Eurooppa-neuvoston valmistelu (Bryssel, 13. ja 14. maaliskuuta 2008) (keskustelu)
Puhemies
(DE) Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Brysselissä 13.-14. maaliskuuta 2008 kokoontuvan Eurooppa-neuvoston valmistelusta.
Neuvoston puheenvuoron käyttää Janez Lenarčič.
Janez Lenarčič
neuvoston puheenjohtaja. - (SL) Olen hyvin iloinen voidessani esitellä teille huomenna alkavan Eurooppa-neuvoston keskeiset aiheet. Keväthuippukokousten perinteen mukaan tässäkin kokouksessa keskitytään talousasioihin, erityisesti Lissabonin strategiaan, sekä ilmastonmuutokseen, energiaan ja taloudelliseen vakauteen.
Puheenjohtajavaltio odottaa tätä näkemysten vaihtoa Euroopan parlamentin kanssa, ja vakuutan teille, että parlamentin mielipiteet huomisesta esityslistasta otetaan huomioon.
Olemme kaikki tietoisia siitä, että Euroopan unioni kohtaa uusia haasteita, ja että globalisaatio avaa uusia mahdollisuuksia niin talouden alalla kuin myös sosiaalisella ja kulttuurisella alalla. Euroopan unioni on jo hyötynyt näistä mahdollisuuksista. Olemme myös tietoisia siitä, että globalisaatio edellyttää Euroopan unionilta ja sen jäsenvaltioilta mukautumista ja todellisten vastausten etsimistä. Neuvosto kiinnittää huomionsa juuri tähän.
Globaalia talousympäristöä koetellaan parhaillaan. Olemme todistaneet myrskyisiä tapahtumia rahoitusmarkkinoilla. Hiljattain olemme havainneet taloudellisen toiminnan heikentymistä Yhdysvaltojen laskusuhdanteen sekä öljyn ja hyödykkeiden hintojen nousun vuoksi. Tästä kaikesta huolimatta Euroopan unionin taloudellinen perusta on edelleen vankka, mutta emme kuitenkaan voi pysähtyä ja rentoutua, vaan meidän on jatkettava uudistuksiamme.
Eurooppa-neuvosto arvioi tämän osalta kasvua ja työllisyyttä koskevan Lissabonin strategian täytäntöönpanoa. Se panee tyytyväisenä merkille myönteiset tulokset ja vahvistaa strategian toimivan hyvin. Se korostaa, että meidän on nyt keskityttävä täytäntöönpanoon ja käynnistettävä tässä hengessä tarkistetun Lissabonin strategian uusi vaihe.
Tiedotuksen ja innovaation alalla Eurooppa-neuvosto tehostaa pyrkimyksiämme ottaa käyttöön niin kutsutun viidennen vapauden käyttöönottoa. Tarkoituksena on poistaa nykyiset esteet tietojen vapaalta liikkuvuudelta lisäämällä tutkijoiden, opiskelijoiden ja korkeakoulujen opetushenkilöstön liikkuvuutta rajojen yli. Katsomme, että viidennen vapauden olisi nopeutettava Euroopan unionin muuttumista innovatiiviseksi, luovaksi ja tietoon perustuvaksi taloudeksi.
Yritysten, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten kilpailukyvyn vahvistamiseksi Eurooppa-neuvosto suunnittelee toimenpiteitä, joiden avulla ne voivat kehittyä ja toimia tyydyttävämmin. Rahoituslähteiden saatavuutta helpotetaan, ja parannamme myös innovoinnin kannustimia. Erityiseksi tavoitteeksi katsotaan myös parempaa sääntelyä koskevan suunnitelman toteuttaminen. Kiinnitämme runsaasti huomiota Lissabonin strategian sosiaaliseen ulottuvuuteen, pyrkimyksiin ratkaista demografiset haasteet ja pätevyyden puute sekä tuleviin poliittisiin toimenpiteisiin sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lisäämiseksi.
Kevään huippukokouksessa jäsenvaltioille annetaan tehtäväksi yhteisten joustoturvaperiaatteiden asteittainen täytäntöönpano kansallisten säädösten avulla tasapainon luomiseksi työmarkkinoiden joustavuuden ja turvallisuuden välille.
Siirryn toiseen aiheeseen, jota Eurooppa-neuvosto tarkastelee. Tarkoitan ilmastonmuutokseen ja energiaan liittyviä haasteita. Viime vuonna todistimme historiallisia sitoumuksia ympäristö- ja energiapolitiikkaan. Tänä vuonna meidän on omistauduttava näiden täytäntöönpanolle. Tavoite on taloudellinen ja ympäristöä koskeva haaste, jolla on poikkeuksellisen pitkäaikainen merkitys. Jos vastaamme haasteeseen kunnianhimoisesti, voimme myöhemmin raportoida sekä taloudellisista että ympäristöä koskevista menestyksistä.
Neuvosto tarkastelee parhaillaan komission ehdottamaa lainsäädäntöpakettia. Ensimmäiset keskustelut ovat vahvistaneet kaikkien jäsenvaltioiden sitoutumisen kunnianhimoiseen vastaukseen. On kuitenkin vielä liian varhaista odottaa, että tässä huippukokouksessa päästäisiin sopimukseen kaikista lainsäädäntöpaketin näkökohdista. Odotamme kuitenkin, että on mahdollista päästä sopimukseen lainsäädäntöpaketin periaatteista ja jatkokäsittelyn suuntaviivoista. Johtajat ilmaisevat todennäköisesti toiveen yleisen tasapainon säilyttämisestä kiinnittäen samalla huomiota lainsäädäntöpaketin monimutkaisuuteen sen talouteen ja rahoitukseen liittyvien vaikutusten kannalta.
Tavoitteena on hyväksyä lainsäädäntöpaketti mahdollisimman varhain vuonna 2009 tai koska tahansa ennen Euroopan parlamentin toimikauden päättymistä. Pyrkimyksemme onnistuvat, jos kaikki keskeiset kumppanit ryhtyvät käsittelemään ilmastonmuutokseen liittyviä haasteita. Kööpenhaminassa vuoden 2009 lopussa järjestettävässä ilmastokonferenssissa unionin on oltava johtoasemassa neuvotteluissa Kioton jälkeistä ajanjaksoa koskevasta kunnianhimoisesta ja kattavasta sopimuksesta. Tämä on yksi lisäsyy sopimuksen hyväksymiselle mahdollisimman varhain vuonna 2009.
Tarkastelen lyhyesti joitakin muita energiaan liittyviä kysymyksiä. Tehokkaat sisäiset energiamarkkinat ovat Euroopan luotettavien, kestävien ja kilpailukykyisten energiatoimitusten olennainen edellytys. Odotamme Eurooppa-neuvoston kehottavan hyväksymään nopeasti sopimuksen kaasun ja sähkön sisämarkkinoita koskevasta kolmannesta paketista. Erityistä huomiota kiinnitetään toimitusten luotettavuuteen ja ulkoiseen energiapolitiikkaan liittyviin lisätoimenpiteisiin.
Eurooppa-neuvosto tarkastelee ilmasto- ja energiapolitiikan alan pyrkimyksiä uuden teknologian kehityksen yhteydessä ja lisää investointeja näihin teknologioihin. Tämä määritettiin hiljattain Euroopan strategisessa energiateknologiasuunnitelmassa ja se on lisäpanos yritystemme kilpailukyvyn edistämiseksi.
Valtioiden ja hallitusten johtajat keskustelevat pääsihteerin, korkean edustajan, Solanan ja komission laatiman ilmastonmuutoksen vaikutuksia kansainväliseen turvallisuuteen käsittelevän yhteisen raportin päätelmistä. Ilmastonmuutoksen monimutkaisuus edellyttää politiikan entistä laaja-alaisempaa yhdenmukaistamista, ja Eurooppa-neuvosto kehottaa jatkamaan raportin yksityiskohtaista tutkimista.
Arvoisa parlamentin puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tarkastelen vielä kolmatta pääkohtaa Eurooppa-neuvoston esityslistalla. Se koskee keskustelua kansainvälisten rahoitusmarkkinoiden viimeaikaisesta tilanteesta.
Kansainvälisen rahoitusjärjestelmän tilanne on edelleen epävarma. Jos haluamme hallita sen reaalitalouteen kohdistuvia vaikutusriskejä, meidän on suunnattava Euroopan unionin talous- ja rahoituspolitiikkaa kohti makrotaloudellisen vakauden turvaamista ja rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanoa. Valtiovarainministerit valmistelivat unionin vastauksen, ja joitakin rahoitusmarkkinoiden mukautuksia on toteutunut viime syksystä lähtien. Euroopan keskuspankki, kansalliset viranomaiset, Euroopan unionin toimielimet ja rahoituslaitokset ovat toteuttaneet lukuisia toimenpiteitä tilanteen vakauttamiseksi. Vastuu riskinhallinnasta on kuitenkin edelleen ensisijaisesti yksittäisillä rahoituslaitoksilla ja sijoittajilla.
Nykytilanne on paljastanut tarpeen lujittaa edelleen rahoitusjärjestelmien vakautta entistä laajemman luotonvalvonnan ja rahoituksen kriisinhallinnan entistä parempien välineiden avulla.
Odotamme Eurooppa-neuvoston kehottavan toteuttamaan toimenpiteitä neljällä keskeisellä alalla: avoimuuden lisääminen investoijien, markkinoiden ja lainsäätäjien kannalta, arvostamisstandardien parantaminen, rahoitusalan luottotilanteen vahvistaminen ja riskinhallinnan elvyttäminen sekä viimeisenä muttei vähäisimpänä markkinoiden toiminnan ja riskiluokituslaitosten aseman parantaminen.
Haluan vielä sanoa muutaman sanan valtioiden omistamista sijoitusyhtiöistä. Niiden pitkän ajanjakson strategioilla on suotuisa vaikutus maksuvalmiuden takaamisessa pääomantarjoajina. Sellaisten uusien toimijoiden ilmaantuminen, joiden investointistrategiat ja tavoitteet eivät ole aina täysin avoimia, herättävät kuitenkin joitakin epäilyksiä kannattamattomista käytännöistä. Komission hiljattain julkaisema kertomus valtioiden omistamista sijoitusyhtiöistä on hyvin arvokas panos tähän keskusteluun. Eurooppa-neuvosto on todennäköisesti samaa mieltä Euroopan unionin yhteisen lähestymistavan tarpeesta kertomuksessa ehdotettujen periaatteiden mukaisesti.
Haluan vielä kerran korostaa Euroopan parlamentin yhteistyön merkitystä.
Tämän avauspuheenvuoroni lopuksi haluan esittää ajatuksen, että huomenna alkava Eurooppa-neuvoston kevään huippukokous omistetaan pääasiassa tehtyjen sitoumusten toteuttamiselle. Puheenjohtajavaltio haluaa nopeuttaa työtä, jota tehdään Euroopan unionin muuttamiseksi kaikkein kilpailukykyisimmäksi taloudeksi. Tärkeä tehtävämme on myös varmistaa yhä laajempi vakaus ilmasto- ja energiapolitiikkamme avulla.
Kaikkien näiden tulevien haasteiden vuoksi toivomme todella luovaa yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa. Jos onnistumme yhdessä saamaan aikaan edistymistä, Euroopan kansalaiset ymmärtävät, että Euroopan unioni on olemassa heidän tulevaisuutensa turvaamiseksi.
Tämänpäiväinen keskustelumme ja keskustelut Euroopan parlamentin puhemiehen kanssa Eurooppa-neuvoston kokouksessa ovat epäilemättä kaksi merkittävää tekijää tämän tavoitteen saavuttamisessa. Kiitos mielenkiinnostanne.
José Manuel Barroso
komission puheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvoston kevään huippukokous on perinteisesti tilaisuus, jossa tarkastelemme kasvua ja työllisyyttä koskevaa Lissabonin strategiaa, ja tuleva kokous on useimpia merkittävämpi. Aluksi haluan kiittää puheenjohtajavaltio Sloveniaa tämän kevään huippukokouksen hyvin huolellisista valmisteluista.
Antaapa Eurooppa-neuvosto tällä viikolla mitä viestejä tahansa, yhden on oltava selvä: Lissabonin strategia toimii. Viimeisten kahden vuoden aikana Euroopan unionissa on luotu jopa 6,5 miljoonaa työpaikkaa. Työttömyys on 25 vuoteen alhaisimmalla tasolla. Työllisyysaste on 66 prosenttia, lähellä Lissabonin strategian tavoitetta, 70 prosenttia. Lisäksi uusien työpaikkojen syntyminen on edistynyt samaa vauhtia tuottavuuden paranemisen kanssa. Tuottavuus kasvaa nyt Euroopan unionissa nopeammin kuin Yhdysvalloissa. Nämä eivät ole vaatimattomia saavutuksia.
Lissabonin prosessi ei tietenkään voi suojella meitä kielteiseltä talouskehitykseltä, joka alkoi Euroopan ulkopuolelta. Se on mahdotonta nykyajan toisiinsa kietoutuneissa talouksissa. Olemme joutuneet hieman leikkaamaan tämän vuoden omia kasvuennusteitamme, mutta ennustamme silti kahden prosentin kasvua, ja se on hyvin kunnioitettava suoritus.
Jo toteutetut uudistukset ovat tehneet talouksistamme entistä kestävämpiä ja joustavampia. Näin olemme voineet selviytyä paremmin ulkoisista häiriöistä.
Kun olosuhteet heikkenevät, on tietenkin sitäkin tärkeämpää vakuuttaa ne, jotka kokevat talouden laskusuhdanteen uhkaavan. Euroopan unionilla on suojelutehtävä, mutta sen on vältettävä protektionismin kiusausta.
Perääntyminen protektionismiin olisi hulluutta. Eurooppa on globalisaation suuri voittaja. Euroopan taloudellisen tuloksen osuus on 30 prosenttia, vaikka meillä on vain seitsemän prosenttia maailman väestöstä. Meillä on seitsemän maailman kymmenestä kilpailukykyisimmästä valtiosta, ja Kiinan ja Intian noususta huolimatta Eurooppa on edelleen maailman suurin kauppamahti.
Euroopalla on siis täysi syy suhtautua tulevaisuuteen luottavaisesti. Samalla meidän on oltava valppaita ja varovaisia tulevan kehityksen suhteen. Perusvireemme on kuitenkin oltava luottavainen. Pessimismin avulla emme voita seuraavia taloudellisia taisteluita.
Tähän ovat perustuneet reaktiomme rahoitusalan kuohuntaan sekä rahoitusalan tilannetta ja valtioiden omistamia sijoitusyhtiöitä koskevat poliittiset asiakirjamme, jotka myös on esitetty Eurooppa-neuvoston käsittelyyn. Me toivomme myös, että Eurooppa-neuvosto tukee ehdotuksiamme, jotka koskevat Euroopan yhteistä vastausta näihin haasteisiin.
Kun totean Lissabonin strategian toimivan - ja se todella toimii - se ei tarkoita, että kaikki olisi ruusuista ja voisimme levätä laakereillamme. Olen todennut, ja komissio on todennut yhä uudestaan, ettei omahyväisyydelle ole sijaa, varsinkaan kun taloudellinen tilanne vaikuttaa heikkenevän maailmanlaajuisesti. On tehtävä paljon työtä. Monilla Euroopan alueilla työttömyys on edelleen vakava ongelma. On olemassa erityisiä sosiaaliluokkia, joihin tällä on paljon vaikutusta. Energian ja elintarvikkeiden nousevat hinnat ruokkivat inflaatiota ja syövät erityisesti palkka- ja eläketuloistaan riippuvaisten ostovoimaa. Meidän on siis jatkettava ponnisteluja.
Lissabonin strategia ei kuitenkaan ole staattinen prosessi. Ei todellakaan. Komission strategisessa raportissa esitetään useita uusia poliittisia aloitteita, jotta Eurooppa kehittyisi entistä kestävämmäksi talouden kuohuissa ja jotta vahvistettaisiin yhteisön pyrkimyksiä muokata globalisaatiota ja hyödyntää sitä.
Ensin kaikkein tärkein ala. Kaikkein tärkein ala ovat ihmiset. Avain köyhyyden ja eriarvoisuuden poistamiseen on opetuksen ja koulutuksen tason kohottaminen kaikkialla unionissa sekä sen varmistaminen, että ne ovat kaikkien saatavilla. Olemme valinneet keskeiseksi kohderyhmäksemme yhden kaikista haavoittuvimmista ryhmistä: koulunkäynnin keskeyttäjät. Tällä hetkellä Euroopassa joka kuudes nuori keskeyttää koulun ilman tutkintoa. Joka viidennen 15-vuotiaan lukutaito ei ole riittävä. Meillä ei ole varaa heidän lahjojensa tuhlaamiseen. Meidän on annettava nuorille ne taidot, jotka he tarvitsevat mahdollisuuksiensa toteuttamiseen.
Toinen Lissabonin strategian keskeinen pilari, johon palaamme, on tutkimus ja innovaatio. Euroopan on lisättävä suhteellista houkuttavuuttaan, jotta investointien tulo jatkuu. Tarvitsemme viidettä vapautta - tiedon vapaata liikkuvuutta - täydentämään niitä neljää muuta vapautta, joihin yhtenäismarkkinat perustuvat. Meidän on tuettava avointa innovointia, mutta samalla meidän on varmistettava tiedon asianmukainen suojaaminen eurooppapatentilla ja tekijänoikeuksilla.
Tässä yhteydessä haluan kertoa olevani iloinen siitä, että parlamentti hyväksyi eilen Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin perustamisen. Tämä on Euroopan kannalta ratkaiseva hetki. Onnittelen Euroopan parlamenttia tästä saavutuksesta, ja kiitän teitä tuestanne ehdotukselleni, joka herätti niin paljon vastustusta, kun esitin sen kolme vuotta sitten. Parlamentin, komission ja jäsenvaltioiden hyvän yhteistyön ansiosta me lopulta saimme aikaan sopimuksen.
Kolmas painopisteala, jota tarkastelemme, on liiketoimintaympäristö. Tarvitsemme toimivia yhtenäismarkkinoita Euroopan ja erityisesti pk-yritysten vuoksi, sillä ne ovat taloutemme selkäranka ja niissä syntyy eniten työpaikkoja. Tämän vuoksi pyydän huomenna Eurooppa-neuvostoa hyväksymään ajatuksen EU:n pienyrityksiä koskevasta säädöksestä pk-yritysten perustamisen ja kasvun esteiden poistamiseksi. Meidän on pidettävä mielessämme, että merkittävin asia, jolla voimme tukea pk-yrityksiä, on todelliset sisämarkkinat. Tämä on pääasiallinen ero Euroopan ja Amerikan yhdysvaltojen välillä, mitä tulee pk-yrityksiin, ei mikään lainsäädäntö. Yhdysvalloissa pienyritys voi aloittaa toimintansa yhdessä osavaltiossa, mutta saavuttaa välittömästi koko Yhdysvaltojen sisämarkkinat. Euroopassa näin ei vielä ole. Euroopassa on paljon käytännön esteitä siirtymiselle valtiosta toiseen. Meidän on siis todella saatettava sisämarkkinat päätökseen, jos haluamme kehittää pk-yrityksiä ja jos haluamme lisää kasvua ja työllisyyttä Eurooppaan.
(Suosionosoituksia)
Viimeinen strategiaraportissamme uudelleen tarkastelemamme Lissabonin sopimuksen pilari on energia ja ilmastonmuutos, sukupolvemme ratkaiseva haaste. Voi olla vielä liian varhaista energia- ja ilmastopaketille. Kuten tämä parlamentti kuitenkin hyvin tietää, vauhtia ei pidä hidastaa. Sopimuksen ajoitus on ratkaiseva sen menestykselle. Mitä aiemmin sopimukseen päästään, sitä matalammat ovat mukauttamiskulut ja sitä suuremmat hyödyt ajoissa toimiville. Se on myös ratkaisevaa ensisijaiselle tavoitteellemme: kattavan kansainvälisen sopimuksen tekemiselle ensi vuonna Kööpenhaminassa. Mitä enemmän valtioita osallistuu ja mitä paremmin niiden tavoitteet vastaavat omiamme, sitä paremmat toimintaedellytykset meillä on. Mikään ei edistä tätä enemmän kuin Euroopan unioni, joka osoittaa olevansa tosissaan pääsemällä sopimukseen tämän vuoden loppuun mennessä.
Olen siis todella päättänyt - komissio on todella päättänyt - tehdä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa, jotta saamme aikaan perustavaa laatua olevan poliittisen sopimuksen energian sisämarkkinoista ja ilmastonsuojelusta sekä uusiutuvia energialähteitä koskevasta paketista tämän vuoden loppuun mennessä. Haluamme tietenkin myös, että lopullinen lainsäädäntöprosessi Euroopan parlamentin kanssa saatetaan päätökseen ensi vuoden alussa.
On tietenkin tärkeää yhdistää ilmastonsuojelustrategia energian sisämarkkinoihin. Tiedämme kaikki, että sillä on merkitystä kilpailukykyistä, turvallista ja kestävää energiaa Euroopalle koskevassa näkemyksessämme. Olen iloinnut asian nopeasta edistymisestä viime viikkojen aikana, ja olemme sitoutuneet etsimään keinoja varmistaa, että alkuperäisten ehdotustemme tavoitteena ollut markkinoiden avautuminen toteutuu. Komissio on edelleen täysin sitoutunut omistajuuden eriyttämisen tai toiminnallisen eriyttämisen toteutukseen. Keskeistä on, että parlamentti pyrkii olemaan valmis ensimmäiseen käsittelyyn kesäkuuhun mennessä.
Uudistus ei tarkoita merkittävien sosiaalisten etujen tai sosiaalisen markkinataloutemme lakkauttamista; kyse on ihmisten varustamisesta menestykseen muutosten aikana, mahdollisuuden antamista heille oman elämänsä valvomiseksi.
Kyse on omien sosiaalisten järjestelmiemme nykyaikaistamisesta ja niiden kestävyyden turvaamisesta. Saatavuuden, mahdollisuuden ja solidaarisuuden on oltava tunnussanoja, ja ne ovat keskiössä tarkistetussa sosiaalipoliittisessa ohjelmassa, jonka komissio esittää ennen kesää.
Se koskee dynaamista liiketoimintaympäristöä, jossa yrittäjät käyttävät aikaansa ja resurssejaan sellaisten korkealaatuisten tuotteiden ja palvelujen tuottamiseen, joita ihmiset kaikkialla maailmassa haluavat ostaa, eivätkä tarpeettomien kaavakkeiden täyttämiseen ja jokapäiväiseen taisteluun byrokratiaa vastaan.
Kyse on myös Euroopan siirtymisestä vähähiiliseen talouteen, mikä on hyvä asia niin ympäristön kuin liiketoiminnankin kannalta. Se on talous, jossa elintaso kohoaa ilman maapalloon kohdistuvia kustannuksia.
Olen iloinen havaitessani, että parannettuun Lissabonin suunnitelmaan viime vuosina uhrattu kova työ on auttanut edistämään laajaa yhteisymmärrystä siitä, mikä tilanteemme on nyt ja kuinka haluamme edetä. Parlamentti on jatkuvasti tarjonnut kriittistä tukeaan, ja haluankin kiittää teitä tästä.
Olen tyytyväinen havaitessani laajaa tukea Lissabonin strategialle 20. helmikuuta annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa kevään 2008 Eurooppa-neuvostolle tiedotettavista Euroopan parlamentin näkemyksistä.
Olen myös nähnyt tarkistukset, joista parlamentti äänesti samana päivänä talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin. Olen samaa mieltä korostamistanne aiheista, ja ne todellakin ovat jo osa Euroopan unionin politiikkaa Euroopan komission ehdotusten perusteella: sosiaalinen osallisuus, julkisen talouden kestävyys, tarve torjua inflaatiota, T&K, talouspolitiikan aiempaa parempi yhteensovittaminen, yrittäjyyden ja innovaation edistäminen, sisämarkkinoiden ulkoinen ulottuvuus sekä ilmastonmuutos ja energia. Tehdään tämä siis selväksi: komissio on samaa mieltä näistä painopistealoista.
Kuultuaan eri sidosryhmiä, myös jäsenvaltioita, komissio ehdotti joulukuussa strategian suuntaviivojen säilyttämistä sellaisinaan niiden sisäänrakennetun joustavuuden vuoksi, joka mahdollistaa mukautumisen muuttuviin olosuhteisiin sekä mainitsemieni ja komission tukemien painopistealojen mukauttamisen.
Suuntaviivojen säilyttäminen lähettää niin jäsenvaltioille kuin taloudellisille toimijoille kaivatun viestin vakaudesta ja ennakoitavuudesta ja vahvistaa näin tulosten todennäköisyyttä. Kuten neuvoston puheenjohtaja juuri totesi, tulokset ovat nyt ensisijaisia. Meidän on saatava aikaan konkreettisia tuloksia, ja meidän on toimittava johdonmukaisesti. Parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnan kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen komissio yritti neuvotella neuvoston kanssa ehdottaen mukautuksia suuntaviivojen ohessa toimitettuun kertomukseen, jotta se vastaisi parlamentin esille tuomia asioita. Komission pyrkimyksistä huolimatta neuvosto päätti olla noudattamatta kompromissiehdotustamme talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista.
