Basel II -sopimus ja vakavaraisuusdirektiivien tarkistaminen (CRD 4) (keskustelu) 
Puhemies
(FR) Esityslistalla on seuraavana Othmar Karasin talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö Basel II -sopimuksesta ja vakavaraisuusdirektiivien tarkistamisesta (CRD 4).
Othmar Karas
esittelijä. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Basel III -sopimusta koskevalla mietinnöllä Euroopan parlamentti ottaa selvän kannan Baselin komitean neuvotteluihin. Haluaisimme kiinnittää huomiota ratkaisemattomiin kysymyksiin ja ongelmiin, joita EU kohtaa, ja esitämme komissiolle direktiiviluonnoksen laatimista koskevia vaatimuksia. Vaikka - ja kiitän siitä kaikkia varjoesittelijöitä - mietintö hyväksyttiin valiokunnassa äänin 38-0, tunnen kuitenkin esittelijänä tarvetta jättää kuusi lisätarkistusta. Niistä kolme liittyy kehitykseen Baselin komiteassa, jotta mietintö saadaan ajan tasalle, ja kolme liittyy vähimmäisomavaraisuusasteeseen ja likviditeettinormeihin.
Katsomme, ettei ole suotuisaa sisällyttää vähimmäisomavaraisuusastetta automaattisesti pilariin 1 vuodesta 2018 alkaen, vaan että sitä ennen olisi sen sijaan toteutettava arviointiprosessi. Toiseksi Baselin sopimuksessa on joitakin ratkaisemattomia kysymyksiä, jotka liittyvät likviditeettinormeihin ja joita on käsiteltävä, jotta pysymme ajan tasalla.
Yhdeksän Baselin komiteassa olevaa EU:n jäsenvaltiota hämmästyttävät minua hieman, sillä ne ovat sallineet sen, että prosessia pidetään päättyneenä huolimatta siitä, ettemme näe tasavertaisia toimintaedellytyksiä Yhdysvaltojen talousrakenteen ja EU:n talous- ja pankkirakenteen välillä tai perinteisen vähittäispankkien ja investointipankkien välillä. Meillä ei myöskään ole likviditeetin määritelmää.
Talouskriisi on tietysti osoittanut, että meidän on muutettava puitteita. Siksi on oikein käsitellä asiaa ja tehdä ehdotuksia. Kriisi on myös selvästi osoittanut, että kyse on ollut ennen muuta likviditeettikriisistä eikä pääomavarojen kriisistä, vaikka me tarvitsemmekin lisää pääomavaroja - havaitakseen sen tarvitsee vain ajatella Lehman Brothersia, jossa oma pääoma oli vain 11 prosenttia.
Meidän näkökulmastamme jäljellä on viisi ratkaisematonta kysymystä. Ensimmäinen on se, ettei ole olemassa tutkimusta niiden lukujen vaikutuksesta, joista nyt on sovittu kasvua ja työllisyyttä varten Euroopan unionissa. Pyytäisin komissiota tekemään ja toimittamaan tällaisen tutkimuksen kiireellisenä asiana. Toiseksi emme ole tutkineet yksityiskohtaisesti kaikkien parhaillaan harkittavana olevien säännösten kumulatiivisia vaikutuksia. Keskeisiä esimerkkejä ovat Basel III -sopimus, talletussuoja, pankeilta perittävä maksu ja varallisuuden siirrosta kannettava vero. Kolmanneksi EU:n ja Yhdysvaltojen välillä ei ole tasavertaisia toimintaedellytyksiä esimerkiksi kirjanpitosäännösten alalla, eikä täytäntöönpanon aikataulusta ole vieläkään sopimusta. Neljänneksi vähittäispankkien ja investointipankkien välillä ei ole tasavertaisia toimintaedellytyksiä pääoman määrittelyn alalla. Viidenneksi on olemassa ratkaisemattomia kysymyksiä, kuten vähimmäisomavaraisuusaste, likviditeetin määritelmä ja luottoluokituslaitosten rooli Yhdysvaltojen päätösten valossa.
Nämä kysymykset on ratkaistava ennen kuin komissio antaa direktiiviluonnoksen, eikä niitä saa jättää G20:n päätettäväksi, vaan Baselin komitean on selvitettävä ne ennen päätöstä. Me pysymme edelleen mukana kuvioissa.
Michel Barnier
komission jäsen. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa Othmar Karas, hyvät parlamentin jäsenet, vain muutama päivä sen jälkeen, kun sopimus tehtiin Baselin komiteassa, pidän erittäin tärkeänä sitä, että Euroopan parlamentti osoittaa sitoumuksensa pankkiuudistukseen ja osoittaa selvästi, että EU käyttäytyy ja sen täytyy käyttäytyä maailmanlaajuisen asemansa mukaisesti. Kiitän Othmar Karasia ja talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäseniä heidän sitoumuksestaan ja erinomaisesta mietinnöstä.
Othmar Karas, te mainitsette monia kriittisiä seikkoja, jotka tutkitaan hyvin tarkasti, ennen kuin ehdotuksemme vakavaraisuusdirektiivin tarkistamiseksi hyväksytään ensi keväänä.
Haluan aluksi todeta, että yhdyn näkemykseenne erityisesti EU:lle tyypillisten ongelmien merkityksestä - EU:n pankkitalous ei muistuta kaikilla aloilla muun maailman pankkitalouksia - perusteellisen vaikutustenarvioinnin tarpeellisuudesta sekä tarpeesta säilyttää tasavertaiset toimintaedellytykset kansainvälisellä tasolla.
Meidän on tietysti korostettava sitä, että pankkien pääoman kasvattaminen on välttämätön edellytys rahoitusalan vakauttamiselle ja vahvistamiselle, mutta se ei riitä. Kuten tiedätte, arvoisat kuulijat, koska työskentelette asian parissa, tarvitsemme myös entistä tiukempaa valvontaa, vahvempaa hallinto- ja ohjausjärjestelmää, spekulatiivisten rahoitustoimien valvontaa ja kehyksen kriisinhallinnalle ja pankkikriisien ratkaisemiselle. Siinä on etenemissuunnitelmamme. Erityisesti teidän ansiostanne on jo edistytty huomattavasti tähän suuntaan. Ajattelen nyt valvontasopimusta ja vihreää kirjaa rahoituslaitosten hallinnosta.
Komissio tekee oman osansa, ja tekee sen niin, että ensi kevään loppuun mennessä, olemme toimittaneet teille ja neuvostolle kaikki tekstit, joita meiltä odotetaan G20:n suositusten täytäntöön panemiseksi. Tässä hengessä esittelin pari päivää sitten asetusluonnokset johdannaisista ja lyhyeksi myynnistä. Parin päivän kuluttua esitämme uuden asiakirjan pankkien kriisinratkaisu- ja kriisinhallintavälineistä.
Palaan kuitenkin tämän päivän keskusteluun ja käsittelen kolmea asiaa, joissa yhdyn Othmar Karasin huoliin. Ensimmäinen on osuuspankkien pääomainstrumenttien tunnustaminen määritelmällä "ykköslistan pääoma". Baselissa saavutettu sopimus antaa meille mahdollisuuden ottaa huomioon kyseisten listaamattomien pankkien erityisolosuhteet. Ne ovat keskeisessä asemassa eurooppalaisten yritysten rahoittamisessa. Yksikköni työskentelevät parhaillaan jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa määritelläkseen tekniset järjestelyt, joiden avulla uudet periaatteet voidaan panna asianmukaisesti täytäntöön EU:n lainsäädännössä.
Toiseksi likviditeettisääntöjen ja likviditeettipuskurin määritelmän osalta komission tuntee hyvin ongelman, joka koskee erityisesti Tanskaa ja Itävaltaa. Erittäin vakavat huolet, joita komissio on esittänyt asiasta, ovat syy siihen, miksi asiasta ei ole vielä tehty sopimusta. Meillä oli joitakin varauksia ja yksikköni jatkavat työskentelyä kumppaniemme kanssa Baselissa löytääkseen ratkaisun, erityisesti katettujen joukkolainojen tunnustamisen alalla.
