Yhteisen maatalouspolitiikan rahoittaminen
Puhemies
(IT) Esityslistalla on seuraavana Jorgo Chatzimarkakisin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puolesta laatima mietintö ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetun asetuksen (EY) N:o 1290/2005 muuttamisesta - C6-0116/2007 -.
Siim Kallas
komission varapuheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, kiitän teitä mahdollisuudesta puhua yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetusta asetuksesta (EY) N:o 1290/2005. Haluaisin ensinnäkin kiittää Jorgo Chatzimarkakista ja valiokunnan jäseniä heidän työstään.
Komission ehdotuksessa on kaksi asiaa, joilla on poliittista merkitystä. Ensinnäkin on järjestettävä tarpeellinen seuranta varainhoitoasetuksen 53 b artiklan asiaankuuluvaa osaa varten. Asetuksessa vaaditaan, että alakohtaisella lainsäädännöllä varmistetaan avoimuuden noudattaminen ja jäsenvaltioiden tuensaajien julkaiseminen jälkikäteen.
Toiseksi on vahvistettava mekanismia, jolla taloudellinen kurinalaisuus turvataan uudella maataloustuen vähennys- ja keskeytysmekanismilla, joka on ohjatumpi ja avoimempi kuin tämänhetkinen asetuksessa määritetty mekanismi. Komissiolle on myös annettava mahdollisuus rahoitusoikaisuihin, jos jälkitarkastukset ovat puutteellisia.
Komissio on täysin avoimuuden puolella. Avoimuuteen kuuluu suuren yleisön oikeus tietää, mitä yhteisön tuella tehdään, ja nähdä, kuka saa ja miten paljon. Varainhoitoasetuksen 53 artiklalla asetetaan, että jäsenvaltioiden tuensaajat on julkaistava. Tästä yleisvelvoitteesta seuraa se, mitä komission ehdotuksessa esitetään EMOTR:n ja maaseuturahaston menojen osalta.
Komissio vaatii jäsenvaltioita julkaisemaan nämä tiedot, koska yhteistä hallinnointia noudatettaessa jäsenvaltiot ovat yhteydessä maatalousyhteisöön ja täten komissiota paremmassa asemassa tietojen julkaisemiseen. Olen kiitollinen tuestanne tässä asiassa.
Ehdotetut tarkistukset antavat komissiolle ideoita, kun se hyväksyy toteutettavan lainsäädännön. Paremman sääntelyn ja selkeyttämisen mukaisesti kaikkia - joskus hyvinkin teknisiä - yksityiskohtia ei kuitenkaan sisällytetä neuvoston asetukseen.
Haluan kuitenkin selventää yhtä asiaa. Tuensaajille on kerrottava etukäteen, että jotkut tiedot on julkaistava ja että julkaiseminen tapahtuu asiassa sovellettavaa, yksityisyyttä koskevaa lainsäädäntöä kunnioittaen.
Kuten tiedätte, asetuksessa (EY) N:o 1290/2005 on jo vähennys- ja keskeytysmekanismi. Tähän mekanismiin verrattuna nyt esitetyssä säännöksessä tarjotaan uutta avoimempaa ja tehokkaampaa mekanismia. Sillä voitaisiin selkeyttää nykyistä mahdollisuutta vähentää tai keskeyttää maksut jäsenvaltiolle siinä tapauksessa, että kansallisissa valvontajärjestelmissä on vakavia ja toistuvia puutteita.
Uuden säännöksen etuna on, että tietyistä osista voidaan päättää etukäteen, jolloin välineen tehokkaampi käyttö voidaan varmistaa. On sanomattakin selvää, että tällä hetkellä käytössä olevaa vähennysmekanismia käytetään jatkossakin toisenlaisiin tapauksiin. Kuitenkaan komissio ei hyväksy vähennysmekanismin heikentämiseen tähtääviä muutoksia.
Olen pannut merkille useita tarkistuksia, joilla pyritään vahvistamaan maatalousmenojen hallinnan kokonaisjärjestelmää, mutta jotka eivät liity ehdotukseemme. Niiden osalta tämänhetkisessä tekstissä on löydetty kultainen keskitie, ja meidän olisi annettava kaikille toimijoille aikaa ottaa nämä säännöt käytännössä käyttöön, ennen kuin pohdimme alle vuosi sitten voimaan tulleiden sääntöjen tarkistamista.
Jorgo Chatzimarkakis  
esittelijä. - (DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, kiitokset siitä, että olette täällä tänne tänä iltana, vaikka kello onkin jo paljon. Kyse ei kuitenkaan ole mistään mitättömästä reunahuomautuksesta, vaan Euroopan maatalouspolitiikasta. Haluaisinkin muistuttaa parlamenttia siitä, mitä Euroopan maatalouspolitiikka tarkoittaa suurimmalle osalle lähes 500 miljoonasta kansalaisestamme. Nämä täysistuntokeskusteluthan ovat heille tarkoitettuja.
Tästä huomataan, että EU:n maatalouspolitiikka on monille kansalaisille lähinnä EU:n mainos. Valitettavasti se on erittäin huono mainos. Vientituet, näennäisesti epäoikeudenmukainen kauppa niin kutsutun kolmannen maailman kanssa, rehuskandaalit, maanviljelijöiden vastalauseet, liialliset tuet, muuntogeeniset kasvit - Euroopan maatalouspolitiikassa on kielteiseltä kalskahtavia aiheita lukemattomia, mittaamattomasti.
Virheet Euroopan maatalouspolitiikassa liittyvät olennaisesti siihen, että EU:lla ei ole kovinkaan hyvä maine monissa osissa Eurooppaa. Tuosta maineesta, hyvät naiset ja herrat, emme pääse eroon tänä iltana pelkällä olankohautuksella. Tällä mietinnöllä - jos neuvosto tukee sitä - voi Euroopan maatalouspolitiikka ottaa uuden kurssin, joka vastaa paremmin kansalaisten enemmistön käsityksiä.
Haluaisin seuraavaksi puuttua komission ehdotukseen. Komission ehdotuksessa on neljä keskeistä asiaa. Ensimmäinen niistä on avoimuus, mikä tarkoittaa maatalousmaksujen saajien julkaisemista. Toisena on mahdollisuus keskeyttää jäsenvaltion tuki ensimmäisen pilarin nojalla vakavien hallinto- ja valvontarikkomusten tapauksessa. Kolmantena lyhennetään komission tarkastusaikoja, jos jäsenvaltiot eivät täytä valvontavelvollisuuksiaan (poikkeukset niin kutsuttuun 24 kuukauden sääntöön). Ja neljäntenä on täytäntöönpanovallan mukauttaminen. Ehdotukset avoimuudesta ovat Euroopan parlamentille poliittisesti merkittäviä. Komissio panee näin vihdoin neuvoston ja parlamentin vuoden 2007 talousarviota koskevan päätöksen täytäntöön.
Periaatteessa olen erittäin tyytyväinen tähän hankkeeseen, mutta ehdotus tulee komissiolta liian myöhään, osittain varmaankin tekstin asiasisällön lisäämisen takia. Nytkin komission antamissa Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston täytäntöönpanosäännöissä säädetään kaikkien toisen pilarin tuensaajien julkaisemisesta. Nyt muitakin rahastoja (Euroopan aluekehitysrahasto, Euroopan kalatalousrahasto, koheesiorahasto) koskevat myös julkaisemissäännöt. Talousarviopäätöksen perusteella avoimuus ei ole pohjimmiltaan enää kiistanalainen kysymys, eikä enää tarvitse kysyä, onko avoimuutta, vaan millaista se on. Jo nyt 11 jäsenvaltiota julkaisee tukensa kattavasti.
