnan laatimaa perustuslakiluonnosta: vuonna 2004 – sanotaan asiasta mitä tahansa – Eurooppa saa perustuslain. Mikäli näin ei tapahdu, joutuisimme toimimaan Nizzan sopimuksen kaltaisen sillisalaatin kanssa, saattamaan päätökseen laajentumisen ilman syventämistä ja huonoissa olosuhteissa sekä keskustelemaan rahoitusnäkymistä tukahduttavassa poliittisessa ilmapiirissä.
Valmistelukunnan perustuslakiluonnos on kansalaisille hyvä sekä sisältönsä että laadintansa puolesta ja tänään, Brysselin huippukokouksen epäonnistumisen jälkeen, jopa ne, jotka arvostelivat joitakin perustuslakiluonnoksen konkreettisia kohtia, hyväksyvät sen hyvänä asiakirjana. Valmistelukunta oli menestys ja hallitustenvälinen konferenssi on epäonnistunut.
Brysselin huippukokouksen epäonnistumiseen on selviä syitä, ja minulle espanjalaisena on erittäin tärkeää kuulla tämän parlamentin euroskeptikoiden ylistyspuheita Espanjan hallituksen pääministerille, joka oli yksi Bushin Irakin-politiikkaa tukevan kirjeen kahdeksasta allekirjoittajasta ja yksi Brysselin huippukokouksen osallistujista. Perustuslain laadintaprosessia on jatkettava ja sen on päätyttävä Euroopan perustuslain vahvistamiseen vuonna 2004.
Emme luonnollisestikaan halua usean nopeuden Eurooppaa emmekä pioneeriryhmiä. Haluamme poliittisesti yhdentyneen Euroopan, ulkoisissa toimissaan autonomisen Euroopan, Euroopan, jolla on toimivaltaa ja voimavaroja kansalaisten pyyntöjen ratkaisemiseksi, ja tästä syystä meidän on voimakkaasti vaadittava puheenjohtajavaltio Irlannilta, että se kutsuu kokoon jo tammikuussa hallitustenvälisen konferenssin, jotta HVK vahvistaisi sen 95� prosenttia, josta on päästy sopimukseen, ja ratkaisisi asianmukaisella tavalla ja neuvotellen vielä ratkaisematta olevat asiat. Miksi ei kutsuttaisi kokoon myös valmistelukuntaa, jolla on legitiimiys? Ja luonnollisesti Euroopan parlamentin on hoidettava historiallinen roolinsa toimeenpanevana voimana, tässä tapauksessa Euroopan perustuslain toimeenpanevana voimana. 
Ferber (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, mielestäni meidän pitäisi laatia asiallinen analyysi kaikesta viime viikonloppuna tapahtuneesta. Tämän jälkeen voimme ehkä tulla siihen johtopäätökseen, ettemme ole viime vuosien aikana olleet kovin sitoutuneita ratkaisemaan kysymystä siitä, voidaanko Euroopan unionia laajentaa ja syventää samanaikaisesti.
Haluan esittää tämän kysymyksen erittäin rakenteellisin termein. Syy, miksi valmistelukunta onnistui niin hyvin työssään, on se, että kyse oli sementistä, joka piti koko rakennelmaa pystyssä. Se oli sitä, koska kyseessä oli yhteinen etu – toimijoiden mutta ei jäsenvaltioiden – ja tästä syystä nyt on tärkeää, että ajattelemme hieman sitä, mikä todella on niiden 25� jäsenvaltion yhteinen etu, jotka ovat tämän Euroopan unionimme jäseniä 1.� toukokuuta alkaen. Tätä asiaa on analysoitava erittäin asiallisesti.
Mitkä työt meidän on tehtävä Euroopan tasolla? Mitkä ovat välineet ja menettelyt, joita tarvitsemme näiden töiden tekemiseksi? Minkälaiset taloudelliset puitteet tämä Eurooppamme tarvitsee, jos se haluaa tehdä sille määrätyt työt? Vasta kun meillä on asiallisia vastauksia näihin kysymyksiin, voimme tehdä tarvittavat johtopäätökset ja ottaa tarpeeksi opiksemme siitä, mitä tänä viikonloppuna saatiin päätökseen. Tämä tarkoittaa sitä, että meidän on kysyttävä itseltämme, onko syvempi unioni tällä hetkellä kenties tärkeämpi asia kuin unionin laajentuminen yli 25-jäseniseksi – mikä edellyttää keskusteluja siitä, mitä 25-jäsenisellä unionilla on yhteistä.
Mielestäni meidän on aloitettava täyttämällä Kööpenhaminan neljäs kriteeri – joka todellakin vahvistettiin Kööpenhaminassa. Meidän on voitava keskittyä siihen, mitä meillä on yhteistä. Siitä, mitä meillä EU:ssa on, on tehtävä sellaista, joka kestää laajentumisen. Tämä on tehtävämme seuraavan vuoden aikana ja tähän tehtävään meidän on sitouduttava voimakkaasti, ja vasta myöhemmin voimme saatavien tulosten perusteella tehdä tarvittavat johtopäätökset.
Lage (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, meidän tunteemme voidaan esittää lyhyesti yhdellä sanalla, joka on pettymys. Emme kuitenkaan ole ainoita pettyneitä, selvä enemmistö Euroopan perustuslakia kannattavista Euroopan kansalaisista on myös pettyneitä ja hämmentyneitä. Onneksi, ja euroskeptikoiden harmiksi, Euroopan perustuslaki on suosittu ajatus, joka saa kansan taakseen.
Eurooppalainen hanke on hienoin ajatus, jonka 2000-luku on perinyt väkivaltaiselta 1900-luvulta. Tänään Eurooppa on käännekohdassa. Laajentuminen tuo mukanaan muutoksia; olemme luomassa uutta poliittista yhteisöä. En antaudu tässä poliittiseen metafysiikkaan - tämä on tilanteen todellisuus. Laajentuminen ilman perustuslakia on jotain, jota ei voida enää harkita eikä varsinkaan hyväksyä. Tämä on jotain, joka niskoittelevien jäsenvaltioiden on ymmärrettävä. Valitettavasti on joitakin valtioita, jotka yrittävät heikentää Euroopan henkeä vanhoilla myyteillä ja harhakuvitelmilla suuruudesta tai kansallisesta merkityksestä, mutta puolustavat samalla poliittista vaikkakin ajallisesti tuoretta fossiilia eli Nizzan sopimusta. Eurooppaa on kuitenkin rakennettava positiivisessa eikä negatiivisessa hengessä. Jotkut poliittiset johtajat toimivat aivan kuin unioni olisi antanut heille oikeuksia mutta ei minkäänlaisia velvollisuuksia. Emme voi emmekä saa epäonnistua historian kohtaamisessa. Eurooppa tarvitsee kiireellisesti perustuslakia, ja tämä perustuslaki on meidän ulottuvillamme. Eläköön perustuslaki! 
Morillon (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hallitustenvälisen konferenssin pettymyksen tuottanut tulos ei ole yllätys kenellekään. Pettymys oli kenties odotettu – mutta kuitenkin kiistaton – siinä mielessä, että valmistelukuntamme 105� jäsenen vuoden kestänyt työ on voitu asettaa kyseenalaiseksi muutamassa tunnissa toisarvoisten pohdiskelujen takia, jotka koskevat joidenkin unionimme jäsenvaltioiden suhteellista painoarvoa.
Jos tästä on tehtävissä jokin johtopäätös, johtopäätös on se, että hallitustenvälisen konferenssin ei voida odottaa saavuttavan minkäänlaista edistystä Euroopan yhdentymisen päätökseen saattamisen osalta, koska tässä yhteydessä – jäsen Pasqua sanoi asian erittäin hyvin – valtionpäämiehet eivät voi tehdä muuta kuin puolustaa kynsin ja hampain kansallisia etuja yleisen edun kustannuksella.
En kuulu niihin, jotka kuvittelevat, että Irlannin puheenjohtajuuskaudella voidaan seuraavien viikkojen aikana kääntää jo vahvistunut suuntaus. Hyvät kollegat, tästä syystä meidän on valmistauduttava esittämään oikeat kysymykset, jotka on ratkaistava tulevan Euroopan parlamenttivaalikampanjan yhteydessä. Loppujen lopuksi – ei niin paljon pahaa ettei jotain hyvääkin – tämä asia lisää vaalikampanjan merkitystä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, otitte esiin yleisen turvallisuutta koskevan kysymyksen, joka on kansalaisten suuri huolenaihe – olette ymmärtänyt asian aivan oikein. Vaikka olen tältä osin tyytyväinen esitettyjen aikomusten hyväntahtoisuudesta, minun on kuitenkin muistutettava ranskalaisesta sananlaskusta, jonka mukaan tie helvettiin on päällystetty hyvillä aikomuksilla. Toivon kuitenkin, että tähän mennessä annettujen signaalien lisäksi Eurooppa sitoutuu oikeasti eikä pelkästään virtuaalisesti luomaan tarvittavat välineet tavoitteidensa asettamiseksi ja strategiansa täytäntöön panemiseksi tällä alalla.
Katiforis (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olette kuulleet paljon kritiikkiä, josta olen samaa mieltä mutta jota minun ei ole syytä toistaa. Haluan käsitellä jonkin aikaa erästä asiaa, josta olitte oikeassa, kun puhuessanne Euroopan keskuspankin perussäännöstä korostitte sitä, että se oli heikompi kuin Federal Reserve Bankin asema, koska taloudellisen toiminnan tukeminen ja hintatason vakaus eivät kuulu sen tavoitteisiin. On tärkeää, että te olette ensimmäinen pääministeri ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, joka on korostanut Euroopan keskuspankin perussäännön puutteita noinkin virallisessa asemassa ja kiitän teitä siitä.
Luotan siihen, että puheenjohtajavaltio Italian ehdotus, jonka mukaan neuvoston pitäisi voida muuttaa Euroopan keskuspankin perussääntöä määräenemmistöllä, hyväksytään, ja toivon, että Euroopan keskuspankin perussääntöä tarkistetaan piakkoin esittämienne linjausten mukaisesti niin, että Euroopan keskuspankki voi vihdoin alkaa kannustaa investointeihin ja erityisesti julkisen sektorin investointeihin sen sijaan, että se yrittää jatkuvasti tukahduttaa investointeja aivan kuin ne olisivat aviottomia lapsia. 
Tajani (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tänään olisimme kaikki halunneet ottaa vastaan sopimuksen, jonka olisi pitänyt synnyttää Euroopan ensimmäinen perustuslaki, mutta olisi vakava poliittinen virhe – jonka jotkut ovat jo tehneet – sanoa, että Euroopan taru on lopussa, vainota niitä, jotka ovat asiasta vastuussa, sekä luovuttaa matkalla kohdattavien vaikeuksien vuoksi. Tästä syystä meidän on jatkettava sinnikkäästi töitä valmistelukunnan hengessä ja niiden merkittävien tulosten voimalla, joita on saavutettu puheenjohtajavaltio Italian kovan työn ansiosta, sekä varmoina siitä, että lopullinen tavoite voidaan todella saavuttaa. On syytä muistuttaa, että HVK:n osallistujat hyväksyivät 95� prosenttia siitä, mitä valmistelukunta päätti. Lisäksi on syytä korostaa, että puheenjohtajavaltio Italia on pysynyt uskollisena tässä parlamentissa puoli vuotta sitten tehtyjä sitoumuksia kohtaan. Italia on noudattanut muun muassa päätöstä olla laittamatta nimeään matalan profiilin kompromissiin, joka olisi loukkaus valmistelukunnan työtä kohtaan.
Toinen myönteinen näkökohta on ollut suhde tähän parlamenttiin, joka on nyt vihdoin ensimmäistä kertaa sitoutunut tosissaan keskeisenä toimijana HVK:n työhön ja jolle on säännöllisesti tiedotettu neuvoston työstä. Myös muita jäsen Fiorin mainitsemia puheenjohtajavaltio Italian päätöksiä on tästä syystä pidettävä myönteisinä. Kuuden viime kuukauden aikana tehtyä työtä ei nimittäin voida arvioida vain pintapuolisesti, pisteliäästi ja puolueellisesti eikä varsinkaan kiinnittämällä huomiota ainoastaan unionin jäsenvaltioiden sisäisiin asioihin. Jäsen Barón� Crespon puheet ja teot eivät vastaa toisiaan, kun hän puhuu yhteisön hengestä, sillä hän vaikuttaa olevan huolestunut ainoastaan Espanjan vaaleista, ja sama pätee jäsen Watsoniin, joka on usein huolissaan Italian asioista mutta unohtaa Euroopan intressit. Jotkut näkyvyyttä tai kadotettua konsensusta etsivät kotimaani edustajat Euroopan parlamentissa eivät näytä juurikaan välittävän Euroopan asioista käyttäessään tätä parlamenttia puhuakseen paikallisista asioista, minkä he tekevät kaiken lisäksi epäuskottavasti.
Haluan lyhyesti vastata jäsen Schulzille, joka on vaikka kuinka moneen kertaan ottanut esiin kysymyksen eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä. Puheenjohtajavaltio Italia on, kuten sen velvollisuus on, kysynyt kaikilta hallituksilta, millaisia kansallisia lainsäädäntötoimia on jäsenvaltioissa toteutettu kansallisten lakien mukauttamiseksi eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä tehtyyn päätökseen. Vastaus oli selkeä: vain 3 maata 15:stä on toteuttanut tarvittavat toimenpiteet joulukuuhun mennessä; neljä muuta jäsenvaltiota sanoi tarvitsevansa kolme tai neljä lisäkuukautta ja loput kahdeksan jäsenvaltiota ovat vielä enemmän aikataulusta jäljessä. Jäsen� Schulz, ette todellakaan voi pyytää puheenjohtajavaltio Italiaa tai mitään muutakaan puheenjohtajavaltiota vaientamaan kansallisten parlamenttien riippumatonta mielipidettä – se ei tule kysymykseenkään.
Lopuksi haluan vedota sen puolesta, että ryhtyisimme yhteistyöhön kaikkien valtioiden kanssa, että luopuisimme siitä ajatuksesta, jonka mukaan joidenkin pitäisi edetä ja jättää muut jälkeensä, sekä pyrkisimme luomaan sellaisen arvojen Euroopan, joka ei halua luopua juutalais-kristillisistä juuristaan. 
Napoletano (PSE ).
   – Huolimatta jäsen� Tajanin päätelmistä minun on käännyttävä teidän puoleenne, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sanoakseni, että aliarvioitte puheessanne hallitustenvälisen konferenssin epäonnistumista. Tämä on toinen kerta lyhyen ajan kuluessa kun hallitustenvälinen konferenssi -menetelmä on epäonnistunut, ja tällä kertaa sillä oli takanaan täydellinen ja valmistelukunnan laajasti tukema luonnos. Vielä hämmentävämpää on näköalattomuus niukkasanaisessa lausunnossanne, jolla luovutatte viestikapulan puheenjohtajavaltio Irlannille.
Tässä yhteydessä meillä on todellinen vaara joutua kokemaan sekä Euroopan parlamentin vaalit että laajentuminen ilman perustuslakia, mutta se ei tunnu huolettavan teitä juurikaan. Jos voisitte hieman syventyä vastauksessanne tulevaisuudennäkymiin, olisin erittäin kiitollinen.
Puheenjohtajakauden lopussa tehdään myös arvioita menneestä. Ulkopolitiikan alalla ei ole toteutettu pyrkimyksiä sen varmistamiseksi, että Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien poliittinen rooli olisi aktiivinen: Genevessä pidettyyn tärkeään Lähi-idän rauhankokoukseen, jota ette edes maininnut, suhtauduttiin välinpitämättömästi; täällä tehdyistä sitoumuksista, kuten pidätysmääräyksen hyväksyminen ja kuolemantuomioiden täytäntöönpanon keskeyttäminen, ei välitetty. Olemme tyytyväisiä kasvualoitteeseen, mutta se ei riitä, koska vain taloutta valvomalla, ainakin euroalueella, voidaan varmistaa Euroopan talouden elpyminen ja kasvu.
Lopuksi arvoisa neuvoston puheenjohtaja, yksi ilmoitus. Olette tietoinen siitä, että puheenjohtajuuskautenne kuuden kuukauden aikana tämä parlamentti päätti lisätä lehdistön vapautta ja moniarvoisuutta Euroopassa ja erityisesti Italiassa. Se, että Italian tasavallan presidentti palautti parlamentille tätä asiaa koskevan järkyttävän ja vaarallisen lain, jonka hallituksenne esitti ja joka hyväksyttiin hallituksen äänestyksessä enemmistöllä, vahvistaa nämä huolet.
Lyhyesti vielä yksi asia: lukuun ottamatta melko kiitettäviä päätelmiä, joita joistakin teidän ja puheenjohtaja Prodin esiintuomista asioista voidaan tehdä, miten kuvaisitte sitä, mitä tämä kuusi kuukautta kestänyt Italian puheenjohtajuus on merkinnyt? 
Berlusconi,
   .  Arvoisa puhemies, haluan kiittää teitä ja kaikkia tähän keskusteluun osallistuneita parlamentin jäseniä. Olette yleisesti ottaen osoittaneet olevanne pettyneitä siihen, että nyt kun Italian puheenjohtajuutta hallitustenvälisessä kokouksessa on enää 60� päivää jäljellä, konkreettisia tuloksia ei ole odotettavissa. Totuuden nimissä kaikki ovat sanoneet, että konkreettisten tulosten saavuttaminen olisi ollut ihme, ja on ollut selvää jo joitakin viikkoja, ettei se ole mahdollista.
Mielestäni tämä pettymys ei saa kuitenkaan johtaa meitä suhtautumaan pessimistisesti tulevaisuuteen. Mielestäni syyttelystä ei ole mitään hyötyä ja aina pitäisi olla optimistinen. En ole koskaan nähnyt pessimismin saavuttavan konkreettisia tuloksia, sillä ainoastaan optimismi, usko ja tahdonvoima voi johtaa positiivisiin tuloksiin. Euroopan ei mielestäni pidä myöskään jakaantua ensimmäisen ja toisen luokan Euroopaksi, sillä tämä olisi aivan väärin ja heikentäisi sitä Eurooppaa ja yhteistä toimintaa kohtaan tunnettua intoa, intohimoa ja halua, jota olen saanut todistaa näiden kuukausien aikana, joina olen ollut läheisessä yhteydessä Euroopan unionin jäsenyyteen valmistautuvien kymmenen valtion hallitusten johtajiin ja myös muihin kansalaisiin. He edustavat erittäin monia eurooppalaisia – nuoria ja korkeasti koulutettuja – sekä suuria markkinoita meille. Tästä syystä meidän pitäisi mielestäni tehdä kaikkemme varmistaaksemme, että vanha Eurooppa virkistyy tämän uuden Euroopan ansiosta, ja toistan vielä, että tämä uusi Eurooppa on innostuneena liittymässä meihin.
Merkittäviä saavutuksia, joita valmistelukunta ja kaikki maat ovat saaneet aikaan näiden kuuden kuukauden aikana, on parannettava ja puolustettava: älkäämme unohtako, että hallitustenvälinen konferenssi käynnistyi 5.� lokakuuta ja kesti 13.� joulukuuta asti. Haluan tältä osin rauhoitella kaikkia, jotka ovat puhuneet siitä, mitä valmistelukunnan työstä on jäänyt käteen – työstä, jota olemme aina pyrkineet kiittämään ja kehittämään – ja mitä hallitustenvälisen konferenssin työstä on jäänyt käteen. On selvää, että hallitustenvälisen konferenssin lopullisia päätöksiä, jotka liitin kaikkien jäsenten yksimielisesti hyväksymiin loppupäätelmiin, ei ole tutkittu tarkasti. Haluaisin tästä syystä lukea kappaleen, joka saattaa tuntua turhalta, mutta jota minun on mielestäni korostettava: "puheenjohtajavaltio Italia on johtanut hallitustenvälistä konferenssia tarkoituksena pysytellä mahdollisimman uskollisena valmistelukunnan luonnokselle, joka on syvällisen ja demokraattisen keskustelun tulos ja joka on myös avoin kaikkien jäsenvaltioiden esittämien ehdotusten tarkastelulle rakentavassa hengessä legitiimien tarpeiden huomioon ottamiseksi".
Toinen asia: tämä ankara työ on johtanut sellaisen tekstin laatimiseen, josta suuri enemmistö jäsenvaltioista ovat päässeet sopimukseen ja jota tästä eteenpäin pidetään kiistatta osana yhteisön säännöstöä. Näin otetaan merkittävä askel tiellä kohti laajentuneen unionin maiden ja kansalaisten lähempää yhdentymistä. Tämä tarkoittaa sitä, että neuvoston muodostavat valtiot ovat yksimielisesti hyväksyneet poliittisen sitoumuksen olla uudelleen avaamatta niitä kohtia – käytännössä kaikkia kohtia – joista sopimusta ei aiemmin ole tehty. Vastauksena jäsenten kysymyksiin haluaisin myös korostaa, että kaikki nämä kohdat sisältyvät puheenjohtajavaltio Italian Napolin huippukokouksen jälkeen esittämään ehdotukseen; tämä ehdotus on saatavilla Italian puheenjohtajuuskauden Internet-sivulta yhdessä Euroopan puolustussopimusta koskevan tekstin kanssa, josta päästiin sopimukseen Brysselissä uuden kokouksen ensimmäisenä päivänä.
Tämä on jotain aivan konkreettista, ja tältä pohjalta on nyt aloitettava työt kohti enemmistöpäätöstä koskevaa sopimusta, joka on saavutettavaksi aiotun sopimuksen keskeinen osa, jotta voisimme luoda sellaisen Euroopan, joka pystyy tekemään erityisesti kansainvälisten kantojen vahvistamista koskevia päätöksiä, jotka ovat paitsi oikeita myös nopeita.
Vain tällä tavalla voimme luoda sekä Euroopan, jolla on valmiudet toimia maailman johdossa yhdessä muiden suurvaltojen kanssa sekä keskeisessä roolissa kaupan kehittäjänä ja hyvinvoinnin edistäjänä – kuten me olemme sitoutuneet tekemään muuallakin kuin vuosituhannen vaihteen julistuksessa – että Euroopan, joka kykenee päättäväisesti levittämään demokratiaa ja viemään vapautta kaikkialle maailmaan ja joka yhdessä muiden länsimaiden kanssa on sitoutunut toimittamaan ruokaa, vettä, terveyttä ja koulutusta niitä tarvitseville. Nämä ovat kaikki etuoikeuksia, joita ei voida taata ellei ensin voida taata muiden etuoikeuksien takaamisen mahdollistavaa ensisijaista etuoikeutta: tämä etuoikeus on vapaus, joka voidaan taata ja säilyttää ainoastaan demokraattisissa hallitusmuodoissa.
Mielestäni tämä on länsimaiden ja näin ollen Euroopan velvollisuus, ja uskon, että Eurooppa pystyy pääsemään tähän tulokseen vain, jos se pystyy varustautumaan päätöksentekomenettelyllä, joka ei perustu yksimielisyyteen: kuten näimme juuri pari päivää sitten Brysselissä, riittää, että yksi maa vastustaa päätöstä, niin päätöstä ei tehdä.
Vastaan vain yhteen esitettyyn vastaväitteeseen: siihen, että puheenjohtajavaltio Italialla ei ollut ratkaisua edellä mainittuun enemmistöpäätösmenettelyä koskevaan vesitettyyn kompromissiin. Puheenjohtajavaltio Italia piti kiinni valmistelukunnan suunnittelemasta järjestelmästä, jonka mukaan enemmistöön tarvitaan 50� prosenttia valtioista ja 60� prosenttia asukkaista. Yritimme kaikkemme saadaksemme muut maat vakuuttuneiksi tästä, mutta he eivät olleet kuulevinaankaan. Kun ymmärsimme, että tästä asiasta oli mahdoton päästä sopimukseen, ja koska kaikista muista kohdista oli mahdollista päästä sopimukseen, turvauduimme väliaikaisiin ratkaisuihin ja ehdotimme, että meidän tulisi pitäytyä Nizzan sopimuksessa vuoteen� 2014 ja ottaa valmistelukunnan laatima uusi järjestelmä käyttöön vuodesta� 2015 alkaen.
Jotkin jäsenvaltiot kannattivat ajatusta, toiset eivät. Tästä syystä olemme ehdottaneet toista ratkaisua, jonka vähemmän halukkuutta sopimuksen hyväksymiseen aiemmin osoittaneet jäsenvaltiot voisivat hyväksyä: Nizzan sopimusta sovelletaan ja kokeillaan neljä vuotta. Vuoden� 2008 lopussa päätämme enemmistöäänestyksellä, onko Nizzan sopimus toiminut ja pitäisikö se pitää voimassa (tarvittaessa siihen voidaan tehdä muutoksia); tai olisiko mahdollista jatkaa jäsenvaltioiden ja kansalaisten kaksinkertaisen enemmistön järjestelmällä vai pitäisikö keksiä uusi äänestysjärjestelmä.
Ei ollut mahdollista päästä sopimukseen näistä ehdotuksista, jotka eivät ole vesitettyjä kompromisseja eivätkä muutakaan vastaavaa vaan joilla oli ainoastaan tarkoitus luoda Euroopalle välittömästi uusi perustuslaki. Täten kaikki osallistujat ovat valinneet päätöksenteon siirtämisen. Tästä syystä tämä ei ole keskustelun loppupäätelmä vaan jatkoa ratkaisun etsinnälle, ja olen varma, että ratkaisu löydetään pian – toivon, että se löydetään Irlannin puheenjohtajuuskauden tai sitä seuraavan Alankomaiden puheenjohtajuuskauden aikana. Tästä syystä perustuslakihanke ei ole epäonnistunut.
Arvoisa puhemies, haluaisin päättää puheeni optimistisesti. Kaikkien jäsenvaltioiden hallitusten halu saada aikaan Euroopan perustuslakia koskeva sopimus oli vahva ja kaikki tunsivat olevansa vastuussa päätöksen tekemisen epäonnistumisesta. Valitettavasti emme onnistuneet, mutta uskon, että koska emme tässä onnistuneet kaikesta siitä kärsivällisyydestä ja päättäväisyydestä huolimatta, jota osoitimme käsitellessämme näitä päätöksiä viimeiseen asti, ei siinä kukaan muukaan olisi onnistunut. Kaikki ovat myöntäneet minulle tämän. Uskomme kuitenkin, että ratkaisu yli 50� vuotta voimassa olleen yksimielisyyteen perustuvan päätösmenettelyn korvaamiseksi enemmistöpäätösmenettelyllä voidaan yhä löytää, ja halu löytää tällainen ratkaisu on yksimielinen.
Tämä ei ole yksinkertainen ongelma, koska enemmistöpäätöksellä jäsenvaltiot selvästi luovuttavat suvereniteettiaan monessa asiassa, ja tämä tarkoittaa sitä, että päätöksen syntyminen on erittäin vaikeaa. Tällaisen päätöksen syntymiseen tarvitaan eri kansallisten parlamenttien tuki ja siitä voidaan luultavasti joutua järjestämään monissa maissa kansanäänestys. Uskon kuitenkin, että meillä on yksimielinen halu edetä tähän suuntaan. Hallitustenvälisen konferenssin 60� työpäivää olivat hedelmällisiä. Tuloksia on saatu, kuten sanoin, ja neuvoston jäsenet ovat poliittisesti sitoutuneet pitämään näitä tuloksia pätevinä, eikä tuloksista pitäisi enää keskustella. Lisäksi on käsiteltävä uutta enemmistöpäätösjärjestelmää, ja olen vakuuttunut siitä, että loppujen lopuksi Eurooppa saa sellaiset toimielimet ja toimintamenetelmät, joilla se voi ottaa tärkeän roolin kansalaistensa ja maailman kansalaisten hyvinvoinnin, rauhan, vapauden ja demokratian edistämisessä.
Frassoni (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minulla on jossain määrin kiireinen kysymys puheenjohtaja Prodille ennen hänen puhettaan. Kuulimme juuri komission jäsenen de� Palacion kertoneen liikenne-, televiestintä- ja energianeuvoston kokouksessa, että Kioton pöytäkirjan taru on lopussa. Haluaisin kuulla teiltä, mikä on komission kanta tähän asiaan ja onko de� Palacio toiminut toimivaltuuksiensa puitteissa. 
Prodi,
   .  Komission jäsen de� Palacio ilmaisi komission yleisesti tunnetun huolen, joka liittyy Kioton pöytäkirjan hyväksymättä jättämisestä aiheutuviin vaaroihin sekä näin ollen tarpeeseen reagoida tähän tilanteeseen.
Komissio haluaa jatkaa työskentelyä Venäjän ja muiden sellaisten maiden kanssa, jotka eivät ole ratifioineet Kioton pöytäkirjaa, jotta se voitaisiin ratifioida. Emme ole antaneet mitään muuta viestiä, ja voin vakuuttaa teille, että myös komission jäsen de� Palacio on sitoutunut Kioton pöytäkirjan ratifioimiseen. Luonnollisesti se, että Venäjä empii ja esittää jatkuvasti vaihtoehtoisia strategioita, huolestuttaa meitä kovasti.
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, haluan esittää lyhyen huomautuksen: haluan kiittää teitä kaikkia käymästämme keskustelusta erityisesti siitä syystä, että keskustelu on koskenut pikemminkin tulevaisuutta kuin menneisyyden tapahtumista syyttelyä sekä pikemminkin nykyisten huolenaiheiden korjaamista kuin toistemme moittimista. Haluan kuitenkin esittää huomautuksen, joka on mielestäni äärimmäisen tärkeä: hyvät parlamentin jäsenet, olkaa varovaisia älkääkä muutamassa minuutissa tuhotko kaikkea Brysselin hallitustenvälisen konferenssin valmistelemiseksi tehtyä työtä arvioimalla hätäisesti ehdotuksia, joiden siirtämisestä osaksi yhteisön säännöstöä ei ole vielä sovittu.
Vaikka onkin totta, että varsinkin Napolissa näytetään päässeen yksimielisyyteen monista kohdista, esimerkiksi neuvoston puheenjohtajuudesta, tutkimuspolitiikasta ja monesta muusta keskeisestä kysymyksestä, tätä yksimielisyyttä ei oikeasti ole olemassa. Älkäämme pettäkö itseämme: yksimielisyyttä ei ole olemassa. Viittaan ennen kaikkea moniin päätöksiin, joita on tehty yksimielisyyteen perustuvaan päätöksentekomenettelyyn palaamisesta, millä heikennetään sekä valmistelukunnan tekstiä että Nizzan sopimusta puhumattakaan siitä, hyvät parlamentin jäsenet, että Euroopan parlamentille on suunniteltu nykyistä pienempää roolia budjettimenettelyjen hyväksymisessä.
On selvää, että neuvottelujen ja vastavuoroisten myönnytysten kokonaisratkaisu ei tarkoita sitä, että kaikki hyväksyvät kaiken, ei vaikka yrittäisitte päästä sopimukseen pienimmästä yhteisestä nimittäjästä. On myös selvää, että mitään ei hyväksytä ennen kuin kaikki on hyväksytty ja että tulevaisuutemme vaikuttaa hyväksymisedellytyksiin. Älkäämme tästä syystä heittäkö hukkaan mitään suurista töistä, joita on tehty vaan tiedostakaamme avoimesti olemassa olevat ongelmat. Tämä on paras tapa ratkaista ne, ja tästä syystä valmistelukunnan teksti on jatkossakin pysyvä kiinnekohtanamme.
Hyvät parlamentin jäsenet, tämä on viimeinen istunto ennen viidettä yhteistä jouluamme ja viimeistä joulua nykyisen parlamentin ja nykyisen komission toimikauden aikana. Haluan lopettaa puheeni esittämällä kaikille teille ja teidän perheillenne parhaat rauhan ja onnellisuuden toivotukset ja haluan myös kiittää teitä arvokkaasta yhteistyöstänne.
Puhemies.
   Haluan kiittää komission puheenjohtajaa näistä toivotuksista, mutta kuten te hyvät kollegat tiedätte, meillä on tällä viikolla edessä vielä joitakin tärkeitä äänestyksiä, muun muassa budjettiäänestys, joten älkäämme aloittako lomakautta ennenaikaisesti!
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Hallitustenvälisen konferenssin epäonnistumiseen on suhtauduttava myönteisesti. Kyvyttömyys päästä sopimukseen johtui suurimpien eurooppalaisvaltojen valtavista ristiriidoista ja näiden maiden erilaisista intresseistä. Espanja ja Puola eivät hyväksyneet Ranskan ja Saksan tinkimättömiä kantoja, sillä nämä maat olisivat menettäneet ääniä verrattuna siihen, että sovellettaisiin Nizzan sopimusta. On kuitenkin ilmeistä, että muut maat tukivat enemmän tai vähemmän avoimesti Espanjaa ja Puolaa.
Vaikka Euroopan oikeisto ja sosiaalidemokraatit ovat yhdistyneet puolustamaan uusliberalistisen kapitalismin etuja, yksittäisten kansojen intressit, kansainväliset allianssit ja erilaisten talousryhmittymien allianssit eivät ole yhtenevät ranskalais-saksalaisten etujen kanssa. Yksi esimerkki on se, miten Bushin hallinto on tehnyt sopimuksia ystäviensä kanssa ja mahdollistanut yhdysvaltalaisten ja eurooppalaisten yritysten työskentelyn Irakissa. Kaikki eivät saa samanlaista osuutta ryöstösaaliista.
Tiesimme, että hetki oli erityisen kriittinen Euroopan yhdentymisen kannalta yhä keskittyneemmän päätöksentekomenettelyn, aiempaa aggressiivisemman kapitalismin sekä aiempaa epädemokraattisemman ja vaarallisen militaristisen lähestymistavan takia.
Tiedämme, että Brysselin huippukokouksen epäonnistuminen ei ole ratkaissut ongelmia muttei ole niitä pahentanutkaan. Tämä antaa meille uutta toivoa taistelussa, jota meidän on jatkettava luodaksemme sellaisen Euroopan, joka olisi sosiaalisesti oikeudenmukaisempi, kehittyneempi sekä taloudellisesti ja sosiaalisesti yhtenäisempi, jossa vallitsisi rauha ja joka tekisi yhteistyötä maailman kaikkien kansojen kanssa. 
Hudghton (Verts/ALE ),
   .  Havahduttuani Euroopan unionin ehdotettua perustuslakiluonnosta koskevien HVK-neuvotteluiden kariutumiseen olen tyytyväinen sen tuloksena saatuun hengähdystaukoon. Kehotan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta käyttämään tämän tauon mahdollisimman hyvin hyväkseen ja tarkistamaan kantaansa Skotlantia koskevien avainkysymysten osalta. Viittaus meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen on poistettava yksinomaisen toimivallan luettelosta. Lisäksi on vaadittava Skotlannin avomeren öljy- ja kaasuvarantojen suojelua koskevia takuita sekä takuita sen varmistamiseksi, että valvontaa ja toimilupia koskevaa toimivaltaa ei luovuteta EU:lle.
Monien pienten maiden, jotka neuvottelivat riippumattomasti omat ehtonsa ja edellytyksensä HVK:ssa, antama esimerkki korostaa sitä, että Skotlannin on saavutettava jälleen itsenäisyytensä ja näin ollen täydet oikeudet osallistua kaikkiin kansainvälisiin neuvotteluihin ja äänestää niissä. 
Maaten (ELDR ),
   . – Euroopan huippukokous on päättynyt täydelliseen epäonnistumiseen; mitään perustuslaillista sopimusta ei ole laadittu. Tämä ei tullut täydellisenä yllätyksenä eikä se ole täydellinen katastrofi, koska toistaiseksi Eurooppa voi jatkaa toimimista samalla lahoamispisteessä olevalla tavalla kuin se on tähänkin asti tehnyt. Valitettavasti se kuvastaa kuitenkin jälleen kerran sitä, että tämänkaltainen päätöksentekomenetelmä, johon osallistuu hallituksen päämiehiä, joiden on päästävä yksimielisyyteen suljettujen ovien takana, ei toimi. On myös valitettavaa, että nykyään hallitusten on osoitettava arvonsa kotimaassaan sillä, kuinka hyvin ne onnistuvat estämään muuta Eurooppaa saamasta jotain aikaan. Ryhmäni mielestä ensisijaisen tärkeää on yhä, että perustuslakia koskevan sopimuksen on huipennuttava siihen, että kaikilla jäsenvaltioilla on yksi äänioikeutettu komission jäsen, ja siihen, että Euroopan parlamentti valitsee Euroopan komission puheenjohtajan. Tätä me puolustimme Haagissa ja Strasbourgissa. Mitä demokraattisemmaksi EU muuttuu, sen tehokkaammin se voi toimia, ja tämän tavoitteen saavuttamisen kannalta on ensisijaisen tärkeää, että yhteispäätösmenettelyä sovelletaan Euroopan parlamentissa kautta linjan ja että kansallisten parlamenttien asemaa vahvistetaan huomattavasti. 
Farage (EDD ),
   .  Haluan onnitella ja kiittää täydestä sydämestä puheenjohtaja� Berlusconia, jonka kuuden kuukauden pituinen kausi neuvoston puheenjohtajana alkoi niin näyttävällä tavalla täällä parlamentissa heinäkuussa 2003 ja johti fiaskoon Brysselissä tänä viikonloppuna. Ehkä hän on todella auttanut potkaisemaan tämän kamalan perustuslain sivurajan yli.
Kunpa näin olisi. Ainoa asia, jota Euroopan unioni ei voi tehdä, on hyväksyä vastaukseksi "ei". Huomasimme tämän ensimmäistä kertaa, kun tanskalaiset kumosivat vetollaan Maastrichtin sopimuksen. Epäilemättä sisukkaisiin puolalaisiin ja muiden maiden kansalaisiin kohdistuu valtava painostus sen varmistamiseksi, että allekirjoitusseremonia voidaan pitää 9.� toukokuuta 2004.
Jos tämä ei onnistu, jotkin valtiot tulevat painamaan päälle ja kaksinopeuksinen EU syntyy.
Jotkut maanmiehistäni saattaisivat olla onnellisia elämisestä ryömintäkaistalla. Minun mielestäni eläminen ryömintäkaistalla kuitenkin vain hidastaa kuolinkamppailua ja pitää kulkusuuntamme vääränä.
Euroopan kansat sanovat yhä enenevässä määrin: "Vaihtakaamme suuntaa!" 

Puhemies.
   Haluan merkitä pöytäkirjoihin tänään hetken, jonka katson merkitykselliseksi parlamentin koko toimintahistorian aikana. Se liittyy Sevillan Eurooppa-neuvoston jälkeen paremmasta lainsäädännöstä käymiimme pitkällisiin parlamentin, komission ja neuvoston välisiin neuvotteluihin . Haluan kiittää parlamentin puolesta neljää parlamentin jäsentä, jotka ovat johtaneet tätä työtä ja saaneet aikaan merkittäviä tuloksia: jäsen� Gargania, jäsen� Swobodaa, jäsen� Frassonia ja jäsen� Cleggiä.
Komission varapuheenjohtajan de� Palacion sekä puheenjohtajavaltioiden Tanskan, Kreikan ja Italian ansiosta voimme tänään allekirjoittaa toimielinten välisen sopimusluonnoksen.
Sopimuksen tavoitteena on parantaa unionin lainsäädännön laatua siten, että keskitytään entistä enemmän sen merkityksellisyyteen, avoimuuteen, koordinointiin ja tehokkaaseen täytäntöönpanoon jäsenvaltioissa. Allekirjoitamme tänään yhteisön lainsäädännön muodossa parlamentin esittämän sopimuksen entistä suuremmasta avoimuudesta. Se merkitsee, että neuvosto käy avointa poliittista vuoropuhelua parlamentin ja sen valiokuntien kanssa kaikissa lainsäädäntömenettelyn vaiheissa .
Lisäksi kaikki kolme toimielintä pyrkivät yhdessä suunnittelemaan lainsäädäntötyötämme.
Myös muihin välineisiin kuin EU:n lainsäädäntöön – toisin sanoen niin kutsuttuun kevyeen sääntelyyn – turvautumiseen on tarvittaessa sovellettava parlamentaarista valvontaa ja täysimääräisiä avoimuuden vaatimuksia.
Sopimuksessa edellytetään, että ennen ehdotuksen antamista on järjestettävä julkinen kuuleminen. Sopimuksessa vaaditaan lainsäädäntöehdotusten, parlamentin tekemät tarkistukset mukaan luettuina, vaikutustenarviointia työllisyyden, ympäristön ja kilpailukyvyn kannalta. Sopimuksessa vaaditaan, että EU:n lainsäädännön sisällyttämistä jäsenvaltioiden kansalliseen lainsäädäntöön seurataan tarkasti ja että sen soveltamista valvotaan tehokkaasti.
Nähdäkseni valtuuskuntamme onnistui todella sisällyttämään prosessiin parlamentissa sovellettavan huolellisen tarkastelun ja avoimuuden. Sopimus on merkittävä edistysaskel. Haluan todeta parlamentin puolesta, että toimielimenä noudatamme sopimusta täysimääräisesti ja tiukasti. Se on merkittävä edistysaskel, joka edellyttää kenties, että joitakin sen aloja katetaan tulevalla perustuslailla.
Pyydän nyt neuvoston puheenjohtajaa Frattinia sekä komission puheenjohtajaa Prodia tulemaan kanssani juhlalliseen allekirjoitustilaisuuteen sopimuksen kanssani. Pyydän myös parlamentin jäseniä Gargania, Swobodaa, Frassonia ja Cleggiä sekä komission varapuheenjohtaja de Palaciota ja Berlusconia – jos hän suostuu – liittymään seuraamme valokuvausta varten.

(1)
Jackson (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, puhemies Coxin ilmoitus on tietyssä mielessä hyvin tärkeä Euroopan parlamentin jäsenille. Kollegat kuulivat varmasti, että hän mainitsi parlamentin jäsenten esittämät tarkistukset vaikutusten arvioinnista. Ajatus on hieno, mutta vaikutusten arvioinnit aloitetaan vasta tammikuussa 2004. Meidän on saatava tietää, kuka vaikutusten arviointeja tekee ja kuinka järjestelmä toimii.
Kehotan puhemiestä perustamaan työryhmän – jonka on nähdäkseni tehtävä töitä joulun aikaan – laatimaan ehdotuksia siitä, kuinka järjestelmän on tarkoitustoimia. Tämän merkittävän allekirjoitustilaisuuden jälkeen meidän tehtävämme on soveltaa sopimusta käytännössä.
Puhemies.
   Hyvä jäsen Jackson, minulle on kerrottu, että menettelyt otetaan käyttöön vaiheittain. Tällä hetkellä mitään ei ole tekeillä.
Huomautuksenne välitetään kuitenkin parlamentin puhemiehelle, jotta tämä olisi täysin tietoinen parlamentin kannasta ja toiveista. 

Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset.
Gollnisch (NI ).
    Esityslistalla on seuraavana äänestys kahdesta parlamentaarista koskemattomuutta koskevasta pyynnöstä. Parlamentin pitäisi mielestäni antaa kyseisille jäsenille mahdollisuus käyttää puheenvuoro täysistunnossa samaan tapaan kuin valiokunnassa. Tämä takaisi nähdäkseni luontevasti puolustautumisoikeudet toimielimissä, jotka ovat perustellusti hyvin huolissaan näistä oikeuksista, ja aionkin esittää asiasta vastaavalle valiokunnalle piakkoin ehdotuksen työjärjestyksen muuttamiseksi vastaavasti. 
Puhemies.
   – Jäsen Gollnisch, pyyntönne on todella työjärjestyksen mukainen. Haluan kuitenkin huomauttaa, että olemme jo keskustelleet tästä aiheesta ja että nyt on äänestyksen vuoro.
Lulling (PPE-DE ),
   .  Hyvät kollegat, ettehän pahastu, jos käytän nyt puheenvuoron – emmehän epäröineet käyttää viittä minuuttia valokuvan ottamiseen. Valokuva ei ilmentänyt sukupuolten välistä tasa-arvoa, mutta mukana olikin ainakin yksi luxemburgilainen, nimittäin vahtimestari. Voitte näin ollen aivan hyvin antaa minulle kaksi minuuttia aikaa puhua.

 Arvoisa puhemies, vuonna� 1993 toteutuneiden sisämarkkinoiden ja rajatarkastusten poistamisen myötä luovuttiin myös tulli-ilmoituksista, jotka olivat olleet jäsenvaltioiden välistä tavarakauppaa koskevan tilastotiedon perusta. Tietoja tarvitaan edelleen, minkä vuoksi otettiin käyttöön Intrastat-järjestelmä. Tänä vuonna olisi voitu juhlia järjestelmän kymmenvuotista toimintaa, mutta Eurostatin henkilöstö ei ole tällä hetkellä oikein juhlatuulella.
Viime vuosina tapahtuneen kehityksen huomioon ottaminen edellyttää kuitenkin vuonna� 1991 annetun asetuksen pikaista mukauttamista. Komissio on esittänyt meille hyvän ehdotuksen, jonka voimme pääosin hyväksyä. Ennen kaikkea sekä ehdotuksen teksti että siihen sisältyvät säännöt ovat aiempaa yksinkertaisempia ja ymmärrettävämpiä. Asetuksen soveltamisala on rajattu selkeämmin, mitä ei tapahdu ihan joka päivä. Jäsenvaltioille on jätetty enemmän vapautta tilastotietojen keruun osalta. Voimme lopuksi pitää myönteisenä tapaa, jolla komission tekstissä otetaan huomioon SLIM-aloite tietoa toimittavien yritysten taakan keventämisessä. Esitin tästä huolimatta muutamia tarkistuksia, jotka hyväksyttiin yksimielisesti, ja saanen lisätä, että tarkistusten esittäminen tapahtui neuvoston puheenjohtajavaltion Italian suostumuksella.
Ensinnäkin kynnysarvoa, jonka alittaminen johtaa tietojen toimittamisesta vapauttamiseen, ylennetään yhdellä prosentilla, mikä antaa tuhansille pienille ja keskisuurille yrityksille mahdollisuuden vähentää kustannuksia tilastojen laadun siitä kärsimättä. Toisen esitetyn tarkistuksen tarkoituksena on jättää tilastojen ulkopuolelle tavarat, jotka tuodaan jäsenvaltioon vain väliaikaisesti ja joihin ei tehdä muutoksia kyseisessä jäsenvaltiossa. Näin olisi esimerkiksi silloin, jos olisin menossa naimisiin ja vuokraisin hääpukuni naapurivaltiossa sijaitsevasta liikkeestä, jonne puku palautettaisiin käytön jälkeen. Tätä ei otettaisi huomioon jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoissa.
Puhemies.
   Suuret kiitokset, jäsen Lulling! Te pidätte parlamentin aina ajan tasalla. Meillä on nyt varmasti paljon paremmat tiedot tästä asiasta.
Liese (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä tarkistus vaatii selvennystä. Kannatan tarkistuksen sisältöä ja äänestin parlamentin enemmistön tavoin sen puolesta ensimmäisessä käsittelyssä, mutta neuvosto ei suostutteluyrityksistä huolimatta hyväksynyt tätä tarkistusta. Äänestimme neuvoston kanssa vastikään kompromissista. Tarkistus� 38 ei sisälly neuvoston kanssa sovittuun kompromissipakettiin toisin kuin tarkistus� 58, joka korvaa tarkistuksen� 38.
Jos äänestämme tarkistuksen� 58 puolesta, direktiivi on uskoakseni mahdollista hyväksyä ilman sovittelumenettelyä. Tämä ei tarkoita, että parlamentti olisi muuttanut mieltään asiassa. Olemme todella tehneet tämän selväksi ensimmäisen käsittelyn lisäksi toistuvasti muissakin yhteyksissä. Tässä toisessa käsittelyssä meidän ei kuitenkaan pitäisi vaatia tarkistuksen� 38 sisällyttämistä yhteiseen kantaan.
Joku kysyi minulta, miten henkilö, jolla on periaatteita, voi tehdä kompromisseja näin tärkeissä kysymyksissä. Eurooppa edellyttää meiltä nähdäkseni kompromisseja poliittisissa kysymyksissä, jotta voimme päästä eteenpäin. Politiikkaa ei pitäisi mielestäni jättää sellaisten henkilöiden tehtäväksi, joilla ei ole periaatteita. Pyydänkin teitä äänestämään tarkistusta� 38 vastaan ja tarkistuksen� 58 puolesta.

Buttiglione,
   . – Käytän puheenvuoron kiittääkseni parlamenttia ja erityisesti esittelijä Lehneä sekä kaikkia valiokunnan jäseniä tästä tärkeästä äänestyksestä, jonka myötä saamme viimeinkin julkisia ostotarjouksia koskevan eurooppalaisen säädöksen. Olemme yrittäneet saavuttaa tätä tulosta 15� vuoden ajan, ja nyt olemme vihdoinkin onnistuneet siinä. Tämä on tärkeä askel kohti markkinoiden yhtenäistämistä ja tehostamista. Tämä on myös kovan työn tulos, ja haluan ilmaista puheenjohtajavaltion olevan siihen tyytyväinen.

Vitorino,
   . Minun kuuluisi kai sanoa, että olen pahoillani äänestyksen tuloksesta.
Olen pannut merkille parlamentin jäsenten enemmistön ilmaiseman kannan. Otan asian parlamentin ja komission välisten sopimusten mukaisesti esille komission kollegiossa, jotta voimme harkita huolellisesti komission kantaa tässä tilanteessa.
Komissio ilmoittaa pohdintojen tuloksesta parlamentille aikanaan asianmukaisesti. Hyvää ruokahalua!
Puhemies.
   Arvoisa komission jäsen, voin vain otaksua teidän tarkoittavan, ettei komissio peruuta ehdotustaan.
(1)
Äänestykset ovat päättyneet.

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Kuten tästä asiasta on todettu useita kertoja, on erittäin tärkeää ryhtyä yhteisön lainsäädännön laajamittaiseen yksinkertaistamiseen, jotta siitä tehdään kansalaisille helpommin lähestyttävä ja ymmärrettävä.
Tämä ajatus on erityisen tärkeä juuri koheesiorahastossa, johon liittyy erilaisia, sekä institutionaalisia että yksityisiä toimijoita. Näiden mekanismien tavoitteita voidaan palvella tehokkaasti vain yksinkertaistamalla byrokratiaa, mikä vaikuttaa suoraan lainsäädäntötekstien ymmärrettävyyteen.
Näin ollen yhteisön lainsäädännön selkeys ja avoimuus edellyttävät myös useita kertoja muutetun lainsäädännön kodifioimista. Lainsäädäntöä on kyseessä olevassa tapauksessa edeltänyt kaikilla virallisilla kielillä laadittu koonnelma. Tämä kodifiointiehdotus ansaitsee näin ollen suosionosoitukseni ja täyden tukeni. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Maidolla on strateginen merkitys Azorien taloudelle, koska se synnyttää taloudellista toimintaa ja luo työpaikkoja sekä tarjoaa toimeentulon noin 5000� maidontuottajalle, joiden tuotantomäärät ovat erittäin suuria. Azorien maidontuotannon osuus alueellisesta kokonaistuotannosta on 80� prosenttia ja kansallisesta maidontuotannosta 25� prosenttia.
Tuotanto on ollut markkinointivuodesta 1999/2000 alkaen 500� 000� tonnia, ja markkinointivuonna 2002/2003 tuotanto saavutti peräti noin 523� 000� tonnin määrän. Ellei poikkeuksia olisi myönnetty, tuottajat olisivat joutuneet maksamaan lisämaksuja kiintiönsä ylittämisestä, mikä olisi ajanut monet tilat konkurssiin.
Azorien maitokiintiötä on nostettava alueen erityispiirteiden takia, erityisesti koska tällä syrjäisellä alueella ei ole vaihtoehtoista kannattavaa toimintaa.
Luxemburgin maatalousneuvostossa 26.� kesäkuuta� 2003 tehdyssä sopimuksessa ei edelleenkään onnistuta vastaamaan Azorien tarpeisiin. Markkinointivuosiksi 2005/2006–2014/2015 myönnetty ylimääräinen 50� 000� tonnin kiintiö ja poikkeus lisämaksuja koskevasta 23� 000� tonnin viitemäärästä eivät riitä. Oikeudenmukaisinta olisi muuttaa tämä poikkeus pysyväksi kiintiöksi. Portugalin hallitus myönsi, että kiintiötä on tarpeen nostaa 100� 000� tonnilla, mutta hyväksyi valitettavasti huomattavasti pienemmän lisäyksen kiintiöön. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Äänestin mietinnön puolesta, koska unionin on mielestäni otettava huomioon tämän Portugalin kauniin saariryhmän erityisolot ja -tarpeet. Juuri maitoalalla on ratkaisevan tärkeä asema Azorien autonomisella alueella.
Samalla kun yhteisössä jatketaan maito- ja meijerituotteiden markkinoiden vakauttamista, on varmistettava, että Azorien maidontuottajille annetaan kohtuullisesti aikaa mukautua sääntelyvälineiden mukanaan tuomiin rajoituksiin ja että Azorien väestön perinteitä ja elämäntapaa kunnioitetaan. Tässä yhteydessä on ymmärrettävä myös alueen syrjäisen sijainnin aiheuttamat erityisongelmat.
Olen tietoinen Azoreilla vallitsevasta tilanteesta, joten mielestäni on erittäin tärkeää, että tälle alueelle myönnetään lisäkiintiö ja poikkeusjärjestelmää laajennetaan tilapäisesti. Unionin on tuettava yhteistyössä kansallisten ja alueellisten viranomaisten kanssa kannattavien vaihtoehtoisten tuotantomuotojen ja muiden sellaisten keinojen leviämistä ja käyttöönottoa, joilla viljelymaa voidaan pitää autioitumisen ja aavikoitumisen sijasta tuottavana, jotta edistetään paljon puhuttua mutta harvemmin nähtyä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta.
Ellei näihin toimiin ryhdytä, Azoreita saattavat maitoalan mahdollisen pienenemisen seurauksena uhata työttömyys, alueen hyvän maineen menetys ja (maasta)muuttoliike. Näin on tapahtunut myös aiemmin, erityisesti niin sanotun appelsiinikriisin aikana, jolla oli tuhoisia vaikutuksia Azorien saariryhmään 1800-luvulla. 

Patakis (GUE/NGL ),
   . ÄänestimmeDaulin mietintöä vastaan, jossa ehdotettiin kolmen prosentin pidätystä tupakan satopalkkiosta yhteisön tupakka-alan rahaston rahoittamiseksi, koska pidätys vähentäisi entisestään tupakanviljelijöiden jo ennestään vähäisiä tuloja erityisesti Kreikassa. Rahaston tarkoituksena on tukea tutkimusta, jossa selvitetään, miten tupakanviljelijät voivat monipuolistaa tuotantoaan uusien viljelylajien avulla tai mitä muita ammatteja he voisivat harjoittaa. Lyhyesti sanottuna tupakanviljelijöitä pyydetään lähtemään asuinsijoiltaan ja vielä maksamaan tästä lystistä.
Ehdotus yhteisön tupakka-alan rahaston perustamisesta perustuu edessä olevaan raakatupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn uudistukseen, jonka tarkoituksena on vähentää tupakanviljelyä, kunnes se häviää kokonaan. Mikä tahansa tällainen toimenpide merkitsisi kuitenkin perikatoa Kreikan kaltaisille tupakanviljelyä harjoittaville maille, koska tupakanviljelyalueet eivät sovellu muiden lajien viljelyyn, sillä ne sijaitsevat pääosin karuilla vuoristoseuduilla, ja koska tupakanviljely on lähes ainoa työllistäjä ja selviytymiskeino näiden alueiden ihmisille.
Vuoteen� 2005 mennessä, jolloin yhteisen maatalouspolitiikan uusi uudistus tulee voimaan, tupakka-alan rahasto on kerännyt valtavia summia, joita käytetään tupakanviljelijöiden pettämiseen ja häätämiseen pois asuinsijoiltaan … viljelijöiden omalla kustannuksella. Samaan aikaan tuetaan amerikkalaisia monikansallisia tupakkayhtiöitä, jotka toimittavat 70� prosenttia EU:ssa kulutetusta tupakasta.
Tässä järjettömässä tupakanvastaisessa hyökkäyksessä huipentuvat EU:n tekopyhyys ja kyynisyys, kun unionin pitäisi sen sijasta käydä vastuullista tupakoinninvastaista kampanjaa, jota me tuemme. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Pidän myönteisenä Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen hallituksen välisen tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskevan sopimuksen uusimista. Neuvosto hyväksyi tämän sopimuksen 13.� lokakuuta� 1998 tekemällään päätöksellä, ja sopimus tuli voimaan 14.� lokakuuta� 1998.
Olen tietoinen Euroopan unionia ja Yhdysvaltoja yhdistävistä yhteisistä arvoista ja perinnöstä, joten olen tähdentänyt transatlanttisten suhteiden merkitystä ja unionin tarvetta ylläpitää ja parantaa kumppanuuttaan Yhdysvaltojen kanssa. EU:n ja Yhdysvaltojen välinen tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskeva sopimus, jonka toimeenpano on jo tuonut molemmille osapuolille selkeää hyötyä tieteen ja teknologian alalla, on yksi askel lähemmäs tämän tavoitteen saavuttamista.
Äänestin mietinnön puolesta siinä toivossa, että molemmat osapuolet hyötyvät sopimuksesta jatkossa vieläkin enemmän, mikä on hyvin mahdollista, erityisesti jos sopimuksesta kerrotaan laajemmin julkisuudessa ja jos tietoisuutta sopimuksesta lisätään. 