Kolmas seikka koskee vähimmäisomavaraisuusastetta. Emme voi tässä asiassa palata sitoumuksiimme, jotka teimme G20-kokouksessa. Olemme kuitenkin tyytyväisiä Baselissa tehtyyn sopimukseen, joka tekee vähimmäisomavaraisuusasteesta raportointikaudella osan pilaria 2, kuten Othmar Karas sanoi hetki sitten, tavoitteena on siirtää se pilariin 1. Siirto ei ole automaattinen, ja me sisällytämme tästä aiheesta tarkistuslausekkeen ehdotusluonnokseemme CRD 4:stä.
Sitten muutama sana Baselin sopimuksen täytäntöönpanosta Euroopan unionissa. Rahoituskriisi on ravistellut maailmaa. Se on antanut meille muutaman opetuksen, jotka meidän on painettava mieleen. Vakavaraisuussäännöt eivät soveltuneet todellisuuteen. Niiden uudistusten lisäksi, joita on jo pantu täytäntöön nykyisten sääntöjen vahvistamiseksi, meillä on nyt sopimus, jonka ryhmä keskuspankkien johtajia ja pankkien valvonnasta vastaavia henkilöitä teki äskettäin Baselissa.
Minun mielestäni sopimus on hyvä uutinen. Se on tärkeä askel, kun vahvistetaan sääntöjä ja maailmanlaajuista taloudellista vakautta, ja uusi Baselin sopimus auttaa luomaan pankkialalle yhteiset kansainväliset säännöt, mikä on erittäin tärkeää. Sopimuksella pohjustetaan tietä tasapainoiselle ratkaisulle: yritykset hyötyvät sopeutumiskaudesta, joka tarjoaa riittävästi aikaa uusien vaatimusten täyttämiseen, minkä ansiosta pankkijärjestelmän terveys voi parantua asteittain ilman, että se meidän mielestämme vaarantaa talouskasvua.
Arvoisat kuulijat, yksikköni, kollegani - joita kiitän - ovat tehneet Baselissa paljon työtä löytääkseen yhteisen näkemyksen EU:n ulkopuolisten kumppaniemme kanssa. Toivon, että G20:n valtioiden ja hallitusten päämiehet hyväksyvät uuden Baselin sopimuksen tulevassa Soulin huippukokouksessa marraskuussa. Emme kuitenkaan pysähdy siihen.
Seuraava askel on pankkijärjestelmän uudistaminen Euroopan unionissa. Otamme aina huomioon unionimme erityisolosuhteet, kun panemme täytäntöön kansainvälisiä sääntöjä ja, arvoisat kuulijat, CRD 4 -direktiivi ei ole poikkeus; tässäkin asiassa otamme huomioon Euroopan unionin erityisolosuhteet. Sen lisäksi teemme tässä yhteydessä erityisesti makro- ja mikrotalousanalyysin, joka muodostaa osan Baselin sopimusta, ja teille ja kollegoillenne tiedotetaan siitä luonnollisesti, Othmar Karas.
Tavoitteemme on hyväksyä direktiiviehdotus vuoden 2011 ensimmäisellä neljänneksellä. Se tarkoittaa sitä, että jäsenvaltioiden on siirrettävä se osaksi kansallista lainsäädäntöään ennen tammikuun ensimmäistä päivää 2013. Se antaa niille tarpeeksi aikaa mukautua uusiin säännöksiin.
Meidän on kuitenkin oltava realistisia. Baselissa saavutettu sopimus merkitsee erittäin huomattavaa edistystä, mutta toistan: paljon tehtävää on vielä jäljellä. Teemme tulevina kuukausina työtä yhdessä teidän ja jäsenvaltioiden kanssa toteuttaaksemme yhden kriisinjälkeisen ajan keskeisistä uudistuksista. Haluan tehdä tämänkin asian täysin selväksi: aiomme varmistaa erittäin tarkasti ja valppaasti, että myös tärkeimmät maailmanlaajuiset kumppanimme - ennen kaikkea Yhdysvallat muttei ainoastaan se - toteuttavat tämän tärkeän uudistuksen oikein ja riittävän ajoissa. Aion käsitellä tätä asiaa toisella ja pian toteutuvalla vierailullani Yhdysvaltoihin tämän kuun lopussa.
Lopuksi totean olevani kanssanne, Othmar Karas, samaa mieltä siitä, että Euroopan parlamentin on ehdottomasti otettava entistä suurempi rooli tässä prosessissa. Siksi lupaan lopuksi tiedottaa teille - teidän valiokunnallenne ja täysistunnolle - säännöllisesti kaikesta tulevasta kehityksestä Baselin komiteassa.
Jean-Paul Gauzès
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aloitan kiittämällä lyhyesti Othmar Karasia erinomaisesta työstä. Olin yksi niistä, jotka kannattivat valiokunta-aloitteisen mietinnön antamista, ennen kuin komissio tekee ehdotuksensa Baselin sopimuksen lainsäädäntöön siirtämisen kehyksestä, ja olen iloinen siitä, että Karas on eri varjoesittelijöiden avulla korostanut tärkeimpiä pohdittavana olevia kysymyksiä.
En toista niitä tässä, arvoisa komission jäsen, ja suhtaudun tietysti myönteisesti esittämiinne näkökohtiin ja päättäväisyyteenne sen varmistamiseksi, että sääntelykehys on tehokas ja toimiva, sekä ennen kaikkea siihen, ettei sillä luoda kilpailun vääristymää kansainvälisesti.
Siirryn toiseen aiheeseen. En voi olla huomaamatta, että usein esiintyy suuri ero sen välillä, mitä todetaan julkisesti ja mihin sitoudutaan käytännössä. Olen huomannut myös, että Euroopan unionin ulkopuolisilla valtioilla, ja ajattelen nyt erityisesti Yhdysvaltoja, on ärsyttävä taipumus arvioida meidän toimintaamme, vaikka ne eivät itse toteuta järjestelmiä niin kuin pitäisi.
Baselin sopimuksessa on tärkeää, että eurooppalaisia yrityksiä käsitellään tasaveroisesti eikä rangaista enempää kuin yhdysvaltalaisia yrityksiä. Yhdysvalloissa harva pankki ottaa huomioon näitä direktiivejä tai Baselin komiteaa ja tällä hetkellä mitään ei itse asiassa panna täytäntöön. En haluaisi nähdä Yhdysvaltojen rahoitusalan sääntelemiseksi kesäkuussa hyväksyttyjä säännöksiä - niistä annetuissa lausunnoissa liioitellaan niiden todellista vaikutusta - käytettävän oikeusperustana sille, ettei sovelleta säännöksiä, joita elimet voisivat ottaa käyttöön Yhdysvaltojen ulkopuolella.
Arvoisa komission jäsen, luotan päättäväisyyteenne ja valppauteenne, joilla varmistatte, että tämä ei aiheuta kilpailun vääristymistä Ranskan pankeille, EU:n pankeille ja niille, jotka rahoittavat taloutta yleensä. On oikein, että ohjaamme pankkeja takaisin kohti niiden ensisijaista tehtävää, joka on talouskehityksen rahoittaminen, mutta meidän on varmistettava, että niitä ei rangaista kohtuuttomasti.
Udo Bullmann
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, totean aluksi yhden asian. Baselin komitea on ryhmä enemmän tai vähemmän älykkäitä keskuspankkien johtajia ja valvojia, mutta se ei ole erehtymätön viisasten neuvoston eikä se ole laki. Tämä parlamentti on lainsäädäntöelin - arvoisa komission jäsen, te tiedätte sen, ja me tiedämme että te tiedätte sen - ja tämä lainsäädäntöelin kiinnittää paljon huomiota siihen, mitä käsiteltäväksi annetaan, ja siihen onko siinä järkeä, mitä käsiteltäväksi annetaan.