Tarvitsemme siis lisää avoimuutta. Avoimuuden puute on saanut aikaan kuulopuheita ja tiedonpimityskampanjoita, jotka ovat vahingoittaneet YMP:tä enemmän kuin yksittäiset, todelliset virheet. Ongelmia on siinä, millaista avoimuus on. Komissio ei nimittäin ole antanut toteutuksesta mitään tarkempia tietoja ja haluaa säätää yksityiskohtaisemmista määräyksistä täytäntöönpanosäännöksillä. Koska kyse on kajoamisesta henkilökohtaisiin tietoihin liittyvään itsemääräämisoikeuteen, olen ehdottanut mietinnössäni joitakin täsmennyksiä siitä, mitkä tiedot olisi julkaistava ja millä ehdoilla. Olen tässä asiassa samaa mieltä Euroopan tietosuojavaltuutetun kanssa. Meidän on otettava tietosuoja tosissaan kaikista nopeaa täytäntöönpanoa koskevista toiveista huolimatta. Euroopan parlamentti toimii näin.
Tämän mietinnön tavoitteena on saada lisää avoimuutta ja samanaikaisesti selvemmät tietosuojavaatimukset. Tästä on tiedotettava suurelle yleisölle. Miten pystymme tähän tasapainotteluun?
Asianosaisille on mielestäni tiedotettava asiasta etukäteen, ja avoimuudesta on hyötyä vasta, kun luvuilla on jokin merkitys. Ehdottaisinkin selvempää jakoa esimerkiksi tietojen keräämisen syyn mukaan. Ehdotan mietinnössäni nimeä, tukea ja asuinpaikkaa/yrityksen sijaintipaikkaa. Nykyään avoimuus tarkoittaa, että tiedot julkaistaan internetissä. Keskustelemme yhteisestä internetjärjestelmästä, johon komissio antaa linkkejä ja lähdemateriaalia. Jäsenvaltioiden tehtävänä on antaa ymmärrettäviä tietoja ja niihin liittyviä selvityksiä.
Jäsenvaltiot saavat julkaista tiedot myös aluetasolla, jos se on niiden mielestä järkevää. Eri tietokannat on linkitettävä toisiinsa.
Neuvostossa kiisteltiin siitä, kenellä on velvollisuus tietojen julkaisemisesta. Varainhoito on jaettua, joten vastuu on selvästikin jäsenvaltioilla - myös varainhoitoasetuksen 53 b artiklan nojalla. Jos komissio julkaisisi tiedot, syntyisi oikeusturvaongelma, jossa virheellisestä julkaisemisesta kärsineiden olisi käsiteltävä asiaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ensimmäisessä oikeusasteessa. Tämä ei olisi edullista kansalaisille eikä varmastikaan avointa. Komission ehdotus on yksinkertaisempi, avoimempi, helpommin hallittava ja kansalaisille edullisempi, ja siksi tuenkin sitä. Siinä mukaillaan säännöksiä kaikilla muilla aloilla (rakennerahastot ja tähän asti toisen pilarin säännöt).
Tietojen julkaisemista on suunniteltu talousarvion valvonnan yhteyteen, minkä takia ehdotan mietinnössäni, että julkaisemisen laiminlyönnille määrätään (kohtuullinen) kertasakko. Olen periaatteessa rahoituksen sakkovähennysten puolella, mutta haluaisin, että joissakin kohdissa noudatettaisiin paremmin suhteellisuusperiaatetta.
Kollegani Jan Mulder on antanut talousarvion valvontavaliokunnassa ehdotuksia asiakirjojen talousarvioulottuvuudesta, ja tuen näitä täysin. Talousarvion valvontavaliokunta ilmaisi mielipiteensä avoimuuskysymyksestä, ja se käy pitkälti yksiin ehdotusteni kanssa.
Hyvät naiset ja herrat ja erityisesti neuvoston edustajat, tämä mietintö hyväksyttiin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa yksimielisesti. Toivon laajaa enemmistöä myös huomisessa äänestyksessä. Pyydän neuvostoa ja komissiota suhtautumaan vakavasti Euroopan kansan edustajien ääniin.
Mietintö ja tapa, jolla asianosaiset sitä käsittelevät, ovat varmasti yhteydessä toisiinsa ja myös odotettavissa olevaan ”terveystarkastukseen”. Palaamme tähän aiheeseen varmasti terveystarkastuksen puitteissa.
Albert Deß
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, kiitän kollegaani Jorgo Chatzimarkakista, joka esitteli mietinnön, jonka kaikista kohdista Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on samaa mieltä.
On kuitenkin sallittua kysyä, olivatko kaikki nämä säännöt todella tarpeen? Ne johtavat kadepuheisiin, koska tilannetta on vaikeaa selittää kansalaisille. Onkin hyvä, että maatalouden tukilukujen julkaisemisen yhteydessä selvennetään sitä, mistä maksut tulevat. Maanviljelijämme osallistuvat tosiaan merkittävästi yhteiskuntamme toimintaan, sillä he toimittavat meille päivittäiset elintarvikkeemme, huolehtivat kulttuurimaisemistamme ja myötävaikuttavat maaseutualueiden toimintaan.
Avoimuus ei saakaan olla yksisuuntaista. Sen on toimittava molempiin suuntiin. Ryhmäni tukeekin mietinnön vaatimusta siitä, että tietoja käyttävien on ilmoittauduttava tai rekisteröidyttävä. Kuten kollegani juuri mainitsi, on myös tärkeää, että direktiivillä ei vahingoiteta varsinkaan jäsenvaltioiden tietosuojasäännöksiä.
Pyydän komissiolta yhdenvertaisen kohtelun nojalla asetusta, jolla avoimuus taataan myös esimerkiksi kansalaisjärjestöissä. Olen varma, että EU:n rahoja kuluu enemmän niiden arveluttaviin projekteihin kuin maatalouden vastaaviin tapauksiin. Mietinnön ansiosta meillä on mahdollisuus osoittaa suurelle yleisölle, miksi veronmaksajien rahoja käytetään maatalouteen. Kun käytämme mietintöä järkevästi, voimme vakuuttaa väestölle, että Euroopan maatalous on tärkeää. Tällöin myös avoimuusdirektiivi on täyttänyt tehtävänsä.
Bernadette Bourzai
PSE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, asetuksen ensimmäisenä tavoitteena on vastata vaatimukseen yhteisön rahastojen tuensaajien tietojen julkaisemisesta. Mielestäni on aivan oikein, että tiedämme, kuka saa YMP:n tukea ja kuinka paljon. Tätä toimenpidettä on odotettu kauan. Sillä ei ole tarkoitus leimata maanviljelijöitä, vaan saada avoimuutta rahoitukseen, joka huolettaa meitä veronmaksajina ja kuluttajina ja josta meillä on oikeus saada tietoa.
Mielestäni tietojen julkaiseminen voi olla jopa edullista ja parantaa yleistä mielipidettä maanviljelijöistä ja heidän saamistaan tuista. Tuet perustuvat maanviljelijöiden yhteiskunnalle suorittamiin palveluihin, esimerkiksi laadukkaiden elintarvikkeiden tuottamiseen korkeita tuotantokriteereitä noudattaen ja maa-alueiden ja maisemien ylläpitämiseen. Maatalousvaliokunta pyytää, että suoritetut maksut ja maataloustulot julkaistaan selityksineen, kuten maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta pyytää. Nämä tiedot olisivatkin hyödyllisiä.
Olen samaa mieltä julkaisemisen käytännön seikoista, joita kollegamme Jorgo Chatzimarkakis täsmentää mietinnössään. Tarvitaan eurooppalainen internetpalvelu, joka yhdistää jäsenvaltioiden vastaavat palvelut. Sivustoilla julkaistaan alueellisten tukien saajien nimet ja asuinkunnat. Jos kyse on julkisista tai yksityisistä osakeyhtiöistä, on myös sijoittajien ja yhtiön hallituksen jäsenten nimet julkaistava.
Tuen myös Euroopan komissiolta pyydettyjä arviointeja asetuksen täytäntöönpanoa seuraavina vuosina. Seuraavat arvioinnit olisivat hyödyllisiä: komission suorittama, tietojen keskitetyn julkaisun etujen arviointi ja rahastojen jaon arviointi, jonka ohessa annettaisiin tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia ensimmäisen ja toisen pilarin rahastojen puolueettomammasta jaosta.