Haluan kuitenkin vakuuttaa parlamentille, että komissio pitää hyvin tärkeänä oikeiden puitteiden asettamista, jotta jäsenvaltiot saavat aikaan tuloksia yhteisten ensisijaisten tavoitteidemme osalta - ja nämä tavoitteet ovat kasvu ja työpaikat. Kasvulla tarkoitan sosiaaliselta ja ympäristön kannalta kestävää kasvua. Työpaikkojen määrän lisäksi niiden laatu paranee. Me olemme varmoja, että työpaikkoihin ja kasvuun keskittyvä uudistettu Lissabonin strategia kilpailukykyä ja osallisuutta koskevine sitoumuksineen on Euroopan unionin paras vastaus globalisaation haasteisiin.
(Suosionosoituksia)
Joseph Daul
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, Eurooppa-neuvoston kevään ensisijainen tavoite on edistää kasvua Euroopan unionissa ja käynnistää uudelleen Lissabonin strategia vuosiksi 2008-2010.
Ryhmämme katsoo, että on äärimmäisen tärkeää tarjota EU:lle kaikki globalisaation tarjoamat mahdollisuudet ja uudistaa sitä tavalla, jota Euroopan komissio on vuodesta 2005 alkaen puheenjohtajansa José Manuel Barroson johdolla aktiivisesti ehdottanut. Strategia on paras väline kohtaamiemme haasteiden käsittelyssä, niin globalisaation, väestön ikääntymisen kuin ilmastonmuutoksenkin osalta.
Viestimme on kaksiosainen: on jatkettava käynnistettyjä uudistuksia, mutta myös tehostettava Lissabonin strategiaa. Globalisaatio on Euroopalle mahdollisuus, mutta emme hyväksy koskaan rajatonta vapaata kauppaa. Tämä on ensimmäinen haaste. Meidän on suojattava heikoimmassa asemassa olevia ja edistettävä omaa sosiaalista malliamme. Ei ole aika vaihtaa suuntaa, vaan pikemminkin lisätä ponnistelujamme valitulla reitillä. Lissabonin strategia tarjoaa mukautetun vastauksen jokaiseen haasteeseen.
Kohdatessamme kehittyvien valtioiden kilpailua tulevien toimiemme on perustuttava tutkimukseen ja innovaatioon, yrittäjien tukemiseen, elinikäiseen oppimiseen ja työmarkkinoiden uudistukseen. Eurooppa voi olla kilpailukykyinen vain, jos sen tuotteilla on lisäarvoa laadun ja innovaation kannalta. Tämän vuoksi kehotan jäsenvaltioita investoimaan mahdollisimman paljon tutkimukseen ja innovaatioon.
Kasvu ja työpaikat eivät myöskään itsestään synny pk-yritysten kehityksestä. Meidän on autettava niitä varmistamaan sopimuksia ja luomaan työpaikkoja keventämällä hallinnollista taakkaa. Pienyrityksiä koskevan säädöksen laatiminen on askel oikeaan suuntaan. Opetusta ja koulutusta on muokattava talouden tarpeisiin. Voimme säilyttää kilpailuedun vain, jos työvoimallamme on oikeanlainen koulutus. On tarkistettava ja todellakin edistettävä opetusta kouluissa ja korkeakouluissa sekä jatkuvaa koulutusta. Tämän osalta olemme iloisia elinikäisen oppimisen ohjelmasta kaudelle 2007-2013. Myös työmarkkinoilla kaivataan laaja-alaisia uudistuksia, sillä työmarkkinoiden on oltava entistä liikkuvammat, joustavammat ja turvallisemmat. Yritysten on kyettävä mukautumaan markkinoiden vaatimuksiin. Työntekijöiden on voitava hyödyntää uudelleenkoulutusmahdollisuuksia ja sopeutumismahdollisuuksia.
Toinen Euroopan kohtaama haaste koskee sen väestöä. Väestön ikääntyminen tulee aiheuttamaan työvoimapulaa ja sosiaaliturvajärjestelmiin kohdistuvaa painetta. Sisäistä työvoimaa on kannustettava enemmän, ja kaikki sukupolvet tarvitsevat joustavuutta ja mukautusta, jotta niiden on helpompi sovittaa yhteen työ- ja perhe-elämää. Meidän on myös tarkistettava maahanmuuttopolitiikkaamme, jonka on oltava yhtenäistä ja houkuteltava alueelle taitoja ja taitotietoa. On kehitettävä sinistä korttia koskevaa ehdotusta. Meidän on myös pysäytettävä aivovuoto. Investointimme koulutukseen ovat turhia, jos tutkijat lähtevät ulkomaille paremman palkan ja parempien työolojen perässä.
Kolmas ja viimeinen haaste on ilmastonmuutos. Meidän on pantava täytäntöön ympäristöystävällisen talouden mukainen poliittinen järjestelmä, ja tämä merkitsee kasvihuonekaasupäästöjen 20 prosentin vähennystavoitteen saavuttamista. Ekologisten hyötyjen lisäksi tämä on suureksi hyödyksi myös puhtaan teknologian markkinoilla. Tämä on merkityksellistä. Meidän on kuitenkin näytettävä esimerkkiä, ja kumppaniemme on toimittava samoin. Vihreä politiikka tarvitsee rinnalleen tiukkaa, mutta ei protektionistista ulkomaankauppapolitiikkaa.
Hyvät kollegat, voimme säilyttää arvomme ja yhteiskuntamallimme vain, jos meillä on rohkeutta uudistaa yhteiskuntaamme ja kertoa kansalaisille totuus. Sosiaalinen edistyminen on mahdollista vain, jos kasvulla on siinä osansa. Kasvu puolestaan on mahdollista vain, jos me tarjoamme siihen välineet. Haluan kiittää komission puheenjohtajaa, varapuheenjohtaja Verheugenia ja kaikkia komission jäseniä heidän työstään. Hyvät kollegat, kiitokseni kohdistuvat koko tallille, Barroson tallille. Kaura-annos käy palkkioksi hyvästä työstä, mutta siitä saa myös energiaa kaikkiin jäljellä oleviin tehtäviin.
(Suosionosoituksia)
Martin Schulz
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aloitan huomautuksella neuvoston puheenjohtajalle. Arvoisa puheenjohtaja, meille on kerrottu, että Välimeren unionista keskustellaan huomenna päivällisellä. Ajatus on Ranskan presidentin, ja pyydän teitä päivälliskeskustelussa - sen lisäksi, että toivon kaikkien nauttivat ateriastaan - selvittämään ryhmämme puolesta seuraavaa. Jos ajatus on, että Välimeren unioni perustuu Barcelonan prosessiin tai jatkaa sitä, me kannatamme sitä, sillä pumppaamme siihen paljon rahaa Euroopan unionin talousarviosta. Tarvitaan kuitenkin takeita siitä, että politiikkaa toteutetaan Euroopan unionin puitteissa.
Jos Välimeren unionin on määrä toteutua, sen on oltava yhteisön politiikkaa, jota toteutetaan nykyisten EU:n toimielinten ja toimintatapojen puitteissa. Jos sitä vastoin Välimeren unionin on määrä muodostua EU:ta jakavaksi tekijäksi, se on paha merkki. Lisäksi se eristäisi Ranskan sen puheenjohtajakauden alla, emmekä todellakaan toivo sellaista.
(Suosionosoituksia)
Pyydämme teitä tämän vuoksi välittämään tämän viestin huippukokouksen osallistujille.
Suuntaviivojen muuttumattomuus on yksi asia. Täällä 20. helmikuuta 515 äänen enemmistöllä tehty päätös nimenomaan niiden muuttamisesta, on aivan toinen asia. Älkäämme kuitenkaan väitelkö siitä, muutetaanko suuntaviivoja vai ei. Keskustelkaamme siitä, ovatko suuntaviivojen muuttamista koskevaan pyyntöömme sisältyvät merkittävät muutokset toteuttamiskelpoisia.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, kritisoin teitä viime viikolla siitä, että ette osoita sitoutumistanne. Sen jälkeen olen kuullut, että eräät komissionne jäsenet - oletettavasti keskusteltuaan kanssanne - ovat hyväksyneet ja esittäneet joitakin täällä esittämiämme ehdotuksia. Tätä koskeva kritiikkini ei siis ole enää asianmukaista. Arvoisa komission puheenjohtaja, tämänpäiväisen puheenvuoronne kuultuani minun on kuitenkin toistettava, että teillä on johtava asema Euroopassa. Teidän on huomenna rohkaistava valtioiden ja hallitusten päämiehiä toteuttamaan jäsenvaltioissa se, mitä juuri pyysitte. Suurin osa sanomastanne on luonnollisesti totta, mutta meidän on tarkasteltava todellista tilannetta Euroopassa.
Voin näin ollen luetella viisi seikkaa, jotka nähdäksemme ovat edelleen merkittäviä, mutta joihin ei ole riittävästi kiinnitetty huomiota tai joita ei ole toteutettu käytännössä. Edistystä on toki tapahtunut, työttömyys vähenee ja tuottavuus lisääntyy, mutta silti myös työpaikkojen epävarmuus lisääntyy Euroopassa. Sekin on tosiseikka. Tietenkin uusia työpaikkoja luodaan, mutta ne eivät ole varmoja vaan jopa entistä epävarmempia. Palkkojen nousu ei edisty samaa tahtia yritysten voittojen kasvun kanssa: prosentuaalisina osuuksina yritysten voitot jättävät työntekijöiden palkankorotukset kauas taakseen.
(Suosionosoituksia)
Tämä merkitsee sosiaalista epätasapainoa. Haluamme edistää sosiaalista yhteenkuuluvuutta; haluamme lisätä sosiaaliturvaa. Mitä järkeä on kasvavissa sisämarkkinoissa tai maailmanlaajuisesti kilpailukykyisessä unionissa, jos todellisuus on tämä: tuotantoteollisuusyritys tuottaa neljän prosentin voittoa tietyssä kohteessa ja ilmoittaa, ettei se riitä osakkaille, jotka haluavat kuuden prosentin tuoton, joten se sulkee kyseisen tehtaan. Tämä on isku sitä perusluottamusta vastaan, jota Euroopan unionissa kaivataan. Kansalaiset tarvitsevat luottamusta!
Keskustelemme energia-alan eriyttämisestä, joka voi olla tarpeen tai sitten tarpeetonta. Puhukaamme kerrankin eriyttämisestä, jota tapahtuu sosiaalipolitiikan alalla unionissa. On olemassa todellinen vaara, että talouskasvu erotetaan sosiaaliturvasta, ja tämän vuoksi suuntaviivoja on tarkistettava. Meidän on tehtävä selväksi, että tapahtuupa Euroopan unionin sosiaalipolitiikan alalla mitä tahansa, se toteutuu talouden edistymisen myötä.
Juhlistamme tänään iltapäivällä parlamentin 50-vuotispäivää. Täällä Strasbourgissa 50 vuotta sitten vallalla olleen hengen mukaisesti talouskehityksen ja sosiaaliturvan yhdistelmä oli Euroopan yhteisön kasvun ja menestyksen perusta. Se on yhä suuremmassa vaarassa.
Totesitte, että byrokratiaa on vähennettävä pienten ja keskisuurten yritysten osalta. Kyllä, ehdottomasti! Jos byrokratiaa kuitenkin vähennetään, ja tällaiset yritykset liikkuvat ympäri Eurooppaa ja saavat aikaan Laval-tapauksen kaltaisia asioita, se on isku Euroopan unioniin kohdistuvaa luottamusta vastaan. Jos pk-yritykset voivat hyödyntää vapaata liikkuvuutta sosiaalisen edistyksen heikentämiseksi, yritykset voivat kyllä hyötyä siitä, mutta työntekijät eivät. Nämä työntekijät muodostavat kuitenkin suuren enemmistön EU:n kansalaisista.
Tarvitsemme tietenkin investointeja opetukseen, koulutukseen ja tekniseen innovaatioon. Se on sanomattakin selvää. Jos kuitenkin väestön ylivoimaisen enemmistön pääsy kouluun tai korkeakouluun riippuu siitä, onko heidän vanhemmillaan tarpeeksi rahaa, kyse ei ole sosiaalisesta politiikasta. Tarvitaan yhtäläiset mahdollisuudet koulutukseen kaikille Euroopan unionin kansalaisille riippumatta siitä, mistä he tulevat ja minkälaisista perheoloista. Jos haluamme Euroopan selviytyvän, meidän on vahvistettava tätä potentiaalia, ei ainoastaan yrityspotentiaalia. Meidän on ennen kaikkea vahvistettava maanosamme nuorten potentiaalia, sillä heidän on päästävä osallisiksi tutkimuksesta, taidoista ja koulutuksesta.
On todellakin isku sosiaalista luottamusta vastaan, jos kuka tahansa eurooppalainen rikas ihminen voi siirtää rahakirstunsa valtiosta toiseen joutumatta maksamaan veroja. Sekin on isku! Olette näin ollen oikeassa todetessanne, että meidän on säänneltävä EU:n rahoitusmarkkinoita.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kaikki tämä puoltaa suuntaviivojen tarkistusta. Viime kädessä ei ole juurikaan merkitystä sillä, vaadimmeko sitä, vai emme. Jos välitätte tämän viestin neuvostolle huomenna, me tuemme teitä, mutta vain, jos teette sen!
(Suosionosoituksia)
Graham Watson
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvoston tämän viikon kokous toteutuu jossakin epätoivon ja toivon välimaastossa. Vaikka suurimmista ongelmista vaikuttaa jo päästyn, Lissabonin sopimusta ei ole vielä ratifioitu, ja joihinkin sen määräyksiin liittyviä kysymyksiä on yhä ilmassa. Venäjän, Turkin ja joidenkin Keski- ja Lähi-idän naapurivaltioiden poliittisesta suuntauksesta ollaan epävarmoja. Talouskasvu hidastuu ja Ruotsin, Suomen, Unkarin tai Espanjan menneisyyden pankkikriisien vaikutus BKT:hen kummittelee edelleen, puhumattakaan Argentiinasta tai Japanista. Keskuspankkiemme tänä aamuna julkistettu koordinoiva toiminta on hyvin tervetullutta.
Näiden pohdintojen lisäksi väestönkasvun ja maahanmuuton, kansainvälisen rikollisuuden ja terrorismin, ilmastonmuutoksen ja energia-alan kaltaiset suurimmat maailmanlaajuiset haasteet painavat edelleen poliittisia päätöksentekijöitä. Komission ilmastonmuutoksen torjumista koskevien ehdotusten pikainen täytäntöönpano on jäsenvaltioiden ja parlamentin velvollisuus. Haaste on todella laaja.
Korkean edustajan raportti ilmastonmuutoksen vaikutuksista turvallisuuteen ja vakauteen osoittaa, että uhka on todellinen ja välitön ja siihen liittyy sellaisten sotilaallisten seurausten vaara, joka käsittää - joskus mainitun - Naton käytön energiavarmuuden välineenä. Lyhytnäköisen taloudellisen ajattelun sokaisemina tietyt jäsenvaltiot kuitenkin pyrkivät jo rajoittamaan sitoutumistaan komission ilmastonmuutosta koskeviin ehdotuksiin. Katsokaa vaikka neuvoston päätelmäluonnoksen kohtaa 18 ja joitakin siihen sisällytettyjä kieroja sanamuotoja.
Näihin kahteen vaaraan liittyy Eurooppa-linnakkeeseen peräytymisen vaara. Vain lisäämällä sisäistä solidaarisuutta voimme estää jäsenvaltioita joutumasta ansaan, kuten valitsemaan South Stream -hankkeen Nabuccon sijaan. Vain laajentamalla solidaarisuutta yli omien rantojemme voimme nauttia rauhasta Välimeren, Mare Nostrumin, tai Kaspianmeren ympärillä. Einstein oli oikeassa sanoessaan, ettei rauhaa voi pitää yllä voimakeinoin, vaan sen voi saavuttaa ainoastaan ymmärryksen kautta.
Meidän on myös näytettävä esimerkkiä. Toivon, että saamme havaita neuvoston päätelmissä kansallisten hallitusten ja Euroopan unionin sitoutumisen energiakulutuksen vähentämiseen valtioiden ja yhteisön toimielinten rakennuksissa ja autokannassamme. Toivon myös sitovia tavoitteita tämän osalta.
Hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli (IPCC) ja muut tahot ovat varoittaneet tiukasti toimettomuuden kustannuksista. Meidän on toimittava ja me voimme toimia, sillä voimakkaasta vastatuulesta huolimatta euroalueen talouden perusteet ovat lujat, kuten komission puheenjohtaja totesi, sisäisen kysynnän ja viennin kasvaessa edelleen. Tämä on merkki siitä, että Lissabonin strategia toimii ja sen noudattamista on jatkettava.
Kuulemme kyllä, mitä ihmiset täällä parlamentissa puhuvat. Francis Wurtzin ryhmä johti Unileverin 12 000 työpaikan menettämisen vastaista protestia. Martin Schulz kirjoitti kirjeen 27:lle valtion ja hallituksen päämiehelle vaatien taloudellisen suuntauksen muutosta, sitovia sosiaalisia standardeja ja laajempaa sosiaaliturvaa. Näissä toimissa ei kuitenkaan oteta huomioon globaalin talouden todellisuutta, jossa yhä useammat valtiot ovat avanneet taloutensa ja kaupan yleinen osuus BKT:sta on kasvanut nopeammin kuin kokonaistuotanto. Puolet tuloistamme tulee jo kaupasta ja jopa kehitysmaat vastaavat nyt kolmanneksesta maailmankaupasta. Maailmantalouden yhdentyminen osoittaa, ettei ole kyse nollasummapelistä. Vaikka Euroopan osuus maailmantaloudesta kutistuisikin, yleinen kasvu merkitsee, että voimme edelleen luoda työpaikkoja ja hyvinvointia. Olemme luoneet viimeisten kahden vuoden aikana 6,5 miljoonaa uutta työpaikkaa. Ryhmäni on kauan korostanut tätä, ja olemme iloisia, että Jacques Delors ja Poul Nyrup Rasmussen ovat tunnustaneet sen PSE-ryhmän puolesta laatimassaan manifestissa, joka hyväksyttiin Oportossa 15 kuukautta sitten.
Hyvä Martin Schulz, jos täällä istuntosalissa on strutsi, se ei istu paikalla 21 [Barroson paikka]. Se istuu paikalla 6 [Martin Schulzin paikka]. Minusta tämä selittää sen, miksi PSE-ryhmä on menettänyt entisen asemansa parlamentin moottorina.
Eurooppa-neuvoston on saavutettava tutkimusta ja kehittämistä koskevat tavoitteensa paljon nopeammin. Sen on edistettävä riskipääomamarkkinoita ja tutkijoiden liikkuvuutta innovoinnin tukemiseksi. Sen on lisättävä pankkialan avoimuutta ja valvontaa vaarojen torjumiseksi. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Lenarčič, teidän on kiinnitettävä huomiota sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja ympäristön vakauteen, mutta tehtävä se tietäen, että markkinat ovat voimakkain välineemme elinolojen parantamisessa.
(Suosionosoituksia)
Brian Crowley
UEN-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, toivotan neuvoston puheenjohtajan ja komission puheenjohtajan tervetulleiksi keskustelemaan siitä, mistä vanhemmat valtiomiehet, viisaat ja joidenkin mielestä meitä paremmat - vaikkakaan en ole tästä välttämättä samaa mieltä - keskustelevat huippukokouksessa lähipäivinä.
En halua toistaa kaikkea kollegojen jo esittämää, sillä olen samaa mieltä puhujien enemmistön kanssa. Totean, ettei yksi ole toista parempi, vaan tarvitaan näiden yhdistelmää. On pyrittävä erottelemaan kaikista esitetyistä ehdotuksista parhaat ajatukset ja käytettävä niitä ainutlaatuisena mallina Euroopalle. Totean tämän, koska kokemuksemme viimeisten 30 vuoden ajalta ja varsinkin viimeisiltä 20 vuodelta osoittavat, ettei yksi ole toista parempi. Talouskasvu ei ole mahdollista ilman sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja sosiaaliturvaa. Ympäristönsuojelu ei ole mahdollista ilman asianmukaisia investointeja uusiin resursseihin, tietotekniikkaan sekä tutkimukseen ja kehittämiseen, jotta voidaan luoda innovatiivisia tapoja ratkaista nyt kohtaamiamme ongelmia.
Myöskään työttömyyttä ei poisteta toteamalla yksinkertaisesti, että haluamme lisää työpaikkoja. On kannustettava yrityksiä luomaan työpaikkoja, sijoittamaan rahaa ja luomaan vaurautta. Vain tämän verran voi julkinen ala tehdä, olipa kyse julkisista investoinneista infrastruktuuriin tai mihin tahansa. Viime kädessä pienten ja keskisuurten yritysten, jotka työllistävät 62 prosenttia koko Euroopan unionin työvoimasta, liikemiehet ja -naiset investoivat enemmän rahaa ja luovat yhä uusia työpaikkoja.
Tämä edellyttää tiettyä joustavuutta. Joustavuudella ei kuitenkaan voida tarkoittaa normien heikentämistä tai työntekijöiden oikeuksien suojelemisen vähentämistä. Ei myöskään voida käyttää Laval-tapauksen kaltaista yhtä huonoa esimerkkiä - vaikka se onkin todella huono - perusteena sille, että kaikkia muita on valvottava mahdollisimman tiukasti. Kyse on lähtökohdasta, ei loppupelistä. Tarkastellaanpa Euroopan unionin nykyisiä haasteita: meiltä puuttuu investoinnit asianmukaiseen tutkimukseen ja kehittämiseen. Parhaat ja loistavimmat eurooppalaiset korkeakoulut ja instituutit lähtevät Euroopasta siirtäen tutkimuksensa ja työnsä Yhdysvaltoihin, Japaniin ja nyt jopa Kiinaan. Entäpä eurooppalaisen teollisuuden ja yritysten uudelleen sijoittuminen? Se ei suuntaudu muihin Euroopan valtioihin, kuten kymmenen tai 12 vuotta sitten. Nyt se suuntautuu Euroopan unionin ulkopuolelle, Intiaan, Pakistaniin, Malesiaan ja muihin niiden kaltaisiin valtioihin.
Nyt meidän ei todellakaan pidä keskittyä vain siihen, missä äkilliset subprime-markkinaongelmat luovat lyhyen tähtäimen vaikeuksia juuri nyt. Jos tarkastelemme talousmarkkinoiden viimeistä 25 vuotta, havaitsemme niiden kehittyvän sykleittäin: on korkeasuhdanteita ja matalasuhdanteita. Meidän on varmistettava, että nyt valamamme peruskivet ovat yhtä vakaita vielä 15 vuoden kuluttua, että talouskasvu jatkuu vielä silloinkin ja energiatoimitusten varmuus on turvattu. Viron presidentti kertoi meille eilen, että Venäjä toimii nyt suurvallan tavoin käyttäen öljy- ja kaasualan suurvallan asemaansa ulkopolitiikassa. Meidän on varmistettava, että Euroopan unionissa on solidaarisuutta tällaisen haasteen kohtaamiseen ja siihen vastaamiseen.
Paras ja arvokkain valttimme on nuoret. Jos emme investoi asianmukaisesti heidän opetukseensa ja koulutukseensa ja anna heille taitoja ja mahdollisuuksia Euroopan unionissa, olemme vaarassa menettää heidät.
Lopuksi haluan sanoa neuvoston puheenjohtajalle, että haluan kiittää Slovenian nuoria - varsinkin protokollaosastolla - heidän Slovenian puheenjohtajakaudella tekemästään työstä sekä heidän vastaanotostaan ja heidän antamastaan kuvasta Sloveniasta valtiona.
Rebecca Harms
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan aloittaa toistamalla sen, mitä Martin Schulz sanoi. Haluan jälleen kerran korostaa, ettemme esitä rehellistä arviota Lissabonin strategiasta, jos sivuutamme sen tosiasian, että vaikka Eurooppa on todellakin globalisaation voittaja, voitot jakaantuvat hyvin epätasaisesti. Lisäksi työllisyyden kasvu ei todellakaan ole ratkaissut työtä tekevien köyhien ongelmaa. Pikemminkin päin vastoin, lisääntyneestä työllisyydestä ja kasvusta huolimatta työn epävarmuuden vuoksi on yhä enemmän köyhiä.
Vaadimme selkeästi Euroopan parlamentin päätöslauselmassamme, että komissio ja neuvosto tarkastelevat alakohtaisia vähimmäispalkkoja ja että komissio arvioi Lissabonin strategian tuloksia eri tavalla yhä lisääntyvän sosiaalisen syrjäytymisen ongelman kannalta. Tämä köyhyysindikaattori on olennainen osa päätöslauselmaamme, ja pahoittelen sitä, ettei neuvosto tai komissio ole tähän mennessä vastannut näihin Euroopan parlamentin päätöksiin.
