Kotityöntekijöitä koskeva ILOn yleissopimus ja suositus (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Pervenche Berèsin työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä, joka koskee kotityöntekijöitä koskevaa ILOn yleissopimusta ja suositusta - B7-0305/2011).
Pervenche Berès
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen mielissäni siitä, että voimme ennen Kansainvälisen työjärjestön (ILO) seuraavaa yleiskokousta keskustella tästä kannatettavasta ILOn aloitteesta esittää työjärjestön jäsenvaltioille kotityöntekijöitä koskeva yleissopimus ja suositus.
Arvoisa komission jäsen, haluan kiittää teitä koko parlamentin puolesta siitä, että suostuitte käymään tätä keskustelua ennen tuota kokousta. Tämä on mielestämme hyvän käytännön mukaista.
Kuten tiedämme, kotityön osuus on virallisten lukujen mukaan 5-9 prosenttia Euroopan unionin kaikista työpaikoista. Tarkastellessani sitä, mitä olemme yhdessä hyväksyneet Eurooppa 2020 -strategian yhteydessä, meillä on selkeä käsitys siitä, että niin sanottu kotityö eli se, jossa pidämme huolta vanhuksistamme ja joka mahdollistaa pienten lasten äitien paluun työelämään, vastaa olosuhteita, joissa lähityö voi kehittyä.
Minusta olisi tärkeää tukea Euroopan unionissa tätä ILOn kannatettavaa aloitetta, sillä yhteiskuntiemme kehittymiseen liittyy paljon eri suuntauksia, joista olemme tietoisia. Kotipalvelujen globaali kasvu kasvaa jatkuvasti, mutta emme voi yhtäältä kannattaa ihmisarvoista työtä koskevaa ILOn agendaa ja toisaalta jättää kokonaisen työmarkkinalohkon täysin lainsäädännön ja sääntelyn ulkopuolelle.
Euroopan unionin on näytettävä esimerkkiä tässä asiassa. Tiedän, että meillä on toisinaan taipumus ajatella, etteivät ILOn sopimukset ole kenties meitä varten. Näin ei ole, vaan myös meidän on näytettävä esimerkkiä tässä asiassa. Minusta ILO tarjoaa kotityön osalta meille erinomaisen tilaisuuden selvittää hieman työmarkkinoiden toimintaa, sillä kotityö on usein hyvin epävarmaa ja aliarvostettua työtä, jota tehdään pimeästi. Kerronpa teille nyt vain, että ymmärrän kyllä, että jotkut teistä ovat ilmaisseet huolensa laittomien siirtolaisten tunnustamisesta ja aseman laillistamisesta, mutta minä ajattelen myös taistelua, jota jokaisessa jäsenvaltiossa olisi käytävä pimeää työtä vastaan. Olemme kotityön saralla valitettavasti nähneet pimeän työn kasvun.
Toivomme, että ensi kesänä järjestettävä kansainvälisen työjärjestön 100. istunto antaa mahdollisuuden käynnistää kolmikantaneuvottelujen pohjalta yleissopimuksen ja suosituksen laatimisen. Yleissopimus ja suositus ovat mielestämme elintärkeitä pyrittäessä muuttamaan usein hyväksikäyttöä muistuttavat työsuhteet laillisiksi. Toivomme, että kotityö tunnustettaisiin myös oikeudellisesti. Vanhusten tai lasten parissa työskentelevillä on oltava yhdistymisvapaus ja oikeus lepoon, ja on varmistettava, etteivät he joudu häirinnän tai mielivaltaisen kohtelun uhreiksi.
Meidän on pidettävä huoli myös siitä, että voimme tämän ILOn meille ehdottoman välineen avulla määrittää, mitä ihmisarvoisen työn käsitteellä tarkoitetaan työtuntien, vuosiloman tai asumisolojen suhteen.
Haluaisin tietää, miten Euroopan komissio aikoo toimia neuvottelujen ja yleissopimusluonnoksen suhteen ja minkä mandaatin pohjalta se aikoo toimia kaikkien meidän puolesta, jotta Euroopan unioni voisi tulevaisuudessa näyttää esimerkkiä kotityötä koskevassa asiassa ja jotta voimme levittää myös tältä osin Euroopan unionin arvoja.
László Andor
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti tämän päivän keskusteluun ILOn uudesta kotityön välineestä.
Se on tärkeä panos toiselle neuvottelukierrokselle, jossa käsitellään uusia kansainvälisiä normeja, jotka hyväksytään todennäköisesti parin viikon kuluttua kansainvälisen työjärjestön 100. istunnossa.
Kuten tiedätte, Euroopan komissio kannattaa vahvasti ihmisarvoista työtä koskevaa ILOn agendaa. Komissio seuraa tiiviisti ja helpottaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja on ponnistellut monien viime vuosikymmenellä käyttöön otettujen välineiden pikaisen ratifioinnin puolesta.
Kotityötä koskevien uusien normien kehittämiselle on useita perusteita. Maailmassa on esimerkiksi valtava määrä kotityöntekijöitä, joista moni kuuluu heikoimpiin väestöryhmiin. Heidän epävarma asemansa ja se, että he työskentelevät usein epävirallisella sektorilla, ovat niin ikään hyvin tärkeitä kysymyksiä.
Työllisyysnäkymät kotityön alalla laajenevat hyvin todennäköisesti, kun otetaan huomioon muutokset väestön ikärakenteessa sekä naisten osuuden kasvaminen työmarkkinoilla. Tämän vuoksi on ratkaisevan tärkeää nostaa kotityöntekijöiden ammattiprofiilia ja parantaa heidän imagoaan.
Tarkastelen seuraavaksi kysymyksen käytännön näkökohtia ja kerron ensin komission roolista ILOn neuvotteluissa, joissa käsitellään kotityöntekijöiden ihmisarvoista työtä koskevaa yleissopimusta ja suositusta.