Haluamme luonnollisesti, että pääomavaatimuksia kiristetään. Miten emme voisi haluta sitä sen talouskriisin jälkeen, jossa vieläkin olemme? 20-30 prosenttia kansallisten talouksiemme bruttokansantuotteesta on pantattu pankkien pelastuspakettiin. Kansalaiset odottavat meidän antavan kunnollisia pankkisääntöjä, niin ettemme joudu tulevaisuudessa tällaiseen kriisiin. Luonnollisesti me haluamme pankkien suojeluun sellaisia suhdannevarauksia, jotka ovat osoittaneet Espanjassa toimivuutensa vuosien ajan. Vaikka ne sielläkin oli pantava täytäntöön vastustuksesta huolimatta, ne tuottavat nyt tulosta, koska ne toteutettiin riittävän ajoissa eivätkä ne ole huonontaneet pankkijärjestelmää; ne ovat tehneet siitä vahvemman.
On kuitenkin olemassa keskeisiä kysymyksiä, ja olen todella kiitollinen esittelijä Karasille siitä, että hän on sijoittanut keskeiset kysymykset valiokunta-aloitteisen mietintönsä ytimeen, mistä voimme antaa hänelle täyden tukemme. Ensimmäinen niistä on todellakin se, että tarvitsemme vaikutustenarvioinnin, erityisesti monitahoisen vaikutustenarvioinnin, jossa selvitetään millainen on vaikutus toisaalta rahoitusalan kaikkiin osiin mutta luonnollisesti myös millainen on vaikutus reaalitalouteen. Miten asia vaikuttaa tulevaisuudessa pk-yritysten lainarahoitusehtoihin?
Toinen asia on se, että tarvitsemme varmuutta siitä, että tällä kertaa, toisin kuin aikaisemmin, sopimukset pannaan täytäntöön myös muilla alueilla. Meidän on tiedettävä se, ennen kuin annamme lainsäädäntöä, sillä muuten tulee uusi epäsymmetria, josta emme voi ottaa vastuuta.
Kolmas asia on se, ettei eri oikeusmuotoja saa syrjiä. Niitä muotoja EU:n pankkijärjestelmän monimuotoisuudessa, jotka osoittautuivat hyviksi rahoituskriisin aikana - ja se tarkoittaa niitä pankkeja, jotka huolehtivat pk-yrityksistä, ja niitä pankkeja, jotka keskittyivät yksityisasiakkaisiin eivätkä aiheuttaneet rajat ylittäviä riskejä - ei saa rangaista rakenteensa vakaudesta. Käsiteltävänä olevassa ehdotuksessa sitä ei varmisteta riittävästi. Siksi katsomme, että ehdotuksia on nyt parannettava ja että meidän on pohdittava sitä, miten voimme käsitellä asiaa käytännössä. Julkiset pankit ovat kaiken kaikkiaan erittäin arvokkaita edellyttäen, että niitä johdetaan järkevästi. Meidän on myös kysyttävä sitä - ja ajattelen nyt äänettömien yhtiömiesten varoja - miten tämä itse asiassa toteutetaan tulevaisuudessa, jos me hyväksymme säännökset sellaisina kuin ne on laadittu Baselissa. Tämä ei voi olla viimeinen sana, eikä se ole lopullinen versio, jonka me hyväksymme.
Pääomainstrumentit on mitattava, jotta nähdään miten hyvin ne varmistavat tasaisen laadun ilman vääriä varauksia, ovat käytettävissä tappioiden kattamiseen ja ovat kestäviä ja joustavia maksujen osalta, kuten esittelijä myös vaatii mietinnössään. Se on meille järkevä peruslähtökohta. Haluamme, että vipuvaikutukset ovat rajoitettuja ja eri riskiprofiilit otetaan asianmukaisesti huomioon. Tutkimme siksi ehdotuksenne, arvoisa komission jäsen, ja toivomme hyvää yhteistyötä parlamentin kanssa.
Sharon Bowles
Arvoisa puhemies, saanko sanoa komission jäsenelle, että kun äänestimme valvonnasta, sanoin lainsäädäntömme olevan kuin sveitsiläinen juusto, täynnä reikiä paikoissa, joihin yhteiset säännöt eivät yllä.
Sitten, viime viikolla, pankkiirit kaikkialta EU:sta kokoontuivat Eurofihin ja keskustelivat Basel III -sopimuksesta. Kaikkien huulilla oli sana "kansallinen": kansallinen joustavuus, kansalliset säännöt, kansalliset poikkeukset; kieroutuneen kannustimen peto oli irti. Heti kun on sovittu yhdenmukaistamisen ja vakauden kehyksestä, kiemurtelu ja maanittelu reikien tekemiseksi alkaa, eivätkä asiat ole täällä suoraan sanottuna yhtään paremmin. Olen saanut siitä tarpeekseni. Miksi EU:n on oltava Baselin itkupilli? Emme me valvontarakenteella tähän pyrkineet. Ei Basel III -sopimuksella siihen pyritä. Tosiasiat ovat selviä. G20 oli selvä. Pankkien on kestettävä sellaisia kriisejä, jollainen meillä juuri oli, ja siihen tarvitaan ehdottomasti pääomaa.
En ole sokea reaalitalouden ongelmille ja pankkien tarpeelle antaa lainaa, ja muiden tavoin odotan kiinnostuneena makrotaloudellista ja kumulatiivista vaikutustenarviointia, ei vain Baselista vaan koko kriisin jälkeisestä rahoitusalan sääntelystä, jonka te, arvoisa komission jäsen, ja Olli Rehn kumpikin lupasitte minulle kuulemistilaisuuksissanne.
Pankeille sanon: emme voi antaa painoarvoa teidän vakuutteluillenne niin kauan kuin teidän aggregaattinne pysyvät salassa ja te lyötte kaikkiin asioihin "luottamuksellinen"leiman. Minun mielestäni Baselin venytetyssä aikataulussa on lipsuttu jo tarpeeksi: ei yhtään enempää.
Arvoisa komission jäsen, kuten toiset ovat todenneet, likviditeettitoimia ei ole täysin ratkaistu, ja pelkään uusia vääristyneitä kannustimia, jotka liittyvät valtionvelan ja lyhytaikaisten instrumenttien kasvuun. Meidän on oltava tässä asiassa erittäin huolellisia; meidän on ajateltava, emmekä saa toistaa samoja toimia vakavaraisuussääntelyn joka osassa, johon ne eivät välttämättä sovellu ja jossa ne lopettaisivat investoinnit osakkeisiin ja reaalitalouteen.
Philippe Lamberts
Arvoisa puhemies, Basel III -sopimuksen on määrä olla lähtökohta, eikä se missään tapauksessa saa olla kaikki, mihin Euroopan unioni suostuu. Niille, jotka sanovat, että jos menemme pidemmälle kuin Baselin sopimus, me vaarannamme pankkiemme kansainvälisen kilpailukyvyn, totean, että suurin huolemme on ja sen pitääkin olla taloutemme elinkelpoisuus. Jos se tarkoittaa entistä tiukempia sääntöjä, olkoon niin. Lisäisin vielä senkin, että kuulemme paljon tasavertaisista toimintaedellytyksistä, mutta kuitenkaan Yhdysvallat ei epäröi toimia yksin aina, kun se voi ja kun sille sopii. Siksi en halua nähdä EU:n vain odottavan jonkinlaista yhteisymmärrystä, joka ei koskaan toteudu.
Toiseksi, mahdolliselle siirtymäajalle on välttämättä asetettava takaraja, ja voin kertoa teille, että kahdeksan vuotta, joita olimme suunnitelleet itsellemme, on liian pitkä aika. Lisäksi, eikä tätä ole otettu lukuun, siirtymäaikana on annettava tiukat ehdot osinkojen ja bonusten maksamiselle. Emme voi hyväksyä sitä, että samalla kun pankit väittävät, että on vaikea koota uusien sääntöjen mukaisia pääomavaroja, niiden osakkeenomistajat ja johtajat edelleen ottavat osansa potista.
Viimeinen viestini on osoitettu suoraan pankeille. Niille pankeille, jotka valittavat etteivät ne enää voi tehdä samanlaisia voittoja, joita ne tekivät kultaisina vuosina, totean, että kaikkien yritysten, jotka toimivat teollisuudessa tai vähittäiskaupassa reaalitaloudessa, on tultava toimeen kahden-viiden prosentin vuotuisilla nettovoitoilla - eikä siinä ole mitään hävettävää. Niinpä nyt on aika todeta, että juhlat ovat ohi.
