Viides koheesiokertomus ja koheesiopoliittinen strategia vuoden 2013 jälkeen - Vuosien 2007-2013 koheesiopoliittisten ohjelmien toteuttaminen - Euroopan kaupunkien toimintaohjelma ja sen tulevaisuus koheesiopolitiikassa - Tavoite 3: rajat ylittävän, valtioiden välisen ja alueiden välisen yhteistyön tuleva toimintaohjelma - EAKR:n ja muiden rakennerahastojen tehokkuuden lisääminen (jatkoa keskustelulle) 
Puhemies
(EN) Jatkamme nyt keskustelua koheesiopolitiikkaa koskevista mietinnöistä.
Oldřich Vlasák
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää kaikkia kollegoitani erinomaisesta yhteistyöstä ja hyvin rakentavasta keskustelusta. Haluaisin lopuksi esittää kaksi melko provosoivaa kommenttia koko keskustelusta.
Rakennerahastot perustettiin pääasiassa tasoittamaan eri alueiden välisiä eroja, ja ne pitäisi kohdistaa sen vuoksi erityisesti EU:n jälkeenjääneimpiin alueisiin, toisin sanoen lähentymistavoitteeseen 1. Vauraammat alueet hyötyvät tästä tuotteidensa ja palvelujensa parempien markkinamahdollisuuksien vuoksi. Meidän pitäisi toisaalta hylätä kaikki ehdotetut pyrkimykset lisätä tavoite 2 -alueen investointeja tai luoda väliluokka alueille ilman taloudellista asiantuntemusta. En näe mitään syytä sille, että rahaa jaetaan loputtomasti rikkailta toisille rikkaille. Pidän kuitenkin tavoitteen 1 ja 2 välistä erityistä siirtymävaiheen mekanismia sopivana lisänä.
Toiseksi minusta on erittäin tärkeää saada päätökseen markkinoiden vääristymät rahastojen avulla. Se, että yksi liikemies saa tuen tehtaan rakentamiseksi ja toinen ei, johtaa lopulta markkinoiden vääristymiseen. Toisen liikemiehen on sen jälkeen sisällytettävä tehtaan rakentamisesta aiheutuvat kustannukset myymänsä tuotteen hintaan, joten hänellä on sen jälkeen korkeammat hinnat ja pienemmät voitot. Olisi paljon parempi, jos ainoat lopulliset tuensaajat olisivat julkishallinnon elimiä, eli toisin sanoen valtioita, alueita, läänejä, kaupunkeja ja kyliä, jotka sijoittaisivat varat kasvua tukeviin toimiin. Minusta on selvää, että tällainen radikaali muutos on mahdoton. On kuitenkin mahdollista ainakin yrittää tätä keinoa ja ottaa pieniä askelia tähän suuntaan. Neil Armstrongin sanojen mukaan se olisi pieni askel EU:n rahastoille, mutta suuri harppaus Euroopan taloudelle.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
Arvoisa puhemies, Eurooppa on tällä hetkellä kriisissä: tämä on rahoituskriisi, makrotalouden kriisi, sosiaalinen kriisi ja moraalinen kriisi. Kansalaiset pitävät Eurooppaa vihollisena, joka antaa lainsäädäntöä ja määrää rajuja säästötoimenpiteitä. He eivät näe, mitä unioni tekee investointien eteen, kasvun tukemiseksi, integroidakseen heikommassa asemassa olevat ja tasoittaakseen alueiden välisiä kehityseroja.
Pian äänestämme talouden ohjausta koskevasta paketista, jossa esitetään vastuullisia toimia, joilla noudatetaan vakaus- ja kasvusopimusta, siistitään julkista taloutta ja mahdollistetaan kasvu. Koheesiopolitiikka on toinen pilari, johon tämän kestävän, älykkään ja osallistavan kasvun on tukeuduttava.