Tietokantoihin pääsyn menettelyn osalta en ole kuitenkaan lainkaan samaa mieltä luottamuksellisuusehdotuksista tai pääsyrajoituksista, jotka mielestäni vähentävät asetuksen avoimuutta. Kun kerran toimitaan avoimesti varsinkin julkisten varojen osalta, mielestäni olisi oikein, että kaikki voisivat päästä käsiksi tietoihin rajoituksetta. Ensin tiedot julkaistaan jokaisessa jäsenvaltiossa, sitten EU:n tasolla. Vaikuttaakin käytännössä lähes mahdottomalta muodostaa rekisteröintijärjestelmää. Sitä paitsi 13 jäsenvaltiota on julkaissut tiedot jo ilman rajoituksia. Pyydänkin teitä hylkäämään kokonaan tai osittain tarkistukset 4, 20, 21 ja 23, joissa julkisten tietojen käytön edellytyksenä vaaditaan henkilöllisyyden rekisteröintiä ja käytön syiden ilmoittamista.
Toisessa tavoitteessa - maatalousmaksujen vähennys- ja keskeytysmekanismin käytössä siinä tapauksessa, että kansallisen valvontajärjestelmän keskeiset osat ovat puutteellisia tai tehottomia - kyse on mielestäni hyödyllisestä keinosta, jonka ansiosta Euroopan komissio voi ryhtyä toimintaan. Tätä keinoa on kuitenkin käytettävä rikkomusten luonteen, keston ja vakavuuden mukaan. Samaan tapaan vähennysten prosentuaalista määrää pienennetään, jos jäsenvaltio on pyrkinyt korjaamaan puutteitaan, tai vastaavasti suurennetaan, jos valtio ei ole toteuttanut sille annettuja suosituksia.
Toivon myös, että jäsenvaltioiden edellytetään edelleen ilmoittavan komissiolle siitä tavasta, jolla ne päättävät tai aikovat käyttää uudelleen säännönvastaisuuksien takia peruutetut varat.
Marian Harkin
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijää hänen erinomaisesta työstään. Asetuksella on myönteisiä vaikutuksia, koska se parantaa avoimuutta ja vastuuvelvollisuutta. Tämä on tarpeen siksi, että avoimuuden itsessään pitäisi olla vaatimuksena kaikelle eurooppalaiselle rahoitukselle, mutta myös siksi, että se auttaisi haihduttamaan liioiteltuja, yhteisen maatalouspolitiikan ympärillä vellovia myyttejä. Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksista käy ilmi, että maatalousmenojen tarkastukset ovat parantuneet viime aikoina paljon. Tämä on tuotava suuren yleisön tietoisuuteen. Olen samaa mieltä esittelijän ehdotuksesta siitä, että rakennerahastoille pitäisi olla samanlaiset vaatimukset. Vaatimusten ei pitäisi kohdistua pelkästään YMP:hen. Avoimuusaloite olisi laajennettava muillekin aloille. Odottaessamme YMP:n niin sanottua terveystarkastusta on tärkeää käsitellä asiaa nyt, jotta saamme sen pois päivän järjestyksestä.
YMP saa usein osakseen kielteistä julkisuutta, mutta erittäin usein kiinnitetään huomiota vain kielteisiin puoliin ja unohdetaan täysin ne varsin myönteiset edut, joita kuluttajat ovat saaneet YMP:n ansiosta. YMP:n käyttöönotosta alkaen elintarvikkeiden hintojen inflaatio on ollut selkeästi yleisinflaatiota pienempää. YMP:llä EU:n kansalaiset ovat saaneet edullisempia elintarvikkeita, minkä lisäksi YMP:n ansiosta elintarvikkeet ovat turvallisempia ja jäljitettävämpiä. ”Maatilalta ruokapöytään” -lause tarkoittaa juuri tätä. YMP parantaa ympäristöämme, ja eläinten hyvinvointi parantuu entisestään. Lisäksi YMP on taannut elintarviketurvallisuuden EU:ssa. Monet pilkkaavat ajatusta elintarviketurvallisuudesta, niin kuin se kuuluisi pimeälle keskiajalle. Maailmassa on tarpeeksi ruokaa maailman ihmisille. Mutta kuinka pitkäksi aikaa? Ehkä viikoksi. Pohtikaa, millaiseen paineeseen joudumme, kun meidän on päätettävä, kasvatammeko polttoainetta vai elintarvikkeita. Pohtikaa, millaiseen paineeseen joudumme, kun kehittyvät taloudet, esimerkiksi Intia ja Kiina, kilpailevat EU:n kanssa elintarvikkeista ja polttoaineesta, jota on kasvatettu elintarvikkeiden sijaan. Silloin turvaudumme EU:hun ja YMP:hen elintarviketurvallisuudessa. YMP:llä, kuten millä tahansa politiikalla, on ongelmansa. YMP on kuitenkin tuonut etuja EU:n kansalaisille, ja tällä asetuksella varmistetaan etujen jatkuminen avoimella tavalla.
Janusz Wojciechowski
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, tuen täysin Jorgo Chatzimarkakisin mietintöä ja asetusluonnosta sinällään. Tämä on tärkeä askel oikeaan suuntaan. Toimimme avoimemmin Euroopan unionin menoihin liittyvässä vastuuvelvollisuudessa. Kaikkein arvokkain määräys on se, jonka mukaan on mahdollista, tai oikeastaan velvollisuus, julkaista tiedot siitä, kuka käytti näitä varoja ja missä tilanteessa osana yhteistä maatalouspolitiikkaa.
Suuri yleisö on pyytänyt näitä tietoja jo jonkin aikaa, samoin lehdistö. Onkin siis hyvä, että tämä periaate on nyt otettu käyttöön. Kenenkään julkisesta avusta hyötyneen ei pitäisi olla häpeissään siitä, että hänen saamastaan avusta tiedotetaan. Varsinkaan maanviljelijöiden ei pitäisi hävetä tätä, koska loppujen lopuksihan tuki on tarkoitettu nimenomaan heille ja siitä on hyötyä koko yhteiskunnalle.
Asetuksella pyritään valvomaan EU:n menoja tarkemmin, mikä on myös erittäin hyvä asia. Haluaisin käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ja sanoa muutaman lauseen ongelmasta, joka tuli ilmi, kun talousarvion valvontavaliokunta vieraili Puolassa lokakuun alussa. Ongelma liittyy kansallisten valvontavirastojen suorittamaan sääntöjenvastaisuuksien jäljittämiseen. Tällä ratkaisulla voisimme välttää menorajoituksista aiheutuvat seuraukset tilanteessa, jossa kansallinen valvontavirasto havaitsee sääntöjenvastaisuuksia. Näiden virastojen on tehtävä hyvin yhteistyötä Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kanssa, Niiden on oltava kiinnostuneita havaitsemaan sääntöjenvastaisuudet ilman seuraamuksia niiden omalle maalle.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, avoimuus on tarpeen maataloudessa. Hyvä Albert Deß, sanoitte, että rahat menevät arveluttaviin projekteihin. Tämän haluamme juuri paljastaa avoimuudella, mutta ehkäpä olette kanssani samaa mieltä siitä, että rahaa ei mene liikaa Euroopan maatalouteen ja Euroopan maaseutualueisin, vaan osa varoista virtaa vääriin kohteisiin. Menneiden vuosien talousarvioissa maanviljelijöille on osoitettu tukia miljardimäärin, mutta rahat eivät ole tavoittaneet maanviljelijöitä. Kaikki vientiavustukset maanviljelijöiden hyväksi, Euroopan unionin koko puuttumismenettely myös varastoinnissa - nämä nielaisivat miljardien menot, mutteivät auttaneet maanviljelijöitä. Maatalouspolitiikalla on kuitenkin - niin kuin Euroopan liberaalidemokraattien liiton parlamentin ryhmän Marian Harkin sanoi - pidetty hinnat matalina vakauttamalla markkinat kulkemaan alaspäin, mikä jarrutti inflaatiota. On tietenkin yleisesti hyvä, että hinnat pysyvät tasaisina, mutta maanviljelijöiden edun mukaista ei voi olla, että toimimme kansan tai Euroopan ulosottomiehenä varmistaaksemme tasaiset hinnat.