Meidän on syytä muistaa institutionaalinen yhteys. Uusi väline on kansainvälinen sopimus. Komissio aikoo siten täyttää Lissabonin sopimuksessa sille annetun tehtävän ottamalla asianmukaisesti huomioon ILOn erityispiirteet; ILOssa Euroopan unionilla on vain tarkkailijan asema, toisin kuin jäsenvaltioilla, jotka ovat ILOn jäseniä. Tämän vuoksi unioni ei voi itse ratifioida ILOn yleissopimuksia.
Komissio seurasi aktiivisesti neuvotteluja ja toimi välittäjänä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden välisessä koordinaatiossa ILOn neuvottelujen ensimmäisellä kierroksella vuonna 2010. Komissio analysoi välineiden kehittymistä EU:n lainsäädännön valossa neuvottelujen edetessä. Komissio kiinnitti tarkkaa huomiota etenkin yleissopimusluonnoksen niihin osiin, jotka saattavat haitata työntekijöiden vapaata liikkuvuutta.
ILOn uuteen yleissopimukseen sisällytetään EU:n toimivaltaan kuuluvia asioita, minkä takia jäsenvaltioiden on noudatettava EU:n säännöstöä.
Komissio jatkaa seuraavan ja viimeisen neuvottelukierroksen kuluessa kesäkuussa aktiivista koordinaattorin ja välittäjän rooliaan tekemällä yhteistyötä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa. Osastoni ovat olleet yhteydessä työmarkkinaosapuoliin ja moniin komissiota lähestyneisiin kansalaisjärjestöihin sekä vaihtaneet näkemyksiä kotityön ammatillistamista käsittelevän Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon valmistelijan kanssa.
Toiseksi meillä on kysymys Eurooppa 2020 -strategian roolista sen varmistamisessa, että kotityöhön liittyvistä epävarmoista työpaikoista tehdään ihmisarvoisia ja kestäviä. Meidän on syytä pitää mielessä alan potentiaali työpaikkojen luonnin sekä työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisen suhteen sekä siten sen rooli työllisyysstrategian tavoitteiden saavuttamisessa. Emme saa kuitenkaan unohtaa tarvetta varmistaa, että kotityön tarjoamat työpaikat, joita kaikkia ei voida pitää epävarmoina, aliarvostettuina tai alipalkattuina, ovat todella ihmisarvoisia työpaikkoja.
Kaiken lisäksi kotityön alalla yleisen laittoman työn torjuminen on olennainen osa Eurooppa 2020 -strategiaa, kuten ensimmäinen vuotuinen kasvuselvitys osoittaa. Keinot siirtyä epävirallisesta tai pimeästä työstä vakinaiseen työhön sisältyvät työpaikkojen luomisen edellytyksiä koskeviin ohjaaviin periaatteisiin, joista komissio ilmoitti Eurooppa 2020 -strategian lippulaiva-aloitetta nimeltä "Uuden osaamisen ja työn ohjelma" käsittelevässä tiedonannossaan. Esittelemme noita ohjaavia periaatteita ensi vuonna. Monilla jäsenvaltioilla on hyödyllistä kokemusta pyrkimyksissä kaventaa epävirallista sektoria ja vähentää epävarmaa työtä esimerkiksi palvelusetelijärjestelmien avulla.
Kolmas kysymys koskee työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta koskevan nykyisen puitelainsäädännön (direktiivin 89/391/ETY) tarkistamista sekä syrjinnän torjuntaa (direktiivi 2000/78/EY).
On syytä muistaa, että ILOn yleissopimusluonnokseen sisältyvä kotityöntekijöiden määritelmä on varsin laaja. Määritelmä ei kata vain yksityisissä kotitalouksissa työskenteleviä henkilöitä vaan myös niiden laskuun työskentelevät sekä työvoimatoimistojen palkkaamat henkilöt.
Työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä koskevaan puitedirektiiviin sisältyvä työntekijöiden määritelmä ei kata kotityöntekijöitä. EU:n lainsäätäjät ovat silti nähtävästi halunneet, että kotityöntekijöiden käsitettä tulkittaisiin suppeasti, jolloin kaikkia yleissopimuksen alaisia kotityöntekijöitä ei ole jätetty työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä koskevan EU:n säännöstön soveltamisalan ulkopuolelle.
Lopuksi sanon vielä, että työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä koskevassa EU:n lainsäädännössä säädetään vähimmäisvaatimuksista, eikä siinä siten kielletä jäsenvaltioita toteuttamasta tiukempia toimenpiteitä kansallisesti. Jäsenvaltioilla on siten vapaat kädet sisällyttää kotityöntekijät kansallisen lainsäädäntönsä soveltamisalaan.
Komissio ei aio toistaiseksi muuttaa työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä koskevaa puitedirektiiviä. Komission mukaan nykyinen ILOn aloite tarjoaa kuitenkin mainion tilaisuuden pohtia kotityöntekijöiden asemaa Euroopassa.
Lisäisin vielä, että kotityöntekijät sisältyvät yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista annettuun direktiiviin 2000/78/EY, joten ILOn yleissopimuksen ratifiointia varten ei tarvita tarkistusta. Komissio antoi vuonna 2008 kertomuksen tuon direktiivin soveltamisesta ja seuraa edelleen tiiviisti sen täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa.
Neljäs kysymys koskee kotityöntekijöiden oikeuksien tiedottamista sekä noiden oikeuksien parantamista. Vaikka kaikki kotityöntekijät eivät ole heikosti koulutettuja eivätkä työskentele epävarmoissa oloissa, he kuuluvat haavoittuvaan väestönosaan, ja tämän vuoksi komissio kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan tämän ryhmän asianmukaisen suojelun niin, että heidän oikeuksiaan työelämässä kehitetään ja parannetaan.
