Merityötä koskevan ILO:n vuoden 2006 yleissopimuksen ratifiointi (keskustelu)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Mary Lou McDonaldin laatima työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston päätökseksi jäsenvaltioiden valtuuttamisesta ratifioimaan, Euroopan yhteisön edun vuoksi, merityötä koskeva Kansainvälisen työjärjestön vuoden 2006 konsolidoitu yleissopimus C6-0241/2006.
Jacques Barrot
komission varapuheenjohtaja. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Kansainvälinen työjärjestö on hyväksynyt merkittävän merityötä koskevan yleissopimuksen, jossa määrätään aluksilla työskentelyn vähimmäisnormit: työ- ja asuinolot, sosiaaliturva ja hyvinvointi täytäntöönpanomääräyksiä unohtamatta.
Tämä yleissopimus on ensimmäinen kansainvälinen merityötä koskeva säännöstö, ja se tuo lisäarvoa tehostamalla nykyisiä normeja, mukauttamalla ne globalisaatioon ja ennen kaikkea lisäämällä jäsenvaltioiden mahdollisuuksia sopimuksen ratifiointiin. ILO:n (Kansainvälisen työjärjestö) tavoin komissio pitää tasapuolisten toimintaedellytysten luomista keskeisenä tavoitteena. Olemme vakuuttuneita siitä, että merityötä koskevalla yleissopimuksella edistetään tätä tavoitetta, estetään vähimmäisnormien vastainen merenkulku ja lisätään merenkulkualan ammattien houkuttelevuutta.
Yleissopimus on kuitenkin ratifioitava nopeasti, jotta saavutetaan nämä myönteiset vaikutukset. Oikeuskäytännön mukaan on välttämätöntä tehdä päätös, jolla jäsenvaltiot valtuutetaan ratifioimaan yleissopimus, sillä ILO:n nykyisten sääntöjen mukaan yhteisö ei voi ratifioida sopimustekstiä, vaikka siinä määrättäisiin yhteisön toimivaltaan kuuluvista kysymyksistä.
Estääkseen ratifiointimenettelyjen viivästymisen komissio on pyrkinyt esittämään päätösehdotuksensa välittömästi yleissopimuksen hyväksymisen jälkeen.
Komission ehdotuksen mukaan ratifiointivaltuuksia koskevaa menettelyä on nopeutettava, ja se ehdottaa ratifiointiasiakirjojen tallettamisen tavoiteajankohdaksi 31. joulukuuta 2008. Näin ollen komissio haluaa pitää kiinni yleissopimuksen ratifiointivelvoitetta koskevasta tiukasta sanamuodosta ja torjuu kaikki muutokset, jotka voisivat heikentää tätä perusajatusta.
Hyvä jäsen McDonald, kiitän teitä ja annan täyden tukeni mietinnöllenne, jossa pidetään kiinni vuoden 2008 tavoiteajankohdasta. EU:n normeihin sisältyvien vaatimusten perusteella on oletettavaa, että yleissopimuksen voimaantulolla on paljon suurempi vaikutus kolmansiin maihin kuin jäsenvaltioihin, jotka soveltavat jo ennestään tiukempia normeja. Yleissopimuksen tultua voimaan useimmissa kolmansissa maissa noudatettavien normien ja yhteisön normien väliset huomattavat erot kurotaan umpeen, minkä pitäisi edistää oikeudenmukaisempia kilpailuolosuhteita.
Yleissopimuksessa on kokonaisia jaksoja, joista on jo ennestään säädetty yhteisön oikeudessa. Näin ollen jäsenvaltioiden ei tarvitse tarkistaa koko lainsäädäntöään, ja ne voivat nopeuttaa ratifiointia.
Komissio ymmärtää jäsenvaltioiden sisäiset esteet ja voi tässä yhteydessä joustaa aikataulusta, mutta haluaa kuitenkin pitää kiinni selvän aikarajan periaatteesta ilman ehtoja. Olisi hyvin valitettavaa menettää Geneven neuvotteluissa saavutettu ripeä tahti lipsumalla ratifiointiasiakirjojen tallettamisen periaatteesta.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän teitä mielenkiinnostanne ja esitän vielä kerran kiitokseni jäsen McDonaldille.