Coelho (PPE-DE ),
   . Tuen tätä ehdotusta ja esittelijä Pirkerin tekemää työtä sekä kiitän neuvostoa, joka otti huomioon useimmat Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämistä ehdotuksista.
Aloitteen tarkoituksena on tehdä direktiivistä� 92/109 asetus, jotta lainsäädäntöä saadaan yksinkertaistettua, jolloin sitä on helpompi soveltaa samanaikaisesti yhtenäisellä tavalla. Muutoksesta tulee entistäkin tärkeämpi unionin laajentuessa, koska muutoin jokainen direktiiviin tai sen liitteisiin esitetty muutos edellyttäisi kansallisia täytäntöönpanotoimenpiteitä 25� jäsenvaltiossa.
Aloitteen tavoitteita ovat näin ollen huumausaineiden esiasteiden kaupan yhdenmukainen valvonta ja aineiden laittomaan valmistukseen kulkeutumisen estäminen. Tarkoituksena on myös helpottaa esiasteilla käytävää oikeutettua kauppaa sisämarkkinoilla, sillä esiasteita käytetään myös lainmukaisiin ja perusteltuihin tarkoituksiin, kuten lääkkeiden valmistukseen.
Synteettisten huumausaineiden valmistus ja niillä käytävä kauppa lisääntyvät jatkuvasti, joten unionin on taattava huumausaineiden esiasteiden valmistuksen ja myynnin tehokas ja tiukka valvonta, koska esiasteita voidaan käyttää huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen. Samaan aikaan toimivaltaisten viranomaisten ja kemikaaliteollisuutta edustavien toimijoiden on tehtävä tiivistä yhteistyötä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Synteettisten huumausaineiden käyttö on lisääntynyt, joten unionissa käynnistetyt toimet ovat mielestäni merkittävä askel eteenpäin huumausaineiden esiasteiden joustavalle ja tehokkaalle valvonnalle. Toimien avulla voidaan myös estää yhteisön alueella suurina määrinä saatavilla olevien monentyyppisten esiasteiden laitonta käyttöä.
Lainsäädännön suositeltu yksinkertaistaminen, jolla pyritään korjaamaan nykyisen järjestelmän puutteita, voisi helpottaa seurannan ja valvonnan parantamista, mikä puolestaan edistäisi huumausaineiden torjuntaa.
Näitä aineita ei käytetä yksinomaan huumausaineiden laittomaan valmistukseen vaan myös lainmukaisiin tarkoituksiin, joten meidän on varmistettava samoin teollisuuden ja julkisten viranomaisten tiiviimpi yhteistyö.
Äänestin yhteisen kannan puolesta, koska yhteistä kantaa oli mielestäni parannettu ensimmäisen ja toisen käsittelyn välillä merkittävästi, mikä ilmeni myös siitä, että valiokunta oli toisen käsittelyn äänestyksessään yksimielinen. 

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
 Me maltillisen kokoomuspuolueen edustajat katsomme, ettei EU ole paras paikka kulttuuripolitiikan harjoittamiseen. Kulttuuri on yksi yhteiskuntamme osa, joka toimii parhaiten, jos siihen ei puututa poliittisesti.
Äänestämme tämän vuoksi mietintöä vastaan. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Kulttuuri� 2000� -ohjelman tavoitteena on perustaa Euroopan unionissa tehtävää kulttuuriyhteistyötä varten yhtenäinen rahoitus- ja ohjelmointiväline, ja se korvaa tähänastiset alakohtaiset Raphaël-, Ariane- ja Kaléidoscope-ohjelmat. Kulttuuri� 2000� -ohjelmalle myönnettiin noin 167� miljoonan euron suuruinen määräraha, ja ohjelma päättyy 31.� joulukuuta� 2004. Kulttuurialan uuden yhteisön puiteohjelman on tarkoitus käynnistyä vasta vuoden� 2007 alussa. Komissio suunnittelee nykyisen ohjelman jatkamista vuosina� 2005–2006 varmistaakseen tehtyjen toimenpiteiden jatkuvuuden, mitä pidämme myönteisenä. Äänestimme näin ollen ehdotuksen puolesta.
Katsomme kuitenkin, että tähän yksittäiseen välineeseen myönnetty määräraha ei selkeästikään riitä vastaamaan kulttuuriyhteistyön tarpeisiin. Vuosiksi� 2005–2006 ehdotettu määräraha, noin 67� miljoonaa euroa, on erityisen alhainen, sillä laajentuminen on silloin jo tapahtunut.
Nykyisen ohjelman vaikutuksia koskevasta arvioinnista on tulossa erityisen tärkeä, koska joitain muutoksia on tehtävä, kuten komissio myöntää. Esimerkkejä muutoksista ovat Unescon kulttuuriperinnöksi luokitteleman yhteisön kulttuuriperinnön säilyttämisen ja suojelemisen voimakkaampi tukeminen; paikallisten yhdistysten ja instituutioiden kulttuuriyhteistyöaloitteiden voimakkaampi tukeminen ja näihin aloitteisiin osallistumisen lisääminen; tuen lisääminen paikallisten yhdistysten kulttuurivälineistöä koskeville hankinnoille. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Meidän pitäisi tukea komission ehdotusta jatkaa Kulttuuri� 2000� -ohjelmaa, jossa kootaan yhteen kolme edeltävää kulttuuriyhteistyön ohjelmaa, Raphaël-, Ariane- ja Kaléidoscope-ohjelmat, ja joka luo kulttuuriyhteistyötä varten yhtenäisen rahoitus- ja ohjelmointivälineen.
Puiteohjelman avulla pyritään luomaan yhteinen kulttuurialue siten, että edistetään kulttuurienvälistä vuoropuhelua ja historian tuntemusta, luovuutta, kulttuurin levitystä sekä taiteilijoiden ja heidän teostensa liikkuvuutta, yhteisön kulttuuriperintöä, uusia kulttuurin ilmaisumuotoja sekä kulttuurin sosioekonomista roolia.
Meidän kaikkien toivoma Eurooppa-hankkeen lujittaminen huomioon ottaen korostan tämän kulttuurienvälisen vuoropuhelun hyödyllisyyttä sekä tarvetta säilyttää, edistää ja levittää jäsenvaltioiden kulttuurista monimuotoisuutta, joka muodostaa yhden unionin tärkeimmistä voimavaroista.
Meidän on näin ollen vältettävä kulttuuriyhteistyön politiikkaa toteutettaessa ahdasmielisyyttä, kulttuurista "yksinpuhelua" ja utopistiset hankkeet huomioon ottaen ennen kaikkea historiallista revisionismia.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Berthu (NI ),
   . Äänestys vastuuvapauden myöntämisestä valmistelukunnan talousarvion osalta tarjoaa tilaisuuden huomauttaa, että federalistien runsaslukuisista valmistelukuntaa ylistävistä kommenteista huolimatta tämä elin oli pitkälti vastuussa siitä, että eurooppalaista perustuslakia käsitelleessä Brysselin Eurooppa-neuvostossa ajauduttiin lopulliseen umpikujaan.
Valmistelukunnan kokoonpano ei ensinnäkään vastannut lainkaan jäsenvaltioiden julkista mielipidettä, koska unionista eroamista kannattavat tahot eivät olleet siinä juurikaan edustettuina. Gisela Stuart, joka edusti valmistelukunnassa Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja toimi puheenjohtajiston jäsenenä, nimitti valmistelukuntaa äskettäin "itsevalituksi eliitiksi".
Valmistelukunnan päätökset eivät syntyneet konsensuksen tuloksena, vaan unionin toimielimet manipuloivat niitä. Enemmistöstä poikkeavaa näkemystä edustaneet maat tai yksittäiset henkilöt syrjäytettiin Valéry Giscard d'Estaingin mallin mukaan, jossa "konsensus on vähemmän kuin yksimielisyys mutta enemmän kuin enemmistö".
Näin kehittyi aivan oma ilmapiiri, eräänlainen tarttuva euroinnostus, jota federalistit ajoivat. Innostus sai monet valmistelukunnan jäsenistä unohtamaan kansalliset näkökohtansa ja etunsa, mutta he saivat kostonsa myöhemmin.
Totean lopuksi, että sopimusten täydellinen uudelleen kirjoittaminen oli liian kunnianhimoinen tavoite. Valmistelukunnan työn viime hetkillä kävikin selväksi, ettei monia ongelmia ollut käsitelty asianmukaisesti. 

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   – Mietinnössä käsitellään yhteisen arvonlisäverojärjestelmän luomista koskevien poikkeustoimenpiteiden toteuttamismenettelyä.
Jos unionin toimielimet olisivat huolissaan kansalaisten enemmistön eduista, ne yhdenmukaistaisivat arvonlisäveroa ehdottamalla sen poistamista, mikä samalla yksinkertaistaisi menettelyä.
Unionin toimielimet, kuten yksittäiset jäsenvaltiotkin, haluavat tietysti pääasiassa vapauttaa yksityisyritykset ja etuoikeutetussa asemassa olevat yhteiskuntaluokat verotaakasta siten, että kansalaisten enemmistö ja myös kaikkein köyhimmät kansalaiset pannaan kantamaan suurin osa tästä verotaakasta. Välillinen verotus ja erityisesti arvonlisävero palvelee tätä tarkoitusta. Tämä on erityisen epäoikeudenmukaista, sillä koska arvonlisäveroa ei suhteuteta tuloihin, se rasittaa köyhiä kansalaisia enemmän kuin rikkaita.
Äänestimme luonnollisesti mietintöä vastaan. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Direktiiviehdotuksen näennäisenä tarkoituksena on poistaa yhtiöiden voittojen kaksinkertainen verotus eli tarkemmin sanottuna tarkoituksena on varmistaa, ettei tytäryhtiön emoyhtiölle osinkoina maksamia voittoja, joista tytäryhtiö on jo maksanut verot, veroteta kahteen kertaan. Ehdotuksella pyritään kuitenkin tosiasiassa ratkaisemaan monikansallisten yhtiöiden ja kansallisten yhtiöiden eriarvoinen asema verotuksessa ja vastaamaan näin "liike-elämän edustajien" toiveisiin.
Ehdotuksen lähtökohtana on näin ollen laajentaa direktiivin soveltamisalaa kattamaan useampia yhtiömuotoja ja alentaa vähimmäisomistuskynnystä 25� prosentista 10� prosenttiin emoyhtiönä pidetyn yrityksen ja sen tytäryhtiönä pidetyn yrityksen osalta, minkä tarkoituksena on taata yrityksille vapautus esimerkiksi lähdeverosta. Esittelijä luopuisi mieluiten koko vähimmäisomistuskynnyksestä, joten hän ehdottaa kynnykseksi viittä prosenttia, joka on alhaisempi kuin komission ehdottama kynnysarvo.
Kyse ei toisin sanoen ole niinkään kaksinkertaisesta verotuksesta vaan siitä, että monikansallisille yhtiöille annetaan lailliset keinot hoitaa veroetuuksiaan antamalla niille mahdollisuudet hyödyntää rajatylittäviä vapautuksia ja vähennyksiä voittoihinsa kohdistuvan verotuksen alentamiseen. Näin lisätään "laillisia" mahdollisuuksia veronkiertoon, mitä ei voida hyväksyä. Portugali on yksi niistä kolmesta maasta, joissa vähimmäisomistuskynnys on noin 25� prosenttia, joten direktiivi lisää paineita muuttaa kansallisiin yhtiöihin sovellettavia säännöksiä. 

Alavanos (GUE/NGL ),
   . Direktiiviehdotus ihmiskudosten ja -solujen luovuttamista ja käyttöä koskevista tiukoista laatu- ja turvallisuusvaatimuksista täyttää valtavan aukon yhteisön lainsäädännössä. Direktiivillä on määrä turvata, että siirtoihin tai mihin tahansa muihin tarkasti määriteltyihin käyttötarkoituksiin tarkoitetut ihmiskudokset ja -solut ovat korkealaatuisia ja erittäin turvallisia. Direktiivin myötä kaikkien jäsenvaltioiden laatu- ja turvallisuustasot ovat keskenään vertailukelpoisia. Äänestin oman GUE/NGL-ryhmäni kannan mukaisesti ryhmätarkistuksia 1, 3 ja 4 ja tarkistusta� 38 vastaan sekä ryhmätarkistuksen� 2 ja tarkistuksen� 58 puolesta. Euroopan parlamentin ei pitäisi vanhoillisuuttaan rajoittaa direktiivin soveltamisalaa vaan turvata ihmiskudosten ja -solujen korkea laatu- ja turvallisuustaso. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Mietinnön päätavoitteena on puolustaa ihmiskudosten ja -solujen käyttöä muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin, estää ihmisruumiin tai sen osien käyttäminen taloudellisen hyödyn hankkimiseen ja varmistaa, ettei kudoksia ja soluja kerätä taloudellisessa hyötymistarkoituksessa.
Näin taattaisiin, että tällaisia kudoksia ja soluja luovutetaan, että luovuttaminen on vapaaehtoista ja tapahtuu maksutta (kuten kun on kyse siirroista) eikä luovutuksesta voida maksaa. Tämä tarkoittaa ihmiskudosten ja -solujen laittoman kaupan sekä näitä materiaaleja hyödyntävien terveydenhuoltoon liittyvien yritysten valtavien voittojen torjumista.
Meidän on torjuttava asennetta, jonka mukaan ihmiselämä voidaan muuttaa hyödykkeeksi, joten tarvitaan avoimia kriteerejä ja sääntöjä, eikä hoitomenetelmiä koskevaa tieteellistä tutkimusta saa vaarantaa. Tämän vuoksi ryhmäni tuki kompromissiratkaisua, jonka puolesta parlamentti äänesti. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . – Spermanluovuttajien nimettömyydestä luopuminen on vähiten kiistanalainen kysymys tässä ehdotuksessa. Ihmisruumiin puutteiden ja vammojen korjaaminen kudosten ja solujen avulla on toisaalta edelleen arkaluonteinen asia. Voimakasta vastustusta herättää aivan perustellusti käytäntö, jossa raskaus keskeytetään, jotta saadaan käyttöön alkioita, jotka toimivat eräänlaisina ihmisen varaosina. Yhtä perustellusti pidetään vastenmielisenä kaupallista hyödyntämistä, jossa ihmiset myyvät ruumiinsa osia ansaitakseen rahaa, kuten verenluovuttajat ovat tehneet Yhdysvalloissa jo pitkään. Kannatan sääntöjä, joiden tarkoituksena on estää ihmisruumiista peräisin olevan materiaalin hankkiminen tällaisin tavoin, mutten hyväksy yritystä tiukentaa sääntöjä niin, että esimerkiksi kantasolujen tutkimus kielletään. Jos ilmenee, että kantasolujen avulla voidaan korjata ihmisruumiin puutteita ja vammoja, on lyhytnäköistä sulkea tämä vaihtoehto pois etukäteen. Samoja kriteerejä pitäisi soveltaa elinsiirtoihin, joita koskeva erillinen sääntely on valmisteilla. Kunnioitan näkemystä, jonka mukaan ihmisen ei pitäisi yrittää parannella Jumalan luomistöitä, mutta jos noudatamme tätä linjaa johdonmukaisesti, myös muutamista nykyisen terveydenhuollon osa-alueista tulee lainvastaisia. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . On mahdotonta asettaa laatu- ja turvallisuusvaatimuksia ihmiskudosten ja -solujen kaltaisessa arkaluonteisessa kysymyksessä, jossa tärkeintä on varmistaa terveyden korkeatasoinen suojelu asettamatta samaan aikaan eettisiä normeja.
Eettisten normien välttämättömyyttä ei pitäisi kyseenalaistaa. Lisäksi monilla mietintöön esitetyillä eettisiä näkökohtia sisältävillä tarkistuksilla pyritään juuri takaamaan terveyden suojelun vähimmäistaso, kuten esittelijä toteaa oikein perusteluissaan.
En näin ollen usko, että tietyntyyppinen tarkistus, joka koskee esimerkiksi ihmiskudosten ja -solujen vapaaehtoista ja maksutta tapahtuvaa luovuttamista tai kieltoa hankkia taloudellista hyötyä ihmisruumiista tai sen osista, olisi ristiriidassa direktiivin oikeusperustan eli EY:n perustamissopimuksen 152� artiklan kanssa.
Ellei yhteisessä kanssa oteta huomioon näitä Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esille tuomia tärkeitä näkökohtia, ehdotusta on hyvin vaikea hyväksyä. Olen tietoinen tämän direktiivin äärimmäisen suuresta merkityksestä, joten annoin kuitenkin tukeni aikaansaadulle kompromissille, jota tukee myös Unioni kansalaisten Euroopan puolesta -ryhmä, jonka jäsen olen. Vaikka teksti ei olekaan täydellinen, ehdotuksessa vahvistetaan terveyden suojelun kohtuullinen taso ja luodaan tasapaino, mikä on tyhjää parempi. 
Zrihen (PSE ),
   . Äänestin mietinnön puolesta ja olen iloinen, että parlamentin suuri enemmistö teki samoin. Neuvoston ja komission kanssa neuvoteltujen kompromissien ansiosta kaikki on valmiina direktiivin pikaista hyväksymistä ja täytäntöönpanoa varten. Direktiivissä vahvistetaan ihmiskudosten ja -solujen luovuttamista, hankintaa, testausta, käsittelyä, säilömistä, säilytystä ja jakelua koskevat laatu- ja turvallisuusvaatimukset. Tämä on erinomainen uutinen taistelulle useita parantumattomia sairauksia vastaan, joita voidaan hoitaa aiempaa tehokkaammin siirtämällä ihmiskudoksia ja -soluja, mikä antaa uutta toivoa monille kansalaisille. Tällaisia hoitokäytäntöjä ja lääketieteellistä tutkimusta varten on tietysti oltava avoimet ja tiukat säännökset, jotta minimoidaan riskit ja varmistetaan eettisten periaatteiden noudattaminen. Saavutettu tulos on melko tyydyttävä tältä osin. Näin asetetaan vapaaehtoisen ja maksutta tapahtuvan luovuttamisen periaate. Direktiivissä tunnustetaan myös periaate, jonka mukaan ihmisruumista ei saa kohdella hyödykkeenä. Näin vältetään, ettei ihmisruumista pidetä pelkästään keinona hankkia taloudellista hyötyä. 

Fatuzzo (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, salissa on liian paljon jäseniä. En ole tottunut antamaan äänestysselitystäni näin monen jäsenen läsnä ollessa. Jos haluatte meidän odottavan, kunnes kaikki lähtevät, odotan mielelläni. Muussa tapauksessa aloitan äänestysselitykseni. 
Puhemies.
   Jäsen Fatuzzo, parlamentin työjärjestys edellyttää, että käytätte puheenvuoronne nyt. Teillä näyttää nyt olevan ehkä aiempaa laajempi kuulijakunta. 
Fatuzzo (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, äänestin jäsen Lehnen julkisia ostotarjouksia koskevan ehdotuksen puolesta. Ajattelin kuitenkin säästäjiä, sekä eläkeläisiä että muita säästäjiä, joita ei ole valitettavasti suojeltu Argentiinan velkatilanteesta seuranneilta valtavilta säästöjen ja argentiinalaisiin velkakirjoihin sijoitettujen rahojen menetyksiltä.
Tämän takia lukuisat eläkeläiset, työssäkäyvät ja muut kansalaiset ovat köyhtyneet. Toivon Euroopan unionin ryhtyvän toimiin varmistaakseen, ettei tapaus toistu. Toivon unionin myös pyrkivän ratkaisemaan ongelmat, jotka vaikuttavat kaikkien unionin jäsenvaltioiden kansalaisiin, jotka luottivat hallitustensa harjoittamaan valvontaan. 
Arvidsson, Cederschiöld, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
   Omistusoikeus on markkinatalouden perusedellytys. Julkisia ostotarjouksia koskevan direktiivin perusteella harjoitettavan valvonnan perusedellytyksenä on oltava omistusoikeuden kunnioittaminen. Meillä Ruotsissa on ollut monien vuosien ajan toimiva järjestelmä, jossa osakkeet on jaettu A- ja B-osakkeisiin. Direktiivin perusteella harjoitettavan valvonnan on tarjottava mahdollisuus järjestelmän säilyttämiseen. 
Berthu (NI ),
   . Julkisia ostotarjouksia koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamisesta Euroopassa on keskusteltu vuosikausia, ja nyt olemme viimeinkin tulleet ainoaan järkevään lopputulokseen: on parempi luopua lainsäädännön yhdenmukaistamispyrkimyksistä arkaluonteisissa kysymyksissä ja antaa jäsenvaltioille vapaus valita järjestelmä, joka sopii parhaiten niiden talouteen ja kulttuuriin. Miten paljon aikaa tähän lopputulokseen pääsemiseen onkaan hukattu!
Tuemme erityisesti kompromissia, joka koskee toimia, joilla yhtiö voi suojautua vihamieliseltä valtausyritykseltä. Jotkin jäsenvaltiot voivat jatkossa antaa yhtiöiden hallinto- tai johtoelimille liikkumavaraa näissä toimissa, toiset jäsenvaltiot taas voivat jättää näistä toimista päättämisen pelkästään yhtiökokouksen tehtäväksi. Toivottavasti tästä väliaikaisesta kompromissista tulee sääntö. Kompromissi enteilee itse asiassa käytännöllisempää ja joustavampaa näkemystä eurooppalaisista markkinoista, ja me pidämme tätä näkemystä oikeana.
Pahoittelemme kuitenkin sitä, ettei tässä kompromississa käsitelty kysymystä erityisosakkeista tai erityistoimista ( , joita jotkin jäsenvaltiot käyttävät vaaliakseen yleistä etua suurissa yksityistetyissä yrityksissä, erityisesti kun yritys on vaarassa joutua ulkomaisen yrityksen valtauksen kohteeksi. Komissio ja yhteisöjen tuomioistuin vastustavat tätä järjestelmää kiihkeästi, mutta se tarjoaa suojaa yrityksille, minkä vuoksi se pitäisi sisällyttää lainsäädäntöön. 
Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   – Julkisten ostotarjousten osalta jotkut jäsenet haluaisivat, että kyseisten yhtiöiden henkilöstön edustajat saavat enemmän tietoa kuin heidän edellytetään tässä direktiivissä saavan. Olkoon niin, mutta miksi yhdessä tarkistuksessa sitten ehdotetaan samalla luottamuksellisuuslausekkeiden hyväksymistä, mikä tarkoittaa viime kädessä tietyille henkilöstön edustajille annettavien tietojen rajoittamista ja tietojen epäämistä koko henkilöstöltä?
Vaikka nämä tarkistukset hyväksyttäisiinkin, ne eivät suojelisi työntekijöitä mitenkään yritysostojen ja erityisesti uudelleenjärjestelyjen varjolla tehtävien joukkoirtisanomisten traagisilta seurauksilta.
Unionin viranomaiset haluavat tuoda jonkinasteista yhtenäisyyttä tähän viidakkoon, kuten parlamentti tekee nyt julkisten ostotarjousten osalta. Viranomaiset väheksyvät kuitenkin karkeasti niitä, jotka huomaavat olevansa työttöminä, vaikkei heidän työnantajastaan ole edes välttämättä esitetty ostotarjousta, ja joiden määrä kasvaa vuosi vuodelta, koska työvoiman ja sitä kautta palkkaa nauttivan joukon vähentäminen on yksi keino, jolla yrityksen omistajat voivat nostaa osakkeidensa hintaa pörssissä.
Vain joukkoirtisanomisten kieltäminen voisi suojella työntekijöitä traagisilta seurauksilta, joita julkisista ostotarjouksista aiheutuu. Äänestimme mietintöä vastaan. 
Lulling (PPE-DE ),
   . Olemme keskustelleet jo yli vuosikymmenen ajan julkisia ostotarjouksia koskevasta direktiivistä, jonka ensimmäisen versionhan ei saanut taakseen parlamentin enemmistön tukea. Olen iloinen, että tämän tärkeän tekstin hyväksyminen on nyt viimeinkin mahdollista esittelijä Lehnen neuvostossa käymien neuvottelujen ansiosta.
Neuvostossa aikaansaatu ja sekä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden että talous- ja raha-asioiden valiokunnassa hyväksytty portugalilais-italialainen kompromissi vaikuttaa minusta parhaalta mahdolliselta tulokselta tässä monimutkaisessa tilanteessa. Samalla kun ehdotuksessa asetetaan tavoitteeksi direktiivin 9 ja 11� artiklan soveltaminen koko unionin alueella, jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus olla vaatimatta alueelleen sijoittautuneita yhtiöitä soveltamaan näitä artikloja. Tämä ei ole paras mahdollinen ratkaisu, mutta se on ainoa mahdollinen kompromissi, jonka vaihtoehtona olisi direktiivin puuttuminen kokonaan, mitä kukaan ei halua. Pienikin askel oikeaan suuntaan on aina parempi kuin vuosikausia jatkuva paikallaan polkeminen. Julkisiin ostotarjouksiin liittyy nähdäkseni muutamia erittäin tärkeitä aloja, joilla jäsenvaltioille tulisi myöntää erityisoikeudet, joita niillä olisi oikeus käyttää yritysostojen yhteydessä. Käsiteltävänämme olevaan mietintöön sisältyy epäsuorasti jäsenvaltioiden mahdollisuus hyödyntää edellä mainittua oikeutta. Mietinnössä ratkaistaan myös erityisesti skandinaavisten jäsenvaltioiden ongelma, joka liittyy moninkertaiseen äänioikeuteen oikeuttaviin arvopapereihin, vaarantamatta kuitenkaan tärkeitä yritysten tasapuolisia toimintaedellytyksiä.
Manders (ELDR ),
   . Vaikka äänestin direktiivin puolesta, suhtaudun siihen hyvin varauksellisesti ja olin jo melkein kallistumassa kielteiselle kannalle.
Muutamat säännökset, kuten pakollinen ostotarjous vähemmistöosakkaiden suojelukeinona, merkitsevät pientä parannusta direktiiviin.
Vuosia jatkuneen poliittisen köydenvedon jälkeen lainsäädäntöehdotuksesta tuli vesittynyt kompromissi. Itse asiassa direktiivi-termi ei ole edes perusteltu, vaan "tyhjät kuoret" olisi kuvaavampi nimitys. Direktiivin alkuperäinen tavoite, tasapuolisten edellytysten luominen yritysostoille koko EU:n alueella, on hävinnyt matkan varrella kokonaan. Koska jäsenvaltioiden tehtävä on päättää, haluavatko ne siirtää direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään, suojakeinot muodostavat jatkossakin esteen pääoman vapaalle liikkuvuudelle EU:ssa. Tämän seurauksena sisämarkkinoilla kipeästi kaivattua dynamiikkaa ei hyödynnetä täysimääräisesti.
Tämän ehdotuksen neuvostossa ja parlamentissa saama tuki on jälleen kerran osoitus siitä, että kansalliset edut ovat edelleen etusijalla koko EU:n kilpailukyvyn lisäämiseen nähden. Direktiivi on jälleen yksi uusi kiusallinen osoitus Euroopan unionin voimattomuudesta.
Olen vedonnut aivan alusta alkaen laaja-alaisen breakthrough-säännön puolesta. Ainoastaan laaja-alainen breakthrough-sääntö takaa yritysostoille oikeudenmukaiset sisämarkkinat, mikä on ratkaisevan tärkeää, jotta EU:n kilpailuasemaa saadaan parannettua muuhun maailmaan verrattuna. Tätä näkemystä edustavat myös kaikki parlamentin jäsenet, jotka kuuluvat Alankomaiden VVD-puolueeseen (kansanpuolue vapauden ja demokratian puolesta). 
McCarthy (PSE ),
   . Yhdistyneen kuningaskunnan Labour-puolueeseen kuuluvat parlamentin jäsenet ovat pettyneitä, koska PPE-ryhmän ja liberaalien johtama koalitio hylkäsi niukasti lisätarkistukset, joiden tarkoituksena oli vahvistaa tiedottamista ja kuulemista koskevia direktiivin säännöksiä. Labour-puolueen jäsenet tukivat tarkistuksia, joissa työntekijöille annetaan laajemmat tiedottamista ja kuulemista koskevat oikeudet ostotarjousprosessissa.
Myönnämme kuitenkin, että tämä direktiivi merkitsee työntekijöille parannusta tiedottamisen ja kuulemisen osalta heinäkuussa� 2001 annettuun direktiiviin verrattuna.
Direktiivin 6, 9 ja 13� artikla merkitsevät parannusta työntekijöiden oikeuksiin. Komission alkuperäisessä ehdotuksessahan esitettiin, etteivät tiedottamista ja kuulemista koskevan direktiivin säännökset rajoittaisi julkisia ostotarjouksia koskevan direktiivin soveltamista. Nyt on selvää, ettei julkisia ostotarjouksia koskeva direktiivi rajoita tiedottamista ja kuulemista koskevan direktiivin soveltamista.
Labour-puolueen jäsenille kyse on viime kädessä poliittisesta päätöksestä. Onko parempi olla kokonaan ilman direktiiviä, jolloin yritysostojen markkinoita ei edelleenkään säänneltäisi, yritysrakenteiden avoimuus ei lisääntyisi ja työntekijöille taattaisiin tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevat oikeudet vain vähäisessä määrin tai ei lainkaan? Vai onko parempi äänestää direktiivin puolesta, jolloin edistytään huomattavasti yritysostoja koskevan avoimen ja läpinäkyvän kehyksen luomisessa ja otetaan käyttöön uusia vaatimuksia sekä työntekijöiden että sijoittajien oikeuksien turvaamiseksi? Äänestimme jälkimmäisen vaihtoehdon puolesta. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . – Aiemmin yritykset oli tarkoitettu kestämään. Eturistiriidoista huolimatta yrittäjät ja työntekijät sopivat, että heidän yrityksensä tarjoaisi työpaikkoja tuleville sukupolville. Yrittäjä, joka oli perustanut yritykset, piti näitä elämäntyönään. Hän uskoi tuotteeseensa ja panokseensa oman kaupunkinsa tai alueensa kehityksessä. Työntekijöille yritys oli paikka, joka tarjosi heille toimeentulon ja kokosi heidät yhteen. Suuremmat vaikutusmahdollisuudet liiketoimintaa koskevissa päätöksissä ja paremmat tulot olivat tulevaisuutta. Nykyään yritykset ovat hyödykkeitä. Niitä ostetaan, ajetaan alas tai niistä viedään kaikki arvokas pääoman vapauttamiseksi toimintoihin, jotka tuottavat enemmän voittoja omistajille. Tuntemattomat kansainväliset voimat ovat kärkkäitä tekemään lopun kaikesta, josta voitiin ennen olla varmoja. Yritysostoja koskeva lainsäädäntö voi palvella hyvinkin erilaisia tavoitteita, joista yksi on työntekijöiden ja heidän pysyvien elinympäristöjensä suojelu, kun taas toisena tavoitteena on helpottaa yritysostoja maksimaalisen hyödyn tuottamiseksi yritysten osakkaille. Nämä kaksi tavoitetta eivät ole kovinkaan yhteensopivia keskenään. Tämän vuoksi on väärin väittää, että julkisia ostotarjouksia koskevan direktiivin käyttöönotto on tärkeämpää kuin direktiivin sisältö. Äänestän vuoden� 2001 tapaan jälleen kerran kaikkien sellaisten seikkojen puolesta, jotka myötävaikuttavat edellä mainitun kaltaisen direktiivin syntymiseen, ja vastaavasti kaikkia sellaisia seikkoja vastaan, jotka johtavat jälkimmäisen kaltaisen direktiivin syntymiseen. 
Queiró (UEN ),
   . Osallistuin 4.� heinäkuuta� 2001 sovittelukomitean kokoukseen, jossa käsiteltiin tätä asiaa ja jossa Euroopan parlamentin ja neuvoston välillä ei päästy sovintoon. Kyse oli tuolloin siitä, että ostotarjouksen kohteena olevien yhtiöiden johtokunnat pakotetaan pidättäytymään suojakeinojen käyttämisestä tarjousta tai tarjoavaa yhtiötä vastaan.
Euroopan parlamentti on tänään hyväksynyt joukon tätä alaa koskevia sääntöjä, joten jäsenvaltioilla ja niihin sijoittautuneilla yhtiöillä on mahdollisuus, muttei velvoitetta, tehdä näistä suojakeinoista lainvastaisia, ellei niitä ole ensin hyväksytty virallisesti yhtiökokouksessa.
Tämä uusi sanamuoto, jonka tarkoituksena on suojella vähemmistöosakkaita julkisen ostotarjouksen yhteydessä ja jonka ansiosta tämä yritysoikeuden ja kansainvälisen talouselämän kannalta tärkeä säädös voidaan hyväksyä, saa minut puoltamaan tätä mietintöä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Ehdotuksen tavoitteena on yhdentää rahoitusmarkkinat, lähentää yritysten uudelleenorganisointeja koskevaa lainsäädäntöä, vahvistaa rajatylittävien julkisten ostotarjousten oikeusvarmuutta kaikkien osapuolten edun mukaisesti ja varmistaa vähemmistöosakkaiden suoja tällaisten toimenpiteiden yhteydessä, mikä lisää suojarakenteiden ja -keinojen avoimuutta.
Tämä on jo kolmas ehdotus direktiiviksi, ja olen antanut sille tukeni, koska nyt käsiteltävänämme olevan ehdotuksen syntyminen on edellyttänyt monien esteiden voittamista ja useita toimielinten välisen yhteistyön ja kuulemisen yhteydessä käytyjä kiihkeitä keskusteluja. Pidän tätä myönteisenä.
Sisämarkkinoiden ja EU:n kilpailukyvyn vahvistaminen erityisesti Yhdysvaltoihin nähden johtaa itse asiassa asteittaisiin parannuksiin omissa rahoituspalveluissamme. Parannukset taas edistävät oikeudenmukaisuutta, avoimuutta ja kestävää kasvua tukevan terveen kilpailuympäristön syntymistä eurooppalaisten toimijoiden välille.
Katson myös, että tätä alaa koskevassa sääntelyssä on jatkossakin kiinnitettävä erityistä huomiota julkisten ostotarjousten työllisyysvaikutuksiin ja ylipäätään niiden sosiaalisiin vaikutuksiin, jotka olivat suurin este tämän direktiivin hyväksymiselle vuosina� 1989 ja 1996. Vain näin voidaan ymmärtää, miten tiukasti unionin on kamppailtava taatakseen "yritysten todellisen sosiaalisen vastuun". Sääntely on lisäksi ainoa keino saavuttaa taloudellisen dynaamisuuden ja kilpailukyvyn tavoitteet, joiden on määrä luoda uusia ja parempia työpaikkoja sekä edistää sosiaalista yhteenkuuluvuutta. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Päädyin äänestämään mietintöä ja samalla direktiiviehdotusta vastaan, joka kuitenkin hyväksyttiin äänin 325� puolesta, 221� vastaan ja 7� tyhjää.
Jäsenvaltioiden rahoitusmarkkinoita koskevien sääntöjen tietynlaista yhdenmukaistamista saatetaan tarvita sisämarkkinoiden ja sitä kautta kasvun edistämiseksi. Julkisia ostotarjouksia koskeva direktiivi on kuitenkin väärillä linjoilla.
Jos direktiivi tulee voimaan, Ruotsin A- ja B-osakkeisiin perustuva järjestelmä jatkuu poikkeuksena direktiivin säännöksistä. Direktiiviä on määrä tarkistaa viiden vuoden kuluttua, missä piilee ilmeinen vaara, että Ruotsin järjestelmä kyseenalaistetaan uudelleen ja sitä koskeva poikkeus poistetaan kokonaan.
A- ja B-osakkeisiin perustuva järjestelmä on avoin ja syrjimätön ja perustuu vapaaehtoisesti tehtyihin ostosopimuksiin. Todisteet eivät puolla väitteitä, joiden mukaan järjestelmä, jossa osakkeilla on erilainen äänioikeus, hankaloittaa yritysostoja. Vastustamiseen on periaatteellisempikin syy: omistusmuodoista ei pitäisi päättää EU:n tasolla, omistusoikeutta ei pitäisi kyseenalaistaa eikä osakkaiden pitkäaikaista vastuuta yrityksessä saisi heikentää.
Äänestin myös niiden tarkistusten puolesta, joiden tarkoituksena on antaa yrityksen työntekijöille mahdollisuus esittää mielipiteensä julkisesta ostotarjouksesta siten, että heidän edustajiaan kuullaan yhtiön hallinto- tai johtoelimessä. 
Zrihen (PSE ),
   . Äänestin direktiiviä vastaan, koska kolme siihen esitettyä ratkaisevan tärkeää tarkistusta hylättiin. Näiden tarkistusten tavoitteena oli varmistaa, että sekä tarjouksen tekijäyhtiön että kohdeyhtiön työntekijöille tiedotetaan ja heitä kuullaan hyvissä ajoin ostotarjouksen tekemisen yhteydessä. Jotkut väittävät, että tämä on jo turvattu muissa direktiiveissä eikä kysymystä ole näin ollen mielekästä käsitellä tässä direktiivissä. Tätä näkemystä edustaa komission jäsen Bolkestein. En ole vakuuttunut näistä väitteistä ja minun on vaikea ymmärtää, miksi työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua koskevien vähimmäisvaatimusten sisällyttäminen direktiiviin kohtaa tällaista vastustusta. Olen kuitenkin täysin samaa mieltä komission jäsenen Bolkesteinin kanssa siitä, että tämä direktiivi, sellaisena kuin se on hyväksytty komission ja neuvoston sopimana, ei ole sosiaalinen direktiivi. Se on päinvastoin selkeästi antisosiaalinen direktiivi! Yli 15� vuotta jatkuneiden keskustelujen jälkeen minun on valitettavasti pantava merkille, kuten talous- ja sosiaalikomitea on jo tehnyt, etteivät neuvosto, komissio eikä parlamentin enemmistö ole ymmärtäneet niinkin yksinkertaista ja ilmeistä asiaa, kuin että työntekijät ovat aivan yhtä tärkeitä kuin osakkaat ja että erityisesti heillä on oikeus saada tietoa ja tulla kuulluksi yritysten sulautumisten yhteydessä. Tämä on murheellinen päivä Euroopan sosiaaliselle mallille. 

Fatuzzo (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tämä asiakirja koskee postimerkeistä perittävää arvonlisäveroa. Näin näyn, että oli vuosi� 2013, olin edelleen parlamentin jäsen, ja jäsen Schmidt esitteli taas postimerkkejä koskevan mietinnön. Tulevaisuudessa – puhun nyt siis aivan kuin eläisimme vuotta� 2017 – kuitenkin yhä harvemmat unionin kansalaiset käyttivät postimerkkejä ja tavanomaisia postipalveluja, joten jäsen Schmidtin direktiivissä varauduttiin tukemaan kirjeitä kirjoittavia henkilöitä taloudellisesti maksamalla näiden kirjeenvaihdosta aiheutuvat postikulut. Arvoisa puhemies, haluan tällä sanoa, että postimerkeistä ja postipalveluista on tulossa niin harvinaisia, että kirjeetkin ovat pian antiikkia aivan kuin keräilyautotkin.
Tämä on viimeinen puheenvuoroni tänään, ja se on itse asiassa viimeinen puheenvuoroni vuonna� 2003. Kiitos ja hyvää ruokahalua. 
Puhemies.
   Kiitoksia, jäsen Fatuzzo. Hiljensitte näköjään parlamentin huomautuksillanne. 
Alavanos (GUE/NGL ),
   . En ole samaa mieltä siitä, että meidän pitäisi nostaa postipalvelujen kustannuksia kansalaisille postialalla tarjottavien julkisten ja yksityisten palvelujen välisen kilpailun nimissä ja kiistää kokonaan valtion hoitamien postitoimistojen yleishyödyllinen tehtävä. Tämän vuoksi äänestin koko GUE/NGL-ryhmän tapaan Euroopan kansanpuolueen ryhmän (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien tarkistuksia ja koko ehdotusta vastaan. 
Attwooll, Clegg, Davies, Duff, Huhne, Lynne, Newton Dunn, Nicholson of Winterbourne, Wallis ja Watson (ELDR ),
   . Liberaalidemokraattien valtuuskunta ei äänestänyt yhtenäisesti muun ELDR-ryhmän kanssa Schmidtin mietinnöstä. Äänestimme tarkistuksia� 1–13 ja koko ehdotusta vastaan, koska halusimme, että ehdotus nykyisessä muodossaan peruutettaisiin. Toimimme näin, koska meidän mielestämme postipalveluja koskeva arvonlisävero on erityisesti alle kaksi kilogrammaa painavien pakettien yleispalvelun turvaamisen osalta asia, joka on parasta jättää kansallisille hallituksille toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Olemme kuitenkin jatkossa valmiita harkitsemaan tulevia ehdotuksia, joiden tarkoituksena on varmistaa suurempi kilpailu. 
Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   . – Mietinnössä käsitellään vain niitä kilpailun vääristymiä, joista on todennäköisesti haittaa yksityisille yrityksille, jotka ovat valtaamassa postialaa. Mietinnössä eivät näy mitenkään postipalvelujen käyttäjien tai postialan työntekijöiden edut.
Yli sadan vuoden ajan Euroopan valtiot ovat tarjonneet julkisia postipalveluja, jotka toimivat enemmän tai vähemmän tyydyttävästi, kunnes julkisten palvelujen kriteerit alkoivat väistyä kannattavuuden kriteerien tieltä. Julkisten palvelujen ja erityisesti postipalvelujen tehokkuus on jo varsin kauan ollut yksi maan kehitystason, ja uskallanpa väittää, sivistystason luotettavimmista mittareista.
Postipalvelut olivat toimivia juuri siksi, että niitä suojeltiin jossain määrin kilpailulta ja voitontavoittelulta. Postipalvelujen tarkoituksena ei ollut tuottaa voittoa vaan tarjota palveluja, joten ne palvelivat kaikkein syrjäisimpiäkin kyliä ja muodostivat maahan tiheän postitoimistojen verkoston. Tällaisen järjestelmän kansallisvaltiot ja unionin toimielimet aikovat järjestelmällisesti purkaa.
Vastustamme ehdottomasti tällaista julkisten palvelujen tuhoamista, joka on sekä taantumuksellista että sosiaalisesti epäoikeudenmukaista.
Äänestimme mietintöä vastaan tämän perustavan tärkeän syyn takia. Lisäisimme toisenkin syyn: vastustamme arvonlisäveroa ja sen soveltamista kuten myös hintojen nousua, jota arvonlisävero tuo tullessaan ja josta kärsivät eniten pienituloiset palvelujen käyttäjät. 
Esclopé (EDD ),
   . Euroopan unionin nykytilanteessa ja ennen kaikkea verotuksen ja erityisesti välillisen verotuksen aiheuttamien ongelmien takia en voi hyväksyä komission ehdotusta poistaa postipalvelujen vapautus arvonlisäverosta. Miten tällainen ehdotus voidaan ylipäätään antaa, vaikkei vuonna� 1977 annettua kuudetta arvonlisäverodirektiiviä ole edelleenkään saatettu ajan tasalle ja vaikkei arvonlisäverokantojen yhdenmukaistamista koskevia ongelmia ole saatu ratkaistua eikä postialan vapauttamisen vaikutuksista ole tehty arviointia? Miten voimme arvonlisäverovelvollisuutta koskevasta kysymyksestä huolimatta uskoa terveeseen kilpailuun, josta olisi pelkästään hyötyä postipalvelujen käyttäjille jäsenvaltioissa, kun komissio ehdottaa tavanomaisille postipalveluille valinnaista alennettua verokantaa, mikä vain tuo esiin postilähetysten painoon ja jäsenvaltioiden erilaisiin arvonlisäverokantoihin liittyvät tekniset ongelmat. Komissio toimii jälleen kerran nurinkurisesti ja yrittää suostutella meitä itsesuggestion avulla. Mepä emme ole tyhmiä, vaan hylkäämme tekstin. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Komission ehdotuksen tarkoituksena on poistaa postipalvelujen vapautus arvonlisäverosta, mikä on ollut voimassa kuudennen arvonlisäverodirektiivin antamisesta vuonna� 1977 lähtien. Komissio pyrkii näin saavuttamaan kaksi asiaa: jatkamaan yhtenäisen arvonlisäverojärjestelmän luomista ja edistämään EU:ssa meneillään olevaa postipalvelujen vapauttamista, jota suositetaan direktiivissä� 2002/39/EY. Poikkeuksen poistaminen, jonka seurauksena julkisilla toimijoilla olisi velvollisuus periä arvonlisävero täysimääräisenä, johtaisi postipalvelujen asteittaisen vapauttamisen myötä tarjottujen palvelujen kustannusten nousuun, josta kärsisivät erityisesti yksityishenkilöt, ja kannustaisi palvelujen alihankintaan. Vastustan postipalvelujen asteittaista vapauttamista, koska se heikentää julkisia palveluja ja niiden yleishyödyllistä toimintaa.
Yhdyn näin ollen talous- ja raha-asioiden valiokunnan suositukseen komission ehdotuksen hylkäämisestä, vaikkei se vastaakaan esittelijän kantaa. Olen siis tyytyväinen, että parlamentti hylkäsi esittelijän ehdottamat tarkistukset, joita tukivat hänen oma ryhmänsä sekä Euroopan kansanpuolueen ryhmä (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraatit ja joilla pyrittiin kompromissiin, jonka ansiosta tämä direktiiviehdotus olisi voitu hyväksyä. 
Hudghton (Verts/ALE ),
   . Vastustin komission ehdotusta arvonlisäveron yhdenmukaistamiseksi Royal Mailin kaltaisten julkisten postipalvelujen ja yksityisen sektorin kuljetuspalvelujen välillä. Komission huono ajoitus ei jäänyt huomaamatta Skotlannissa, sillä tätä keskustelua käydään viikolla, joka on luultavasti postipalvelujen kaikkein kiireisin viikko kaikkialla Euroopassa. Olenkin iloinen, että komission ehdotus sai ansaitsemansa torjunnan.
Usein oletetaan ja väitetään aivan oikein, että monilla meistä on nyt mahdollisuus käyttää sähköpostia ja muuta viestintäteknologiaa eikä postimerkkien hinnoilla ole merkitystä. Monet eläkeläiset ja pienituloiset kotitaloudet ovat kuitenkin edelleen riippuvaisia luotettavista ja edullisista postipalveluista. Arvonlisäveron lisääminen postimerkin hintaan keventäisi kaikkein eniten juuri heidän lompakkoaan.
Vetoan komissioon, että se pohtisi asiaa ja hyllyttäisi ehdotuksensa. 
Puhemies.
   Äänestysselitykset päättyvät tähän.