Komissio odottaa, että EU:n ulkopuolisten jäsenvaltioiden kansalaisten tekemää laitonta työtä koskevaa ongelmaa käsitellään osittain työnantajiin kohdistuvista seuraamuksista annetussa direktiivissä 2009/52/EY, jonka jäsenvaltioiden on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöään viimeistään 20. heinäkuuta 2011. Direktiivillä pyritään lopettamaan se, että työntekijät riistävät laittomasti maassa olevia kolmansien maiden kansalaisia maksamalla heille riittämätöntä palkkaa ja pakottamalla heidät työskentelemään huonoissa oloissa.
Tässä voitaisiin päästä eteenpäin sopimalla ehdotuksesta direktiiviksi yhdestä luvasta, joka pitää sisällään jäsenvaltiossa laillisesti asuvien kolmansien maiden työntekijöiden yhteiset oikeudet.
Seuraavaksi käsittelen viidettä ja viimeistä kysymystä, joka koskee komission roolia parhaiden käytäntöjen vaihdon sekä kotityöntekijöihin sovellettavan politiikan parantamisessa. Haluan tässä yhteydessä mainita yksityisen hankkeen, jota komissio toteuttaa parhaillaan parlamentin pyynnöstä ja jolla pyritään tekemään epävarmasta työstä työ, johon työntekijöiden oikeudet liittyvät. Komissio rahoittaa yhdessä muiden tahojen kanssa vuoden 2010 pilottihankkeen yhteydessä julkaistun ehdotuspyynnön perusteella hanketta, jossa keskitytään talous- ja rahoituskriisin vaikutuksiin epävarmoissa työoloissa työskentelevien kotityöntekijöiden, siirtotyöläisten ja nuorten työntekijöiden kannalta, sekä jäsenvaltioiden toimenpiteisiin näiden oikeuden parantamiseksi. Hankkeella kannustetaan parhaiden käytäntöjen vaihtoon ja se koskee erityisesti epävarmoissa työsuhteissa olevien työntekijöiden yhteistä edustusta. Tänä vuonna julkistettava toinen ehdotuspyyntö liittyy erityisesti toimiin, joilla parannetaan köyhimpien työntekijöiden sekä kotityöntekijöiden oikeuksia.
Pilottihanke käsittää myös tutkimuksen, jossa selvitetään epävarmoja työsuhteita 12 jäsenvaltiossa sekä pyritään edistämään tällaisten työsuhteiden muuttamista sosiaalisilla oikeuksilla varustetuksi työksi selvittämällä etenkin, mitä jäsenvaltiot voivat tehdä käytännössä tämän muutoksen aikaansaamiseksi ja keskeisten sosiaalisten oikeuksien tunnistamiseksi. Italiassa tehtiin hiljattain tapaustutkimus siirtolaisina työskentelevien kotityöntekijöiden asemasta ihmisarvoista työtä ja työmarkkinasuhteita koskevan komission yhteisrahoittaman hankkeen yhteydessä.
Euroopan työterveys- ja työturvallisuusvirasto sekä Johtavien työsuojelutarkastajien komitea ovat vaatineet koko toimialan kattavien tiedotus- ja valistuskampanjoiden järjestämistä työterveys- ja työturvallisuudesta.
Csaba Őry
Arvoisa puhemies, PPE-ryhmä on hyvin iloinen tämänpäiväisestä keskustelusta. Kiitos siitä kuuluu mielestäni keskustelun käynnistäjälle Pervenche Berèsille, jonka ansiosta voimme yhtäältä ottaa osaa ILOn aloitteeseen ja toisaalta pohtia sitä, mitä kaikkea meidän on tehtävä niiden työntekijöiden hyväksi, joiden työoloista emme aina tiedä, ja jos tiedämmekin, tieto on yleensä lannistava.
Julkistettu päätösluonnos ansaitsee niin ikään mielestämme tuen, ja mielestämme erityisen hyviä ovat ne kohdat, joissa tähdennetään, että tavoitteena on luoda edellytykset ihmisarvoiselle ja säännellylle työlle aloilla, joilla työskentelee etenkin joissakin maissa vain lähinnä siirtotyöntekijöitä täysin sääntelemättömissä ja valvomattomissa oloissa, jotka muistuttavat hyvin usein "nykyajan orjuutta".
Olemme jo maininneet, että työlainsäädännössä on porsaanreikiä. Tästä keskusteltiin epätyypillisten työsuhteiden yhteydessä. Tämä voisi luonnollisesti olla seuraava askel varmistettaessa vähimmäistason työolot ja muut työhön liittyvät oikeudet, ja olen tietenkin komission jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että meidän olisi pantava ensin omat asiamme kuntoon. Paitsi että kannatamme ILOn aloitetta voimme myös omalta osaltamme kehottaa Euroopan unionin jäsenvaltioita tekemään oman työlainsäädäntönsä puitteissa kaiken voitavansa näiden porsaanreikien paljastamiseksi ja korjaamiseksi.
Alejandro Cercas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ensimmäiseksi sanoa, että kaikki sosialistien edustajat yhtyvät työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan puheenjohtajan Pervenche Berèsin sanoihin ja että olemme hyvin tyytyväisiä kantaan, jonka komission jäsen otti hetki sitten Kansainvälisen työjärjestön (ILO) aloitteeseen.
Sosialistien edustajat arvostavat suuresti työtä, jota ILO on perustamisestaan lähtien tehnyt. Sillä on ollut mielestämme korvaamaton panos ihmiskunnan ja myös Euroopan historiassa. Tämän kotityöntekijöitä koskevan uuden aloitteen merkityksestä ei myöskään ole epäilystä, koska etenkin hyvin monet naiset ja siirtolaiset tekevät tämäntyyppistä työtä.
Meidän sosialistien mielestä olisi erittäin hyvä asia, jos tämä yleissopimusluonnos ja suositus voitaisiin hyväksyä kesäkuussa seuraavaksi järjestettävässä kokouksessa ja jos parlamentti, komissio ja neuvosto voisivat toimia aktiivisesti (ei vain passiivisesti vaan myös aktiivisesti) niin, että EU olisi sanojensa mittainen ja toimisi niiden mukaisesti.
