Euroopan unionin tunnusten käyttö parlamentissa (keskustelu) 
Puhemies
(FR) Esityslistalla on seuraavana Carlos Carnero Gonzálezin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö Euroopan unionin tunnusten käyttöä parlamentissa koskevan uuden 202 a artiklan lisäämisestä Euroopan parlamentin työjärjestykseen.
Carlos Carnero González
esittelijä. - (ES) Arvoisa puhemies, mietinnössäni ehdotettu päätös on ennen kaikkea poliittinen sanan varsinaisessa merkityksessä. Muodollinen päätös, jonka kohta hyväksymme, on toki merkityksellinen, mutta kaikkea muuta kuin poliittinen.
Olemme muuttamassa työjärjestystä virallistaaksemme sen, mikä jo on todellisuutta ja mitä unionin eri toimielimet ovat jo vuosien ajan tehneet. Haluan muistuttaa jäseniä tästä.
Ehdotamme, että parlamentti käyttää unionin lippua kaikissa kokoushuoneissa ja virallisimmissa tilaisuuksissa, esimerkiksi järjestäytymisistunnoissa ja valtion päämiehiä vastaanotettaessa. Ehdotamme myös, että näissä tilaisuuksissa esitetään unionin hymni, että tunnuslausetta "moninaisuudessaan yhtenäinen" käytetään kaikissa parlamentin virallisissa asiakirjoissa ja että Eurooppa-päivää vietetään.
Arvoisa puhemies, vaikka te kannatittekin ajatusta, emme ehdota euron käyttämistä symbolina. Mielestämme euro on kuitenkin erinomainen työkalu, joka epäilemättä auttaa meitä selviytymään kansainvälisestä rahoituskriisistä. Miten meille olisi käynyt ilman euroa? Olisimme taas kiduttavassa devalvaatiokilpailussa, joka olisi pakottanut reaalitaloutemme polvilleen kansainvälisen rahoitusspekuloinnin edessä.
Mietintöni tärkein näkökohta on poliittinen viesti kansalaisille. Viesti on hyvin selvä: unionin tunnukset kukoistavat toimielimessä, joka edustaa suoremmin kuin mikään muu toimielin 27 jäsenvaltion 500 miljoonaa asukasta. Tämä merkitsee sitä, että Eurooppa-valmistelukunnan vuonna 2002 käynnistämä perustuslakiprosessi on hengissä useista mittavista esteistä ja takaiskuista huolimatta.
Valmistelukunta, johon minulla oli muiden tänään täällä olevien kunnianarvoisten jäsenien tavoin kunnia osallistua, ei epäröinyt sisällyttää ensi kertaa EU:n tunnuksia unionin primaarioikeuteen. Näin se onneksi päätti kummallisen tilanteen, jossa tärkeimmässä oikeudellisessa kehyksessä ei tunnustettu sitä, minkä suuri yleisö oli jo kauan hyväksynyt: unionin tunnuksia.
Tätä koskeva päätös tehtiin yksimielisesti, eikä kukaan esittänyt siitä vastalauseita ratifiointiprosessissa; päinvastoin, se oli yksi säännöksistä, joihin Eurooppa-aatteen kannattajat olivat tyytyväisimpiä. Minun on sanottava, että olin siksi hyvin yllättynyt, kun Lissabonin sopimuksen hyväksynyt hallitustenvälinen konferenssi päätti poistaa sopimuksesta kaikki maininnat unionin tunnuksista.
Päätöksellä, jonka tänään teemme, voimme korjata tämän virheen. Emme tietenkään muuta primaarioikeutta, mutta voimme osaltamme ottaa askeleen kohti unionin tunnusten virallistamista institutionaalisessa kehyksessä.
Symbolit ovat ilmaus yhteisestä päämäärästä ja yhteisistä arvoista. Euroopan tapauksessa päämääränä on rakentaa kaikkien niiden kansalaisten unioni, jotka haluavat yhtenäisyyttä, vapautta, demokratiaa, oikeutta, tasa-arvoa ja solidaarisuutta. Nämä ovat eurooppalaisia arvoja, joita me pidämme myös yleismaailmallisina.
Tunnusten avulla voimme myös määrittää, mitä olemme ja keitä me haluamme olla suhteessa muuhun maailmaan, joka tunnistaa meidät niiden perusteella. Kuka ei esimerkiksi olisi tuntenut ylpeyttä saadessaan edustaa Euroopan unionia vaalitarkkailijan liivi yllään?
Lisäksi tunnukset auttavat meitä muistamaan lähtökohtamme, sen päivän, jona kertomustamme yhtenäisyydestä, kasvusta ja vapaudesta alettiin kirjoittaa.
Se, mitä parlamentin puhemies muutama päivä sitten Madridissa sanoi nuorista ja historiasta, liittyy paljolti symboleihin. Meidän on muistutettava nuoria siitä, mistä me olemme tulleet, keitä me olemme ja mihin me olemme menossa. Tunnuksilla tämä viesti saadaan perille nopeasti ja selkeästi. Nämä tunnukset eivät hajauta vaan yhdistävät meitä. Paitsi että tämä on hyve, se on ennen kaikkea valtava etu.
Arvoisa puhemies, suurenmoinen kirjailija Aldous Huxley sanoi, että tärkeintä ei ole kokemus vaan se, miten sitä käyttää. Sama pätee symboleihin. Lipun ei ole tarkoitus olla ikoni, vaan sitä on tarkoitus käyttää meidän jokapäiväisessä elämässämme vahvistamaan sitä yhtenäisyyttä, josta meidät tunnetaan.