(2)
Patakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, halusin esittää eilisen istunnon alussa ehdotuksen ja pyysin sitä varten puheenvuoroa. Sitä ei kuitenkaan myönnetty ajan puutteen vuoksi. Haluaisin esittää ehdotukseni nyt. Olisiko se mahdollista? 
Puhemies.
   Jäsen Patakis, en valitettavasti voi antaa teille puheenvuoroa, koska sitä ei annettu teille alun perin, enkä voi työjärjestyksen mukaan antaa sitä teille nytkään. 
Patakis (GUE/NGL ).
    Voitteko kertoa minulle, kun ette kerran tiedä sitä nyt, onko minulla mahdollisuus ilmaista kantani tämän täysistunnon aikana, ja jos on, niin milloin? 
Puhemies.
   Jäsen Patakis, toimitan kysymyksenne eteenpäin ja olen varma, että löydämme keinon, jolla voitte käyttää puheenvuoronne. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Mulderin ja Gillin laatimasta budjettivaliokunnan mietinnöstä (A5-0473/2003) neuvoston muuttamasta esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi� 2004 (kaikki pääluokat)
(11357/2003 C5-0600/2003 2003/2001(BUD) 2003/2002(BUD))
ja oikaisukirjelmistä nro 1, 2 ja 3/2004
(14837/2003 C5-0570/2003, 14838/2003 C5-0571/2003, 14839/2003 C5-0572/2003)
esitykseen Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi� 2004
Pääluokka I Euroopan parlamentti
Pääluokka II – Neuvosto
Pääluokka III – Komissio
Pääluokka IV Tuomioistuin
Pääluokka V Tilintarkastustuomioistuin
Pääluokka VI Talous- ja sosiaalikomitea
Pääluokka VII Alueiden komitea
Pääluokka VIII(A) Oikeusasiamies
Pääluokka VII(B) Euroopan tietosuojavaltuutettu 
Mulder (ELDR ),
   . – Arvoisa puhemies, asiat ovat edistyneet huomattavasti sen jälkeen, kun talousarviosta viimeksi keskusteltiin täällä parlamentissa. Eritoten edistystä tapahtui neuvoston, komission ja parlamentin yhteisessä kokouksessa 24.� marraskuuta. Irakin jälleenrakennuksesta päästiin lopultakin sopuun. Vuoden� 2004 talousarviossa sitä varten otetaan 95� miljoonaa euroa joustovälineestä ja 65� miljoonaa euroa otsakkeesta� 4. Koska varat otetaan otsakkeesta� 4, menoja on supistettava joissain muissa kohdissa ja kohdat, joita muutamat ryhmät pitävät hyvin tärkeinä, menettävät merkitystään. Olen kuitenkin tyytyväinen siihen, että sopu on syntynyt.
Olemme saaneet sovittua myös maksumäärärahojen lisäämisestä 2,3� prosentilla verrattuna vuoden� 2003 talousarvioon. Tämä merkitsee sitä, että tarkastellaanpa sitten 15:ttä tai 25:ttä� jäsenvaltiota, käytämme vuonna� 2004 mitä todennäköisimmin 0,98� prosenttia bruttokansantulosta. En ole varma, tietävätkö kaikki, että prosenttiosuus on pienin sitten vuoden� 1990, ja tältä osin noudatamme täysin tavoitteita, jotka asetimme vuoden alussa vuoden� 2004 talousarvion suuntaviivoissa. Onnistuimme siis laatimaan taloudellisen talousarvion.
Yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikastakin päästiin yksimielisyyteen. Entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa voidaan käynnistää poliisioperaatio. Toivomme, että tämän ratkaisun myötä myös tietojen toimittaminen parlamentille paranee, sillä se on meille äärimmäisen tärkeää.
Kaikki kiitokset yhteispäätösmenettelyn mukaisesti hyväksyttäviä ohjelmia ja erityisesti laajentumisen jälkeisiä ohjelmia koskevasta sovinnosta kuuluvat jäsen Bögelle ja jäsen Colom i Navalille. Tämä oli mielestäni aikamoinen urotyö, koska näin päätöksenteko ja budjetointi helpottuvat jatkossa huomattavasti. Vastaavat kiitokset voidaan lausua jäsen Dührkop Dührkopille ja monien erityisvaliokuntien esittelijöille tukia koskevasta sovinnosta.
Lopuksi kannattaa mainita vielä viimeisimmän sovittelukokouksen tulokset. Maatalousmenoissa säästetään noin miljardi, ja kaiken lisäksi neuvosto hyväksyi parlamentin maatalousalan painopisteet.
Laajentuminen oli kaikkein tärkein yksittäinen asia vuoden� 2004 talousarviossa, ja minulla onkin ilo ilmoittaa, että parlamentti on hyväksynyt suurimman osan komission pyytämistä uusista viroista. Varauksiin merkitään 25� virkaa. Haluamme komission täyttävän vielä muutamia muita edellytyksiä, mutta komissio sai uskoakseni suurimman osan pyytämistään viroista.
Myös pienten ja keskisuurten yritysten alalla on tehty tärkeä aloite. Meidän mielestämme uusien ja vanhojen jäsenvaltioiden talous saadaan parhaiten nousuun edistämällä pienten ja keskisuurten yritysten toimintaa. Onnistuimme turvaamaan myös tämän talousarviossa: määrärahoja on nyt käytettävissä entistä enemmän.
Uuden varainhoitoasetuksen voimaantulon myötä parlamentin olisi saatava tarkempi kuva virastojen henkilöstöpolitiikasta. Tämä vuosi on vielä siirtymävuosi, mutta lähivuosina parlamentti kiinnittää asiaan paljon huomiota.
Varauksista voisin todeta, että ainakin budjettivaliokunnan äänestystuloksen perusteella valtiosta riippumattomien järjestöjen, Eurostatin ja Afganistanin varaukset säilytetään.
Vuoden alussa parlamentti ilmoitti puoltavansa 25� jäsenvaltion talousarviota. Tällä viikolla äänestetään 15� jäsenvaltion talousarviosta. Pohjatyö on kuitenkin tehty, ja se on tehty kunnolla, joten voimme esittää Kööpenhaminassa tehtyjen sopimusten ja parlamentin ensimmäisen käsittelyn perustella vankan korjaavan talousarvion tai laatia oman talousarvion kymmenelle uudelle jäsenvaltiolle.
Rahoitusnäkymien vähentämisen takia vuoden� 2005 talousarvion laatimisesta tulee huomattavasti vaikeampaa kuin vuoden� 2004 talousarvion. Toivotan siis jäsen Garriga Polledolle ja seuraajalleni parhainta menestystä.
Kuten tunnettua, parlamentin budjettivaliokunnan sihteeristö on aivan erinomainen. On selvää, että ilman sihteeristön tehokkuutta parlamentin työtä ei olisi saatu päätökseen. Haluan esittää tästä lämpimät kiitokset. Haluan kiittää myös kaikkia ryhmien koordinaattoreita. Yhteistyö toimi mielestäni erinomaisesti, mistä olen hyvin kiitollinen. Yhteistyö puheenjohtajavaltio Italian kanssa sujui myös erittäin hyvin, mistä esitän kiitokset. Lopuksi haluan kiittää vielä kahta henkilöä, joista ensimmäisenä on budjettivaliokunnan puheenjohtaja. Olen arvostanut häntä vuosia, mutta nyt olen saanut seurata vierestä hänen toimintaansa. Voin vain ihailla tapaa, jolla hän hoitaa asioita. Lämpimät kiitokseni tästä. Toiseksi olen kiitollisuudenvelassa henkilökohtaisille avustajilleni, erityisesti Marko van Workumille.
Gill (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, tällä muita toimielimiä varten laaditulla talousarviolla luodaan perusta edessä olevalle laajentumiselle. Se antaa kaikille Euroopan unionin osille välineet, joiden avulla unioni selviytyy tästä historiallisesta haasteesta ainakin hallinnollisesti. Tavoitteenani on ollut varmistaa, että EU pääsee ensi vuonna nopeasti jaloilleen 25� jäsenvaltion unionina ja että saamme hoidettua välttämättömät määrärahojen lisäykset tasapuolisesti ja varmistamme samalla, että eurooppalainen veronmaksaja saa vastinetta rahoilleen.
Esittelin keskeiset painopisteeni pääpiirteittäin aiemmin tänä vuonna. Nyt käsittelen näistä painopisteistä neljää. Ensinnäkin edessä on laajentumisen viimeisiin vaiheisiin valmistautuminen. Olen iloinen, että onnistuimme hiomaan pääsihteerien alkuperäisiä ennusteita laajentumisesta. On kuitenkin tunnustettava, että määrärahojen kasvu on ollut muutamissa yksittäisissä toimielimissä osittain jopa 50� prosenttia suurempaa. Tämä muuttaa perin pohjin kyseisten organisaatioiden toimintatapoja – varoituksen sana on siis paikallaan. On erittäin tärkeää, että muutos hallitaan huolella ja varmistetaan, että käytössä on tehokkaita muutoksenhallintastrategioita sekasorron välttämiseksi.
Toiseksi kannatan uudistusten lisäämistä. Kaikkien toimielinten on uudistuttava, jos ne aikovat selviytyä kunnialla tulevaisuuden haasteista. Emme saa aliarvioida sitä, miten suuren haasteen 25� maan yhteistoiminta asettaa. Viime viikonlopun neuvottelut antoivat opetuksen, josta muiden toimielinten on otettava vaarin. Omahyväisyys johtaa umpikujaan.
Kolmanneksi avoimuutta, läpinäkyvyyttä ja vastuuvelvollisuutta on lisättävä. Unionin joka ikisen osan on oltava aiempaa selkeämpi. Uutta teknologiaa on hyödynnettävä aiempaa enemmän, lisää menettelyjä on järkeistettävä ja Internetiin on keskityttävä viestintävälineenä, jolla pystymme saavuttamaan tavoitteemme päästä lähemmäs kansalaisia ja voimme viestiä tehokkaammin eurooppalaisten kanssa. Olemme panneet asian alulle, joten sen varaan on tietenkin rakennettava.
Neljänneksi otsakkeen� 5 enimmäismäärään kohdistuvia paineita on lievennettävä. Olemme ratkaisseet asian jaksottamalla tänä vuonna etupainotteisesti yhteisöjen tuomioistuimen kiinteistömenoja. Mielestäni parlamentin tapa jaksottaa kiinteistömenoja etupainotteisesti on osoittautunut oikeaksi, nyt kun otsakkeeseen� 5 kohdistuu valtavasti paineita. Tällainen menettely lieventää paineita tänä ja ensi vuonna. On siis järkevää menetellä samoin myös muiden toimielinten kohdalla.
Olen iloinen voidessani todeta, että olen onnistunut melko hyvin saavuttamaan osan tavoitteista, mutta matkan varrella oli pettymyksiäkin. Ensin onnistumiset: olemme edistyneet kaikissa juuri mainitsemissani asioissa. Tällä talousarviolla saadaan rahoille vastinetta. Voimme onnitella itseämme, sillä onnistuimme taikomaan laajentumiseen tarvittavan rahoituksen ylittämättä otsakkeen� 5 enimmäismäärää. Tämän talousarvion myötä saadaan siis valmiiksi laajentumiseen varautuminen talousarviossa, ja lopputulos on eurooppalaisen veronmaksajan kannalta hyvä.
Jos puutun vielä pikaisesti pettymyksiin, niin olisimme ehkä odottaneet esitetyn kasvun perusteella suurempia mittakaavaetuja. Eniten olen kuitenkin pahoillani siitä, ettemme saaneet toimintoperusteista budjetointia laajamittaiseen käyttöön muissa toimielimissä. Tilaisuus hukattiin, vaikka otsakkeeseen� 5 kohdistuu valtavia paineita rahoitusnäkymien jäljellä olevina vuosina, kuten juuri totesin. Vuosina� 2005 ja 2006 on paljon hankalampi asettaa painopisteitä ja varmistaa, että päätöksenteko on rahoitusasioissa tehokasta.
Opin prosessin aikana läksyni: budjetointia on parannettava ja valmistelua on tehostettava. Ennakoimattomia menoja varten pyydetään määrärahoja säälimättä viime hetkellä. Viime kuussa meidän oli löydettävä ylimääräiset 77� miljoonaa euroa koko unionin henkilöstölle ja vielä 24� miljoonaa euroa neuvostolle säännöstöä varten. Olen todella hämmästynyt ja tyrmistynyt, että edelleen esitetään näin suuria pyyntöjä ja näin myöhäisessä vaiheessa. Uudistuksia on nopeutettava. Menettelyjä on nopeutettava, varojen käytön laatua parannettava, on keskityttävä tarkemmin ydinalueisiin ja varmistettava prosessien järkeistäminen.
Vierailin aiemmin tänä vuonna Ruotsin ja Saksan valtiopäivillä, ja nuo vierailut olivat hyvin valaisevia. Ne osoittivat minulle, kuinka vastuuta voidaan jakaa päätöksenteossa, kuinka päätöksentekoketju voi olla avoin ja miten talousarvion valmisteluprosessi on toteutettavissa. Meidän on kuitenkin puututtava myös muutamiin hankaliin kysymyksiin, kuten ensimmäisen käsittelyn päätöslauselmassani painotettiin: kaikkien toimielinten on tarkistettava ja uudistettava matkakulujen korvausjärjestelmiä. Tämä ei koske ainoastaan parlamenttia, vaan myös molempia komiteoita ja kaikkia muita elimiä, jotka maksavat säännöllisesti kulukorvauksia. Kysymys on ehdottomasti ratkaistava nopeasti, jotta kansalaisten luottamus ja kunnioitus saadaan palautettua.
Haluaisin käsitellä monia muitakin asioita, mutta aikani alkaa näköjään olla lopussa, joten haluaisin vain kiittää kaikkia kollegojani yhteistyöstä ja tuesta – heidän avullaan mietinnöstä saatiin tällainen. Haluaisin kiittää lisäksi eritoten budjettivaliokunnan sihteeristöä ja ennen kaikkea Walter Masuria tinkimättömästä tuesta ja kovasta työstä, jonka ansiosta talousarviosta saatiin tällainen. Haluaisin myös onnitella esittelijä-kollegaani Mulderia, sillä hän onnistui talousarviossaan löytämään kaikkien hyväksyttävissä olevat ratkaisut. Lopuksi esitän vielä kiitokseni puheenjohtaja Wynnille, koordinaattori Walterille ja oman ryhmämme sihteeristölle.
Schreyer,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vuoden� 2004 talousarviossa tehtiin mahdottomasta mahdollista. Kyseessä on ensimmäinen 25� jäsenvaltion unionille laadittu talousarvio. Se on siis historiallinen. Vuoden� 2004 talousarviossa on selvästi suuntauduttu laajentumiseen. Siinä on suuntauduttu selvästi myös unionin vahvistuvaan kansainväliseen rooliin. Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen perustamista on pidetty talousarviossa tärkeänä. Samalla maksut on saatu onnistuneesti vähennettyä ennen kuulumattoman alhaisiksi. Maksujen määrä on 99,7� miljardia euroa eli 0,98� prosenttia laajentuneen unionin bruttokansantulosta (BKTL) vuonna� 2004. Tällainen tulos, jossa tyydytetään yhtäältä historiallisen laajentumisen tarpeet ja saadaan toisaalta pidettyä kulut kurissa – eli tehdään mahdottomasta mahdollista – ei ole mikään ihme, kuten kaikki tiedämme, vaan rationaalisten laskelmien tulos.
Torstaina parlamentti äänestää ensinnä 15� jäsenvaltion unionin talousarviosta, johon sisältyy yhteensä 99� miljardia euroa sitoumuksia ja 95� miljardia euroa maksuja. Määrät ovat 2,8� prosenttia nykyisessä talousarviosuunnitelmassa ennakoituja pienemmät. Samalla olemme jo päässeet poliittiseen sovintoon korjaavasta ja täydentävästä lisätalousarviosta, joka on määrä hyväksyä maaliskuussa� 2004 ja jolla varataan muodollisesti rahavarat unioniin liittyville maille, eli ylimääräiset 11� miljardia euroa sitoumuksia ja 5� miljardia euroa maksuja. Vuoden� 2004 talousarvio kasvaa yhteensä vain 2,3� miljardilla eurolla, ja jää näin 11� miljardia euroa alle Agenda� 2000:n rahoitusnäkymissä alun perin ensi vuodeksi suunniteltujen maksujen enimmäismäärän.
Ensi vuonna kaikkien unionin toimielinten henkilöstön kokoonpano ja jako eri kansallisuuksiin muuttuu, kun virkamiehien nimittäminen uusista jäsenvaltioista alkaa 1.� toukokuuta. Virkojen määrä kasvaa esimerkiksi neuvostossa 286:lla, parlamentissa 355:llä ja tilintarkastustuomioistuimessa 133:lla.
Haluaisin komission puolesta kiittää toista budjettivallan käyttäjää siitä, että se tunnusti myös komission henkilöstövaatimukset. Olen erityisen kiitollinen parlamentin pyrkimyksestä varmistaa, että komission 780� uuteen virkaan saadaan lisävarat. Olen kiitollinen siitä, että varaukset jäivät pieniksi, sillä uusien työntekijöiden sopeuttaminen, palkkaamisprosessi ja tietenkin erityisesti laajentumisen yhteydessä hoidettavat tehtävät asettavat haasteen kaikille unionin toimielimille.
Talousarviomenettelyssä päätettiin myös uusien jäsenvaltioiden monivuotisista rahoitusohjelmista, jotka vaihtelevat tutkimuksen rahoittamisesta ympäristöohjelmiin ja Euroopan laajuisiin verkkoihin. Siteeraan muutamia lukuja: Tutkimuksen rahoittamiseen on käytettävissä ensi vuonna yhteensä 4,8� miljardia euroa, joista 500� miljoonaa euroa varataan uusille jäsenvaltioille. Unioniin liittyvissä maissa sijaitsevien ydinvoimaloiden sulkemiseen osoitetaan 138� miljardia euroa, ja yhteensä yli 770� miljoonaa euroa on käytettävissä Euroopan laajuisten verkkojen rahoittamiseen. Nämä toimenpiteet ovat oleellisia, jotta varmistetaan, että suurista sisämarkkinoista saadaan kaikki hyöty irti.
Euroopan unioni ottaa entistä enemmän vastuuta maailmassa. Tämä näkyy selvästi unionin talousarviossa. Olen erittäin tyytyväinen siihen, että kaikki asianosaiset ovat onnistuneet turvaamaan unionin kyvyn täyttää velvollisuutensa Irakissa, Afganistanissa ja Balkanin alueen yhteistyössä. Irakin toimenpiteistä sovittiin, että joustovälinettä käytetään 95� miljoonan euron edestä. Näin ollen vuoden� 2004 loppuun mennessä saadaan kokoon täydet 200� miljoonaa euroa, jotka Irakin jälleenrakentamiseen on luvattu. Nähdäkseni olosuhteet paranevat myös Saddam Husseinin pidätyksen myötä, sillä nyt voimme keskittää kaiken energian Irakin kansan auttamiseen.
Talousarviosta on varattu 83� miljoonaa euroa Afganistanille. Pyytäisin parlamenttia harkitsemaan varauksiin merkitsemistä uudelleen, sillä komissio aikoo ehdottaa kattavaa ohjelmaa, jolla palautetaan laki ja järjestys ja tuetaan huumeiden torjuntaa Afganistanissa. Loya Jirga -neuvosto kokoontuu Afganistanissa parhaillaan, joten voisimme välittää tällaisia tärkeitä viestejä talousarvion hyväksymisen yhteydessä.
Vuoden� 2004 talousarviossa yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan varoja on varattu unionin poliisioperaatioiden jatkamiseen Bosniassa sekä uuteen yhteiseen toimintaan Makedoniassa. Välimeren alueen ohjelmien rahoitusta on samoin lisätty huomattavasti.
Miten talousarvio kehittyy tulevina vuosina? Vuosina� 2005 ja 2006 kehitys on tosiasiassa rajallista. Uusista jäsenvaltioista on tehty päätökset, monivuotisten ohjelmien määrärahoista on sovittu ja Agenda� 2000:n määräykset ovat voimassa. Kuten nyt ennakoidaan, laajentuneen unionin kulut kasvavat seuraavina kahtena vuonna, mutta kasvu pysyy sovituissa rajoissa eli 1,06� prosentissa. Komissio antaa tammikuussa tiedonannon vuoden� 2007 jälkeisestä ajasta. Siitä alkaa keskustelu painopisteistä ja rahoituskehyksestä. Tässä vaiheessa haluaisin toistaa yhden itsestäänselvyyden: päätöksen tekijä maksaa päätöksestä koituvat viulut ennemmin tai myöhemmin. Mielestäni meidän kaikkien on toimittava yhdessä realististen ehdotusten pohjalta.
Haluaisin sanoa sanasen perustuslaista käytävästä keskustelusta. Minulle on pettymys, ettei uutta perustuslakia saatu hyväksyttyä ennen laajentumista. Haluaisin kuitenkin todeta, että muutamat tahot yrittivät kaventaa parlamentin budjettivaltaa, mitä komissio vastusti jyrkästi. Nelivuotinen kokemukseni on antanut minulle yhden hyvin tärkeän opetuksen: on täysin väärin väittää, ettei Euroopan parlamentti käytä budjettivaltaansa vastuuntuntoisesti. Joka ikinen hyväksymistämme talousarvioista – erityisesti vuoden� 2004 talousarvio – osoittaa, että asia on päinvastoin.
Talousarvio on erinomainen esimerkki huomattavasta toimielinten välisestä yhteistyöstä. Haluaisin tässä yhteydessä mainita hyvin myönteisen yhteistyön puheenjohtajavaltio Italian ja neuvoston tämänhetkisen puheenjohtajan Magrin kanssa. Kunnioitan erittäin paljon yleisesittelijä Mulderia. Hyvä esittelijä Mulder, teillä on yksinkertaisesti hämmästyttävä kyky ymmärtää aineistoa ja olette valmistellut vuoden� 2004 talousarviota määrätietoisesti. Esittelijä Gill, kiitos diplomaattisesta tavastanne neuvotella uusia virkoja koskevasta arkaluonteisesta asiasta. Jäsen Böge ja jäsen Colom i Naval, toimitte hyvin käytännöllisesti neuvoteltaessa monivuotisten ohjelmien mukauttamisesta yhdessä kaikkien parlamentin erityisvaliokuntien kanssa. Jäsen Dührkop Dührkop, vastasitte loistavasti haasteisiin etsittäessä yhteisymmärrystä toimielimille tarkoitetuista tukiohjelmista, mikä oli valtava työ. Oli kuitenkin ennen kaikkea valiokunnan puheenjohtajan Wynnin upean johtamistaidon ansiota, että kaikessa tässä onnistuttiin. Hyvä jäsen Wynn, olette kaikki nämä vuodet varmistanut, että valiokunnan työ on täsmällistä, puolueetonta, pätevää ja viisasta. On ollut todella miellyttävä tehdä töitä teidän ja kollegojenne kanssa.
Lyhyesti sanottuna talousarvioasiantuntijat suoriutuivat kunnialla laajentumisen valmistelusta ja onnistuivat laatimaan todellisen mestariteoksen lainsäädäntökauden päätteeksi. Paljon kiitoksia erinomaisesta yhteistyöstä. 
Garriga Polledo (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat neuvoston edustajat, hyvät kollegat, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmän talousarviovastaavana haluan kiittää vuoden� 2004 talousarviomenettelyyn osallistuneita esittelijöitä sekä komission jäsentä Schreyeriä ja hänen yksikköjään oivallisesta yhteistyöstä. Lisäksi haluan kiittää neuvoston puheenjohtajaa Magria, joka – kuten todettua – teki suuren työn toimimalla välittäjänä (aina yhtä hankalan) neuvoston suuntaan, niin että talousarvioesitys saatiin aikaiseksi.
Haluan kiittää myös budjettivaliokunnan puheenjohtajaa Wynniä, joka puhuu minun jälkeeni ja jonka kanssa olemme saaneet työskennellä viisi unohtumatonta vuotta. Näinä vuosina hän on osoittanut erinomaiset poliittiset taitonsa ja ennen kaikkea sen, miten hieno ihminen hän on.
Haluaisin antaa tunnustuksen myös yleisesittelijä Mulderin työlle, koska ryhmäni koordinaattorina olen seurannut hänen toimiaan tarkkaan ja koska astun hänen kenkiinsä esittelijäksi vuonna� 2005. Haluaisin todella tuntea joulukuussa� 2004 tehneeni hyvän työn samalla tavalla kuin esittelijä Mulder nyt. Tiedän, että edessäni on vaikea tehtävä, kuten esittelijä Mulder aiemmin mainitsi, mutta siitähän parlamentin työssä juuri on kysymys.
Ryhmämme hyväksyy koko talousarvioesityksen, ja vastustamme erillisiä äänestyksiä. Teemme näin kahdesta syystä: Esittelijä Mulderin talousarvioesitys on ensinnäkin tasapuolinen neuvottelujen tulos, ja siinä otetaan huomioon poliittisten ryhmien kantojen keskeiset piirteet. Ryhmäni tarjosi hänelle tukensa menettelyjen alkajaisiksi, ja nyt haluamme osoittaa, että todella tuemme häntä. Toiseksi haluamme viestittää neuvostolle, että parlamentin kanta on yhtenäinen. Neuvosto on valmis yksipuolisesti vähentämään parlamentin budjettivaltaa, kuten valmistelukunnan toistaiseksi hyväksymättä olevassa tekstissä esitetään.
Vuoden� 2004 talousarvioesitys vastaa täysin poliittisen ryhmämme tärkeimpiin huolenaiheisiin. Näitä ovat maksujen määrän säilyttäminen laajentumisen tarpeiden mukaisina ja maksamatta olevien määrien sulauttaminen. Kaikki tämä on toteutettava pitämällä menojen kokonaiskasvu riittävän tiukasti kurissa.
Lisäksi esityksessä otetaan huomioon, että parlamentin on valvottava tehokkaammin erityisvirastoja. Samoin siinä varmistetaan, että yhteispäätösmenettelyn mukaisesti hyväksyttäville ohjelmille vuoteen� 2006 asti tarkoitetut rahoituspaketit on taattu toimielinten välisellä sopimuksella. Talousarvioesitys vastaa myös parlamentin lupausta avustaa aktiivisesti Irakin jälleenrakentamisessa vaikuttamatta kuitenkaan maantieteellisiin rajoihin, joita on pidetty perinteisesti ensisijaisina kaikissa poliittisissa ryhmissä.
Neuvosto on viimein hyväksynyt joustovälineen käytön. On totta, että käyttö jää suppeammaksi, kuin parlamentti pyysi, mutta samoin on totta, että käytöstä tulee paljon laajempaa, kuin neuvosto halusi – neuvostohan ei halunnut käyttää sitä ollenkaan.
Lisäksi talousarvioesityksessä säilytetään komission uudistukseen kohdistuva paine, sillä poliittisten ryhmien tekemällä kompromissilla komissiolle annetaan pyydetyt 272� virkaa laajentumisen toteutusta varten. Tietty määrä pidetään kuitenkin varauksissa, kunnes parlamentti saa pyytämänsä tiedot henkilöstöresurssien kehittymisestä.
Meidän tehtävämme on nyt lisätä parlamentin osallistumista lainsäädäntö- ja talousarviomenettelyihin. Haluamme, että komission vuotuisesta strategiasta keskustellaan täällä riittävän ajoissa, jotta alustavassa esityksessä voidaan ottaa huomioon talousarviota koskevat suuntaviivat ja vastata niihin. On syytä muistaa, että unionin talousarvio on muutakin kuin tulojen ja menojen tasapainottamista: sillä ilmaistaan poliittisesti halu luoda enemmän Eurooppaa yhteisön ohjelmien avulla. Se edellyttää meiltä päätösvaltaa ja tehokkuutta varojen käytössä, mutta ei pidä unohtaa, että nyt ja tulevaisuudessa – ennen kaikkea ensi toukokuusta alkaen – meiltä vaaditaan myös suurta avokätisyyttä. 
Wynn (PSE ).
    Arvoisa puhemies, edellisten puhujien jälkeen minulle ei jää paljon sanottavaa vuoden� 2004 talousarviosta. Keskityn siis pariin muuhun asiaan. Yhdyn ensinnäkin muihin ja esitän kiitokseni puheenjohtajavaltio Italialle yhteistyökyvystä, jonka ansiosta pääsimme sopuun talousarviosta. On mukava nähdä edustaja Ionta täällä tänään – hänhän oli hiljattain sairaalassa. Toivon hänen vievän parhaat terveisemme sairaalaan joutuneelle Magrille. Toivomme hänen paranevan pian, ja olemme pahoillamme, ettei hän ole täällä tänään. On kuitenkin tärkeää painottaa, että italialaisten yhteistyö on auttanut tässä prosessissa, kuten edellisissäkin talousarvioissa, toimipa puheenjohtajana Suomi, Ranska, Belgia tai Tanska. Suomen ollessa puheenjohtajana prosessi oli kylläkin melkoisen hermoja raastava, kun parlamenttiin tuotiin viimeisenä päivänä kaksi eri äänestysluetteloa. Mutta tuolloinkin tämä oli suurta draamaa!
On myös reilua, että koska minulle on osoitettu runsaasti kiitoksia, haluan myös vastata kiitoksiin, koska tämä on todennäköisesti viimeinen talousarviokeskustelu, johon osallistun puheenjohtajana. Ensi vuonna tehdään korjaava ja täydentävä lisätalousarvio, mutta tämä on viimeinen varsinainen yleinen talousarvio, johon osallistun puheenjohtajana. Minulle on kehuttu, kuinka hyvää työtä olen tehnyt, mutta hyvää työtä ei voi tehdä, ellei työskentele oikeiden ihmisten kanssa. Jäsen Mulder kiitti jo sihteeristöä, ja aivan aiheesta, sillä budjettivaliokunnalla on erinomainen sihteeristö. Erityisesti nostaisin esille Alfredo de Feon, joka johtaa ryhmää äärimmäisen hyvin. Minulla on kolme hyvää varapuheenjohtajaa tukenani. Valiokuntani jäsenet ovat erinomaisia, suhtautuvat työhönsä vakavasti ja ovat erittäin kiinnostuneita asiasta. Kaiken kruunaavat loistavat koordinaattorit ja erityisesti jäsen Walter, jonka ansiosta elämäni on niin helppoa. Totean tämän, sillä toimin itsekin koordinaattorina viisi vuotta. Olen toiminut puheenjohtajana neljä ja puoli vuotta ja tiedän, kumpi on vaativampaa – ei ainakaan nykyinen tehtäväni. On ihanaa olla puheenjohtaja, mutta koordinaattorit eivät koskaan saa ansaitsemaansa kiitosta. Kaikki budjettivaliokunnan koordinaattorit ovat tehneet ahkerasti töitä. Kuten näette torstaina talousarviosta äänestettäessä, kyseessä on todennäköisesti helpoin talousarvio, josta kukaan meistä on koskaan äänestänyt.
Seuraavaksi haluan sanoa muutaman sanan asiasta, jonka jäsen Schreyerkin mainitsi: tulevaisuudesta ja Ecofin-neuvoston ehdotuksista. Edellisten 15� vuoden ajan, jolloin olen osallistunut budjettivaliokunnan työhön, me parlamentissa olemme aina osoittaneet, että suhtaudumme vakavasti talousarvioon. Emme tuhlaa, emme haaskaa varoja, emme tee asioita vain hetken mielijohteesta. Kuten jäsen Garriga Polledo totesi, talousarvioon sisältyy monenlaisia poliittisia näkökulmia, eikä kyse ole vain tulojen ja menojen tasapainottamisesta. Jos Ecofin-neuvoston ehdotukset olisivat menneet läpi – nehän voivat mennä läpi joskus tulevaisuudessa – tulos olisi ollut täydellinen katastrofi parlamentille ja kaaos olisi ollut valmis. Kahden budjettivallan käyttäjän välillä tarvitaan realistisempaa, sovittelevaa lähestymistapaa molemmilta tahoilta. Meidän on vihdoin luotettava toisiimme. Edellisten neljän ja puolen vuoden aikana olemme koettaneet synnyttää luottamusta toimielintemme välille. Neuvosto – joka haluaa poistaa meiltä vallan – suhtautuu epäilevästi aina siihen asti, kunnes saavutamme keskinäisen luottamuksen. Me taas epäilemme neuvostoa ja tunnemme, että jos se vie meiltä vallan, me saamme omamme jollain konstilla ja jossain muodossa takaisin. Olisimme voineet elää valmistelukunnan ehdotuksen kanssa. Haluamme varmistaa, että mitä tulevaisuus tuokin tullessaan, järjestelmä toimii vakaasti ja realistiselta pohjalta. Haluamme myös näyttää, että suhtaudumme tehtäväämme vakavasti.
On ollut upeaa toimia budjettivaliokunnan puheenjohtajana. Työni jatkuu vielä kahden puheenjohtajakauden ajan: ensin on Irlannin kuuden kuukauden puheenjohtajakausi, ja sitten heinäkuun kolmikantaneuvottelujen ja sovittelumenettelyn aikana Alankomaat toimii puheenjohtajana. Budjettivaliokunnan puheenjohtajana toimiminen on ollut upeaa. Olen kiitollinen, että olen saanut toimia budjettivaliokunnan puheenjohtajana, ja toivon, että parlamentilla on jatkossakin arvovaltaa, toimivaltaa ja mahdollisuuksia palvella Euroopan kansalaisia samaan tapaan kuin me olemme tehneet viiden viime vuoden ajan.
Virrankoski (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluan onnitella ja kiittää budjettiesittelijöitä rouva Gilliä ja herra Mulderia erinomaisesta työstä. Samoin kiitän rouva Schreyeriä ja puheenjohtajavaltio Italiaa hyvästä yhteistyöstä. Erityisesti haluan esittää arvostukseni valiokunnan puheenjohtajalle Terence Wynnille sovittelevasta työn johtamisesta sekä poliittisten ryhmien koordinaattoreille rakentavasta yhteistyöstä.
Ensi vuoden talousarvio laadittiin koskemaan kahtakymmentäviittä jäsenvaltiota, kuten ryhmäni toivoi. Tällä viikolla hyväksymme viidentoista jäsenvaltion talousarvion, mutta laajentuneen Euroopan unionin luvut on myös sovittu poliittisesti, ja ne hyväksytään ensi vuoden lisätalousarviossa. Tämä vahvistaa talousarvion luotettavuutta EU:n vuotuisen toiminnan perustana.
Talousarvio on kurinalainen. EU-15:n maksumäärärahat alenevat tästä vuodesta 2,9 prosenttia, ja laajentuneen EU:n kokonaismaksut ovat vain 2,3 prosenttia tämänvuotista talousarviota korkeammat. Siksi jäsenvaltioiden hallitustenvälisen konferenssin alla ilmaisema halu rajoittaa parlamentin nykyistä budjettivaltaa on käsittämätöntä.
Yksityiskohdista mainittakoon, että liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä tuki yleisesittelijän painopistealoja, jotka laajasti hyväksyttiin – siitä parhaat onnitteluni. Ryhmäni tuki myös komission henkilöstömäärän riittävää lisäystä, minkä laajentuminen aiheuttaa. Neuvoston vastustuksesta huolimatta tämä kanta hyväksyttiin.
Vaikein kysymys oli jälleen otsake 4 "ulkoiset toimet". Ryhmäni tuki Irakin jälleenrakentamiseen osallistumista. Sovittelussa parlamentti onnistui puristamaan 95 miljoonaa euroa joustovälineestä. Loppuosa voitiin rahoittaa otsakkeen sisältä määrärahoja uudelleen kohdentamalla.
Olemme tyytyväisiä, että tämän otsakkeen sisällä myös muut ryhmämme prioriteetit otettiin huomioon, kuten pohjoinen ulottuvuus, ihmisoikeuksien ja demokratian vahvistamista koskevat toimet sekä köyhyyteen liittyvien sairauksien, kuten malarian ja aidsin, torjunta.
Ryhmämme on aina suhtautunut epäillen erityisten erilaisten järjestöjen korvamerkittyihin rahoihin, niin sanottuihin A 30 -budjettikohtiin. Niitä on pidetty heikosti perusteltuina, niin sanottuina joululahjarahoina. Nyt ne ovat poistumassa. EU:n rahoitus muuttuu asteittain hakemukseen perustuvaksi ja avoimeksi varainhoitoasetuksen mukaisesti. Tässä yhteydessä kannattaa mainita, että parlamentti onnistui pelastamaan Eurooppa-tiedon palvelupisteiden ja maaseudun EU-tietokeskusten rahoituksen ensi vuodeksi, jolloin niiden asema selkiytetään. Ilman parlamentin väliintuloa seurauksena olisi ollut sekasotku.
Ensi vuoden talousarvioesitys kuvastaa kaiken kaikkiaan sitä vastuuntuntoa, jota parlamentti tuntee toimiessaan budjettivallan käyttäjänä. 
Seppänen (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, EU:n ensi vuoden talousarvioesitys on jäänyt eräiden suurten tapahtumien varjoon. Kuitenkin myös näillä suurilla tapahtumilla on vaikutusta EU:n talousarvioon.
Ensiksi tulee mieleen USA:n hyökkäys Irakiin, joka oli kansainvälis-oikeudellisessa katsannossa laiton, koska se toteutettiin ilman YK:n mandaattia. EU sitoutui lahjoittajavaltioiden konferenssissa Madridissa avustamaan USA:ta sotatuhojen jälleenrakennustyössä Irakissa 200 miljoonalla eurolla. Sillä tavalla ja kaikkien yhteisellä rahalla eräät suuret jäsenvaltiot, jotka eivät ole osallistuneet öljysotaan, haluavat normalisoida bilateraalisia suhteitaan Yhdysvaltoihin.
Jos joku jäsenvaltio haluaa antaa EU:n rahaa Irakiin, rahan pitää tulla siltä itseltään. Niin kävisi, jos olisi aktivoitu niin sanottu joustoväline ja lisätty vastaavalla summalla EU:n menoja. Se ei olisi merkinnyt luopumista taloudellisesta kurinalaisuudesta, sillä EU:n ensi vuoden talousarvion loppusumma on bruttokansantuotteella mitattuna alhaisin lähes kahteenkymmeneen vuoteen. Se merkitsee, että EU:ssa ei vannottu samanlaisen keynesiläisen velkapolitiikan nimiin kuin Saksassa ja Ranskassa, jotka eivät vaadi itseltään samanlaista vakaussopimuskuria kuin muilta on vaadittu.
Nyt toimitaan niin, että joustoväline aktivoidaan vain osittain ja osa Irakin avustamisrahoista vähennetään muista budjettikohdista. Siltä osin Irakin jälleenrakentaminen maksatetaan niillä avunsaajilla, joilta vastaavat rahat otetaan pois. Ryhmämme ei voi tukea sitä, että USA:n aiheuttamat sotatuhot köyhässä, mutta öljyrikkaassa Irakissa maksatetaan muilla köyhillä: Aasian, Latinalaisen Amerikan ja Välimeren maiden köyhillä.
EU:n perustuslakia ei saatu hyväksytyksi viime viikonloppuna Brysselissä. Sillä ei ole suoranaista vaikutusta ensi vuoden talousarvioon, mutta sillä saattaa olla suuri vaikutus tuleviin talousarvioihin, kun aloitetaan neuvottelut vuosien 2007–2013 rahoituspuitteista. On pantava merkille, miten Saksan ja Ranskan poliittinen eliitti niputtavat yhteen perustuslakineuvottelujen jatkon ja rahoituspuiteneuvottelut. Näyttää siltä, että sillä tavalla uhkaillaan niitä EU:n ehdokasvaltioita, jotka pitivät kiinni perustuslaillisesta äänivallastaan ja jotka ovat EU:n budjettivarojen nettosaajia.
On selvää, että Espanjalla ja Puolalla on Nizzan sopimuksen mukaan EU:ssa ylisuuri äänivalta, mutta EU:n talousarviota ei pitäisi käyttää näiden maiden poliittiseen kiristämiseen. Ja jos kiristetään, kiristettäköön sitten kaikkia maita samojen perusteiden mukaan. Talousarvion osalta pitäisi kiristää Yhdistynyttä Kuningaskuntaa, jonka nettojäsenmaksusta me muiden maiden kansalaiset maksamme kaksi kolmasosaa. Sellaisille jäsenmaksualennuksille ei ole kestäviä perusteita. Aivan samalla tavalla kuin Espanja ja Puola halutaan saada toteuttamaan muiden tahtoa, myös Iso-Britannia pitäisi saada maksamaan osuutensa EU:n kuluista samojen perusteiden mukaan kuin muut.
Mitä tulee parlamentin omaan talousarvioon, ryhmämme suhtautuu kriittisesti niihin esityksiin, joilla parlamentin varoista aiotaan maksaa europuoluetukea Euroopan tason poliittisille puolueille eli puolueiden puolueille. Niiden tukeminen merkitsee kansallisen parlamentaarisen demokratian heikentymistä ja vallansiirtoa ylikansalliselle tasolle.
Kiitän talousarvion esittelijää ja eri ryhmien koordinaattoreita hyvästä yhteistyöstä, vaikka olenkin tuonut esille joitakin sellaisia näkökohtia, jotka poikkeavat yleisestä linjasta. 
Buitenweg (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, esittelijät Mulder ja Gill ovat tehneet lujasti töitä koko vuoden saadakseen esitettyä talousarvion, joka vastaa Euroopan parlamentin painopisteitä ja sopii samalla tiukentuneisiin rahoitusnäkymiin.
He onnistuivat tässä, ja haluan kiittää heitä molempia lämpimästi suuresta työstä sekä hyvästä ryhmähengestä ja miellyttävästä yhteistyöstä, jota molemmat ovat minulle tarjonneet.
Perusteellisesta valmistelusta huolimatta talousarviosta käytävä keskustelu vaikutti epävarmalta viime viikolla, sillä hallitusten välisessä konferenssissa kävi ilmi, että useat hallitusten päämiehet olivat saaneet tarpeekseen parlamentaarisesta demokratiasta ja uhkasivat poistaa budjettivallan, joka parlamentilla on ollut yli 30� vuotta. Heidän mielestään parlamentilla on liian paljon valtaa, jota se käyttää joskus väärin ujuttaakseen näkemyksiään aloille, joilla sillä ei ole valtaa. Peruste on tietenkin hieman omituinen. Jos meillä kerran on parlamentaarista valtaa, voimme kyllä käyttää sitä myös tavalla, joka ei miellytä hallitusten päämiehiä.
Vaikken epäilekään parlamentin päätösten laillisuutta, joskus epäilen niiden viisautta. Ryhmäni vastustaa erityisesti sitä, että suurin osa parlamentin jäsenistä haluaa aina tilaisuuden tullen merkitä osan varoista varauksiin saadakseen uuden poliittisen sulan hattuunsa. Euroopan kansanpuolueen ryhmä (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraatit ovat tässä erityisen taitavia. Osa Afganistanin jälleenrakentamiseen tarkoitetuista varoista on siis merkitty varauksiin, eikä niitä vapauteta, ennen kuin komissio on ryhtynyt toimiin laajamittaisen huumekaupan torjumiseksi paikan päällä. Luotan teidän tavoin hyvin vahvasti komissioon, mutta tämä vaikuttaa hieman liian kunnianhimoiselta tavoitteelta Brysselin virkamiehille.
Mediapisteet saatiin joka tapauksessa noukittua talteen ilmoittamalla, että vastustamme huumeita. Mainiota! Tämä tarkoittaa kuitenkin, että Afganistanilla on vähemmän rahaa käytettävissä – vai aikooko Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä vapauttaa nämä rahat myöhemmin, vaikkei yhtä ainoaa huumekaupan vastaista toimenpidettä olisi tehty?
Osa valtiosta riippumattomille järjestöille annetusta tuesta on myös merkitty varauksiin. Suurin osa läsnä olevista parlamentin jäsenistä haluaisi komissiolta hieman enemmän tietoja siitä, miten rahat on käytetty aiempina vuonna, mikä on tietenkin oikein – minäkin kannatan sitä. Varauksiin merkitseminen ei kuitenkaan toimi pelkästään uhkaavana keppinä, vaan se vaatii myös uhrinsa. Kaiken kaikkiaan siitä aiheutuu valtavasti hallintotyötä ja näin ollen yleiskuluja, sillä komissio voi myöntää tukia järjestöille vain sen verran, kuin budjettikohtaan on todella merkitty. Niinpä komissio joko viivästyttää tukien myöntämismenettelyjä ja odottaa, kunnes varat on vapautettu – jolloin parlamentti tietenkin moittii komissiota siitä, ettei varoja käytetty tarpeeksi nopeasti – tai komission on toteutettava menettely kahteen kertaan, mikä taas merkitsee ylimääräistä byrokratiaa, jota me tietenkin vastustamme jyrkästi.
Sama ongelmaa koskee henkilöstön palkkaamista. Pieni osa uusista viroista, jotka komissio tarvitsee taatakseen laajentumisen mutkattoman toteuttamiseen, on nyt pantu varauksiin. Pystyn hyvin kuvittelemaan, mistä syistä. Parlamentti haluaa enemmän tietoa toimista, joita toteutetaan komission uudistamiseksi. Ajatus on erinomainen, ja meidän on pyydettävä – jopa vaadittava – komissiolta enemmän tietoja. Jos komissio ei niitä anna, meiltä pitäisi löytyä rohkeutta ryhtyä poliittisiin toimiin sitä vastaan. Laajentumiseen tarvittavan henkilöstön palkkaamisen estäminen ei kuitenkaan ole oikea tapa vaatia lisätietoja.
Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä ei vastusta periaatteessa varausten käyttöä, jos näin saavutetaan haluttu tavoite. Ehdotimme itse asiassa, että osa Korean niemimaan energiakehitysjärjestölle KEDOlle myönnetyistä varoista pantaisiin varaukseen, kun Pohjois-Korea ei täyttänyt ydinenergiaohjelman kaikkia edellytyksiä. Äänestimme myös muutamien muiden varausten puolesta, jos niillä oli selvästi jokin tarkoitus ja jos tämä tarkoitus on mahdollista saavuttaa tietyn ajan kuluessa. Varauksia käytetään kuitenkin joskus liian heppoisin perustein. Meidän ei pidä estää komissiota toimimasta kunnolla erityisesti siksi, että haittavaikutukset kohdistuvat yleensä myös kolmansiin osapuoliin. Olemme pyytäneet kohta kohdalta -äänestystä useista varauksista, ja toivon ryhmien harkitsevan uudelleen mahdollisuutta, että varat merkitään yksinkertaisesti budjettikohtaan ja komission toimet tuomitaan tarvittaessa myöhemmin. 
Turchi (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan esittää kiitokseni, en siksi että nyt on joulu, vaan nimenomaan siksi, että on aiheellista tunnustaa, miten hyödyllistä on ollut työskennellä Terry Wynnin kaltaisen puheenjohtajan kanssa, vaikka kaikki nämä ylistyssanat kuulostavatkin hieman siltä, kuin olisimme pitämässä muistopuhetta Terrylle. Päinvastoin Terry on eloisa ja lämmin persoona sekä äärimmäisen käytännönläheinen.
Haluan kiittää kaikkia kollegojani ja koordinaattoreita viime vuosina tehdystä ahkerasta työstä. Haluan kiittää myös pääsihteeriä ja erityisesti italialaista de Feoa ja kaikkia hänen kanssaan työskennelleitä. Valiokunnassa käydyistä kiivaista keskusteluista huolimatta myös komission jäsen ansaitsee kiitokset. Kaltaiseni nuoret jäsenet haluavat vallankumousta, mutta lopulta emme siinä onnistu ja niinpä yritämme edistää asioita jollain tapaa. Kiitokset myös pääosastolle, jota Romero nyt johtaa taitavasti, sekä kaikille pääosaston kanssa toimineille.
Haluaisin todeta, että esittelijöiden toiminta tässä talousarviomenettelyssä on ollut todella merkittävää. Haluan painottaa hyväksyväni ehdotuksen, jonka mukaan hallintomenoja ja erityisesti uusia työpaikkoja merkitään varauksiin sillä perusteella, että meidän on saatava enemmän tietoa. Eurooppa-tiedon palvelupisteille tarkoitettuja varoja, jotka onnistuimme palauttamaan yksinomaan sovittelumenettelyllä, ei pitäisi myöntää pelkästään täksi vuodeksi vaan myös tuleviksi.
Haluan kiittää julkisesti kaikkia tuesta, jota Euroopan laajuisia verkkoja koskeva ohjelma sai, vaikken olekaan samaa mieltä Lunardia vastaan tänä aamuna esitetystä arvostelusta. Arvostelu johtui ehkä osittain yhden poliittisen ryhmän kateudesta. Mielestäni tänä aikana puheenjohtajavaltio Italian kanssa toteutetut, mietintööni liittyvät toimet ovat olleet erinomaisia, mitä haluan korostaa.
Lopuksi kiitän tuesta vammaiskeskusta koskevalle tarkistukselle, joka esitetään talousarvioäänestyksessä. Mielestäni asia on oleellinen. 
Van Dam (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, lähes kaikki surkuttelevat viime viikonlopun muka epäonnistunutta huippukokousta Brysselissä. Tulosten myönteinen puoli oli, ettei meidän tarvitse huolehtia keskusteluissamme siitä, että neuvosto uhkaisi koskea parlamentin sananvaltaan talousarvioasioissa.
Samalla parlamentin olisi ymmärrettävä, että nimenomaan jäsenvaltiot rahoittavat pääosin Euroopan unionin toiminnan. Vanhan demokraattisen periaatteen mukaan maksaja voi ainakin osallistua päätöksentekoon. Lisäksi me teemme viime kädessä päätökset veronmaksajien rahoista. Heillä on oikeus saada takeet siitä, että rahat käytetään viisaasti.
Esittelijä Mulder on laatinut vaatimattoman talousarvion, mistä haluaisin onnitella häntä. Neuvostolla, komissiolla ja parlamentilla on velvollisuus talousarvion moitteettomaan hallinnointiin. Komissio teki pahoja virheitä tässä tärkeässä asiassa epäonnistuessaan täyttämään mahtipontiset lupauksensa vuodelta� 1999. Uudistuksia tarvitaan edelleen hallinnoinnin ja avoimuuden parantamiseksi. Sisäisesti on lisäksi tehtävä paljon, jotta saadaan luotua organisaatiokulttuuri, jossa vastuunkantoa ja tilintekoa pidetään normaalina.
Pidän Mulderin, Gillin ja Garriga Polledon esittämästä tarkistuksesta, mutta eivät kai he ole niin naiiveja, että uskoisivat komission uudistusten toteutuvan ensi kevääseen mennessä. Sanoisin pikemminkin, että uudistukset on vasta saatu kunnolla alkuun.
Yksi suuri huolenaihe ovat edelleen rakennerahastoille osoitetuista varoista maksamatta jääneet valtavat määrät. Maksamatta on yhteenlaskettuna 92� miljardia euroa eli lähes vuotuisen talousarvion verran. N+2-säännön tiukka soveltaminen on ensimmäinen välttämätön toimi ongelman ratkaisemiseksi. Samalla politiikasta on tehtävä paljon johdonmukaisempaa. Ehdottaisinkin, että rakennerahastopolitiikassa keskitytään tavoitteeseen� 1, johon luokitellaan vain köyhimmät alueet. Muut rakennepolitiikan muodot, erityisesti rikkaampia alueita hyödyttävät, näyttävät monesti estävän työntekijöiden liikkuvuutta tai vääristävän kilpailua. Usein käy myös niin, että kansalliset tai alueelliset viranomaiset ehdottavat unionin tuettaviksi vähiten tehokkaita hankkeita.
Vientituet ovat hyvin alttiita petoksille. Elävän karjan vientituki olisi lakkautettava kokonaan erityisesti, kun elävää karjaa viedään maihin, jotka on vapautettu unionin tuontiveroista. Näin vain kerjätään karusellipetoksia. Lupaisiko komission jäsen tänään antaa aiheesta ehdotuksen ennen pitkää?
Euroopan unionin pitäisi yleisesti asettaa läheisyysperiaate tärkeämpään asemaan ulkopolitiikassa. Jäsenvaltiot jatkavat oman ulkopolitiikkansa toteuttamista joka tapauksessa. Ne ovat kansainvälisesti keskeisiä toimijoita. Euroopan unionin olisi keskityttävä koordinointiin ja keskinäiseen yhdenmukaistamiseen sekä hätäavun rahoittamiseen. Irakin ja Afganistanin jälleenrakentamisen tukeminen sopii Euroopan unionille paljon paremmin kuin monet muut ulkopolitiikan muodot. Tämän vuoksi olen pettynyt siihen, että monetkaan parlamentin jäsenet eivät ole valmiita varaamaan merkittävästi enempää varoja Irakin jälleenrakentamiseen. Nyt kun Saddam Husseinin näytös on ohi, tämä olisi entistäkin tarkoituksenmukaisempaa.
Mielestäni Euroopan yhdentymisen aatetta edistäville järjestöille ja mietintäryhmille unionin talousarviosta varattu tuki menee väärään kohteeseen. Meidän ei pitäisi sekaantua yksipuolisten mielipiteiden levittämiseen kansalaisille. Lisäksi nämä ovat yksityisiä säätiöitä, jotka eivät palvele yleistä etua, vaan pahimmillaan etäännyttävät unionia kansalaisista entisestään. 
Elles (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin muiden tavoin kiittää kaikkia, jotka ovat osallistuneet talousarviomenettelyyn. Erityisesti haluaisin kiittää esittelijöitämme, nyt kun olemme tulleet vuoden� 2004 talousarvion laadinnan päätösvaiheeseen. Kuten muut ovat jo todenneet, on surullista, että budjettivaliokunnan on jatkossa toimittava ilman rehellistä, huumorintajuista ja hyväntahtoista puheenjohtajaansa Terry Wynniä. Kuka osaa sanoa, kenestä tulee valiokunnan seuraava puheenjohtaja? Jos parlamentin suurin ryhmä päättäisi valita budjettivaliokunnan ensisijaiseksi valiokunnakseen, tehtävä ei kuuluisi luonnollisestikaan PSE:lle, jos se ei ole suurin ryhmä. Tämä on kuitenkin tulevaa, eikä meidän pitäisi langeta liiaksi spekuloimaan asialla. Meidän pitäisi pikemminkin olla onnellisia siitä, että valiokuntaamme on parlamentin tällä kaudella johtanut hieno puheenjohtaja.
Haluan keskittyä kolmeen aiheeseen, joista ensimmäinen on komission uudistus. Olen kuullut tässä keskustelussa mainittavan, ettei meidän pitäisi merkitä varoja varauksiin ja ettei tässä vaiheessa pitäisi etenkään merkitä komission virkoja varauksiin, koska komissio haluaisi kaikki kyseiset virat laajentumista varten. Ymmärrämme tämän täysin, mutta mielestämme pieni osa, 25 virkaa noin 270:stä, pitää merkitä varauksiin, koska haluamme saada selkeämmän määritelmän siitä, mitä uudistuksissa on tähän mennessä saavutettu ja mitä on vielä tehtävä.
Viime kuussa komission puheenjohtaja Prodi antoi ymmärtää täällä parlamentissa, että tiedonkulussa tai vastuun kantamisessa on siellä täällä puutteita, joita viimeaikaiset tapahtumat, esimerkiksi Eurostatin tapaus, ovat tuoneet esiin. Haluaisimme saada 15.� helmikuuta 2004 mennessä asiakirjan, jossa käsitellään näitä erityisiä kysymyksiä ja joka täydentää epävirallisesti asiakirjaa, jonka komissio toimitti meille pari viikkoa sitten.
Toiseksi haluaisin käsitellä yhtä erityistä kohtaa tässä talousarviossa, ulkoista rahoitusta. Kuulin jäsen Buitenwegin arvostelevan sitä, miksi olemme ryhmänä vaatineet tiettyjen varojen merkitsemistä varauksiin. Moniin aiempiin vuosiin verrattuna olemme tänä vuonna panneet poikkeuksellisen vaatimattoman määrän varoja varauksiin, koska haluamme ensin nähdä merkkejä siitä, että Afganistanissa on toteutettu toimia huumetuotannon poikkeuksellisten ongelmien ratkaisemiseksi. Eurooppaan tuoduista huumeista 70� prosenttia on peräisin Afganistanista.
Hyvä jäsen Buitenweg, näen teidän tukevan minua parlamentissa. Tässä tilanteessa voisin vaikka puhutella teitä ryhmäni kunniajäsenenä. Aikomuksenamme on vapauttaa nämä varat heti, kuin varaukset on vapautettu. Meillä on komission jäseneltä Pattenilta saatu kirje – kysykää vaikka jäsen Garriga Polledolta – jonka mukaan asiassa edistytään, joten varojen paneminen varauksiin on todella ollut tarkoituksenmukaista tällä alalla.
Kuten muut jäsenet ovat maininneet, Irakissa on tapahtunut viime aikoina muutoksia, jotka luonnollisesti muuttavat rahoituksen luonnetta vuonna� 2004. Ryhmäni odottaa komission jäsenen Pattenin esittävän asiakirjan, jossa on määrä käsitellä Irakille tarkoitettua keskipitkän aikavälin rahoitusta. Mielestämme lisärahoitusta voidaan hyvinkin tarvita vuoden� 2004 talousarviosta tähän tarkoitukseen. Joustoväline on jo käytössä, mutta se on tarkoitettu vuosiksi� 2003–2004, joten varoja kyllä jää, jos rahoitettavaksi tulee muita kohteita Irakissa tai muualla.
Haluaisin tuoda esiin keskeisen poliittisen ajatuksen, johon uskoakseni kaikki parlamentissa yhtyvät: emme voi jatkaa ulkoisten toimien rahoittamista luottamalla pelkästään hyvään tahtoon joustovälineen käytössä. Meidän pitää pystyä seuraavissa rahoitusnäkymissä miettimään selkeästi, mitkä ovat painopisteemme ja miten ne voidaan täyttää. Osa parlamentin jäsenistä epäili vuonna� 1999, olisiko meillä riittävästi varoja luokassa� IV ulkoista rahoitusta varten. Toimemme osoittautuivat oikeiksi, joten kun nämä neuvottelut käynnistyvät vuonna� 2004 komission asiakirjasta, jossa tarkastellaan rahoitusnäkymiä, meidän on tehtävä selväksi, että meillä on tarvittavat varat tavoitteisiimme.
Minusta vaikuttaa siltä, että tästä asiasta käydään ensi vuonna laaja keskustelu vaalien yhteydessä, kun unioniin valitaan uusi komissio ja uusi parlamentti. Millaiset rahoitusnäkymät tulevat olemaan vähintään viideksi vuodeksi vuodesta� 2007 eteenpäin? etusivulla kerrottiin tänään ainakin kuuden jäsenvaltion ilmoittaneen, etteivät ne halua ylittää yhtä prosenttia BKT:stä. Ryhmänä pyytäisimmekin, etteivät hallitukset päättäisi sitoutua toimiin, joita ne eivät sitten haluakaan rahoittaa, koska tuolloin koko talousarvion toteuttaminen muuttuu mahdottomasti.
Lopuksi toteaisin, että kun on kyse rahoitusnäkymistä, meidän on toimittava hyvin realistisesti ja hyvin johdonmukaisesti. Meidän on kuitenkin ennen kaikkea varmistettava, että kun asetamme tavoitteita, meillä on myös keinot niiden saavuttamiseen. 
Walter (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aloitan muiden ryhmien talousarviovastaavien tavoin esittämällä lämpimät kiitokset kahdelle esittelijälle heidän tämänvuotisesta työstään. Esittelijät Mulder ja Gill ovat saaneet aikaan erinomaisen mietinnön. Haluan kiittää jälleen myös budjettivaliokunnan puheenjohtajaa yhteistyöstä kahden viime vuoden aikana. Hän on sanonut, ettei halua enää johtaa valiokuntaa, mutta olen varma, että hän säilyttää paikkansa seuraavassa parlamentissa, jolloin parlamentti saa edelleen hyötyä hänen älystään ja viisaudestaan, ellei Yhdistyneen kuningaskunnan kansa jätä typeryyksissään äänestämättä häntä. En kuitenkaan voi kuvitella, että näin kävisi. Hänet valitaan tietenkin uudelleen, ja hän on täällä jälleen kanssamme.
Euroopan rakentajina on ihmisiä, joilla on halu luoda tulevaisuutta ja kantaa vastuuta. Mielestäni on tärkeää todeta tämä nyt selkeästi. Tavoitteen saavuttamiseksi on oleellista toimia poikkeuksellisen kärsivällisesti ja osata kuunnella. Keskinäistä yhteisymmärrystä ei synny ilman mittavia ponnisteluja. Poikkeuksellisia tavoitteita voidaan saavuttaa vain, jos kuuntelemme ja yritämme ymmärtää toisiamme. Tältä osin Euroopan kansalaiset voivat luottaa parlamenttiin. Muut ovat kylväneet riitaa, mutta me olemme toimineet solidaarisesti. Muut ovat herättäneet epäluottamusta, mutta me uskallamme lujittaa demokratiaa ja luottaa toistemme kykyihin. Muut ovat kylväneet pelkoa, mutta me tarjoamme tuoreita näkymiä. Muut kilpailevat vallasta, mutta me pyrimme kompromisseihin. Tuloksena syntyy kyky laatia edessämme olevan kaltainen talousarvio, joka on taloudellinen, vankka ja kaukonäköinen.
Se on todella taloudellinen päinvastoin, kuin mitä mieltä siitä yleisesti ollaan. Tänä aamuna käyttäessään puheenvuoron tässä keskustelussa parlamentin puhemies totesi, että neuvoston lisäämät harkinnanvaraiset menot ovat viime vuosina olleet yhteensä 33� miljardia euroa, kun taas parlamentti on lisännyt harkintavaltaansa käyttäen vain 21� miljoonaa euroa. Olemme toisin sanoen toimineet paljon pidättyväisemmin, ja syytöksistä huolimatta me emme ole niitä, jotka jatkuvasti venyttävät talousarviota.
Itse asiassa vuoden� 2004 talousarviossa on 0,26� prosenttia vähemmän sitoumuksia viidentoista jäsenvaltion unionille ja todella 3� prosenttia vähemmän maksuja. Vaikka mukaan lasketaan uudet maat, henkilöstön määrä suhteessa asukaslukuun alenee 0,8� virkamiehestä 0,7� virkamieheen 10� 000:ta asukasta kohti. Annan teille vertailukohdan: OECD:n mukaan esimerkiksi Espanjassa on 388� virkamiestä 10� 000:ta asukasta kohti. Tällaiseen henkilöstöpohjaan Euroopan unionin tulevaisuus perustuu.
Olemme toisin sanoen hyvin taloudellisia, ja myös varainhoitomme on moitteetonta. Haluamme, että varat käytetään niihin tarkoituksiin, joihin ne on varattu, minkä vuoksi valvomme varojen käyttöä ensinnäkin talousarvion valvontavaliokunnassa ja toiseksi myös rahoitussuunnitelman laadintavaiheessa. Tämän takia teemme varauksia monilla aloilla. Tänä vuonna olemme tehneet suhteellisen vähän varauksia. Tehtyihin varauksiin liittyy erityisiä edellytyksiä. Varaukset puretaan mahdollisimman nopeasti, heti kun saamme tietää, että asianmukaiset toimenpiteet on toteutettu. Sokea luottamus olisi liian optimistista, mutta liiallinen epäluottamus olisi lamaannuttavaa. Siksi valitsemme keskitien. Yritämme sosiaalidemokraatteina laatia asianmukaisesti määritetyt ja tiukasti rajatut varaukset.
Talousarvio osoittaa meidän olevan myös kaukonäköisiä. Me, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä (PSE-ryhmä), voimme siis todeta olevamme erittäin tyytyväisiä tulokseen. Olemme saaneet aikaan sen, että jatkossa torjumme OLAFin avulla alv-petoksia Euroopassa. Tähän on osoitettava kaikki osoitettavissa olevat varat. Myös ensi vuonna edistämme edellisten vuosien tapaan pienten ja keskisuurten yritysten toimintaa, sillä ne ovat Euroopan talouden selkäranka.
Haluamme valmistautua väestörakenteen muutokseen, kun väestömäärät laskevat kaikkialla Euroopassa. Espanjassa ja Italiassa väestömäärä laskee jo nyt. Saksassa tilanne on sama ensi vuodesta alkaen. Tämä vaikuttaa elämään yhteisöissämme. Miten saamme kohdennettua rakennerahastot siten, että samalla otetaan huomioon, että Euroopassa on tulevaisuudessa noin 15� prosenttia vähemmän asukkaita? Kysymykseen on löydettävä vastaus, emmekä voi odottaa siihen asti, että ongelma on jo ovella. Meidän on valmistauduttava jo nyt.
Otsakkeessa� 4 (ulkoiset toimet) vahvistamme osittain olemassa olevia toimia. Tartumme kuitenkin myös uusiin haasteisiin. Varaamme riittävät varat Irakille toimenpiteisiin, jotka voidaan todella toteuttaa. Siitä huolimatta varaamme myös 168� miljoonaa Afganistanille ja osallistumme Balkanin alueella toteutettavien toimenpiteiden rahoittamiseen. Tarvitsemme kuitenkin muutakin kuin tilanteen jälkeistä korjaavaa tukea, meidän on toimittava myös tulevaisuutta silmällä pitäen. Olemme näin ollen tyytyväisiä, että olemme lisänneet varoja ennaltaehkäiseviin toimenpiteisiin, demokratian ja ihmisoikeuksien edistämiseen ympäri maailmaa sekä NBC-aseiden ja henkilömiinojen vastustamiseen.
Haluan esittää lämpimät kiitokset kaikille, myös komission jäsenelle. Mielestäni edessämme on erinomainen talousarvio. Äänestämme luonnollisesti sen puolesta. 