Mary Lou McDonald 
esittelijä. - (EN) Arvoisa puhemies, merityötä koskeva ILO:n yleissopimus on parasta, mitä merityön alalla on koskaan saatu aikaan. Nämä eivät ole minun sanojani vaan Dierk Lindemannin, joka edusti varustamoita yleissopimuksesta käydyissä neuvotteluissa.
Yleissopimuksessa yhdistetään 65 aiempaa ILO:n yleissopimusta yhdeksi konsolidoiduksi asiakirjaksi. Siinä esitetään merenkulkijoita koskevat vähimmäisvaatimukset antamalla määräyksiä työoloista ja rekrytoinnista, työajoista, palkkasuojasta, lomista ja kotiutuksesta, majoituksesta, vapaa-ajasta, elintarvikkeista ja ruokahuollosta, terveyden- ja sairaanhoidosta sekä hyvinvoinnista ja sosiaaliturvasta. Sillä parannetaan tuntuvasti miljoonien alan työntekijöiden olosuhteita koko maailmassa. Koska merenkulku on kansainvälinen ala, on tärkeää antaa kansainvälisiä normeja globalisaation haittavaikutusten ja erityisesti sosiaalisen polkumyynnin vähentämiseksi.
Ratifioinnin jälkeen yleissopimusta sovelletaan kaikkiin aluksiin, myös niihin, jotka purjehtivat sellaisten maiden lipun alla, jotka eivät ole erikseen ratifioineet sopimusta. Sopimuksella muutetaan koko alan toimintatapoja luomalla vähimmäisnormit sosiaalisen polkumyynnin torjumiseksi.
Heti sopimuksen hyväksymisen jälkeen helmikuussa 2006 varustamoiden yhteisjärjestö International Shipping Federationin pääsihteeri Chris Horrocks totesi tämän merkittävän päätöksen olevan vasta alkua. Hänen mukaansa on seuraavaksi varmistettava, että jokainen hallitus ratifioi tämän yleissopimuksen mahdollisimman pian ja soveltaa sitä kaikilta osin.
Heinäkuussa 2006 Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestö ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liitto vahvistivat EU:n liikenneministereille osoitetussa kirjeessä tukevansa varauksetta yleissopimusta. Kirjeessä järjestöt kehottivat painokkaasti jäsenvaltioita ratifioimaan yleissopimuksen ja sitoutumaan ratifiointimenettelyjen käynnistämiseen mahdollisimman pian.
ILO:n edustaja Cleopatra Doumbia-Henry, joka käytti puheenvuoron sopimusta käsitelleessä työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunnassa, totesi ratifioinnin viivästymisen saattavan haitata sopimuksen poikkeuksellisen ripeää edistymistä. Todella voimakkaita sanoja ILO:n edustajalta!
Komissio, joka on sitoutunut voimakkaasti yleissopimuksesta käytyihin neuvotteluihin ja varmistanut, että sopimus on EU:n lainsäädännön mukainen, on myös avoimesti tukenut yleissopimuksen ratifiointia vuoden 2008 aikana. Mikäli yleissopimus ratifioidaan kyseiseen määräaikaan mennessä, se voisi tulla voimaan vuoteen 2009 mennessä, lähes kymmenen vuotta neuvottelujen aloittamisen jälkeen.
Minusta vaikuttaa siltä, että yleissopimuksen ratifiointia vuoteen 2008 mennessä vastustavat vain ne jäsenvaltiot, jotka omien sanojensa mukaan haluavat toteuttaa toimia ratifioidakseen yleissopimuksen mieluiten ennen 31. joulukuuta 2010.
Todellisuudessa EU:n merenkulkualan on ilman yleissopimusta vaikea kilpailla mukavuuslippualusten kanssa niiden halvemman hintatason takia. Kehotan parlamentin jäseniä antamaan yleissopimukselle selvän tukensa ja hyväksymään tämän mietinnön osoittaakseen jäsenvaltioille, että merenkulkuala, ja varsinkaan alan työntekijät, eivät voi odottaa. Jäsenvaltioiden on lakattava vitkastelemasta ja ratifioitava yleissopimus nopeasti.