József Szájer
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (HU) Arvoisa puhemies, kävin äskettäin Kiovassa, ja Ukrainan ulkoministeriön rakennusta tuskin näkyi sitä koristavan kolme kerrosta korkean Euroopan unionin lipun takaa. Jos tälle symbolille osoitettiin tällaista kunnioitusta Euroopan unionin ulkopuolella, olen varma, että myös täällä Euroopan unioni voi kohdella symboleita kunnioittaen. Haluaisin oikaista erinomaisen mietinnön laatinutta kollegaani tämän asian suhteen. Euroopan unionin tunnuksia koskevan säännöt ovat nykyisin osa yhteisön säännöstöä, osa Euroopan unionin lainsäädäntöä: lippu, jossa on kaksitoista tähteä sinisellä pohjalla, hymni, jonka pohjana on "Oodi ilolle", valtioiden ja hallitusten päämiesten perinteikkäät tapaamiset ja myös Euroopan parlamentin toimipaikka Strasbourg - ja totta kai me pidämme istuntomme Strasbourgissa. Tällä hetkellä ei niin sanoakseni ole sääntelytyhjiötä, sillä Euroopan unionin tunnuksista on olemassa säännöt, sisältyvät ne sitten Lissabonin sopimukseen tai eivät.
Samalla tämän mietinnön tärkeänä tavoitteena on säännellä sitä, miten oma toimielimemme Euroopan parlamentti kunnioittaa lippuamme. Olen vakuuttunut siitä, että identiteetti, tietoisuus siitä mihin kuulumme, on hyvin tärkeä. Puhumme usein siitä, että kansalaiset eivät ymmärrä monimutkaista unioniamme. Tunnukset ovat yksi tapa auttaa heitä tuntemaan Euroopan unioni läheisemmäksi. Hyvin monet kansalaiset pitävät näistä tunnuksista ja kunnioittavat niitä, ja olen varma, että myös meidän parlamentin jäsenten on sitoutuneina eurooppalaisina tärkeää ottaa käyttöön sääntö siitä, miten me käytämme Euroopan unionin tunnuksia omassa toimielimessämme. Kiitoksia tarkkaavaisuudestanne.
Costas Botopoulos
PSE-ryhmän puolesta. - (EL) Arvoisa puhemies, miksi meidän on niin tärkeää käydä juuri nyt tämä keskustelu Euroopan unionin tunnuksista? Siihen on nähdäkseni kaksi syytä. Ensinnäkin, meidän Euroopan parlamentin jäsenten on näytettävä jokapäiväisessä toiminnassamme, että EU on enemmän kuin pelkkiä lakitekstejä. Muistutan, että kuten esittelijä totesi, tunnukset ovat peräisin perustuslakisopimuksesta. Ne yritettiin virallistaa, mutta on varsin merkittävää, että jatkamme tänään tätä ponnistelua niiden hengissä pitämiseksi. Miksi? Koska ne osoittavat, ettei Euroopan unioni perustu puutteellisiin lakiteksteihin, joita tarvitaan mutta joita eri kansakuntien on vaikea ymmärtää. Tunnukset symbolisoivat - ja kuinka hyvin tämä kreikan kielestä peräisin oleva verbi sopiikaan tähän - jotain muuta: poliittista hanketta, Eurooppa-aatetta. Se on mielestäni pidettävä elossa, varsinkin näinä aikoina.
Toinen syy piilee siinä, minkä tunnukset kätkevät - symboleissa symbolien takana: toisin sanoen ajatuksessa EU:n yhteisestä toiminnasta, joka perustuu sen arvoihin. Juuri tätä tunnukset ovat: arvoihin perustuvia yhteisiä toimia, joita me tarvitsemme nyt enemmän kuin koskaan.
Niinpä jos meitä kaikkia koetteleva kriisi - enkä tarkoita vain talouskriisiä vaan myös Euroopan nykyistä institutionaalista ja moraalista kriisiä - on näiden vaikeiden aikojen symboli, EU:n on mielestäni vastattava yhtenäisellä toiminnalla. Se merkitsee, että voisimme mahdollisesti kaikki yhdessä siirtyä eteenpäin.
Katson, että tämän päivän Islanti tarjoaa pätevän ja samalla hyvin katkeran esimerkin. Islanti ei ole EU:n jäsen, mutta talouskriisi on kolhinut sitä niin pahoin, että sen kansalaiset ovat alkaneet pohtia, tulisiko heidän sittenkin olla osa tätä "aatteiden Eurooppaa".
Anneli Jäätteenmäki
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Euroopan unionin tunnukset juhlistavat saavuttamaamme yhtenäisyyttä, jota toivomme voivamme vahvistaa edelleen. EU:n lipun, hymnin ja tunnuslauseen kaltaisia tunnuksia käytetään jo laajalti virallisissa tilaisuuksissa ja kaikissa jäsenvaltioissa.
Euroopan unionin lippu ja hymni, jotka nyt ovat meille niin tutut, hyväksyttiin ensi kerran vuonna 1985 Milanossa pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa. Silloin lippu oli jo ollut olemassa 30 vuotta. Lipun on tarkoitus edustaa täydellisyyttä, täydentävyyttä ja solidaarisuutta sekä symbolisoida Euroopan yhtenäisyyttä. Tunnuslause "moninaisuudessaan yhtenäinen" on tunnuksista uusin. Se on tulos Euroopan parlamentin tekemästä aloitteesta, ja sitä voidaan nyt pitää Eurooppa-hankkeen määritelmänä.
Eilisessä täysistunnossa Latinalaista Amerikkaa ja Ranskaa edustava Ingrid Betancourt sanoi unelmoivansa sellaisesta Latinalaisesta Amerikasta, joka voisi tehdä yhteistyötä ja olla yhtä yhtenäinen kuin Euroopan unioni. On selvää, että tunnuksemme toimivat identiteetin symboleina ja viestittävät muulle maailmalle, että olemme yhdessä saaneet aikaan merkittäviä saavutuksia.
Vaikka uskon tähän yhtenäisyyteen ja toivon sen jatkuvan, olen usein joutunut pettymään siihen, että emme ole olleet yksimielisiä. Esimerkiksi viime viikolla Euroopan unionin puheenjohtaja Nicolas Sarkozy kutsui vain neljä jäsenvaltiota keskustelemaan rahoituskriisistä. On varsin mielenkiintoista, että Euroopan unionin puheenjohtaja ei kiinnitä huomiota Euroopan unionin solidaarisuuteen ja yhtenäisyyteen. Tämä toimi - kuten kaikki tällaiset toimet - vain jakaa pikemmin kuin yhdistää meitä. On ironista, että me olemme niin ylpeitä yhtenäisyydestämme ja solidaarisuudestamme, mutta samalla unionin puheenjohtaja näyttää valitsevan suosikkeja kulloinkin tärkeimmän ajankohtaisen kysymyksen mukaan.