Esittelijä puhui myös totta sanoessaan, että tarvitaan viitekehys, tietojen julkaiseminen yksinään ei riitä. Minäpä annan viitekehyksen: maatalouspolitiikan uudistuksenkin jälkeen 300 euron hehtaarikohtaisella arvolla rationalisoitu yritys, jossa yksi työntekijä hoitaa 400 hehtaaria - joka on korkein mahdollinen rationalisointitaso - yritys saa noin 120 000 euroa työntekijää kohden. 80 prosenttia maanviljelijöistä ei saa edes kymmenesosaa tästä. On siis selitettävä, mitä rahoille oikein tapahtuu. Poliitikkojen on asetettava viitekehys, sillä se ei synny automaattisesti julkaisemisen yhteydessä.
Kun komissio toteaa ehdotuksessaan, että näitä maksuja on mahdollisesti nostettava, on muutos lisättävä toiseen pilariin - koska siellä varoista on enemmän hyötyä työntekijöille, ympäristölle. Tällöin saamme esimakua tulevasta eli tietojen julkaisemisesta seuraavasta keskustelusta. Ja tuolloin meidän on annettava politiikalle jälleen valta. Luvut puhukoot ensin puolestaan, ne on julkaistava, ja meidän on oltava kärsivällisiä. Jos luvut osoittautuvat vääriksi, meidän on muutettavaa politiikkaa niin, että niistä tulee oikeita.
Kiitän mietinnöstänne, tuemme sitä.
Kartika Tamara Liotard
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (NL) Suuret kiitokset, arvoisa puhemies. Haluaisin myös kiittää esittelijää hänen työstään. Eurooppalaiset veronmaksajat haluavat tietää, mihin heidän veronsa käytetään. Maataloustukia saavien nimien julkaiseminen on tosiaan tarpeellista, jotta Euroopan politiikka on avointa, varsinkin kun huomioidaan, miten suuren osan nämä tuet muodostavat EU:n talousarviosta. Vieläkin tärkeämpää on kuitenkin, että tämä julkaiseminen voi olla alkua erittäin tarpeelliselle, aidosti perinpohjaiselle uudistukselle yhteisessä maatalouspolitiikassa.
Kun tuet julkaistiin Alankomaissa vuonna 2005, havaitsimme, että suhteettoman suuri osuus meni pienelle, varakkaalle ryhmälle. Annamme suuria tukia monikansallisille yrityksille ja merkittäville maanomistajille, kun taas tuhannet tavalliset viljelijät tulevat hädin tuskin toimeen. Aluksi tuille on määritettävä yläraja, jota enempää yksittäinen henkilö tai yritys ei voi saada. Summa ei voi olla 300 000 euroa, kuten komission jäsen Fischer Boel ehdotti äskettäin. Ehdottaisin, että summa olisi enintään keskimääräisen vuosipalkan verran. Useimmat tuethan on tarkoitettu lisätuloksi.
Jäsenvaltioiden, jotka eivät hoida avoimuutta kunnolla, olisi saatava vähemmän EU:n rahoitusta rangaistuksena. On myös tärkeää, että jos jäsenvaltioiden valvontajärjestelmät eivät toimi kunnolla, tästä tiedotetaan, jotta viljelijät ja heidän etujaan edustavat järjestöt voivat ottaa yhteyttä näihin viranomaisiin saadakseen selville, haittaako huono toiminta heitä.
Tämän pitäisi tietenkin olla vasta alkua kokonaiselle parlamentin avoimuusaloitteiden sarjalle. Rakennerahastojen varojen jako olisi myös julkaistava. Toivon, että parlamentti tukee tätä mietintöä mahdollisimman laajasti, koska mietinnön ansiosta varsinkin ensisijaisesta valvontatehtävästämme tulee paljon helpompi. Avoin maatalouspolitiikka on ensimmäinen askel kohti oikeudenmukaista maatalouspolitiikkaa.
Hélène Goudin
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (SV) Kiitos, arvoisa puhemies. Äänestäjieni tavoin minäkin pidän EU:ta liian sulkeutuneena ja byrokraattisena. Olenkin tyytyväinen komission ehdotukseen, jolla pyritään parempaan avoimuuteen toimielinten menoissa. Maataloudelle annettava tuki on kyseenalainen kysymys. Tämän takia onkin tärkeää, että kansalaiset saavat tiedot siitä, kenelle heidän veronsa menevät ja millaisina summina. Valitettavasti valiokunnan tarkistukset ovat ristiriidassa sen kanssa, että EU:lla on asema avoimena toimielimenä. Valiokunnan pyyntö rekisteröitymisestä ehtona tietojen saamiselle on vakava yksityisyydenloukkaus kaikkia kansalaisia kohtaan, olivatpa he viljelijöitä, toimittajia tai esikoulunopettajia. Emme halua nähdä EU:ssa kehitystä, jossa kansalaisten on rekisteröidyttävä, jos he haluavat tutustua julkisiin asiakirjoihin. Kehotankin kaikkia parlamentin jäseniä äänestämään valiokunnan tarkistuksia 4 ja 23 vastaan. Kiitos.
Jean-Claude Martinez
ITS-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisat puhemies, komission jäsen ja esittelijä, meillä ei ole tarpeeksi viljaa ja maitoa, ja maissin ja voin hinnat ovat lähdössä lentoon. Mutta mitä me teemme? Me keskustelemme lehmä-, lammas- ja hehtaarimaksujen laittamisesta internetiin ja, kun maailmassa nähdään nälkää, leikimme kuin teini-ikäiset maatalouden ja rahatalouden sähköpostien järjestämisellä internetissä.
Meillä on tietenkin tähän hyviä perusteluja: avoimuus, oikeus tietää ja valvoa sitä, mitä maanviljelijöille osoitetuilla miljardeilla tehdään. Demokratiassa valvojina on kuitenkin parlamentti täysistuntosalissaan internetsurfaajien sijaan. Lisäksi jos avoimuutta sovelletaan maataloustukiin, miksi sitä ei sovellettaisi populistisesti myös EU:n korkeiden virkamiesten palkkioihin? Jos verkkoon pannaan tiedot lypsylehmän tuesta, miksi ei myös tukia lypsävän korkean virkamiehen tietoja?
Tämä on ensimmäinen epäoikeudenmukaisuus. On nimittäin toinenkin. Pienet maanviljelijät toimivat avoimesti, mutta suuret maatalousyhtiöt eivät. Tämän asetuksen todellinen tavoitehan ei ole avoimuus. Asetus on pirullinen sotakone, jolla on kaksi piilotavoitetta. Ensinnäkin siinä tähdätään maanviljelijöiden jakamiseen suuriin ja pieniin viljelijöihin ja heidän ammatillisen yhtenäisyytensä rikkomiseen. Toiseksi, ja ennen kaikkea, asetuksella pyritään nostattamaan yleinen mielipide maanviljelijöitä vastaan lehdistön kautta, erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa kuulemme tuista, joita prinssi Charles ja hänen majesteettinsa kuningatar Elisabet, ammattiyhdistysjohtajat, suuret omistajat, ehkä myös Mariann Fischer Boelin sikatilan omistava aviomies saavat.
Näiden Brysselin-hormoneilla ruokittujen suurten omistajien lisäksi suurelle yleisölle uskotellaan, että maanviljelijät saavat valtavaa tukea, varsinkin koska suuri yleisö ei tiedä, että maanviljelijälle maksetaan heidän tahtonsa vastaisesti, koska heitä kielletään tuottamasta. Heidät pakotetaan jättämään maansa kesannolle.
Kun yleinen mielipide maanviljelijöitä vastaan on kuumentunut hehkuvaksi - heillehän maksetaan tuottamatta jättämisestä käyttäen tukien irrottamista tuotannosta - vuonna 2013 politiikkaa tai vaaleja vaarantamatta, tuet voidaan lakkauttaa. Tällöin saadaan parikymmentä miljardia euroa muiden toimien rahoittamiseen.