Teen muutaman lisähuomautuksen muista toimenpiteistä, joita EU voisi toteuttaa. Komission erinomainen tiedonanto on hyvä lähtökohta merityön normien vahvistamiselle, ja toivon, että annan mietinnölläni pienen panoksen tämän asian puolesta. EU:n on kiinnitettävä huomiota niihin aloihin, jotka eivät kuulu kokonaan yleissopimuksen soveltamisalaan, ja erityisesti työnvälitystoimistoja koskevaan sääntelyyn. EU:n pitäisi pohtia, miten se voi vahvistaa, täydentää tai laajentaa ILO:n yleissopimuksen normeja ja turvata paremmin merenkulkijoiden oikeudet ja edut. EU:n pitäisi harkita sellaisten toimenpiteiden toteuttamista, joilla vähennetään yleissopimuksen eriävien tulkintojen riskiä eri jäsenvaltioissa. Perhe-elämää helpottavien palvelujen tarjoamisesta aluksilla olisi esitettävä ehdotuksia. EU:n olisi pyrittävä vaatimaan omilla vesillään toimivia aluksia noudattamaan työllistämistä ja palkkausta koskevia vähimmäisnormeja, ja korostan erityisesti, että komission tulisi esittää uudelleen ehdotus lauttaliikennettä koskevaksi EU:n direktiiviksi.
Ensimmäinen ja tärkein toimi on kuitenkin merityötä koskevan ILO:n yleissopimuksen ratifiointi. Tässä asiassa ei ole aikaa hukattavana, eikä sitä voida lykätä.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou 
liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon valmistelija. - (EL) Arvoisa puhemies, minäkin kiitän esittelijää hänen työstään ja panen tyytyväisenä merkille, että merityötä koskevan yleissopimuksen allekirjoittaminen on hyvin lähellä. Sopimuksella paitsi turvataan merenkulkijoiden sosiaaliset oikeudet ja inhimilliset elinolot myös kehitetään merenkulkijan ammattia, sillä koulutuksen ja työn organisoinnin ansiosta voimme taata merityön riittävän laadun, joka on välttämätöntä Euroopan unionin kilpailukyvylle. Merenkulkijoiden työn laadun lisäksi voidaan parantaa heidän ammattinsa houkuttelevuutta, mitä pidämme myönteisenä, sillä merenkulkualan kilpailukyvyn säilyttämiseen tarvitaan merenkulkijoita.
Yleissopimuksella on myös erittäin suuri merkitys kansainväliselle merenkululle, sillä tiettyjä merityön organisointia koskevia normeja sovelletaan yhdenmukaisesti. Nykyisin monet valtiot soveltavat tähän yleissopimukseen perustuvia yksittäisiä säännöksiä, mutta sen lisäksi turvataan terveen kilpailun edellytykset. Yleissopimuksen ratifioivien valtioiden laivaston asema turvataan suotuisamman kohtelun kieltävällä lausekkeella, ja siten estetään sosiaalinen polkumyynti, johon esittelijä juuri äsken viittasi ja joka asettaa merenkulkijat ja merenkulkualan yritykset eriarvoiseen asemaan, koska lukuisat yritykset voivat jo rekrytoida merenkulkijoita sellaisista maista, joiden sosiaalinormit eivät ole kansainvälisen yleissopimuksen edellyttämällä tasolla eivätkä täytä Euroopan unionin asettamia tavoitteita.
Toinen merkittävä asia on se, että sopimuksessa otetaan käyttöön merityötä koskeva todistus ja merityötä koskeva ilmoitus. Tätä järjestelmää valvovat satamavaltiot, jotka voivat näin ollen tarkastaa alukset ja pysäyttää ne, mikäli niitä epäillään normien noudattamatta jättämisestä. Katson, että tässä yleissopimuksessa on esitetty ne periaatteet, joita haluamme noudattaa omassa poliittisessa yhteisössämme ja jotka haluamme myös ottaa käyttöön kansainvälisesti, ja on hyvä, että kaikki jäsenvaltiot pyrkivät ratifioimaan sopimuksen nopeasti. Liikenne- ja matkailuvaliokunta lykkäsi joitakin tarkistuksia vuoteen 2010, sillä tiedämme, että ratifiointimenettelyt vaihtelevat eri jäsenvaltioissa, ja mielestämme kyseisille valtioille pitäisi antaa riittävästi aikaa ratifioinnin kunnolliseen valmisteluun. Yleisen mielipiteen mukaan menettelyt on joka tapauksessa saatettava päätökseen vuoteen 2008 mennessä, joten meidän on pidettävä kiirettä ja näytettävä hyvää esimerkkiä aloittamalla asianmukainen integrointi ja soveltaminen Euroopan unionissa.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EL) Arvoisa puhemies, kiitän jäsen McDonaldia, koska hänen mietintönsä ansiosta Euroopan parlamentti hyväksyy neuvoston ehdotuksen, jolla jäsenvaltiot valtuutetaan ratifioimaan Euroopan yhteisön edun vuoksi merityötä koskeva Kansainvälisen työjärjestön yleissopimus. Samalla parlamentti tunnustaa, että on tärkeää turvata merenkulkijoiden asema globalisaation vaikutusten varalta ja estää riistävät käytännöt. Sopimuksella vahvistetaan myös sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevan yhteisön järjestelmän voimassaolo. Ratifioidessaan yleissopimuksen jäsenvaltiot ennen kaikkea vahvistavat globaalia sosiaalista kehystä pyrkimällä takaamaan kaikkialla maailmassa ihmisarvoiset olosuhteet.