Toivon, että käyttämällä lippua, hymniä ja tunnuslausetta nykyistä useammin me kaikki muistamme Euroopan unionin olemassaolon kannalta keskeiset arvot, mutta samalla meidän on muistettava, että kaikkein tärkeintä on se, miten me toimimme.
Bogdan Pęk
UEN-ryhmän puolesta.. - (PL) Arvoisa puhemies, kuten esittelijä totesi, tämä keskustelu on luonteeltaan täysin poliittinen, ja se käydään hyvin erikoisessa poliittisessa tilanteessa. Olen edellisten puhujien kanssa samaa mieltä siitä, että Euroopan unioni on nykyisin arvokriisissä ja että arvot ovat unionin elinehto. Euroopassa nykyisin voimassa olevan lainsäädännön vastaisten tunnusten käyttöön pakottaminen ei korvaa näitä arvoja. Lissabonin sopimuksen hyväksynyt hallitustenvälinen kokous hylkäsi kyseiset tunnukset. Siitä huolimatta parlamentti yrittää nyt määrätä niiden käytöstä. Näin tehdessään parlamentti toimii vastoin selviä periaatteita, joiden mukaan kaikkia jäsenvaltioita sitovia välittömästi täytäntöön pantavia säädöksiä voidaan antaa vain perussopimuksilla.
Tällaista menettelyä sitoviksi tarkoitettujen säännösten antamiseksi on mahdoton hyväksyä. Se loukkaa Euroopan unionin pohjana olevaa perusperiaatetta, jonka mukaan kansainvälistä oikeutta ja kansainvälisiä sopimuksia on noudatettava tinkimättä. Se merkitsee EU:n perussopimuksessa hylätyn säännöksen kiertämistä ja Euroopaksi kutsutun valevaltion perustamiseen tähtäävien säännösten ujuttamista sisään takaovesta.
Sylvia-Yvonne Kaufmann
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, kannatan vilpittömästi lippua ja hymniä koskevaa parlamentin aloitetta. Euroopan yhtenäisyys tarvitsee näitä tunnuksia, koska ne tuovat unionin lähemmäs kansalaisia ja luovat identiteettiä, ja siksi ne on tunnustettava virallisesti. Tätä taustaa vasten tarkasteltuna pidän tämänpäiväistä päätöstämme pienenä mutta merkittävänä askeleena, jonka avulla voimme mahdollisimman pian palata normaaliin tilanteeseen.
Hymnin ja lipun poistaminen perussopimuksesta - minkä taustoista olen luonnollisesti täysin tietoinen - on pohjimmiltaan Euroopan yhtenäisyyden vastainen barbaarinen teko, josta viime kädessä kantavat vastuun ne, jotka sitä vaativat. Totuus on kuitenkin, että näin pelattiin Ganleyn, Klausin ja Haiderin kaltaisten poliitikkojen pussiin: heidän Euroopan yhdentymistä vastaan suunnatut nationalistiset iskulauseensa eurooppalaisesta "supervaltiosta" saivat näin uskottavuuden silauksen.
Tämä on kuitenkin vain kolikon toinen puoli. On myös eräs toinen asia, joka huolestuttaa minua yhtä paljon. Euroopan unionin kansalaiset eivät halua eivätkä tarvitse Brysselin kissanhännänvetoa lipuista ja hymneistä. He haluavat sosiaalisen ja demokraattisen Euroopan, Euroopan unionin, joka suojelee heitä tehokkaasti globalisaation kielteisiltä seurauksilta. He haluavat selvän vastauksen siihen, mitä tai ketä unioni suojelee - kansalaisia vai markkinoita? He haluavat voimakkaita toimenpiteitä sosiaalista sekä palkkoihin ja verotukseen perustuvaa polkumyyntiä vastaan sekä pisteen panemista rahoitusalan jonglöörien ajamalle laukkaavalle kasinokapitalismille. Tätä varten me tarvitsemme poliittisen Euroopan unionin.
Hanne Dahl
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (DA) Arvoisa puhemies, ihmettelen, onko tässä salissa ketään, joka vielä muistaa, kuinka perustuslaki muutettiin Lissabonin sopimukseksi Alankomaiden ja Ranskan hylättyä sen. EU:n tunnukset poistettiin, sillä EU:n kansalaisten ajateltiin suhtautuvan erityisen epäillen perustuslain tavoitteeseen tehdä EU:sta valtio. Nyt Euroopan parlamentti - joka toki on ainoa EU:n toimielin, joka on kansalaisten vaaleilla valitsema - on palauttamassa ne. Tämä muistuttaa lähinnä demokratian parodiaa, jonka esittävät toimielimet, jotka eivät lainkaan kunnioita niitä, joita varten ne ovat olemassa. EU on olemassa kansalaisia varten eikä päinvastoin. Tästä syystä on väärin ensin poistaa jotakin kansalaisten toiveiden täyttämiseksi ja sitten palauttaa se muutaman kuukauden kuluttua.
Minun on sanottava tämän asian vuoksi suorastaan häpeäväni sitä, että olen Euroopan parlamentin jäsen. Emme voi pilata mainettamme huijaamalla kansalaisia tällä tavoin. Kehotan jokaista, jolla on hitunenkin kunnioitusta äänestäjiään kohtaan, äänestämään tänään tätä ehdotusta vastaan.
Jim Allister
(EN) Arvoisa puhemies, tämä parlamentti haluaa näitä tunnuksia vain yhdestä syystä - pönkittääkseen egoaan ja pukeakseen EU:n valtion hepeniin.
Minulla on paljon parempi hymni ja lippu, kiitos vain, enkä aio vaihtaa niitä eurofederalismin halpahintaisiin helyihin. "Oodi ilolle", jonka aiomme varastaa, on oikein mukava melodia, mutta niin on myös "Kulkuset", ja sen tavoin hymni julistaa kuvitelmaa, kuvitelmaa siitä, että EU on hyväksi kansalaisille. Mutta toisin kuin "Kulkuset" se vahingoittaa kansallista itsenäisyyttä ja kansalaisten oikeutta päättää omasta kohtalostaan. "Koodi tuholle" paremminkin kuin "Oodi ilolle"!
