

Puhemies. –
   Hyvät parlamentin jäsenet, useimmat teistä lienevät jo kuulleet uutisen, jonka aion teille kertoa. Murheellinen velvollisuuteni on ilmoittaa parlamentille pidetyn kollegamme Renzo Imbenin kuolemasta. 
Renzo Imbeni oli Euroopan parlamentin jäsen ja toimi varapuhemiehenä kymmenen vuoden ajan, vuosina 1994–2004. Hän oli työlleen omistautunut parlamentaarikko, jonka kanssa minulla oli kunnia työskennellä kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin välisessä yhteistyöelimessä (COSAC).
Koko parlamenttiuransa ajan Renzo Imbeni keskusteli aina innokkaasti arvoistaan ja Eurooppaa koskevista ihanteistaan muiden parlamentin jäsenten kanssa. Hän teki antaumuksellisesti päivittäistä työtään ansaiten siten kollegojensa kunnioituksen suhtautumisellaan sovitteluun sekä panoksellaan niiden lukuisten työryhmien työhön, joiden jäsen hän oli. Renzo Imbeni toimi myös parlamentaarisella Euro–Välimeri-foorumilla ja COSAC:issa, jossa, kuten juuri mainitsin, minulla oli ilo työskennellä hänen rinnallaan. 
Parlamentti on ylpeä siitä, että Renzo Imbeni oli sen jäsen. Hänen kokonaisen vuosikymmenen kestänyt työnsä varapuhemiehenä ansaitsee erityisen tunnustuksen. Muistamme hänen valtavan tietomääränsä, hänen avuliaisuutensa ja ystävällisen hymynsä. Niillä hän ansaitsi niin poliittisten ystäviensä kuin vastustajiensakin kunnioituksen. 
Renzo Imbeni toimi Bolognan kaupunginjohtajana monta vuotta ja piti myöhemminkin tärkeänä yhteyksien ylläpitämistä valitsijakuntaansa ja kaupungin asukkaisiin. 
Olen lähettänyt Renzo Imbenin perheelle sähkeen, jossa ilmaistaan koko parlamentin surunvalittelut. Toivon teidän kaikkien nyt viettävän kanssani minuutin hiljaisuuden Renzo Imbenin muistoksi. 
Puhemies. –
   Ennen kuin ryhdymme käsittelemään päivän aiheita, joista tärkein on Euroopan unionin ja Välimeren alueen suhteet, velvollisuuteni puhemiehenä on kertoa parlamentille Brysselissä eilen pidetystä kokouksesta. 
Hyvät parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, Eurooppa-neuvoston jäsenet tapasivat eilen Brysselissä, vaikka kyseessä ei ollutkaan varsinainen neuvoston istunto. Komission puheenjohtaja Barroso ja minä olimme molemmat läsnä kokouksessa, jossa oli tarkoitus keskustella presidentti Bushin kanssa Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välisiin suhteisiin liittyvistä tärkeimmistä näkökohdista ja ongelmista, jotka meidän on yhdessä kohdattava. Monilla, tosin ei kaikilla, läsnä olevista valtionpäämiehistä tai hallitusten päämiehistä oli mahdollisuus käyttää tilaisuudessa puheenvuoro.
Luullakseni parlamentti ymmärtää, että Euroopan parlamentin puhemiehen läsnäolo tässä kokouksessa parlamentin edustajana merkitsee uutta askelta kohti parlamentin ansaitsemaa poliittista arvostusta. Haluan vielä kerran kiittää puheenjohtaja Junckeria ja puheenjohtaja Barrosoa parlamentin aseman arvostamisesta ja siitä, että sain tilaisuuden osallistua kokoukseen. 
Kuten sanoin, kaikki valtionpäämiehet tai hallitusten päämiehet eivät käyttäneet puheenvuoroa, mutta heidän lopetettuaan neuvoston puheenjohtaja kehotti puheenjohtaja Barrosoa ja minua puhumaan lyhyesti, minkä teimme. Puhuin viimeisenä, ja minulla oli hyvin vähän aikaa käytettävissäni, sillä kokoukselle varattu aika oli jo huomattavasti ylittynyt. 
Katson kuitenkin meillä olevan syytä olla erittäin tyytyväisiä siihen, että parlamenttikin sai äänensä kuuluville, vaikka sitä ei ollut suunniteltu. Tämä on mielestäni ennakkotapaus, joka vahvistaa Euroopan parlamentin asemaa entisestään. 
Pidin velvollisuutenani mainita käytettävissä olevassa lyhyessä ajassa Euroopan parlamentin viime tammikuussa hyväksymän, transatlanttisia suhteita koskevan päätöslauselman. Kerroin, mistä parlamentti oli keskustellut ja äänestänyt. Ilmaisin tyytyväisyytemme presidentti Bushin Euroopan-vierailuun ja kehotin häntä pitämään sitä merkkinä sellaisen uuden aikakauden alkamisesta, jolloin transatlanttiset suhteet perustuvat monenvälisyyteen, joka voi johtaa yhteistyön paranemiseen. Ajanpuutteen vuoksi en voinut mainita kaikkia asioita, joista olisin halunnut puhua. Päätin keskittyä Lähi-idän tilanteeseen ja Kioton pöytäkirjaan. 
Aiemmin puhuneiden valtionpäämiesten ja hallitusten päämiesten tavoin korostin, että Lähi-idässä on nyt syntynyt tilaisuus rauhaan, ja sitä on hyödynnettävä. Totesin meidän onneksi näkevän ongelman samalla tavoin: molemmat katsovat, että Israelin valtion turvallisuus on taattava mutta samalla on tehtävä mahdolliseksi maantieteellisesti, poliittisesti ja taloudellisesti toimintakykyisen Palestiinan valtion perustaminen. Vahvistin, että Euroopan parlamentti antaa tukensa presidentti Bushin näkemyksille ja toivoo voivansa panna ne täytäntöön yhteistyössä hänen kanssaan. 
Korostin Euroopan parlamentin aina pitäneen Kioton pöytäkirjaa erittäin tärkeänä sopimuksena ja katsovan, että Yhdysvaltojen on suoritettava oma osuutensa työstä, jota sen täysimääräinen täytäntöönpano edellyttää. Totesin, että meidän on jatkettava yhteistyötä tai ainakin yhdessä puhumista sen varmistamiseksi, että molemmat pyrimme omalla panoksellamme ratkaisemaan tämän maailmanlaajuisen ongelman. Ehdotin, että jos se osoittautuu mahdottomaksi Kioton pöytäkirjan avulla, koska Yhdysvallat on päättänyt jättää sen allekirjoittamatta, pyrimme käyttämään kaikkia mahdollisia uuden teknologian tarjoamia keinoja maailmanlaajuisten ympäristöongelmien ratkaisemiseksi. 
Vain tämän ehdin ilmaista; keskityin kahteen aiheeseen, joihin parlamentti oli käyttänyt runsaasti poliittista energiaa ja keskusteluaikaa. 
Kiitän tarkkaavaisuudestanne. 
Puhemies. –
   Ennen kuin aloitamme päivän esityslistan käsittelyn haluan toivottaa Sam Rainsyn tervetulleeksi parlamenttiin. Sam Rainsy johtaa yhtä Kambodžan parlamentin oppositiopuolueista ja istuu tänään yleisölehterillä. 
Tässä yhteydessä on syytä palauttaa mieleen se, minkä olen jo kirjallisesti ilmaissut Kambodžan kuningaskunnan kansalliskokouksen puhemiehelle. Tein selväksi, että poliittisen pluralismin kunnioittaminen on ehdottoman välttämätöntä, jotta demokraattiset instituutiot voivat toimia, ja että maan ihmisoikeustilanne on edelleen huolestuttava. 
Arvoisa puheenjohtaja Rainsy, haluan ilmaista teille ja kollegoillenne solidaarisuutemme tänä vaikeana aikana. Toivotamme teille mitä parhainta menestystä pyrkimyksissänne saada maanne siirtymään rauhanomaisesti demokratiaan. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu neuvoston ja komission julkilausumista, jotka koskevat Euroopan unionin ja Välimeren alueen suhteita. 
Muistutan, että Euroopan parlamentti on siirtymässä parlamentaarisen Euro–Välimeri-edustajakokouksen (EMPA) puheenjohtajaksi hyvin pian, maaliskuun puolivälissä. 
Schmit,
     Arvoisa puhemies, olen jo tapaamisissani ulkoasiainvaliokunnan kanssa korostanut, kuinka tärkeänä nykyinen puheenjohtajavaltio pitää Välimeren-politiikkaa. Se on itse asiassa jatkoa prosessille, joka käynnistyi Eurooppa-neuvoston päättäessä laajentaa tätä aluetta – johon osa jäsenvaltioistakin tavallaan kuuluu – koskevaa unionin yhteistä strategiaa. Olemme siten osoittaneet, että Välimeren alue on unionille erittäin tärkeä ja että se on siihen lujasti sitoutunut. 
Laajentaminen antaa mahdollisuuden tarkastella unionin ja Välimeren alueen suhteita sen arvioinnin valossa, jonka Eurooppa-neuvosto suorittaa Välimeren alueen ja Lähi-idän maiden kanssa solmitusta strategisesta kumppanuudesta kesäkuussa 2005, sekä kymmenen vuotta vuonna 2005 täyttävän Barcelonan prosessin ja Euroopan unionin naapuruuspolitiikassa tänä aikana tapahtuneen kehityksen valossa. Sitoutuminen vahvistettiin hiljattain Haagissa 29. ja 30. marraskuuta 2004 pidetyssä Euro–Välimeri-ministerikokouksessa, jossa vahvistettiin Välimeren aluetta koskevan naapuruuspolitiikan lujittaman Barcelonan prosessin keskeinen luonne. Tässä prosessissa Euroopan unioni ja sen Välimeren alueen kumppanit pyrkivät yhdessä uudistamaan alueen yhteiskuntia poliittisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti. Samat tavoitteet sisältyvät myös Välimeren alueen ja Lähi-idän maiden kanssa solmittuun strategiseen kumppanuuteen. Välimeri-kumppanuus muodostaa nyt enemmän kuin koskaan välttämättömät erityispuitteet Välimeren pohjois- ja etelärannikon väliselle vuoropuhelulle ja yhteistyölle. Haagin kokous oli Napolin jälkeen toinen ministerikokous ja edeltää Luxemburgissa 30. ja 31. toukokuuta 2005 pidettävää ministerikokousta. Kokouksissa on jo aloitettu Barcelonassa marraskuussa 2005 pidettävien Barcelonan prosessin kymmenennen vuosipäivän juhlallisuuksien valmistelu. Ministerit ovat lisäksi päättäneet suorittaa prosessin kokonaisarvioinnin ja nimetä vuoden 2005 Välimeren vuodeksi. 
Haagin ministerikokouksessa Välimeren alueen kumppaneiden kanssa käydyssä poliittisessa ja Euroopan unionin turvallisuutta koskevassa vuoropuhelussa vahvistettiin terrorismin torjuntaa, alueellista turvallisuutta, joukkotuhoaseiden leviämisen estämistä ja Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa koskevan yhteistyön edistyminen. Kumppanuustoimet, kuten diplomaattisen seminaarin pitäminen Maltalla, yhteistyö pelastuspalvelun ja katastrofien hallinnoimisen alalla tai ulkopoliittisista instituuteista koostuva EuroMeSCo-verkko, lähentävät nekin merkittävästi Euro–Välimeri-kumppaneita. Näillä toimilla pyritään myös poliittisiin uudistuksiin ja ihmisoikeuksia ja demokratiakehitystä koskevaan yhteistyöhön. Niissä tukeudutaan kansalaisyhteiskuntaan joko assosiaatiosopimusten tai tarvittaessa EU:n naapuruuspolitiikan puitteissa annettujen sitoumusten kautta. Tässä yhteydessä mainittakoon, että joidenkin kumppaneiden kanssa laadituissa toimintasuunnitelmissa ihmisoikeuksilla, demokratiakehityksellä, hyvällä hallintotavalla ja oikeusvaltion vahvistamisella on keskeinen asema. Myös kulttuurienvälistä vuoropuhelua edistävän Anna Lindh -säätiön perustaminen on merkittävä edistysaskel toteutettaessa Barcelonan prosessiin kuuluvaa kumppanuutta yhteiskunnallisissa, kulttuurisissa ja henkilöitä koskevissa asioissa. Kaikkien kumppanien olisi hyödynnettävä säätiön perustamisistuntoa Barcelonan prosessin näkyvyyden lisäämiseksi kaikkialla Välimeren alueella. 
Arvoisa puhemies, uskoakseni elämme historiallisia hetkiä varsinkin Lähi-idän konfliktissa. Mielestäni Barcelonan prosessin on sekä seurattava rauhanprosessin elpymistä että hyödynnettävä sitä. Uskon myös, että Euroopalla ja Välimeren alueella on yhteinen tulevaisuus niin kehityksen, kulttuurivaihdon kuin meille niin läheisten ihmisten kanssa tehtävän yhteistyön alueella. 
Ferrero-Waldner,
     Arvoisa puhemies, olen hyvin tyytyväinen saadessani osallistua tähän keskusteluun Euroopan unionin ja Välimeren alueen suhteista. Euroopan parlamentti on aina ollut Barcelonan prosessin vankkumaton kannattaja. Haluan kiittää erityisesti monia yksittäisiä, EU:n ja Välimeren alueen suhteita innokkaasti kannattaneita parlamentin jäseniä siitä, että he ovat tarmokkaasti pyrkineet edistämään EU:n aktiivisuutta tällä alueella. Olen itse ollut erittäin kiinnostunut Välimeren alueesta siitä asti, kun tajusin, kuinka ratkaisevan tärkeä rauhanprosessi on Lähi-idän alueelle. Kuten kollegani juuri totesi, nyt on todellinen mahdollisuus rauhaan, vaikka tiedämme prosessin olevan hauraan. Vierailin alueella Sharm el Sheikhin huippukokousta edeltävänä päivänä. Sain tavata johtajat, jotka ovat toimineet erittäin rohkeasti. Totesin heille, että meidän on jatkettava prosessia ja molempien osapuolien on lujitettava tätä uutta tietä Lähi-idän rauhaan erityisesti tarttumalla kvartetin ehdotusten ja etenemissuunnitelman tarjoamiin mahdollisuuksiin. Tärkeintä meille kaikille on Israelin onnistunut vetäytyminen Gazan alueelta. Israelin hallitus teki kaksi päivää sitten erittäin rohkean päätöksen, kun pääministeri Sharon ja hänen hallituksensa päättivät vetäytymisestä. Tiedämme, että prosessi on riskialtis, mutta on tehtävä kaikki mahdollinen, jotta se onnistuisi. 
Euro–Välimeri-kumppanuus, jonka perustamisesta tulee tänä vuonna kuluneeksi kymmenen vuotta, on tärkeä, mutta niin on myös EU:n naapuruuspolitiikka, jonka mukaisesti on jo hyväksytty viisi eteläisiä Välimeren maita koskevaa toimintasuunnitelmaa. EU:n naapuruuspolitiikka merkitsee maantieteellisten, historiallisten ja kaupallisten sekä muuttoliikkeeseen ja kulttuuriin perustuvien yhdyssiteidemme korostamista luomalla näistä maista "ystäväpiiri" ja lähentämällä niitä siten Euroopan unioniin. Naapuruuspolitiikka ei korvaa Barcelonan prosessia, vaan sen tarkoituksena on lujittaa sitä räätälöidyllä kahdenvälisellä prosessilla. 
Haluan myös sanoa muutaman sanan Libanonista. Entisen pääministerin Haririn salamurha kymmenen päivää sitten järkytti meitä kaikkia ja teki meidät surullisiksi. Pääministeri Hariri oli keskeisesti mukana laatimassa sopimuksia, joilla saatiin aikaan kauan kaivattu rauha Libanonin sisällissodassa. Hän oli omistautunut rauhalle ja sovinnolle, sodan runteleman maan jälleenrakennukselle, mutta myös yhteistyön ja vakauden edistämiselle alueella. Paras tapa kunnioittaa hänen väsymättömiä ponnistelujaan olisi varmistaa, että maassa pidetään toukokuussa vapaat ja oikeudenmukaiset parlamenttivaalit Libanonin täysivaltaisessa hallinnossa. 
On sekä Libanonin itsensä että sen vakauden kannalta tärkeää, että tämä lainvastainen teko ja siihen syyllistyneet selvitetään mahdollisimman pian. Jo hyvin varhain kannatin julkisesti kansainvälistä selvitystä, jonka uskoakseni Yhdistyneet Kansakunnat aikookin nyt suorittaa. 
Komissio on myös pitänyt erittäin tärkeänä, että kaikki osapuolet noudattavat tinkimättä ja välittömästi YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa 1559. Päätöslauselmassa kehotetaan järjestämään vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit ilman ulkopuolisten väliintuloa, kaikkien vieraiden joukkojen vetämistä pois Libanonista, kaikkien puolisotilaallisten joukkojen hajottamista ja aseistariisumista sekä hallituksen vallan ulottamista kaikille Libanonin alueille.
Kuten olemme jo maininneet, vuosi 2005 on EU:n ja Välimeren alueen suhteiden merkkivuosi. Koska on näkyvissä merkkejä siitä, että osapuolien välinen väkivallan kierre voidaan murtaa, meidän on tehtävä kaikkemme tulitauon lujittamiseksi ja sen hyväksi, että Israel voi vetäytyä turvallisesti Gazan alueelta. Sen jälkeen on edettävä etenemissuunnitelman mukaisesti kohti kahden valtion ratkaisua. 
Parlamentaarinen Euro–Välimeri-edustajakokous (EMPA) kokoontuu maaliskuussa Kairossa toisen kerran. Valitettavasti en voi itse osallistua kokoukseen. Tapasin kuitenkin kolme viikkoa sitten EMPA:n puhemiehistön jäseniä Brysselissä, missä osallistuin myös keskusteluun. EU:n ja Välimeren alueen ministerit kokoontuvat Luxemburgissa seitsemänteen Barcelonan konferenssiin toukokuun lopulla. Marraskuussa vietämme kumppanuuden kymmenettä vuosijuhlaa, ja komissio laatii jo nyt Euroopan parlamentille ja neuvostolle tähän tapahtumaan liittyvää tiedonantoa, joka sisältää konkreettisia ehdotuksia. 
Esittelen nyt nämä ehdotukset hyvin lyhyesti. Ensimmäisellä pyritään lisäämään politiikkojemme tehoa tukemalla uudistus-, rauhan- ja vakauspyrkimyksiä alueella. Toisen ehdotuksen tarkoituksena on lähentää kumppanuutta kansalaistemme huolenaiheisiin. Barcelonan prosessi on ollut suuressa määrin hallitusten välinen prosessi. Meidän on korkea aika kysyä itseltämme, miten kumppanuudella voitaisiin hälventää ihmisten huolia. Kuinka voimme tehokkaammin puuttua ongelmiin, jotka liittyvät koulutukseen, työllisyyteen, sukupuolten tasa-arvoon, demokratiaan, ihmisten vapaaseen liikkuvuuteen ja maahanmuutto-oikeuksiin? Nämä asiat vaikuttavat kansalaistemme jokapäiväiseen elämään, ja meidän pitäisi voida puuttua niihin kumppanuuden avulla. 
Haluaisin esitellä joitakin ajatuksiani siitä, mihin painopisteisiin meidän pitäisi keskittyä lähivuosina. Meidän pitäisi pohtia, miten voimme käyttää Barcelonan prosessia uudelleen käynnistyneen Lähi-idän rauhanprosessin vauhdittamiseksi ja rauhan turvaamiseksi sitten, kun se on saavutettu. Meidän olisi myös käsiteltävä poliittisia uudistuksia kumppaneidemme kanssa – parlamentin jäsenet tuntevat varmaankin G8-aloitteen. Otin osaa Rabatin foorumiin – parlamentin jäsenet lienevät tietoisia siitä, että Kairon foorumia on lykätty. Haluan osallistua siihen, koska uskon EU:n voivan tehdä paljon samojen tavoitteiden saavuttamiseksi käyttämällä täydentäviä ja rinnakkaisia keinoja. 
Meidän olisi pohdittava terrorismin torjunnan ja joukkotuhoaseiden leviämisen estämisen käytännön näkökohtia. Euroopan unionilla on vaikuttava historia demokratian rakentajana, muun muassa uusissa jäsenvaltioissa. Mielestäni meidän olisi hyödynnettävä tätä kokemusta demokratioiden rakentamiseksi ja näiden maiden uudistusten tukemiseksi; eurooppalaisina meidän on pyrittävä rohkaisemaan, ei pakottamaan muita maita tekemään uudistuksia. 
Koulutus on yksi alueen tulevaisuuden kannalta olennaisimpia kysymyksiä. Siksi Euroopan unionin ja sen kumppaneiden olisi lisättävä koulutukseen käytettäviä varoja, ja aion tehdä voitavani omien yksikköjeni puitteissa luodakseni uusia koulutushankkeita niin perusasteella, ammattikoulutuksessa kuin korkeakoulutasollakin, korkeakoulujen vaihto-ohjelmat mukaan lukien. 
Meidän olisi asetettava tavoiteaikataulu lukutaidottomuuden poistamiselle ja keskityttävä koulutuksen laatuun ja koulutukseen pääsyyn, erityisesti tyttöjen koulutukseen pääsyyn, sillä ne ovat ratkaisevia kysymyksiä. Voisimme yhdessä laatia opiskelijavaihto-ohjelmia. Mielestäni tämä on erittäin tärkeää, kun muistetaan, mitä Eurooppa ja Yhdysvallat ovat tehneet sodan jälkeen ja kuinka tärkeää se on ollut. 
Meidän olisi edistettävä Euroopan yhdentymisen tutkimusta. Kaupan ja taloussuhteiden alalla meidän olisi vahvistettava vuoden 2010 vapaakaupan tavoite ja hyväksyttävä etenemissuunnitelma, joka sisältää aikataulun maataloustuotteiden ja jalostettujen maataloustuotteiden vapaakaupan toteutumiselle. Meidän olisi myös päätettävä palvelujen vapauttamisen aikataulusta ja vauhditettava etelä–etelä-vapaakauppaa – Agadirin prosessi oli hyvin tärkeä. Meidän olisi hyödynnettävä naapuruuspolitiikkaa kumppaneidemme auttamiseksi poistamaan investoinnin esteitä ja järjestettävä liikenneministereiden kokous liikennekäytävien ulottamiseksi Välimeren alueelle Euroopan investointipankin rahoitustuella.
Päätteeksi haluaisin sanoa muutaman sanan muuttoliikkeestä ja sosiaalisesta osallisuudesta: meidän olisi pyrittävä saamaan aikaan yhteinen, yhteistyöhön perustuva lähestymistapa muuttoliikkeen hallinnoimiseksi. Meidän olisi myös pantava täytäntöön maahanmuuttajien sosiaalista osallisuutta koskevia Euroopan naapuruuspolitiikan toimintasuunnitelmia ja sitoumuksia. 
Laajempaa Lähi-itää ja Pohjois-Afrikkaa koskeva aloite on erittäin mielenkiintoinen. Komissio on varmasti siinä vahvasti mukana täydentävällä mutta rinnakkaisella tavalla, ja toivoakseni saavutamme yhdessä tärkeitä tavoitteita, jotka eivät koske ainoastaan demokratiaa, uudistumista ja näiden maiden modernisointia, vaan myös todellista kumppanuutta.
Poettering (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, on erittäin vertauskuvallista, että Viktor Juštšenko, EU:n suurimman itäisen naapurin Ukrainan presidentti puhuu parlamentissa samana päivänä, jolloin keskustelemme EU:n suhteista eteläisiin naapureihinsa Välimeren alueella. Pohjoisessa on Norja, johon meillä on ystävälliset suhteet, ja lännessä Atlantti; tämä merkitsee, että meidän on syytä keskittyä itäisiin ja eteläisiin naapureihimme. Haluamme noudattaa suhteissamme kaikkiin naapureihimme vuoropuheluun, kumppanuuteen ja, jos mahdollista, ystävyyteen perustuvaa politiikkaa. 
Koko parlamentin tavoin ryhmämme puolsi aktiivisesti parlamentaarisen Euro–Välimeri-edustajakokouksen perustamista, ja paras tapa kunnioittaa edesmennyttä kollegamme Renzo Imbeniä on tehdä tästä edustajakokouksesta todella tehokas ja ennakoiva parlamentaarinen elin. Renzo Imbeni loi meidän tuellamme ja yhteistyössä kollegamme Giorgos Dimitrakopoulosin kanssa tämän edustajakokouksen. Kunnioittakaamme hänen muistoaan tekemällä siellä hyvää työtä. 
Haluamme pyrkiä pääsemään yhteisiin ratkaisuihin Välimeren alueen kumppaneidemme kanssa. Arvoisa komission jäsen, pidän henkilökohtaista sitoutumistanne Välimeren alueeseen erittäin ansiokkaana. Olisin itse toivonut, että komissio olisi päättänyt nimittää pelkästään Välimeren alueesta vastaavan komission jäsenen, mutta epäilemättä teidän antaumuksellinen omistautumisenne asialle ajaa lähes saman asian. 
Tehtävänämme on siis keskustella Välimeren alueen tulevaisuudesta kumppaneidemme kanssa, ja sanommekin arabi- ja muslimimaailmalle näin: haluamme mieluummin kumppanuutta kuin kahnauksia sivilisaatioiden välillä, ja suhteet arabi- ja muslimimaailmaan ovat tärkeimpiä poliittisia painopisteitämme. Tähän sisältyy myös rauhan saavuttaminen Israelin ja Palestiinan välillä. 
Presidentti Bushille, joka vierailee Euroopassa Yhdysvalloista, sanomme näin: pyrkikäämme yhdessä varmistamaan, että Israelilla on omat turvalliset rajansa ja Palestiinalla omansa. Molemmat maathan – jos saan kutsua Palestiinaa maaksi – ovat edustettuina parlamentaarisessa Euro–Välimeri-edustajakokouksessa, ja meidän on käytettävä sen tarjoamia mahdollisuuksia tuoda alueelle rauha. 
Kehotamme Syyriaa, jonka kanssa olemme aikeissa allekirjoittaa assosiaatiosopimuksen, luopumaan kaikista terrorismiin rohkaisevista toimista ja antamaan Libanonille todellisen mahdollisuuden. Libanonin entinen pääministeri Rafik Hariri henkivartijoineen on murhattu, ja meidän on selvitettävä, kuka on vastuussa. Kehotamme Syyriaa tekemään oman osuutensa rauhan aikaansaamiseksi. 
Viimeisenä kommenttinani totean, että haluamme kumppanuutta sekä taloudellisia ja poliittisia kontakteja. Haluamme myös, että ihmisoikeudet taataan kaikkialla Välimeren alueella. Tämäkin on merkittävä panos vuoropuheluun, kumppanuuteen ja rauhaan Välimeren alueella. 
Napoletano (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, panemme tyytyväisenä merkille, että neuvosto on päättänyt nimetä vuoden 2005 Välimeren vuodeksi. Juuri tästä syystä toivomme unionille tulevaisuudessa merkittävämpää poliittista tehtävää tällä alueella. Välimeri on nyt painopisteemme, koska juuri siellä ovat suurimmat rauhaa, turvallisuutta, terrorismin torjuntaa, kehitystä, oikeuksien kunnioittamista, ympäristönsuojelua ja maahanmuuton myönteistä hallinnointia koskevat haasteet. 
Naapuruuspolitiikalla on lujitettava Barcelonan henkeä kumppanuusmenetelmän mukaisesti. Kumppanuusmenetelmää voitaisiin nyt ohjata yhteisen kehityksen suuntaan. Nyt kun vuoden 1995 Barcelonan hallitustenvälisestä konferenssista on kulunut kymmenen vuotta, meidän on tunnustettava edistys, jota on tapahtunut keskinäisissä suhteissa ja MEDA-ohjelman täytäntöönpanossa, vaikka tulokset eivät kaikkiaan ole prosessin herättämien toiveiden mukaiset. 
Meitä siis rohkaisee Israelin hallituksen ja palestiinalaishallinnon välillä Palestiinan presidentinvaalien jälkeen uudelleen virinnyt vuoropuhelu. Olemme kuitenkin tietoisia koko Lähi-idän tilanteen monimutkaisuudesta ja huolissamme Libanonin tilanteesta entisen pääministerin Rafik Haririn kuolemaan johtaneen pommi-iskun jälkeen. Lisäksi kehotamme Syyriaa vetäytymään Libanonista ja samassa hengessä toivomme Israelin vetäytyvän Golanin ylängöltä. Tämä kaikki tarkoittaa, että on saattanut tulla aika ratkaista koko Lähi-idän konflikti. 
Arvostamme Egyptin toimia, mutta olemme samanaikaisesti huolestuneita maan sisäisestä tilanteesta, sillä muutama päivä sitten Egyptissä pidätettiin maan parlamentin jäsen Ayman Nour. 
Lopuksi ryhmämme kehottaa Euroopan unionia toimimaan kärkevämmin ja johdonmukaisemmin ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen alalla koko tällä alueella. Naapuruuspolitiikan olisi saatava tarkoituksenmukaisempia välineitä ja elimiä. Kehotammekin komissiota ja neuvostoa antamaan parlamentaariselle Euro–Välimeri-edustajakokoukselle enemmän arvoa, sillä se on tärkeä demokraattinen instrumentti, jota olisi tuettava ja vahvistettava ja joka syntyi Renzo Imbenin kaltaisten henkilöiden uurastuksen tuloksena. EMPA on ottamassa ensiaskeleitaan; se on pitämässä ensimmäistä kokoustaan Euroopan ulkopuolella, Kairossa, ja toivomme sen voivan pitää ylimääräisen kokouksen teidän johdollanne, puhemies Borrell Fontelles, juuri Barcelonan prosessin kymmenennen vuosipäivän kunniaksi. 
Morillon (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, vaikka hyväksyn täysin yhteisen päätöslauselman, josta pian äänestämme, haluaisin, kuten te, arvoisa komission jäsen, tähdentää päätöslauselman kahta kohtaa: vuoropuhelun uudelleen käynnistymistä Israelin ja Palestiinan välisen konfliktin osapuolten välillä sekä Rafik Haririn murhan Libanonissa aiheuttamaa tilannetta. 
Israelin ja Palestiinan välillä avautuvista uusista näkymistä haluan toistaa sen, mitä olen jo monesti sanonut tässä istuntosalissa. Jos, kuten kaikki toivomme, rauhansopimus hyväksytään, vuosikymmenien kokemus samankaltaisten konfliktien ratkaisemisesta osoittaa, kuinka vaikeaa, ellei mahdotonta, on ilman rauhanturvajoukkoja estää tällaisissa oloissa rauhaan kykenemättömien paikallisten sotaherrojen yllytyksestä väistämättä syntyvien tilanteiden äityminen taisteluiksi. Uskon, että molemmat osapuolet hyväksyisivät EU:n joukot mieluummin kuin mitkään muut. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kysynkin siis neuvostolta, eikö tähän olisi jo aika valmistautua. 
Libanonin tilanteesta toteaisin teidän kaikkien muiden tavoin, että me ja kansainvälinen yhteisö peräänkuulutamme jatkuvasti kaikkien vieraiden joukkojen vetäytymistä Libanonin alueelta. Arvoisa komission jäsen, eikö ole tullut aika vaatia, että Syyria vihdoin noudattaa tätä kehotusta ennen kuin allekirjoitamme assosiaatiosopimuksen, jota koskevat neuvottelut on tänään saatu päätökseen? 
Flautre (Verts/ALE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, kollegani ja minä olemme erittäin tyytyväisiä siihen, että vuodesta 2005 tulee Euro–Välimeri-vuoropuhelun uudistumisen ja uudelleen käynnistymisen vuosi, sillä juuri sellaisena olemme aina viitanneet Barcelonan prosessiin sekä kaikkien sen synnyttämien toiveiden että sen päivittäin aiheuttamien pettymysten korostamiseksi. Kollegani ovat maininneet Rafik Haririn halpamaisen ja vastenmielisen salamurhan, joka nostaa kysymysmerkin tämän alueen ylle juuri, kun Lähi-idässä nousee valo, jota haluamme vaalia ja jonka haluamme nähdä kasvavan. 
Kymmenen vuoden ajan toistamiemme toiveiden sijaan meidän on nyt pohdittava keinoja, joilla saadaan aikaan todellista edistystä demokratiaan ja ihmisoikeuksiin liittyvissä keskeisimmissä seikoissa tällä alueella, sillä juuri näihin peruskysymyksiin terrorismin torjunta sekä rauhan-, vakauden- ja kehityspyrkimykset tukeutuvat. Kuten Arabimaiden aluetoimisto lakkaamatta toistaa YK:n kehitysohjelman eri raporteissa, meidän on työskenneltävä juuri tämän, yhteiskunnan demokraattista perustaa, yksilönvapauksia ja yhteisiä vapauksia koskevan peruskysymyksen puolesta.
Tästä voimme edetä monin tavoin. Myös komissiolla on useita etenemistapoja, jotka se on ilmaissut tiedonannossaan kymmenen erittäin täsmällisen suosituksen muodossa. Mielestäni tarkoituksenmukaisia välineitä, kansallisia toimintasuunnitelmia ja prosessin eli uuden naapuruuspolitiikan osana perustettavia, ihmisoikeuksia käsitteleviä alakomiteoita todella tarvitaan, jotta voisimme saada pantua täytäntöön nämä kymmenen suositusta, jotka, kuten te, arvoisa komission jäsen, jo totesitte, ulottuvat yli hallitustenvälisen toimintamallin. 
Juuri tästä on kysymys, kun puhutaan parlamentaarisen Euro–Välimeri-edustajakokouksen ja Euro–Välimeri-kansalaisfoorumin mahdollisesta voimasta ja vallasta, sillä tiedämmehän, että alueen demokratiaa ja kehitystä koskevat kunnianhimoiset tavoitteemme voivat toteutua vain, jos paikalliset yhteisöt itse sitoutuvat niihin syvästi. 
Saamme kohta vieraaksemme presidentti Juštšenkon. Tiedämme, että kaikki laatimamme politiikat ja kaikki toiveemme ovat turhia, jolleivät yhteiskunnat itse ole riittävän tarmokkaita vapautuakseen monimutkaisista ja vapautta rajoittavista tilanteista. Mielestäni meidän on…
Portas (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, haluan puuttua kolmeen asiaan, joita koskevat komission jäsenen lausumat olivat minusta epämääräisiä tai epätarkkoja. 
Ensimmäinen näistä on Israelin ja Palestiinan välinen konflikti. Tiedämme kaikki, että nykyinen tulitauko on Palestiinalle hyvin tärkeä, jotta se voi saattaa päätökseen demokraattisen vaaliprosessinsa. Tulitauko ei kuitenkaan ole yhtä kuin rauha, ja Israel ottaa edelleen vankeja samalla kun se vapauttaa heitä. Israel jatkaa Länsirannan muurin suunnittelua samalla kun se valmistautuu vetäytymään Gazasta. Totuus on, että Israel aikoo tehdä Palestiinasta eräänlaisen bantustanin. Euroopan kannattaa ehdottomasti ilmaista tämä selvästi. 
Arvoisa komission jäsen, puhuitte myös hyvin yleisin sanakääntein maahanmuutosta. Välimeri on kautta aikojen ollut kommunikaation meri, kansojen välinen silta ja kaupan ja kulttuurien valtaväylä. Me eurooppalaiset olemme kuitenkin tehneet siitä nykyajan vallihaudan, johon viimeisten kymmenen vuoden aikana 4 000 miestä ja naista on hukuttanut toiveensa. Arvoisa komission jäsen, velvollisuutemme ei ole tehdä eteläisistä maista poliiseja, jotka hätyyttävät parempia elinoloja hakevia ihmisiä, vaan luoda nykyisen tilalle uusi maahanmuuttopolitiikka, jolla pyritään saattamaan tasapainoon kumpaankin suuntaan kulkevat muuttovirrat. Tämä on ainoa tapa, joka suo meille moraalisen oikeuden käsitellä ihmisoikeuksia ilman tekopyhyyttä. Tämä on ainoa tapa, jolla voimme tuomita esimerkiksi kauhistuttavat olot, joissa tuhannet sudanilaiset elävät orjina Libyassa. 
Barcelonan prosessista tulee joko laajamittainen Euro–Välimeri-sopimus, joka mahdollistaa rauhan, demokratian ja ihmisoikeuksien vaihdon taloudellisen ja sosiaalisen yhdentymisen avulla, tai se jää pelkäksi aiesopimukseksi. 
Belder (IND/DEM ),
   .  Arvoisa puhemies, kukapa kieltäytyisi olemasta isäntä omassa talossaan? Eivät useimmat libanonilaisetkaan, mutta todellisuus on toinen. Vuosia kestänyt Syyrian sotilaallinen läsnäolo Libanonin alueella kirvelee yhä, ja entisen pääministerin Haririn pelkurimainen murha saa nyt armottoman valokeilan kääntymään tähän kansainväliseen kärsimykseen, jota libanonilaisten itsemääräämisoikeuden puuttuminen aiheuttaa. 
Kuinka Euroopan unioni voisi tässä tilanteessa tehdä assosiaatiosopimuksen Beirutin kanssa? Kuinka neuvosto ja komissio voivat nyt esittää parlamentille samanlaisen sopimuksen tekemistä Damaskoksen kanssa, aivan kuin YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1559, jossa Syyriaa vaaditaan vetäytymään, ei merkitsisi Brysselille mitään? Sain kuitenkin jonkin verran voimaa siitä, että komission jäsen piti päätöslauselman noudattamista tärkeänä. 
Itse asiassa samaisessa päätöslauselmassa 1559 vaaditaan hajottamaan libanonilainen šiiamuslimien terroristijärjestö Hizbollah, joka hampaisiin asti aseistettuna ja suojelijoidensa Syyrian ja Iranin kouluttamana toimii maan eteläosista käsin Israelia vastaan. Nyt on kuitenkin neuvoston ja komission aika ryhtyä toimenpiteisiin Damaskoksen ja Teheranin suhteen. Euroopan unionin poliittinen päättäväisyys edistäisi samalla mahdollisuuksia saada aikaan ratkaisu Israelin ja Palestiinan väliseen konfliktiin. 
Nykyisen palestiinalaisjohdon viimeaikaiset lausunnot eivät itse asiassa suo Euroopan unionille muuta vaihtoehtoa. Lausunnot ovat yksiselitteisiä. Hizbollah ei ole kiinnostunut palestiinalaisten neuvotteluista Israelin kanssa ja on valmis käyttämään peräti 100 000 Yhdysvaltain dollaria palestiinalaisten itsemurhaiskuihin. Palestiinalaispiireissä ei siksi pidetäkään mahdottomana, että Hizbollah käyttää terroria omia neuvottelijoitaan vastaan. 
Kehotan neuvostoa päättäväisesti vihdoin lisäämään Hizbollahin EU:n terroristijärjestöjen luetteloon. Vasta sitten voivat Yhdysvallat ja – mikä on varmasti aivan yhtä tärkeää – kaikki Välimerta ympäröivät EU:n ulkopuoliset maat pitää jäsenvaltioita uskottavina. Kiitän teitä. 
Musumeci (UEN ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Ferrero-Waldner, hyvät parlamentin jäsenet, nyt kun Barcelonan julistuksesta on kulunut kymmenen vuotta, olemme vielä kaukana tuon konferenssin asettamien tavoitteiden saavuttamisesta Välimeren alueella. Tämä on katkera pala nieltäväksi, mutta tosiasiat on kohdattava käytännöllisesti ja teeskentelemättä. Välimeren etelä- ja pohjoisrantojen välinen yhteiskunnallinen, kulttuurinen ja inhimillinen kumppanuus etenee epävarmuuden ja ristiriitojen pohjalta. 
Barcelonan prosessi on edennyt hitaasti, ja erityisen hitaasti on edennyt MEDA-ohjelman täytäntöönpano, joka on nopeutunut vasta viime vuosina. Euroopan unioni ei ole kyennyt toimimaan merkittävällä ja päättäväisellä tavalla Israelin ja Palestiinan välisessä konfliktissa. Pöyristyttävä järjestetty laiton maahantulo Välimeren etelä- ja pohjoisrannikon välillä on alituinen osoitus sen yhteistyöpolitiikan epäonnistumisesta, jota toivottiin lähtö- ja vastaanottavien maiden välille. 
Haluamme kuitenkin pysyä optimistisina ja olemme tyytyväisiä alueelta tuleviin myönteisiin viesteihin. Libyan hallituksen muuttunut suhtautuminen kansainväliseen terrorismiin, vastikään tapahtunut läpimurto Israelin ja Palestiinan suhteissa sekä parlamentaarisen Euro–Välimeri-edustajakokouksen perustaminen antavat kaikki meille syytä toiveikkuuteen. Euroopan unionin on vihdoinkin omaksuttava voimakkaampi poliittinen rooli, jotta alueelle saataisiin syntymään aito yhteistyön, kasvun ja rauhan ilmapiiri. Muuten Barcelonan konferenssin kymmenes juhlavuosi, Välimerelle omistettu vuosi 2005 jää historiaan vain vuotena, jota leimasi heikkoutemme. 
McMillan-Scott (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minulla oli kunnia edustaa Euroopan parlamenttia Jasser Arafatin hautajaisissa. Myöhemmin toimin vaalitarkkailijavaltuuskunnan puheenjohtajana Palestiinan vaaleissa. Viime vuonna vierailin Egyptissä, Algeriassa, Jemenissä ja Syyriassa seuratessani arabimaailman uudistumista. Valitettavasti terrorismin uhka on aivan liian todellinen suuressa osassa tätä aluetta. 
Ollessani Palestiinassa tapasin täysin yksityisluonteisesti Länsirannalla Hamasin edustajia, koska he olivat vastustaneet Palestiinan kunnallisvaaleja. Kehotin heitä silloin ja kehotan heitä nyt osallistumaan 17. heinäkuuta pidettäviin parlamenttivaaleihin. Sitä ennen Hamasin on kuitenkin sekä luovuttava väkivallasta että luovutettava aseensa Palestiinan turvallisuusjoukoille.
Muut ovat oikeutetusti kunnioittaneet Renzo Imbeniä, joka edelsi minua parlamentaarisessa Euro–Välimeri-edustajakokouksessa Euroopan parlamenttia edustavana varapuhemiehenä. Arvoisa puhemies, varapuhemies Trakatellis ja minä avustamme teitä tässä työssä. Mielestäni arabit ansaitsevat demokratian. Presidentti Bush puhuu perustellusti arabien vapaudesta. Kaukainen sukulaiseni, T.E. Lawrence (Arabian Lawrence), kirjoitti: "Kirjoitin tahtoni taivaan kannen tähtiin saavuttaakseni teille vapauden, tuon arvokkaan talon, jossa on seitsemän pylvästä".
Tänään kysymys kuuluu: Kuka antaa arabeille vapauden, Yhdysvaltojen tähtilippu vai Euroopan unionin tähdet? Minun mielestäni meidän on työskenneltävä yhdessä, mutta sanon amerikkalaisille, että kyseessä on meidän naapurialueemme. 
Carnero González (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan jatkaa siitä, mihin jäsen McMillan-Scott päätti oman puheenvuoronsa. Euroopan unionin on osallistuttava Välimeren alueen muuttamiseen rauhan ja yhteistyön alueeksi. Ymmärtänette näin ollen, että vaikka olen yhtä mieltä puheenjohtaja Schmitin ja komission jäsen Ferrero-Waldnerin lausuntojen kanssa, katson niistä puuttuvan kunnianhimoa ja poliittista määrätietoisuutta. 
Mielestäni olemme jämähtäneet paikoillemme. Edistystä tapahtuu, mutta meiltä puuttuu tahto vaatia lisää ja parempaa edistystä ja sitä, mitä juuri nyt todella tarvitaan. Monet ovat täällä viitanneet sivilisaatioiden liittoon, ja Euroopan unionin ja Välimeren alueen suhde on paras mahdollinen esimerkki tällaisesta liitosta. Yksipuolisuudelle ei ole siinä sijaa. 
Tarvitaan yhteinen arvo- ja tavoitemalli, johon kuuluvat demokratia ja ihmisoikeuksien tinkimätön kunnioittaminen, turvallisuus, ratkaisujen neuvotteleminen alueen kaikkiin konflikteihin Välimeren molemmilla rannoilla sekä terrorismin torjunta. Sen on tietenkin myös käsitettävä aseistariisunta, kestävän kehityksen tukeminen, ympäristön kunnioittaminen sekä muuttovirtojen ennakoiva hallinnointi.
Espanjan pääministeri totesi tämän erittäin selvästi eilisessä Brysselin kokouksessa selittäessään, millaisena unioni näkee Euro–Välimeri-prosessin. 
Vuosi 2005 on siis nimetty Välimeren vuodeksi. Sitä ei pidä käyttää verukkeena taas uuden, kauniilla kuvilla koristellun kalenterin laatimiselle. Niitä on jo aivan tarpeeksi. Lisäksi assosiaatiosopimukset ovat osoittautuneet tehokkaiksi välineiksi. 
Myös parlamentaarinen prosessi on käynnistetty lähitulevaisuudessa Kairossa kokoontuvan parlamentaarisen Euro–Välimeri-edustajakokouksen muodossa. Myös muita tavoitteita on saavutettava, kuten vapaakauppa-alue, joka on määrä perustaa vuoteen 2010 mennessä siihen liittyvine uusine sosiaalisine ulottuvuuksineen. Tämä kaikki on tarkoitus saada aikaan uuden naapuruuspolitiikan puitteissa viiden uuden toimintasuunnitelman avulla sekä käynnistämällä etelä–etelä-yhteistyö. 
Mielestäni Euro–Välimeri-prosessista on annettava myönteinen arvio. Siinä on tietenkin puutteita, mutta me eurooppalaiset olemme joskus taipuvaisia liialliseen itsekritiikkiin. Puutteet ovat väistämättömiä, mutta me rakennamme sille, mitä on saatu aikaan kymmenessä vuodessa. Nyt tarvitaan annos kunnianhimoa; ja onnistumisia on korostettava enemmän. 
Marraskuussa pidetään Euro–Välimeri-huippukokous. Silloin on tilaisuus juhlistaa poliittisesti Barcelonan prosessia käynnistämällä uusia toimenpiteitä. Parlamentaarisen Euro–Välimeri-edustajakokouksen ylimääräisen istunnon pitäminen marraskuussa vaikuttaa myös erittäin soveliaalta, sillä se toisi näihin juhlallisuuksiin poliittisen ulottuvuuden. 
Guardans Cambó (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, Välimeren alue on todella alue, jossa Euroopan unionin johdonmukaisella ja sitoutuneella toiminnalla voi olla suuri vaikutus. Se voi johtaa konkreettisiin tuloksiin, jotka antavat kansalaisille uutta tulevaisuudentoivoa ilman, että heidän tarvitsee luopua identiteetistään. Tämän tulevaisuuden on perustuttava vakauteen ja asteittaiseen taloudelliseen kasvuun sekä tinkimättömään ihmisoikeuksien kunnioittamiseen. 
Keskityn kahteen esityslistalla olevaan asiaan, koska ne ovat mielestäni erityisen tärkeitä Euroopan unionin ja Välimeren alueen välisessä vuoropuhelussa. 
Ensinnäkin on ehdottoman välttämätöntä saada kansalaisyhteiskunta mukaan prosessiin ja varmistaa, että kansalaiset ja heidän järjestönsä ja yhdistyksensä ymmärtävät, että tulevaisuus on heidän omissa käsissään, ei poliittisten päättäjien käsissä. Toiseksi, kauppa tarvitsee kunnon sysäyksen. Sitä on tuettava tehokkaasti, ja on perustettava todellinen vapaakauppa-alue. Viittaan näiden maiden itsensä väliseen etelä–etelä-vapaakauppaan. Liian monet näiden maiden rajoista on yhä suljettu. On tietenkin perustettava myös etelä–pohjoinen-vapaakauppa-alue, johon mekin kuulumme. Tähän päästään perustamalla Euroopan unionin ja Välimeren alueen välinen aito vapaakauppa-alue. Mielestäni nämä kaksi asiaa ovat elintärkeitä. 
Özdemir (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, arabimaailma ja eteläisen ja itäisen Välimeren alueen maat ovat muuttumassa – ja sitä onkin jo kauan odotettu. Vielä muutama vuosi sitten alue oli demokratiakehityksen ja ihmisoikeuksien kannalta lähes täysin pysähtynyt. Olemme hyvin tyytyväisiä esimerkiksi siihen, että Turkki on ilmoittanut aikovansa toimia aktiivisemmin arabimaailman kanssa käytävässä vuoropuhelussa, erityisesti silloin kun se koskee naisten oikeuksia ja demokratiakehitystä. Tämä osoittaa, että Euroopan unioni on ollut oikeassa noudattaessaan politiikkaa, jonka tarkoituksena on tuoda Turkki asteittain lähemmäs Eurooppaa. Kaikista ongelmista huolimatta myös uuden sukupolven johtajien nousu valtaan esimerkiksi Marokossa, Jordaniassa, Bahrainissa ja tietenkin Syyriassa on luonut mahdollisuuden varovaiseen avautumiseen kohti demokratiaa. Olemme erityisen tyytyväisiä poliittisten vankien vapauttamiseen ja poliittisen opposition toimintamahdollisuuksien laajenemiseen. Naisten oikeuksia koskeva kysymys Marokossa ja keskustelu avioerolainsäädännön käyttöönotosta Jordaniassa ovat vain kaksi esimerkkiä, jotka haluan mainita. 
Puheenvuoroni päätteeksi muutama sana Lähi-idän konfliktista: Israelin ja Palestiinan välisen konfliktin ratkaiseminen auttaa toivoakseni varmistamaan, että tämän konfliktin varjolla ei enää voida väittää, että demokratiaa on mahdoton saavuttaa.