Näin toimimalla voimme vihdoinkin laajentaa ihmisarvoisen työn ohjelmaa. Voimme auttaa maailman monia ihmisiä, mutta viime kädessä autamme itseämme toimimaan ihmisarvoisesti ja kunnioittamaan toinen toisiamme toimielimissä ja eurooppalaisina myös niin, että Eurooppa voisi säilyttää sosiaalisen mallinsa, mikä on mahdotonta, jos olemme suojelun ja oikeuksien saareke kurjassa ja suojelun puutteesta kärsivässä maailmassa.
Arvoisa komission jäsen, ehkä myös komission, neuvoston ja meidän kaikkien olisi nyt aika pohtia Eurooppaa, koska ei täälläkään voida kaikkea ratkaista. Euroopassa on kotityön alalla siirtolaisia ja naisia koskevia työsopimusmuotoja, jotka ovat hyvin epävarmoja ja sisältävät suuria porsaanreikiä.
Olisin iloinen, jos voisimme keskustelujen ja neuvottelujen tuoksinnassa ymmärtää, että sekä EU:n että monien jäsenvaltioiden lainsäädännössä on porsaanreikiä, jotka on tukittava. Näiden työntekijöiden työturvallisuuteen ja -terveyteen liittyy ongelmia. Monissa maissa on ongelmia oikeudellisissa muodoissa, joiden mukaisesti työtä tehdään. Meillä on myös suuria ongelmia taistelussa siirtolaisten hyväksikäyttöä ja syrjintää vastaan, sillä monet heistä työskentelevät eurooppalaisissa perheissä.
Meillä on monia aloitteita meneillään tällä hetkellä. Arvoisa komission jäsen, nyt olisi korkea aika lisätä eettistä panostustamme ILOn auttamisessa ja itsemme auttamisessa sekä ihmiskunnan tulevaisuuden kannalta ihmisarvoisen työn tekemisessä.
Marian Harkin
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, minusta on tärkeää käydä tätä keskustelua kotityöntekijöitä koskevaa ILOn tulevaa yleissopimusta silmällä pitäen. Minusta meillä täällä parlamentissa olisi syytä kiittää ILOa sen erinomaisesta työstä.
Kotityötä, esimerkiksi hoivatyötä perheissä, tehdään yksinomaan perheiden kodissa. Perinteisesti se on EU:ssa ollut tietenkin naisten työtä, mutta nyt tilanne on muuttumassa. Siirtolaiset ja syrjäytyneisiin väestöryhmiin kuuluvat työskentelevät niin ikään muita ryhmiä todennäköisemmin kotityön parissa. Kotityön arvoa ei oteta huomioon BKT:tä koskevissa laskelmissamme, ja muun muassa tästä syystä kotityö on hyvin usein näkymätöntä ja siten aliarvostettua työtä. Tämä tekee eittämättä kotityöntekijöiden asemasta epävarman, ja he ovat hyvin usein työnantajiensa hyvän tahdon varassa. Tätä ei yksinkertaisesti voida hyväksyä. Kuten toteamme päätöslauselmassa, kotityöntekijät ovat alttiina todella monenlaiselle syrjinnälle.
ILOn yleissopimuksen merkitys on siinä, että sen ansiosta kotityö tunnustetaan oikeudellisesti työksi. Tämän mukaisesti kotityöntekijöillä pitäisi olla nykyistä vahvempi asema voidakseen nauttia oikeuksistaan. Minusta on ratkaisevan tärkeää, että kotityöntekijöillä on oikeus perustyönormeihin. Tämä pitää luonnollisesti sisällään oikeuden sosiaaliturvaan, terveyden ja turvallisuuden suojelemiseen, äitiyden suojelemiseen sekä työ- ja lepoaikoja koskeviin määräyksiin
Kotityötä tehdään lähinnä perheissä, minkä vuoksi yksityisyyteen liittyviä ongelmia saattaa ilmetä. Meidän on löydettävä innovatiivisia ja toimivia ratkaisuja työntekijöiden työterveyden ja -turvallisuuden sekä yleisesti ottaen heidän kaikkien oikeuksiensa noudattamisen varmistamiseksi. Yksi ratkaisu voisi olla mallisopimusten käyttö. Geneven kantonissa esimerkiksi on käytössä sopimusmalli, jota kaikki työnantajat ja työntekijät käyttävät automaattisesti: siinä otetaan huomioon muun muassa minimipalkat, perheavustukset ja lomat. Belgiassa on käsittääkseni käytössä vastaavanlaisia sopimuksia. Ne lisäävät kotityöntekijöiden turvaa, yksinkertaistavat työnantajien hoidettavana olevia asioita sekä poistavat harmaata työtä ja epäselvyyksiä.
Haluan sanoa lisäksi, että tuen erittäin mielelläni vihreiden ryhmän jättämiä tarkistuksia, joissa he ottavat esille au pair -työntekijöiden ja pimeän työn sisällyttämisen direktiiviin, mutta he päätyvät kuitenkin käytännön ehdotusten tekemiseen varmistaakseen, että toimimme proaktiivisesti, jotta kotityöntekijät pääsisivät osallisiksi avoimista työmarkkinoista.
Lopuksi haluan vielä antaa tukeni päätöslauselman laatijan Berèsin toteamukselle siitä, että Euroopan unionin olisi näytettävä esimerkkiä kotityöntekijöiden aseman parantamisessa. Arvoisa komission jäsen, olin kiinnostunut työterveyttä ja työturvallisuutta koskevista ajatuksistanne, ja vaikka ette harkitse direktiivin soveltamisalan laajentamista, minusta kommenttinne jättävät tilaa joustavuudelle pyrittäessä varmistamaan kotityöntekijöille entistä paremmat työterveyden ja -turvallisuuden edellytykset.