Talouden ohjaus ja koheesiopolitiikka ovat saman kolikon kaksi puolta, ja on tärkeää huomauttaa, että yksi ei onnistu ilman toista. Sen vuoksi meidän on pyrittävä puolustamaan tätä politiikkaa ja sen talousarviota sekä vakuutettava jäsenvaltiot, että aluepolitiikka ei ole ylellisyyttä vaan välttämättömyys.
Talousarvioneuvotteluissa on seuraavalla ohjelmakaudella paljon pelissä. Meidän on jatkettava toimia sellaisen eurooppalaisen koheesiopolitiikan puolesta, joka on yhdennetty ja kunnianhimoinen, yksinkertaisempi ja näkyvämpi, jolla edistetään alueellista yhteistyötä ja joka suunnataan oikeudenmukaisesti kaikille alueille.
Näin ollen tuen erityisesti Pieperin mietinnössä tehtyä ehdotusta väliluokan luomisesta alueille, joiden BKT on 75-90 prosenttia EU:n keskiarvosta. Tämän luokan ansiosta monet alueet, joilla on rakenteellisia kasvuongelmia, voivat nauttia oikeudenmukaisesta ja tasapuolisesta kohtelusta.
Haluaisin lisäksi jälleen kerran korostaa Euroopan alueiden välisen yhteistyön kehittämisen merkitystä. Se on Robert Schumanin lauseen käytännön ruumiillistuma: Eurooppaa ei rakenneta hetkessä eikä millään kokonaisratkaisulla. Siihen tarvitaan käytännön toimenpiteitä, joilla luodaan ensin aito yhteisvastuullisuus. Tämä oli totta 60 vuotta sitten ja se on edelleen totta tänään.
Georgios Stavrakakis
esittelijä. - (EL) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijöitä mietinnöistään. Ne ovat antaneet meille tänään mahdollisuuden keskustella tulevaisuuden koheesiopolitiikan perusnäkökohdista ja ilmaista kantamme niistä. Haluaisin kuitenkin esittää kommentin Pieperin mietinnöstä, jonka varjoesittelijänä toimin, koska siinä esitetään Euroopan parlamentin yksityiskohtaiset kannat koheesiopolitiikan vuoden 2013 jälkeisistä toimintapuitteista.
Haluaisin myös huomauttaa, että Euroopan parlamentin keskeiset kannat on jo laadittu ja ne on hyväksytty täysistunnossa Euroopan unionin tulevista rahoitusnäkymistä ja koheesiopolitiikan tulevaisuudesta annettuun päätöslauselmaan sisältyvässä erityisessä luvussa. Emme tee myönnytyksiä näistä kannoista.
Tulevaisuuden koheesiopolitiikalla on oltava asianmukainen talousarvio, jotta sillä voidaan tehokkaasti vastata uusiin haasteisiin, tukea Euroopan unionin kaikkia alueita ja erityisesti eniten kehitysongelmista kärsiviä alueita, sisällyttää temaattiset tavoitteet ja samalla joustavuutta, luottaa yksinkertaistettuihin sääntöihin, jotka on yhdenmukaistettu mahdollisimman laajasti sen rahastojen välillä. Sillä on myös varmistettava, että unionin kaikki kansalaiset voivat nauttia sen eduista, vaikka he asuvat Euroopan unionin syrjäisimmillä alueilla, saarilla ja vuoristoalueilla.
Lopuksi, erityisesti kun on kyse ehdotuksesta luoda väliluokka, jota minä, poliittinen ryhmäni ja parlamentin enemmistö on aina tukenut, haluaisin korostaa, että olen täysin samaa mieltä komission jäsenen Hahnin tänään esittämästä kannasta. Sen luominen on täysin perusteltua, ja me haluamme, että tulevaisuuden aluetukijärjestelmässä samalla kehitystasolla oleviin alueisiin puututaan oikeudenmukaisella, yksinkertaistetulla ja avoimella tavalla. Katson, että meidän on lähetettävä selkeä viesti siitä, että Euroopan unioni katsoo tilastojen taakse erityisesti tämänhetkisessä talouskriisissä.