Poli Bortone (UEN ).
   – Hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unioni ja sen Välimeren alueen naapurit käynnistivät kymmenen vuotta sitten Barcelonassa kunnianhimoisen ohjelman, jolla pyrittiin luomaan vakauden, rauhan ja taloudellisen kasvun alue tiiviimmän keskinäisen ymmärtämisen avulla. Emme ole onnistuneet saavuttamaan kaikkea, ja meidän on käynnistettävä koko prosessi uudelleen entistä tehokkaammin. Tämä vuosi, vuosi 2005, voi olla tilaisuutemme. 
Halusimme ennen kaikkea kestävän rauhan alueen, mutta nämä kymmenen vuotta ovat valitettavasti olleet aiempia vaikeammat palestiinalaisten ja israelilaisten välisten suhteiden osalta. Heidän välisensä konflikti on jossain määrin vaikuttanut Euro–Välimeri-alueen vakauteen. Nyt konkreettiset seikat näyttävät kuitenkin osoittavan, että väärinkäsityksistä ja jännityksistä voi päästä yli ja alueella kymmenen vuotta jatkunut konflikti voidaan ratkaista. 
Toisaalta on syytä mainita eräs myönteinen saavutus: Egyptin Alexandriasta käsin toimivan Anna Lindh -säätiön perustaminen. Odotamme sen merkittävällä tavalla vauhdittavan kulttuurivaihtoja kaikkien Euro–Välimeri-alueen maiden välillä sekä mahdollisimman pluralistisen, dynaamisen kansalaisyhteiskunnan nousua maissa, jotka ovat jääneet kehityksessä jälkeen. 
Komissio voisi ja sen pitäisi harkita yhteyksien luomista säätiön ja alueella sijaitsevien, muiden pienempien Euro–Välimeri-alueen satelliittikulttuurikeskusten välille, sillä nämäkin voivat levittää samaa ystävyyden, keskinäisen ymmärtämisen ja rauhan sanomaa Euro–Välimeri-alueen kansojen keskuudessa. Lisäksi ne toimivat kulttuuri-, tutkimus- ja koulutuskeskuksina myös monille alueella asuville maahanmuuttajille.
Lyhyesti sanottuna, haluamme saada tämän ensimmäisen kymmenen vuoden aikana koetuista myötä- ja vastamäistä sysäyksen, jonka voimalla voimme jälleen katsoa tulevaisuuteen luottavaisin mielin. 
Grech (PSE ).
   – Välimeren aluetta koskevat Euroopan unionin toimenpiteet eivät aina ole riittäneet tekemään Euro–Välimeri-politiikasta myönteistä ja konkreettista. Minusta Välimeren alueella hälyttävällä tavalla esiintyvä laittoman ja/tai sääntöjen vastaisen maahanmuuton tragedia on tästä selvä esimerkki. Mielestäni Euroopan unioni olisi voinut tarttua tähän ilmiöön tarmokkaammin ja nopeammin. Tilanne ei koske vain tätä aluetta, ja siksi olisi sovellettava taakan jakamisen, ei taakan siirtämisen periaatetta. 
Ongelma on kansainvälinen, ja siksi siihen on saatava kansainvälinen ratkaisu, joka saattaisi perustua Yhdistyneiden Kansakuntien ja Euroopan unionin yhteisiin aloitteisiin. Vaikka tiedän, että neuvosto ja komissio sitoutuivat äskettäin entistä enemmän, toivon, että tarvittavat varat ovat nyt käytettävissä, jotta nämä aikeet voidaan muuttaa tehokkaiksi tuloksiksi. Barcelonan prosessi oli epäilemättä välttämätön, jotta Euro–Välimeri-politiikka sai sille kuuluvan aseman. Voi kuitenkin olla aika – kuten Lissabonin toimintaohjelmassa tapahtui – tarkistaa prosessia ensisijaisesti sen arvioimiseksi, kuinka hyvin olemme onnistuneet saavuttamaan tavoitteemme, esimerkiksi perustamaan vapaakauppa-alueen Välimeren alueelle. Mielestäni prosessi on tarvittaessa käynnistettävä uudelleen. 
Brok (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, haluaisin esittää useita kommentteja, sillä minulla oli tilaisuus vierailla Lähi-idässä komission jäsenen seurassa juuri ennen Sharm el Sheikhin huippukokousta. Lähi-idän ohjelmasta kokonaisuudessaan toteaisin meidän kaikkien tietävän, kuinka tärkeä on vakaa kehitys, joka perustuu parempiin taloudellisiin ja sosiaalisiin olosuhteisiin ja demokratiakehitykseen. Tiedämme kuitenkin myös, että tämä toimii pitkällä aikavälillä vain, jos Lähi-itä kykenee itse ratkaisemaan omat ongelmansa, sillä ne ovat monien muiden ongelmien syy – tai tekosyy. Juuri tästä syystä tämänhetkinen tilanne Lähi-idässä on erittäin tärkeä, nimenomaan siksi, että mielestäni nyt on ensimmäisen kerran todella mahdollista päästä sopimukseen. Perustan sanani alueelle tekemääni vierailuun, jonka aikana tapasin palestiinalaisten ja Israelin johtavia edustajia. Kummatkin pitivät toistensa motiiveja myönteisinä. Tämä on ratkaiseva ero aiempiin tilanteisiin nähden ja muodostaa perustan, jolle onnistunut prosessi voidaan rakentaa. 
Meidän on huolehdittava siitä, että kvartetti vihdoin kokoontuu alueella. Sen ei pitäisi turvautua pelkästään kirjalliseen etenemissuunnitelmaan, vaan vierailla alueella yhtenäisenä kokoonpanona. Meidän on huolehdittava siitä, että tuemme osapuolten johtajien välistä sopimusta helpottavien olosuhteiden ja puitteiden luomista. Tähän kuuluu myös vaikutusvaltamme käyttäminen, jotta Iran ja Syyria estävät Hizbollahia tuhoamasta rauhanprosessin ulkopuolelta. Meidän on tuettava presidentti Abbasia, jotta palestiinalaiset ymmärtävät rauhan hyödyttävän kaikkia. Tämän vuoksi apua on annettava hyvin nopeasti. 
Arvoisa komission jäsen, tiedän parlamentin aina suhtautuneen tähän asiaan erittäin kriittisesti. Nyt tarvitaan kuitenkin nopeaa toimintaa. Tämä ei tarkoita, että jotakin on joskus tehtävä jonkin ohjelman puitteissa; se tarkoittaa, että on selvästi – mieluiten ennen kesällä pidettäviä parlamenttivaaleja – osoitettava, että kannattaa olla maltillisten puolella. Näin voidaan murtaa väkivallan kierre, mikä on välttämätön edellytys sille, että Israelin johtajat voivat saada tarvitsemansa tuen omalta kansaltaan. Heidän on voitava sanoa, että rauhanprosessi merkitsee terrorismin päättymistä. Siksi tarvitaan ripeää toimintaa. 
De Keyser (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Rafik Haririn murha Libanonissa on elvyttänyt keskustelun Euroopan unionin ja Syyrian välisestä assosiaatiosopimuksesta ja YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1599 soveltamisesta juuri, kun Bushin ja Chiracin hallitukset ovat pääsemässä yksimielisyyteen vapaasta ja riippumattomasta Libanonista.
Euroopan parlamentin kanta kansojen suvereeniin oikeuteen päättää omista asioistaan on aina ollut hyvin selvä. Se on aina yksiselitteisesti kieltäytynyt hyväksymästä minkäänlaista avointa tai vähemmän näkyvää miehittämistä – Palestiinassa, Irakissa tai missään muussakaan maailman maassa. Hyvin monenlaisista syistä, useimmiten poliittisista ja historiallisista, miehitysjoukot ovat kuitenkin yleensä jääneet rankaisematta. 
Pääministeri Haririn kuolema, johon syypäät ovat yhä tuntemattomia ja vapaalla jalalla, herättää nyt uudelleen tämän kysymyksen ja monia muita. Pitääkö syyrialaisia pyytää pidättymään kaikesta puuttumisesta Libanonin asioihin? Mielestäni pitää. Pitääkö heidän vihdoin päättää hätätila, jossa maa on ollut yli 30 vuoden ajan? Kyllä. Pitääkö heidän demokratisoida yhteiskuntansa perin pohjin ja vapauttaa aktivistit vankilasta? Vastaukseni on selvä: kyllä pitää. Pitääkö Syyrian vetää joukkonsa Libanonista? Kyllä, ja he ovat jo aloittaneet vetäytymisen. Pitääkö meidän noudattaa kenraali Morillonin ehdotusta ja asettaa kaikki tämä ja erityisesti kaikkien Syyrian joukkojen välitön vetäytyminen Libanonista Euroopan unionin ja Syyrian välisen yhteistyösopimuksen allekirjoittamisen ehdoksi? Tätä kysyn neuvostolta. 
Kysymys on keskeinen. Pääministeri Haririn kuolemalla ei ole mitään tekemistä vastauksen kanssa, ja toisaalta vastaus liittyy juuri siihen. Salamurha on tietenkin selvitettävä perin pohjin, ja siitä on suoritettava kansainvälinen tutkinta. Tästä huolimatta kysyn todella vakavasti neuvostolta, onko syytä allekirjoittaa tämä kauan odotettu ja moneen kertaan lykätty, viimeinen MEDA-sopimus. Itse asiassa sillä hetkellä, kun sopimus allekirjoitetaan, se joutuu väistämättä, meidän tahdostamme riippumatta julkisuuden valokeilaan ja pakottaa meidät, Euroopan unionin, perustelemaan julkiselle mielipiteelle näkemyksemme EU:n ulkopolitiikasta ja demokratiasta. Kysymys ei ole turha; se on kysymys, jonka minä esitän itselleni ja jonka me kaikki esitämme itsellemme. 
Saïfi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, mitä näkymiä kymmenen vuotta jatkunut Barcelonan prosessi on avannut? Tänä aikana Eurooppa on ollut erittäin syventynyt omaan organisaatioonsa ja laajentumiseen, eikä se ole aina kiinnittänyt riittävästi huomiota etelälaitaansa. Samaan aikaan Israelin ja Palestiinan välinen konflikti on lukkiuttanut globaalin kehityksen paikalleen viemällä kaiken huomion tällä alueella. 
Nyt on jo kiire saada prosessi jälleen liikkeeseen. Välineet ovat olemassa: assosiaatiosopimukset, naapuruuspolitiikka ja ennen kaikkea parlamentaarinen Euro–Välimeri-edustajakokous, joka edustaa suurta demokraattista edistysaskelta tässä prosessissa. On myös perustettu Anna Lindh -säätiö, jonka tarkoituksena on edistää kulttuurien ja sivilisaatioiden välistä vuoropuhelua. Lisäksi on jo kehitetty pitkälle ajatusta Euro–Välimeri-alueen kehityspankin perustamisesta työllisyyden, terveyden ja koulutuksen edistämiseksi Välimeren etelärannikon maissa. Muitakin kansalaisyhteiskunnan organisaatioita ollaan perustamassa. 
Kaikki nämä hankkeet etenevät, mutta niiden tehokkuus riippuu kahdesta seikasta. Ensinnäkin poliittisen uudistuksen tuulet on saatava puhaltamaan; tätä etelän kansat ovat valmiit kannattamaan. Toinen on oikeudenmukainen ja kestävä rauha Israelin ja Palestiinan välillä. Olosuhteet ovat tällä hetkellä suotuisat mutta hyvin hauraat. Euroopan on sitouduttava lujemmin. Kaikki hankkeet johtavat rauhan, turvallisuuden ja yleisen hyvinvoinnin lisääntymiseen, mutta aivan liian hitaasti. Eurooppa on tajunnut, ettei kyse ole sivilisaatioiden sodasta mutta että sivilisaatioiden yhteen liittyminen on välttämätöntä, sillä tuhottuaan muurin idässä Euroopan on nyt rakennettava silta etelään. 
Beglitis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, merkittävä ranskalainen historioitsija Braudel korosti aikoinaan työssään Välimeren alueen poliittista ja taloudellista merkitystä Euroopalle. Viime vuosien kansainvälinen ja alueellinen kehitys ovat puolestaan tekemässä Välimeren alueesta Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta strategisesti tärkeän. 
On totta, että Euro–Välimeri-yhteistyö sellaisena kuin se muotoiltiin Barcelonassa vuonna 1995 on joutunut vedetyksi mukaan arabien ja Israelin väliseen konfliktiin eikä ole tuottanut odotettua tulosta. Euroopan unionin olisi nyt Lähi-idän rauhansuunnitelman täytäntöönpanon lisäksi tehtävä kvartetin puitteissa aloite Israelin ja Syyrian välisen rauhansuunnitelman laatimiseksi. Nyt tarvitaan kokonaisvaltaista suhtautumista rauhaan, demokratiaan, turvallisuuteen ja vakauteen Lähi-idässä. Syyrian on Israelin lailla noudatettava YK:n turvallisuusneuvoston Libanonia koskevia päätöksiä ja vedettävä pois joukkonsa. Samalla on päällekkäisten toimintalinjojen ja aloitteiden välttämiseksi arvioitava uudelleen Barcelonan prosessi laatimamme Euroopan unionin naapuruuspolitiikkaan perustuvan strategian valossa. 
Puheenvuoroni päätteeksi totean, että Euroopan komissiota ja neuvostoa kehotetaan nyt syventämään Euroopan komission entisen puheenjohtajan Romano Prodin vuonna 2002 käynnistämää aloitetta, joka koski Euro–Välimeri-alueen kansojen ja kulttuurien välistä vuoropuhelua, sekä viisasten ryhmän tuolloin antamia ehdotuksia. 
Dimitrakopoulos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, mielestäni on hyvin tärkeää, että käymme tätä keskustelua tänään Euroopan parlamentissa. 
Euro–Välimeri-politiikan menneisyydestä, nykyisyydestä ja tulevaisuudesta voidaan epäilemättä sanoa paljon. Haluan kommentoida muutamaa kohtaa.
Ensimmäinen asia on Euro–Välimeri-politiikka ja Lähi-idän tilanne. On totta, että Lähi-idässä puhaltavat tällä hetkellä uudet tuulet, ja se on hyvä asia. Historia on kuitenkin osoittanut, että rauhanprosessiin kannattaa aina suhtautua pidättyneen toiveikkaasti ja joka tapauksessa niin, että Euroopan unioni on valmis tukemaan prosessia ei vain taloudellisesti, vaan myös poliittisesti. 
Toinen asia koskee Israelia ja Palestiinaa ympäröiviä maita: Haririn murhan jälkeistä uutta tilannetta Libanonissa, Syyrian-suhteitamme, jotka vaativat huomiota, sekä tietenkin Egyptiä, jolla on aina ollut vakauttava rooli. Mielestäni meidän on tarkasteltava hyvin huolellisesti tulevia suhteitamme Syyriaan. Tähänkin liittyen on esitetty useita ehdotuksia ja useita vaihtoehtoisia ratkaisuja. 
Kolmas kommenttini koskee Irakia. On totta, että olemme tällä hetkellä jälleenrakennuksen tiellä. Vaalien tulokset kertoivat kattavasti, mitä maassa tapahtuu, ja tietenkin meidän on tarkasteltava Irakin-suhteitamme askel kerrallaan. Ensimmäiseksi meidän on avustettava uuden perustuslain laatimisessa. Tiedämmehän nykyisen keskustelun Iranin-suhteista: minä kuulun niihin, jotka kehottavat olemaan varovaisia ydinvoiman suhteen, sillä vastustan ydinvoimaa ja ydinaseita, mutta samalla haluan todeta, että asiaa on lähestyttävä diplomaattisin keinoin, ei sotajoukoin ja sotaa käyden. Sodat eivät ratkaise ongelmia, vaan pahentavat niitä. 
Lopuksi – kiitettyäni komission jäsentä hänen Euro–Välimeri-politiikan eteen tekemästään työstä – pyytäisin meitä sopimaan siitä, että Euroopan unionin on oltava läsnä Välimeren alueella, erityisesti Lähi-idässä, sekä taloudellisesti että poliittisesti. 
Patrie (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, Barcelonan prosessin perustamisesta tulee kuluneeksi kymmenen vuotta, eikä Lähi-idän rauha ole koskaan tuntunut olevan lähempänä. On tullut aika palauttaa mieliin aina yhtä ajankohtaiset tavoitteet: yhteisen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen, jaetun vaurauden alueen perustaminen sekä kansojen ja kulttuurien lähentäminen. 
Kuten Javier Solana kesäkuussa 2004 totesi, tämä kumppanuus on Euroopalle strateginen, mutta EU:n on suotava itselleen kunnianhimoisia tavoitteita vastaavat resurssit. Barcelonan prosessin on ensinnäkin muodostettava EU:n naapuruuspolitiikan ensimmäinen pilari, sillä se merkitsee paljon muutakin kuin tavanomaista yhteistyötä, jopa eräänlaista poliittista ja taloudellista yhdentymistä. Parlamentaarisen Euro–Välimeri-edustajakokouksen on muodostettava sen demokraattiset puitteet, ja sitä on edelleen vahvistettava. Euroopan unionin toimiessa EMPA:n puheenjohtajana sen on mahdollistettava tasapainoisen kumppanuuden lujittaminen. Meidän olisi puhuttava yhteisestä kehittymisestä, joka tukeutuu yhteisiin arvoihin: demokratiaan, hyvään hallintotapaan, naisten asemaan, kestävään kehitykseen ja kulttuurienväliseen vuoropuheluun. 
Lopuksi totean, että nämä tavoitteet edellyttävät EU:n asettavan Välimeren-politiikan talousarviossaan painopisteeksi. 
Hybášková (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kolme vuotta sitten pohdimme, mitä tekisimme Irakin suhteen. Jotkut maat liittyivät liittoumaan, toiset eivät. Maksoimme kaikki valtavan hinnan. Tukekaamme demokratiaa eurooppalaisin, pehmein keinoin. Tukekaamme demokratiaa Palestiinassa ohjaamalla Hamas osallistumaan oikeudenmukaisiin vaaleihin. Riisukaamme siltä aseet omalla, pehmeällä tavallamme. Miten tämä tapahtuu? Ei budjetista peräisin olevalla, läpinäkymättömällä tuella. Meidän olisi rahoitettava kunnianhimoisia, yksittäisiä hankkeita, joilla vastustetaan suoraan Hamasin demagogista propagandaa. Rahoittakaamme suoraan 200 lääkäriä Länsirannalla ja varustakaamme ja ylläpitäkäämme siellä 100 ala-asteen koulua siten, että tuki on täysimääräistä ja toimii EU:n lipun alla. Tämä olisi "pehmeä" tapa riisua Hamas aseista. 
Välimeren alueen naapureissamme on toinenkin neuvostotyyppinen, autoritaarinen hallitus. Tähän maahan meidän ei tarvitse lähettää joukkoja eikä meidän tarvitse tehdä tämän hallituksen kanssa assosiaatiosopimusta. Pitäytykäämme päätöslauselmassa 1559. Kehottakaamme sitä vetämään välittömästi joukkonsa Libanonista. Kehottakaamme pitämään Libanonissa vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit, joita Libanonin arabien enemmistö nyt vaatii. Erottakaamme kuitenkin lisäksi Syyria terroristikumppanistaan Hizbollahista tekemättä keinotekoisesti eroa sotilaallisten ja yhteiskunnallisten yhteyksien välillä. Hizbollah on välittömästi lisättävä EU:n terroristijärjestöjen luetteloon.
Madeira (PSE ).
   – Tämä vuosi, vuosi 2005 on Välimeren vuosi. Vuosi alkoi myönteisissä merkeissä sekä demokraattisen prosessin että rauhanneuvottelujen osalta. Parlamentaarisen Euro–Välimeri-edustajakokouksen talous- ja raha-asioiden, sosiaaliasioiden ja koulutuksen valiokunta pyrki Ammanissa vahvistamaan näitä merkkejä ja asettamaan kansalaisten suojelua ja kehitystä koskevia lyhyen ja keskipitkän aikavälin tavoitteita. Väkivalta on kuitenkin nostanut päätään, ja pääministeri Haririn kuolema on osoittanut, että EU:n on pikaisesti vahvistettava asemaansa aktiivisena kumppanina. Niin parlamentissa kuin Ammanissakin rauhaa pidetään toivottavana ja välttämättömänä hyvinvoinnin osatekijänä. 
Lähi-idässä käytetään vuosittain 60 miljardia euroa aseisiin, ja tämän summan vähentäminen puoleen vapauttaa varoja, jotka ovat ehdottoman välttämättömiä kehityksen tukemiseksi alueella. EU:n onkin nyt Välimeren vuonna ja tulevina vuosina omaksuttava selvästi määritelty, käytännöllinen tehtävä. Taloudellinen ja alueellinen yhdentyminen maailmanlaajuisempiin markkinoihin, esimerkiksi EU:hun, on taattava, ja Euro–Välimeri-alueen 720 miljoonaa asukasta muodostavatkin siksi merkittävämmät markkinat kuin Kiina. Tämä tosiasia investointimahdollisuuksia hakevien liikeyritysten olisi syytä ottaa huomioon.
Teollista työvoimaa luotaessa koulutuksella on keskeinen merkitys. Komission olisikin pyrittävä tukemaan toimia, jotka kattavat MEDA-ohjelman piiriin kuuluvat maat, ja avattava siten uusia näkymiä. Työllisyyden kehittämiseksi EU:n on edistettävä teollisten työpaikkojen syntymistä ja tuettava ja edistettävä pienluottolaitoksia. Kehitys ja yhteiset aloitteet ovat ehdottoman välttämättömiä vesihuollon, energian, kuljetuksen, infrastruktuurin ja matkailun kaltaisilla aloilla, jotta sosiaalinen kehitys ja taloudellinen ja alueellinen yhdentyminen olisivat mahdollisia. 
Nämä ehdotukset ovat ratkaisevan tärkeitä, jos haluamme tämän pitkittyneen tarinan saavan onnellisen lopun ja näiden ihmisten voivan jälleen uneksia vauraasta tulevaisuudesta, ja tämä Välimeren vuosi on siitä täydellinen esimerkki. Toivomme siksi, että EU voi viedä koko tätä prosessia eteenpäin. 
Millán Mon (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Välimeren alue on Euroopan unionille ensisijaisen tärkeä. Alueen maat ovat monien jäsenvaltioiden naapurivaltioita, ja meitä yhdistävät lukemattomat historialliset, poliittiset, taloudelliset, kulttuuriset ja inhimilliset siteet. Meidän ei tarvitse kuin ajatella, kuinka paljon näiden maiden kansalaisia asuu keskuudessamme. 
Välimeren etelärannikon maat eivät tietenkään ole kaikki samanlaisessa tilanteessa. Useimmilla niistä on kuitenkin suuria haasteita. Esimerkkinä voisin mainita demokratian kehittämisen ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen, sosiaalisen ja taloudellisen uudenaikaistamisen, hallinnon uudistamisen sekä julkisten palvelujen, erityisesti koulutuksen parantamisen. Tämä on tärkeää siksi, että suuri osa näiden maiden mittavista väestöistä on nuoria. Olen tyytyväinen siihen, että komission jäsen Ferrero-Waldner tähdensi koulutuksen tärkeyttä. Laitonta maahanmuuttoa harjoittavien mafioiden ja terrorismin torjunnan tehostaminen on sekin yksi tämän alueen haasteista, samoin kuin korruption torjunta. 
Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden on rohkaistava Välimeren etelärannikolla asuvia naapureitaan kohtaamaan nämä haasteet ja vastaamaan niihin menestyksekkäästi. Vuoropuhelu, apu ja aito yhteistyö eri tasoilla ovat kaikki avuksi. Esimerkiksi pidemmälle menevä poliittinen ja taloudellinen vapautuminen sekä koulutuksen parantaminen tekevät nämä maat entistä vakaammiksi. Tämän kaltainen edistys auttaa myös voittamaan ääriliikkeet ja fanaattisuuden, jotka yleensä rehottavat siellä, missä on köyhyyttä ja tietämättömyyttä. 
On tärkeää tiedostaa, että näiden maiden hyvinvointi ja vakaus ovat erottamattomasti yhteydessä omien maidemme hyvinvointiin ja vakauteen. Tulevaisuutemme on yhteinen. Meillä ei ole varaa laiminlyödä toisiamme, ja meidän on tehtävä tiivistä yhteistyötä. 
Keskeiset välineet, joilla EU:n on määrä saavuttaa nämä tavoitteet, ovat Barcelonan prosessi, EU:n naapuruuspolitiikka ja toimintasuunnitelmat. Olen tyytyväinen siihen, että Anna Lindh -säätiö aloittaa pian toimintansa, ja että Euroopan parlamentin kausi parlamentaarisen Euro–Välimeri-edustajakokouksen puheenjohtajana alkaa lähiaikoina. 
Barcelonan prosessin alkamisesta on kulunut kymmenen vuotta, mutta meidän on edelleen vaalittava sitä, jotta Välimeren etelärannikon maiden kansalaiset eivät tuntisi laajentuneen Euroopan unohtaneen heidän ongelmansa. Barcelonan prosessia on näin ollen tuettava voimakkaasti. Tämä vuosi, vuosi 2005, on nimetty Välimeren vuodeksi, mikä tarjoaa loistavan tilaisuuden elvyttää Barcelonan prosessi samaan aikaan, kun Lähi-idän rauhanprosessin näkymät ovat huomattavasti parantuneet, kuten monet aiemmat puhujat ovat huomauttaneet. 
Eurlings (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kun Mahmoud Abbasilla ei syksyllä 2003 ollut muuta vaihtoehtoa kuin erota pääministerin virasta koska Jasser Arafat ei suonut hänelle liikkumavaraa työskennellä rauhan puolesta, harvat saattoivat kuvitella, että puolitoista vuotta myöhemmin tarjoutuu tällainen historiallinen tilaisuus saada aikaan kestävä rauha – sillä tämä on todellakin historiallinen tilaisuus. Nyt, kun olemme nähneet Mahmoud Abbasin omaksuvan käytännöllisen kannan ja Israelin ensireaktion siihen, mutta myös Libanonin kansan vaativan historiallisella tavalla oikeutta olla vapaa ja määrätä omista asioistaan, on mielestäni erittäin tärkeää, että Eurooppa antaa oikeita viestejä. Mitä nämä viestit ovat?
Ensinnäkin meidän on yhdessä Yhdysvaltojen kanssa pyrittävä kaikin voimin rauhansuunnitelman elvyttämiseen, mutta myös, kuten jäsen Brok hetki sitten totesi, tuettava palestiinalaisia tänä nimenomaisena aikana, jotta he mahdollisimman pian ymmärtävät, että pragmaatikot ja maltilliset voivat tarjota todellisia etuja. Kolmanneksi meidän on myös annettava selkeä signaali, entistä selkeämpi signaali pahantahtoisille, joilla tarkoitan erityisesti Hizbollahia, johon täällä Euroopassa suhtaudutaan hyvin kummallisesti. 
Olemme joskus sanoneet, että Hamas on sekä poliittisesti että sotilaallisesti täysin tuomittava. Hizbollahiin suhtaudumme edelleen kaksinaamaisesti, koska tuomitsemme sen sotilaallisen puolen, mutta suostumme olemaan tekemisissä sen kanssa poliittisissa yhteyksissä. Enää ei ole syytä ylläpitää tätä jakoa, sillä se ei ole uskottava. Hizbollahin johtaja Nasrallah on sekä poliittinen että sotilaallinen johtaja, joka väittää Hizbollahin olevan järjestö. Myös järjestön kakkosmies, sheikki Naim Qassem sanoo Hizbollahin olevan järjestö, jolla on poliittisesti ja sotilaallisesti sama tavoite: "Poliittinen toiminta sisältyy vastarintatoimiin; se on erottamaton osa poliittista toimintaa." Näin sanoi Hizbollahin kakkosmies, ja siltä varalta, että joku vielä epäilee, lainaan Hizbollahin edustajaa, joka on Libanonin parlamentin jäsen ja jonka kanssa olemme tekemisissä. Hän on todennut: "Hizbollah on järjestö, jossa kaikki taistelijat ovat samanaikaisesti sekä poliitikkoja että taistelijoita. Tapa, jolla jotkut länsimaalaiset pyrkivät pettämään Hizbollahin ei hämää meitä".
Meillä ei enää ole varaa naiiviuteen, etenkään näinä aikoina. Meidän on lähetettävä palestiinalaisille, israelilaisille ja vapautta kaipaaville libanonilaisille oikea viesti suhtautumalla ankarasti Hizbollahin kaltaisiin pahantahtoisiin järjestöihin. Tiedän, että neuvoston edellinen puheenjohtajavaltio Alankomaat yritti muuttaa tätä kaksinaamaista suhtautumista merkitsemällä Hizbollahin kokonaisuudessaan terroristijärjestöjen luetteloon. Mielestäni Lähi-idän väestö ansaitsee tämän viestin koko EU:lta. Pyytäisin komission jäsentä, mutta myös neuvoston edustajaa kommentoimaan tätä. Miksi suhtaudumme yhä kaksinaamaisesti Hizbollahiin ja milloin ryhdymme viimein taistelemaan kaikin keinoin koko tätä järjestöä vastaan, kuten taistelemme Hamasia vastaan?
Kasoulides (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, suhteemme Välimeren alueen kumppaneihimme pohjautuu keskinäiseen riippuvuuteen. Barcelonan prosessi perustuu molemminpuolisen hyödyn periaatteeseen. Jäsenvaltiot ovat ennen kaikkea kiinnostuneita ratkaisemaan maahanmuuton, terrorismin ja ihmisoikeuksien kaltaisia ongelmia. Välimeren alueen kumppanimme haluaisivat puolestaan kohottaa elintasoaan ja hyötyä taloudellisesta avusta ja kaupasta. 
Tilanne ratkaistaan tietenkin puuttumalla unionin ja Välimeren alueen väliseen kuiluun. Kaventamalla hyvinvointikuilua vähennetään muuttoliikettä, ja kaventamalla demokratiakuilua lujitetaan alueellista vakautta. Teoriassa tämä on helpompaa kuin käytännössä. Näitä kaikkia on kokeiltu Barcelonan prosessissa kohtalaisin tuloksin. Kolme asiaa ovat jäänet puolitiehen: näkyvyys – emme ole onnistuneet vakuuttamaan ihmisille, että kaikki asiat ovat meille yhteisiä; priorisointi – olemme pyrkineet tekemään kaiken, mutta loppujen lopuksi saaneet aikaan hyvin vähän; täytäntöönpano – rahoitus on ollut riittämätöntä.
Uskoisin, että jos jäsenvaltiot näkevät konkreettisia tuloksia, ne ovat valmiimpia myöntämään rahoitusta. Välimeren alueen kumppanimme pyytävät lisää rahaa tuottaakseen nämä tulokset. Tämän "kana ja muna" -tilanteen ratkaisemiseksi tarvitaan aikamoista kekseliäisyyttä. 
Laschet (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, monet tämän aamun puhujista ovat todenneet vuoden 2005 voivan olla naapuruuspolitiikan vuosi. Mahdollisuudet ovat harvoin olleet näin hyvät. Barcelonan prosessin käynnistämisestä on kulunut kymmenen vuotta, Israelin ja Palestiinan välillä Lähi-idässä tapahtuu rauhanomaista kehitystä, mikä olisi vaikuttanut mahdottomalta vielä pari kuukautta sitten, ja istuntosalissa on tänään läsnä presidentti Juštšenko itäisestä naapurimaastamme, jossa demokratia ja ihmisoikeudet ovat vakiintumassa yhä selvemmin. 
Siksi on tärkeää, että me täällä Euroopan parlamentissa edistämme tätä naapuruuspolitiikan prosessia. Voimme myös todeta ilmapiirin näissä maissa olevan muuttumassa. Vain pari päivää sitten Marokon edustajat kertoivat, että heidän käynnistäessään ihmisoikeusvuoropuhelua neuvoston kanssa EU–Marokko-assosiaationeuvostossa, kaikki muut naapurit sanoivat heille: "Oletteko menneet järjiltänne? Kuinka voitte puhua ihmisoikeuksista EU:n kanssa? Se kostautuu kuitenkin, kun EU alkaa puuttua teidän asioihinne". Vaikutus on kuitenkin ollut myönteinen. Vuoropuhelua käydään, mikä merkitsee, että heillä on mahdollisuus puhua marokkolaisten ihmisoikeuksista myös Euroopan unionissa. Toisin sanoen vuoropuhelu tuottaa tulosta ja vaikuttaa epäilemättä myönteisesti myös muihin naapureihin. 
Mielestäni olemme oikealla tiellä, ja meidän on nyt laadittava kunnianhimoisempia suunnitelmia. Olemme aina sanoneet, että jos palestiinalaishallinnon korruptioon voidaan puuttua ja terrorismi saadaan päättymään, meidän eurooppalaisten on autettava antamalla tarvittaessa vielä enemmän rahaa. Tämä tarkoittaa, että meidän on oltava valmiit tukemaan tätä prosessia oma-aloitteisesti. Arvoisa komission jäsen, jäsen Brok ilmaisi varmasti parlamentin enemmistön mielipiteen. Toisin sanoen, jos ryhdytte nyt toimenpiteisiin, me tuemme teitä. Ennustus, jonka mukaan Arafatin kuolemaa seuraisi kaaos, on osoittautunut vääräksi. Sitä seurasi rauha; korruption vastaiset toimet on käynnistetty, ja meidän eurooppalaisten olisi tuettava tätä prosessia. 
Haluan lopuksi esittää huomautuksen Syyriasta, jonka jäsen Eurlings on jo maininnut. Javier Solanan kommentteja ei voida nykymuodossaan hyväksyä. Meidän on nyt vaadittava Syyrialtakin enemmän. Kaikki arabinaapurimme ovat hyvin halukkaita tukemaan rauhanprosessia, ja Syyriaa on nyt arvioitava sen mukaan, asettuuko se Hamasia ja Hizbollahia vastaan Libanonissa ja Syyriassa. Jos se ei tee niin, se ei voi olla hyvä poliittinen kumppani EU:lle. Tämä on tehtävä selväksi, ja tässä asiassa komission jäsen on viime viikkoina ollut Javier Solanaa suorapuheisempi. 
Schmit,
     Arvoisa puhemies, mielestäni keskustelu on ennen kaikkea osoittanut, että parlamentti on tärkeä ja jopa välttämätön kumppani käynnistettäessä uudelleen Barcelonan prosessia. Jäsenet ovat esittäneet joitakin ehdotuksia, ja yritän kommentoida joitakin esiin tuotuja aiheita. 
Aluksi sanoisin, että demokratiahanke, demokratian tuominen Välimeren alueen maihin on eurooppalainen keksintö. Olemme Barcelonan prosessilla tukeneet ajatusta demokratian puolustamisesta tällä alueella. Parlamentaarinen Euro–Välimeri-edustajakokous on merkittävä edistysaskel, sillä tiedämme kaikki, että demokratia on myös eräänlaista oppimista. Parlamentarismin ja parlamentaarisen demokratian oppiminen tapahtuu aluksi tämän kaltaisissa vaihdon oloissa. Tiedämme kaikki, että parlamentin jäseniä ei kaikkialla aseteta ehdolle eikä valita samalla tavalla. Mielestäni EMPA on kuitenkin askel oikeaan suuntaan. Teillä on tärkeä tehtävä, jota rohkenisin jopa kutsua demokratiakoulutukseksi, mutta myös rauhan- ja vuoropuhelukoulutukseksi, sillä edustajakokouksen jäsenet ovat nykyisiä ja kenties entisiä vihamiehiä. Katson, että tällainen vuoropuhelu on erittäin tärkeä. Lisäksi puheenjohtajavaltiolla on kunnia olla läsnä keskusteluissanne, joita käydään Kairon kokouksessa.
Toinen seikka, josta puhuttiin pitkään ja josta neuvosto on huolissaan, on Libanonin tilanne. Libanonin sisäinen tilanne on muuttunut erittäin tulenaraksi entisen pääministerin Haririn murhan jälkeen. Panin merkille kommentit ja jopa vaatimukset, joita ilmaisitte. Voin kertoa teille, että Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välillä vallitsee Libanonin tilanteesta täydellinen yhteisymmärrys, mikä kävi selvästi ilmi eilisissä keskusteluissa. Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselma 1559, jota aluksi kannattivat yksi Euroopan maa ja Yhdysvallat, saa aivan uuden ulottuvuuden nyt, kun Haririn murha uhkaa syöstä maan kriisiin. 
Suhteessamme Syyriaan ei ole heikkoutta. Mielestäni olemme yrittäneet työskennellä yhdessä syyrialaisten kanssa. Olemme toivoneet ja toivomme yhä, että Syyriakin lähtee uudistumisen ja demokratiakehityksen tielle. Tiedämme kuitenkin myös ja meidän on myönnettävä, että tätä kehitystä kannattavat voimat ovat todennäköisesti yhä vähemmistönä ja pahasti heikentyneet. Meidän on siksi ehkä aloitettava Syyrian kanssa toisenlainen vuoropuhelu, ja on vähintäänkin epävarmaa, allekirjoitetaanko sopimus aikataulun mukaisesti.
Haluaisin sanoa muutaman sanan myös Hizbollahista. Mielestäni asiasta ei ole epäselvyyttä, ja tiedämme kaikki, että Hizbollah on ryhmä, jolla on poliittista toimintaa, koska jotkut sen jäsenistä ovat Libanonin parlamentin jäseniä, mutta sillä on muutakin toimintaa. Ongelma ei kuitenkaan ratkea vain lisäämällä Hizbollah terroristijärjestöjen luetteloon. Mielestäni onkin syytä seurata erittäin tarkasti Hizbollah-kysymyksen kehittymistä. On myös katsottava, miten Hizbollah suhtautuu Libanonin nykytilanteeseen. Minun on sanottava, etteivät joidenkin Hizbollahin johtajien ilmaisemat, Libanonin vakautta koskevat uhkaukset herätä luottamusta, ja meidän lienee siksi ryhdyttävä asiassa muihin toimiin. 
Haluaisin vain sanoa, että Syyrian kohdalla ainakin yksi asia on antanut meille toivoa: se, että Syyria allekirjoitti asesulkulausekkeen pitkien neuvottelujen ja keskustelujen jälkeen. Se antoi pienen toivonpilkahduksen siitä, että Syyria voisi omaksua vastuullisemman asenteen, joka olisi Euroopan unionin ja kansainvälisen yhteisön vaalimien periaatteiden mukainen.
Lienemme kaikki yhtä mieltä siitä, että rauhanprosessi on välttämätön, jos haluamme elvyttää Barcelonan prosessin ja vuoropuhelun Välimeren alueen kanssa. Olenkin jäsen Morillonin kanssa samaa mieltä siitä, että EU:n on syytä laatia rauhan solmimisen jälkeistä aikaa koskevia suunnitelmia. Voin vakuuttaa hänelle, etteivät rauhanjoukkoihin liittyvistä seikoista vastaavat viranomaiset varmastikaan laiminlyö tähän liittyvää valmistelua ja suunnittelua. 
Päätteeksi käsittelen asiaa, joka on erityisen lähellä sydäntäni, eli maahanmuuttoa, koska olen puheenjohtajakautemme aikana vastuussa myös tästä alasta. Euroopan unionilla ei ole pienintäkään aikomusta rakentaa uutta muuria Välimeren kahden rannan välille. Täälläkin on mainittu tuhannet ihmiset, jotka menehtyvät yrittäessään ylittää Välimeren. He eivät ole Euroopan ja Välimeren vastarannan välisen muurin uhreja. He ovat ennen kaikkea köyhyyden, kurjuuden ja sorron uhreja. He ovat kuitenkin myös sellaisten laittoman maahantulon järjestäjien ja rikollisjoukkioiden uhreja, jotka käyttävät hyväkseen heidän epätoivoaan ja käyvät sillä kauppaa. Olenkin sitä mieltä, että näitä rikollisia käytäntöjä ja toimia on pyrittävä torjumaan yhdessä Välimeren vastarannan kumppaneidemme kanssa. Nämä asiat sisältyvät Haagin ohjelmaan, mikä myös tuo maahanmuuttoasiat osaksi uutta naapuruuspolitiikkaa. Siksi uskonkin, että meidän on lähestyttävä maahanmuuttoa – erityisesti yhdessä Välimeren-naapuriemme kanssa – paljon globaalimmin. 
Käsittelemme tällä viikolla oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa ensimmäistä kertaa komission laatimaa vihreää kirjaa, jonka parlamentille on esitellyt komission jäsen Frattini. Tarkoitan laillista maahanmuuttoa käsittelevää vihreää kirjaa. Mielestäni meidän on omaksuttava yhteistyöhön perustuva toimintamalli ja pyrittävä löytämään ratkaisuja, joilla päästään järjestäytyneeseen ja valvottuun, lailliseen maahanmuuttoon, jonka puitteissa on myös mahdollista kotouttaa Eurooppaan saapuvat henkilöt ja saada heidät osallistumaan kaikin tavoin yhteiskuntaelämäämme. 
Ferrero-Waldner,
   . – Arvoisa puhemies, haluaisin vakuuttaa parlamentille, että parannamme määrätietoisesti yhteistyötä Välimeren maiden kanssa. Tämä pätee kymmenen vuotta olemassa olleeseen Euro–Välimeri-foorumiin, toimintasuunnitelmiin ja tietenkin myös Välimeren rauhanprosessiin. 
On totta, että meidän on tehtävä kaikkemme, jotta tämä rauhanprosessin ensimmäinen pieni askel voidaan vakiinnuttaa, ja se on vakiinnutettava molemmilla puolilla. Mahmoud Abbasin on purettava terrorismirakenteensa ja hankkiuduttava eroon laittomista aseista ja tunneleista. Toisenkin osapuolen on tehtävä oma osansa. Annoin tämän selvän viestin molemmille johtajille. Israelilaistenkin on tehtävä kaikki mahdollinen. Ensinnäkin heidän on vapautettava vankeja herättääkseen palestiinalaisissa luottamusta, jotta nämä eivät enää turvautuisi aseisiin. Israelilaisten on myös palattava neuvottelupöytään. Heidän on taattava palestiinalaisille ja tavaroille vapaa liikkuvuus. Vasta kun talous alkaa kukoistaa, on toivoa saada Lähi-itään todellinen rauha.
Kuten jäsenet Brok ja Laschet totesivat, nyt on tehtävä kaikki mahdollinen rauhanprosessin tukemiseksi, myös poliittisesti ja kvartetin puitteissa. Olen ylpeä siitä, että olen kvartetin uusi jäsen. Kvartetin seuraava kokous pidetään Lontoossa. Siellä voimme edelleen tukea prosessia, askel askeleelta. Puhuimme tästä eilen Condoleezza Ricen ja presidentti Bushin kanssa. He ovat nyt nimenneet alueelle turvallisuuskoordinaattorin, jonka tehtävänä on käsitellä tulevia välikohtauksia. Tämä on tärkeää, jotta rauhanprosessi voi jatkua. 
Vetäytyminen Gazasta on hyvin vaikeaa. Siitä tulee koordinoitu vetäytyminen; Sharon on jo sanonut näin. Tämä on ollut yksi pisimpään kestäneitä haasteita, ja nyt siitä on lupaus. Myös taloudelliset toimet ovat välttämättömiä; meidän on annettava palestiinalaisille kaikki. 
Haluan myös ilmaista kunnioitukseni edeltäjääni kohtaan, koska hän tuki palestiinalaishallintoa hyvin vaikeissa olosuhteissa. Halusin mainita tämän erityisesti. Haluan toimia samoin, mutta tietenkin läpinäkyvästi. Heti kun vetäytyminen Gazasta alkaa, voidaan aloittaa pikakäynnistysohjelmia jo käynnissä olevien toimiemme lisäksi. 
Tarjoamme apua koulutuksen ja terveyden alalla sekä työpaikkojen luomisessa ja teemme paljon yhteistyötä UNRWA:n kanssa. Käynnistämme myös investointihankkeita, esimerkiksi merisatamaan liittyvän hankkeen. Olen jo ilmoittanut tästä. Kuten siis näette, emme suhtaudu tähän prosessiin kevyesti. Päinvastoin: suhtaudumme siihen hyvin vakavasti. 
Kollegani neuvostosta on jo puhunut hyvin perusteellisesti Libanonista. Meistä on hyvin tärkeää osoittaa Libanonille, että ensimmäiset askelet kohti demokraattista prosessia on nyt vakiinnutettava vaaleilla. Harkitsemme parhaillaan useita vaihtoehtoja, muun muassa vaalien tarkkailua ja tukemista, mutta neuvottelut libanonilaisten kanssa ovat yhä kesken. Toivomme pääsevämme eteenpäin. 
Puhuimme eilen Condoleezza Ricen kanssa laajempaa Lähi-itää ja Pohjois-Afrikkaa koskevasta aloitteesta. Meillä on nyt erinomainen tilaisuus käyttää hyväksi toiveikasta tilannetta edistääksemme rauhanprosessia, naapuruuspolitiikkaamme, Barcelonan prosessia ja Yhdysvaltojen uutta sitoutumista samoihin tavoitteisiin. Kaiken on tapahduttava samanaikaisesti. Haluamme hyödyntää sitä, mitä olemme jo saaneet aikaan. 
Olemme antaneet valtavasti rahaa MEDA-ohjelman puitteissa. Vuoden 2004 lopussa määrärahoja kohdennettiin Välimeren ja Lähi-idän alueelle 1 002 miljoonaa euroa, mukaan lukien Irakille kohdennetut 160 miljoonaa euroa. Irakille maksettiin yhteensä 1 125 miljoonaa eroa. Vuonna 2004 varoja kohdennettiin noin 700 miljoonaa euroa ja maksettiin 800 miljoonaa euroa, joten maksujen ja maksusitoumusten suhde on 115 prosenttia. Tehokkuus paranee ohjelmien laadun paranemisen myötä. Vetoan teihin, jotta tukisitte meitä rahoitusnäkymissä ja Euroopan unionin naapuruuspolitiikassa. Naapuruuspolitiikka on väline, joka todella auttaa meitä toimimaan. 
Myönsimme Irakille viime vuonna 320 miljoona euroa, erityisesti terveydenhuoltoon, koulutukseen ja perustarpeisiin. Mainitsimme juuri, että haluamme myöntää vielä 200 miljoonaa väestön ja perustuslain laatimisprosessin tukemiseksi. Olemme valmiit nimeämään asiantuntijoita, jotka työskentelisivät yhdessä YK:n kanssa.
Instituutioiden kehittämiseksi haluamme auttaa oikeuteen ja oikeusvaltion periaatteisiin liittyvässä, poliisien kouluttamista koskevassa yhdennetyssä operaatiossa. Autamme myös kauppa- ja energiaministeriöiden perustamisessa. Olen valmis yhdessä neuvoston-kollegojeni ja Javier Solanan kanssa lähtemään troikkana alueelle tukemaan irakilaisia heti, kun uusi hallitus on asetettu. Eilen ilmoitettiin uudesta kansainvälisestä koordinaatiokonferenssista, jossa Yhdysvallat olisi mukana. Tämä on erinomainen ajatus vakaan ja vauraan Irakin luomiseksi tulevaisuudessa. 
Puhemies. –
   Olen vastaanottanut kuudelta poliittiselta ryhmältä kuusi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä(1).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.30. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat ihmisoikeuksista (Geneve, 14. maaliskuuta – 22. huhtikuuta 2005). 
Schmit,
   . Arvoisa puhemies, Euroopan unionilla oli aktiivinen rooli Genevessä pidetyssä Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan 60. istunnossa. Kuten aiempinakin vuosina, unioni teki siellä eniten aloitteita: kolme aihekohtaista ja kymmenen eri maiden ihmisoikeustilanteita koskevaa aloitetta. Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan 61. istunto pidetään tilanteessa, joka eroaa aiemmista monella tavalla.
EU:ssa äskettäinen järjestetty tapaaminen YK:n pääsihteerin ja ihmisoikeusasioiden päävaltuutetun kanssa korostaa sitä, miten tärkeänä EU pitää ihmisoikeuspolitiikan vahvistamista.
Yhdistyneissä Kansakunnissa korkean tason paneelin raportti Turvallisempi maailma: yhteinen vastuumme (A more secure world: Our shared responsibility) käynnisti laaja-alaisen keskustelun YK:n ja erityisesti ihmisoikeustoimikunnan uudistamisesta. Vaikka ihmisoikeustoimikuntaa koskeviin suosituksiin liittyvissä näkemyksissä onkin eroja, kaikki ovat samaa mieltä siitä, että sen toimintaa olisi tehostettava ja että ihmisoikeusulottuvuutta olisi Yhdistyneissä Kansakunnissa yleisesti vahvistettava.
Tässä uudessa tilanteessa ihmisoikeustoimikuntaa koskevan keskustelun aikaan saama sysäys ja ne toiveet, joita viimeaikaiset Lähi-idän tapahtumat ovat herättäneet, antavat meille syytä uskoa, että ihmisoikeustoimikunnan 61. istunnossa voidaan edistää selvästi ihmisoikeustilanteen kohenemista.
Itse asiassa Euroopan unioni on sitä mieltä, että ihmisoikeustoimikunta on Yhdistyneiden Kansakuntien tärkein maailman ihmisoikeuksia edistävä ja suojeleva elin, ja se pyrkii toimimaan jatkossakin aktiivisesti ja tekemään yhteistyötä elimen muiden alueellisten ryhmien kanssa. Vaikka EU:n toiminta ihmisoikeustoimikunnassa onkin tärkeää, se ei kuitenkaan ole ainoa keinomme edistää ihmisoikeuksia. Ihmisoikeuksia koskevat yhteiset kannat, yhteistyö muiden järjestöjen, kuten Euroopan neuvoston tai Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön, kanssa sekä Kiinan ja Iranin kanssa käytävät ihmisoikeuksia koskevat vuoropuhelut ovat myös keinojamme edistää ihmisoikeuksia.
Niistä aloitteista, joita Euroopan unioni aikoo tehdä tänä vuonna ihmisoikeustoimikunnassa, käydään yhä keskustelua. Joitakin päätöksiä on jo tehty. EU aikoo esittää aihekohtaisia päätöslauselmia, joissa käsitellään uskonnollista suvaitsevaisuutta, kuolemanrangaistusta ja lasten oikeuksia. Nämä ovat kolme tärkeintä aihetta. Koska kaikenlaisten uskontojen edustajat joutuvat kohtaamaan suvaitsemattomuutta, EU vakuuttaa taistelevansa päättäväisesti kaikenlaista suvaitsemattomuutta vastaan. EU on sitä mieltä, että kuolemanrangaistuksen poistaminen vahvistaa ihmisarvoa, ja se työskentelee kuolemanrangaistuksen yleismaailmallisen poistamisen puolesta. EU:n mielestä ihmisoikeustoimikunta on sopiva elin tämän tavoitteen edistämistä varten. Lasten oikeuksien edistäminen ja suojeleminen on tärkeä osa Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikkaa.
Euroopan unioni on päättänyt esittää päätöslauselmia, jotka koskevat ihmisoikeustilannetta Myanmarissa, Korean demokraattisessa kansantasavallassa ja israelilaisissa siirtokunnissa maan miehittämillä alueilla. Keskustelua muista EU:n esittämistä aloitteista jatketaan ihmisoikeuksia käsittelevän työryhmän tulevassa kokouksessa, joka pidetään ennen ihmisoikeustoimikunnan istuntoa.
Maaliskuussa pidettävässä kokouksessaan neuvosto määrittelee virallisesti EU:n ensisijaiset tavoitteet ihmisoikeustoimikunnan 61. istunnossa. Omien aloitteidensa lisäksi EU aikoo tehdä yhteistyötä kaikkien niiden kolmansien maiden kanssa, jotka tekevät aloitteita ihmisoikeuksien edistämiseksi ja etenkin, mikäli nämä aloitteet liittyvät terrorismin torjuntaan ja ylikansallisiin yhtiöihin. Kuten aiemmin, neuvosto pyrkii vahvistamaan vuoropuhelun henkeä, jolla on keskeinen merkitys, kun pyritään löytämään yhteisiä ratkaisuja yhteisiin ongelmiin.
Euroopan unioni toivoo, että se voi luottaa parlamentin tukeen. Parlamentin päätöslauselma on selvästi kunnianhimoisempi kuin meidän ihmisoikeustoimikunnan 61. istuntoa koskeva ohjelmamme. Unioni yhtyy parlamentin esittämiin huolenaiheisiin, ja voin taata teille, että esiin ottamanne kysymykset otetaan huomioon keskusteluissamme ja päätöksissämme. Tästä huolimatta, kuten aiemmin totesin, meillä on muitakin välineitä kuin vain toiminta ihmisoikeustoimikunnassa, ja pyrimme löytämään sopivimman ja tehokkaimman välineen jokaiseen tilanteeseen. 
Ferrero-Waldner,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, suhtaudun myönteisesti siihen aktiivisuuteen, jolla parlamentti osallistuu EU:ssa käytäviin keskusteluihin ennen Genevessä pidettävää ihmisoikeustoimikunnan (UNCHR) 61. istuntoa. On tärkeää, että EU valmistelee strategiansa huolellisesti, ja parlamentin päätöslauselma ja parlamentissa käytävä keskustelu tehostavat tätä työtä.
Me kaikki tiedämme, että EU:lla on edessään monia haasteita, eikä vähäisin niistä ole se, että monet UNCHR:n jäsenvaltiot vastustavat yhä voimakkaammin nimenomaan maakohtaisia päätöslauselmia. Kouriintuntuva esimerkki tästä kehityksestä oli se, kun EU:n Tšetšeniaa ja Zimbabwea koskevat päätöslauselmaesitykset hylättiin viime vuonna pidetyssä UNCHR:n istunnossa. Oma näkemykseni on, että tällaiset päätöslauselmat ovat elintärkeä osa UNCHR:n työtä, sillä niiden avulla voidaan kiinnittää huomiota ihmisoikeusrikkomuksiin ja nimittää erityisraportoijia, joiden tehtävänä on tutkia näitä rikkomuksia ja raportoida niistä.
Voisi luulla, että UNCHR:n 53 jäsenvaltiota pitäisivät vähintäänkin sopivana antaa pysyvä kutsu näille erityisraportoijille, joiden virkoja ne ovat olleet luomassa. Kuitenkin vuonna 2005 vain 19 UNCHR:n jäsenvaltiota on tehnyt niin, ja näistä kahdeksan on nykyisiä EU:n jäsenvaltioita. Niissäkin tapauksissa, joissa valtiot ovat antaneet pysyvän kutsun, erityisraportoijien työtä usein estetään ja vaikeutetaan.
Tähän huolenaiheeseen on syytä kiinnittää enemmän huomiota Euroopan unionin kolmansien maiden kanssa käymässä poliittisessa vuoropuhelussa sekä suhteissamme ihmisoikeusasioiden päävaltuutetun toimistoon ja muihin järjestöihin.
Euroopan unioni pohtii maa- ja aihekohtaisia päätöslauselmia, jotka se aikoo esittää UNCHR:n 61. istunnossa, ja Euroopan komissiolla on täysipainoinen tehtävä tässä prosessissa. Haluan korostaa, että tällä hetkellä EU on laatinut leijonanosan maakohtaisista päätöslauselmista, eikä ole realistista odottaa, että niiden määrää voidaan lisätä rajattomasti. Meidän on keskitettävä voimamme siihen, että keräämme aloitteillemme kannatusta samanmielisiltä valtioilta ja useammilta UNCHR:n jäseniltä, jotta voimme välttyä uusilta tappioilta.
Pohdimme myös sitä, mitä voimme tehdä maakohtaisten aloitteiden lisäksi. Keskeinen kysymys on sitoutuminen tiettyihin aiheisiin. Tarkoitan esimerkiksi kampanjaa kuolemanrangaistusta tai uskonnollista suvaitsemattomuutta vastaan tai lasten oikeuksia koskevaa kysymystä.
Haluan kuitenkin korostaa sitä, että epäonnistumisen todennäköisyys ei sinänsä ole tärkein syy olla laatimatta päätöslauselmaa: kuten ihmisoikeuksien puolustajat ovat jatkuvasti osoittaneet, juuri päätöslauselmaesityksen käsiteltäväksi ottaminen antaa selkeän signaalin kyseessä olevan maan hallitukselle ja kansalaisille. On myös tärkeää, että kannustamme muita ottamaan vastuun keskeisiä huolenaiheita koskevien päätöslauselmien esittämisestä – Sveitsi näytti hyvää esimerkkiä esittämällä viime vuonna Nepalia koskevan päätöslauselman.
Parlamentin päätöslauselmassa todetaan myös, että vaikka EU kävisikin ihmisoikeusvuoropuhelua tietyn maan kanssa, tämä ei saisi estää EU:ta tukemasta UNCHR:n tätä maata koskevaa päätöslauselmaa. Se, että EU:n kaikki 25 jäsenvaltiota kannattivat Kanadan esittämää Irania koskevaa päätöslauselmaa viime vuonna pidetyn YK:n yleiskokouksen kolmannessa komiteassa, on merkki siitä, että tätä periaatetta noudatetaan käytännössä.
Kun EU hakee kolmansista maista tukea päätöslauselmilleen, meidän on myös pidettävä tiukasti mielessä laajemmat suhteemme moniin UNCHR:n jäsenvaltioihin. Esimerkiksi Cotonoun sopimukseen sisältyvä ihmisoikeuslauseke ei koske ainoastaan kolmansien maiden kotimaassaan toteuttamaa ihmisoikeuspolitiikkaa, vaan se koskee myös ihmisoikeuksien kunnioittamista näiden maiden ulkomaan politiikassa.
Meidän on myös annettava selkeä viesti siitä, että sitoudumme jatkossakin tukemaan ihmisoikeusasioiden päävaltuutettua ja hänen toimistoaan, sillä ne ovat tärkeä osa YK:n ihmisoikeusjärjestelmää. Yksi tukimuotomme on rahoitus, ja voin tyytyväisenä ilmoittaa, että tänä vuonna ihmisoikeusasioiden päävaltuutetun toimiston kanssa on valmisteilla monenlaisia hankkeita.
Lopuksi korostan, että komissio antaa kaiken tukensa myös Luxemburgin puheenjohtajakaudella, joka tulee epäilemättä olemaan EU:lle hyvin haastavaa aikaa UNCHR:ssä. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, ihmisoikeustoimikunnan vuosittaiset istunnot ovat aina merkittävä tapahtuma ihmisoikeuksien edistämiselle niin kansainvälisesti kuin yleismaailmallisestikin. Tämä asia on meille hyvin tärkeä. Meidän on kuitenkin oltava tietoisia siitä, että kansalaiset ovat tyrmistyneitä, koska ihmisoikeustoimikunnassa on jäsenenä maita, jotka tunnetaan pahimpina ihmisoikeuksien rikkojina ja jotka ovat itse asiassa pahimpia diktatuureja koko maailmassa. Näitä ovat muun muassa Kuuba, Saudi-Arabia, Sudan, Zimbabwe ja Kiina sekä muut maat, joissa on vakavia ihmisoikeusongelmia, kuten Venäjän federaatio, ja me kaikki tiedämme, ettei tämä koske ainoastaan Tšetšeniaa. Kun otetaan huomioon unionin perinteet ihmisoikeuksien edistämisessä, meidän on laadittava hyvin selkeä strategia, jotta voimme työskennellä tässä tilanteessa.
Mielestämme tämän strategian on perustuttava kolmeen keskeiseen osa-alueeseen. Ensimmäinen niistä on diktatuurien vastainen taistelu. Ihmisoikeuksien puolustaminen perustuu autoritaarisuuden, totalitaarisuuden ja diktatuurin vastaiseen taisteluun, jota on käytävä hellittämättä. Valitettavasti yli puolella maailman väestöstä ei ole mahdollisuutta muodostaa tämän kaltaista parlamenttia, eikä heillä ole vapautta sosiaaliseen eikä poliittiseen järjestäytymiseen. Tämä on jatkossakin ensisijainen tavoitteemme ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen sekä kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan yleissopimuksen mukaisesti.
Toiseksi haluan kiinnittää huomiota uusiin uhkiin, jotka kohdistuvat tällä hetkellä ihmisoikeuksiin. Yksi niistä on terrorismi, maailmanlaajuinen terrorismi, ja olemme tyytyväisiä, että parlamentin päätöslauselmassa siihen kiinnitetään huomiota ihmisoikeuksien näkökulmasta. Terrorismiin kiinnitetään yleensä huomiota vain toisesta näkökulmasta. Terrorismin vastaisessa taistelussa ei saa loukata ihmisoikeuksia – siitä olemme samaa mieltä – mutta pidämme mielessämme myös sen, että määritelmänsä mukaisesti ja hyvin ajankohtaisena uhkana terrorismi on yksi suurimmista pelon ja turvattomuuden syistä ja jo itsessään äärimmäisen vakava loukkaus ihmisoikeuksia kohtaan.
Lopuksi totean, että uusi ihmisoikeuksia uhkaava tekijä on kansainvälinen rikollisuus. Maailmanlaajuistumisen pimeää puolta – lasten hyväksikäyttöä, lapsityövoimaa, naiskauppaa, elimillä käytävää kauppaa, ihmiskauppaa – on myös pidettävä uutena uhkana ihmisoikeuksille. Mielestäni meidän on keskitettävä huomiomme näihin ongelmiin. Kannatamme komission hyväksymää päätöslauselmaa sillä edellytyksellä, että tietyt demokraattista äänestystä hajottaneet tarkistukset hyväksytään. Varaamme itsellemme oikeuden lopulliseen äänestykseen. 
Valenciano Martínez-Orozco (PSE ),
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, ihmisoikeudet ovat Euroopan parlamentille erityinen huolenaihe. Tällä viikolla äänestetystä mietinnöstä käytävä kiivas keskustelu ja siihen esitetyt tarkistukset ovat todisteena siitä, että poliittiset ryhmät ovat tehneet kovasti töitä saavuttaakseen laajan yhteisymmärryksen. Näin ollen Euroopan unioni voi olla johtavassa asemassa Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan 61. istunnossa Genevessä.
Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattien ryhmä on sitä mieltä, että unionin ihmisoikeuspolitiikka antaa eniten lisäarvoa unionin ulkopolitiikalle. PSE-ryhmä katsoo, että samalla kun unionin ulkopolitiikassa noudatetaan monenkeskisyyttä, siihen sisältyy myös toimenpiteitä, joilla varmistetaan ihmisoikeuksien tunnustaminen ja niiden edistäminen ja tukeminen. Unionin tehtävänä on poistaa kärsimystä maailmasta.
Nyt kun Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan tulevaa istuntoa koskevat valmistelut ovat meneillään, haluan pyytää komissiota ja neuvostoa varmistamaan, että Euroopan parlamentin valtuuskunta otetaan täysimääräisesti mukaan Genevessä tehtävään työhön ja siellä käytäviin neuvotteluihin. Minun on painotettava tänään parlamentissa läsnä oleville komission ja neuvoston edustajille, että parlamentti on legitiimi ja uskottava toimielin ja että se ansaitsee tulla kohdelluksi sen mukaisesti. Läsnäolomme Genevessä ei saa jäädä vain symboliseksi. Luotan siihen, että sopivia koordinointimenetelmiä laaditaan, jotta voimme tehdä tyydyttävää yhteistyötä.
Tämän vuoksi kehotan neuvostoa ja komissiota ottamaan mietintöön sisältyvien suositusten erityisen sisällön täysimääräisesti huomioon. Erityistä huomiota haluan kiinnittää parlamentin toivomukseen, että unioni omaksuu tasapainoisen, yhdenmukaisen ja vaativan kannan Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan istunnossa Genevessä. Reaalipolitiikkaan perustuva lähestymistapa on hylättävä.
Parlamentin mietinnössä mennään pelkästään kolmannen maailman maille osoitettuja suosituksia pitemmälle ja siinä keskitytään itse ihmisoikeuksiin. Näin ollen mietinnössä kehotetaan tuomaan ihmisoikeuksien väärinkäyttö ja loukkaukset julki kaikkialla, missä niitä tapahtuu, olipa kyseessä sitten Uzbekistan tai Guantánamo.
Lopuksi haluan pyytää parlamenttia kannattamaan sitä, että tähän mietintöön on sisällytetty lisääntymisterveyttä koskevat oikeudet. Osoitan sanani erityisesti kaikkein konservatiivisimmille kollegoilleni. Lisääntymisterveyttä koskevat oikeudet ovat ratkaisevan tärkeitä aidsin torjunnassa ja muiden ihmisoikeuksien takaamisessa. Kannatamme paitsi uskontoon myös sukupuoleen ja seksuaaliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumista. 
Malmström (ALDE ),
   . – Arvoisa puhemies, ihmisoikeustoimikunnan vuotuinen istunto Genevessä on maailman maille äärimmäisen tärkeä tilaisuus tavata ja keskustella ihmisoikeuskysymyksistä. Monet valtiot ja kansat kaikkialla maailmassa, myös toisinajattelijat ja sorretut, seuraavat tätä tapahtumaa hyvin kiinnostuneina. Tapahtuma on äärimmäisen tärkeä Euroopan parlamentille, ja sen vuoksi suhtaudumme tähän komission, neuvoston ja parlamentin väliseen yhteistyöhön erittäin myönteisesti.
Tietenkin istunnon muodollisia näkökohtia on tarkistettava. Se voitaisiin tehdä ehkä YK:n uudistuksen yhteydessä syyskuussa. On esimerkiksi täysin absurdia, että Libyan kaltainen roistovaltio on ollut puheenjohtajana ihmisoikeuksia käsittelevässä kokouksessa. Tämä ei lisää yhtään työmme uskottavuutta. Myös istuntojen rakennetta on parannettava, aivan kuten kollegani Ribeiro e Castro totesi. Genevessä esiin tuotavista hyvistä aikomuksista huolimatta käydään kuitenkin lehmänkauppaa todella suurten Iranin ja Kiinan kaltaisten roistovaltioiden kanssa. Nämä päästetään usein pinteestä, kun taas esimerkiksi Pohjois-Koreaa – joka toki myös on roistovaltio – koskevista kysymyksistä on helpompi päästä sopimukseen. Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä pitää tätä valitettavana ja haluaisi todella, että laadittaisiin juuri näitä maita – Irania ja Kiinaa – koskevia päätöslauselmia, sillä ne syyllistyvät vakavimpiin rikoksiin ihmisoikeuksia loukatessaan.
Olemme syvästi huolissamme myös Darfurin tilanteesta, ja pidämme valitettavana sitä, ettei siellä tapahtunutta väkivaltaa ja kansanmurhaa saateta kansainvälisen tuomioistuimen käsiteltäväksi. On monia aiheita ja maita, joista voitaisiin keskustella, ja jäsen Flautren erinomaisessa mietinnössä, jota kannatamme, mainitaan parlamentin ensisijaiset tavoitteet. ALDE-ryhmän puolesta haluan vielä korostaa Tšetšenian, Zimbabwen ja Kolumbian tilannetta. On myös tärkeää, että YK:n ihmisoikeusasioiden päävaltuutetulle ja hänen henkilöstölleen sekä monille muille elimille annetaan riittävät resurssit, jotta ne voivat työskennellä tämän asian hyväksi.
EU:n tavoitteekseen asettamat kolme aihetta ovat oikein hyviä, ja kannatamme niitä. Itse olisimme mielellämme lisänneet niihin vielä lehdistön sananvapauden. Viime vuonna toimittajia kuoli työssään enemmän kuin koskaan aikaisemmin, ja monia toimittajia on vangittu kaikkialla maailmassa. Näiden ihmisten rohkeudella on olennainen vaikutus siihen, mitä tiedämme ihmisoikeusloukkauksista, ja tämän vuoksi se on myös ennakkoedellytys Genevessä pidettävälle istunnolle. Tästä syystä emme saa unohtaa heidän tekemäänsä työtä. 
Flautre (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, viittasitte oikein niihin moniin aloitteisiin, jotka Euroopan unioni teki Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan 60. istunnossa. Olen samaa mieltä, mutta muistan myös, mitä Shirin Ebadi totesi 60. istunnon jälkeen. Mitä tulee vaikenemiseen Iranin ja sen ihmisoikeustilanteen suhteen, hän totesi, että vaikeneminen on loukkaus uhreja kohtaan. Olen muistanut nämä sanat, ja mielestäni meidän on myös muistettava, että 60. istunnossa monet maat, muun muassa Kiina, Zimbabwe ja Kuuba, tekivät erittäin voimakkaita aloitteita viedäkseen ihmisoikeustoimikunnalta uskottavuuden. Euroopan unionin on oltava erityisen valppaana joidenkin maiden soveltamien näinkin selvästi vahingollisten strategioiden varalta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuulin kyllä, mitä totesitte käytössämme olevista monista välineistä – ajattelen lähinnä Kiinaa. Mutta miksi niiden pitäisi sulkea toisensa pois? Tämänkaltaisten maiden osalta Euroopan unionin uskottavuus ja tehokkuus perustuu siihen, että se voi osoittaa toimivansa ilman kaksinaismoralismia. Kyllä, unionilla on monia välineitä, mutta ne eivät sulje toisiaan pois.
Mielestäni parlamentin päätöslauselman avulla Euroopan unionin toimintaa voidaan yhtenäistää ja johdonmukaistaa. Ainakin kaikki täällä istuntosalissa ovat sanoneet haluavansa tätä. Olemme korostaneet useita oikeuksia, joita pidetään uusina oikeuksina, kolmannen sukupolven oikeuksina. Euroopan unionille olisi kunniaksi ja myös paljon etua siitä, että se vahvistaisi maailmanlaajuistumiseen liittyviä oikeuksia. Tarkoitan ihmisoikeuksia, ihmisten oikeuksia ja ylikansallisten yhtiöiden vastuuta. YK työskentelee näiden asioiden parissa, ja Euroopan unioni voisi kannustaa ja tukea sitä työssään.
Olemme myös käyttäneet paljon aikaa väittelyyn siitä, millä sanoilla pitäisi puhua terrorismin vastaisesta taistelusta, joka aiheuttaa edelleen huolta monestakin syystä, kuten jäsen Ribeiro totesi. Haluaisimme, että YK antaa valtioille terrorismin torjuntaa koskevia suosituksia, sillä alalla on mielestämme vakavia puutteita.
Lopuksi puhun lyhyesti toimittajista sota-alueilla. Kyseessä on traaginen tilanne, jota me kaikki pidämme järkyttävänä. En usko, että kansainvälinen järjestelmä kyseisten toimittajien suojelemiseksi on riittävän yhdenmukainen ja tehokas, ja meidän olisi pohdittava myös tätä kysymystä. 
Agnoletto (GUE/NGL ),
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvostan tätä täydellistä ja täsmällistä mietintöä. Olen kuitenkin huomaavinani myös tietynlaista etäistä kunnioitusta – jota havaitsin myös komission ja neuvoston pitämissä puheenvuoroissa – kun mainitaan tiettyjä vaikutusvaltaisia tahoja, vaikka juuri ne ovat vastuussa siitä, ettei ihmisoikeuksia ole onnistuttu puolustamaan. Etenkin Irakin tapauksessa epäoikeudenmukaisuudet ja väkivalta on tuomittava yhtä voimakkaasti riippumatta siitä, ovatko niihin syyllistyneet terroristit vai angloamerikkalaiset miehittäjät. Mikäli vankilaoloja todella pidettäisiin yhteiskunnan sivistyksen mittapuuna, läntinen maailma olisi todella kauhistuttavassa jamassa, kun otetaan huomioon Abu Ghraibin ja Guantánamon olot.
Tässä tapauksessa ei riitä, että Yhdysvaltoja pyydetään selvittämään tilannetta. Tässä ei ole mitään selvitettävää, mutta meillä on poliittinen ja moraalinen velvollisuus tuomita tapahtumat jyrkästi. Mielestäni myös Afganistanissa ihmisoikeusloukkaukset on tuomittava, myös silloin, kun niihin syyllistyvät kansainväliset joukot. Lisäksi Yhdysvaltoja olisi kehotettava ratifioimaan kansainvälisen rikostuomioistuimen Rooman perussääntö. Lain on oltava kaikille sama, eikä kenelläkään saa olla minkäänlaista kansainvälistä koskemattomuutta.
Äänestimme äskettäin neuvottelujen aloittamisesta Turkin kanssa, ja samalla teimme sopimuksen, jota meidän on kunnioitettava. Tämä sopimus velvoittaa meidät seuraamaan joka päivä miten tilanne kehittyy – niin lainsäädännön kuin jokapäiväisen politiikankin kannalta – erityisesti kurdiväestön ihmisoikeuksissa, tämän konfliktin poliittisessa tunnustamisessa ja sitä koskevan poliittisen ratkaisun löytämisessä, ja erityisesti Kyproksen tasavallan tunnustamisessa ja joukkojen vetämisessä saaren pohjoisosista. Nämä kysymykset on sisällytettävä selkeäsanaisesti mietintöön.
Ihmisoikeuksia on tulkittava myös laajemmassa merkityksessä. Emme voi tuomita ainoastaan yksilöihin kohdistuvaa väkivaltaa ja kuolemantuomioita ja jättää samalla huomiotta kokonaiset poliittiset päätökset, jotka tuomitsevat miljoonia ihmisiä kuolemaan. Tarkoitan liberaalia talous- ja rahapolitiikkaa, joka pakottaa esimerkiksi 800 miljoonaa ihmistä elämään alle dollarilla päivässä ja kieltää kymmeniltä miljoonilta aidsia sairastavilta ihmisiltä mahdollisuuden saada hoitoa.
Vaikka Amazon-joessa virtaa päivittäin 20 prosenttia maapallon makeasta vedestä, sen varrella sijaitsevassa Manauksessa kymmenet tuhannet ihmiset jäävät kuitenkin ilman juomavettä, koska palvelu on yksityistetty. Tämä on esimerkki siitä, miten oma kehitysmallimme loukkaa kaikkein tärkeintä ihmisoikeutta eli oikeutta olla olemassa. 
Speroni (IND/DEM ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja ilmoittaa erään ihmisoikeuksiin liittyvät katoamistapauksen. En tarkoita todellista henkilöä, vaan kansojen itsemääräämisoikeutta, joka valitettavasti hyvin usein kätketään, laiminlyödään, poljetaan jalkoihin ja häpäistään.
Liian usein puhuessamme ihmisoikeuksista viittaamme vain yksilöihin, joiden vapautta, koskemattomuutta ja terveyttä – aivan oikeutetusti – on kunnioitettava. Kansojen oikeudet ovat kuitenkin aivan yhtä tärkeitä, ja yksi tärkeimmistä on itsemääräämisoikeus. Koska siitä ei löytynyt tässä mietinnössä jälkeäkään, jätin tarkistuksen, jossa tämä laiminlyönti korjataan, ja toivon, että kollegani kaikissa poliittisissa ryhmissä suhtautuvat siihen myönteisesti. 
Belohorská (NI ).
    Tämä on erinomainen mietintö, joka heijastaa kriittistä suhtautumista ihmisoikeuksien nykytilaan maailmassa. Mietinnössä mainitaan myös asiakirjoja, joilla kansalaisille taataan heille kuuluvat vapaudet. Olen kuitenkin yllättynyt, ettei ensisijaisissa tavoitteissa oteta huomioon naisten aliarvostettua asemaa eikä epäonnistumista heidän oikeuksiensa takaamisessa. Ongelmanamme kuitenkin on, että toisinaan huomaamme, miten muualla maailmassa ihmisoikeuksia loukataan, mutta emme huomaa näitä loukkauksia omassa ympäristössämme. Tyynnyttelemme omaatuntoamme sillä, että meillä on oikeudellisia välineitä, joiden avulla kansalaiset voivat vaatia oikeuksiaan. Meillä on tapana unohtaa, että herra Oikeus on toisinaan laiska ja että häneltä menee kauan päätösten tekemiseen. Poliittiset oikeudet kuuluvat perusihmisoikeuksiin. Ellemme onnistu myöntämään näitä oikeuksia poliittisille kilpailijoillemme, meillä ei ole poliittista moraalia. Arvoisa puhemies, tarkoitan sitoutumattomien parlamentin jäsenten aliarvostettua asemaa. Me pystymme kyllä työskentelemään, kiitos siitä, mutta me emme kuulu teidän paikkajakojärjestelmäänne. Se näyttää olevan ainoastaan eliittiä varten, vai onko kyseessä vain yksi niistä asiakirjoista, joissa noudatetaan vahvimman oikeuden periaatetta? Arvoisa puhemies, olin todella loukkaantunut siitä, että Euroopan parlamentin puhemiehelle ei ollut varattu paikkaa neuvottelupöydässä Bushin kanssa. Ilahduin kovasti, kun tilanne korjattiin, sillä kyse ei ollut vain puhemies Borrellin henkilökohtaisesta asemasta vaan Euroopan parlamentin puhemiehen asemasta. Sen vuoksi pyydän teitä ymmärtämään, että puheenvuoroni ei liity yksittäisiin henkilöihin, vaan äänestäjiimme, joita meidän on kunnioitettava. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies ihmisoikeuksia koskevat korkeat vaatimukset ovat osa EU:n olemassaolon oikeutusta – niin EU:ssa, sen ulkopuolella kuin myös EU:n ulko- ja kehitysyhteistyöpolitiikassa.
Suhtaudun kuitenkin hieman kyynisesti YK:n ihmisoikeustoimikuntaa koskeviin viittauksiin, sillä tällä hetkellä sen jäseniin kuuluu Saudi-Arabia, joka mestaa ihmisiä julkisesti huume- ja alkoholirikosten vuoksi; Kuuba, jossa teloitettiin viime vuonna kolme ihmistä, jotka yrittivät paeta maasta kaappaamallaan lautalla, ja jossa vangitaan poliittisia toisinajattelijoita; sekä Zimbabwen diktatuuri, jossa lehdistöltä on riistetty vapaus ja jossa ihmisiä pidätetään ja kidutetaan mielivaltaisesti.
Ironista kyllä, kaikki nämä kolme maata mainitaan päätöslauselmassa. Tämä on osoitus siitä, ettei Zimbabwen ja Kiinan tilanteisiin puututa, vaikka Kiinassa sovelletaan laajasti kuolemanrangaistusta jopa korruption, parituksen, huumerikosten ja veropetosten kaltaisista rikoksista samalla kun maan harjoittamasta järjestelmällisestä toisinajattelijoiden kidutuksesta sekä sananvapauden – myös Internetissä – ja uskonnonvapauden rajoittamisesta ei rangaista millään tavoin. Kiinalla on myös paha tapa tukea raakalaismaisia Sudanin, Myanmarin ja Pohjois-Korean kaltaisia hallintoja näissä maissa tapahtuvista kauheuksista huolimatta, ja se perustelee tätä sillä, ettei se halua puuttua maiden sisäisiin asioihin.
UNCHR on kuitenkin ainoa kansainvälinen elin, jonka avulla voimme edistää ihmisoikeuksia kaikkialla maailmassa, joten meidän on pidettävä siitä kiinni.
Pidän koko mietintöä myönteisenä, ja erityisesti sitä, että siinä puolustetaan valtion velvollisuutta suojella omia kansalaisiaan terrorismilta sekä tarvetta jatkaa ihmisoikeuksia koskevaa vuoropuhelua esimerkiksi Iranin kanssa, sillä tämän maan aikaansaannokset ovat kauhistuttavia: äskettäin maassa teloitettiin 16-vuotias tyttö seksuaalisen väärinkäytöksen vuoksi. Vastustan myös demokraattisen ja oikeusvaltion periaatetta noudattavan Intian lisäämistä samaan luetteloon Kiinan ja Zimbabwen kanssa. Intian valtio todellakin harjoittaa myönteistä syrjintää alempien kastien hyväksi.
Pientä tunnustusta on annettava myös Uzbekistanille ja presidentti Karimovin viimeaikaisille toimenpiteille, sillä hänen maassaan on kieltämättä menty liian pitkälle islamilaisen terrorismin torjunnassa. Nyt Karimov kuitenkin aikoo vapauttaa lehdistön, perustaa riippumattoman tuomioistuimen ja poistaa kuolemanrangaistuksen. Nämä ovat todella huomioonotettavia seikkoja. Olen vahvasti sitä mieltä, että meidän on kannustettava niitä maita ja johtajia, joiden osalta on vielä olemassa toivoa, kulkemaan oikeaan suuntaan, ja palkittava heidät siitä. 
Pinior (PSE ).
    Hyvät kollegat, haluan kiinnittää huomionne Valko-Venäjällä tapahtuneisiin ihmisoikeusloukkauksiin. Valko-Venäjä on yksi Euroopan unionin naapurimaista. Vuonna 2004 puolueettoman valkovenäläisen kansalaisaloitteen Charter 97:n Internetissä julkaiseman raportin mukaan noin 1500 ihmistä pidätettiin tai vangittiin viime vuonna poliittisista syistä. Noin 20 sanomalehteä lakkautettiin ja kolme oppositiopoliitikkoa tuomittiin vuosiksi vankeuteen. Presidentti Lukashenkon poliittinen hallinto valvoo tiedotusvälineitä ja rikkoo perusihmisoikeuksia, kansalaisoikeuksia ja poliittista vapautta. Valko-Venäjän kansalta evätään oikeus riippumattomaan tiedonsaantiin ja poliittisilta puolueilta evätään niiden oikeus hoitaa tehtäväänsä vapaasti sekä kokoontumisvapaus.
Tämän vuoden helmikuussa Valko-Venäjällä esitettiin myös talouskysymyksiä koskevia vastalauseita. Kaikki viittaa siihen, että maan tilanne on muuttumassa yhä kriittisemmäksi, sillä presidentinvaalit on pidettävä viimeistään syyskuussa 2006. Lukashenko on kolmatta kertaa ehdokkaana näissä vaaleissa. On muistettava, että viime vuonna pidetty kansanäänestys, jossa ei noudatettu minkäänlaisia demokraattisia periaatteita, antoi hänelle mahdollisuuden pysyä tässä virassa elinikäisesti. Toisaalta Valko-Venäjän kansa on alkanut aktivoitua ja ennen kaikkea Ukrainassa tapahtuneen demokratian läpimurron myötävaikutuksella.
Hyvät kollegat, sanon tämän Keski-Euroopan edustajana ja Solidaarisuusliikkeen entisenä johtajana. Tämä ammattijärjestö käynnisti Puolassa 25 vuotta sitten rauhanomaisen vallankumouksen, ja sitä ohjasi ajatus ihmisoikeuksista. Euroopan parlamentti ei saa tyytyä pystyttämään Euroopan unionin rajoille uutta esirippua, joka tällä kertaa erottaisi toisistaan demokraattisen Euroopan, jossa kansalaiset voivat kehittyä vapaasti, ja autoritaarisen Euroopan, jossa poliittiset hallinnot loukkaavat perusihmisoikeuksia. Meidän on muistettava, että Euroopan unionin lipusta on tullut Valko-Venäjällä symboli vapaudelle ja toivolle paremmasta maailmasta. Meidän on muistettava ne nuoret, jotka jakelivat ystävänpäivänä kultaisilla tähdillä koristeltuja vaaleansinisiä nauhoja Valko-Venäjän kaupunkien kaduilla. Euroopan sydän lyö nyt Minskissä, ja demokratian kohtalosta Euroopan mantereella päätetään siellä. 
Cornillet (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, onneksi YK:n ihmisoikeustoimikunnan lisäksi muutkin organisaatiot ovat huolissaan tästä ongelmasta.
Tämän perusteella esitän kaksi huomiota. Ensinnäkin voisi olla hyödyllistä pohtia puheenjohtajavaltion, komission ja parlamentin kesken toimielintenvälisessä vuoropuhelussa sitä, miten hyödyllinen YK:n ihmisoikeustoimikunta todellisuudessa on, ja kyseenalaistaa toimikunnan toisinaan yllättävätkin puheenjohtajanimitykset sekä ne näennäiset synninpäästöt, joita se myöntää jäsenilleen. Euroopan unionin läsnäolo ei varmaan johda suoranaiseen painostukseen, mutta se saattaa johtaa toimikunnan hyödyllisyyden uudelleentarkasteluun. Uskon, että voisimme hyödyntää paikkaamme toimikunnassa ja pyrkiä saamaan aikaan oikeudenmukaisempia ratkaisuja.
Toinen huomautukseni koskee tehokkuutta. Arvoisa puhemies, panin merkille ehdotuksenne, jonka mukaan meidän olisi itse asiassa vähennettävä toimiemme kohteena olevien aiheiden ja maiden määrää, ja pidän sitä järkevänä ehdotuksena. Tosiasia kuitenkin on, että jäsen Flautren käsiteltäväksi jättämä päätöslauselma on aika tyhjentävä, joten siinä on varaa valita. Päätöslauselmaan sisältyvät lasten oikeudet, uskonnollinen suvaitsemattomuus ja kuolemanrangaistus. Haluan lisätä näihin kaksi muuta aihetta, nimittäin ilmaisunvapauden, sillä se on tärkeä tekijä ihmisoikeuksien kehittämisessä, sekä kaikenlaisen orjuuden.
Pidän olennaisen tärkeänä sitä, että kohteena olevien maiden – Korean, Burman ja Palestiinan – luetteloon lisätään Kongon demokraattinen tasavalta, jonka tilanne vastaa joka kolmas kuukausi iskevää tsunami-hyökyaaltoa, sillä vuodesta 1992 alkaen 3,6 miljoonaa ihmistä on kuollut maassa vallitsevan yleisen välinpitämättömyyden ilmapiirissä. Lopuksi mainitsen vielä Darfurin, joka alkaa todella olla tässä yhteydessä jo unohdettu tapaus. Voisimme keskittää toimenpiteemme näihin viiteen aiheeseen ja näihin viiteen maahan. 
Romeva i Rueda (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan tuleva istunto tarjoaa tilaisuuden tarttua tiettyihin tärkeisiin ongelmiin.
Euroopan unionin on esitettävä erityisiä päätöslauselmia, jotka koskevat esimerkiksi Kolumbian tilannetta, yritysten vastuuta ihmisoikeusasioissa, ja tiibetiläisten ja saharalaisten kaltaisten unohdettujen kansojen itsemääräämisoikeutta. Brasilian tekemän aloitteen mukaisesti on myös tuettava sellaisia päätöslauselmia, jotka koskevat seksuaaliseen suuntautumiseen tai sukupuoleen perustuvaa syrjintää.
Lisäksi unionin olisi edistettävä ihmisoikeustoimikunnan uudistamista. Ensimmäinen edellytys valtioiden jäsenyydelle on oltava se, että niiden hallitukset ratifioivat tärkeimmät ihmisoikeuksia koskevat sopimukset. Hallitusten on myös täytettävä kaikki tiedotusta koskevat vaatimukset, sovellettava näiden sopimusten valvojina toimivien elinten antamia suosituksia ja annettava avoin kutsu YK:n ihmisoikeuksien asiantuntijoille.
Näiden asioiden käsittelyyn tarvitaan päättäväisiä toimia, ja kehotan Euroopan unionia suhtautumaan niihin vakavasti. 
Dillen (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, 14. maaliskuuta – 22. huhtikuuta YK:n ihmisoikeustoimikunta pitää 61. vuosittaisen istuntonsa Genevessä. Voimme vain toivoa, että toimikunnan työtä ohjaavat ainoastaan tiukat eettiset ja objektiiviset perusteet ja etteivät sen työhön vaikuta enää sellaiset näkökohdat, jotka kuuluvat ennemmin kyyniseen reaalipoliittiseen ajattelutapaan kuin ihmisoikeuksien puolustamiseen.
Näin tapahtui aiemmin aivan liian usein, ja kaikille oli selvää, että yleensä Yhdistyneiden Kansakuntien ja erityisesti ihmisoikeustoimikunnan toiminta oli kaksinaismoralistista. Tämä oli tilanne kylmän sodan aikana, ja pelkään pahoin, että UNCHR:n kohdalla se pitää jossakin määrin paikkansa vielä nytkin.
Esimerkiksi viime vuonna pidetyssä 60. istunnossaan YK:n ihmisoikeustoimikunta hylkäsi Zimbabwea koskevat päätöslauselmat, joiden esittämiseen Euroopan unioni osallistui, samoin kuin Kiinaa koskevan päätöslauselman. Näiden maiden osalta YK meni jopa niin pitkälle, että se hyväksyi niin sanotun toimimattomuutta koskevan aloitteen (no-action motion).
Voisiko olla niin, että joissakin tapauksissa – ajattelen ennen kaikkea Kiinaa – YK:n virkamiesten huoli ihmisoikeuksista vähenee sitä mukaa kuin kyseessä olevien maiden taloudellinen kiinnostavuus kasvaa? Tätä tuskin uskaltaa ajatella, mutta Kiinan tapauksessa on hätkähdyttävää, miten tietyt tahot toimivat yhä uudelleen kaksinaismoralistisesti.
Kiina on maa, jossa annetaan eniten kuolemantuomioita ja jossa telotetaan eniten ihmisiä koko maailmassa. Tämä ei kuitenkaan estä tiettyjä EU:n jäsenvaltioita sysäämästä syrjään tärkeimpiä eettisiä periaatteita ja vaikenemasta ihmisoikeuskysymyksistä, kun Kiinan johtajat tulevat Eurooppaan vierailulle. Suuria sopimuksia on tietenkin vielä lyömättä lukkoon – mieleeni tulee Airbus – ja silloin tietenkin ajatellaan, että on tarkoituksenmukaisempaa vaieta ongelmallisesta Dalai Lamasta ja niistä kiusallisista taiwanilaisista.
Samaa kaksinaismoralismia sovelletaan myös Turkkiin, kuten parlamentin eri poliittisten ryhmien edustajat ovat toistaneet kuukausien ajan aina kun kysymys on ollut ajankohtainen. Liittymisneuvottelut Turkin kanssa oli aloitettava, meni syteen tai saveen, ja huolimatta siitä, että lukemattomista kidutustapauksista, mielipiteen- ja kokoontumisvapauden kieltämisestä, valtion käytännöstä kiistää armenialaisten kansanmurha sekä Pohjois-Kyproksen jatkuvasta miehityksestä raportoidaan jatkuvasti – tämä on ristiriidassa sen tosiasian kanssa, että Turkki täyttää Kööpenhaminan kriteerit.
Nämä ovat vain kaksi esimerkkiä siitä, että tässä maailmassa reaalipolitiikka menee edelleen niiden tärkeimpien demokraattisten ja eettisten periaatteiden edelle, joista annetaan enää vain tyhjiä lupauksia. Sen enempää YK kuin Euroopan unionikaan ei ole tässä mielessä uskottava oppilas tai moraalinen opettaja. 
Van Orden (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, jos Euroopan unioni todella haluaa muuttaa ihmisoikeustilannetta, sen on suhtauduttava asiaan vakavasti. Miljoonille ihmisille avain parempaan tulevaisuuteen, talouskehitykseen ja kipeästi kaivattuun parempaan ihmisoikeustilanteeseen on moitteeton hallinto. Silti Euroopan unioni ei halua uhmata niitä hallintoja, jotka käyttävät kansaansa jatkuvasti hyväkseen.
Afrikassa – jolla on Euroopan unionille selvästi tärkeä merkitys – voidaan Zimbabwea pitää selkeänä ennakkotapauksena määrätietoisuutemme lujuudesta. Jo vuosien ajan Zimbabwen kansalaiset ovat joutuneet kärsimään ilkeän, kiihkoilevan ja korruptoituneen Mugaben hallinnon alaisuudessa.
Parlamentti on ollut johdonmukainen ja vaatinut monessa päätöslauselmassa päättäväisiä toimia Mugabea ja hänen tukijoitaan vastaan. Valitettavasti minun on todettava, että neuvoston reaktiot ovat olleet ponnettomia. Viime viikolla neuvosto sentään uudisti kohdennettuja pakotteitaan, mutta näitä ei todellisuudessa sovelleta mitenkään kurinalaisesti. Niillä ei vahingoiteta Mugaben vanhoja kavereita. Nyt kun Zimbabwen vaaleihin on enää viisi viikkoa aikaa, EU:n pakotteiden uudistaminen ei riitä lähettämään hallinnolle selkeätä viestiä siitä, että sen on joko parannettava toimintatapojaan tai vastattava seurauksista.
Oli suuri pettymys, ettei unioni onnistunut hyödyntämään tilaisuuttaan uhata uusilla erityispakotteilla, mikäli väkivaltaisuudet, sortotoimet ja pelottelu vahingoittavat Zimbabwessa pidettäviä vaaleja. Tilanne Zimbabwessa on kauhistuttava. Oppositiopuolue MDC ei voi käyttää valtion valvomia tiedotusvälineitä, sen kokouksia häiritään ja MDC:n ehdokkaita vastaan on vireillä yli 400 oikeustapausta. Äänestysluettelot ovat vanhentuneita, oppositiolla ei ole mitään tietoa siitä, missä äänestyspaikat ovat, ja saadakseen ruokaa ihmisten on pakko osallistua Mugaben vaalitilaisuuksiin. Yhtään kunnollista kansainvälistä vaalitarkkailuryhmää ei ole kutsuttu, ja muutamia jäljellä olevia kansainvälisiä toimittajia pidätetään.
Genevessä pidettävässä Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan 61. istunnossa EU:n pitäisi esittää erityinen Zimbabwea koskeva päätöslauselma, ja sen pitäisi joka tapauksessa pyrkiä tulevien elintärkeiden viikkojen aikana kaikin tavoin varmistamaan vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit tässä pimeyden valtaamassa maassa.
Van den Berg (PSE ).
    Arvoisa puhemies, keskustelu, joka koskee Euroopan unionin sitoutumista YK:ssa ihmisoikeuksien kunnioittamiseen kaikkialla maailmassa on vajavaista, ellei todeta, että joka viidennellä ihmisellä – yleensä naisella – ei ole mahdollisuutta saada ruokaa, juomavettä, terveydenhoitoa tai perustason opetusta. Pidän tätä maailmanlaajuisena ihmisoikeusrikkomuksena. Vuosituhannen vaihteen tavoitteet ovat konkreettisia tavoitteita, joihin koko maailman valtioiden päämiehet ovat YK:ssa sitoutuneet parantaakseen tätä tilannetta. Viisi vuotta tämän kunnianhimoisen suunnitelman jälkeen on todettava, että näitä tavoitteita ei ole läheskään saavutettu. Vuoteen 2015 mennessä kaikkien lasten ja erityisesti tyttöjen olisi käytävä koulua. Käytännössä tämä on vain tyhjä lupaus. Monilta on evätty oikeus kehittyä. Vuosituhannen vaihteen tavoitteiden toteutuminen on nyt EU:n vastuulla, ja sen on ryhdyttävä sanoista tekoihin. Monet jäsenvaltiot ovat vielä kaukana kehitysapua koskevasta 7 prosentin tavoitteesta. Euroopan unioni ei ole vielä läheskään täyttänyt lupaustaan kohdistaa 20 prosenttia kehitysapumäärärahoistaan perusopetukseen ja perusterveydenhuoltoon. Kun hyväksymme – miljardien eurojen – rahoitusnäkymät vuosiksi 2007–2013, meidän on tehtävä juuri näistä tavoitteista todellisia ihmisoikeuskysymyksiä. Jos ne saavutetaan, 500 uutta kansaa pääsee eroon köyhyydestä, yli 300 miljoonaa ihmistä voi elää ilman nälkää, 30 miljoonaa lasta säästyy ennenaikaiselta kuolemalta, kaksi miljoonaa äitiä vähemmän kuolee synnytykseen, 100 miljoonaa tyttöä ja nuorta naista enemmän voi käydä koulua. Tämä on ihmisoikeuksien kunnioittamista. 
Van Hecke (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, joku kuvasi kerran Genevessä pidettävää YK:n ihmisoikeustoimikunnan istuntoa vuosittaiseksi ihmisoikeussirkukseksi. Onhan viime vuosina kuitenkin käynyt monesti ilmi, että näytöstä pyörittävät maat, joissa tunnetusti loukataan ihmisoikeuksia. Luomalla strategisia liittoutumia ne tukevat toisiaan ja onnistuvat jopa onnittelemaan toisiaan. On korkea aika tarkistaa perusteellisesti UNCHR:n kokoonpanoa ja sen äänestysmenettelyjä. Ellei näin tehdä, se on vaarassa upota omaan uskottavuuden puutteeseensa. Myös Euroopan unionilla on tässä suuri vastuu. Sen on pyrittävä lisäämään yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta omassa ihmisoikeuspolitiikassaan. EU:n olisi vihdoinkin otettava edelläkävijän asema, jotta 61. istunnosta ei muodostu tarpeetonta seremoniaa vaan tehokas ja uskottava kuulemistilaisuus, jossa saadaan aikaan oikeudenmukaisia ja ennen kaikkea konkreettisia tuloksia. 
Korhola (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Geneven kokoukseen valmistauduttaessa on todettava, että maailmalla on takanaan ihmisoikeuksien kannalta raskas vuosi. Samalla kun kiinnitämme huomiota lukuisiin yksityiskohtiin, on syytä yhä edelleen mainita aivan erityisesti johtavat ihmisoikeuksien loukkaajat Kiina ja Venäjä.
On oikein, ettei parlamentti vaikene esimerkiksi Tšetšenian kysymyksestä. Kiinan kohdalla haluaisin mainita pienen yksityiskohdan, kaksi sanaa, jotka aiheuttavat suurta kärsimystä. Nämä kaksi syytöksen sanaa voivat tuhota monen viattoman rauhaa rakastavan kansalaisen elämän. "Evil cult" -käsitteen varjolla pidätetään ja vangitaan lukemattomia ihmisiä Kiinassa. Heidän ainoa rikoksensa on kuulua uskonnolliseen yhteisöön. Nämä ihmiset eivät aiheuta epäjärjestystä eivätkä muodosta uhkaa muille. He pitävät kiinni vain perusoikeuksistaan, tässä tapauksessa oikeudesta kokoontua yhteen ja harjoittaa uskontoa. "Evil cult", paha kultti, on käsitteenä aivan liian epämääräinen, jotta sitä voisi mitenkään pitää kohtuullisena vangitsemisperusteena.
Kuten usein todetaan, sekä Kiinan- että Venäjän-politiikkamme kytkeytyy vahvasti kauppa- ja energiapoliittisiin faktoihin. Joskus en voi olla pohtimatta, mitä tulevaisuus tässä suhteessa tuo tullessaan. Mitä kasvava energiariippuvuus ja energiantarve, joka on EU:n arkea jo nyt, merkitsee eurooppalaiselle ihmisoikeuspolitiikalle? Nyt olemme 50-prosenttisesti riippuvaisia EU:n ulkopuolelta tuodusta energiasta, ja komission laskelmien mukaan se on nousemassa 70 prosenttiin vuoteen 2030 mennessä.
Täällä on jo nyt todettu, että parlamentin ja etenkin jäsenmaiden huolenilmaisut ovat tietyissä tapauksissa kilpistyneet unionin jäsenmaiden passiivisuuteen ja taustalla oleviin kauppapoliittisiin etuihin. Jos näin on jo nyt, kuinka pitkälle mennään silloin kun riippuvuutemme kasvaa ja kilpailemme yhä enemmän Venäjän energiavaroista Kiinan ja Intian rinnalla? Jollemme tiedosta tätä ja totea asetelmaan liittyvää riskiä, tuloksena voi huomaamatta olla heikentyvä ihmisoikeuspolitiikka. Se voi sulkea suita silloin, kun ne pitäisi avata. Tarvitsemme ennalta ehkäisevää strategiaa, jossa otetaan huomioon oma heikkoutemme ja taipumuksemme diplomaattiseen mukavuudenhaluun.
Puhemies. –
   Keskustelu keskeytetään.
Keskustelua jatketaan klo 15.00.
Esityslistalla on seuraavana äänestys. 