Jean Lambert
Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella jäsen Berèsiä tätä suullista kysymystä ja suositusta koskevan aloitteen teosta. Haluan myös kiittää komission jäsentä hänen vastauksestaan. Saamme aivan liian harvoin hyvin seikkaperäisen vastauksen komission jäseneltä suullisessa kysymyksessä esitettäviin kysymyksiin.
Ryhmäni kannattaa voimakkaasti ILOn ehdotusta kotityöntekijöitä koskevaksi yleissopimukseksi ja suositukseksi. Olemme tietoisia siitä, että ainakin 20 jäsenvaltiotamme on jo kommentoinut luonnosta ja ollut aktiivisesti mukana asiassa. Odotamme innokkaasti sopimuksen aikaista ratifiointia noissa jäsenvaltioissa ja todellakin myös mielenkiintoista täytäntöönpanoa.
Täällä on puhuttu varsin paljon siitä, miten tämä työntekijäryhmä on erityisen haavoittuvainen. Suljettujen ovien takana on tehty paljon työtä, näkymätöntä työtä. Työntekijät ovat usein eristyksissä, ja heidän on sen vuoksi usein vaikea osallistua ammattiliittoihin. On varsin usein niin, että jos työntekijä on palkattu työntekijäksi perheen kotiin, hänen odotetaan olevan toimintavalmiudessa kellon ympäri. Me täällä parlamentissa tiedämme, että työskentely jatkuvassa valmiustilassa on hyvin kiistanalainen kysymys, johon emme suhtaudu kovin suopeasti.
Kuten täällä on jo todettu, kotityö on usein aliarvostettua tai sitä pidetään perinteisesti naisten työnä, jota "kuka tahansa" voi tehdä, mutta olemme myös huomauttaneet, että suuri osa siitä vaatii itse asiassa suurta ammattitaitoa. Siihen voi varsin usein sisältyä sairaanhoitoa ja erimuotoista lasten kasvatusta. Kotityöntekijät ovat usein todellisen luottohenkilön asemassa. Monet työnantajat arvostavat tätä, mutta aivan liian moni ei sitä arvosta. Yhdistyneessä kuningaskunnassa esimerkiksi sattui hiljattain niin, että eräs henkilö sai itse asiassa vankilatuomion syytettynä salakuljetuksesta kotiorjuuden tarkoituksiin. Kyseinen nuori nainen hukkasi neljä vuotta elämästään työnantajalleen, joka sai yhdeksän kuukauden vankilatuomion. On siis tarpeen tutkia, miten tunnistamme tällaisen salakaupan.
Naispuoliset siirtotyöntekijät ovat todella haavoittuvassa asemassa. Olemme törmänneet esimerkiksi tapauksiin, joissa diplomaattien seurassa maahan tulleilta työntekijöiltä on takavarikoitu passi; tällaisessa tilanteessa olevilla ihmisillä ei ole käytännössä mitään vapauksia eikä mahdollisuuksia saada apua tai tietää oikeuksistaan.
Haluan ottaa esille ehdotetun yleissopimuksen 17 artiklaan liittyvän asian, joka koskee työvoimatoimistojen roolia. Minusta meidän olisi tarkasteltava tätä vakavasti EU:ssa, sillä se nähdään yhä useammin monien ongelmiemme heikkona lenkkinä.
Thomas Händel
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen László Andor, hyvät parlamentin jäsenet, ymmärsin sanomanne perusteella, komission jäsen Andor, että Euroopan komissio on toki pannut merkille tämän kysymyksen. Olen myös sitä mieltä, että asiaa on käsitelty liian rajoitetusti.
Ei pidä paikkaansa, kuten Csaba Öry painotti aiemmin tässä keskustelussa, ettemme tietäisi tarpeeksi kotityöntekijöiden työstä Euroopassa. Päinvastoin tiedämme tarpeeksi tiedostaaksemme, että sääntelyä tarvitaan kipeästi. Kaikista työntekijöistä noin 5-9 prosenttia työskentelee yksityisissä kotitalouksissa. Kotityöntekijät kuuluvat niiden työntekijöiden ryhmään Euroopassa, joilla on huonoin palkka ja vähiten oikeuksia ja joissa on eniten pimeän työn tekijöitä. Alalla tarvitaan kipeästi toimintaa, ja tämä koskee myös Euroopan komissiota. Työntekijöiden vapaa liikkuvuus ei paranna nykyistä tilannettamme. Tästä syystä Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimukseen sisältyvä aloite on hyvin kannatettava ja ansaitsee tukemme.
Haluan kommentoida neljää seikkaa. Ensimmäinen on se, että ILOn yleissopimukseen sisältyvissä määritelmissä on puutteita. Jos kotityöntekijät eivät voi työskennellä satunnaisesti tai ammattimaisesti tällä alalla, lainsäädännön kiertämisen mahdollisuudet ovat jo olemassa. Toiseksi pakollisilla alan työsopimuksilla on kiire. Kolmas asia on se, että meidän on saatava paitsi järkevät ja yleisesti sitovat minimipalkkasäädökset myös tasavertaiset työoikeudet. Neljänneksi nämä työntekijät on saatettava etenkin sääntömääräisen sosiaaliturvavelvollisuuden piiriin, koska tämä on minimipalkka-ala.
Olen mielissäni siitä, että jäsen Bères vaati lausunnossaan kampanjoimaan standardien mukaisten työolojen puolesta. Tämä on hyvä asia. Meidän on varmistettava tulevaisuudessa, että yhteiskunnassa kielletään ja tuomitaan työ, josta ei makseta toimeentulon takaavaa palkkaa.
Jaroslav Paška
Arvoisa puhemies, Kansainvälisen työjärjestön raportin mukaan kotityön osuus on noin 5 prosenttia työpaikkojen kokonaismäärästä. Kotityö on tavallaan näkymätöntä työtä, jota ei tehdä tehtaissa, kaupoissa tai virastoissa vaan yksityishenkilöiden kodeissa. Naisten osuus työntekijöistä on 90 prosenttia, ja he tekevät työtä itsenäisesti kodeissa, ei työyhteisössä. Työn tarkoituksena ei ole tuottaa lisäarvoa vaan tarjota hoivaa tai palveluja, jotka muistuttavat niitä, joita naiset tekevät yleensä ilmaiseksi omassa kodissaan.