Demokraattisen avoimuuden verukkeella tämä asetus on moraalinen häpeä, ja siinä hyödynnetään kateuden ja mustasukkaisuuden inhottavia vaikuttimia komission 1980-luvulla laatiman strategisen suunnitelman toteuttamiseksi: tarkoituksena on lopettaa maatalousvienti osana tärkeää, maailmanlaajuista sopimusta. Maatalous eteläiselle pallonpuoliskolle ja rahoitus-, pankki- ja energiapalvelut pohjoiselle pallonpuoliskolle. Tästä on tässä asetuksessa kysymys!
Jim Allister
(EN) Arvoisa puhemies, avoimuuden ja yksityisyyden rikkomisen välillä on vain hienoinen ero. Monet maanviljelijät ovat - mielestäni täysin oikeutetusti - närkästyneitä siitä, että heidän tilatukensa julkaistaan yksityiskohtaisesti internetissä. Näin luodaan vääristynyt näkemys ilmaisista avustuksista.
Todellisuudessahan useimmat tilatuet annetaan edullisten elintarvikkeiden politiikkamme tukemiseksi. Otetaan esimerkiksi liha-ala. Vaalipiirissäni tehdyssä työryhmäraportissa osoitetaan, että lihan pientuottajat häviävät 260 miljoonaa euroa vuodessa. Vain tilatuen, tuotannon tukemisen, avulla he voivat jatkaa toimintaansa.
Kun siis julkaistaan tieto, että maanviljelijä sai 20 000 euroa, ei kuitenkaan kerrota, että samaan aikaan hän menetti 40 000 euroa tai enemmän tuotantotoiminnassaan. Jotta tietojen julkaiseminen olisi reilua, tietoihin olisi liitettävä tyypilliset voitto- ja tappiotilastot eri alojen kulutushyödykkeiden kaupasta.
Ioannis Gklavakis
(EL) Arvoisa puhemies, olin tyytyväinen huomatessani, että me kaikki haluamme sekä avoimuutta että valvontaa: haluamme, että veroja maksavilta kansalaisilta saatuja EU:n rahoja suojataan ja että ne menevät niille, jotka tosiaankin ovat oikeutettuja apuun. Jos säännönvastaisuuksia tai laittomuuksia havaitaan, on käyttöön otettava erityiset seuraamukset, ja luulisin, että olemme kaikki tästä vakaasti yhtä mieltä. On kuitenkin sanomattakin selvää, että ehdotetut toimenpiteet olisi pantava täytäntöön sen jälkeen, kun asianomainen asetus on hyväksytty ja sen olisi koskettava seuraavaa varainhoitovuotta. Meistä tämä selvennys on ehdottomasti tarpeen, minkä takia jätimme asiaa koskevan tarkistuksen. Haluamme selventää tarkistuksella, että toimenpiteitä kuukausittaisten maksujen keskeyttämiseksi yhteisen maatalouspolitiikan rahoitusta koskevan asetuksen N:o 1290/2005 17 artiklan 1 kohdan ja 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti ei panna täytäntöön ennen 16. lokakuuta 2008. Meistä on siis oikein, että toimenpiteitä ei sovelleta takautuvasti.
Lopuksi haluan korostaa, että me kaikki haluamme:
ensinnäkin suojata veronmaksajien rahoja;
toiseksi taata, että rahat menevät niille, jotka ovat siihen oikeutettuja, kuten kollegani aivan oikein toi ilmi;
kolmanneksi rangaista lakia rikkovia;
neljänneksi olla oikeudenmukaisia. Missään päin maailmaa lait eivät tule takautuvasti voimaan, eikä niiden pitäisikään.
Jos nämä vaatimukset täytetään, tuemme varauksetta ja iloisina Jorgo Chatzimarkakisin mietintöä, jonka puolesta tällöin äänestämme.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Euroopan unionin toimielimet hyvittävät pitkään kestäneen laiminlyönnin. Jos joku on kiinnostunut eurooppalaisen maatalouden järjestämisestä ja sen avoimuudesta, se on Euroopan maatalousala.
Haluaisin onnitella esittelijää Jorgo Chatzimarkakisia, joka esitti asian erittäin hyvin sanoessaan, että Euroopan unionilla ei ole kovinkaan hyvä maine eurooppalaisten silmissä, ja he ovat tehneet eurooppalaisesta maataloudesta usein syntipukin. Vielä nyt myöhään illalla haluaisin lainata Charles de Gaullea, joka sanoi, että meidän on seisottava vääjäämättömän partaalla. Kyllä, meidän, joille yhteinen maatalouspolitiikka merkitsee niin paljon, on seisottava vääjäämättömän, eli avoimuuden, partaalla.
Yhteiselle maatalouspolitiikalle on suuri ongelma - ja olen tässä aivan samaa mieltä Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorfin kanssa - että koko eurooppalainen, yhteinen maatalouspolitiikka on sotkuinen vyyhti, tuskin avoin ja monilta osin epäoikeudenmukainen. Me molemmat ja uskoakseni kaikki täällä istuntosalissa istuvat haluaisimme turvata yhteisen maatalouspolitiikan tulevaisuuden, mutta samalla haluaisimme suojata sitä.
Hyvät ystäväni, miten tulkitsette sen, että yhteisellä maatalouspolitiikalla on suosikkinsa, hemmoteltu lapsensa, eli vilja-, sokeri- ja tupakka-ala, ja toisaalta sillä on vihollisalansa, esimerkiksi hedelmät ja vihannekset, viinirypäleet ja viini, sianliha ja siipikarja? Kukaan järjissään oleva ei pysty selittämään tätä eurooppalaisille.
Kukaan järjissään oleva ei pysty myöskään selittämään eurooppalaisille, että suuri osa tuesta ei mene tuottajille, kuten Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf sanoi, vaan kerman kuorivat päältä kaupalliset järjestöt. Missään ei ole vielä annettu mietintöä summista, jotka joutuvat maatalousalan ulkopuolelle, ja olisikin hyvä, jos komissio ja neuvosto laatisivat vihdoin tällaisen mietinnön. Summat ovat valtavia.
Tämä mietintö onkin tärkeä, koska siinä osoitetaan selvästi, kuka saa tukea ja kuinka paljon, jotta ei tapahdu niin, että tiedotusvälineet antavat kielteisen esimerkin siitä, että 200-päinen karja on ollut kuudennessa kerroksessa Roomassa vuosien ajan, kun useat sadattuhannet italialaiset maanviljelijät hoitavat rehellisesti liiketoimintaansa.
Hyvät ystäväni, tämän takia avoimuus ja tietojen käsittely ovat erittäin tärkeitä, ja Euroopan unionin on tehtävä tämä muillakin aloilla, joten tuen Jorgo Chatzimarkakisin mietintöä. Suuret kiitokset.
Hannu Takkula
(FI) Arvoisa puhemies, haluan myös alkuun onnitella esittelijä Chatzimarkakisia tästä mietinnöstä. Voi tietenkin kysyä, että mitä mietinnöstä voi tulla, jos esittelijänä on henkilö, jolla on saksalainen järki, kreikkalainen sydän ja sielussakin kappale jopa suomalaista sielunmaisemaa. Voi todeta, että mietinnöstä voi silloin tulla hyvä monelta osin, ja näin tämänkin mietinnön kohdalta on todettava. Onnittelut siitä.
On totta, että maataloudesta ja maatalouden rahoitusjärjestelmistä puhuttaessa on erittäin tärkeää, että korostamme avoimuutta. Avoimuus on kaiken lähtökohta. Tietenkin toinen seikka, jonka pitäisi kulkea avoimuuden kanssa käsi kädessä, kun puhutaan rahoitusohjelmista, on oikeudenmukaisuus, mutta olen joutunut huomaamaan näiden muutaman vuoden aikana täällä Euroopan parlamentissa, että oikeudenmukaisuus jos mikä on suhteellinen käsite ja me hahmotamme oikeudenmukaisuutta eri tavoin. Joka tapauksessa toivon, että avoimuuden lisääminen kuitenkin lisää kansalaisten luottamusta myös meidän päätöksentekojärjestelmäämme ja siihen, että maatalouden kuten muunkin rahoituksen osalta halutaan täällä tehdä oikeanlaisia ratkaisuja.