Lipun olemme varastaneet Euroopan neuvostolta, ja sen kannattajatkaan eivät tiedä, mitä se tarkoittaa. AFCO-valiokunnassa esitettiin yhtä monta selitystä siitä, mitä tähdet symboloivat, kuin lipussa on tähtiä.
Minun nähdäkseni tämä ehdotus paljastaa EU:lle myönteisten tahojen kyltymättömän fanaattisuuden. Lissabonin sopimuksesta jätettiin tietoisesti nämä tunnukset pois, ja sen muste oli tuskin ehtinyt kuivua, kun jo vaadittiin, että parlamentti antaa niille siitä huolimatta virallisen aseman.
Valitsijani eivät halua EU:n lippua ja EU:n hymniä. He haluavat oikeuden sanoa "kyllä" tai "ei" Lissabonin sopimukselle!
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Arvoisa puhemies, aloitan kertomalla maanmiehestänne, jonka sanskulotit Rankan vallankumouksen aikoina pysäyttivät kadulla ja kysyivät: "Miksi et kanna trikoloria, vallankumouksen symbolia?" Maanmiehenne vastasi, ettei ole tarpeen näyttää ulospäin sitä, mitä tuntee sydämessään.
Minä kuulun lähinnä niihin, jotka aitoon espanjalaiseen tapaan eivät - epäilemättä vaatimattomuuttaan - näytä tunteitaan. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, ettenkö liikuttuisi nähdessäni EU:n lipun liehuvan Ljubljanan kaupungintalon salossa tai kuullessani tapaamisessa kollegamme Pierre Lequillerin kanssa Yvelinesissä EU:n hymnin soivan marseljeesin jälkeen, tai kun eilen luin sanomalehdestä Asturiasin ruhtinaan palkinnon saaneen bulgarialaisen Tzvetan Todorovin sanoneen, että eurooppalaisuus merkitsee tänä päivänä juuri "moninaisuudessaan yhtenäistä". Tämä on tunnuslauseemme.
Minä en kuulu niihin ahdasmielisiin ja elämään kapeakatseisesti suhtautuviin, joiden mielestä EU:n lippu kilpailee kansallisten lippujen kanssa ja EU:n hymnillä pyritään korvaamaan heidän kansallislaulunsa. Tämä on yksinkertaisesti naurettavaa.
Tunnukset ovat osoitus siitä, että kuulumme yhteisöön; ne eivät millään tavoin ole yritys pyyhkiä pois meidän kaikkien synnyinmaita. Ne ovat osoitus lisäarvosta, siitä, että meillä on jotain yhteistä muiden eurooppalaisten kanssa.
Onnittelen Carlos Carnero Gonzálezia ja katson, että hänen ja perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan tekemä aloite on hyvä. Nyt, kun lämpimästi muistelemamme kollegan Bronisław Geremekin ilmausta lainatakseni "harsimme yhteen kahta Eurooppaa", tämä aloite näyttää eurooppalaisille, että meillä on samat arvot. Nämä arvot ilmaistaan myös ulospäin muun muassa - mutta ei ainoastaan - tunnusten avulla.
Euroopan kansanpuolueen ja Euroopan demokraattien ryhmä äänestää näin ollen tämän työjärjestyksen muuttamista koskevan ehdotuksen puolesta, ja odotan ilolla sitä, että liikutun kaikkien muiden tavoin kuullessani seuraavan kerran "Oodin ilolle" parlamentissa.
Pierre Pribetich
(FR) Symbolit ovat tunteille sitä, mitä vertaukset ovat ajatuksille. Värikkyydestään huolimatta tämä filosofi Alainin lainaus kuvaa hyvin sitä, mitä nämä tunnukset nykyisin Euroopan unionille merkitsevät. Beethovenin sinfonian kuunteleminen tai Eurooppa-päivän viettäminen 9. toukokuuta ovat juuri niitä seikkoja, joita tästä lähin käytämme taataksemme, että Eurooppa pysyy elossa. Ne ovat niiden arvojen konkreettinen ilmaus, joiden varaan unioni on rakennettu, merkkejä, jotka vähitellen painuvat 500 miljoonan eurooppalaisen muisteihin.
Sisällyttämällä tämän säännön parlamentin työjärjestykseen kollegamme Carlos Carnero Gonzálezin erinomainen mietintö lähettää parlamentilta kansalaisille poliittisen viestin, joka perustuu näihin arvoihin, kuten euroskeptikkojen vastustus osoittaa. Politiikkaa ei ole ilman symboleita! Antamalla unionille hymnin, lipun ja tunnuslauseen avulla oma identiteetti tarjotaan Euroopassa asuville ja työskenteleville kansalaisille mahdollisuus nähdä itsensä osana yhtä moninaisuudessaan yhtenäistä kokonaisuutta. Tunnusten esillä pitäminen kaikilla tasoilla ja kaikilla institutionaalisilla aloilla takaa sen, että unionia elähdyttävät arvot pysyvät jatkuvasti mielessä.
Haluan kuitenkin painottaa, että Eurooppa on tänä päivänä vakavassa luottamuskriisissä ja että näiden symbolisten tekijöiden lisäksi meidän on yhdessä luotava ja rakennettava uudelleen vahva kuuluvuuden tunne.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Arvoisa puhemies, lipun, hymnin, yhteisen valuutan ja juhlapäivien kaltaiset symbolit ovat valtion asemaan kiinteästi liittyviä piirteitä. Juuri tästä syystä ne päätettiin jättää pois Lissabonin sopimuksesta käydyissä neuvotteluissa. On kaksinaamaista väittää, että yksi unionin toimielimistä voi sisäisesti päättää niiden palauttamisesta. Euroopan parlamentti on lainsäädäntöelin. Se ei saa lähettää viestiä siitä, että on hyväksyttävää kiertää aiempia hallitusten välisiä sopimuksia. Parlamentin on toimittava demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen vartijana. Jos Euroopan parlamentti yrittää herättää henkiin aikaisemmin hylättyjä tunnuksia, se on aikansa elänyt. On helppo ymmärtää, että jokainen toimielin haluaa käyttää erityisiä tunnuksia. Tässä tapauksessa on kuitenkin käsitettävä, että asiaan liittyy laajempi poliittinen ulottuvuus, kuten esittelijä huomautti. Siksi aloite olisi hylättävä.