(Suosionosoituksia)
Mitä tulee ilmastoasiaan ja energiaan, olin suoraan sanottuna järkyttynyt, kun Saksan hallituksen edustaja ilmoitti Brysselissä vain muutamaa päivää ennen tätä kevään huippukokousta, että ympäristöpolitiikka on pidettävä erillään teollisuus- ja talouspolitiikasta. Tällaisen lausunnon antoi Saksan ympäristöministeriön valtiosihteeri Machnik, jonka saksalaiset kollegani varmasti tuntevat. Ilmeisesti Saksan ympäristöministeriössä ei todella ymmärretä, mitä kestävällä kehityksellä tosiasiassa tarkoitetaan.
Tämän vuoksi ei ole juurikaan yllättävää, että Saksan hallitus vastustaa edelleen ajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen rajoituksia, ettei se kannata komission ehdotusta energian yhtenäismarkkinoista ja että se pyrkii kokoamaan liittoutumaa ”päästökaupan uudelleenmäärittämistä” vastaan.
Pahoittelen sitä, että näissä neuvotteluissa Saksa on osittain unohtanut sen, mikä vahvistettiin lopullisesti viime vuoden kevään huippukokouksessa. Osa Saksan nykypolitiikasta on täysin viime vuoden huippukokouksen tulosten vastaista. En esimerkiksi ole varma siitä, että uusiutuvaan energiaan kiinnitetty ensisijainen huomio - joka vaikuttaa hyvin ristiriitaiselta - on todellakin riittävää energia-alan ja ilmaston kestävän kehityksen takaamiseksi.
Myös Välimeren unioni herättää mielessäni kysymyksiä. Toisinaan vaikuttaa siltä, että aivan Venäjän kanssa tehtyjen suurten kaasusopimusten tavoin - tarkoitan North Stream ja South Stream -hankkeita - myös Välimeren unioni todistaa yhä, ettei EU:n yhtenäinen energiapolitiikka ja energiatoimitusten varmuutta koskeva politiikka yksinkertaisesti ole mahdollinen. Jos neuvosto ei käsittele tätä ongelmaa, se ei täytä velvoitteitaan.
(Suosionosoituksia)
Gabriele Zimmer
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, juhlimme tänään Euroopan parlamentin 50-vuotispäivää. Tässä olisi todellakin tulevalle huippukokoukselle tilaisuus antaa parlamentille lopultakin aloiteoikeus!
Lisäksi katson, että Euroopan parlamentin 50-vuotispäivä on minulle ja ryhmälleni oikea hetki tehdä neuvostolle ja komissiolle selväksi, ettei niiden pidä odottaa parlamentin olevan vastaisuudessakaan säyseä ja suopea ja valmiina imarteluun. Velvollisuutemme on edelleen ajaa niiden Euroopan unionin kansalaisten etua, jotka usein unohdetaan: niiden 70 miljoonan ihmisen tai vielä useamman, jotka elävät köyhyydessä tai köyhyysvaarassa ja joista 19 miljoonaa on lapsia.
Jos, kuten ymmärrämme, Eurooppa-neuvoston on määrä ottaa innostuneesti vastaan komission strateginen raportti tarkistetusta Lissabonin strategiasta ja onnitella itseään menestyksestään, sen olisi myös uhrattava enemmän kuin pari lausetta niille EU:n kansalaisille, niille lapsille, jotka eivät ole hyötyneet lainkaan Lissabonin strategian saavutuksista.
Strategian suuntaus ja painopistealat ovat vääriä, kuten sen perusteella laadittu politiikkakin! Hyvä Graham Watson, eivät meidän protestimme Unileverin, Thyssen-Kruppin, Nokian ja monien muiden aggressiivista maailmanlaajuista toimintaa kohtaan ole epärealistisia. Epärealistista on komission ja neuvoston kieltäytyminen niiden globaalien yhtymien vastustamisesta, jotka toimivat näin aggressiivisesti, tai ensisijaisen huomion kiinnittämisestä näiden työntekijöiden suojelemiseen ja sosiaalisesti syrjäytyneisiin.
Voin vain yhtyä Euroopan köyhyyden vastaisen verkoston valitukseen, jonka mukaan köyhyyden, sosiaalisen syrjäytymisen ja kasvavan yhteiskunnan jakautumisen torjumiseen ei ole vieläkään ryhdytty, eikä sitä tueta asian edellyttämällä selkeydellä ja määrätietoisuudella.
Verkosto esitti kevään huippukokoukselle 10. maaliskuuta neljä kysymystä, ja Euroopan parlamentin on erityisesti tuettava näitä kysymyksiä. Kuinka tarkkaan ottaen ehdotatte Lissabonin strategian sosiaalista ulottuvuutta vahvistettavan? Mitä erityisiä toimia ehdotetaan ”köyhyyden poistamiseen olisi annettava huomattava panos” -sitoumuksen täyttämiseksi? Koska 18,9 miljoonaa virallisesti köyhää (78 miljoonaa) käy työssä, mitä toimenpiteitä ehdotetaan työssäkäyvien köyhyyden poistamiseksi? Mitä toimenpiteitä ehdotetaan sen varmistamiseksi, että nousevat energian hinnat eivät uhkaa sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja sosiaalista osallisuutta? Nämä neljä kysymystä ovat nähdäkseni olennaisia, jos talouskasvun on määrä olla kestävää myös sosiaaliselta ja ympäristön kannalta.
Jens-Peter Bonde
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja arvoisa komission puheenjohtaja, olen tehnyt irlantilaisen kollegani Kathy Sinnottin kanssa ehdotuksen uudeksi tarkistettavaksi pöytäkirjaksi Lissabonin sopimukseen ennen sen lopullista hyväksymistä. Sillä julistetaan laittomaksi 18. joulukuuta 2007 päivätty Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätös.
Latvialainen yritys halusi rakentaa Ruotsiin koulun maksamalla latvialaisille työntekijöille paljon vähemmän kuin ruotsalaisille työntekijöille maksetaan vastaavasta työstä. Ruotsin ammattiliitot järjestivät saarron. Nyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on katsonut saarron laittomaksi. Se antaa hillitä perussopimuksen tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden periaatetta lakko-oikeuden perusperiaatteella vain, jos on olemassa yleiseen turvallisuuteen, järjestykseen tai terveyteen kohdistuva vaara. Tavallista palkkaa ei oteta huomioon. Työehtosopimusneuvotteluja ei oteta huomioon. Skandinaavisen joustoturvan, ammattiliittojen ja työnantajien välisen vapaaehtoisen yhteistyön voi romuttaa.
Irlannissa ulkomaalaisten yritysten ulkomaalaiset työntekijät voivat nyt tehdä työtä irlantilaisella yhdeksän euron minimituntipalkalla. Irlantilaisten ammattiliittojen tähän tuomioistuimen päätökseen kohdistuvat toimet ovat laittomia, lukuun ottamatta minipalkkaan kohdistuvia toimenpiteitä. Tilanne on vielä huonompi kotimaassani, jossa minimipalkkaa ei ole määritetty.
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio on katastrofi ja se on kumottava perussopimusten tai laillisesti sitovan pöytäkirjan sanamuodolla. Voitte tarkastella ehdotustamme Internet-sivuillani. Vetoan puheenjohtajavaltio Sloveniaan sekä komission puheenjohtajaan, jotta nämä ottaisivat asian esille huippukokouksessa.
Minulla on komissiolle ja neuvostolle kysymys. Koska saamme konsolidoidun perussopimuksen, jotta voimme ymmärtää sen sisällön?
Jana Bobošíková
(CS) Hyvät kollegat, katson, että huomisessa huippukokouksessa valtion päämiesten olisi herättävä ja myönnettävä, että Euroopan hiilidioksidipäästöjen vähentäminen 20 prosentilla ja uusiutuvien energiamuotojen käytön lisääminen 20 prosentilla 12 vuoden aikana on utopistinen ajatus. Jos asetamme eurooppalaiselle teollisuudelle lisää rajoituksia, vaarannamme niin yritysten kilpailukyvyn kuin työllisyydenkin, ja lopulta investoinnit suunnataan valtioihin, jotka eivät aseta ilmastoon liittyviä esteitä.
Tämän lisäksi meidän on tarkasteltava politiikkaamme, joka teki Euroopasta köyhien maahanmuuttajien kohteen taitavien työntekijöiden sijaan, sen sijaan että uskoisimme siihen hölynpölyyn, jonka mukaan afrikkalaisten ja aasialaisten pakolaisten joukot valtaisivat Euroopan sen vuoksi, että ilmasto ajaa heidät lähtemään kodeistaan.
Olen vakuuttunut siitä, että meidän on keskityttävä innovatiivisiin prosesseihin, jotka vähentävät energiaa vaativaa tuotantoa. Meidän on suosittava ja osoitettava varoja asiantuntijoihin vihreiden sijaan. Meidän on myös päästävä perusteettomasta ydinreaktoreihin kohdistuvasta pelosta. Jos neuvosto haluaa toimia kansalaisten edun mukaisesti, valtioiden on investoitava tutkimukseen, kehittämiseen ja koulutukseen nimenomaan ydinenergia-alalla.
Giles Chichester
(EN) Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvosto kokoontuu taloudellisen epävarmuuden aikana. Huippukokouksessa tarkastellaan Lissabonin suunnitelman päivittämistä, vaikka se on voimassa enää kaksi vuotta. On hyvin tärkeää, että hallitusten päämiehet eivät uppoa omahyväisyyteen.
Vapaaseen kauppaan ja vapaan ja avoimen kilpailun perusperiaatteisiin, joiden on tuettava Euroopan unionia, kohdistuu todellisia uhkia. Olinkin iloinen luettuani Financial Times -lehdestä komission puheenjohtajan hiljattain esittämiä huomioita, joissa hän toi esiin Euroopassa kasvavan protektionismin koko ruman kirjon. Kun häneltä kysyttiin, onko sellaista muodostumassa, hän vastasi ”Kyllä, ja pelkäänpä, ettei se koske vain Eurooppaa, vaan koko maailmaa. Euroopassa poliittiset voimat, jotka perinteisesti olivat markkinamyönteisiä, ovat nyt - kauniisti sanottuna - varovaisempia”.
On siis olemassa protektionistisia uhkia, jotka ovat ilmeisiä kuunneltaessa Atlantin toisella puolella käytävän presidentinvaalikilpailun kahden johtajan retoriikkaa. On selvää, että Eurooppa hyötyy globalisaatiosta paljon enemmän kuin mitä se menettää. The Economist valitteli hiljattain joidenkin eurooppalaisten johtajien käyttämää globalisaatiovastaista kieltä. Sen mukaan todellisuudessa Euroopan kansalaiset ovat globalisaation voittajia halpojen tuontitavaroiden, matalan inflaation ja matalien korkojen ansiosta. Intian ja Kiinan noususta huolimatta EU:n osuus maailman viennistä kasvoi, joskin vain vähän, vuodesta 2000 vuoteen 2006.
Ranskassa, jossa protektionistinen retoriikka on kenties ilmeisintä, hiljattain julkaistu raportti osoitti, että vain 3,4 prosenttia vuonna 2005 menetetyistä työpaikoista johtui tuotannon siirtämisestä. Meidän olisi siis asetettava kaikki tämä oikeaan perspektiiviin ja tuettava komission puheenjohtajan vankkaa näkemystä asiasta. Eurooppa menestyy kansainvälisillä markkinoilla vain, jos se parantaa kilpailukykyään, uudistaa radikaalilla tavalla työmarkkinoitaan ja ryhtyy rankasti karsimaan huonoa yritystoiminnan sääntelyä niin EU:n tasolla kuin kansallisellakin tasolla.
The Economist esitti kysymyksen: Ovatko tämän päivän poliitikot edes riittävän rehellisiä kertoakseen kansalaisille, että globalisaatio on heidän ja Euroopan kannalta hyvä asia? Puheenjohtaja Barroso on ollut rehellinen, nyt EU:n johtajien on aika tukea häntä.
Robert Goebbels
(FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tosimaailma on saanut Euroopan unionin kiinni. Vuoden 2007 kevään huippukokouksessa EU27 sai vielä haaveilla ihannemaailmasta. Kasvu edistyi Euroopassa, työttömyys väheni, työllisyys oli nousussa, julkisen talouden alijäämä väheni, Eurooppa-neuvosto esitteli ilmastonmuutoksen torjumista koskevia uraauurtavia tavoitteita ja Balin konferenssissa Euroopan oli määrä toimia koko muun maailman ohjaajana.
Elokuussa subprime-kriisi kuitenkin puhkesi, ja se aiheuttaa edelleen sekasortoa. Pankkien ja vakuutusyhtiöiden jälkeen investointirahastot ovat nyt myllerryksessä. Osoittaessaan ylenkatsettaan moraalisia varauksia kohtaan keskuspankeista on tullut keinottelijoiden rauhoittelijoita. Suurimmat keskuspankit ovat jälleen joutuneet pumppaamaan miljardeja talousprosesseihin ”poistaakseen rahaksi muunnettaviin varoihin kohdistuvat paineet”, kuten rahoitusmaailmassa hienotunteisesti sanotaan.
Lasku kohdistuu kuitenkin yleisjärjestelmään. Luottojen yleinen tiukennus on hidastanut talouskasvua. Laskusuhdanne häämöttää; EKP vaatii malttia työntekijöiltä, joiden ostovoimaa energian ja elintarvikkeiden yhä korkeammat hinnat jatkuvasti nakertavat. Toisaalta epäonnistuneet talous- ja teollisuusnerot palkitaan vähemmän vaatimattomasti. Dollarin arvo on ennätyksellisen matalalla ja raakaöljytynnyrin arvo ennätyksellisen korkealla. Kasvuennusteita tarkistetaan jatkuvasti alaspäin.
Muuttuvista olosuhteista huolimatta puheenjohtaja Barroso pitää tiukasti kiinni nykyisistä yhdennetyistä suuntaviivoista kuin ne olisi kaiverrettu portugalilaiseen marmoriin. Balin huippukokouksessa ei hyväksytty eurooppalaisten ehdottamia jaloja tavoitteita. Amerikkalaiset, japanilaiset, kanadalaiset tai edes australialaiset eivät halunneet mitään kompromissitavoitteita Kioton sopimuksen allekirjoittajien uudesta asemastaan huolimatta. Eivät halunneet myöskään kiinalaiset, intialaiset, brasilialaiset tai venäläiset. Tiekartta, jonka oli määrä johtaa vuoden 2009 Kööpenhaminan ilmastokonferenssiin, on asiakirjoista heppoisin. Komissio ei kuitenkaan halua mukauttaa vuoden 2007 huippukokouksessa tehtyjä päätöksiä todellisten uusien ongelmien mukaisesti.
Komissiossa kuullaan kuitenkin myös useita järjen ääniä. Puheenjohtaja Barroso puhuu teollisuudesta vapaata Eurooppaa koskevia harhakuvia vastaan. Varapuheenjohtaja Verheugen vaatii, että on tehtävä selkeitä joustavia päätöksiä, jotka eivät edistä teollisuuden poistumista Euroopasta. Energia-alan teollisuudella ei tietenkään olisi mitään sitä vastaan, että hiilidioksidipäästöluvat revittäisiin. Koska niiden asiakkaat ovat täysin niiden vallassa, ne siirtäisivät vain ylimääräiset kustannukset näiden maksettaviksi. Teräs- ja alumiinialalla ja muussa globaaleilla markkinoilla toimivassa energiaa vaativassa teollisuudessa lisäkustannuksia ei siirretä hintoihin, mutta ne vaikuttavat ainoaan jäljellä olevaan muuttujaan: työvoimaan. Tämä vaihtoehto aiheuttaisi nopeasti uudelleensijoittumisia valtioihin, joissa sosiaalinen sääntely ja ympäristöä koskevat säännökset eivät ole niin tiukkoja kuin Euroopassa. Maailman ilmasto ei luonnollisesti hyötyisi tästä lainkaan, mutta sosiaaliset kustannukset Euroopassa muodostuisivat kestämättömiksi.
Vuoden 2007 huippukokouksessa tehtiin joitakin rohkeita päätöksiä, mutta ne eivät vastanneet EU27:n todellista tilannetta. Pelkästään biopolttoaineita koskevan tavoitteen saavuttaminen aiheuttaisi ympäristölle enemmän haittaa kuin hyötyä, ja kuluttajat olisivat varmasti häviäjiä. Seuraavassa huippukokouksessa on mukautettava näitä päätöksiä uuden maailmanlaajuisen taloudellisen tilanteen mukaisesti ja määritettävä sellainen ympäristöpolitiikka, joka ei perustu siihen harhakuvaan, että EU voisi yksinään kantaa ilmastonmuutoksen torjuntataakan.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Arvoisa puhemies, energiavarmuuden on tietenkin oltava yksi keskeinen tekijä Euroopan unionin energiapolitiikassa. Energiavarmuus on saavutettavissa vain yhteistoimin, yhteistyössä muiden kanssa ja vain, jos Euroopan unioni puhuu yhdellä äänellä. Näin ei ole Euroopan kannalta strategisesti merkittävän Nabuccon putken osalta.
Minusta tämä asia on otettava esille tulevassa neuvoston kokouksessa, ja neuvoston on varmistettava, että unioni toimii itsenäisenä kokonaisuutena, kun on kyse tästä putkesta. On myös muistettava, että toinen putki, jonka rakentamista useat Euroopan valtiot kannattavat, voi merkitä sitä, ettei Nabucco-hanketta ole mahdollista jatkaa käytännön syistä. Kaasua ei yksinkertaisesti ole tarpeeksi saatavilla.
Haluan tämän vuoksi esittää Euroopan unionille kysymyksen. Eikö olisi mahdollista yksinkertaisesti tukea putken rakentamista Euroopan unionin varoin unionin energiavarmuuden parantamiseksi? Näin toimittiin strategisesti merkittäväksi katsotussa Galileo-hankkeessa.
Ryszard Czarnecki
(PL) Arvoisa puhemies, haluan muistuttaa parlamenttia siitä, että Lissabonin strategian, jota puheenjohtaja Barroso on tänään niin kovasti ylistänyt, oli määrä tarjota taloudellemme mahdollisuus kiriä Yhdysvaltojen talouden tasalle. Valitettavasti kaikki näkemämme, kuulemamme ja kokemamme osoittaa, ettemme ole onnistuneet saavuttamaan Yhdysvaltoja ja sen lisäksi häviämme myös Aasialle. Menestyksen merkkien sijaan on siis todettava selvästi, että Lissabonin strategiaa noudattaessaan unioni osallistuu kilpailuun, jota se ei todella aiokaan voittaa.
Jos toivomus todella olisi ollut tehdä Euroopan taloudesta entistä dynaamisempi ja tehokkaampi, Euroopan komissio ei olisi ottanut käyttöön talouskasvua haittaavia esteitä, kuten se on viime vuosina tehnyt. Viittaan rajoituksiin, joita kohdistuu vapauteen tarjota palveluja koko Euroopan unionin alueella sekä toiminnanharjoittamisvapauteen. Meidän on siis joko suhtauduttava vakavasti julistuksiin tai sitten me vain teemme esityksen, esitämme iskulauseita ja vakuutuksia, vaikka tosiasiassa toteutamme toimia, joilla on päinvastaisia vaikutuksia ja jotka haittaavat kehitystä.
Komissio on vastuussa talouden liiallisesta sääntelystä, direktiivien ja käyttöoikeuksien liiallisesta määrästä sekä kaikesta siitä, jonka vuoksi talous on kohtuuttoman riippuvainen byrokratiasta, myös yhteisön byrokratiasta. Ilmastonmuutoksen torjunnan ja erityisesti hiilidioksidikysymyksen osalta emme halua pyrkimystemme kustannusten muodostuvan kohtuuttomaksi taakaksi uusien jäsenvaltioiden talouksille. Jos sallimme sen tapahtua, tulee lapsi heitettyä pesuveden mukana.
Claude Turmes
(DE) Arvoisa puhemies, sosialidemokraattinen ryhmä on tietysti oikeassa todetessaan, ettei vaurauden jakautuminen Euroopassa ole toiminut hyvin viimeisten vuosien aikana, ja Robert Goebbels on aivan oikeassa vaatiessaan erilaista lähestymistapaa miljardien eurojen keinotteluun ja tuhlaamiseen.
Varoitan kuitenkin asettamasta sosiaaliasioita ja ympäristöasioita vastakkain, kuten sosialistit ja muutkin täällä parlamentissa jälleen pyrkivät tekemään. Vastassamme on tällä hetkellä painostusryhmä, teräskeisarien, alumiinikeisarien ja kemianteollisuuden keisarien painostusryhmä.
Mitä nämä miehet haluavat? He ovat säännönmukaisesti miehiä! Nämä miehet haluavat romuttaa saastuttaja maksaa -periaatteen. On selvästi tuomittavaa, että juuri eniten saastuttavat teollisuudenalat nyt vapautetaan saasteverosta, ja juuri tästä on kyse hiilidioksidipäästöjen kaupassa. Mitä vielä voi tapahtua? On mahdollista, että teräs-, alumiini- ja kemianteollisuutta ei nykyaikaisteta kansainvälisellä tasolla.
Tarvitsemme siis seuraavanlaisen mallin. Ensinnäkin huutokaupan on katettava 100 prosenttia päästöoikeuksista. Toiseksi varojen käyttötarkoitus on yhdistettävä siten, että kuten Tanskassa 1990-luvun alussa, teollisuuden hiilidioksidiverosta saatavat tuotot investoidaan Euroopan terästeollisuuden ja muiden energiaa vaativien yritysten nykyaikaistamiseen. Kolmanneksi - ja nähdäkseni meidän on tehtävä tässä yhteistyötä puheenjohtajavaltio Ranskan kanssa - tarvitaan luonnollisesti rangaistusseuraamuksia yhtenäismarkkinoiden ulkopuolelle, muihin maanosiin suuntautuvalle polkumyynnille.
On kuitenkin väärä luulo, että jokaisessa Euroopan ulkopuolella sijaitsevassa terästehtaassa noudatetaan heikompia ympäristö- ja energianormeja kuin nyt Euroopassa sijaitsevissa terästehtaissa. Se ei ole totta, joten mahdolliset seuraamukset toimivat vain, jos ne ovat avoimia. Käsi kädessä kulkevat sosiaali- ja ympäristöpolitiikka: se on tulevaisuutta.
Eva-Britt Svensson
(SV) Arvoisa puhemies, komission ja neuvoston tänään antama kuva esittää aivan toisenlaisen todellisuuden, kuin sen, missä suurin osa kansalaisista elää, sillä todellisuudessa köyhyys ja eri ryhmien väliset kuilut ovat lisääntyneet. Meille kerrotaan, että yhä useammat ovat löytäneet työpaikan, mutta meille ei kerrota minkälaiset työpaikat ovat lisääntyneet. Ne ovat pääasiassa matalapalkkaisia töitä, joilla ihmiset eivät pysty elättämään itseään ja lapsiaan. Ne ovat tilapäisiä työpaikkoja, joissa työsuhteen ehdot ovat epävarmoja. Tämä ei ole sellainen yhteiskuntamalli, jota me vasemmistossa haluamme tai jonka voisimme hyväksyä.
Tiedämme, että voidaan seurata muitakin polkuja, sellaisia, jotka johtavat solidaarisuuteen ja oikeuteen ja kaikkien kansalaisten yhteiskuntaan. Haaveet sosiaalisesta Euroopasta romuttuivat, kun Euroopan yhteisöjen tuomioistuin antoi tuomionsa asioissa Vaxholm ja Viking Line. Tuomiossa tehtiin täysin selväksi, että EU:ssa vapaa liikkuvuus ja sisämarkkinoiden vaatimukset ja edut ovat tärkeämpiä kuin työntekijöiden edut. Tuomioista seuraa sosiaalista polkumyyntiä. Eri valtioiden työntekijät asetetaan vastakkain. Vakavasti otettavat työnantajat, jotka haluavat maksaa riittävää palkkaa ja tarjota järkevät työsuhde-ehdot, syrjäytyvät kilpailussa. Yhteisöjen tuomioistuin ei jätä epäilyksille sijaa. Mutta miksi komissio ja neuvosto ovat edelleen passiivisia tässä asiassa? Miksi hyväksytään sopimus, joka entisestään vahvistaa markkinoiden etuja työntekijöiden kustannuksella?
Asiassa Vaxholm annettu tuomio antaa kolme yksiselitteistä vastausta: ensinnäkin, etteivät jäsenvaltiot voi päättää työmarkkina-asioista, toiseksi, työntekijät eivät voi turvautua kanteisiin, jotka aiheuttavat häiriöitä sisämarkkinoilla - näin tuomioistuin vie työntekijöiltä näiden ainoan tehokkaan keinon puolustaa samasta tai samanarvoisesta työstä maksettavaa samanlaista palkkaa koskevaa periaatetta. Kolmanneksi, matalamman palkkatason EU:n valtioihin sijoittautuvat yritykset voivat lähettää työntekijöitään muihin valtioihin työskentelemään samalla matalalla palkalla.
Työmarkkinajärjestöt, poliittiset järjestöt, hallituksista riippumattomat järjestöt ja miljoonat tavalliset ihmiset ovat myöntäneet, että kansalaisten Eurooppa on mahdollinen, mutta koska komissio ja neuvosto myöntävät sen?