Bourlanges (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, haluan todeta, että istun valiokuntien puheenjohtajien paikalla, vaikkei minulla ole siihen oikeutta, sillä en ole enää valiokunnan puheenjohtaja. Samalla jäsen Jean-Marie Cavada, joka on kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtaja, istuu lehterillä. Toivon, että virkamiehet korjaavat tämän tilanneen, jotta voin istua sellaisella paikalla, joka vastaa paremmin vaatimatonta asemaani, ja jotta jäsen Cavada voi istua hänen viralleen sopivalla paikalla.
Puhemies.
   Asianomaiset yksiköt merkitsevät varmasti huomautuksenne muistiin. Sitä odotellessa, voitte kolleganne kanssa pysyä nykyisillä paikoillanne, eikä tämä vaikuta edes äänestyskorttien käyttöön. Hoidamme tietenkin asian kuntoon. 

Ennen äänestystä: 
Ferrero-Waldner,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio ilmoittaa, että varmistaakseen, että Euroopan unionin kaupan alan toimijat eivät joudu epäedulliseen kilpailuasemaan unionin ulkopuolisiin kaupan alan toimijoihin nähden, se ottaa liike-elämän edustajia ja kaupan alan liittoja mukaan siihen lainsäädäntöprosessiin, jonka tavoitteena on hyväksyä ne ehdot, joilla yhteisön tullikoodeksia voidaan muuttaa. Tässä otetaan huomioon kansainvälisistä sopimuksista johtuvat ehdot, jotka voidaan hyväksyä julkaisemalla tullikoodeksikomitean kokouksissa käytettäviä asiaankuuluvia asiakirjoja ja lainsäädäntöluonnoksia Europa-sivustolla niin, että toimijat ja kaupan alan liitot voivat esittää näkemyksiään komissiolle ja komitealle ennen päätösten tekemistä.
Toiseksi komissio järjestää säännöllisesti erityisaiheita koskevia kuulemisia kaupan alan yhteydenpitoryhmän kanssa. Tämä ryhmä on jo perustettu, ja se koostuu edustuksellisista Euroopan kaupan alan liitoista. Kolmanneksi kaupan alaa edustavat asiantuntijat osallistuvat komitean menettelyihin komitean työjärjestyksen 9 artiklan mukaisesti. 

Del Turco (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, kaksi minuuttia ei riitä esittämään lyhyesti tekemämme työn sisältöä. Kaikki ovat tietoisia ehdotuksen hyvistä puolista, ja on hienoa, että olemme onnistuneet saavuttamaan kunnioitettavan kompromissin komission, neuvoston ja parlamentin kesken. Tämä tarkoittaa sitä, että parlamentti voi äänestää – toivottavasti mahdollisimman laajalla enemmistöllä – tämän mietinnön puolesta.
Signaali on selkeä: unioni on sitoutunut pitämään ammatillista koulutusta valttikorttinaan voittaakseen kansainvälisen taistelun kilpailukyvystä, ja sen vuoksi se lähettää viestin unionin yrityksille ja yksittäisille jäsenvaltioille. Tämä sanoma on jo itsessään arvokas, ja se saa vielä enemmän merkitystä, jos parlamentti kannattaa sitä yksimielisellä päätöksellä. 


Puhemies.
   Arvoisa presidentti Juštšenko, hyvät parlamentin jäsenet, minulla on suuri ilo toivottaa presidentti Juštšenko parlamentin puolesta lämpimästi tervetulleeksi ja onnitella häntä vilpittömästi siitä, että hänet valittiin tähän korkeaan virkaan.
Toivoimme, että olisimme voineet toivottaa presidentti Juštšenkon tervetulleeksi parlamenttiin jo 27. tammikuuta. Kuten muistatte, silloin oli kuitenkin kova lumipyry, joka katkoi kulkuyhteyksiä monin paikoin Euroopassa. Tämän vuoksi presidentti Juštšenko ei päässyt perille Strasbourgiin.
Tänään sattuu olemaan myös teidän syntymäpäivänne, presidentti Juštšenko, ja haluan toivottaa teille parlamentin puolesta paljon onnea.
Me kaikki vietämme toisinaan syntymäpäivää, mutta kaikkia meitä ei pyydetä johtavaan asemaan sellaisissa tapahtumissa, joita maanne on juuri käynyt läpi.
Toivotan tervetulleeksi virallisella lehterillä istuvan Ukrainan suuren valtuuskunnan.
Arvoisa presidentti, äskettäin maassanne järjestetyt vaalit vahvistivat sen, että Ukrainan kansa on omaksunut demokratian. He antoivat laajat todisteet kypsyydestään ja osoittivat työskentelevänsä päättäväisesti rauhan ja edistyksen puolesta tulevaisuudessa. Olen varma, että muistamme vielä elävästi, miten kansalaisenne aktivoituivat viime vuoden loppupuolella, ja tulemme muistamaan sen vielä pitkään. Myös ne kunnianhimoiset demokraattiset ja taloudelliset uudistukset, joihin aiotte ryhtyä, ovat tehneet meihin vaikutuksen. Edessänne oleva tehtävä ei ole helppo, mutta vakuutan, että Euroopan unioni tukee teitä siinä.
Muistuttaisin teitä siitä, että tämän vuoden 13. tammikuuta parlamentti hyväksyi päätöslauselman, jossa se kehottaa "neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita harkitsemaan Euroopan naapuruuspolitiikkaan sisältyvän toimintasuunnitelman toimien ohella muita yhteistyömuotoja Ukrainan kanssa siten, että maalle tarjotaan selkeät eurooppalaiset tulevaisuudennäkymät ja vastataan Ukrainan kansan suuren enemmistön selkeisiin pyrkimyksiin, mikä viime kädessä saattaa johtaa maan liittymiseen EU:hun."
Tämä oli Euroopan parlamentin näkökanta. Toistan vain sen, minkä parlamentti on hyväksynyt ja vahvistan näin sen prosessin, jossa me kaikki olemme olleet hyvin vahvasti mukana. Presidentti Juštšenko, sen lisäksi, että 12 päivää kestänyt oranssi vallankumous osoitti, miten kovasti maassanne kaivattiin demokratiaa, se osoitti myös sen, että Euroopan unioni voi ryhtyä poliittisiin toimiin aivan lähiympäristössään.
Tämän vuoksi voimme iloita kahdestakin syystä. Voimme iloita siitä, mitä te olette saanut aikaan Ukrainassa, ja voimme onnitella itseämme siitä, että myötävaikutimme poliittisena elimenä tämän tuloksen syntymiseen. Tämä on antaa meille vieläkin suuremman syyn toivottaa teidät tervetulleeksi keskuuteemme, vaikkakin vain lyhyeksi aikaa. Presidentti Juštšenko, toivon, että viihdytte Strasbourgissa. Olkaa hyvä, teillä on puheenvuoro.
Juštšenko,
   (1). Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minulla on suuri ilo ja kunnia puhua teille täällä parlamentissa. Euroopan parlamentti on demokratian symboli Euroopan unionissa, ja demokratia on se arvo, joka yhdistää nyt meitä kaikkia. Demokratia on se peruskivi, jolle vaurautemme on rakennettu. Tämä koskee kaikkia demokratian ja vapauden tien valinneita maita sekä koko tätä maanosaa, jolla oli mahdollisuus rakentaa vapaiden maiden muodostama unioni. Olen sen vuoksi hyvin ylpeä voidessani puhua Euroopan parlamentille.
Olen myös hyvin ylpeä voidessani edustaa maata, joka on luonut uuden symbolin Euroopan mantereelle. Berliinin muuri revittiin alas, ja myös oranssista vallankumouksestamme tuli uusi symboli demokraattisessa Euroopassa. Kaikki tämä merkitsee sitä, että totalitarismilla ei ole enää sijaa tässä maanosassa. Kansamme pystyi valitsemaan vapauden ja totuuden tien osoittamalla, että se pystyy taistelemaan ja tekemään kaikkensa elääkseen yhtenäisessä ja vapaassa Euroopassa.
Euroopan rajat ulottuvat nyt Lissabonista Kievin taakse. Olemme valinneet eurooppalaisen sivistyksen. Kysymys ei ole vain maantieteestä, vaan myös henkisistä arvoistamme, yhteisistä moraalisista arvoistamme.
Kotimaassani presidentti on nyt valitettu toisen kerran demokraattisesti, ja tällä kertaa se tapahtui todellakin avoimesti ja demokraattisesti. Tuona päivänä demokratia voitti, vaikka se vaati maani kansalaisilta ja minulta itseltäni kovaa työtä. Voitto oli mahdollinen, sillä Ukrainaan kehittyi todellinen kansalaisyhteiskunta. Toimittajat, poliitikot, liikemiehet, tuomarit ja virkamiehet, kaikki aktivoituivat, ja tämä oli mahdollista sen vuoksi, että luotiin lähestulkoon uusi kansakunta, joka on Ukraina. Te täällä Euroopan parlamentissa voisitte pitää itseänne vastasyntyneen demokraattisen Ukrainan kummisetinä ja -täteinä.
Unohtumattoman oranssin vallankumouksen aikana teidän tukenne kannusti meitä todella paljon. Se oli meille tärkeänä symbolina, joka auttoi meitä taistelemaan sitä pelkoa vastaan, jota tunsimme joulukuun aikana. Se oli meille todella vaikea kuukausi. Täällä Euroopan parlamentissa kuulimme ja ymmärsimme, että Ukrainaan on mahdollista luoda uusi demokraattinen yhteiskunta. Euroopan historian kirjassa käännettiin uusi sivu.
Aitoon ukrainalaiseen tapaan haluan kiittää teitä tuestanne ja siitä, että taistelitte meidän vapautemme puolesta. Kiitokset teille kaikille.
Hyvät ystävät, olemme täällä yhdessä. Ukrainan on tehtävä vielä paljon työtä päästäkseen Euroopan perheen täysivaltaiseksi jäseneksi, mutta tärkeimmän tavoitteemme olemme jo saavuttaneet. Meitä yhdistävät nyt yhteiset arvot. Meillä on yhteinen historia. Meillä on yhteisiä tavoitteita. Nämä asiat yhdistävät meitä, ja tämän yhtenäisyyden tunne on paljon tärkeämpi kuin pelkät ihmisten esittämät lausunnot.
Tänään maani on lähtenyt uusien uudistusten tielle. Prosessi muistuttaa hieman leivän tekoa: siihen tarvitaan hyviä aineksia ja kovaa työtä. Kun taikina on valmis, riippuu taikinan muotoilusta, tuleeko siitä hyvä leipä. Ukrainassa tavoitteenamme on, että tämä leipä muotoillaan sellaisia uusia normeja ja arvoja noudattaen, jotka on hyväksytty eurooppalaisten normien ja arvojen mukaisesti.
Euroopan yhdentyminen on Ukrainalle ainoa todellinen vaihtoehto. Viime päivinä olemme jo päässeet lähemmäksi yhdentymistä Euroopan unioniin. Olemme valinneet strategisen ja poliittisen tiemme sen mukaisesti. Sanojen lisäksi tarvitsemme toimintaa. Aikaisemmin demokratian, oikeusvaltion ja jopa tiedotusvälineiden toiminta oli Ukrainassa hyvin vaikeaa. Korruptio rehotti. Tämä pakotti ihmiset kaduille ja aukioille vaatimaan parempia oloja, sisäisiä uudistuksia ja maan lähentymistä Euroopan unioniin. Ukraina ja Euroopan unioni eivät saisi menettää tätä ainutlaatuista tilaisuutta.
Arvostamme sitoutumistanne tähän historialliseen tilaisuuteen. Kun Euroopan parlamentti hyväksyi päätöslauselmansa 13. tammikuuta tänä vuonna, se osoitti kaukonäköisyyttään suosittelemalla neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita tukemaan Ukrainaa tämän Eurooppaan liittyvissä pyrkimyksissä. Mielestäni Ukrainaa koskevan toimintaohjelman laajentaminen on hyvin myönteinen ele. Teemme Ukrainassa kaikkemme toteuttaaksemme omalta osaltamme toimintasuunnitelman ehdot. Haluan jälleen kerran korostaa, että teemme kaikkemme onnistuaksemme siinä. Se on yksi hallitukseni tärkeimmistä tulevista tehtävistä. Ukraina tekee kaikkensa, jotta voimme nyt toteuttaa yhteisiä analyyseja, joiden perusteella näemme, kuinka paljon olemme edistyneet. Toivon, että vuonna 2007 ohjelman päättyessä voimme aloittaa jäsenyysneuvottelut ja että voimme tällä tavoin käynnistää jäsenyysneuvotteluprosessin.
Tapahtumat näyttävät jo menneen naapuruuspolitiikan edelle. Suhteidemme laajuuden pitäisi perustua siihen tosiasiaan, että Ukraina on jo nyt keskeinen osa yhdentynyttä Eurooppaa.
Korostan jälleen kerran, että mielestämme yhteistyömme Euroopan unionin kanssa toteutuu hyvin pitkälti toimintasuunnitelman puitteissa, mutta se on kuitenkin naapuruuspolitiikkaa tiiviimpää. Näin ollen ehdotamme, että vastedes toteutamme toimia, joilla edistämme Ukrainan liittymistä Euroopan unioniin. Tiedämme, että tiettyjen kumppaneidemme mielestä meidän olisi laadittava erilaisia tulevaisuudennäkymiä. Me puolestaan olemme sitä mieltä, että meidän omia pyrkimyksiämme on tuettava.
Minun itseni, kotimaani ja hallitukseni lopullisena tavoitteena on, että Ukraina liittyy Euroopan unioniin. Toimintasuunnitelman – jonka olemme valmiit panemaan täytäntöön alun perin suunniteltua nopeammin – loppuun saattaminen saattaisi lopulta mahdollistaa assosiaatiosopimuksen tekemisen.
Ukraina voi esittää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklan nojalla virallisen hakemuksen, ja me voimme tehdä kaikkemme täyttääksemme Kööpenhaminan kriteerit.
Korostan jälleen myös sitä, että ymmärrämme, että suurin osa Euroopan unioniin liittymistä koskevasta työstä lankeaa meille. Meidän on itse ponnisteltava, ja ellemme pysty toteuttamaan pikaisia uudistuksia, Euroopan unioni ei voi auttaa meitä. Kukaan ei voi tehdä sitä työtä puolestamme. Hallitukseni on jo laatinut toimintasuunnitelman seuraavaksi viideksi vuodeksi, ja sen lopullinen tavoite on Ukrainan liittyminen Euroopan unioniin.
Unionin kanssa tehtävästä yhteistyöstä vastaava apulaispääministeri hioo parhaillaan toimintasuunnitelman yksityiskohtia. Teemme parhaamme varmistaaksemme kansantaloutemme avoimuuden ja toimivuuden, alentaaksemme veroja, torjuaksemme korruptiota ja varmistaaksemme oikeuslaitoksen ja tiedotusvälineiden riippumattomuuden. Virkakauteni aikana ei tarvitse puhua Ukrainassa tapahtuvista ihmisoikeusloukkauksista. Euroopan yhdentymistä koskeva haaveemme edellyttää meiltä edistymistä niissä uudistuksissa, jotka juuri luettelin.
Nämä ovat meille tärkeitä tavoitteita, ja yhteiskunnan sopeuttaminen niihin vaatii ilman muuta paljon työtä. Meidän on mukautettava hallinnolliset rakenteemme eurooppalaisiin normeihin varmistaaksemme, että ihmiset kantavat vastuunsa. Haluamme, että Ukrainan kansa voi taas luottaa viranomaisiin ja että se ymmärtäisi politiikkaamme. Aiomme tehdä yhteiskunnallisia uudistuksia, yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen liittyviä uudistuksia sekä sosiaaliturvaa koskevia uudistuksia. Yksi tärkeimpiä tavoitteitamme on oikeuslaitoksen uudistaminen. Aiomme taistella huumekauppaa ja laitonta maahanmuuttoa vastaan ja varmistaa kaikin tavoin, että oikeusjärjestelmämme toimii moitteettomasti ja eurooppalaisten normien mukaisesti sekä ihmisoikeuksia ja ihmisarvoa kunnioittaen.
Olen vakuuttunut siitä, että voimme välttää kaikenlaisen syrjinnän suvaitsemista yhteiskunnassamme ja taistelussamme niitä vitsauksia vastaan, jotka ovat meille kaikille tuttuja täällä Euroopassa. Ukraina puolustaa jatkossakin kansalaistensa oikeutta tulla todellisiksi Euroopan kansalaisiksi, jotta he voivat tuntea kuuluvansa Euroopan perheeseen. Aiomme tehdä kaikkemme pannaksemme asiat huolellisesti täytäntöön kaikilla tasoilla: taloudessa, yhteiskuntaelämässä ja kaikilla yhteiskunnan osa-alueilla. Meidän on varmistettava, että kaikki tämä tapahtuu eurooppalaisen näkemyksen mukaisesti ja eurooppalaisessa hengessä.
Minun ja hallitukseni työn taustalla vaikuttaa hyvin eurooppalainen ajattelutapa. Voin osoittaa teille, että hallitukseni siirtyy sanoista tekoihin, koska vain silloin Euroopan unionin näille pyrkimyksille antamasta käytännön tuesta on meille jotain hyötyä.
Nyt kukaan ei voi käytännössä kumota Eurooppaan liittyvää valintaamme. Se on ainoa keino tuoda meidät lähemmäs Euroopan unionia. Nyt on aika ryhtyä määrätietoisiin toimiin myös Ukrainan osalta. Pohjois-Atlantin liitto edistää virkakaudellani kansalaisyhteiskunnan, oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien kunnioittamista maassani. Haluamme todella kehittää suhteita myös suureen naapuriimme Venäjän federaatioon. Emme usko, että meidän lähentymisemme Euroopan unioniin olisi Venäjälle ongelma, sillä tämä auttaisi myös Venäjää pääsemään lähemmäs Euroopan unionia. Kukaan ei voi sanoa, että Ukrainan lähentyminen Euroopan unioniin voisi estää meitä parantamasta suhteitamme naapurimaahamme Venäjään.
Älkää uskoko niitä, jotka sanovat, että Ukrainan lähentyminen unionin rakenteisiin olisi Venäjän etujen vastaista. Olen vakuuttunut siitä, että asia ei ole näin vaan juuri päinvastoin. Jos Ukraina olisi Euroopan unionin ja Naton jäsen, tämä ei merkitsisi sitä, että käyttäisimme jäsenyyksiämme Venäjää ja sen kansaa vastaan. Vakaata Ukrainaa samoin kuin vakaata Venäjää olisi pidettävä yhteisten arvojemme takaajina.
Venäjän federaation kanssa tehtävää yhteistyötämme aiotaan kehittää uuden aluepolitiikan avulla. Olemme jo ryhtyneet Euroopan unionin kanssa konkreettisiin toimiin Transnistriaa koskevan kiistan ratkaisemiseksi. Olemme sitä mieltä, että tällä tavoin voimme edistää eurooppalaisten arvojen juurtumista alueellemme.
Muun muassa rajat ylittävä yhteistyö ja energiaverkot ovat tulevaisuudessa niitä keinoja, joilla yhteistyömme saatetaan käytännön tasolle aina Bakusta Euroopan unionin länsirajoille asti. Tällä tavoin voimme tuoda eurooppalaiset normit omalle alueellemme. Tämä on selkeästi yksi tärkeimmistä tavoitteistamme. Mielestäni tämä on maallemme ainoa tapa todella saavuttaa nämä tavoitteet.
Hyvät ystävät, mikään ei ole varmaa. Meidän on puolustettava yhteisiä arvojamme joka päivä. Meidän on yhdessä rakennettava seiniä siihen taloon, jossa kansamme asuvat. Ellei talossa ole vahvaa perustusta, se sortuu. Ja kuten Raamatussa sanotaan: "perhe ei kestä, jos sitä repivät riidat". Tästä yhtenäisyydestä voidaan löytää Euroopan vahvuus. Te itse olette todistaneet uuden värin ilmestymistä Euroopan kartalle – se väri on oranssi. Te tiedätte, että Ukraina voi myös olla osa Euroopan tulevaisuutta.
On tullut aika tehdä lujasti töitä, on tullut aika ryhtyä konkreettisiin toimiin. Se ei tule olemaan helppoa, mutta tiedän, että kun kuljemme tätä tietä yhdessä tähän suuntaan, voimme saavuttaa lopullisen tavoitteemme. Oikein paljon kiitoksia.
Puhemies. –
   Kiitos, presidentti Juštšenko. Totesitte puheenvuorossanne, miten historia on määrännyt, että itsenäisen Ukrainan luominen on liitettävä poliittisesti vahvan Euroopan luomiseen. Seisoimme tärkeällä hetkellä toistemme rinnalla, ja olette tehnyt selväksi, että haluatte jatkaa yhteistyötä myös tulevaisuudessa. Voitte luottaa siihen, että Euroopan parlamentti tukee tahtoanne luoda sellainen Ukraina, joka perustuu poliittiseen vapauteen, taloudelliseen kehitykseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. Nämä kaikki ovat eurooppalaisen yhteiskunnan ominaispiirteitä.


Evans, Robert (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio Alankomaiden ja puheenjohtajavaltio Luxemburgin kanssa usein käydyissä pitkissä keskusteluissa sekä epävirallisissa kolmikantaneuvotteluissa on pyritty pääsemään epäviralliseen sopimukseen perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti. Tämän vuoksi olen hieman yllättynyt, että menettelyyn osallistunut ALDE-ryhmä pyysi kohta kohdalta -äänestystä. Ellemme äänestä yksimielisesti kokonaiskompromissin puolesta, joudumme purkamaan kaiken, mistä olimme jo kompromississa sopineet, tai koko sopimuksen perustan. Kehotan siis ihmisiä valitsemaan kokonaiskompromissin ja kannattamaan kahta ensimmäistä osaa kokonaisuudessaan. 

Attwooll (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, esitän puhtaasti teknisen huomautuksen, joka koskee tarkistusta 13. Kaikkien kieliversioiden olisi oltava yhdenmukaisia espanjankielisen version kanssa siten, että esimerkiksi englanniksi teksti kuuluisi näin: "investigate and develop technical control and inspection solutions" (teknisten ratkaisujen tutkimiseksi ja kehittämiseksi). 

Morillon (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, pyytäisin huomiotanne pieneksi hetkeksi, sillä tämän suullisen tarkistuksen sanamuoto ei ole sama kuin teidän äänestysluettelossanne.
Ehdotan, että 9 kohdan lopussa olevan tekstin "vaatii Syyriaa vetämään joukkonsa pois maasta YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien mukaisesti" jälkeen lisätään sanat "ja tulee pitämään sitä olennaisena arviointiperusteena assosiaatiosopimuksen allekirjoittamisen tullessa ajankohtaiseksi". 

Carnero González (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon tämänaamuisen keskustelun aikana monen poliittisen ryhmän esittämät lausunnot, ja oltuani niihin kaikkiin yhteydessä, haluan ehdottaa, että tekstiin lisätään uusi kohta eli 18 kohdan a kohta. Luen ehdotetun tekstin espanjaksi: "toivoo, että neuvosto päättää järjestää valtioiden tai hallitusten päämiesten Euro–Välimeri-huippukokouksen Barcelonan prosessin kymmenennen vuosipäivän kunniaksi; korostaa tässä yhteydessä prosessin parlamentaarisen ulottuvuuden merkitystä ja kehottaa Kairossa 12.–15. maaliskuuta 2005 kokoontuvaa parlamentaarista Euro–Välimeri-edustajakokousta kutsumaan Euro–Välimeri-edustajakokouksen ylimääräisen istunnon kymmenvuotispäivän juhlallisuuksiin osallistumiseksi". 

Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan vain kommentoida jäsen Morillonin esittämää suullista tarkistusta. Siitä äänestettiin juuri, ja me kannatamme sitä. Haluan huomauttaa, että kun otetaan huomioon se yhteisymmärrys, johon kaikesta päätellen on päästy kaikkien poliittisten ryhmien kesken, 9 kohdan viimeinen osa olisi erotettava omaksi kohdakseen. Tarkoitan viittausta tarkkailijavaltuuskunnan lähettämiseen Libanoniin. Jäsen Morillon ei ottanut tätä huomioon tarkistusta esittäessään, ja pidän sitä tärkeänä. 

Queiró (PPE-DE ),
   . Tällä uudella sopimuksella, jota esittelijä kannattaa, otamme jälleen tärkeän askeleen kohti uusien jäsenvaltioiden täysimääräistä yhdentymistä. Kuten muissakin jo tehdyissä sopimuksissa myös tässä annetaan lisätodisteita siitä, että EU:n perinteiset kumppanit ovat suhtautuneet myönteisesti laajentumiseen, ja tämä merkitsee sitä, että Euroopan unioni on nyt yhä tärkeämpi poliittinen toimija.
Tämän vuoksi äänestin suosituksen puolesta. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Tämä suositus on saanut alkunsa äskettäisestä EU:n laajentumisesta, ja sen tarkoituksena on liittää uudet jäsenvaltiot EU:n ja Egyptin väliseen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimukseen allekirjoittamalla tähän sopimukseen liitettävä pöytäkirja. Se on samanlainen kuin aiemmat suositukset.
Allekirjoitettu pöytäkirja kattaa muun muassa maataloustuotteiden viennin Egyptistä niihin uusiin jäsenvaltioihin, joita pöytäkirjan määräykset koskevat.
Olen kannattanut näitä assosiaatio- ja yhteistyösopimuksia. Mielestäni ne ovat uusi tärkeä vaihe Euro–Välimeri-kumppanuudessa. Sen lisäksi, että EU keskittyy kansalaisten hyvinvointiin, sen olisi myös autettava naapureitaan tekemään taloudestaan dynaamisempaa. Tällä tavoin noudatetaan myös sitä Euroopan naapuruuspolitiikan strategiaa (KOM(2004) 373 lopullinen), jonka yleisten asioiden neuvosto hyväksyi 14. heinäkuuta 2004.
Äänestin suosituksen puolesta. 

Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
   . – Komissio ehdottaa, että neuvosto myöntäisi EU:n yhteisen viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan piiriin kuuluville jäsenvaltioille (sekä Ruotsille) valtuudet ratifioida merenkulkijoiden henkilöllisyystodistusta koskeva Kansainvälisen työjärjestön yleissopimus yhteisön edun vuoksi.
Yleissopimus ei edellytä mitään muutoksia alaa sääntelevään asetukseen, jossa säädetään nimenomaan siviilimiehistöjen viisumipakkoa koskevista poikkeuksista. On siis järjetöntä vaatia, että jäsenvaltiot tarvitsisivat neuvostolta valtuutuksen. Lisäksi Ranska selvästikin kannattaa tätä näkemystä, sillä se on jo ratifioinut yleissopimuksen.
Kesäkuun lista ei tämän vuoksi näe mitään syytä estää jäsenvaltioita päättämästä itse ilman EU:n valtuutusta, haluavatko ne liittyä yleissopimukseen. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Kun otetaan huomioon jo ensimmäisessä käsittelyssä tehty työ sekä neuvoston kanssa tehty yhteistyö, tämä mietintö pitäisi mielestäni hyväksyä. Käsiteltävänä oleva asia liittyy nimittäin pääasiassa yhdenmukaistettuun riskienarviointijärjestelmään. Se vahvistaa yhteisön ulkorajojen turvallisuutta, mikä on elintärkeä asia meille kaikille. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Koska kansainväliseen yhteisöön ja tarkemmin sanottuna Euroopan alueeseen ja sen sisämarkkinoihin kohdistuu uusia haasteita ja uhkia, joita yhä epävakaampi ja vaikeammin ennustettava todellisuus ovat saaneet aikaan, meidän on ryhdyttävä toteuttamaan tuoreita ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä. Yhteisön tullikoodeksin muuttamisesta annetun asetusehdotuksen tavoitteena on ottaa huomioon ulkorajojen turvallisuuden hallinnan uuden käsitteen perusperiaatteet ja ottaa käyttöön yhdenmukaistettu riskienarviointijärjestelmä. Tämän vuoksi tarkoituksena on vahvistaa kansainväliselle tavaraliikenteelle asetettavia turvallisuusvaatimuksia. Tässä tarkoituksessa ehdotuksessa määritellään uudelleen tullitoimipaikkojen asema ja otetaan käyttöön mekanismi, jolla määritetään yhteisön tasolla riskin valintaan liittyvät perusteet, sekä automatisoitu tukijärjestelmä riskinhallintajärjestelmän täytäntöön panemiseksi. Nämä vastaavat unionin kansalaisten yleisen turvallisuustason nostamista koskevia odotuksia.
Pidän suurinta osaa ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytyistä parlamentin ehdottamista tarkistuksista myönteisinä. Olen myös tyytyväinen asianomaisessa valiokunnassa saavutettuun yksimieliseen äänestystulokseen. 

Martin, David (PSE ),
   . Mietinnössä kannatetaan asetusta, jolla luodaan yhteinen kehys yritysten ammatillista koulutusta koskeville tilastoille.
Vaikka tämä kuulostaakin lattealta, ehdotus olisi otettava lämpimästi vastaan, sillä siinä tuetaan elinikäistä oppimista Euroopan työllisyysstrategian peruselementtinä (jollainen sen myönnettiin olevan vuonna 2000 pidetyssä Lissabonin neuvostossa). Mietinnössä jäsenvaltioita vaaditaan pakottamaan yritykset raportoimaan koulutuksen tasosta ja siinä myös kehotetaan lisäämään mahdollisuuksia päästä koulutukseen, jotta työntekijät voisivat saada koulutusta työsopimuksensa laadusta riippumatta ja vaikka he työskentelisivät alle 10 henkilöä työllistävissä yrityksissä. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Esittelijän tavoin suhtaudun tähän kysymykseen tietyin epäilyksin.
Jos aloitamme keskeisimmistä elementeistä, olen yllättynyt siitä, että neuvostossa voi syntyä kiistaa siitä, että se pyrkii antamaan jäsenvaltioille toimivallan sellaisessa asiassa, joka esimerkiksi Ranskassa on jo toteutettu. Tämä koskee erityisesti niitä alueita, joilla ei ole annettu selkeitä ohjeita siitä, kuuluuko tämä toimivalta yhteisölle vai onko tässä kysymys perustamissopimuksessa määrätyistä poikkeuksista. Lisäksi esittelijän korostamat kyseisen yleissopimuksen sisällölliset puutteet voivat myös saada meidät ajattelemaan, että ehkä meidän olisi pohdittava asiaa huolella, ennen kuin hyväksymme sen. Tämän perusteella olisimme voineet äänestää mietintöä vastaan mainitsemistani syistä. On kuitenkin kaksi asiaa, joiden vuoksi emme tehneet niin.
Ensinnäkin, koska neuvosto haluaa antaa valtuudet jäsenvaltioille, jäsenvaltiot vaativat näitä valtuuksia. Toiseksi ei ole parlamentin tehtävä analysoida yleissopimuksen hyödyllisyyttä, jos sopimuksen allekirjoittaneet pitävät sitä hyödyllisenä. Tämän vuoksi äänestin mietinnön puolesta tietyin varauksin, jotka mainitsin. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 artiklan j kohdassa todetaan, että yhteisön toimintaan sisältyy jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan yhteensovittamisen edistäminen tämän politiikan tehostamiseksi kehittämällä yhteen sovitettu työllisyysstrategia. Lisäksi yksi Lissabonin strategian innovatiivisista elementeistä on elinikäisen oppimisen edistäminen, ja tämä sisältyy kaikkien jäsenvaltioiden kansallisiin toimintasuunnitelmiin.
Koko unionia koskevaa oikeusperustaa, joka mahdollistaa sellaisten vertailukelpoisten tietojen keruun, jotka antavat totuudenmukaisen kuvan ammatillisesta täydennyskoulutuksesta, on pidettävä välttämättömänä edellytyksenä sekä koordinoinnille että tehokkuudelle.
Asetuksella annetaan yleiset puitteet yrityksissä järjestettävää ammatillista täydennyskoulutusta koskevien yhteisön tason tilastojen tuottamiseksi. Tämä on ratkaiseva tekijä niiden strategioiden käyttöönotossa, jotka perustuvat elinikäistä oppimista koskevaan aktiiviseen politiikkaan. Portugali on jo toteuttanut tämänsuuntaisia toimia ottamalla käyttöön työlainsäädännöllisiä toimenpiteitä, jotka liittyvät työntekijöiden ja yritysten jatkuvaan elinikäiseen oppimiseen.
Äänestin mietinnön puolesta. 
Silva Peneda (PPE-DE ),
   . Lissabonin strategiaan sisältyy monia välineitä, joiden tarkoituksena on luoda enemmän ja parempia työpaikkoja. Yksi näistä välineistä on elinikäinen oppiminen.
Elinikäinen oppiminen ei kuitenkaan ole vielä läheskään toteutunut unionin työntekijöiden elämässä.
Ammatillisten taitojen kehittämiselle ei anneta sen ansaitsemaa arvoa, vaikka jäsenvaltiot pitävätkin sitä keskeisenä keinona vähentää työttömyyttä ja lisätä tuottavuutta.
Vain 8,5 prosenttia unionin kansalaisista 15 jäsenvaltion EU:ssa nautti tästä ammattiedusta. Minkälaisia lukuja näemmekään 25 jäsenvaltion EU:ssa?
Puhumme sellaisesta asiasta, joka ei ole juurikaan toteutunut käytännössä.
Olen nimittäin sitä mieltä, että jos jotain ei mitata, ei sitä voida myöskään hallita. On luotava ehdot, joiden mukaisesti voidaan säännöllisesti ja järjestelmällisesti kerätä sellaisia vertailukelpoisia tietoja, jotka antavat totuudenmukaisen kuvan ammatillisesta täydennyskoulutuksesta.
Kannatan myös sitä, että pienet ja keskisuuret yritykset otetaan mukaan tällaisiin tilastoihin. Vaikka se edellyttääkin paljon byrokratiaa, kannattaa pienet ja keskisuuret yritykset ottaa mukaan tähän prosessiin, vaikka sitten yksinkertaistamalla menettelyjä. Niiden osuus Euroopan unionin yrityksistä on nimittäin noin 90 prosenttia.
Työntekijöidemme koulutuksen edistäminen ja heidän elinikäiseen työllistymiseensä investoiminen ovat kestäviä tapoja lisätä entisestään Euroopan taloudellista kilpailukykyä. 