Puhemies
(EN) Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan pian.
(Istunto keskeytettiin klo 11.45 ja sitä jatkettiin klo 11.50.)
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Slavi Binev
kirjallinen. - (BG) Liiketoimintaympäristön parantaminen on myös osa koheesiopolitiikkaa. Tähän tarvitaan kuitenkin tehokkaasti toimiva oikeusjärjestelmä. Voidaan huomata, että lainsäädäntövallan käyttäjän toimet oikeusjärjestelmän kiireelliseksi muuttamiseksi ovat olleet puutteelliset. Meillä on eurooppalaisiin kumppaneihimme nähden velvollisuus toteuttaa laajoja uudistuksia tällä alalla. Sillä on voitava vastata asianmukaisesti moniin oikeustapauksiin Bulgarian tuomioistuimissa erityisesti, kun on kyse lahjonnasta korkealla tasolla tai kun siitä on merkkejä. Komission ja eurooppalaisten tuomioistuinten monet kielteiset arviot oikeusjärjestelmän uudistamisesta ja korruption leviämisestä eivät ole muuttaneet hallituksen rikollisen huolimatonta asennetta tämän alan uudistuksiin. Miksi henkilöt, joilla on oikeus esittää muutoksia lainsäädäntöön, eivät toimi, vaan perustelevat virheitään uudistusten puutteella? Miksi kaksinaismoraalisia toimia suojellaan? Kenen edun mukaista on viivyttää uudistuksia? On järkyttävää, että Bulgarian kansalaisilla ei ole 21. vuosisadalla mahdollisuutta saattaa valitusta perustuslakituomioistuimen käsiteltäväksi. Tämä oikeus on itsestäänselvyys esimerkiksi Saksassa. Miksi korkea-arvoiset tuomarit valitaan erittäin arveluttavalla ja epäselvällä tavalla ja miksi esiintyy hyvin painavia epäilyksiä viranomaisten aiheuttamista häiriöistä?
Vilija Blinkevičiūt
kirjallinen. - (LT) Valmistaudumme vuoden 2013 jälkeiselle uudelle rahoituskaudelle, joten meidän on tehtävä erityisiä ehdotuksia Euroopan unionin rahoitusnäkymiä (2014-2020) varten yhdestä strategiakehyksestä, jotta EU:n koheesiopolitiikan tavoitteiden ja rakennerahastojen tehokkuuden toteuttaminen varmistetaan. Jotta rahoitus- ja talouskriisin seuraukset voitetaan, meillä on näinä vaikeina aikoina hyvä tilaisuus hyödyntää seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen tulevia neuvotteluja EU:n rakennerahastojen ja ohjelmien tehokkaamman hallinnon ja täytäntöönpanon aikaansaamiseksi.
Komission olisi lisättävä jäsenvaltioille ja alueelliselle sekä paikallisille viranomaisille annettavaa teknistä tukea sekä koulutusta, jotta heidän valmiuksiaan parannetaan ja heidän tietoisuuttaan lisätään täytäntöönpanoon liittyviin seikkoihin sovellettavista säännöistä. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi asetettava etusijalle investoinnit institutionaalisiin valmiuksiin ja yksinkertaistettava hallinnollisia säännöksiä, jotta voidaan vähentää hallinnollista taakkaa.
Olen samaa mieltä Euroopan parlamentin komissiolle esittämästä kehotuksesta laatia eurooppalainen opas monitasoisesta hallinnosta ja kannustaa jäsenvaltioita panemaan se täytäntöön paikallisten ja alueellisten erityistavoitteiden mukaisesti ja ulottamaan koheesiopolitiikan hallintomekanismit (ohjelmatyö, rahoitus ja toteuttaminen kansallisten, alueellisten ja paikallisten kumppaneiden kesken) niihin rahastoihin, joita suunniteltu yhteinen strategiakehys koskisi, jotta julkisten varojen käyttö olisi vaikuttavampaa ja tehokkaampaa.