Vicky Ford
Arvoisa puhemies, tiedän hyvin, ettei talouskriisi ole vielä lähimainkaan ohi ja että me tarvitsemme luotonantoa koko taloudessa. Viime viikolla näimme kuitenkin Irlannissa, että pankit hakevat edelleen pelastusta veronmaksajilta.
Emme voi enää antaa veronmaksajien pelastaa pankkeja. Tarvitsemme pankkeja, jotka ovat valmiita ottamaan riskejä, mutta niillä on oltava pääomaa ja likviditeettiä selviytyäkseen siinä tapauksessa, että riski epäonnistuu. Tämä on monimutkainen työ, josta kiitän Othmar Karasia, mutta se on vain osa kokonaisuudesta, ja me tarvitsemme myös oikeita ratkaisumekanismeja.
Eri ryhmien esittämistä lukuisista tarkistuksista käy ilmi, että Euroopan parlamentin jäsenet haluavat tarkastella yksityiskohtia ja vaikutusta. Meidän on varmistettava, että samaa lähestymistapaa sovelletaan vakuuksiin johdannaisten kielessä. Ennen kaikkea tehdään vaikutusarviointi - se tehtiin Baselin sopimuksesta - mutta se on niin hyvin peitetty luottamuksellisuudella, ettemme näe sitä. Vapautetaan se ja käytetään sitä.
Kun teemme kansainvälisen sopimuksen, meidän on varmistettava, että se pannaan täytäntöön koko maailmassa - ei vain täällä ja Wall Streetillä vaan koko maailmassa. Tässä tekstissä on useita kohtia, joissa on kiemurtelun varaa - 24 kohta vähemmistöosuuksista ja laskennallisista verosaamisista, 40 kohta ja sen kuvaus Euroopalle ominaisista vakaista rahoituslähteistä sekä uusi 43 a kohta.
Kyllä, Baselin päättäjien pitäisi tarkastella pienten pankkien verkostoja, joissa tuetaan toinen toista. He tekevätkin niin. Tulkintani on kuitenkin se, että meidän voidaan jollain tavoin nähdä ennättävän heidän päätelmänsä edelle.
Lisäksi on sovittu siitä, että siirrytään täyteen ja sitovaan vähimmäisomavaraisuusasteeseen. Ei luovuta siitä. Katson, että siellä missä meillä on hyviä paikallisia käytäntöjä, voimme antaa niiden jatkua, mutta tutkitaan ne julkisesti eikä tuoda poikkeuksia sisään takaovesta. Markkinat vain olettavat, että takaovi on keino edistää huonoja käytäntöjä hyvien käytäntöjen sijasta.
Astrid Lulling
(FR) Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä esittelijää Othmar Karasia erinomaisesta työstä ja tuen täysin hänen lähestymistapaansa tähän monimutkaiseen asiaan. Pidän kuitenkin tärkeänä sitä, että käytän kaksi minuuttiani korostaakseni asiaa, joka mainitaan mietinnössä mutta joka ansaitsee lähempää tarkastelua. Tarkoitan kiinniobligaatioita, saksaksi Pfandbrief, likviditeettinormien yhteydessä.
Uusissa eurooppalaisissa likviditeettinormeissa, joita me olemme määrittelemässä uudelleen, pitäisi tunnustaa entistä paremmin niiden erityinen taloudellinen, oikeudellinen ja toiminnallinen luonne. Kiinneobligaatioita käytetään pitkän aikavälin rahoitukseen ja investointeihin koko taloudessa. Baselin komitean nykyisellä kyseisiä obligaatioita koskevalla ehdotuksella olisi kuitenkin kielteinen ja kohtuuton vaikutus EU:n talouteen verrattuna muihin suuriin talousalueisiin, kuten Yhdysvallat.
Suhtaudun toki myönteisesti siihen, että Baselin komitean 26. heinäkuuta 2010 tekemässä sopimuksessa kiinneobligaatiot tunnustetaan erittäin likvideiksi varoiksi silloin, kun maksuvalmiusvaatimusta lasketaan. Vetoan kuitenkin Baselin komiteaan ja komissioon, komission jäsen Barnier, jotta kyseinen rahoitusinstrumentti tunnustetaan entistä paremmin niin, että likviditeettipuskurin vakuuskelpoisten arvopaperien monipuolistamista edistetään riittävästi ja vältetään markkinoiden vääristyminen. Kyseiselle alhaisen riskin rahoitusinstrumentille on tarjottava ympäristö, jossa se voi menestyä.
Anni Podimata
(EL) Arvoisa puhemies, me kaikki tiedämme, että tämän päivän keskustelu Baselin komiteassa saavutetusta sopimuksesta on jälleen uusi viimeaikaisen kriisin sanelema askel. Kriisi on korostanut dramaattisesti rahoitusjärjestelmän sääntelyn ja valvonnan puutteita ja heikkouksia, kumonnut sen mitä siihen asti oli pidetty vallitsevana markkinoiden vapauttamisen doktriinina ja korostanut tarvetta entistä tiukempiin sääntöihin omien varojen riittävyyden ja rahoituslaitosten valvonnan alalla.
Tätä taustaa vasten Baselin komitea on tehnyt sopimuksen, joka sisältää tiettyjä perusperiaatteita ja muutoksia, jotka on tehtävä vakavaraisuussääntöihin, jotta pankkijärjestelmän suojatoimia voidaan parantaa. Sopimuksen täytäntöönpanossa EU:ssa Karas korostaa mietinnössään useita tärkeitä näkökohtia, jotka on otettava vakavasti huomioon, kuten erityislaatuiset EU:n markkinat, missä 80 prosenttia lainaamisesta perustuu pankkien luotonantoon, tarve demokratisoida Baselin prosessi niin että Euroopan parlamentti osallistuu siihen entistä aktiivisemmin sekä tietysti ehdotus sisällyttää kaikki euroalueen valtionvelka korkealaatuisiin likvideihin varoihin huolimatta niiden luottoluokituksesta luottoluokituslaitosten vaikutuksen vähentämiseksi.
Haluan kuitenkin toistaa sen, että uudet vakavaraisuustoimet muodostavat vähimmäistarkistuksen ja siitä huolimatta vaaditaan yleisempi uudistus pitkällä aikavälillä. Kuten komission jäsen totesi, EU on jo ottanut tärkeän askeleen hyväksymällä uuden eurooppalaisen valvontajärjestelmän. Vaihdamme taktiikkaa ja edistämme tiiviimpää koordinointia ehkäisevänä perusvälineenä. Emme saa kuitenkaan pysähtyä siihen. Meidän on toteutettava lisätoimia ottamalla käyttöön valvonta- ja sääntelykehys virastoille, jotka ovat tähän saakka toimineet ilman valvontaa, kuten luottoluokituslaitokset ja vaihtoehtoiset rahastot.
Arvoisa komission jäsen, meidän on keskeisenä osana äskettäin esittämiänne ehdotuksia otettava käyttöön säännöt, joilla säännellään liiketoimia, jotka ovat eritäin epäselviä ja joihin sellaisina kohdistuu huomattava järjestelmäriski, kuten OTC-johdannaisten markkinat ja lyhyeksi myynti. Lopuksi, arvoisa komission jäsen, kuten te viittasitte Soulin G20-kokoukseen, meidän on johdettava toimia pääomasiirtojen kansainvälisen transaktiomaksun käyttöön ottamiseksi, ei tietenkään siksi, että kostamme pankeille tai rankaisemme niitä, vaan jotta voimme rajoittaa keinottelua ja lähettää vahvan viestin EU:n kansalaisille, jotka maksavat tällä hetkellä kriisistä, että odotamme oikeudenmukaisempaa taakanjakoa.