Coelho (PPE-DE ),
   . Jäsenvaltiot ovat neuvotelleet uuden version merenkulkijoiden henkilöllisyystodistusta koskevasta Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksesta. Tarkoituksena on yksinkertaistaa merenkulkijoiden saapumismuodollisuuksia maihin, joiden kansalaisia he eivät ole.
Toisin kuin esittelijä, en ole lainkaan yllättynyt päätöksestä lisätä biometrisiä tunnisteita merenkulkijoiden henkilöllisyystodistukseen. Enää ei nimittäin voi olla epäilystäkään siitä, etteikö matkustusasiakirjojen turvallisuutta olisi parannettava ja etteikö tällainen uusi tekniikkaa sisältäisi monenlaisia yksilöiden tunnistamiseen ja matkustusasiakirjojen väärentämisen estämiseen liittyviä etuja.
Ehdotuksen yleisenä tavoitteena on näin ollen joustavuuden ja turvallisuuden yhdistäminen.
Koska valittu yhteinen malli muodostuu numeroina viivakoodiin tallennetuista sormenjäljistä, yhteentoimivuusongelmaa ei ole passien eikä viisumienkaan käsittelyssä, sillä sormenjäljet sisällytetään kumpaankin ehdotukseen, joten ne ovat vertailukelpoisia. Teknisten eroavuuksien osalta on todettava, että tämä on edullisin ratkaisu. Lisäksi odotamme edelleen komissiolta ehdotusta, joka koskee biometristen tunnisteiden lisäämistä viisumeihin...
Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Edellyttäen, että käsiteltävänä oleva kysymys liittyy vain merenkulkijoiden tunnistamiseen heidän saapuessaan maihin, olemme samaa mieltä ehdotuksen yleisestä sisällöstä eli siitä, että merenkulkijoiden henkilöllisyystodistus on riittävä ja että maissakäyntiä varten tarvittavia viisumeja ei tarvita esimerkiksi silloin, kun alukset saapuvat laituriin tai käyvät satamassa, eikä myöskään edellä mainittujen kauttakulun, aluksen vaihdon tai kotimaahan palaamisen yhteydessä.
Lisäksi 23. lokakuuta annetun lain nro 280/2001 liitteessä I olevan 9 artiklan mukaisesti portugalilaista merenkulkualan rekisteröintitodistusta voidaan käyttää merenkulkijan henkilöllisyystodistuksena Kansainvälisen työjärjestön (ILO) sopimuksessa nro 108 tarkoitetuissa tapauksissa. Siten jäljelle jää vain viisumeja koskeva kysymys, ja meidän mielestämme niitä ei pitäisi vaatia.
Näin ollen kannatamme siis laajasti mietinnössä esitettyjä ehdotuksia.
Yhtä kysymystä on kuitenkin vielä tarkasteltava, ja se on komission ehdotus, jonka mukaan neuvoston olisi annettava jäsenvaltioille valtuudet ratifioida ILOn yleissopimus. Tämä on jälleen yksi esimerkki kansallisen itsemääräämisoikeuden horjuttamisesta, ja vastustamme tätä ehdotusta. On todettava, että Ranska on jo ratifioinut kyseisen yleissopimuksen ja toteuttanut siten tehokkaasti itsenäisen valtion itsemääräämisoikeuttaan kysymättä tietenkään EU:lta siihen lupaa. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Koska vain jäsenvaltiot voivat liittyä Kansainvälisen työjärjestön yleissopimukseen nro 185, komissio osallistui keskusteluihin tarkkailijana ja ehdotti, että neuvosto antaisi jäsenvaltioille, joita sitovat alaa koskevat yhteisön säännöt (neuvoston asetus (EY) No: 539/2001, annettu 15. maaliskuuta 2001), valtuudet ratifioida yleissopimus yhteisön edun vuoksi.
Huolimatta tietyistä esittelijän esiin tuomista teknisiin näkökohtiin liittyvistä epäilyksistä (jotka liittyvät erityisesti biometristen tietojen avulla tapahtuvan tarkastuksen toimivuuteen), uskon esittelijän tavoin, että mikäli tämä neuvoston päätöstä koskeva ehdotus hyväksytään, se antaa valtuutukselle symbolisen arvon. Mikäli kaikille jäsenvaltioille myönnetään samanaikaisesti valtuudet ratifioida yleissopimus, näin voidaan osoittaa "muille valtioille, miten tärkeänä yhteisö pitää tätä yleissopimusta".
Äänestin mietinnön puolesta. 

Savary (PSE ).
    Arvoisa puhemies, meillä on tapana pitää kovaa meteliä äänestysselityksissä. Haluan todeta vain, että kannatan Wortmann-Koolin mietinnön hyväksymistä, sillä se on ehkä yksi tärkeimmistä EU:n lainsäädäntötoimista viime vuosina.
Pyysin tässä istuntosalissa komission jäsen Loyola de Palacion läsnä ollessa, että Erika I- ja Erika II -pakettien jälkeen luotaisiin turvallinen eurooppalainen merialue. Mikäli se joskus tulevaisuudessa toteutuu, sillä on oikeusperusta ja se on kunnianhimoinen. Euroopan unioni ei ole koskaan aiemmin määrännyt näin vakavia seuraamuksia, toisin sanoen rikosoikeudellisia seuraamuksia, niille merten rikollisille, jotka turmelevat rannikkojamme ja jotka hyvin usein tuhoavat rannikkoalueilta kokonaisia elinkeinoja, kasvistoja ja eläimistöjä.
Meidän on oltava todella tyytyväisiä aikaan saatuun huomattavaan edistykseen, ja toivon, että nyt neuvosto jatkaa tästä. Vastedes kukaan ei voi enää sälyttää syytä Euroopan unionin niskaan, kuten kävi ja alusten tapauksessa. Jäsenvaltiot kantavat nyt vastuunsa. Itse haluaisin niiden kantavan vastuunsa täysimääräisesti, sillä Euroopan unioni ei ainoastaan suojele tässä omia merialueitaan pilaantumiselta, vaan se lähettää myös kansainvälisen viestin, joka on jopa MARPOL-yleissopimuksen määräyksiä rohkeampi. Euroopan unionilla on myös mahdollisuus muuttaa kaikkialla maailmassa niitä lakeja, joilla vastustetaan merten pilaantumista ja näitä merten rikollisia.
Lopuksi haluan esittää toivomuksen, että hyväksymäämme jätepolttoaineen mereen tyhjentämistä vastustava lainsäädäntöä tarkistettaisiin yhtä kunnianhimoisesti. Mielestäni ainoa ratkaisu on varustaa satamamme ilmaisilla polttoaineen tyhjennyslaitteistoilla, sillä kuten tiedätte, niin kauan kuin polttoaineita tyhjennetään tällä tavalla mereen, on luonnollisestikin hankalaa saada syyllisiä kiinni, sillä he toimivat yön hämärässä.
Tämän vuoksi meidän olisi mielestäni luotava vastaava hävittämisjärjestelmä kuin talousjätteille. Järjestelmään kuuluisivat satamassa perittävä vero ja satamissa olevat tyhjennyslaitteistot, joiden avulla kaikki alukset voivat tyhjentää polttoainejätteensä Euroopan satamissa tähän tarkoitukseen rakennetuissa tiloissa. Mikäli saamme tällaista edistystä aikaan, voimme silloin mielestäni päästä maailmassa johtavaan asemaan merten pilaantumiseen liittyvän turvallisuuden ja sanktioiden alalla.
Kratsa-Τsagaropoulou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Wortmann-Koolin mietinnön osalta haluan ilmoittaa, että me Uusi demokratia -puolueeseen kuuluvat parlamentin jäsenet äänestimme varapuhemies Varvitsiotisin esittämän tarkistuksen puolesta. Tässä tarkistuksessa käsiteltiin yhteisön lainsäädännön ja kansainvälisen MARPOL-yleissopimuksen yhteensopivuutta kysymyksissä, jotka liittyvät syyllisyyteen onnettomuuksista aiheutuvasta meren pilaantumisesta määrättävien sanktioiden yhteydessä. Meidän mielestämme sekä alue- ja että kansainvälisillä vesillä yhteisön lainsäädännön olisi vastattava MARPOL-yleissopimuksen määräyksiä, ja tämä koskee alusten yhtäläistä kohtelua lainsäädännössä sekä pilaantumisen tehokasta hallintaa kaikkialla maailmassa. Merenkulku on nimittäin maailmanlaajuista toimintaa, ja sitä on hallinnoitava kansainvälisillä yleissopimuksilla. Alueelliset toimet ovat olleet tuloksettomia ja aiheuttaneet sekaannusta riippumatta siitä, missä niitä on sovellettu.
Me Uusi demokratia -puolueen jäsenet kannatimme myös tarkistusta 37. Ensinnäkin siinä kehotetaan luomaan yhteistyöjärjestelmä kansallisten viranomaisten välille, sillä monet onnettomuudet ovat johtuneet yhteistyön puutteesta sekä puutteellisesta taitotiedon vaihtamisesta. Toiseksi tarkistuksessa tuodaan esiin tarve tutkia niiden uusien toimenpiteiden ja politiikkojen kustannushyötyä, joita Euroopan unioni haluaa soveltaa kehittääkseen meriliikennettä tehokkaan vesien hallinnan ja pilaantumiselta suojelun osalta. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Mielestäni EU:n on toimittava tässä kysymyksessä selkeästi ja sen on laadittava vastuulliset säännöt öljyn ja muiden vahingollisten nestemäisten aineiden merikuljetusta varten. Tämän vuoksi on tärkeää torjua laittomia päästöjä ja pyrkiä siihen, että EU:ssa sovelletaan ja tulkitaan yhdenmukaisesti voimassa olevia kansainvälisiä sääntöjä.
Direktiiviehdotuksessa yhteisön lainsäädäntöön sisällytetään päästöjä koskevat yleisiin sopimuksiin (MARPOL) perustuvat kansainväliset säännöt. Lisäksi siinä määritellään, mitkä päästöjä koskevat rikkomukset ovat rikoksia, sekä annetaan ohjeita siitä, millaisia seuraamuksia on määrättävä. Kun otetaan huomioon, että MARPOL-yleissopimuksen säännöt ovat asianmukaisia, selkeitä ja järkeviä, ne olisi sisällytettävä yhteisön lainsäädäntöön, sillä merikuljetus on yhä kansainvälisempää toimintaa.
Vielä yksi tärkeä seikka on epäilemättä sellaisten toimenpiteiden käyttöönotto, joilla voidaan suojella miehistöjä, sekä mahdollisuus asettaa myös muut kuljetusketjuun osallistuneet syytteeseen. On tärkeää, että seuraamuksia voidaan määrätä kaikille meren pilaamiseen syyllistyneille. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . -öljytankkerin uppoamisen aiheuttama onnettomuus on yhä kaikkien eurooppalaisten tuoreessa muistissa. Tämän onnettomuuden muiston vuoksi EU on pyrkinyt varmistamaan, ettei vastaavia onnettomuuksia enää koskaan tapahdu. Sen lisäksi, että käsitellään merionnettomuuksien ennaltaehkäisyyn liittyviä kysymyksiä, on myös torjuttava tehokkaasti tahallisia päästöjä, jotka ovat nykypäivänä vakavin meriä koetteleva ongelma.
Tässä tilanteessa aavalla merellä tapahtuvat päästöt vaativat erityistä huomiota.
Kannatan Espanjan, Ranskan, Italian ja Portugalin julkilausumassa ilmoitettua näkemystä, nimittäin sitä, että EU:n on toimittava tehokkaammin yksinomaisella talousvyöhykkeellä tapahtuvien laittomien päästöjen torjumiseksi. Maat varaavat oikeuden tehdä niin itsenäisesti kansainvälisiä sääntöjä kunnioittaen.
En ole täysin varma, onko laillista antaa EY:n perustamissopimuksen 80 artiklan 2 kohdan nojalla liikennettä koskevia rikosoikeudellisia säännöksiä. Lisäksi pohdin sitä, onko komission ja parlamentin esittämä perusta laillinen, kun otetaan huomioon, että rikosoikeudellisten seuraamusten on oltava yhteisön ympäristö- ja liikennepolitiikan tavoitteiden mukaisia. 

Goebbels (PSE ),
   . Äänestin tyhjää ajokortteja koskevaa direktiiviehdotusta koskevassa lopullisessa äänestyksessä, sillä se on täydellisessä ristiriidassa paljon puhutun "säädöskäytännön parantamisen" kanssa. Näin monet yksityiskohdat ja lukuisat poikkeukset eivät ole hyvä esimerkki hyvästä lainsäädännöstä. Voisimme jopa pohtia, tarvitsemmeko lainkaan yhteisön direktiiviä tällä alalla. Tämä liian yksityiskohtainen direktiivi on ristiriidassa toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen kanssa. Miksi emme voi soveltaa tällä alalla alkuperämaan periaatetta? 
Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
   . – Olemme sitä mieltä, että ajokortteja ja niiden ulkomuotoa koskevia sääntöjä kannattaa yhdenmukaistaa Euroopan unionissa mahdollisimman paljon. Komission direktiiviehdotus on kuitenkin liian yksityiskohtainen, ja niin ovat myös Euroopan parlamentissa esitetyt tarkistukset.
Mielestämme toissijaisuusperiaatetta ja alkuperämaan periaatetta olisi sovellettava moottoripyörien ja mopojen ajokortteja koskeviin säännöksiin. Ajokorttien voimassaoloaika sekä ajokortin haltijoiden lääkärintarkastusten tarve ovat myös sellaisia kysymyksiä, joissa uskomme keskinäiseen tunnustamiseen ja luotamme jäsenvaltioiden kykyyn tehdä harkittuja ja järkeviä ratkaisuja. Usein todetaan, että jäsenvaltioiden on luotettava toisiinsa lainsäädäntöä ja sääntöjä koskevissa asioissa. Mielestämme tämä koskee myös ajokortteja koskevia säännöksiä.
Äänestämme mietintöä vastaan, sillä olemme sitä mieltä, että ajokortteja koskevia säännöksiä voidaan yhdenmukaistaa ilman tätä yksityiskohtaista direktiiviehdotusta. Sitä paitsi meillä on jo ajokortteja koskeva direktiivi, jolla on säännelty EU:ssa myönnettyjen ajokorttien ulkomuotoa. 
Lulling (PPE-DE ),
   . Esittelijämme on nähnyt paljon vaivaa pohtiessaan niitä hyvin monipuolisia näkemyksiä, jotka liittyvät tähän erittäin kiistanalaiseen aiheeseen. Kannatan esittelijän mietintöä, sillä hänen ehdotuksensa parantaa selvästi tienkäyttäjien liikenneturvallisuutta ja vapaata liikkuvuutta sekä antaa parempia valvontakeinoja väärentämismahdollisuuksien vähentämiseksi. On tyrmistyttävää, että jotkut ovat ajaneet Euroopan unionissa väärennetyllä ajokortilla kymmenen, kaksikymmentä, kolmekymmentä vuotta ja jopa kauemmin.
Kannatan yhdenmukaisia sääntöjä ja ajokokeita. Kannatan myös yhdenmukaisia ikävaatimuksia niin ylä- kuin alaikärajan osalta. En myöskään vastusta säännöstä, jonka nojalla yli 70-vuotiaiden olisi uusittava ajokorttinsa muita useammin ja uusiminen edellyttäisi mahdollisesti näöntarkastusta ja muita lääkärin suorittamia tarkastuksia. Jokaisen valtion olisi kuitenkin voitava päättää tästä itse.
Itse kannatan sitä, että unionissa otettaisiin käyttöön yksi ajokorttimalli eli muovinen luottokorttimainen mikrosirulla varustettu kortti mieluummin viiden kuin 20 vuoden kuluessa.
Liikenneturvallisuutta voitaisiin kuitenkin epäilemättä parantaa unionissa myös siten, että ne EU-maat, joissa on vielä vasemmanpuoleinen liikenne – ja joka minusta tuntuu "vääränpuoleiselta" – voitaisiin suostutella luopumaan tästä järjestelmästä. Ruotsi osoitti jo vuosia sitten, että puolen vaihtaminen on mahdollista. Silloin voisin ajaa autoa Irlannissa pelkäämättä, että olen vaaraksi itselleni ja muille tien käyttäjille. 
Martin, David (PSE ),
   . Kannatan mainittuja direktiivin tavoitteita sen nykyisessä muodossa, nimittäin väärennösten vähentämistä, todellisen vapaan liikkuvuuden takaamista EU:n kuljettajille ja Euroopan tieliikenneturvallisuuden parantamista.
Mielestäni Euroopan parlamentin tarkistukset ovat parantaneet ehdotusta.
On kuitenkin vielä ongelmia, jotka voidaan korjata ja jotka liittyvät erityisesti moottoripyöriin, asuntovaunuihin ja matkailuautoihin. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin jäsen Groschin laatiman ajokortteja koskevan mietinnön puolesta.
Väärentämisen estäminen, kuljettajien vapaa liikkuvuus ja liikenneturvallisuus ovat keskeisiä tekijöitä EU:n vapaan liikkuvuuden puolustamisessa.
Tätä myönteistä ajatusta ei saisi pilata liialla sääntelyllä, joka lisää näiden ajajien velvollisuuksia ja esteitä.
Mikäli meidän on tarkoitus nauttia vapaamman liikkuvuuden eduista, meidän on suostuttava yhdenmukaistamaan niitä perussääntöjä, joiden tarkoituksena on edistää liikenteen turvallisuutta, ehkäistä väärentämistä ja rangaista lainrikkojia.
Kun kyse on hyödyllisistä ja täysin perustelluista toimenpiteistä, kuten tässä tapauksessa, on vältettävä lisäämästä lainsäädännöllisiä ja byrokraattisia rajoituksia ja luomasta näin lisärajoitteita niille, jotka opettelevat ajamaan moottoripyörällä, tai luomasta lisää ajokorttien voimassaoloaikaa tai niiden uusimisaikaa rajoittavia ehtoja.
Vaikka kannattamani ehdotukset eivät varmistaneetkaan parlamentin enemmistön tukea ehdotukselle, on teksti mielestäni myönteisesti tasapainoinen. Siksi äänestin sen puolesta. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . – Lukemattomat korttimallit ja -tyypit, joiden avulla jäsenvaltioiden kansalaiset voivat ajaa moottoriajoneuvoa yhteisössä, jossa vapaa liikkuvuus on sääntö, voivat rajoittaa huolestuttavalla tavalla jäsenvaltioiden viranomaisten kykyä harjoittaa valvontaa. Tämä heikentää väistämättä oikeudellista varmuutta ja liikenneturvallisuutta.
Eurooppalainen ajokortteja koskeva tietoverkko ja seuraamusten keskinäinen tunnustaminen voisivat olla päteviä keinoja selventää tätä tilannetta.
Väärentämisen estäminen, autoilijoiden vapaan liikkuvuuden edistäminen ja liikenneturvallisuus ovat itse asiassa tärkeimmät kysymykset tällä alalla, ja meidän on pyrittävä yhdenmukaistamaan arviointiperusteita, jotta luotettavuus saataisiin samalle tasolle Lissabonista Nikosiaan. Nähdäkseni tällaisessa yhdenmukaistamisessa on otettava huomioon toissijaisuus-, käyttöönsoveltuvuus- ja suhteellisuusperiaatteet, jotta voidaan välttää päällekkäinen byrokratia ja esteiden luominen henkilöiden ja tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle.
Mielestäni tiettyjen ajoneuvotyyppien ja erityisesti moottoripyörien tapauksessa portaittaisella ajoluvalla voitaisiin vähentää nuorille sattuvia liikenneonnettomuuksia, ja sen käyttöönoton mahdollisuuksia kannattaisi tutkia.
Kaikki syyt huomioon ottaen äänestin ehdotuksen puolesta. 

Queiró (PPE-DE ),
   . – Äänestin Sommerin mietinnön puolesta, sillä olen sitä mieltä, että sisävesiliikenteellä on keskeinen merkitys, kun sovitetaan yhteen eri liikennemuotoja.
Euroopan unionilla on luonnonjokien ja kanavien muodostama tiheä verkko, jota ei vielä käytetä täysipainoisesti mutta jota kannattaa hyödyntää, sillä tämä liikennemuoto on turvallinen ja ympäristöystävällinen.
Ehdotuksella pyritään luomaan Euroopan laajuinen kehys sisävesiliikenteen tiedotuspalveluiden käyttöönotolle, ja sillä voidaan parantaa ja tehostaa liikenteen ja kuljetusten hallintaa sisävesillä.
On aika varmistaa tällaisten palvelujen yhteentoimivuus ja luoda perusta kuljetusketjun nykyaikaiselle hallinnalle. Tosiaikainen tiedotus lisää näin selvästi alan kilpailukykyä.
Ehdotuksella ei rajoiteta liikaa jäsenvaltioiden toimintaa, ja sen ansiosta subjektiivisten arviointivirheiden ja samalla onnettomuuksien lukumäärän pitäisi vähentyä selvästi. Ehdotuksessa mainittu uusi tekniikkaa voi antaa alalle selvästi lisävauhtia ja vaikuttaa liikennemuotojen käytön jakautumiseen kansantaloudessa. Tämän vuoksi eri liikennemuodot yhdistävässä liikennejärjestelmässä, joka muodostaa perusmallin tulevaisuuden liikenteelle, olisi otettava huomioon se myönteinen rooli, joka sisävesiliikenteellä voi olla ja joka sillä pitääkin olla. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . – Komission ehdotuksella pyritään vähentämään selvästi niitä vaatimuksia, joita erityisesti raskas tavaraliikenne kohdistaa Euroopan maanteihin. Olen jo kauan korostanut, että tätä tarvitaan.
Sisävesiliikenne on turvallinen ja ympäristöystävällinen liikennemuoto, mutta valitettavasti sen osuus on vain noin 7 prosenttia 15 "vanhan" jäsenvaltion tavaraliikenteestä. Sisävesiliikenteen lisäksi myös rannikkovesiliikenteen edistämiseen on kiinnitettävä enemmän huomiota. Sen sijaan, että nämä olisivat vain aloja, joita ei pidä laiminlyödä – kuten komissio niitä kuvaa – ne ovat ennemminkin ratkaisuja, joita kannattaa edistää ja kehittää.
Lisäksi ehdotuksella pyritään luomaan Euroopan laajuinen kehys sisävesiliikenteen tiedotuspalveluiden käyttöönotolle. Tiedotuspalveluilla tarkoitetaan sellaisten nykyaikaisten tieto- ja viestintäpalveluiden käyttöä, joilla pyritään parantamaan liikenteen ja kuljetusten hallintaa sisävesillä.
Ehdotettu eri liikennemuotojen yhteensovittaminen unionin liikennepolitiikassa sekä haluamamme korkeatasoinen ympäristönsuojelu ja ympäristönlaatu, voidaan saavuttaa ainoastaan elvyttämällä niitä toiminnanaloja, joilla nämä tavoitteet voidaan toteuttaa. Sen vuoksi toivon, että direktiiviehdotus voisi viedä meidät vähän lähemmäs aitoa strategiaa, jossa suositaan maantiekuljetusten sijasta pitkän matkan meri- ja sisävesiliikennettä. 

Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
   . – Kesäkuun lista on päättänyt äänestää merenkulkijoiden pätevyyskirjojen tunnustamista koskevaa ehdotusta vastaan. Ruotsin hallituksen kanslian tiedonannossa 2003/04:FPM113 todetaan, että pätevyyskirjojen myöntämismenettelyssä petosten määrä on selvästi kasvanut. Myös Ruotsin merenkulkuhallitus on ilmaissut huolestumisensa sen vuoksi, että jos tämä direktiivi hyväksytään, menetetään oikeus säätää prosessissa tarvittavia ehtoja.
Pohjimmiltaan Kesäkuun lista suhtautuu myönteisesti alkuperämaan periaatteeseen ja kannattaa ajatusta, että esteet poistetaan sisämarkkinoiden toimivuudelta. Tässä tapauksessa on kuitenkin monia seikkoja, jotka osoittavat, ettei Euroopan unioni ole vielä valmis ryhtymään tähän. 
Le Rachinel, Fernand (NI ),
   . Tason laskeminen – se on Brysselin jatkuvasti käyttämä tekniikka unionin ja unionin ulkopuolisten lainsäädäntöjen yhdenmukaistamisessa. Tässä tapauksessa kyse on merenkulkijoille myönnettävistä pätevyyskirjoista. Euroopan unionin ulkopuolella myönnettyjen pätevyyskirjojen tunnustamismenettely on yksinkertaisempi kuin EU:ssa voimassa oleva järjestelmä. Tämä johtaa väistämättä siihen, että merenkulkijoita rekrytoidaan enemmän unionin ulkopuolelta kuin itse unionista. Mietinnössä suositellaan, että tunnustamismenettelyjä olisi yksinkertaistettava, mutta ei sitä, että EU:n ulkopuolella voimassa oleviin menettelyihin sovellettaisiin samoja vaatimuksia. Tämän etuna olisi ollut se, että usein tapahtuvien petosten määrää olisi voitu vähentää. Emme saa myydä merenkulkijoidemme tutkintoja ja pätevyyttä halvalla. Heidän ammattinsa ovat vaikeita, ja heille asetetut rajoitukset – matalat palkat, pitkät matkat, rajoittavat työolot – eivät varmasti lisää nuorten kiinnostusta kouluttautua näihin ammatteihin. Näillä markkinoilla on jatkuvasti puutetta pätevistä työntekijöistä, ja tämä on eduksi halvalle ja epäpätevälle Aasian maista ja muualta idästä tulevalle työvoimalle. Meidän on vahvistettava alan urakehitystä ja kiinnitettävä enemmän huomiota tutkintotodistuksiin ja pätevyyskirjoihin eikä päinvastoin. Lopuksi meidän on poistettava mukavuusliput niiltä ruosteisilta paateilta, jotka tungeksivat saastuttamassa meriämme. 
Queiró (PPE-DE ),
   . – Äänestin Robert Evansin laatiman merenkulkijoiden pätevyyskirjojen tunnustamista koskevan mietinnön puolesta, koska meidän on mielestäni pysäytettävä EU:n merenkulkijoiden väheneminen alan työntekijöiden vapaata liikkuvuutta suojelevilla toimilla. Ehdotuksella pyritään yksinkertaistamaan merenkulkijoiden pätevyyskirjojen tunnustamismenettelyä.
Ehdotuksella kevennettäisiin hallinnollista taakkaa, torjuttaisiin syrjintää ja edistettäisiin merenkulkualan työntekijöiden liikkuvuutta.
Tämän vuoksi kannatan ehdotettuja toimenpiteitä. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . – Komission ehdotuksen tarkoituksena on yksinkertaistaa merenkulkijoiden pätevyyskirjojen tunnustamismenettelyä, sillä tällä hetkellä EU:n ulkopuolella myönnettyjen pätevyyskirjojen tunnustaminen on yksinkertaisempaa kuin EU:ssa myönnettyjen pätevyyskirjojen tunnustaminen.
Tavoitteena on ennen kaikkea saattaa yhteisön säännöt kansainvälisten sopimusten, nimittäin Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMOn) merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan yleissopimuksen (STCW-yleissopimuksen), mukaiseksi. Erityisesti vuoden 1978 yleissopimuksessa vahvistetaan erityiset perusteet sopimuspuolten päälliköille, päällystölle ja radioasemanhoitajille myöntämien pätevyyskirjojen tunnustamiselle.
Pidän ehdotusta ajankohtaisena ja korostan tietenkin sitä, että ehdotuksessa hyväksytään merenkulkijoiden kielitaitoa – englannin kielen taitoa, sillä se on selvästi yleisin kansainvälisen viestinnän kieli – koskevat vaatimukset ja tarjotaan keinoja pätevyyskirjojen myöntämisprosessiin liittyvien petosten ennalta ehkäisemiseksi (komission ehdotuksen 5 artikla).
Myönteistä on myös se, että tällä ehdotuksella kevennetään unionissa alan työntekijöitä koskevaa säännöstaakkaa. 

Stihler (PSE ).
    Arvoisa puhemies, esitän asiani lyhyesti. Haluan antaa äänestysselityksen Labour-puoluetta edustavien Euroopan parlamentin jäsenten puolesta ja kertoa, miksi äänestimme tyhjää tarkistettua ehdotusta koskevassa äänestyksessä ja sen jälkeen lainsäädäntöpäätöslauselman puolesta. Äänestysselityksemme on hyvin yksinkertainen. Olemme sitä mieltä, että yhteiskäyttösuunnitelmat ovat tärkeitä viraston toiminnan tehokkuuden kannalta. Sen vuoksi äänestimme näiden tarkistusten puolesta. Tarkistuksissa 36–43 selvennetään viraston tehtävää näiden yhteiskäyttösuunnitelmien täytäntöönpanossa ja niissä annetaan myös asianmukainen rooli alueellisille neuvoa-antaville toimikunnille. 
Fotyga (UEN ),
   .  Yhteisön tason elimen perustaminen siinä tarkoituksessa, että varmistetaan kansallisten kalastustarkastajien työn tietyntasoinen koordinointi, on hyödyllinen aloite. Ratkaiseva asia on kuitenkin perustettavan elimen toimivalta ja tehtävä. En voi äänestää neuvoston asetusta yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamiseksi koskevan ehdotuksen puolesta. Tällaisten asioiden valvonta kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan niin käytännön toimien kuin lainsäädännönkin osalta, ja asetusehdotus rikkoo toimielinten välistä tasapainoa. Toinen yhteisön kalastuspolitiikan osa-alue on veden luonnonvarojen suojelu. Lissabonin strategian mukaan kestävä kehitys edellyttää sitä, että kiinnitetään huomiota kehityksen ympäristö- ja sosiaalisiin näkökohtiin. Vesien luonnonvaroja suojelemalla suojelemme myös niitä ihmisiä, jotka saavat elantonsa näistä vesistä. Meidän olisi tarkistettava liian kunnianhimoisia suojelusuunnitelmia, joiden avulla kalakantoja voidaan elvyttää vain lyhyeksi aikaa, kuten esimerkiksi Itämeren turskavarojen kohdalla. Sovittu ajanjakso aiheuttaa niin kovia yhteiskunnallisia paineita, ettei niitä voida hyväksyä. 
Marques (PPE-DE ),
   . – Onnittelen jäsen Attwoollia tästä tärkeästä ja ajankohtaisesta mietinnöstä, jonka hän on laatinut ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamisesta ja yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä annetun asetuksen (EY) N:o 2847/93 muuttamisesta. Annan mietinnölle täyden tukeni erityisesti sen vuoksi, että ehdotetuilla muutoksilla pyritään selventämään viraston tehtävää helpottajana varsinkin yhteiskäyttösuunnitelmien, joissa jäsenvaltiot kokoavat yhteen tarkastus- ja valvontaresurssinsa, laatimisessa. Lisäksi ehdotuksella pyritään selventämään kalastusalusten seurantakeskuksen toiminnan luonnetta. Viraston perustaminen ansaitsee täyden tukemme, sillä sen tehtävänä on auttaa jäsenvaltioita laatimaan kalastussuunnitelmia kalavarojensa valvontaa ja tarkastamista varten. Virasto antaa tukea uuden yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanossa, mikä auttaa luomaan yhtenäisempiä ja tehokkaampia tarkastus- ja valvontamenettelyjä. Jotta virasto voisi toimia tehokkaasti, on kuitenkin luotava operatiivinen organisaatiorakenne, joka helpottaa koko menettelyä. 
Martinez (NI ),
   .  Bryssel rakastaa virastoja. Virastoja on joka lähtöön Kööpenhaminassa sijaitsevasta Euroopan ympäristövirastosta ja Bilbaossa sijaitsevasta Euroopan työturvallisuus- ja terveysvirastosta Parmassa sijaitsevaan Euroopan elintarvikevirastoon. Nyt saamme myös yhteisön kalastuksenvalvontaviraston, toisin sanoen todellisen Euroopan kalatalousministeriön. Tämän "merten FBI:n" tehtävänä on koordinoida jäsenvaltioiden valvonta- ja tarkastustoimia kalatalousalalla. Siitä tulee tähän asti melko vaatimattomasti toimineen valvontajärjestelmän vahva käsivarsi. Parlamentti halusi tällaisen valvontajärjestelmän sekä yhteisön vesille että kansainvälisille vesille. Tämän vuoksi luodaan sekä maalla että merellä toimivia monikansallisia tarkastajaryhmiä. Virasto voi vuokrata ja hyödyntää valvonta-aluksia, jotka se antaa tarkkailijoittensa käyttöön. Ketä nämä tarkkailijat sitten ovat? He ovat muista maista tulevia tarkkailijoita, jotka eivät tunne kansallisia lainsäädäntöjä, ja tällä tavoin kunkin jäsenvaltion oma toimivalta asiassa kielletään. Tämän vuoksi he voivat tehdä tarkastuksia ilman että he välttämättä havaitsevat rikkomuksia ja ilman että he välttämättä parantavat valvontaa. Näin ollen riippumattomien valtioiden aluevesillä ei enää vahvisteta ainoastaan yhteisön riippumattomuutta vaan myös ulkomaiden riippumattomuutta. 
Ó Neachtain (UEN ),
   . Yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä on toteutettava tehokkaasti ja yhtenäisesti.
Valvonnan vahvistaminen oli yksi yhteisen kalastuspolitiikan vuoden 2002 uudistuksen tärkeimmistä tavoitteista. Tämän vuoksi suhtaudun myönteisesti ehdotukseen perustaa kalastuksenvalvontavirasto. Mielestäni tämä virasto on perustettava viipymättä.
Minulla oli jonkin verran vaikeuksia kalatalousvaliokunnan hyväksymän tekstin kanssa. Parlamentti on alusta asti puolustanut kalastajien ja heidän laillisten edustajiensa mukaan ottamista päätöksentekoprosessiin.
Tältä osin parlamentti hyväksyi ilomielin alueellisia neuvoa-antavia toimikuntia koskevan mietintöni.
Kenellekään ei pitäisi olla yllätys se, että tämä virasto kiinnostaa eniten kalastajia. Silti heidät on jätetty jostain käsittämättömästä syystä menettelyjen ulkopuolelle.
Mielestäni tässä asiassa tarvitaan kipeästi avoimuutta. Siksi esitän, että kalastajat on otettava mukaan päätöksentekoon.
Mielestäni tärkein näkökohta on se, että viraston on toimittava tarkasti yhteisön etujen mukaisesti.
Mielestäni uuden viraston äänestysoikeuksia koskevaa kysymystä ei saa käyttää tekosyynä sille, että komission annetaan hallita menettelyjä.
Queiró (PPE-DE ),
   . – Kalastusta koskeva kysymys on tärkeä koko unionille, mutta erityisen tärkeä se on Portugalille, sillä tältä osin yhteisön politiikka ei aina suojele maamme etuja. Asetukseen yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamiseksi on sen vuoksi kiinnitettävä erityistä huomiota. Vaikka kalastustoiminnan valvonta pysyykin jäsenvaltioiden tehtävänä, totuus on kuitenkin se, että komissio vastaa valvontatoimien operatiivisesta koordinoinnista, ja sen on ennen kaikkea suojeltava yhteistä etua. Sen vuoksi meidän on keskityttävä siihen tapaan, jolla tämä yhteinen etu saavutetaan unohtamatta tarvetta noudattaa täysin toissijaisuusperiaatetta. Tähän tarvittavat resurssit on taattava erityisesti Portugalin laajaa yksinomaista talousvyöhykettä silmällä pitäen.
Lopuksi minun on myönnettävä, että minulla on tiettyjä epäilyksiä, sillä on olemassa vaara, että uusi yhteisön virasto johtaa päällekkäisiin toimintoihin ja kustannusten kaksinkertaistumiseen. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . – Yleisenä tapana on ollut perustaa yhteisön virasto aina kun tiettyjen aiheiden merkitys ja arkaluonteisuus näyttävät edellyttävän, että Euroopan unioni tutkii näitä aiheita ja reagoi niihin nopeammin ja tehokkaammin. Pelkäänpä, että käytäntöä jatketaan ja että sitä laajennetaan myös sellaisiin aiheisiin, joiden todelliset vaikutukset eivät edellytä näin suuria investointeja henkilöresursseihin ja aineellisiin resursseihin.
Tästä ei kuitenkaan näytä olevan kysymys ehdotetun viraston tapauksessa, sillä siitä voi olla alalle hyötyä, kun otetaan huomioon sen perustamista ohjaavat periaatteet. Minun on kuitenkin varoitettava valtuuksien keskittymisestä ja jäsenvaltioiden toimivallan heikkenemisestä. Mielestäni jäsenvaltioilla olisi säilytettävä niiden keskeiset valtuudet ilman että virasto määrää tai sääntelee kohtuuttomasti niiden toimintaa. Viraston pitäisi noudattaa erityisen tarkasti toissijaisuusperiaatetta.
Tässä tarkoituksessa mietintöluonnoksessa olisi kannattanut rajata selkeästi viraston kaikkien osastojen valtuudet ja tehtävät. 
Stevenson (PPE-DE ),
   .  Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit äänestivät tyhjää äänestyksessä, joka koski kalastuksenvalvontaviraston perustamista Espanjan Vigoon seuraavista syistä. Ensinnäkin kalastuksen valvonnan keskittäminen kuuluu poliittisesti siihen Euroopan komission toteuttamaan yhdentymisohjelmaan, jota me konservatiivit vastustamme. Toiseksi hyväksymme sen, että mikäli konservatiivihallitus vetäytyy yhteisestä kalastuspolitiikasta ja palauttaa kalastuksenhoidon paikallisille ja kansallisille valvontaviranomaisille, monet Yhdistyneet kuningaskunnan alukset jatkavat kuitenkin kalastusta EU:n vesillä Yhdistyneen kuningaskunnan 200 meripeninkulman rajan sisällä. Tässä tilanteessa, ja hyväksyen sen tosiasian, että komissio aikoo joka tapauksessa perustaa EU:n kalastuksenvalvontaviraston Vigoon, on Ison-Britannian etujen mukaista toimia yhteistyössä tämän uuden elimen kanssa. Tämän vuoksi pidimme tarkoituksenmukaisempana äänestää tyhjää kuin suoranaisesti vastustaa ehdotusta. 

McAvan (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin selittää, miksi en kannattanut 20 kohtaa koskevia tarkistuksia. On tärkeää, että Euroopan parlamentissa pohditaan ajatusta kieltää tupakointi julkisilla paikoilla. Luotamme siihen, että Euroopan komissio tekee jotain, mutta on väärin alkaa tässä vaiheessa puhua tiettyjen alueiden varaamisesta yksinomaan tupakoitsijoille tai tupakointiin tarkoitetuista pienistä lasikopeista, sillä jonkun on siivottava nämä alueet jälkeenpäin. Työntekijöiden on siivottava ne, enkä ole varma, onko olemassa todisteita siitä, että tällaiset alueet todella estävät savua leviämästä. Emme saisi vaarantaa keskustelua tässä vaiheessa.
Ensisijainen vastuu tässä asiassa on jäsenvaltioilla. Jäsenvaltioiden on mukautettava lainsäädäntöään, ja komission olisi autettava koordinoimaan näitä toimia ja tuomaan esiin parhaita käytäntöjä. Jäsenvaltiot eivät voi paeta vastuutaan siirtämällä unionille ne tehtävät, joita ne eivät välttämättä halua tehdä itse. Vastustan voimakkaasti ajatusta siitä, että koko keskustelu vaarannetaan päättämällä nyt, mitä aiomme myöhemmin tehdä. 
Cederschiöld, Fjellner, Hökmark ja Ibrisagic (PPE-DE ),
   . – Maltillisen kokoomuksen edustajat äänestivät tänään Euroopan ympäristöterveystoimintasuunnitelmaa (2004–2010) koskevan Riesin mietinnön puolesta. Mielestämme on kuitenkin väärin, että Euroopan parlamentti vaatii komissiota tekemään aloitteen elämäntyyliin liittyviä sairauksia tai erilaisia tupakoinnin vastaisia toimia koskevissa kysymyksissä. Näitä koskevat päätökset kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan, ja viime kädessä pääasiassa yksityishenkilöiden olisi tehtävä ne, ei poliitikkojen.
Maltillinen kokoomus on sitä mieltä, että EU:lla on tärkeä tehtävä ympäristön parantamisessa, mutta sen vastuu on kuitenkin rajallinen. EU:n vastuualueen olisi ulotuttava vain selkeästi rajat ylittäviin ympäristöongelmiin. Tästä syystä on väärin kehottaa komissiota toisaalta tekemään työtä rakennusmateriaalien ympäristömerkinnän hyväksi ja toisaalta laatimaan luetteloita vaarallisista työtiloista ja perustamaan ympäristöambulansseja. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . – Äänestin tämän mietinnön puolesta, jossa tuomitaan se lähestymistavan ja kunnianhimon merkittävä heikentyminen, joka on tapahtunut siirryttäessä komission ympäristöterveysstrategiasta toimintasuunnitelmaan, jolla edellistä pitäisi panna täytäntöön. Parlamentti katsoo, että toimintasuunnitelmaa voidaan pitää korkeintaan tutkimussuunnitelmana, joka ei sinänsä vähennä ympäristötekijöistä aiheutuvia sairauksia ainakaan lyhyellä aikavälillä.
Mainituista esimerkeistä minun on korostettava kritiikkiä, joka kohdistuu siihen, että komission ympäristöterveysstrategiassa vuosille 2004–2010 määritellystä kolmestatoista toimesta vain neljä koskee erityistoimenpiteitä, eikä millekään niistä aseteta tavoitteita. Lisäksi korostan sitä, ettei toimintasuunnitelmassa mainita saastumisen vaikutusta henkiseen ja neurologiseen terveyteen.
Kuitenkin yksi suurimmista laiminlyönneistä on epäilemättä se, ettei Euroopan unionin nykyisten politiikkojen vaikutuksia arvioida millään tavoin. Tämä koskee muun muassa yhteistä maatalouspolitiikkaa ja vapauttamispolitiikkaa, jolla edistetään keskeisten julkisten palvelujen yksityistämistä ja alistetaan nämä palvelut hyödyn tavoittelulle, kuten on käymässä esimerkiksi vedenjakelulle.
Toinen laiminlyöty asia on työterveys ja erityisesti vaaralliset työtilat ja ammatit. 
Ford (PSE ),
   . Kannatan tätä mietintöä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa käsiteltävänä olleen alkuperäisen ehdotuksen 6 kohtaan tehdyn tarkistuksen vuoksi. Ymmärrän, että on tarpeen käyttää ennalta varautumisen periaatetta, jotta kuluttajia voidaan suojella mahdollisilta ftalaattien ryhmään kuuluvien kemikaalien, mukaan lukien DEHP:n, pitkäaikaisilta vaaroilta. Edustan kuitenkin Gloucestersiren Quedgeleyssä sijaitsevaa Gambro-tehdasta, joka on saanut teollisuudelle myönnettävän Queen's Award to Industry -palkinnon ja jossa on 120 työntekijää. Tehtaamme käyttää DEHP:tä laitteissa, joilla ehkäistään veren hyytymistä. Tällaisissa tilanteissa olevien ihmisten on kannettava enemmän huolta seuraavasta 25 minuutista kuin seuraavasta 25 vuodesta. Tällaisissa tilanteissa poikkeus, joka sallii DEHP:n ja muiden ftalaattien käytön tapauksissa, joissa "tällaisella rajoituksella olisi kielteinen vaikutus sairaanhoitoon", on täysin hyväksyttävä. Tämän perusteella äänestän Riesin tarkistetun mietinnön puolesta. 
Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
   . – Ympäristösaasteiden terveysvaikutukset ovat yhteiskunnassa tärkeä huolenaihe, ja on tärkeää, että tähän ongelmaan perehdytään laajasti. Olemme siis päättäneet äänestää koko mietinnön puolesta. Emme kuitenkaan hyväksy sitä, että siinä ei korosteta riittävästi toissijaisuusperiaatetta. Euroopan ympäristöasioita koskevan toimintasuunnitelman pitäisi kattaa vain rajat ylittävät ympäristöongelmat. Valitettavasti näin ei ole tässä toimintasuunnitelmassa.
Mielestämme EU:n ei pitäisi tehdä työtä tupakan, alkoholin, huonon ruokavalion tai liikunnan puutteen aiheuttamien sairauksien torjumiseksi (17 kohta), eikä komission pitäisi pyrkiä lopettamaan tupakointia suljetuissa tiloissa (20 kohta). Edellä mainituissa kohdissa käsiteltävillä asioilla on selviä terveyshaittoja, mutta ne ovat tyypillisiä esimerkkejä niistä aiheista, joissa EU:lla ei ole toimivaltaa ja joihin sovelletaan toissijaisuusperiaatetta. Emme myöskään ole sitä mieltä, että toissijaisuutta on sovellettu 28 kohdassa, jossa korostetaan, että saastelähteiden lähellä asuviin ihmisiin olisi kiinnitettävä erityistä huomiota.
Lopuksi pidän hyvin tärkeänä sitä, että komissio kertoo ensinnäkin tarkalleen, millaisia summia toimintasuunnitelman rahoittamiseen aiotaan myöntää, ja toiseksi, tarvitaanko siihen uutta rahoitusvälinettä. Toimintasuunnitelman kulut on pidettävä talousarvion rajoissa. 
Manders (ALDE ),
   . Koska en itse tupakoi, kannatan tarkistusta 4, jonka Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä esitti – osittain minun aloitteestani. Tarkistus antaisi ravintola-alan yrittäjille mahdollisuuden perustaa erillisiä ja riittävästi tuuletettuja tupakointialueita. Tältä osin haluan kehottaa komissiota jättämään tilaa markkinavetoisille aloitteille, joiden avulla pyritään ratkaisemaan (passiivisen) tupakoinnin ongelmia ravintola-alalla. Uudenaikaisen tuuletustekniikan avulla sisäilman laatua voidaan parantaa jopa niin paljon, että se on parempi kuin ulkoilman laatu. Jos määrätään lakisääteinen tupakointikielto ylhäältä päin, tällaiset innovatiiviset aloitteet häviävät markkinoilta ja vievät mukanaan jonkin verran talouden dynaamisuutta. Lisäksi niin yrittäjien kuin kuluttajienkin valinnan vapautta rajoitetaan jopa siinä määrin, että se on ristiriidassa niiden ideologisten periaatteiden kanssa, joita minulla liberaalina on.
Euroopan laajuisella tupakointikiellolla olisi vaikutuksia myös matkailualan työllisyyteen, sillä tupakoijille tiedotetaan riittävän hyvin tupakoinnin vaaroista. Mikäli tupakointi kielletään kaikkialla Euroopassa, mitä kielletäänkään seuraavaksi? Alkoholi vai liikalihavuutta aiheuttava pikaruoka, autolla ajaminen liikenneonnettomuuksien vuoksi vai seksi, koska suurin osa ihmisistä kuolee sängyssä?
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . – Olen samaa mieltä siitä, että kun halutaan arvioida ja edistää ympäristön ja terveyden tilaa erityisesti lasten kannalta, on toteutettava toimintasuunnitelmaa.
Aloite perustuu strategiaan, joka tunnetaan paremmin nimellä SCALE – nimi tulee sanoista tiede (Science), lapset (Children), tietoisuus (Awareness), oikeudelliset välineet (Legal instruments) ja arviointi (Evaluation) – ja jossa sovelletaan ympäristön ja terveyden yhdistävää lähestymistapaa. Tämä on Euroopan kansalaisten kasvavana huolenaiheena ennen kaikkea sen vuoksi, että neljä sairaustyyppiä lisääntyy jatkuvasti, nimittäin hengityselimistön sairaudet, astma ja lapsuusiän allergiat, neurologiset kehityshäiriöt, lapsuusiän syöpä ja hormonaaliset haittavaikutukset.
Kun otetaan huomioon tämä tilanne, kannatan pyrkimystä nopeuttaa ja parantaa tietojenvaihto- ja viestintämenettelyjä, jotta eri saastemuotojen ja terveyden välisestä yhteydestä voidaan tiedottaa nopeammin ja vankemmin perustein.
Esittelijä vetoaa ennalta varautumisen periaatteeseen kieltääkseen tarpeen saada kiistattomia tieteellisiä todisteita tietyn tuotteen vaarallisuudesta ennen kuin se poistetaan markkinoilta. Vaikka ehkä olenkin tästä samaa mieltä, haluan kiinnittää huomiota siihen, että yhteisön tuomioistuimet ovat tulkinneet tätä periaatetta eri tavoin ja toisinaan epäjohdonmukaisesti, ja sen vuoksi periaatetta on todellakin selvennettävä. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . – On totta, että Välimerellä on strategista merkitystä koko unionille ja että meidän on kehitettävä solidaarisuuteen perustuvaa Välimeren alueen politiikkaa, jotta pystymme kohtaamaan ne moninaiset yhteiset haasteet, jotka liittyvät rauhaan, vakauteen, terrorismiin ja turvallisuuteen, keskinäiseen yhteisymmärrykseen, ihmiskaupan torjuntaan sekä jaettuun vaurauteen perustuvan alueen aikaansaamiseen.
Tämä ei saa kuitenkaan johtaa siihen, että puutumme yhä enemmän yksittäisten maiden politiikkaan, eikä sillä voidaan myöskään perustella sorto- ja sotatoimia, joilla voi olla täysin päinvastaisia vaikutuksia kuin on ilmoitettu, kuten tietyt äskettäiset tapahtumat ovat jo osoittaneet.
Koko Välimeren alue on erityisen haavoittuva ja vaatii erityistä huolenpitoa. Erityisesti Lähi-idän rauhanprosessia on tuettava siten, että palestiinalaisten etuja puolustetaan ja että asiaankuuluvia YK:n päätöslauselmia noudatetaan.
Tämän vuoksi en ole täysin samaa mieltä tietyistä näkökohdista tässä päätöslauselmassa, jonka parlamentti hyväksyi. 
Guerreiro (GUE/NGL ),
   . – On jäsenvaltioiden tehtävä toteuttaa valvonta- ja tarkastustoimia yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) täytäntöön panemiseksi omilla yksinomaisilla talousvyöhykkeillään.
Suhtaudun epäilevästi yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamisen tuottamaan lisäarvoon ja olen sitä mieltä, että valtuuksien keskittäminen tällä tasolla on ristiriidassa jäsenvaltioiden toimivallan kanssa. On tuskin sattuma, että tämä asetus esitellään ennen kuin viraston toteutettavuustutkimuksen tulokset on julkaistu.
Tämän vuoksi äänestin mietintöä vastaan.
Kannastani huolimatta olen sitä mieltä, että jäsenvaltioiden välistä koordinointia valvontatoimien alalla on tehostettava, jotta voidaan varmistaa YKP:n yhdenmukaisempi soveltaminen ja torjua laitonta kalastusta. Mielestäni meidän on myös lisättävä yhteisön talousarvion osuutta niissä investoinneissa, joita tarvitaan näiden valvontatoimien takaamiseksi.
Tinkimättä periaatteellisista kysymyksistä minun on todettava, että en ole samaa mieltä hallintoneuvoston edustavuudesta enkä sen toimintatavoista. En myöskään hyväksy sitä, että komissiolla on hallintoneuvostossa liikaa vaikutusvaltaa etenkin äänestysmenettelyissä. Lisäksi kalatalousalan eri edustajien osallistuminen päätöksentekoon olisi mielestäni taattava yhteisjohtamisperiaatteen mukaisesti. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . – Unioni ei saa unohtaa historian antamia opetuksia, mikäli se haluaa ymmärtää selkeästi, mitkä ovat sen toiminta-alueet ja -mahdollisuudet. Unionin on paitsi ymmärrettävä, että Välimeri on aina ollut enemmän yhdistävä kuin erottava tekijä, sen on myös haluttava elvyttää tätä aluetta poliittisen, kaupallisen ja kulttuurisen vaihdon valtasuonena.
Vaikka tuonkin esiin yhteiset tavoitteemme ja päämäärämme, otan huomioon myös ne erityisongelmat, jotka vaivaavat suurta osaa Välimeren eteläpuolista aluetta. Mielestäni näitä ongelmia ei pitäisi jättää vain alueen kansojen ja johtajien huoleksi, vaan niihin olisi puututtava Euroopan unionin kanssa suunniteltavan ja koordinoitavan ohjelman avulla EU:n puoltaman naapuruuspolitiikan mukaisesti.
Tässä tarkoituksessa on nähdäkseni toteutettu joitakin hyvin myönteisiä toimia. Muun muassa parlamentaarinen Euro–Välimeri-foorumi on muutettu Euro–Välimeri-edustajakokoukseksi. Näin vahvistetaan sen asemaa parlamentaarisena poliittisena elimenä ja vakiinnutetaan alueiden välistä vuoropuhelua. Lisäksi Euro–Välimeren-alueen ulkoministerit julistivat vuoden 2005 "Välimeren alueen vuodeksi". 


Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelun jatkaminen neuvoston ja komission julkilausumista YK:n ihmisoikeustoimikunnan Genevessä 14. maaliskuuta – 22. huhtikuuta 2005 pidettävää 61. istuntoa varten. 
Howitt (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin olen kiitollinen neuvostolle ja komissiolle siitä, että niiden edustajat palasivat tänne nopeasti osallistuakseen tähän yli aikarajan venähtäneeseen keskusteluun. Puheaikani riittää vain kahden asian esille ottamiseen. Ensimmäinen liittyy Kolumbiaan. 
Ihmisoikeusjärjestöt ja YK:n pääsihteerin ihmisoikeuksien erityisedustaja ovat ilmaisseet pahoittelevansa tapaa, jolla EU suhtautui Kolumbian tilanteeseen Cartagenassa äskettäin pidetyssä lahjoittajamaiden kokouksessa. EU on erityisasemassa neuvoteltaessa puheenjohtajiston julkilausumasta, ja toivon, että neuvosto vahvistaa tänään, että se siirtää tekstiluonnoksen laatimista, kunnes YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimisto antaa suosituksensa tälle vuodelle. Toivon, että me EU:ssa tuemme suosituksia täysimääräisesti. 
Totean toiseksi, että koska emme viime vuonna tarkastelleet syvemmin YK:n normiluonnoksia ylikansallisten yhtiöiden vastuusta, tänä vuonna on ryhdyttävä todellisiin toimiin sen varmistamiseksi, että yhtiöt noudattavat ihmisoikeuksiin liittyviä velvoitteitaan. Tänä vuonna, kun Bhopalin katastrofista on kulunut 20 vuotta, on kehitettävä yhtiöitä koskevat vähimmäisnormit, joiden avulla väärinkäytösten uhrien määrää voidaan vähentää koko maailmassa tulevina vuosina. 
Stenzel (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että ihmisoikeudet ovat yleismaailmallisia ja jakamattomia ja että niiden avulla voidaan myös mitata kansainvälisten suhteiden laatua. Tästä syystä Euroopan unioni on sitoutunut varmistamaan, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen asetetaan etusijalle, olipa kyse suhteista Kiinaan, Venäjään, Syyriaan, Iraniin tai Pohjois-Koreaan. Luettelo ei tietenkään ole missään tapauksessa tyhjentävä. 
Eräs keskusteluun liittyvistä ongelmista on se, että määritelmät ovat toisinaan epämääräisiä ja että niitä voidaan muuttaa ideologisista syistä. Euroopan parlamentin ihmisoikeuksia koskevasta päätöslauselmasta ei pidä tehdä takaporttia, jonka perusteella abortit vapautetaan muka lisääntymisterveydenhoitoa silmällä pitäen. Tässä on nimittäin kyse ihmiselämän ja -arvon suojelemisesta. 
Haluan keskittyä tarkastelemaan erästä tapausta, joka on erityisen tärkeä, koska se liittyy maahan, jonka kanssa on tarkoitus aloittaa liittymisneuvottelut, eli Turkkiin. Tämä ei kuitenkaan ole tärkein niistä syistä, joiden vuoksi otan juuri tämän tapauksen esille. Syy ei ole myöskään se, että tapaukseen liittyy Itävallan kansalainen, joka on pidätetty ja joka voidaan vapauttaa välittömästi Itävallan viranomaisten väliintulon ansiosta. Totuus on, että kyse olisi yhtä hyvin voinut olla jonkin muun maan kansalaisesta. 
Minua huolestuttaa ensinnäkin se, että Turkissa vallitsee tälläkin hetkellä tilanne, jossa pelkkä viittaus siihen, että henkilö kuuluu johonkin terroristijärjestöön, riittää pidätysmääräyksen antamiseen, vaikka kyseinen henkilö ei olisi syyllistynyt minkäänlaiseen rikokseen. Olen toiseksi myös hyvin huolestunut siitä, että turvallisuustuomioistuimen antamia pidätysmääräyksiä pannaan edelleen täytäntöön, vaikka Turkki väittääkin täyttävänsä Kööpenhaminan poliittiset kriteerit. Tiedämme kaikki, että tämän tuomioistuimen antamat pidätysmääräykset ovat Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan vastaisia. Jos tapaus on tyypillinen Turkin oikeuskäytännölle, sen enempää komission kuin neuvostonkaan ei pitäisi jatkaa liittymismenettelyä. 
Schmit,
   Arvoisa puhemies, pahoittelen ensinnäkin, että olen muutaman minuutin myöhässä. 
Totean ihmisoikeuksista, että neuvosto on hyvin laajalti samaa mieltä eri puhujien korostamista asioista. Haluan vain ottaa esille muutaman asian ja mainita niistä pari sanaa. 
Olemme kaikki samaa mieltä siitä, ettei YK:n ihmisoikeuskomissio ole täydellinen ja että sitä voidaan arvostella monesta asiasta. On kuitenkin myönnettävä, että se on loppujen lopuksi ainoa monenvälinen foorumi, jossa on mahdollista keskustella ihmisoikeusasioista todella maailmanlaajuisella tasolla, vaikka tämä aiheuttaakin toisiaan hankaluuksia. On siis selvää, että Euroopan unionin on pyrittävä parantamaan tämän YK:n komission toimintaa. Meidän on osallistuttava aktiivisesti sen uudistamiseen, ja olen sitä mieltä, että tämä on erittäin tärkeää YK:n ja yleisesti ottaen monenvälisen järjestelmän uudistamisen kannalta. Tiedämme myös, että ihmisoikeuskysymyksien hoitaminen voi joissakin maissa johtaa pitkälliseen prosessiin. Nopeita tuloksia on mahdotonta saavuttaa, joten asiaa on lähestyttävä eri lailla ja eri näkökulmista.
Tarkastelen kolmea esimerkkiä, jotka parlamentin jäsenet ovat maininneet monta kertaa, ja aloitan Iranista. Irania vastaan voidaan tietysti hyökätä ihmisoikeusasioissa, mutta tällöin tulokset jäävät erittäin kyseenalaisiksi. Ihmisoikeudet eivät jää kuitenkaan syrjään yleisessä neuvotteluprosessissa – ja Luoja tietää, että tämän maan kanssa neuvotellaan erittäin arkaluonteisista ja tärkeistä asioista. Ihmisoikeudet ovat päinvastoin tärkeässä asemassa. 
Sain viime viikolla tilaisuuden tavata Iranin ulkoasiainministerin. Puhuimme ihmisoikeuksista hyvin konkreettisesti. Edellytimme selvästi iranilaisen ihmisoikeusryhmän toiminnan käynnistämistä uudelleen sekä sitä, että ryhtyisimme jälleen keskustelemaan Iranin kanssa ihmisoikeuksista sen kanssa solmittavien suhteiden puitteissa. 
Suhtaudun toiveikkaasti siihen, että Iran suostuu ihmisoikeusryhmän toiminnan käynnistämiseen uudelleen. Mainittakoon, että Iran on pyrkinyt vastavuoroisesti siihen, ettei aloitteita tehtäisi Euroopan ihmisoikeussopimuksen yhteydessä. Olen sitä mieltä, että tähän pyyntöön on mahdotonta suostua. Siitä ei päästä sopimukseen. Tärkeää on kuitenkin, että käymme vuoropuhelua Iranin kaltaisen maan kanssa. 
Myös Kiina on mainittu. Kiinan kanssa käytävä vuoropuhelu ihmisoikeuksista on mielestäni erittäin tärkeä osa suhteitamme. Luxemburgissa pidettiin tänä iltapäivänä kokous, jossa ihmisoikeuksista keskusteltiin Kiinan kanssa. 
Tiedämme, ettemme voi noin vain vaihtaa, muuttaa tai mullistaa Kiinan järjestelmää. Työtä on paljon, mutta kun tarkastelemme muissa maailman osissa vallitsevaa tilannetta, huomaamme, että ihmisoikeuksien parissa tehty hellittämätön, vaiheittain edistyvä mutta jatkuva työ voi osoittautua kannattavaksi ja tuottaa tuloksia. Tästä on runsaasti esimerkkejä. 
Haluan mainita viimeisenä esimerkkinä Zimbabwen. Tapaus on surullinen ja dramaattinen eikä ainutlaatuinen Afrikassa, sillä vastaavia tapauksia on muitakin. Zimbabwen tapauksessa on kuitenkin langetettu sanktioita, joita en pidä liian sallivina, toisin kuin eräs puhuja totesi. Ne ovat todellisia sanktioita. Olemme menneet niinkin pitkälle, että peruutimme Euroopan ja Afrikan maiden välisen huippukokouksen Zimbabwen tilanteen vuoksi, koska emme halunneet Zimbabwen presidentin osallistuvan kokoukseen. Emme siis suhtaudu hölläkätisesti ja myötämielisesti tähän maahan. 
Seuraamme tarkasti maassa piakkoin pidettäviä vaaleja. Lienee turha toivoa, että vaaleissa noudatetaan asianmukaisia demokraattisia vaatimuksia. On siis päätettävä, millaisia suhteita aiomme ylläpitää tämän tärkeän maan kanssa, ja tässä yhteydessä olisi syytä mainita muitakin esimerkkejä Afrikasta. 
Valkovenäjä on niin ikään otettu esille. Olemme langettaneet sanktioita tätä hieman eristäytynyttä maata vastaan. Kysymys kuuluukin, onko eristystä jatkettava ihmisoikeusasioissa vai onko kuitenkin yritettävä käydä edes jonkinlaista vuoropuhelua, erityisesti siksi, että voisimme auttaa vapauksiin ja ihmisoikeuksiin kohdistuvien rajoituksien ensimmäisiä uhreja. 
Totean lopuksi, että Eurooppa toimii aidosti, hellittämättä ja aktiivisesti mutta myös monella eri tavalla ihmisoikeusasioissa. Niistä ei ole tehty toissijaista painopistealuetta, kuten jotkut väittivät. Haluamme toimia tärkeässä asemassa ja omaksua kokonaisvaltaisemman lähestymistavan ihmisoikeuksiin. Esille otettiin myös joitakin erityislaatuisempia oikeuksia, jotka liittyvät erityisesti ylikansallisiin yhtiöihin. Mielestäni meidän onkin omaksuttava aiempaa uudistavampi mutta kuitenkin monitahoinen käsitys ihmisoikeuksista. Euroopan on mielestäni näytettävä tietä yhteistyössä muiden tahojen kanssa, mutta sen on tehtävä niin asian edistämiseksi. 
Ferrero-Waldner,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen samaa mieltä siitä, että ihmisoikeudet ovat – ja niiden on oltava – tosiaan hyvin tärkeitä 61. kokouksessa mutta tietenkin myös yleisellä tasolla. Hyvät parlamentin jäsenet, sama pätee kaikkiin huippukokouksiin tai kokouksiin, joita pidämme eri maiden kanssa. Niinpä ihmisoikeuskysymystä käsiteltiin laajasti viime joulukuussa Kiinan kanssa pidetyssä kokouksessa, ja toivomme, että Kiina ratifioi kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen.
On myös hyvin tärkeää pitää nämä kysymykset aina kahdenvälisten kokoustemme esityslistalla. Kuten neuvoston puheenjohtaja Schmit sanoi, tilanne on juuri tämä. Sama pätee uuteen naapuruuspolitiikkaamme, johon presidentti Jushtshenko ilmaisi tänään suhtautuvansa varautuneesti. Minun on todettava, etten ole samaa mieltä, ja sanoin sen hänelle Ukrainassa. Vaikka kehittämämme naapuruuspolitiikka onkin vaiheittain etenevää politiikkaa, se voi myös lähentää maita. Ukraina on ihmisoikeusasioissa paljon lähempänä Euroopan unionia, samoin kuin monilla muilla aloilla.
Olen kiitollinen parlamentin jäsenille heidän kiinnostuksestaan asiaan. Sain myös ilokseni kuulla, että parlamentin jäsenistä koostuva valtuuskunta matkustaa ensi kuussa Geneveen osallistuakseen ihmisoikeuskomission kokoukseen, jotta eri yhteyksien solmimista voitaisiin helpottaa. 
Komissio ja neuvosto ovat täysin samaa mieltä jäsen Flautren kanssa siitä, että vaikka käymme vuoropuhelua jonkin maan kanssa, se ei estä meitä toimimasta Yhdistyneiden kansakuntien kehyksessä. Tästä syystä olemme aina sanoneet selvästi vastustavamme – kuten olemme tehneetkin – ehdotuksia, joiden tarkoituksena on estää jostakin päätöslauselmasta äänestäminen. Näin teimme Kiinan tapauksessa. Mahdollisuus äänestää tällaisten ehdotusten tekemistä vastaan on osa ihmisoikeuskomission menettelyjä, mutta valitettavasti se estää meitä toisinaan tekemästä yhteistyötä. 
Haluan jatkaa puheenvuoroa englanniksi. Kuuntelin hyvin kiinnostuneena lausuntoja, jotka liittyivät naisten, toimittajien ja muiden asemaan useissa maissa. On hyvin tärkeää, että komissio toimii aktiivisesti ihmisoikeusasioissa. 
Totean, että tämänpäiväisessä keskustelussa mainittiin myös ihmisoikeuksien käsitteleminen Yhdistyneissä Kansakunnissa. Meidän on tarkasteltava uusia ajatuksia, joita eri asiantuntijat esittivät YK:n paneeliryhmälle. Jotkin näistä ajatuksista ovat hyvin mielenkiintoisia. Eräs niistä koskee YK:n ihmisoikeuskomission jäsenyyden universalisoimista tai pitkällä aikavälillä jopa täysivaltaisen ihmisoikeusneuvoston luomista. Ajatus on hyvin mielenkiintoinen, ja sitä pitäisi mielestäni tukea. 
Komissio osallistuu kaikkien näiden asioiden sisäiseen käsittelyyn. Prosessi on vielä varsin varhaisessa vaiheessa, koska odotamme pääsihteeri Kofi Annanin lausuntoa. Se on tarkoitus julkaista maaliskuun tienoilla. Olen kuitenkin vakuuttunut siitä, että uuden ihmisoikeusneuvoston luominen vahvistaisi YK:n uskottavuutta ihmisoikeusasioissa. 
Meidän on kuitenkin varmistettava, että YK:n uudistamisprosessien yhteydessä edistetään ihmisoikeuksien kunnioittamista, humanitaarista oikeutta sekä oikeusvaltionperiaatetta ja demokratiaa, jotka ovat kaikki tärkeitä tekijöitä YK:n rauhan rakentamiseen tähtäävässä toiminnassa. Ajatellessamme Irakia huomaamme, että tämä on tärkeää. 
Huomautan lopuksi, että meidän on tehostettava koko ihmisoikeuskoneiston toimintaa. Tämänpäiväisen keskustelun ensimmäinen puhuja, jäsen Ribeiro e Castro, mainitsi niiden uhkien koko kirjon, jotka joudumme kohtaamaan – esimerkiksi terrorismin, kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden, laittoman kaupankäynnin ja niin edelleen. Haluan sanoa, että hän on aivan oikeassa siinä, että meidän on torjuttava nämä uhkat. Tuemme häntä täysin. 
Nämä uhkat ja niiden vastaiset toimet ovat mielestäni osa inhimillisen turvallisuuden käsitettä. Kyse on kattavasta käsitteestä, jonka avulla pyritään hahmottamaan inhimillistä turvallisuutta ja johon kuuluu olennaisesti kovia ja lieviä uhkia. Oikeus elää vapaana puutteesta ja pelosta on myös tärkeä asia, ja molemmat epäkohdat on poistettava. 
Puhemies.
   Olen ottanut vastaan keskustelun päätteeksi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisen päätöslauselmaesityksen(1).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Roithová (PPE-DE ).
    Euroopan parlamentin on sanottava selvästi "ei" aseiden viennille Kiinaan. Tarkoittaako muutaman eurooppalaisen aseidenvalmistajan liikevaihdon parantuminen sitä, että Euroopan on luovuttava arvoistaan ja pyrkimyksistään todella ylläpitää ihmisoikeuksia maailmassa? Uskon, että ministerineuvosto ottaa parlamentin kannan huomioon ja että ministerineuvosto hylkää käytännönläheisen lähestymistapansa. Varoitan teitä siitä, että Eurooppa menettää muutoin kykynsä edistää myönteistä kehitystä Aasiassa ja Afrikassa. Mitä poliittisia välineitä Euroopalle jää ihmisoikeuksien ja sosiaalisten, ekologisten ja kaupankäynnin normien täytäntöönpanemiseksi? Riippumattomat järjestöt ovat esittäneet todisteita siitä, että ideologisia vastustajia murhataan, vainotaan ja siepataan Kiinassa. Tämä ei koske ainoastaan Falun Gong -liikettä vaan myös kristittyjä, buddhalaisia ja muita. 
Millaista kunniaa EU saa rikkoessaan kauppasaartoja, vaikka syyt saarron asettamiseen ovat edelleen päteviä? Unioni ei ole vieläkään tehnyt omia tutkimuksiaan ihmisoikeustilanteen muuttumisesta Kiinassa. Sulkeeko unioni silmänsä myös kansainvälisen kaupan ja henkisen omaisuuden sääntöjen ilmiselvältä rikkomiselta? 
Kyse on tässä yhteydessä kaiken kaikkiaan myös turvallisuusriskistä. Perustan väitteeni sille, mitä sain huomata Tšekin tasavallassa pari vuotta sitten. Lehdistö paljasti aseiden viennin Kongoon, jonka Eurooppa oli asettanut kauppasaartoon. Tilanne johtui poliitikkojen virheestä. He helpottivat nimittäin aseiden myymistä epäluotettavan Zimbabwen kautta, jonka viranomaiset taas hyväksyivät mielihyvin väärennetyt loppukäyttäjätodistukset. Meidän on muistettava, että maat, joissa julkinen valvonta ei toimi… 
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavina neuvoston ja komission julkilausumat Moldovan vaaleista. 
Schmit,
   .  Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajavaltion edustajana olen hyvin kiitollinen parlamentin jäsenille siitä, miten suurta huomiota olette kiinnittäneet Moldovassa piakkoin pidettäviin vaaleihin. Puheenjohtajavaltio seuraa hellittämättä ja tiiviisti maan poliittisen tilanteen kehittymistä sekä erityisesti 6. maaliskuuta pidettävien vaalien valmisteluja ja sujumista. Myös ETYJ valvoo Moldovan parlamenttivaaleja. Moldovan hallitus kutsui kansainväliset tarkkailijat paikalle jo hyvissä ajoin etukäteen, ja toivon, että näihin tarkkailutoimiin osallistuu myös Euroopan parlamentin jäseniä. 
Moldova on meille hyvin tärkeä maa, koska siitä on tulossa Euroopan unionin naapurimaa. Lienette tietoisia siitä, että vaaliprosessi on aiheuttanut huolta, etenkin siltä osin, miten tiedotusvälineisiin suhtaudutaan ja miten oppositiota kohdellaan. Euroopan unioni tarkasteli kaikkia näitä kysymyksiä Moldovan hallituksen kanssa jo viime syksynä troikan vierailun yhteydessä. Teimme jälleen kerran selväksi, että demokraattisia käytäntöjä on noudatettava ja että vaalien on oltava vapaat ja oikeudenmukaiset. 
Euroopan unioni antoi hiljattain vaaleihin liittyvän julkilausuman, joka kuuluu pääkohdiltaan seuraavasti: Euroopan unioni muistutti Moldovalle, että sen suhteet unioniin riippuvat maan sitoutumisesta yhteisiin arvoihin. Tänä aamuna puhuttiin laajalti arvoista ja demokratiasta Välimeren maiden yhteydessä, ja tietyssä mielessä presidentti Juštšenko piti meille suuren oppitunnin demokratiasta ja arvoista. On siis tärkeää, että Moldova yhdentyy Eurooppaan tälläkin tasolla. 
Euroopan unioni vetosi Moldovan viranomaisiin, jotta vaalit toimitettaisiin avoimen ja tasapuolisen ilmapiirin vallitessa, jotta vaaleista tiedotettaisiin tiedotusvälineissä moniarvoisesti ja puolueettomasti ja jotta valtionhallinto suhtautuisi neutraalisti kaikkiin ehdokkaisiin ja heidän kannattajiinsa. Unioni kehotti viranomaisia myös varmistamaan, että ulkomailla asuvien moldovalaisten ääniä käsitellään asianmukaisesti ja puolueettomasti. Lopuksi unioni kehotti Moldovan hallitusta ottamaan huomioon huolenaiheet, jotka ETYJin selvitysvaltuuskunta havaitsi, ja panemaan täytäntöön ETYJin ja Venetsian komission vuonna 2004 antamat yhteiset suositukset. 
Viimeisimpänä vaan ei vähäisimpänä kohtana totean, että kysymystä tarkasteltiin Euroopan unionin ja Moldovan välisen yhteistyöneuvoston kokouksessa, joka pidettiin Brysselissä 22. helmikuuta. Demokraattiset uudistukset ja vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien toimittaminen ovat myös olennainen osa EU:n ja Moldovan välistä toimintasuunnitelmaa, jonka yhteistyöneuvosto hyväksyi Euroopan naapuruuspolitiikan puitteissa. Ihmisoikeudet sisältyvät toimintasuunnitelmaan myös naapuruuspolitiikkamme yhteydessä, mitä komission jäsen Ferrero-Waldnerkin korosti. 
Arvoisa puhemies, voin vakuuttaa, että neuvoston puheenjohtajavaltio seuraa tiiviisti Moldovan vaaliprosessia, joka on tärkeä merkkipaalu maan eurooppalaistumisen kannalta. Maan on tehtävä valinta, jolla se osoittaa olevansa valmis liittymään jonakin päivänä eurooppalaiseen perheeseen. 
Ferrero-Waldner,
   .  Arvoisa puhemies, eilen pidettiin EU:n yhteistyöneuvoston kokous, jossa hyväksyttiin uusi naapuruuspolitiikka ja Moldovaa koskeva toimintasuunnitelma. Kävimme myös erinomaista, rehellistä ja avointa vuoropuhelua, johon osallistuin itsekin. Kuten kollegani huomautti, teimme selväksi, että jos Moldova haluaa todella lähentyä Euroopan unionia, on hyvin tärkeää, että se myös osoittaa kiinnostuksensa. Aivan lähitulevaisuudessa, 6. maaliskuuta, pidettävät vaalit ovat mielestäni oiva tilaisuus osoittaa, mitä on todella tekeillä. 
Moldovan on tosiaan edistettävä ihmisoikeuksien kunnioittamista. Sen on parannettava kansalaisyhteiskunnan asemaa ja toimintamahdollisuuksia, vahvistettava tiedotusvälineiden riippumattomuutta ja varmistettava, että Euroopan neuvoston suositusten johdosta ryhdytään todellisiin toimiin. Sanoin tämän kaiken Moldovan edustajille. Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että maan vakauden ja vaurauden edistäminen edellyttää elinvoimaista demokratiaa, oikeusvaltioperiaatteen kunnioittamista, riippumatonta oikeuslaitosta sekä vapaita ja riippumattomia tiedotusvälineitä. 
Sen jälkeen, kun Moldova itsenäistyi vuonna 1991, maassa on suoriuduttu hyvin vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien toimittamisesta. Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö ja demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimisto ODIHR vahvistivat Moldovaa koskevassa selonteossaan, että kahdet viimeisimmät parlamenttivaalit olivat tosiaankin kansainvälisten normien mukaiset.
Moldovan kunniaksi on todettava, että vain harvoissa hiljattain itsenäistyneissä valtioissa on pidetty näin myönteisiksi arvioituja vaaleja. ETYJin arviossa, joka koskee vuodesta 2001 alkaen pidettyjä paikallisia vaaleja, on kuitenkin todettu, että tilanne on valitettavasti huonontunut. ETYJ havaitsi puutteita touko- ja kesäkuussa 2003 pidetyissä paikallisissa hallitusvaaleissa. Mainittakoon esimerkiksi hallinnollisten varojen väärinkäyttö, viranhaltijoiden räikeä suosiminen valtiollisissa tiedotusvälineissä ja nimekkäimpien ehdokkaiden pidätykset. Samanlaisia puutteita havaittiin selonteoissa, joissa tarkasteltiin lokakuussa 2002 pidettyjä Gagauzian alueellisen itsehallintoyksikön kuvernöörin vaaleja. 
Näin vuoden 2005 parlamenttivaalien alla olemme huolestuneita siitä, ettei erästä ETYJin ja Euroopan neuvoston Venetsian komission yhteistä suositusta ole pantu tosiasiallisesti täytäntöön. Tarkoitan suositusta, joka liittyy vaalilainsäädännön ja vaalihallinnon parantamiseen. Muita huolenaiheita ovat se, ettei keskusvaalilautakuntaan selvästikään luoteta, äänestysluetteloiden paikkansapitävyyteen liittyvät ongelmat, se, että viranomaiset ovat todistetusti käyttäneet väärin hallinnollisia varoja, se, että hallituspuolue ja hallitus valvovat julkisia tiedotusvälineitä, sekä yksityisiin tiedotusvälineisiin kohdistuva painostus. Lisäksi on käynyt ilmi, että jopa neljäsosa Moldovan kansalaisista ei pääse äänestämään. Lukuun sisältyvät ulkomailla ja Transnistriassa asuvat Moldovan kansalaiset. 
Kuulimme eilen hallituksen edustajilta, että äänestysprosessia oli häiritty myös maan ulkopuolelta. Näin he kuvailivat tilannetta, ja meidän on mielestäni varmistettava, että vaaleja tarkkaillaan hyvin huolellisesti. Komissio on myöntänyt tähän tarkoitukseen varoja, jotta 25 erikseen nimitettyä tarkkailijaa voi osallistua vaalien tarkkailuun ETYJin ja ODIHR-toimiston toimintakehyksessä. On tärkeää tiedostaa, ettei tehtävä ole helppo, ja meidän on pysyttävä hyvin valppaina. 
Suhtaudun myönteisesti siihen, että Euroopan neuvoston pääsihteeri Terry Davis vieraili Moldovassa tammikuussa, ja siihen, että ETYJin vaalitarkkailuvaltuuskunta aloitti toimintansa. Käytän tilaisuutta hyväkseni vahvistaakseni, että tuemme Euroopan neuvoston ja ETYJin tukiryhmän tekemää erittäin hyvää työtä. 
Olemme säännöllisesti yhteydessä valtuuskuntaamme, ja kuten sanoin, osallistumme sen toimintaan 50 000 euron suuruisella summalla. Tämä mainittiin jälleen eilen. Moldovan valtuuskunta, joka haluaa lähentyä Eurooppaa, on mielestäni osoittanut suurta kiinnostusta normien noudattamiseen, mutta meitä huolestuttavat tekijät, jotka pyrkivät vaikuttamaan asiaan ulkopuolelta. Toivon jälleen, että parlamentti seuraa tilannetta hyvin tiiviisti yhdessä komission kanssa, koska tämä voi olla ratkaisevan tärkeää. 
Podkanski (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, on syytä suhtautua myönteisesti siihen, että Euroopan parlamentti tarkastelee tänään Moldovaan liittyviä kysymyksiä, koska se on pieni maa, joka jää Euroopalta toisinaan huomaamatta. Se on maa, jolla on rikas historia ja jossa etniset ja taloudelliset edut samoin kuin kulttuuriset, uskonnolliset, taloudelliset ja poliittiset erot ovat törmänneet. Moldovassa itä kohtaa lännen ja kristinusko islaminuskon, ja siellä ovat kohdanneet eri johtajien ja valtiaiden etupiirit kautta aikojen. Moldovan tämänhetkinen tilanne on myös vaikea ja monimutkainen. Meidän on muistettava, että maassa sijaitsevalla Transnistrian alueella käytiin katkera sota Neuvostoliiton romahdettua. Selkkausta ei ole vieläkään ratkaistu lopullisesti.
Moldovassa kamppaillaan parhaillaan monien taloudellisten ja sosiaalisten ongelmien kanssa. Koko maanosamme etu edellyttää tämän tulenaran alueen vakaannuttamista. Vakautta voidaan edistää vain täysimääräisen demokratian, oikeusvaltioperiaatteen ja ihmis- ja kansalaisoikeuksien kunnioittamisen avulla. Demokratiaa ei voida määrätä: sitä voidaan vain tukea, ja siitä olemme nyt vastuussa Moldovaan nähden. 
Vaalit, jotka pidetään 6. maaliskuuta 2005, ovat tärkeä koe, joka paljastaa, missä määrin demokratisointiprosessi on edennyt ja missä määrin yhteinen hyvä vallitsee yksittäisiin etuihin verrattuna. Näissä vaaleissa päätetään, onnistutaanko Moldovan suurimmat talous-, opetus- ja sosiaalialan ongelmat ratkaisemaan. Vaalit saattavat johtaa uuteen kehitysvaiheeseen ja näin ollen myös sen strategian täytäntöön panemiseen, joka hyväksyttiin viime vuonna ja jonka tavoitteena on Euroopan unionin jäsenyys. Vaalit asettavat uusia haasteita myös neuvostolle, komissiolle ja Euroopan parlamentille. 
Wiersma (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, neuvoston ja komission sekä komission jäsenen ja neuvoston puheenjohtajan lausumista on käynyt selväksi, että meidän kaikkien – tarkoitan tällä kaikkia kolmea toimielintä – on annettava Moldovalle, Moldovan hallitukselle, yhteinen viesti ennen 6. maaliskuuta pidettäviä vaaleja. Tämä on myös tämänpäiväisen keskustelun ja sen päätöslauselman tavoite, jonka epäilemättä hyväksymme parlamentissa huomenna laajalla äänten enemmistöllä. 
Moldovan kansa saa ottaa ensi sunnuntaina kantaa uuden parlamentin kokoonpanoon. Päivä on tietysti maan kannalta tärkeä, koska vaalit johtavat myös uuden kansallisen hallituksen nimittämiseen. Olen sitä mieltä, että Moldovassa vallitsevat epäsuotuisat olot sävyttävät vaalikampanjaa, koska maa ei ole viime vuosien aikana todellakaan kehittynyt toiveita herättävään suuntaan. Siitä on tullut Euroopan köyhin maa.
Asiaan liittyy meidän kannaltamme myös kaksi muuta olennaisen tärkeää seikkaa. Tarkoitan ensinnäkin Transnistriaa ja pyrkimystä ratkaista tässä Moldovan osassa vallitseva sietämätön tilanne. Vain demokraattisen valtuutuksen saanut hallitus voi mielestäni helpottaa uusiin aloitteisiin ryhtymistä sekä niihin osallistumista. Nyt siihen on hyvät mahdollisuudet.
Presidentti Juštšenko ilmoitti tänä aamuna selvästi, että Ukrainan uusi hallitus haluaa auttaa löytämään asiaan ratkaisun, ja tässä yhteydessä Ukrainan apu on ehdottomasti tarpeen. Pidän kuitenkin tärkeänä, että vaalit johtavat sellaisen vaikutusvaltaisen hallituksen nimittämiseen, joka voi edesauttaa tilanteen ratkaisemista. Totean lisäksi, kuten komission jäsenkin huomautti, että maan tuleva suuntautuminen on tärkeä kysymys, ja osapuolet tuntuvat olevan laajalti yhtä mieltä siitä, että maan on lähennyttävä Eurooppaa ja Euroopan unionia. Lienee tarpeetonta sanoa, että suhtautuisimme hyvin myönteisesti siihen, että Chisinaun uusi hallitus ottaisi suunnan kohti Eurooppaa. Naapuruuspolitiikan yhteydessä Moldovan kanssa sovitussa toimintasuunnitelmassa tälle luodaan konkreettiset edellytykset. 
Yhteistyötä ja poliittisia suhteita Euroopan unioniin ei voida kuitenkaan parantaa, ellei Moldovan hallituksen valtuutus perustu kansan tahdon täysin demokraattiseen ilmaisuun. Jos näin ei ole, maan kanssa on vaikea ylläpitää suhteita tulevina vuosina. Kansan valtuuttama hallitus on EU:n ensisijainen kumppani, ja kun tällainen hallitus ottaa uskottavan kurssin kohti Eurooppaa, se voi luottaa EU:n tukeen. Jos kuitenkin käy niin, etteivät vaalit täytä demokraattisia vaatimuksia, tuleva yhteistyö vaikeutuu. Hallitusjärjestelmän ja johtajiston demokraattisuus ja uskottavuus ovat ehdottomia edellytyksiä Euroopan osallistumiselle asian edistämiseen. 
Tästä syystä vetoamme nykyiseen hallitukseen, jotta se tekisi kaikkensa varmistaakseen, että vaalit ja kampanjat hoidetaan oikeudenmukaisesti ja avoimesti, ja tästä syystä kaikille poliittisille ryhmille on taattava tasapuolisesti mahdollisuus esiintyä tiedotusvälineissä. Muista asioista olen yhtä mieltä komission jäsenen kanssa, ja arvostamme myös suuresti komission sitoutumista näihin vaaleihin. 
Kacin, Jelko (ALDE ),
   .  Arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, Moldova on EU:n vähiten kehittynyt naapurimaa, ja merkittävän alikehittymisen lisäksi maa kärsii myös monista muista ongelmista ja taakoista. Sen lisäksi, että Moldova on Euroopan vähiten kehittynyt maa, se ei hallitse koko aluettaan. Sen rautatiejärjestelmä on hajonnut kahtia. Vieraat sotilasyksiköt miehittävät Moldovaan kuuluvia alueita vastoin sen tahtoa. Maassa harjoitetaan kaikkea mahdollista, kuten pahimmanlaatuista kansainvälistä rikollisuutta sekä ase-, huumausaine- ja ihmiskauppaa. 
Maa kärsii vakavista ongelmista, mutta sen asukkaat tietävät, miten elää epätoivoisissa taloudellisissa oloissa ja selvitä niistä, koska heidän on pakko pystyä siihen. Yli puolet väestöstä joutuu elämään kahdella dollarilla päivässä, ja viidesosa elää yhdellä dollarilla päivässä. Jos tämä ei ole ihme, niin mikä sitten? Heille sellaisia ei tapahdu. Meidän on suhtauduttava ja suhtaudummekin heihin solidaarisesti. 
Odotamme kaikki toiveikkaasti demokraattisia ja taloudellisia muutoksia. Moldovassa pidetään vaalit 6. maaliskuuta, ja niiden tulos voi parantaa maidemme välistä yhteistyötä sekä lähentää Moldovaa ja Euroopan unionia. Romaniasta on tulossa Euroopan unionin jäsen, Ukrainassa on tapahtunut suuria muutoksia; toivomme, että myös moldovalaisten toiveet täyttyvät ja että kehityksen ja demokratian rattaat alkavat pyöriä nopeammin Moldovassa. 
Toivon, että Ukrainan presidentti käytti tänään puheenvuoronsa kannustaakseen moldovalaisia ystäviämme, koska Ukrainan esimerkki on osoittanut, ettei ulkopuolisten tahojen puuttuminen asioihin auta eikä voi pysäyttää historian etenemistä. Toivotamme Moldovalle menestystä sekä uusia ja parempia edistymismahdollisuuksia, ja odotamme innokkaasti pääsevämme tekemään heidän kanssaan yhteistyötä vaalien jälkeen. 
Schroedter (Verts/ALE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Moldovan tasavalta on maa, joka unohdetaan usein Euroopassa. Maa mainitaan vain harvoin esimerkkiluetteloissa tai tärkeissä puheissa, mutta silti sen kohtalo on nivoutunut tiiviisti Euroopan unioniin. Vasta kun Transnistrian selkkaus on ratkaistu ja Moldova voi taas tosiasiallisesti suojella omia rajojaan, se saa tilaisuuden kehittää talouttaan. Tiedämme, että Moldova on Euroopan köyhin maa ja että sen nuoriso kaikkoaa maasta sankoin joukoin.
Tästä syystä selkkauksen ratkaiseminen on meidänkin kannaltamme tärkeää, ja demokraattiset vaalit ovat ratkaisevassa asemassa prosessin kannalta. Demokratian rakentaminen ja menestyksellinen taloudellinen kehitys Moldovassa parantavat myös Euroopan unionin turvallisuutta. Olen tästä syystä tyytyväinen siihen, että komissio, neuvosto ja Javier Solana ovat myös vihdoin ymmärtäneet – ja korostan sanaa vihdoin – että Transnistrian selkkauksen ratkaiseminen on Euroopan turvallisuuden kannalta erittäin tärkeää. Meidän on tehtävä kaikkemme edistääksemme prosessia.
Korostan kuitenkin vielä, että Moldovan poliittiset puolueet, hallitus ja hallinto ovat vastuussa maan demokraattisesta kehityksestä. Niiden on nyt varmistettava, että vaalit ovat vapaat ja oikeudenmukaiset ja että ne voidaan toimittaa ilman, että kukaan syyllistyy vaalivilppiin, jotta hallituksen toiminta perustuisi luottamukseen ja jotta siitä tulisi EU:n merkittävä keskustelukumppani. Tämä on viesti, joka ohjaa Moldovan tasavaltaa kohti Euroopan unionia. 
Maštálka (GUE/NGL ),
    Olen suurelta osin samaa mieltä aikaisempien puhujien kanssa. Heidän tapaansa haluan tilanteen rauhoittuvan Moldovassa ja yhteistyön tiivistyvän tämän eurooppalaisen maan kanssa. Komission jäsen mainitsi useita ongelmia, jotka liittyvät vaaleihin. Keskustelimme ongelmista eilen, kun valmistelimme päätöslauselmaamme, ja olen sitä mieltä, että parlamentille tehty esitys on hyväksyttävä kompromissi. 
Totean tiedotusvälineisiin liittyvän ongelman osalta, että olen saanut Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen tietolähteistä tietää, että tilanne on kaikesta huolimatta muuttunut. Noin puolet lähetysajasta valtion omistamissa tiedotusvälineissä on opposition ja toinen puolikas hallituspuolueiden hallussa. Yksityisissä tiedotusvälineissä opposition osuus lähetysajasta on noussut vastaavasti yhden suhde kahteenkymmeneen. 
Näyttää myös siltä, että opiskelijoiden äänestysongelmat on ratkaistu, koska he voivat äänestää sekä asuinpaikkakunnallaan että opiskelupaikkakunnallaan. Henkilöllisyyden tunnistamisasiakirjoihin liittyvä tilanne on niin ikään muuttunut, koska sekä neuvostoajalta peräisin oleville passeille että niille passeille, joiden voimassaoloaika on päättymässä, on myönnetty lisäaikaa. 
Totean lopuksi, että minusta näyttää siltä, että asiat ovat edistyneet ja ettei ole esteitä, jotka voisivat estää vaalien toimittamisen demokraattisesti ja avoimesti. Tehtävänämme on kuitenkin valvoa tilannetta. 
Czarnecki, Ryszard (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, yhden vuoden, yhdeksän kuukauden ja kahdeksan päivän kuluttua Moldovan naapurista, Romaniasta, tulee Euroopan unionin jäsen. Kun keskustelemme Moldovan poliittisesta tilanteesta, meidän on näin ollen muistettava, että puhumme demokratiasta tai sen vajeesta maassa, josta tulee pian unionin naapuri. Jos sanomme Irakista ja Iranista keskustellessamme, että niistä tulee Euroopan unionin naapureita, kun Turkki liittyy unioniin noin 20 vuoden kuluessa, meidän pitäisi suhtautua vielä suuremmalla kiinnostuksella unionin nykyisiin naapureihin, kuten Ukrainaan ja Valkovenäjään, tai Moldovaan, josta tulee naapurimme lähitulevaisuudessa. 
Vaalit, jotka pidetään Moldovassa 11 päivän kuluttua, eivät ole täysin uskottavat, jos niitä ei edellä oikeudenmukainen vaalikampanja. Tällä hetkellä sellaisia ei ole, eikä niistä näy edes merkkejä. Vaalikampanjattomat vaalithan ovat kuin kalat kuivalla maalla, ja tästä syystä Moldovan viranomaisten toimintaa on arvioitava sen perusteella, noudattavatko he menettelytapoja vaalipäivänä, mutta myös sen perusteella, takaavatko he normaalien vaalikampanjojen toteutumisen. Samalla on muistettava, että tämän maan vaalit toimitetaan kansainvälisessä yhteydessä, halusimmepa sitä tai emme. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Moldova on pieni maa, jolla ei ole lainkaan meriyhteyttä. Se on Euroopan köyhin maa, jonka merkitys EU:n kannalta kasvaa, kun siitä tulee naapurimaamme vuonna 2007. Moldovasta itsenäistymään pyrkivä Transnistrian alue on ollut venäläisten sotilaallisessa suojeluksessa vuodesta 1991, verisen separatistisen selkkauksen jälkeen. Tilanne on sen jälkeen jähmettynyt paikoilleen, mutta alue tarjoaa suotuisat edellytykset rikollisuudelle, salakuljetukselle ja rahanpesulle sekä Ukrainassa sijaitsevan Odessan oblastin paikallisviranomaisten lahjonnalle. 
Presidentti Voronin, jonka tapasin vuosi sitten, on sitoutunut lähentämään maataan EU:hun ja Natoon, vaikka hän onkin kommunisti ja etnisesti venäläinen. Tämä johtuu presidentti Putinin kanssa käydystä kiistasta: hän ei vetänyt venäläisiä joukkoja Transdnestriasta vuonna 2002, kuten oli sovittu. Olen varma siitä, ettei 6. maaliskuuta pidettävissä parlamenttivaaleissa – vaikka ne jättävätkin toivomisen varaa siltä osin, että tiedotusvälineet toimivat puolueellisesti vaaleja edeltävänä aikana ja että hallinnollisia varoja käytetään yksinoikeudella – syyllistytä samanlaiseen huijaukseen kuin Ukrainassa pääministeri Janukovitšin ollessa vallassa, huijaukseen, joka pani alulle kuuluisan oranssin vallankumouksen. Tämä estetään Euroopan parlamentin, Euroopan neuvoston parlamentaaristen valtuuskuntien ja Naton avulla sekä ETYJin ja ODIHR-toimiston edustajien läsnäolon ja Romanian ja Ukrainan avulla.
Uuden parlamentin on autettava Romaniaa, Ukrainaa, Venäjää, Yhdysvaltoja ja EU:ta kokoontumaan yhteen Moldovan hallituksen kanssa ja ratkaisemaan Transnistrian ongelma. Slaavilaisten vähemmistöjen suojelusta on annettava lujat takeet, ja alueelle on todennäköisesti perustettava jonkinlainen hallitus, jolle siirretään valtaa. Aluehan ei ole koskaan kuulunut historialliseen Bessarabiaan eikä sillä ole puhuttu romaniaa: Stalin yhdisti sen raa'asti maahan luodakseen Moldovan valtion 60 vuotta sitten.
Aloittaisin itse suosittelemalla Tiraspolin vastaisten sanktioiden tiukentamista pyytämällä, että Ukrainan presidentti Juštšenko, joka oli täällä tänä aamuna, osoittaisi toimivansa Moskovan tahdosta riippumatta ja estäisi Smirnovia ja hänen 16:ta toveriaan matkustamasta Ukrainaan, kuten EU:kin on jo tehnyt viisumikiellon määräämisen myötä. Pyytäisin myös neuvostoa ryhtymään toimiin, jotta kaikkia Tiraspolin sotilaslentokentältä lähteneitä lentokoneita kiellettäisiin laskeutumasta EU:n alueelle. Näin varmistamme sen, että kaikki lentokoneet joutuvat lähtemään Chisinausta, jossa voidaan tarkastaa avoimesti, käytetäänkö niitä esimerkiksi aseiden salakuljetukseen. 
Mikko (PSE )
   – Hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentti on kiinnittänyt oranssin vallankumouksen jälkeen entistä enemmän huomiota itänaapureihinsa. Tämänpäiväisessä päätöslauselmassa vahvistetaan, ettei 13. tammikuuta tehty rohkea ratkaisu tarjota EU:n jäsenyyttä Ukrainalle ollut hätiköity. 
Moldovaa koskeva päätöslauselma on hyvin tasapainoinen. Vahvistamme tukemme ja ilmaisemme ymmärtävämme, miten monimutkainen tilanne alueella vallitsee. Moldovan alueellista koskemattomuutta on rikottu: maahan on asettunut vieraita joukkoja – Venäjän armeija – demokraattisesti valitun hallituksen toiveiden vastaisesti. On muuten ironista, että tänään, 23. helmikuuta, on päivä, jota Neuvostoliiton vasallivaltioita, kuten Viroa ja Moldovaa, vaadittiin vuosikymmenien ajan viettämään Neuvostoliiton armeijan ja laivaston juhlapäivänä. 
Euroopan unioni on valmis tukemaan moldovalaisia sekä Euroopan yhdentymisprosessissa että palautettaessa heidän maansa alueellista koskemattomuutta. Euroopan unionin on myös oltava valmis tukemaan Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan, ETPP:n, yhteydessä rajavalvontaa Moldovan itsenäistymään pyrkivän alueen, Transnistrian, ja Ukrainan välillä. Ukrainan presidentin Viktor Juštšenkon tänään parlamentissa pitämä puhe antaa meillä aihetta uskoa, että Ukraina pitää Transnistrian alueen ongelman ratkaisemista tärkeänä asiana. 
Moldovan vaalien demokraattisuus ei riipu vain siitä, miten äänet lasketaan. Vaalit eivät ole demokraattiset, jolleivät kaikki poliittiset puolueet pääse tasapuolisesti ja oikeudenmukaisesti esille tiedotusvälineissä vaalikampanjan aikana. Viittaan tässä Teleradio Moldovan ohjelma-aikoihin. Samalla on voitava järjestää vaalimainontaa sekä kaduilla että tiedotusvälineissä. Tämä on vähimmäisvaatimus, jota ilman emme voi julistaa 6. maaliskuuta pidettäviä vaaleja demokraattisiksi. 
Euroopan unionin on valmistauduttava kohtelemaan Moldovaa samoilla edellytyksillä kuin Ukrainaa. En näe mitään syytä, miksei Euroopan parlamentti tukisi Moldovan jäsenyysnäkymiä demokraattisen ja taloudellisen uudistusprosessin aikana. Ensimmäinen Kööpenhaminan kriteeri – demokratia – on tietenkin ennakkoedellytys Euroopan tuelle ja yhteistyölle, mutta kaksi muuta kriteeriä – vapaa markkinatalous ja oikeusvaltioperiaate – ovat Moldovan kannalta yhtä tärkeitä. Meidän on omaksuttava selvä kanta näihin asioihin voidaksemme olla rehellisiä itsellemme, Euroopalle ja moldovalaisille. 
Chatzimarkakis (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Schmit, Ukrainan presidentti teki asiasta tänään hyvin osuvan yhteenvedon. Periaate, joka yhdistää hänen maansa Eurooppaan, on demokratia – ja myös Moldovan tasavallan demokraatit suuntaavat katseensa meihin. He haluavat meidän sitoutuvan heihin eurooppalaisina mutta myös, että annamme heille naapuruuspolitiikan lisäksi selvän viestin. Tästä syystä uskon, että meidän on tarjottava Moldovalle selvempiä näkymiä, erityisesti sen naapurimaan Ukrainan tapahtumien valossa. 
Thessalonikin strategian myötä EU viitoitti tien Länsi-Balkanin maille. Entä ne maat, jotka pyristelevät vasta nyt irti menneisyyden kahleista? Ukraina on ennakkotapaus. On syytä toivoa, että Moldovan tasavalta seuraa samaa esimerkkiä 6. maaliskuuta. Myöskään Valkovenäjällä ei ole muuta mahdollisuutta kuin lähteä tielle kohti demokratiaa. Tarvitsemme nyt Thessalonikin strategiaa näille kolmelle maalle. Olemme ajasta jäljessä siinä, että Moldovan tasavalta on Kaakkois-Euroopan vakaussopimukseen kuuluvista maista ainoa, jolla ei ole näkyvissä Euroopan unioniin liittymistä. Olisi hienoa, jos parlamentti voisi hyvin pian toivottaa tervetulleeksi Moldovan tasavallan demokraattisesti valitun, presidentin, joka on aidosti sitoutunut demokraattiseen politiikkaan. Tällä hetkellä näin ei ole, kuten totesin itsekin vieraillessani Chisinaussa kymmenen päivää sitten. 
Jos Moldovan tasavalta haluaa kuitenkin yhdentyä Eurooppaan, 6. maaliskuuta pidettävien vaalien on oltava demokraattiset. Vetoamme Moldovan tasavallan eurooppalaisiin ystäviimme, jotta he äänestäisivät demokratian puolesta ja tekisivät Moldovan tasavallasta vapaamman, demokraattisemman ja eurooppalaisemman, jolloin parlamentti voi hyvin pian toivottaa heidän maansa tervetulleeksi. 
Meijer (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, ensisijaisesti romaniankielinen alue, jota kutsuttiin aiemmin Bessarabiaksi ja joka tunnetaan nyt Moldovana, on kuulunut vuorotellen Romaniaan ja Venäjään. Moldovan valtiota ei olisi koskaan ollut olemassakaan, elleivät Stalin ja Hitler olisi tehneet sopimusta, jossa Neuvostoliiton läntiset rajat vedettiin uusiksi juuri ennen toista maailmansotaa. Sekä romaniankielisellä alueella, joka sijoittuu Dniestr-joen länsipuolelle, että slaavilaisella alueella, joka sijoittuu joen itäpuolelle, suhtaudutaan yhtä kaihomielisesti Neuvostoliiton aikaiseen yhteiskuntaan. Tällaiset olot eivät muodosta ihanteellista perustaa demokratialle, sallivuudelle, avoimuudelle ja monimuotoisuudelle. Tilanne voi johtaa siihen, että eri väestönosat haluavat sellaisen hallituksen, jonka autoritaarisuus kohdistuu vastustajina pidettyihin tahoihin. Tästä syystä on otettava huomioon, että vaalit voivat olla yhtä vilpilliset kuin Ukrainassa ja Valkovenäjällä viime vuonna pidetyt vaalit. Tästä syystä on tärkeää, että ilmaisemme nyt haluavamme, että Euroopan köyhimmässä maassa harjoitetaan normaalia parlamentaarista politiikkaa, jossa kaikille puolueille, jotka osallistuvat 6. maaliskuuta pidettäviin vaaleihin, taataan yhtäläiset oikeudet ja mahdollisuudet. 
Andrikienė (PPE-DE ).
   – Kiitoksia, arvoisa puhemies. Kuten tiedämme, Moldovassa pidetään parlamenttivaalit 6. maaliskuuta, ja toivon voivani tarkkailla niitä Euroopan parlamentin vaalitarkkailijoiden valtuuskunnan jäsenenä. Tänään haluan kuitenkin myös ilmaista olevani huolestunut vaaleja edeltävästä tilanteesta, joka vallitsee Moldovassa. Tilanne on monimutkainen ennen kaikkea siksi, että Transnistrian ongelma on edelleen ratkaisematta. Sen enempää kansainvälinen yhteisö kuin Euroopan unionikaan eivät ole vielä onnistuneet saamaan Venäjää vakuuttuneeksi siitä, että sen pitäisi pysyä vuonna 1999 tekemissään Istanbulin sitoumuksissa ja vetää armeijansa pois Transnistriasta. Transnistriasta on tullut alue, jolla harjoitetaan rahanpesua ja jossa aseita valmistetaan ja viedään maasta laittomasti. Tämä palvelee vuorostaan välittömästi tai välillisesti järjestäytynyttä rikollisuutta ja kansainvälistä terrorismia. Komission jäsen Ferrero-Waldner sanoi tänään suhtautuvansa huolestuneesti tulevien vaalien ympärillä vallitsevaan tilanteeseen, siihen, miten jotkin ulkopuoliset tahot ovat yrittäneet vaikuttaa tilanteeseen jo jonkin aikaa. Moldovan pääministeri Tarlev puhui eilen asiasta Brysselissä pidetyssä lehdistötilaisuudessa, ja maailman uutistoimistot tiedottivat siitä tänään. Totean lopuksi toivovani, etteivät Euroopan unioni ja kansainvälinen yhteisö jää toimintakyvyttömiksi ja ettei Euroopan unioni tyydy vain tarkkailemaan vaaleja ja valvomaan tilannetta vaan että se ryhtyy konkreettisiin toimiin auttaakseen Moldovan demokraattisia voimia. Unionin ei pidä antaa maan tilanteen muuttua epävakaaksi. Kiitos. 
Pittella (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, toisin kuin jotkut kollegani, olen sitä mieltä, että parlamentti suhtautuu sydämellisesti ja läheisesti Moldovan kansaan ja erityisesti sen pyrkimyksiin luoda täydellinen demokraattinen järjestelmä sekä edistyä pidemmälle kansalaisyhteiskuntaan liittyvissä asioissa. Meitä yhdistävät lujat siteet ja yhteiset edut, ja haluamme jatkaa naapuruusohjelman yhteydessä käynnistettyä yhteistyötä. 
Olemme panneet merkille, mitä maassa tapahtuu: ristiriidat ja viivästymiset mutta myös myönteiset toimet, joihin poliittiset ja yhteiskunnalliset tahot, toimielimet ja yhdistykset – erityisesti maalliset ja katoliset yhdistykset – ovat ryhtyneet. Ne pyrkivät puolustamaan lasten loukkaamattomia oikeuksia ja torjumaan prostituutioon pakotettujen tyttöjen salakauppaa. 
Meidän on tarkasteltava erästä kaksitahoista asiaa: ihmisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia. Tältä kannalta katsottuna 6. maaliskuuta pidettävät vaalit ovat tärkeä tilaisuus, ja on oikein, että vaadimme niiden toimittamista mahdollisimman avoimesti sen varmistamiseksi, että mahdollisimman moni äänestää vaaleissa. Mielestäni on myös oikein ja perusteltua vedota hallituksiin ja valtioihin, joissa asuu lukuisia Moldovan kansalaisia, kuten Italiaan, jotta ne antaisivat tuhansille moldovalaisille maahanmuuttajille käytännössä mahdollisuuden harjoittaa äänestysoikeuttaan täysimääräisesti. 
Pafilis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, kansat eivät tarvitse ohjeita tai suosituksia, ja mikä vielä tärkeämpää, niitä ei pidä valvoa sen varmistamiseksi, että ne valitsevat haluamansa hallituksen. On mahdotonta hyväksyä, että Euroopan unioni ja Euroopan parlamentti puuttuvat toistuvasti muiden maiden sisäisiin asioihin. 
Moldovan tapauksessa demokraattiseen prosessiin liittyvä tekopyhyys on todella vertaansa vailla. On erityisen tuomittavaa, että Yhdysvallat puuttui avoimesti tilanteeseen myöntämällä 1,7 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria Coalitsia 2005 -järjestölle, joka tukee nykyisen hallituksen niin sanottua oppositiota. Ulkomaisten tahojen puuttuminen Moldovan sisäisiin asioihin on suuri ongelma. Yhdysvaltojen kanta, joka sallii juuri tällaisen asioihin puuttumisen, on provosoiva. Yhdysvallat protestoi syyttämällä suurlähetystönsä välityksellä Moldovan hallitusta, ja protestin allekirjoittivat tietysti myös suurten eurooppalaisten maiden suurlähetystöt. Yhdessäkään käsiteltäväksemme annetussa esityksessä ei ole uskallettu viitata tähän ongelmaan. Te ette ole kiinnostuneita demokratiasta tai aidosti demokraattisista vaaleista. Te haluatte kukistaa Moldovan.
Totean lopuksi, että tänään on 23. helmikuuta, puna-armeijan perustamispäivä, ja on syytä osoittaa kunnioitusta miljoonille puna-armeijan sotilaille ja upseereille, jotka kuolivat toisessa maailmansodassa taistellessaan fasismia vastaan. 
Schmit,
   .  Arvoisa puhemies, keskustelusta on käynyt selvästi ilmi, ettei Moldova ole Euroopan unohdettu maa. Keskustelusta on käynyt ilmi, että olemme kiinnostuneita tästä maasta, joka on kaikesta huolimatta jäänyt jälkeen Euroopan yleisestä kehityksestä, toisin sanoen maan kehittymisestä kohti demokratiaa mutta myös kohti taloudellisia ja yhteiskunnallisia uudistuksia sekä lahjonnan ja ihmiskaupan torjumista. Nämä ovat kaikki asioita, jotka ovat tässä yhteydessä hyvin tärkeitä.
Kuten eräs puhuja sanoi, olemme – ja parlamentti, neuvosto ja komissio yhtyvät tähän – oppineet tästä keskustelusta, että Moldovalle on lähetettävä selvä viesti: sen on tartuttava historialliseen tilaisuuteen Ukrainan tapahtumien vanavedessä. Viesti on välitettävä selvästi ja lujasti Moldovan viranomaisille, ei ainoastaan ennen vaaleja vaan vielä niiden jälkeenkin. Komission jäsen Ferrero-Waldner puhui Euroopan naapuruuspolitiikasta. Tämän politiikan ja toimintasuunnitelman välityksellä on painostettava Moldovan viranomaisia, niin nykyisiä kuin tuleviakin, jotta näihin uudistustoimiin todella ryhdytään ja jotta voidaan valvoa, että niillä on todellista sisältöä.