Tamás Deutsch
kirjallinen. - (HU) Koheesiopolitiikka on osoittanut kriisin torjunnassa, että se on välttämätön, tehokas ja joustava väline. Lisäksi sillä edistetään merkittävästi Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamista, vaikka on tärkeää korostaa, että koheesiopolitiikka on vain yksi tapa saavuttaa nämä tavoitteet ja että jokaisen politiikanalan olisi edistettävä asianmukaisesti Euroopan unionin uuden kasvustrategian menestymistä. Haluaisin korostaa sitä, että virheiden määrä on vähentynyt huomattavasti viime vuosina ja että suurin osa virheistä johtuu koheesiopolitiikan ulkopuolella olevista aloista (esimerkiksi julkiset hankinnat). Koheesiopolitiikan rahoittamista ei olisi vähennettävä, koska on edelleen epätasapainoa, johon voidaan puuttua ainoastaan koheesiopolitiikalla. Köyhimmät alueet tarvitsevat enemmän tukea, mutta niiden olisi oltava vastaavasti tehokkaampia. Samaan aikaan on tärkeää, että aluepolitiikan alalla sovellettujen edellytysten olisi koskettava aloja, joihin voidaan vaikuttaa koheesiopolitiikalla ja että jäsenvaltioita ei pitäisi vaatia toteuttamaan tärkeitä sosiaalisia ja taloudellisia uudistuksia ehdollisuuden nimissä. Koheesiopolitiikan tehokkuuden lisäämiseksi on välttämätöntä yksinkertaistaa tällä hetkellä erittäin monimutkaista sääntelyjärjestelmää, sääntöjen ja velvoitteiden yhdenmukaista tulkintaa, sääntely-ympäristön johdonmukaisuutta ja vastuun selkeää jakoa. Koheesiopolitiikka ei ole tukipolitiikkaa; sillä sijoitetaan vähemmän kehittyneiden alueiden yhdenmukaistamistoimiin, ja niiden myönteisillä tuloksilla on vaikutuksia myös varakkaisiin alueisiin kysynnän kasvun myötä.
Filiz Hakaeva Hyusmenovа
Koheesiopolitiikka on erityisen tärkeä Euroopan alueiden välisten erojen poistamiseksi, kriisistä irtautumiseksi ja älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun aikaansaamiseksi. Saavutuksista huolimatta on edelleen alueita, joiden kehitys on jäljessä. Tämä luo tarpeen useammille ja paremmin kohdennetuille toimille, joilla pyritään vähentämään sosiaalista ja taloudellista tasapainoa Euroopassa ja torjumaan köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä. Koheesiopolitiikan tehokkuuden kohentamiseksi tarvitaan eri rakennerahastojen parempaa vuorovaikutusta sekä parempaa koordinointia EU:n muiden rahoitusvälineiden ja kotimaisen avun kanssa. Toimintaohjelmien asianmukaisella joustavoittamisella on myös tärkeä tehtävä sen varmistamisessa, että ne ovat olosuhteisiin nähden mahdollisimman asianmukaisia. Meidän on pyrittävä vähentämään edunsaajien hallinnollista taakkaa esimerkiksi hyödyntämällä laajemmin sähköisiä viranomaispalveluita. Meidän on vahvistettava paikallisten ja alueellisten viranomaisten sekä sosioekonomisten kumppaneiden tehtävää. Lopuksi haluaisin korostaa, että jotta todellinen sosiaalinen, taloudellinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus saavutetaan ja varmistetaan ja jotta jokaisella EU:n kansalaisella on hyvä paikka elää ja tehdä työtä, koheesiopolitiikan rahastojen määrärahojen on oltava seuraavalla ohjelmakaudella vähintään nykyisen tasolla.