Søren Bo Søndergaard
(DA) Arvoisa puhemies, kuten jo sanottiin, yhteiset tunnukset - hymni, lippu, tunnuslause - poistettiin perustuslakisopimuksesta, kun se muutettiin Lissabonin sopimukseksi. Eräät Lissabonin sopimuksen kannattajat väittivät jopa tämän osoittavan, että me otimme kansalaisten vastahakoisuuden huomioon. Eräissä valtioissa puolivaltiollisten tunnusten poistamisella perusteltiin jopa väitettä, ettei Lissabonin sopimuksesta ollut syytä järjestää kansanäänestystä. Esimerkiksi Tanskan hallitus totesi Tanskan kansalaisille osoitetussa asiakirjassa, että Lissabonin sopimuksesta - lainaan suoraan - "puhdistetaan EU:n hymniä, tunnuslausetta ja lippua koskevat symboliset säännökset".
"Puhdistetaan"! Meidän olisi tässä kohden syytä kysyä, mitä vaikutusta tällä on todellisuudessa ollut. Vastaus on "ei mitään". Vastauksessaan kysymykseeni komissio itse kirjoitti, että se, että tunnuksia ei sopimuksessa mainita, ei muuta mitenkään niiden asemaa. "Ei muuta mitenkään niiden asemaa"! Ja nyt parlamentti aikoo mennä vielä askeleen pidemmälle. Joku ehkä uskoo, että tunnusten käytön tehostaminen herättää innostusta EU:ta kohtaan. Joku ehkä uskoo, että tunnuksilla voidaan peittää se, ettei EU:sta ole kansalaisille hyötyä. Minä en niin usko. Monet kansalaiset pitäisivät sitä vain taas yhtenä esimerkkinä siitä, että EU:n eliitti tekee juuri niin kuin haluaa. Tämä lähettäisi täysin väärän viestin, emmekä me mielestäni saisi hyväksyä tätä ehdotusta.
Philip Claeys
(NL) Arvoisa puhemies, ihmettelen, mikä oikein on mietinnön ja sen kohteena olevan työjärjestyksen muutoksen tarkoitus. Mietinnön perustelujen mukaan se, että tunnukset eivät sisälly Lissabonin sopimukseen, ei estä toimielimiä käyttämästä niitä, joten miksi ne täytyy kirjata parlamentin työjärjestykseen?
Meidän olisi asetettava tämä keskustelu Euroopan perustuslakisopimuksen ja sen rampauttaneiden kansanäänestysten asiayhteyteen. Tunnukset jätettiin tietoisesti pois sopimuksesta, koska esimerkiksi alankomaalaiset eivät halua olla missään tekemisissä eurooppalaisen supervaltion ja sen ulkoisten tunnusten kanssa. Alankomaat on sittemmin ratifioinut Lissabonin sopimuksen. Mitä me nyt aiomme tehdä? Nyt me aiomme silti kirjata EU:n tunnukset työjärjestykseemme takaoven kautta.
Tämä työjärjestyksen muutos on tarpeeton. Se on täysin turha provokaatio ja hävytön ele alankomaalaisia ja laajemmin kaikkia niitä eurooppalaisia äänestäjiä kohtaan, jotka eivät halua eurooppalaista supervaltiota. Hienosti toimittu, hyvät naiset ja herrat!
Maria da Assunção Esteves
(PT) Eilen täällä täysistunnossa EU:n hymni olisi voinut soida Ingrid Betancourtin kyyneleiden taustalla. Hymni olisi huipentunut pyyntöön muistojen ja toiveiden yhteisestä jakamisesta. Kaikki inhimilliset hankkeet tarvitsevat symbolisen ulottuvuuden, aina niiden sanojen voimasta, joilla hallinnoimme Euroopan kansalaisia, poliittisen edustuksen rituaaleihin, joiden perusteella istumme oikealla ja vasemmalla parlamentaarisen keskustelun dialektiikassa. Historiaa ei voi olla ilman symboleja.
Me tarvitsemme sanoja, lipun, hymnin tai tunnuslauseen. Yleismaailmallista Eurooppa-hanketta ei saada iskostettua yhteiseen tietoisuuteen ilman tunnuksia, sillä tunnukset kuvaavat paitsi sitä maailmaa, joka meillä on, myös sitä maailmaa, jonka me haluamme luoda. Ne yhdistävät meissä järjen ja tunteen. Niiden arvo perustuu niiden käynnistämään samastumisprosessiin. Miten ihmisarvon rajatylittävään kunnioittamiseen perustuva, maailmalle avoin ja oikeuksien suhteen tietä näyttävä Eurooppa-hanke voisi selviytyä ilman symbolista ulottuvuutta? Eurooppalaisessa ajattelussa on pitkä symbolien merkitysten perinne. Tätä ei voida jättää politiikassa huomiotta, sillä politiikkaan liittyvät kaikki inhimilliset ulottuvuudet, myös se, mikä on ihanteellista ja ylevää.
Richard Corbett
(EN) Arvoisa puhemies, olen jokseenkin yllättynyt siitä myrskystä vesilasissa, jonka tämä työjärjestyksen muutos on eräillä tahoilla aiheuttanut. Tiedämme, että jäsenvaltiot päättivät jokin aika sitten olla antamatta EU:n lipulle ja hymnille perussopimukseen perustuvaa asemaa. Ne päättivät olla korottamatta niiden asemaa ja sen sijaan säilyttää niiden nykyisen aseman.
Mikä niiden nykyinen asema on? Ne ovat yksinkertaisesti toimielinten tunnustamia. Eurooppa-neuvosto tunnusti ne jo vuonna 1985. Margaret Thatcher oli sivumennen sanoen tuolloin Eurooppa-neuvoston jäsen. Huomaan, että eräät hänen ihailijoistaan sanoutuvat nyt irti hänen päätöksestään. Minun on sanottava, että itsekin epäröin hyväksyä Margaret Thatcherin valitseman tunnuksen Euroopan unionin lipuksi. Kaikkien puolueiden välisten kompromissien ja konsensuksen hengessä olen kuitenkin valmis hyväksymään sen.