Ferrero-Waldner,
   .  Arvoisa puhemies, olemme tänään keskustelleet Transnistriasta, tästä käytännönläheisestä aiheesta. Puhuimme siitä eilen pitkään. Toimiessani Itävallan pääministerinä ja ETYJin puheenjohtajana vuonna 2000 yritin erittäin sitkeästi löytää ratkaisun Transnistrian ongelmaan. Silloin asiassa tapahtui lähentymistä. Venäjän pääministeriksi oli nimitetty Jevgeni Primakov, ja asiassa oli mahdollista edistyä. Tilanne kärjistyi kuitenkin valitettavasti heti sen jälkeen, eikä sitä ole onnistuttu ratkaisemaan.
Tästä syystä olen hyvin tyytyväinen pääsihteerin uuden erityislähettilään nimittämiseen, koska on tärkeää edistyä asiassa. Tämä mainittiinkin eilen. Meidän on tehtävä kaikkemme toimintasuunnitelmamme välityksellä, mutta meidän on myös ratkaistava tämä hyvin vaikea ongelma. 
Vierailen Moldovassa pian vaalien jälkeen, kun uusi hallitus on muodostettu. Sanoin tämän eilen kokouksessamme, ja voin myös ilmoittaa tänään virallisesti, että komissio avaa Moldovaan uuden edustuston. Jos haluamme luoda uutta naapuruuspolitiikkaa, se on tehtävä nyt. Se on tärkeää, ja toivon, että voin yhdistää vierailuni ja edustuston avaamisen.
Moldova on tällä hetkellä Euroopan köyhin maa. Meidän ei pidä kuitenkaan mennä liian pitkälle. Meidän on toimittava. Puheita ja näkemyksiä tarvitaan, mutta on sitäkin tärkeämpää tarkastella tilanteen monimutkaisuutta. Tunnen maan, koska vierailin siellä usein aikaisempien tehtävieni yhteydessä.
Tehtävää on vielä paljon, mutta toimintasuunnitelman avulla saavutamme tavoitteemme. Tutustukaa siihen. Olen kuullut, että jotkut haluavat mennä vielä pidemmälle, mutta nyt ei ole sopiva aika siihen. Nyt on aika harjoittaa naapuruuspolitiikkaa, jotta näitä maita ja Euroopan unionia voidaan lähentää. Kyse on pohjimmiltaan ottamisesta ja antamisesta. Näiden maiden on myös hyväksyttävä se, että autamme niitä. 
Puhemies. –
   Olen ottanut vastaan keskustelun päätteeksi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaiset seitsemän päätöslauselmaesitystä(1). Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
– Enrique Barón Crespon esittämästä kansainvälisen kaupan valiokunnan suullisesta kysymyksestä ja Luisa Morgantinin esittämästä kehitysyhteistyövaliokunnan suullisesta kysymyksestä (B6-0005/2005) neuvostolle, ja
– Enrique Barón Crespon esittämästä kansainvälisen kaupan valiokunnan suullisesta kysymyksestä ja Luisa Morgantinin esittämästä kehitysyhteistyövaliokunnan suullisesta kysymyksestä (B6-0006/2005) komissiolle: Nälän ja köyhyyden torjunta 
Barón Crespo (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, presidentti Lula teki viime vuonna pidetyssä Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksessa aloitteen, joka sai välittömästi tukea presidentti Chiracilta, presidentti Lagosilta ja pääministeri Zapaterolta. Tämä johti siihen, että 20. syyskuuta annettiin nälän ja köyhyyden torjuntaa koskeva julkilausuma, jonka allekirjoitti 111 hallitusta, muiden muassa kaikkien EU:n jäsenvaltioiden hallitukset. Tässä aloitteessa saatetaan ajan tasalle vuosituhannen kehitystavoitteet, jotka Yhdistyneet Kansakunnat asetti vuonna 2000, sekä vahvistetaan sitoutuminen niihin.
Totean lisäksi, että parhaillaan ratifioitavana olevan Euroopan perustuslain 3 artiklan viimeisessä kohdassa todetaan, että Euroopan unioni noudattaa kansainvälistä oikeutta ja Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjaa. Samassa kohdassa sitoudutaan myös selvästi vuosituhannen ohjelmaan sekä vapaan ja oikeudenmukaisen kaupan periaatteeseen. 
Kaikki tämä edellyttää, että niin jäsenvaltiot kuin koko unionikin tekevät entistä enemmän töitä. Meidän on aika saada tietoa komission ja neuvoston kannoista meitä tällä hetkellä huolestuttaviin tärkeisiin asioihin, kuten Afrikassa vallitsevaan tilanteeseen ja ilmastonmuutokseen. Nyt on myös oikea aika lisätä rahoitusosuuttamme kehitysapuun, jotta voimme varmistaa vuosituhannen ohjelman täytäntöönpanemisen. Nyt on tullut erityisen sopiva aika toimia vastuullisesti ja johtavassa asemassa tehtävässä, joka on näinkin ratkaiseva ihmiskunnan tulevaisuuden kannalta. 
Arvoisa puhemies, totean lopuksi olevani sitä mieltä, että tämä pätee myös komissiolle annettavaan valtuutukseen, kun lähestymme Hong Kongissa pidettävää huippukokousta, jossa tarkastellaan Dohan kierroksen edistymistä. 
Morgantini (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, köyhyys ei ole väistämätön asia, vaan se johtuu poliittisista ja taloudellisista päätöksistä, jotka on tehty kansallisella, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla, ja olen sitä mieltä, että meidän on korkea aika ryhtyä pitämään köyhyyttä laittomana. Julistaa se lainsuojattomaksi. 
Äärimmäisessä köyhyydessä elävien ihmisten määrä on noussut – enkä aio kyllästyttää teitä yksityiskohdilla tai numeroilla, koska ne ovat jo teidän tiedossanne – mutta, kuten New Yorkin julkilausumassa todetaan, pöyristyttävintä ei ole kuitenkaan se, että nälkää ja köyhyyttä on olemassa, vaan se, että ongelma jatkuu, vaikka sen ratkaisemisen edellyttämät inhimilliset ja aineelliset voimavarat ovat olemassa. 
Sekä presidentti Lula da Silva että kvintettiin kuuluvat maat kannattavat voimakkaasti tätä julkilausumaa, jonka myös jäsen Barón Crespo mainitsi. Hän sanoi, että julkilausuman allekirjoittaneita hallituksia on 108, mutta oikea luku on tietääkseni 111. Kvintetti on suositellut uusien kehitysvälineiden rahoittamista; en luettele tässä näitä välineitä (verotus ja muut vastaavat strategiat). Vaikka kannatankin uusia välineitä, niihin pitäisi mielestäni suhtautua nykyisiä välineitä täydentävinä eikä niitä korvaavina. Ne on yhdistettävä Yhdistyneiden Kansakuntien hallinnoimaan rahastokokonaisuuteen. 
Köyhyyden poistaminen köyhistä maista ja nyt myös niin sanottujen rikkaiden maiden joistakin osista merkitsee todellisuudessa sitä, että kunnioitamme oikeutta elämään. Se on myös paras keino torjua fundamentalismia ja väkivaltaisia selkkauksia. Rakenteellisen sopeuttamisen ohjelmat ja hallitsematon vapauttaminen eivät ole todellakaan parantaneet elinoloja näissä maissa. 
Vuosituhannen kehitystavoitteita, joihin jäsen Barón Crespo viittasi, on syytä pitää olennaisena välivaiheena muttei lopullisena vaiheena. Periaatteellisille julkilausumille on samalla tavalla annettava jatkoa ryhtymällä konkreettisiin toimiin, kuten kaksinkertaistamalla kehitysavun määrä. Onnittelen eräitä Euroopan maita – Tanskaa, Alankomaita, Luxemburgia ja Ruotsia – jotka maksavat jo 0,7 prosenttia, ja muita maita, jotka ovat etenemässä samaan suuntaan. Pahoittelen samalla todella, että kotimaassani Italiassa suuntaus on päinvastainen. Toivon, että tilanne voidaan oikaista. 
Totean lopuksi, että olemme myös sitoutuneet velkojen anteeksi antamiseen, ja olen sitä mieltä, että EU:n on sitouduttava selvästi ja perustavasti tukien avoimeen hallinnoimiseen. Emme ole yksin eikä meidän pidä tuntea oloamme yksinäiseksi. Meidän on myös edistettävä Yhdistyneiden Kansakuntien ja sen järjestöjen kehittymistä ja kasvamista. 
Schmit,
   .  Arvoisa puhemies, meidän on syytä osoittaa kunnioitustamme presidentti Lulan aloitteelle, joka koskee nälän ja köyhyyden torjuntaa ja josta arvoisat parlamentin jäsenet ovat esittäneet suullisen kysymyksen. 
Aloite ei ole jäänyt vaille vaikutusta. Olemme tosiaankin alkaneet ymmärtää ensinnäkin sen, että maailman köyhyys ja nälkä ovat todellinen skandaali, ja toiseksi sen, että ne uhkaavat lisäksi pysyvästi vakautta ja normaalia kehitystä. Olemme aamu- ja iltapäivän aikana puhuneet paljon demokratiasta kehitysmaissa. G8-maiden puheenjohtajiston aloite, Make Poverty History (Tehdään köyhyydestä historiaa) – jonka alullepanija on Tony Blair – sijoittuu tähän samaan yhteyteen. Keskustelimme jokin aika sitten köyhimpien maiden velkojen keventämisestä, jopa niiden poistamisesta. Nyt on siis ryhdyttävä konkreettisiin toimiin presidentti Lulan ja muiden valtioiden päämiesten aloitteen johdosta.
On totta, ettei neuvosto ole tähän mennessä vielä päättänyt kantaansa innovatiivisiin rahoituslähteisiin, joilla on tarkoitus auttaa kehitysmaita. Lienette kuitenkin huomanneet, että on esitetty ajatuksia, joista keskustellaan parhaillaan ja jotka eivät ole enää tabuja. Mainitsen esimerkiksi lentopetrolin verottamisen, joka ei enää ole kielletty puheenaihe vaan yksi niistä keinoista, joita tarkastellaan, jotta löytäisimme uusia tapoja torjua tehokkaammin köyhyyttä. Näiden innovatiivisten rahoituslähteiden selvittäminen on sitä paitsi yksi kahdeksasta sitoumuksesta, jotka Eurooppa-neuvosto määritteli vuonna 2002 Barcelonassa Monterreyn konsensuksen sovittamiseksi käytäntöön. 
Euroopan unionin jäsenvaltiot ilmaisivat Barcelonassa haluavansa tehdä kahdeksan sitoumusta, Barcelonan sitoumusta, jotka kuuluvat osana Euroopan unionin toimiin. Näiden toimien tarkoituksena on toteuttaa vuosituhannen kehitystavoitteet köyhyyden poistamiseksi. Luoja tietää, että olemme vielä monien maiden ja erityisesti Saharan eteläpuolisten maiden osalta hyvin kaukana näistä tavoitteista, esimerkiksi, kun on kyse veden, opetuksen ja kunnollisen ravinnon saamisesta. 
Neuvosto, joka 27. huhtikuuta 2004 tekemissään päätelmissä otti huomioon jäsenvaltioissa tekeillä olevat tutkimukset, jotka liittyvät innovatiivisiin rahoituslähteisiin, kannusti jäsenvaltioita ja komissiota tarkastelemaan mahdollisuuksia päästä yhteisymmärrykseen eri ehdotuksista. Neuvosto korosti tässä yhteydessä julkisen ja yksityisen sektorin välisten kumppanuuksien merkitystä.
Eurooppa-neuvosto vahvisti kesäkuussa 2004 pidetyssä kokouksessaan, että Euroopan unioni lisää ponnistuksiaan Monterreyn sitoumuksien täyttämiseksi erityisesti selvittämällä innovatiivisia rahoituslähteitä, jotka jo mainitsinkin. Eurooppa-neuvosto vahvisti lisäksi joulukuussa 2004 pidetyssä viimeisimmässä kokouksessaan, että Euroopan unioni on täysin sitoutunut vuosituhannen kehitystavoitteisiin sekä varmistamaan, että niiden täyttämisen edistymistä valvotaan. Tähän on pyrittävä erityisesti tarkastelemalla uusia rahoitusmuotoja, jotka komissio esittelee korkean tason kokouksessa vuonna 2005. 
On tullut aika toimia ja tehdä ehdotuksia. Neuvosto odottaa nyt käsittääkseni komission tekevän ehdotuksia toivoen niiden olevan innovatiivisia ja johtavan todellakin uusille urille. 
Ferrero-Waldner,
   . – Arvoisa puhemies, haluan sanoa jäsen Barón Crespolle ja jäsen Morgantinille, että presidentti Lulan aloite on mielestäni hyvin tärkeä ja merkityksellinen. 
Hyvät kollegat, kollegani Louis Michel, joka käsittelee tätä nimenomaista asiaa, esittää teille pahoittelunsa, ja tarkastelen tietysti mielihyvin kysymystä hänen puolestaan. Komissio tukee perustana ollutta näkökantaa, joka kannusti kvintettiä etsimään uusia rahoituslähteitä. Saavuttaaksemme vuosituhannen kehitystavoitteet meidän on lisättävä huomattavasti rahavarojen määrää, erityisesti julkista kehitysapua (ODA). Rahavarojen määrää on nostettava enemmän kuin Monterreyssä sovittiin ja mitä luvattiin yhteisessä sitoutumisessa kehittämisrahoitukseen. Kuten Maailmanpankki toteaa kehitysyhteistyövaliokunnalle antamassaan selonteossa, yksinkertaisin ja tehokkain tapa lisätä saatavilla olevia varoja on myöntää enemmän kehitystukea kansallisista talousarvioista.
Euroopan unioni on jo lähtenyt tälle tielle pyrkiessään täyttämään Barcelonassa vuonna 2002 tehdyt sitoumukset, ja unioni aikoo jatkaa samaan suuntaan, ehkä jopa nopeammalla vauhdilla. Aiomme tehdä käytännönläheisiä ehdotuksia, jotka kollegani Louis Michel antaa komission käsiteltäviksi ennen kuin ne välitetään neuvostolle. Tämä tapahtuu erityisesti valmisteilla olevan komission tiedonannon yhteydessä: tiedonanto on jatkoa Monterreyn konferenssille ja liittyy syyskuussa 2005 pidettävän vuosituhannen huippukokouksen +5-seurantakokousta koskevaan konsolidoituun hankkeeseen.
Olen sitä mieltä, että nykyiset innovatiiviset ehdotukset, kuten Global Marshall Plan Initiative (maailmanlaajuinen Marshall-suunnitelma) -aloite, ovat hyvin mielenkiintoisia, ja osallistumme tietenkin eri elimissä käytäviin keskusteluihin. Ehdotuksia ei pidä kuitenkaan käyttää tekosyinä Monterreyn sitoumuksien hyllyttämiselle tai niiden väheksymiselle. Näitä sitoumuksia on päinvastoin vahvistettava uudelleen, ja myös uusia on tehtävä. 
Zaleski (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, kiitoksia puheenvuorosta. Arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, puhun äidinkielelläni – puolaksi. Hyvät parlamentin jäsenet, olemme asettaneet itsellemme jalon tavoitteen, köyhien maiden auttamisen. Pelkkä rahan antaminen ei kuitenkaan aina auta. Puolan tiedeakatemian jäsenenä ja näin ollen komission jäsenen aiemmin mainitseman opetusalan edustajana haluan kiinnittää huomionne erääseen seikkaan. Tähän päivään mennessä tekemäni tutkimukset osoittavat, että vain hieman yli 30 prosenttia niistä, jotka tulevat köyhistä maista opiskelemaan Euroopan, Yhdysvaltojen tai muiden maiden johtaviin yliopistoihin, palaa kotimaahansa, riippumatta siitä, suorittavatko he maisterin vai tohtorin tutkinnon. Autamme muutamia yksittäisiä ihmisiä, mutta se taas ei auta mitenkään köyhiä maita. Näiden ihmisten pitäisi siis palata kotimaihinsa maatalous-, opetus- tai jonkin muun alan asiantuntijoina, jotta heistä tulisi talouden johtohahmoja ja eteenpäin vievää voimaa. Tämä olisi eräs tapa vähentää nälkää ja köyhyyttä.
Totean keskustelun aiheena olevan asian yhteydessä, että sain kerran tilaisuuden vaihtaa pari sanaa komission jäsenen Louis Michelin kanssa. Olemme mielestäni yhtä mieltä siitä, että olisi hyvä tehdä ehdotus – ja, mikäli mahdollista, panna se täytäntöön – jossa talousarviosta varattaisiin tietty rahasumma köyhiin maihin palaavien auttamiseksi. Tarkoituksena olisi sopeuttaa heidät, tai pikemminkin sopeuttaa heidät uudelleen, köyhyyteen siirtymävaiheen aikana, ennen kuin he löytävät sopivan työpaikan, joka on heidän taitojensa tasalla. Tästä olisi paljon apua eräänlaisena jatkotoimena niille stipendeille ja taloudelliselle tuelle, joita tarjoamme opiskelijoille, jotta he voisivat tulla opiskelemaan maihimme. Hyvät parlamentin jäsenet, emme toisin sanoen tarvitse oikeasti näitä Malista tai Kongosta kotoisin olevia filosofian tohtoreita, koska meillä on omiakin. Heitä kuitenkin kaivataan kipeästi omissa kotimaissaan. Kannatan tästä syystä lämpimästi ehdotusta. Laadin tarvittaessa asianmukaisen ehdotuksen tarvittavine tietoineen ja annan sen kehitysyhteistyövaliokunnan käsiteltäväksi ehdotuksena komissiolle. Haluaisin kaikkien läsnäolijoiden ja komission jäsenen kiinnittävän huomiota tähän asiaan. Kiitän teitä. 
Van den Berg (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, aloite, johon ryhdyttiin 20. syyskuuta 2004 New Yorkissa presidentti Lulan ja pääsihteeri Annanin johdolla, sisältää hyviä ajatuksia avusta, veloista ja niiden anteeksi antamisesta sekä uusista rahoitusmuodoista. Maailman johtajat allekirjoittivat kuitenkin jo vuonna 2000 julkilausuman, jossa he sitoutuivat täyttämään vuosituhannen kehitystavoitteet vuoden 2015 tienoilla. Nyt, vuonna 2005, koko maailmalle on selvää, ettei Afrikassa sellaisen tavoitteen täyttyminen kuin "kaikki koulunpenkille" ole yhtään todennäköisempää kuin ennenkään: päinvastoin, tavoitteesta on etäännytty entisestään. Rahoituslupausta 0,7 prosentin maksamisesta kansallisesta talousarviosta ei myöskään ole läheskään täytetty. 
Tällainen julkilausuma olisi voinut vuonna 2004 vaikuttaa jossakin määrin julkilausumajohtamiselta, ellei uutta poliittista tahtoa sitten onnistuta herättämään julkilausumalla ja Jeffrey Sachsin selonteolla sekä tsunamituhon aiheuttaman valtavan myötäelämisen aallon ja vapautettujen varojen avulla. Poliittista tahtoa pitäisi mielestäni löytyä suoralta kädeltä: ei siten, että perustetaan uusi maailmanlaajuinen rahasto, vaan kohdistamalla täysimääräisesti kaikki olemassa olevat rahoituslähteet – Maailman terveysrahasto, Euroopan kehityspankki, Kansainvälinen valuuttarahasto ja Maailmanpankki – niin pohjoisesta kuin etelästä vuosituhannen kehitystavoitteiden täyttämiseen. Tarvitsemme pysyviä sopimuksia, tiukkoja valvontatoimia ja yhteensovittamista.
Eurooppa voi asettua johtoon maailman suurimpana avunantajana. Kaikkien Euroopan jäsenvaltioiden pitäisi samanaikaisesti pystyä osoittamaan 0,5 prosenttia kansallisesta talousarviosta kehitysyhteistyöhön vuoteen 2010 mennessä ja 0,7 prosenttia vuoteen 2015 mennessä. EU:n pitäisi varata tähän tarkoitukseen 10 prosenttia omista monivuotisista rahoitusnäkymistään. Näiden varojen käyttöä ohjataan yhtenäisellä kehitystalousarviolla ja siten, että vuosituhannen kehitystavoitteet ovat oikeudellisesti sitovia välineitä. Köyhien maiden velkataakan helpottaminen on myös osa tätä prosessia, jolloin niillä on varaa veteen, opetukseen ja perusmukavuuksiin. Tällöin myös Maailman valuuttarahaston on arvioitava kultavarantonsa uudelleen. Tämä edellyttää myös oikeudenmukaista kaupankäyntiä sekä vientitukien välitöntä lakkauttamista, samalla kun on selvitettävä uusia rahoituslähteitä – ei siksi, että unohtaisimme 0,7 prosentin osuuden, vaan siksi, että pohtisimme uusia mielenkiintoisia rahoituslähteitä. On myös hyvä ajatus verottaa maailmanlaajuistumisen kielteistä puolta, kuten äkkirikastumisen tavoittelua sähköisen pääoman avulla ("flash capital") tai asekauppaa. Nyt on aika toimia. Puheenjohtajuus on mielestäni hyvissä käsissä, ja puheenjohtajavaltio haluaa edetä tähän suuntaan Louis Michelin ja muiden komission jäsenten tavoin. Kaikkia julkilausumiamme voidaan arvioida ensisijaisesti monivuotisten rahoitusnäkymien perusteella. 
Van Hecke (ALDE ),
   .  Arvoisa puhemies, lienee tarpeetonta sanoa, että nälän ja köyhyyden torjunta on edelleen aikamme suurimpia haasteita. Ihmiset väittävät hyvästä syystä, että avun antaminen, velkataakan helpottaminen ja kaupankäynti ovat yhteydessä toisiinsa ja että näihin aloihin liittyvien toimien pitäisi täydentää toisiaan. Haluan nyt keskittyä tarkastelemaan kaupankäyntiin liittyviä näkökulmia. 
Yhdentyminen maailmantalouteen hyödyttää kaikkia maita, olivatpa ne rikkaita tai köyhiä. Konkreettisena esimerkkinä voimme verrata Etelä-Koreaa Pohjois-Koreaan tai Aasian tiikereitä Etelä-Aasian maihin. Vapaa, tasapuolinen ja kehittymään pyrkivä talousjärjestelmä on tosiaan tehokas järjestelmä, jonka avulla voidaan torjua köyhyyttä ja nälkää. Erityisesti Euroopan unionin on pyrittävä takaamaan, että köyhimmät maat pääsevät paremmin maailmanmarkkinoille siten, että toimintaedellytysten kehittäminen ja tekninen tuki asetetaan etusijalle. Näin kaupankäynnillä voidaan edistää kehitystä mahdollisimman tehokkaasti.
Maailman kauppajärjestön seuraava ministeritason kokous, joka pidetään joulukuussa Hong Kongissa, on ratkaiseva koe, joka osoittaa, missä määrin rikkaat maat suhtautuvat vakavasti siihen, että köyhille maille annetaan hyvät mahdollisuudet osallistua täysimääräisesti maailmanlaajuiseen kaupankäyntiin. Dohaa on arvioitu ihanteelliseksi kehityskierrokseksi, eikä meillä ole Cancùnin jälkeen enää varaa epäonnistua.
Oli miten oli, maailmankaupan vapauttaminen entisestään on perusedellytys taloudellisen kasvun lisääntymiselle niin täällä kuin kehitysmaissakin. Avun antamisen ja velkataakan helpottamisen lisäksi asianmukaisella tavalla vapautetut markkinat ovat hyvin tärkeä – kenties kaikkein tärkein – väline, jonka avulla vaurautta voidaan jakaa tehokkaammin ja tasaisemmin maailmassa ja jonka avulla rikkaiden ja köyhien välistä kuilua voidaan kaventaa. 
Aubert (Verts/ALE ),
   . Arvoisa puhemies, kun puhumme nälästä, puhumme mielestäni itsestään selvästi myös maatalouspolitiikasta. Emme voi kuitenkaan yhtäältä keskustella mahdollisuudesta lisätä kehitystukea ja toisaalta harjoittaa maatalouspolitiikkaa, joka huonontaa monissa maissa vallitsevaa tilannetta.
Mainitsen tästä esimerkin: EU neuvottelee parhaillaan AKT-maiden (Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtiot) kanssa talouskumppanuussopimuksista, joiden nykyiset suuntaviivat herättävät suurta huolta, jopa vastustusta. Keskusteluissa keskitytään nimittäin lähes yksinomaan kaupan entistä laajempaan harkitsemattomaan vapauttamiseen, jonka yhteydessä ei oteta huomioon paikallisia oloja, vaikka tilanne on jo nyt se, että maistamme peräisin oleva vienti – joka on halpahintaista ja usein tuettua – horjuttaa merkittävästi AKT-maiden maanviljelijöiden asemaa. 
Olen siis sitä mieltä, että kaikkia näitä kysymyksiä on tarkasteltava AKT-maiden ja EU:n yhteisessä edustajakokouksessa, joka pidetään Bamakossa huhtikuussa. Toivon ryhmäni puolesta, että Euroopan unionin suuntaviivat kehittyvät tällä alalla niin, että onnistumme paremmin sovittamaan yhteen sen, mitä puhumme nyt nälästä ja köyhyydestä, ja sen, mitä puhumme muissa yhteyksissä maatalouspolitiikasta ja maataloustuotteiden kaupan vapauttamisesta. Kysymys on todella perustavanlaatuinen. Meidän on aloitettava varmistamalla, että tekomme vastaavat puheitamme, jolloin olemmekin jo edistyneet aika pitkälle. 
Ransdorf (GUE/NGL ),
   . Olen sitä mieltä, ettei köyhyyden torjumisessa ole ensisijaisesti kyse taloudellisten varojen lisäämisestä vaan että sitä on tarkasteltava aivan toisessa asiayhteydessä. Ruotsalainen taloustieteilijä Gunnar Myrdal julkaisi 1960-luvulla kirjan nimeltä Asian Drama, jossa hän puhui pessimistisestä ilmapiiristä. Samaan aikaan Afrikassa vallitsi optimistinen ilmapiiri, koska siellä oli paljon enemmän varoja kuin Aasian maissa.
Tilanne on tällä hetkellä täysin päinvastainen. Afro-pessimismi leviää, kun taas monet Aasian maat siirtyvät eteenpäin. Tämä johtuu johtajien käyttäytymisestä, joka puolestaan perustuu kulttuuritaustaan: Afrikkaa on hallittu heimorakenteiden avulla, ja heimot ovat sittemmin nousseet poliittiseen valtaan. Tilanne johtuu myös toimielinten laadusta. On todettava, että Afrikan ja Aasian maiden vertaileminen osoittaa selvästi, mihin suuntaan Euroopan unionin kehitystukipolitiikkaa pitäisi ohjata, jotta voimme varmistaa, että saatavilla olevia varoja käytetään asianmukaisella tavalla taloudellisen kasvun nimissä. 
Masiel (NI ).
    Arvoisa komission jäsen, olen yhtä mieltä suullisen kysymyksen laatijoiden kanssa. Pyydän anteeksi, että esitän muutamia huomautuksia, mutta keskustelun aihe on kannustanut minua ilmoittamaan neuvostolle ja komissiolle useista äärimmäisessä köyhyydessä ja puutteessa elävistä puolalaisista. Vastaavia kohtaloita lienee muissakin unionin maissa. 
Unioni on hiljattain laajentunut köyhiin maihin. Eräs äänestäjistäni, joka oli kutsuttu joulukuussa Brysseliin tutustumaan Euroopan parlamenttiin, kertoi minulle, että hänen kylässään on lapsia, jotka eivät voi käydä koulua, koska heillä ei ole kenkiä, koulutarvikkeista puhumattakaan. Sosiaaliturvaetuuksien vähimmäismäärä vaihtelee Puolassa 10:stä 100 euroon kuukaudessa, ja vähimmäispalkka on suuruudeltaan 212 euroa. Olisiko mahdollista perustaa unionin kansalaisille samanlainen rahasto kuin se, josta keskustelemme, tai velvoittaa jäsenvaltiot maksamaan vähintään 250 euroa kuukaudessa niille, jotka elävät puutteessa? 
Kiitän teitä. 
Martens (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan kehityspolitiikan tavoitteena on saavuttaa vuosituhannen tavoitteet, joista keskeisin on köyhyyden torjunta, eikä näitä tavoitteita saavuteta, jollemme jatka työntekoa nykyisellä tahdilla ja nykyisillä varoilla. Tämä on yleisesti tiedossa, samoin kuin se, että jos todella syvennymme asiaan, voimme saavuttaa tavoitteet. Siihen meidän on myös sitouduttava.
Nälän torjuminen on yksi tärkeimmistä toimista. Noin 24 000 ihmistä kuolee päivittäin nälkään ja aliravitsemukseen. Siinä on 24 000 ihmistä liikaa. Lähestymistapamme tuo menestystä vain, jos harjoitamme johdonmukaista politiikkaa kehitystuen, maatalouden ja kaupan alalla ja jos täytämme sitoumuksemme. Tästä syystä kannatan varauksetta päätöslauselmaa. 
Haluan mainita erään asian, jota ei ole erikseen mainittu päätöslauselmassa, eli naisten aseman. Tutkimuksista on käynyt ilmi, että naisten asema on ratkaisevan tärkeä kehitysyhteistyöpolitiikan onnistumiselle. Naiset eivät kuitenkaan edelleenkään osallistu riittävästi ohjelmien valmistelemiseen ja täytäntöönpanemiseen kyseisissä maissa. 
Nälkäprojektin parissa tehty työ on tehnyt minuun vaikutuksen; Alankomaissa käynnistettiin hiljattain projektiin liittyvä valtava tiedostuskampanja. Kyse on maailmanlaajuisesta järjestöstä, joka torjuu nälkää monissa kehitysmaissa. Järjestön toimintaperiaate vaikuttaa erittäin onnistuneelta juuri siksi, että se kohdistuu pääasiassa naisiin koulutuksen, tiedottamisen, mikrolainojen ynnä muiden välityksellä. Näin järjestö onnistuu parantamaan merkittävästi ja pysyvästi yhteiskunnallisia oloja ja torjumaan nälkää. Naiset saavat tärkeän yhteiskunnallisen aseman maataloudessa, opetusalalla, perheiden hygieniatason edistäjinä sekä muissa asioissa. Nämä ovat kaikki ratkaisevan tärkeitä tekijöitä nälkää torjuttaessa. 
Toivon, että onnistumme omaksumaan tehokkaamman politiikan harjoittamalla päättäväisempää ja johdonmukaisempaa politiikkaa. Suurimpana avunantajana Euroopan on toimittava uranuurtajana, kun vuosituhannen tavoitteet pyritään tavoittamaan, eikä Euroopan pidä tässä yhteydessä unohtaa kyseisissä maissa eläviä naisia. 
Yañez-Barnuevo García (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Espanjassa keväällä 2004 pidetyn vaalikampanjan aikana kotimaani nykyinen pääministeri Zapatero ilmoitti pyyhkivänsä Espanjan pois kuvasta, joka esittää kolmea sodanlietsojaa Azoreilla. Hän lupasi johtaa maan kvintettiin, joka on sen sijaan sitoutunut torjumaan nälkää. 
Pääministeri Zapatero on pitänyt lupauksensa. Kvintetti on onnistunut presidentti Lulan johdolla nostamaan nälän ja äärimmäisen köyhyyden torjunnan kansainvälisten asioiden esityslistalle. Minulla oli kunnia esitellä ensimmäinen asiaan liittyvä asiakirja parlamentille. Tähän on kolme syytä. Ensinnäkin olen sitä mieltä, että Euroopan unionin on johdettava kansainvälisen yhteisön pyrkimyksiä tavoitteen saavuttamiseksi. Toiseksi tavoite on mahdollista saavuttaa. Tekniset, rahoitukselliset ja taloudelliset keinot nälän torjumiseksi ja kukistamiseksi ovat olemassa. Kolmanneksi olen sitä mieltä, ettei nälän ja köyhyyden torjunta riipu pelkästään kehitysavusta. 
Tästä ristiretkestä on muodostuttava yksi Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden ulkopolitiikan akseleista tai pilareista, ja se on jo toteutumassakin. Viisitoista tai kaksikymmentä vuotta sitten ihmisoikeudet ja kehitysapu olivat ulkopolitiikan tärkeimpiä osatekijöitä. Arvoisa komission jäsen, on tullut aika tehdä nälän ja köyhyyden torjunnasta enemmänkin kuin pelkkä kampanja. Siitä on tultava komission, neuvoston ja koko Euroopan unionin ulkopolitiikan pysyvä osatekijä. 
Tomczak (IND/DEM ).
    Hyvät parlamentin jäsenet, on syytä tukea kaikkia aloitteita, joiden tarkoituksena on torjua köyhyyttä ja nälkää. Rikkaat maat ja ylikansalliset järjestöt, kuten Euroopan unioni, merkittävine taloudellisine varoineen ovat tässä yhteydessä erityisessä vastuussa. Jotta voisimme todella torjua nälkää, kaikkien maiden talousarvioiden menot on asetettava asianmukaiseen arvojärjestykseen. On asetettava etusijalle toimet, joilla edistetään perheisiin myönteisesti suhtautuvaa politiikkaa käsitteen laajimmassa merkityksessä, jotta voidaan varmistaa, että kaikki saavat elää ja kehittyä asianmukaisissa oloissa. On valitettavaa, että suuria rahasummia tuhlataan edelleen, koska ne on varattu sellaisia toimia varten, jotka ovat välittömästi tai välillisesti perheiden sekä heikoimpien ja köyhimpien etujen vastaisia. On tuomittavaa kohdella köyhiä ihmisiä ja kehittymättömiä alueita pelkkinä objekteina näyttävien ja näennäisten tukitoimien välityksellä; näiden toimien tavoitteena on vain laajentaa nykyisten supervaltojen vaikutusalueita. On häpeällistä orjuuttaa köyhiä maita niitä riistävien taloudellisten järjestelmien välityksellä. 
Hyvät parlamentin jäsenet, näiden paavi Johannes Paavali II:n opetusten pitäisi kannustaa meitä ja lujittaa uskoamme nälän ja köyhyyden torjumiseksi maailmassa: "Miljoonat veljemme ja sisaremme kärsivät nälästä, ja monet kuolevat siihen, varsinkin lapset. Ennennäkemättömän teknisen kehityksen aikana nälkäkuolemien aiheuttama murhenäytelmä on suuri haaste ja vakava osoitus maailman tilasta. Maapallollahan on loppujen lopuksi riittävästi varoja koko ihmiskunnan ruokkimiseksi. Miksi sitten miljoonat ihmiset kuolevat nälkään tänä päivänä? Koko maailman on tutkittava vakavasti tuntoaan yhteiskunnallisen oikeuden ja inhimillisen perussolidaarisuuden osalta. Meidän olisi hyvä muistaa perustotuus, jonka mukaan maapallo kuuluu Jumalalle, ja Hän on asettanut kaikki sen rikkaudet ihmisten käsiin, jotta rikkauksia hyödynnettäisiin oikeudenmukaisesti ja kaikkien yhteiseksi hyväksi. Luonto on itse osoituksena tästä. Yhteinen huutomme kaikkien niiden puolesta, jotka näkevät nälkää, ei saa jäädä kuulematta. Kohdistamme sen ensin Jumalalle, mutta myös poliitikoille ja taloustieteilijöille, jotka ovat vastuussa hyödykkeiden tasapuolisesta jakamisesta, niin maailmanlaajuisella kuin kansallisellakin tasolla. Nälän vitsauksesta on vihdoin tehtävä loppu. Solidaarisuus voittakoon hillittömän hyödyn tavoittelun. Olemme kaikki osaltamme vastuussa tästä epäkohdasta. Jokainen meistä on kokenut jollakin tavalla, miltä muiden nälkä ja köyhyys tuntuu. Meidän on opittava jakamaan leipämme niiden kanssa, joilla sitä ei ole."
Arvoisat parlamentin jäsenet, nykyisiä poliittisia toimiamme on tarkistettava paavin opetusten valossa, varsinkin kun nälkäongelma kohdistuu entistä enemmän Euroopan unionin kansalaisiin. Jo yli viisi miljoonaa puolalaista elää äärimmäisessä köyhyydessä. Kiitos huomiostanne. 
Záborská (PPE-DE ).
    Hyvät parlamentin jäsenet, kun tänään keskustelemme köyhyydestä maailmassa, haluan kiinnittää huomiota Kansainväliseen päivään köyhyyden poistamiseksi ja sen keskeisiin tavoitteisiin; päivää vietetään 17. lokakuuta. Siellä, missä ihmiset joutuvat elämään köyhyydessä, rikotaan ihmisoikeuksia. Meidän pyhänä tehtävänämme on yhdistää voimamme ja pyrkiä varmistamaan, että ihmisoikeuksia kunnioitetaan. Kaikkein köyhimpien ihmisten äänen pitäisi kuulua kaikkialla, missä miehet ja naiset päättävät ihmiskunnan tulevaisuudesta. Köyhyys on tänä päivänä suurin este naisten kehittymiselle kaikilla elämän aloilla. Kansainväliset toimielimet, kuten Maailmanpankki, haastavat meidät muistamaan, että ensimmäinen askel pitkällä tiellä kohti naisten vapauttamista on heidän köyhyytensä torjuminen. Naisten osallistuminen köyhyysindikaattorien määrittelemiseen on tässä yhteydessä perusedellytys. Kysymys kuuluukin, osaammeko kehittää köyhien ihmisten taitoja ja osaammeko helpottaa heidän pääsyään perusoikeuksien piiriin? Tarvitsemme tarkasti määriteltyjä indikaattoreita arvioidaksemme köyhyyttä ja sen laajamittaisuutta. Yhdysvaltalainen taloustieteilijä Gary Becker on arvostellut sumeilematta perinteisiä indikaattoreita kirjoissaan, joissa hän tarkastelee inhimillistä pääomaa ja taloudellista lähestymistapaa elämään. Juuri hän arvioi sukupuolten välisen eron vaikutusta tuloihin ja kaikkien perhe-elämän muotojen taloudellista arvoa. Kaikki nämä taloudelliset tutkimukset osoittavat, ettei kolmatta osaa ensisijaisesti naisten harjoittamasta taloudellisesta toiminnasta arvioida tai valvota mitenkään. Siihen tarkoitukseen ei yksinkertaisesti ole kehitetty minkäänlaisia indikaattoreita tai välineitä. Kannattaisiko ottaa esimerkkiä Gary Beckerin sanoista ja antaa nyt naisille korkeampi asema yhteiskunnassa? 
Gomes (PSE ).
   – On häpeällistä, etteivät useimmat Euroopan maat ole vieläkään noudattaneet sitoumustaan myöntää 0,7 prosenttia BKT:stään kehitystukeen. Tästä huolimatta Euroopan unionin osuus kaikesta kehitysavusta on tällä hetkellä 55 prosenttia. Vahvistamalla Euroopan asemaa köyhyyden torjunnan ja kehitysavun alalla parannamme EU:n ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikan uskottavuutta ja tehokkuutta koko maailmassa. Eurooppa voi tehdä selvää nälästä ja köyhyydestä tukemalla presidentti Lula da Silvan ja pääministeri Rodríguez Zapateron aloitteita sekä siirtämällä varoja tähän tarkoitukseen ja ottamalla johtoaseman hankkeissa, joiden vaikutus on strateginen.
Mainitsen esimerkkinä malarian hävittämisen, jota Yhdistyneiden Kansakuntien vuosituhannen hankkeen johtaja suositteli, koska malaria iskee ennen kaikkea köyhimpiin maihin tuhoisin seurauksin ja aiheuttaa mittaamattomia taloudellisia vahinkoja. Maailman terveysjärjestön WHO:n mukaan malaria on tauti, joka aiheuttaa eniten kuolemia ja vammaisuutta: yli miljoona ihmistä kuolee vuosittain malariaan, 90 prosenttia heistä Afrikassa. YK:n lastenjärjestön UNICEFin mukaan malaria tappaa yhden lapsen 30 sekunnin välein. Kolme lasta on kuollut malariaan puheenvuoroni aikana. 
Eurooppa voi tehdä enemmän ja suoriutua paremmin arvosanoin. Komission on näin ollen käynnistettävä maailmanlaajuinen malarian vastainen kampanja ja ryhdyttävä johtamaan sitä, lisättävä rahoitusta ja ohjattava varat valvontaohjelmiin asianomaisissa maissa, tuettava kansallisia politiikkoja, joissa korostetaan malarian hallintaa, ja kannustettava yksityistä sektoria tuottamaan rokotteita sekä jakamaan lääkkeitä ja kyllästettyjä moskiittoverkkoja. 
Köyhyys ja kurjuus ruokkivat epäoikeudenmukaisuutta ja epätoivoa, ja ne puolestaan horjuttavat maailmanlaajuista turvallisuutta. Sitoutumalla malariaa koskevaan strategiaan Eurooppa edistää ratkaisevalla tavalla vuosituhannen tavoitteita, jotka ovat sitovia sitoumuksia, sekä pyrkimystä tasapuolisempaan ja turvallisempaan maailmaan. Euroopan kansalaiset toivovat, että Euroopan unioni osallistuu sellaisen maailman luomiseen. 
Bowis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, 40 ihmistä kuolee nälkään kahden minuutin pituisen puheenvuoroni aikana. Yksi ihminen 3,5 sekunnissa, 24 000 ihmistä päivässä, 9 miljoonaa vuodessa, 400 miljoonaa viimeisten 50 vuoden aikana – eli kolme kertaa enemmän kuin kaikissa viime vuosisadan maailmansodissa. Me puhumme, keskustelemme, vääntelemme käsiämme. Emme kuitenkaan tee asialle mitään. Puhumme parlamentissa lähes päivittäin Lissabonin toimintaohjelmasta, kilpailukyvystä ja kasvusta, jotka edistävät vaurautta Euroopassa. Olemme alkaneet hitaasti ymmärtää, että vauraus edellyttää terveitä ihmisiä. Maapallomme alhaisen tulotason maat tarvitsevat kuitenkin myös omaa Lissabonin toimintaohjelmaansa, samoin kuin terveitä ihmisiä. 
Aliravitsemus aiheuttaa sairauksia ja työkyvyttömyyttä. Sairaudet vaikuttavat alentavasti työvoiman määrään ja tuottavuuteen. Tämä taas johtaa köyhyyteen, ja köyhyys vaikeuttaa puolestaan sairauksien ja nälän torjumista. Meidän on murrettava tämä noidankehä. Vuosituhannen kehitystavoitteissa pyritään juuri siihen. Se oli myös Maailman elintarvikehuippukokouksen tavoitteena. Samaa julistetaan julistuksessa nälän ja köyhyyden torjumisesta. Asiaa toistettiin jopa omassa selonteossani AKT:n ja EU:n yhteiselle edustajakokoukselle. 
Olemme laatineet 30 vuoden ajan päätöslauselmia, ja yhtä kauan olemme epäonnistuneet toimissamme. Avainasemassa ei ole elintarviketuki vaan elintarvikkeiden turvallisuus. Elintarviketukea voidaan myöntää hätätapauksissa, mutta elintarvikkeiden turvallisuus on ratkaisevan tärkeää pitkällä aikavälillä. Tärkeintä on poistaa esteet tuotteiden tuonnilta alhaisen tulotason maista. Tärkeintä on varmistaa, että vaikka olemmekin oikeutetusti huolestuneita tsunamin uhreista, emme riistä Afrikalta ratkaisevan tärkeää apua. Tärkeintä on korostaa presidentti Bushille – niin kauan kuin hän on täällä Euroopassa – samoin kuin unionin jäsenvaltioille, ettei tuen myöntäminen merkitse tilaisuutta vähentää ensimmäisen maailman maatalouden ylijäämiä vaan että tukirahoilla on ostettava paikallisia tuotteita. Jos paikallisia tuotteita ei voi ostaa, on ostettava alueellisia tuotteita.
Tärkeintä on investoida takaisin maksetut velat uudelleen näihin velkaantuneisiin maihin, jotta nälkään ja sairauksiin liittyvät vuosituhannen tavoitteet saavutetaan. Vasta silloin voimme antaa todellista toivoa 800 miljoonalle aliravitulle lähimmäisellemme. Silloin saavutamme elintarviketuotannon tavoitteet – emme koko maailmassa mutta pahasti velkaantuneissa alhaisen tulotason maissa kylläkin. Tähän tässä päätöslauselmassa pyritään. 
Arif (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen siihen, että keskustelemme nälästä ja köyhyydestä. Olen yksi monista, mutta olen siihen tyytyväinen. Keskustelu sijoittuu sen aloitteen jatkumoon, jonka kvintetti teki viime syyskuussa YK:ssa. Sen jälkeen monet tahot ovat esittäneet samansuuntaisia kantoja. 
Haluan kuitenkin muistuttaa, ettei yhtäkään konkreettista sitoumusta ole vielä täytetty. Vain neljä Euroopan unionin jäsenvaltiota on täyttänyt sitoutumisensa eli myöntää 0,7 prosenttia BKT:stä kehitysapuun. Tällä hetkellä näyttää siltä, ettei vuosituhannen tavoitteita saavuteta vuoteen 2015 mennessä. Nälän ja köyhyyden poistaminen on ongelmana yhtä vanha kuin sen poistamiseen ehdotetut ratkaisut: kehitystuen laadullinen ja määrällinen lisääminen, velkojen peruuttaminen ja velkataakan keventäminen, pääomavirtoihin kohdistuvan maailmanlaajuisen veron käyttöön ottaminen ja kansainvälisen kaupan sääntöjen uudistaminen oikeudenmukaisemman kaupankäynnin nimissä. Totean lisäksi, että kaikki tänään ehdotetut aloitteet ovat vain ylimääräisiä tukimuotoja, jotka liittyvät kehitysapuun, eivätkä ne missään tapauksessa korvaa sitoumuksia, jotka on tehty hyvin kauan sitten. 
Seuraan valppaasti näitä sitoumuksia ja päätöslauselmaa, koska vain herpaantumattomalla poliittisella tahdolla tehdään loppu tästä vitsauksesta. Nälkää ja köyhyyttä ei voida pelkistää lyhytkestoiseksi keskusteluksi, joka riippuu sattumanvaraisista maininnoista tiedotusvälineissä tai hyväntekeväisyyden puuskista, tarkoitettiinpa niillä miten hyvää tahansa. 
Kaczmarek (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan kiinnittää huomionne Euroopan unionin uusien jäsenmaiden asemaan kehitysyhteistyössä. Olen ilahtunut siitä, että monet uudet jäsenvaltiot ovat hiljattain kasvattaneet merkittävästi talousarviovaroja, jotka on varattu kehityspolitiikkaan. Näiden maiden asukkaat tietävät kuitenkin hyvin vähän kehitysyhteistyöstä. Monien mielestä apu koostuu pelkästään humanitaarisesta avusta. On hyvä, että ihmiset tuntevat jalomielistä auttamisen halua luonnon tai humanitaaristen katastrofien yhteydessä, mutta on tärkeää, että he ymmärtävät, että äärimmäisen köyhyyden ja nälän poistaminen on strateginen tavoite. 
Uusien jäsenvaltioiden kansalaisia kannattaisi mielestäni varoittaa siitä, että Euroopan maiden köyhyys on erilaista kuin maailman köyhimmissä maissa vallitseva köyhyys. On totta, että Puolassa asuu viisi miljoonaa perhettä, joiden on elettävä 2,5:ta euroa vastaavalla summalla henkeä kohti päivässä, mutta 2,5 euroa on Puolassa paljon enemmän kuin 2,5 euroa maailman köyhimmissä maissa. Tämä johtuu siitä, että suurimmalla osalla puolalaisista miehistä ja naisista on käytössään vettä, sähköä, kaasua, teitä, opetusta sekä terveys- ja sosiaalipalveluja. EU:n uusien jäsenmaiden ja maailman köyhimpien maiden teknisten ja yhteiskunnallisten perusrakenteiden väliset erot ovat paljon suurempia kuin miltä yleensä näyttää. Kehitysyhteistyöhön liittyvän tietoisuuden lisääminen uusissa jäsenvaltioissa on niin tärkeä tehtävä, että neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin lisäksi jäsenvaltioiden hallituksien on sitouduttava tehtävään parhaiden kykyjensä mukaan. Tiedän, että komission jäsen Michel on tietoinen asiasta. 
Puola on maa, jossa tapahtui solidaarisuusliikkeen ansiosta valtavan suuria myönteisiä muutoksia talouden, politiikan ja yhteiskunnan alalla; solidaarisuusaatetta ryhdyttiin panemaan täytäntöön 25 vuotta sitten. Lech Wałęsa sanoi aina, että ihmiset tarvitsevat kalastusvälineitä, eivät vain kaloja. Samalla, kun torjumme nälkää ja äärimmäistä köyhyyttä maailmassa, ei pidä koskaan unohtaa, että on luotava paikallisia mahdollisuuksia samoin kuin annettava hätäapua. Tällä tavalla maailman köyhimpien alueiden asukkaat voivat auttaa itseään, jolloin vältymme ilmiöltä, jota tutkijat kuvailevat "riippuvuuden uudistumiseksi". 
Scheele (PSE ).
    Arvoisa puhemies, komission jäsen Ferrero-Waldner on tehnyt selväksi, että vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttaminen edellyttää ODA:n eli julkisen kehitysavun merkittävää lisäämistä. Kutsuisin sitä tosin mieluummin julkiseen kehitysyhteistyöhön osoitetuksi rahoitukseksi. 
Mielestäni on myös tärkeää onnitella maita, jotka ovat saavuttamassa tavoitteen, jonka mukaan 0,7 prosenttia BKT:stä suunnataan kehitysyhteistyöhön. Meidän pitäisi myös onnitella sellaisia maita kuin Belgiaa, Suomea, Ranskaa, Espanjaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa, jotka ovat sitoutuneet saavuttamaan tavoitteen vuoteen 2013 mennessä. 
Olen itse kotoisin jäsenvaltiosta, joka ei tässä yhteydessä sijoitu kovin korkealle. Itävalta ja Italia ovat jääneet julkisen kehitysavun osalta peränpitäjiksi. Tästä syystä kysyn Euroopan komissiolta ja neuvostolta: millaiseen yhteistyöhön ja valvontaan on tarkoitus ryhtyä, jotta perää pitävät maat ja keskitason suoriutujat saavat eturivin maat kiinni ja jotta voimme varmistaa, että Eurooppa voi riittävän julkisen rahoituksen turvin osallistua vuosituhannen kehitystavoitteiden täyttämiseen? 
McAvan (PSE ).
    Arvoisa puhemies, sanoitte, että on tullut aika toimia, ja olemme parlamentissa samaa mieltä kanssanne. Meillä on tänä vuonna ainutlaatuinen tilaisuus ryhtyä toimiin, koska käsittelemme kaupan alan yhteydessä kahta suurta asiakokonaisuutta: banaani- ja sokerialaa. Niitä käsiteltäessä voimme osoittaa, että haluamme tosissamme auttaa kehitysmaita. 
Olen tyytyväinen siihen, mitä komission jäsenet Mandelson ja Michel sanoivat. Vierailin hiljattain Karibian maissa, ja tapasin pikkuruisilla viljelmillä toimivia pienviljelijöitä, jotka eivät pysty elättämään itseään, elleivät heidän tuotteensa pääse EU:n markkinoille. Emme voi ryöstää näitä vähän vähemmän köyhiä ihmisiä ja antaa rahoja maailman köyhimmille ihmisille. Meidän on uudistettava banaani- ja sokerialan järjestelyjä oikeudenmukaisella tavalla. Siinäpä meille todellinen koetus. 
Maailman kauppajärjestön WTO:n kokous, joka pidetään joulukuussa Hong Kongissa, on EU:lle toinen suuri koetinkivi tariffien osalta. Tiedämme kaikki lausuneemme kauniita sanoja vuosien varrella, mutta olen nähnyt, mitä kulissien takana kehitysmaissa tapahtuu: EU:sta peräisin olevaa tomaattitahnaa ja yhdysvaltalaista alkuperää olevaa riisiä myydään polkuhintaan Ghanan ja eräiden Afrikan köyhimpien maiden markkinoille. Nyt on aika toimia. 
Kansalaisjärjestöt ja yleinen mielipide seuraavat toimiamme. Meitä seurataan tiiviimmin kuin koskaan ennen, mikä johtuu suurista kampanjoista, kuten "Make poverty history" (Tehdään köyhyydestä historiaa) -kampanjasta. Meitä tarkkaillaan ja arvostellaan. Toimintamme vaikuttaa suuresti siihen, millaiseksi yleinen mielipide Euroopan unionista muodostuu. 
Schapira (PSE ).
    Arvoisa puhemies, keskustelun saama käänne hämmästyttää minua. Keskustelussa on keskitytty nimittäin laajalti miettimään täydentäviä rahoituslähteitä. Vaikka olisimmekin oikeassa, ihmettelen, peittääkö keskustelu todellisen kysymyksen, joka kuuluu seuraavasti: ennen kuin pohdimme myönnetyn tuen määrää, eikö meidän pitäisi ensin pyrkiä parantamaan nykyisen tuen laatua ja tehokkuutta? Kysymyksen merkitys korostuu entisestään, kun otetaan huomioon, että kansainväliseen verotukseen tai kansainvälisen rahoitusjärjestelyn luomiseen liittyvät keskustelut ovat melkoisen tekopyhiä, niin kauan kuin Yhdysvallat ja suurin osa kansainvälisestä yhteisöstä eivät hyväksy näitä järjestelyjä.
Tehokkuutta heikentävät vastaavasti se, että uusia tukimuotoja etsitään vaivoja säästelemättä, vaikkei Monterreyn konsensuksen tavoitteita ole vielä saavutettu, se, että nykyisten tukien tehostamista korostetaan vuosituhannen tavoitteiden saavuttamiseksi, sekä kehityspolitiikan varojen ja tavoitteiden hajanaisuus. Meidän on vältettävä prosessin vaarallista nopeuttamista. Sen sijaan on keskityttävä etsimään käyttökelpoisia ratkaisuja, joiden avulla voimme noudattaa nykyisiä sitoumuksiamme. Asiaan on suhtauduttava konkreettisesti ja käytännönläheisesti – sitä ne väestönosat odottavat, joita haluamme auttaa. 
Goudin (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, maailmassa vallitseva nälkä ja epäoikeudenmukaisuus ovat hyvin tärkeitä asioita. Mitkä tekijät tekevät EU:sta muka tarkoituksenmukaisimman maailmanlaajuisen toimijan tässä asiassa? EU:han on pikemminkin aiheuttanut maailmanlaajuisia köyhyysongelmia epäoikeudenmukaisilla kauppasäännöillä ja protektionistisella maatalouspolitiikalla. 
Samalla, kun Euroopan unioni myöntää köyhille maille taloudellisia varoja kehitystuen muodossa, unioni estää näitä maita kasvamasta noudattamalla omituista maatalous- ja kauppapolitiikkaa. Tämä on epäjohdonmukaista eikä erityisen uskottavaa toimintaa. Monet kehitysmaat ovat taipuvaisempia pitämään EU:ta ongelmien aiheuttajana kuin niiden ratkaisijana. YK on järjestö, joka on sopivampi torjumaan köyhyyttä ja nälkää, koska sen kannatus on maailmassa laaja-alaisempaa ja koska siihen kuuluu enemmän jäsenvaltioita. Kansalliset erityisedut ovat EU:ssa vielä liian hallitsevia.
Meidän on taisteltava yhdessä oikeudenmukaisemman maailman puolesta. EU ja YK voisivat jakaa vastuun keskenään seuraavasti: EU pyrkii uudistamaan maatalouspolitiikkaansa ja edistämään oikeudenmukaisempaa kauppapolitiikkaa, kun taas YK kehittää maailman maille keinoja antaa taloudellista ja muuta apua nälkää näkeville ja kärsiville ihmisille. Meidän on vältettävä tarpeetonta institutionaalista valtataistelua, kun pyrimme saavuttamaan yhteisen tavoitteemme eli poistamaan köyhyyden. 
Schmit,
   .  Arvoisa puhemies, luulenpa, ettei monessakaan parlamentissa eläydytä tässä määrin kysymyksiin, jotka liittyvät alikehitykseen, köyhyyteen, nälänhädän torjumiseen ja kehitystä edistäviin toimiin. Se tuottaa mielestäni suurta kunniaa Euroopan parlamentille, joka osallistuu merkittävällä tavalla Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikkaan. 
On tosiaan tilanteita, joista on syytä vihastua. Jäsen Bowis mainitsi lukuja, jotka osoittavat kauhistuttavan tehokkaasti, että tilastotietojen takana on ihmisiä, jotka joutuvat nälän aiheuttaman noidankehän uhreiksi. Heitä kuolee päivittäin, joka minuutti. Vihastuminen on siis paikallaan. Kuten eräs puhuja kuitenkin totesi, sen jälkeen on ryhdyttävä toimiin. Haluan sanoa, ettei Euroopan unionin tarvitse hävetä toimiaan tältäkään osin. Sen ei tarvitse mielestäni tuntea syyllisyyttä: unionihan on suurin kehitysavun antaja. Myönnän myös, ettei antamamme apu riitä. Tästä syystä olemme asettaneet kunnianhimoisempia tavoitteita niille, jotka ovat jääneet selvästi alle 0,7 prosentin rajan. Sitä vastoin niiden, jotka ovat saavuttaneet tai jopa ylittäneet 0,7 prosentin rajan – mikä ei ole helppoa tämänhetkisessä taloudellisessa tilanteessa – on ennen kaikkea säilytettävä sama suuntaus. 
On myös syytä korostaa, että nälänhädän, alikehittymisen ja kurjuuden torjuntaa voidaan lähestyä vain kokonaisvaltaisesti. Tästä syystä on tärkeää puhua rahoitusmuodoista ja siitä, minkä vuoksi jo tehdyt sitoumukset on täytettävä ensin. On etsittävä täydentäviä ja vaihtoehtoisia rahoituslähteitä. Tässä on kuitenkin järkeä vain, jos lähestymistapa sisältyy kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan, jossa otetaan huomioon myös taloudelliset näkökulmat, kuten joku totesikin. Totean tässäkin yhteydessä, ettei Euroopan unioni ole aivan väärässä. Jotkin politiikat aiheuttavat tietysti ongelmia, ja maatalouspolitiikkaan liittyvät kysymyksethän tuli jo mainittua. Tässäkin asiassa Euroopan unioni on kuitenkin alue, joka on avannut markkinansa todennäköisesti laajimmin kehitysmaiden viennille. Edellisen komission ja tarkemmin sanottuna Pascal Lamyn aloite, Kaikkea paitsi aseita, kohdistuu kaikkein köyhimpiin maihin. 
On siis rakennettava jo saavutetuille asioille, joita ei sovi halveksia. Tiedämme kuitenkin, että panokset ovat valtavan suuret ja että aika rientää – meillä ei ole edessämme kymmeniä ja taas kymmeniä vuosia – entistä maailmanlaajuisemmassa maailmassa. Euroopan ei pidä luulla olevansa turvassa näiltä ongelmilta, olevansa pelkkä sivustakatsoja. Olemme olosuhteiden pakosta toimijoita, mutta joudumme välittömästi myös kärsimään köyhyyden seurauksista. Eräs äärimmäisen köyhyyden seurauksista on, että maihimme saapuu tuhansia ihmisiä hätäisesti kokoon kyhätyillä lautoilla.
Meidän on siis omaksuttava kokonaisvaltainen lähestymistapa. Tilannetta on ryhdyttävä seuraamaan, ja on uskallettava sanoa tilanteen niin vaatiessa, etteivät toimemme ole olleet tarkoituksenmukaisia. Luulen, että ryhdymme Euroopassa vaiheittain harjoittamaan vielä tehokkaampaa politiikkaa tällä alalla, johon parlamenttinne kiinnittää hyvin suurta huomiota. 
Ferrero-Waldner,
   .  Arvoisa puhemies, haluan toistaa, mitä parlamentin jäsen juuri sanoi: nälän torjuminen on tietenkin tärkeää, ja se on meidän kaikkien moraalinen velvollisuus. Haluan kuitenkin mainita, miten suuren summan esimerkiksi Euroopan unioni – maailman suurin lahjoittaja, kun komissio ja jäsenvaltiot lasketaan yhteen – myönsi vuonna 2003 kehitystukena. Sinä vuonna yhteenlaskettu summa oli suuruudeltaan 32 miljardia euroa. Jos nykyinen suuntaus pysyy ennallaan, voimme olettaa, että summa nousee vuonna 2006 lähes 46 miljardiin euroon. Meidän on tietysti pyrittävä edelleen saavuttamaan YK:n asettama tavoite eli 0,7 prosenttia BKT:stä, mutta tarkastelkaamme kuitenkin näitä lukuja huolellisesti. Jo pelkästään komission talousarviosta myönnetään kehitysapuun vuosittain 7 miljardia euroa. 
Olette oikeassa eräässä asiassa. Kuten jäsen Yañez-Barnuevo totesi, kauppa ja muut järjestelyt, samoin kuin velkataakan helpottaminen, ovat tietenkin tärkeitä asioita, ja tästä syystä johdonmukaisuus on ratkaisevassa asemassa tässäkin yhteydessä. Tiedämme kaikki, että Dohan kehityskierros ja Hong Kongissa pidettävä Maailman kauppajärjestön konferenssi ovat tässä yhteydessä niin ikään erittäin tärkeitä. 
Komissio neuvottelee parhaillaan talouskumppanuussopimuksista AKT-maiden kanssa; tässäkin painopiste on kaupankäynnissä. Tavoitteenamme on vapauttaa entisestään kehitysmaiden pääsyä EU:n markkinoille. Komissio haluaa samanaikaisesti auttaa kehitysmaita edistämään omia talouksiaan myös tulevaisuudessa, jotta ne voivat hyötyä markkinoiden avaamisesta.
Panin merkille, että puhuimme tänä aamuna laajalti ihmisoikeuksista, oikeusvaltioperiaatteesta ja hyvästä hallintotavasta. Tänä iltapäivänä emme sitä vastoin ole maininneet niitä. Monterreyn tavoitteissa käsitellään juuri tätä asiaa: molempien osapuolien on omaksuttava asianmukainen lähestymistapa. Kehitysmaiden on noudatettava samoja periaatteita, koska muuten varamme, jotka ovat veronmaksajien varoja, valuvat yksinkertaisesti hukkaan. 
Totean vastauksena jäsen Kaczmarekille, arvoisalle parlamentin jäsenelle, joka on kotoisin Puolasta ja joka saanee tiedon lausunnostani, vaikkei hän valitettavasti olekaan enää läsnä: on tietenkin ikävää, että Puolassa on köyhyyttä, mutta sitä varten Euroopan unioni on perustanut koheesiorahaston ja rakennerahastot, ja Puolan hallituksen tehtävänä on hyödyntää niitä asianmukaisella tavalla. 
Vastaan jäsen Martensille toteamalla, että hän on aivan oikeassa. Olin aivan viime aikoihin asti Itävallan liittovaltion ulkoasiainministeri sekä sen lisäksi kehitysyhteistyöstä vastaava valtiosihteeri. Keskityin työssäni aina naisiin, koska he ovat avainasemassa oleva kehitystekijä niin perheissä kuin koko taloudenkin kannalta. Pienet ja keskisuuret yritykset ovat kuitenkin myös erittäin tärkeitä alhaalta ylöspäin suuntautuvan lähestymistavan kannalta. 
Saanen lopuksi vielä toistaa, että näkemyksemme mukaan on erittäin tärkeää, että vuosituhannen kehitystavoitteet määräävät kehitysyhteistyön suunnan. Komissio tekee tiiviisti yhteistyötä parlamentin kanssa tässä asiassa, ja toivon, että voimme hyväksyä vuosituhannen paketin 22. maaliskuuta. Pakettiin sisältyy neljä tiedonantoa. Yksi niistä kattaa useampia aloja, ja siinä kuvaillaan osallistumistamme YK:n vuosituhannen huippukokoukseen. Muissa kolmessa tiedonannossa käsitellään kussakin jotakin tiettyä pyrkimyksiimme liittyvää näkökulmaa. Tässäkin yhteydessä saamme epäilemättä tilaisuuden keskustella rahoitusasioista. 
Puhemies.
   Keskustelun päätteeksi totean vastaanottaneeni kuusi työjärjestyksen 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä(1). Keskustelu on päättynyt. 
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.
Kasoulides (PPE-DE ).
    Nälkä ja köyhyys eivät ole enää pelkästään humanitaarinen kysymys. YK:n uhkia, haasteita ja muutoksia käsittelevän korkean tason paneelin mukaan nälkä ja köyhyys sekä HIV-epidemia ja ympäristön tilan huonontuminen muodostavat uhkan, joka kohdistuu maailman turvallisuuteen niiden perinteisten uhkien lisäksi, jotka tällä hetkellä kohdistuvat ihmiskuntaan (kuten terrorismi). Uhkat liittyvät toisiinsa, ja yhteen kohdistuva uhka kohdistuu kaikkiin. 
Maailmanpankki arvioi, että 11. syyskuuta tehdyt iskut kasvattivat köyhyydessä elävien ihmisten määrää 10 miljoonalla. Asukaskohtaisella BKT:llä mitattuna köyhyys liittyy selvästi sisällissotien puhkeamiseen: todennäköisyys on suuruudeltaan 12 prosenttia, kun asukaskohtainen BKT on alle 1 000 Yhdysvaltain dollaria, ja 2,5 prosenttia, kun BKT nousee 4 000:een Yhdysvaltain dollariin.
Vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttaminen ja Johannesburgissa ja Monterreyssä tehtyjen päätöksien pitäminen on oikea tapa edetä. Kaupan esteiden vähentäminen, kehitystuen lisääminen ja velkojen helpottaminen ovat kehittyneiden maiden velvoitteita. On totta, etteivät kaikki jäsenvaltiot – etenkään uudet jäsenvaltiot, kuten oma kotivaltioni – pysty maksamaan 0,7:ää prosenttia kansantulostaan. Vetoan neuvostoon, jotta se tekisi asiasta yhteisen päätöksen, jonka mukaan jokainen jäsenvaltio esittelisi monivuotisen ohjelman, jossa kyseinen valtio sitoutuu saavuttamaan 0,7 prosentin tavoitteen. Puuttuva summa on sillä välin tarkoitus kattaa EU:n talousarviosta. 
Lévai (PSE ).
    Syyskuussa 2004 pidetyssä YK:n talouskonferenssissa 110 maata allekirjoitti julkilausuman, jonka mukaan on häpeällistä, että köyhyys on nykyään näin laajamittaista, vaikka sen poistamiseksi on olemassa keinoja. 
Presidentti Chirac totesi, että on korkea aika ryhtyä toimiin ja että EU:n politiikkojen avulla voitaisiin antaa takeet todellisen läpimurron tekemisestä köyhyyden torjunnassa. 
Eräs tulevaisuuden peruskysymyksistä kuuluukin, onko pohjimmiltaan markkinatalouteen perustuvassa maailmassa sellaisia yhteiskunnallisia eturyhmiä ja voimia, joiden avulla köyhyys voidaan nujertaa.
EU:n on niin rajojensa sisäpuolella kuin niiden ulkopuolellakin harjoitettava sellaista politiikkaa, jolla edistetään talouden kehittymistä ja otetaan samalla huomioon sosiaaliturva, sekä näytettävä esimerkkiä muille alueille. 
Tukipolitiikallaan EU:n on pyrittävä
– vähentämään merkittävästi nälkää ja ankaraa köyhyyttä
– yleistämään perusopetus kehitysmaissa
– lisäämään naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia
– parantamaan elämänlaatua laajentamalla julkisia palveluja ja lisäämällä työpaikkojen luomista.
Esityslistaan voisi vielä lisätä muitakin kohtia. 
Parlamentin on myös sitouduttava torjumaan köyhyyttä muillakin keinoilla: varoja on suunnattava taloudelliseen kehitykseen, demokraattisia hallituksia on tuettava kyseisissä maissa, lahjontaa on torjuttava, tulojen on jakauduttava tasapuolisemmin ja sosiaali- ja terveyspalvelujen määrää on lisättävä merkittävästi. 
Ranskan tekemässä aloitteessa, joka koskee maailmanlaajuista verotusta, on edelleen kiistanalaisia tekijöitä, mutta asiassa on edistyttävä. On mahdotonta hyväksyä, että yli miljardi ihmistä elää alle dollarilla päivässä. "On korkea aika ryhtyä toimiin" – niin minustakin. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavaksi yhteiskeskustelu
– suullisesta kysymyksestä (B6-0007/2005), jonka ovat esittäneet neuvostolle Luisa Morgantini kehitysyhteistyövaliokunnan puolesta, Enrique Barón Crespo kansainvälisen kaupan valiokunnan puolesta sekä Giles Chichester teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puolesta ja
– suullisesta kysymyksestä (B6-0008/2005), jonka ovat esittäneet komissiolle Luisa Morgantini kehitysyhteistyövaliokunnan puolesta, Enrique Barón Crespo kansainvälisen kaupan valiokunnan puolesta sekä Giles Chichester teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puolesta ja joiden aiheena on tekstiilejä ja vaatteita koskevan WTO-sopimuksen raukeaminen. 
Morgantini (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, osallistuin YK:n edustajien kanssa pidettyyn kokoukseen.
Haluaisin selittää, miksi olemme esittäneet tämän pyynnön. Sen jälkeen, kun WTO-sopimus tuli voimaan ja kiintiöjärjestelmä hyväksyttiin, monet kehitysmaat, jotka olivat luoneet tekstiili- ja vaatetuotannosta yhden taloutensa keskeisimmistä voimavaroista, ovat tahtomattaan ajautuneet sosiaaliseen ja taloudelliseen hätätilaan. Tämä raju rakennemuutos vaikuttaa myös omien maidemme kaltaisiin hallitseviin talousmaihin.
Markkinoilta saattaa syrjäytyä yli 60 maata, jotta tilaa syntyisi valtavalle Kiinalle, jonka kilpailukyky perustuu paitsi mataliin palkkoihin (jotka ovat vielä paljon alhaisemmat Vietnamissa ja Kambodžassa) myös aiempaa edistyneempiin tuotantolaitoksiin ja jatkuvasti kehittyvään kuljetusverkostoon. Eräiden arvioiden mukaan Kiina onnistuu saamaan haltuunsa 50 prosenttia Yhdysvaltain vaatemarkkinoista ja 29 prosenttia Euroopan vaatemarkkinoista, ja toiselle sijalle yltää Intia.
Voisi kuvitella, että monimutkaisen kiintiöjärjestelmän ja suosituimmuuskohteluiden poistaminen koituisi ensi sijassa kehitysmaiden teollisuuden eduksi. Markkinoiden vapauttaminen kuitenkin suosii välittömästi suurimpia tuottajia eikä kehitysmaita. Muistutankin, että kaupankäynti on yksi vaihtoehto, mutta kehitysmaiden ongelmia ei voida ratkaista yksinomaan sen avulla, mikä on käynyt selvästi ilmi sokeri- ja banaanialan kaupan vapauttamisesta.
Tekstiiliteollisuuden vientitilannetta käsitelleistä tuoreista maaraporteista käy ilmi, että muutoksella on ollut kyseisissä maissa kielteisiä taloudellisia ja sosiaalisia seurauksia. On tunnettua, että tuotanto on siirtymässä kohti alueita, joilla työvoimakustannukset ovat paljon alhaisemmat. Tästä ovat seurauksena työvoiman silmitön väärinkäyttö ja sosiaaliseen polkumyyntiin liittyvät ongelmat eikä taattujen vähimmäisvaatimusten noudattaminen.
Säilyttääkseen kilpailukykynsä monet maat, kuten Filippiinit ja Bangladesh, heikentävät työoloja polkemalla työntekijöiden oikeuksia. Tässä tilanteessa esiin tulleet ristiriitaisuudet merkitsevät meille haastetta selvittää, miten voisimme toimia, jotta emme tuhoaisi kyseisiä talouksia, ja samalla pyrkiä siihen, että myös omien maidemme taloutta voitaisiin arvioida toisin. Siksi olemme myös tiedustelleet, mitä keinoja olisi otettava käyttöön, jottei ristiriitaisuuksilla olisi niin ankaria vaikutuksia. 