Mielestämme on tarpeen parantaa meriturvallisuutta, jotta merenkulkijan ammatti houkuttelee eurooppalaisia nuoria ja jotta yhteisön merenkulkualan 17 000 vapaata työpaikkaa saadaan täytettyä, etenkin perämiesten ja konemestarien paikat. Arvoisa komission jäsen, tämä antaa meille mahdollisuuden korostaa sitä, miten tärkeää on kehittää merenkulkualan koulutusta ja Euroopan laajuista merenkulkualan ammatinvalinnanohjauskampanjaa.
Nykyisen teknologisen kehityksen ansiosta merenkulkijat voivat pitää päivittäin yhteyttä perheeseensä ja työturvallisuus kohenee. Kampanjassa, jolla houkutellaan ihmisiä merenkulkualalle, pitäisi ottaa huomioon vammautuneiden merenkulkijoiden mahdollisuudet työllistyä maissa tai työskennellä vaihtoehtoisesti rinnakkain sekä maalla että merellä. Lisäksi on tuettava merenkulkualan työnvälitystoimistoja, jotta käytettävissä olevan työvoiman hallinnointi on mahdollisimman tehokasta. On hyvä, että EU:ssa käynnistetään työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu merenkulkijoiden ja varustamojen kesken, ja toivomme, että se johtaa yhteisymmärrykseen. Varustamojen ja merenkulkijoiden sekä valtion edustajista koostuvan kolmikantakomitean on myös valvottava ILO:n kansainvälisen yleissopimuksen asianmukaista soveltamista.
Lopuksi muistutan teille, että Euroopan komissio peruutti vuonna 2001 aiheellisesti ehdotuksen omilla vesillään työskentelevien merenkulkijoiden työllistämistä ja palkkausta koskevista vähimmäisnormeista. Suunnitelmat yhteisön merenkulkijoiden ja yhteisön ulkopuolelta tulevien merenkulkijoiden yhdenvertaisesta kohtelusta ovat hyviä, mutta käytännössä autolauttoja koskevaa yhteisön direktiiviä ei voida soveltaa, koska kaikki liikennöinti on kansainvälistä. Kehotamme Euroopan komissiota varmistumaan erittäin huolellisesti siitä, että sen ehdotukset ovat kansainvälisen merioikeuden mukaisia.
Proinsias De Rossa
(EN) Arvoisa puhemies, minäkin olen tyytyväinen mietintöön ja todella tyytyväinen jäsen McDonaldin tämän asian parissa tekemään työhön. Tämä merenkulkijoiden työoloja koskeva konsolidoitu yleissopimus on kiistatta äärimmäisen tärkeä edistysaskel. Siinä pyritään saattamaan ajan tasalle joitakin jo 1920-luvulla tehtyjä yleissopimuksia ja laatimaan maailmanlaajuisia normeja, joilla toivottavasti edistetään inhimillisiä oloja aluksilla.
Kuten jo korostettiin, edes yleissopimuksessa määrätyt korkeammat vähimmäisnormit eivät silti vieläkään yllä useissa jäsenvaltioissa työntekijöihin ja työelämään sovellettavien normien tasolle. Siksi on valitettavaa, että EU:n jäsenvaltiot vastustavat nimenomaan tämän yleissopimuksen nopeaa ratifiointia. Nähdäkseni tämä on juuri sitä normien tason heikentämistä, jota monet jäsenvaltiot ovat vastustaneet. Esimerkiksi Irlannissa sovellettiin lauttojen miehistöjä koskevaa direktiiviä, jonka nojalla Irish Ferries -yhtiö yritti irtisanoa koko henkilöstönsä ja sen jälkeen palkata halvempaa työvoimaa, jolle se maksoi alle puolet Irlannin lakisääteisestä vähimmäispalkasta.