Johannes Blokland
(NL) Puheenjohtaja Barroso puhui inflaatiosta. Inflaatiohaamu kummittelee jälleen jäsenvaltioissa. Nykyinen 3,2 prosentin inflaatio ylittää reilusti kahden prosentin tavoitteen, ja tämä on huolestuttavaa kehitystä, jota palkankorotukset aiheuttavat, kuten Alankomaissa. Viime vuonna kevään huippukokouksesta käydyissä keskusteluissa esillä olivat hyvinvointivaltion uudistukset. Se oli täysin ymmärrettävää. Hyvinvointivaltioista on tullut kestämättömiä. Useat jäsenvaltiot ovat käsitelleet asiaa viisaasti, ja tilanne on nyt niissä parempi.
Arvoisa puhemies, ennuste ei kuitenkaan ole hyvä. Inflaatio on liian korkealla, raaka-ainekustannukset nousevat ja keskuspankit ovat hiljattain joutuneet varoittamaan luottokriisistä ylivelkaantuneilla rahoitusmarkkinoilla. Nyt on palautettava kuluttajien luottamus.
Jean-Claude Trichet sanoi viime viikolla, että rahapolitiikan linjausten mukaisesti Euroopan keskuspankki pyrkii edelleen vakauden säilyttämistä koskevaan tavoitteeseensa ja että Euroopan keskuspankin on toimittava riippumattomana, kuten myös Kansainvälisen valuuttarahaston uusi ranskalainen johtaja vaatii. Jäsenvaltioiden harkintavallassa on kuitenkin se, tukevatko ne tätä politiikkaa huolehtimalla palkankorotusten valvonnasta.
Voiko neuvoston puheenjohtaja kertoa mitä lisätoimenpiteitä neuvosto aikoo toteuttaa suuntauksen muuttamiseksi? Voimmeko odottaa liian nopeiden palkankorotusten tarkistustoimenpiteitä? Paljon kiitoksia.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, ilmeisesti yksi kevään huippukokouksen keskustelunaiheista on Välimeren unioni, jonka rakennetta, puitteita tai edes rahoitusta ei ole vielä selvitetty. Keskustelu saattaa kenties syrjäyttää muita talousaiheita, kuten Lissabonin strategian täytäntöönpanon tai sen, kuinka taloutta olisi stimuloitava kansainvälisen rahoituskriisin yhteydessä.
Ensin meillä oli Itämeren neuvosto ja sitten Euro-Välimeri-kumppanuus. Merialueet tekevät siis monenlaista yhteistyötä. Väite, jonka mukaan Välimeren unioni vahvistaisi hallitusten välistä yhteistyötä laittoman maahanmuuton torjunnassa, on kuitenkin mielestäni harhaanjohtava.
On myös väärin tarjota Afrikan valtioille lisää rahoitusapua naapuruussuhteiden edistämisen verukkeella ilman velvoitteita. Lukemattomien taloudellisten pakolaisten lähtö- ja kauttakulkumaana toimivat Afrikan valtiot ovat loppujen lopuksi saaneet suuria määriä kehitysapua, usein osoittamatta pienintäkään halukkuutta ottaa takaisin kansalaisiaan. Tämän vuoksi rahoitusapu on yleisesti yhdistettävä sopimukseen laittomien pakolaisten takaisin ottamisesta tai laittoman maahanmuuton torjumiseen liittyviin toimenpiteisiin.
Marianne Thyssen
(NL) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tarkastellessamme kevään huippukokouksen esityslistaa näemme lähes täydellisen luettelon sukupolvemme kohtaamista sosioekonomisista ja ekologisista haasteista, jos haluamme kantaa vastuun meidän jälkeemme tulevista sukupolvista globalisaation aikana. Haasteita ovat ilmastonmuutos, teknologinen edistys ja ikääntyvä väestö.
Olemme epäilemättä vastuussa tavoitteista ja lähestymistavoista tämän saavuttamiseksi ja odotamme tietysti kaikkien tekevän sen, mitä ovat luvanneet tehdä, ja että kaikilla poliittisilla tasoilla harjoitetaan riittävää painostusta tulosten saavuttamiseksi.
Ryhmämme Lissabonin strategian koordinaattorina haluan kertoa, että arvostamme todella komission esittämää yhteisön Lissabonin ohjelmaa. Tuemme täysin kaikkia kymmentä kohtaa, ja sama koskee ilmoitusta pienyrityksiä koskevasta säädöksestä. Näin kuitenkin sillä edellytyksellä, että pienyrityksiä koskeva säädös ei jää pk-yrityksiä koskevan puheen tasolle. Arvoisa komission puheenjohtaja, säädöksestä on tultava enemmän kuin Santa Maria da Feirassa joitakin vuosia sitten hyväksytystä pk-yrityksiä koskevasta peruskirjasta. Jotta se täyttäisi tehtävänsä, pienyrityksiä koskevalla säädöksellä on varmistettava, että pk-yrityksiä varten luodaan paras mahdollinen toimintaympäristö, joka soveltuu hyvin pienille, pienille ja keskikokoisille yrityksille.
Tämän tavoitteen vuoksi yksi edellytys on aivan välttämätön, ja sitä on sovellettava jokaisella tasolla, niin konkreettisiin toimenpiteisiin kuin pelkkiin yksinkertaistamistoimenpiteisiinkin: pienet ensin. Pk-yritykset on otettava lähtökohdaksi eikä poikkeuksena, joten tehkäämme tästä sitova kriteeri, jotta siitä vihdoinkin tulee enemmän kuin pelkkä iskulause. Vain tällä tavalla voimme aidosti onnistua tavoittamaan yritykset, jotka muodostavat suurimman osan liiketoimintaympäristöstämme, ja jotka todellakin tarjoavat eniten työpaikkoja ja uusia työpaikkoja.
Arvoisat komission ja neuvoston jäsenet, olisi todella hienoa, jos huomenna alkavassa kevään huippukokouksessa tästä sitovasta periaatteesta päästäisiin viimeinkin sopimukseen. Kiitos mielenkiinnostanne.
Harlem Désir
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, kevään huippukokouksen aattona talous on sekasorrossa, markkinat vapautettu, osakemarkkinat romahtavat, ja kasvu tyrehtyy. Siinä teillä on kansainvälistä kapitalismia, joka luo hyvinvointia tai tuhoaa arvoja markkinoiden, keinottelukuplien, johdannaisten ja sellaisten villiintyneiden kauppiaiden oikkujen mukaan, jotka itse asiassa tekevät juuri niin kuin heitä on kehotettu, hankkivat mahdollisimman suurta voittoa mahdollisimman lyhyessä ajassa.
Vaikka markkinat ovatkin tällaisia, ei inhimillinen yhteiskunta voi elää näin. Joka tapauksessa tämä ilmiö saattaa antaa unionille sen varsinaisen merkityksen globaaleilla markkinoilla. Eurooppa ei selvästikään voi täysin välttää tätä sekasortoa, se on yksi globalisaation merkittävimmistä tekijöistä, tosin usein omaksi edukseen. Suuremmassa mittakaavassa unioni löytää kuitenkin globalisaatiosta merkityksensä ja kutsumuksensa hullaantuneen kapitalismin tasapainottajana julkisen sääntelyn, talouden vakauttamisen, aktiivisen reaalitalouden kasvun tukipolitiikan, tutkimukseen ja innovaatioon tehtävien julkisten ja yksityisten investointien tukemisen ja unionin infrastruktuurin avulla. Esimerkiksi rahapolitiikan pitää suojata vakautta, niin kuin se tekeekin, mutta sen on myös ruokittava kasvua ja kohennettava tasa-arvoa parhaalla mahdollisella tavalla vientimme turvaamiseksi, vaikka näin ei valitettavasti nyt vielä tapahdu.
Lopuksi ja ennen kaikkea ryhmämme haluaa korostaa, että EU:n on tasapainotettava suurpääoman horjuvaa taloutta tehokkaalla sosiaaliturvalla, vankoilla julkisilla palveluilla ja työntekijöiden sosiaalisilla oikeuksilla.
Arvoisa puhemies, unionin on nyt toimittava voimakkaammin ennakoidakseen ja suojellakseen: se ei voi enää toimia pelkkinä sisämarkkinoina suurten maailmanlaajuisten markkinoiden sisällä. Siitä on tultava entistä enemmän yhteiskunnallisesti suuntautunut. Tämä on myös tapa, jolla palautetaan kansalaisten tuki ja luottamus.
Me tuemme nyt Lissabonin strategiaa, joka perustuu pohjimmiltaan näihin kolmeen pilariin, jotka olette jo maininnut täällä, mutta sanoihin on yhdistettävä toimia, todellista EU:n politiikkaa, sillä muuten sosiaaliset aikomukset jäävät vain kuolleiksi kirjaimiksi.
Tämän vuoksi vaadimme suuntaviivojen tarkistusta, sillä niillä voidaan ohjata tätä hanketta. Erityisesti pyydämme teiltä kuitenkin Euroopan sosiaalisen toimintaohjelman käynnistämistä uudelleen, sillä konkreettiset toimet ovat tässä merkittäviä. Komission on esimerkiksi reagoitava Laval-tapaukseen. Sen on käytettävä aloiteoikeuttaan ehdottaakseen lähetettyjä työntekijöitä koskevan direktiivin tarkistamista. Eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevaa direktiiviä on tarkistettava todella kunnianhimoisella tavalla, jotta työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua voidaan hyödyntää tehokkaasti ja oikea-aikaisesti uudelleenjärjestelyn koskettamissa suurissa ryhmissä. Työaikadirektiiviä on tarkistettava ja sitä on mukautettava oikeasti poikkeusten poistamiseksi ja liiallisten työtuntien väärinkäytön estämiseksi. On laadittava osa-aikatyötä koskeva direktiivi epävakaiden työolojen torjumiseksi. Teidän on käynnistettävä kunnianhimoinen elinikäistä oppimista koskeva ohjelma, jotta viides pilari, viides perusvapaus, ei ole varattu vain eliitille, vaan kaikki ihmiset voivat hyödyntää täysimääräisesti omia mahdollisuuksiaan työntekijöinä, jolloin he pystyvät mukautumaan talouden ja työmarkkinoiden muutoksiin.
Arvoisa komission puheenjohtaja, viestimme on seuraava: käyttäkää aloiteoikeuttanne auttaaksenne neuvostoa laatimaan kunnianhimoinen sosiaalista Eurooppaa koskeva ohjelma.
Lena Ek
(SV) Arvoisa puhemies, on vaikeaa ottaa vastuuta Euroopan tulevaisuudesta. Meidän on selvittävä globalisaatiosta ja sen aiheuttamasta kilpailusta. Meidän on selvittävä vaikeista väestöön ikääntymistä koskevista kysymyksistä, sillä eläkeläisten määrä kasvaa ja väestö vähenee vuoteen 2020 mennessä, jolloin meidän on määrä saavuttaa asettamamme ympäristöä ja ilmastoa koskevat tavoitteet, toisin sanoen 20-20-20 -tavoitteet. Meidän on varmistettava taloudellisesti kestävä kehitys Euroopassa. Keskustellessamme Lissabonin strategiasta olen iloinen, että se edustaa laaja-alaista lähestymistapaa kestävään talouskehitykseen, talouskasvuun, ympäristövastuuseen ja sosiaalisesti vastuulliseen politiikkaan.
Havaitsemme, että yhteiset ponnistelut saavat aikaan tulosta. Se on hienoa. Havaitsemme myös, että yhteinen strategia on hyvin tärkeä. Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien välillä käynnistetty yhteistyö on valtavan tärkeää.
Haluan kiinnittää huomiota tämän vuoden päätöslauselmaan sisällytettyyn uuteen alaan, liikennepolitiikkaan, jolla on suuri merkitys ilmastotavoitteiden ja kasvun yhteydessä. Olemme tilanteessa, jossa voimme tehokkaan, kestävän ja ympäristön kannalta asianmukaisen liikennepolitiikan avulla luoda yhä uusia työpaikkoja Eurooppaan.
Todellisuudessa eri politiikan alat ovat sidoksissa toisiinsa. Ei ole mitään mieltä antaa ilmastopolitiikan 20-20-20 -tavoitteita koskevia lupauksia, jos ne eivät siirry neuvoston päätöslauselmaan Lissabonin strategiasta. Toivonkin siis, että kevään huippukokouksen tuloksissa saamme nähdä kattavaa politiikkaa, jolla vastataan niin talouskasvua kuin ilmastopolitiikkaa koskeviin kysymyksiin. Hyvät ystävät, siinä on haasteemme!
Mario Borghezio
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pian kokoontuvan Eurooppa-neuvoston on suhtauduttava vakavasti rahoitusalan maailmanlaajuisen sekasortoon.
Eurolandia horjuu, kun rahaa siirtyy paineella italialaisista, kreikkalaisista, espanjalaisista ja ranskalaisista obligaatioista turvaan Saksaan. Ero italialaisten ja saksalaisten obligaatioiden välillä on kasvanut yli 63 peruspisteeseen, kuten tapahtui myös vuonna 1999, kun vaikutti epätodennäköiseltä, että Italia kykenisi noudattamaan tiukasti Maastrichtin kriteereitä.
Viimeksi eilen Italian valtion joukkovelkakirjalainojen myynnissä annettiin vain hyvin harvoja tarjouksia. The Telegraph raportoi 6. maaliskuuta, että suuri investointipankki, joka keinotteli hyödyntämällä hintaeroja Italian obligaatioiden ja luottojohdannaisten osto- ja myyntihinnoissa, oli joutunut realisoimaan kaikki obligaationsa. Italian valtiovarainministeriön oli tultava apuun obligaatioiden arvon tukemiseksi.
Suurpääomapiireissä on jo jonkun aikaa huhuttu siitä, että Italia luopuu eurosta. Onko tässä jotain perää? Unioni on heikko, ja kansallisten hallitusten on kaksinkertaistettava ponnistelunsa tällaisten vakavien ongelmien ratkaisemiseksi Brysselin teknokraattien ehdottamien kuluneiden ja merkityksettömien toimenpiteiden sijaan. Hallitusten on tarvittaessa puututtava asiaan sen sijaan, että turvautuisivat verovähennysten tai likviditeetin lisäämisen kaltaisiin vanhentuneisiin ratkaisuihin.
Kuulkaa siis kansalaisten ja paikallisten yhteisöjen ääntä! Palatkaamme reaalitalouteen ja antakaamme työntekijöille mahdollisuus osuuteen yritysten omistuksessa!
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, keväthuippukokouksista jää aina paha maku suuhun. Me todellakin juhlimme unionin 50-vuotispäivää, ja on hyvä muistaa nämä asiat. Hyvät herrat, minä kuitenkin muistan myös Göteborgin huippukokouksen, joka oli valtava ekologinen voitto, sillä valtioiden ja hallitusten päämiehet pääsivät sopimukseen EU:n ympäristöterveyden, terveyden ja sosiaalisen osallisuuden alojen politiikan kestävän kehityksen tarkastelemisesta kevään huippukokouksessa.
Euroopassa esimerkiksi Mittal-Arcelor, varsinainen runsaasti energiaa käyttävä organisaatio, aikoo vähentää 600 työpaikkaa hirviömäisten voittojen keskellä, ja EU on valmis antamaan sille ilmaisia kasvihuonekaasukiintiöitä. Kansalaiset ovat järkyttyneitä ja nuoret ahdistuneita heille jättämästämme perinnöstä.
Hyvät herrat, pidätte vallankumouksellisena esimerkiksi ehdotustanne kasvihuonekaasujen vähentämisestä 20 prosentilla. Tiedämme, että se on paljon tarvittavaa vähemmän. Esimerkiksi luonamme vieraillut Lester Brown pystyi tunnekuohultaan tuskin puhuman kertoessaan meille, että päästöjä on vähennettävä 80 prosenttia vuoteen 2020 mennessä, jos sillä halutaan kääntää suuntausta. Hyvät herrat, en siis usko hankkeeseenne. Se on paljon tarvittavaa vähemmän ja täysin riittämätön koko planeetan vaarantavan ympäristökriisin kannalta.
Dimitrios Papadimoulis
- (EL) Arvoisa puhemies, kun Euroopan parlamentti nyt juhlii 50-vuotispäiväänsä, odotin komission ja neuvoston edustajien tulevan tänne vilpittömämpinä ja vaatimattomampina. Toivoisin heidän puhuvan epäonnistumisistaan ja Euroopan kansalaisia huolestuttavista ongelmista sen sijaan, että onnittelevat ja ylistävät toinen toisiaan ja kaunistelevat totuutta.
Sosiaalinen eriarvoisuus ja köyhyys ovat lisääntyneet muutaman viime vuoden aikana. Mitä tulee Lissabonin tavoitteisiin - arvoisa puheenjohtaja Barroso, asetitte ne itse, mutta ette kuuntele minua, vaan keskustelette kolleganne kanssa - arvoisa puheenjohtaja Barroso, te unohdatte sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja ympäristön suojelua koskevat tavoitteet! Kosovossa te unohdatte YK:n ja kansainvälisen lainsäädännön!
Arvoisat neuvoston edustajat, Barroson ilmastonmuutospaketin kunnianhimoisen edistämisen sijaan te puolestanne pyritte hukkaamaan sen. Tämän minä odotin teidän kertovan sen sijaan, että kiittelette toisianne.
Philip Claeys
(NL) Olen hyvin yllättynyt siitä, ettei Turkin tilannetta ole asetettu tämän viikon esityslistan kärkeen. Tähän asti on aina sanottu, että neuvotteluprosessi Turkin kanssa etenee Turkin uudistusten etenemisen myötä.
No, nyt on osoittautunut, että asia on päinvastoin. Uudistusprosessi on lähes pysähtynyt, mutta neuvotteluja vaan jatketaan. Voimme vain todeta, että Turkki jatkaa provokaatiota. Turkin rikoslain 301 artikla estää virallisesti ilmaisunvapauden. Turkin hallitus lupasi poistaa artiklan tai ainakin muuttaa sitä vuoden loppuun mennessä, mutta mitään ei ole tapahtunut. Se teki myös lakonisesti tiettäväksi, että oli tärkeämpiä asioita, kuten yliopistojen huivikiellon poistaminen. Islaminuskon levitys ja salavihkainen nykyvaltion häivyttäminen ovat ilmeisesti ensisijaisia tavoitteita.
Sitten Turkin pääministeri Erdogan matkusti Saksaan muistuttamaan siellä asuvia turkkilaisia siitä, ettei näiden pidä sopeutua maahan liian hyvin ja että näiden on vaadittava turkkilaisten yliopistojen perustamista Eurooppaan. Pääministeri Erdogan käyttäytyi kuin voitokas komentaja, joka tarkasti joukkojaan miehitetyllä alueella.
Lisäksi Turkki on pommittanut Pohjois-Irakia viikkojen ajan. Noin 10 000 miehen joukot ovat tunkeutuneet valtioon. Tilanne olisi sama, jos toinen ehdokasvaltio Kroatia hyökkäisi Montenegroon. Se olisi tietysti älytöntä, eikä kukaan Euroopan unionissa hyväksyisi mitään tällaista, mutta Turkki saa näköjään tehdä mitä lystää.
Arvoisa puhemies, kysynkin siis kuinka kauan Euroopan unioni aikoo jatkaa ujoa käytöstään neuvotteluissa Turkin kanssa?
João de Deus Pinheiro
(PT) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, on pantava merkille, että Lissabonin strategia on päässyt aiemmasta välinpitämättömyyden tilastaan vuoden 2005 jälkeen nykyisen komission ansiosta. Minun on siis sanottava neuvoston puheenjohtajalle, että on hyvin tärkeää antaa komissiolle yhtenäismarkkinoiden ja sisämarkkinoiden tapaan lisää vastuuta ja antaa sen johtaa Lissabonin strategiaa hallitusten välistä toimintaa koskevan ajatuksen sijaan, sillä se ei ole edistänyt asioita.
Mitä tulee koulutuksen, tutkimuksen ja innovaation kolmikantaan, yksinkertaista ratkaisua, jossa rahaa pumpataan umpimähkäisesti tutkimukseen, on vältettävä. Tieteellisten julkaisujen ja mielikuvituksellisten ajatusten sijaan me tarvitsemme entistä parempaa innovaatiota, joka on jotain aivan muuta. Innovaatio edellyttää yrittäjyyttä ja riskinottajia arvostavaa kulttuuria, sillä nämä ihmiset tietävät, kuinka tiedolla tehdään rahaa, eikä toisin päin, siis kylvämällä rahaa umpimähkäisesti siltä varalta, että tietoa ilmaantuisi.
Koulutusalalla on tärkeää luoda myös kilpailukykyinen kulttuuri ja ohjattua luovuutta. Meidän on tiukasti hylättävä helpot ratkaisut, jotka estävät sekä ihmisten että yritysten menestyksen tulevaisuudessa.
Arvoisa puhemies, tämän vuoksi olen iloinen komission ehdotuksista kannustaa yrittäjyyttä, ohjattua tutkimusta, koulujen ja yritysten välisiä yhteyksiä, koulutusjärjestelmän luovuutta, kysyntää ja kilpailukykyä. Tämän lisäksi haluan kuitenkin sanoa, että innovaatiohalu ja Lissabonin strategia voidaan esittää lyhyesti kahdella sanalla: Euroopan, yritysten ja korkeakoulujen on luotava lisäarvoa.
Udo Bullmann
(DE) Arvoisa komission puheenjohtaja, olette sanonut täällä parlamentissa, että olette lähentynyt Euroopan parlamentin ajatusmallia. Kysynkin seuraavaa: millä tavalla tämä lähentyminen parlamentin asennoitumista kohtaan on johtanut uusiin painotuksiin tai yhdenkään uuden painopistealan määrittämiseen talous- ja sosiaalipoliittisissa suuntaviivoissa, jotka neuvoston on määrä hyväksyä parin seuraavan päivän aikana?
Olen eri mieltä. Minusta te käytätte verukkeena neuvostoa, joka ei ole valmistautunut uusiin ajatuksiin. Uskon neuvoston puolestaan käyttävän verukkeena viestiä, jota te, puheenjohtaja Barroso, olette lähettänyt kuukausien ajan, nimittäin ettei muutoksia tarvita. Uskon näiden yhteisten pyrkimysten muodostavan toiminnan pysäyttävän kartellin, jolla on yhteinen mantra: tavalliseen tapaan. Se ei kuitenkaan ole Euroopan kansalaisten edun mukaista, se ei ole eurooppalaisten yritysten edun mukaista eikä se ole Euroopan parlamentin edun mukaista. Parlamentti on antanut monta päätöslauselmaa, joissa se vaatii huomion kiinnittämistä Euroopan unionin taloudellisiin, sosiaalisiin ja ympäristöä koskeviin olosuhteisiin.
Kuten tutkimuksemme ovat osoittaneet, olemme jäämässä jälkeen tutkimuksen ja kehittämisen alalla. Olemme jumahtaneet paikoillemme kauas jälkeen Yhdysvalloista. Olemme olleet tällä samalla tasolla 1980-luvun alusta alkaen, ja sillä aikaa japanilaiset ovat ohittaneet meidät, ja jopa Kiina saavuttaa meidät, sillä sen talousalan tutkimus- ja kehittämismenot ovat nyt suuremmat kuin Euroopan unionin yritysten. Koska te aiotte herätä? Koska aiotte omaksua myönteisen asenteen Euroopan unionin rahoituksen ja investointien laatuun, EU:n väestön vuoksi? On jo korkea aika!
Fiona Hall
Arvoisa puhemies, viime vuoden kevään huippukokouksessa EU:n johtajat allekirjoittivat energiatehokkuuden tavoitteen ”20 prosenttia vuoteen 2020 mennessä”, mutta tavoitteen saavuttaminen edistyy verkkaisesti. Parlamentin energiatehokkuuden toimintasuunnitelmaa koskevassa mietinnössä paljastettiin merkittäviä puutteita energiatehokkuutta koskevan lainsäädännön täytäntöönpanossa. Komission tammikuussa antama ensimmäinen kansallisten energiatehokkuutta koskevien toimintasuunnitelmien arviointi toi ilmi kuilun energiatehokkuutta koskevan poliittisen sitoutumisen ja todellisten toimien välillä. Energiatehokkuus tukee kaikkia EU:n tavoitteita niin hiilidioksidipäästöjen, uusiutuvien energiamuotojen, toimitusvarmuuden ja Lissabonin suunnitelman aloilla - kaikesta tästä täällä on tänä aamuna puhuttu.
Olisin kiitollinen, jos neuvoston puheenjohtaja ja komission puheenjohtaja voisivat kertoa, mitä tämän vuoden kevään huippukokouksessa on määrä tehdä tulosten parantamiseksi energiatehokkuuden alalla.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Arvoisa puhemies, Lissabonin strategian tavoitteet määritettiin kahdeksan vuotta sitten. Lissabonin strategian ensisijaisena tavoitteena oli varmistaa, että Euroopan unionin kehitys olisi nopeampaa kuin Yhdysvalloissa, ja samalla oli määrä lisätä kestäviä työpaikkoja. Molempien osalta epäonnistuminen on virallisesti todettu. Esimerkiksi Lissabonin strategian ja yhteisen maatalouspolitiikan todellisen täytäntöönpanon väliltä puuttuu selvästi yhtenäisyys.