Wolf Klinz
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, jos pankkien on pidettävä hallussaan enemmän pääomaa lainoja ja rahoitusvälineitä vastaan, se lisää niiden kykyä selviytyä tappioista. Baselin komitean viimeisimmissä ehdotuksissa otetaan perustaksi tämä vakauteen perustuva lähestymistapa. Valitettavasti Baselin komitea ei ole vielä käsitellyt tyydyttävästi järjestelmän kannalta keskeisten pankkien ongelmaa. Suhtaudun siksi myönteisesti Othmar Karasin vaatimukseen, että likviditeettinormit yhdistetään merkitykseen järjestelmän kannalta. Toisin sanoen sellaisiin pankkeihin on sovellettava tiukempia vaatimuksia, joiden koko tai yhteydet maailmanlaajuiseen rahoitusjärjestelmään edellyttävät, että ne on kriisitilanteessa pelastettava veronmaksajien rahoilla.
Meidän pitäisi omaksua eritelty lähestymistapa velkaviputekijään. Vasta sitten kun on empiirisesti todistettu, että kyseinen väline ei johda arbitraasiin ja kilpailun vääristymiseen ja että se itse asiassa hillitsee ylikuumentunutta lainanantoa, voimme harkita sen siirtämistä pysyvästi ensimmäiseen pilariin.
Joka tapauksessa on olemassa tarve panna kyseiset ehdotukset täytäntöön maailmanlaajuisesti. Emme voi sallia sitä, että Yhdysvaltojen viranomaisilla on ratkaisevasti vaikutusvaltaa Baselin ehdotuksiin eivätkä ne sitten kuitenkaan pane ehdotuksia täytäntöön. Soulin G20-huippukokous ensi kuussa osoittaa voimmeko saavuttaa tavoitteen ja missä määrin.
Sławomir Witold Nitras
(PL) Arvoisa puhemies, ilmaisen aluksi olevani erittäin tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti on ottanut asian käsiteltäväksi, erityisesti siksi että mietintö on syntynyt parlamentin aloitteesta. Onnittelen lämpimästi Othmar Karasia.
Viime vuosikymmenen aikana olemme nähneet ennennäkemätöntä kehitystä erityyppisissä rahoitusalan innovaatioissa ja uusissa saatavilla olevissa instrumenteissa. Itse asiassa nämä instrumentit määräävät nykyään usein markkinoiden luonteen. Katson, että tässä tilanteessa tehokkaan valvonnan ehdottomana edellytyksenä on saada todella luotettavaa tietoa siitä, mitä kyseisillä markkinoilla tapahtuu. Tällä välin suositut rahoitusinstrumentit ovat muuttuneet niin monimutkaisiksi, että se vaikeuttaa huomattavasti valvojien työtä arvioida niihin liittyvää riskiä.
Uusien instrumenttien ohella meidän on muistettava, että markkinat muuttuvat ja globalisoituvat erittäin nopeasti ja että globalisoituneiden, kehittyvien markkinoiden ja kansallisten valvojien vastakkainasettelussa kyseiset instrumentit ovat täysin epäasianmukaisia ja valvonta epäonnistuu. Myös rahoituslaitosten kasvu aiheuttaa tietyssä mielessä seurannan puutetta siellä missä valvontaa suoritetaan, ja se vaikeuttaa valvontaa.
Kaikella tällä haluan sanoa, että itse asiassa meillä ei ole kokonaisnäkemystä alasta, ja se koskee maantieteellistä näkökohtaa sekä itse alan toimintaa. Alalla toimivien osapuolten suhteiden sekä itse toiminnan muuttuvan luonteen ymmärtäminen on mielestäni ratkaisevan tärkeää rahoitusjärjestelmän turvallisuudelle maailmanlaajuisesti. Minusta tuntuu siltä, että se on puuttunut tähän saakka.
Baselin säännökset koskevat itse asiassa pääomaa, ja olen iloinen siitä, että uusilla toimilla pannaan täytäntöön vaatimuksia, jotka liittyvät likviditeettinäkökohtiin sekä suhdanteita tasoittavan politiikan mekanismeihin. Meidän olisi suhtauduttava myönteisesti alalle ehdotettuihin toimiin. Kun tarkastellaan pääoman indikaattorien huonoa tehokkuutta vianmääritystoimena, järjestelmän vakautta ja pyrkimystä maksuvalmiusvaatimusten standardointiin olisi pidettävä myönteisenä lyhyen ja pitkän aikavälin näkökulmasta, koska loppujen lopuksi likviditeettiongelmat johtivat niihin pankkien pelastamistoimiin, joita me olemme todistaneet.
Olle Ludvigsson
(SV) Arvoisa puhemies, on monessa suhteessa myönteinen asia, että uusia vakavaraisuussääntöjä koskeva työ edistyy. Basel III -prosessin onnistunut loppuun vienti on edellytys rahoitusalan vakauttamiselle. Mietintö, josta me äänestämme, on tasapainoinen ja hyvin laadittu, mutta korostaisin kuitenkin kolmea seikkaa, jotka olisi voitu ilmaista selvemmin.
Ensinnäkin on tärkeää olla painostamatta pankkeja liikaa antamalla niille aivan liian lyhyt täytäntöönpanokausi, mutta samalla on vähintään yhtä tärkeää, että täytäntöönpano ei etene liian hitaasti. Tavoitteena pitäisi olla se, että pankit ovat niin vakaita, että selviytyvät seuraavasta taantumasta. Kun tavoite on niinkin kaukana kuin 2017/2018, on olemassa riski, että moni pankki ei onnistu siinä.
Toiseksi meidän on varmistettava, että täytäntöönpano toteutetaan tiiviissä ja myönteisessä yhteistyössä Yhdysvaltojen ja muiden toimijoiden kanssa. Selvänä tavoitteena on oltava se, että vakautetaan koko kansainvälinen pankkiala eikä vain sen osia. Alueet, joilla on heikommat säännökset tai hitaampi täytäntöönpano, voisivat aiheuttaa riskejä koko maailmanlaajuiselle järjestelmälle.
Kolmanneksi, säännölliset stressitestit ovat erinomainen keino varmistaa jatkuvasti, että pankkijärjestelmä on vakaa. Niitä meidän pitäisi käyttää tehokkaana välineenä täydentää pääomasääntöjä. Kyseisten testien tiheyttä ja vaatimustasoa voitaisiin hyvinkin nostaa. Kriisi on osoittanut, että jotkut asiat voivat tapahtua erittäin nopeasti. Siksi rahoitusalalla on tärkeää seurata kehitystä erittäin tiiviisti kaiken aikaa.
Olle Schmidt
(SV) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, uusilla Baselin säännöillä luodaan edellytykset vakaudelle ja kestävälle kasvulle. Kriisi on opettanut meille, että pankit tarvitsevat enemmän ja parempaa pääomaa ja säännöksillä on edistettävä vakaata pankkitoimintaa ja vakaata riskinottoa. Vähimmäisomavaraisuusastetta koskevat säännöt on muotoiltava siten, että niitä pankkeja, jotka lainaavat alhaisen riskin pääomaa, ei rangaista. On olemassa riski, että säännöt vaikuttavat erityisen pahasti Pohjoismaiden pankkeihin, sillä siellä pankeilla on paljon alhaisen riskin asuntolainoja. Se on huolestuttavaa.
Kaikki direktiivit ja uudet säännöt on mietittävä huolella, mutta kaiken kaikkiaan uhkana on sääntöjen liian suuri määrä, joka voisi puolestaan haitata kasvua. Olen Sharon Bowlesin kanssa samaa mieltä siitä, että komission on tehtävä analyysi vaikutuksista, joita uusilla pankkisäännöillä on kasvuun Euroopassa. Säännöt ja uusi lainsäädäntö eivät ole aina oikea vastaus. Ei tyydytä hyvään, jos voimme saavuttaa parhaan.
Antonio Cancian
- (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän Othmar Karasia erinomaisesta työstä. Uskon, että olemme katsoneet sivusta vakavaa maailmanlaajuista talouden ja rahoitusalan romahdusta voimattomina kahden viime vuoden ajan, vaikka jotkut väittävätkin, että asiat voisivat olla vielä huonommin.