Työ on siten taloudellisesti aliarvostettua eikä sitä pidetä aina normaalina, työlainsäädännön piiriin kuuluvana työnä, minkä seurauksena työntekijät ovat alttiina luvattomalle ja epäreilulle kohtelulle. Työtä tehdään hyvin usein pimeästi, ja maaseudulta tai ulkomailta tulevilla työntekijöillä on alhainen koulutustaso, he eivät ole tietoisia oikeuksistaan ja heistä tulee haavoittuvaan väestöryhmään kuuluvia kansalaisia. Pimeän työn vuoksi työntekijät jäävät sosiaaliturvan ulkopuolelle, ja yhteiskunta jää ilman sosiaaliturvamaksuja. Jos haluamme saada kotityön pois pimeän työn piiristä, siitä on tehtävä kunnon ammatti ja se on vapautettava tavallisista ennakkoluuloista, joiden mukaan kotityö näyttäytyy meille usein arvottomana työnä.
Kotityöstä olisi sen vuoksi tehtävä oikea ammatti. Tämä edellyttää kuitenkin sitä, että sisällytämme uusia toimenpiteitä yksittäisten jäsenvaltioiden työllisyysjärjestelmiin, mukaan lukien verotukseen, sosiaaliturvaan sekä työllisyys- ja kansalaisoikeuksiin liittyviä erityissäännöksiä, joissa otetaan huomioon tällä tavoin tehdyn työn erityinen luonne. Nykyisen suuntauksen, jossa tarjotaan pimeää työtä ja tehdään sitä, taustalla on yleensä taloudellisia syitä, sillä pimeä työ on molemmille osapuolille kannattavampaa kuin virallisesti rekisteröity työ, joka verojen ja vähennysten ohella rasittaa molempia osapuolia mittavilla byrokraattisilla vaatimuksilla.
Jäsenvaltioiden toimenpiteissä olisi siten pyrittävä muuttamaan pimeän työn etuja tai jopa poistamaan ne, jotta kotityöstä tulisi arvostetun työn erityinen osa-alue.
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi kiittää työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan puheenjohtajaa Pervenche Berèsiä mahdollisuudesta käydä tätä keskustelua ennen Kansainvälisen työjärjestön (ILO) kokousta, ja komission jäsentä Andoria siitä, että hän suostui vetämään tätä parlamentin ja komission välistä keskustelua.
Haluan aluksi tuoda esille ensimmäisen kohdan. Moni on puhunut siitä, kuinka hyvin tai huonosti tunnemme kotityön. Jos todetaan epäröiden, että noin 5-9 prosenttia EU:n kaikista työntekijöistä on kotityöntekijöitä, emme tunne tätä alaa. Suhde on 1:2. Tämän vuoksi ajan Eurooppaan säännöksiä, joilla mahdollistetaan kotityön nykyistä parempi tuntemus, jotta se voidaan turvata paremmin.
Toinen asia, jota haluan korostaa, on se, että koska olemme laatineet Eurooppa 2020 -strategian ja tiedämme, että vuoden 2020 Euroopassa erityisen uhan alla ovat alhaisen koulutustason työt, meidän on tehtävä kaikkemme kotityöhön liittyvän ammattitaidon tunnustamiseksi.
Jean Lambert totesi hetki sitten, että kotityö vaatii usein suurta ammattitaitoa, kotityö on identifioitava ja sitä sekä siihen liittyvää ammattitaitoa on arvostettava.
Kolmas huomioni on se, ettei Eurooppaa voida perustaa ihmisoikeuksien ja sosiaalisten oikeuksin arvojen varaan eikä voida kehittää asiaan liittyvää EU:n säännöstöä kehittämättä samalla palkkasuojaa, työaikaturvaa, terveydensuojelua ja kotityön vaatimusten tuntemusta tai tarjoamatta kotityöntekijöille tiettyjä takuita. Varoituksena lisäisin, ettei tämä saa antaa mahdollisuutta palkata täysin laittomassa asemassa olevia työntekijöitä. Meidän on tiedettävä myös, miten vältymme ajamiemme arvojen kaappaukselta.
Edite Estrela
(PT) Arvoisa puhemies, olen täysin samaa mieltä siitä, mitä ennen minua puhuneet Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmän kollegani totesivat. Haluan kiittää työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan puheenjohtajaa Pervenche Berèsiä tästä aloitteesta, jonka ansiosta voimme keskustella hyvin tärkeästä aiheesta. Haluan kiittää teitä myös osallisuudestanne, arvoisa komission jäsen, ja osoittamastanne herkkävaistoisuudesta.
Kotityö on taloudellisesti ja sosiaalisesti tärkeää työtä, mutta se on alipalkattua, arkista ja yhteiskunnan aliarvostamaa. Täällä on jo todettu, että kotityötä tekevät lähinnä naiset, jotka ovat alttiita kaikenlaiselle syrjinnälle. Syrjinnästä haluaisinkin sanoa, että äitiyslomadirektiivin tarkistamista käsittelevässä mietinnössäni kannatan kotityöntekijöiden sisällyttämistä tuon direktiivin soveltamisalaan.
Kotityöntekijät ovat nykyisin äitiyslomadirektiivin ja muun sellaisen EU:n lainsäädännön ulkopuolella, jolla taataan oikeus äitiyssuojaan, eivätkä he kuulu edes työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä koskevan puitedirektiivin soveltamisalaan. Tällaista syrjintää ei voida hyväksyä, ja asia on korjattava.