Yksi esimerkki on sokerin markkinauudistus. Monissa tapauksissa Euroopan komissio on painostanut jatkamaan uudistuksia ottamatta huomioon asiaankuuluvaa sosiaalista yhteyttä. Haluan esittää puolalaisen Lublinin sokeritehtaan tapauksen esimerkkinä. Jopa unionin säännösten vastaisesti siellä suunnitellaan koko tehtaan henkilöstön irtisanomista, rakennusten purkamista ja nykyaikaisten laitteiden käytöstä poistamista. Myös koko alueen viljelijöiltä viedään elinkeino. Kertakorvaus ei ratkaise työllisyysongelmaa. Tällaiset toimet ovat Lissabonin strategian tavoitteiden vastaisia. Tällaiset naurettavat toimenpiteet eivät varmasti vie meitä yhtään lähemmäs strategian tavoitteiden saavuttamista.
Gisela Kallenbach
(DE) Arvoisa puhemies, haluan nostaa esiin täysin uuden puheenaiheen, jota ei ole vielä mainittu, ja muistutan mieliin täällä parlamentissa kuukausi sitten käydyn keskustelun koheesiopolitiikan tulevaisuudesta sekä sen yhteydestä kahteen yhteisön asiakirjaan: Leipzigin peruskirjaan ja alueelliseen toimintasuunnitelmaan. Keskusteluun ei valitettavasti osallistunut neuvoston edustajaa. Keskustelumme jälkeen järjestetyissä ministerikokouksissa Saksan ja Portugalin toimiessa puheenjohtajina ilmaistiin ehdoton odotus, että alueellista toimintasuunnitelmaa käsitellään kevään huippukokouksessa suuremman poliittisen painoarvon takaamiseksi alueelliselle ulottuvuudelle.
Asian erityinen tausta on se, että alueellinen ulottuvuus on sisällytetty Lissabonin sopimukseen yhteisön uutena tavoitteena. Saatavillani olleiden asiakirjojen mukaan aihetta ei kuitenkaan käsitellä. Miksi näin on? Koheesiopolitiikka on solidaarisuusperiaatteen soveltamista käytännössä. Se seuraa meitä ja täyttää ajatuksemme kauemmin kuin Lissabonin strategia, joka on loppujen lopuksi saatettava menestyksekkäästi päätökseen vuoteen 2010 mennessä.
Kyriacos Triantaphyllides
- (EL) Arvoisa puhemies, valtio luovuttaa viimeisenkin valvonnassaan olleen sääntelyalan. Hyvinvointivaltio puretaan, yksityinen sektori toimii esteittä, sosiaalietuja vähennetään ja institutionaalinen kehys sallii työnantajien palkata ja irtisanoa työntekijöitä halunsa mukaan. Samaan aikaan työolot huononevat joustavien työaikojen vuoksi, ja tämän tuloksena työntekijöitä uhrataan kilpailukyvyn nimissä pääoman megavoittojen vuoksi.
Kuitenkin jälleen yhdessä Eurooppa-neuvoston huippukokouksessa tarkastellaan Lissabonin strategiaa, jonka on jo todettu epäonnistuneen ja jota on tarkistettava. Lähentymistä ei ole saatu aikaan, ainakaan työntekijöiden kannalta. Lissabon ja sen satelliitit tukevat tiukasti unionin yrityskeskeistä ajatusmallia, ja sosiaalipolitiikka jää toisarvoiseksi.
Tarvitsemme radikaalia uudelleenjärjestelyä, jossa kansalaiset asetetaan takaisin EU:n keskiöön. Tarvitsemme ihmiskeskeistä strategiaa.
Roger Helmer
(EN) Arvoisa puhemies, uudelleen nimetyn EU:n perustuslain ratifiointi uhkaa Eurooppa-hankkeen demokraattista legitiimiyttä. Ranskan ja Alankomaiden kansalaiset hylkäsivät perustuslain, mutta se on nyt palannut uudella nimellä ja Angela Merkelin kutsumilla ”kosmeettisilla muutoksilla” varustettuna. Nyt yhteisön toimielimet ja jäsenvaltiot, myös Yhdistyneen kuningaskunnan Labour-hallitus uskottelevat epärehellisesti, että nämä kosmeettiset muutokset oikeuttavat rikkomaan lupauksen kansanäänestyksestä. Näin ei ole, ja heidän vilpillisyytensä on vakava rikkomus ihmisten luottamusta kohtaan.
Britanniassa eräs kampanjaryhmä järjesti hiljattain puolueettomasti seuratun postiäänestyksen kymmenessä Westminsterin vaalipiirissä. Siihen osallistui yli 150 000 äänestäjää. Heistä 88 prosenttia halusi kansanäänestystä ja 89 prosenttia vastusti sopimusta. Kuudessa vaalipiirissä kansanäänestyksen puolesta äänesti enemmän ihmisiä kuin nykyistä parlamenttiedustajaansa.
Kansalaiset ovat puhuneet. Sopimus ei ole legitiimi ilman heidän suostumustaan. Eurooppa-neuvoston on kuunneltava. Meidän on saatava kansanäänestys.
Werner Langen
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, toisin kuin sosialistiryhmän puhujat haluan kiittää komissiota siitä, ettei se ole hätiköidysti muuttanut talouspolitiikan suuntaviivojaan rahoituskriisin aiheuttamina globaalin epävarmuuden aikoina. Prosessi on olennainen osa Lissabonin jälkeistä strategiaa. Haluan avoimesti kiittää komissiota, sillä se on toiminut oikein.
Itse asiassa havaitut puutteet johtuvat täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa, ja neuvoston puheenjohtajan olisi keskityttävä puutteisiin jäsenvaltioissa eikä siihen, mitä muutoksia komissio voi tehdä. Tämä on ongelma. Kun Udo Bullmann puhuu politiikan pysäyttävästä kartellista, hänen kritiikkinsä on täysin perusteetonta.
Toiseksi globalisaation mahdollisuuksia on hyödynnettävä ja sen riskit minimoitava. Martin Schulz sanoi köyhyyden lisääntyneen. Se on harhaluulo! Eurooppa on vaurauden malliesimerkki! Vauraus on lisääntynyt Euroopassa ja sen jakautuminen on muuttunut. Historia on kuitenkin opettanut meille, mitä tapahtuu yhteiskunnissa, joissa jakautuminen on tasaista. Jakautumisessa on oltava jonkinlaisia eroja nykyaikaistamisen ja dynaamisuuden kannustamiseksi. Tämä on varmasti kiistatonta.
Kolmanneksi on todettava, että byrokratian vähentäminen ei ole edistynyt tarpeeksi. Meillä on korkean tason työryhmä, mutta siitä ei enää kuulla mitään. Vieläkö se toimii? Minkälaisia tuloksia se on saanut aikaan? Koska voimme odottaa tuloksia? Haluaisimme tietää tämän ennen tulevia Euroopan parlamentin vaaleja.
Lopuksi haluan tarkastella rahoitusmarkkinoiden vakautta. On todellakin totta, että rahoitusmarkkinoilla ahneus voittaa häiriöiden pelon, ja komission on toteutettava toimia tällä alalla. Se onkin jo ilmoittanut joistakin suunnitelmistaan.
Ilmastonmuutoksen alallakin komission ensisijainen tehtävä on taivutella huippukokouksessa jäsenvaltiot noudattamaan aiempia tavoitteitaan. Tietyissä jäsenvaltioissa hiilidioksidipäästöt ovat itse asiassa olleet paljon suurempia kuin koskaan on hyväksytty. Kuinka voimme koskaan ottaa tehokkaasti käyttöön uusia toimenpiteitä, jos nyt ja aiempina vuosina väärin toimineita ei rangaista?
Jan Andersson
(SV) Arvoisa puhemies, olen komission tavoin iloinen siitä, että työpaikat ja tuottavuus ovat lisääntyneet. Kolikolla on kuitenkin toinenkin puolensa, kuten monet jo ovat korostaneet. Monet uusista työpaikoista ovat epävarmoja eikä niistä saatu palkka riitä elämiseen. Koulutusmahdollisuudet jakautuvat hyvin epätasaisesti. Tietyt alueet eivät pysy mukana kehityksessä. Tämän vuoksi tarvitaan sosiaalista Eurooppaa, joka tarjoaa turvalliset työpaikat kohtuullisine palkkoineen, joka tarjoaa kaikille samat koulutusmahdollisuudet ja varmistaa myös, että kehitys on oikeaa ja jakautuu tasaisesti eri alueille.
Olemme jo pitkään keskustelleet joustoturvasta. Nyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on asettanut yhden joustoturvamallin kyseenalaiseksi katsoessaan, ettei Skandinaviassa sovellettu järjestelmä ole riittävän hyvä. Se kyseenalaistettiin sillä perusteella, että vapaa liikkuvuus on ensisijainen lakko-oikeuteen nähden. Yksi perusteista oli myös, ettei samasta tai samanarvoisesta työstä maksettavaa samanlaista palkkaa koskevaa periaatteetta pidä soveltaa. Näin avataan ovi sosiaaliselle polkumyynnille, mutta ei vain sille, sillä se merkitsee myös, että kohtuullista sopimusten mukaista palkkaa maksavat yritykset kohtaavat kilpailuvaikeuksia. Tämä voi johtaa protektionismiin. Jaan komission näkemyksen siitä, että emme tarvitse protektionismia. Tämän vuoksi komission on tehtävä selväksi, että samasta tai samanarvoisesta työstä maksettavaa samanlaista palkkaa koskevaa periaatteetta on sovellettava, ja että kaikkialla Euroopassa on oltava hyvät sosiaaliset olot, jotta protektionismin aalto ei leviä Euroopan unioniin.
Margarita Starkevičiūt
- (LT) Haluan puhua talouspolitiikan koordinoinnista. Euroopan unioni on ensisijaisesti taloudellinen unioni, joka perustuu moraalisiin arvoihin. Uusia haasteita kohdatessaan Euroopan unionin on keksittävä keinot niiden ratkaisemiseksi nopeasti ja joustavasti, jotta dynamiikka ja kilpailukyky eivät kärsi.
Valitettavasti viimeaikaiset talouspolitiikan koordinointivälineet (Lissabonin sopimus ja talouspolitiikan toimintakehys) ovat monivaiheisia ja kaikkea muuta kuin tehokkaita. Tämä haittaa sisämarkkinoiden kehitystä, joka on talouskasvumme pääasiallinen lähde.
Tämän vuoksi olen sitä mieltä, että Euroopan parlamentin ja kenties komissionkin olisi esitettävä Eurooppa-neuvostolle ehdotus välineiden tarkistamisesta joustavuuden lisäämiseksi, jotta haasteisiin voitaisiin vastata tehokkaasti. Tämä olisi paras tapa turvata talouspolitiikan jatkuvuus, vahvistaa uudistuksia ja mahdollistaa EU:n talouden mukautuminen uusiin haasteisiin.
Syy siihen, etteivät jotkut uudet ohjelmat toimi hyvin, on se, ettei niiden taloudellista elinkelpoisuutta globaalissa maailmassa varmistettu etukäteen. Nyt me keskustelemme ilmastonmuutoksesta, energiastrategiasta ja niin edelleen, mutta kaikkia jo mainittuja keinoja on koordinoitava ja niiden taloudelliset vaikutukset on arvioitava. Vain tällä tavalla ne voivat olla elinkelpoisia.
Konrad Szymański
(PL) Arvoisa puhemies, energian ja kaasun sisämarkkinoita koskevat suunnitelmat ovat tulevan neuvoston huippukokouksen esityslistalla.
Energian omistussuhteiden ja jakeluverkostojen erottaminen on ratkaiseva asia riippumatta siitä, kuka Kremlissä on vallassa. Medvedevin aikana Venäjän energialla kiristämisen politiikka unionin jäsenvaltioita ja naapurivaltioita kohtaan ei tule muuttumaan. Energian säästäminen ja uusiutuvan energian osuuden kasvattaminen kulutuksesta ovat vain osa näiden ongelmien ratkaisua. On otettava huomioon myös poliittinen näkökohta, jos Euroopan energiapolitiikkaa halutaan panna täysimääräisesti täytäntöön. Meidän on tehtävä täysin selväksi, mitä odotamme Venäjältä ja Gazpromilta vastavuoroisesti. Gazprom on Venäjän monopoli, joka toimii 16:ssa unionin jäsenvaltiossa joko energiantoimittajana tai jakeluverkon omistajana. Jos emme aseta tälle aggressiiviselle monopolille mitään rajoituksia, Lissabonin sopimuksen määräykset yhteisvastuusta energia-alalla voidaan liittää satukokoelmiin.
Gunnar Hökmark
(EN) Arvoisa puhemies, eikö ole hieman outoa, että kun keskustelemme Euroopan kilpailukyvyn lisäämisestä, jotta saisimme aikaan lisää työpaikkoja, keskustelu nojaa pitkälti olettamukseen, että työpaikkoja voidaan luoda uusien säännösten avulla? Ei se niin ole.
Haluan kertoa sosialistiystävillemme tänään salaisuuden: tarvitaan työnantajia, jotta voisi olla työntekijöitä - työntekijöitä ei ole ilman työnantajia. Heidän suurin ongelmansa on se, että innokkaina uskomaan sääntelyn synnyttävän työpaikkoja he unohtavat, että on luotava edellytykset ja mahdollisuudet uusien yritysten ja työpaikkojen syntymiselle, sillä ei ole suurempaa sosiaalista häviötä kuin työttömyys eikä suurempaa sosiaalista menestystä kuin jokainen uusi työpaikka, joka syntyy Euroopassa ja jäsenvaltioissamme.
Haluan korostaa sitä, mitä puheenjohtaja sanoi tulosten saavuttamisesta Lissabonin suunnitelman avulla. Älkäämme unohtako, että maailma muuttuu nopeasti, ja meidän on oltava entistä kilpailukykyisempiä. Meidän on oltava entistä yrittäjähenkisempiä.
Toivon hänen tarkastelevan kolmea asiaa Eurooppa-neuvostossa ja myöhemminkin. Ensinnäkin byrokratian ja paremman sääntelyn suhteen toivon hänen raportoivan vuosittain saavutuksista byrokratian vähentämisessä osoittaakseen, että tavoite byrokratian vähentämisestä 25 prosenttia nykyisestä on saavutettavissa vuoteen 2012 mennessä.
Toivon hänen myös varmistavan, että palveludirektiivi pannaan täysimääräisesti täytäntöön jokaisessa jäsenvaltiossa mahdollisimman pian. Toivon hänen varmistavan, että helpotamme uusien yritysten toimintaa aktiivisemmalla laajakaistapolitiikalla.
Uskon, että mahdollisuutemme tehdä Euroopasta kaikkein kilpailukykyisin talous perustuu pienten ja keskisuurten yritysten kykyyn toimia kaikkialla sisämarkkinoilla. Tästä meidän on huolehdittava, ja puheenjohtajan on yhdessä puheenjohtajavaltio Slovenian kanssa otettava ensimmäinen askel tämän viikon lopulla.
Katerina Batzeli
- (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Barroso, kuten tiedätte, ensi vuonna vietetään Euroopan luovuuden ja innovoinnin teemavuotta. Tämä on entistä merkittävämpi osoitus siitä, että EU haluaa todella vahvistaa kilpailukykyään ja vastata globalisaation haasteisiin. Se turvautuu ”osaamiskolmioon”: innovaatioon, tutkimuksen edistämiseen ja koulutukseen.
Yhteisön ja kansallinen työllisyyspolitiikka ja tuki nuorille pääasiassa koulutusalalla olisi suunnattava kohti näitä kunnianhimoisia tavoitteita. Niissä olisi järjestelmällisesti ja koordinoidusti pyrittävä alueellisella, kansallisella ja yhteisön tasolla vapauttamaan EU:n merkittävät tietovarastot ja tutkimuspotentiaali. Tässä yhteydessä haluan kuitenkin myös korostaa, että tiedon vapaan liikkuvuuden eli viidennen vapauden tunnustaminen on oleellista, ja tätäkin Eurooppa-neuvostossa on korostettava.
Tämä merkittävä aloite meidän on tunnustettava myös yhteisön tasolla. Erasmus- ja Comenius-ohjelmat ovat aloitteiden ytimessä. Korostakaamme sitä, että erityisesti uusi ohjelma Erasmus Mundus, joka mahdollistaa niin liikkuvuuden EU:n rajojen ulkopuolella kuin tutkijaopiskelijoiden liikkuvuuden, on aloite, jolle parlamentti antaa täyden tukensa. Jäsenvaltioiden tehtävä on vauhdittaa koordinointia Bolognan prosessin perusteella ja tehdä liikkuvuudesta mahdollista käytännössä.
DanutBudreikait
- (LT) Keskustelu yhteisestä energiapolitiikasta ja energiavarmuudesta käynnistyi vuonna 2006 Venäjän ja Ukrainan välisen kaasukriisin myötä, sillä kriisillä oli epäsuotuisia vaikutuksia Eurooppaan. Valitettavasti meillä ei vieläkään ole selkeästi määritettyä yhteistä energiapolitiikkaa eikä ulkoista energiapolitiikkaa.
Toivon Eurooppa-neuvoston käyvän syvällistä keskustelua EU:n energiavarmuuteen liittyvistä asioista, myös Liettuan kannalta, ottaen huomioon suunnitelmat Ignalinan ydinvoimalaitoksen sulkemisesta vuonna 2009.
Laitoksen sulkemisen myötä Liettuasta tulisi täysin riippuvainen yhdestä lähteestä, Venäjältä tuodusta kaasusta. Öljyn ja kaasun hinnannoususta seuraa Liettuassa sähkön hinnan vähintään kaksinkertaistuminen. Se olisi vastaavasti katastrofaalista valtion kotitalouksille ja yleiselle taloudelle.
Lisäksi Venäjä on taipuvainen manipuloimaan energiatoimituksiaan poliittisten tavoitteidensa mukaisesti. Liettualla on jo kokemusta tästä.
Kehotan komissiota auttamaan ratkaisun löytämisessä liittymissopimuksen 37 artiklan ja pöytäkirjan N:o 4 perusteella. Yksi mahdollisuus on turvallisen Ignalinan ydinvoimalaitoksen sulkemisen lykkääminen.
Karl-Heinz Florenz
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, haluan vielä palata viime vuoden kevään huippukokoukseen. Angela Merkelin johtama huippukokous oli hyvin onnistunut, ja nyt on kyse 7. maaliskuuta viime vuonna tehtyjen päätösten sisällyttämisestä lainsäädäntöön.
Lainsäädännön ei kuitenkaan pidä olla rankaisevaa, vaan sen on motivoitava kansalaisia ja yrityksiä innovoimaan ja lopulta saamaan aikaan kestävää kehitystä. Tästä keskustelusta saa vaikutelman, että hiilidioksidipäästöjä koskeva keskustelu olisi kaikkein merkittävin asia. Katson, että todellinen aihe on syvällisempi: on kyse kestävästä kehityksestä. Kuinka meidän pitää hallinnoida resurssejamme pitkällä ajanjaksolla? Minusta keskeinen seikka on se, että meidän on pyöritettävä talouttamme tulevaisuudessa käyttäen entistä vähemmän fossiilisia polttoaineita.
Arvoisa komission jäsen Barroso, me joudumme väittelemään, sillä emme voi hyväksyä kaikkea ehdottamaanne. Esimerkiksi ajoneuvoja koskevien sääntöjen osalta en pidä siitä, että tiedämme jo, kuinka paljon joku joutuu maksamaan sakkoja, mutta emme vielä tiedä mitään niistä säännöistä, joita on noudatettava. Vanhempani kasvattivat minua aivan päinvastoin: ensin tehdään selväksi säännöt, ja sitten päätetään rangaistuksista. Tätä järjestystä on tärkeää noudattaa tulevaisuudessa.
Jos päästökauppajärjestelmään liittyy rajat ylittäviä hiilidioksidipäästöongelmia, joita en todellakaan kiistä, ehdotan taakan jakamista useampien kannettavaksi, esimerkiksi ottamalla käyttöön koko Euroopan kattava järkevä jätepolitiikka. Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso ja arvoisa komission varapuheenjohtaja Verheugen, haluan jakaa kanssanne hyvin suuren henkilökohtaisen huolenaiheeni, sillä tehän olette lainsäädännön vartijoita! On täysin hyödytöntä, että me täällä lyömme kättä päälle ja sovimme jostakin, jos sitä ei sitten lopulta panna täytäntöön.
Tehkäämme sen sijaan vähemmän! Meidän on kuitenkin tehtävä työmme paremmin. Arvoisa komission jäsen ja arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, harjoittakaa toimivaltaanne siten, että tunnollisten rankaisemisen sijaan kannustatte hitaampia lopultakin saavuttamaan Kioton tavoitteet. Vilkaisu Internetiin osoittaa täsmälleen, mitä tarkoitan. Toivotan teille onnea, me seuraamme toimianne.
Libor Rouček
(CS) Hyvät kollegat, Euroopan unioni on edistynyt valtavasti muutaman viime vuoden aikana. Sen talous kasvaa nopeammin kuin Yhdysvaltojen tai Japanin taloudet. Unioni on maailmankaupan tavaratalo, kehitysavun suurin antaja sekä esikuva ja malli muille maanosille poliittisten, taloudellisten ja sosiaalisten suhteiden hoitamisessa.
Kuten aiemmin kuulimme, Euroopan unioni on kyennyt saavuttamaan vaiheittain Lissabonin strategian tavoitteet niin työllisyyden alalla kuin muistakin näkökohdista. On hyvä tietää, että puheenjohtajana toimivan Slovenian kaltaiset uudet jäsenvaltiot osallistuvat tähän menestykseen tasavertaisina.
Euroopan unioni kohtaa tietysti uusia haasteita. Yksi niistä on liiallinen riippuvuus tuontienergiasta ja toinen ilmastonmuutos.
Olen vakuuttunut, että säästöt, uusi energiaa säästävä teknologia ja tietenkin energialähteiden moninaistaminen ovat ainakin yksi avain ongelman ratkaisuun. Tässä Euroopan unioni etenee oikeaan suuntaan.
Pyydän kuitenkin komissiota ja neuvostoa keskittymään enemmän kuin tähän mennessä ydinenergian käyttöön liittyviin seikkoihin. Ydinenergia on turvallista, se ei saastuta ympäristöä ja se vähentää riippuvuuttamme tuonnista. Mitä tulee kilpailukykyyn, näemme kyllä, mihin suuntaan Yhdysvallat, Venäjä, Kiina ja Intia ovat menossa. Oman tutkimuksemme on keskityttävä paljon nykyistä enemmän ydinenergiaan.
Alexander Lambsdorff
(DE) Arvoisa puhemies, kun tarkastelee neuvoston päätelmäluonnosta, on selvää, että sisäisiä energiamarkkinoita koskeva kielenkäyttö on hyvin heikkoa. Neuvostossa ei ole päästy sopimukseen tuotannon jakelusta erottamisesta, ja komission pakettia kritisoidaan. Toivon kirjattavaksi, että katsomme oikeaksi jatkaa järjestelmällisen tuotannon jakelusta erottamisen strategiaa, mutta sen on oltava kuluttajille eduksi. Siitä on seurattava kohtuulliset hinnat ja toimitusvarmuus.
Komissio on itse asiassa toiminut liian nopeasti ehdottaessaan omistajuuden täydellistä eriyttämistä. Katsomme tämän vuoksi, että ensin olisi pyrittävä tehokkaaseen tuotannon jakelusta erottamiseen, mutta että omistajuuden eriyttämistä ei pidä poistaa tulevilta esityslistoilta.
Haluan tuoda esiin toisen seikan neuvoston päätelmistä periaatesyistä. Neuvosto toteaa odottavansa komission sosiaalipoliittista ohjelmaa. Ohjelma koskee nuorisopolitiikkaa ja koulutuspolitiikkaa. Olen aina ajatellut, että jäsenvaltiot vastaavat tällaisista asioista, kotimaassani Saksassa osavaltiot. Haluan lähinnä tämän kirjattavaksi, sillä parlamenttia, komissiota ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta epäilemättä kritisoidaan jälleen toimivallan anastamisesta. Neuvosto odottaa komission ehdotusta nuoripolitiikasta ja koulutuspolitiikasta. Meidän on kiinnitettävä huomiota tähän merkittävään seikkaan, kun näistä asioista keskustellaan kotimaani Saksan osavaltioissa.
Lambert van Nistelrooij
(NL) PPE-DE-ryhmän aluepolitiikan koordinaattorina olen iloinen alueiden ja kaupunkien asemasta Lissabonin strategian täytäntöönpanossa. Loppujen lopuksi kansalliset uudistusohjelmat pannaan täytäntöön alueellisella tasolla, jolla rakenne- ja koheesiorahastoja sekä seitsemättä puiteohjelmaa pääasiassa hyödynnetään.
Kaikkialla Euroopassa on havaittavissa, että 60 prosenttia julkisista varoista käytetään alueellisella tasolla. Lisäksi suuntaus on selvästi kääntynyt - ja tämä olisi nyt hyvä myöntää - betoniin ja asfalttiin investoimisesta, jos näin voidaan sanoa, tietoon ja infrastruktuuriin investoimiseen. Valtaosa rakennerahastojen varoista, noin 70 prosenttia, käytetään tänä vuonna Lissabonin strategian täytäntöönpanoon.