Lopuksi totean, että lauttojen miehistöä koskevan direktiivin voimaantulon estäminen ja pyrkimys viivyttää tämän yleissopimuksen ratifiointia paljastavat joidenkin jäsenvaltioiden asenteet. Olen samaa mieltä kaikesta, mitä jäsen McDonald totesi EU:n laajuisen sääntelyn tarpeesta. Totean kuitenkin hänelle, että tämän säädöksen laatiminen edellyttää määräenemmistöpäätöksentekoa, jota tällä toiminta-alalla ei nykyisin käytetä. Määräenemmistöpäätöksiin tarvitaan ehdotusta Euroopan perustuslaiksi, ja kehotan jäsen McDonaldia tarkistamaan kielteistä suhtautumistaan perustuslakiin, jos aiomme vakavissamme edistää yhteisten työnormien täytäntöönpanoa koko EU:ssa.
Robert Navarro
(FR) Arvoisa puhemies, tankkeri Erikaa koskeva oikeudenkäynti on parhaillaan käynnissä. Erikan tapaus on malliesimerkki sellaisista katastrofeista, jotka ovat vältettävissä mutta joita siitä huolimatta tapahtuu, koska muutamien henkilöiden voitontavoittelu menee aina ehdottomasti kaiken muun edelle. Tämä johtuu liberaalista ajattelutavasta ja äärimmilleen viedystä voitontavoittelusta: muutaman ylimääräisen euron takia kaikki on sallittua, jopa kaikkein perustavimpien turvallisuusmääräysten laiminlyönti, josta on katastrofaaliset seuraukset.
Samaa ajattelutapaa on noudatettu surullisenkuuluisassa Irish Ferries -yhtiössä, jossa ei pian enää ole muuta irlantilaista kuin nimi. Voitontavoittelun nimissä koko henkilöstö voidaan irtisanoa yhtiöstä, joka on tästä huolimatta täysin toimintakuntoinen.
Sama ajattelutapa saa jotkut yhteisön sisäistä kabotaasiliikennettä harjoittavat varustamot liikennöimään aluksilla, joissa on liian vähän miehistöä ja joiden kunto vaarantaa sekä miehistön että koko laivaliikenteen.
Nämä surkeat työolosuhteet vaarantavat jopa merenkulun perinteet ja asiantuntemuksen, koska ne antavat alasta niin huonon kuvan, että eurooppalaisia merimiehiä on yhä vaikeampi palkata.
Tietenkään voitontavoittelusta ei hiiskuta sanaakaan. Näitä käytäntöjä on parempi perustella kansainvälisellä kilpailulla, joka tulee olennaisilta osin Aasiasta ja on silmiinpistävän epäreilua silloinkin, kun sitä ei edes ole. Onko kukaan koskaan nähnyt kiinalaisten yhtiöiden harjoittavan lauttaliikennettä Itämerellä tai Englannin kanaalissa?
Kieltämättä tällaista kilpailua on. Osa alasta kärsii siitä ja sillä on myös etunsa, mutta sen oikeudenmukaisuutta on valvottava. Sen toimintaperusteet voidaan valita. Vaikka sosiaalinen polkumyynti onkin valitettava tosiasia merenkulkualalla, se ei ole väistämätöntä.
Tietenkin on niitä, jotka hyväksyvät sosiaalisen polkumyynnin ja haluavat hyötyä siitä, mutta sitä voidaan myös torjua vaatimalla sosiaalinormien yleistä parantamista maailmanlaajuisesti, jotta kaikki ovat viime kädessä samalla lähtöviivalla kansainvälisessä kilpailussa. Kuten varmaankin huomasitte, haluaisin EU:n etenevän juuri tähän suuntaan.
Kuten tunnettua, EU:ssa kilpailukykyä ei saavuteta minimoimalla kustannuksia ja heikentämällä sosiaalinormeja vaan parantamalla laatua. Kunnolliset alukset ja osaava miehistö turvataan ihmisarvoisten työ- ja koulutusolojen avulla.