Kansainvälisen työjärjestön yleissopimus on siten tervetullut ja sitä on tuettava kotityön arvostuksen takaamiseksi ja jotta tätä työtä tekeville naisille voidaan antaa oikeudet, jotka myös muilla naistyöntekijöillä on.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Arvoisa puhemies, jäsenvaltioissa tehdyistä tutkimuksista käy ilmi, että kotityöntekijät kohtaavat erilaisia ongelmia, joita ovat muun muassa huono palkka, syrjintä, raskas työ, sopimaton käytös työnantajien taholta ja jopa seksuaalinen häirintä. Ongelmia pahentaa se, ettei kotityöntekijöitä kohdella työntekijöinä, minkä vuoksi kansainväliset yleissopimukset tai EU:n oikeuskäytäntö eivät tarjoa heille suojaa. Siten termi "kotityöntekijä" olisi kiireesti muutettava "palveluskuntaan kuuluvaksi työntekijäksi", ja työsopimuksia ja työehtoja on ryhdyttävä kiireesti sääntelemään.
Kotityöntekijöitä koskevan ILOn yleissopimuksen hyväksyminen voisi olla ensimmäinen toimi pyrittäessä tukkimaan tämä aukko turvaamalla kotityöntekijöiden työhön liittyvät oikeudet, nostamalla palkkoja, ottamalla käyttöön työnantajia koskevat kriteerit tai jopa sopimalla, ettei palveluskuntaan kuuluvien työntekijöiden tarvitse välttämättä asua työnantajan kotona. Euroopan unionin olisi osana näitä pyrkimyksiä yritettävä muuttaa nykyistä lainsäädäntöä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa palveluskuntaan kuuluvien työntekijöiden sisällyttämiseksi lainsäädäntöön sekä etenkin jäsenvaltioiden välisen yhteistyön sekä parhaiden käytäntöjen vaihdon edistämiseksi.
Thomas Mann
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen László Andor, hyvät parlamentin jäsenet, Saksassa kotityöntekijät eivät kuulu työsuojelulainsäädännön piiriin. He eivät kuulu myöskään EU:n puitedirektiivin piiriin. Tämä johtuu siitä, ettei valtiolla ole lupa valvoa säännösten noudattamista yksityisissä kodeissa. Muissa jäsenvaltioissa on vastaavia esteitä. Yhteensä 15 jäsenvaltiossa ei ole sisällytetty kotityöntekijöitä työsuojelulainsäädäntöön.
Nämä työntekijät ansaitsevat kuitenkin erityisen suojelun. Kannatan sen vuoksi Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimuksen hyväksymistä, mutta minusta ei olisi järkevää sisällyttää suurta osaa yleissopimuksesta EU:n lainsäädäntöön. Se estäisi kansallisia parlamentteja tekemästä itsenäisiä päätöksiä yksittäisten ILOn yleissopimusten ratifioinnista. Haluan joka tapauksessa kiittää ILOn työryhmiä erinomaisesta työstä.
Esimerkiksi määritelmissä on edelleen joitakin ongelmia. 1 artiklan olisi katettava kotityön lisäksi myös kotitalouspalvelut. Lepoaikoja käsittelevä artikla on niin ikään ongelmallinen. Kaikilla työntekijöillä on oltava yksi lepopäivä viikossa, mutta sen ei tarvitse olla sama päivä joka viikko. Jäsenvaltioiden on sovittava erikseen lepoajoista, mutta tietty määrä joustavuutta on oltava.
En voi ymmärtää niiden luontoisetujen kieltämistä, jotka liittyvät suoraan työhön, kuten työasut, välineet tai suojavarusteet. Tarkoituksena on ymmärtääkseni se, ettei niitä pidä vähentää palkasta. Toisin sanoen on kiellettävä luontoisetujen vähentäminen palkasta.
Näiden epäjohdonmukaisuuksien ratkaisemisen jälkeen meidän olisi syytä allekirjoittaa kotityöntekijöitä koskeva ILOn yleissopimus. Kiitoksia paljon, esittelijä Berès, aloitteestanne, ja kiitokset kaikille niille, jotka sanoivat haluavansa edistää niiden asemaa, jotka ansaitsevat suojelun, kuten me kaikki tiedämme.
Elena Băsescu
(RO) Arvoisa puhemies, kannatan aloitetta täydentää Kansainvälisen työjärjestön yleissopimusta kotityöntekijöitä koskevalla suosituksella. Haluan mainita, että noin 9 prosenttia EU:n kaikista työntekijöistä on kotityöntekijöitä, mutta heillä ei ole samaa sosiaaliturvaa kuin muilla työntekijöillä. Tämän työn ilmoittamatta jättäminen on haitallista sekä työntekijöille että valtiolle, joka ei voi verottaa heitä. Minusta tämä työntekijäryhmä on erityisen altis työnantajien hyväksikäytölle. Kotityöntekijät ovat usein maahanmuuttajia, joilla ei ole henkilöllisyyspapereita, minkä vuoksi he eivät voi kääntyä viranomaisen puoleen, jos heitä käytetään hyväksi. Kehotan komissiota hyväksymään mahdollisimman pikaisesti toimenpidepaketin, jolla pyritään varmistamaan kotityöntekijöiden suojelu ja tarjoamaan heille tietoja. Kansallisten viranomaisten ja EU:n toimielinten välistä yhteistyötä on tiivistettävä tämän työntekijäryhmän työolojen parantamiseksi.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Arvoisa puhemies, väestön ikääntyminen lisää kodinhoitopalvelujen kysyntää. Työttömyys on noussut talouskriisin seurauksena noin 10 prosenttiin, ja nuorisotyöttömyys on jopa 20 prosentissa. Talouden elvytysohjelmat ovat merkinneet monissa jäsenvaltioissa vähennystä terveydenhuollon määrärahoihin, mikä on tehnyt monesta terveydenhuollon alalla työskentelevästä tarpeettoman.