Arvoisa puhemies, haluan kuitenkin kantaa huolta maataloudesta myös laajemmin siten, että kun nostin esiin oikeudenmukaisuuden, toivon, että avoimuuden lisäksi kiinnitämme jatkossa huomiota oikeudenmukaisuuteen.
Nyt kun komissaarikin on paikalla, on erittäin tärkeää huolehtia siitä, että myös pienet jäsenvaltiot voivat tulla kohdelluiksi oikein ja myös jatkossa voidaan huolehtia siitä, että tietynlainen kansallinen omavaraisuus voi säilyä. Meillä Suomessa on tästä vakavia esimerkkejä aivan hiljattain Euroopan unionissa tehdyn sokeripäätöksen kohdalla ja maatalouden tukipäätöksien kohdalla. Ne eivät kohtele samalla tavoin pieniä ja suuria jäsenvaltioita, ja tässä suhteessa toivon oikeudenmukaisuuteen jatkossa suurta panostusta, nyt kun tämä avoimuusasia saadaan Chatzimarkakisin mietinnön kautta kuntoon.
Meidän on huolehdittava siitä, että Euroopan unioni ja päätöksentekojärjestelmämme on avoin ja sellainen, johon kansalaiset voivat luottaa ja jota he voivat tukea jatkossakin.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen yhteisen maatalouspolitiikan rahoitusta koskeva mietintö ja erityisesti kysymys avoimuudesta ovat erittäin tärkeitä yhteisön asukkaiden sosiaaliselle hyväksynnälle ja erityisesti Euroopan viljelijöille. Julkisen tuen saajien julkaisemisella näemme yksityiskohtaisesti, millaisessa yhteydessä varat jaetaan ja erityisesti missä maissa, jotka tunnemme EU:n vanhoina ja uusina jäsenvaltioina.
Yksi esittelijän tärkeistä ehdotuksista on maininta vaatimuksesta, joka koskee tietojen verrattavuutta jäsenvaltioiden välillä. Näin voidaan välttää vääriä syytöksiä EU:n jäsenvaltioiden välillä tuen koosta ja tavoista yksittäisillä markkinoilla. Näin voidaan myös tasoittaa viljelijöiden mahdollisuuksia julkisen tuen piirissä. Yleisesti olisi korostettava, että sopivan selvä maatalouspolitiikan rahoitus maataloustuotteiden sopivan määrän ohella takaa elintarviketurvallisuuden eurooppalaisille kuluttajille. Tämän takia eurooppalaisilla viljelijöillä olisi oltava pitkän aikavälin turva ja rahoitussuunnitelmat maatilojen sijoitusten osalta.
Tällä hetkellä kuullaan mielipiteitä, jotka vaativat yhteisen maatalouspolitiikan nopeampaa tarkistusta. Tällaiset mielipiteet ovat vastuuttomia ja tuovat mukanaan uhan EU:n elintarviketurvallisuudelle. Meidän ei myöskään pidä unohtaa takeita, jotka annettiin siitä, että maatilojen tuet tasoitettaisiin kaikille EU:n jäsenvaltioille vuoteen 2013 mennessä.
Lopuksi haluaisin onnitella esittelijää.
Esther de Lange
(NL) Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella kollegaamme tästä perusteellisesta mietinnöstä, joka päällisin puolin käsittelee hyvin teknisiä, varainhoitoa koskevia sääntöjä. Todellisuudessa näillä säännöillä voidaan kuitenkin vaikuttaa viljelijöidemme työhön - hehän ovat loppujen lopuksi päivittäisten elintarvikkeidemme oikeita ja korvaamattomia tuottajia. Haluaisin puhua joistakin näistä säännöistä yksityiskohtaisesti aloittamatta laajaa keskustelua terveystarkastuksesta tai mistään muusta. Minun on kuitenkin kevennettävä sydäntäni siitä, että minua kummastuttaa, mistä erittäin arvostettu kollegani Alankomaiden sosialistisesta puolueesta (SP) löysi mainitsemiaan merkittäviä maanomistajia maassa, joka on niin tiheään asutettu kuin Alankomaat. Eksyin kuitenkin aiheesta.
Ensinnäkin haluaisin ilmaista tukeni komission ehdotukselle siitä, että puutteiden ilmetessä olisi mahdollista antaa rangaistus - ottaa vähennykset käyttöön - kyseiselle jäsenvaltiolle tehokkaammin, esimerkiksi keskeyttämällä tai vähentämällä valtion välimaksuja. Mielestäni komission ei pitäisi tarkastella pelkästään noudattamatta jättämisen vakavuutta ja luonnetta, kuten se kirjoitti, vaan myös sen kestoa. Jos rikkomukset esimerkiksi jatkuvat, komission olisi korotettava vuosittain vähennysten prosenttiosuutta. Meidän on myös varmistettava, että nyt esittelemämme uudet säännöt eivät johda hallinnollisen taakan kasvuun.
Lopuksi haluaisin puhua hankalasta aiheesta eli Euroopan maatalousrahastosta tukea saavien nimien julkaisemisesta. Omassa maassani julkaiseminen on yleistä, ja komissio ehdottaa nyt, että näin toimittaisiin kaikkialla EU:ssa avoimuuden ja näiden menojen oikeudellisuuden takia. Voin tukea näitä ponnistuksia, mutta haluan antaa kaksi lyhyttä huomautusta, jotka on esitetty myös tarkistusten muodossa. Ensinnäkin näiden tietojen julkistaminen voi loukata asianosaisten oikeuksia. Meidän onkin varmistettava asianmukainen tietosuoja estääksemme sen, että tiedot eivät joudu vääriin käsiin tai että niitä käytettäisiin esimerkiksi radikaalien eläintenoikeusaktivistien toimissa; tähän ilmiöön monet jäsenvaltiot ovat jo törmänneet.
Lopuksi haluaisin sanoa, että komissio uskoo, että tällä ehdotuksella voidaan parantaa talousarvion valvontaa. Näin saattaakin tapahtua tiettyyn pisteeseen asti, mutta olen sitä mieltä, talousarvion valvonnassa on vieläkin hyödyllisempää ottaa käyttöön kansalliset ilmoitukset kansallisella tasolla hallinnoiduista talousarviovaroista. Haluaisinkin käyttää viimeisen sekuntini vedotakseni komissioon ja neuvostoon näiden kansallisten ilmoitusten käyttöönoton nopeuttamiseksi.
Gyula Hegyi
(HU) Yhteisen maatalouspolitiikan avoimuuden parantaminen on tärkeä yhteisön tavoite, ja tuenkin kollegani Jorgo Chatzimarkakisin mietintöä. Koska yhteisestä maatalouspolitiikasta on jo keskusteltu, haluaisin kiinnittää huomionne yhteen tärkeimmistä kysymyksistä ympäristötietoisessa maanviljelyssä, Natura 2000 -ohjelmaan.
Kuten tiedätte, ne, jotka viljelevät suojeltuja kasveja ja eläimiä tukevalla tavalla, saavat tukea yhteisöltä ja jäsenvaltioilta Natura 2000:n puitteissa. Lähes viidesosa Euroopan unionin alueesta ja 21 prosenttia Unkarista kuuluvat tämän ohjelman suojaan. Viljelijät odottavat tätä tukea, sillä luonnon etujen tukeminen vaatii heidän osaltaan rahoituksellista itsehillintää.
Kestävälle tulevaisuudelle on kuitenkin olennaista, että suojelemme mahdollisimman monia luonnon etuja. Tämän takia on tärkeää, että käytämme mahdollisimman paljon rahaa niiden alueiden tukeen, joihin Natura 2000 -ohjelma vaikuttaa.