Tällä hetkellä Euroopan unionilla on vaikein osa ja te, arvoisa komission jäsen, olette johtamassa vallankumousta, jolla pyritään vakauteen, jotta me saamme tarvitsemamme takuut. Viime täysistunnossa annoimme talousvallalle myönteisen uudistuksen itse EU:n suojelemiseksi. Kuten te totesitte vähän aikaa sitten, ehdotuksia johdannaistuotteista ja lyhyeksi myynnistä on jo valmisteltu, ja me keskustelemme myös pankkien verotuksesta ja pääomasiirtojen kansainvälisestä transaktiomaksusta, samalla kun odotamme komission lopullista tarkistusta.
Arvoisa komission jäsen, meidän on pidettävä huolta siitä, ettemme, kuten usein tapahtuu, siirry äärilaidasta toiseen säännöillä ja lainsäädännöllä, jotka voisivat haitata tai hidastaa talouskehitystä ja elpymistä. Uskon, että jäykkyys ja byrokratia vaanivat meitä kaiken aikaa. On totta, että tarvitsemme tällä hetkellä vakautta, mutta vielä enemmän on totta, että tarvitsemme erittäin kipeästi kasvua, kasvua ja lisää kasvua - kuten puheenjohtaja Barroso totesi tässä salissa.
Basel III -sopimus merkitsee alkua prosessille, joka edellyttää vastuuta meiltä kaikilta, mutta meidän on myös suojeltava kilpailukykyä ja tasavertaisia toimintaedellytyksiä ja kiinnitettävä huomiota toisaalta pk-yrityksiin ja toisaalta säästö- ja osuuspankkeihin, jotka ovat lähellä ruohonjuuritasoa.
Seán Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, uskon kaikkien olevan samaa mieltä siitä, että meidän on vahvistettava pankkijärjestelmän selviytymiskykyä. Othmar Karasin ansiosta tiedämme, että Baselin ehdotusten mukaan meillä ei ole tasaveroisia toimintaedellytyksiä, ja jos niitä ei ole, ei voi kilpailla. Itse asiassa on olemassa suuri vaara, että tehdään monta omaa maalia.
On esitetty väite, että Yhdysvallat ja EU ovat kaksi täysin eri asiaa, mutta sitä on vielä täsmennettävä. Yhdysvaltojen taloutta rahoitetaan pääasiassa pääomamarkkinoilla. EU:ssa luotetaan pääasiassa pankkialan lainanantoon, ja me tiedämme, että niin tapahtuu ennen kaikkea Irlannissa. Pankkimme eivät yksinkertaisesti voi antaa luottoa pk-yrityksille, ja muutoin kannattavia pk-yrityksiä menee nurin joka päivä vain siksi, etteivät ne saa luottoa. Kuten Vicky Ford huomautti, veronmaksajat pelastavat kyseisiä pankkiireja ja rahoittavat myös irtisanomispaketteja ja eläkerahastoja ja horroksessa olevien sääntelijöiden kultaisia kädenpuristuksia ja niin edelleen.
On siis paljon tehtävää, jotta tasapaino saadaan palautettua, ja mielestäni se on tässä keskeistä. Olen innostunut komission jäsenen vastauksesta, ja hän sanoi, että tekee työtä meidän kanssamme ja yrittää palauttaa tasapainon ja luoda tasavertaiset toimintaedellytykset. Sitten me tekisimme maaleja omien maalien sijasta.
Michel Barnier
komission jäsen. - (FR) Kiitos arvoisa puhemies, ja kiitos kaikille ehdotuksista, kannustuksesta ja pyynnöistä, jotka olen kirjannut huolellisesti muistiin avustajieni kanssa.
Jean-Paul Gauzès oli ensimmäinen, joka mainitsi oikean tasapainon löytämisen, ja Olle Schmidt, Wolf Klinz, Olle Ludvigsson ja juuri äsken Seán Kelly toistivat sen. Kyllä me pyrimme varmistamaan sen, että löydämme oikean tasapainon; itse asiassa tasapaino on löydettävä kolmella erityisalalla, joihin olen kiinnittänyt erittäin paljon huomiota.
On löydettävä älykäs tasapaino itse Baselin toimissa ja tavassa, jolla siirrämme ne lainsäädäntöömme. Aion käyttää siirtymäkauden ja liikkumavaran, jonka Baselin sopimus meille antaa, parhaalla mahdollisella tavalla ja sen lisäksi te annatte oman panoksenne.
Toinen ala, jolla on löydettävä tasapaino, ovat Baselin toimet ja kaikki muut toimet, joita otamme käyttöön G20:n kriisinhallinta- ja ennaltaehkäisyohjelmassa, ja palaan tähän hetken kuluttua.
Kolmas ala, jonka Seán Kelly juuri mainitsi, koskee Yhdysvaltoja. Seán Kelly, ymmärrän, että EU:n pankkiala rahoittaa taloutta paljon enemmän kuin Yhdysvalloissa, ja otamme kyseisen eron huomioon. Se on transatlanttinen tasapaino. Meidän on huolehdittava siitä - osoitan sanani erityisesti Philippe Lambertsille - odottamatta Yhdysvaltoja. Menen uudestaan Yhdysvaltoihin tapaamaan Tim Geithneria ja muita valvojia enkä aio vitkastella siellä, vaan aion varmistaa, että me kaikki liikumme samaan suuntaan Basel II-, Basel II ja puoli-, Basel III-, Basel IV- - anteeksi, Basel III -sopimuksen ja CRD 4:n alalla - ja muissa erittäin aroissa aiheissa, joissa voisi muodostua ero Yhdysvaltojen ja EU:n välille, ja tämä koskee tilinpäätösstandardeja. Emme ole naiiveja suhteessamme Yhdysvaltoihin, mutta emme halua myöskään tuomita ennalta sen aikeita.
Voin siis vakuuttaa Jean-Paul Gauzès'lle ja kaikille muille parlamentin jäsenille, että me kiinnitämme paljon huomiota tähän kolmijakoiseen tasapainoon. Antonio Cancian mainitsi perustellusti rahoituksen epävakauden, joka on todellakin kasvun pahin vihollinen. Siksi meidän on luotava olosuhteet, joilla voidaan edistää rahoitusalan vakautta, ja ottaen huomioon keskustelun, jota käymme tällä hetkellä Kiinan kanssa, lisäisin vielä valuutan vakauden.
Olen pannut tarkasti merkille Udo Bullmannin kommentit, joissa kehotetaan tekemään perusteellinen mikrotalous- ja makrotaloustutkimus. Aiomme myös käyttää tuottavasti siirtymäkaudet, jotka eivät ole loputtomia, ja olette aivan oikeassa, Udo Bullmann, kun sanotte, että EU:n lainsäädäntöä laaditaan täällä ja neuvostossa, ei muualla, ei Baselissa. EU:n lainsäätäjä on täällä ja juuri siksi me aiomme antaa ehdotuksen CRD 4:stä. Siitä tulee lainsäädäntöehdotus, jolle me haemme teidän hyväksyntäänne jo ennen keskustelu- ja ehdotusvaihetta.
Sharon Bowles, olette aivan oikeassa haastaessanne meidät ja sanoessanne, ettei tämä voi olla tavanomainen tapaus. Olen myös kuullut siellä täällä tiettyjä pankkiireja, joilla on lyhyt muisti ja jotka sanovat meille, että talouskriisi on ohi ja voimme jatkaa entiseen tapaan. Emme sallia itsellemme lyhyttä muistia, eikä meno jatku entiseen tapaan. Olemme täysin tosissamme tekemässä uudistuksia.
Lisäisin vielä, arvoisa puhemies, että entistä parempi pääomittaminen, josta puhumme Baselin sopimuksen ja CRD 4:n yhteydessä, ei ole ainoa väline tai ainoa ratkaisu. Kriisinhallintaan on monia muitakin ratkaisuja, jotka mainitsin aikaisemmin ensimmäisessä puheessani: on tietysti kaikki toimet, joita teemme hedgerahastojen sääntelemiseksi, ja toivon että saamme ne valmiiksi parissa päivässä; sitten ovat pääomasijoituksia, johdannaisia ja lyhyeksi myyntiä koskevat toimemme. Sitten on vielä muitakin tärkeitä välineitä. Hetki sitten Olle Ludvigsson puhui stressitesteistä. Niitä on tehtävä säännöllisesti. Siinä on tämänhetkinen lähestymistapamme.