Tunne Kelam
kirjallinen. - (ET) Euroopan unionin koheesiopolitiikan on oltava tulevaisuudessa rohkeampi, ja siinä on otettava Itämeren ja Tonavan alueiden strategioiden kaltaiset makroaluestrategiat huomioon enemmän kuin tähän saakka. Makroaluestrategioissa pystytään hyödyntämään hyvin valtioiden välisiä mahdollisuuksia, parantamaan hallinnon eri tasojen välistä yhteistyötä, soveltamaan yhteistä lähestymistapaa yhteisten ongelmien torjumiseksi ja lisäämään alueellista kilpailukykyä ja innovaatiovalmiuksia. Koheesiopolitiikan tulevan kauden valmisteluissa on määriteltävä selkeämmin, miten makroaluestrategioita toteutetaan tulevalla kaudella ja mikä niiden tehtävän ja paikan pitäisi olla koheesiopolitiikassa sekä miten niitä olisi rahoitettava tulevalla kaudella. On tärkeää, että makroaluestrategioita tarkastellaan Lissabonin sopimuksen ja vuotta 2020 koskevan EU:n alueellisen kehittämissuunnitelman tavoitteiden yhteydessä. Komission on esitettävä tarkemmat suuntaviivat jäsenvaltioille. Niihin sisältyvät määritelmät erityisistä toimintavaihtoehdoista tai -aloista, joilla on makroalueellista merkitystä: esimerkiksi liikenneväylät, palveluiden vapaa liikkuvuus ja ympäristöasiat. EU:n rakennerahastojen tarkoituksenmukaisempi käyttö on mahdollista olemassa olevien tukimekanismien paremman koordinoinnin ansiosta ilman, että tarvitaan lisää varoja alueiden välisen yhteistyön aloille. Minusta on erityisen tärkeää tarjota täydentäviä resursseja makroaluestrategioiden koordinoimiseksi ja yhteistyön synergiaetujen lisäämiseksi. Koordinointi edellyttää jatkuvaa parantamista, ja jäsenvaltioiden vastuuta tällä alalla olisi lisättävä.
Lena Kolarska-Bobińska
Koheesiopolitiikka on paras todiste Euroopan unionissa esiintyvästä solidaarisuudesta. Puola ja erityisesti köyhät alueet, kuten edustamani Lubelskie Voivodship, ovat käyttäneet näitä varoja nopeaan kehittämiseen. Tällä hetkellä on vaikeaa kuvitella, millainen alueemme olisi ilman EU:n tukea. On sääli, että näiden varojen käytön erityisvaikutuksista ei ole riittävästi tietoa, koska kyse on tutkimuksesta, jossa arvioidaan tapaa, jolla koko alue on hyödyntänyt eri ohjelmia. Nyt ei tarkastella yksittäisiä ohjelmia, mihin koheesiopolitiikassa olisi pyrittävä tulevina vuosina.
Koheesiopolitiikka on Eurooppa 2020 -strategian tukipylväs, joten sille seuraavassa rahoituskehyksessä myönnettävien varojen määrän ei pitäisi olla pienempi kuin tämänhetkisellä ohjelmakaudella. Etsimme parhaillaan resursseja uusille tavoitteille, joilla parannetaan EU:n kilpailukykyä. Emme saa kuitenkaan pyrkiä tähän kaupunkien ja alueiden kustannuksella. Euroopan parlamentti on lähettänyt vahvan viestin jäsenvaltioiden hallituksille ja neuvostolle politiikan haasteita tarkastelevan valiokunnan mietinnössä ja Pieperin mietinnössä: älkää kajotko koheesiopolitiikkaan.