Jensen (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, vuoden� 2004 talousarvio on monella tapaa hankala, koska laajentuminen tapahtuu kesken vuoden. Talousarvion laatiminen onnistui näin hyvin tietenkin toimielinten välisen erinomaisen yhteistyön ansiosta sekä esittelijöiden, koordinaattoreiden ja todella yhteistyökykyisen puheenjohtajamme Wynnin loistavan työn ansiosta. Onnistumistamme pitäisi kunnioittaa ja arvostaa, eikä palkita hyökkäämällä parlamentin budjettivaltaa vastaan.
Haluan korostaa erityisesti kolmea seikkaa vuoden� 2004 talousarviosta. Ensinnäkin laajentuminen saatiin järjestykseen. Toiseksi löysimme 200� miljoonaa euroa Irakille. Irakilta puuttuu rahaa juuri nyt. Pidemmällä aikavälillä Irak voi luonnollisesti rahoittaa jälleenrakentamisen itse runsaiden luonnovarojensa turvin. Kolmanneksi haluan mainita hieman vähäisemmän mutta kuitenkin tärkeän asian, joka on ajankohtainen lähivuosina. Talousarviossa korostettiin erityisesti erillisvirastoja, joten voimme olla vilpittömän tyytyväisiä viime viikon huippukokoukseen, jossa tehtiin vihdoin todellisia päätöksiä. Vihdoin ja viimein päätettiin usean viraston sijaintipaikasta, joista ei ollut saatu sovittua monissa aikaisemmissa huippukokouksissa. Olikin jo korkea aika.
Uusia virastoja perustetaan nyt tasaisena virtana, ja näiden erillisyksikköjen hyvä puoli on, että näin taataan asiantuntemus ja keskittyminen tietylle erikoisalalle sekä hallinnon etäperiaate. Ongelmana on kuitenkin, että monista virastoista voi aiheutua kohtuuttoman suuria menoja, koska yksiköt ovat pieniä, joten niiden hallinnointi on kallista, ja koska virastoihin käytetään toimintamäärärahoja. On siis hyvä, että parlamentti on korostanut talousarviossa, että toivomme voivamme valvoa virastojen kehittymistä tulevaisuudessa ja toivomme toiminnan olevan avointa. 
Hyland (UEN ).
    Arvoisa puhemies, haluan aloittaa puheeni kiittämällä esittelijöitä, erityisesti esittelijä Mulderia. Käsittelen lyhyesti maatalouden osuutta talousarviossa.
Nykyisellään maatalousmenojen määräksi ehdotetaan yli 40:tä miljardia euroa 25� jäsenvaltion laajentuneelle unionille ensi vuonna. Tämä on suuri summa julkisia varoja. Tiedän, että Euroopan unionin yhteinen maatalouspolitiikka, jolle osoitetaan edelleen yli puolet vuotuisesta talousarviosta, saa osakseen paljon arvostelua. Olen aina puolustanut tätä politiikkaa, ja mielestäni se on ollut yksi onnistuneimmista yhteisistä politiikoista, joita yhteisössä on toteutettu perustamisesta lähtien. Alusta alkaen YMP.ssä on ollut kysymys paljon muustakin kuin tuotteista ja markkinoista: siinä on otettu ihmiset ja yhteisöt huomioon – ja otetaan edelleen. YMP:n arvostelijat näyttävät unohtaneen tämän. Toinen pilari on omistettu maaseutuyhteisöjen kehittämiselle sekä kaupungin ja maaseudun välisen tasapainon palauttamiselle.
Arvostelijat ovat unohtaneet tai jättäneet tarkoituksella huomiotta myös useat suuret uudistukset, joita YMP:ssä on tehty kymmenen viime vuoden aikana ja jotka huipentuivat tänä vuonna Luxemburgin sopimukseen. Olen erittäin tyytyväinen YMP:n kehittymissuuntaan. Tulevaisuus on monivaikutteisessa maataloudessa, joka vastaa sosiaalisiin sekä ympäristön ja kuluttajan tarpeisiin.
Maanviljelijät epäilevät edelleen perheviljelmille tarkoitetun talousarviotuen jatkumista, mikä on monella tapaa tarpeetonta energiantuhlausta. Talousarvion vakaudesta on sovittu vuoteen� 2013, joten ehdotan, että maanviljelijät käyttäisivät tämän ajan suunnittelemalla viljelykäytäntönsä uudelleen tehostaakseen toimintaansa ja tarttuakseen vasta tehdyssä uudistuksessa tarjottuun tilaisuuteen, jotta tulevaisuudessa eteen tulevat haasteet saadaan ratkaistua ja mahdollisuudet hyödynnettyä. 
Dover (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, jos palataan talousarvion valmistelun alkuvaiheeseen, muut elimet halusivat monessa tilanteessa kasvattaa määrärahojaan valtavasti. Myönnän, että unionimme laajenee 15� maasta 25:ksi ja 11� kielestä 20:ksi, mutta olin iloinen, että neuvosto tyrmäsi tuomioistuimen, talous- ja sosiaalikomitean ja alueiden komitean pyytämät valtavat lisämäärärahat.
Parlamentin talousarviossa jouduimme aluksi pohtimaan sitä, että Euroopan parlamentin jäsenten ohjesääntö saattaisi tulla voimaan. Olemme kaikissa puolueissa yhtä mieltä siitä, että tämä olisi tarkoittanut todennäköisesti kymmenien miljoonien eurojen lisäystä parlamentin talousarvioon. Ei ole minun asiani ottaa nyt kantaa siihen, olisiko ohjesääntö hyvä vai paha, mutta minun on todettava, että jos se jonakin päivänä toteutuu, lisäyksiä joudutaan ehkä tekemään.
Poliittisten puolueiden rahoitus alkaa ensi vuoden puolivälissä, kesäkuun parlamenttivaalien jälkeen. Olemme jälleen varanneet talousarviosta tarpeeksi varoja, mikä on asianmukaista ja aivan oikein. Meillä on kunnolliset ja avoimet työjärjestelyt, joihin kuuluu asiamukainen valvonta, mutta parista yksityiskohdasta on vielä sovittava.
Kun kieliasioita pohditaan jatkossa, toivoisin, että yleisesti käytettäisiin vähemmän eri kieliä. Tiedän, että on oikein ja kohtuullista, että laajentumisen jälkeen kaikille uusille maille annetaan mahdollisuus käyttää äidinkieltään. Meidän olisi kuitenkin järkeistettävä eri kielten käyttämistä tulevina vuosina. Toivon, että asiaan keskitytään myöhemmin.
Yksi asia on vielä ratkaisematta: pitäisikö parlamentilla olla sairausvakuutusjärjestelmä entisille jäsenille. Olen iloinen, että asiasta tilattiin pari viikkoa sitten mietintö. Ymmärtääkseni tulokset julkistetaan ensi kuussa. Tulosten perusteella voimme pohtia, olisiko järjestelmä hyvä ja järkevä entisille jäsenille, jotka sairastuvat. Jäsenen olisi pitänyt palvella kaksi täyttä kautta eli 10� vuotta. Mielestäni parlamentin on pohdittava asiaa, jotta saadaan palautettua tasapaino meidän ja muiden elinten henkilöstön välille. Me Euroopan parlamentin jäsenet kuitenkin matkustamme kamalan paljon, ja terveytemme on näin vaarassa.
Tänään on jo mainittu Euroopan unionista koituvat kokonaiskustannukset Euroopan veronmaksajille. Olen vakuuttunut siitä, että on täysin oikeassa, kuten jäsen Elles totesi. Voimme eittämättä käyttää runsaat 1,24� prosenttia kaikkien maiden bruttokansantuotteesta Euroopan unionin talousarvioon. Olen erittäin iloinen siitä, että olemme onnistuneet pienentämään kyseistä prosenttiosuutta niinä neljänä vuonna, joina olen ollut parlamentissa. Jopa unionin laajentuessa olemme onnistuneet päätymään juuri ja juuri alle 1� prosenttiin bruttokansantuotteesta. Tämä on suuri saavutus kaikille asianosaisille: komission jäsenelle, komission henkilöstölle, budjettivaliokunnan puheenjohtajalle, neuvostolle ja kaikille muille, joille kunnia kuuluu. Haluaisin, että Euroopan veronmaksajien rahoille annetaan jatkossakin enemmän vastinetta. He haluavat, että unionin todellisia kustannuksia pienennetään. Näin he näkevät, että vastaamme heidän toiveisiinsa. 
Dührkop Dührkop (PSE ).
    Arvoisa puhemies, puhun lukuun� A-30 sisältyneitä entisiä budjettikohtia koskevan budjettivaliokunnan lausunnon valmistelijana. Nämä ovat budjettikohtia, joilla rahoitettiin tukia komission talousarvion A� osaan kirjatuista määrärahoista.
Haluaisin tuoda esiin, että uuden varainhoitoasetuksen voimaantulon myötä tukia oli välttämätöntä mukauttaa uuden asetuksen säännösten mukaisesti. Ensinnäkin A-budjettikohtien menot oli luokiteltava uudelleen toimintamäärärahoiksi hallintomäärärahojen sijaan. Toiseksi oli laadittava määrärahojen käytön oikeudellinen perusta, kuten varainhoitoasetuksen 49� artiklassa säädetään.
Kesän alussa vuonna� 2003 komissio antoi 49� artiklan mukaisesti seitsemän ehdotusta, joista muodostui monivuotinen yhteisön toimintaohjelma. Tavoitteena oli taata sen voimaantulo vuonna� 2004, jotta tukea saavien järjestöjen toiminta voisi jatkua.
Viime kuukausina pääesittelijä ja valiokuntien lausuntojen valmistelijat ovat toimineet yhdessä säilyttääkseen neuvostossa yhteisen kannan seitsemään ehdotukseen.
Haluaisin keskittyä nyt 24.� marraskuuta pidetyn neuvottelun tuloksiin. Keskeisiä kohtia olivat ohjelmien kesto, rahoitusosuus ja ennen kaikkea alustava määrärahajaottelu eli korvamerkinnät, jotka ovat epäilemättä suurin kompastuskivi.
Ennen tätä haluaisin kuitenkin kiittää sydämeni pohjasta kaikkia asiaan osallistuneita valiokuntien esittelijöitä ja yleisesittelijä Mulderia.
Ensimmäinen kompastuskivi, ohjelmien kesto. Euroopan parlamentti vaati, että kaikki ohjelmat kestäisivät yhtä kauan eli vuoteen� 2006, toisin sanoen nykyisten rahoitusnäkymien loppuun. Neuvosto hyväksyi tämän kannan.
Toinen kompastuskivi, rahoitusosuus. Uskon meidän voivan olla enemmän kuin tyytyväisiä, sillä olemme onnistuneet – anteeksi tällainen ilmaisu – kaapimaan kokoon seitsemää ohjelmaa varten yhteensä 23,1� miljoonaa euroa, mikä on siis enemmän kuin neuvosto ehdotti. Kokeneimmat meistä tietävät, miten vaikeaa neuvostosta on toisinaan saada mitään irti, olipa asia miten vähäpätöinen tahansa.
Kolmas kompastuskivi, alustava määrärahajaottelu. Kuten jo totesin, tämä oli kaikkein hankalin kysymys. Sopimuksen mukaisesti edunsaajat otetaan automaattisesti mukaan perustoimenpiteisiin, erityisesti kansalaisuus- ja kulttuuriohjelmiin vuosina� 2004 ja 2005. Määrärahat kirjataan budjettikohtiin, ei varauksiin – kuten ensimmäisen käsittelyn äänestyksessä päätettiin. Määrä säilyy samana. Tämä tarkoittaa, että kun vuoden� 2006 jälkeisistä ohjelmista neuvotellaan uudelleen eli kun vuonna� 2005 neuvotellaan uudelleen vuoden� 2007 uusista ohjelmista, edunsaajajärjestöillä on riittävästi aikaa mukautua ja valmistautua asetuksessa säädettyyn tarjouskilpailujärjestelmään.
Lopuksi totean, että voimme mielestäni kaikki olla iloisia tästä tuloksesta, sillä näin asiat saatiin järjestykseen ja samalla taataan, ettei ohjelmiin osallistuvien järjestöjen arvokas toiminta vaarannu tai keskeydy. 
Van Hecke (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin vuorostani kiittää esittelijä Mulderia: hänen työnsä tuloksena syntyi tasapuolinen talousarvio, joka vastaa laajinta mahdollista yksimielisyyttä parlamentissa. Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan talousarvioesittelijänä minulle on kuitenkin jäänyt hieman epämiellyttävä tunne. Vuotuisesta talousarviosta käydyissä neuvotteluissa on tullut tavaksi, että ulkopolitiikan alalla annetaan kaikenlaisia uusia lupauksia, joiden takia määrärahoja on supistettava muualla. Tämä on mielestäni valitettavaa. Miten Euroopan unioni voi todella toimia uskottavasti ja tehokkaasti maailmanpolitiikassa, jos hoidamme Irakin jälleenrakentaminen Latinalaisen Amerikan ja Afrikan kustannuksella? Unionin jäsenvaltioilla on usein tapana tehdä suuria lupauksia ja sitten unohtaa ne, kun on aika ryhtyä tuumasta toimeen. Tämän vuoksi olen tyytyväinen siihen, että budjettivaliokunta tuki tärkeintä tarkistustani, jossa vaaditaan selkeästi, että jatkossa uusia sitoumuksia voidaan rahoittaa vain, jos niitä varten saadaan uusia ylimääräisiä varoja.
Komission jäsen Schreyer oli oikeassa huomauttaessaan, että kulujen todellinen määrä jää edelleen alle säädetyn rajan, joka on 1,24� prosenttia unionin BKT:stä. Mielestäni onkin äärimmäisen tärkeää, että budjettivaliokunta hyväksyi ehdotuksen, jonka mukaan huomattava osa unionin talousarvion liikkumavarasta, 16,5� miljardia euroa, varattaisiin unionin ulkoisia toimia varten. Loppujen lopuksi maailmanpoliittiset tavoitteet vaativat paitsi yksimielisyyttä myös lisää rahoitusta. Jos emme onnistu tässä, jäämme neuvottelupöydän ulkopuolelle yksinomaan omasta syystämme – kuten usein käy. Sitten jälkikäteen saamme laskun kansainvälisistä kriiseistä, vaikkemme ole pystyneet vaikuttamaan tehtyihin päätöksiin. 
Ferber (PPE-DE ).
    ) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin ottaa esille pari asiaa, jotka liittyvät tänään hyväksyttävään vuoden� 2004 talousarvioon. Ensinnäkin istuva komissio lupasi muistaakseni toimikautensa alkajaisiksi toteuttaa uudistuksia, taata Euroopan unionille ja Euroopan komissiolle kyvyn toimia tulevaisuudessa ja tehdä niistä vähemmän alttiita petoksille.
Arvoisa komission jäsen, vuoden� 2004 talousarvio on teidän viimeisenne, eikä vieläkään ole selvää, että kaikki uudistukset olisi toteutettu tyydyttävällä tavalla. Toivon, että saamme sovittua asiaan liittyvien erien merkitsemisestä varauksiin, jotta voitte saattaa työn päätökseen. Vapautamme varat mielellämme heti, kun asiaan liittyvät asiakirjat on toimitettu meille.
Toiseksi haluan ottaa esille seikan, josta puhuin selvin sanoin ensimmäisen käsittelyn yhteydessä, eli kysymyksen "kansalaisten Euroopasta". Kävimme taiston asian puolesta, ja olen hyvin tyytyväinen, että neuvoston kanssa päästiin sovintoon ja että kaupunkien kumppanuuksille on nyt saatu laadittua oikeusperusta, jolla voidaan ratkaista kaikki ongelmat ja taata oikeusvarmuus seuraaviksi kolmeksi vuodeksi. Ohjelmaa voidaan epäilemättä laajentaa. Kuulin nyt, että Eurooppa-tiedon palvelupisteistä ja EU-tietokeskuksista on sovittu vuodeksi� 2004, muttei sen pidemmälle. Etenkin keskusteltuani kotikaupunkini Eurooppa-tiedon palvelupisteessä tulin siihen tulokseen, että on melko huolestuttavaa, että Eurooppa-tiedon palvelupisteet saavat rahoitusta ilmeisesti useista eri budjettikohdista, eivätkä uusiin talousarviosäännöksiin liittyvät ongelmat vaikuta niihin kaikkiin. Ehkäpä komissio voisi tarkistaa sisäisesti, missä virhe piilee. Mielestäni me emme voi sysätä ongelmaa näiden toimistojen harteille. Ne tarjoavat Euroopan unionille erinomaista palvelua antamalla laajalti tietoa yleisölle.
Jatkaakseni tämän aamun keskustelua ja vastatakseni viime viikonlopun hallitustenvälisen konferenssin tuloksiin haluaisin tehdä yhden asian selväksi: nyt ei ole mitään järkeä märehtiä sitä, miten paljon rahaa Euroopan unionilla on käytössä vuoden� 2006 jälkeen. Tästä näkökulmasta käsin ymmärrän kyllä, miksi kuusi hallitusta lähetti kirjeensä, vaikkemme vielä tiedä, millaista Euroopan unionin toiminta on vuoden� 2006 jälkeen. Nähdäkseni tämä on ensimmäinen kysymys, johon meidän on vastattava. Jos laaditaan toimintasuunnitelma, sitä varten on saatava riittävästi varoja. Homma ei toimi, jos jäsenvaltiot ilmoittavat, että: "Varoja on vain tämän verran, mutta kaikki tavoitteemme on joka tapauksessa toteutettava."
Meidän olisi käytettävä valtioiden ja hallitusten päämiesten antama aika pohtimalla, millaista unionin toiminnan pitäisi olla ja paljonko rahaa sen toteuttamiseen tarvitaan – ja sen jälkeen vastaavan suuruinen rahoituskehys olisi sitten saatava käyttöön. Tämä on ainoa järkevä lähestymistapa keskusteltaessa vuoden� 2006 jälkeisestä rahoituskaudesta. 
Guy-Quint (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin ensiksi kiittää esittelijä Mulderia, esittelijä Gilliä ja koko budjettivaliokuntaa sekä kaikkia niitä, jotka ovat osallistuneet vuoden� 2004 talousarvion valmisteluun. Kaikki on sujunut epätavallisen helposti täysin uudessa talousarviokehyksessä ja laajentuvassa unionissa.
Mielestäni valiokunnasta on tällä lainsäädäntökaudella tullut kypsä tekemään kompromisseja, ja se on osoittanut pystyvänsä puheenjohtaja Wynnin johdolla kehittämään tehokkaita työmenetelmiä, jotka ovat tuoneet tuloksia etenkin tänä vuonna. Ryhmämme painopisteet on kuultu, otettu käsittelyyn ja vahvistettu. Tarkoitan ennen kaikkea yhteisön politiikkoja, joilla tuetaan yrityksiä, erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Erilaisilla toimilla, esimerkiksi laajentuneen Euroopan ystävyyskaupunkitoiminnalla, on edistetty kansalaisten Euroopan toteuttamista. Varoja on varattu myös rokotuksiin köyhyyteen liittyvien sairauksien torjumiseksi, minkä ansiosta unionin aktiivisesta roolista maailmassa on tullut entistä näkyvämpi.
Talousarvio on siis sinänsä ongelmaton, mutta sille on leimallista parlamentin vallan yleinen kaventuminen rahoitusasioissa. Jälleen kerran neuvosto on puuttunut oikeuksiimme ja erioikeuksiimme. Mitä varten? On korkea aika kysyä, miksi poliittisen retoriikan ja talousarvion toteutettavuuden välillä on ristiriitoja.
Joka vuosi seison täällä edessänne ja esitän toistuvaksi tulleen ongelman. Neuvoston kylmäkiskoinen asenne haittaa oikeutettuja talousarviotavoitteitamme. Lisäksi Brysselin fiasko osoitti, millaisen tulevaisuuden valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat varanneet takataskuunsa unionia varten. Euroopan unionista ei tule aidosti merkittävää kansalaisille ilman laajoja, kauaskantoisia politiikkoja. Laajojen, kauaskantoisten politiikkojen edellytyksenä on niitä vastaava talousarvio.
Neuvosto vaikuttaa unohtaneen tämän ilmeisen tosiseikan keskittyessään vakaussopimukseen ja vedotessaan kansallisiin etuihin. Tällaisenko Euroopan haluamme rakentaa? Emme todellakaan. Tällaisen Euroopan neuvosto kuitenkin haluaa. Talousarviosta äänestettäessä näimme tiedotuspolitiikassa esimerkin tällaisesta epäjohdonmukaisuudesta. Haluamme tuoda unionin lähemmäs kansalaisia. Olemme huolissamme kansalaisten yleisestä kielteisestä suhtautumisesta Euroopan yhdentymiseen, joten pyrimme yhdistämään ihmisiä suurilla hankkeilla. Tämä vaatii johdonmukaista ja tavoitteellista tiedotus- ja viestintäpolitiikkaa. Ilman parlamentin väliintuloa neuvosto olisi supistanut tähän varattuja varoja.
Kaikkein vakavinta on kuitenkin, että talousarviotamme on pienennetty. Maksumäärärahoja on laskettu tänä vuonna alle 0,99� prosenttiin BKT:stä, mikä on pienin määrä sitten vuoden� 1987. Kannatan näin ollen puhemies Coxin huomioita ja puheenjohtaja Prodin arvioita, jotka esitettiin vastauksena kuuden valtion päämiehen vaatimukseen, että maksumäärärahojen enimmäismääräksi asetettaisiin 1� prosentti BKTL:stä.
Mihin on unohtunut Lissabonin strategia, kasvua ja kilpailua edistävä unionin suunnitelma? Ihmeitä ei tapahdu, eikä kukaan ole koskaan onnistunut tekemään mahdottomasta mahdollista. Valtion tai hallituksen päämiehenä oleminen on vastuutehtävä: varat on sovitettava tavoitteiden mukaan. Jos neuvosto haluaa johtaa meidät umpikujaan, on Euroopan parlamentin tehtävä muistuttaa neuvostolle sen lupauksista. En ymmärrä, miten voimme rahoittaa ensisijaisen tärkeät uudistukset entistä niukemmin varoin.
Kansa valitsee Euroopan parlamentin jäsenet. Heidät valitaan kantamaan vastuuta. Olen kiitollinen komission jäsenelle Schreyerille siitä, että hän muistutti meitä tästä. Jäsenet osaavat laatia unionin talousarvion oikeaoppisesti ja tekevät niin vastakin. He tietävät kuitenkin, että unionin on noudatettava yhteisesti hyväksyttyjä poliittisia painopisteitä. Neuvoston on nyt kunnioitettava parlamenttia, ja sen on jatkossa osoitettava enemmän luottamusta parlamentille, jonka legitimiteetti perustuu vaalituloksiin. 
Naranjo Escobar (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston edustaja, hyvät kollegat, saanen aloittaa toteamalla, että viikonlopun tapahtumien jälkeen ja tänään iltapäivällä esitettyjen lausuntojen perusteella toimielinten kannalta hyvin monimutkaisen vuoden� 2004 talousarvion paras puoli on, että se on ylipäätään saatu tehtyä.
Talousarvio tarjoaa vakautta ja luottamusta, jotka ovat keskeisiä edellytyksiä laajentumisen onnistumiselle. Näin ollen on oleellista, että komissio ja valtioiden hallinnot vastaavat tehokkaasti. Parlamentti on tukenut komission uudistusta ja sen pyytämiä virkoja, koska me uskomme, että unionin talousarvio merkitsee uskottavuutta. Uskottavuutta ei kuitenkaan ole, sillä kolmen edellisen varainhoitovuoden aikana käytettävissä olevien maksumäärärahojen käyttöaste oli Euroopan tilintarkastustuomioistuimen mukaan 85� prosenttia.
Neuvoston ja parlamentin välinen sovinto on jälleen kerran kansalaisten etujen mukainen. Parlamentti toimi neuvotteluissa jälleen joustavasti, muttei luopunut poliittisista painopisteistään. Esittelijöiden, valiokuntamme puheenjohtajan Wynnin ja asianomaisten jäsenten työ on ollut erinomaista, koska sovinnon myötä saimme muun muassa säilytettyä menot tasolla, joka vastaa jäsenvaltioiden pyrkimystä saada taloutensa tasapainoon, noudattaa unionin perussitoumuksia institutionaalisen kriisin hetkellä (muistuttaisin, että toukokuussa järjestetään Latinalaisen Amerikan ja Euroopan unionin välinen huippukokous, ja on tärkeää painottaa, että talousarvion kannalta on myös esitetty solidaarisuusrahaston perustamista) ja antaa arvoa yhteisön politiikoille, joilla on nyt ja tulevaisuudessa keskeinen asema. Tarkoitan esimerkiksi rahoitustukea erilaisille ohjelmille, kuten Argolle, joka on tärkeä maahanmuuttovirtojen yhteisen hallinnan ja ulkorajojen valvonnan kannalta, tai yhteisöaloitteiden hyväksymistä terrorismin uhrien tukemiseksi. Aloitteille osoitettujen varojen lisäksi tällainen toiminta osoittaisi kansalaisille, että unioni osallistuu kaikenlaisen terrorismin torjuntaan. 
Färm (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme olleet laajalti yksimielisiä talousarviosta monena vuonna peräkkäin. Tämä on pääasiassa sen ansiota, että meillä on esittelijät, valiokunnan puheenjohtaja ja hyvä yhteistyöhenki budjettivaliokunnassa. Mielestäni jäsenvaltiot voisivat ottaa tästä opiksi, kun otetaan huomioon, mitä Brysselissä viime viikonloppuna tapahtui. Haluaisin kiittää esittelijöitä ja kollegojani.
Viime vuonna toimin vuoden� 2003 talousarvion esittelijänä, joten minun vastuullani on tänä vuonna ollut lähinnä talousarvion toteutus, josta ajattelin nyt puhua. Talousarvion hyväksyminen on ensimmäinen, verrattain helppo vaihe, ja vasta sen jälkeen alkavat vaikeudet eli talousarvion toteuttaminen. Tältä osin olen huolissani sekä vuodesta� 2003 että tulevista vuosista, esimerkiksi vuodesta� 2004. Monina vuosina on jäänyt suuria ylijäämiä ja runsaasti maksamatta olevia sitoumuksia eli niin sanottuja RALeja etenkin rakennerahastojärjestelmässä. Summat ovat valtavia. Valitettavasti näin käy myös nyt. Saimme vastikään mietinnön, jossa käsitellään talousarvion toteuttamista vuonna� 2003 ja jossa on eritelty selviä ongelmia, vaikka muutamia aloja tehostetaankin parhaillaan. Teimme äskettäin päätöksen vuosi vuodelta kasvavien jäljellä olevien määrien kokonaismäärärahasiirrosta vuoden lopussa. Käyttämättä jääneet määrärahat siirrettiin muille aloille. Tämä on erityisen huolestuttavaa, kun on kyse otsakkeesta� 4, josta puuttuu paljon varoja. Sama koskee myös yhteisöaloitteita, joiden varoista suuri osa on ongelmallisia. Kun jopa tiedotusohjelmien toteutus on viivästynyt juuri nyt, kun meillä on valtava tehtävä tarjota tietoa esimerkiksi uudesta perustuslaista, laajentumisesta tai muusta vastaavasta, on selvästi kyse todellisesta ongelmasta. Alalla on tapahduttava jotain vakavaa ennen vuotta� 2004, tai muuten uudet jäsenvaltiot pettyvät pahasti huomatessaan, että toteutus on täysin toisella tasolla, kuin talousarviossa annetaan ymmärtää.
Olemme monena vuonna hyväksyneet useita mietintöjä toteutuksesta ja muista vastaavista seikoista. Mielestäni parlamentin olisi ehkä laadittava kattavampi ja tarkoituksenmukaisempi strategia, jolla puututtaisiin vuotuisiin ylijäämiin, alati keräytyviin maksamatta oleviin määriin ja kehnoon toteutukseen. Tätä varten voitaisiin laatia esimerkiksi erityinen mietintö, johon liittyisi jonkinlainen strategia, jolla pureuduttaisiin jälkeen jäämisen syinä oleviin ongelmiin.
Viime vuonna me Euroopan sosiaalidemokraattisen puoleen ryhmä teimme useita ehdotuksia yksinkertaistamisesta. Mielestäni meidän olisi laajennettava tätä tarkistamalla vieläkin radikaalimmin ja strategisemmin tapoja, joilla talousarvion toteutus todellisuudessa hoidetaan. Olen törmännyt monta kertaa mielestäni järjettömään tilanteeseen, jossa esimerkiksi alueet, yliopistot ja valtiosta riippumattomat järjestöt lakkaavat pyytämästä määrärahoja osaksi sen takia, että hakumenettely on niin monimutkainen, ja osaksi siksi, että maksut suoritetaan vasta pitkän ajan päästä, jolloin hakijat joutuvat taloudellisiin ongelmiin, vaikka heidän hankkeelleen olisi varattu määrärahoja. Ratkaisu löytyy uskoakseni esimerkiksi uudistusten jatkamisesta, budjetointimenetelmien ja tilintarkastusten nykyaikaistamisesta ja avoimemmasta kulttuurista. Uskon jopa, että voisimme pidemmällä aikavälillä kyseenalaistaa sitoumuksiin ja maksuihin perustuvan järjestelmän. Meidän on ehdottomasti saatava rahoitusnäkymät, joissa kaikkia aloja ei sidota seitsemäksi vuodeksi, jolloin järjestelmää on lopulta täysin mahdoton hallita. Parlamentin on kaiketi ymmärrettävä, ettei talousarviota voida pelkästään kasvattaa varmistamatta, että komissiolla on päätösten täytäntöönpanoon tarvittavat varat.
Ne, jotka valitaan uudelleen ja joiden on sitten välittömästi aloitettava keskustelut Agenda� 2007:stä, saavat eteensä valtavan tehtävän, kun seuraava toimikausi alkaa. 
Dell'Alba (NI ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan yhtyä kiitoksiin, jotka osoitan esittelijälle ja budjettivaliokunnan puheenjohtajalle Wynnille, joka johti neuvotteluja todellisen johtajan ottein, sekä puheenjohtajavaltio Italialle. Kunnia kuuluu niille, jotka ovat sen ansainneet. Meillä on kyllä ollut muutamia pitkiä ja hankalia istuntoja sovittelumenettelyn aikana. Puheenjohtajavaltio Italia on kuitenkin mielestäni edesauttanut suuresti lopulliseen ratkaisuun pääsemistä, eritoten joustovälineen käytöstä sopimista.
Kun ajatellaan, mitä Irakissa tapahtuu ja millaisia näkymiä edessä siintää, on valitettavaa, että meidän piti kiistellä pikkuasioista, vaikka alueen tarpeet ja unionin mahdollinen rooli ovat paljon kiireellisempiä asioita kuin ne 95� miljoonaa euroa, jotka neuvottelujen tuloksena myönnettiin. Onko mikään ihme, ettemme voineet käydä luottavaisin mielin äänestykseen talousarviosta, kun otetaan huomioon, millaisin uhkauksin, syytöksin ja pikkumaisuuksin meitä on vainottu? Kuusi maata, joista muutamat ovat perustajajäsenvaltioita, ilmoittivat nyt jälleen kerran, että meidän on pienennettävä talousarviota, joka on jo nyt naurettavan pieni verrattuna tarpeisiin ja unionin tavoitteisiin, jotka on esitetty oikaisukirjelmässä, josta keskustellaan tänään iltapäivällä.
Mielestäni talousarvio- ja varainhoitopolitiikasta käydyissä keskusteluissa on vajottu pohjamutiin. Ymmärrämme kyllä, että muutamat maat haluavat uhkavaatimuksillaan tosiasiassa asettaa haasteen maille, jotka ovat muka estäneet perustuslain hyväksymisen, ja ennen kaikkea perääntyä askeleen ottamatta huomioon meidän asemaamme toimielimenä tai tavoitteita, joita Euroopan unionilla pitäisi olla. Suuri unioni laajenee 25� jäsenvaltioon ja myöhemmin 27:ään aikana, jolloin uudet demokratiat haluavat kiihkeästi vakiinnuttaa demokratian, joten uhkana on, että ne saavat vielä vähemmän kuin Espanja ja Portugali ja että todellisuudessa ne saavat vähemmän kuin tänään annetut laihat tarjoukset antavat ymmärtää.
Te olette allekirjoittajavaltioita, joten miksi ette hylkää YMP:tä? Minä sanoisin presidentti Chiracille, että näin tekemällä olisi nyt jopa mahdollista säästää esimerkiksi puolet talousarviosta ja ohjata varat muuhun rahoitukseen. Pääsisimme eroon vientituista, joihin liittyviä räikeitä esimerkkejä petoksista on joka tapauksessa tullut julki. Meidän on oltava kovana.
Tältä kannalta katsottuna on kamalaa, että tämän viikonlopun neuvottelut parlamentin asemasta talousarviomenettelyssä ovat epäonnistuneet, kuten neuvottelut kokonaisuudessaankin. Onnistuminen olisi uskoakseni Euroopalle askel eteenpäin. Mielestäni parlamentti on toiminut kurinalaisemmin ja Eurooppa-henkisesti talousarviota laatiessaan. Tältä osin haluaisin kiittää esittelijä Mulderia siitä, että tämä pitäytyi asetetuissa rajoissa huolimatta neuvostosta, joka ei suinkaan johdatellut neuvotteluja tähän suuntaan vahingossa vaan tarkoituksella saavuttaakseen tulokset, jotka me kaikki nyt tiedämme. Tällaiset kiitokset esitän parlamentille tulevasta varainhoitovuodesta� 2004. 
Pronk (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, talousarviosta on jo sanottu paljon. Mielestäni voimme kuitenkin onnitella itseämme hieman tänään.
Tämän viikon -lehdessä todetaan, että Euroopan unionin bruttokansantulo on ylittänyt Yhdysvaltojen bruttokansantulon jälleen tänä vuonna. Tämä tarkoittaa, että olemme BKTL:llä mitattuna johtava maailmanvalta. Kaikesta tästä käytämme 1� prosentin tähän talousarvioon. Tuolla 1� prosentilla varmistetaan, että pystymme säilyttämään mahdollisuudet samaan BKTL:ään. Tuo 1� prosentti on siis todella paras kuviteltavissa oleva sijoitus. Joku voisi tulla hyvin surulliseksi kuunnellessaan Ecofin-neuvoston itkuvirttä.
En kuitenkaan usko, että Ecofin-kysymys on vaikea. Keistä Ecofin koostuu? Ministereistä, joiden mielestä heidän kuuluisi tosiasiassa olla pääministereitä. Heidän mielestään on täysin epäreilua, että Eurooppa-neuvosto on myös olemassa. He uskovat olevansa varsinainen neuvosto, ja niinpä he tarttuvat toimeen ja laativat omat politiikkansa.
Se on tämän hetken suurin ongelma. Perustamissopimuksen mukaan on olemassa yksi Eurooppa-neuvosto, jolla on tarkkaan määritetty koordinointitehtävä. Ecofin-neuvoston jäsenten mielestä myös heillä on sama tehtävä, mutta heidän tapansa hoitaa sitä on niin nurkkakuntainen, surullinen, lattea ja valitettava, että se suorastaan puistattaa. Kaikki luulevat tietenkin, että tarkoitan vain ministeri Brownia, mutta valitettavasti on muitakin ministerejä, joiden ajatukset ovat samansuuntaisia. Tämä on ongelma, ja mielestäni siinä on ehkä asian ydin. Parlamentin valtuuksien rajoittaminen ei huolestuta minua, mutta sen sijaan olisi hyvin mahdollista rajoittaa Ecofin-neuvoston valtuuksia jonkin verran, kun Eurooppa-neuvosto jälleen kokoontuu. Näin voisimme toimia hieman ennakoivammin ja valita lopultakin oikean tien unionin talousarvion laadinnassa. Se olisi parempi vaihtoehto kuin toimia 15� jäsenvaltion – pian 25� jäsenvaltion – pienimmän yhteisen nimittäjän mukaan. 
Pittella (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Schreyer, hyvät kollegat, tämä vuoden talousarvio on laajentuneen unionin talousarvio, joten meidän on ymmärrettävä – kuten parlamentin jäsenet ovat tehneet – mitä merkittäviä kielteisiä tekijöitä liittyy siihen erinomaiseen työhön, jota esittelijä Mulder, puheenjohtaja Wynn ja koordinaattorit ovat tehneet.
Korostan koordinaattorini Walterin myönteistä roolia välittäjänä, mutta haluan tuoda esiin kolme kielteistä seikkaa: ensinnäkin maksujen määrä on pidetty hyvin pienenä, se on pienimpiä kymmeneen vuoteen; toiseksi vuoden lopussa nähtiin, kuinka rakennerahastoista palautettiin tavalliseen tapaan lähes 5� miljardia euroa jäsenvaltioille; kolmanneksi otsakkeesta� 4 käytävässä kiistassa – joka jo mainittiinkin – neuvosto ehdotti entiseen tapaan määrärahojen supistuksia parlamentin perinteisillä painopistealueilla, jotta tämän vuoden hätäapu Irakille saataisiin rahoitettua. Viime vuonna oli Afganistanin vuoro. Tämä käynnistää tavanomaisen kiistelyn huonojen vaihtoehtojen välillä: vähennetäänkö Medan tai Aasian määrärahoja, vähennetäänkö köyhyyteen liittyvien sairauksien torjuntaan tai humanitaariseen apuun tarkoitettuja varoja vai valitaanko jokin muu mahdollinen ratkaisu.
Mitenkähän joustoväline ja tunnollinen tilintarkastus tekevät muka mahdottomasta mahdollisen? Niin kuin tässä ei vielä olisi tarpeeksi, koko tämänvuotista talousarviomenettelyä on lannistettu, kuten kaikki tiedämme, hyökkäämällä hallitustenvälisessä konferenssissa vakavasti parlamentin budjettivaltaa vastaan.
Ongelma on selvästi poliittinen ja paljon laajempi, kuten monet jäsenet ovat havainneet. Ongelma syntyy siitä, että muutamat jäsenvaltiot eivät ole tarpeeksi anteliaita unionia kohtaan, minkä eilispäivän kirjekin osoitti. Aivan kuin yhdessä tähän asti taivallettu tie ei riittäisi osoittamaan, että Euroopan unionille annetut varat ovat meille itsellemme, rauhalle, turvallisuudelle ja jäsenvaltioiden hyvinvoinnille annettuja varoja.
Euroopan unionin tilinpitoa ei voi ottaa poliittisten painopisteiden lähtökohdaksi. Tämän takia arvostan puheenjohtaja Prodin ja hänen johtamansa komission toteuttamia toimia: komissio on onnistunut näyttämään tietä. Meidän poliittisen aloitteemme ja Euroopan parlamentin poliittisen aloitteen on vahvistettava tätä kykyä ja pakotettava jäsenvaltiot muuttamaan lyhytnäköistä suhtautumistapaansa siten, että ne pystyvät luomaan visioita, näyttämään poliittista suuntaa tilanteen korjaamiseksi ja edistämään edelleen suurimman ylikansallisen vallankäyttäjän toimintaa.
Haluamme saavuttaa 25� jäsenvaltion maantieteellisen unionin lisäksi myös jotain muuta – aidon poliittisen tavoitteen. 
McCartin (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kymmenen puheenvuoroa sitten valiokuntamme puheenjohtaja Wynn totesi, että kaikki tärkeä oli jo sanottu.
Haluan yhtyä niihin, jotka kiittivät esittelijä Mulderia, valiokunnan puheenjohtajaa, komission jäsentä Schreyeriä ja kaikkia apunamme olevia asiantuntijoita. Katsokaapa vain, kuinka monia asiantuntijoita työhön on osallistunut tarkoitan todella asiantuntijoita: ryhmiemme avustajia, valiokunnan ja komission henkilöstöä sekä neuvoston asiantuntijoita. Pohtikaapa sitten, mihin me kaikkia näitä asiantuntijoita käytämme: peliin, jota olen joskus kuvannut penninheitoksi. Penninheitto on peli, jota pelataan ikkunalaudalla tai pöydällä kahdella pennin kolikolla, yhdellä puolipennisellä ja kahdella maalilla, joita kohti penniä heitetään. Olen melko pettynyt koko talousarviomenettelyyn, ja minusta se vaikuttaa lähinnä penninheittopeliltä. Kirjaimellisesti heitellään yhtä senttiä, yhtä prosenttia Euroopan unionin BKT:stä, ja mitä valtaa meillä sen suhteen on?
Maatalouden määrärahat myönnetään kuudelle tai seitsemälle miljoonalle ihmiselle unionin 400� miljoonasta asukkaasta. Se on jaettu kaikkein epäreiluimmin: 17� 000� euroa kullekin ranskalaiselle maanviljelijälle ja 3� 000� euroa kullekin portugalilaiselle ja kreikkalaiselle maanviljelijälle. Tämä on kuitenkin unohdettava. Neuvosto on päättänyt asian näin, ja se on joka tapauksessa rahoitettava.
Katsokaapa seuraavaksi suurinta menoerää, aluepolitiikkaa. Mitä siinä tehdään? Olen kotoisin maasta, joka sai runsaasti aluerahoitusta alkuvaiheessa, muttei enää. Esimerkiksi Espanja saa nettosiirtona noin 200� euroa asukasta kohti eli puoli prosenttia BKT:stä. Jos Espanja kerran on esimerkki aluepolitiikan solidaarisuuspolitiikasta, niin sanoisin, ettei se saa juuri mitään. Puolella prosentilla BKT:stä ei ole mitään merkitystä, se on vain kuvitteellista. Pääministeri Aznar saa ehkä vain markkinoitua sosiaalis-taloudellisen yhteenkuuluvuuden politiikkansa. Mielestäni meidän on pohdittava koko asiaa uudelleen.
Voisimme tehdä paljonkin lisäämättä julkisia menoja kaikkialla Euroopan unionissa siirtämällä osan kansalliseen toimivaltaan kuuluvista asioista unionin toimivaltaan. Kehitysyhteistyö voisi olla tällainen ala, samoin tutkimus. Emme pysty rakentamaan yhteisöä ja viemään säädöksiä Itä-Euroopan uusiin maihin. Olemme jo nyt epäsuosiossa. Kukaan ei aseta valtiota kyseenalaiseksi, mutta moni asettaa Euroopan unionin kyseenalaiseksi. Jos talousarvion on tarkoitus olla Euroopan unionin rakentamisen väline, on parasta alkaa ajatella uudella tavalla. 
McMillan-Scott (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijöitä ja kaikkia talousarviomenettelyyn osallistuneita. Olen itsekin budjettivaliokunnan jäsen, vaikka olen tosin ollut paljon poissa.
Halusin puhua tänään iltapäivällä pienestä mutta hyvin arkaluontoisesta ohjelmasta, demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevasta eurooppalaisesta aloitteesta, joka on talousarviossa kohta� 1904 ja johon on esitetty tarkistuksia, joista huomenna äänestetään. Olin esittelijä, joka perusti tämän rahaston vuonna� 1992. Rahastossa on nyt 100� miljoonaa euroa. Tällä hetkellä olen ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan esittelijä kahdessa rahoitusasetuksessa, jotka kattavat ohjelman rahoituksen vuosina� 2005 ja 2006. Olen esittelijänä myös Välimeren alueen ihmisoikeuksien ja demokratian lujittamista käsittelevässä komission tiedonannossa. Haluan keskittyä juuri tähän asiaan.
Minusta vaikuttaa siltä, että meidän on oltava tietoisia epävakaasta vyöhykkeestä, joka lähtee Marokosta ja ulottuu lähinaapureiden kautta Euroopan unioniin asti ensi vuonna tapahtuvan laajentumisen myötä. Presidentti Bush kutsui koko aluetta "uudistusvyöhykkeeksi", mutta sitä se ei ole. Siihen liittyy monia ongelmia, joihin jäsen McCartin ja myös muut puhujat juuri viittasivat.
Euroopan parlamentti on perustanut demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen, joten sen olisi nyt rohkaistava komissiota keskittämään välittömästi uudelleen vuoden� 2004 painopisteet tähän Laajempi Eurooppa -ohjelmaan ja erityisesti arabimaihin. Jotkut tietävät, että YK:n kehitysohjelman UNDP:n vuoden� 2002 kertomuksessa keskityttiin demokratian puutteeseen arabimaissa. Vuoden� 2003 kertomuksessa esitellään noissa maissa toteutettuja mielipidekyselyjä, joiden tulokset osoittavat, että arabimaissa vaaditaan ja halutaan demokratiaa enemmän kuin missään muualla maailmassa.
Euroopan parlamentilla on siis erityinen velvollisuus säilyttää kyseiset ohjelmat sekä edistää ja kehittää niitä etenkin vuonna� 2004. Aion käyttää kahdessa rahoitusasetuksessa yhteispäätösmenettelyä rohkaistakseni komissiota ja neuvostoa antamaan Euroopan parlamentille takaisin sen valvontavallan, joka sillä aiemmin oli näissä ohjelmissa. Parlamentti voi tarjota poliittisen suojan, mitä neuvosto ei voi tehdä. 
Laschet (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ryhmäni viimeisenä puhujana ennen esittelijää haluaisin antaa kiitosta täällä parlamentissa saavutetulle laajalle yksimielisyydelle. Minulla on kuitenkin myös useita kriittisiä huomautuksia tavasta, jolla Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on pitänyt yhteyttä lehdistöön talousarviomenettelyn aikana.
Peruskysymykseni on tämä: voidaanko talousarviota käyttää poliittisiin tarkoituksiin? Voimmeko merkitä eriä varauksiin poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi? Jäsen Walter, näytämme tekevän näin monilla aloilla. Teemme näin Afganistanissa, koska totesimme, että "Monet asiat, joita parlamentti pitää toivottavina, eivät toteudu Afganistanissa. Meille on tullut sellainen vaikutelma, että komissio vähättelee huumekaupan torjunnan merkitystä. Olkaa hyvä ja antakaa meille tiedot siitä, mitä parhaillaan teette, ja me vapautamme varat sen jälkeen." Jäsen Gillin talousarvio on täynnä varauksia, joilla on tarkoitus suostutella hallintoa ryhtymään toimiin ja varmistamaan, että asioissa edistytään edes hieman. Tältä osin talousarvio on todella parlamentin väline, jolla se ilmaisee poliittiset tavoitteensa.
Hyväksyimme Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmän keskuudessa saman katsantokannan Wienissä sijaitsevaan Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskukseen. Kysyimme keskustelun ollessa kiivaimmillaan – kun keskus kieltäytyi kahteen viikkoon julkistamasta antisemitismiä koskevaa tutkimusta, jonka sitten julkaisivat kollegamme Cohn-Bendit ja muut – miksi ihmeessä seurantakeskus saa 6� miljoonaa euroa vuodessa, ellei se aio julkistaa raporttejaan. Meille vastattiin, ettei rahoitusta voida keskeyttää. Teimme juuri näin, vaikkei jäsen Walter huomannutkaan. Kun hän viimein havahtui, hän antoi lehdistötiedotteen, jossa todettiin, ettei jäsen Laschetilla ole mitään asiantuntemusta eikä budjettivaliokunta voi tehdä näin.
Hyvä jäsen Walter, olisin odottanut, että esitätte tänään varojen poistamista varauksista. Täysistunnossa olisi loppujen lopuksi voitu tehdä niin. Teitte epäreilusti antaessanne lehdistölle tämänkaltaisen lehdistötiedotteen vain siksi, että ette ollut hereillä, kun me teimme päätöksiä budjettivaliokunnassa. Annan teille herätyksen tänään nyt kello� 17:n maissa, sopiiko? Hyvää huomenta, jäsen Walter! Erät on pantu jäihin, ja budjettivaliokunta vapauttaa ne vasta, kun teorian ja käytännön välinen sekasotku rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksessa on saatu selvitettyä.
Jäsen Walter, teidän kannattaisi pohtia tätä yksinkertaista neuvoa, ennen kuin annatte taas yhtä naurettavia lausuntoja. 
Mulder (ELDR ),
    Arvoisa puhemies, teitte hyvin ystävällisesti antaessanne minulle vielä puheenvuoron. Haluaisin kiittää kaikkia keskusteluun osallistuneita. Olen iloinen, että olemme käsittääkseni todella laajalti yksimielisiä. En kuitenkaan pyytänyt puheenvuoroa tästä syystä.
Minulla on ollut tänä vuonna erinomainen yhteistyösuhde kollegani Gillin kanssa, mutta olemme unohtaneet yhden asian tänään. Emme ole tarpeeksi kiittäneet komissiota rakentavasta yhteistyöstä. Komission jäsen Schreyer oli aina hyvin avoin ja valmis keskusteluun, kuten hänen alaisensakin. Arvostamme tätä suuresti. Talousarviota ei olisi saatu aikaan ilman komission aktiivista yhteistyötä etsittäessä ratkaisuja vuoden mittaan eteen tulleisiin ongelmiin. Esitän vielä kerran kiitokseni tästä, ja kiitän vielä kertaalleen teitä kaikkia.
Puhemies.
   Hyvä esittelijä Mulder, joka puolella parlamenttia raikuvat aplodit ovat uskoakseni osoitus parlamentin kiitollisuudesta työtänne kohtaan.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys tästä tärkeästä asiakirjasta toimitetaan torstaina klo� 11.30.
Talousarviokeskustelu on päättynyt. Istunto keskeytetään, ja sitä jatketaan klo� 17.30 neuvostolle osoitetuilla kysymyksillä.