Barón Crespo (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet. Kehitysyhteistyövaliokunnan puheenjohtaja ja minä itse kansainvälisen kaupan valiokunnan puheenjohtajana olemme yhdessä esittäneet edeltävän, nälkää koskevan kysymyksen, ja nyt käsiteltävänä olevan kysymyksen. Haluamme kiinnittää huomionne uuteen tilanteeseen, joka aiheuttaa järisyttäviä muutoksia maailmankaupan järjestelyissä. Tällä tarkoitan tekstiili- ja vaatetustuotteita koskevaan ATC-sopimukseen sovelletun 10 vuoden siirtymäkauden päättymistä 1. tammikuuta 2005, jolloin kaikki kiintiöt poistuivat.
Olemme siksi nyt uudessa tilanteessa. Jäsen Morgantini huomautti, että niissä ainakin 59 maassa, joilla oli kiintiöitä Euroopan unionin kanssa käymässään kaupassa, muutos on ollut kopernikaaninen. Se on johtanut maailmankaupan uudelleenjakoon, millä on seurauksia työllisyyden ja taloudellisen toiminnan kannalta kaikkialla maailmassa – eikä vähiten Euroopan unionissa tai Yhdysvalloissa vaan myös unionin jäsenvaltioissa.
Tekstiili- ja vaateteollisuus on jatkuvassa rakennemuutoksessa.
Kaikissa parlamentin jäsenten edustamissa vaalipiireissä on ainakin yksi tämän alan tehdas. Kaikkiaan alalla on yli satatuhatta pk-yritystä, jotka työllistävät yli kaksi miljoonaa ihmistä. 
Sen vuoksi on harkittava merkittäviä siirtymäkauden toimia. Pahoittelen, ettei komission jäsen Mandelson ole tänään paikalla; hän sattuu nimittäin olemaan Beijingissä. Korostankin, että vakavat keskustelut kiinalaisten virkaveljiemme ja kumppaniemme kanssa Dohan kierroksella ovat välttämättömiä useistakin syistä. Kiina ei kerta kaikkiaan saa pitää hallussaan 50 prosenttia maailmanmarkkinoista. Kiina on johtava maa USA:n valtionobligaatioiden omistajien joukossa, tärkeä talousvalta, teknologinen voimatekijä ja YK:n turvallisuusneuvoston jäsen. Siksi Kiinan on noudatettava kaupan alalla sellaisia WTO:ssa hyväksyttyjä periaatteita kuin teollis- ja tekijänoikeuksien suojan, kilpailukyvyn ja kaupan kunnioittaminen. Tämä on yksi niistä kysymyksistä, joista on keskusteltava Kiinan kanssa.
Euroopan parlamentille on kerrottava, millaisia toimia komissio aikoo ehdottaa tekstiili- ja vaatetusalan korkean tason työryhmän kokouksen jälkeen, jotta siirtymäkausi tällä keskeisellä alalla voisi sujua asianmukaisesti. 
Schmit,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet Morgantini ja Barón Crespo, olen sitä mieltä, että esittämänne kysymys todellakin liittyy juuri käymäämme keskusteluun. Nimittäin tekstiiliala jos mikä on maailmanlaajuistumisen eturintamassa. Jo kymmenien vuosien ajan on voitu havaita, kuinka huomattavasti kansainvälinen työnjako on muuttunut nimenomaan tekstiilialalla.
Olettekin tuoneet esiin tärkeitä kysymyksiä, jotka koskettavat Euroopan lisäksi myös sen kumppaneita, erityisesti Välimeren eteläpuolella sijaitsevia maita. Tämä voitiin havaita tänä aamupäivänä käydyssä keskustelussa, jossa käsiteltiin tekstiilituotteiden tuotannon jatkuvaa kasvua ja siirtämistä muihin maihin. Kysymys on mielestäni erittäin tärkeä. Neuvosto onkin viime vuosina seurannut tiiviisti Euroopan tekstiili- ja vaatetusteollisuuden tilanteen muuttumista WTO-maista tuotavien tekstiilien ja vaatteiden kiintiöiden poistamisen jälkeen.
Tilanteen aiheuttamasta huolestuneisuudesta kertovat muun muassa neuvoston kahdet päätelmät, jotka se antoi vastauksena komission vuosina 2003 ja 2004 hyväksymiin tiedonantoihin. Vähittäisestä siirtymisestä kiintiöttömään järjestelyyn haluaisin todeta yleisesti, ettei kyse ole ennalta arvaamattomasta tapahtumasta. Parlamentti onkin varmasti tietoinen siitä, että 40 vuoden ajan säännellyn tekstiili- ja vaatetusalan kaupan päättyminen ei todellakaan tullut yllätyksenä.
Tekstiilejä ja vaatteita koskevan sopimuksen voimaansaattaminen ja raukeaminen ovat vuonna 2004 päättyneen Uruguayn kierroksen keskeisiä tuloksia. Siitä lähtien onkin ollut selvää, että 1. tammikuuta 2005 alkaen tekstiili- ja vaatetusala kuuluu kokonaisuudessaan vuoden 2004 GATT-sopimuksen 9 artiklan piiriin. Kaikki alan toimijat kaikkialla maailmassa, samoin tietenkin myös Euroopan tekstiili- ja vaatetusala, tiesivät tämän olleen odotettavissa.
Komissio on puolestaan hyväksynyt seitsemän toimenpidettä uudesta tilanteesta selviytymiseksi. Yritystoiminnasta vastaava komission jäsen huomauttikin suunnitelman hyväksymisen yhteydessä, että meidän on niin unionin tasolla, kansallisella tasolla kuin alueellisellakin tasolla luotava kyseiselle sektorille asianmukaiset edellytykset vahvistaa kilpailukykyään ja pysyä yhtenä unionin tärkeimmistä teollisuudenaloista. Hyvä parlamentin jäsen Barón Crespo, juuri tätähän tekin olette vaatinut.
Neuvosto ilmoitti 25. ja 26. marraskuuta 2004 antamissaan päätelmissä tukevansa tekstiili- ja vaatetusalaa koskevaa komission strategiaa. Siinä painotetaan kilpailukykyyn liittyviä tekijöitä, kuten tutkimusta ja innovaatiota, koulutusta ja parempaa osaamista, teollis- ja tekijänoikeuksien suojaa, pääsyä kolmansien maiden markkinoille ja Euro–Välimeri-alueen tekstiiliteollisuuden edistämistä koskevien suunnitelmien tukemista. 
Neuvosto pitää komission toimenpidepakettia riittävänä. Se on myös pyytänyt komissiolta, että tekstiili- ja vaatetusalan korkean tason työryhmä saisi jatkaa työskentelyään. Neuvosto on samoin kehottanut komissiota antaman sille säännöllisesti tietoja tilanteen kehittymisestä tuontikiintiöiden poistuttua tekstiili- ja vaatetusalalta 1. tammikuuta 2005. Lisäksi se on pyytänyt, että komissio antaisi sille selvityksen korkean tason työryhmässä jatkossa käytävien keskustelujen tuloksista.
Tarkasteltaessa korkean tason työryhmän suosituksia, jotka koskevat Kiinasta peräisin olevan tuonnin kasvua, joka todellakin on ensisijaisen tärkeä kysymys, neuvosto on pannut merkille, että komissio on ilmoittanut olevansa valmis hyödyntämään käytössään olevia kaupan suojavälineitä, jos siihen on oikeudelliset edellytykset ja jos se on todella välttämätöntä. Haluan todeta tässä yhteydessä, että suhteemme Kiinaan ovat erittäin tärkeät myös tällä erityisalalla. Meistä on tärkeätä saada Kiina noudattamaan kansainvälisen kaupan sääntöjä, ja juuri siksi teimme kaikkemme, jotta siitä tulisi WTO:n jäsen. Nyt on pidettävä huoli siitä, että Kiina noudattaa kyseisiä sääntöjä samoin kuin muitakin, epävirallisempia sääntöjä, jotka koskevat esimerkiksi sosiaalista suojelua ja sosiaalisia normeja. Tästä kysymyksestä on keskusteltava Kiinan kanssa.
Kyseiset oikeudelliset edellytykset ovat aivan hiljattain muuttuneet, kun kiintiöiden poistamisesta on säädetty yhteisön oikeudessa. Neuvosto antoi 13. joulukuuta 2004 asetuksen N:o 2200/2004, joka merkitsi tekstiili- ja vaatetusalan sopimuksen voimassaolon päättymistä Euroopan unionin osalta. Asetuksessa säädetään myös, että 1. tammikuuta 2005 lähtien perustetaan valvontajärjestelmä kaikkein arimpien tekstiilien ja vaatteiden tuontia varten. Järjestelmän mukainen seuranta perustuu erilaista alkuperää olevien, kiintiöistä vapautettujen tuotteiden tullitietoihin ja velvoittaa toimittamaan valvonta-asiakirjan tiettyjen Kiinasta peräisin olevien tuotteiden tuonnista. Tämä velvoite poistuu vuonna 2005 heti, kun tullitietoihin perustuva valvontajärjestelmä on täysin toimiva. Tiedot julkistetaan vähintään kerran kuussa.
Kysymyksessä suojalausekkeisiin turvautumisesta parlamentti katsoi unionin tekstiili- ja vaatetusalan tulevaisuudesta tammikuussa 2004 antamassaan päätöslauselmassa, että oli välttämätöntä luoda selkeä, nopea ja avoin menettely, joka koskee WTO:n yleisiä suojalausekkeita ja Kiinaan sen WTO:hon liittymistä koskevan pöytäkirjan nojalla sovellettavia erikoislausekkeita. Korkean tason työryhmä on myös pyytänyt komissiolta lisätietoja tästä asiasta. Tällä hetkellä vaikuttaa siltä, että komissio on valmis vastaamaan näihin odotuksiin, sillä se aikoo laatia toimintaohjeet suojatoimiin liittyvistä menettelyistä.
Tarkasteltaessa lopuksi tekstiili- ja vaatetusalan sopimuksen raukeamisen seurauksia kehitysmaiden kannalta ja toimia, joihin Euroopan unionin voisi ryhtyä perustamissopimuksen 177 ja 178 artiklan nojalla, haluan ensinnäkin mainita kaksi niistä kolmesta tavoitteesta, jotka kehitysyhteistyöllemme on asetettu perustamissopimuksessa: kehitysmaiden ja erityisesti kaikkein heikoimmassa asemassa olevien maiden kestävä kehitys sekä köyhimpien maiden yhdentyminen maailmantalouteen.
On aivan ilmeistä, että nämä tavoitteet otetaan huomioon Euroopan unionin kauppapolitiikassa perustamissopimuksen 178 artiklan mukaisesti. Siitä kertovat myös Dohan kehityskierroksen toteuttaminen ja se, miten Dohan kehitysohjelma etenee.
Haluan myös muistuttaa nimenomaan tekstiili- ja vaatetussopimuksen raukeamisesta, että kiintiöiden lakkauttaminen ja tekstiili- ja vaatekaupan siirtyminen GATT-sopimuksen piiriin olivat kehitysmaiden keskeisiä vaatimuksia Uruguayn kierroksen aikana. Pitää paikkansa, että Kiinan liityttyä WTO:hon sen osuus tekstiili- ja vaatetusalan maailmankaupasta on kasvanut jatkuvasti. Jos Kiinan osuuden jo nyt huomattava kasvu jatkuu edelleen, se voi muodostua heikkojen ja haavoittuvien kehitysmaiden kannalta epäedulliseksi, kuten Euroopan parlamentin jäsenet ovat huomauttaneet.
Neuvoston näkemys asiasta on selkeä. Lainaan jälleen edellä mainittuja neuvoston päätelmiä: "Neuvosto kannattaa yleistä tullietuusjärjestelmää, joka kohdistetaan sitä eniten tarvitseviin maihin, kuten vähiten kehittyneisiin maihin ja kaikkein haavoittuvimpiin kehitysmaihin, niiden auttamiseksi saamaan parempi asema kansainvälisessä kaupassa". Kiintiöjärjestelmän lakkauttamista tekstiilikaupassa seurannutta tilannetta tarkastellaan myös keskusteltaessa uudesta yleisestä tullietuusjärjestelmästä. Uudesta "GSP-plus" -järjestelmästä on itse asiassa tarkoitus tehdä lopullinen päätös maaliskuun lopulla, jotta se voisi tulla etukäteen voimaan huhtikuun alusta. Tämä kysymys on myös otettu toistuvasti esiin Kiinan ja Euroopan unionin välisessä, tekstiilikauppaa käsittelevässä vuoropuhelussa, joka käynnistettiin 6. toukokuuta 2004. Viimeisimmässä tapaamisessa joulukuussa 2004 meistä vaikutti ensi kerran siltä, että Kiinan viranomaiset ovat alkaneet ymmärtää Euroopan unionille ongelmallista kysymystä ja unionin Kiinalle osoittamaa viestiä, sillä ne ilmoittivat ryhtyneensä toimiin tiettyjen kehitysmaiden tilanteen helpottamiseksi. Noiden toimenpiteiden toimivuus jää vielä nähtäväksi. Neuvosto seuraa edelleen tarkoin tilanteen kehittymistä kyseisillä markkinoilla.
Kyseen ollessa Euroopan unionin tekstiili- ja vaatetusteollisuuden edistämistoimista neuvosto on määrätietoisesti kehottanut komissiota paneutumaan tilanteeseen erityisesti avainaloilla, joita ovat innovaatio, myös muu kuin teknologinen innovaatio, sekä teollisuusyhteistyön kehittäminen Euro–Välimeri-alueella sijaitsevien kumppaniemme kanssa. Meidän on panostettava yhtäältä tuotteisiin, joilla on suuri lisäarvo, ja toisaalta teollisuusyhteistyöhön myös uusien, kehitysmaissa olevien kumppaneiden kanssa. Lisäksi on tärkeätä, että tämän tyyppisille eurooppalaisille tuotteille avautuisi markkinoita erityisesti Kiinassa. 
Näiden yleislinjojen ohella olisi myös alkuperäsäännöissä sallittava liikkumavaraa, jotta tekstiilien ja vaatteiden vientiä harjoittavien kehitysmaiden tilannetta voitaisiin helpottaa. Komissio esittikin neuvostolle tammikuun 2004 alkupuolella vihreän kirjan "Alkuperäsääntöjen tulevaisuus etuuskohtelukauppaa koskevissa järjestelyissä". Neuvosto aikoo tarkastella komission sille aikanaan tällä alalla esittämiä lainsäädäntöehdotuksia. 
Ferrero-Waldner,
   . – Arvoisa puhemies, voin puhua lyhyesti, sillä virkaveljeni neuvostosta on sanonut kaiken, mitä komissiolla oli sanottavanaan. 
– Haluan kuitenkin esittää muutaman huomautuksen. WTO-sopimus, jonka voimassaolo päättyi 31. joulukuuta, on tietenkin erittäin tärkeä sopimus. Tehtävänämme on nyt miettiä, kuinka voisimme lieventää sen ennakoitavissa olevia vaikutuksia. Vastauksessaan jäsen Barón Crespolle neuvoston puheenjohtaja Schmit mainitsi jo joitain komission esittämiä ja neuvoston hyväksymiä toimia. Haluan korostaa vielä kerran, että on äärimmäisen tärkeätä ryhtyä toimiin tuoteväärennösten ja tuotepiratismin torjumiseksi, teollis- ja tekijänoikeuksien suojan valvomiseksi, kolmansissa maissa sovellettavien kaupan esteiden vastaisen toimintasuunnitelman laatimiseksi, huipputeknologialla valmistettujen erittäin laadukkaiden tekstiilien ja vaatteiden tuotannon edistämiseksi muun muassa EU:n tutkimus- ja kehitysohjelmien avulla sekä elinikäisen oppimisen, ammatillisen koulutuksen ja kehityksen takaamiseksi.
Neuvoston puheenjohtaja Schmit mainitsi myös valvontajärjestelmän, jota voitaisiin soveltaa Kiinasta tapahtuvaan tekstiilien ja vaatteiden tuontiin. Totean vain, että tästä alasta varsinaisesti vastaava komission jäsen Mandelson on parhaillaan matkalla Kiinaan keskustellakseen muun muassa näistä kysymyksistä.
Neuvoston puheenjohtajan Schmitin kuvailemat suojatoimet ovat äärimmäinen keino. Ne voidaan toteuttaa ainoastaan, jos siihen on olemassa oikeudelliset edellytykset WTO:n sääntöjen mukaisesti. Meidän on myös mietittävä sitä, kuinka kaupankäynnin tulevat käänteet vaikuttavat erittäin haavoittuvaan tekstiili- ja vaatetusalaan.
On jo mainittu, että komissio ja WTO seuraavat tarkoin Kiinan edistymistä WTO-sitoumustensa täytäntöönpanossa ja hyödyntävät tässä yhteydessä kaikkia käytettävissään olevia keinoja.
Paras vaihtoehto niille maille, jotka kärsivät tekstiilikaupan kiintiöiden vapauttamisesta, olisi ryhtyä toimiin tuotevalikoimansa monipuolistamiseksi. Olemme valmiit tukemaan noita maita niiden pyrkimyksissä. Valmisteilla on esimerkiksi AKT-maita koskeva selvitys, jossa arvioidaan, millaista vastastrategiaa nuo tekstiilien ja vaatteiden vientiin vahvasti nojautuvat maat voisivat noudattaa. Euroopan investointipankki voisi myös tarjota palveluksiaan, esimerkiksi investointivälinettä. Tässä on yksi vaihtoehto, jonka nyt esitän pohdittavaksi, ja vastaan sitten asiasta esitettyihin kysymyksiin.
Puhemies. –
   Kiitän teitä, komission jäsen. Neuvoston puheenjohtaja todellakin puhui neljä kertaa pidempään kuin te. Omasta näkökulmastani en kuitenkaan tulkitse sitä niin, että neuvosto olisi yrittänyt ottaa omavaltaisesti käyttöönsä komissiolle varattua aikaa. Pidän sitä paremminkin neuvoston pyrkimyksenä säästää komission vaivoja toimielinten välisen hyvän yhteistyön nimissä. 
Martens (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, WTO:n jäsenvaltiot eivät ole voineet 1. tammikuuta 2005 lähtien enää soveltaa kiintiöitä tekstiilien ja vaatteiden tuontiin, millä on ollut ennennäkemätön vaikutus Euroopan markkinoihin. Tämän vuoden tammikuun ensimmäisten tullitietojen mukaan vaatteiden tuonti Kiinasta on viisinkertaistunut viime vuoden samaan jaksoon verrattuna, joten pelot eivät siis olleet aiheettomia.
Tällä on ymmärrettävästi huomattava vaikutus Euroopan tehdasteollisuuteen. Kiintiöiden voimassaolon päättyminen oli tietenkin tiedossa, ja alan teollisuuden olisi ehkä pitänyt olla paremmin valmistautunut tilanteeseen. Koska on käynyt ilmi, että vaakalaudalla on nyt eräiden arvioiden mukaan satojatuhansia tai ainakin tuhansia työpaikkoja, ymmärrän hyvin, että nyt harkitaan suojatoimia tai kiintiöjärjestelmän ottamista tilapäisesti osittain uudelleen käyttöön, jotta alan teollisuus saisi hiukan enemmän aikaa sopeutua tilanteeseen. Tämä olisi mahdollista Kiinan WTO-jäsenyydestä tehdyn pöytäkirjan nojalla.
Olivat komission harkitsemat toimet millaisia hyvänsä, niistä aiheutuu uudenlaisia ongelmia, varsinkin jos toimet koskevat kiintiöitä. Kiinalaisten vaatteiden eurooppalaiset maahantuojat ovat nimittäin tehneet merkittäviä sitoumuksia vuodeksi 2005, eikä niiden toimintaa saada uhrata yritettäessä pelastaa tehdasteollisuutta. Siksi kehotankin komissiota ja neuvostoa huolehtimaan sopivista järjestelyistä, jotta uuteen tilanteeseen ennalta varautuneet yrittäjät eivät joutuisi kärsimään siitä, jos kiintiöitä tai muita suojatoimia mahdollisesti otetaan uudelleen käyttöön.
Lopuksi totean, että – kuten täällä on jo sanottu – meidän on tehtävä kaikkemme, jotta Kiina noudattaisi WTO-velvoitteitaan, jotka koskevat sen omien markkinoiden avaamista muille maille. 
Calabuig Rull (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet. Monet ovat huolissaan siitä, että tuontikiintiöiden poistaminen 1. tammikuuta 2005 aiheuttaa kymmenientuhansien työpaikkojen menetyksen Euroopan tekstiiliteollisuudessa. Kuten täällä on juuri muistutettu, kyseinen ala työllistää tällä hetkellä yli 2,5 miljoonaa ihmistä.
Alan edustajat eivät halua rikkoa tammikuussa 1995 tehtyä tekstiili- ja vaatetusalan sopimusta. He pyytävätkin sen tosiseikan tunnustamista, että Kiinan tultua WTO:n täysivaltaiseksi jäseneksi vuonna 2001 tilanne muuttui ratkaisevasti, mitä ei osattu ennakoida.
Siksi on täysin perustelua, että tekstiiliala saisi erityistukea unionin toimielimiltä sekä jäsenvaltioilta ja alueellisilta viranomaisilta. Komission ja neuvoston on tuettava Euroopan tekstiiliteollisuutta voimakkaasti, jotta se voisi siirtyä uusille markkinoille. On tärkeätä vaatia Kiinaa noudattamaan tarkoin WTO-velvoitteitaan. Lisäksi esimerkiksi Intian, Brasilian, Yhdysvaltojen ja Kanadan olisi poistettava kaupankäynnissä nykyisin keinotekoisesti soveltamansa tekniset ja byrokraattiset esteet.
Mielestäni tekstiilialan korkean tason työryhmän esittämä toimintasuunnitelma on mitä oivallisin. Asianomaiset teollisuudenalat pyytävät nyt, että suunnitelmaa kehiteltäisiin edelleen ja ryhdyttäisiin soveltamaan pikaisesti. Aikaa ei ole hukattavana. On ehdotettu, että toimet olisi erityisesti kohdennettava pk-yrityksiin, jotka muodostavat 90 prosenttia tekstiilialan yrityksistä. On myös esitetty joustavan vararahaston perustamista rakennerahastojen yhteyteen, jotta alalla tarvittavat muutokset saataisiin toteutettua.
Tekstiiliteollisuus on vuosien ajan pyrkinyt valtavin ponnistuksin uudistamaan rakenteitaan tullakseen kilpailukykyiseksi. Sillä on nyt edessään niin suunnattomia haasteita, ettei sitä voi jättää vastaamaan niihin yksin. 
Van Hecke (ALDE ),
   .  Arvoisa puhemies, kuten tiedättekin, Kiina on jo vallannut kolmanneksen Eurooppaan suuntautuvasta tekstiilien kiintiövapaasta tuonnista noudattamalla erityisen hyökkäävää polkumyyntipolitiikkaa ja alentamalla hintoja epätodennäköiseltä tuntuvaan 70 prosenttiin, mikä on alhaisempi kuin raaka-aineiden hinta. Jos asiaan ei puututa, nykyään täysin avoimille Euroopan markkinoille vyöryy halpoja tekstiilejä paitsi Kiinasta myös Intiasta ja Pakistanista.
Hyvä komission jäsen, epäilen vahvasti, ettei komission 13. lokakuuta 2004 hyväksymä toimintasuunnitelma yksin riitä auttamaan Euroopan tekstiiliteollisuutta sen kamppaillessa selviytymisestään. Suunnitelmassa esitetään tukitoimia muttei minkäänlaisia kaupankäyntiin liittyviä toimia. Tarkoituksena oli, että tekstiilien tuontia Eurooppaan valvottaisiin 1. tammikuuta alkaen, jotta komission olisi tarvittaessa mahdollista ryhtyä pikaisesti toimiin. Komission jäsen Mandelson kuitenkin myönsi viime viikolla kansainvälisen kaupan valiokunnan kokouksessa, ettei valvontajärjestelmä ole vieläkään käyttövalmis ja ettei sen periaatteita ollut edes vielä vahvistettu.
Milloin tämä saadaan viimeinkin aikaiseksi? Vasta silloinko, kun on jo liian myöhäistä salvata tallin ovea hevosen jo pillastuttua? Haluan kehottaa komissiota vastustamaan kaikin mahdollisin keinoin eräiden maiden kaupankäynnissään harjoittamia epäreiluja käytäntöjä. Komissiolla on käytössään sellaisia keinoja kuin laaja-alainen suojalauseke ja erityisesti tekstiilejä koskeva suojalauseke, jota voidaan monikuitusopimuksen nojalla soveltaa tietyissä olosuhteissa. Äärimmäisen hankalissa olosuhteissa komissio voi myös tehdä valituksen WTO:n riitojenratkaisupaneeliin.
Arvoisa komission jäsen, lyhyesti sanottuna odotamme siis komission ottavan kaupan ongelmat huomioon ja toimivan aloitteellisesti. Meillä on oltava riittävästi rohkeutta puida nyrkkiä tärkeille kauppakumppaneillemme nimenomaan silloin, jos ne kilpailevat kanssamme epäreilusti. Ei voida hyväksyä, että Euroopan tekstiilialan 177 000 yritystä ja 2,7 miljoonaa työntekijää jätetään oman onnensa nojaan.
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . – On myönteistä, että asiasta viimeinkin keskustellaan täällä, mutta on sääli, ettei sitä tehty jo viime vuoden loppupuolella ennen kaupan vapauttamista, kuten olin ehdottanut.
Vaakalaudalla on nyt tekstiiliteollisuus. Se on erittäin tärkeä ala, jolla on valtavasti potentiaalia tulevaisuuden varalle ja joka voi edistää merkittävästi taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Tuotantoalana se ansaitsee pikaista suojelua erityisohjelman avulla. Muutoin käy aivan päinvastoin ja seurauksena on korkeampi työttömyys ja kehityksen estyminen. 
Heikkojen talouksien maissa, joissa tekstiili- ja vaatetusalan tuotantolaitokset useimmiten sijaitsevat – esimerkiksi Pohjois- ja Keski-Portugalissa – kiinalaisille tuotteille myönnettyjen tuontilupien määrä on lisääntynyt jo huolestuttavasti. Tämä koskee varsinkin Portugalin teollisuuden kannalta kaikkein arimpia tuoteryhmiä. Lisäksi huolena ovat muualta, kuten Intiasta ja Pakistanista, tuodut kodintekstiilit. Suojalausekkeita olisi siis sovellettava pikaisesti tuhansien tai jopa miljoonien ihmisten työpaikkojen ja koko tämän teollisuudenhaaran suojelemiseksi, sillä toimenpiteillä on myönteinen vaikutus ainoastaan siinä tapauksessa.
Lundgren (IND/DEM ),
   . – Arvoisa puhemies, kun tekstiili- ja vaatetusalan tuonnin määrälliset rajoitukset on nyt poistettu, huoli alan tulevaisuudesta on suuri EU:ssa. Asiaa on syytä tarkastella myös historiallisesta näkökulmasta. Opiskellessani nuorena kansantaloustiedettä kirjoitin vuonna 1962 tutkielman Ruotsin tekstiiliteollisuuden voimakkaasta supistumisesta toisen maailmansodan jälkeen. Syynä siihen oli tuolloin Saksan ja Italian kaltaisten matalapalkkamaiden aiheuttama kova kilpailutilanne.
Olin silloin sitä mieltä, että alan rakennemuutos oli onnistunut. Työvoimaa siirtyi konepajateollisuuden paremmin palkattuihin töihin, ja mullistuksen kourista selviytynyt tekstiiliteollisuus alkoi valmistaa kehittyneempiä tuotteita. Työttömyyttä ei syntynyt, ja ammattiyhdistykset edistivät aktiivisesti rakennemuutosta, joka näytti taloudelliselta ja sosiaaliselta menestystarinalta.
Sama kehitys jatkui 1960- ja 1970-luvuilla. Vielä toiminnassa olleet ruotsalaiset tekstiili- ja vaatetusalan yritykset siirsivät silloin suuren osan tuotannostaan matalapalkkamaihin kuten Suomeen ja vähitellen myös Portugaliin, mutta suunnittelu ja markkinointi hoidettiin edelleen Ruotsissa. Erikoistuotteita, kuten miesten pukuja ja ajoneuvojen verhoilukankaita, valmistettiin edelleen Ruotsissa, mikä oli kannattavaa. Se, että sittemmin niin pitkälle kehittynyttä maata kuin Nokia-maa Suomea pidettiin vielä 1960-luvulla matalapalkkamaana, on nyt täysin naurettava ajatus. Tänään Ruotsissa on enää jäljellä hyvin vähän tekstiilituotantoa, mutta suuret ruotsalaiset vaatetusalan ketjut palkkaavat paljon väkeä suunnittelemaan ja markkinoimaan vaatteita eri puolille maailmaa.
Meillä on ollut 10 vuotta aikaa sopeutua tilanteeseen. Jos EU:sta on tarkoitus tulla johtava ja dynaaminen, osaamiseen perustuva alue, meidän sosioekonomisen järjestelmämme on pystyttävä tasoittamaan tekstiili- ja vaatetusteollisuuden alamäen vaikutukset siirtymällä pidemmälle kehiteltyihin tuotteisiin tuolla alalla ja panostamalla kasvuun muilla aloilla. Muutoin Lissabonin toimintasuunnitelma osoittautuu puhkeamaisillaan olevaksi saippuakuplaksi. 
Poli Bortone (UEN ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisat komission ja neuvoston edustajat, hyvät parlamentin jäsenet. Tänään on taas tuotu esiin kaikki ne ongelmat, joita käsiteltiin täällä käydyssä keskustelussa tammikuussa 2004. Nyt on korostettu erityisesti sitä, kuinka riittämättömiä ovat Prodin komission ehdottamat tekstiili- ja vaatetusalan kriisin vuoksi toteutettavat toimet, jotka ovat jo muutamien vuosien ajan heikentäneet alan teollisuutta ja aiheuttaneet tuhansien työpaikkojen menetyksen. Muistamme hyvin, kuinka haluttomia on oltu puuttumaan asiaan erityisohjelmin, ja toivomme, että nyt saataisiin uudenlaisia toimintaohjeita.
Korkean tason työryhmä ja komissio ovat ehdottaneet seitsemää toimenpidettä, joilla autetaan tekstiiliteollisuutta lisäämään kilpailukykyään. Kaikki nuo toimet ovat merkittäviä, mutta haluaisin painottaa erityisesti yhtä niistä. Eurooppalaisessa työlainsäädännössä työntekijää suojellaan erittäin voimakkaasti, mikä nostaa merkittävästi tuotteiden hintoja. Emme voi hyväksyä tiettyjen EU:n ulkopuolisten maiden taholta epäreilua kilpailua, joka perustuu nimenomaan erittäin alhaisiin työvoimakustannuksiin ja varsinkin lapsityövoiman hyväksikäyttöön. Meidän on kehotettava yrityksiä lisäämään sosiaalista vastuutaan ja lisäksi parannettava erityiskampanjoiden avulla kuluttajien tietoutta eettisistä tuotteista. Jotta myös kuluttajat voisivat kantaa oman vastuunsa, on erittäin tärkeätä käyttää asianmukaisia tuotemerkintöjä, joiden perusteella he voivat helposti todeta, onko tuotteiden valmistuksessa noudatettu Kansainvälisen työjärjestön vahvistamia työelämän perusoikeuksia. 
Tuoteväärennösten torjumiseksi hyväksyttyjen toimien ohella tuon esiin ehdotuksen, että perinteistä tekstiiliteollisuutta tuettaisiin erityisohjelmilla, mikä olisi tärkeätä varsinkin, jotta tulevaisuudessa vältyttäisiin tekstiilituotteiden tyyppihyväksynnältä, joka ei varmasti edistä eri alueiden omintakeisuuden korostamista. 
Lang (NI ).
    Arvoisa puhemies, tekstiili- ja vaatetusteollisuutemme on heikossa jamassa. Ranskalaisyritykset ovat 1980-luvulta alkaen irtisanoneet työntekijöitä tai sulkeneet oviaan ja siirtäneet yhä enemmän toimintaansa matalapalkkamaihin. Ranskan tekstiili- ja vaatetusalan työpaikoista on 1960-luvulta alkaen kadonnut kaksi kolmannesta eli vuosittain noin 20 000 työpaikkaa, ja nykyään lakkautetaan noin 2 000 työpaikkaa kuukaudessa. Omassa maakunnassani Nord-Pas-de-Calais'ssa, jossa on perinteisesti ollut paljon tekstiiliteollisuutta, yritykset ovat lopettaneet toimintansa esimerkiksi sellaisissa kaupungeissa kuin Elesmes, Roubaix ja Tourcoing.
Tilanne on jo nyt sosiaalisesti erittäin huolestuttava ja pahenee entisestään. Tähän asti oli mahdollista rajoittaa kiintiöiden avulla tekstiilien tuontia kolmansista maista, mutta 1. tammikuuta 2005 alkaen tuonti voi vyöryä Kiinasta vapaasti.
Ranskan ja koko Euroopan on nyt heti laadittava toimintasuunnitelma suojellakseen tekstiiliteollisuuttaan. On kiireellisesti vaadittava, että WTO säätää suojalausekkeita. Jäsenvaltioiden onkin mahdollista hyödyntää tuota vaihtoehtoa, jos tuonnissa todetaan äkillistä kasvua, joka aiheuttaa merkittävää haittaa paikalliselle tekstiiliteollisuudelle. Tuo onkin tänään tilanne Euroopassa ja Ranskassa. Kiintiöiden poistuttua 1. tammikuuta tänä vuonna tuonti on lisääntynyt räjähdysmäisesti ja tuotevyöry Kiinasta tuhoaa vielä jäljellä olevan tekstiiliteollisuutemme kokonaisia alasektoreita. Kiinassa valmistettujen housujen tuonti kasvoi 1.1.2005 ja 2.2.2005 välisenä aikana 792 prosenttia verrattuna vastaavaan jaksoon vuonna 2004. Villapaitojen tuonti kasvoi samana aikana 613 prosenttia.
On toimittava, ennen kuin on liian myöhäistä – sanoi yritysten toiminnan muualle siirtämistä innokkaasti kannattava Ranskan tekstiilialan unionin puheenjohtaja Guillaume Sarkozy sitten mitä hyvänsä. Meidän ei pidä odottaa niin kauan, että sisämarkkinamme jäävät halpatuonnin jalkoihin, ennen kuin vaadimme tulliesteiden palauttamista ja suojalausekkeiden ottamista uudelleen käyttöön. Kaupan vapauttamisen äärikannattajat ovat laatineet perustuslakisopimuksen 314 artiklan, jossa julistetaan, että meidän on avattava rajamme maailmankaupalle ja poistettava tulliesteet. Näin he takaavat meille erittäin merkittävän yleisen teollisen ja sosiaalisen taantuman, josta tekstiiliteollisuuden ongelma antaa vain epämiellyttävää esimakua.
Saïfi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen. Muut parlamentin jäsenet ovat toistuvasti muistuttaneet, että tekstiiliteollisuus on aiemmin tarjonnut yli 2,5 miljoonaa työpaikkaa. Olen itsekin kotoisin Ranskasta Nord-Pas-de-Calais'n alueelta, jossa tilanne on erittäin tuttu, sillä siellä on nykyään vakavana ongelmana työpaikkojen katoaminen tältä alalta.
Nämä luvut osoittavat selvästi, kuinka välttämätöntä on laatia suunnitelma, jonka avulla tekstiili- ja vaatetusteollisuus voisi selviytyä kiintiöiden poistumisesta aiheutuvista muutoksista. Toistaiseksi saamamme tiedot ovat epätäydellisiä, mutta jo nekin ovat huolestuttavia. Kiinalaisten maahantuojien antamien selvitysten mukaan niiden tuonti Eurooppaan on useissa tekstiilituoteryhmissä kaksin- tai jopa kolminkertaistunut kiintiöiden poistuttua 1. tammikuuta 2005. Unionilla on ehdottomasti oltava käytettävissään kauppapoliittisia keinoja reagoida tällaisiin tuonnin äkillisiin ja voimakkaisiin vaihteluihin. Arvoisa komission jäsen, komission olisi tämän vuoksi hyvin kiireellisesti julkistettava lokakuusta 2004 lähtien lupaamansa suuntaviivat, jotka koskevat Kiinan osalta tekstiilituotteisiin sovellettavaa erityistä suojalauseketta. Eri jäsenvaltioiden teollisuusyritykset eivät voi reagoida tähän tilanteeseen ilman niitä. EU noudattaa WTO-velvoitteitaan, ja nyt on välttämätöntä, että kaikki WTO:n jäsenet myös noudattavat omia velvoitteitaan. Tekstiili- ja vaatetusteollisuuden markkinoiden on pysyttävä avoimina kilpailulle.
Euroopan unionin on samalla ymmärrettävä, että tuontikiintiöiden poistaminen saattaa vaikuttaa voimakkaasti myös moniin haavoittuvina pidettyihin tekstiilintuottajamaihin, esimerkiksi Bangladeshiin, Kambodžaan ja naapurimaihimme Välimeren alueella. Euroopan unioni on jo lähes 10 vuoden ajan pyrkinyt edistämään Euro–Välimeri-alueen kehitystä kumppanuuden avulla. Tekstiilialan ongelma tehnee aiempaa välttämättömämmäksi sen, että todellinen vapaakauppa-alue toteutetaan pikaisesti. 
Assis (PSE ).
   – Vaikka tekstiili- ja vaatetusteollisuus onkin viime vuosina yleisesti ottaen menettänyt hiukan jalansijaansa eri puolilla Euroopan unionia, sen asema on edelleen erittäin merkittävä joissakin jäsenvaltioissa, ja itse asiassa monien alueiden elinkeinoelämä rakentuu sen varaan.
Kuten onkin jo mainittu, tekstiilialan tuotteiden tuontikiintiöt poistuivat tammikuun alusta. Vaikka muutos oli odotettavissa, sillä on ollut voimakas vaikutus markkinoihin erityisesti Kiinan valta-aseman vuoksi. Kiina sulkee silmänsä sosiaalisilta ja ympäristöllisiltä näkökohdilta ja sallii yhtiöidensä myydä tuotteita yhä alhaisempaan hintaan. Tästä on kaksi keskeistä seurausta: ensinnäkin haavoittuvimpien vientimaiden tilanne vaikeutuu, sillä joissain tapauksissa tällainen teollisuus ratkaisee niiden talouden selviytymisen lähes täysin, ja toiseksi lukuisat tehtaat saattavat joutua perikatoon Euroopassa.
Vaikka Kiinan viranomaiset ovatkin viime kuukausina lupautuneet itse rajoittamaan vientiä maasta, käytössämme olevien tietojen perusteella meillä on kuitenkin aihetta olla erittäin huolestuneita. Siksi haluan nyt esittää seuraavat kysymykset: ensinnäkin, miten komissio ja neuvosto ottavat huomioon alalla käynnissä olevat muutokset ja millä keinoin ne seuraavat tilannetta jatkuvasti; ja toiseksi, minkälaisissa tilanteissa komissio on valmis ottamaan käyttöön erityiset suojamekanismit, kun muistetaan, että on olemassa ainakin pelko siitä, että Yhdysvallat saattaa varsin pian toimia samoin?
Laperrouze (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, muut parlamentin jäsenet ovat huomauttaneet, että tuontikiintiöiden poistamisen seuraukset ovat olleet välittömät ja että Euroopan tekstiili- ja vaatetusteollisuus on todella uhattuna. Kerron teille esimerkinomaisesti omasta maakunnastani, johon tekstiilialan romahdus on vaikuttanut erittäin voimakkaasti.
Castres-Mazametin alueen teollinen kulttuuri sai alkunsa villa- ja nahkateollisuudesta. Jo vuosia tämän alan pk-yritykset ovat yksi toisensa jälkeen lopettaneet toimintansa. Jotkin niistä ovat onnistuneet siirtymään muille aloille hyödyntämällä kansainvälisestä kaupasta hankkimaansa osaamista ja teollisuusteknologiaa sekä kehittämällä uusia tuotteita. Mutta onko meillä oikeutta tuomita ne, jotka haluavat harjoittaa ammattiaan tekstiili- ja vaateteollisuudessa?
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja arvoisa komission jäsen, eikö velvollisuutenamme olekin suojella Euroopan tekstiili- ja vaateteollisuutta? Korkean tason työryhmä on hyväksynyt suosituksia, joista parlamentti aikoo lausua mielipiteensä. Niiden täytäntöönpanoa odoteltaessa Euroopan unioni on laatinut strategian, jonka avulla voitaisiin selviytyä kiintiöiden poistumisesta aiheutuvista muutoksista. Strategia näyttäisi konkretisoituvan seuraavanlaisina toimina: laaditaan ehdotus alkuperäsääntöjä koskevaksi pöytäkirjaksi; hyväksytään suuntaviivat, jotka koskevat Kiinaan tekstiilien tuonnissa sovellettavaa suojalauseketta; perustetaan yhteisön etuusjärjestelmä; määrätään mahdollisesti 10 prosentin kynnysarvosta, jotta voitaisiin turvata EU:n perinteisten toimittajien markkinat; neuvotellaan WTO:ssa, jotta korkeita tulleja edelleen perivät nousevan talouden maat tekisivät huomattavia myönnytyksiä; otetaan käyttöön tullien ulkopuolisia esteitä tekstiili- ja vaatetusalalla; ja hyväksytään paikallistasolla toimintasuunnitelmia, jotta voitaisiin paremmin kohdentaa julkisia varoja. Tällä tarkoitan erityisesti rakennerahastojen tarjoamia joustovarantoja sekä alueellista kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevan tavoitteen mukaista tukea. Milloin ja millaisen aikataulun mukaisesti aiotte toteuttaa nämä konkreettiset toimet?
Joan i Marí (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, tekstiili- ja vaatetusala ovat erittäin merkittävässä asemassa eri puolilla Eurooppaa, erityisesti Kataloniassa. Siellä alan 2 600 yrityksen palveluksessa on yli 72 000 työntekijää. WTO-maiden tuotteilta on tänä vuonna täytynyt poistaa kaikki kiintiöt ja tullit, joten ne pääsevät EU:n markkinoille täysin vapaasti. Tämä saattaa johtaa talouselämällemme haitalliseen polkumyyntiin, joka saattaa kannustaa yrityksiä siirtämään tuotantonsa muille leveysasteille. Käsittääkseni tähän tilanteeseen voidaan puuttua ainoastaan lisäämällä tuntuvasti tutkimusinvestoinnin määrärahoja.
Mahdollisia tavoitteita on kaksi. Ensinnäkin voitaisiin valmistaa laadukkaimpia tuotteita, joilla on lisäarvoa ja jotka pystyvät kilpailemaan muiden maiden, etenkin Kiinan, tuotteiden kanssa. Toiseksi voitaisiin perustaa yhtenäiset eurooppalaiset kauppamarkkinat, joilla sovellettaisiin laatuindeksiä. Lisäksi meidän on luotava yrityskeskittymiä suosiva strategia, sillä näillä keskittymillä olisi myönteinen vaikutus alan kilpailukykyyn ja tehokkuuteen. Näin voitaisiin torjua ennakolta yritysten muihin maihin siirtymisen uhkaa. EU:n aktiivinen toiminta on paras keino luoda sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja säilyttää sellainen elintaso, jota olemme tottuneet edellyttämään tässä osassa maailmaa.
Manolakou (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, suuryritysten kannattavuutta lisännyt markkinoiden vapauttaminen WTO:n yhteydessä käsitti muun muassa kiintiöiden poistamisen Eurooppaan tuotavilta tekstiilituotteilta. Siksi yritykset ja käsityöteollisuus joko muuttivat maihin, joissa työvoimakustannukset ovat alhaisemmat, tai lopettivat toimintansa. Kummassakin tapauksessa eniten kärsivät alan työntekijät, jotka ovat joutuneet työttömyyden tielle. Kreikassa kokonaisia kaupunkeja on kirjaimellisesti kuollut. WTO:n arvioiden mukaan Kiinan osuus ylittää lähivuosina kansainvälisesti 50 prosenttia ja samalla Euroopan unionista katoaa noin 325 000 työpaikkaa. Se on ollut Euroopan unionin valinta, ja vaikka tämä vaikuttaakin ristiriitaiselta, tilanne on eurooppalaisten monopolien etujen mukainen, sillä nyt ne voivat päästä Kiinan valtaville markkinoille kannattavilla aloilla ja hyötyä alhaisemmista työvoimakustannuksista. Kaikki se, mikä on väitetty saavutettavan tehostamalla valvontaa, tutkimusta ja innovaatiota sekä Euroopan tekstiiliteollisuuden kilpailukykyä, ei auta eikä koske pienyrittäjiä, jotka joutuvat sysätyiksi syrjään. Tilanne suosii vain monopoliryhmittymiä, jotka saavat kasvatettua voittojaan. Työntekijät ja pienyrittäjät saavat tehdä omat johtopäätöksensä Euroopan unionin ajamasta politiikasta, joka tuhoaa lukuisat heikot ja vahvistaa harvoja rikkaita. Niiden olisi yhdistettävä voimansa määrätietoiseen luokkaliikkeeseen tuon politiikan muuttamiseksi.
Muscardini (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet. Joitakin vuosia sitten kansainvälisestä kaupasta vastanneelta brittiläiseltä komission jäseneltä kysyttiin, minkä suuruinen markkinaosuus olisi taattava Euroopan tekstiilialalle vähimmillään. Vastaus kuului: ei minkäänlaista, jos markkinat kerran ovat etenemässä tähän suuntaan.
Hyvät kuulijat, tuo ennustus on toteutunut tänään, välittömästi sen jälkeen, kun Kiinan tekstiileiltä poistettiin tuontikiintiöt. Markkinariskejä ei synny silloin, kun ihmisiä ohjaa terve järki, vaan silloin, kun ajattelu on hataraa.
Tekstiilisektori on polvillaan, mistä on monenlaisia seurauksia talouskehityksen ja kansalaisten hyvinvoinnin kannalta. Markkinat ovat reagoineet tilanteeseen välittömästi tämän vuoden kahden ensimmäisen kuukauden aikana. On esitetty entistä enemmän lupahakemuksia Kiinasta tapahtuvaa tuontia varten. Erittäin monet tekstiilialan pientuottajat ovat lopettaneet tuotantonsa ja siirtyneet maahantuojiksi. Ne sulkevat tehtaansa, irtisanovat työntekijänsä ja ryhtyvät myymään tuotteita, joita saatetaan markkinoille korkeaan hintaan, vaikka niiden laatu onkin surkea.
Siksi meidän onkin tärkeätä saada tietää, ovatko komissio ja neuvosto halukkaita panemaan täytäntöön WTO-sopimusten nojalla mahdolliset, hyväksytyt ja sallitut toimet, joilla voidaan hillitä kiintiöiden poistamisen haitallisia vaikutuksia. Sitä ennen haluamme kuitenkin ymmärtää, mitä komissio ja jäsenvaltiot pohjimmiltaan ajattelevat uudesta tilanteesta. Mielestämme tärkein vaihtoehto on alkuperämerkintä.
Tuottajia ja kuluttajia on suojattava toimimalla avoimesti, toisin sanoen kertomalla tuotteiden laadusta ja alkuperästä. Eurooppalainen laatumerkki, jossa selkeästi mainitaan eurooppalainen alkuperämaa, on mielestämme ensisijainen tavoite, jos haluamme varmistaa – ei niinkään Euroopan suojelua sinänsä – vaan eurooppalaisen tuotannon kunnioituksen. 
Komissio ja neuvosto ovat tietoisia siitä, että tekstiilialan nykytilanteen myötä kokonainen eurooppalainen tuotannonala voi kadota niin maailmanmarkkinoilta kuin omilta markkinoiltamme. Kuinka komissio ja neuvosto aikovat toimia WTO:ssa, kun seuraavalla kerralla vaaditaan jonkin toisen tehdasteollisuuden alan vapauttamista, jolloin tekstiiliteollisuudessa näkemämme seuraukset voisivat toistua?
Arvoisa komission jäsen, odotamme vakuuttavaa vastausta, sillä muutoin joudumme ajattelemaan, että Euroopan unionin edistyessä jotkin tehdasteollisuuden alat Euroopassa, myös Italiassa (mikä koskettaa suuressa määrin suoraan minua itseäni) joutuvat lopettamaan toimintansa ja heittämään hyvästit sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle ja eurooppalaiselle mallille.
Czarnecki, Ryszard (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet. Haluan kiittää niitä, jotka käynnistivät tämänpäiväisen keskustelumme. Tämä vakava ongelma on koskettanut monia tekstiilitehtaita niin omassa maassani Puolassa kuin koko EU:ssa. Muutos ei ole tapahtunut muutamassa viikossa tai kuukaudessa: aasialaisia halpakankaita on itse asiassa vyörynyt Eurooppaan jo 1990-luvulta alkaen.
Jos kyse olisi vain avoimista markkinoista, edullisemmista tuotteista tai halvemmasta työvoimasta, meidän olisi vaikeampaa esittää vastalauseita, sillä kannattaahan Euroopan unioni itsekin vapaan markkinatalouden periaatetta. Euroopan ulkopuoliset vallat eivät noudata tekstiilimarkkinoilla kuitenkaan minkäänlaisia sääntöjä, eivät edes niitä sääntöjä, jotka ne itse hyväksyivät liittyessään WTO:hon. Euroopan unionin on siksi yhdistettävä voimansa ja tuettava puolalaisia, ranskalaisia ja saksalaisia yrityksiä – samoin kuin kaikkia yrityksiä eri puolilla Eurooppaa – tältä toiminnalta, jota minun on todellakin nimitettävä epäreiluksi kilpailuksi. 
Silva Peneda (PPE-DE ).
   – Euroopan tekstiili- ja vaatetusteollisuus on syvässä kriisissä. Kaiken lisäksi tämä kriisi koskettaa vakavimmin sellaisia alueita, jotka olivat jo ennestään heikossa asemassa ja siksi nyt muita paljon haavoittuvampia. Alan mullistuksen vuoksi valtava määrä tuotantoa on viime vuosina siirretty muualle, ja samalla on irtisanottu joukoittain ihmisiä, joista useimmat ovat ammattitaidottomia naisia. Lopputulos tunnetaan hyvin, eikä se jätä sijaa epäilylle: noin 10 vuodessa on menetetty 20–25 prosenttia tehtaista ja työpaikoista.
Markkinoiden äskettäinen avautuminen Kiinalle pahentaa tilannetta entisestään. Koska olemme nyt tässä pisteessä, ehdotan komissiolle, että se ryhtyisi kolmenlaisiin toimiin. Ensinnäkin sen olisi valvottava tarkkaan kaikkea yhtenäismarkkinoille suuntautuvaa tuontia eikä epäröitävä ottaa tarvittaessa käyttöön suojalausekkeita. Siksi on erittäin tärkeätä, että valvontajärjestelmä saataisiin käyttövalmiiksi mahdollisimman pian. Tarkoituksenani ei ole yllyttää protektionismiin, mikä merkitsisi kauneusvirhettä historian lehdillä. Euroopan on totuttava kilpailemaan halpatyövoiman maiden kanssa, mutta se ei voi hyväksyä kilpailua sellaisten yhtiöiden taholta, jotka eivät maksa kuluttamastaan energiasta, käyttävät lapsia orjatyövoimana eivätkä suojele teollis- ja tekijänoikeuksia.
Toiseksi on tärkeätä tarkastella kysymystä tekstiiliyritysten muualle siirtymisestä sekä petostapauksia ja niitä tapauksia, joissa yritykset ovat lopettaneet toimintansa ehdittyään ensin saada tukea.
Kolmanneksi esitän komissiolle suosituksen: Euroopan tekstiilisektorin olisi investoitava niihin arvoketjun kohtiin, joissa sillä on selkeä kilpailuetu. Sen vuoksi meidän on kehitettävä toimintapolitiikka, jossa otetaan huomioon ainakin seuraavat tekijät: logistinen infrastruktuuri, sijainti suurten markkinoiden lähellä, tilausten nopea läpimenoaika, tuotesuunnittelu, laaduntarkkailu, innovaatio, uusien materiaalien ja uusien teknologioiden hyödyntäminen, suhteet tärkeisiin jakeluverkkoihin, jatkuva ammatillinen koulutus sekä tuki pk-yrityksille, joita suurin osa alan yrityksistä edelleen on.
Kehotan komissiota toteamaan, että tämä on tie Euroopan tekstiiliteollisuuden tulevaisuuteen.
Beglitis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, tekstiilituotteiden kaikkien tullien, kiintiöiden ja tuontirajoitusten poistaminen 1. tammikuuta 2005 alkaen on taloudellisesti, sosiaalisesti ja poliittisesti valtavan merkittävä tapahtuma Euroopan unionin jäsenvaltioille ja omalle maalleni Kreikalle. Ensimmäiset haitalliset seuraukset näkyvät jo Kreikassa, jonne tuodaan rajoittamattomasti kiinalaisia tuotteita. Tämä on isku paitsi tekstiili- ja vaatetusalan teollisuudelle myös kuluttajansuojalle, sillä kyseiset halpatuotteet ovat huonolaatuisia.
WTO:n ja OECD:n asiantuntijat ilmeisesti näkevät tekstiili- ja vaatetusteollisuuden täydellisen vapauttamisen tuovan etuja, mutta eurooppalaiset ja heidän joukossaan kreikkalaiset kauppiaat ja työntekijät eivät ole samaa mieltä. Tekstiili- ja vaateteollisuuden tuotantopohja on kaventumassa. Päivittäin monet tehtaat ja käsityöyritykset lopettavat toimintansa Kreikassa ja jotkin siirtyvät lähimaihin Balkanin alueella. Samalla työttömyyden kasvu jatkuu. Kuvaavana esimerkkinä mainitsen, että pelkästään vuoden 2004 joulukuussa Kreikassa lopetti toimintansa 12 pk-yritystä ja 650 työntekijää jäi työttömiksi.
Koska tilanne on näin vakava ja WTO:n tietojen mukaan Kiinan ennustetaan hallitsevan kahden tulevan vuoden kuluessa 50:tä prosenttia maailman tekstiilimarkkinoista, olen huolissani siitä, että komissio tällä hetkellä ainoastaan seuraa tilanteen kehittymistä. Vaikka Yhdysvallat, Turkki ja Argentiina hiljattain jo päättivät ottaa käyttöön suojatoimia ja määrätä tietyille kiinalaisille tuoteryhmille kiintiöt, me odotamme edelleenkin komissiolta toimintaohjeita. Haluan esittää tämän kysymyksen nyt läsnä olevalle komission jäsenelle, sillä komission jäsen Mandelson ei ole paikalla.
Belet (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan muistuttaa komission jäsenelle hänen kollegansa, komission jäsenen Mandelsonin todenneen hiljattain ranskalaiselleLe Figaro -sanomalehdelle, että OECD:n tilaaman tutkimuksen mukaan jokaiselta perheeltä säästyy vuosittain 270 euroa tekstiilikiintiöiden poistamisen ansiosta. Mandelson kuitenkin valitettavasti unohti ne tuhannet perheet, jotka kiintiöiden poistamisen ja siitä aiheutuneen kiinalaisen "hyökyaallon" vuoksi menettävät nyt työpaikkansa, jos niin ei ole jo käynyt. Lisäksi hänen johtopäätöksensä olivat melko hätiköidyt, sillä hän ei – tarkoituksellisesti tai huomaamattaan – ollut ajatellut sitä, että hintojen odotettu lasku koskee vain hyvin pientä osaa tekstiili- ja vaatetusalan tuotteista, joten sen vaikutus on yleisesti ottaen erittäin rajallinen. Olen yllättynyt Mandelsonin ääriliberalistisista ajatuksista ja – sivumennen sanoen – hyvin pettynyt niihin. Minulla on joitain konkreettisia kysymyksiä ja ehdotuksia. 
Voitteko ensinnäkin vahvistaa, että komissio reagoi tilanteeseen ja ryhtyy toimiin heti, kun on osoitettu, että kiinalaisia tuotteita tuodaan Euroopan markkinoille polkumyyntihintaan? Arvio voidaan tehdä raaka-aineiden maailmanmarkkinahinnan perusteella. Komissiolla on vain oltava riittävästi halua ryhtyä siihen.
Toiseksi, arvoisa komission jäsen, minkälaisia suojatoimia – ja tämä asia on jo tuotu erikseen esille täällä – voisitte harkita sen estämiseksi, että jotkin eurooppalaiset tuoteryhmät tulevat pyyhkäistyiksi kartalta epäreilun kilpailun vuoksi?
Kolmanneksi, mihin konkreettisiin toimiin teidän on mahdollista ryhtyä ja mihin te todellakin olette valmiit ryhtymään, jotta myös Kiinassa noudatettaisiin perustavanlaatuisia sosiaalisia ja ekologisia vähimmäisnormeja? Voisitte esimerkiksi saattaa tietyt Kiinan harjoittamat käytännöt yleiseen tietoon tiedotuskampanjalla, jossa niitä osoitetaan selvästi sormella. Tämä oli vain yksi vaihtoehto. Lopuksi mainitsen, että tekstiilien tuonti Kiinasta lisääntyi viime kuussa huomattavasti, suorastaan silmiinpistävästi. Toivon, ettei komission jäsen jälleen johda meitä harhaan toteamalla latteasti, että tekstiiliteollisuudellamme on ollut 10 vuotta aikaa sopeutua tilanteeseen, sillä tuo merkitsee asian liiallista yksinkertaistamista.
Ettl (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Ei tietenkään ole kyse siitä, että tekstiiliteollisuus olisi uinunut viime vuosina. On toki usein huomautettu, että teollisuudellamme on ollut 10 vuotta aikaa sopeutua tilanteeseen. Se pitää täysin paikkansa. On kuitenkin huomattava, että Kiinalla on nyt hallussaan 20 prosenttia maailmanmarkkinoista ja että sen osuus nousee 3–4 vuoden kuluessa 50 prosenttiin. Kiinassa on kaikkein alhaisimmat palkat, ja lisäksi sen energiakustannukset ovat kolmanneksen alhaisemmat. Entä mitä puhetta onkaan ollut Kiinan ihmisoikeustilanteesta? Työpaikkojen määrä Euroopan tekstiiliteollisuudessa puolittuu nykyisestä 2,7 miljoonasta muutamassa vuodessa.
Tämä vaikuttaa erityisesti tiettyihin vanhoihin EU-maihin, kuten Espanjaan, Italiaan, Portugaliin ja Kreikkaan, mutta myös Romaniaan ja Bulgariaan, Turkista puhumattakaan. Toivoisin komission jäsenen nyt kertovan meille, mihin toimiin hän aikoo ryhtyä lieventääkseen työmarkkinoilla välittömästi syntyviä huomattavia ongelmia. Mitä keinoja hän aikoo käyttää saadakseen Kiinan tekemään täysipainoisempaa yhteistyötä? Tiedustelen tätä, sillä olen tekstiili-, vaatetus- ja nahka-alan työntekijöiden kansainvälisen järjestön varapuheenjohtaja. Emme kerta kaikkiaan voi jättää työntekijöitämme oman onnensa nojaan. 
Ferreira, Elisa (PSE ).
   – Kiinasta luvanvaraisesti tuotujen tekstiilituotteiden kokonaismäärä on tammikuun 1. päivästä lähtien ollut useissa tuoteryhmissä jopa seitsenkertainen verrattuna vuoden 2004 vastaavaan jaksoon. Useiden tuotteiden tuontilupien määrä on kahden viime kuukauden aikana ollut jo suurempi kuin vastaavien tuotteiden kokonaistuonti koko vuoden 2004 aikana. Lähes kaikkien tuotteiden hinnat ovat pudonneet jyrkästi, joissain tapauksissa jopa puoleen aiemmasta tasosta. 
Arvoisa komission jäsen, koska komissiolla on mahdollisuus käyttää Kiinan liittymispöytäkirjan mukaisia suojatoimia, haluan pyytää teitä selventämään muutamia asioita. Ensinnäkin tiedustelen, mitä seurauksia koituu siitä, ettei komissio ole vielä ryhtynyt julkistamaan tullitietoja tekstiilien tuonnista. Toiseksi, mitä aiheutuu siitä, ettei komissio ole vieläkään laatinut suuntaviivoja, jotka sen olisi kuulunut valmistella ja antaa käyttöön jo vuonna 2004? Kolmas ja viimeinen kysymykseni on seuraava: kuinka varmoja eurooppalaiset tuottajat voivat olla siitä, että komissiolla on tekniset ja poliittiset valmiudet toimia, ennen kuin on liian myöhäistä?
Mann, Erika (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet. Otan esiin kaksi asiaa. Ensinnäkin meidän on tarkoitus jatkaa keskustelua tekstiilikaupasta huhtikuussa, ja kehitysyhteistyövaliokunta sekä kansainvälisen kaupan valiokunta aikovat pitää tästä kysymyksestä yhteisen kuulemistilaisuuden. Työtovereideni ja molempien valiokuntien puolesta totean odottavamme keskustelun jatkumista ja toivon, että noissa tilaisuuksissa saamme luotettavampia tietoja, joiden pohjalta edetä.
Toiseksi huomautan, että nyt on vuosi 2005, mikä tarkoittaa, että tämän vuoden lopulla järjestetään WTO-neuvottelut Hong Kongissa. Mielestäni tämä on hyvä tilaisuus esittää Kiinalle ne asiat, jotka monet täällä parlamentissa ovat maininneet, ja kohdistaa Kiinaan hienoista painetta diplomatian keinoin. Mielestäni on äärimmäisen tärkeätä toimia näin.
Kolmanneksi on myös tärkeätä, että valmisteltaessa neuvoston puheenjohtajan tarkoittamaa selvitystä todellakin tarkastellaan asiaan liittyviä eri tekijöitä. Meidän on saatava enemmän tietoa siitä, mitä on tekeillä esimerkiksi Tunisiassa, Turkissa tai perinteisissä EU-maissamme, niin myönteisessä kuin kielteisessäkin mielessä. Tilanne on todellakin selvitettävä perusteellisesti. Olisi erittäin hyödyllistä, jos te voisitte muiden toimivaltaisten komission jäsenten kanssa huolehtia tästä vuoden loppuun mennessä.
Locatelli (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tekstiilialan korkean tason työryhmän raportissa esitetään seitsemän toimenpidettä alan kilpailukyvyn kohentamiseksi. Ryhmä suosittelikin, että olisi perustettava järjestelmä Kiinan tuonnin valvomiseksi 1. tammikuuta 2005 alkaen. Sisäisten erimielisyyksiensä vuoksi työryhmä ei kuitenkaan saanut esitettyä alkuperämerkintää koskevia toimintaohjeita.
Tänään eräässä suuressa italialaisessa sanomalehdessä oli itse asiassa komission jäsen Mandelsonin artikkeli "Made in Italy" -merkistä. Siinä todettiin, että unionin velvollisuutena on valistaa kuluttajia, jotta he osaisivat erottaa Kiinassa valmistetun paidan italialaisesta. Olen samaa mieltä ja lisään vielä tähän, että tuotteiden merkitsemistä koskevat tiukat säännöt täyttävät tuon velvoitteen. Siksi haluaisinkin tietää Kiinan tuonnin valvontajärjestelmästä ensinnäkin sen, millaisia tuloksia valvonnasta on saatu lähes kahden kuukauden aikana rajoitusten poistumisen jälkeen. Toiseksi haluan tiedustella komissiolta ja myös neuvostolta alkuperämerkinnöistä, aikovatko ne pian ryhtyä toimiin, jotta tuotteiden varustaminen alkuperämerkinnällä tehtäisiin pakolliseksi. Korostan, että tekstiilintuottajat niin Italiassa kuin muuallakin ovat ehdottomasti vaatineet tällaista toimenpidettä.
Douay (PSE ).
    Arvoisa puhemies, maailman tekstiili- ja vaatetusteollisuuden nykyisellä mullistuksella on ollut tuntuvia vaikutuksia juuri niillä Euroopan alueilla, joille on keskittynyt huomattavan paljon tekstiiliteollisuutta. Oma maakuntani Ranskassa, Nord-Pas-de-Calais, on viime vuosina kärsinyt yrityssaneerauksista ja tuotannon siirtämisestä muihin maihin. Tekstiilituotanto on siellä toiseksi tärkein teollisuuden alan työllistäjä, jonka palveluksessa on vielä lähes 30 000 työntekijää.
Euroopan parlamentti esitti vuonna 2004 antamassaan päätöslauselmassa tekstiili- ja vaatetusalan korkean tason työryhmän tavoin, että alan auttamiseksi perustetaan erityisohjelma varsinkin vaikeuksiin joutuneilla alueilla, joilla on paljon pk-yrityksiä ja korkea naisten työttömyysaste. Noilla alueilla on voitu viime vuosina yhteisön tuen turvin lieventää alakohtaisten kriisien sosioekonomisia seurauksia, välttyä työpaikkojen menetyksiltä ja hillitä talouden rakennemuutosten vaikutuksia erityisesti innovaation, osallisuuden, koulutuksen ja nykyaikaisen teollisuuden kehittämisen avulla.
Nyt kun Euroopan unionissa laaditaan parhaillaan uusia rahoitusnäkymiä, kyseisillä alueilla ollaan huolestuneita rakennerahastojen kohtalosta, sillä rahastojen avulla on voitu edistää talouskehitystä. Luotankin siihen, että komissio ja neuvosto todella pyrkivät saamaan nuo alueet vakuuttuneiksi siitä, että Euroopan unioni pitää rakennerahastojen tuella edistettävää taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta yhtenä tärkeimmistä tavoitteistaan ja myösosoittavat niille sitoumuksensa.
Schmit,
     Arvoisa puhemies, esitän asiani erittäin lyhyesti. Haluan vain vastata ohimennen ehdotukseen siitä, että toimivaltaisille valiokunnille on toimitettava tarkempia tietoja. Käsittääkseni tuo pyyntö olisi esitettävä komissiolle. Toimielinten välisen hyvän yhteistyön nimissä luovutankin vastausaikani komissiolle, jota asia ensi sijassa koskee. Haluan vain todeta, että neuvostolla on tietenkin sama käsitys kaikista niistä ongelmista, joita on tuotu esiin tekstiilialan tilanteen suhteen EU:ssa samoin kuin tietyissä kumppanuusmaissa. 
Ferrero-Waldner,
    () Arvoisa puhemies, tekstiiliteollisuus on erittäin tärkeä taloudellinen tekijä meidän kaikkien eurooppalaisten kannalta, minkä vuoksi on ryhdyttävä sekä unionin sisäisiin että ulkopuolisiin toimiin. Olemme siis valmistelemassa hyvin laaja-alaista strategiaa.
Aion jälleen puuttua vain muutamiin kysymyksiin, sillä keskustelu täällä on ollut erittäin monitahoista ja laaja-alaista. Komissio on tekstiili- ja vaateteollisuutta koskevassa toisessa tiedonannossaan ehdottanut monenlaisia toimia alan kilpailukyvyn lisäämiseksi Euroopassa. On ehdotettu muun muassa seuraavaa: tehostetaan tuoteväärennösten ja tuotepiratismin torjuntaa; valvotaan teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamista; laaditaan toimintasuunnitelma, jotta voitaisiin puuttua kolmansissa maissa tällä hetkellä esiintyviin kaupan esteisiin; kannustetaan EU:n tutkimus- ja kehitysohjelmien avulla edistyksellisiä teknologioita ja sellaisia tekstiili- ja vaatetusalan tuotteita, joilla on korkea lisäarvo; ja järjestetään mahdollisuus elinikäiseen oppimiseen ja ammatilliseen koulutukseen. Toisena toimenpiteenä komissio on luonut järjestelmän Kiinasta tuotavien tekstiili- ja vaatetusalantuotteiden valvontaa varten.
On kuitenkin vielä liian varhaista yrittää tehdä johtopäätöksiä valvontajärjestelmän toimivuudesta. Tekstiilialan korkean tason työryhmä ei onnistunut pääsemään asiassa lopputulokseen "Made in the European Union" -alkuperämerkintää käsitelleessä raportissaan kesäkuussa 2004. Komissio tarkastelee asiaa myöhemmin uudelleen ja tekee siitä ehdotuksia.
Suojatoimien hyödyntäminen on vasta viimeinen vaihtoehto. Niihin kuuluu myös tekstiilituotteita koskeva suojalauseke, joka laadittiin Kiinan liittymistä WTO:hon käsittelevään pöytäkirjaan. Kyse on merkittävästä ja selvästikin ennakoivasta strategiasta. Kansainvälisen kaupan avoimuus on avaintekijä myös koko talouselämän kilpailukyvyn kannalta. Pääsy kolmansien maiden markkinoille mahdollistaa työpaikkojen perustamisen Euroopassa, mikä on yksi komission päätavoitteista. Olemme siksi valmiita tekemään kaikkemme saadaksemme toteutettua tasavertaisen markkinoillepääsyn, jotta EU:ssa toimivat kyseisten alojen yritykset voisivat hyödyntää vaivalla hankkimaansa osaamista ja tavoittamaansa laatua. Komissio aikoo laatia toimintasuunnitelman kolmansien maiden markkinoilla esiintyvistä esteistä, ja Dohan kehityskierroksella tarjoutuu mahdollisuus tarkastella väitettyjä tullien ulkopuolisia esteitä perusteellisesti.
Lopuksi sanon vielä jotakin Kiinasta. Komission jäsen Mandelson ei ole nyt paikalla, sillä hän vierailee parhaillaan Kiinassa, mutta aion kertoa hänelle tänään käydystä laajasta keskustelusta, ja te voitte ehkä joskus toiste käsitellä kysymystä yksityiskohtaisemmin hänen kanssaan, sillä hän vastaa unionin kauppapolitiikasta.
Painotan jälleen, että komissio seuraa tarkkaan sitä, kuinka Kiina noudattaa velvoitteitaan WTO:n jäsenenä. Tilannetta tarkkaillaan erityisesti EU:n ja Kiinan välisessä tekstiilikauppaa koskevassa vuoropuhelussa, josta unionin kauppapolitiikasta vastaava komission jäsen ja hänen kiinalainen virkaveljensä päättivät viime vuoden toukokuussa.
Komissio on myös pyytänyt kiinalaisviranomaisten kanssa käymiensä muiden vuoropuheluiden yhteydessä, että asialistalle otettaisiin tekstiiliteollisuuden kestävä kehitys ja erityisesti kysymys yritysten sosiaalisesta vastuusta. Komissio toivoo, että tällä tavoin voitaisiin edistää Kiinan varsin tiukan työ- ja ympäristölainsäädännön asianmukaista täytäntöönpanoa.
Komissio saa myös piakkoin valmiiksi selvityksen, joka käsittelee tekstiili- ja vaatetusalan työoloja ja muita tuotanto-oloja Kiinassa. Euroopan unioni on neuvoston puheenjohtajan vuonna 2003 hyväksymien päätelmien mukaisesti sitoutunut edistämään työelämän perusnormien noudattamista kauppasuhteissaan kolmansien maiden kanssa.
Lopuksi tarkastelen vielä komission ehdottamia suuntaviivoja, jotka liittyvät Kiinaa koskevaan tekstiilialan suojalausekkeeseen. Suojalauseke on edelleen valmisteilla, ja ennen lopullisen päätöksensä tekemistä komissio haluaa perehtyä kysymyksen eri puoliin.
Komissio ei halua toimia siten, että se suorastaan edistäisi suojatoimien vaivatonta käyttöönottoa. Komissio ei toivo suuntaviivojen helpottavan suojatoimien käyttöä tai rohkaisevan siihen vaan estävän niihin turvautumista. Se toivoo, että suuntaviivojen ansiosta voitaisiin käsitellä avoimesti mahdollisia suojatoimien käyttöä koskevia pyyntöjä ja että suuntaviivat myös lisäisivät kaupan ennustettavuutta esimerkiksi siten, että perustettaisiin runsaasti turvavyöhykkeitä, jotka tarjoaisivat erittäin suuret laajenemismahdollisuudet ja joiden rajoissa emme harkitsisi suojatoimia. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Battilocchio (NI ).
   – Tuotteiden laatu ja tuoteturva, ympäristönsuojelu, sosiaalisten oikeuksien turvaaminen, kuluttajansuoja, kansainvälisen kaupan sääntöjen noudattaminen ja teknologinen kehitys ovat kaikki asioita, joihin Euroopan unioni on ottanut kantaa ja joihin useimmat sen tulevien vuosien poliittisista ohjelmasuunnitelmista perustuvat. Kestävä talouskasvu, markkinoiden vapauttaminen ja EU-kansalaisten hyvinvointi ovat siis meidän tavoitteitamme, jotka eivät saa aiheuttaa omien tuotteidemme kilpailukyvyn heikkenemistä omalla alueellamme sellaisten tuotteiden hyväksi, jotka eivät yllä laatu- ja turvallisuusnormiemme tasolle. Meidän on pyrittävä siihen, että sen sijaan, että meitä rangaistaisiin, arvojamme ja ponnistuksiamme ja niiden ohella tuhansia, erityisesti pieniä yrityksiä, jotka ovat yhteiskuntarakenteemme selkärankana, pidetään arvossa ja suojellaan niin unionin sisäisessä kuin kansainvälisessä kaupassa. Sen vuoksi vaadimme alkuperämerkillemme parasta mahdollista suojaa ja laatumerkin edistämistä sekä tarkkaa valvontaa ja ankarien seuraamusten määräämistä kuluttajille haitallisista väärennöksistä ja petosyrityksistä. Vaadimme myös tiukempaa asennetta kahdenvälisissä suhteissa, jotta juanin arvonlasku, naurettavat diskonttokorot ja mittavat investoinnit uusiin laitteisiin, mistä kaikesta on niin paljon etua Kiinan markkinoille, saataisiin loppumaan tai vähenemään.