Marian-Jean Marinescu
Euroopan parlamentti ehdotti mietinnössään koheesiopolitiikan strategiasta vuoden 2013 jälkeen tasapainoista kantaa, joka on Euroopan unionille suotuisa. Unioni tarvitsee edelleen vahvaa koheesiopolitiikkaa, jota myös rahoitetaan vastaavasti. Samaan aikaan on parannettava säännöksiä. Muihin vaatimuksiin kuuluvat paljon eurooppalaista lisäarvoa tarjoavat hankkeet, oikeudenmukaisuus, vastuu ja komission kanssa tehtävään sopimuksen perustuvat jäsenvaltioiden sitoumukset käyttää myönnettyjen varojen koko määrää.
Investointeja tarvitaan talouden taantuman aikana säilyttämään työpaikat ja edistämään kehitystä. Koheesiopolitiikka suunnataan yksinomaan investointeihin. Koheesiopolitiikan talousarvion on seuraavalla varainhoitovuodella oltava ainakin nykyisen tasolla.
Monika Smolková
Vuoden 2013 jälkeisen koheesiopolitiikan olisi oltava edelleen tärkeä tekijä Euroopan kehitykselle. Sillä on varmistettava infrastruktuurin kehittäminen ja korjattava alueiden välinen epätasapainoinen kehitys. Rahoituskriisi on pahentanut entisestään alueellisia eroja. Euroopassa on tällä hetkellä laajamittaista työttömyyttä. Tällä hetkellä, jolloin yli 23 miljoonaa on ilman työtä, koheesiopolitiikka on yksi toimintalinjoista, joilla voidaan edistää uusien työpaikkojen luomista. Ei ole luultavasti yhtäkään Euroopan parlamentin jäsentä, joka epäilee koheesiopolitiikan tarvetta vuoden 2013 jälkeen. Varojen tehokasta käyttöä, avoimuutta ja koko menettelyn parantamista ja sijoitetun pääoman tuottoa koskeva kysymys on tulossa ajankohtaiseksi. Koheesiopolitiikan menestys on mitattavissa, ja EU:n kansalaiset ovat huomanneet sen ja kiittäneet sitä. Sen vuoksi on tärkeää, että koheesiopolitiikalle annetaan riittävästi rahoitusta, kun monivuotinen rahoituskehys hyväksytään. Investoinnit aluekehitykseen ovat sijoituksia EU:n tulevaisuuteen ja sen kehittämiseen.
Zbigniew Ziobro
EU:n koheesiopolitiikan tavoitteiden saavuttamista koskevat pyrkimykset kohdistuvat monilla aloilla oikeaan suuntaan. Tässä vaiheessa voidaan jo ottaa opiksi niiden edistymisestä EU:n koheesiopolitiikan tulevien painopisteiden asettamisen suhteen. Infrastruktuurin varojen suhteellisen huonon käyttöasteen vuoksi on tarkasteltu välineitä, joilla kannustetaan aloittamaan hankkeita tällä alalla.
Tämä on erityisen tärkeää Itä-Euroopan valtioille. Niille tätä tarkoitusta varten myönnettyjen varojen käyttöaste on matalampi muihin strategisiin aloihin verrattuna. Lisäksi ylimääräistä tukea tarvitaan valtioiden väliselle ja rajat ylittävälle yhteistyölle, joita tarvitaan kehityksen ja Euroopan lähentymisen kannalta ja yhteisten alueellisten hankkeiden toteuttamiseksi infrastruktuurin ja ympäristön alalla.
Toinen tärkeä tekijä on vahvistaa pieniin ja keskisuuriin yrityksiin perustuvaa kehitystä. On tärkeää edistää uusien yritysten perustamista ja luoda sopivat olosuhteet, joilla niitä autetaan selviytymään markkinoilla. Tämä johtaa tarpeeseen saada aikaan laajempaa yhdentymistä pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen säädöksen (Small Business Act) periaatteiden ja koheesiopolitiikan välillä. Näiden alojen huomioon ottaminen vuoden 2013 jälkeisen strategiassa ja koheesiopolitiikassa voi edistää kestävää ja tasapainoista taloudellista kehitystä Euroopan unionissa.