Boudjenah (GUE/NGL ).
   – Laajentuneen Euroopan unionin vuoden� 2004 talousarvio on alle 1� prosentti bruttokansantulosta eli pienimmillään sitten vuoden� 1997. Sitoumuksia on vähennetty, maksuja on vähennetty. Rakennerahastoja, kuten maatalousmenoja on vastaavasti vähennetty. Ulkomaan apuun myönnetyt otsakkeen� 4 varat on alennettu välttämättömimpään minimiin, ja Latinalaisen Amerikan tukea on vähennetty 35� miljoonaa euroa. Unionin politiikan keskeisiin osiin, esimerkiksi ihmisoikeuksiin tai velvollisuuteen auttaa eniten avun tarpeessa olevia, kohdistuu valtavia taloudellisia paineita. Kehitysyhteistyövaroja on supistettu vastaavasti musertavan tiukoin toimenpitein. Miten voimme tällaisessa tilanteessa vakavasti uskoa, että köyhyys saadaan poistettua vuoteen� 2015 mennessä?
Irakille myönnettäviä varoja koskeva kysymys ei ole pelkästään taloudellinen. Miehitys pitää lopettaa välittömästi. Irakin kansan on saatava itsemääräämisoikeutensa takaisin mahdollisimman pian, jotta he voivat itse eritellä tarpeensa ja järjestää keinot tarpeiden täyttämiseksi. Joustovälineen käyttö vapauttaa 95� miljoonaa euroa. Ehdotettua ratkaisua – varojen vähentämistä otsakkeesta� 4 – ei voida hyväksyä. Talousarvio ei vastaa niihin haasteisiin, joihin unionin on nykypäivänä vastattava, jotta maailmasta tulisi entistä oikeudenmukaisempi ja inhimillisempi. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana kyselytunti.
Käsittelemme neuvostolle osoitettuja kysymyksiä (B5-0416/2003). 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Mitä sitoumuksia Euroopan unioni on tehnyt, jotta Irakin erittäin vakavaan tilanteeseen saataisiin aikaan demokraattinen ratkaisu ja miehittäjäjoukot saataisiin vetäytymään maasta? 
Antonione,
   – Aluksi neuvosto haluaa toistaa, että Euroopan unioni on sitoutunut tukemaan Irakin poliittista ja taloudellista jälleenrakentamista.
Taannoin 16. ja 17.� lokakuuta� 2003 kokoontunut Eurooppa-neuvosto katsoi, että seuraavat seikat ovat keskeisiä operaation onnistumisen kannalta: riittävä turvallisuus, YK:n vahva ja keskeinen asema, realistinen aikataulu poliittisen vastuun siirtämisessä Irakin kansalle, avoimen ja monenvälisen avustusrahaston perustaminen kansainväliseltä yhteisöltä saatavan avun kanavoimiseksi.
Turvallisuustilanne antaa edelleen aihetta huoleen, ja äskettäiset terrori-iskujen aallot vaikeuttavat erittäin paljon Irakin tilanteen vakauttamista ja maan jälleenrakentamista.
Madridissa kokoontuneessa avunantajien konferenssissa Euroopan unioni sitoutui vahvasti jälleenrakentamiseen. Koska Irakin turvallisuuskysymys on jatkossakin ensisijaisen tärkeä, neuvosto toivoo, että Madridin konferenssin myönteinen tulos johtaa pian konkreettisiin tuloksiin myös paikan päällä.
Irakissa tällä hetkellä vallassa olevan liittouman tilapäisen viranomaisen ja Irakin hallintoneuvoston pääseminen sopimukseen 15.� marraskuuta� 2003 vallanvaihdoksen jouduttamisesta on myönteinen asia.
Uuden suunnitelmaan mukaan Irakin vastavalittu hallitus astuu virkaan vuoden� 2004 puolivälissä. Euroopan unioni on valmis auttamaan uutta Irakia pääsemään taas jaloilleen. Eurooppa-neuvosto on kehottanut komissiota ja korkeata edustajaa Solanaa esittämään Irakille maaliskuuhun 2004 mennessä keskipitkän aikavälin strategian EU:n suhteille Irakiin. Eurooppa-neuvosto vahvisti tämän lähestymistavan 12.� joulukuuta� 2003 pidetyn kokouksen päätelmissä – 9 ja 53� kohdassa – ja puheenjohtajavaltio antoi 15.� joulukuuta Euroopan unionin puolesta Saddam Husseinin vangitsemista koskevan julkilausuman. Tässä julkilausumassa unioni toteaa jälleen kerran, että kun otetaan huomioon tämä tärkeä tapahtuma, Irakin poliittisessa prosessissa on tärkeää edetä – siten, että kansalaiset voivat osallistua prosessiin mahdollisimman laajasti – kohti suvereniteetin nopeaa siirtymistä Irakin väliaikaiselle hallitukselle ja kohti sellaisia oloja, joita maan taloudellinen ja sosiaalinen jälleenrakentaminen edellyttävät. 
Nogueira Román (Verts/ALE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mielestäni unionin on poliittisena organisaationa annettava Irakin vakavaa tilannetta koskevia tehokkaita ja yleisiä yhteissitoumuksia. Toivomme, että Irakin tilanne voidaan ratkaista mahdollisimman pian varsinkin sen vuoksi, että Saddam Husseinin vangitsemisesta huolimatta päivittäisten verilöylyjen ja konfliktin pitkittymisen mahdollisuus on lähes varma, ja tämän lisäksi maassa on erittäin vakava alueellista, etnistä, uskonnollista ja sosiaalista yhdentymistä koskeva ongelma, jota ei voida ratkaista pelkillä naiiveilla hyväntahdon eleillä. Aikooko neuvosto Euroopan unionin hyväksymien myönteisten toimien lisäksi esiintyä yhtenäisenä ja puhua YK:n, Yhdysvaltojen ja alueen valtioiden kanssa käytävissä keskusteluissa rauhan ja solidaarisuuden puolesta? Vai pysyykö unioni silloinkin toimintakyvyttömänä tämän tragedian edessä? Lopuksi, uskooko neuvoston puheenjohtaja todella, että kaikki vastarinta Irakissa on vain terroristitoimintaa, kuten hän juuri totesi? 
Antonione,
   . – Anteeksi, mutta en ymmärtänyt täysin kysymystä.
Mikäli parlamentin jäsen kysyi viimeisessä kysymyksessään, uskooko neuvosto, että mielipiteet jakautuvat Irakin jälleenrakentamista koskevasta lähestymistavasta, toivon, ettei niin käy, ja pyrimme myös varmistamaan sen. 
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen iloinen siitä, että Saddam Husseinia syytetään hänen toteuttamistaan ihmisoikeusloukkauksista. Olen iloinen siitä, että häntä ja kaikkia muitakin maailman diktaattoreja syytetään heidän tekemistään rikoksista.
Tänään vietetään maailman rauhan päivää, jonka kunniaksi Paavi on sanonut kiinnostavia asioita, muun muassa sen, että terrorismia ei voida torjua ainoastaan tukahduttamalla. Hän sanoi myös, että Yhdistyneiden Kansakuntien on hyväksyttävä valtioihin kohdistuvia toimia koskevat päätökset. Oletteko sitä mieltä, että Irakin valloittaminen on sen ajatuksen mukainen, jonka Paavi esitti maailman rauhan päivänä? Toivottavasti ymmärsitte kysymykseni. 
Puhemies.
   Jäsen Ortuondo, en oikein tiedä, voidaanko Paavin mainitsemista pitää lisäkysymyksenä. Puheenjohtaja Antonionella on kuitenkin mahdollisuus vastata kysymykseen parhaaksi katsomallaan tavalla, mutta vain, jos hän haluaa niin tehdä. 
Nogueira Román (Verts/ALE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, yksi esittämistäni kysymyksistä liittyi toteamukseenne, että kaikki vastarinta Irakissa on terrorismia. Mielestäni teidän olisi vastattava ainakin tähän kysymykseen, sillä se on todella aiheellinen. 
Puhemies.
   Jäsenet Ortuondo ja Nogueira, pyydän, että ette aloita yleistä keskustelua Irakin tilanteesta, sillä keskustelemme siitä usein täällä istuntosalissa.
Selvensitte kysymystänne. Jäsen Nogueira, mikä oli teidän kysymyksenne? 
Antonione,
   . – Mielestäni en ole sanonut mitään sellaista. Rehellisesti sanoen nähdäkseni on selvää, mikä Irakin tilanne on tällä hetkellä. Jokainen, joka pystyy käyttämään tiedotuspalveluja, voi päätellä, että maassa on terroristitoimintaa. Samalla on kuitenkin selvää, että maassa ei ole ainoastaan terroristitoimintaa, mutta tämä ei ole oikea paikka vertailla keskenään terroristitoiminnan ja muun kuin terroristitoiminnan välistä prosentuaalista suhdetta. 
Puhemies.
   Jäsen Ortuondo, jos teillä todellakin on työjärjestyspuheenvuoro, pyytäisin esittämään sen. Muussa tapauksessa pyydän teitä olemaan hiljaa.
Teillä on 15� sekuntia aikaa esittää työjärjestyspuheenvuoronne. 
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kysymykseni liittyi ensinnäkin siihen, onko Irakin valloittaminen osoittanut, ettei terrorismia voida torjua vain tukahduttamalla – meidän olisi myös kysyttävä irakilaisilta, keitä he pitävät terroristeina – ja toiseksi siihen, onko päätös hyväksytty YK:ssa, vai onko se hyväksytty hyvin erikoisella tavalla vain Yhdysvalloissa. 
Puhemies.
   seuraavana on 
Paikallisen luotsin ohjaama tankkeri "Tasman Spirit" ajoi 27.� heinäkuuta 2003 karille Karachin satamassa. Sen lastista valui mereen huomattava määrä, ja siitä aiheutui todellinen ympäristökatastrofi. Asiassa sovelletaan kiistatta saastuttaja maksaa -periaatetta. "Prestigen" tapauksessa Espanjan viranomaiset toimivat aluksen omistajaa vastaan. "Tasman Spiritin" tapauksessa Pakistanin viranomaiset toimivat koko miehistöä vastaan, ja he ovat kieltäneet kreikkalaisia merimiehiä, Euroopan unionin kansalaisia, sekä heidän filippiiniläisiä virkaveljiään poistumasta Pakistanista. Pakistanin viranomaiset ovat lisäksi vanginneet mekaanikko Nikos Papasin, joka johti toisen varustamon lähettämiä pelastusjoukkoja ja saapui Pakistaniin 17. elokuuta, 20 päivää haaksirikon jälkeen.
Miten neuvosto aikoo vastata siihen, että Pakistanin viranomaiset ovat ottaneet Euroopan kansalaisia panttivangeiksi? Tämä on pöyristyttänyt Kreikan julkista mielipidettä. Mihin kiireellisiin toimiin neuvosto ryhtyy Pakistanin hallituksen suhteen? 
Antonione,
   . – Neuvosto on kiinnostunut Pakistanissa kotiarestiin määrättyjen kreikkalaisten ja filippiiniläisten merimiesten tapauksesta ja Pakistanin viranomaisten toimista. Neuvosto katsoo, että pidätettyjä koskeva Pakistanin hallituksen vaatimus on perusteeton ja kansainvälisen lainsäädännön kannalta ennennäkemätön. Pakistanin viranomaisten kanssa käydään tiiviitä neuvotteluja, ja kreikkalaisia merimiehiä on pyritty tukemaan monin tavoin, esimerkiksi Islamabadissa sijaitsevan EU:n valtuuskunnan puheenjohtajan välityksellä sekä Pakistanin ulkoministerin äskettäisen Brysselin vierailun aikana. Neuvosto kehotti 4.� marraskuuta� 2003 unionin puheenjohtajavaltiota ryhtymään Islamabadissa kiireellisiin toimiin varmistaakseen, että kyseiset henkilöt vapautetaan välittömästi. Tämä aloite tehtiin 9.� joulukuuta, ja se perustui kirjeeseen, joka laadittiin yhteistyössä Kreikan ja Italian viranomaisten välisessä kokouksessa, johon osallistuivat myös miehistön jäsenten asianajajat.
Alavanos (GUE/NGL ).
   – Paljon kiitoksia, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Vastauksenne oli myönteinen, ja se osoittaa neuvoston pitävän asiaa tärkeänä. Toistan, että kyse on panttivangeista. Laivan kokkia ei voida pidättää luotsin vastuulla olleen aluksen aiheuttamasta onnettomuudesta, joka aiheutti pilaantumisvahingon. Näin ei voida tehdä myöskään laivan kantta luuttuavalle merimiehelle, eikä pelastusjoukkojen johtajalle.
Näin ollen pyytäisin arvoisaa ministeriä ryhtymään toimiin ja jatkamaan niitä Italian puheenjohtajakauden viimeiseen hengenvetoon saakka – jos sallitte ilmaisun – jotta tämä Euroopan kansalaisia koskeva tärkeä humanitaarinen kysymys voidaan ratkaista, toisin sanoen, jotta nämä ihmiset voisivat viettää joulua ja uutta vuotta kotona.
Olisiko puheenjohtajavaltio Italia siis valmis puuttumaan asiaan hyvin korkealla tasolla, eli olisivatko Italian pääministeri ja Euroopan unionin neuvoston puheenjohtaja tai Italian ulkoministeri valmiita neuvottelemaan asiasta Pakistanin hallituksen kanssa? Kiitän vielä kerran puheenjohtajavaltio Italiaa.
Puhemies.
   Ei, ei, tarjosin puheenjohtaja Antonionelle puheenvuoroa, mutta hän kuunteli ja osoitti minulle elein, ettei hän aio vastata. Jos puheenjohtaja Antonione haluaa vastata jäsen Alavanosin kysymykseen – sanon tämän hänelle selkeästi – hän voi niin tehdä.
Puheenjohtaja Antonionella on mahdollisuus vastata sanoin tai elein, miten hän vain katsoo sopivaksi. 
Antonione,
   . – Mielestäni vastasin jo jäsen Alavanosin pyyntöön vahvistaessani, että aiomme ryhtyä kiireellisiin toimiin varmistaaksemme, että kyseiset henkilöt vapautetaan välittömästi. Mielestäni tähän vastaukseen sisältyvät aikomuksemme ja ne toimet, joihin ryhdymme ratkaistaksemme tilanteen mahdollisimman pian, ja toivomme, että ratkaisu löydetään ennen joulun pyhiä. 
Puhemies.
   Kysymys nro� 3 ja kysymys nro� 4 käsitellään yhdessä, koska niiden aiheet ovat samankaltaiset.
Seuraavana on 
Euroopan unionin kehitysapupolitiikan tai siihen kuuluvien ohjelmien yhteydessä kuulee yhä useammin puhuttavan "lisääntymisterveydestä". Miten neuvosto määrittelee kyseisen käsitteen? Sisältyykö siihen myös aborttien tukeminen?
Seuraavana on 
Katsooko neuvosto, että kun komissio myöntää varoja jonkin järjestön käyttöön, sen olisi otettava huomioon järjestön toiminta kokonaisuudessaan, vai katsooko neuvosto, että komission olisi otettava huomioon vain se toiminnan ala, jota varten järjestö hakee EU:n rahoitusta?
Katsooko neuvosto, että kun se hyväksyy lisääntymisterveydenhuoltoa ja -oikeuksia kehitysmaissa koskevan asetuksen, se antaa komissiolle valtuudet rahoittaa vain niitä järjestöjä, joiden toimintaan sisältyy aborttien tekeminen?
Kun Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikka ja ihmisoikeudet maailmassa; Euroopan unionin rooli ihmisoikeuksien ja demokratisoinnin edistämisessä kolmansissa maissa; demokratian, oikeusvaltion periaatteiden, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen vakiinnuttaminen sekä perusoikeuksien kunnioittaminen Euroopan unionissa otetaan huomioon, katsooko neuvosto, että abortti on perusoikeus ja erottamaton ihmisoikeus erityisesti köyhyyden torjunnan ja kestävän kehityksen edistämisen yhteydessä?
Katsooko neuvosto, että kun EU rahoittaa sellaisten järjestöjen toimintaa, jotka tekevät abortteja siellä, missä se on laillista, tai edistävät abortin laillistamista siellä, missä se on tällä hetkellä kielletty, EU:n toiminta on sopusoinnussa Yhdistyneiden kansakuntien vuonna 1959 antaman lapsen oikeuksien julistuksen kanssa, jonka mukaan lapsi "tarvitsee sekä ennen syntymäänsä että syntymänsä jälkeen erityistä turvaa ja huolenpitoa, siihen kuuluva lakisääteinen suojelu mukaan luettuna"?
Antonione,
   . – Oikeus parhaimpaan saavutettavissa olevaan ruumiin- ja mielenterveyteen on ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 25� artiklan määräysten mukainen perustavanlaatuinen ihmisoikeus. Yli viidesosa maailman väestöstä on vailla tätä oikeutta. Terveydenhuollon, palvelujen, tarvikkeiden ja tiedon puute sekä HIV:n ja aidsin leviäminen vaarantavat kaikki ponnistukset köyhyyden poistamiseksi, joka on EY:n perustamissopimuksen mukaan yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan tärkein tavoite. Tämä tavoite on vahvistettu myös neuvoston ja komission 10. marraskuuta 2000 antamassa yhteisessä julkilausumassa, ja se sisältyy myös YK:n vuosituhannen kehitystavoitteisiin.
Euroopan unionin perusoikeuskirjan 35� artiklan mukaan ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu varmistetaan kaikkien unionin politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa. Seksuaali- ja lisääntymisterveyttä koskeva Euroopan yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikka perustuu Kairossa vuonna� 1994 pidetyssä YK:n kansainvälisessä väestö- ja kehityskonferenssissa hyväksyttyyn toimintaohjelmaan sekä vuonna 1999 pidetyssä YK:n 21. yleiskokouksessa hyväksyttyihin keskeisiin toimiin, jotka tunnetaan nimellä "Kairo+5". Kyseisessä ohjelmassa ja keskeisissä toimissa määritellään, että lisääntymisterveydenhuolto kattaa muun muassa: perhesuunnitteluun liittyvän neuvonnan, tiedotuksen, koulutuksen, viestinnän ja palvelut; raskaudenaikaisen hoidon, turvalliseen synnytykseen ja synnytyksen jälkeiseen hoitoon liittyvän koulutuksen ja palvelut, joissa kiinnitetään erityistä huomiota imetykseen sekä vastasyntyneiden ja äitien terveydenhuoltoon; hedelmättömyyden ennaltaehkäisyn ja asianmukaisen hoidon; vaarallisten aborttien ennaltaehkäisyn ja tällaisista aborteista aiheutuneiden komplikaatioiden asianmukaisen hoidon; sukuelinten infektioiden hoidon, sukupuoliteitse tarttuvien tautien ja muiden lisääntymisterveyteen vaikuttavien vaivojen hoidon sekä tarvittaessa ihmisen seksuaalisuuteen, lisääntymisterveyteen ja vastuulliseen vanhemmuuteen liittyvän tiedottamisen, koulutuksen ja neuvonnan.
Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat 15.� heinäkuuta 2003 asetuksen avusta lisääntymis- ja seksuaaliterveyteen ja lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskeviin oikeuksiin liittyville politiikoille ja toimille kehitysmaissa. Asetuksen tarkoituksena on antaa kehitysmaille taloudellista apua ja asiantuntija-apua lisääntymis- ja seksuaaliterveyden parantamiseksi ja ihmisoikeuksien noudattamisen takaamiseksi. Johdanto-osan 16 kappaleessa kielletään tuen antaminen sellaisille aloitteille, joilla kannustetaan sterilointiin tai raskauden keskeytykseen, ja säädetään, että raskauden keskeytystä ei pitäisi koskaan esittää perhesuunnittelukeinona. On huomattava, että asetuksen 3� artiklassa lueteltuihin yhteisön tukeen oikeutettuihin erityistoimiin kuuluu vaarallisten aborttien vähentäminen.
Osana Euroopan unionin ihmisoikeuksien, perusvapauksien, demokratisoitumisen ja oikeusvaltion edistämistä koskevaa politiikkaa neuvosto on antanut kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevan asetuksen (EY) N:o� 975/1999 sekä asetuksen (EY) N:o� 976/1000 sellaisista yhteisön toimista, jotka ovat muita kuin kehitysyhteistyötoimia. Asetusten tarkoituksena on muun muassa antaa teknistä ja taloudellista apua sellaisille toimille, joiden erityisenä tavoitteena on edistää ja puolustaa ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa ja muissa demokratian ja oikeusvaltion kehittämistä ja lujittamista koskevissa kansainvälisissä asiakirjoissa esitettyjä ihmisoikeuksia ja perusvapauksia.
Lopuksi vastauksena viimeiseen kysymykseen edellä mainitun neuvoston asetuksen (EY) N:o� 1567/2003 johdanto-osan 5� kappaleessa säädetään seuraavaa: "Yhteisö ja sen jäsenvaltiot tukevat yksilöiden oikeutta päättää vapaasti lastensa lukumäärästä ja synnytysten tiheydestä ja tuomitsevat kaikki väestönkasvun hillitsemiseksi tehtävinä pakkoabortteina, pakkosterilointeina, lastenmurhina tai ei-toivottujen lasten hylkäämisinä, heitteillejättöinä tai huonona kohteluna tapahtuvat ihmisoikeuksien loukkaukset." 
Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitos hyvin yksityiskohtaisesta vastauksestanne. Haluan kuitenkin esittää lisäkysymyksen, johon voi todella vasta vain joko kyllä tai ei. Ymmärsin, että aborttia ei pitäisi käyttää perhesuunnittelukeinona. Näin kuitenkin todetaan parlamentin hyväksymässä päätöslauselmassa. Sen vuoksi kysyn, sisältyykö termiin "lisääntymisterveydenhuolto" abortin tukeminen, kyllä vai ei? 
Antonione,
   . – Ei. 
Scallon (PPE-DE ).
    Onko neuvosto sitä mieltä, että kun EU rahoittaa sellaisten järjestöjen toimintaa, jotka tekevät abortteja siellä, missä se on laillista, tai edistävät abortin laillistamista siellä, missä se on tällä hetkellä kielletty, EU:n toiminta on sopusoinnussa sen Maailman lääkärijärjestön toisessa yleiskokouksessa Genevessä vuonna� 1948 annetun julistuksen kanssa, jossa vaaditaan kunnioittamaan ihmiselämää hedelmöittymishetkestä alkaen? Onko neuvosto sitä mieltä, että Irlannin kahdenvälinen kehitysapubudjetti, josta myönnetään melkein enemmän varoja lisääntymisterveydenhuoltoon kuin puhtaan juomaveden ja kunnollisten sanitaatiopalvelujen takaamiseen, on johdonmukainen sen periaatteen kanssa, että Euroopan unioni on sitoutunut kehittämään perusterveydenhuoltoa kehitysmaissa? 
Antonione,
   –En voi käsitellä tätä kysymystä yksityiskohtaisesti enkä sen vuoksi voi myöskään antaa siihen täydellistä vastausta, sillä rehellisesti sanoen en tiedä, mitä parlamentin jäsen tarkoittaa "aborttia koskevalla menettelytavalla".
Voisimme keskustella pitkään siitä, minkä tyyppistä aborttia tarkoitamme – itsestään alkavaa keskenmenoa vai raskaudenkeskeytystä. En koe pystyväni vastaamaan yksityiskohtaisesti näin muotoiltuun kysymykseen. Voin vain todeta yleisesti, kuten totesin ensimmäisessä vastauksessani ja kuten toistin seuraavassa vastauksessani, että emme voi hyväksyä sitä, että aborttia pidetään osana lisääntymistä ja syntyvyyden säännöstelyä koskevaa kasvatusta.
Gollnisch (NI ).
   – Arvoisa puhemies, tämä ei ole varsinaisesti lisäkysymys, mutta jos sallitte, muistutan lyhyesti työjärjestyksen 43 artiklasta.
Kuunnellessani neuvoston puheenjohtajan vastauksia parlamentin jäsenille ymmärsin, että ne ovat erittäin tärkeitä ja että useamman meistä olisi kuultava ne. Lisäksi 43� artiklassa tätä istunnon osaa nimitetään kyselytunniksi, jossa käsitellään "neuvostolle ja komissiolle osoitettuja kysymyksiä", ja mielestäni olisi erittäin hyödyllistä – vaikka tämä kysymysten ryöppy kohdistuukin neuvostoon – että vastaukset annettaisiin komission edustajan läsnä ollessa. Noudattamalla tällä tavoin tarkemmin työjärjestystä ymmärtäisimme paremmin, mitä mieltä eri toimielimet ovat niille esitetyistä kysymyksistä. 
Puhemies.
   Jäsen Gollnisch, huomaan, että pyritte noudattamaan työjärjestystä täydellisesti, mutta työjärjestyksessä sanotaan selvästi, että parlamentin jäsenet voivat esittää kysymyksiä ja että he voivat valita, esittävätkö he kysymyksen neuvostolle vai komissiolle.
Vastaavanlaisia kysymyksiä esitetään usein myös komissiolle, mutta niitä käsitellään toisena päivänä. 
Gollnisch (NI ).
    Ymmärsitte kysymykseni väärin. Tarkoitan sitä, että olisi hyödyllistä, jos komission jäsen olisi kuulemassa neuvoston vastauksia. Sen vain halusin sanoa. 
Puhemies.
   Hyvä on, mutta voitte etsiä toisen keinon saada viestinne perille, sillä emme voi viedä nyt enää niiden parlamentin jäsenten aikaa, jotka ovat esittäneet kysymyksiä ja haluavat saada niihin vastauksen. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Euroopan unionin ja Kiinan välisen huippukokouksen perusteella voimme päätellä komission ja neuvoston suhtautuvan Kiinaan myönteisesti ja rakentavasti, millä on suotuisia vaikutuksia EU:n etujen ja Kiinan kehityksen kannalta. On kuitenkin hämmästyttävää, miten eri tavalla unioni suhtautuu Kiinaan ja Kuubaan. Kysymyksellä haluaisin saada selville näiden eroavaisuuksien syyt.
Katsooko neuvosto, että ihmisoikeuksia ja oikeusvaltioperiaatetta – kun kyseessä ovat näytösoikeudenkäynnit ja kuolemantuomiot, mielipiteen- ja uskonnonvapaus, poliittinen ja sosiaalinen moniarvoisuus – noudatetaan Kiinassa paremmin kuin Kuubassa? Onko neuvosto päättänyt neuvoa jäsenvaltioiden suurlähettiläitä kutsumaan kiinalaisia "toisinajattelijoita" kansallispäiviensä vastaanotoille? Olisiko asianmukaista jäädyttää Kiinan kanssa tehtävä kulttuuriyhteistyö? Mistä syystä kyseisiin maihin suhtaudutaan eri tavalla? Johtuuko se näiden maiden asukasmäärää, taloudellista ja kaupallista potentiaalia tai näiden pääkaupunkien ja Washingtonin välistä etäisyyttä koskevista eroista? 
Antonione,
   – Neuvosto toteaa, että Euroopan unioni on sitoutunut tarkkailemaan vapauden ja demokratian sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien periaatteita kaikkialla, missä ne voivat olla uhattuina.
Paitsi neuvottelukumppaneita tavatessaan, neuvosto puolustaa ja tukee näitä periaatteita myös kaikissa muissa mahdollisissa yhteyksissä sekä yleisesti että tarvittaessa myös tapauskohtaisesti. Näihin tavoitteisiin pyrkiessään Euroopan unionilla on kuitenkin mahdollisuus valita parhaiten sopivat keinot ja välineet, joilla se pystyy varmistamaan, että sen toimet ovat mahdollisimman tehokkaita, ja ottamaan huomioon myös kansallisten tilanteiden erityispiirteet.
Euroopan unionin käytössä olevista välineistä ja yksittäisten tapausten kehittymisestä raportoidaan tarkemmin vuosittaisessa ihmisoikeusraportissa, josta tiedotetaan Euroopan parlamentille säännöllisesti.
Neuvosto toteaa, että Euroopan parlamentti on kannattanut neuvoston Kuubaan soveltamia toimia monissa päätöslauselmissa. Neuvosto painottaa myös, että sillä ei ole valtuuksia tehdä missään tapauksessa sellaisia kolmansien maiden tilannetta koskevia vertailevia arvioita kuin kysymyksessä esitettiin. 
Martínez Martínez (PSE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen yllättynyt, että vastasitte näinkin poliittiseen kysymykseen niin byrokraattisin termein. Koska kuitenkin haluatte esittää asian näin, minun on kysyttävä, aikooko neuvosto toteuttaa Kiinassa samanlaisia toimia kuin Kuubassa, eli aikooko neuvosto esimerkiksi suositella jäsenvaltioiden lähetystöjä ottamaan kansallisina juhlapäivinä vastaan opposition edustajia, kuten esimerkiksi Tiibetin vastarintaliikkeen edustajia, tai ihmisoikeusaktivisteja, jotka eivät selvästikään noudata Kiinan viranomaisten linjaa. Sitä haluan kysyä. 
Antonione,
   – Mielestäni annoin jo vastauksen, jonka parlamentin jäsen huomautti olleen byrokraattinen eikä poliittinen. Myönnän tämän ja pyydän anteeksi.
Kuten jäsen Martínez Martínez voi hyvin ymmärtää ja tietää minuakin paremmin, vastaan kaikkien EU:n 15� jäsenvaltion puolesta; näiden valtioiden hyväksymän kannan poliittisesta suunnasta ei olla välttämättä täysin samaa mieltä, sillä – kuten tiedätte – EU:n virkamiehet valmistelevat kysymykset riippumatta siitä, mikä maa on kulloinkin EU:n puheenjohtajavaltiona.
Tämän vuoksi vastaukseni mahdollinen byrokraattisuus johtuu Euroopan toimielinten nykyisestä kokoonpanosta. Tavallaan tämä vastaus sisältää kuitenkin vastauksen myös lisäkysymykseenne, sillä totesin, että meidän on toisinaan otettava selvää kunkin yksittäisen maan erityistilanteesta, ja sen vuoksi en pidä sopivana verrata maita toisiinsa. Näin ollen voin sanoa vain, että vielä ei ole pohdittu, millaisia toimia Kiinassa olisi mahdollisesti toteutettava, ja vielä vähemmän on pohdittu sitä, pitäisikö näiden toimien olla yhdenmukaisia Kuubassa toteutettujen toimien kanssa. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Komissio antoi alkuperäisen ehdotuksen kuljettajien ajoaikaa koskevan neuvoston asetuksen (ETY) 3820/85(1) korvaamisesta jo kauan sitten, mutta yhteisen kannan aikaansaamisesta ei vieläkään ole tullut tietoja. Pitääkö neuvosto kohtuullisena, että yhteisen kannan laatimiseen olisi syytä ryhtyä viipymättä?
Voisiko neuvosto kertoa, milloin parlamentti voi otaksua saavansa kyseisen asiakirjan? 
Antonione,
     Neuvosto haluaa vakuuttaa parlamentin jäsenelle, että sen jälkeen, kun ehdotus otettiin käsiteltäväksi, monet puheenjohtajavaltiot ovat yrittäneet jouduttaa kysymyksen käsittelyä, jotta neuvosto voisi antaa sitä koskevan yhteisen kantansa. Asiasta käytyihin neuvotteluihin on myönnetty jo huomattavan paljon varoja. Siitä huolimatta neuvostossa on ollut ja on vieläkin erimielisyyttä monista asetusehdotuksen keskeisistä kohdista, ja tämän vuoksi jokainen puheenjohtajavaltio on tehnyt sen johtopäätöksen, että neuvosto ei pysty saavuttamaan yhteisen kannan hyväksymiseen tarvittavaa määräenemmistöä.
Myös Italian puheenjohtajakauden aikana neuvoston elimet ovat pohtineet äskettäin, onko mahdollista saavuttaa tätä asetusehdotusta koskeva yhteinen kanta. Seuraava puheenjohtajavaltio Irlanti on todennut, että se aikoo jatkaa neuvotteluja neuvoston elimissä tähän asti saavutetun edistyksen pohjalta ja pyrkii pääsemään poliittiseen sopimukseen neuvoston yhteisestä kannasta puheenjohtajakautensa aikana eli vuoden� 2004 alkupuoliskolla. Yhteinen kanta esitellään tietenkin parlamentille heti kun poliittiseen sopimukseen on päästy.
Bushill-Matthews (PPE-DE ).
    Vaalipiirissäni on sellaisia järjestöjä – esimerkkinä mainittakoon Shropshire Playbus Association – jotka ovat hyvin huolissaan siitä, että siirrettävien kehittävien leikkipaikkojen tarjoamat arvokkaat palvelut voivat olla vaarassa, jos kuljettajien ajoaikaa koskevan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 13� artiklan 1� kohdan f� alakohdassa tarkoitettu poikkeus kumotaan tämän asetuksen korvaamista tai ajan tasalla saattamista koskevan ehdotuksen nojalla.
Haluan kysyä neuvoston puheenjohtajalta ensinnäkin sitä, arvostaako hän tämän tyyppisten järjestöjen työtä, ja toiseksi, jos hän arvostaa, tukisiko hän neuvostoa tekemään tarvittavat muutokset kyseiseen asetukseen, jotta tällaiset järjestöt voisivat jatkaa tämän tärkeän palvelun tarjoamista yhteiskunnalle. 
Antonione,
     Pahoittelen, etten voi antaa täsmällistä vastausta. Voin vain merkitä tämän lisähuomautuksen ja parlamentin jäsenen antamat tiedot muistiin, jotta voin tutkia asiaa ja kehottaa tarvittaessa seuraavan kuuden kuukauden aikana tästä työstä vastaavia henkilöitä vastaamaan kysymykseen tarkemmin. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Kreikan parlamentin nimittämä Kreikan kansallinen radio- ja televisioalan neuvosto (ESR) päätti 12. marraskuuta antaa 100 000 euron sakon Mega-televisiokanavalle, koska se oli näyttänyt kahden miehen suutelevan suositussa myöhäisillan tv-sarjassa Close your eyes. ESR:n puheenjohtaja Laskaridis ilmoitti tietojen mukaan, että ohjelmassa oli "äärimmäisyyksiin menevää vuoropuhelua, jota on mahdoton hyväksyä ja joka aiheutti karkean tunnelman. Se johti tilanteeseen, mikä kyllä voi tapahtua yhteiskunnassa, mutta ei ole kuitenkaan tavanomaista. Se on epänormaalia, eikä kuulu elämän lisääntymisprosessiin." Asiasta on Ateenassa osoitettu mieltä, ja yksityinen tv-kanava on ilmoittanut, että se vie asian korkeampiin tuomioistuimiin. Kaikki yksityiset tv-kanavat allekirjoittivat vetoomuksen harkita päätöstä uudelleen.
Eikö neuvosto katso, että päätös on vastoin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklaa sekä Euroopan ihmisoikeussopimusta? Aikooko neuvosto ilmaista huolenaiheensa ESR:n homofobisesta päätöksestä Kreikan hallitukselle? 
Antonione,
     Neuvosto muistuttaa niistä periaatteista, joihin perussopimukset perustuvat, ja erityisesti perusvapauksista. Neuvosto ei ole käsitellyt kyseistä tapausta, mutta toteaa, että kaikkia kansallisia muutoksenhakukeinoja ei ole vielä käytetty. 
Turco (NI )
    Tätä vastausta ei voida hyväksyä niin sanotulta muodolliselta kannalta, mutta ei ole kuitenkaan ensimmäinen kerta, kun neuvostoa ja samoin komissiota pyydetään puuttumaan EY:n perustamissopimuksen 6� artiklan rikkomista koskevaan tapaukseen. Nämä rikkomukset liittyvät usein tiettyjen poliittisten tai uskonnollisten järjestelmien – kuten viime vuosina Taleban-järjestelmän – perinteisiin elämänkatsomuksiin, joissa synnin ja rikoksen sekaantumisesta tulee tosiasia. Tuomitsemme sen, että Kreikan kansallinen radio- ja televisioalan neuvosto teki päätöksen selvästi moraalisin perustein, vaikka sillä ei ollut siihen valtuuksia, ja päätti sakottaa yksityistä televisioasemaa siitä, että se oli näyttänyt kahden miehen suutelevan.
Kaikkiin toimiin ei toki ole vielä ryhdytty, mutta sekin on selvää, että juuri tämän vuoksi on perusteltua esittää arvio ja antaa poliittinen lausunto tästä kysymyksestä. Neuvosto voi antaa myös poliittisia arvioita. 
Antonione,
     Jäsen Turco tietää, että neuvosto ei koskaan anna poliittista arviota jäsenvaltioiden kansallisista kysymyksistä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että vaikka vastaukseni oli jokseenkin byrokraattinen, se antoi ehkä kuitenkin jonkinlaisen kuvan siitä, mitä pyrimme tekemään ja millaisia menettelyjä sovellamme ennen mahdollisia toimenpiteitä koskevaa päätöstä. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Yhdysvaltojen hallitus on jälleen kerran kieltäytynyt myöntämästä viisumeja Yhdysvalloissa vangittuina olevien Gerardo Hernándezin ja René Gonzálezin vaimoille ja perheenjäsenille, jotka eivät täten pysty vierailemaan vankien luona. Kyseessä on loukkaava asenne hallitukselta, joka yrittää antaa demokratian oppitunteja koko maailmalle ja joka tässä tapauksessa rikkoo selvästi ihmisoikeuksia, kun otetaan huomioon oikeudenkäyntiolosuhteet ja ala-arvoinen pidättämistapahtuma.
Aikooko neuvosto toteuttaa ihmisoikeuksia koskevan kansainvälisen oikeuden ja vankeja koskevien Geneven sopimusten mukaisia toimia?
Onko neuvosto tietoinen Yhdysvaltojen hallituksen näihin vaimoihin kohdistamasta piinallisesta ja nöyryyttävästä kohtelusta? 
Antonione,
     Neuvosto haluaisi painottaa, ettei se hyväksy minkäänlaista tilannetta, jossa ihmisoikeuksia ja yksilön kunnioittamista ei voida asianmukaisesti taata. Kuten syyskuussa pidetyllä kyselytunnilla kysymyksiin� H-0544–H-0549/03 annetuissa vastauksissa jo todettiin, neuvosto on tietoinen viiden vuodesta� 2001 Floridassa asuneen Kuuban kansalaisen oikeudenkäynnistä ja vangittuna pitämisestä sekä ihmisoikeusjärjestöjen huolestuneisuudesta niistä oloista, joissa heitä pidetään vankeina. Neuvosto ei kuitenkaan voi kyseenalaistaa oikeudenkäynnin olosuhteita.
Kahden kuubalaisen vangin Hernándezin ja Gonzálezin sekä heidän perheidensä kohtelu on puolestaan kysymys, joka Yhdysvaltojen ja Kuuban on ratkaistava kahdenvälisesti, sillä kolmannen maan kansalaisten oikeuksien ja etujen suojelu kuuluu konsulisuhteista tehdyn Wienin yleissopimuksen nojalla kyseisen jäsenvaltion erityistoimivaltaan. Lisäksi Geneven yleissopimukset ovat säännöksiä, joita sovelletaan vain aseellisen konfliktin yhteydessä vangittuihin henkilöihin eikä näiden kahden henkilön kaltaisten oletettujen rikoslainsäädännön rikkomusten perusteella vangittujen siviilien kohteluun.
Kun puhutaan yleisesti ihmisoikeuksien kunnioittamisesta, neuvosto haluaa korostaa, että se hyödyntää kaikki kolmansien maiden kanssa kaikilla tasoilla pidettävät kokoukset ja selittää juurta jaksain, miten tärkeää on taata ja edistää näiden oikeuksien kunnioittamista. Neuvosto haluaa korostaa erityisesti sitä, että Brysselissä 12.� joulukuuta� 2003 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä neuvosto antoi transatlanttisia suhteita koskevan julkilausuman. Julkilausumassa korostetaan, että EU:n ja sen transatlanttisten kumppanien tulisi puolustaa yhteistä toimintaohjelmaa, joka perustuu oikeusvaltion periaatteen, demokratian ja ihmisoikeuksien edistämiseen. Tässä tapauksessa neuvosto ilmoittaa kuitenkin parlamentin jäsenelle, että viiden vangitun kuubalaisen tapauksesta ei ole keskusteltu Yhdysvaltojen kanssa, sillä Yhdysvaltojen ja Kuuban on ratkaistava asia kahdenvälisesti. 
Marset Campos (GUE/NGL ),
   . Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan kiittää vastauksestanne esitettyyn kysymykseen, ja ymmärrän, mitä tarkoitatte. Kysymys on kuitenkin laajempi, sillä maalis- ja huhtikuun jälkeen Kuubassa syntynyt tilanne ja myös Euroopan unionin reaktiot ovat kiinnittäneet kaikkien kansalaisten huomion siihen, mitä Kuubassa tapahtuu, sekä Kuuban ja Yhdysvaltojen välisiin suhteisiin.
Kysymys ei siis ole vain kahdenvälisestä asiasta, vaan ennemminkin kansainvälisesti merkittävästä kysymyksestä. Tämän vuoksi lisäkysymykseni perustuu näkemykseen, että kun otetaan huomioon kysymyksen suuri merkitys, Euroopan neuvostolta tarvitaan konkreettisia toimia. Sen vuoksi kysyn, aiotteko tiedottaa neuvostolle, että olemme huolissamme näiden viiden henkilön ja heidän perheidensä ihmisoikeuksien kunnioittamisesta? 
Antonione,
     Merkitsen huomionne muistiin. Tutkimme niitä ilman muuta perusteellisemmin, jotta voimme sen jälkeen vastata tarkemmin, millaisiin toimiin neuvosto päättää tarvittaessa ryhtyä. 
Alyssandrakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, totesitte hetki sitten kysymykseen nro� 5 antamassanne vastauksessa, että neuvosto katsoo velvollisuudekseen varmistaa ihmisoikeuksien kunnioittamisen kaikkialla maailmassa. Oletan tämän tarkoittavan pohjoisnavalta etelänavalle, ja Yhdysvallat sijaitsevat jossain sillä välillä. Totesitte myös, että neuvoston toimet määräytyvät sen mukaan, millaiset suhteet neuvostolla on kyseiseen maahan. Ovatko neuvoston suhteet Yhdysvaltoihin sellaiset, että ne eivät salli näiden viiden vangitun kuubalaisen ihmisoikeuksia koskevan kysymyksen ottamista esille Yhdysvaltain hallituksen kanssa? Tai ehkä se liittyy jäsen Patakisin kysymykseen nro� 20 annettuun vastaukseen, jonka mukaan neuvosto on Kuuban kysymyksiä koskevassa politiikassaan riippuvainen Yhdysvalloista? 
Antonione,
     Olen pahoillani, että parlamentin jäsen on tulkinnut vastaukseni väärin ainakin sen osalta, mikä on oma kantani asiaan.
Ihmisoikeuksien puolustamisesta totesin ja totean nyt uudelleen, että Euroopan unionin neuvosto edistää näiden oikeuksien puolustamista aina kun mahdollista kaikissa tilanteissa ja kaikilla tasoilla� –� voisin toistaa vastauksen, jonka annoin täällä aiemmin vastaavanlaisen kysymyksen yhteydessä� –� ja etenkin, kun kyseessä on Yhdysvallat. Neuvosto toimi näin aivan äskettäin kahdenvälisellä tasolla, kun neuvosto ja unionin jäsenvaltiot ottivat esille Guantánamo Bayta koskevat huolenaiheet ulkoministeri Colin Powellin kanssa pidetyssä kokouksessa.
Tässä Yhdysvaltojen ja Kuuban väliseen kysymykseen liittyvässä tapauksessa tilanne on kuitenkin toinen, sillä kuten jo ensimmäisessä vastauksessani totesin, tämän kysymyksen katsotaan liittyvän Yhdysvaltojen ja Kuuban kahdenvälisiin suhteisiin. Haluan tehdä tämän selväksi myös vastauksissani. 
Martínez Martínez (PSE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan jatkaa samasta aiheesta: en ymmärrä, miten kysymyksen kahdenvälinen luonne voi tarkoittaa sitä, että Euroopan on pysyttävä vaiti ihmisoikeuksien puolustamista koskevasta politiikastaan, joka on kuitenkin se politiikka, jota puheenjohtaja Antonionen mukaan noudatamme.
Sen lisäksi, että tässä tapauksessa vankien oikeudenkäynti on mielestämme ollut täysin mielivaltainen, epäoikeudenmukainen ja oikeusvaltion periaatteen vastainen, vankien vaimoilta on myös evätty oikeus tavata puolisoitaan. Kyse on nyt naisista – heidän omasta tai heidän puolisoidensa kansalaisuudesta riippumatta – joilta evätään kansainvälisessä lainsäädännössä heille myönnetty ihmisoikeus.
Esitin asiaa koskevan kysymyksen viime kuussa, ja kysyn nyt, arvoisa puheenjohtaja Antonione, onko mielestänne tullut aika esittää vastalause, jotta Yhdysvaltojen näiltä naisilta epäämiä oikeuksia kunnioitettaisiin. 
Antonione,
    Vastasin mielestäni tähän kysymykseen jo ensimmäisessä vastauksessani. Voin vain toistaa sen, minkä olen jo sanonut. Gerardo� Hernándezin ja René� Gonzálezin tapauksessa Yhdysvaltojen ja Kuuban on ratkaistava kahdenvälisesti näiden kuubalaisten vankien ja heidän perheidensä kohtelua koskeva kysymys, sillä kansalaisten oikeuksien ja etujen suojelu ulkomailla kuuluu konsulisuhteista tehdyn Wienin yleissopimuksen mukaan asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaan. Kuten olen jo todennut, tämän tapauksen voidaan selvästi katsoa kuuluvan sellaisiin kysymyksiin, joista asianomaisten valtioiden on keskusteltava ja jotka niiden on ratkaistava kahdenvälisesti. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Maahanmuuttopolitiikkaa koskevien suuntaviivojen pitäisi valmistaa vastuullisella ja tehokkaalla tavalla tämän päivän ja huomisen maahanmuuttoon siten, että EU:ssa laaditaan asiaa koskevat toimivat säännöt. Kaikki jäsenvaltiot valmistautuvat parhaillaan maahanmuuttovirtojen hallintaan ja haluavat tehdä yhteistyötä niiden maiden kanssa, joista muuttajat tulevat.
Komission tiedonannossa Maahanmuutto, kotouttaminen ja työllisyys (KOM(2003)0336/lopullinen) esitetään tähän liittyviä ajatuksia, esimerkiksi että hyödynnetään WTO:n palvelukaupan yleissopimuksen tarjoamia mahdollisuuksia neuvotella sitoumuksista, jotka mahdollistavat sellaisten ihmisten tilapäisen EU:hun muuton, jotka tulevat tarjoamaan palveluja. Tämä vastaisi monien kehittyvien maiden odotuksia. Yksi vaihtoehto olisi sisällyttää tilapäinen maahanmuutto osaksi yhteisön työllisyysstrategiaa ja toimintaohjelmia.
Hyviä kokemuksia on myös saatu tilapäisestä kausiluonteisesta maahanmuutosta, joka liittyy yleensä maatalouteen. Tilapäistä maahanmuuttoa hallinnoidaan niin, että kolmansista maista tuleville kausityöntekijöille annetaan tilapäinen maassaololupa ja työmahdollisuudet.
Eikö neuvosto katso, että olisi harkittava mahdollisuutta sisällyttää EU:n maahanmuuttopolitiikkaan tilapäiseen ja kausiluonteiseen työllistämiseen liittyviä vaihtoehtoja ja toteuttaa niitä edistäviä toimia?
Antonione,
     Unioni kannattaa täysin kolmansien maiden kansalaisille annettavaa mahdollisuutta tehdä unionissa tilapäistä tai kausiluonteista työtä.
On todettava, että ehdotuksessaan kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä palkkatyötä tai itsenäistä ammatinharjoittamista varten komissio ehdotti erityistä "työntekijän oleskelulupaa". Neuvosto pani 27.� marraskuuta 2003 merkille, miten paljon tätä ehdotusta koskevassa työssä oli edistytty. 
Izquierdo Rojo (PSE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitän vastauksestanne, vaikka se olikin melko niukka. Haluaisin teidän vastaavan hiukan laajemmin, sillä tärkein huolenaiheeni on, sisällytetäänkö tilapäinen maahanmuutto yhteisön toimintaohjelmiin ja Euroopan unionin työllisyysstrategiaan. Mielestäni totesitte, että niin tehdään, mutta haluaisin teidän vastaavan kysymykseen laajemmin.
Näin ollen lisäkysymykseni on, aikooko neuvosto varmistaa, että tilapäisen maahanmuuton toteutuksessa noudatetaan Euroopan unionin voimassa olevia sosiaalisia ja työllisyyteen liittyviä vaatimuksia, ja tarjotaanko tätä mahdollisuutta yhtäläisin ehdoin myös naisille osana naisten asemaa edistäviä myönteisiä toimia. 
Antonione,
     Vaikka vastaukseni olikin tiivis, se sisältää mielestäni kaiken tarvittavan tiedon antaakseen vastauksen myös parlamentin jäsenen esittämiin lisäkysymyksiin. Painotan kuitenkin pitäväni selvänä, että tilapäisesti maahan muuttavia työntekijöitä koskevan kysymyksen käsittelyyn sitoudutaan. On myös selvää, että neuvoston, komission ja toimivaltaisten viranomaisten on tarkistettava, että näitä kysymyksiä koskevassa lainsäädännössä otetaan huomioon kaikki unionin vahvistamat ja kunnioittamat oikeudet.
Uskon, että aktiivista työllisyyspolitiikkaa tutkitaan erityisesti naisten kannalta meneillään olevassa selvitystyössä. Minulla ei ole syytä uskoa, ettei asiaa olisi otettu käsiteltäväksi. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Vaikka yritin 4.11.2003 esittämälläni kysymyksellä H-0669/03(2) kiinnittää neuvoston huomion ajoissa Albanian kunnallisvaalien aikana 12. lokakuuta vallinneeseen kehnoon tilanteeseen, jotta EU ryhtyisi asianmukaisiin toimiin ja antaisi varoituksia Albanian viranomaisille ja jotta 16. marraskuuta järjestettävissä uusintavaaleissa vältyttäisiin uusilta demokraattisen menettelyn rikkomisilta, neuvosto ei valitettavasti tehnyt mitään kuten käy ilmi sen 19.11.2003 antamasta kirjallisesta vastauksesta. Seurauksena on, että esiintyi uusia väkivaltaisuuksia sekä harjoitettiin ehdokkaiden ja kansalaisten demokraattisia näkemyksiä vääristävää vaalivilppiä.
Edellä mainittujen seikkojen taustaa vasten kysyn jälleen neuvostolta: Mitä toimia se aikoo nyt toteuttaa Albanian EU:n kanssa harjoittaman yhteistyön puitteissa torjuakseen tässä maassa jo toistuvasti esiintyvät ja ilmiselvät ihmisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien loukkaamiset? 
Antonione,
     Neuvosto on selittänyt Albanialle moneen otteeseen, että kunnallisvaalien toteuttaminen laillisesti on osa maan ja Euroopan unionin välistä lähentymisprosessia. Maassa 12.� lokakuuta ja 16.� marraskuuta järjestettyjen vaalien vakava epäonnistuminen erityisesti Imarassa vahingoittaa väistämättä lähentymisprosessin edistymistä. Tässä yhteydessä Albanialle on tehty erittäin selväksi, että rakentavalla poliittisella ilmapiirillä ja kestäviä uudistuksia koskeva politiikka vaikuttavat edelleenkin ratkaisevasti vakautus- ja assosiaatiosopimusta koskevien neuvottelujen ja näin ollen myös Albanian ja EU:n välisen lähentymisprosessin edistymiseen. 
Zacharakis (PPE-DE ).
    Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen vastauksestaan. Olen pannut merkille neuvoston Albanian hallitukselle antamat varoitukset. Luotan myös siihen, että neuvosto valvoo tarkasti niiden ihmisoikeuksien kunnioittamiseen liittyvien ehtojen täyttymistä, jotka ovat välttämättömiä Albanian ja EU:n välisten suhteiden kitkattomalle kehittymiselle. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Voiko neuvosto ilmoittaa, missä vaiheessa ovat kolmansien maiden kanssa käytävät neuvottelut Euroopan unioniin tapahtuvan maahanmuuton valvonnasta? 
Antonione,
     Neuvostolle on erittäin tärkeää, että maahanmuuttoasiat otetaan huomioon unionin suhteissa kolmansiin maihin.
Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto hyväksyi 2.� marraskuuta 2002 tätä asiaa koskevat päätelmät ja nimesi yhdeksän maata, joiden kanssa unioni aloittaa maahanmuuttoa koskevat neuvottelut.
Maahanmuuttoon liittyvistä kysymyksistä on keskusteltu kaikenlaisissa yhteisön ja kolmansien maiden välisissä neuvotteluissa, ja jokaiseen yhteistyö- ja assosiaatiosopimukseen ja kaikenlaisiin muihin äskettäin tehtyihin tai neuvotteluvaiheessa oleviin sopimuksiin sisältyy maahanmuuttoa koskevia lausekkeita.
Neuvosto korosti takaisinoton merkitystä 6. marraskuuta pidetyssä kokouksessa ja kannatti sitä, että neuvotteluvaiheessa olevat sopimukset solmittaisiin pian.
Neuvosto päätti 13.� lokakuuta ja 25.� marraskuuta allekirjoittaa Macaon ja Sri Lankan kanssa takaisinottoa koskevat sopimukset. Macaon takaisinottoa koskeva sopimus allekirjoitettiin 13.� lokakuuta, ja Sri Lankan takaisinottoa koskeva sopimus on tarkoitus allekirjoittaa lähiaikoina. Lisäksi neuvoston olisi tehtävä pian päätös Euroopan yhteisön ja Hong Kongin välisestä takaisinottoa koskevasta sopimuksesta. On todettava myös, että komissio on saanut päätökseen Albanian takaisinottoa koskevaan sopimukseen liittyvät neuvottelut, ja sopimus allekirjoitetaan 18.� joulukuuta� 2003.
Neuvosto on antanut komission tehtäväksi neuvotella takaisinottoa koskevista sopimuksista myös Algerian, Kiinan, Marokon, Pakistanin, Venäjän, Turkin ja Ukrainan kanssa. Näitä kolmansia maita koskevat neuvottelut ovat vielä kesken.
Lopuksi neuvosto kehottaa parlamentin jäsentä tutustumaan 12.� joulukuuta Brysselissä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmiin, joissa vahvistetaan uudelleen, että maahanmuuttovirtojen lähtö- ja kauttakulkumaina olevien kolmansien maiden kanssa on käytävä vuoropuhelua ja kyseisiä maita on tuettava jatkuvasti niiden pyrkimyksissä tyrehdyttää nämä maahanmuuttovirrat. 
Medina Ortega (PSE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin kiittää teitä vielä kerran yksityiskohtaisesta vastauksestanne. Näyttää siltä, että asiaan liittyy ongelmia, sillä tietyistä sopimuksista on neuvoteltu jo kauan, ja vaikuttaa siltä, että nämä neuvottelut ovat päättyneet.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, lisäkysymykseni on, mitä nämä ongelmat ovat? Ovatko ne taloudellisia ongelmia? Toisin sanoen tukeeko Euroopan unioni näitä valtioita riittävästi? Luulen suurimman ongelman liittyvän siihen, että vastaanotettujen maahanmuuttajien asioiden käsittelemistä ja heidän palauttamistaan varten ei ole käytettävissä riittäviä keinoja. Mitä neuvoston mielestä voidaan tehdä – resurssit huomioon ottaen – näistä ongelmista Euroopan unionille aiheutuvan valtavan taakan keventämiseksi ja erityisesti laittomien maahanmuuttajien palauttamisen helpottamiseksi? 
Antonione,
     Yksittäisten maiden kanssa käytävissä neuvotteluissa ilmenneitä ongelmia koskevaan kysymykseen en pysty antamaan yksityiskohtaista enkä yleistä vastausta, sillä todellisuudessa näitä sopimuksia koskeviin neuvotteluihin ei osallistu neuvosto vaan komissio. Sen vuoksi teidän olisi kysyttävä komissiolta, millaisia ongelmia on ilmennyt ja ovatko ne jokaisen maan kohdalla samanlaisia vai erilaisia.
Yleisesti, mitä tulee niihin toimiin, joihin neuvosto voi ryhtyä taloudellisten ja ehkä muidenkin kuin taloudellisten – ongelmien ratkaisemiseksi, olen sitä mieltä, että neuvosto pyrkii jo kaikin tavoin varmistamaan, että yleiseen laittoman maahanmuuton ongelmaan löydetään jonkinlainen ratkaisu. Tähän pyritään ensinnäkin tekemällä takaisinottoa koskevia sopimuksia ja toiseksi antamalla aineellista apua niiden maiden taloudelle ja kansalaisille, joista laittomat muuttovirrat ovat lähtöisin. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Miten neuvosto edistyy tehtävässään sopia yhteisistä kriteereistä, joiden mukaan ensi toukokuusta lähtien esitetään eri puolilta laajentunutta yhteisöä kerätyt rikostilastot? 
Antonione,
     Euroopan unionin strategiaan vuosituhannen alkaessa sisältyvässä suosituksessa 1 todetaan, että järjestäytynyttä rikollisuutta koskevien vuosittaisten selvitysten valmisteluun olisi kuuluttava kiinteänä osana suositusten täytäntöönpanon arviointijärjestely ja aikataulu.
Edellä mainittujen selvitysten laatimisen yhteydessä kyseinen suositus liittyy myös yhteys- ja tukiverkkoon, jonka tärkeimpiä tavoitteita on järjestäytyneeseen rikollisuuteen liittyviä ilmiötä koskevan yhtenäisen EU:n lähestymistavan määrittäminen.
Järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan monialainen työryhmä toteutti Kreikan puheenjohtajakaudella Euroopan unionin strategiaa vuosituhannen alkaessa koskevan väliaika-arvion, jonka neuvosto hyväksyi 3.� lokakuuta� 2003. Väliaika-arviossa komissiota kehotetaan käynnistämään tiiviissä yhteistyössä Europolin kanssa tutkimus järjestäytynyttä rikollisuutta koskevien tilastojen kehityksestä ja hyödyntämään tutkimuksessaan tähän asti tehtyä työtä ja erityisesti järjestäytynyttä rikollisuutta käsittelevää vuotuista tilanneselvitystä ja Eurostatia.
Tutkimusten tulosten perusteella neuvosto voi arvioida mahdollisia aloitteita, joilla pyritään vastaamaan järjestäytynyttä rikollisuutta koskevan tutkimus-, dokumentointi- ja tilastointiverkoston perustamista koskevaan tarpeeseen. On todettava, että tulevat puheenjohtajavaltiot Irlanti ja Alankomaat ovat järjestäneet äskettäin Agis-ohjelman tuella ensimmäisen järjestäytynyttä rikollisuutta käsittelevän eurooppalaisen konferenssin. Tuleva puheenjohtajavaltio Alankomaat aikoo järjestää tämän konferenssin seurantakokouksen marraskuussa� 2004. Näissä kokouksissa on korostettu tarvetta saada yhteisiä ja vertailukelpoisia tietoja. 
Newton Dunn (ELDR ).
    Se oli todellakin täydellinen vastaus, jota minun on tutkittava tarkemmin. Osallistuin Irlannin hallituksen äskettäin järjestämään konferenssiin. Siellä päästiin asiassa eteenpäin, minkä vuoksi esitin tämän kysymyksen. Ellei meillä ole käytettävissä yhteistä järjestäytyneen rikollisuuden määritelmää ja ellemme voi kerätä tilastotietoja kaikkialta Euroopan unionista, miten ihmeessä voimme tietää, miten taistella järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan?
Olen iloinen tapahtuneesta edistyksestä, mutta olen erityisen kiinnostunut tietämään, otetaanko tähän prosessiin mukaan ne kymmenen maata, jotka liittyvät unioniin toukokuussa. Valitettavasti suuri osa meitä koskevasta järjestäytyneestä rikollisuudesta on peräisin Keski- ja Itä-Euroopan maista. 
Hume (PSE ).
   Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, oletteko samaa mieltä siitä, että suurin syy rikollisuuden selvään lisääntymiseen nykymaailmassa on huumeteollisuus, joka saa monessa maassa todella paljon vahinkoa aikaan nuorison keskuudessa, ja että rikollisuutta voitaisiin vähentää tehokkaimmin tuhoamalla huumeteollisuus? Voiko Euroopan unioni näin ollen ryhtyä tarvittaviin toimiin niiden maiden osalta, joissa huumeita tuotetaan teollisesti, ja hävittämään huumeet kokonaan, sillä ne pystyvät tarjoamaan maailmalle ainoastaan täydellistä tuhoa? 
Antonione,
     En pysty sanomaan, onko tämä todellakin se tärkein toiminta-ala, johon järjestäytyneen rikollisuuden kaupankäynti perustuu. On tunnettu tosiasia, että tämä on yksi tärkeimmistä kaupan aloista. En tiedä, onko se tärkein, mutta se on varmasti yksi tärkeimmistä. Olen täysin samaa mieltä siitä, että huumekaupalla on kielteisiä vaikutuksia kaikkiin Euroopan unionin jäsenvaltioihin ja että on ponnisteltava kaikin tavoin tämän vitsauksen poistamiseksi nyky-yhteiskunnasta. Näin ollen voin todeta, että unioni on jo ryhtynyt toimiin ja puuttunut asiaan tuottajamaissa, mutta toimet eivät ole ehkä riittäviä, sillä niiden tulokset eivät ole olleet niin myönteisiä kuin toivoimme.
On pyrittävä tekemään enemmän. Yleensä ei ole helppoa poistaa tiettyjä ongelmia sellaisista maista, joiden oikeusjärjestelmä on hyvin heikko, sikäli kuin sellainen on olemassa. Jäsen Hume, kysymyksessänne esittämä toimintatapa� –� jossa pyritään tutkimaan ongelmaa nimenomaan niissä tuottajamaissa, joista huumekauppa on lähtöisin ja joissa huumeita tuotetaan – on ilman muuta yksi niistä menetelmistä, joita kannatan.
Rübig (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kysymykseni liittyy Brysselin turvallisuustilanteeseen. Tiedämme, että aiheesta laaditut viralliset tilastot eivät aina vastaa todellisuutta, sillä monet kansalaiset eivät enää halua tehdä rikosilmoitusta. Onko tehty jonkinlaisia järjestelyjä tai onko mitenkään mahdollista, että meidän ei tarvitsisi olla riippuvaisia ainoastaan poliisin tilastoista, vaan että saisimme tietoa myös komission tutkimusten perusteella, jotta voisimme muodostaa täsmällisen kuvan todellisesta rikollisuustilanteesta ja erityisesti siitä, miten voimme tulevaisuudessa torjua rikollisuutta tehokkaasti? 
Antonione,
     En voi antaa täsmällistä vastausta tähän lisäkysymykseen. Merkitsen huomautuksennne muistiin, jäsen Rübig. Mielestäni nämä toimintamenetelmät kuuluvat jossakin määrin jäsenvaltioiden omaan toimivaltaan. Merkitsen nämä huomautukset kuitenkin muistiin, ja tutkimme tässäkin tapauksessa, voisiko niitä hyödyntää, ja erityisesti sellaisten keinojen löytämisessä, joilla voitaisiin torjua tällaista rikollisuutta, joka on ilman muuta hyvin vahingollista yhteiskunnallemme.
Puhemies.
   Seuraavana on 
Italian puheenjohtajakaudella ei ole edistynyt uusien virastojen perustaminen tai jo perustettujen virastojen sijainnista päättäminen. Mikä on puheenjohtajamaan kanta elintarviketurvallisuusviraston sijaintipaikan suhteen? 
Antonione,
     Neuvosto muistuttaa parlamentin jäsenelle, että jäsenvaltioiden edustajat päättivät valtion ja hallitusten päämiesten kokouksessa 13.� joulukuuta, että Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto sijoitetaan lopullisesti Parmaan. Samassa yhteydessä vahvistettiin myös yhdeksän muun viraston sijainti. 
Seppänen (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, tämä kysymys oli tehty ennen kuin oli tietoa tämän joulukuun kolmannentoista päivän päätöksistä, ja onnittelen Italiaa siitä, että se onnistui saamaan itselleen tämän elintarvikeviraston. Italiahan oli ainoa maa, joka ei hyväksynyt tämän viraston sijoittamista Helsinkiin pari vuotta sitten pidetyssä huippukokouksessa, mutta nyt te olette sen saaneet ja siitä teille parhaat onnittelut. Onnittelut myös tämän virastopaketin yleisestä läpisaamisesta, koska se vaikuttaa kohtuullisen tasapainoiselta, ja vaikka te saittekin elintarvikeviraston, jouduitte te jakamaan näitä virastoja muillekin. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Vastauksessaan kysymykseeni H-0699/03(3) neuvosto ei ilmoittanut, mihin osoitteeseen Azorien maanviljelijöiden, joille oli määrätty sakkoja tuotannon ylittämisestä, on lähetettävä asianomaiset sakkolaskut, jotka neuvosto vahvistaa mitätöineensä. Sen sijaan vastauksessa viitattiin kesäkuussa tehtyyn neuvoston päätökseen, joka koski Azorien erityismaitokiintiön vähentämistä 23 000 tonnilla eikä sen lisäämistä 50 000 tonnilla.
Eikö neuvosto katso, että sen menettely on vastoin oikeusvaltiossa noudatettavia totuuden ja kansalaisten kunnioittamisen periaatteita? 
Antonione,
    YMP:n uudistamista koskevan poliittisen sopimuksen yhteydessä maatalous- ja kalastusasiainneuvosto päätti Luxemburgissa viime kesäkuussa pitämässään kokouksessa jatkaa tiettyjä toimenpiteitä koskevaa vapautusta soveltamalla maitokiintiöjärjestelmää myös markkinointivuoteen 2004/2005. Tässä yhteydessä Azorien maitokiintiötä lisättiin 50� 000 tonnilla markkinointivuodesta� 2005/2006 alkaen.
Brysselissä 16. ja 17.� joulukuuta� 2003 pitämässään kokouksessa Eurooppa-neuvosto kehotti Euroopan unionin neuvostoa tarkastelemaan komission ehdotusta mahdollisimman pian. Kuten puheenjohtajavaltio totesi jo parlamentin jäsenen kysymykseen H-699/03 marraskuussa 2003 antamassaan vastauksessa, neuvosto toivoo, että saatuaan Euroopan parlamentin lausunnon se voi joulukuun 2003 kokouksessaan hyväksyä komission ehdottaman asetuksen Azorien maitoalan kiintiöjärjestelmää koskevia tiettyjä säännöksiä koskevan vapautuksen laajentamisesta markkinointivuodesta� 2004/2005 alkaen. Tällä tavoin helpotetaan tämän syrjäisen alueen maitoalan sopeutumista neuvoston myöntämään lisäkiintiöön. Neuvosto kehottaa parlamentin jäsentä pyytämään komissiolta niitä tietoja, joita hän halusi neuvoston antavan vastauksessaan.
Casaca (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen antamastaan selvennyksestä. Minäkin voin tarkentaa neuvoston puheenjohtajalle, että Euroopan parlamentin asiaa koskeva lausunto hyväksyttiin tänään täällä istuntosalissa ja että neuvosto voi näin ollen tehdä päätöksen. Haluan kuitenkin painottaa, että tällä päätöksellä Azorien maitokiintiöön ei lisätä yhtäkään maitolitraa eikä sillä myöskään myönnetä yhdellekään tuottajalle vapautuksia sakoista. Tämä on tehtävä selväksi, eikä Azorien talouden ja maatalouden kannalta näin ratkaisevaa asiaa saa yrittää hämärtää. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan kysyä teiltä kuitenkin, aiotteko kannattaa joulukuussa tehtävässä päätöksessä sitä periaatetta, että aluekohtaisen kiintiön mukautuksessa otetaan huomioon Azorien omavaraisuus maito- ja meijerituotteiden osalta, kuten joulukuussa� 2000 pidetyssä Nizzan neuvostossa päätettiin. Tätä perusperiaatetta noudattaen voidaan nimittäin toteuttaa tulevaisuudessa kipeästi kaivattu alueellisen kiintiön mukauttaminen. 
Antonione,
     Pahoittelen, että en voi vastata lisäkysymykseenne. Tutkimme asiaa ja annamme sitten yksityiskohtaisen vastauksen. Tällä hetkellä en kuitenkaan pysty vastaamaan kysymykseen. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Vaikka Georgia on Euroopan neuvoston jäsen, se ei saanut samettivallankumouksensa läpiviemiseen EU:n ja sen jäsenvaltioiden tukea, vaan joutui luottamaan vain omiin voimiinsa ja Yhdysvaltain tukeen. EU ei voi enää jatkossa pitää koko Kaukasiaa eikä varsinkaan Georgiaa eräänlaisena Neuvostoliiton jäänteenä, vaan sen pitää ottaa pikaisesti oppia viimeaikaisista tapahtumista ja tunnustaa Georgian kansan osoittama äärimmäinen kypsyys sekä tämän kansan oikeus päästä nopeasti EU:n jäseneksi. Kuten väliaikainen presidentti Burdzhanadze on korostanut, tulevat kuukaudet ovat ratkaisevia Georgian uuden suunnan vahvistamisessa, ja ilman kansainvälisen yhteisön taloudellista apua Georgia ei pysty hyödyntämään täysipainoisesti uutta tilannetta.
Onko neuvosto tietoinen, että Georgian merkittävä samettivallankumous on toteutunut ilman EU:n tukea tälle nimensä arvoiselle tapahtumalle? Aikooko neuvosto tarttua uuden tilanteen tarjoamaan tilaisuuteen Georgian sitomiseksi EU:hun ehdottamalla sen ottamista hakijamaiden listalle? Aikooko neuvosto antaa Georgialle erityistä taloudellista apua, jotta maa voisi järjestää seuraavat presidentin- ja parlamenttivaalit mahdollisimman suotuisissa oloissa? 
Antonione,
     Euroopan unioni suhtautui 24.� marraskuuta� 2003 antamassaan julkilausumassa myönteisesti siihen, että äskettäinen Georgian kriisi päättyi rauhanomaiseen ratkaisuun, ja vahvisti odottavansa kovasti sitä, että pääsee työskentelemään maan uusien poliittisten johtajien kanssa.
Tällä välin väliaikainen presidentti Burdzhanadze kävi tapaamassa korkeata edustajaa Solanaa ja komission puheenjohtajaa Prodia. Tuolloin hänelle vakuutettiin, että Euroopan unioni tukisi Georgiaa kaikin tavoin tulevissa vaaleissa.
Kuten yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto totesi 8. joulukuuta 2003, EU:n suhteet Georgiaan samoin kuin Armeniaan ja Azerbaidžaniin perustuvat pitkäaikaiseen kumppanuutta ja yhteistyötä koskevaan sitoumukseen. EU haluaa auttaa Georgiaa ja muita Etelä-Kaukasuksen maita lujittamaan suhteitaan Euroopan unioniin.
Lopuksi voin vahvistaa, että EU on tarjonnut Georgialle 2� miljoonaa euroa taloudellista eritysavustusta tulevien vaalien järjestämistä varten. Komissio on myös jouduttanut 5� miljoonan euron avustuksen maksamista elintarviketurvaohjelmasta. Myös tietyt jäsenvaltiot ovat vahvistaneet antavansa apua Georgialle. 
Dupuis (NI ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän neuvoston puheenjohtajaa, mutta huomasin myös, että ministeri vältti huolellisesti vastaamista Georgian mahdollista unioniin liittymistä koskevaan kysymykseen.
Puheenjohtaja Antonione, onko kyse ideologiasta vai oletteko sitä mieltä, että EU:n luonne muuttuisi perusteellisesti, jos siinä olisi 32� jäsenvaltion sijasta 35� jäsenvaltiota? Haluaisin ymmärtää tämän. Euroopan neuvoston jäsenenä Georgialla on oikeus liittyä EU:hun samoin kuin Balkanin mailla, joiden oikeus tehdä näin on äskettäin tunnustettu. En ymmärrä, miksi sivuutatte sellaisen asian, joka on mielestäni Georgialle kuuluva oikeus?
Antonione,
     En halua vältellä kysymystä, mutta koska Georgia ei ole vielä edes esittänyt pyyntöä, on vaikea antaa vastausta sellaiselle maalle, joka ei ole vielä edes ilmoittanut olevansa halukas, kiinnostunut tai valmis liittymään unioniin.
Joka tapauksessa ennen kuin Georgian jäsenyyttä voidaan harkita – ja sama koskee myös muita maita, jotka haluavat aloittaa lähentymisprosessin Euroopan unionin kanssa – on täysin selvää, että maan on täytettävä tietyt ehdot ja että maassa on tapahduttava edistystä. Silloin voimme harkita lähentymisprosessin aloittamista, vaikka se ei tapahtuisikaan aivan lähitulevaisuudessa.
Jäsen Dupuis, minun on myös kerrottava teille rehellisesti, että Euroopan neuvoston elimissä ei ole koskaan tehty sellaista päätöstä, että Euroopan unionin rajat olisi voitava määrittää tässä ja nyt. Sen vuoksi meidän olisi käytävä tämä keskustelu kahden kesken tai ehkä se olisi käytävä sellaisten henkilöiden kesken, joita tämä kysymys kiinnostaa joko yleisesti tai aatteellisesta tai poliittisesta näkökulmasta. Tämän vuoksi keskustelun aihe ei ole riittävän konkreettinen, jotta sillä voisi olla todellista painoarvoa. En voi vastata muuten kysymykseenne.
Puhemies.
   Seuraavana on 
Puheenjohtajavaltio Italia ei ole vielä vastannut tätä asiaa koskeviin kirjallisiin kysymyksiini, jotka esitin tämän vuoden heinäkuussa, minkä vuoksi esitän ne uudelleen suullisesti.
Voiko neuvosto kertoa, mitkä ovat ne EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan kolmannessa kappaleessa mainitut "poikkeukselliset olosuhteet", joilla perustellaan neuvoston päätöstä Italian valtion myöntämistä tuista maan maidontuottajille?
Jos samat "poikkeukselliset olosuhteet" vallitsevat muissakin jäsenvaltioissa tai uusissa jäsenvaltioissa, aikooko neuvosto hyväksyä vastaavat valtiontuet?
Neuvosto päätti hyväksyä Italian valtion myöntämät tuet maan maidontuottajille. Voiko neuvosto kertoa, onko tämä päätös kaikkien Euroopan kansalaisten – siis myös maidontuottajien – yhtäläistä kohtelua koskevan EY:n perustussopimuksen 12 artiklan mukainen? 
Antonione,
    Heinäkuussa� 2003 tekemässään päätöksessä neuvosto tarkasteli sen tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille, jota Italian tasavalta aikoo myöntää maidontuottajilleen maksamalla ennakkoon yhteisölle sen määrän, jonka tuottajat ovat yhteisölle velkaa markkinointivuosia 1995/1996–2001/2002 koskevan maitotuotteiden lisämaksun perusteella. Neuvosto katsoi, että poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi on perusteltua katsoa, että kyseinen tuki on EY:n perustamissopimuksen 87� artiklasta poiketen yhteismarkkinoille soveltuvaa. Nämä poikkeukselliset olosuhteet kuvataan yksityiskohtaisesti neuvoston päätöksessä.
Neuvosto katsoi, että päätös noudattaa yhtäläisyyden periaatetta, sillä muiden yhteisön jäsenvaltioiden maidontuottajat eivät ole joutuneet vastaaviin olosuhteisiin kuin Italian maidontuottajat. Näin ollen neuvosto ja komissio painottivat neuvoston pöytäkirjaan lisätyssä yhteisessä julkilausumassaan, että päätös on perusteltu Italian erityistilanteen vuoksi ja että Italia pyrki ratkaisemaan lopullisesti ne ongelmat, jotka liittyvät lisämaksun soveltamiseen Italiassa.
Tämän seurauksena kumpikin toimielin on painottanut, ettei tätä päätöstä voida pitää ennakkotapauksena minkään lisämaksun soveltamiseen liittyvän ongelman ratkaisulle Italiassa eikä muissa jäsenvaltioissa. 
Andreasen (ELDR ),
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää neuvoston puheenjohtajaa hänen antamistaan vastauksista. Esittäisin vielä yhden kysymyksen.
Kun neuvoston puheenjohtaja puhuu poikkeuksellisista olosuhteista Italiassa ja siitä, että tästä ei saisi tehdä ennakkotapausta, kysyn, onko Italia nyt soveltanut yhteisiä sääntöjä, jotta vastedes myös Italian maidontuottajat maksavat lisämaksun ylittäessään maidontuotannon viitemäärän. 
Antonione,
     Kyllä, uskon todellakin niin. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Viime aikojen tapahtumat Georgiassa ovat jälleen tuoneet voimakkaasti esiin Kaukasuksen maiden ja laajemmin koko tuon alueen ongelmat.
Mitä politiikkaa Euroopan neuvosto harjoittaa tällä alueella? Mihin toimiin neuvosto on ryhtynyt solmiakseen vastaavanlaisen demokratisointia, yhteistyötä ja alueen kehitystä koskevan vakautussopimuksen kuin Kaakkois-Euroopan kanssa on tehty? Mitä aloitteita neuvosto aikoo tehdä Mustanmeren taloudellisen yhteistyön järjestön (BSEC/PABSEC) – alueellisen järjestön, jossa ovat mukana kaikki alueen maat (EU:n jäsenet ja ehdokasvaltiot sekä sen ulkopuoliset valtiot) ja jota voidaan hyödyntää alueen laajempien ongelmien torjumisessa – kanssa harjoitettavan yhteistyön suhteen? Ottaako neuvosto huomioon mahdollisuuden, että pitkällä aikavälillä Armenia, Georgia ja Azerbaidžan voivat liittyä EU:hun, onhan alueella pitkälle historiaan ulottuvat kulttuuriset ja taloudelliset siteet Eurooppaan? 
Antonione,
     Euroopan unioni on tehnyt kaiken voitavansa lujittaakseen Etelä-Kaukasusta koskevaa politiikkaansa sen jälkeen, kun neuvosto ilmoitti vuonna� 2001 unionin haluavan toimia aktiivisemmin tällä alueella. Selvin ja konkreettisin merkki tästä lähestymistavasta oli suurlähettiläs Talvitien nimeäminen heinäkuussa� 2003 Euroopan unionin erityisedustajaksi Etelä-Kaukasiaan. Hänen erityistehtävänään on avustaa neuvostoa kokonaisvaltaisen politiikan kehittämisessä.
Neuvosto vahvisti Euroopan unionin erityisedustajan nimeämisestä Etelä-Kaukasiaan annetussa yhteisessä toiminnassa Euroopan unionin Etelä-Kaukasusta koskevan politiikan tavoitteet, jotka on nyt julkistettu. Nämä tavoitteet ovat seuraavat: a)� autetaan Armeniaa, Azerbaidžania ja Georgiaa toteuttamaan poliittisia ja talousuudistuksia erityisesti oikeusvaltion, demokratisoinnin, ihmisoikeuksien, hyvän hallintotavan kehityksen ja köyhyyden vähentämisen aloilla; b)� noudatetaan olemassa olevia järjestelmiä, estetään konfliktien syntymistä alueella, tuetaan konfliktien ratkaisemista sekä valmistellaan rauhaan palaamista erityisesti edistämällä pakolaisten ja kotimaassaan siirtymään joutuneiden henkilöiden paluuta; c)� ylläpidetään rakentavia suhteita naapurimaiden tärkeimpiin kansallisen tason toimijoihin; d)� kannustetaan ja tuetaan alueen valtioiden, erityisesti Etelä-Kaukasian valtioiden välistä lisääntyvää yhteistyötä erityisesti talous-, energia- ja liikennekysymyksissä; e)� lisätään Euroopan unionin tehokkuutta ja näkyvyyttä alueella.
Unioni on jo yli kymmenen vuoden ajan edistänyt aktiivisesti demokratisoitumista, kehitystä ja yhteistyötä Etelä-Kaukasuksen alueella. Komissio ja jäsenvaltiot ovat antaneet huomattavaa taloudellista tukea Armenialle, Azerbaidžanille ja Georgialle sen jälkeen kun ne itsenäistyivät vuonna� 1991. Vuonna 1999 unioni teki kumppanuus- ja assosiaatiosopimuksen kaikkien näiden kolmen maan kanssa, ja tuki myös aktiivisesti niiden liittymistä Eurooppa-neuvostoon.
Euroopan unioni kannattaa Mustanmeren taloudellisen yhteistyön järjestön (BSEC) toimia taloudellisen yhteistyön edistämiseksi aluetasolla, sillä ne lisäävät alueen vakautta, turvallisuutta ja vaurautta. Euroopan unioni suhtautuu myönteisesti mahdollisuuteen tehostaa nykyistä yhteistyötään Mustanmeren taloudellisen yhteistyön järjestön kanssa alueen kehittämiseksi. Kuten yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto totesi 8.� joulukuuta 2003, EU:n suhteet Georgiaan samoin kuin Armeniaan ja Azerbaidžaniin perustuvat pitkäaikaiseen kumppanuutta ja yhteistyötä koskevaan sitoumukseen. EU haluaa auttaa Georgiaa ja muita Etelä-Kaukasuksen maita lujittamaan suhteitaan Euroopan unioniin. 
Souladakis (PSE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ensinnäkin kiitän teitä antamastanne vastauksesta. Haluaisin kuitenkin tietyistä asioista tarkempia tietoja, sillä kolme vuotta sitten tässä istuntosalissa todettiin, että Euroopan unioni aikoo tehdä kyseisen alueen kanssa vastaavanlaisen vakaussopimuksen kuin Balkanin alueen kanssa. Toistaiseksi mitään ei ole tehty. Parlamentissa on toistuvasti otettu esille se seikka, että vaikka tuemme alueellista yhteistyötä – ja Mustanmeren alueella on kuitenkin jopa pankki, käynnissä oleva hallitusten- ja parlamenttienvälinen prosessi sekä sihteeristö – voisi EU:n ja alueen välisten suhteiden perusteella kuitenkin päätellä, että kyse on kaukaisesta Kaukoidän maasta.
Koska tällä alueella on Euroopan unionille erittäin suuri merkitys ja koska monet Armenian, Moldovan, Georgian ja Ukrainan kaltaiset maat ovat kysyneet mahdollisuuksia liittyä Euroopan unioniin, vastaus ei ainakaan vielä vastannut alueen poliittisia tarpeita. Odotan sen vuoksi tarkennusta. 
Puhemies.
   Esitämme nyt puheenjohtaja Antonionelle iltapäivän ja Italian puheenjohtajakauden viimeisen kysymyksen.
Seuraavana on 
Miten neuvosto on edistynyt asiassa, joka koskee asetuksen antamista tiettyjen sellaisten laitteiden ja tuotteiden kaupasta, joita voi käyttää kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoon, kidutukseen ja muuhun julmaan, epäinhimilliseen tai halventavaan kohteluun tai rangaistukseen (KOM(2002)0770/lop.)?
Milloin puheenjohtajavaltio odottaa neuvoston voivan hyväksyä kyseisen toimen?
Antonione,
     Neuvoston valmistelevat elimet ovat tarkastelleet useaan otteeseen neuvoston ehdotusta tiettyjen sellaisten laitteiden ja tuotteiden kaupasta, joita voi käyttää kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoon, kidutukseen ja muuhun julmaan, epäinhimilliseen tai halventavaan kohteluun tai rangaistukseen.
Tämän työn perusteella sovittiin, että komissio esittää muutetun ehdotuksen, jossa otetaan huomioon valtuuskuntien esittämät huomautukset. Neuvosto ei ole vielä vastaanottanut tätä muutettua ehdotusta. Heti kun se toimitetaan neuvostolle, tämä tekee parhaansa varmistaakseen, että ehdotus hyväksytään pikaisesti. 
De Rossa (PSE ).
    Haluan kysyä neuvoston puheenjohtajalta, milloin neuvosto pyysi komissiota esittämään muutetun ehdotuksen. Voisiko hän myös tarkentaa, millaiset tuotteet aiotaan sisällyttää neuvoston pyytämän muutetun asetuksen soveltamisalaan?
Tuntuu merkilliseltä, että asiamiehet voivat edelleenkin viedä Euroopan unionista kidutuskäyttöön tarkoitettuja tuotteita sellaisiin maihin, joihin tämä vienti on luvallista. Koska näitä tuotteita viedään Euroopan unionista, niissä on todellakin EU:n logo. 
Antonione,
    En pysty antamaan yksityiskohtaista vastausta. Jäsen de Rossa, tutkimme asiaa ja vastaamme kirjallisesti esille tuomiinne kysymyksiin, jotka liittyvät siihen päivämäärään, jolloin neuvosto pyysi komissiota esittämään muutetun ehdotuksen, ja erityisesti niiden tuotteiden määrittämiseen, joita tämä pyyntö koskee. 
De Rossa (PSE ).
    Neuvoston puheenjohtaja taisi ymmärtää kysymykseni väärin. Yksi kysymyksistäni oli, milloin neuvosto pyysi komissiota esittämään muutetun ehdotuksen eikä milloin komissio aikoo vastata tähän pyyntöön. 
Antonione,
     Ymmärsin kysymyksenne täysin. Jäsen de� Rossa, en pysty tällä hetkellä antamaan teille tarkkaa päivämäärää, koska en tuonut kyseisiä asiakirjoja mukanani, enkä voi vain mainita summittaisesti jotain päivämäärää. Tiedän toki joitakin asioita, mutta en todellakaan voi tietää kaikkea. Koska en halua antaa teille summittaista päivämäärää, ehdotan, että tarkistan asian, sillä en tuonut mukanani niitä asiakirjoja, joista löytäisin täsmällisen vastauksen kysymykseen, milloin neuvosto pyysi komissiota esittämään muutetun ehdotuksen. Kuten juuri sanoin, tämä koskee myös kaikkien välineiden ja tuotteiden yksityiskohtaista määrittämistä. En tiedä, miten ne voidaan määrittää, sillä tällaisissa kysymyksissä tunteet menevät aineellisten näkökohtien edelle. Näin ollen tiedämme myöhemmin enemmän näiden välineiden yksityiskohdista. 
Souladakis (PSE ).
    Arvoisa puhemies, en nyt noudata täysin työjärjestystä, sillä minulla ei ole lisäkysymystä. Oletan vain, että koska kreikan kieli on vaikeaa, neuvoston puheenjohtaja ei ymmärtänyt edellisen kysymykseni tulkkausta. Ymmärrän häntä, sillä jotkin kielet ovat vaikeita ymmärtää, ja sen vuoksi pidätän itselläni oikeuden esittää lisäkysymykseni uudelleen seuraavassa täysistunnossa. 
Puhemies.
   Jäsen Souladakis, työjärjestyksen mukaan teillä on oikeus esittää Kaukasuksen maita koskeva kysymyksenne uudelleen.
Kuten totesin, tämä oli työjärjestyksen mukaan viimeinen kysymys.
Koska kyselytuntia varten varattu aika on päättynyt, kysymyksiin nro� 19–24 vastataan kirjallisesti.(4)
Kiitän kaikkia puheenvuoron käyttäneitä parlamentin jäseniä ja erityisesti neuvoston puheenjohtajaa, ja toivotan teille hyvää joulua. Toivon myös, että vaikka ette enää jatkakaan työskentelyä Euroopan unionin puolesta neuvoston puheenjohtajana, jatkatte sitä kuitenkin Italian hallituksessa.