Philippe Lamberts, mainitsen vielä yhden tärkeän asian, jonka te nostitte esiin: niiden pankkien osingonjako, jotka eivät noudata vähimmäispääomavaatimuksia. Se ongelma on otettu selvästi huomioon yhdellä niin kutsutuista puskureista, tässä tapauksessa yleisellä pääomapuskurilla, jolla määrätään, että pankki ei voi maksaa osinkoa, jos se ei ole täyttänyt vähimmäispääomavaatimusta. Se on yksi ehdotuksista, jotka me tietysti sisällytämme lainsäädäntöehdotukseen.
Vicky Ford, meidän on todellakin suojeltava veronmaksajia. Olen varma, että seuraatte tarkasti ehdotuksia, joita me teemme tulevina päivinä kriisinhallinnasta ja ennaltaehkäisystä sekä kriisinratkaisurahaston perustamisesta jokaiseen jäsenvaltioon. Toivomme, että siten varmistetaan se, että pankeille maksavat pankit eivätkä veronmaksajat.
Astrid Lulling esitti hyvinkin täsmällisen kysymyksen. Kyllä, Baselin keskusteluissa kollegani ja minä olemme kiinnittäneet huomiota tähän asiaan ja olemme sopineet, että 40 prosenttia likviditeettipuskurista voi koostua Pfandbriefeistä tai kiinniobligaatioista, joista te kysyitte. Pidän sitä myönteisenä tuloksena, ja kannatamme ehdottomasti likvidien varojen monipuolistamista.
Wolf Klinz nosti esiin aiheen "liian suuri kaatumaan". Tässäkin asiassa, kun se nousi esiin Yhdysvalloissa, vastasin, että vertailu on mahdotonta, koska Yhdysvaltojen ja EU:n pankkijärjestelmät ovat erilaisia. Erot ovat joko niiden panoksessa talouteen tai niiden rakenteessa. Wolf Klinz, sanon teille kuitenkin, että asiaa ei ole vielä ratkaistu kansainvälisesti, ei G20:n eikä finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän taholta. Seuraamme tilannetta tiiviisti varmistaaksemme, että veronmaksajia ei kutsuta eikä voida kutsua apuun.
Sławomir Nitras, monimutkaisten rahoitusinstrumenttien alalla tarvitsemme vahvaa valvontaa. Siksi uudella Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisella on keskeinen tehtävä, suurelta osin tämän parlamentin ansiosta, tutkia tiettyjen myrkyllisten tuotteiden kieltämistä, ja tulette näkemään, että se vahvistaa entisestään EAMV:n roolia lähitulevaisuudessa.
Lopuksi kerron Anni Podimatalle, että myös luottoluokituslaitosten käsittelyssä tehdään vielä kolmas kierros. Se, mitä olemme tehneet tähän saakka teidän kanssanne, ei riitä, ja valmistelen parhaillaan kolmatta kierrosta toimille, joilla säännellään luottoluokituslaitoksia ja monipuolistetaan luottoluokituslaitosten markkinoita, jotka ovat lievästi sanottuna keskittyneet liian harvoihin käsiin. Esitimme ministereille kysymyksiä Ecofin-neuvostossa viime perjantaina, ja valiokuntanne puheenjohtaja Sharon Bowles oli läsnä. Valmistelen parhaillaan kuulemista, jolla pyritään sääntelyn vahvistamiseen.
Olle Schmidt käsitteli kumulatiivista vaikutusta; olen kuitenkin vastannut kysymykseen, kun puhuin kolmijakoisesta tasapainosta, jota me aiomme seurata erittäin tiiviisti.
Othmar Karas
esittelijä. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, keskustelu oli selvää, pätevää ja vastuullista. Annamme itsestämme erittäin hyvän kuvan, johdonmukaisen ja päättäväisen. Arvoisa komission jäsen, kiitän myös kaikkia keskusteluun osallistuneita, te mukaan luettuna. Emme epäile prosessia, mutta se ei ole päättynyt. Olemme nostaneet esiin myös kipeän aiheen. Kyseinen kipeä kohta koostuu ennen kaikkea EU:n ja Yhdysvaltojen pankki- ja talousrakenteiden eroista. Meidän on sanottava tässä vaiheessa selvästi yksi asia, joka on se, että vaikka lainsäädäntöprosessi ei ole vielä alkanut, Baselin prosessi vaikuttaa ja rajoittaa liikkumavaraamme poliittisessa päätöksenteossa. Mitä olisi tapahtunut, jos emme olisi laatineet oma-aloitteisesti valiokunta-aloitteista mietintöä? Tänään ei olisi käyty keskustelua. Siksi meidän on tuotava demokratia ja parlamentarismi Baselin prosessiin, G20-prosessiin, uusiin maailmanlaajuisiin instituutioihin, joita perustetaan, ja samalla meidän on osallistuttava prosessiin, niin ettei meille aina esitetä tapahtuneita tosiasioita.
Basel III -sopimus ja talletussuoja on yhdistettävä, sillä niiden välillä on yhteys. Tarvitsemme yhteyttä päätöksentekomme ja maailmanlaajuisen täytäntöönpanon välillä, erityisesti Yhdysvalloissa. Meillä on oltava likviditeetin määritelmä, ennen kuin saamme direktiiviluonnoksen. Tällä välin Yhdysvaltojen Dodd-Frank-laki aiheuttaa meille vielä yhden ongelman. Koska yhdysvaltalaisilla on ongelmia panna täytäntöön likviditeettinormia, he yrittävät taas kerran ottaa käyttöön lisäkriteereitä ulkoisten luokitusten ohella. Meidän perusohjeenamme pitää olla se, että arvioinnin perustana käytetään joko ulkoisia luokituksia tai vaihtoehtoisia kriteereitä, kuten hintavakautta. Emme missään nimessä voi hyväksyä sitä, että EU:ssa käytetään molempia ja Yhdysvalloissa vain toista.
Ollaan valppaita ja varmistetaan yhdessä, arvoisa komission jäsen, että jäsenvaltioiden valtiovarainministerit välittävät kansallisille parlamenteille sen, mitä komission nyt raportoi vaikutustenarvioinnissaan. Kansallisissa parlamenteissa tiedetään huonommin kuin täällä, mitä me täällä teemme ja millaisia ovat vaikutukset ja seuraukset jäsenvaltioissa. Meidän on myös aloitettava täältä hyökkäys. Otetaan kansalliset parlamentit mukaan tähän viestintäprosessiin.
Puhemies
(FR) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Sergio Berlato
Uskon, että äskettäinen talous- ja rahoituskriisi tai suurin taantuma suuren laman jälkeen, on korostanut tarvetta tarkistaa perusteellisesti nykyinen Basel II -sääntelykehys. Muistutan teitä täällä parlamentissa siitä, että Basel II -sopimuksessa määritellään luotonsaannin perusteet pakottamalla pankit arvioimaan objektiivisesti yrityksen luottokelpoisuus ottaen huomioon riskit, jotka liittyvät sen mahdolliseen maksukyvyttömyyteen, takuut ja vastuu konkurssitapauksessa. Vaikka kyseisten perusteiden tavoitteena on parantaa yritysten kilpailukykyä ja vahvistaa rahoitusjärjestelmää, niillä rangaistaan liikaa pk-yrityksiä, jotka vievät unionin taloutta eteenpäin. Konkreettisesti sanottuna, koska EU:n yritykset eivät ole varmalla rahoituspohjalla, sopimuksen soveltaminen merkitsee usein luotonsaannin vaikeutumista ja korkeampia korkoja. Vaikka pidänkin Baselin komitean toimia yleisen sääntelykehyksen ajanmukaistamiseksi kannustavina, olen erittäin huolissani puutteista, joita nousi esiin neuvotteluprosessin aikana. Siksi katson, että Euroopan parlamentin on parasta osallistua entistä tiiviimmin neuvotteluihin tavoitteenaan tehdä muutoksia, joita tarvitaan sen varmistamiseen, ettei EU:n teollisuuden ja talouden asema heikkene.