Voimme tehdä tämän valinnan tänä iltana käsiteltävän ILO:n yleissopimuksen avulla. Sillä ei ratkaista kaikkia ongelmia, mutta se on askel eteenpäin. Se antaa myös eurooppalaisille varustamoille ja EU:n jäsenvaltioille tilaisuuden osoittaa, että ne sitoutuvat vaalimaan tiettyjä Euroopan unioniin ja sen sosiaaliseen malliin kuuluvia arvoja. Allekirjoittaessaan yleissopimuksen helmikuussa 2006 ne allekirjoittivat tätä koskevan aiesopimuksen. Nyt odotamme niiden ryhtyvän toimeen.
Voin olla pelkästään tyytyväinen siihen, että varustamot ovat määrätietoisesti ja auliisti sitoutuneet käynnistämään muiden alan ammattiliittojen kanssa työmarkkinaosapuolten välisen eurooppalaisen vuoropuhelun allekirjoittaakseen vuoden loppuun mennessä eurooppalaisen työehtosopimuksen, johon sisältyvät tämän yleissopimuksen keskeiset määräykset. Alustava neuvottelukierros on päättynyt tänään, ja ilmapiiri vaikuttaa hyvin rakentavalta. Tämä on hyvä asia, ja mielestäni voimme olla tyytyväisiä myös Euroopan komission rakentavaan tapaan edistää tätä prosessia.
Yleissopimuksen voimaansaattaminen on jäsenvaltioiden käsissä. On sanottu, että jos Euroopan unioni ja Euroopan vapaakauppaliitto ratifioivat yleissopimuksen, se tulee voimaan ja sitä sovelletaan yleisesti. Jos EU ratifioi sen nopeasti, muut kansakunnat noudattavat sen esimerkkiä, ja EU:n aloitteesta pystytään osoittamaan, että riiston ja polkumyynnin sijasta voidaan käyttää muita keinoja ja että kilpailu ja vastuu kulkevat käsi kädessä.
Jos siis uskomme ainutlaatuiseen eurooppalaiseen malliin, on oleellista varmistaa yleissopimuksen nopea ratifiointi. On myös oleellista pitää kiinni siitä, että tavoiteajankohtana säilyy ILO:n ehdottama vuoden 2008 loppu.
Jacques Barrot
komission varapuheenjohtaja. (FR) Arvoisa puhemies, aluksi kiitän vielä kerran jäsen McDonaldia. Totean, että ILO:n yleissopimus on alustava kannanotto. Sopimus parantaa työoloja ja mahdollistaa siten oikeudenmukaisemman kilpailun.
Lisäksi komissio on käynnistänyt hyvin perusteellisen tutkimuksen lauttaliikenteestä. Komissio arvioi myöhemmin, onko tätä alaa koskevan direktiiviehdotuksen laatiminen aiheellista ja asianmukaista.
Totean myös meidän olevan tietoisia siitä, että joulukuuksi 2008 asetettu tavoiteajankohta on kunnianhimoinen mutta kuitenkin realistinen. ILO on laatinut toimintasuunnitelman, jonka toteuttaminen edellyttää merityötä koskevan yleissopimuksen voimaantuloa vuonna 2010, ja viimeistään vuonna 2011. Ehdottamalla, että ratifiointiasiakirjat talletetaan ennen vuoden 2008 loppua komissio varmistaa, että jäsenvaltiot pysyvät tässä aikataulussa. Jos jäsenvaltiot tallettavat ratifiointiasiakirjansa viimeistään vuoden 2008 loppuun mennessä, yleissopimus tulee ILO:n omien sääntöjen mukaisesti voimaan vuoteen 2010 mennessä. Korostan, että tästä syytä on välttämätöntä pitää kiinni kyseisestä määräajasta.
Vastaan myös jäsen Navarrolle ja jäsen Panayotopoulosille. Samaan aikaan kun Euroopan parlamentti on laatinut lausuntoa päätösehdotuksesta, jolla annetaan valtuudet yleissopimuksen ratifiointiin, työmarkkinaosapuolet ovat yhdessä neuvotelleet samaan yleissopimukseen perustuvasta mahdollisesta yhteisestä sopimuksesta. Muistutan, että yhteisestä vuoropuhelusta on hyötyä Euroopan unionille, ja minulla oli todellakin tilaisuus ilmaista työmarkkinaosapuolille, toisin sanoen sekä varustamoille että ammattiliitoille, toivomukseni, että ne allekirjoittaisivat tätä yleissopimusta koskevan sopimuksen.