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu kolmesta ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn.
- A5-0425/2003, ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta (10949/2/2003 – C5-0463/2003 – 2001/0252(COD)) (esittelijä: Müller)
- A5-0446/2003, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä (10950/3/2003 – C5-0464/2003 – 2001/0253(COD)) (esittelijä: Grossetête)
- A5-0444/2003, eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä (10950/3/2003 – C5-0464/2003 – 2001/0253(COD)) (esittelijä: Grossetête) 
Müller (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, keskustelemme tänä iltana lääkkeitä koskevan Euroopan unionin lainsäädännön tarkistamisesta ja sen vaikutuksista potilaisiin ja lääketeollisuuteen. Tässä yhteydessä on tärkeää todeta, että lääkkeiden valmistamista ja tietyn lääkkeen vaikutuksia koskeva tieto ei ole yleistä tietoa. Monimutkaisten tieteellisten vuorovaikutusten ja valmistusprosessien vuoksi vain harvat eurooppalaiset potilaat pystyvät arvioimaan tietyn lääkehoidon mahdollisuuksia, riskejä ja onnistumismahdollisuuksia. Tämän vuoksi tarvitsemme viraston, joka arvioi potilaan puolesta lääkkeiden turvallisuutta, tehokkuutta ja laatua.
Arvioinnissa on noudatettava korkeita tieteellisiä vaatimuksia niin potilaiden kuin myös lääkkeiden valmistajien eduksi. Loppujen lopuksi lääkkeen vakavista haittavaikutuksista syntyvät mahdolliset ongelmat saattavat aiheuttaa valmistajille maineen menetyksen ja ne saattavat joutua maksamaan seuraamusmaksuja, kun taas potilaat saattavat joutua taistelemaan fyysisten vaikutusten kanssa.
Tämän vuoksilääkkeitä koskevia lupamenettelyjä koskevan lainsäädännön, joka on tämänpäiväisen keskustelumme aiheena, on sekä taattava lääkkeiden turvallisuus että luotava yleiset edellytykset, joilla mahdollistetaan ja tuetaan lääkeyritysten tutkimustoimintaa ja edistetään näin niiden kilpailukykyä. Näin sekä tuetaan kyseisiä yrityksiä että turvataan työpaikkoja, ja mikä tärkeintä, potilaat hyötyvät tutkimustuloksista sekä uusista ja tehokkaista lääkkeistä.
Nähdäkseni olemme tällä lainsäädännöllä onnistuneet ratkaisemaan korkeatasoisen terveydensuojelun sekä lääketeollisuuden toivomien parempien tutkimusedellytysten ja kilpailukyvyn välisen ongelman. Tämä ei ollut helppo tehtävä globaalissa taloudessa, sillä Euroopan, Aasian ja Yhdysvaltojen lainsäädännöt poikkeavat toisistaan, ja Euroopan unionin laajentuminen lähestyy. Nyt neuvoston kanssa saavutettu yleinen kompromissiratkaisu tarjoaa mahdollisuuden saattaa päätökseen lääkkeitä koskeva lainsäädännön uudistus toisessa käsittelyssä.
Kompromissi on hyvä, sillä siinä otetaan yleisesti huomioon lainsäädäntöä, lääketurvatoimintaa, keskitetyn luvanantomenettelyn ulottuvuutta, suojelua ja viraston hallintoneuvoston kokoonpanoa koskevat parlamentin kannat. Katson, että kompromissi muokkaa lainsäädäntöä siten, että siinä otetaan huomioon sekä tieteellinen edistyminen että taloudellinen kehitys, ja juuri potilaat hyötyvät tästä.
Haluan esittää lyhyitä huomioita keskeisistä seikoista. Erityisen tärkeä näkökohta lääkkeitä koskevan lainsäädännön tarkistamisessa on lääketurvatoiminnan parantaminen. Parlamentti sai läpi vaatimuksensa korkeasta turvallisuustasosta luvanantomenettelyssä sekä tehokkaasta valvonta- ja seurantajärjestelmästä. Euroopan lääkearviointiviraston tietokannan perustamisen myötä virastolla on tulevaisuudessa merkittävä asema tehokkaassa lääketurvatoimintajärjestelmässä. Tämä on erittäin tärkeää, sillä hyvin toimiva lääketurvatoimintajärjestelmä on olennainen potilaiden hyvinvoinnin kannalta. Vaikka kompromissiratkaisulla ei perustetakaan kaikkia uusia vaikuttavia aineita koskevaa pakollista keskitettyä luvanantomenettelyä – tämä oli ehdotus, jota parlamentti kannatti ensimmäisessä käsittelyssä – käyttötarkoitusten luettelo on kuitenkin laajennettu kattamaan myös harvinaislääkkeet ja sitä laajennetaan uudelleen neljän vuoden kuluttua kattamaan myös autoimmuunisairauksien ja virustautien hoidon käyttötarkoitukset. Keskitetty luvanantomenettely koskee näin ollen tulevaisuudessa monia uusia vaikuttavia aineita.
Lontoossa toimiva Euroopan lääkeainevirasto takaa tämän lainsäädännön mukaisten rakenteiden ja työmenetelmien avulla, että tieteellisiä voimavaroja koordinoidaan tehokkaasti, mikä takaa arviointien korkean tason. Euroopan lääkeaineviraston keskitetyllä luvanantomenettelyllä varmistetaan, että innovatiiviset ja tehokkaat lääkevalmisteet ovat pikaisesti kaikkien eurooppalaisten potilaiden saatavilla.
Toinen ristiriitainen aihe olivat tietosuojasäännöt. Nykyisessä kompromississa hyväksytty kahdeksan plus kahden plus yhden vuoden suoja-aika sekä keskitetyssä että hajautetussa menettelyssä takaa ensinnäkin sen, että tutkimusta kannustetaan, ja toiseksi sen, että hyväksi havaittujen vaikuttavien aineiden edelleen kehittämisestä palkitaan. Yhdenmukainen Euroopan laajuinen sääntely suojelee tutkimukseen sitoutuneiden valmistajien taloudellisia etuja sekä geneeristen lääkkeiden valmistajien etuja ja – toisin kuin komission alun perin ehdottama ajanjakso – pienentää kansallisten terveydenhuoltojärjestelmien taakkaa.
Neuvoston kanssa aikaan saadussa yleisessä kompromississa lainsäädännön etusijalle asetetaan potilaiden tarpeet, edistetään tutkimusta ja innovaatioita sekä turvataan Euroopan teollisuuden kilpailukyky. Tämän vuoksi pyydän teitä, hyvät kollegat, tukemaan neuvoston kompromissia. Kuten aina, kun on kyse kompromissista, kaikkia ehdotuksiamme ei ole hyväksytty. Uskon meidän kuitenkin löytäneen ratkaisun jopa kiistanalaisissa homeopaattisissa lääkkeissä. Vastavuoroisen tunnustamismenettelyn kautta jokaisen eurooppalaisen potilaan on mahdollista saada näitä lääkkeitä. Nähdäkseni pääsimme hyväksyttävään tulokseen myös WTO:n osalta, vaikkakaan näistä asioista ei säädetä tässä lainsäädännössä. Komissio on vakuuttanut laativansa tästä aiheesta ehdotuksen tulevana vuonna.
Uskon näin ollen, että lopputulos on yleisesti ottaen hyvä ja että kompromissia kannattaa tukea. En usko, että sovittelumenettelyn käynnistäminen neuvoston kanssa johtaisi parempaan tulokseen varsinkaan siksi, ettei sillä ratkaistaisi mainitsemiani kahta seikkaa. Huominen äänestys – ja kehotan kollegoja tukemaan siinä kompromissia – antaa meille mahdollisuuden antaa lääkkeitä koskevaa kestävää lainsäädäntöä. Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää esittelijä� Grossetêtea, sihteeristöä, neuvostoa ja komissiota yhteistyöstä. 
Grossetête (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tarkastelemme tänä iltana ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevan lainsäädännön tarkistamiseksi laadittua pakettia. Lainsäädännön tarkistamiseksi on tehty yli kahden vuoden ajan yhteistyötä ja tutkimuksia sekä esitetty kysymyksiä ja käyty neuvotteluja. Toivon kahden vuoden työn huomenna päättyvän myönteiseen äänestystulokseen.
Haluan vilpittömästi kiittää kollegojani Euroopan parlamentissa, kaikkia ryhmiä, joiden kanssa minulla on ollut lukuisia tapaamisia, ja erityisesti kollegaani Mülleriä. Kiitän häntä tehokkaasta yhteistyöstä. Olen kuunnellut kollegojeni pyyntöjä. Olen puolustanut heidän näkemyksiään neuvostossa. Olen ottanut heidät mukaan kaikkeen työhöni, jotta huominen tulos olisi kaikille mieleen.
Haluan kiittää myös Euroopan komissiota sekä erityisesti komission jäsentä Liikasta ja hänen loistavaa ryhmäänsä, joiden paneutuminen asiaan on ollut silmin nähtävää. Arvostan yhteistyömme laatua. Haluan kiittää myös neuvostoa rakentavasta lähestymistavasta, jota se osoitti näissä asioissa, jotta toisessa käsittelyssä päästäisiin sopimukseen. Kiitokseni ovat kuitenkin turhia, jollei jokainen parlamentin jäsen osoita huomenna vastuullisuuttaan ja hyväksy neuvoteltua kompromissia, vaan äänestää muiden tarkistusten puolesta, jotka nähdäkseni heijastavat pikemminkin yksilöllisiä etuja kuin yhteistä etua.
Tämä on siis kompromissi, eikä kompromissi koskaan tyydytä kaikkia. Olemme kuitenkin edistyneet valtavasti kansanterveyden ja eläinten terveyden alalla! Tasapainotavoite, joka aluksi vaikutti kovin kaukaiselta tavoitteelta, on saavutettu. Jotkut yrittivät saada kumppaneita kääntymään toisiaan vastaan ja erityisesti muodostaa vastakkainasetteluja terveydenhuoltojärjestelmän ja innovaatioiden välille. Analyysi osoitti kuitenkin, etteivät geneeriset lääkkeet ja lääkelaboratorioiden innovaatiot ole keskenään ristiriidassa. Kyse ei ole kilpailevista vaan toisiaan täydentävistä tuotteista. Geneerisiä lääkkeitä ei kehitetä ilman innovaatioita ja innovaatioihin kannustaa juuri geneeristen lääkkeiden saatavuus. 
Potilaan terveyden suojeleminen tarkoittaa, että pystytään torjumaan uusien sairauksien kehittymistä, vastustamaan vanhoja vitsauksia tai parantamaan sairauksia entistä tehokkaammin. Potilaan terveyden suojeleminen merkitsee myös tehokkaiden keinojen tarjoamista tieteelliselle tutkimukselle, jotta löydettäisiin joko uusia molekyylejä tai jo olemassa olevan lääkkeen uusi terapeuttinen käyttötapa. Innovaatiot eivät ole ilmaisia. Meidän ei pidä unohtaa, että terveytemme suojeleminen edellyttää merkittäviä taloudellisia investointeja. Tietosuoja on näin ollen olennainen edellytys, jotta ylpeytemme aiheena oleva lääketieteellinen edistys voidaan taata. Kompromissimme tulos on "8 + 2 + 1", ja toivon, että se hyväksytään huomisessa täysistunnossa.
Tutkimus ja kehittäminen ovat terveyden suojelun perusta, eikä suojelu olisi täydellistä ilman geneeristen lääkkeiden saatavuutta. Geneeriset lääkkeet ovat hyvin tärkeitä eurooppalaisille terveydenhuoltojärjestelmille ja potilaille. Olen tämän vuoksi tyytyväinen direktiivien lähestymistapaan. Niissä käytetään ensimmäistä kertaa termiä "geneeriset lääkkeet". Niissä ehdotetaan myös Bolar-järjestelmän käyttämistä Euroopan unionissa, ja olemme tarkistuksillamme jopa parantaneet kyseistä järjestelmää. Järjestelmän ansiosta kaikki geneeriset lääkkeet ovat entistä nopeammin saatavilla. Kollegani ja neuvosto ovat myös hyväksyneet ehdotukseni Euroopan geneerisistä lääkkeistä, jolla torjutaan näiden tuotteiden kehityksen esteitä erityisesti ehdokasvaltioissa.
Lääkelainsäädännön tarkistamisen tavoitteena ei ole pelkästään geneeristen lääkkeiden ja innovaatioiden välisen optimaalisen tasapainon löytäminen. On tarkasteltu myös muita aivan yhtä merkittäviä näkökohtia. Tarkoitan nyt erityisesti geneerisen lääkkeen ja samanlaisen biologisen lääkkeen määritelmiä. Näistä aiheista on käyty tiukkoja keskusteluja. Itse olen aina kannattanut tuotteen turvallisuuteen perustuvaa lähestymistapaa. Liian laajoista määritelmistä olisi haittaa valmistajille ja potilaille. Olemme löytäneet tässäkin asiassa tyydyttävän tasapainon, kuten rajatuotteissakin. Tiedän, että tämä aihe herättää edelleen kysymyksiä. Rajatuotteiksi kutsuttuja tuotteita koskevan lausekkeen pelkkä poistaminen ei olisi ratkaissut mitään, vaan sen seurauksena jokaisen lääketeollisuuden valmistajan olisi pitänyt hakea asiaan selvennystä tuomioistuimista, he olisivat joutuneet hankkimaan tätä varten asianajajia ja he olisivat joutuneet odottamaan kuukausia tuomion antamista.. Myöskään luettelon laatiminen poikkeuksista ei vaikuttanut hyvältä ratkaisulta. Tällainen luettelo ei olisi koskaan kattava. Me olemme jo antaneet lainsäädäntöä muun muassa kosmetiikkavalmisteista, ravintolisistä ja lääkinnällisistä laitteista. Niitä koskevat säännökset ovat oikeudellisesti päteviä, eikä nyt ole kyse niiden kyseenalaistamisesta vaan todellisen ongelman ratkaisemisesta.
Tässä yhteydessä minulla on komissiolle yksi pyyntö. Toivoisin, että komissio paneutuisi asiaan lisätäkseen toimijoiden oikeusvarmuutta: olisi epäilemättä asianmukaista, että toimivaltaiset yksikkönne kutsuisivat mahdollisimman pian koolle kaikki osapuolet, jotka mainitsin aiemmin. Katson, että tämä olisi hyvin tärkeää mielten rauhoittamiseksi. Näiden keskustelujen ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen jo antamien tuomioiden perusteella voitaisiin antaa yhteinen virallinen tulkinta. Toivon todella, että ehdotukseni toteutetaan. Toivon komission myös tarkentavan Dohan julistusta koskevaa kantaansa. Tiedän, että tämäkin on monille kollegoilleni tärkeä asia.
Luvan myöntäminen ihmisille tai eläimille tarkoitetulle lääkkeelle ei merkitse sen tehokkuutta ja turvallisuutta koskevan valvonnan päättymistä. Nimenomaan lääketurvatoiminnan vahvistaminen oli yksi ensisijaisista tavoitteistamme. Oli siis tarpeen tehdä tarkistuksia nykyisiin säännöksiin. Ensinnäkin luotiin mahdollisuus yllätystarkastuksiin valmistusvaiheessa. Lisäksi säädettiin velvoitteesta tehdä entistä useammin määräaikaisia turvallisuuskatsauksia, ja perustettiin kumppaneiden keräämän tiedon nopean vaihdon järjestelmä sekä huolehdittiin näin siitä, että lääketurvatoimintajärjestelmiä sovelletaan yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa. Korostimme myös, että lääketurvatoiminnan on oltava riippumatonta ja että siihen osoitettujen varojen hallinnan on säilyttävä edelleen toimivaltaisten viranomaisten valvonnassa.
Olemme kollegojeni kanssa toivoneet myös lääkkeiden ympäristönäkökohtien huomioon ottamista. Tätä asiaa käsiteltiin myös Lontoossa toimivan lääkearviointiviraston toimitusjohtajan kanssa. Hän vahvisti kantamme olevan perusteltu. Markkinoille saattamista ei kuitenkaan missään tapauksessa pidä kieltää tällä perusteella. Tiedämme kaikki, että esimerkiksi kemoterapiassa käytetyt tuotteet voivat aiheuttaa ympäristöön tuhoisia päästöjä, mutta emme voi kuvitellakaan niiden kieltämistä. Se olisi mieletöntä. Kyseessä onkin ympäristöriskien entistä tarkempi arvioiminen ja tehokkaiden toimenpiteiden toteuttaminen kaikkien hoitomuotojen ympäristövaikutusten vähentämiseksi. Tämä on parlamentille hyvin tärkeä seikka.
Toivoin myös, että tiedottamista käsiteltäisiin vielä, ja kollegat kannattivat tätä. Meidän vastuullamme on puuttua ongelmiin. Olisi ollut helppoa jättää tämä aihe huomiotta, mutta emme tehneet niin. Pyydämme Euroopan komissiota esittämään selkeän tekstin alan lainsäädännöstä, tarkastelemaan tietojen jakamisesta potilaille mahdollisesti aiheutuvia hyötyjä ja riskejä, pohtimaan tietojen jakajan vastuuta ja esittämään ehdotuksia.
Pahoittelen kuitenkin joitakin seikkoja näissä mietinnöissä. Niistä merkittävin on direktiivin soveltamisala ja se, että neuvosto kieltäytyi ottamasta välittömästi käyttöön pakollista keskitettyä menettelyä kaikkien uusien aktiivisten aineiden osalta. Tässä asiassa parlamentti oli neuvostolle liian eurooppalainen. Kompromississa soveltamisalaan sisällytettiin kuitenkin merkittäviä patologioita ja neljän vuoden sisällä toteutettavaa tarkistusta koskevan lausekkeen ansiosta säännöstä voidaan lujittaa ja Euroopan kansalaisten yhtäläisen terveydenhuollon saatavuutta voidaan parantaa. Kiitän kollega� Mülleriä, jonka ansiota tämä saavutus on.
Lääkearviointiviraston ja sen tiedekomiteoiden kokoonpanossa on toimittava järkevästi. Minusta vaikuttaisi epäjohdonmukaiselta ja jopa vaaralliselta, jos kaikilla tehtäviin valituilla ammattilaisilla ei olisi yhtä paljon asiantuntemusta. Tieteellisen arvioinnin laadun ja tehokkuuden takaa asiantuntemus, ei kansallisuus. Meidän on oltava tarkkoina tämän suhteen.
Parlamentti olisi halunnut mennä ehdotettua kompromissiratkaisua pidemmälle homeopaattisten lääkkeiden osalta. Olen tästä täysin tietoinen, mutta edistyimme kuitenkin vastavuoroisen tunnustamisen alalla. Kyseinen säännös takaa näiden lääkeaineiden kehittämisen. On tarkasteltava esitettyä ehdotusta, emme voi pitäytyä ainoastaan siinä, mistä ei päästy sopimukseen neuvotteluissa. On tärkeää panna asiat oikeisiin mittasuhteisiin, sillä homeopaattisia lääkkeitä ei ole unohdettu eikä eläimille tarkoitettuja lääkkeitä ole uhrattu. Aikaisemmin mainitsemiani säännöksiä sovelletaan myös kaikkiin eläimille tarkoitettuihin lääkkeisiin.
Näillä direktiiveillä ei pyritä heikentämään sosiaaliturvajärjestelmiä tai suosimaan jotakin alaa toisen kustannuksella, kuten olen kuullut sanottavan. Päin vastoin ne takaavat korkeatasoisen terveydensuojelun kehittämisen. Niillä edistetään tuotteiden saattamista kaikkien potilaiden ulottuville, niillä kannustetaan tieteellistä tutkimusta tukemalla geneeristen lääkkeiden väistämätöntä kehittämistä. Niissä ei jaotella nykyisiä viittätoista jäsenvaltiota eikä tulevia jäsenvaltioita. Toivon, että pääsemme huomisessa äänestyksessä hyvään tulokseen, jotta kaikki kolme toimielintä voisivat yhdessä parantaa ihmisten ja eläinten terveyttä. Suhtaudun tähän luottavaisesti: onhan meillä sopimus, johon suurin osa poliittisista ryhmistä on sitoutunut. En voi kuvitella, ettei sopimusta noudatettaisi. 
Liikanen,
   . Haluan aluksi kiittää lämpimästi kahta esittelijää, jäsen Mülleriä ja jäsen� Grossetêtea heidän työstään ja toimistaan, joita he ovat toteuttaneet erityisesti yleisen kompromissin löytämiseksi neuvoston kanssa.
Komission alunperin esittämällä tarkistuspaketilla oli kolme merkittävää tavoitetta: ensinnäkin sillä pyrittiin takaamaan Euroopan kansalaisten korkeatasoinen terveydensuojelu, toiseksi sillä pyrittiin lisäämään innovatiivisten lääkevalmisteiden saatavuutta ja samalla kannustamaan kilpailua niiden ja geneeristen lääkkeiden välillä ja kolmanneksi siinä pyrittiin valmistautumaan laajentumiseen. Olen tyytyväinen, että kahden esittelijän ja neuvoston esittämä lopullinen kompromissiratkaisu noudattaa näitä tavoitteita.
Mitä tulee kompromissitarkistuksiin, haluan keskittyä merkittävimpiin seikkoihin. Tarkastelen ensin tietosuojajärjestelmää ja geneeristen valmisteiden markkinoiden kilpailua.
Komissio halusi luoda tasapainon innovaatioiden ja geneeristen lääkkeiden tuoman kilpailun välille mukauttamalla kriteerejä.
Ehdottamamme toimenpiteet geneeristen lääkkeiden tuoman kilpailun vahvistamiseksi hyväksyttiin – ja niitä jopa parannettiin – parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämissä tarkistuksissa.
Innovatiivisen teollisuuden osalta komissio ehdotti tietosuoja-ajan yhdenmukaistamista kymmeneen vuoteen koko alalla yhtenäismarkkinoiden sujuvan toiminnan takaamiseksi. Tietosuoja-aika oli myös merkittävimpiä käytettävissä olevia keinoja innovaatioiden suojelemiseksi lääkelainsäädännössä. Ehdotimme lisäksi yhden vuoden jatkoaikaa, kun innovatiivinen käyttötarkoitus todetaan alkuperäisen markkinoille saattamista koskevan luvanantomenettelyn jälkeen. Tämänhetkinen kompromissiratkaisu, jota kutsutaan nimellä 8+2+1, on tavoitteidemme ja odotustemme mukainen. Olen täysin tietoinen siitä, että asiaa käsiteltäessä keskusteltiin paljon yhdenmukaistamisen vaikutuksista uusissa jäsenvaltioissa.
Ensinnäkin olen tyytyväinen säännökseen, jolla taataan, ettei yhdenmukaistamista sovelleta taannehtivasti. Tämä oli tulevien jäsenvaltioiden huoli, joka otettiin huomioon tämänpäiväisessä kompromississa. Säännöksellä rajataan tietotuoja-aika koskemaan ainoastaan direktiivien voimaantulon jälkeen hyväksyttyjä lääkevalmisteita.
Toiseksi haluan mainita, että komissio ottaa huomioon mahdolliset jäsenvaltioiden esittämät siirtymäaikapyynnöt lainsäädäntöpaketin hyväksymisessä.
Komissio suhtautuu myönteisesti tietosuojajärjestelmää ja geneeristä kilpailua koskevaan kompromissiin sekä geneeristen lääkkeiden markkinoille saattamisen yhteydessä sovellettavaan yhden vuoden ajanjaksoon, yleisesti hyväksytyn lääkeaineen uuden käyttötarkoituksen yhteydessä sovellettavaan yhden vuoden ajanjaksoon sekä geneerisen lääkkeen ja vastaavan biologisen lääkkeen määritelmien selventämiseen sekä hyväksyy ne..
Mitä tulee keskitetyn menettelyn soveltamisalaan sekä tarpeeseen lujittaa Euroopan lääkeaineviraston asemaa, neuvosto on valinnut suppeamman lähestymistavan huolimatta tuestanne ensimmäisessä käsittelyssä. Yhteinen kanta ei ollut komission ja parlamentin kannan mukainen, mutta sillä laajennettiin keskitetyn menettelyn soveltamisalaa jossain määrin.
Nyt tarkasteltavana olevassa kompromississa soveltamisalaa laajennetaan edelleen ja, mikä on vielä tärkeämpää, mahdollistetaan sen kehitys tulevaisuudessa. Siinä otetaan huomioon joitakin tämän hetken ja lähitulevaisuuden merkittävimpiä terapeuttisia tarpeita. Komissio suhtautuu myönteisesti kompromissiratkaisuun.
Yleisesti ottaen uusi lainsäädäntö lujittaa lääkearviointiviraston kansainvälistä asemaa ja sillä lisätään lääkearviointiviraston toimivaltaa merkittävillä aloilla, kuten markkinoiden valvonnassa, lääketurvatoiminnassa ja lääkevalmisteita koskevan julkisen tiedon alalla. Myös tällainen kehitys on myönteistä.
Lääkearviointivirastoa oli hieman muokattava, jotta se voi selviytyä näistä tehtävistään, ja tämän tavoitteen mukaisesti kompromissiratkaisun tarkistukset liittyvät sen hallintorakenteeseen sekä erityisesti sen hallintoneuvoston ja tiedekomiteoiden kokoonpanoon.
Kolmanneksi puhun ympäristönäkökohdista. Lääkkeiden mahdolliset ympäristövaikutukset ovat merkittäviä. Asiaa oli tarkasteltava huolellisesti, sillä loppujen lopuksi kyseessä oli joidenkin lääkkeiden saatavuus. Kompromissitarkistuksia, joissa edellytetään ympäristövaikutusten arviointia ja mahdollisia lieventäviä toimenpiteitä mutta ei puututa markkinoille saattamisen edellytyksiin, on pidettävä tasapainoisena ratkaisuna.
Neljänneksi käsittelen sen Dohassa tehdyn päätöksen täytäntöönpanoa, jonka mukaan patentoiduille lääkkeille on annettava vientiluvat maihin, joissa lääkkeiden valmistus on riittämätöntä. Haluan ensinnäkin vielä kerran korostaa komission poliittista sitoutumista siihen, että päätöksen täytäntöönpanoa helpotetaan ja että sen täytäntöönpanolle ja soveltamiselle luodaan oikeat edellytykset.
Tarkistuksiin� 6 ja 19 liittyy kuitenkin muoto-ongelma, sillä vientiä koskeva lauseke ei voi sisältyä direktiiviin, joka koskee lääkkeiden saattamista yhteisön markkinoille. Tämä ehdotus koskee ainoastaan markkinoille saattamisen lupamenettelyjä Euroopassa. Se ei vaikuta millään tavalla lääkkeiden vientiin Euroopasta.
Komissio on kuitenkin täysin samaa mieltä Maailman kauppajärjestön yleisneuvoston 30.� elokuuta 2003 tekemän päätöksen täytäntöönpanon periaatteista patenttilainsäädännön yhteydessä niin yhteisön kuin jäsenvaltioidenkin tasoilla.
Komissio katsoo tämän päätöksen täytäntöönpanon EU:ssa yhdeksi ensisijaisista toimistaan vuoden� 2004 alussa ja aikoo esittää asianmukaisen lainsäädäntöehdotuksen.
Lopuksi käsittelen potilaiden saatavilla olevia tietoja. Komission pyrkimykset tämän lainsäädännön osan uudistamisessa eivät ole olleet niin hedelmällisiä kuin olisin toivonut. Olen kuitenkin iloinen siitä, että asia nyt sisältyy kompromissiratkaisuun. Haluan varmistaa, että etenemme vakaasti kohti yhteisön tulevaa tiedotusstrategiaa, jossa käsitellään tätä asiaa.
Mitä tulee jäsen� Müllerin ja jäsen� Grossetêten suosituksiin toiseen käsittelyyn, komissio hyväksyy kokonaisuudessaan yleisen kompromissiratkaisun sellaisena kuin neuvosto on sen esittänyt ja esittelijät ovat sen hyväksyneet. Jäsen Müllerille vastaan, että kun lainsäädäntöesitys on hyväksytty, yksikköni järjestävät kuulemistilaisuuden 2� artiklan 2� kohdan asianmukaiseksi soveltamiseksi. Kuulemistilaisuudessa kaikille sidosryhmille annetaan mahdollisuus esittää kantansa.
Kompromissi mahdollistaa useiden merkittävien seikkojen ratkaisemisen sekä dynaamisen lähestymistavan lääkearviointiviraston tehtäviin ja keskitetyn menettelyn soveltamiseen. Tietosuojajärjestelmän ehdotettu yhdenmukaistaminen on sovelletusta menettelystä riippumatta merkittävä parannus. Haluan myös korostaa lainsäädäntöön sisällytettyjen uusien ympäristöä koskevien erityispiirteiden merkitystä.
Mitä tulee eläinten lääkkeitä koskevaan lainsäädäntöön, voidaan todeta, että vaikka säännökset yleisesti noudattavat ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevan direktiivin säännöksiä, joitakin erityispiirteitä on kuitenkin säilytetty varsinkin ympäristövaikutusten osalta.
Eläinlääkkeiden alalla ympäristövaikutukset voivat vaikuttaa tuotteen lopulliseen hyväksymiseen ja ovat näin ollen yksi arviointiperusteista.
Lopuksi kehotan parlamentin jäseniä tukemaan esittelijöitä ja hyväksymään kompromissiehdotuksen, jotta kaikkien Euroopan kansalaisten kannalta myönteinen lääkelainsäädännön tarkistus voidaan saattaa päätökseen tässä vaiheessa. 
Nisticò (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen hyvin tyytyväinen parlamentin saavuttamiin erinomaisiin tuloksiin ja erityisesti muutaman viimeisen päivän aikanaan tehtyyn työhön, joka on osoittanut eri toimielinten välisen merkittävän ja myönteisen vuorovaikutuksen. Erityisesti haluan kiittää esittelijöitä Grossetêtea ja Mülleriä, komission jäsentä Liikasta sekä puheenjohtajavaltio Italian edustajia Brunetia ja Silanoa, jotka nerokkaasti ja avoimesti osallistuivat nyt lopullisesti hyväksyttyjen kompromissien laatimiseen.
Kuten tiedämme, kaikkien toimielinten pääasiallinen tavoite on antaa uutta lainsäädäntöä, joka takaa kaikille Euroopan kansalaisille yhtäläiset mahdollisuudet ja mahdollisimman nopean uusien, entistä tehokkaampien lääkkeiden saatavuuden. Uusien lääkkeiden olisi oltava selektiivisempiä ja paremmin siedettyjä kuin nykyiset ja niiden hinnankin olisi oltava kohdallaan.
Keskityn nyt vain muutamaan seikkaan. Mitä tulee Euroopan lääkeviraston hallintoneuvoston kokoonpanoon, nykyinen kompromissiehdotus on parempi kuin komission alkuperäinen ehdotus ja esittelijä� Müllerin ehdotus, joka nähdäkseni sisälsi monia syvällisiä ristiriitoja. Hyväksytyn ehdotuksen mukaan hallintoneuvosto on pääasiassa institutionaalinen – aivan kuten olin moneen otteeseen itse toivonut – ja siihen kuuluu lisäksi kaksi potilasyhdistyksen ja kaksi lääkäriyhdistyksen edustajaa.
Olen myös tyytyväinen tietosuoja-ajanjakson pituuteen, koska mielestäni sopimus on hyvin tasapainoinen. Se antaa eurooppalaiselle teollisuudelle toisaalta nostetta ja kannustimia investoida tieteelliseen tutkimukseen ja toisaalta mahdollisuuden noudattaa eettisiä vaatimuksia soveltamalla yhteisvastuullisuutta kehitysmaita kohtaan ja myös joitakin uusia jäsenvaltioita kohtaan. Sopimuksella saavutettiin ylimääräinen tietosuoja-ajanjakso geneeristen lääkkeiden osalta ja myös tunnettujen lääkkeiden uusien käyttötarkoitusten osalta. Tämä on askel oikeaan suuntaan.
Sopimus koskee myös markkinoille saatettaviin uusiin lääkkeisiin sovellettavan Euroopan lääkeviraston keskitetyn luvanantomenettelyn kehittämistä. Kuten olen monessa yhteydessä korostanut, hyväksyin komission alkuperäisen ehdotuksen ja olen vakuuttunut siitä, että Euroopan lääkeviraston on tulevaisuudessa hyväksyttävä uudet lääkkeet.
Lopuksi toivon, että Euroopan lääketurvatoimintajärjestelmästä, jota luonnostelin farmaseuttina ja joka takaa kansalaisten tehokkaan suojelun, tehdään entistä tehokkaampi ja avoimempi. 
Whitehead (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin tuen esittelijöitä ja kaikkia niitä, jotka ovat tehneet paljon työtä tämän kompromissiehdotuksen eteen. On aina vaara, että kolmikantainen keskustelu ennen toista käsittelyä muodostuu eräänlaiseksi menetettyjen toiveiden ja toteutumattomien odotusten Bermudan kolmioksi. Näin ei tapahtunut tässä tapauksessa, ja voimme kaikki hyväksyä aikaan saadut saavutukset. Kaikki ovat uhranneet jotain tasapainon löytämiseksi. Uskon, että joidenkin mieliä jää painamaan Doha-tarkistuksen jättäminen tekstin ulkopuolelle, homeopaattisten lääkkeiden tunnustaminen ja tietosuojan rajoitettu laajentaminen geneerisissä lääkkeissä.
Tarkastellessani kolmatta kertomusta eläimille tarkoitetuista lääkkeistä – jonka komission jäsen lyhyesti mainitsi – olen kuitenkin hieman levoton. Kannatan jälleen kompromissitarkistuksia: niillä lujitetaan lääkearviointiviraston asemaa, niissä tunnustetaan joitakin rajoituksia reseptilääkkeiden asemaan, mitä me kaikki kannatamme ja toivomme, ja ne mahdollistavat keskitetyn menettelyn vaihtoehdot. Niissä olisi kuitenkin voitu edetä vielä pidemmälle tunnustamalla joidenkin jäsenvaltioiden, kuten kotimaani kanta, jonka mukaan pätevät ammattilaiset, tosin eivät eläinlääkärit, voisivat käyttää tavanomaisia lääkkeitä.
Tarkistus� 27 olisi merkinnyt selvää poikkeusta, joka olisi mahdollistanut tällaisen toiminnan jatkamisen eläinlääkärin määräämien lääkkeiden rinnalla. Ennen toista käsittelyä komissio ilmoitti, että se voi periaatteessa hyväksyä tarkistuksen� 27, mutta neuvosto ei sitä hyväksynyt. Toivon kuitenkin kuulevani komission jäseneltä hänen loppupuheenvuorossaan, että tähänkin ongelmaan on olemassa hienovarainen ja yhteinen ratkaisu kompromissin ja joulun ajan hengen mukaisesti. 
Ries (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Liikanen, minäkin haluan kiittää kahta kollegaani Grossetêtea ja Mülleriä, heidän erinomaisesta työstään lääkelainsäädännön tarkistamisessa, joka on epäilemättä yksi tärkeimpiä kansanterveyteen liittyviä aiheita tällä istuntokaudella.
Käsittelemme tänään tarkistuksia, joista on neuvoteltu kahden esittelijän, varjoesittelijöiden ja puheenjohtajavaltion Italian edustajien kesken. Kyseessä on yleinen kompromissi, tasapainoinen kompromissi, jonka suurin osa jäsenvaltioista on hyväksynyt ja jossa annetaan takeet ja ehdotetaan toimenpiteitä niin merkkilääkkeiden kuin geneeristen lääkkeiden kehittämisen edistämiseksi.
Neuvoston kanssa tehtyyn sopimukseen sisältyy lukuisia meille tärkeitä ehdotuksia. En toista nyt edellisten puhujien sanomaa erityisesti lääketurvatoiminnasta tai Euroopan lääkevirastosta ja keskitetystä menettelystä. Haluan kuitenkin käyttää tilaisuutta hyväkseni korostaakseni lupien uudistamista viiden vuoden välein. Näin kansallisilla viranomaisilla on mahdollisuus poistaa markkinoilta lääkkeet, jotka eivät enää ole tehokkaita. On myös tehtävä selkeä ero tiedottamisen ja mainonnan välille, ja komission on esitettävä raporttinsa nykyisistä käytännöistä. On kiinnitettävä huomiota myös jätteiden keräämiseen ja lääkkeiden ympäristövaikutuksiin sekä pistekirjoitukseen pakkauksissa – jota ei vielä ole mainittu – näkövammaisia varten. Viimeisimpänä ja tärkeimpänä seikkana haluan kiinnittää huomionne siihen, että geneeristen lääkkeiden määritelmää on laajennettu, ja on otettu käyttöön eurooppalaisten geneeristen lääkkeiden määritelmä. Näin yhdenmukaistetaan ja helpotetaan geneeristen lääkkeiden käyttöönottoa kaikkialla Euroopassa, mikä on merkittävä askel eteenpäin tällä alalla. Esittelijämme mainitsi asian, mutta sitä ei ole vielä riittävästi korostettu. Olin tyytyväinen myös komission jäsenen Liikasen vastaukseen esittelijä� Grossetêten kysymykseen niin kutsutuista rajatuotteista, joiden asema edellyttää vielä lisäselvennyksiä.
Tästä pääsen siihen, joka on ehdottomasti ollut todellinen kiistanaihe parlamentissa ja jäsenvaltioiden välillä alusta alkaen, eli tietosuojakysymykseen. On kannatettava 8+2+1-mallia, sillä sitä me nyt tarvitsemme. Minusta se on kaikille edullinen lähestymistapa, joka edistää Euroopalle äärimmäisen tärkeää tutkimusta ja asettaa entistä enemmän potilaiden saataville nykyistä halvempia lääkkeitä. Tiedämme, miten tämä vaikuttaa hallitustemme terveydenhuoltomäärärahoihin.
Niille kollegoille ja neljän jäsenvaltion edustajille, jotka äänestivät tätä tasapuolista kompromissia vastaan ja jotka perustelevat alhaisemmin kustannuksin tapahtuvaa terveyden suojelua pääasiallisesti tai jopa pelkästään tietosuojalla – aivan kuin keskustelussa voitaisiin käsitellä vain tätä yhtä aihetta – haluan sanoa, että he ottavat valtavan riskin. He ottavat riskin, että Euroopasta tulee pelkkä markkinapaikka, Yhdysvalloista tulee ainoa maa, jossa innovaatioita tehdään. Palautan mieliinne yhden ainoan luvun. Vuodesta� 1996 alkaen maailmanmarkkinoille saatettujen uusien eurooppalaisten lääkkeiden osuus on laskenut 55� prosentista 28� prosenttiin – se on toisin sanoen puolittunut – enkä puhu nyt liikevaihdosta vaan riittämättömistä investoinneista tutkimukseen ja kehittämiseen.
Loppujen lopuksi on tärkeää, ettemme valitse keskustelulle väärää aihetta tai strategiaa. Jos Euroopan keskeisenä tavoitteena on huolehtia edelleen potilaistaan ja huolehtia heistä hyvin – ja tästähän me olemme kaikki samaa mieltä – meidän on sovellettava todellista innovaatiopolitiikkaa, pysäytettävä aivovuoto, torjuttava rinnakkaistuontia ja kuten äsken sanoin edistettävä kaikille edullista lähestymistapaa, eikä hyödytöntä ristiriitaa teollisuuden ja geneeristen lääkkeiden välillä. Näin toimimme potilaiden parhaaksi. Edustamani liberaalien ryhmän puolesta katson, että olemme onnistuneet tässä kahden vuoden yhteistyön jälkeen. 
Rod (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, olemme tehneet kaksi vuotta menestyksekästä työtä lääkkeitä koskevan yhteisön lainsäädännön tarkistamiseksi. Näin ollen odotin paljon parempaa tulosta kuin neuvoston ja komission kanssa neuvoteltu kompromissipaketti, josta äänestämme huomenna.
Mielestäni ihmisille ja eläimille tarkoitettujen lääkkeiden markkinoille saattamisen luvanantomenettelyjä koskevissa tarkituksissa olisi kehitettävä perinpohjaisesti lääkkeiden arviointi- ja luvanantokriteerejä potilaiden, kansanterveyden ja terveydenhoitoalan ammattilaisten etujen kannalta. Tarkistuksen ensimmäisenä tavoitteena oli, että Euroopan lääkearviointivirasto tunnustaisi kaikki uudet vaikuttavat aineet. Todellisuudessa keskitetty menettely koskee vain joitakin sairauksia. Lontoon lääkevirasto on laajentanut toimialaansa riittävästi taatakseen rahoituksensa, mutta kansalliset viranomaiset ovat säilyttäneet itsellään kaikkein tuottoisimmat lääkeluokat, varsinkin hermostorappeumasairauksiin tai sydän- ja verisuonitauteihin käytettävät lääkkeet. Komission ja neuvoston edut on turvattu, mutta ovatko ne samat kuin potilaiden edut?
Pistekirjoituksen käyttöönoton lisäksi olemme parantaneet lääketurvatoimintaa ja avoimuutta potilaiden eduksi, mutta on totta, että tietyt neuvoston viimehetken kompromissit hiukan heikensivät hyötyjä. Suurimman osan lääkearviointeja koskevista asiakirjoista olisi oltava julkisesti saatavilla, mutta entäpä lääkeseurantakertomukset? Luvanantomenettelystä vastaavien julkisten viranomaisten olisi oltava riippumattomia yrityksistä, mutta tosiasiassa ne ovat riippuvaisia yksityisestä hinnoittelusta. Potilailla ei ole mahdollisuuksia kertoa toimivaltaisille viranomaisille lääkkeiden sivuvaikutuksista, eikä lääkäreillä ole velvollisuutta sitä tehdä. On kuitenkin suuri saavutus, että reseptilääkkeiden mainonta kiellettiin, mutta kuinka pitkäksi aikaa?
Kansanterveyden kannalta olisi arvioitava uusien lääkkeiden ympäristövaikutukset. Tämän ei pidä olla ainoa arviointikriteeri, mutta se on otettava huomioon lääkkeen riskien ja hyötyjen yhtälössä, ja tämän vuoksi sen on oltava yksi markkinoille saattamisen luvanantoedellytyksistä. Ympäristöriskit ovat paljon enemmän kuin luonnolle aiheutuva haitta; lääkkeiden myrkyllisten jäämien päästöt ovat riski myös ihmisten terveydelle. On tietenkin jatkettava hoitoja, joiden lääketieteellinen hyöty on suurempi kuin niiden aiheuttamat ympäristöriskit. Tehokkaita vaihtoehtoja on kuitenkin tuettava, kun sellaisia on olemassa. Olen pahoillani joutuessani toteamaan, että tätä asiaa koskevien tarkistusten lopullisessa sanamuodossa ei tunnusteta ongelmaa koko laajuudessaan.
Lääkärinä katson, että lääkkeiden keskinäisen tehokkuuden vertailu valitettavasti puuttuu uudesta lääkelainsäädäntöpaketista. Ainoastaan uusien vaikuttavien aineiden turvallisuus ja laatu huomioidaan. Sillä, onko niistä huomattavaa kliinistä hyötyä, ei niinkään ole merkitystä. Yritin saada hyväksyttyä terapeuttisen lisäarvon käsitteen, jotta yrityksiä kannustettaisiin näin toteuttamaan aidosti innovatiivisia aineita koskevia tutkimuksia, mutta kaikki toimielimet vastustivat tätä. Olin kuitenkin vakuuttunut siitä, että asiasta keskusteltaisiin vielä parlamentissa, sillä lääketeollisuus ei enää halua hyväksyä uusien valheellisten hoitojen markkinoille saattamista ja niiden liiallista suojelua vuosien ajan.
On totta, että kiistan pääasiallinen syy liittyy geneeristen lääkkeiden luvanantomenettelyyn. Lääketeollisuus pyrkii viivyttämään geneeristen lääkkeiden markkinoille tuloa, mikä on ymmärrettävää. Komissio ja tietyt jäsenvaltiot suhtautuvat asiaan samoin. Ne kuitenkin tiukensivat geneeristen lääkkeiden määritelmää ja luvanantomenettelyn edellytyksiä sekä laajensivat luvanantomenettelyjen ajanjaksoja erilaisilla vippaskonsteilla, jotka koskivat muun muassa geneeristen lääkkeiden markkinoille saattamista ja niiden uusia käyttötarkoituksia.
Vaikka suurin osa jäsenvaltioista, joilla on ongelmia sosiaaliturvansa rahoittamisessa, vastustivat tätä, ensimmäisten eurooppalaisten lääkkeiden hallinnollisten tietojen tietosuoja-ajanjakso tulee olemaan pisin koko maailmassa. Ihmettelen myös tällaisen suojelun yhteensopivuutta niiden Dohan määräysten kanssa, joissa vaaditaan geneeristen lääkkeiden kehittämistä vientiä varten. Tämä on varmastikin suurin huolenaihe, jonka lainsäädäntö kansaterveyden rahoittamisen alalla herättää. Lisäksi toinen merkittävä pettymys koettiin homeopaattisten lääkkeiden alalla.
Haluan lopuksi todeta, että olemme toki edistyneet, ja olen siksi tyytyväinen, mutta on totta, että meillä on vielä paljon tehtävää tulevina vuosina. 
Blokland (EDD ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijöitä ja komission jäsentä. Haluan kuitenkin käsitellä vielä kahta seikkaa: patenttisuojaa ja homeopaattisia lääkkeitä. Kymmenen uutta jäsenvaltiota liittyy Euroopan unioniin toukokuussa. Ne ovat luonnollisesti erittäin tervetulleita, näin me ainakin sanomme niille. Puheet ja teot ovat kuitenkin luonnollisesti kaksi eri asiaa. Tämä käy ilmi tänään: komission ja neuvoston täällä esittämiä ehdotuksia tuskin voidaan pitää lämpiminä tervetulotoivotuksina.
Ensinnäkin patenttisuojasta tehty kompromissi on uusille jäsenvaltioille hyvin epäedullinen. Liittymistä koskevissa neuvotteluissa näiden valtioiden kanssa sovittiin, että ne sisällyttävät lainsäädäntöönsä kuuden vuoden suoja-ajanjakson. Nykyinen 8� +� 2� +� 1-kompromissi tarkoittaa, että näiden valtioiden terveydenhuolto kallistuu huomattavasti; on kyse tuhansista miljoonista vuosittain.
Komission jäsen Liikanen voi hyvin luvata siirtymäajanjakson, ja hyväksyn sen sellaisenaan, mutta se on vähemmän, kuin mitä sovittiin. Minun ja kollegani� Corbeyn esittämällä tarkistuksella� 55, jota suuri määrä tarkkailijoita kannattaa, palautetaan uusille jäsenvaltioille se, mitä niille luvattiin, ja muutetaan myönteiset puheet hyviksi teoiksi.
Toinen seikka on se, että nyt käsiteltävänä olevassa kompromissiehdotuksessa kiinnitetään erityisen vähän huomiota homeopaattisiin lääkkeisiin, vaikka merkittävä enemmistö ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa halusi edistää asiaa. Satakymmenen miljoonaa eurooppalaista käyttää homeopaattisia lääkkeitä, emmekä me voi sitä heiltä kieltää. Pyydän tämän vuoksi kollegoja kannattamaan tarkistuksia� 20, 21, 22, 23 ja 38. 
Jackson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Bloklandin ja joidenkin muiden puheenvuoron käyttäneiden tavoin haluan puhua tulevien jäsenvaltioiden puolesta. Johtaessani ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa jäsen Grossetêten ja jäsen Müllerin mietintöjä koskevaa keskustelua minulle toimitettiin vetoomus, joka minulla on nyt mukanani. Sen allekirjoittajina on useita tulevien jäsenvaltioiden tarkkailijaryhmien jäseniä. Lähes kaikki tulevat jäsenvaltiot ovat edustettuina. Varsinkin monet puolalaiset tarkkailijat ovat hyvin huolissaan tästä ehdotuksesta. Minä kannatan jäsen Grossetêten ja jäsen Müllerin mietintöjä.
Kiitän molempia esittelijöitä ja voin kuvitella, että he ovat tyytyväisiä päästessään eroon näistä kolmesta mietinnöstä. He ovat tehneet erinomaista työtä.
Kannatan kuitenkin myös nykyisten 15� jäsenvaltion kymmenen vuotta kestävää, tietoja koskevaa yksinoikeutta. Olen kuitenkin hyvin tietoinen siitä, että tulevat jäsenvaltiot ovat hiljattain neuvotelleet omissa valtioissaan yhteisön säännöstön sisällyttämisestä omaan lainsäädäntöönsä ja tähän liittyi kuusi vuotta kestävä tietoja koskeva yksinoikeus.
On olemassa vaara, että me tänään kaunistelemme joitain hyvin merkittäviä asioita, enkä ymmärrä miksi, sillä uusilla jäsenvaltioilla oli mahdollisuus pyytää poikkeusajanjaksoa, emmekä me nyt tarkalleen tiedä minkälaisia poikkeusaikoja ne pyytävät. Uudet jäsenvaltiot voivat olla itse osittain syyllisiä tähän: ne eivät vielä ole pyytäneet komissiolta määräaikoja, väliaikaisia poikkeuksia, jatkoaikoja tai muita sellaisia– komission jäsen voi vahvistaa tämän. Olisi kuitenkin paljon parempi ja avoimuuden periaatteen mukaista, jos meillä olisi ennen lainsäädännön hyväksymistä – tiedän, että se on jo lähes liian myöhäistä – luettelo tulevien jäsenvaltioiden pyytämistä poikkeuksista, jotta ne voitaisiin sisällyttää nyt tarkasteltavana olevien direktiivien johdanto-osaan.
Komission jäsen Liikanen voi väittää, että tämä on mahdotonta. Niin tehdessään hän on väärässä, sillä juuri näin me teimme pakkauksia koskevan direktiiviluonnoksen kanssa, joka on lähes loppuun käsitelty. Tulevat jäsenvaltiot pyysivät joitakin poikkeuksia. Me kysyimme niiden toivomia poikkeusajanjaksoja. Ne kertoivat meille ajanjaksot. Komission mukaan ajanjaksot olivat hyväksyttäviä. Tämän jälkeen sisällytimme pakkauksia koskevan direktiivin johdanto-osaan viittauksen poikkeusajanjaksoista, joita tulevat jäsenvaltiot olivat pyytäneet. Jos nyt hyväksymme käsiteltävänä olevan lainsäädännön ilman erityistä viittausta tulevien jäsenvaltioiden kanssa käytäviin neuvotteluihin ja niiden pyytämiin poikkeusajanjaksoihin, on vaarana, että annamme lainsäädäntöä, joka ei ole avointa, sillä virallisessa lehdessä ei julkaista näiden direktiivien lisäksi mitään, mistä kävisi ilmi poikkeusajanjaksot, joita tulevat jäsenvaltiot voivat soveltaa ennen lainsäädännön täytäntöönpanoa.