Tämä on se asema, joka lipulle ja hymnille annettiin - ne ovat toimielinten tunnustamia. Tässä on kuitenkin ristiriita. Me, Euroopan parlamentti, emme ole koskaan varsinaisesti tunnustaneet niitä työjärjestyksessämme. On aivan loogista, että siivoamme tämän ristiriidan pois ja lisäämme työjärjestykseemme viittauksen lippuun.
En ymmärrä, miten jotkut viitsivät nostaa tällaisen metelin aivan selvästä asiasta - normaalista menettelystä, jossa noudatetaan jäsenvaltioiden päätöstä olla antamatta lipulle perussopimukseen perustuvaa asemaa. Toisaalta euroskeptikkojen - ja varsinkin oman kotimaani euroskeptikkojen - toimintatavat ovat aina olleet hiukan kummallisia. Kun muistetaan, että tätä lippua on käytetty jo vuosien ajan, ja jos näki, kuinka Euroopan joukkueen kannattajat - joiden joukossa luultavasti oli konservatiiveja edustavia euroskeptikkoja - heiluttivat EU:n lippua Euroopan ja Yhdysvaltojen välisessä golfin Ryder-cupissa pari kuukautta sitten, tämä heidän nostamansa meteli työjärjestykseen tehtävästä perustellusta muutoksesta tuntuu todella hiukan naurettavalta.
Panayotis Demetriou
(EL) Arvoisa puhemies, kuten kaikki aiemmat puhujat ovat sanoneet, Euroopan unionin tunnukset ovat olleet olemassa jo monien vuosien ajan. Mihin me Euroopan parlamentissa pyrimme muuttamalla työjärjestystä? Me haluamme painottaa tunnusten asianmukaista käyttöä, niin kuin kaikissa organisaatioissa tehdään.
Valitettavasti sekä jäsenvaltioilta että kansalaisilta on tullut perusteettomia reaktioita. Nämä ovat reaktioita jäsenvaltioilta, joiden mielestä EU:n tunnusten hyväksyminen ja edistäminen johtaa supervaltion luomiseen. Herran tähden, luovatko tunnukset tosiaan sen supervaltion, josta jotkin jäsenvaltiot ovat puhuneet?
Jotkut sanovat, että tämä heikentää kansalaisten ja valtioiden kansallista itsetuntoa. Jos jonkun kansallinen itsetunto on niin heikko, että se jää kaikkien valtioiden yhtenäisyyden tunnuksen varjoon, niin sääliksi käy sitä, mitä jotkut kutsuvat "kansallisylpeydeksi". Tällaisia väitteitä on täällä parlamentissa kuulunut.
On myös eräs toinen kysymys. Jos jotkut kansalaiset ja jotkin jäsenvaltiot reagoivat näin kielteisesti näihin tunnuksiin, miten ne voivat edelleen olla EU:n jäseniä, kun ne eivät kestä edes nähdä sen tunnuksia? Tässä on ristiriita.
Euroopan parlamentti tekee aivan oikein hyväksyessään virallisesti nämä tunnukset normaalin menettelyn mukaisesti. Se lähettää viestin: EU:n on edettävä yhtenäisenä tunnustensa alla, jotta se voi eheytyä ja hoitaa oman osansa. Sen tehtävänä on edistää periaatteita ja arvoja koko maailmassa.
György Schöpflin
(EN) Arvoisa puhemies, saamme usein kuulla, että tunnukset ovat ajanhukkaa eikä Euroopan unionin pitäisi vaivata itseään niin turhanpäiväisillä kysymyksillä. Tämän logiikan mukaan Euroopan unionin tehtävänä on pikemmin keskittyä työllisyyden ja kaupan kaltaisiin konkreettisiin kysymyksiin.
Tällainen lähestymistapa on täysin väärä, eikä siinä ymmärretä lainkaan, mistä tunnuksissa on kysymys. Kun tarkastellaan toimielinten työskentelyä, käy varsin nopeasti selväksi, että jokaisella toimielimellä on joukko tunnuksia. Tunnukset välittävät viestin, jonka kansalaiset ymmärtävät, ja ovat eräänlainen kyseisen toimielimen tiivistetty versio. Toimielimet ovat demokraattisen politiikan välttämätön edellytys.
Symbolit ovat siis välttämätön osa demokratiaa, jota EU pitää identiteettinsä keskeisenä tekijänä. Jos tunnusten merkitys sitä paitsi olisi niin olematon kuin niiden vastustajat väittävät, miksi edes vaivautua vastustamaan niitä? Euroopan parlamentilla on Euroopan unionin keskeisenä demokraattisena elimenä täysi syy edistää EU:n tunnuksien käyttöä keinona luoda yhteys Euroopan äänestäjiin. Ne, jotka vastustavat EU:n tunnuksia, asettavat itse asiassa kyseenalaiseksi koko eurooppalaisen demokratian.
Voidaan myös väittää, että näinä epävakaina ja kriisien riivaamina aikoina ei ole syytä ajatella EU:n tunnuksia ja että näin ollen nyt ei ole oikea hetki parlamentin käyttää aikaa tunnuksien käsittelyyn. Tämä voi olla totta, mutta ajoitus on seikka, josta voidaan aina keskustella. Pitkällä aikavälillä sillä, keskustellaanko parlamentin ja Euroopan unionin tunnuksista nyt vai joskus myöhemmin, ei ole merkitystä. Annan täyden tukeni tälle tärkeälle ja vakuuttavalle mietinnölle.
Geoffrey Van Orden
(EN) Arvoisa puhemies, federalistiystäviemme ei pitäisi yrittää värvätä Margaret Thatcheria asiansa taakse. Hän olisi kauhuissaan Euroopan unionissa tapahtuneesta kehityksestä.