Minulla on toinenkin esimerkki. Viime viikolla Ljubljanassa näimme, kuinka rahat on käytetty: 20 miljardia euroa rakennerahastoista käytettiin tutkimukseen ja infrastruktuuriin. Komission jäsen Potočnik puhui rahankäytön hiljaisesta vallankumouksesta. On pantava suu säkkiä myöten. Tehkää niin kuin lupaatte: varmistakaa menojen suunnan muutos. Hiljainen vallankumous on jo täydessä vauhdissa. Meidän on korkea aika luoda Euroopan tasolla parempi oikeuskehys tutkimukseen ja infrastruktuuriin suunnattaville investoinneille. Samoja laaja-alaisia ja kalliita investointeja ei voida toteuttaa jokaisessa valtiossa.
Olen iloinen siitä, että Euroopan komissio esittää tänä vuonna tämän mukaisen ehdotuksen sekä toisen ehdotuksen kansallisen vastuun koordinoinnin kehittämiseksi.
Lopuksi, tulossa on Valkoinen kirja alueellisesta koheesiosta. Siinä yhdistyvät sekä suurten keskusalueiden kehitys että myös Euroopan syrjäisten alueiden alueellinen koheesio, ja olen tästäkin iloinen.
Gary Titley
(EN) Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että sekä neuvosto että komissio ovat hiljattain tunnustaneet, ettei ilmastonmuutos liity pelkästään ympäristöpolitiikkaan vaan myös turvallisuuspolitiikkaan ja humanitaariseen politiikkaan. Ei tässä tietenkään mitään uutta ole. Sternin raportti osoitti, että ilmastonmuutos voi ajaa jopa 200 miljoonaa ihmistä asuinpaikoiltaan, mikä synnyttäisi valtavat maahanmuuttopaineet. Tästä syystä meidän on aina muistettava, että ilmastonmuutoksessa on itse asiassa kyse siitä, että köyhät kärsivät rikkaiden toimien seurauksista.
Toivon, että sidomme ilmastonmuutosta koskevassa keskustelussamme ilmastonmuutosta koskevat tavoitteemme kehityspolitiikkamme tavoitteisiin. Tällä alalla ei voi toimia eristäytyneesti. Tietenkin köyhät kärsivät myös Euroopan unionissa. Tämän vuoksi energiapolitiikassa on aina varmistettava, että jäsenvaltioilla on myös energiaköyhyyttä koskeva politiikka, sillä liian monet ihmiset kärsivät energian hinnannousujen vuoksi. Meidän on tarkasteltava tätä.
Kaikkein tärkeintä tässä huippukokouksessa on kuitenkin varmistaa, että sanoihin liittyy myös tekoja. Komissio käynnisti ohjelman vuonna 2007. Siitä kaksi kolmasosaa on nähnyt päivänvalon. Missä on se yksi kolmannes? Jäsenvaltiot sitoutuvat tavoitteisiin, joita eivät saavuta. Meidän on keskityttävä toimintaan.
Olen iloinen myös paremman sääntelyn yhteydessä tehdystä työstä sekä tuesta pienille yrityksille. Meidän on kuitenkin korostettava paljon enemmän säädösten saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen arvioimista, kuinka lainsäädäntöä on pantu täytäntöön ja onko se saavuttanut asetetut tavoitteet. Jos lainsäädännöllä ei saavuteta asetettuja tavoitteita, ei koko lainsäädännöllä ole mitään merkitystä.
Daniel Dăianu
(EN) Arvoisa puhemies, seuraava Eurooppa-neuvoston huippukokous toteutuu merkittävänä ajankohtana. Syvenevä rahoitusalan kriisi, jonka juuret ovat jaksottaisissa ja rakenteellisissa olosuhteissa, edellyttää päättäväisiä toimia. Aasian nousu merkitsee uudenlaista kapitalistista kilpailua valtioiden omistamien sijoitusyhtiöiden toiminnan heiketessä ja perushyödykkeiden hintojen noustessa. Tähän on vielä lisättävä ilmastonmuutoksen huolestuttavat vaikutukset, tarve lisätä energiavarmuutta ja yleinen epävarmuuden lisääntyminen.
Kaikki nämä tekijät vaikuttavat voimakkaasti Lissabonin suunnitelman täytäntöönpanoon monimutkaisten välttämättömien kompromissien kautta. Haluan korostaa useita poliittisia kysymyksiä.
Ensinnäkin kansallisen päätöksenteon laatu on keskeisessä asemassa teollisen ja taloudellisen suorituskyvyn parantamisessa.
Toiseksi päätöksenteon on oltava pragmaattista ja avointa ja siinä on vältettävä sekaannuksia vapaiden markkinoiden ja täysin sääntelemättömien markkinoiden välillä.
Kolmanneksi teollisuuspolitiikalla ja erityisesti T&K-politiikalla on yhdessä koulutuksen kanssa merkittävä asema. On hyvin tärkeää lisätä tieteellisen ja matemaattisen loppututkinnon suorittaneiden määrää jäsenvaltioissa, ja tätä varten kaikkien jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä.
Neljänneksi energiapolitiikkaan on keskityttävä enemmän, ja Nabucco-hanke on askel oikeaan suuntaan.
Viidenneksi hyvälaatuinen viljelysmaa on katsottava strategiseksi valtiksi yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksessa.
Viimeisenä muttei vähäisimpänä, meidän on vahvistettava moraalisia arvoja ja moraalista toimintaa. Jos hukkaamme moraalisen kompassimme, puhe kilpailukyvystä sosiaalisella...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Klaus-Heiner Lehne
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, uskon hiljattain tarkistetun Lissabonin strategian olleen periaatteessa menestyksekäs vuodesta 2005 alkaen. Tätä todistaa yksi seikka: kun vuonna 2005 puhuttiin julkisesti Lissabonista, kaikki tiesivät sen olevan Portugalin pääkaupunki, mutta kukaan ei yhdistänyt sitä tuolloin tähän prosessiin. Kioto oli jo tuolloin prosessi, ilmastonsuojeluun liittyvä sellainen.
Nyt on vuosi 2008, ja luojan kiitos, maailma on muuttunut. Nyt, kun julkisissa puheissa viitataan Lissaboniin, se on tietenkin edelleen Portugalin pääkaupunki, mutta se yhdistetään myös yhä useammin poliittiseen prosessiin, ja mielestäni tämä osoittaa kohtuullista menestystä.
Katson myös, että oli oikein asettaa uudet kasvua ja työllisyyttä koskevat ensisijaiset tavoitteet, sillä se on yksi edellytys sille, että voidaan edetä maltillisesti siten, että Lissabonin strategian toinen ja kolmas pilari ovat järkevä ympäristö- ja sosiaalipolitiikka. Lisäksi uskon, että oli oikein jättää suuntaviivat muuttamatta, sillä ne ovat kokonaisuudessa olleet onnistuneet.
Haluan silti mainita joitakin puutteita. Näen esimerkiksi edelleen suuria puutteita sisämarkkinoiden meneillään olevassa kehittämisessä, sillä niiden piti olla loppuunsaatetut jo 1990-luvun alkupuolella, mutta ne eivät ole vieläkään toteutuneet monilla aloilla. Meillä ei ole vakuutusalan sisämarkkinoita, ja esimerkiksi yrityslainsäädännön osalta yritykset eivät kykene hyödyntämään täysimääräisesti sijoittautumisoikeuttaan Euroopan unionissa. Meiltä puuttuu edelleen teollis- ja tekijänoikeuksia koskevat säännöt, eikä unionilla ole patenttisääntöjä. Ei ole yhteisiä sääntöjä vaihtoehtoisista rahoitusvälineistä, ja odotamme edelleen terveydenhoidon sisämarkkinoiden toteutumista.
Toisaalta muilla aloilla on ollut paljonkin lainsäädäntöehdotuksia, jotka ovat ennen kaikkea suuntautuneet sosiaalialan, ympäristöalan ja kuluttajien oikeuksien edistämiseen. Hyvä niin, mutta tarvitaan tasapainoa. Tämän vuoksi kehotan komissiota ja neuvostoa kiinnittämään erityistä huomiota sisämarkkinalainsäädännön porsaanreikien tukkimiseen.
Riitta Myller
(FI) Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja oli aivan oikeassa arvioidessaan, että ilmastonmuutos ja talous ovat kiinteästi yhteydessä toisiinsa. Niitä ei voi erottaa toisistaan. Täällä on puhuttu siitä, että ilmastonmuutos liittyy kaikkeen politiikkaan. Näin tämä asia on myös nähtävä tulevassa huippukokouksessa.
Ilmastonmuutoksen hillitsemisen ja siihen sopeutumisen on oltava EU:n Lissabonin strategian keskiössä. Tulevassa huippukokouksessa on luotava tehtyjen päätösten tueksi uskottava poliittinen linjaus.
Valitettavasti energiatehokkuus ja energiansäästö eivät kuulu Euroopan unionin sitovien keinojen valikoimaan. On kuitenkin muistettava, että puhtainta, edullisinta ja tehokkainta energiaa on säästetty energia. Jo tällä hetkellä me voisimme säästää tuon 20 prosenttia energiaa panemalla täytäntöön kaiken Euroopan unionin lainsäädännön, eli me tarvitsemme vielä kunnianhimoisemmat ja selkeämmät energiatehokkuustavoitteet. Toivon, että tähän asiaan kiinnitetään huomiota tulevassa huippukokouksessa.
Kathy Sinnott
(EN) Arvoisa puhemies, jäsenvaltioiden johtajat tapaavat huomenna huippukokouksessa. Ymmärrän, että esityslistalla on monia asioita, mutta toivon teidän keskustelevan myös EYTI:n muutama päivä edellisen huippukokouksenne jälkeen antaman Laval-Vaxholm -päätöksen vaikutuksista. Päätös antaa yrityksille mahdollisuuden lähettää työntekijöitä mihin tahansa jäsenvaltioon ja maksaa näille minimipalkkaa kyseisessä valtiossa kyseisestä työstä maksetun standardipalkan sijaan. Lisäksi tuomion myötä ammattiliitot ovat kyvyttömiä puolustamaan työntekijöiden palkkaoikeuksia. Tämä pakottaa kohdevaltion työntekijät alentamaan palkkaansa työpaikkansa menettämisen uhalla. Minusta tämä on viritetty aikapommi. Laval-Vaxholm -päätös voi purkaa työmarkkinayhteistyön, työmarkkinasuhteet, kokonaisten valtioiden, yhteisöjen, yritysten ja perheiden taloudellisen ja sosiaalisen vakauden sekä tuen Eurooppa-hankkeelle vanhimmissa jäsenvaltioissa.
Tietysti palkkojen alentaminen tekee EU:sta entistä kilpailukykyisemmän globaaleilla markkinoilla, joilla se kilpailee Kiinan, Intian ja Brasilian kaltaisten matalien kustannusten maiden kanssa - mutta minkä hinnan siitä maksaa irlantilainen asuntovelallinen perhe ja paljonko se aiheuttaa tuskaa?
Jens-Peter Bonde ja minä olemme lähettäneet jäsenvaltioiden talouden suojelemiseksi puheenjohtajavaltio Slovenialle ja omille pääministereillemme pöytäkirjan huomista Eurooppa-neuvoston huippukokousta varten. Laaja-alaisen sosiaalisen polkumyynnin välttämiseksi Laval-Vaxholm -päätökseen on suhtauduttava vakavasti ja pöytäkirjaa on käsiteltävä huippukokouksessa.
Malcolm Harbour
(EN) Arvoisa puhemies, tämä huippukokousta koskeva keskustelu on mahdollisuus keskustella neuvoston kanssa siitä, mitä he aikovat tehdä Lissabonin suunnitelman täytäntöönpanemiseksi kokonaisuudessaan, joten kohdistan huomautukseni tänään pääasiassa neuvostolle. Olen jälleen kerran iloinen nähdessäni Slovenian ministerin, joka minulla oli ilo tavata hiljattain Sloveniassa, ja kiitän puheenjohtajavaltio Sloveniaa sen sitoutumisesta tähän prosessiin.
Olen todella iloinen, että jo julkaistu päätelmäluonnos osoittaa neuvoston edelleen keskittyvän Lissabonin strategian neljään keskeiseen alaan. Minun on kuitenkin sanottava - ja tämän huomautuksen esitän komission puheenjohtajalle - että vaikka tiedän hänen puhuvan komission jäsen Špidlalle, yksi ongelma on se, että komissio keksii jatkuvasti uutta ja vaikeuttaa asioita. Nyt meillä on kymmenen komission tavoitetta, jotka ohimennen luetellaan täällä, mutta meidän on keskityttävä siihen, mitkä ovat ensisijaiset tavoitteet.
Haluan keskittyä mielestäni keskeiseen ratkaisuun: yritysten potentiaalin vapauttamiseen. Olette perustellusti esittäneet sen tavoitteena, mutta mitä jäsenvaltiot tekevät asian eteen? Kollegani Hökmark puhui aikaisemmin palveludirektiivin saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. Totean neuvostolle: ottakaa palveludirektiivi täytäntöönpanoineen ja kaikkineen ja levittäkää se kaikille yrityspotentiaalin vapauttamiseen liittyville aloille. Palveludirektiivin mukaan jäsenvaltioiden on poistettava kaikki lainsäädäntönsä näkökohdat, jotka syrjivät kaikkialla yhtenäismarkkinoilla palvelujaan tarjoavia yrityksiä. Se ei voi koskea vain palveluyrityksiä, vaan sen on koskettava kaikkia ja kaikenkokoisia yrityksiä. Pyydän teitä sitoutumaan tähän ja toimimaan näin.
Toinen merkittävä palveludirektiiviin liittyvä seikka on, että ensimmäistä kertaa yksittäisten jäsenvaltioiden on tarjottava tietoa yrityksille, jotka haluavat päästä yhtenäismarkkinoille ja kannustettava näitä hyödyntämään näitä valtavia mahdollisuuksia. Yhtenäismarkkinoiden luominen on yhteinen vastuumme. Teemme kovasti työtä täällä tarjotaksemme puitteet, mutta kuinka paljon jäsenvaltioissa varsinaisesti tehdään töitä sen takaamiseksi, että yritykset hyödyntävät mahdollisuuksiaan? Tällä tavalla luomme työpaikkoja ja kasvua, joita taloutemme kipeästi tarvitsee.
Proinsias De Rossa
(EN) Arvoisa puhemies, katson, että kevään huippukokouksessa neuvoston on vahvistettava alkuperäinen Lissabonin strategia voidakseen käsitellä yhdessä toisistaan riippuvaisia talous-, sosiaali- ja työllisyyspolitiikkaa sekä kestävää kehitystä. Toisenlainen toiminta on Euroopan integraation purkamiseen yllyttämistä ja protektionismiin turvautumista.
Strategian keskeinen tekijä on korkealaatuisten työpaikkojen luominen, sillä laadukasta unionia ei voida rakentaa matalan palkan, työvoiman epävarmuuden ja työpaikkojen eriarvoisuuden varaan.
Laval-asiassa annettu tuomio on perverssi tulkinta parlamentin ja toisen lainsäätäjän, neuvoston, lainsäädännön tarkoitusperistä. Molempien on siis lainsäätäjinä reagoitava ja vahvistettava tarkoitusperämme säätämällä umpeen yhteisöjen tuomioistuimen löytämät porsaanreiät. Yksi nopea vaihtoehto on liittää lähetettyjä työntekijöitä koskevaan direktiiviin Montin laatiman kaltainen sosiaalinen lauseke, jollaisen olemme jo sisällyttäneet palveludirektiiviin.
Tällä välin komission on vaadittava kaikkia jäsenvaltioita saattamaan lähetettyjä työntekijöitä koskeva direktiivi asianmukaisesti ja täysimääräisesti osaksi kansallista lainsäädäntöään. Jäsenvaltioiden on todellakin välittömästi tarkistettava työlainsäädäntöään varmistaakseen, ettei järjetön Laval-tuomio vaaranna niiden työmarkkinasuhteita ja työehtosopimusneuvotteluja.
Lopuksi totean, että Kathy Sinnott on tapansa mukaan tulkinnut väärin. Hän on väärässä väittäessään, että Laval-tuomion myötä Irlannissa sovelletaan vain minimipalkkaa. Todellisuudessa kaikkia laillisesti sitovia sopimuksia on sovellettava Irlannissa, ja kyse on paljosta muustakin kuin minimipalkasta. Irlannissa on kuitenkin myös sopimuksia, jotka eivät ole laillisesti sitovia, ja tätäkin on käsiteltävä.
Georg Jarzembowski
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisat komission jäsenet, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, vetoan ryhmäni puolesta Eurooppa-neuvostoon, jotta se sisällyttäisi eurooppalaisen liikennepolitiikan yhdennettyihin suuntaviivoihin. Syy on se, että yritykset ja työllisyys eivät voi kukoistaa Euroopassa ilman kestävää eurooppalaista liikennepolitiikkaa ja tarvittavia Euroopan laajuisia verkkoja. Ilman tehokkaita liikennekäytäviä, ilman liikenteenharjoittajien yhteistyötä ja ilman älykkäitä liikennejärjestelmiä kauppa tai matkailu ei voi lisääntyä Euroopan unionissa tai kolmansiin maihin. Tätä me kuitenkin tarvitsemme työllisyyden lisäämiseksi.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, muistakaa keskustellessanne neuvostossa kollegojenne kanssa, että jäsenvaltioiden on hyvin tärkeää sisällyttää liikennepolitiikka kansallisiin kasvua ja työllisyyttä koskeviin suunnitelmiinsa. Valitettavasti jäsenvaltiot uhraavat yhä vähemmän varoja kansallisen liikenneinfrastruktuurin ylläpitoon ja laajentamiseen, olipa kyse rautateistä tai tieverkoista.
Sama koskee liikennejärjestelmien edistämistä ja soveltamista. Nykyisin Internetistä voi tilata mitä vain, mutta se voidaan toimittaa perille vain kuorma-autolla tai raiteita pitkin. Lomakohteen voi varata mistä tahansa, mutta määränpäähän pääseminen edellyttää kunnon lentokenttää ja kunnollisia liikenneyhteyksiä. Jos toivomme kasvua ja työllisyyttä, tarvitsemme infrastruktuurin ja kunnolliset liikennejärjestelmät. Näiden on luonnollisesti oltava ympäristöystävällisiä. Olemme tämän vuoksi sitä mieltä - kestävään kehitykseen liittyvistä syistä - että logistiikkaa on tuettava kaikin mahdollisin tavoin. Tämä on tärkeää myös kansallisen suunnittelun kannalta.
Vaikka logistiikasta huolehtiminen kuuluukin ensisijaisesti yrityksille itselleen, me, jäsenvaltiot ja Euroopan unioni, voimme kuitenkin tukea logistiikkaa vähentämällä byrokratiaa, esimerkiksi satamien tullimenettelyjä.
Tarvitsemme ympäristöystävällistä politiikkaa. Tämän vuoksi pyydän teitä kasvun ja työllisyyden tähden tekemään liikennepolitiikasta keskeisen osan strategiaanne.
Dariusz Rosati
(PL) Arvoisa puhemies, neuvosto kokoontuu kevään huippukokoukseen merkittävässä käännekohdassa. Talouskasvu hidastuu unionissa, joudumme selviytymään rahoitusmarkkinoiden epävarmuudesta, öljyn hinta nousee ja inflaatio kasvaa. Kaikki tämä luo epävarmuuden ilmapiiriä ja lietsoo tulevaisuutta koskevia pelkoja.
Tässä tilanteessa katson komission puheenjohtaja Barroson tilannearvion perusteettoman optimistiseksi. On vaikea iloita kuuden miljoonan työpaikan luomisesta, koska tämä tapahtui kaksi vuotta kestäneellä nopean kasvun kaudella. On myös vaikea ennakoida yhden tai kahden vuoden perusteella, että työpaikoilla olisi saavutettu pysyvästi korkea suorituskyky, vaikka se nyt onkin lisääntynyt. Euroopan kasvupotentiaali on hyvin vähäinen.
Tämän vuoksi katson, että tulevassa neuvoston huippukokouksessa Euroopan unionin on lähetettävä kansalaisille selkeä viesti, jonka mukaan se pystyy puolustautumaan edellä mainittuja uhkia vastaan. Nykyisen taloudellisen tilanteen herättämä pelko ja epävarmuus on torjuttava päätöksin, ei puhein. Tähän mennessä huippukokoukset ovat aivan liian usein päättyneet julkilausumiin, jotka eivät ole johtaneet mihinkään. Tilanteessa, jossa nyt olemme, odotamme jäsenvaltioiden ja neuvoston tekevät erityisiä päätöksiä. Pyydän täällä tänään läsnä olevaa neuvoston edustajaa panemaan tämän merkille.
Lopuksi tämä kaikki on erityisen tärkeää siksi, että Lissabonin sopimus on ratifioitava muutaman seuraavan kuukauden aikana. Sopimuksen on innostettava Euroopan kansalaisia ja täytettävä heidät toivolla. Tämän vuoksi tulevan huippukokouksen on lähetettävä Euroopan kansalaisille selkeä viesti, että unioni korjaa tilanteen.
Othmar Karas
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, työttömyys vähenee, Euroopan unioni on hyötynyt globalisaatiosta, pärjäämme paremmin kuin Yhdysvallat, ja EU on oikealla reitillä. Pysykäämme tällä reitillä määrätietoisesti, sitoutuneesti ja itsevarmoina. Pakottakaamme jäsenvaltiot suhtautumaan vakavammin vastuuseensa. Kertokaamme kansalaisille onnistumisistamme ja tavoitteistamme.
Toiseksi ilmastonsuojelun ja energiariippuvuuden vähentämisen on annettava uutta puhtia tutkimukselle, innovaatiolle, kasvulle ja työllisyydelle.
Kolmanneksi meidän on rehellisesti myönnettävä, että euron ja dollarin välinen kurssi heikentää energian hinnannousua: nousu on euroissa 160 prosenttia ja dollareissa 340 prosenttia.
Neljänneksi euro, laajentuminen, sisämarkkinat, Lissabonin strategia ja Lissabonin sopimus, joka vahvistaa sosiaalista markkinataloutta ja jossa vaalitaan sosiaalisia perusoikeuksia, muodostavat yhtenäisen paketin, jonka on autettava Euroopan unionia menestyksen tiellä.
Viidenneksi opetus, koulutus, tutkimus, innovaatiot ja sosiaali-, terveydenhuolto- ja eläkejärjestelmiemme uudistus ovat edelleen suurimpia haasteitamme.
Kuudenneksi, arvoisa komission puheenjohtaja, Barroson EIT:n on sisällyttävä kevään huippukokouksen päätelmiin ja sen sijaintia koskevan päätöksen määräaika on asetettava. Parlamentti on näyttänyt vihreää valoa rahoitukselle.
Seitsemänneksi pienyrityksiä koskeva säädös herättää epäilemättä uusia aloitteita täällä parlamentissa. Pk-yrityksiä käsittelevä työryhmä esittää tämän kuun lopussa periaatteet, joita olemme pohtineet.
Lopuksi totean seuraavaa: Martin Schultz, komission puheenjohtaja ja komissio eivät ole vastustajiamme. Vastustajiamme ovat voiman, poliittisen kyvykkyyden ja johtajuuden puute joidenkin jäsenvaltioiden hallituksissa ja parlamenteissa. Vastustajiamme ovat itsekeskeisyys, kansallismielisyys ja protektionismi, eivät yhdentymisen vahvistuminen ja voimakas komissio.
Pervenche Berès
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, pyydän teiltä vain yhtä asiaa, kun osallistutte Eurooppa-neuvoston huippukokoukseen: puolustakaa parlamentin kantaa, jossa se toteaa, että EU:n sosiaalinen ja taloudellinen tilanne edellyttää, että sosiaaliasioihin on kiinnitettävä enemmän huomiota, talouspolitiikasta ja perustellusta ilmastonmuutosta ja energiataloudellista riippumattomuutta koskevasta strategiastamme on tehtävä yhteensopivia tavoitteidemme kanssa. Parlamentti katsoo, että Lissabonin strategian onnistumiseksi tarvitaan entistä enemmän taloudellista koordinointia. Jos haluamme selviytyä menestyksekkäästi Yhdysvaltojen subprime-kriisistä, tarvitsemme paremmin säännellyt rahoitusmarkkinat. Älkää antako jäsenvaltioiden väittää, etteivät nämä asiat kuulu meille, sitä ei voi hyväksyä nykyaikaisessa demokratiassa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, joidenkin rahoitusmarkkinoiden tilanteesta perustellusti huolestuneiden valtioiden tai hallitusten päämiesten pyynnöstä tarkastelette tilanteen vaikutusta EU:n reaalitalouteen. Pyydänkin teitä tarttumaan tähän aiheeseen, älkääkä tyytykö joihinkin houkutteleviin tai populaareihin ehdotuksiin, jotka eivät käsittele aiheen ydintä. Asian ydin on se, että meillä on yhdennetyt rahoitusmarkkinat sekä keskuspankki, joka toteuttaa rahapolitiikkaansa koko Euroopan talouden hyväksi, mutta meillä ei ole eurooppalaisten rahoitusmarkkinoiden valvojaa, joka tarkastelisi haasteita ja niihin liittyviä ongelmia.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Vuoden ensimmäinen Eurooppa-neuvoston huippukokous on perinteisesti omistettu talousasioille. Tämän vuoksi ministerineuvoston puheenjohtajavaltio Slovenia on sisällyttänyt valtioiden ja hallitusten päämiesten tapaamisen esityslistalle merkittävän keskustelun, joka koskee Lissabonin strategian toista kierrosta, jota on tarkistettu ajanjaksolle 2008-2010.