Tämä on hyvin huono tapa edetä asiassa. Tunnen jonkinlaista sympatiaa puolalaisia ja muita asiasta huolestuneita kohtaan. Ymmärrän yllä, että läntisen Euroopan lääketeollisuuden toimintakyvyn vuoksi meidän on otettava käyttöön kymmenen vuotta kestävä tietoja koskevan yksinoikeuden ajanjakso. Meidän on kuitenkin oltava reiluja tulevia jäsenvaltioita kohtaan ja ennen kaikkea avoimia kaikissa niiden kanssa sopimissamme järjestelyissä. 
El Khadraoui (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluan aluksi kiittää esittelijöitä heidän pyrkimyksistään saattaa tämän merkittävän asian käsittely menetyksellisesti loppuun. Olen hyvin iloinen, että parlamentti on yhdessä neuvoston kanssa onnistunut merkittävästi jalostamaan komission ehdotuksia, jotka kieltämättä aluksi olivat hyvin laaja-alaisia ja liberaaleja. Tarjolla on luonnollisesti kompromissi, jonka toiset tekijät ovat hyviä ja toiset vähemmän onnistuneita. On kuitenkin joka tapauksessa hyvä asia, että kaikkien lääkkeiden, joita EU-lainsäädäntö koskee, on täytettävä samat laatua, turvallisuutta ja tehokkuutta koskevat vaatimukset.
Toinen hyvin merkittävä seikka on se, että kaupallinen mainonta on edelleen laitonta. Muistatteko komission alkuperäiset ehdotukset, joissa pyrittiin kokeiluhankkeena sallimaan aids-, astma- ja diabeteslääkkeiden mainonta? Katson, että potilaille annettavien tietojen luotettavuus ja objektiivisuus on varmistettava. Näin ollen on loogista, että tiedottamisesta huolehtii ja sitä koordinoi ensisijaisesti julkinen sektori. Olen tyytyväinen siihen, että komissiolle annetaan nyt tehtäväksi esittää ehdotuksia, jotka perustuvat nykytilanteeseen ja jotka koskevat entistä parempien ja objektiivisten tietojen tarjoamista. Tämän on mielestäni katettava myös Internetissä tarjottava tieto ja siellä tapahtuva kauppa.
Tietosuoja-ajanjakson kesto puolestaan on mielestäni vähemmän myönteinen seikka. Loppujen lopuksi verrattuna esimerkiksi Yhdysvaltoihin tai Japaniin lääkkeiden suoja-ajanjakso on Euroopassa hyvin pitkä. Kieltämättä on hyvä asia, että kahdeksantena vuonna geneerisiä lääkkeitä valmistava teollisuus voi alkaa valmistautua geneeristen lääkkeiden markkinoille saattamiseen kymmenentenä vuotena. Olen kuitenkin sitä mieltä, että ylimääräisen vuoden suojeluun on liikaa mahdollisuuksia, esimerkiksi kun osoitetaan uusi käyttötarkoitus. Tämä oli minusta täysin tarpeetonta.
Toivonkin vilpittömästi, että komissio seuraa tilannetta tiiviisti varmistaakseen, ettei näitä mahdollisuuksia käytetä väärin. Olen myös pahoillani siitä, ettei Doha-tarkistusta tehty. 
De Roo (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän lämpimästi kollegoja Müller ja Grossetête sekä etevää komission jäsentä Liikasta ja puheenjohtajavaltiota Italiaa. Olemme saavuttaneet hyvän kompromissin: ensinnäkin kahdeksan vuoden suoja-ajanjakson geneerisille lääkkeille, mikä on Euroopan parlamentin saavutus. Kymmenestä vuodesta on luovuttu. Alankomaiden hallitus äänesti yhteistä kantaa vastaan, sillä se merkitsisi yksin Alankomaissa 160� miljoonan euron lisäkuluja vuosittain.
Ensimmäisessä käsittelyssä Euroopan parlamentti sai aikaan hyvän kompromissiratkaisun, joka oli kuudesta kahdeksaan vuotta. Olemme pitäneet tästä kiinni ja olemme onnistuneet saamaan sen läpi neuvoston ja komission vastustuksesta huolimatta. Lontoossa toimivan Euroopan lääkeviraston keskitetty menettely on yhä laajenevassa määrin sääntö yhä useamman lääkkeen osalta. Tämä on hyvä asia. Myös tältä osin parlamentti on lisännyt puumerkkinsä lainsäädäntöön täysin yksiselitteisesti. Olisimme toivoneet enemmänkin, mutta voimme hyväksyä kompromissin. Meille Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmässä oli hyvin tärkeää, että lääkkeiden ympäristövaikutukset sisällytetään yhteisön lainsäädäntöön. Reach-järjestelmä ei niitä kata – nerokkaan komission jäsenemme pieni virhe. Puute on nyt kuitenkin korjattu. Eläimille tarkoitettujen lääkkeiden haitalliset ympäristövaikutukset voivat johtaa jopa lääkkeiden kieltämiseen. Näin ei ole ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden osalta, mutta niidenkin haitalliset vaikutukset on otettava huomioon.
On iloinen siitä, että komission jäsen puhui Dohasta ja kertoi ehdottavansa lainsäädäntöä vuoden 2004 alussa. Me pidämme kiinni tästä komission lupauksesta.
Yhdysvaltalaisten lääkkeiden mainostaminen on edelleen kiellettyä. Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmässä olemme tyytyväisiä tähän. Meidän on myöhemmin keskusteltava siitä, kuinka potilaille suunnattua tiedottamista voidaan parantaa Internet- ja puhelinpalvelujen avulla, ja se onkin asian ydin.
Potilaiden suoraa raportointia ei hyväksytty. Jäsenvaltiot voivat kehittää tätä kuitenkin edelleen, ja eräät niistä tekevätkin niin, ja aihetta käsitellään vielä myöhemmin. Ravintolisien ja lääkkeiden välistä rajaa ei ole määritelty riittävän tarkasti. Toivokaamme, että komissio mukauttaa toimintaansa tämän osalta. Myöskään homeopaattisia lääkkeitä ei hyväksytty. Me Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmässä jatkamme taistelua niiden puolesta. 
Liese (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluan ilmaista kiitollisuuteni kahdelle esittelijälle. Minusta meillä on käsiteltävänä hyvä kompromissikokonaisuus ja teen kaikkeni, jotta parlamentin suuri enemmistö äänestäisi huomenna sen puolesta. Mielestäni tärkeintä on, että Euroopassa on yhdenmukainen suojajärjestelmä. Riippumatta siitä, pidämmekö kahdeksaa vai yhdeksää vuotta asianmukaisena kestona suoja-ajanjaksolle, minusta on hyvin tärkeää, että sisämarkkinoilla ei enää ole eroja, joita Euroopassa aikaisemmin oli. Tämä on merkittävä askel eteenpäin.
Olen myös hyvin tyytyväinen siihen, että saimme lisävuoden suoja-aikaa nykyisille vaikuttaville aineille. Edistystä tapahtuu toisinnan etanan vauhtia, eivätkä parannukset aina edellytä uusia aineita. Toisinaan parannuksia voidaan tehdä myös tutkimalla olemassa olevia aineita. Katson, että olemme edistyneet tässä merkittävästi.
Palautan mieliin, että jo ensimmäisessä käsittelyssä oli lukuisia kohtia, jotka eivät olleet ristiriitaisia mutta kuitenkin hyvin tärkeitä. Meidän on nopeutettava menettelyjä. Meidän on myös nopeutettava edelleen menettelyjä erityisen merkittävien lääkkeiden osalta, ja Euroopan lääkeviraston rakennetta on mukautettava 25� jäsenvaltion EU:hun. Kaikki tämä on hyvin myönteistä.
Teimme mielestäni oikein myös hylätessämme tiedottamista ja mainontaa koskevan komission ehdotuksen. Komission jäsen pahoitteli jälleen tätä ja sanoi, että komissio pyrki nykyaikaistamaan tätä lainsäädännön osaa. Suhtaudun tähän edelleen epäilevästi. Minäpä esitän teille erityisen esimerkin näyttääkseni, miksi suhtaudun niin epäilevästi. Lääketeollisuus väittää haluavansa ainoastaan tarjota tietoa eikä sillä luonnollisesti ole aikomustakaan ryhtyä sellaiseen aggressiiviseen mainontaan, kuin mitä Yhdysvalloissa tunnetusti harjoitetaan. Olin muutama viikko sitten Slovakiassa Bratislavassa, joka ei vielä ole osa EU:ta, mutta liittyy siihen onneksi 1.� toukokuuta� 2004. Hotelliani vastapäätä oli suuri mainostaulu. Siinä oli kaksi henkilöä – pariskunta – makaamassa raukeina vuoteessa. Heidän yläpuolellaan näkyi Pfizerin pieni sininen pilleri – Viagra – ja Internet-sivuston osoite: .
Mietin itsekseni: "Tätä siis on se objektiivinen tiedottaminen, jota teollisuus haluaa tarjota potilaille Internetin kautta." Tämä oli mainontaa, enkä minä haluaisi tällaista mainontaa Eurooppaan. Ei minulla ole mitään Viagraa vastaan, mutta sen sivuvaikutusten vuoksi olen sitä mieltä, ettei sitä pitäisi markkinoida Internetissä vaan myydä vain lääkärin määräyksestä. Objektiivista tietoa ei myöskään tarjota mainostaulun kuvaamalla tavalla. Tämän vuoksi katson, että teimme oikein hylätessämme ehdotuksen ja hyväksyessämme jäsen� Grossetêten kompromissin.
Minusta me olemme saaneet paljon aikaan. Arvoisa komission jäsen, valitettavasti jouduimme luovuttamaan yhdessä asiassa. Sovimme, ettei lainsäädäntöön sisällytetä lastenlääkkeitä, jotta lastenlääkkeitä koskevat säännöt voidaan hyväksyä nopeammin kuin koko lainsäädäntöpaketti. Valitettavasti me emme ole vieläkään saaneet komission ehdotusta. Valitettavasti minun on pyydettävä komission jäseneltä, että komissio pitäisi vain lyhyen joululoman. Odotamme ehdotustanne lastenlääkkeistä tammikuussa. 
Corbey (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esitän aluksi lämpimät kiitokseni kahdelle esittelijälle. Tarkistuksilla parannetaan yhteistä kantaa, mutta minusta lääketeollisuutta ei tarvitse kohdella enää yhtään enempää tai yhtään pidempään silkkihansikkain. Toisen käsittelyn alussa esitin useita kysymyksiä, jotka koskivat tulevia jäsenvaltioita. En jatka nyt niiden käsittelemistä, sillä olen aivan samaa mieltä siitä, mitä kollegat� Blokland ja Jackson ovat aiheesta sanoneet.
Toinen seikka on paljon olennaisempi, sillä se koskee lääkkeiden valmistusta vakavista terveyskriiseistä kärsiviä kehitysmaita varten. Joulukuun alussa kerrottiin, että aidsiin on kuollut viimeisten viiden vuoden aikana viisi miljoonaa ihmistä. Tilanne on vakava, mutta toivoa on. WTO:n Cancúnin konferenssin aattona 30.� elokuuta Yhdysvallat, EU ja kehitysmaat pääsivät sopimukseen kehitysmaita varten tuotettavien geneeristen lääkkeiden lupamenettelyn nopeuttamisesta. Sopimus ei ollut suuren suuri, mutta se on hyvä aloitus. Meidän on nyt kuitenkin huolehdittava sen soveltamisesta. En ymmärrä, miksi neuvosto, komissio ja eräät kollegat eivät ole valmiita siihen, mistä Euroopan unioni teki päätöksen jo ennen Cancúnin konferenssia. Komissio vaikuttaa olevan sitä mieltä, että asia kuuluu yhteisön patenttilainsäädäntöön ja kansalliseen patenttilainsäädäntöön. Minusta se ei ole hyväksyttävä näkemys, sillä meillä on tietosuoja. Juuri siitä tässä lainsäädännössä on kysymys.
Arvoisa komission jäsen, pyysitte minua minuutti sitten mainitsemaan lääkkeen, jota ei nyt voida valmistaa tietosuoja-ajanjakson vuoksi. AZT on tällainen lääke. Parlamentti on nyt, kuten ensimmäisessäkin käsittelyssä, valmis puuttumaan asioihin, ja useita päätöslauselmia on annettu, esimerkiksi jäsen Sandbækin kehitysyhteistyövaliokunnan puolesta laatima mietintö, jossa yksimielisesti kehotettiin panemaan Dohan sopimus täytäntöön tämän lainsäädännön avulla. Arvoisa komission jäsen, esitän teille lopuksi kaksi kysymystä. Ensinnäkin totesitte juuri olevanne valmis ottamaan lähiaikoina käyttöön lainsäädäntötoimenpiteitä 30.� elokuuta tehdyn päätöksen täytäntöön panemiseksi. Koska voimme odottaa teiltä ehdotusta, ja voisitteko esittää ehdotuksen jo tammikuussa? Toiseksi oletan, että Euroopan unionissa valmistetut tuotteet hyväksytään aina EU:ssa. Väitättekö te, että tässä lainsäädännössä esitetty tietosuoja-ajanjakso ei millään tavalla haittaa eurooppalaisten yritysten geneeristen lääkkeiden valmistusta kehitysmaita varten? Jos ette, oletteko valmis tarkistamaan lainsäädäntöä tarvittaessa? 
Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, lisäisin omat kiitokseni kollegojeni kahdelle esittelijälle Grossetêtelle ja Müllerille jo esittämiin kiitoksiin, jotka he ovat ansainneet. Voimme olla yhtä mieltä siitä, että käsiteltävänämme on vaivalla aikaansaatu kompromissi, jossa suuri osa erityisesti parlamentin toiveista täyttyy.
Parlamentti ei kuitenkaan ole nyt voittaja. Voittajia ovat kansalaiset, jotka voivat piakkoin nauttia hyvästä lääkevalikoimasta nopeasti ja tehokkaasti.
Kompromissia ei kuitenkaan saavuteta ilman luovutuksia. Ymmärrän kyllä, että kaikessa ei voi voittaa. Voinko kuitenkin esittää hieman kritiikkiä? Ensinnäkin kritisoin kompromissiin sisältyvää farmaseutteja koskevaa päätöstä. Ymmärrän, että kyseinen tarkistus ei sellaisenaan sopinut lainsäädäntöön. Lääkkeiden hyvä tarjonta edellyttää kuitenkin, että myös farmaseuttien tietotaito on sekä potilaiden että erityisesti myös lääkkeitä määräävien tahojen saatavilla.
Tämä oli virhe. Jos asiasta ei säädetä tässä ja nyt, vaadin sitä tulevassa terveydenhuollon laatua koskevassa lainsäädännössä. Minusta ei ole hyväksyttävää, että lääkkeitä saisi enää ainoastaan supermarketeista, koska se olisi halvempaa.
Toinen kritiikkini koskee homeopaattisia lääkkeitä. Tällä alalla saavutettu kompromissi on epäoikeudenmukainen kaikille homeopaattisten lääkkeiden käyttäjille. Olen pohtinut, miksi nyt saavutettu kompromissi menetettäisiin, jos äänestäisimme parin alkuperäisen tarkistuksen, kuten tarkistuksen� 20, puolesta. Tiedän, että tietyt kollegat ovat pyytäneet erillistä äänestystä. Minusta tuntuu, että monet tätä asiaa koskevat kysymykset ovat jääneet ilman vastausta.
Haluaisin saada lopullisen vastauksen seuraavaan kysymykseen. Miksi emme etene pidemmälle homeopaattisten lääkkeiden alalla? Tässä kompromississa esitetty ratkaisu ei missään tapauksessa ole lopullinen. Olen tästä todella pahoillani.
Seuraava seikka koskee Dohaa ja lääkkeitä. Hyväksyn jäsen� Corbeyn huomautukset. Toisin kuin kollegani� Liese, katson häpeälliseksi sen, ettemme vieläkään pidä Euroopan kansalaisia riittävän itsenäisinä, jotta heille voitaisiin jakaa tietoa lääkkeistä. En kannata mainontaa; kannatan kuitenkin tiedotusta. Minusta itsenäisen kansalaisen olisi voitava hankkia tarvitsemansa tieto myös Euroopasta, sen sijaan että hän joutuu hakeutumaan eurooppalaisten yritysten Internet-sivuilta amerikkalaisten yritysten Internet-sivuille saadakseen tietoa. Minusta tämä on häpeällistä. Hukkasimme tässä mahdollisuutemme. Tässä olivat huomautukseni, ja toivon komission antavan vastauksen homeopaattisista lääkkeistä. 
De Keyser (PSE ).
    Arvoisa puhemies, yhdessä minuutissa voin vain laatia hahmotelman esittelijöiden työstä, ja pyydän tätä heiltä anteeksi jo etukäteen. Annan tunnustusta kaikelle heidän työlleen. Haluan vain todeta, että kahdeksan plus kahden plus yhden vuoden tietotuoja-ajanjakson lääkkeille tarjoava kompromissi on loistava uudenvuoden lahja Euroopan parlamentilta lääketeollisuudelle ja osoittaa voimakkaiden painostusryhmien tehokkuuden.
Lahja tulee kuitenkin entisestään kasvattamaan jäsenvaltioiden sosiaaliturvamäärärahojen vajetta viivyttämällä geneeristen lääkkeiden markkinoille saattamista. Miksi me olemme näin anteliaita? Lääketeollisuus esitti perusteeksi sen, että sen on rahoitettava tutkimusta, mutta tutkimukset ovat osoittaneet, että ainoastaan yksi viidesosa viimeisten 20� vuoden aikana markkinoille saatetuista uusista lääkkeistä oli varsinaisia innovaatioita. Lisäksi New York Timesin mukaan kaksi kolmannesta ajanjaksolla 1989–2000 hyväksytyistä lääkkeistä oli pelkästään jo olemassa olevien lääkkeiden vähäisiä mukautuksia.
Lisäksi jos sosiaaliturvajärjestelmämme tarvitsevat viipymättä geneerisiä lääkkeitä, niin mitä sitten tarvitsevat kehitysmaat, joissa elää 95� prosenttia aidsia sairastavista ja joissa on vielä lisäksi paljon endeemisiä sairauksia? Siellä geneeristen lääkkeiden puuttuminen on aivan yksinkertaisesti rikollista. Esittelijä� Grossetêten mietinnön tarkistus� 19 koskee juuri tätä. Herran tähden, hyväksytään nyt tämä ja pidetään yllä Dohan henkeä! Osoitetaan nyt edes solidaarisuutta kehitysmaita kohtaan lääketeollisuuden painostusryhmiä vastaan. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän jäsen Grossetêtea ja jäsen Mülleria heidän henkilökohtaisesta panoksestaan.
Nyt tarkasteltavana olevassa kokonaisuudessa on paljon hyvää, mutta jos olemme rehellisiä, on todettava, että siihen liittyy myös paljon ongelmia. Olemme yrittäneet saada aikaan liian paljon liian nopeasti, ja sovittelumenettelyn uhkaa sekä laajentumista on käytetty pelotteena. Vastustan tätä. Joudumme maksamaan tästä kalliin hinnan tulevina kuukausina ja vuosina, varsinkin lakimiehille, joiden kannalta tilanne on valitettavasti riemukas.
Arvoisa komission jäsen Liikanen, totesitte, että yhteen tavoitteeseen liittyi laajentumiseen valmistautuminen. Minusta kilpajuoksu lainsäädäntökokonaisuuden loppuunsaattamiseksi ennen laajentumista ei ole sama asia.
Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevan direktiivin osalta on syntynyt huoli siitä, että lääkkeiden laajan määritelmän ja ensisijaisuutta koskevan lausekkeen vuoksi on mahdollista, että elintarvikkeet, ravintolisät, kosmetiikkavalmisteet ja lääkinnälliset laitteet voidaan luokitella lääkkeiksi. Komission ja neuvoston ratkaisu tähän ongelmaan on lisätä johdanto-osan 7. kappaleeseen – tarkistus� 60 – seuraavat sanat: "Jos tuote kuuluu selvästi jonkin muun tuoteluokan...määritelmien piiriin, tätä direktiiviä ei pitäisi soveltaa". Näin tehdään ero lääkkeiden ja muiden tuotteiden välille.
Ongelmana tässä ratkaisussa on, ettei johdanto-osan 7. kappaleella� ole laillisesti sitovaa vaikutusta. Eihän tämä johdanto-osan kappale todellisuudessa sisälly lääkkeitä koskevaan direktiiviin. Olen nähnyt oikeudellisen asiantuntijan lausunnon, jonka mukaan ravintolisiä koskeva direktiivi sisällytetään lääkkeitä koskevaan direktiiviin, jos sitä ei muuteta.
Esitän tämän osalta kaksi erityistä kysymystä, joihin toivoisin teidän, arvoisa komission jäsen, vastaavan. Miksi komissio ja neuvosto eivät ehdottaneet johdanto-osan 7. kappaleen� tekstin sisällyttämistä direktiivin artiklaosaan sen oikeusvaikutusten takaamiseksi? Mitä takeita komissiolla on siitä, että rajatuotteita koskevia ongelmia käsitellään tehokkaasti, vaikka johdanto-osan 7. kappaleen tekstiä ei sisällytetä direktiivin artiklaosaan?
Myös eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevalle direktiiville olisi ollut eduksi, jos sitä olisi käsitelty sellaisenaan, eikä osana lainsäädäntöpakettia. Siihen ei ole suhtauduttu asian vaatimalla tarkkuudella, ainakaan työryhmissä, jossa sitä on roikotettu ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevan direktiivin mukana.
Arvoisa komission jäsen Liikanen, hyväksyitte ensimmäisessä käsittelyssä yli 12� kuukautta sitten esittämäni tarkistuksen – konsolidoitu tarkistus� 3 – joka koski reseptilääkkeitä. Hyväksyitte sen periaatteessa, mutta neuvostolle ja sittemmin parlamentin toiseen käsittelyyn esitetyssä yhteisen kannan tekstissä tehtiin tarkoituksellisesti tyhjäksi parlamentin kolmeen otteeseen selvästi ilmaisema toive ja teidän toiveenne komission jäsenenä.
Yhteisessä kannassa edellytetään nyt kaikilta tuotantoeläimille annettavilta lääkkeiltä lääkärin määräystä, mutta siihen sisältyy mahdollisuus sellaisten poikkeuksellisten lääkkeiden luettelosta, joita voidaan saada ilman reseptiä. Arvoisa komission jäsen, kanssanne käydystä runsaasta kirjeenvaihdosta käy selvästi ilmi, että poikkeusluetteloon sisältyy hyvin vähän lääkeaineita, eikä se ole ratkaisu ongelmaan.
Lääkkeiden on oltava maanviljelijän saatavilla järkevällä tavalla. Eläinten hyvinvoinnin ja elintarviketurvallisuuden on oltava ensisijaisia tavoitteitamme. Me kaikki arvostamme mahdollisuutta ostaa joitakin lääkkeitä käsikauppana ilman tarvetta käydä lääkärillä. Tämä koskee tavanomaisia särkylääkkeitä, yskänlääkkeitä ja vitamiinitabletteja. Maanviljelijän olisi voitava samalla tavalla saada tiettyjä lääkkeitä ilman tarvetta eläinlääkärin konsultaatioon. Kun lääkkeiden saatavuudesta tehdään vaikeaa, niiden käyttö vähenee ja eläinten hyvinvointi kärsii. Rokotteiden kaltaisten ennalta ehkäisevien lääkkeiden käyttö vähenee, ja ajaudumme hoitamaan sairaita eläimiä antibiooteilla sen sijaan, että suojaisimme eläimiä taudeilta.
Kysymys ei nyt liity elintarviketurvallisuuteen. Kaikki saatavilla oleva tieto vahvistaa, että jäämät ovat peräisin jo nyt kaikissa jäsenvaltioissa vain lääkärin määräyksellä saatavista lääkkeistä, erityisesti antibiooteista. Se, että yhä useammat lääkkeet edellyttävät lääkärin määräystä, ei mitenkään paranna elintarviketurvallisuutta. Elintarviketurvallisuutta voidaan parantaa ainoastaan laaja-alaisilla seurantaohjelmilla ja jäämien enimmäismäärien ylittämisestä annettavilla merkittävillä seuraamuksilla.
Olen hyvin tyytyväinen ehdotukseen, joka on tehty nykyisen, lukuisille toissijaisille eläinlajeille tarkoitettujen lääkkeiden, myös hevoseläimille tarkoitettujen lääkkeiden, saatavuutta koskevan kriisin ratkaisemiseksi. Kriisi kuitenkin syntyi edellisen direktiivin riittämättömän valvonnan ja riittämättömän ymmärtämisen vuoksi.
Lopuksi, eläimille ei ole olemassa julkista terveydenhoitoa kuten ihmisille, ainoastaan yksityisiä eläinlääkäreitä. Eläinten hyvinvoinnin, yhtenäisen eläinlääkinnän, elintarvikeketjun vaikutusten todellisuuden ja ennen kaikkea maanviljelijöidemme taloudellisen toimintakyvyn takaamiseksi meillä on erityisiä velvoitteita. Vetoamme teihin, jotta meillä tulevaisuudessa suojeltaisiin kaikkia näitä aloja ja jotta erityisesti eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevaa direktiiviä valvottaisiin asianmukaisesti. 
Stihler (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijöitä. Lääkelainsäädännön tarkistaminen on tärkeää EU:n kansalaisille. Pyrimme tällä tarkistuksella sekä kannustamaan tutkimusta ja innovaatioita että saattamaan geneeriset lääkkeet mahdollisimman nopeasti markkinoille. Tämä on veronmaksajille halvempaa. Koska lääkekustannukset ovat Yhdistyneessä kuningaskunnassa nousseet noin 30� prosenttia viimeisten kolmen vuoden aikana, tarvitsemme todella järkevää lääkkeitä koskevaa kompromissia. Meille tarjotaan kompromissipakettia: parlamentin on hyväksyttävä kompromissi tai ajaudumme sovittelumenettelyyn, jossa on vaarana, että menetämme paljon siitä, mitä parlamentti toivoi.
Pyydän kollegoja kannattamaan tarjottua kompromissia. Yhtenä alkuperäisten tarkistusten esittäjänä kannatan lämpimästi potilaiden saamien pakkausselosteiden merkitsemistä pistekirjoituksella. Tuotteiden nimi merkitään pistekirjoituksella pakkaukseen ja täydet tuotetiedot ovat pyydettäessä saatavilla monissa eri muodoissa, muun muassa pistekirjoituksena. Toivoin kyllä enemmän, mutta hyväksyn kompromissin askeleena oikeaan suuntaan tietojen antamiseksi sokeille ja näkövammaisille. Lainsäädäntöehdotus on tasapainoinen, ja olen iloinen voidessani kannattaa sitä. Toivon kollegojenkin kannattavan kompromissia. 
Sturdy (PPE-DE ).
    (EN) Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä� Grossetêtea erinomaisesta työstä tämän mietinnön laatimisessa. Onnetonta on, että ihmisille ja eläimille tarkoitetut lääkkeet on sotkettu toisiinsa, sillä niitä käsitellään samassa mietinnössä. Meidän olisi todellakin tarkasteltava niitä erikseen. Palaan tähän hetken kuluttua. Olen tästä täysin samaa mieltä jäsen� Doylen kanssa.
Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni kiittääkseni Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin pysyviä edustajia heidän työstään. On harmillista, että eräät jäsenvaltiot hylkäsivät heidän mietinnön eteen tekemänsä työn. Neuvoston niin kutsuttu yhteinen kanta ei ole mikään kompromissi: se on vain tapa esittää komission alkuperäiset ehdotukset, ja komissio on tehnyt selväksi, että se valvoo suurelta osin komiteaehdotusten perusteella laadittavia tuoteluetteloja.
Kuten jäsen� Doyle perustellusti totesi, yhteinen kanta merkitsee useiden pienten maatalousyritysten lakkauttamista. Tämä on hyvin merkittävä asia. Vallalla on valtaisa väärinymmärrys siitä – ja tämän neuvosto vaikuttaa käsittäneen aivan väärin – että me pyytäisimme poikkeusta reseptilääkkeisiin. Tästä ei ole kysymys: elintarviketurvallisuutta koskevat asetukset kattavat ne jo nyt, emmekä me nyt lainkaan tarkoita tätä. Emme me sellaista pyydä.
Jäsen� Doyle totesi aivan perustellusti, että apteekista saa lääkettä päänsärkyyn, mutta ongelmana on se, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa vastaavalla tavalla voi saada paikallisilta rekisteröityneiltä henkilöiltä myös kirppupulveria ja lehmien utarevoidetta ja vastaavia aineita. Me vaarannamme sekä eläinten terveyden että eläinten hyvinvoinnin ja koko periaatteen, sillä ihmiset eivät vain viitsi maksaa eläinlääkäristä. Tämä on hyvin merkittävää. Lainsäädäntö kattaa tämän jo, kuten olen todennut. Me emme Yhdistyneessä kuningaskunnassa syö hevosia, koiria, kissoja emmekä muuten undulaattejakaan, joten tästä ei ole kyse.
Haluan todeta, että jos ette voi hyväksyä tällaista ehdotusta, meidän olisi kenties pitänyt jättää eläimille tarkoitetut lääkkeet tämän ehdotuksen ulkopuolelle ja säätää niistä erikseen. Itse asiassa, jos ette ole huomenna valmiita hyväksymään minun ja jäsen Doylen ehdotuksia, olisi kenties aiheellista äänestää tätä lainsäädäntötekstiä vastaan ja lähettää se takaisin valiokuntaan. 
Müller (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, parlamentti ja sen jäsenet ovat parin viimeisen viikon aikana esittämiensä useiden tarkistusten avulla taanneet sen, että saavutimme neuvoston kanssa hyvän kompromissin. Katson kompromissin olevan lahja pikemminkin Euroopan kansalaisille kuin lääketeollisuudelle, kuten eräät kollegat tuntuvat ajattelevan.
Olen toista mieltä. Me, jotka olemme tehneet paljon työtä tämän lainsäädäntöpaketin eteen ja tunnemme tosiseikat, tiedämme myös, että tilanne on toisenlainen. Euroopan lääkeviraston avulla olemme luoneet tehokkaat rakenteet, joilla turvataan arviointien laatu, ja varmistetaan näin turvallisten lääkkeiden saatavuus potilaille.
Tietokantaamme sisältyy valtavasti tietoa potilaille, lääkäreille ja jopa yrityksille. Luvanantomenettelyt ovat avoimia, ja meillä on tietoa haittavaikutuksista; mainitakseni vain muutaman niistä saavutuksista, joilla olemme parantaneet potilaiden tilannetta. Keskitetty luvanantomenettely kattaa suuren määrän käyttötarkoituksia. Tämän seurauksena suuri osa uusista ja innovatiivisista lääkkeistä alistetaan keskitetylle menettelylle ja voidaan näin saattaa nopeasti potilaiden saataville. Olemme pyytäneet komissiota laatimaan tietoiskuja ja suuntaviivoja, jotta potilaille tarjottava tieto olisi varmasti riippumatonta. Kaikki tämä on potilaiden kannalta hyödyllistä. Viiden vuoden kuluttua meillä on uusi luvanantomenettely, johon sisältyy myös kustannus-hyöty-analyysi. Olemme toisin sanoen saaneet paljon aikaiseksi potilaiden eduksi. Tämän vuoksi kehotan kaikkia harkitsemaan tämän lainsäädäntöpaketin vastaisia lausuntojaan.
Mitä tulee kahteen WTO:ta koskevaan seikkaan, olen itse esittänyt yhden tarkistuksen, mutta mielestäni järkevin lähestymistapa on, että komissio antaa ensi vuonna ehdotuksen, jossa käsitellään tätä aihetta laaja-alaisesti. Pelkästään yksityiskohtaisen lainsäädännön laatiminen ei ole hyödyllistä. Kehotan tämän vuoksi kollegoja, jotka kenties suhtautuvat tähän kantaan kriittisesti, äänestämään kuitenkin kompromissin puolesta huomenna. Siitä on hyötyä Euroopan kansalaisille ja se on todellinen lahja potilaille, ei kenellekään muulle. 
Nicholson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijöitä erinomaisista mietinnöistä. Aluksi haluan todeta, että kannatan täysin jäsen� Oomen-Ruijtenin esittämää kantaa homeopaattisista lääkkeistä. Koska mietintö, josta tänä iltana puhun, koskee kuitenkin reseptilääkkeitä, tässä olivatkin myönteiset huomautukseni tällä kertaa.
Onko tämä asia, jota todellakin halutaan edistää? Sekä jäsen� Sturdy että jäsen� Doyle kysyivät, eikö tästä olisi pitänyt säätää erikseen. Onhan joskus jopa Euroopan komissiossakin käytettävä tervettä järkeä. Varmasti! Teidän on kuunneltava ihmisiä ja heidän esittämiään huolia. Ei kai tässä nyt vain jälleen kerran puututa kansallisten valtioiden täysin sisäisiin asioihin? Koska te otatte opiksenne?
Haluan puhua reseptilääkkeistä, sillä tällä asialla on valtava vaikutus vaalipiirissäni Pohjois-Irlannissa. Meillä on tehokas, toimiva maataloustuotteiden myyntijärjestelmä. Jäsen� Sturdy ja jäsen� Doyle kertoivat, että heidänkin alueillaan on sama järjestelmä. Se toimii, se on tehokas eikä sitä tarvitse valvoa tällä tavalla. Se on toiminut jo vuosisatoja. Mitä haittaa maataloustuotteiden myyjistä on koskaan ollut?
Arvoisa komission jäsen, te vain ajatte tämän kaupan pimeille markkinoille. Te ajatte sen maan alle. Te ajatte ihmiset myymään tuotteitaan pimeillä markkinoilla, tiskin alta. Niin te teette ja niin olette tehneet monilla muillakin politiikan aloilla, niin kalastuksessa kuin kaikilla muillakin aloilla Euroopan unionissa. Euroopan unioni ja komissio eivät kuuntele tavallisten ihmisten mielipiteitä. Niin teidän olisi kuitenkin tehtävä.
Tiedän, että ongelma koskee erityisesti Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Irlantia ja kenties myös Alankomaita. Mutta se on ongelma. Teidän on todellakin otettava huomioon, mitä me teemme. Olen ällistynyt komission ja joidenkin jäsenvaltioiden osoittamista diktaattorin elkeistä, kun ne haluavat pitää päänsä hinnalla millä hyvänsä: on saatava mitä haluaa piittaamatta muista! Tämä on vääränlainen viesti. Minusta Eurooppa ei tarkoita tätä. Eurooppa merkitsee paljon enemmän. Eurooppa voi olla paljon enemmän. Saatte ansionne mukaan pitkällä ajanjaksolla, kun kauppa siirtyy pimeille markkinoille.
Pyydän parlamenttia kannattamaan jäsen� Doylen ja muiden esittämää tarkistusta. Siihen suuntaan meidän on edettävä. Arvoisa komission jäsen, toivon teidän harkitsevan tätä, palaavan kollegiaalisen komission luo ja sanovan, että asiaa on tarkasteltava uudelleen. Teidän on oltava joustava. Teidän on otettava, mitä teille on annettu ja mikä toimii tietyillä alueilla juuri nyt. Älkää pakottako kunniallisia ja rehellisiä ihmisiä käymään pimeää kauppaa.
Olen hyvin pettynyt siihen, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on peräytynyt eikä tue omaa teollisuuttaan Coreperissa. Se jänistää tässä tilanteessa. Se väittää käyttävänsä takaporttia, minkä seurauksena maanviljelijöille ja monille muille ihmisille vaalipiirissäni ja muualla annetaan valtava vastuu. Pyydän teitä vielä kerran kannattamaan jäsen� Doylen ja muiden esittämää tarkistusta, sillä se on tapa edetä asiassa. 
Parish (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän aluksi esittelijä� Grossetêtea hänen mietinnöstään ja kannatan edellistä puhujaa. Ongelmana on, että aina kun yritämme käsitellä Eurooppaa kokonaisuutena ja saada aikaan jokaiselle jäsenvaltiolle sopivaa lainsäädäntöä, yksi koko ei sovikaan kaikille. Tämän vuoksi pyydän parlamenttia kannattamaan jäsen� Doylen esittämiä tarkistuksia� 27 ja 28.
Suurin osa niistä lääkkeistä, joita Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan maanviljelijät tällä hetkellä ostavat eläinlääkäreiden sijaan tavallisista liikkeistä, on joko matolääkkeitä tai rokotteita, jotka maanviljelijät itse antavat eläimille. Ei siis ole kyse siitä, että eläinlääkäri vastedes antaisi lääkkeen; lääkkeet vain ostetaan eläinlääkäriltä. Eläinlääkärit saavat näin monopoliaseman näiden tuotteiden myynnissä, ja maanviljelijät joutuvat kärsimään huonosta kilpailutilanteesta. Meille on jatkuvasti väitetty, että nykyajan maanviljelijöiden on selviydyttävä vastuustaan ja markkinataloudesta, ja nyt me kuitenkin estämme heitä kilpailemasta näiden lääkkeiden ostossa. On aivan mieletöntä yrittää runnoa tällaista läpi.
Toistan jälleen sen, mitä jäsen� Nicholson totesi. Pelkään pahoin, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus, joka on koko ajan väittänyt tukevansa maataloutta, jotta maanviljelijät voisivat edelleen ostaa lääkkeet tavarantoimittajilta eikä eläinlääkäreiltä, on antanut periksi. Parlamentin tehtävä on tämän vuoksi viedä tätä lainsäädäntöä eteenpäin tavalla, joka mahdollistaa joustavuuden jäsenvaltioiden kesken. Sitä meiltä pyydetään. On nostettu valtava meteli elintarviketurvallisuudesta, mutta ei tässä ole kyse siitä, sillä näitä lääkkeitä, matolääkkeitä ja rokotteita, voidaan ostaa tavarantoimittajilta. Ne voidaan rekisteröidä tässä yhteydessä, joten tiedämme, kun maanviljelijät ostavat niitä. Tämän jälkeen maanviljelijät antavat lääkkeet, joten eläinlääkärin määräykset ja vain eläinlääkäreiltä saatavat lääkkeet ovat tarpeettomia. Pyydän tämän vuoksi vielä kerran parlamenttia tukemaan jäsen� Doylen esittämiä tarkistuksia 27 ja 28. 
Grossetête (PPE-DE ),
    – Arvoisa puhemies, haluaisin kuitenkin vastata muutamiin kollegojen esittämiin väitteisiin. Ensinnäkin olen pahoillani havaitessani, että jäsen� Jackson poistui jo aikaa sitten. Olisin halunnut kertoa hänelle, mitä aion tehdä, ja annankin vastaukseni hänelle huomenaamulla kirjallisena.
Olemme huolissamme tulevista jäsenvaltioista. Ne olivat mukana keskustelussa, jota kävimme neuvoston ja komission kanssa, joten on aivan totta, että ongelmat, joita tietyt uudet jäsenvaltiot, tosin eivät kaikki, kohtaavat lääkelainsäädännön soveltamisessa, on otettu huomioon. Lisäksi tiedämme, että komissio on sitoutunut ehdottamaan joidenkin tulevien jäsenvaltioiden osalta poikkeuksia heti, kun lainsäädäntöpaketti on hyväksytty.
Olisin kuitenkin ennen kaikkea halunnut kertoa kollega� Jacksonille, että sain tänä aamuna kirjeen yhdeltä tšekkiläiseltä tarkkailijaltamme, joka sanoi kannattavansa täysin kahdeksan plus kahden plus yhden vuoden tietosuojaa, koska hän piti sitä hyväksyttävänä kompromissina ehdotetun kuuden vuoden suoja-ajan sekä toisen ehdotuksen, kymmenen plus yhden vuoden suoja-ajan, välille. Hän on täysin tietoinen siitä, että patenttioikeuksien suojeleminen on tärkeää samalla, kun geneeristen lääkkeiden saattaminen sisämarkkinoille hyväksytään. Annan kirjeen kollegoille tiedoksi. Se ei ole ainoa tätä asiaa koskeva kirje, jonka olen saanut.
Haluan myös vastata Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin edustajille eläinlääkkeistä. Minusta on varsin kauheaa kuulla kollegani� Doylen sanovan, että olemme edenneet liian nopeasti, sillä neuvotteluja komission ja neuvoston kanssa on käyty kuukausia; tuntikausien keskusteluja vain hyvän kompromissin aikaansaamiseksi. Emme mielestäni voi myöskään vältellä asiaa, sillä kyse on eläinten turvallisuudesta. Kun kyse on ruuaksi kasvatettavista eläimistä, ymmärrätte, että turvallisuus on olennainen seikka. Se on olennainen niin meidän kuin neuvostonkin mielestä. Tästäkin keskustelimme hyvin paljon.
Yhdistyneen kuningaskunnan edustajat totesivat, että meillä pitäisi olla erillistä lainsäädäntöä, mutta niinhän meillä onkin! Olkaa hyvät ja tutustukaa teksteihin. Meillä on tänään tarkasteltavana kaksi direktiiviä. Toinen koskee ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä ja toinen eläimille tarkoitettuja lääkkeitä. Tietyt säännökset vain ovat samoja sekä ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä että eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevissa direktiiveissä. Pyytäisin teitä tämän vuoksi tutustumaan huolellisesti teksteihin ennen huomautusten esittämistä tämän kaltaisten väärinkäsitysten estämiseksi.
Kun viittaatte johonkin Yhdistyneelle kuningaskunnalle tai Irlannille ominaiseen erityispiirteeseen –� ja toivon, ettette tällaisen erityispiirteen vuoksi ota sitä riskiä, että hylkäisitte kompromissin –� haluan muistuttaa, että yhteisen kannan 67� artiklassa luetellaan poikkeukset lääkekohtaisesti. Vastaus on siis jo tekstissä. Toivoisin joka tapauksessa hieman lisää vilpittömyyttä tällaiseen keskusteluun. Kun sanotte, ettei Yhdistyneessä kuningaskunnassa syödä hevosia, teidän ei pidä unohtaa sitä seikkaa, josta olette täysin tietoisia, eli että kun hevosilla ei enää ole käyttöä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ne viedään teurastettavaksi muihin jäsenvaltioihin. Tämän vuoksi lääkkeiden määräämisessä eläimille on noudatettava erityistä varovaisuutta.
Minulla olisi vielä paljonkin sanottavaa, mutta haluan lopuksi korostaa, että päädyimme lopulta kompromisseihin, joita oli hyvin vaikea saavuttaa, ja että puheenjohtajavaltio Italia tarkasteli asianmukaisesti lukuisia pyyntöjä, joita se ei aluksi aikonut lainkaan tarkastella. Sillä olisi hyvin vakavat seuraukset, jos otatte vastuun siitä, , ettei kompromisseja hyväksytä.
Vetoan kollegani� Müllerin tavoin vastuuntuntoonne: älkää hyväksykö tarkistuksia, jotka eivät sisälly kompromisseihin. Vaarantaisitte silloin kompromissit. Hyvä Doyle, tämä tarkoittaisi varmasti sovittelumenettelyä, mutta ei ole niinkään varmaa, että saavuttaisimme siinä samanlaisia tuloksia kuin tänään. Pyydän teitä siis hyväksymään kompromissit huomenna. Ennen kaikkea, älkää ottako riskiä tai vastuuta siitä, että menettäisimme kaiken sen, mitä viikkojen työllä on saavutettu. 
Liikanen,
   .  Arvoisa puhemies, haluaisin vastata ainakin niille jäsenille, jotka esittivät kysymyksiä ja ovat edelleen paikalla.
Ensinnäkin vastaan jäsen Corbeyn kirjalliseen kysymykseen Dohan julistuksesta. Jos muotoilen kysymyksenne uudelleen, siihen on helpompi vastata. Haluan olla tässä hyvin tarkkana. Luvanantomenettelyä edellytetään lääkkeiltä ainoastaan EU:n markkinoilla, joten nyt tarkasteltavana oleva lainsäädäntö koskee yhteisön markkinoille saatettavia lääkkeitä. Jäsen� Corbey kysyy – muotoilen tämän nyt uudelleen – salliiko tietosuojasäännöstö mielestäni EU:ssa tuotettujen lääkkeiden hyväksynnän kehitysmaissa.
Jos kysymys muotoillaan näin, vastaukseni on "kyllä". Se merkitsee, että lainsäädäntö koskee luvanantomenettelyä tuotteiden markkinoille saattamiseksi EU:ssa. Jos TRIPS-sopimukset ja patentit sallivat yhdessä valtiossa tuotettujen tuotteiden viennin kehitysmaahan, ei tällä säädöksellä vaikutusta siihen, koska suojelu koskee ainoastaan luvanantomenettelyä markkinoille saattamiseksi: se ei koske valmistusta. Me emme sääntele tällä asetuksella valmistusta, vaan markkinoille saattamista. Tähän liittyy yksi pieni poikkeus: Bolar-lauseke, sillä tietty osa tuotantoa koskee aina geneerisiä lääkkeitä.
Ymmärrän täysin jäsen� Corbeyn, jäsen� Whiteheadin ja muiden huolen siitä, että Dohan julistusta on noudatettava. Dohan julistuksen kanta patentteihin on tiukka. Siinä ei oteta kantaa tietosuojaan. Tietosuoja ei liity luvanantomenettelyihin, jotka koskevat tuotteiden markkinoille saattamista EU:n ulkopuolella. EU:n ulkopuolella tuotteiden markkinoille saattamisen hyväksyvät kyseisen kolmannen maan viranomaiset oman lainsäädäntönsä mukaan. Toivon tämän selvittävän tilanteen. Tämä ei estä millään tavalla Dohan julistuksen täytäntöönpanoa.
Toiseksi mitä tulee sitoutumiseen, komissio on kollegiona hyväksynyt sen, mitä olen täällä aiemmin todennut: tämä asia on ensisijainen toimissamme vuoden� 2004 alussa, siis parin viikon kuluttua. Autan parhaani mukaan myös kollegojani valmistautumaan, sillä kaikki ehdotukset eivät kuulu suoraan minun vastuualaani. Otan asian kuitenkin esille, kun tästä on äänestetty.
Jäsen� Jackson käsitteli uusia jäsenvaltioita ja kysyi, kuinka moni niistä on pyytänyt siirtymäaikaa. Tähän mennessä yksikään ei ole sellaista pyytänyt, mutta siihen on hyvä syy: siirtymäaikoja koskevia neuvotteluja ei voida aloittaa ennen kuin säädös on annettu. Sen jälkeen voimme aloittaa neuvottelut. Minun kantani – jonka kollegani jakavat – on myönteisen avoin. Ymmärrämme, että siirtymäaika on ongelma.
Jäsen� Liese käsitteli puhui lasten lääkkeistä. Minusta tämä on hieman epämukavaa, sillä kerroin itse parlamentille, että lähiaikoina on tulossa tätä koskeva ehdotus. Kuten totesin aiemmin, komissio päätti, että ehdotuksesta on tehtävä laajennettu syvällinen arviointi, mikä on hidastanut menettelyä. Toisaalta tämä on myönteinen asia, koska se parantaa lainsäädäntöä, mutta toisaalta se aiheuttaa viivästymistä. Ehdotus annetaan vuoden� 2004 alussa. Kannan siitä henkilökohtaisesti vastuun, sillä kyseessä on minun ehdotukseni.
Jäsen� Liese käsitteli myös suoraa kuluttajamainontaa. Hän mainitsi tapauksen Bratislavassa. Kuka tahansa, joka on viettänyt aikaansa Internetissä tai vastaanottanut sähköpostia, on saanut paljon aggressiivista mainontaa, suoraan ruudulle ilmestyviä mainoksia, joille ei voi tehdä mitään. Tämä on kasvava ongelma, jota meidän on tarkasteltava, mutta katson, että voimme palata tähän tulevaisuudessa.
Käsittelen nyt jäsen Doylen, jäsen Whiteheadin, jäsen Parishin ja jäsen� Nicholsonin mainitsemaa eläinten lääkkeitä koskevaa ongelmaa. Tiedän, että he suhtautuvat asiaan hyvin vakavasti. Jäsen Doyle on käsitellyt asiaa valiokunnassa ja muuallakin, ja ymmärrän mistä on kyse. Kun sanomme, että voimme hyväksyä tarkistuksen periaatteessa, olisi tietenkin tarkempaa sanoa, että tarkistusta on muokattava, koska normaalisti pysyvät poikkeukset eivät koskaan mene läpi jäsenvaltioiden toimielimissä. Pysyvät poikkeukset ovat poikkeuksellisia.
Kompromississa esitetään rajoitettu poikkeus, jota on sovellettava yhdenmukaisella tavalla. Siinä kuitenkin todetaan, että jäsenvaltiot voivat kuitenkin myöntää poikkeuksia tästä vaatimuksesta 89� artiklan 2� kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti vahvistettujen perusteiden nojalla. Poikkeusta siis rajoitetaan, ja näin voidaan tehdä kompromissin perusteella.
Jäsen� Nicholson mainitsi sisäasiat. Asiaa käsiteltiin neuvostossa ja monet jäsenvaltiot vastustivat kantaa voimakkaasti. Ne totesivat, että vaikka lääkkeet eivät voisikaan liikkua sisämarkkinoilla, elintarvikkeena liha liikkuu. Kansalliset rajat ylittäviä vaikutuksia siis on. Tämä oli monen jäsenvaltion kanta, ja sisämarkkinoiden yhtenäisyyden vuoksi ne kiistivät mahdollisuuden pysyviin poikkeuksiin alalla.
Valitettavasti jäsen� de Keyser on jo poistunut, sillä olisin halunnut vastata hyvin tyhjentävästi hänen huomautukseensa. Lääketeollisuutta koskevat keskustelut ovat aina ongelmallisia. Meillä on julkiset, laajasti hyväksytyt tavoitteet: terveydentilan on oltava parempi – ja tähän tarvitaan lääkkeitä. Jos innovatiivisia uusia lääkkeitä ei kuitenkaan ole, emme voi torjua sairauksia siten kuin meidän pitäisi. Viimeisten 20� vuoden aikana on koettu joitakin menestystarinoita, ja esimerkiksi sairauksia, joita oli ennen hyvin vaikea hoitaa ilman raskasta lääkitystä suljetuissa laitoksissa, voidaan nyt hoitaa lääkkeillä. Näin ei kuitenkaan tapahdu ilman innovaatioita. Kaksi- tai kolmekymmentä vuotta sitten mielisairaat suljettiin laitoksiin. Nyt he voivat jatkaa vapaasti elämäänsä, mikä merkitsee parempaa elämän laatua ja myös alhaisempia kustannuksia. Meidän on siis jatkettava innovaatioita.