Kotiyön tai siivouspalvelujen ilmoittamatta jättäminen riistää työntekijöiltä mahdollisuuden kunnolliseen elintasoon ja etenkin kunnolliseen eläkkeeseen. Kun otetaan huomioon, että näiden alojen työntekijät ovat etupäässä naisia, jotka vastaavat pääsääntöisesti perheistään sekä lastenkasvatuksesta että iäkkäiden läheisten hoidosta, haluaisin tiedustella komissiolta, onko EU:ssa ja kussakin jäsenvaltiossa olemassa kotityöntekijöitä koskevia tilastoja? Kysyisin myös, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä paitsi tarvittavan joustavuuden myös kotityöntekijöiden oikeuksien kunnioittamisen varmistamiseksi?
Ilda Figueiredo
(PT) Arvoisa puhemies, täällä käymämme keskustelu on minusta tärkeä, samoin kuten työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan puheenjohtajamme aloite tarpeesta tunnustaa kotityöntekijöiden arvo, sillä suurin osa heistä on naisia, jotka tarjoavat kotitalous-, siivous- ja ruokapalveluja ja jotka kokevat yleisesti vakavaa hyväksikäyttöä ja syrjintää, joka on vielä vakavampaa maahanmuuttajien kohdalla. Sen vuoksi on äärimmäisen tärkeää tarttua tähän ongelmaan.
Olen myös sitä mieltä, että Kansainvälisen työjärjestön uusi yleissopimus ja suositus voivat olla suureksi avuksi ja että ne on hyväksyttävä järjestön 100. istunnossa, jos se on mahdollista. Näin ollen on täysin selvää, että komission rooli, teidän roolinne, arvoisa komission jäsen, voi olla erittäin tärkeä jäsenvaltioiden kannustamisessa sekä myös yleissopimuksen tarkan sisällön huomioon ottamisessa entistä tarkemmin. Kehotan teitä kuitenkin myös kiinnittämään kaiken huomionne unionin lainsäädäntöön, jolla varmistetaan sekä mies- että naispuolisten kotityöntekijöiden oikeudet, jotka koskevat työtä, palkkaa, äitiyttä, sairasturvaa sekä sosiaaliturvaa.
Elisabeth Schroedter
(DE) Arvoisa puhemies, haluan viitata vielä kerran László Andorin puheeseen. Hän kysyi erittäin varovaisesti, onko Euroopan komissiolla toimivaltaa ja vastuuta tällä alalla. Sillä on käsittääkseni enemmän toimivaltaa etenkin vapaata liikkuvuutta koskevissa asioissa.
Minulle tulee välittömästi mieleen lähetetyt työntekijät. Yksi esimerkki tästä on Berliini, missä ammattiliitot ovat perustaneet neuvontakeskuksen lähetettyjä työntekijöitä varten. Suurin työntekijäryhmä, joka ottaa yhteyttä keskukseen paitsi Berliinistä käsin myös kaikkialta Saksasta, ovat sairaanhoitajat, jotka on palkattu kotityöntekijöiksi toisinaan kaameisiin ja äärimmäisen epävarmoihin työoloihin. Tämä on yksi tapaa kiertää vähimmäistason työoloja. Osalla on jopa väärennetty itsenäisen ammatinharjoittajan asema. Tämän vuoksi olemme jättäneet tämän tarkistuksen. Valtaosa näistä ihmisistä on muista EU:n jäsenvaltioista ja kolmansista maista tulevia työntekijöitä. Tämä osoittaa, että komission vastuuna on todella ryhtyä toimiin ja laatia vähimmäisnormit tälle alalle.
László Andor
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, tämä keskustelu korostaa ILOn keskeistä roolia työelämässä. Minusta meidän on syytä jatkaa tiivistä yhteistyötämme ILOn kanssa, sillä sen tekemä työ tällä alalla ja tietenkin myös muilla aloilla pätee laajasti eurooppalaisessa yhteydessä.
Keskustelu on kuitenkin osoittanut myös sen, että käsittelemämme työllisyys- ja sosiaalipolitiikka pätee suurelta osin kotityöntekijöihin, vaikka heitä pidetään erillisenä työntekijäryhmänä.
Taitojen kehittäminen, työterveys ja -turvallisuus, kunnollinen palkka, sosiaaliturva sekä sopimusjärjestelyjen parantaminen (listaa voisi tietysti jatkaa) ovat kaikki näkökohtia, jotka on otettava huomioon kotityön yhteydessä; Euroopan unionin on nimittäin oltava myös globaali tiennäyttäjä.
Meidän on tehtävä hyvin tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa, sillä jäsenvaltioista löytyy paljon toiminnan mahdollisuuksia; jatkamme myös asiaan liittyvien parhaiden käytäntöjen vaihtoa.
Kuten mainitsin johdantopuheenvuorossani, meillä on meneillään parlamentin toivoma pilottihanke, jonka tavoitteena on tehdä epävarmoista työpaikoista ihmisarvoisia työpaikkoja, ja kaksi ehdotuspyyntöä on jo käynnistetty. Toisessa, aiemmin tänä vuonna julkistetussa ehdotuspyynnössä on kyse erityisesti toimista köyhimpien työntekijöiden oikeuksien parantamiseksi, ja aiomme myös teettää selvityksen epävarman työn ilmiön ymmärtämiseksi nykyistä paremmin.
Mitä tulee työterveyttä ja turvallisuutta koskevaan lainsäädäntöön ja siihen, miten se pätee kotityöntekijöihin, komissio ei aio tällä haavaa laajentaa työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta koskevan direktiivin soveltamisalaa, mutta meillä on nyt tilaisuus pohtia kotityöntekijöihin yhtenä ryhmänä sovellettavia sääntöjä. On tärkeää huomata, että jäsenvaltiot voivat toki ottaa käyttöön tiukempia kansallisia sääntöjä. Ne voivat esimerkiksi sisällyttää kotityöntekijät kansallisiin sääntöihin ja mennä minimivaatimuksia pidemmälle.
Puhemies
(EN) Keskustelun päätteeksi olen vastaanottanut yhden päätöslauselmaesityksen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina 12. toukokuuta kello 12.00.