Katson, että tiettyjä erityisesti Lissabonin strategian toiseen tavoitteeseen liittyviä näkökohtia, varsinkin työllisyysastetta, on käsiteltävä seuraavina päivinä käsittelemienne aiheiden joukossa. Vaikka Euroopan parlamentin päätöslauselmissa voimakkaasti kannatetaankin työvoiman vapaan liikkuvuuden periaatetta, se kohtaa edelleen ongelmia käytännössä.
Uusien jäsenvaltioiden työntekijöille asetetut mielivaltaiset rajoitukset ovat omiaan vähentämään liikkuvuutta. Tämän osalta Euroopan komission on vuoden 2008 lopussa arvioitava tiettyjen jäsenvaltioiden Romaniaa ja Bulgariaa koskevia työvoiman liikkuvuutta rajoittavia toimenpiteitä.
Uusimmat tilastot osoittavat, ettei merkittävä maahanmuuttosuuntaus näistä kahdesta valtiosta ole totta, eikä yhdessäkään romanialaisten tai bulgarialaisten työntekijöiden pääsyn sallineessa valtiossa ole havaittu työmarkkinoiden epätasapainoa. Nykylainsäädännön mukaan jäsenvaltiot voivat kuitenkin pitää voimassa rajoituksia, joita todella kohdistetaan vuonna 2004 unioniin liittyneisiin valtioihin. Koska esteet työmarkkinoilla usein asetetaan vastauksena tiettyihin ajankohtaisiin poliittisiin vaatimuksiin, katson, että yksi toimenpiteistä, josta voitaisiin keskustella, olisi siirtymäajanjaksoa koskevan järjestelmän tarkistaminen ja varsinkin 2+3+2 -kaava.
Olisi suotavaa, että Euroopan parlamentti antaisi pakollisen lausunnon rajoitusten jatkamisesta tai lakkauttamisesta kahden vuoden kuluttua uuden jäsenvaltion unioniin liittymisestä. Tällainen yhteisön toimielinten puuttuminen asiaan vähentäisi harkinnanvaraista ja mielivaltaista tapaa, jolla eurooppalaista vapaan liikkuvuuden periaatetta usein rajoitetaan.
Mairead McGuinness
Arvoisa puhemies, kevään huippukokous alkaa huomenna, ja EU:n johtajilla on paljon keskusteltavaa niin rahoitusmarkkinoiden sekasorron, globalisaation kuin väestön ikääntymisen aloilla. Globalisaation osalta meidän on saatava kuulla neuvostolta, missä vaiheessa maailmakauppaa koskevien keskustelujen kierroksella nyt ollaan.
Asiakirjat ovat herättäneet paljon arvailuja ja on esitetty joitakin analyysejakin, sillä ne koskevat maataloutta, mutta komissiosta tai neuvostosta on saatu vain vähän virallista tietoa tästä merkittävästä aiheesta. Komission jäsen Mandelson oli täällä eilen illalla, mutta emme valitettavasti käsitelleet WTO:hon liittyviä kysymyksiä, eikä parlamentille ole annettu välittömiä tietoja.
Tämän vuoksi kehotan kevään huippukokouksen osallistujia ja Irlannin pääministeri, Taoiseach Bertie O'Hearnia ottamaan kokouksessa puheeksi tämän merkittävän asian. Kuukausi sitten komission jäsen Mandelson kertoi, että muilla kuin maatalousalalla keskustelut olivat taantuneet, eivät edenneet. Maatalouden osalta hän ehdotti, että EU voisi hyväksyä esitetyt ehdotukset. Pelkään, että tämä on väärä näkemys. Joidenkin näkemieni analyysien mukaan tämänhetkinen sopimusehdotus tuhoaisi yhteisen maatalouspolitiikan, ja se on jo liikaa.
Irlannin kannalta haluan todeta, että äänestämme uskoakseni 12. kesäkuuta Lissabonin sopimuksesta, joten totean parlamentille, että keskustelua käydään jo paljon ja lisää on tulossa. Minusta on hienoa, että ihmiset ryhtyvät tähän kampanjaan ja että se vahvistaa Irlannin yhteyksiä Euroopan unioniin, mikä on myönteistä. Koska ihmiset kuitenkin esittävät pöytäkirjoja, jotka eivät ole saatavilla heidän webbisivuiltaan - katsoin Jens-Peter Bonden sivuja, enkä löytänyt sitä sieltä - katson, että neuvoston olisi ehkä syytä kommentoida Laval-tuomiota. Siitä levitellään huhuja ja sitä tulkitaan monin tavoin väärin, mutta minusta meidän kaikkien olisi hyvä tietää neuvoston näkemys asiasta. Itse asiassa tulkintani mukaan Lissabonin sopimuksessa tarkastellaan laajasti sosiaalista ulottuvuutta eikä sillä pyritä kohtelemaan väärin tai väärinkäyttämään työntekijöitä Euroopassa tai muuallakaan. Tämän vuoksi Irlannin kansalaisten olisi äänestettävä tämän merkittävän sopimuksen puolesta.
Carlos Coelho
(PT) Aluksi haluan toivottaa puheenjohtajavaltio Slovenialle menestystä ja todeta, että olen vahvasti sitä mieltä, että Eurooppa-neuvoston on keskityttävä taloutta ja kehitystä koskeviin aiheisiin. Puheenjohtaja Barrosoa on kiittäminen siitä, että hän on virkakautensa alusta alkaen katsonut nämä aiheet ensisijaisiksi. On toimittu oikein, kun Lissabonin strategiaa on tarkistettu, byrokratiaa vähennetty ja uutta elinvoimaa lisätty.
Kansainvälisen rahoituskriisin ja varsinkin fossiilisten polttoaineiden nousevien energian hintojen aiheuttamasta sekasorrosta huolimatta kehitys on valtionvelan ja julkistalouden alijäämän, talouskasvun ja työpaikkojen luomisen osalta ollut myönteistä. Meidän on jatkettava tähän suuntaan emmekä saa antaa vaikeuksille periksi. Tarvitsemme kasvua ja työllisyyttä koskevaan pakettiin perustuvaa parannettua Lissabonin strategiaa, jossa panostetaan tietoon ja innovaatioon, jolla tuetaan kestävää kehitystä, johon sisältyvät myös ympäristöasiat ja jolla hyödynnetään pienten ja keskisuurten yritysten potentiaalia. Talouskasvu on elintärkeää, ei pelkästään kansalaisten hyvän elintason turvaamiseksi vaan myös talouspolitiikan ja sosiaalisen koheesiopolitiikan ylläpitämiseksi, sillä Eurooppa-hankkeen perustana oleva ajatus on solidaarisuuden logiikka.
Tämän vuoksi minäkin kehotan neuvoston puheenjohtajavaltiota muistuttamaan jäsenvaltioille, että solidaarisuus on unionimme menestyksen välttämätön edellytys ja että kansallismielinen hurmio on ainoastaan kielteistä. Talousasioiden lisäksi ovat liikkuvuuteen ja turvallisuuteen liittyvät kysymykset. Tämän vuoksi olimme hyvin iloisia kaksi kuukautta sitten Schengen-alueen odotetun laajentumisen ja sisärajojen poistamisen johdosta. Nyt meillä on yhteinen alue. Viisumipolitiikka, rajavalvonta, tietojen jakaminen sekä poliisin ja oikeuslaitosten yhteistyö ovat välineitä, joilla turvataan turvallisuutemme ja vapautemme. Meidän on tehtävä yhteistyötä ja esiinnyttävä yhtenä rintamana kumppaneillemme muualla maailmassa.
Toivon, että tätä solidaarisuutta vahvistetaan entisestään Eurooppa-neuvostossa, ja että Tšekin tasavallalle, Virolle, Latvialle ja muillekin on selvää, että viisumipolitiikasta neuvotteleminen kumppanimme Yhdysvaltojen kanssa on yhteisön asia. Tässäkin asiassa Euroopan yhtenäisyys on sen menestyksen ja uskottavuuden välttämätön edellytys.
Christopher Beazley
(EN) Arvoisa puhemies, jatkan Mairead McGuinnessin viittauksesta Lissabonin sopimuksen ratifiointiin Irlannissa ja huomautan, että kotimaassani Yhdistyneessä kuningaskunnassa molemmissa parlamentin huoneissa on edistytty hyvin, ja Yhdistyneen kuningaskunnan odotetaan ratifioivan sopimuksen asianmukaisesti lähiaikoina. En halua nolata poliittisia vastustajia, mutta Lissabonin sopimusta puoltaville brittiläisille konservatiiveille oli pettymys, että liberaalipuolueen edustajat äänestivät tyhjää. Olen kuitenkin varma, että Graham Watson voi selittää syyn tähän.
Kevään huippukokouksessa viitataan oletettavasti Venäjän hiljattain toteutuneeseen hallituksen vaihtumiseen. On hyvin tärkeää - varsinkin täällä parlamentissa - että Euroopan unionilla on yhteinen ulkopolitiikka Venäjän liittovaltioon nähden ja yhteinen kanta joihinkin ehdotuksiin, esimerkiksi Nord Stream -putkeen. En kuitenkaan tahdo mennä asioiden edelle, sillä parlamentti keskustelee Venäjän vaaleista torstaina. Päätöslauselmaehdotuksessa, jonka ilmeisesti voimme hyväksyä, ilmaistaan huoli vaalitarkkailijoiden kohtelusta ja siitä, mitä tapahtui niille opposition edustajille, joita estettiin asettumasta ehdolle näissä vaaleissa, ja kehotetaan vapauttamaan välittömästi Venäjän sisäministeriön joukkojen väkivaltaisesti vangitsemat noin 50 mielenosoittajaa.
Toivon neuvoston suhtautuvan tähän hyvin vakavasti. Haluamme tietenkin onnitella presidentti Medvedeviä ja pääministeri Putinia. Toivomme hyviä ja sovinnollisia suhteita, mutta se ei onnistu, jos parlamentti ja Euroopan unioni jakautuvat kahtia. Saksalaisilla, alankomaalaisilla, briteillä, puolalaisilla - meillä kaikilla - on oltava yhteinen näkemys suhteistamme Venäjän federaatioon ja siitä, kuinka varmistamme energiatoimitukset. Meidän ei tarvitse hyväksyä Nord Stream -putkea, voimme hyvinkin hyväksyä Amber-putken. Odotan mielenkiinnolla neuvoston päätelmiä EU:n yhteisen ulkopolitiikan ja yhteisen ulkoisen energiapolitiikan osalta sekä erityisesti hyvien suhteiden osalta Venäjän federaatioon.
Tunne Kelam
(EN) Arvoisa puhemies, haluan mainita kolme seikkaa. Ensinnäkin on hyvin tärkeää, että palvelujen tarjoamisen vapautta sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tämä jatkoksi kollegojeni Gunnar Hökmarkin ja Malcolm Harbourin puheenvuoroille. Toiseksi pienten yritysten tukeminen, jotta ne voivat jakaa ja nauttia innovaatioiden tuloksista: pienyrityksiä koskeva säädös on selvästi tarpeen. Kolmanneksi, mitä tulee Lissabonin strategiaan, pyydän teitä, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, muistuttamaan Eurooppa-neuvostolle, että ystävällisesti tukemanne Itämeren strategian täytäntöönpano voisi olla käytännön panos Lissabonin strategian toteuttamiselle ja todellakin mahdollisesti yksi sen menestystarinoista.
Jean-Pierre Audy
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, haluaisin kuulla mielipiteenne EU:n rahapolitiikasta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ilmoititte, että keskustelette rahoitusmarkkinoiden toiminnasta. Voisi olla hyvä ajatus, että valtioiden ja hallitusten päämiehet keskustelisivat myös EU:n rahapolitiikasta. Arvoisa Euroopan komission puheenjohtaja Barroso, haluaisin tietää, mitä ajattelette perustamissopimuksen 105 artiklan soveltamisesta. Siinä määrätään hintavakaudesta, mutta vakaitten hintojen yhteydessä myös huomion kiinnittämisestä talouskasvuun. Toimiiko Euroopan keskuspankkijärjestelmä mielestänne asianmukaisesti tällä hetkellä?
Zita Pleštinská
(SK) Arvoisa puhemies, aluksi haluan toivoa 50-vuotisjuhliaan viettävälle Euroopan parlamentille paljon viisaita päätöksiä tulevaisuudessa Euroopan kansalaisten puolesta.
Kuten olemme keskustelussa kuulleet, ja näin itsekin uskon, voimme lisätä Euroopan talouden kilpailukykyä ja luoda uusia työpaikkoja liiketoimintaympäristöä parantamalla. Hyväksyessämme tehokasta lainsäädäntöä tällä alalla meidän on otettava huomioon pienten ja keskisuurten yritysten edustajien ehdotukset ja hyödynnettävä heidän käytännön tuntemustaan.
Tämän vuoksi olen iloinen siitä, että tuotteiden markkinoille tuomista koskeva paketti hyväksyttiin. Euroopan parlamentti ja puheenjohtajavaltio Slovenia hyväksyivät sen komission ja varsinkin henkilökohtaisesti työhön osallistuneen komission jäsen Verheugenin tehokkaan avun ansiosta.
Arvoisa puhemies, Slovakia valmistautuu euron käyttöönottoon. Se tulee lisäämään Slovakian talouden kilpailukykyä ja on viimeinen askel Slovakian tiellä tunnustettujen valtioiden joukkoon. Uskon komission ja puheenjohtajavaltio Slovenian tekevän Slovakian kannalta myönteisen päätöksen Slovakian erinomaisessa kunnossa olevan talouden tulosten arvioinnin perusteella, jotta voimme ottaa euron käyttöön suunnitelmien mukaan 1. tammikuuta 2009.
Georgs Andrejevs
(LV) Arvoisa puhemies, kiitos puheenvuorosta. Toivon, että Eurooppa-neuvoston 50-vuotisjuhlien aikana emme unohda yhtä Euroopan unionin merkittävimmistä iskulauseista - ”Terveys kaikessa EU:n politiikassa”. Ei riitä, että mainitsemme sen tietyillä foorumeilla. Annamme lausuntoja, mutta teemme vain vähän tekoja. Kuten tilastot osoittavat, terveystilanne heikkenee Euroopassa. Yhä useammat asiantuntijat lähtevät Euroopan unionista, kuolleisuus moniin tauteihin lisääntyy, ja neuvostonkin olisi tuettava ainakin terveyden painospistealaa, johon puheenjohtajavaltio Slovenia on sitoutunut - syövän torjumista. Paljon kiitoksia.
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja Lenarčič mainitsi asuntosijoitusrahastot rahoituspolitiikan yhteydessä. Komission puheenjohtaja Barroso ei maininnut tätä asuntopolitiikkaan liittyvää erityisongelmaa. Haluan kysyä komissiolta, koska se edistää vuoden 2010 viettämistä Euroopan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan teemavuotena, aikooko se lähestyä asuntopolitiikan ongelmia investointipakettien ja rahoituspolitiikan kannalta ja erityisesti asuntosijoitusrahastojen kannalta.
Paul Rübig
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan parlamentin poliittinen toimialayksikkö on tilannut tutkimuksen niistä ongelmista, joita ilmastonmuutos meille aiheuttaa. Vahinkojen arvioidaan olevan 24-194 miljardia euroa Euroopassa. Ehdotan, että Barcelonan tavoitteen mukaisesti annamme kolme prosenttia tästä summasta - toisin sanoen yhdestä kuuteen miljardia euroa - Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin käyttöön, jotta se edistyisi ilmastonmuutoksen alalla. Instituutin on keskityttävä energiatehokkuuteen, erityisesti tuotannossa ja kulutuksessa.
Nina Škottová
(CS) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Lissabonin strategian yhteydessä ei ole epäilystäkään, etteikö koulutuksen, tutkimuksen ja innovaation laatu ole taloudellisen menestyksen ennakkoedellytys. Laadun parantamista on tuettava.
Seitsemännessä puiteohjelmassa ja Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin perustamisessa, jotka ovat molemmat ratkaisevia laadun kehittämisessä ja parantamisessa, keskitytään lähinnä olemassa oleviin osaamiskeskuksiin ja otetaan huomioon niiden potentiaali. Suurin osa näistä osaamiskeskuksista sijaitsee kuitenkin unionin vanhoissa jäsenvaltioissa. Haluan korostaa, että myös uusilla jäsenvaltioilla on laadukkaita koulutus- ja tutkimuslaitoksia, myös korkeakouluja, joita olisi kannustettava järjestelmällisesti tavoittelemaan osaamiskeskuksen asemaa. Näin laajennettaisiin Euroopan unionin korkealaatuista koulutus- ja tutkimusperustaa.
Puhemies
(DE) Olen pahoillani, en voi antaa enää puheenvuoroja, enkä nähnyt kenenkään vasemmalla pyytävän puheenvuoroa. Ette siis voi syyttää minua siitä, etten antaisi puheenvuoroa jollekulle. On ainakin pyydettävä puheenvuoroa.
(Martin Schulzin välihuuto)
Halusin vain todeta tämän, hyvä Martin Schulz, ja lisään vielä, ettei PPE-DE-ryhmä ollut kovin innostunut catch the eye -menettelyn käyttöönottoon, mutta lähinnä PPE-DE-ryhmän jäsenet pyysivät puheenvuoroa. Antakaa neuvoston puheenjohtajan Lenarčičin lopettaa keskustelu, sekin lisää tasapainoa.
Janez Lenarčič
neuvoston puheenjohtaja. - (SL) Kiitän kaikki niitä Euroopan parlamentin jäseniä, jotka osallistuivat tähän hyvin mielenkiintoiseen, aktiiviseen ja rikkaaseen keskusteluun, joka on hyödyllinen huomisen ja ylihuomisen Eurooppa-neuvoston kokouksen lopullisissa valmisteluissa.
Yritämme ottaa huomioon mahdollisimman monta tässä keskustelussa esitettyä mielipidettä ja ehdotusta. Yritän myös vastata ainakin joihinkin kysymyksiin.
Ensinnäkin toistan vielä, että Eurooppa-neuvoston istunto on omistettu kolmelle keskeiselle aiheelle: Lissabonin strategian uuden vaiheen käynnistämiselle, energiaa ja ilmastopolitiikka koskevalle paketille sekä rahoitusalan vakauteen liittyville ongelmille. Nämä ovat kolme pääaihetta.
Välimeren unioni ei kuulu pääaiheisiin. Kiitän Martin Schulzia hänen kysymyksestään ja haluan tehdä selväksi, että syvällistä keskustelua Välimeren unionista ei ole suunniteltu tähän Eurooppa-neuvoston istuntoon. Puheenjohtajavaltio vastaa kuitenkin jäsenvaltion esittämään toiveeseen ja sallii Välimeren unionia koskevan ehdotuksen esittämisen, todennäköisesti valtioiden ja hallitusten päämiesten päivällisellä torstai-iltana, mutta aiheesta ei ole suunnitteilla varsinaista keskustelua.
Siirrän huomioni pääaiheisiin, vaikka esitän ensin puheenjohtajavaltion mielipiteen Välimeren unionista. Palautan mieliinne pääministerimme, Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan Janez Janšan sanat täällä parlamentissa 16. tammikuuta: ”Haluaisimme vahvistettavan Barcelonan prosessin ja Euro-Välimeri-kumppanuuden kaltaisia elimiä ja prosesseja. Emme tarvitse kahta samaa elintä tai EU:n toimielinten kanssa kilpailevia elimiä, jotka kattavat samanaikaisesti osan Euroopan unionista ja osan naapurialueesta. EU on kokonaisuus, ja ainoastaan kokonaisena se voi luoda riittävän tehokkaasti rauhaa, vakautta ja edistystä naapurialueilla ja niiden ulkopuolella.” Tämä on puheenjohtajavaltion kanta, ja toivon, että se otetaan vastaisuudessa huomioon.
Puhun vielä lyhyesti pääaiheista. Lissabonin strategia: monissa täällä esitetyissä mielipiteissä korostettiin Lissabonin strategian rakenteen, mekanismin tai olennaisten suuntaviivojen muutoksen tarvetta. Haluan kuitenkin korostaa, että Eurooppa-neuvoston ja komission mielestä Lissabonin strategia on tehokas. Neuvoston ja komission mielestä Lissabonin strategia tuottaa tuloksia. Niiden mielestä Euroopan unionin reaalitalous on suhteellisen hyvässä kunnossa verrattuna joihinkin muihin globaaleihin toimijoihin.
Olemme tämän vuoksi sitä mieltä, että Lissabonin strategian nykyiset mekanismit, rakenteet ja suuntaviivat on säilytettävä ja että strategian täytäntöönpanoon on kiinnitettävä huomiota. On tosiasia, että olosuhteet muuttuvat ja että toimenpiteitämme on mukautettava sen mukaan, mutta mukautuksia voidaan tehdä muuttamalla suuntaviivojen tekstiä, ja niin on jo tehtykin.
Haluan sanoa vielä muutaman sanan sosiaalisesta ulottuvuudesta. Se on yksi Lissabonin strategian keskeisistä ulottuvuuksista. Neuvosto on tästä täysin tietoinen, ja odotan sen ilmaisevan tämän Eurooppa-neuvoston istunnon päätelmissä. Siitä ei ole epäilystäkään.
On sanottu, että Lissabonin sopimus muuttaa sosiaalisen ulottuvuuden ja muiden ulottuvuuksien välistä tasapainoa jos ja kun se ratifioidaan. Olen vakuuttunut, ettei se ole totta. Uuden Lissabonin sopimuksen täytäntöönpano ei vahingoita millään tavalla Euroopan sosiaalimallia - pikemminkin päinvastoin.
Kiitän Mairead McGuinnessia Irlannin äänestyspäivää koskevasta tiedosta. Toivon parasta. Toivon irlantilaisten äänestäjien äänestävän Euroopan unionin puolesta.
Muiden merkittävien aihekokonaisuuksien, toisin sanoen ilmastoa ja energiaa koskevan paketin osalta haluan todeta seuraavaa: kyllä, hyvä Graham Watson, olemme tietoisia siitä, että olisi hyödyllistä, jos hallitukset - eikä pelkästään hallitukset, vaan kenties myös yhteisön toimielimet ja muut merkittävät toimijat - näyttäisivät esimerkkiä saavuttamalla suuremman energiatehokkuuden, vähentämällä energiakulutusta ja vastaavaa. Pääsemme ehkä sopimukseen, tai sitten emme. Tosiasiassa se olisi hyödyllistä, sillä energiatehokkuus varmasti on ja tulee olemaan merkittävä tekijä ilmasto- ja energiapaketissa, jota Eurooppa-neuvosto tarkastelee.
Toistan vielä, että meillä on aloitesitoumukset viime vuoden maaliskuulta, jolloin puheenjohtajavaltiona toimi Saksa. Nyt meidän on pantava ne täytäntöön. Meillä on määrällisesti esitetyt tavoitteet, jotka meidän on saavutettava yhteisvoimin. Meidän on sovittava työn jakamisesta. Olen jo todennut, ettei tämän sopimuksen aikaansaaminen ole mahdollista huomenna tai ylihuomenna.
Voimme kuitenkin sopia joistakin töiden jäsenvaltioiden kesken jakautumisen perusperiaatteista sekä joistakin aikataulua koskevista rajoituksista. Olen kertonut, että toivomme jäsenvaltioiden välisen sopimuksen olevan valmis ennen vuoden loppua ja että yhteinen päätös Euroopan parlamentin kanssa tehdään mahdollisimman pian vuonna 2009.
Vielä muutama sana rahoitusalan vakaudesta, joka on kolmas keskeinen aihe Eurooppa-neuvoston kokouksessa. ECOFIN on valmistellut tätä kokousta varten väliraportin rahoitusmarkkinoiden tilanteesta, ja haluan sanoa tästä vielä muutaman sanan lisää. Nyt luodaan sellaista vaikutelmaa, että yhteisön organisaatiot ja toimielimet ovat toimettomia, vaikka rahoitusmarkkinoilla riehuu kriisi.
Minun on korostettava, että yhteisön organisaatiot eivät todellakaan seuraa tätä toimettomina sivusta. Korostan, että ne todellakin toimivat. Pervenche Berèsin tästä aiheesta eilen käynnistämässä keskustelussa komission jäsen Almunia vastasi, että ennen kuin voimme toimia, meidän on varmuudella osoitettava, mitkä toimenpiteet ovat todella tarpeen ja mitkä aiheuttaisivat vielä enemmän vahinkoa.