Giovanni Collino
Uuden Euroopan vakaussopimuksen täytyy sisältää pankkijärjestelmä, joka edustaa toista päätä prosessissa, jossa käytetään omia varoja, jotka ovat EU:n talouden sykkivä sydän. Tosin sanoen, velka, jota Euroopan unionin jäsenvaltiot ottavat kaiken aikaa lisää tuottaakseen kansallista varallisuutta ja jakaakseen sen kansalaisilleen, on peräisin pankeista, joiden pitäisi tehdä sillä voittoa.
Vaikka on totta, että jäsenvaltiot tarvitsevat vielä paljon aikaa, jotta ne voivat mukautua finanssilakiensa standardointiin ja saavuttaa riittävän yhdenmukaisuuden verojärjestelmissään, luoda riittävät marginaalit likviditeettiä varten ja pyytää luotettavia vipuvaikutuksia taatakseen säästöt ja niiden pitkäaikaiset kehityssuunnat, meidän on varmistettava, että onnistumme löytämään oikean ratkaisun kriisiin jopa lyhyellä aikavälillä.
Omat varat, joita Euroopan unioni saa käyttöönsä entistä enemmän, saavat aikaan sen, että EU:n varainhoidon tavoitteena on entistä harvemmin järjestelmäriskien tukeminen ja yhä useammin kannusteiden luominen kansallisille talouksille, joita vartioidaan kateellisesti kansallisten rajojen sisällä mutta joita integroidaan suhteellisten etujen käytön optimoimiseksi.
Diogo Feio
Rahoituslaitokset, jotka ovat vahvoja ja vakaita, ovat elintärkeitä pääomamarkkinoiden kestävälle kehitykselle, luotonsaannille, kilpailukyvylle ja talouden ja rahoituksen vakaudelle. Kannatan siis tämän mietinnön hyväksymistä, erityisesti siksi, että se sisältää ratkaisevan tärkeitä toimia, joita olen esittänyt ja joissa käsitellään kansallisten rahoituslaitosten tilannetta. Viittaan tässä erityisesti seuraaviin: Baselin komitean ja komission tarve selvittää ristiinomistusta koskevien sopimusten käsittely, korkealaatuisten likvidien varojen perusteiden määrittelyn merkitys ottaen huomioon Euroopan keskuspankin määritelmä rahapolitiikan operaatioihin soveltuvista arvopapereista (repo) sekä kaiken euroalueen valtionvelan sisällyttämien korkealaatuisiin likvideihin varoihin huolimatta sen luottoluokituksesta, millä vähennetään luottoluokituslaitosten toimien suhteetonta vaikutusta.
Jiří Havel
Käsiteltävänä oleva mietintö on laadittu suhteellisen tarkasti. Siinä analysoidaan selvästi uutta ehdotettua pankkisääntelyä, joka on parhaillaan tarkistettavana (Basel II), ja tehdään yksityiskohtainen analyysi sen pääkohdista, joista keskustellaan parhaillaan käytännöllisellä ja akateemisella tasolla. Konkreettisesti sanottuna mietinnössä ehdotetaan toimia, joiden pitäisi lisätä rahoitusvakautta pankkialalla ja vähentää uuden kriisin todennäköisyyttä. Mietinnössä keskitytään seuraaviin viiteen pääalaan: pääoman laatu (pankkien pääoman laadun nostaminen on epäilemättä toivottavaa), tiukat likviditeettinormit (likviditeettiriski osoittautui huomattavaksi kriisin aikana), vastasykliset toimet (pankkien pääoman lisäämisen hyvinä aikoina pitäisi rajoittaa liiallista kasvua ja siitä johtuvia hintakuplia, kuten esimerkiksi Espanjassa), velkaantuneisuusasteen käyttöön otto (uuden indikaattorin pitäisi vakauttaa pankkeja, mutta sen pitäisi sisältää pankkien taseiden sisältämien rahoituserien lisäksi taseiden ulkopuoliset erät, kuten johdannaiset ja pankin ehdolliset sitoumukset) ja lopuksi keskuksena toimivan vastapuolen perustaminen OTC-kauppojen suorittamista varten, erityisesti johdannaisten avoimuuden lisäämiseksi. Edellä mainitun perusteella katson, että mietintö sisältää yksityiskohtaisen analyysin sekä olennaisia suosituksia, jotka koskevat ehdotettua pankkisääntelyä, ja suosittelen siksi hyväksymään ehdotetun tekstin.
Petru Constantin Luhan
Katson, että dynaamiset, selvästi määritellyt rahoitusmarkkinat, jotka pystyvät rahoittamaan valtavia investointeja, ovat ehdoton edellytys EU:n talouden elpymiselle. Tuen voimakkaasti G20-kokouksessa tehtyä sitoumusta lisätä pääomaa ja laatia likviditeetinhallintaa koskevat normit. Kyseiset laadukkaat likviditeettinormit ovat keskeinen tekijä kriisin voittamisessa.
Katson myös, että jouston lisääminen Euroopan unionissa käytettävissä olevissa vakuuskelpoisissa arvopapereissa, mikä voidaan saavuttaa määrittelemällä turvallisia rahoituslähteitä ja niiden erityispiirteitä, edistää rahoitusalan vakautta kriisitilanteissa lyhyellä ja pitkällä aikavälillä.
Czesław Adam Siekierski
kirjallinen. - (PL) Viime vuosien talous- ja rahoituskriisi on kumonnut harhaluulot siitä, että pankit tuntevat omat riskinsä parhaiten ja voivat määritellä itse turvallisuusvaatimukset. Joidenkin pankinjohtajien täydellinen piittaamattomuus, myyntisuunnitelmien asettaminen etusijalle ja riskitekijöiden laiminlyönti sekä rahoitusvalvontajärjestelmän passiivisuus ovat pankkialan perussynnit, jotka aiheuttivat maailmanlaajuisen taantuman.
Basel II -sopimus ei ole osoittautunut mitenkään tehokkaaksi kriisintorjuntamekanismiksi. Näissä olosuhteissa on erittäin tärkeää luoda mahdollisimman nopeasti uudet normit - Basel III -sopimus - joka ei enää sisällä optimistisia oletuksia pankkien kyvystä säännellä itseään.
Pääomavaatimusten nostaminen lisää varmasti pankkialan turvallisuutta likviditeetin kasvun myötä. Tällaisiin toimiin liittyy kuitenkin myös riski siitä, että kustannukset siirtyvät pankkien asiakkaille - nostavat lainojen ja muiden taloudellisten palvelujen hintoja - mikä haittaa taloutta. Siksi on taattava sopivat suojelupuitteet, jotka voivat suojata meitä kyseiseltä ei-toivotulta vaikutukselta tai ainakin pitää sen minimissä. Toisaalta meidän on kuitenkin muistettava, että myös rahoitusalan turvallisuus maksaa. Kysymys kuuluu, miten paljon olemme valmiita maksamaan siitä?
Angelika Werthmann
Kriisi on osoittanut selvästi, että jopa pankkipääoma on ollut riittämätöntä maksukyvyn ja vakavaraisuuden kannalta. Nykyistä sääntelykehystä on siksi tarkistettava perusteellisesti, ja niinpä Baselin komitean toimia kehyksen ajanmukaistamiseksi, erityisesti yhdenmukaisia, selviä ja avoimia säännöksiä, on pidettävä yleisesti myönteisinä. Niissä on kuitenkin puutteita, ja nykyisessä muodossaan kehys haittaisi EU:n talouden kilpailukykyä. Eurooppalaiset yritykset ovat riippuvaisia pankkiluotoista. 80 prosenttia investoinneista ja lainoista perustuu Euroopassa pankkien luotonantoon. Tässä suhteessa on erityisen tärkeää varmistaa pk-yritysten rahoitus. Erot on otettava huomioon rankaisematta tiettyjä yritysmalleja. Muuten on olemassa riski, että vahingoitetaan EU:n taloutta.