Työmarkkinaosapuolten, joita nykyinen sopimus koskee, ei tarvitse neuvotella siitä uudelleen vaan pikemminkin valita yhteisön lainsäädäntöön lisättävät olennaiset määräykset. Nyt vaikuttaakin todennäköiseltä, että yhteinen sopimus saadaan aikaan vuoden 2007 loppuun mennessä. Heti saatuaan työmarkkinaosapuolten suostumuksen komissio esittää ehdotuksen direktiiviksi varmistaakseen sopimuksen määräysten noudattamisen koko EU:ssa.
Parlamentin ansiosta välttämättömän sopimuksen ratifiointi on todennäköistä, ja työmarkkinaosapuolten ansiosta laadittiin yhteinen sopimus, jonka avulla uudet määräykset voidaan saattaa nopeasti osaksi EU:n lainsäädäntöä. Mielestäni olemme tällä tavoin tehneet hyvää yhteistyötä merenkulkijoiden olojen ja erittäin merkittävien sosiaalisten etujen puolesta. Kuten juuri korostitte, tämä edistää nuorten merenkulkijoiden rekrytointia. Euroopan unioni tarvitsee heitä merenkulkunsa kehittämiseksi.
Arvoisa puhemies, kiitän lämpimästi parlamenttia siitä, että se toimi äärimmäisen määrätietoisesti tämän erinomaisen yleissopimuksen hyväksi. Olen iloinen nähdessäni EU:n olevan tämän kehityksen kärjessä ja toimivan omalla tavallaan sellaisen inhimillisen globalisaation puolesta, jota tarvitsemme.
Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen. Haluan kiittää esittelijä McDonaldia.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.
Liite - Komission kanta
McDonaldin mietintö
Komissio hyväksyy tarkistukset 1, 2 ja 3.
Kirjallinen lausuma (työjärjestyksen 142 artikla)

Marianne Mikko 
Merenkulkuala työllistää viisi miljoonaa ihmistä Euroopan unionissa. Itämeri on EU:n sisämeri, Välimerellä ja Mustallamerellä on keskeinen asema EU:n ulkopolitiikassa ja pohjoinen ulottuvuus laajentaa vastuualuettamme arktisille vesille.
Meidän on korkea aika ymmärtää, että Euroopan unioni on myös merenkulkuvaltioiden unioni ja että sen on saatava itselleen vastaava maailmanlaajuinen asema.
Kotimaani Viro on vuosisatojen ajan ollut merenkulkuvaltio. Ernest Hemingway totesi, että virolaisia on kaikissa maailman satamissa. Viimeisten kymmenen vuoden aikana olemme kuitenkin menettäneet 57 prosenttia merenkulkualan työpaikoista.
Rahtilaivat ovat siirtyneet liikennöimään mukavuuslippujen alla, ja niiden työntekijät tulevat kolmansista maista, jotka hyväksyvät huonommat työolot. EU:ssa on kaiken kaikkiaan 17 000 merenkulkijan vajaus. Tämä johtuu pääasiassa alalla vallitsevista huonoista työoloista.
Emme voi sallia merenkulkualan työpaikkojen hävittämistä varsinkaan silloin, kun se johtaa merityönormien heikentämiseen.
Emme voi vetäytyä strategisesti merkittävältä alalta, jolla taataan 90 prosenttia maailman merenkulusta ja 40 prosenttia Euroopan unionin merenkulusta. Merenkulkualan työnormien ratifiointi jäsenvaltioissa edistäisi huomattavasti kyseisten normien maailmanlaajuista tunnustamista.
Edistämällä oikeudenmukaista kilpailua kansainvälisen merenkulun alalla helpottaisimme pohjimmiltaan myös Lissabonin prosessin tavoitteiden saavuttamista lisäämällä Euroopan unionin meriliikenteen kilpailukykyä.
Mitkään taloudelliset näkökohdat eivät oikeuta sellaista kilpailuetua, joka on saavutettu ihmisten elämän ja terveyden kustannuksella. Merenkävijöille ja luonnolle vaaraksi olevat normit eivät kuulu 21. vuosisadalle.