Olemme saaneet kuulla, että tunnukset ovat tärkeitä, muta silti meille vakuutetaan jatkuvasti, ettei Euroopan unioni pyri muuttumaan valtioksi, vaikka jokainen parlamentin hyväksymä päätöslauselma ja säädösteksti vie meitä yhä edemmäs siihen suuntaan. Paras esimerkki tästä oli perustuslaki. Se hylättiin, ja sitten se syntyi uudelleen Lissabonin sopimuksena.
Vakuuttaakseen kansalaiset Lissabonin sopimuksesta kansalliset neuvottelijat päättivät poistaa ne perustuslain osat, joiden voidaan tulkita liittyvän valtion asemaan, kuten lipun ja hymnin.
Brittihallituksen ministerit käyttivät itse asiassa yhtenä Lissabonin sopimuksen myyntiargumenttina sitä, että se oli muka jotenkin erilainen kuin perustuslaki.
Valitsijani Itä-Englannissa eivät halua perustuslakia eivätkä Lissabonin sopimusta, ja aivan varmaa on, että he eivät halua Eurooppa-nimistä valtiota. Minusta on loukkaus heitä kohtaan yrittää ottaa käyttöön nämä tunnukset tai antaa niille virallinen luonne.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Euroopan unionin tunnuksilla vahvistetaan sen identiteettiä, ja ne voivat olla ratkaisevia tekijöitä viestinnässä kansalaisten kanssa sekä tunnesiteiden luomisessa kansalaisten ja unionin toimielinten välille.
Parlamentti on tunnustanut ja hyväksynyt seuraavat unionin tunnukset: lippu, jossa on kahdentoista kultaisen tähden muodostama ympyrä sinisellä pohjalla, hymni, jonka perustana on "Oodi ilolle" Ludwig van Beethovenin yhdeksännestä sinfoniasta sekä tunnuslause "moninaisuudessaan yhtenäinen". Lippua käytetään kaikissa parlamentin rakennuksissa ja virallisissa tilaisuuksissa. Sisällyttämällä työjärjestykseensä sääntöjä siitä, miten Euroopan parlamentti käyttää Euroopan unionin tunnuksia, parlamentti lähettää voimakkaan poliittisen viestin.
Parlamentti viettää Eurooppa-päivää toukokuun 9. päivänä. Ehdotan, että Euroopan parlamentti järjestää vuosittain Eurooppa-päivänä nuorille tarkoitetun kilpailun, jossa nämä näyttävät, millaisena he näkevät Euroopan tulevaisuuden ja etenkin millä tavoin he toivovat voivansa edistää sen toteutumista.
Marios Matsakis
(EN) Arvoisa puhemies, eurooppalaisen Kyproksen pohjoisosassa Kyrenian vuoristossa on jättiläismäinen kilometrin mittainen Turkin, ei EU:n, lippu. Itse asiassa koko Kyproksen pohjoisosassa näkyy valtavasti Turkin lippuja, ei EU:n lippuja. Tämä ei symboloi Euroopan yhtenäisyyttä vaan sitä jakoa, johon Turkin armeija on pienen EU:n jäsenvaltion pakottanut.
Nyt, kun neuvottelut Turkin EU-jäsenyydestä etenevät ja Kyproksen rauhanneuvottelut ovat käynnissä, EU:n on painostettava tiukasti Turkin hallitusta poistamaan joukkonsa ja niiden mukana tunnuksensa Kyproksesta ja sallimaan uljaan EU:n lipun liehua vapaasti tässä EU:n kolkassa. EU:n lippu Kyproksessa symbolisoi yhtenäisyyttä. Turkin lippu symbolisoi jakautuneisuutta.
Auttakaamme kaikki kohottamaan EU:n lippu kaikkialle Kyprokseen mahdollisimman pian.
Andrew Duff
(EN) Arvoisa puhemies, minusta on erityisen kummallista - suorastaan traagista - että tunnuksia arvostelevat ihmiset, jotka tulevat Keski- ja Itä-Euroopan entisistä kommunistisista valtioista. Me muistamme, miten väkijoukot heiluttivat lippuja Tallinnassa, Itä-Berliinissä ja Budapestissa. Me muistamme, miten hymni soi Brandenburgin portilla. Näitä asioita ei määrätty tai säädetty parlamentin työjärjestyksellä, vaan ne nousivat kansalaisten sydämistä ja tunteista. Tunnukset symboloivat suurenmoisia rauhan ja solidaarisuuden arvojamme.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Arvoisa puhemies, esitän niille, jotka väittävät tunnusten ja hymnien kuuluvan valtioille, seuraavan kysymyksen:
Kaupungilla, jossa asun, on oma lippu - Madridin lippu. Myös Madridin itsehallintoalueella, jolla asun, on oma lippunsa ja hymninsä. Ovatko ne siis valtioita? Pyrkivätkö ne siihen, että niistä tulisi valtioita? Haluavatko ne, jotka väittävät lippujen ja hymnien olevan kansallisia symboleja, lakkauttaa paikalliset ja alueelliset liput?
Toivoisin kollegoiltani vastausta.
Puhemies
(FR) Minulla itselläni on kotona rugbyseurani lippu!
Richard Corbett
(EN) Arvoisa puhemies, huomautan lisäyksenä Íñigo Méndez de Vigon puheenvuoroon, että Kansainvälisellä olympiakomitealla on oma lippu ja hymni. Siitä, mitä brittikonservatiivit juuri ovat sanoneet, voin vain päätellä, että Kansainvälinen olympiakomitea on heidän määritelmänsä mukaan valtio.
Carlos Carnero González
esittelijä. - (ES) Arvoisa puhemies, kiitän aluksi kaikkia keskusteluun osallistuneita, vaikka on selvää, että olen avoimesti eri mieltä kuin eräät heistä.
Tunnukset eivät edusta vain valtioita. Kehityksemme tässä vaiheessa tunnukset eivät symboloi vastakkainasettelua tai taisteluja; ne ovat keino välittää ideoita ja yhdistää kansalaisia arvojen ympärille. Tämä on se, mitä lippumme, hymnimme, tunnuslauseemme sekä Eurooppa-päivä edustavat.