Otetaan esimerkiksi Alzheimerin tauti. Jos uutta ja innovatiivista lääkettä ei löydy, taudin aiheuttamat kustannukset tulevat olemaan valtavia. Meidän on tuettava innovaatioita. Joku viittasi Yhdysvaltojen tilanteeseen, jossa yksinoikeusjaksot ovat lyhyempiä. Verrataanpa hieman kustannuksia. Koska me Euroopassa katamme kustannukset julkisista talousarvioista, me haluamme sananvaltaa myös hinnoitteluun. Pidempi yksinoikeusjakso kompensoi innovaatiokustannuksia, koska hintamme ovat matalampia.
Tilasin vuonna� 2000 tutkimuksen, jossa arvioitiin Euroopan lääkemarkkinoiden tilannetta. Siinä kävi ilmi, että Euroopassa on valtioita, joissa geneeristen lääkkeiden hintataso ei muutu patentin tietosuojan päätyttyä. Niiden hintataso pysyy samana. Hinnat ovat siis korkeat patenttisuojasta ja yksinoikeusjaksosta johtuen, eivätkä ne laske sen jälkeenkään. Tällä ehdotuksella luodaan varmasti todelliset geneeristen lääkkeiden eurooppalaiset markkinat. Olen varma, että geneerisiä lääkkeitä tuottava teollisuus hyödyntää tätä mahdollisuutta, kun säännöt ovat samat ja yhdenmukaistetut. Meidän on investoitava innovatiivisiin lääkkeisiin voidaksemme torjua vaikeita sairauksia mutta meidän on samanaikaisesti laskettava geneeristen lääkkeiden hintoja kustannusten vähentämiseksi. Tällaiseen tasapainoon me pyrimme. Itse olen vakuuttunut siitä, että juuri tällä alalla parlamentti on saanut aikaan hyvän tasapainon.
Lopuksi haluan kiittää parlamenttia keskustelusta. Parlamentti on sitoutunut työhönsä koko ajanjakson ajan. Minun on todettava, että kaikkia asioita ei ole vielä ratkaistu, mutta olemme tehneet paljon ja hyvää työtä kansanterveyden ja innovaatioiden alalla hyvän kompromissin löytämiseksi. 
Puhemies.
   Jäsen� Oomen-Ruijten, haluatteko työjärjestyspuheenvuoron? Toivoisin teidän ilmoittavan minkä artiklan perusteella toivotte puheenvuoroa. 
Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
    Olen aina kohtelias. Tämä tarkoittaa, että istun aina täällä kuuntelemassa komission jäsenen vastauksia. Jos komission jäsen ei vastaa minulle homeopaattisista lääkkeistä, minä saan hänet vakuuttuneeksi huomenna, kun suuri osa parlamentista äänestää joitakin kompromisseja vastaan, koska emme saaneet vastausta. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen� Oomen-Ruijten, tiedätte, ettei tämä ollut työjärjestyspuheenvuoro. Se oli poliittinen kannanotto. 
Corbey (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kyseessä oli kysymys komission jäsenelle. Komission jäsenelle esittämäni kysymys oli täysin selkeä, ja haluaisin hieman lisäselvitystä asiasta.
Haluan vain varmistaa, että meillä on varmasti kaikilla samat laulun sanat: Dohaa koskeva tarkistus antaa teollisuudelle mahdollisuuden auttaa kehitysmaita, joilta itseltään puuttuu kapasiteettia. Onko minun nyt ymmärrettävä vastauksestanne, että me toimitamme kehitysmaihin lääkkeitä, joita ei ole hyväksytty? Jos näin on, kehitysmaiden on siis itse hyväksyttävä ne, mutta kuinka ne pystyvät siihen, jos... 
Puhemies.
   Hyvä jäsen� Corbey, kyseessä ei ole työjärjestyspuheenvuoro. En voi avata keskustelua uudelleen tästä asiasta. Ymmärrän teitä, mutta en voi avata uudelleen keskustelua, joka on vienyt jo niin paljon aikaa. Teillä ei ole puheenvuoroa. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, puheenvuoroni on yhtä lailla työjärjestyspuheenvuoro kuin kaksi edellistäkin. Esitin kaksi erityistä kysymystä ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevasta direktiivistä, erityisesti lääkkeen määritelmästä ja johdanto-osan 7.� kappaleen� laillisuudesta. Ehkäpä komission jäsen voisi vastata näihin erityisiin kysymyksiin. Ne ovat merkittäviä. 
Puhemies.
   Tämäkään ei ole työjärjestyspuheenvuoro.
Sanon sen selvästi. Komission jäsen vastasi kysymyksiin mainiten jokaisen puheenvuoron käyttäneen jäsenen nimen.
Jäsen� Oomen-Ruijten, olkaa niin hyvä! Kuulin komission jäsenen vastaavan jokaisen jäsenen kysymykseen nimeltä mainiten. 
Liikanen,
   .  Arvoisa puhemies, vastaukseni puolivälissä salissa oli paljon meteliä, joten jouduin lopettamaan aiemmin kuin olin suunnitellut. Olen kuitenkin valmis jatkamaan vastaustani.
Vastaukseksi jäsen� Corbeylle haluan selventää, että valmistuslupa on eri asia – Dohan julistus koskee valmistusta. Me tuemme sitä täysin. Nyt parlamentin käsiteltävänä olevalla direktiivillä säännellään luvanantomenettelyä tuotteiden markkinoille saattamiseksi. Se ei rajoita millään tavoin Dohan julistuksen täytäntöönpanoa, sillä kyseessä ovat asian eri puolet. Jos valmistus on sallittua kehitysmaille, markkinoille saattaminen on kyseisen valtion viranomaisten vastuulla.
Kysymys on siitä, että tietoja tarvitaan luvan saamiseksi tuotteiden markkinoille saattamiseen.
Mitä tulee jäsen� Doylen mainitsemaan johdanto-osan 7.� kappaleeseen: kyseessä on selitys 2� artiklan 2� kohdassa esitetylle lausekkeelle; artiklassa esitetään oikeudellisesti sitova lauseke. Totesin osittain vastauksessani jäsen Grossetêtelle, että yksikköni käsittelevät asiaa kaikkien asianosaisten kanssa asianmukainen soveltamisen varmistamiseksi.
Mitä tulee jäsen� Oomen-Ruijtenin kysymykseen tarkistuksesta� 20, jossa pyydetään jäsenvaltioita ottamaan asianmukaisesti huomioon muissa jäsenvaltioissa rekisteröidyt tuotteet, kantamme on, että yhteisessä kannassa mennään pidemmälle, sillä siinä nämä tuotteet alistetaan vastavuoroiselle tunnustamiselle.
Olen pyrkinyt vastaamaan kaikkiin esitettyihin kysymyksiin. 
Puhemies. –
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn perinteisistä kasvirohdosvalmisteista (12754/1/2003 C5-0519/2003 2002/0008(COD)) (Α5-0452/2003) (Esittelijä: Nisticò). 
Nisticò (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, sen jälkeen kun näimme, miten äskeinen lääkkeitä koskevaa lainsäädäntöpakettia käsittelevä mietintö sai suonet sykkimään ja pulssin kohoamaan, oma mietintöni on kuin joisi kupillisen rentouttavaa kamomillateetä. Olen itse asiassa äärimmäisen tyytyväinen, ja haluankin kiittää sekä neuvostoa että komissiota samoin kuin kaikkia varjoesittelijöitä, erityisesti jäsen Roth-Behrendtiä, joka ei valitettavasti ole tänään läsnä sairastuttuaan flunssaan. Jäsen Roth-Behrendt haluaa esittää parlamentille pahoittelunsa poissaolostaan. Kiitän tietysti myös kaikkia parlamentin jäseniä, jotka myötävaikuttivat direktiivin parantamiseen.
Direktiivi tuo voimaan tullessaan viimeinkin järjestyksen alalle, joka on hyvin sekava ja kiistelty. Ehdotuksessa määritellään toisaalta täsmällisesti direktiivin soveltamisala ja suljetaan soveltamisalan ulkopuolelle sellainen kasvirohdosten käyttö, jota on säännelty muissa direktiiveissä. Toisaalta ehdotuksessa eritellään kuluttajien ja heidän terveytensä suojelun nimissä laadun ja hyvien tuotantokäytäntöjen tunnuspiirteet. Samalla kun on tunnustettava perinteisillä kasvirohdosvalmisteilla annettavan hoidon arvo, ei saa myöskään unohtaa, että näiden valmisteiden epäasianmukainen käyttö voi aiheuttaa ei-toivottuja ja joskus vakaviakin sivuvaikutuksia. Esimerkiksi Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto (FDA) on kirjannut tähän mennessä noin 2� 900� myrkytystapausta, mukaan luettuna tarkalleen 104� kuolemantapausta, jotka ovat aiheutuneet pääasiassa efedran väärinkäytöstä. FDA on kirjannut samoin muiden päivittäin käytettävien tuotteiden, kuten mäkikuisman, neidonhiuspuun ja myös ginsengin, aiheuttamia vakavia sivuvaikutuksia.
Tämän vuoksi oli tärkeää ottaa käyttöön direktiivi, jolla pyritään suojelemaan kuluttajien terveyttä, mikä edellyttää ensinnäkin tiukempia laatu- ja turvallisuusnormeja. Kuluttajien terveyden suojelu edellyttää myös velvoitetta, jonka mukaan kasvirohdosvalmisteiden merkintöjen ja näitä valmisteita käsittelevien havainnollisten esitteiden on sisällettävä täsmällistä mutta samalla yksinkertaista ja selkeää tieteellistä tietoa kasvirohdosten mahdollisesta myrkyllisyydestä ja niiden yhteisvaikutuksesta elintarvikkeiden, juomien ja muiden lääkkeiden kanssa.
Kuten tiedätte, perinteisillä kasvirohdoksilla tarkoitetaan valmisteita, joita on käytetty vähintään 30� vuotta, joista 15� vuotta yhteisön jäsenvaltioissa. Yksittäisen jäsenvaltion pyynnöstä – mikä oli yksi syy direktiivin parantamiseen – ja Euroopan lääkearviointiviraston (EMEA) alaisen tieteellis-teknisen kasvirohdosvalmistekomitean perustellulla lausunnolla 15� vuoden käyttöaikaa voidaan kuitenkin lyhentää huomattavasti.
Toinen myönteinen näkökohta on kasvirohdosvalmistekomitean perustaminen osana Euroopan lääkearviointivirastoa. Parlamentti antoi selvästi ymmärtää, miten tämän komitean pitäisi erota EMEAn alaisesta lääkevalmistekomiteasta (CPMP). Kasvirohdosvalmistekomitean pitäisi käsitellä kasvirohdosvalmisteiden luokittelua, perinteisten kasvirohdosten luettelon laatimista, luettelojen päivittämistä, yhteisön kasvimonografian laatimista ja asiakirjojen arviointia kansallisella tasolla ilmenevissä kiistatapauksissa. Parlamentti ehdotti toisessa käsittelyssä kahta tarkistusta, jotka se myös hyväksyi. Ensimmäisellä tarkistuksella johdanto-osaan lisätään kokonaan uusi kappale. Tarkistuksen tavoitteena on erityisesti selventää jossain määrin tarpeettomastikin nykyisen direktiivin soveltamisalaa täsmentämällä, että direktiivi koskee pelkästään perinteisiä kasvirohdosvalmisteita, kun taas kasvien tai yrttien käyttö elintarvikkeisiin kuuluu yhteisön nykyisen elintarvikelainsäädännön piiriin. Toinen tarkistus on pelkkä täsmennys ja koskee perinteinen-sanan lisäämistä kohtiin, joissa puhutaan kasvirohdosvalmisteista. Molemmat tarkistukset hyväksyttiin neuvostossa, kuten ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnalle 8.� joulukuuta� 2003 annetusta tiedonannosta ilmenee.
Kaiken kaikkiaan käsiteltävänä olevassa direktiivissä määritellään kaikille Euroopan unionin jäsenvaltiolle yhdenmukaistettu lainsäädäntökehys, jolla pyritään edistämään perinteisten kasvirohdosvalmisteiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä. Direktiivillä taataan lisäksi kansanterveyden suojelun mahdollisimman korkea taso edellyttämällä asiakirjoihin perustuvia todisteita kasvirohdosvalmisteiden laadusta, tehokkuudesta ja turvallisuudesta. 
Liikanen,
   . Komissio ehdotti tammikuussa� 2002 ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin muuttamista pitkään käytössä olleiden vakiintuneiden kasviperäisten lääkevalmisteiden osalta. Meillä on nyt mahdollisuus hyväksyä tämä säädös toisessa käsittelyssä. Kiitän esittelijä Nisticòa hänen johdonmukaisista toimistaan tässä asiassa.
Mitkä olivat ne seikat, joihin halusimme puuttua tällä lainsäädäntöaloitteella? Ehdotuksen tavoitteena oli taata perinteisiä kasvirohdosvalmisteita käyttävien eurooppalaisten potilaiden terveyden suojelun korkea taso. Ehdotuksella varmistetaan lisäksi kasviperäisten lääkevalmisteiden yhtenäismarkkinat ottamalla käyttöön yhdenmukaistetut säännöt ja menettelyt. Tätä tarkoitusta varten ehdotukseen sisältyi yksinkertaistettu rekisteröintijärjestelmä pitkään käytössä olleille kasviperäisille valmisteille. Laatuvaatimukset ovat samat kuin kaikkia lääkevalmisteita koskevat laatuvaatimukset. Tarpeettomien kokeiden ja yrityksille koituvien rasitteiden välttämiseksi on tarkoitus säätää, että uudet esikliiniset ja kliiniset tutkimukset eivät ole tarpeen silloin, kun tietystä valmisteesta on jo riittävästi tietoa.
Neuvoston yhteinen kanta on yhdenmukainen näiden tavoitteiden ja pääperiaatteiden kanssa. Yhteiseen kantaan on lisäksi sisällytetty noin kaksi kolmasosaa Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämistä tarkistuksista.
Parlamentin valiokunta hyväksyi 27.� marraskuuta� 2003 kaksi tarkistusta. Neuvosto on jo ilmoittanut voivansa hyväksyä nämä tarkistukset. Ensimmäisen tarkistuksen tavoitteena on selventää, että ravintovalmisteet (mukaan luettuna kasvirohdosvalmisteet) kuuluvat jatkossakin elintarvikelainsäädännön piiriin. Toisella tarkistuksella pyritään täsmentämään perinteisissä kasvirohdosvalmisteissa käytettävien kasviperäisten aineiden luettelon tarkoitusta. Luettelon laatii tuleva kasvirohdosvalmistekomitea. Komissio tukee näitä kahta selvennystä.
Käytän tätä tilaisuutta kiittääkseni teitä kaikkia direktiivin hyväksymisen eteen tehdystä työstä ja erityisesti viime viikkoina käydyistä keskusteluista, joiden ansiosta asiakirja on mahdollista hyväksyä tässä Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan onnitella jäsen Nisticòa, jonka toimien ansiosta parlamentti ja neuvosto saattoivat sopia toisessa käsittelyssä vielä ratkaisematta olevista kysymyksistä.
Ennen ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan äänestystä syntyi kaikkien asianosaisten välillä käytyjen neuvottelujen tuloksena kompromissi, jonka ansiosta valiokunta saattoi päättää yksimielisesti, että yhteiseen kantaan esitetään alkuperäisten kymmenen tarkistuksen sijasta vain kahta tarkistusta, jotka minä olin esittänyt yhdessä muiden kollegoiden kanssa.
Kahdesta tarkistuksesta ensimmäisessä todetaan, että muiden kuin rohdoskäyttöön tarkoitettujen kasviperäisten tuotteiden pitäisi jatkossakin kuulua nykyisen elintarvikelainsäädännön eikä lääkelainsäädännön piiriin.
Toisessa tarkistuksessa esitetään pääasiassa, että kasvirohdosvalmistekomitean laatiman kasviperäisten aineiden luettelon tulisi käsittää vain kasviperäisten aineiden käyttö rohdoksiin. Näin kasviperäisiä aineita voitaisiin käyttää esimerkiksi yhdessä vitamiinien ja kivennäisaineiden kanssa ravintolisinä ja ne kuuluisivat elintarvikelainsäädännön piiriin. Tällaisella loogisella lähestymistavalla vältetään soveltamisalojen päällekkäisyys.
Yhteisessä kannassa ja Euroopan parlamentin kahdessa tarkistuksessa esitetty ratkaisu on erittäin järkevä, ja sillä on komission täysi tuki. Kehotan kollegoita äänestämään huomenna niiden puolesta.
Olen tyytyväinen tähän direktiiviin, jossa tunnustetaan lääkekasvien tärkeä tehtävä nykyaikaisten kemiallisten lääkkeiden täydentäjinä. Perinteisten kasvirohdosten alasta on tulossa yhä merkittävämpi, se laajenee jatkuvasti ja sen suosio kasvaa kaikkialla yhteisössä. Direktiivissä säädetään perinteisten rohdoskasvien yksinkertaistetusta rekisteröintimenettelystä, joka on erittäin tervetullut.
Meidän on kuitenkin pyrittävä luomaan järjestelmiä, joilla kannustetaan tutkimusta ja kehitystä. Tätä minulle tärkeää kysymystä käsiteltiin ympäristöasioiden valiokunnassa esittämässäni tarkistuksessa� 10, jonka yhtenä tarkoituksena oli välttää, ettei perinteisten kasvirohdosten liian suppea ja historiallinen määritelmä asettaisi rajoituksia tuotekehityksen jatkamiselle. Tarkistus peruutettiin direktiivin yhtenäisyyden säilyttämiseksi – tätähän me kaikki kannatamme.
Tavanomaisten lääkevalmisteiden tavoin tälläkin alalla on rohkaistava innovaatiota, ja meidän on katsottava sekä tulevaisuuteen että menneisyyteen. Toivon, että kun komissio tarkistaa direktiiviä kolmen vuoden kuluttua, se ymmärtää perinteisten kasvirohdosvalmisteiden olevan dynaaminen ala, jolla uusia tuotteita syntyy jatkuvasti. Tehokkuudesta ja turvallisuudesta ei saa koskaan tinkiä, mutta samalla meidän on kuitenkin tutkittava sellaisten mekanismien kehittämistä, joiden ansiosta perinteisten kasvirohdosten käyttö kehittyy ja lääkekasvien terapeuttisia mahdollisuuksia saadaan hyödynnettyä tehokkaammin.
Tämä on jännittävä ala, jota ei saa pelätä ja jolle ei ole etua liiallisesta sääntelystä. Meidän on suojeltava kuluttajaa tehokkuuden ja turvallisuuden takaamiseksi, mutta viime kädessä meidän on annettava kuluttajan valita.
Kiitän vielä jäsen Nisticòa myötämielisestä suhtautumisesta kollegoiden näkemyksiin ja eri aloilla esittämiimme tarkistuksiin. Kiitän häntä myös yhteistyöstä, joka jatkui koko asian käsittelyn ajan. 
Stihler (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän esittelijäämme, professori Nisticòa, joka on tehnyt paljon työtä, kun otetaan huomioon, miten paljon tästä asiasta kiisteltiin ensimmäisessä käsittelyssä.
Yhteisen kannan tekstiin perustuvalla direktiivillä otetaan käyttöön perinteisiä kasvirohdoksia koskeva sääntelyjärjestelmä, jolla annetaan kansalaisille takeet näiden valmisteiden turvallisuudesta ja laadusta sekä annetaan kuluttajille järjestelmällistä tietoa laillisesti myytävistä perinteisistä kasvirohdoksista. Yhteiseen kantaan sisältyy myös muita tärkeitä aloja, joilla direktiivin soveltamisalan joustavuutta on lisätty, mihin Labour-puolueen jäsenet ja monet kasvirohdosvalmistealan eturyhmät olivat pyrkineetkin.
Direktiivissä annetaan nyt muun muassa paremmat mahdollisuudet ottaa huomioon todisteet EU:n ulkopuolisesta perinteisestä käytöstä ja mahdollisuus lisätä perinteisiin kasvirohdoksiin vitamiineja ja kivennäisaineita, jotka edistävät aktiivisten kasviperäisten ainesosien vaikutusta. Tämän edistyksen ansiosta hyvin harvat ovat suhtautuneet lähestymistapaamme kielteisesti toisen käsittelyn aikana. Kuten totesin ensimmäisessä käsittelyssä, kuluttajat eivät ole tällä hetkellä tietoisia muutamista tällä alalla harjoitettavista ala-arvoisista käytännöistä. Mainitsin ensimmäisessä käsittelyssä esimerkkinä auringonhatun (Echinacea) juuren. Parin viime viikon aikana auringonhatusta on käyty jonkin verran keskustelua Seattlessa sijaitsevan Washingtonin yliopiston julkistaman raportin johdosta, jossa kyseenalaistetaan auringonhatun tehokkuus. Auringonhatun vaikutus on kuitenkin todettu useissa muissa tutkimuksissa, ja tämän tuotteen käyttäjänä uskon siitä olevan apua vilustumisten ehkäisemisessä erityisesti tähän vuodenaikaan.
Sain tietoja neljän eri auringonhatun juuresta valmistetun kasvirohdosvalmisteen analysoinnista, ja valitettavasti vain yhden valmisteen sisältö vastasi tuotteen merkintöjä. Tämä ei ole hyvä asia auringonhatun kannalta eikä taatusti myöskään kuluttajan kannalta. Yksi valmiste ei vastannut merkinnöissä ilmoitettuja tietoja, koska se sisälsi liian suuria määriä tuhkaa ja happoon liukenematonta tuhkaa. Toinen valmiste ei sisältänyt auringonhatun juurta lainkaan, eikä kolmatta valmistetta ollut valmistettu pelkästään auringonhatun juurijauheesta, kuten valmisteen merkinnöissä väitettiin. Ostaessani kyseisen tuotteen minulla on siis 25� prosentin mahdollisuus saada tuote, joka todella vastaa merkinnöissä ilmoitettuja tietoja, mikä ei yksinkertaisesti riitä. Tämän vuoksi Yhdistyneen kuningaskunnan kuluttajayhdistys, British Herbal Medical Association, European Herbal Practitioners' Association, UK National Institute of Medical Herbalists, Register of Chinese Herbal Medicine, International Register of Consultant Herbalists ja vastaavat kasvirohdosvalmistealan etujärjestöt kaikkialla Euroopassa tukevat tätä aloitetta.
Rehellisten ja alastaan todella pitävien kasvirohdosten valmistajien viesti on selkeä: he tarvitsevat perussäännökset, joilla palkitaan laadukkaiden tuotteiden valmistajat ja annetaan kuluttajille näiden ansaitsemat normit. Kasvirohdosala ei ole enää mitään nyrkkipajateollisuutta vaan siinä liikkuu useita miljoonia euroja. Rehellisten ja sääntöjä noudattavien valmistajien kaupankäynti vaikeutuu, koska häikäilemättömät liikemiehet rikkovat sääntöjä. Alan sääntely on tarpeen kuluttajan suojelemiseksi ja laadukkaita tuotteita valmistavien rehellisten valmistajien palkitsemiseksi.
Toivon jäsenten tukevan tätä suositusta toiseen käsittelyyn. Mitä pikemmin direktiivi tulee voimaan, sitä parempi. Kiitän vielä kerran professori Nisticòa. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, direktiivin on tarkoitus yhdenmukaistaa perinteisiä kasvirohdoksia koskevaa lainsäädäntöä. Mielestäni on hyvin tärkeää pyrkiä estämään markkinoille pääsy häikäilemättömiltä toimijoilta ja sellaisilta henkilöiltä, joiden toimintaa ei voida mitenkään hyväksyä. Lainsäädännöllä oli määrä luoda yksinkertaistettu rekisteröintimenettely, jonka avulla tiettyjä, markkinoilla määrätyn ajan kaupan olleita perinteisiä kasvirohdoksia voidaan rekisteröidä ja markkinoida.
Ensimmäisessä käsittelyssä direktiivin soveltamisala rajattiin hyvin selvästi koskemaan kasvirohdosvalmisteita tai niiden farmakologista vaikutusta ja ravintolisät jätettiin soveltamisalan ulkopuolelle. Monien mielestä on äärimmäisen tärkeää suojella kasviperäisiä ravintolisiä, jotka ovat jo nyt kaupan useimpien jäsenvaltioiden markkinoilla. Näitä kasviperäisiä ravintolisiä pitäisi säännellä elintarvikelainsäädännössä.
Meidän on turvattava perinteisten lääkintämuotojen tulevaisuus. Pidän perinteisiä lääkintämuotoja paljon tärkeämpinä ja hyödyllisempinä kuin synteettisiä ja farmaseuttisia lähestymistapoja terveydenhoitoon.
Jäsenvaltioille on myös annettava mahdollisuus ottaa käyttöön kansallisia sääntöjä, joiden avulla ne voivat säännellä direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jääneitä perinteisiä tai epätavanomaisia lähestymistapoja terveydenhoitoon. Terveydenhoidon on oltava etusijalla kaupallisiin näkökohtiin nähden. Jäsenvaltioilla pitäisi olla kaupankäynnin yhdenmukaistamista koskevista pyrkimyksistä huolimatta oikeus valvoa mitä tahansa terveydenhoitoon liittyvää perinnettä, jota ne pitävät arvokkaana kansalaistensa kannalta.
Yhdenmukaistamisen ei pitäisi tarkoittaa monimuotoisuuden tuhoamista. Unionin kansalaisilla on oikeus säilyttää paikalliset kulttuuriperinteensä. Tämä on erityisen tärkeää maissa, joissa kulttuuriperinteisiin liittyy terveydenhoidossa käytettäviä tuotteita, joita ei ole vielä tutkittu tieteellisesti. Perinteisiä lääkintämuotoja pitäisi suojella elävänä perinteenä. Perinteinen lääketiede on monissa EU:n jäsenvaltioissa elävä perinne, joka on kehittynyt monien vuosien kuluessa ja joka pystyy kehittymään edelleen.
Direktiivi estää perinteisen lääketieteen luonnollista kehitystä, sillä siinä "perinteinen" määritellään puhtaasti historiallisessa merkityksessä. Käsitteellä tarkoitetaan ainoastaan jotakin, joka tapahtui monia vuosia sitten. Perinteisen lääketieteen toimiala on laajempi kuin direktiivissä esitetään, mikä on otettava huomioon. Perinteisiä lääkintämuotoja käytetään jäsenvaltioissa laajalti monien vakavien tilojen hoitamiseen, ja jäsenvaltioilla pitäisi olla oikeus säännellä tällaisia käytäntöjä asianmukaisesti. Jos estetään mahdollisuus perinteisten lääkintämuotojen käyttöön, tehdään mielestäni karhunpalvelus kuluttajille ja kansalaisille. Kaikki myöntävät, että epäsovinnaisella tavalla toimivia henkilöitä on myös olemassa, mutta uskon perinteisestä lääketieteestä olevan pitkällä aikavälillä paljon enemmän hyötyä kuin farmaseuttisesta lähestymistavasta. 
Andersen (EDD ).
    Arvoisa puhemies, monilla ihmisillä on hyviä kokemuksia kasvirohdosten käytöstä tavanomaisten lääkkeiden ja hoitojen täydentäjinä. Kasvirohdokset on lisäksi nähtävä ekologisesti järkevänä vaihtoehtona monille keinotekoisille kemikaaleille, joita kemiallisista lääkkeistä vapautuu ympäristöön.
Luonnonlääketieteen alaa ei ole kartoitettu läheskään kokonaan. Kaikkialla maailmassa on luultavasti monia hyviä tuotteita, joita emme ole vielä käyttäneet tai joita emme tunne Euroopassa. Kaikkien näiden tunnettujen ja tuntemattomien ekologisesti järkevien lääkevalmisteiden kehitystä ei saa estää. Juuri näin kuitenkin mielestäni käy, kun direktiiviin sisältyy vaatimus perinteisten kasvirohdosvalmisteiden hyväksymisestä ja rekisteröinnistä.
Vastaavanlainen kasvirohdosvalmisteita koskeva sääntely tuli voimaan Tanskassa muutama vuosi sitten. Kun Tanskan markkinoilla oli aiemmin noin 2� 500 eri tuotetta, nyt hyväksyttyjä tuotteita on vain 50. Hyvin koulutetut ja kokeneet terapeutit valittavatkin, ettei heillä ole enää laillisia mahdollisuuksia saada käyttöönsä monia tärkeitä valmisteita, joita käytetään esimerkiksi syövän ja allergioiden hoitamiseen. En voi näin ollen tukea tätä direktiiviä. 
Booth (EDD ).
    Arvoisa puhemies, arvostan sitä, että direktiivistä hyötyvät valtavasti monet ihmiset – lobbaajat ja henkilöt, joita ensiksi mainitut kestitsevät. Valtaosa Yhdistyneen kuningaskunnan kasvirohdosten toimittajista on kuitenkin pienyrittäjiä ja usein yksin liikettä pitäviä kauppiaita. He eivät uskalla edes ajatella sitä mahdollisuutta, että tuotteet on direktiivin nojalla rekisteröitävä. Tuloksena on väistämättä pienten erikoiskauppojen väheneminen, mistä suuret lääkeyhtiöt hyötyvät.
Direktiiviehdotus on jälleen yksi osoitus siitä, että elämme holhousvaltiossa: lainsäädäntö ulotetaan koskemaan jo vakiintuneen aseman saavuttaneita pieniä markkinoita, jotka eivät tällä hetkellä kuulu lainsäädännön piiriin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja joiden kuluttajat ovat aina hyvin perillä asioista. Ehdotetuilla tarkistuksilla estetään lukuisten sellaisten valmisteiden rekisteröinti, jotka tunnustetaan tällä hetkellä perinteisiksi kasvirohdoksiksi, joita monien ihmisten hyvinvointi edellyttää ja joihin nämä ihmiset uskovat lujasti. Puolueeni vastustaa jyrkästi tätä lainsäädäntöä, jota pidämme jälleen uutena alana, jolla määrätään yhdenmukaistamisesta yksilönvapauden kustannuksella. 
Ahern (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, ymmärtääkseni ehdotuksen tarkoituksena on antaa mahdollisuus säännellä kasvirohdoksia yksinkertaistetulla menettelyllä. Tosiasia kuitenkin on, että kasvirohdosten valmistajat, vähittäismyyjät ja kuluttajat ovat olleet hämmästyneitä ja tyrmistyneitä siitä, että yhteisössä otetaan yhtäkkiä käyttöön erittäin tiukat säännökset tuotteille, jotka ovat olleet turvallisia ja useita vuosia saatavilla monissa jäsenvaltioissa, myös kotimaassani Irlannissa. Olemme kuulleet erityisesti Yhdistynyttä kuningaskuntaa edustavien kollegoiden toteavan, että näin on myös heidän maassaan.
Tarvitsemme yksinkertaiset perussäännökset suojellaksemme kuluttajia, koska markkinoilla on tuotteita, joiden väitetään sisältävän kasvirohdoksia mutta jotka eivät todellisuudessa sisälläkään kyseisiä kasviperäisiä aineita, kuten jäsen Stihler totesi. Meidän on kuitenkin samalla varmistettava, ettei lainsäädännön voimaantulo johda tuotteiden vetämiseen pois markkinoilta, emmekä voi olla varmoja siitä, että näin tapahtuu nykyisten menettelyjen puitteissa.
Pidän myönteisenä selvennyksiä, joita tarkistuksilla tehdään mietintöön. Erityisen tärkeää on selventää, että kasvirohdosvalmistekomitean tulisi käsitellä ainoastaan rohdoksiin käytettäviä kasviperäisiä aineita eikä elintarvikkeisiin käytettäviä. Minä käytän jäsen Stihlerin tapaan auringonhattua ja myös valkosipulia. Valkosipuli on äärimmäisen tehokas lääkintäkeino ja myös laajasti käytetty elintarvike. Uhkaamme romuttaa koko hankkeen, jos annamme komitean käsitellä elintarvikkeita. Haluan korostaa tätä komission jäsenelle ja toivon hänen ottavan tämän seikan huomioon.
Kiitän kaikkia ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan kollegoita ahkerasta työstä. Tosiasia kuitenkin on, että eri jäsenvaltioissa on hyvin erilaisia perinteitä ja että tämän lainsäädännön yhdenmukaistaminen uhkaa todellakin hävittää markkinoilta tuotteita, joita on käytetty turvallisesti vuosien ajan. Kansalaiset eivät hyväksy tätä. Varoitan komission jäsentä vakavasti siitä, että jos näin tapahtuu, lopputulos on huono niin jäsenvaltioiden kuin Brysselinkin kannalta. 
Puhemies. –
   Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo� 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn mittauslaitteista (9681/4/2003 – C5-0417/2003 – 2000/0233(COD)) (Α5-0458/2003) (Esittelijä: Chichester). 
Chichester (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, siirrymme nyt käsittelemään useita erilaisia laitteita, joilla mitataan pituutta, painoa, kokoa, määrää, paksuutta ja kokonaisuuden muodostavien eri osien välisiä suhteita.
Mittoja ja mittauslaitteita koskeva kansallinen lainsäädäntö on peräisin ajalta ennen yhteisön lainsäädäntöä. Se osoittaa, että mittaustulosten tarkkuus on tärkeää kansalaisten jokapäiväisessä elämässä. Kaikissa EU:n jäsenvaltioissa ja muissa kehittyneissä maissa on metrologiset laitokset, joiden tehtävänä on varmistaa mittaustulosten jäljitettävyys.
Ensiksi on syytä kysyä, miksi mittauslaitteet ovat tärkeitä? Siksi, koska kaikilla kehittyneillä valtioilla on monimutkainen kansantalous, jossa yleinen etu edellyttää mittausten vähimmäistarkkuutta kaupankäynnin oikeudenmukaisuuden varmistamiseksi. Kaiken lainsäädännön perustana siis on, että yleinen etu edellyttää, että mittauslaitteiden on täytettävä lainsäädännössä asetetut vähimmäistarkkuuden vaatimukset.
Ehdotuksessa tuodaan esille useita käsitteitä tai kysymyksiä. Valinnaisuus: tarkistuksen� 2 keskeisenä sisältönä on, että jäsenvaltioilla on oikeus valita, sääntelevätkö ne alaa. Jäsenvaltioiden lainsäädännön ei kuitenkaan pitäisi muodostaa teknistä estettä sisämarkkinoiden toteuttamiselle eikä aiheuttaa epäoikeudenmukaista kilpailua. Yhdenmukaistettujen standardien osalta ehdotuksessa todetaan, että täyttääkseen mitä tahansa direktiivin soveltamisalaan kuuluvaa laitetta koskevat olennaiset vaatimukset valmistajan on osoitettava laitteen vaatimustenmukaisuus yhdellä kolmesta tavasta, kuten tarkistuksessa� 21 tehdään selväksi.
On tärkeää, että valmistajat voivat valita, miten osoittavat laitteen vaatimustenmukaisuuden: täyttämällä liitteeseen� 2 kirjatut uudet vaatimukset ja laitekohtaisiin liitteisiin� M1–M10 sisältyvät yksityiskohtaiset vaatimukset, noudattamalla asiaan kuuluvaa yhdenmukaistettua eurooppalaista standardia vai soveltamalla kansainvälisen lakisääteisen metrologian järjestön (OIML) vahvistamien, uuden neuvoa-antavan mittauslaitekomitean hyväksymien ja virallisessa lehdessä julkaistujen ohjeellisten asiakirjojen vastaavissa osissa tarkoitettuja ratkaisuja.
Neuvoa-antavalla komitealla on myös tärkeä sääntelytehtävä, minkä vuoksi uusi kompromissitarkistus� 30 on niin tärkeä. Tarkistuksessa edellytetään asianomaisten osapuolten eli mittauslaitevalmistajien ja mittauslaitteiden käyttäjien edustajien asianmukaista kuulemista.
Ehkä tärkein parannus yhteiseen kantaan on tehty kompromissitarkistuksessa� 32, johon sisältyy Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteinen julistus vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyistä. Mietinnön esittelijänä olen ollut hyvin huolissani siitä, että neuvoston päätökseen� 93/465/ETY ja yhteisen kannan liitteisiin� A–H1 sisältyvät vaatimustenmukaisuuden arviointia käsittelevät osiot ovat keskenään epäjohdonmukaisia. Pitkällisten keskustelujen jälkeen syntyneessä kompromississa sitouduttiin tarkistamaan molempia tekstejä ja esittämään hyvin pian kattavia ja yhdenmukaisia vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjä, mihin mittauslaitevalmistajat ovat uskoakseni paljon tyytyväisempiä. Tässä yhteydessä kiitän puheenjohtajavaltiota tarkkaan punnitusta ja rakentavasta lähestymistavasta ja kiitän komissiota, joka myötävaikutti tämän kompromissitekstin syntymiseen.
Yksi kysymys on vielä ratkaisematta, ennen kuin tämä pitkä prosessi saadaan päätökseen. Olemme nimittäin toivoneet, että ehdotukseen sisältyviä käsitteitä määriteltäessä erotettaisiin valmistajat ja kauppiaat. Olen saanut valiokunnalta valtuudet peruuttaa tarkistukset� 3 ja 11, jos komission jäsen on valmis lupaamaan, että vaatimustenmukaisuutta käsittelevien osioiden yleisen tarkistamisen yhteydessä tarkistetaan myös näitä määritelmiä. Me tietenkin odotamme neuvoston kunnioittavan yhteistyön ja sen tuloksena syntyneen kompromissin henkeä, jotta käsittely sujuu nopeasti.
Päätän puheenvuoroni kiittämällä varjoesittelijä Glantea, muita kollegoita sekä valiokunnan henkilökuntaa tämän ehdotuksen käsittelyn aikana tehdystä hyödyllisestä ja rakentavasta työstä. 
Liikanen,
   . Arvoisa puhemies, saanen ensinnäkin onnitella Euroopan parlamenttia ja erityisesti esittelijä Chichesteriä hänen intensiivisesti valmistelemastaan toisen käsittelyn mietinnöstä. Intensiivinen-sanan käyttäminen ole tässä yhteydessä lainkaan liioiteltua.
Käsiteltävänä olevalla ehdotuksella korvataan kymmenen nykyistä direktiiviä ja toteutetaan teknistä yhdenmukaistamista koskevan uuden lähestymistavan periaatetta. Ehdotuksen tarkoituksena on varmistaa asianmukainen kuluttajansuoja velvoittamalla käyttämään korkealaatuisia laitteita mittaustehtävissä, kaupalliset toimet mukaan luettuina. Esimerkkejä mittauslaitteista ovat kaasumittarit, sähkömittarit, bensiinipumput ja taksimittarit.
Ehdotuksessa asetetaan teknisiä laitteiden toimintakykyä koskevia vaatimuksia, mikä sallii erilaisten teknisten ratkaisujen soveltamisen sekä mahdollistaa innovatiivisten tuotteiden kehittämisen ja kilpailukyvyn lisäämisen toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Ehdotuksessa ei kuitenkaan käytetä oikeudellisia välineitä sen sääntelemiseksi, mitä mittaustehtäviä on suoritettava. Asiasta päättäminen jää edelleen jäsenvaltioiden toimivaltaan.
Olen iloinen, että esittelijä tukee mittauslaitteita koskevaa yhteistä kantaa. Hänen tarkistuksensa sisältävät monia hyviä ja hyödyllisiä ehdotuksia, joita kaikkia komissio voi tukea. Vastauksena esittelijän kysymykseen totean, että yhteisessä julistuksessa ja tarkistuksessa� 32 sovitun vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen tarkistamisen yhteydessä yhdenmukaistetaan myös sertifioinnissa käytettyjen termien määritelmiä, kuten "valmistaja", "valtuutettu edustaja", "kauppias" ja niin edelleen.
Komission tukiessa parlamentin tarkistuksia luotan siihen, että neuvosto yhtyy näkemykseenne toisessa käsittelyssä. 
Glante (PSE ).
    Kiitoksia, arvoisa puhemies. Arvoisa komission jäsen, hyvä jäsen Chichester, hyvät kollegat, toimin ryhmäni varjoesittelijänä, kun tätä mittauslaitedirektiiviä käsiteltiin parlamentissa ensimmäisen kerran, ja olen seurannut direktiivin syntyä, kehitystä ja edistymistä molempien käsittelyjen aikana. Esittelijä oli kovin ystävällinen kiittäessään minua, ja haluaisin käyttää tätä tilaisuutta kiittääkseni vuorostani häntä. Hän on osoittanut hallitsevansa tämän erittäin monimutkaisen ja teknisen aiheen mestarillisesti, ja hän on päässyt työhön hyvin nopeasti sisälle toisen käsittelyn aikana. Yhteistyöni hänen kanssaan oli toimivaa. Mielestäni tämän seikan mainitseminen on tärkeää, sillä vaikka poliittiset näkemyksemme eroavatkin useissa kohdin, pystyimme tekemään tässä hankkeessa hyvin tiivistä ja hedelmällistä yhteistyötä. Vastakkainasetteluja ei ole mielekästä etsiä tarpeettomasti. Oli suuri iso työskennellä hänen kanssaan.
Kuten keskustelussa on jo mainittu, uusi direktiivi korvaa kymmenen nykyistä direktiiviä. Se voi näin ollen myötävaikuttaa vähäisessä määrin byrokratian karsimiseen, jota vaadimme jatkuvasti useilla eri aloilla. Mittauslaitedirektiivi säilyy monimutkaisena mutta myös hyvin tärkeänä direktiivinä. Valinnaisuutta sekä valmistajien ja kauppiaiden erottamista koskevista kysymyksistä, joiden yhteydessä ovat avainasemassa tarkistus� 32 ja komission jäsenen Liikasen lausuma, käytiin kiivasta keskustelua siitä, olisiko teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta valmis saattamaan asian jälleen kerran päätökseen toisessa käsittelyssä käytävien kolmen toimielimen välisten neuvottelujen avulla. Haluan toistaa – erityisesti koska minulla on huomenna tilaisuus ottaa kantaa omaan mietintööni – että teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta on hyväntahtoinen ja hyväksyy mielellään tämän lähestymistavan. Tästä ei saa kuitenkaan tulla sääntöä, vaan teemme poikkeukset nopeuttaaksemme asian käsittelyä.
Voin hyväksyä aikaansaadut kompromissit. Komission lausunto ja julkilausuma ovat myös hyviä. Esittelijän ja valiokunnan kollegojeni tapaan toivon tietysti hartaasti, että neuvosto kirjoittaa tämän kirjeen ja antaa tämän julkilausuman, jotta voimme todellakin saattaa asian päätökseen nyt aikaansaadun kompromissin pohjalta emmekä joudu lopulta kuitenkin sovittelumenettelyyn.
Muutoin olen lopputulokseen hyvin tyytyväinen. Toivon, että myös Euroopan teollisuus, mittauslaitteiden käyttäjät ja valmistajat ovat siihen tyytyväisiä. Saanen ilmoittaa näin joulua edeltävän istuntomme ja lähes koko vuoden päätteeksi toivovani, että Yhdistynyttä kuningaskuntaa edustavat kollegamme ja ennen kaikkea majoitus- ja ravitsemuspalvelujen tarjoajat Yhdistyneessä kuningaskunnassa ovat tyytyväisiä olutlasien mittayksiköitä koskeviin sääntöihin. Tämä on ymmärtääkseni ollut erityinen ongelma. Uskon kuitenkin, että olemme löytäneet hyvän ratkaisun myös tähän ongelmaan. Lämmin kiitos yhteistyöstä ja erityiskiitos tulkeille siitä, että he palvelevat meitä näin myöhään illalla. 
McNally (PSE ).
    Arvoisa puhemies, yhdyn esittelijällemme äsken esitettyihin onnitteluihin. Tähän aikaan illasta en pysty vastaamaan esittelijän puheen taitaviin sanaleikkeihin, joten tyydyn toteamaan, että hyvin tehty!
Olen tyytyväinen, että voimme esittää tämän kansalaisille askeleena kohti tehokkuutta ja selkeyttä. Direktiiviehdotus ei ole sellainen, joka veisi esittelijän tai kenenkään muunkaan nimen suuriin lehtiotsikoihin. Kansalaisten kannalta on kuitenkin äärimmäisen tärkeää, että mittauslaitteet ovat selkeitä ja turvallisia. Näitä laitteitahan käytetään – kuten mietinnössä on lueteltu – mittaustehtäviin, jotka johtuvat kansanterveyteen, turvallisuuteen ja järjestykseen, ympäristönsuojeluun ja todellakin verojen ja tullien kantamiseen sekä kuluttajien suojeluun ja hyvään kauppatapaan liittyvistä syistä. Kaikki edellä mainitut julkishyödykkeet edellyttävät tarkkoja ja luotettavia mittauksia, ja meidän on päästävä Euroopan unionissa eroon kaupan esteistä, joita tällaisten välineiden puuttuminen saattaa aiheuttaa.
Mietinnössä on mainittu melko huomattava joukko mittausvälineitä, muun muassa vesimittarit, taksimittarit, pakokaasuanalysaattorit ja alkometrit. Kuten jäsen Glante totesi, me tuemme valinnaisuuden periaatetta. On erittäin järkevää antaa jäsenvaltioiden valita, sääntelevätkö ne tätä alaa vai eivät. Valintaan liittyy kuitenkin velvoite olla asettamatta kaupalle esteitä tai aiheuttamatta epäoikeudenmukaista kilpailua. Meitä huolestuttavat komitologiakysymyksetkin näyttävät saaneen ratkaisun. Tämä on esimerkki uudesta yhdenmukaistamista koskevasta lähestymistavasta. Meidän on pidettävä mielessä, että alaan saattaa hyvinkin liittyä sellaista teknologista kehitystä tai sellaisia ongelmia, joista emme ole kuulleet tai joita emme ole ehkä tulleet ajatelleeksi. Tällaisia voisivat esimerkiksi olla elektromagneettiset häiriöt.
Esittelijän tavasta esittää asiat pelkistetysti, selkeästi ja tiiviisti on hyötyä. Olen iloinen, että komissio on samaa mieltä, ja odotan ministerineuvoston omaksuvan saman lähestymistavan. Yhteinen julistus vaatimustenmukaisuuden varmistamiseen tähtäävistä menettelyistä yhdistettynä tekstien tarkistamiseen on tervetullut.
Olen iloinen, että unioniin toukokuussa� 2004 liittyvät valtiot saavat esimerkin siitä, miten jäsenvaltiot voivat tehdä päätöksiä Euroopan unionissa, joka haluaa oikeudenmukaista kilpailua eikä halua kaupan esteitä. Olen varma, että ne ovat seuranneet tätä työtä kiinnostuneina.
Toivomme, että ehdotuksesta päästään toisessa käsittelyssä sopimukseen. Valiokuntamme on tunnettu siitä, että se uhraa paljon aikaa kolmen toimielimen epävirallisiin neuvotteluihin. Jotkut meistä kysyvät toisinaan, olemmeko ehkä väärässä toimiessamme näin muihin valiokuntiin, esimerkiksi ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaan verrattuna. Uskon kuitenkin, että olemme toistaiseksi onnistuneet esittämään näkemyksemme vakuuttavasti. Onnittelen vielä kerran esittelijää. 
Martin, Hans-Peter (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tämän ikimuistettavan ja ehkä jopa historiallisen viikonlopun jälkeen meidän pitäisi käyttää vieläkin enemmän oikeuttamme esittää kysymyksiä. Onko nyt käsiteltävänä oleva ehdotus todella tarpeellinen? Tarvitsemmeko niin laajaa sääntelyä, jota mietinnössä kaavaillaan? Eikö ole aika yllättävää, että kollega, joka yleensä kannattaa mahdollisimman vähäistä sääntelyä, esittelee nyt näin yksityiskohtaisen ja teknisen mietinnön? Onko Euroopan kannalta todellakin onni, jos meillä on nyt tarkemmat tiedot Yhdistyneessä kuningaskunnassa käytettävistä olutlasien mittayksiköistä? Epäilen tätä suuresti. Emmekö olekin väärillä raiteilla? Eikö juuri tämäntyyppinen säännös, jossa ei käsitellä tuotevastuuta eikä hyvin selkeitä periaatteita, johda meitä todennäköisesti aivan väärään suuntaan? Tarvitsemme työssämme varmasti todellista avoimuutta, mikä koskee myös nyt käsiteltävänä olevaa asiakirjaa. Kun katsomme ympärillämme olevia muita parlamentin jäseniä, kaikki, mitä nyt teemme, on varmasti vain toistemme selkään taputtamista, mistä aiheutuu erittäin suuria kustannuksia veronmaksajille. 
Liikanen,
   . Arvoisa puhemies, aikomuksenani ei ollut tehdä tästä keskustelusta yksinpuhelua, mutta vastauksena jäsen Martinin kysymykseen haluan huomauttaa, että kyllä, yhdenmukaistamista tarvitaan.
Kuuluisan -oikeustapauksen perusteella yhdenmukaistaminen on tarpeen, koska kansalliset tekniset säännökset ovat keskenään ristiriitaisia ja koska tarvitaan erillisiä vaatimustenmukaisuuden arviointeja. Käsiteltävänä oleva direktiiviehdotus, joka perustuu uuteen lähestymistapaan, korvaa 11 nykyistä vanhan lähestymistavan mukaista direktiiviä, joissa sallitaan kansallisen lainsäädännön soveltaminen yhteisön määräysten ohella ja jotka ovat teknisesti vanhentuneita.
Yhdenmukaistaminen antaa näin yrityksille mahdollisuuden hyötyä mittakaavaeduista ja parantaa eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä maailmanmarkkinoilla. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo� 12.00.(1)