Olin aikanaan sosialidemokraattisen ryhmän varjoesittelijä Natura 2000 -ohjelmasta. Valitettavasti siitä lähtien emme ole päässeet tavoittelemaamme summaan, kolmeen miljardiin euroon vuodessa. Nyt on kuitenkin viimeinen hetki, jos haluamme pysäyttää luonnon tuhoutumisen, erityisesti Euroopassa, joka on jo ylikansoittunut.
Olisi hyödyllistä saada järjestelmällinen internetluettelo siitä, kuinka paljon tukea viljelijöille myönnetään Natura 2000 -ohjelman puitteissa, ja tehdä käytäntöä näin selvemmäksi. Avoimuus innostaa toivottavasti myös ympäristöystävälliseen viljelyyn ja ainutlaatuisen luontomme suojeluun. Kiitos.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Arvoisa puhemies, keskustelemme yhteisestä maatalouspolitiikasta, mutta todellisuudessa ei ole olemassa mitään yhteistä politiikkaa. Voin sanoa tämän, koska kyseistä maatalouden tukea ei erotella pelkästään eri alueiden välillä, vaan erot ovat myös erittäin selkeät vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden välillä. Puhuaksemme yhteisestä maatalouspolitiikasta meillä on oltava yhteiset perusperiaatteet, tehtävät ja mahdollisuudet saada tukea tuotantoon.
Mielestäni mietintö on kuitenkin erittäin hyvä ja tarpeellinen, koska loppujen lopuksihan on paljastettava, kuka saa ja kuinka paljon ja kuinka näitä rahastoja käytetään. Tilastojen parantaminen ei suoraan kasvata maatalousvaroja, mutta se parantaa säästäväisyyttä, avoimuutta ja suurempaa luottamusta ihmisiin. Me parlamentin jäseninä olemme asemassa, jossa voimme vetää omat johtopäätöksemme ja etsiä yhteisiä ratkaisuja, joista rakentuisi yhteinen maatalouspolitiikka samoin demokraattisin ja kumppanuuteen perustuvin periaattein kaikille Euroopan unionin valtioille ja maanviljelijöille huolimatta siitä, millä alueella he työskentelevät ja asuvat.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Euroopan maatalouden tukirahastosta ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta maksettavia tukia olisi myönnettävä vain poikkeustilanteissa.
Tässä mielessä komission ehdotuksessa ei määritetä selvästi tilanteita, jotka vaativat maatalousmaksujen vähentämistä tai lakkauttamista.
Komission ehdottamassa asetuksen muodossa määritetään vain, että keskeytystä vaaditaan, kun kansallisen valvontajärjestelmän keskeiset osat eivät ole toimivia havaittujen puutteiden vakavuuden tai toistuvuuden takia.
Mielestäni näitä ehtoja ei voida käyttää sattumanvaraisesti, ja niillä voi olla vaarallisia vaikutuksia tiettyihin jäsenvaltioihin.
On totta, että yhteisön olisi valvottava rahastojen menoja erittäin hyvin, mutta on myös tärkeää ottaa huomioon jäsenvaltioiden valvonnasta vastaavien virastojen edistyminen.
Tämän takia välinettä, jonka annamme tänään komissiolle, olisi mielestäni käytettävä erittäin harkiten, selvästi määritetyissä olosuhteissa ja tiukalla parlamentaarisella valvonnalla vahvistettuna.
Lisäksi asetuksen ei pitäisi toimia takautuvasti. Vuosi 2007 on Euroopan unionin laajentumisen vuosi, ja olisi epäoikeudenmukaista, jos tämän asetuksen säännökset pantaisiin täytäntöön tästä hetkestä alkaen, kuten Euroopan komissio ehdottaa.
Tämän takia tuen vaihtoehtoa, jossa annetaan vuosi aikaa ennen asetuksen täytäntöönpanoa.
Mielestäni toimenpide, joka tuo avoimuutta tukien myöntämisjärjestelmään, on Euroopan rahastojen edunsaajien nimien ja heidän saamiensa summien julkaiseminen.
Tämä pysäyttäisi heti alkuunsa kaikenlaiset petosyritykset tai yritykset myöntää eurooppalaisia varoja maaseudun kehittämiseen poliittisten ehtojen mukaan ja osoittaa vastuu julkisten varojen käytössä.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Arvoisa puhemies, on kannatettava kaikin tavoin Euroopan komission aloitetta, jonka mukaan jäsenvaltioiden velvollisuudeksi asetetaan yhteiseen maataloustukeen liittyvien EU:n rahastojen edunsaajien tietojen julkaiseminen.
Tällaiset tiedot olisi julkaistava internetissä käyttäen vakioita, jotka tekevät eri maiden tiedoista vertailukelpoisia. Näin parannetaan huomattavasti talousarviomenojen avoimuutta ja talousarvion valvonnan tehokkuutta ja tuodaan myös selvyyttä ainakin kahteen vakavaan ongelmaan, jotka liittyvät EU:n maatalousmenoihin.
Aloitan siitä, että suuri osa suorista tuista yksittäisissä maissa ei mene maatiloille vaan suurille yhtiöille, esimerkiksi Smithfieldille, tai suurille maanomistajille, esimerkiksi Elisabet II:n kruununmaille. Kenties tällaiset tiedot kaikkialta EU:sta tekevät päätöksentekijöille selväksi, että yksittäisille tiloille myönnettäviä tukia on rajattava, jotta tuet auttavat enemmän perheviljelmiä kuin suuria tiloja.
Toiseksi maatalousmaiden hehtaarikohtainen epäsuhtaisuus on todella suuri vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden välillä. Vuosina 2007-2013 tämä mittari on vähän yli 60 prosenttia, ja kun Romania ja Bulgaria tulevat mukaan, se on vielä matalampi. Jokaista vanhassa jäsenvaltiossa maksettua euroa kohden maksetaan tuskin 60 senttiä uusissa EU:n jäsenvaltiossa, vaikka maatalouden uusissa valtioissa olisi saatava kiinni vanhojen jäsenvaltioiden kehittyneempi maatalous.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, toivoisin, että ryhmä koillisirlantilaisia maanviljelijöitä, joiden kanssa puhuin tänään iltapäivällä, olisi täällä kuuntelemassa tätä keskustelua, koska he haluaisivat kenties osallistua siihen. Ollaanpa rehellisiä: kukaan ei halua heidän raha-asioitaan julkisiksi, ja luulen, että vaikka jotkut parlamentin jäsenet puhuvat avoimuudesta, he kiertäisivät sen itse kaukaa. Pidin tänä iltana tehdystä ehdotuksesta siitä, että kaikkien, jotka saavat rahaa julkisista rahavaroista, olisi julkaistava palkkatietonsa. Uskon, että maksut julkistetaan, ja uskon yleisesti ottaen avoimuuteen, mutta se on kahden kauppa.
Kyseenalaistaisin myös sen huomion, että tieto tarkoittaisi ymmärtämistä. Tämän takia teidän olisi selvennettävä, mitä maksut oikeastaan tarkoittavat. Tänään tapaamani maanviljelijät olivat naudan- ja lampaanlihan kasvattajia, ja monet heistä käyttivät tilatukea tuotantonsa tukemiseen. Ehkä tämä on hölmöä toimintaa. Ehkä heidän pitäisi lopettaa kasvattaminen, jättää tilansa hunningolle ja ottaa sekki edelleen vastaan.
Jotkut täällä esitetyt mielipiteet ovat viitanneet siihen, että politiikan epäonnistuminen olisi maanviljelijöiden vika. Mielestäni olisi kuitenkin Euroopan päättäjien tehtävä ottaa havaittujen epäonnistumisten syyt niskoilleen. Interventiosta ja vientituesta puhuvat ovat varmaankin unohtaneet vuonna 2003 tehdyt uudistukset. Tällä hetkellä Euroopan unionissa kärsitään vajauksista. Tuomme unionin alueelle lihaa. Maailmanlaajuinen maitotuotteiden kysyntä on kasvussa, ja vilja on vähissä, joten olemme siirtyneet merkittävästi eteenpäin. Julkaiskaa vain, mutta selittäkää. Suojelkaa ihmisiä ja varmistakaa, että heitä ei pilkata heidän saamiensa tukien tähden. Älkää käyttäkö tätä aseena maanviljelijöitä vastaan. Komissio tekee jo näin terveystarkastuksissa, joissa se on puhunut siitä, miten voisimme vähentää tukia nyt, kun julkaisuista tulee totta. Ehkä meidän onkin tehtävä näin korkeammalla tasolla, mutta olkaamme rehellisiä asiasta keskustellessamme. Mielestäni meidän on tarkistettava sitä, miten tietoja käytetään.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Arvoisa puhemies, keskustelemme tärkeästä mietinnöstä, joka koskee yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamista. Tälle politiikalle omistamme noin 45 prosenttia EU:n talousarviosta.