ECOFIN jatkaa siis ongelman käsittelyä. Tämän Eurooppa-neuvoston istunnon jälkeen, toisin sanoen jo huhtikuussa, on suunniteltu ECOFIN-neuvoston epävirallista kokousta Sloveniassa. Keskeinen aihe kokouksessa on rahoitusalan vakauteen liittyvät ongelmat. Odotamme Eurooppa-neuvoston tarjoavan tässä asiassa konkreettisia suuntaviivoja.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, päätän puheenvuoroni toistamalla vankan käsitykseni, että kaikkein tärkeintä tässä kaikessa ovat yhteistyö ja synergia varsinkin Euroopan unionin kolmen keskeisen toimielimen, Euroopan parlamentin, komission ja neuvoston välillä. Puheenjohtajavaltio Slovenia tekee kaikkensa, jotta tämä synergia olisi mahdollisimman voimakasta.
Ilmoitan vielä, että neuvoston puheenjohtaja antaa tällä viikolla parlamentille raportin Eurooppa-neuvoston istunnosta.
José Manuel Barroso
komission puheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, näiden keskustelujen lopussa katson, että voimme todeta parlamentin olevan laajalti sitä mieltä, että Lissabonin strategiaa on jatkettava, että se on menestyksekäs ja että meidän on tehtävä vielä enemmän töitä varsinkin sen täytäntöönpanossa. Erityisesti jäsenvaltioiden on pantava käytännössä täytäntöön alkuperäiset ensisijaiset tavoitteet. Korostuksista ollaan tietysti montaa mieltä; mitä on erityisesti korostettava? Minun on kuitenkin alleviivattava yleistä tukea Lissabonin strategialle ja Euroopan parlamentin selkeitä päätelmiä, joiden mukaan strategia toimii hyvin ja on meidän vastauksemme globalisaatioon.
Minun on alleviivattava asian ydintä ja ennen kaikkea yhteisön asennetta globalisaatioon. On totta, että jopa yhä vaikeammassa taloudellisessa ilmapiirissä, joka johtuu erityisesti rahoitusalan epävakaudesta, Euroopan vienti kasvaa ja se on edelleen johtava suorien ulkomaisten investointien vastaanottaja. Euroopalla on valttinsa globalisaatiosta selviytymiseen. Tämän vuoksi meidän on jatkettava samalla tiellä, ja kiitän kaikkia niitä, jotka niin selkeästi tukivat tätä kantaa, varsinkin Joseph Daulia, Graham Watsonia ja monia muita.
Myös suojelevaa Eurooppaa on nyt suojeltava, kuten monet teistä Harlem Désirin tavoin korostivat. Olemme tästä samaa mieltä. Kysymys kuuluukin kuinka sitä on suojeltava. Katsomme, että voimme suojella Eurooppaa siten, että annamme muidenkin avautua samalla kun avaudumme itse. Meidän ei pidä sulkeutua. Tämä on olennaista.
Maailman suurin kauppamahti, Eurooppa, jonka vienti kasvaa jatkuvasti, ei voi nyt valita protektionismia. Se olisi vastoin omaa etuamme. Paras ratkaisu on varmistaa, että muutkin avautuvat, ei pelkästään kaupan ja markkinoille pääsyn osalta, vaan myös entistä kunnianhimoisempien ympäristövaatimusten ja sosiaalisten oikeuksien alalla.
Sisäisesti voimme toki tehdä enemmänkin sosiaalisen sääntelykehyksen alalla, ja tahdon sanoa, että komission viesti Eurooppa-neuvostolle koskee sosiaalista sitoumusta. Kannatamme erityisesti saatavuuteen, solidaarisuuteen ja mahdollisuuksiin perustuvaa sosiaalipoliittista ohjelmaa.
Jotkut teistä mainitsivat Laval-tapauksen. Minun on jälleen kerrottava se, minkä olen jo monta kertaa kertonut, ja minkä totesin myös Ruotsin parlamentissa: komissio ei tulkitse Laval-tapausta siten, kuten monet ovat väittäneet, että muodostuisi ristiriita sisämarkkinaperiaatteiden ja työntekijöiden oikeuksien puolustamisen välillä.
Me katsomme päinvastoin, että joustoturvamalli ja yleisesti työmarkkinasuhteiden skandinaavisena tunnettu malli on progressiivinen malli, joka on synnyttänyt Euroopassa joitakin erinomaisia tuloksia. Haluamme todellakin tuoda ilmi, että suunnitelmamme on kaikenlaisen sosiaalisen polkumyynnin torjuminen. Komission tätä asiaa koskevasta kannasta ei ole epäilystäkään.
Haluankin siis korostaa tätä näkökohtaa, sillä minusta meidän on hinnalla millä hyvänsä vältettävä siihen ansaan joutumista, että katsoisimme sosiaalisten näkökohtien olevan Euroopan kilpailukyvyn vastaisia. Kuten monet teistä Brian Crowleyn tavoin ovat maininneet, tarvitsemme avointa Eurooppaa, avointa taloutta ja yhteiskuntaa, mutta myös Eurooppaa, joka toivoo sosiaalista osallisuutta. Vastustakaamme siis tätä suuntausta.
Vastustakaamme myös suuntausta sosiaalisten näkökohtien asettamisesta ympäristönäkökohtia vastaan. Tässä asiassa haluan korostaa komission määrätietoisuutta. Olemme täysin määrätietoisia pyrkiessämme noudattamaan Eurooppa-neuvoston viime vuoden maaliskuussa tekemiä sitoumuksia. Angela Merkelin Saksan puheenjohtajakauden aikana tuettiin yksimielisesti monia tavoitteita. Voin kertoa teille, että seuraavan vaiheen aikana komissio pyrkii entistäkin määrätietoisemmin laatimaan aitoa eurooppalaista energiapolitiikkaa ja torjumaan ilmastonmuutosta.
Kun viime aikoina on tapahtunut useita muutoksia, se vahvistaa niin tilanteen kiireellisyyttä kuin sen edellyttämää määrätietoisuutta. Haluan toistaa muun muassa Claude Turmesin ja Rebecca Harmsin sanat ja todeta, ettei sosiaaliasioita ja ympäristöasioita pidä asettaa vastakkain. Energiaongelmia ja energiaa runsaasti käyttävää teollisuutta on tarkasteltava erikseen.
Me haluamme eurooppalaisen teollisuuden olevan kilpailukykyistä. Tavoitteemme ei ole, että Euroopasta tulisi teollinen kaatopaikka, vaan itse asiassa täysin päinvastoin. Tavoitteemme on ympäristöasioiden huomioon ottaminen, teollisuus, joka voi muuttaa näkymiään ilmastonmuutoksen torjuntaa koskevien tavoitteidemme mukaisesti. Olisi valtava virhe tarkastella eurooppalaisen teollisuuden kilpailukykyä ilmastonmuutoksen torjunnan vastaisena asiana. Tämän vuoksi tuemme erityistakeita energiatehokkaalle teollisuudelle, ja komissio on todennut tämän selvästi. Emme halua teollisuuden siirtyvän muihin maanosiin.
Nyt meidän on selvitettävä, mikä on päätavoitteemme tässä vaiheessa. Tavoitteenamme on saada aikaan yleinen ilmastonmuutosta koskeva sopimus ja osallistua Kööpenhaminan ilmastonmuutoskonferenssiin sellaisin ehdotuksin, jotka kannustavat muitakin toimimaan. Jos yleistä sopimusta ei kuitenkaan saada aikaan, olemme valmiit toteuttamaan suojatoimenpiteitä - minä en pelkää käyttää tätä sanaa - Euroopan energiatehokkaiden teollisuudenalojen hyväksi.
Lopuksi hyvät kuulijat, meidän on pidettävä kurssimme. Kiitän kaikkia, jotka erityisesti Markus Ferberin ja Othmar Karasin tavoin korostivat, että meidän on pidettävä kurssimme. Lissabonin strategia on jokasään strategia. Suurin vaara olisi perääntyminen uuden globaalin taloustilanteen vuoksi.
Meidän on sitä vastoin pidettävä Euroopan talousuudistuksia koskeva kurssimme, mutta talousuudistukset on suunnattava avoimelle Euroopalle, sosiaalisen osallisuuden Euroopalle, entistä päättäväisemmin ympäristöasioissa toimivalle Euroopalle. Me emme katso näitä tavoitteita keskenään ristiriitaisiksi, vaan itse asiassa aivan päinvastoin. Katsomme, että meidän on nyt keskityttävä strategian täytäntöönpanoon. Se on osoittautunut järkeväksi strategiaksi, ja se on vastaisuudessakin Euroopan sosiaalisen, taloudellisen ja ympäristöä koskevan kehityksen kannalta järkevä strategia.
Puhemies
(DE) Jos saan korjata komission puheenjohtajan sanoja: puheenvuoron käytti Werner Langen, ei Markus Ferber.
Martin Schulz
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan hyödyntää yhtä työjärjestyksemme artiklaa ja esittää henkilökohtaisen lausunnon, joka koskee useita muihin ryhmiin kuuluvien kollegoiden esittämiä huomautuksia komission puheenjohtajalle Barrosolle osoitetusta puheenvuorostani. En halua nyt toistaa keskustelua, katson, että on tullut selväksi, että joistakin asioista ollaan samaa ja joistakin eri mieltä.
Edes komission puheenjohtajan Barroson loppupuheenvuoro ei poista sitä tosiseikkaa, että hänen Lissabonin strategiaa ja sen muuttumattomia suuntaviivoja koskevaan itsepintaisuuteensa liittyy erityinen poliittinen viesti. Hänen viestinsä on, että suuntaviivoja ei tarvitse muuttaa millään tavoin. Meidän viestimme on, että niitä on muutettava sosiaalisen osallisuuden parantamiseksi Euroopassa. Siinä on erimielisyyttä!
(Suosionosoituksia)
Arvoisa puhemies, kahta asiaa ei kuitenkaan voida hyväksyä, ja haluan tehdä sen täysin selväksi. Jos Graham Watson ja erityisesti Othmar Karas haluavat antaa täällä parlamentissa vaikutelman, jonka mukaan pieninkin komissiolle esitetty kriittinen huomautus on jumalatonta, koska se luo kuilun yhteisön toimielinten välille, emme voi hyväksyä sitä. Euroopan parlamentin tehtävä on kertoa komissiolle, mihin suuntaan on edettävä.
(Suosionosoituksia)
Lisäksi minun tehtäväni tämän ryhmän puheenjohtajana on tuoda julki, että me olemme havainneet Euroopassa sosiaalista epätasapainoa. Jos uskotte toisin, se on teidän asianne. Ei kuitenkaan ole komission kritisoimista todeta, että toivomme sen muuttavan suuntaviivojaan. Kritiikin tulkitseminen toimielinten väliseksi erimielisyydeksi palvelee vain yhtä tarkoitusta, poliittis-ideologista tarkoitusta.
Varoitan teitä: jos haluatte pakottaa komission liberaalien ja PPE-DE-ryhmän nurkkaan, jos luotte vaikutelman, että se on liberaalien ja PPE-DE-ryhmän komissio, teette virheen, sillä kuvaatte komissiota ideologisin piirtein. Me emme halua sitä, pysymme uskollisina komission kanssa tehtävän yhteistyön politiikallemme. Me emme työnnä puheenjohtaja Barrosoa oikealle, te teette sen!
(Meteliä ja suosionosoituksia)
Haluamme kuitenkin yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden politiikkaa. Sitä me täällä ajamme, emmekä suostu institutionaaliseen keskusteluun silloin, kun käydään poliittista keskustelua!
(Suosionosoituksia)
Joseph Daul
(FR) Arvoisa puhemies, puhun hyvin lyhyesti. Jos haluamme vastata siihen, mitä kollegamme ovat koko aamun sanoneet, ryhmän puheenjohtajana, se on sisällytettävä työjärjestykseen. Voimme kierrellä aihetta ja harhautua sivupoluille. Jos haluamme käydä keskustelun uudelleen, me teemme sen. Martin Schulz, totean yksinkertaisesti, että minä ja ryhmäni olemme sosiaaliasioista aivan yhtä huolissamme kuin tekin, ja olemme kaikki...
(Suosionosoituksia)
Hyvät kollegat, haluan sanoa, että on mahdollista keskittyä sosiaalisiin näkökohtiin, kun on itse asiassa tienannut jonkin verran rahaa, mutta emme voi toimia sosialistien tavoin ja tuhlata rahaa, jota ei ole koskaan tienattu.
(Suosionosoituksia oikealta)
Graham Watson
(EN) Arvoisa puhemies, puhun hyvin lyhyesti, mutta koska Martin Schulz mainitsi nimeni, haluan kuitenkin sanoa seuraavaa: hyvä Martin Schulz, tarkoitukseni ei ollut puheenvuorossani mitenkään loukata teitä henkilökohtaisesti, mutta mielestäni käymme vakavaa keskustelua siitä, kuinka kilpailukykyisiä talouksia luodaan ja kuinka luodaan sellaisia kilpailukykyisiä talouksia, joissa otetaan huomioon sosiaalinen koheesio ja ympäristön vakaus. En usko, että oikea tapa luoda tällaisia talouksia on väittää, etteivät markkinat toimi, koska ne eivät tuota meidän haluamiamme tuotteita. Katson, kuten komission puheenjohtaja Barroso tänä aamuna totesi, että tuorein näyttö globaalista taloudesta osoittaa, että markkinat voivat tuottaa näitä tuotteita, ja minusta me voimme tässä asiassa olla samaa mieltä ja todellakin kukoistaa.
Puhemies
(DE) Hyvät parlamentin jäsenet, työjärjestyksessä sallitaan lisähuomautukset vain sellaisilta jäseniltä, joista on esitetty henkilökohtaisia huomautuksia. Muista puheenvuoroa pyytäneistä jäsenistä ei ole esitetty henkilökohtaisia huomautuksia.
Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset kannanotot (työjärjestyksen 142 artikla)
Roberta Alma Anastase  
kirjallinen. - (RO) Päätös omistaa tuleva Eurooppa-neuvoston kokous Lissabonin strategialle on tervetullut ja tarpeellinen. Katson, että maaliskuun keskustelussa on keskityttävä tähän mennessä saavutettujen konkreettisten tulosten arviointiin sekä mukautuksiin, jotka on tehtävä, jotta strategiasta saadaan todellinen menestystarina.
EU:n vaurauden saavuttamiseen yhdistyvän kestävän talouskehityksen takaamiseksi on huolehdittava kahdesta keskeisestä tekijästä. Toisaalta EU:n on jatkettava opetus-, koulutus- ja innovaatiojärjestelmän lujittamista koskevaa politiikkaansa, ja tässä on hyödynnettävä innovaation teemavuodeksi julistettua vuotta 2009. Toisaalta on myös kehitettävä yhteisön maahanmuuttopolitiikkaa ja maahanmuuttajien integroitumista Euroopan kasvuun liittyvänä tekijänä.
EU ei myöskään ole todella vakaa ja vauras, ellei se tehokkaasti ja voimakkaasti edistä näitä tavoitteita myös läheisillä Euroopan ulkopuolisilla alueilla, erityisesti Mustanmeren alueella. Tämän perusteella katson, että Eurooppa-neuvoston on käsiteltävä energiavarmuutta ja Nabucco-hankkeen menestyksekästä täytäntöönpanoa ottaen samalla huomioon hälyttävän tilanteen joissakin naapurimaissamme alueella hiljattain järjestettyjen vaalien jälkeen.
Alexandra Dobolyi  
kirjallinen. - (HU) Tulevassa Eurooppa-neuvoston kevään huippukokouksessa käynnistetään Lissabonin strategian seuraava kolmivuotinen vaihe. Keskeisiä aiheita ovat ilmastonmuutos, energiaan liittyvät haasteet sekä rahoitusmarkkinoiden vakaus.
Globaalistuneessa maailmassa Euroopan jatkuva menestys edellyttää, että toimimme tehokkaasti näiden kolmen aiheen osalta. On todella tärkeää muotoilla Euroopan unionin yhteinen kanta mahdollisimman pian.
Olemme tunnustaneet Lissabonin strategian täytäntöönpanossa keväästä 2006 alkaen toteutuneen edistymisen ja tuemme jatkuvia pyrkimyksiä yleistä taloutta koskevien direktiivien antamiseksi, mutta on vielä tärkeämpää, että ne ulottuvat kaikkiin jäsenvaltioihin.
Ilmastoa ja energiaa koskevista asioista olisi mitä kiireimmin päästävä sopimukseen. Meidän on löydettävä tehokas ratkaisu Euroopan energiariippuvuuteen ja varmistettava samalla, että eurooppalaiset tuotteet säilyvät kilpailukykyisinä.
Olemme todistaneet valtioiden omistamien sijoitusyhtiöiden nousua, ja meidän on varmistettava, että niiden toiminta on avointa ja luotettavaa. On saatava näiden yhtiöiden toimintaa koskevaa tehokasta lainsäädäntöä.
On hyvin ajoitettua, että neuvosto tarkastelee tätä asiaa, ja meidän on kehitettävä mahdollisimman nopeasti yhteinen eurooppalainen kanta asiaan tällä hetkellä liittyvien epävarmuuksien poistamiseksi.
Kevään huippukokouksessa on myös määritettävä kaikki mahdolliset ja välttämättömät toimenpiteet, joilla voidaan vahvistaa lainsäädäntökehystä rahoitusmarkkinoiden vakauden takaamiseksi.
Kriisi, joka voi vaikuttaa Euroopan kansalaisiin, ei ole vielä ohi. Pahin voi vielä olla edessä. Tämän neuvoston huippukokouksen tunnuslauseen olisi oltava ”aikaa ei saa tuhlata”.
Ilda Figueiredo  
Parlamentissa tänään esitetyissä kevään Eurooppa-neuvoston kokouksen valmisteluun liittyvissä julkilausumissa kuulimme jälleen kerran Euroopan unionin vastuuhenkilöiden samat puheet.
Jälleen kerran he korostivat itsepintaisesti Lissabonin strategian yhä uusliberalistisempaa polkua, johon liittyy joustavuus työmarkkinasuhteissa, tai toisin sanottuna, yhä enemmän hyökkäyksiä työntekijöiden oikeuksia kohtaan ja yhä enemmän epävarmaa ja huonosti palkattua työtä, vaikka taloudellisten ryhmittymien ja rahoitusalan voitot kasvavat jatkuvasti. He vaativat rakenteellisten alojen ja julkisten palvelujen vapauttamista ja yksityistämistä ilmeisen välinpitämättöminä tällaisen politiikan vaikutuksista miljooniin matalapalkkaisiin kansalaisiin.
He eivät vieläkään halua puuttua tilanteeseen, jossa köyhyys koskettaa lähes 78 miljoonaa ihmistä, joista 25 miljoonaa on matalapalkkaisia työntekijöitä. He hyväksyvät edelleen nuorisotyöttömyyden, jonka aste on lähes kaksinkertainen yleiseen työttömyysasteeseen verrattuna ja joka vaikuttaa moniin korkeasti koulutettuihin nuoriin, jotka eivät löydä työtä puhumattakaan koulutustaan vastaavasta työstä.
He eivät halua muuttaa politiikkaansa estääkseen sen vaikutukset Euroopan unioniin ja varsinkin heikompiin talouksiin ja välttääkseen sosiaalisen tilanteen huononemista. Tämän vuoksi meidän on vaadittava ”Lissabonin strategian” korvaamista ”eurooppalaisella solidaarisuuden ja kestävän kehityksen strategialla”.
Ian Hudghton  
kirjallinen. - (EN) On hyvin tärkeää, että neuvosto noudattaa ilmaston ja energiapolitiikan aloilla tehtyjä sitoumuksia. Haaste on selvästikin siirtyä puheista tavoitteiden todelliseen saavuttamiseen. Skotlannilla on paljon annettavaa uusiutuvien energialähteiden kannalta. Näitä ovat aallot, vuorovesi, rantatuuli ja jopa aurinkoenergia. Skotlannin uusi hallitus työskentelee sille siirretyn vallan rajoissa pyrkiessään maksimoimaan Skotlannin potentiaalin ja kannustaakseen ylijäämäenergiamme yhdistämistä eurooppalaisiin verkkoihin. Skotlanti voisi paljon paremmin osallistua Euroopan ilmastonmuutosta koskevien tavoitteiden saavuttamiseen, jos olisimme Euroopan unionin täysivaltainen jäsen itsenäisenä valtiona. Riippumaton Skotlannin hallitus olisi merkittävä toimija EU:ssa, luonnollisesti halukas kehittämään Skotlannin etuja, mutta myös halukas tekemään yhteistyötä eurooppalaisten kumppanien kanssa yhteisen edun vuoksi.
Magda Kósáné Kovács  
kirjallinen. - (HU) Tämän päivän keskustelua edelsivät parin edellisen päivän kiihkeät keskustelut. Liberaalien vanha ja kulunut tunnuslause, jonka mukaan markkinoiden toiminta ratkaisee kaiken, on jälleen herätetty henkiin. Minä puolestani olen iloinen kuulumisestani sellaiseen poliittiseen perheeseen, joka on puolustanut tiukasti Euroopan sosiaalisia arvoja ja muistuttanut meitä siitä, että ihmisarvon suojeleminen on Euroopan unionin 27 jäsentä yhteen sitova velvoite.
Komission ja neuvoston velvollisuus on varmistaa, että Euroopan kohtaamat uudet haasteet ja kasvavat riskit vahvistavat solidaarisuutta. Eurooppalaisten päätöksentekijöiden ja parlamenttiin valittujen edustajien on samalla toimittava yhteistyössä estääkseen köyhyyskilpailun, estääkseen taloutta ja markkinoiden kilpailua jyräämästä heikkoja - lapsia, maahanmuuttajia, vanhuksia ja perheitä. Heidän on yhdessä hyväksyttävä vastuunsa sekä niistä ihmisistä, jotka työllään maksavat heidän palkkansa, että myös niistä, jotka on työnnetty yhteiskunnan marginaaliin.
Lissabonin prosessissa paljastuneet Euroopan uudet sosiaaliset kasvot eivät valitse taloudellisten tai markkina-arvojen ja ihmiskohtaloiden kesken. Tässä Euroopassa tavoite ei ole pelkästään lisätä yleisesti työpaikkojen määrää ja laatua. Myös ihmishenkeä ylläpitäviä toimintoja, jotka ovat pitkällä ajanjaksolla kestäviä, on pidettävä yhteisenä arvona olevana vaatimuksena. Myös sosiaalihuolto tarjoaa tukea siirtymäaikoina. Jos nämä arvot ovat aidosti toiminnan perusteena, vuoden 2009 vaalien tuloksena voi muodostua sellaiset yhteisön toimielimet, jotka ovat jopa entistä yhdentyneemmät ja inhimillisemmät.
Esko Seppänen  
kirjallinen. - (FI) Euroopan unioni on täynnä suuria sanoja. Niitä on tänä aamuna jälleen käytetty puhuttaessa Lissabonin strategiasta. Totuus on se, että asiassa on edetty hitaasti eikä asetettua tavoitetta saavuteta. Puheenjohtajavaltion ilmaisema halu laventaa strategiaa sosiaalisen ulottuvuuden suuntaan taitaa olla vain eurovaalipropagandaa: puheista puuttuvat keinot ja sitä kautta näytöt. Puheenjohtajavaltion olisi kannattanut keskittyä myös pieniin tehtäviin. Sellainen olisi ollut toimittaa jäsenvaltioille Lissabonin sopimuksen konsolidoitu versio. Slovenian parlamentin malli ratifioida sopimus ilman sitä ei kelpaa malliksi demokraattisissa maissa.
Bernard Wojciechowski  
kirjallinen. - (EN) EU:n huippukokouksen esityslista saa meidät pysähtymään. Globaali lämpeneminen synnyttää vaarallisen kilpailun energiavaroista. Solanan ja Ferrero-Waldnerin raportissa korostetaan Kremlin pyrkimystä napata arktinen alue. Jää sulaa, joten kamppailu luonnonvaroista voimistuu. Geostrategisesti tarkasteltuna arktisten alueiden sulaminen avaa kaikille uusia kauppareittejä, myös venäläisille.
Tällä välin EU on rikkonut jäätä Kosovossa. Paikallinen lämpö nousi huippuunsa. Serbia menetti osan alueestaan. Islam on ottanut askelen eteenpäin. On uskomatonta, että EU on lähettänyt joukkojaan taistelemaan Irakin ja Afganistanin radikaalia Islamia vastaan, ja samalla se suojelee vastustajan kulttuuria Euroopassa. Montenegron arkkipiispa pahoittelee, että Yhdysvallat on toiminut Vanhan testamentin Ahabin tavoin, Yhdistynyt kuningaskunta on jo unohtanut Falklandin sodan ja nyt se kehtaa uhata kristillisen valtion kohtaloa. Saksa puolestaan ei ilmeisesti enää muista vuosia 1914 ja 1941 tai Kragujevacia. Arkkipiispa on tainnut unohtaa, että saksalainen sielu vaalii pikemminkin Hegelin, Feuerbachin ja Nietzschen ajatuksia Goethen ja Schillerin sijaan. Arkkipiispa muistaa kuitenkin, että Italian Mussolini liitti Kosovon fasistiseen Albaniaan.