Tietyt tahot pakottivat hallitustenvälisen konferenssin poistamaan tunnukset perussopimuksesta suuren enemmistön tahdon vastaisesti. Suuri enemmistö olisi mieluummin jatkanut eteenpäin perustuslain oleellisten seikkojen kanssa kun takertunut niiden tahojen asettamiin ansoihin, jotka kyseenalaistivat paitsi tunnukset myös tarpeen edetä kohti poliittista unionia. Tästä syystä 16 maata, myös minun kotimaani, antoivat lausunnon, jonka mukaan ne katsoivat tunnusten käytön olevan virallinen tosiseikka ja lisäksi tervetullutta.
Kukaan ei kyseenalaistanut Euroopan unionin tunnuksia niissä kansanäänestyskampanjoissa, jotka johtivat perustuslakisopimuksen ratifioimatta jättämiseen. Vakavasti puhuen: muistaako kukaan, että suuri osa ranskalaisista ja alankomaalaisista olisi sanonut "ei" perustuslaille sen takia, että siinä viitattiin unionin tunnuksiin? Minä en ainakaan muista, ja kampanjoin tuolloin aktiivisesti Ranskassa. Hylkäämiselle saattoi olla muita monille kansalaisille yhteisiä syitä, mutta kysymys tunnuksista ei niihin kuulunut.
On selvää, että tunnen olevani espanjalainen, koska olen eurooppalainen, ja samoin tunnen olevani eurooppalainen, koska olen espanjalainen. Näin ollen nähdessäni kotimaani lipun EU:n 12-tähtisen lipun vieressä vakuutun yhä voimakkaammin siitä, että molemmat ovat osa elämääni. Olen myös ylpeä nähdessäni neuvoston puheenjohtajan esiintyvän sekä Ranskan että Euroopan unionin lipun edessä.
Ennen muuta olen ylpeä siitä, että minulle - kuten monille teistä - on hurrattu, kun joku on saanut humanitaarista apua tai huomannut vaalitarkkailuryhmämme, tunnistanut lippumme ja osoittanut sille suosiotaan. Olisimme hölmöjä, jos kieltäisimme itseltämme sen, minkä muut tunnustavat ystävyyden ja ilon tuntein.
Puhemies
(FR) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Cristian Silviu Buşoi  
kirjallinen. - (EN) Euroopan unioni on epäilemättä tullut kehityksessään tienhaaraan, jossa on erittäin tärkeää tunnustaa tarve päästä eteenpäin ratkaisemalla kaikki tämän hetken monitahoiset kysymykset, jotka saattavat jarruttaa Euroopan yhdentymisprosessin dynamiikkaa. Tässä prosessissa EU:n tunnukset ovat keskeinen yhdistävä tekijä, jonka avulla kehitetään unionin tasolla myönteistä identiteettiä, joka täydentää mutta ei millään tavoin korvaa vakiintuneita kansallisia identiteettejä.
EU:n tunnusten puuttuminen hylätystä Lissabonin sopimuksesta oli erittäin valitettavaa Euroopan unionin tämänhetkisen pahan demokratiavajeen kannalta. Väite, jonka mukaan niiden sisällyttäminen Lissabonin sopimukseen olisi epäasianmukaista, osoittautui täysin paikkansapitämättömäksi, sillä on aivan selvää, että ne eivät mitenkään vaarantaisi periaatteita, joihin EU perustuu.
Jotta kansalaisten tukea ja sitoutumista Euroopan unioniin voidaan tulevina vuosina lisätä, on näin ollen välttämätöntä säilyttää nämä symboliset elementit ja mukauttaa niitä, jotta unionin toimielimet ja päätöksentekoprosessit tunnustavat demos-tekijän, kansan.
Glyn Ford  
kirjallinen. - (EN) Kannatan sitä, että työjärjestyksessä tunnustetaan virallisesti EU:n lippu, EU:n hymni "Oodi ilolle", 9. toukokuuta vietettävä Eurooppa-päivä sekä tunnuslause "moninaisuudessaan yhtenäinen". Tämä ei mitenkään vähennä sitoutumistani ja lojaaliuttani omaa maatani Englantia kohtaan, jossa olen syntynyt, kasvanut ja käynyt kouluni ja jossa nyt asun.
Minä en usko, että täytyisi olla lojaali vain yhtä aluetta kohtaan. Olen ylpeä siitä, että olen kotoisin Deanin metsän alueelta, että olen englantilainen ja eurooppalainen.
Genowefa Grabowska  
kirjallinen. - (PL) Tunnukset todellakin luovat tunnesiteen meille tärkeään organisaatioon tai maahan. Nähdessämme lippuja tai tunnuslauseita, kuunnellessamme hymnejä ja jopa käsitellessämme kolikoita samastumme välittömästi tiettyyn maahan tai organisaatioon. Myös Euroopan unionilla on luonnollisesti tämäntyyppisiä tunnuksia, jotka helpottavat samastumista ja tunnesiteiden luomista.
Sininen lippu, jossa on 12 kultaista tähteä, "Oodi ilolle" Beethovenin yhdeksännestä sinfoniasta, 9. toukokuuta vietettävä Eurooppa-päivä sekä 15 jäsenvaltion virallinen valuutta euro ovat vakiintuneita, tuttuja ja yleisesti hyväksyttyjä symboleita. Alun perin ne olivat Euroopan yhteisöjen tunnuksia, ja nyt niistä on tullut Euroopan unionin tunnuksia. Yhdessä unionin tunnuslauseen "moninaisuudessaan yhtenäinen" kanssa nämä tunnukset tiivistävät Euroopan yhdentymishankkeen keskeisen olemuksen.
Valmistelukuntaan kuuluneena olen hyvin pahoillani siitä, että perustuslakisopimuksessa kuvaillut unionin tunnukset eivät toteutuneet. Niitä pidettiin näennäisvaltion piirteinä, ja siksi ne poistettiin Lissabonin sopimuksen tekstistä. Katson silti, että ne eivät ole menettäneet mitään luonteestaan ja viehätysvoimastaan Euroopan kansalaisia kohtaan. Tunnukset julistavat edelleen niitä arvoja, joihin Euroopan unioni perustuu. Ne ovat unionin kansalaisten tunteman yhteisöllisyyden tunteen ilmaus.
Siksi on aivan oikein, että aloite EU:n tunnusten käytöstä on tehty juuri Euroopan parlamentissa.