Euroopan komission ehdotuksella tähdätään avoimuuden ja menojen uskottavuuden parantamiseen EU:n viljelijöille ja maaseutualueille. Samasta syystä sen tarkoituksena on parantaa sitä tapaa, jolla EU:n kansalaiset hyväksyvät ja arvostelevat tätä politiikkaa. Jostain kuitenkin tulee jatkuvasti ihmisiä, jotka eivät suhtaudu kovin suopeasti yhteiseen maatalouspolitiikkaan ja jotka haluaisivat viedä maanviljelijöiltämme tuen hinnalla millä hyvänsä ja altistaa heidät avoimelle ja epätasa-arvoiselle kilpailulle kolmansien maiden viljelijöiden kanssa.
Kysymys on: mitä tällöin tapahtuisi elintarviketurvallisuudelle EU:ssa? Olen varma, että parlamentin maatalousvaliokunnan jäsenet ovat samaa mieltä kanssani siitä, että yhteiselle maataloustuelle suunniteltuun talousarvioon ei voi tehdä leikkauksia. Talousarvio on jatkuvasti pienentymässä, ja vuonna 2013 se on enää 33 prosenttia kaikista talousarviomenoista. Toivottavasti uudet säännöt helpottavat lainsäädännön yksinkertaistamista komission mainostaman ”sääntelyn parantaminen” -tunnuslauseen mukaisesti. Kansalaisemme voivat tarkistaa ja saada tietoonsa, mihin tarkoituksiin myönnämme EU:n varoja.
Tämän vuoden marraskuussa komission on määrä esitellä tiedonanto terveystarkastuksesta. Mielipiteeni on, että EU:n suorien tukien järjestelmän olisi oltava paljon yksinkertaisempi ja avoimempi ja että tukitasolle olisi määritettävä vakio kaikille jäsenvaltioille. Järjestelmän olisi siis oltava oikeudenmukainen ja ymmärrettävä.
Toivon myös, että kollegamme Romaniasta selviytyvät nykyongelmista, jotka liittyvät heidän tukijärjestelmiinsä. Emme voi jättää romanialaisia viljelijöitä pulaan ja rankaista heitä vähentämällä tukia. Tukia tarvitaan Romaniassa aivan samoin kuin muissakin jäsenvaltioissa. Romanialaisten maanviljelijöiden rankaisemisen sijaan meidän olisi autettava järjestämällä tukijärjestelmää.
Siim Kallas
komission varapuheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, kiitän teitä kiinnostavista huomioistanne. Olen iloinen, että voin osallistua tähän keskusteluun, koska komission aloittaessa keskustelun EU:n tuensaajia koskevan avoimuuden parantamisehdotuksesta tiedot julkaistiin vain kahdessa valtiossa: Tanskassa ja Virossa. Nyt valtioita on 13, ja loppujen lopuksi kaikki valtiot ovat mukana. Eurooppalaisessa päätöksenteossa tämä on erittäin nopeaa toimintaa.
Haluaisin puuttua joihinkin faktatietoihin. Ensinnäkin tuensaajien julkaiseminen tapahtuisi täysin yhteisön tietosuojaa koskevaa lainsäädäntöä kunnioittaen. Tämä sisältyy myös ehdotukseen. Monet esittivät kysymyksiä rakennerahastojen tietojen julkaisemisesta, mutta rakennerahastoja koskee täsmälleen sama logiikka, jossa sovelletaan saman varainhoitoasetuksen 53 b artiklan säännöksiä. Näillä tapauksilla ei siis ole eroa.
Kaikki Euroopan talousarviosta maksettavat etuudet ovat avoimia, mukaan lukien korkeimpien virkamiesten ja komission jäsenten palkat. Kaikki tämä on täysin julkista. Tämä ei siis ole temppu eikä mikään - ja tiedothan ovat olleet julkisia henkilöstösääntöjen hyväksynnästä alkaen.
Haluaisin pyytää parlamenttia tukemaan komission lähestymistapaa ehdotuksessa esitetyllä tavalla. Ymmärrämme hyvin joidenkin esitettyjen muutosten sisällön, ja jotkut muutokset näkyvät täytäntöönpantavassa lainsäädännössä tai lopullisessa tekstissä, jonka neuvosto hyväksyy puheenjohtajavaltion kompromissitekstin jälkeen. Olen vakuuttunut, että nyt käsiteltävät uudistukset tekevät asetuksesta (EY) N:o 1290/2005 entistäkin tehokkaamman välineen.
Puhemies
(IT) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina 11. lokakuuta 2007.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Gábor Harangozó  
kirjallinen. - (HU) Tuen komission suositusta useista syistä. Ensinnäkin saadaan avoimuutta siihen, kuka hyötyy yhteisestä maatalouspolitiikasta, ja EU:n jäsenvaltioiden saamien maataloustukien määriä voidaan vertailla keskenään. Toiseksi suosituksella parannetaan kaikkien EU:n toimielinten ja unionin politiikanalojen legitiimiyttä eurooppalaisia kohtaan. Kolmanneksi aloite ei koske pelkästään maataloustukia, vaan myös EU:n kaikkien muiden alojen tukia, ja parantaa näin myös talousarvion valvonnan tehokkuutta.
Olen samaa mieltä suosituksen toisesta kohdasta, jossa suositellaan, että jos jäsenvaltioiden valvontajärjestelmissä halutaan, seuraamuksia koskevat säännöt voivat olla myös tiukempia. Unkarissa olemme nähneet paljon vaivaa ja kehittäneet toimielinjärjestelmän, joka toimii mahdollisimman tehokkaasti ja vastaa komission vaatimuksia.
Tuen esittelijän suositusta, jonka mukaan tietojen julkistaminen internetissä on pakollinen vaatimus. Jäsenvaltioiden maksajavirastojen internetsivustot voitaisiin liittää komission sivustoihin tai yhteiseksi verkostoksi jäsenvaltiossa. Tällaisten tietojen antamisen on tietenkin tapahduttava Euroopan tietosuojavaltuutetun vaatimusten mukaisesti. On muun muassa olennaista, että asianosaiset osapuolet saavat ennakkoilmoituksen tietojen julkistamisesta mahdollisimman pian ja mahdollisuuksien mukaan, jopa silloin, kun tietoja kerätään.
Alexander Stubb  
kirjallinen. - (EN) Enemmän avoimuutta merkitsee vähemmän perätöntä EU:n vastaista propagandaa. Siksi onkin helppoa tukea esittelijän lähestymistapaa, jossa tuetaan komission ehdotusta, joka parantaa avoimuutta ja Euroopan maatalousmenojen toteutusta.
Meidän on muistettava, että maatalousmenot ovat yksi suurimpia EU:n menoeriä. Kyse onkin unionin legitimiteetistä.
Jos meillä ei ole selvää näkemystä kaikista menoista, ei pelkästään maatalouden menoista, saamme vääristyneen kuvan EU:n rahankäytöstä. Samanaikaisesti tiedämme, että maatalouden menojen hallinnointi on parantunut tasaisesti.
Tietojen yhteisön menoista pitäisi olla saatavilla internetissä. Täydellinen avoimuus on olennaista talousarvion valvonnalle. Siksi olen tyytyväinen havaitessani, että Jorgo Chatzimarkakis sai 100-prosenttisen tuen valiokunnalta.