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B6-0009/2005). Käsittelemme neuvostolle osoitettuja kysymyksiä. 
Puhemies.
Missä vaiheessa ovat tällä hetkellä Kroatian kanssa pian aloitettavien jäsenyysneuvottelujen valmistelut? 
Schmit,
   .  Arvoisa puhemies, 16. ja 17. joulukuuta kokoontunut Eurooppa-neuvosto pani tyytyväisenä merkille Kroatian edistymisen liittymisneuvottelujen aloittamista koskevissa valmisteluissa. Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota esittämään neuvostolle ehdotuksen Kroatian kanssa käytävien neuvottelujen kehykseksi, jossa otetaan täysin huomioon viidennestä laajentumisesta saadut kokemukset. Se pyysi neuvostoa hyväksymään tämän kehyksen, jotta liittymisneuvottelut voidaan aloittaa 17. maaliskuuta 2005 edellyttäen, että Kroatia tekee varauksetonta yhteistyötä entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa. Komissio toimitti ehdotuksen neuvottelujen kehykseksi 31. tammikuuta. Laajentumista käsittelevässä työryhmässä käynnistettiin 1. helmikuuta tekniset keskustelut yhteisen kannan hyväksymiseksi, jotta liittymisneuvottelut voidaan aloittaa 17. maaliskuuta.
Haluan muistuttaa tässä yhteydessä, että 17. joulukuuta kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä edellytettiin nimenomaisesti, että Kroatia tekee varauksetonta yhteistyötä entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa. Lisäksi neuvosto päätti Euroopan parlamentin kuulemisen jälkeen joulukuussa 2004 avata liittymisen valmistelun rahoitusvälineet – Phare, Ispa ja Sapard – Kroatian käyttöön vuodesta 2005 maan liittymisvalmistelujen helpottamiseksi. Nykyisistä rahoitusnäkymistä on osoitettu tähän tarkoitukseen tietty määrä. Samaan aikaan huolehditaan CARDS-ohjelman kattaman, Länsi-Balkanin yhteistyötä edistävän toiminnan jatkuvuudesta. 
Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ilmoitan, että EU:n ja Kroatian parlamentaarinen sekavaliokunta kokoontuu ensi viikolla Zagrebissa. Jos neuvoston kanta on, että neuvottelujen aloittamisen ehtona on kenraali Gotovinan pidättäminen, kanta on ristiriidassa Euroopan parlamentin kannan kanssa, sillä parlamentti ei ole tällaista ehtoa missään vaiheessa asettanut. Minulla on edessäni Brysselin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät, ja niissä – päätelmien 15 kohdassa – kehotetaan Kroatiaa selkeästi ryhtymään toimiin yhteistyön tekemiseksi ja todetaan, että kun syytteeseen asetettu henkilö on tavoitettu, hänet on toimitettava Haagiin mahdollisimman pian. Kannatamme kaikki tätä, mutta se ei voi olla ehtona liittymisneuvotteluille, joiden oletamme alkavan 17. maaliskuuta. 
Schmit,
   .  Arvoisa jäsen Posselt, olette aivan oikeassa korostaessanne, ettei Gotovinan pidättäminen ole ennakkoehto. Päätelmissä tarkoitetaan todellista yhteistyötä tuomioistuimen kanssa, ja siksi päätämme juuri tämän yhteistyön perusteella siitä, voidaanko neuvottelut aloittaa. 
Rübig (PPE-DE ).
   Arvoisa puhemies, kiitän neuvoston puheenjohtajaa vastauksesta. Muistaakseni tällainen tilanne on esiintynyt aikaisemminkin liittymisneuvottelujen yhteydessä, muun muassa Slovakian kanssa käytyjen neuvottelujen alussa pääministeri Mečiarin hallituksen aikana. Katson, ettei meidän pidä kytkeä liittymisneuvottelujen aloittamista yhteen henkilöön. Kroatian kaltainen valtio ei ansaitse tällaista kohtelua.
Mielestäni neuvoston olisi osoitettava, ettei yhteistyö todellisuudessa ole mahdollista tässä asiassa. Kroatian hallitus on tarjonnut yksiselitteistä tukeaan. Jos neuvottelujen aloittaminen halutaan ehdollistaa kenraalin luovutukseen, tarvitaan todisteet siitä, että hän oleskelee alueella, joka on Kroatian hallinnassa. On mielestäni häpeällistä, että koko maa saa kärsiä yhden henkilön rikkomuksen vuoksi. 
Schmit,
   .  Minulla ei ole paljon lisättävää. Olemme todellakin yhteydessä Kroatian hallitukseen. Se on täysin tietoinen tarpeesta tehdä yhteistyötä tuomioistuimen kanssa, ja kuten jo totesin, emme ole koskaan väittäneet pidätystä ennakkoehdoksi, koska minkäänlaisia takuita ei voida antaa, jos mainitsemanne henkilö piileskelee, kuten asianlaita näyttää olevan. Tämä ei vaikuta kuitenkaan siihen, että Kroatian hallituksen on pyrittävä tekemään kaikin tavoin mahdollisimman tehokasta yhteistyötä tuomioistuimen kanssa. Arviot perustuvat juuri tähän yhteistyöhön. 
Ebner (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajan vakuuttelu on erittäin ilahduttavaa, ja parlamentti suhtautuu siihen myönteisesti. Haluaisin kuitenkin pyytää ilmoittamaan komission jäsenelle Olli Rehnille, että vaikkei kenraalin pidättäminen olekaan ehto, hyvä yhteistyö on ehdottoman tärkeää. Hän antoi varsin toisenlaisen signaalin. Voisiko joku kertoa hänellekin, että jos hänellä tosiaan on näyttöä kenraali Gotovinan tekemisistä, missä tämä sitten lieneekään, hänen tulisi ystävällisesti ilmoittaa asiasta asianomaisille viranomaisille julkiseen polemisointiin ryhtymisen sijasta. 
Schmit,
   .  Minulla ei ole tähänkään aiheeseen paljon lisättävää; päätöksenhän tekee neuvosto. Näin ollen voin ainoastaan toistaa, että yhteistyö tuomioistuimen kanssa on ratkaisevan tärkeä tekijä. 
Puhemies.
Israelilaisviranomaiset vapauttivat israelilaisen ydinfyysikon Mordechai Vanunun tämän vuoden huhtikuussa 18 vuoden vankeuden jälkeen, josta hän vietti 11,5 vuotta eristettynä. Valitettavasti Vanunu on ollut vapauttamisensa jälkeen maansa hallituksen panttivankina. Häneltä on evätty mahdollisuus matkustaa ja sananvapaus. Äskettäin marraskuussa poliisi pidätti hänet uudelleen täysin perusteettomien syytteiden nojalla. Kysyn näin ollen neuvostolta, aikooko se antaa Israelin hallitukselle suosituksen palauttaa demokraattiset oikeudet kyseiselle henkilölle, joka on jo joutunut kärsimään enemmän kuin on tarpeen? 
Schmit,
   .  Mordechai Vanunu päästettiin ehdolliseen vapauteen viime vuoden huhtikuussa. Hänelle määrättiin tiettyjä rajoituksia, ja hänen valituksensa näistä rajoituksista hylättiin Israelin korkeimmassa oikeudessa sillä perusteella, että vaarana on edelleen, että hän paljastaa Israelin valtion turvallisuuteen vaikuttavia tietoja. Rajoitukset ovat määräaikaisia, ja niitä voidaan tarkistaa.
EU:n ja Israelin väliset suhteet perustuvat myös ihmisoikeuksien ja kansanvallan periaatteiden kunnioittamiseen. Euroopan unionin ja Israelin välisen, 1. kesäkuuta 2000 voimaan tulleen assosiointisopimuksen 2 artiklan mukaisesti nämä määräykset muodostavat olennaisen osan sopimusta ja ohjaavat sopimuspuolten sisäpolitiikkaa ja kansainvälistä politiikkaa.
Poliittisessa vuoropuhelussaan Israelin viranomaisten kanssa ja naapuruuspolitiikan toimintasuunnitelmaa toteuttaessaan Euroopan unioni aikoo jatkossakin varmistaa, että tehtyjä sitoumuksia noudatetaan. 
Triantaphyllides (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, kiitos vastauksestanne, johon en valitettavasti kuitenkaan voi olla tyytyväinen, koska se ei vastaa kysymykseeni.
Neuvosto näyttelee selvästikin absurdia teatteria. Tiedustelin teiltä, aikooko neuvosto antaa Israelin viranomaisille suosituksen palauttaa Vanunun demokraattiset oikeudet. Te vastaatte minulle surrealistisesti siihen tapaan, että Israel on demokraattinen valtio ja aikoo kunnioittaa tekemiään sitoumuksia Euroopan unionin naapuruuspolitiikan puitteissa.
Olette jälleen kerran antanut huonon esimerkin tällä provokatiivisella asenteellanne. En tietenkään olettanut, että kerrotte vastauksessanne lähtevänne vapauttamaan Vanunun henkilökohtaisesti, mutta olisin odottanut neuvoston ainakin puolustavan ajatuksenvapautta. Haluaisinkin kysyä teiltä tähän liittyen, hyväksyttekö sen, että Vanunu on edelleen vankilassa...
Schmit,
   .  Uskon siis todenneeni, että neuvosto on yhteydessä Israelin valtioon tästä asiasta. Ihmisoikeuksien yleisestä kunnioittamisesta lisäisin, että Vanunu on vapautettu. Ainoa ongelma on, etteivät vapautuksen ehdot kenties olleet täysin meidän toivomamme, mutta olemme edelleen yhteydessä Israelin viranomaisiin ja varmasti keskustelemme asiasta. 
Martin, David (PSE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, muistutatteko israelilaisille, kun keskustelette asiasta heidän kanssaan, että Mordechai Vanunu vietiin lain vastaisesti Euroopan maaperältä? Hänet tosiasiassa siepattiin ja vietiin Israeliin oikeudenkäyntiä varten. Rikokset, joista häntä syytettiin, tapahtuivat 20 vuotta sitten, ja on täysin naurettava ajatus, että hänellä olisi 20 vuoden jälkeen salaisuuksia, jotka voivat vahingoittaa Israelia. Kannustatteko Israelin hallitusta lopettamaan tämän henkilön vainoamisen, päästämään hänet lähtemään Israelista ja palaamaan asumaan Euroopan unioniin, jos hän niin haluaa? 
Schmit,
   .  Näin teen. 
Puhemies.
Ulkosuhteista vastaava komission jäsen aikoo ehdottaa komissiolle, että Eurooppaan perustettaisiin pysyvät nopean toiminnan joukot, jotka voisivat toimia maailmanlaajuisesti luonnonkatastrofien ja humanitaaristen kriisien yhteydessä. Nämä joukot koostuisivat jäsenvaltioiden valitsemista 5 000 kansallisesta asiantuntijasta, jotka toimisivat koordinoivan johdon alaisina. Komissaarin mukaan joukot olisivat toimintavalmiina vuodesta 2007 alkaen. Yleisiä asioita ja ulkosuhteita käsittelevän neuvoston 7. tammikuuta 2005 pitämän ylimääräisen kokouksen päätelmissä neuvosto pyytää komissiota ja sen toimivaltaisia yksiköitä tarkastelemaan mahdollisuuksia kehittää EU:n nopean toiminnan kapasiteettia ja pyytää komissiota esittämään ehdotuksia strategiaksi, jolla vahvistettaisiin katastrofien ehkäisytoimia, niistä varoittamista mahdollisimman varhaisessa vaiheessa sekä niihin valmistautumista. Kaikki nämä toimet ovat osoittautuneet tarpeellisiksi äskettäisten tapahtumien valossa.
Eikö neuvosto katso, että komissaarin ehdotus tarjoaisi vakaan perustan sen omien tavoitteiden saavuttamiseksi, niin kuin ne on sen päätelmissä asetettu? Minkä vuoksi päätelmissä ei viitata komissaari Ferrero-Waldnerin ehdotukseen? 
Schmit,
   .  Neuvosto hyväksyi 31. tammikuuta 2005 pitämässään istunnossa toimintasuunnitelman, jonka toimenpiteitä parhaillaan laaditaan. Se kehotti komissiota sekä pääsihteeriä ja korkeaa edustajaa tekemään asianmukaisia ehdotuksia omien toimivaltuuksiensa puitteissa Euroopan unionin nopean toiminnan valmiusjoukkojen perustamisesta tuleviin luonnonkatastrofeihin vastaamiseksi. Pääsihteeri on ilmoittanut esittelevänsä ehdotuksensa neuvostolle mahdollisimman pian ja viimeistään 31. maaliskuuta 2005. 
Papadimoulis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämän nimenomaisen ehdotuksen laatinut ulkosuhteista vastaava komission jäsen oli vastapäätänne viisi minuuttia sitten. Kysymykseni on: miten neuvosto suhtautuu komission jäsenen ehdotukseen? Onko suhtautuminen myönteinen vai kielteinen? Katsooko neuvosto, että asiassa on edettävä tällä nimenomaisella tavalla, vai siirretäänkö tämäkin asia komiteaan ja lykätään sitä ikuisesti, samalla kun odotamme seuraavaa suurta humanitaarista katastrofia rahan puutteessa? 
Schmit,
   .  Kaikella kunnioituksella Kreikkaa kohtaan: tarkoituksena ei ole tämän välineen lykkääminen hamaan tulevaisuuteen. Neuvosto on todennut selkeästi, että sekä komission että pääsihteerin tai pääsihteerin ja korkean edustajan on annettava yhtäaikaisesti asiaa koskevat ehdotukset. Ei siis ole missään vaiheessa annettu olettaa, että toimenpide olisi hyödytön.
Uskon hyökyaaltokatastrofin osoittaneen, että Eurooppa tarvitsee tällaista välinettä. Meidän on arvioitava nyt, miten sellainen voidaan perustaa, eikä 31. maaliskuuta 2005 ole tosiaankaan kaukana. Silloin meillä on ehdotukset tällaiseksi järjestelmäksi. 
Papastamkos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, pelastuspalvelu, joka liittyy ihmisen aiheuttamien suuronnettomuuksien ja luonnonmullistusten ennalta ehkäisyyn ja hoitoon, on Euroopan unionin tavoite. Euroopan perustuslaissa se korotetaan erilliseksi jäsenvaltioita tukevaksi tai täydentäväksi toiminta-alaksi.
Aikooko neuvosto ryhtyä tämän politiikan muotoiluun eli luoda nyt yhtenäisen ja tehokkaan pelastuspalvelutoiminnan perustan? 
Schmit,
   .  Perustuslaki ei valitettavasti ole tullut vielä voimaan, mutta pidän yhtä kaikki tämän hankkeen käsittelyä tärkeänä, koska aihe on erittäin merkittävä. Siitä määrätään myös nykyisissä perustasopimuksissa, joissa mainitaan pelastuspalvelu. Tiedämme kuitenkin, että jos haluamme todella tehokkaan välineen, jossa hyödynnetään täysimääräisesti eri osia, myös yhteisön toimivaltaan kenties kuulumattomiakin osia, tarvitaan laajempaa lähestymistapaa. Siksi on tärkeä ottaa mukaan ensiksikin komissio ja toiseksi pääsihteeri ja korkea edustaja. Neuvosto on lupautunut tekemään päätökset ja perustamaan järjestelmän sen jälkeen, kun ehdotukset on jätetty. Tämä on luonnollisestikin erittäin tärkeää. 
Puhemies.
EU:n puheenjohtajavaltio Luxemburgin prioriteetteihin kuuluu Lissabonin strategia. Tähän asti strategian täytäntöönpanon tulokset ovat tuottaneet pettymyksen, sillä sekä tuottavuutta että kilpailukykyä osoittavat indikaattorit ovat EU:n osalta olleet Yhdysvaltojen ja eräiden Aasian maiden vastaavia indikaattoreita alemmalla tasolla.
Aikooko neuvosto myötävaikuttaa johdonmukaisen ja kokonaisvaltaisen kehittämisstrategian aikaansaamiseen yleisluonteisen ohjelmatekstin asemesta? Miten se aikoo käsitellä liian suurta tavoitteiden ja prioriteettien määrää koskevaa ongelmaa, tavoitteiden ja niihin pääsemiseksi käytettävien keinojen välisen sisäisen johdonmukaisuuden puutetta, mekanismien tehokkaan täytäntöönpanon puutetta sekä tarvetta taloudellisen kehityksen, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja ympäristön kestävän kehityksen väliseen yhteen liittämiseen? 
Schmit,
   Arvoisa parlamentin jäsen on täysin oikeassa. Kuten Euroopan unionin neuvoston puheenjohtaja selkeästi vahvisti esitellessään Luxemburgin puheenjohtajakauden ohjelman, Lissabonin strategia on puheenjohtajakautemme ensisijainen prioriteetti. Neuvosto on eri kokoonpanoissaan nyt ja vastakin, Eurooppa-neuvoston maaliskuun kokousta edeltävinä viimeisinä viikkoina, täysin sitoutunut Lissabonin strategian puoliväliarvioinnin valmisteluun. Arvioinnin perusteella Eurooppa-neuvosto pystyy tekemään tarvittavat päätökset kokouksen aikana. Huippukokouksessa keskitytään toiminnan tehostamiseen Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseksi ja kouriintuntuvien, täsmällisten tulosten aikaansaamiseksi.
Käsiteltävänämme on komission ehdotus. Uskon, että sen avulla pystymme parantamaan Lissabonin strategian toteutusta, määrittelemään entistä selkeämmin strategian ensisijaiset tavoitteet sekä – tätä haluan erityisesti painottaa – järjestämään Lissabonin strategian hallinnan entistä tehokkaammaksi. Korostitte kysymyksessänne, että jos Lissabonin strategiassa onkin ollut heikkouksia, ne ovat johtuneet sen kiistattomasti liian monilukuisista tavoitteista ja oletetuista prioriteeteista sekä prosessin kokonaishallinnan puutteista.
Näin ollen Eurooppa-neuvoston kuuluu antaa ehdotuksia sen perusteella, mitä komissio on esittänyt, sekä ehdottaa Lissabonin strategian kolmen pilarin – talouden kasvun ja kilpailukyvyn, sosiaalimallin säilyttämisen sekä kestävän kehityksen ja ympäristönsuojelun – mukaisesti tehokkaasti jäsenneltyä ja selkeästi erottuvaa strategiaa, johon sisällytetään meneillään jo olevat erilaiset prosessit. Tarkoitan tässä Cardiffin prosessia, kestävään kehitykseen liittyviä prosesseja, työllisyyssuuntaviivoja, talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja ja muita vastaavia. Siksi meidän on pyrittävä parantamaan koko strategian johdonmukaisuutta, näkyvyyttä ja avoimuutta. Tämä on puheenjohtajakauden tärkeimpiä tehtäviä, sillä pyrimme esittämään luonnoksen, joka voidaan hyväksyä maaliskuun huippukokouksessa. 
Papastamkos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, jätin kysymykseni ennen kuin Euroopan komission puheenjohtaja antoi tiedonannon Lissabonin strategian uudesta alusta. Olen tietenkin iloinen, että strategiaohjelman puoliväliarviointi osuu Luxemburgin puheenjohtajakaudelle.
Jatkokysymykseni liittyy Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden tavoitteiden ja toimien tehokkaaseen yhdistämiseen: katsooko neuvosto, että komission uudet ehdotukset korjaavat strategian toteuttamisen nykyiset heikkoudet? 
Schmit,
   Käsitykseni mukaan komission omaksumassa lähestymistavassa, jossa korostetaan Euroopan unionin tavoitteiden määrittämistä ja kansallisten suunnitelmien laatimista sen jälkeen, yhdistetään entistä paremmin yhdessä Euroopan unionin tasolla sovitut päätavoitteet ja niiden toteutus jäsenvaltioissa. Onhan Lissabonin strategia osoittautunut erittäin heikoksi ja varsin mahdottomaksi toteuttaa juuri tältä osin. Kansallisten suunnitelmien pohjalta päästään mielestäni parempaan hallintaan. Kansallisten suunnitelmien yhteydessä on korostettava, että nykyiseen ehdotukseen sisältyy sidosryhmien täysimääräinen osallistuminen Lissabonin prosessiin. Tällä tavoin siinä mielestäni luodaan myönteiset edellytykset strategian onnistumiselle. 
Papadimoulis (GUE/NGL ).
   – Kiitän neuvoston puheenjohtajaa vastauksesta. Kuten kuitenkin tiedätte, komission ja puheenjohtaja Barroson tiedonanto Lissabonin strategian puoliväliarvioinnin tavoitteista aiheutti valtavasti vastineita ja huolta, koska hän ilmoitti, että hänellä on kolme poikaa ja että hän aikoo huolehtia ainoastaan siitä pojasta, joka on sairas, siis kilpailukyvystä. Loput kaksi, ympäristö ja koheesio, sysätään syrjään.
Pystyykö neuvosto vakuuttamaan parlamentin siitä, ettei koheesio- ja ympäristöpolitiikkaa jätetä lapsipuolen asemaan ja että näille politiikoille varmistetaan resurssit vastakin? 
Schmit,
   On mielestäni määritelty erittäin selvästi – tämän on sanonut Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, kuten totesin – että Lissabonin strategia on johdonmukainen kokonaisuus, johon sisältyy pilari, jota voitaisiin kutsua kilpailukyvyn tai talouden pilariksi, sekä sosiaalinen pilari ja ympäristön pilari. On suuri haaste näyttää, etteivät nämä kolme pilaria sulje toisiaan pois vaan että ne muodostavat aidosti yhtenäisen kokonaisuuden. Puheenjohtajavaltio haluaa varmistaa, että pilarien johdonmukaisuus otetaan täysimääräisesti huomioon uutta strategiaa määriteltäessä. 
Puhemies.
Kreikkalaiset maanviljelijät valittavat, että heille on määrätty viljelyaloina ja kiloina määritettyjä enimmäismääriä puuvillan osalta, jonka tuotanto Euroopan unionissa on alijäämäistä. On valitettavaa, että tämän logiikan mukaan kielletään eurooppalaisten veroa maksavien kansalaisten rahojen päätyminen raskasta työtä raatavalle eurooppalaisten ryhmälle, maanviljelijöille, ja ne ohjataan 25 jäsenvaltion rajojen ulkopuolisille markkinoille. Enimmäismäärien keksiminen johtaa alueen maanviljelijöiden häviämiseen aivan samalla tavoin kuin monikansallisten suuryritysten politiikka vie eurooppalaisten käsistä pienet ja keskisuuret yritykset.
Eikö olisi mahdollista peruuttaa nämä enimmäismäärät, jotta myös EU:sta tulisi niiden maataloustuotteiden suhteen omavarainen, joiden tuotanto on alijäämäistä, ja eurooppalaiset maanviljelijät saisivat nauttia suuremmista tuloista? Tutkiiko neuvosto mahdollisuuksia poistaa nämä enimmäismäärät puuvillan ja muiden tuotteiden osalta, joiden tuotanto EU:ssa on alijäämäistä?
Schmit,
   Arvoisa puhemies, yhteisen maatalouspolitiikan kesäkuussa 2003 hyväksyttyjen uudistusten tukemiseksi neuvosto antoi 29. huhtikuuta 2004 asetuksen, jossa erotetaan puuvillan, oliiviöljyn, tupakan ja humalan tuet osittain tuotantomääristä ja sisällytetään ne tilatukijärjestelmään. Uudistuksen on tarkoitus tulla voimaan 1. tammikuuta 2006.
Puuvillantuotannosta sovittiin tuolloin, että osa tuesta pidetään puuvillankasvatukseen sidottuna ja että siihen sisältyy tukikelpoiseen viljelyalaan perustuva maksu, jotta yhteisön puuvillanviljelyalueiden tuotanto ei lopu. Maksun suuruudella taataan, että puuvillankasvatukseen soveltuvien alueiden taloudelliset olosuhteet ovat riittävän suotuisat tuotannon jatkumiselle ja ettei puuvillaa korvata muilla viljelykasveilla.
Tätä varten kunkin asianomaisen jäsenvaltion käytettävissä olevaksi kokonaishehtaaritueksi on vahvistettu 35 prosenttia kunkin jäsenvaltion siementenpoistajien epäsuorasti saamien tukien kansallisesta osuudesta vertailukaudella 2000–2002. Jäsenvaltiokohtaisen peruspinta-alan vahvistaminen, minkä tarkoituksena on rajoittaa puuvillakasvien kokonaisviljelyalaa, on talousarviovelvoitteiden mukainen ja siinä otetaan huomioon viljelykasvin erityispiirteet. Puuvillantuotannon enimmäismäärien vahvistamista on tarkasteltava myös suhteessa Maailman kauppajärjestön WTO:n Dohan neuvottelukierrokseen, jonka aikana kehitysmaat, erityisesti Länsi-Afrikan puuvillantuottajamaat – jotka on mainittu huomiota herättävän usein tämän iltapäivän keskusteluissa – ilmaisivat huolensa puuvilla-alasta.
Uudistuksen avulla yhteisö toivoo voivansa antaa tärkeän signaalin WTO:lle ja ennen muuta kehitysmaille. 
Salvini (IND/DEM ),
   . – Arvoisa puhemies, kysymykseni on osin jatkoa edeltävään keskusteluun Kiinasta ja teidän "kehitysmaiksi" luokittelemistanne valtioista peräisin olevasta tuotetulvasta. Haluaisin kysyä vain sitä, onko neuvosto laskenut, mitkä ovat Euroopan puuvillantuotantoalueille määrättävän enimmäismäärän kustannukset, ja aikooko neuvosto tulevaisuudessa kasvattaa tukea, jos osoittautuu, ettei suunniteltu määrä riitä estämään puuvillanviljelijöiden katoamista muista maailmanosista tulevien tuotteiden tulvan alle. 
Schmit,
   Minulla ei ole pyydettyjä lukuja käsillä, mutta olen varma, että komissio voi toimittaa ne. Voin kuitenkin lisätä vielä, että uudistukseen liittyy 22 miljoonan euron määrärahojen siirto puuvilla-alalla YMP:n toiseen eli maaseudun kehittämistä koskevaan pilariin. Näin voidaan tuotannon vähentämisen lisäksi todennäköisesti käynnistää alueellisia rakenneuudistusprosesseja.
Neuvosto ymmärtää, että yhteisön tuottajille on tarjottava keskipitkällä aikavälillä vakaata politiikkaa, ja katsoo – vaikkei se sivumennen sanoen olekaan vielä saanut komissiolta yhtään asiaa koskevaa ehdotusta – ettei syytä keskeisen uudistuspaketin muuttamiseen ole, onhan se jakamaton kokonaisuus. Näin ollen lupaudun etsimään pyytämänne luvut, mutta tältäkin osin minun on toistettava, että parlamentin keskustelun jälkeen on uhrattava muutama ajatus johdonmukaisuudelle. 
Speroni (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin tiedustella neuvostolta, aikooko se kehityksessä jälkeenjääneistä maista tapahtuvan tuonnin puolesta puhuessaan ottaa huomioon sellaisetkin tekijät kuin työntekijöiden suojelun kyseisissä maissa sosiaaliturvan ja eritoten työaikojen ja työolojen osalta, ja aikooko se ottaa huomioon myös ympäristönsuojelun, jotta voimme välttää ympäristöön kohdistuvat haitat sekä omaan talouteemme kohdistuvat haitat, jotka aiheutuvat meille pakollisia normeja täyttämättömistä tuottajista. 
Schmit,
   Arvoisa jäsen Speroni, tiedätte, että Eurooppa on yrittänyt sisällyttää WTO:n keskusteluihin sosiaalisten oikeuksien ohella myös ympäristöulottuvuuden – myönnettäköön, varsin heikoin tuloksin, koska monet kehitysmaat vastustavat asiaa. Oli miten oli, keskustelua on jatkettava ja sitä jatketaankin sekä kansainvälisessä työjärjestössä ILO:ssa että toimiessamme WTO:ssa. En siis voi väittää, että nämä seikat olisivat erottamaton osa kysymystä. Kiinnitämme niihin silti jatkossakin erityistä huomiota. 
Puhemies.
Unicefille ja kansalaisjärjestöille esitetään päivittäin runsaasti syytöksiä tapauksista, joissa lapsia pahoinpidellään, hyväksikäytetään ja katoaa Kaakkois-Aasian hyökyaaltokatastrofissa kärsineillä alueilla. Syytöksissä viitataan ihmiskauppaa, laittomia adoptioita ja ihmisten elimillä käytävää kauppaa harjoittavien tahojen valvomattomaan toimintaan.
Mitä aloitteita neuvosto aikoo tehdä osana humanitaarisen avun myöntämistä ja yhteistyössä YK:n, kansalaisjärjestöjen ja kyseisten maiden hallitusten kanssa, jotta tuhoja kärsineiden alueiden lapsia ja kodittomien leireillä olevia lapsia autettaisiin, hoidettaisiin ja suojeltaisiin tehokkaasti? 
Schmit,
   Arvoisa puhemies, on muistettava, että neuvosto julisti 7. tammikuuta 2005 pitämässään istunnossa, että apu on keskitettävä suurinta tuhoa kärsineisiin alueisiin ja kaikkein heikoimmassa asemassa oleviin henkilöihin, varsinkin lapsiin. Koska lapset ovat erityisen haavoittuvaisia, he tarvitsevat muun muassa UNICEFin kaltaisilta YK:n järjestöiltä saatavaa erityistukea.
Neuvoston toimivaltaiset valmisteluelimet ovat sittemmin laatineet toimintasuunnitelman hyökyaallon uhrien avustamiseksi Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti. Neuvosto käsitteli toimintasuunnitelmaa 31. tammikuuta 2005. Ehdotettuihin aloitteisiin sisältyy muiden muassa ennen muuta terveydenhoidon ja koulutuksen alalla toteuttavia, lapsiin välittömästi vaikuttavia toimia, joiden tarkoituksena on lasten koulunkäynnin jatkuminen mahdollisimman pian. Lisäksi neuvosto selvittää ehdotuksia, joissa keskitytään luonnonmullistuksen vuoksi orvoiksi jääneiden tai perheistään erilleen joutuneiden lasten kohtaloon ja painotetaan erityisesti ihmiskaupan ongelmaa, jonka uhriksi he voivat joutua.
Laajempien tietojen saamiseksi unionin ja jäsenvaltioiden käynnistämistä avustustoimista pyydän parlamentin jäsentä ottamaan yhteyttä komissioon ja jäsenvaltioihin, koska monet ohjelmista ovat myös kansallisia ohjelmia. On sanomattakin selvää, että neuvosto on yleisen mielipiteen tavoin tyrmistynyt paljastuneista lasten pahoinpitelyistä, hyväksikäytöstä ja katoamisista hyökyaaltokatastrofin alle jääneillä Kaakkois-Aasian alueilla. Neuvosto tuomitsee tällaiset teot ja tukee kaikkea toimintaa, jonka tarkoituksena on torjua avuttomimpien ja heikoimmassa asemassa olevien ihmisten sietämätöntä hyväksikäyttöä. 
Xenogiannakopoulou (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitos vastauksesta. Pyytäisin teitä silti kiinnittämään entistä enemmän huomiota lasten pahoinpitelyjen ja seksuaalisen hyväksikäytön torjuntaan näillä alueilla, ja haluaisin kuulla neuvoston puheenjohtajan vakuutuksen siitä, että neuvoston käsiteltävänä parhaillaan olevassa toimintasuunnitelmassa ja näille maille annettavassa humanitaarisessa avussa kaiken kaikkiaan on mukana kyseisten maiden viranomaisten aito sitoumus, joka edellyttää niitä ryhtymään nykyistäkin tehokkaampiin toimiin tällaisten ilmiöiden torjumiseksi. Kuten itsekin totesitte, ilmiöt ovat pöyristyttäviä ja meidän on vastattava niihin tehokkaasti, yhteistyössä kyseisten maiden kanssa. Haluaisin lisäksi tietää, kehitelläänkö toimintasuunnitelmassa muita asiaa edistäviä erityistoimenpiteitä. 
Schmit,
   . Olen ymmärtänyt, että toimintasuunnitelma on varsin yleisluontoinen. Nyt on tarkoitus selvittää erityistoimenpiteet, kuten arvoisa jäsen juuri totesi. Näin ollen näyttää siltä, että viesti on mennyt perille. Käsitykseni mukaan meidän on työstettävä useita ehdotuksia, joissa puututaan erityisesti parlamentin jäsenen mainitsemiin ongelmiin. 
Martin, David (PSE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on valitettava tosiasia, että monet niistä, jotka yrittävät hyötyä hyökyaallosta kärsivien maiden traagisesta tilanteesta, ovat Euroopan unionin kansalaisia. Harkitseeko neuvosto koko Euroopan unionin kattavan rekisterin perustamista Euroopan unionin alueen ulkopuolella lapsiseksirikoksiin syyllistyneistä henkilöistä, jotta jokainen jäsenvaltio on varmasti perillä näiden henkilöiden toiminnasta ja jotta EU:ssa noudatetaan varmasti yhtenäistä toimintatapaa heidän palatessaan Euroopan mantereelle? 
Schmit,
   Minulla ei ole epäilystäkään siitä, että olisi hyödyllistä selvittää kehystä, jossa näiden ilmiöiden torjuntamekanismeja voitaisiin vahvistaa Euroopassa ja jopa koko Euroopan unionin mittakaavassa, ja löytää keinot yhteistyön tehostamiseksi kyseisten maiden kanssa näihin tekoihin syyllistyneiden syytteeseen asettamiseksi. 
Puhemies.
Aikooko neuvosto käsitellä eurooppalaisten veroparatiisien säännöttömyyttä? 
Schmit,
   Voin kertoa arvoisalle parlamentin jäsenelle, ettei EU:n veroparatiiseille erityisesti omistettua keskustelua ole milloinkaan käyty, joskin asia on mainittu monista eri aiheista käydyissä keskusteluissa, joissa on käsitelty verotuksen yhdenmukaistamista.
Neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat ovat kuitenkin antaneet 1. joulukuuta 1997 päätöslauselman yritysverotukseen sovellettavista menettelysäännöistä. Päätöslauselmassa käsitellään erityisesti sellaisia verotustoimenpiteitä, joilla on tai voi olla merkittäviä vaikutuksia taloudellisen toiminnan sijoittumiseen yhteisössä, missä yhteydessä mahdollisesti haitallisia toimenpiteitä käsitellään yritysverotuksen menettelysääntöjä käsittelevässä työryhmässä. Tosiasiassa haitallisiksi katsotut toimenpiteet ovat vähin erin loppuneet.
Menettelysääntöjä käsittelevän työryhmän työ jatkuu. Sen viimeinen kertomus toimenpiteiden arvioinnista esiteltiin ECOFIN-neuvostolle, joka pani sen merkille 7. joulukuuta 2004 pitämässään istunnossa. Ryhmän on tarkoitus jatkaa seuraamalla pidättymistä uusista toimenpiteistä ja nykyisen lainsäädännön tarkistuksia sekä raportoida neuvostolle vielä tällä puheenjohtajakaudella. 
Evans, Robert (PSE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, viittaan muun muassa sellaisiin paikkoihin kuin Man-saari, Englannin kanaalin saaret, Andorra, Monaco ja San Marino. Nämä ovat hädin tuskin itsenäisiä maita tai, jos ne väittävätkin olevansa sellaisia, ne luottavat täysin Euroopan unionin hyväntahtoisuuteen niiden olemassaolon jatkumista kohtaan. Tästä huolimatta niitä eivät koske kaikki Euroopan unionin normit. Ne on vapautettu lainsäädännöstä, jopa rahanpesulainsäädännöstä, ja ne ovat verottomia veroparatiiseja. Eikö nyt ole aika puuttua tähän tilanteeseen? Aidoilla vapailla markkinoilla ei ole porsaanreikiä. 
Schmit,
   Olen täysin samaa mieltä arvoisan parlamentin jäsenen lisähuomautuksista. Haluan palauttaa hänelle mieleen, että olemme päässeet yhteisymmärrykseen säästöjen tuottamien korkotulojen verotusta koskevasta direktiivistä. Direktiivi kattaa tavallaan rinnakkaisten säännösten ja monien sopimusten muodossa myös hänen mainitsemansa maat ja alueet. Tämä vie tilannetta varmasti hänen haluamaansa suuntaan. Nämä autonomiset maat ja alueet kuuluvat säästöjen tuottamien korkotulojen verotusta koskevan direktiivin soveltamisalaan tai niiden ainakin oletetaan soveltavan direktiivin säännöksiä. 
Rübig (PPE-DE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, esittämäni kysymys liittyy verokilpailuun, jota mielestäni pidetään nyt itsestään selvyytenä Euroopassa ja erottamattomana osana sisämarkkinoita. Yksi meidän suurimmista ongelmistamme on, etteivät pienet ja keskikokoiset yritykset useinkaan enää tiedä, mitkä verosäädökset niitä koskevat. Esimerkiksi arvonlisäverosta meillä on yli sata erilaista säädöstä. Aiotaanko nyt käynnistää aloitteita, joilla verotusta tehdään maallikolle ymmärrettävämmäksi? 
Schmit,
   Mainitsemaanne välilliseen verotukseen viitatakseni unionilla on lainsäädäntövalta tällä alalla, joten on todellakin tarpeen tehdä näistä direktiiveistä jossain määrin helpommin sulavia ja sovellettavia.
Muistettakoon, että jäsenvaltioiden hallitukset ovat vastuussa kansallisesta verolainsäädännöstä. Vähäiseenkin yhdenmukaistamiseen pyrkiminen esimerkiksi arviointiperustaisesti merkitsisi uudelle maaperälle siirtymistä. Tämä keskustelu on käynnistetty. Toivon "paremman lainsäädännön" nimissä, ettei mainitsemaanne välillistä verotusta jätetä vaivihkaa huomiotta. 
Lambert (Verts/ALE ).
    Arvoisa puheenjohtaja, olen kiitollinen Robert Evansille tämän kysymyksen esittämisestä. Minua kiinnostaa, uskotteko veroparatiisien olemassaolon vaikeuttavan terroristijärjestöiksi katsottujen organisaatioiden varojen jäljittämistä ja jäädyttämistä, ja vaikeuttaako niiden olemassaolo esimerkiksi maailman köyhimpien maiden pääsyä käsiksi varoihin, jotka on helposti voitu kanavoida maineeltaan epämääräisistä järjestelmistä niissä valtaapitävien hyödyksi. 
Schmit,
    Tämä kysymys liittyy aivan toiseen asiaan eli erilaisten rahoituskanavien käyttöön esimerkiksi terroristitoiminnan rahoittamiseen. Tietänette, että OECD:llä on elin, jota kutsutaan rahanpesun vastaiseksi asiantuntijatyöryhmäksi FATF:ksi ja jonka toimintaan sisältyy tällaisten asioiden tutkiminen. Uskoakseni on olemassa luetteloita siitä, noudattavatko maat ja alueet sääntöjä, eritoten rahanpesua koskevia sääntöjä. Lyhyesti sanottuna tämä asia on hyvin tärkeä, ja Euroopan unioni on erittäin aktiivisesti sitoutunut varmistamaan, että rahanpesun torjuntaa harjoitetaan tehokkaasti kaikissa jäsenvaltioissa sekä naapurivaltioissa ja autonomisilla alueilla. 
Puhemies.
Neuvosto on oikeutetusti myöntänyt varoja hyökyaaltokatastrofin uhrien auttamiseksi. Voiko neuvosto taata, ettei Afrikalle myönnettävää kehitysapua tämän vuoksi vähennetä? 
Schmit,
    Arvoisa puhemies, neuvosto on vakaasti päättänyt huolehtia siitä, etteivät hyökyaaltokatastrofien uhrien auttamistoimet ole pois Afrikan kehitysavusta, kuten 7. tammikuuta annetuissa päätelmissä selvästi todetaan. Päätelmien 15 kohdan mukaan "tämän katastrofin yhteydessä osoitettavan solidaarisuuden yhteydessä ei saa unohtaa myöskään kehitysavun, humanitaarisen avun ja vuosituhattavoitteiden yleisiä ongelmia, varsinkaan Afrikassa, eikä vähentää niiden ratkaisemiseksi tarvittavia voimavaroja. On tärkeää varmistaa, että viimeaikaisten tapahtumien yhteydessä myönnetyt varat täydentävät jo tehtyjä kehitysyhteistyötä koskevia sitoumuksia. Neuvosto käsittelee sitoumusten täytäntöönpanoa uudelleen säännöllisin väliajoin".
Neuvosto jatkoi päättämällä 31. tammikuuta pitämässään kokouksessa uusista toimenpiteistä. Ne toteutetaan toimintasuunnitelmana, johon on tarkoitus sisällyttää kaikki aloitteet, jotka unioni ja sen jäsenvaltiot ovat toteuttaneet ja toteuttavat Intian valtameren maanjäristyksen ja hyökyaallon vuoksi. Toimivaltaisten neuvoston elimien valvoman operatiivisen toimintasuunnitelman johdanto-osassa korostetaan jälleen, että on varmistettava, etteivät äskettäisen maanjäristyksen perusteella sidotut varat vähennä aiemmin sidottuja kehitysvaroja vuosituhattavoitteiden saavuttamiseksi varsinkaan Afrikassa. Toimintasuunnitelmaan sisältyy niin ikään monenlaisia käytännön toimia sen takaamiseksi, että tätä poliittisista sitoumusta noudatetaan. Tätä varten on tarkoitus seurata luonnonmullistuksen johdosta annettujen rahoitussitoumusten noudattamista. Kyseiset varat on tarkoitettu täydentämään Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikan perusteella osoitettuja rahoitusresursseja, joiden pääasiallinen edunsaaja on Afrikka. 
Martin, David (PSE ).
    Arvoisa puheenjohtaja, kiitos rohkaisevasta vastauksesta. Olette varmasti kanssani yhtä mieltä siitä, että olisi surullista, jos Afrikka – jossa kärsitään hyökyaallon kaltaisista katastrofeista meidän huomaamattamme viikosta toiseen nälänhädän, ilmaston ja aidsin tyyppisten sairauksien muodossa – menettäisi rahaa, koska me osoitamme oikeutettua anteliaisuutta hyökyaallon uhreja kohtaan.
Haluaisin tiedustella teiltä, aiotteko ennen puheenjohtajakautenne päättymistä pyytää komissiota raportoimaan ja osoittamaan, että Afrikka saa tänä vuonna varoja saman verran, kuin se olisi saanut, ellei hyökyaaltokatastrofia olisi sattunut. 
Schmit,
    Mielestäni kaikissa neuvoston antamissa lukuisissa päätöslauselmissa viitataan seurantaan ja arviointiin. Komissio edellyttää tilivelvollisuutta, mutta Afrikalle eri puitteissa, erityisesti Cotonoun sopimuksen perusteella, korvamerkityt varat ovat varattuja varoja. Tämä tarkoittaa, ettei niitä voida käyttää muun toiminnan rahoittamiseen, esimerkiksi hyökyaaltokatastrofiin liittyviin toimiin. Varojen siirto on mielestäni estetty riittävin takuin.
Myönnän silti, että meidän on varmistettava, ettei tulevaa rahoitusta supisteta sen vuoksi, että Euroopan unioni ja jäsenvaltiot ovat saaneet aikaan tämän – erinomaisen kiitettävän – erityistoimen katastrofista kärsivien maiden auttamiseksi. Myönnän myös, että meidän on varmistettava, ettei se millään tavoin haittaa Afrikkaa, jolla on, kuten aivan oikein totesitte, omat hyökyaaltonsa miltei päivästä päivään. 
Puhemies.
EU:ssa valmistellaan parhaillaan puitepäätöstä teleliikennetietojen säilyttämisestä. Kysymystä on käsitelty aiemminkin, ja joka kerralla ns. 29 artiklan mukainen tietosuojaryhmä (EU:n tietosuojaviranomaisten ryhmä, jonka tehtävänä on varmistaa tietosuojan säilyminen) on esittänyt asiasta erittäin voimakasta kritiikkiä.
Kyseisessä ehdotuksessa todetaan, että EU laatisi yhteiset säännöt, joiden mukaan yleisesti saatavilla olevat viestintäpalvelut säilytetään 12–36 kuukautta rikosten, rangaistavien tekojen ja terrorismin ehkäisemiseksi, selvittämiseksi ja havaitsemiseksi sekä niistä syyttämiseksi. Ehdotus ei rajoitu puhelinliikenteeseen, vaan kattaa myös dataliikenteen, eli millä verkkosivuilla olet käynyt ja kenelle olet lähettänyt sähköpostia.
Kyse ei ole myöskään vain rikosten selvittämisestä, vaan niiden ehkäisemisestä, joten kaikkia kohdellaan epäilyksenalaisina. 29 artiklan mukainen tietosuojaryhmä on luonnollisesti esittänyt ankaraa kritiikkiä ehdotusta kohtaan. Lausunnossaan ryhmä toteaa, että ehdotus rikkoo säännöksiä tietojen käyttämisestä tarkoituksensa vastaisesti ja että koko ehdotus on Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan vastainen ("Jokaisella on oikeus nauttia yksityis- ja perhe-elämäänsä, kotiinsa ja kirjeenvaihtoonsa kohdistuvaa kunnioitusta.").
Aikooko neuvosto ryhtyä toimiin 29 artiklan mukaisen tietosuojaryhmän kritiikin johdosta?
Schmit,
   Arvoisa puhemies, terrorismin torjunnasta 25. maaliskuuta 2004 antamassaan julkilausumassa Eurooppa-neuvosto kehotti Euroopan unionin neuvostoa tarkastelemaan ehdotuksia säännöiksi, joiden mukaisesti palvelujentarjoajat säilyttävät viestintäliikennetietoja. Julkilausumassa kehotetaan hyväksymään kesäkuuhun 2005 mennessä väline viestintäliikennetietojen säilyttämiseksi. Huhtikuussa 2004 Yhdistynyt kuningaskunta, Ruotsi, Irlanti ja Ranska esittelivät ehdotuksen asiaa koskevaksi puitepäätökseksi. Neuvosto pyysi Euroopan parlamentilta lausuntoa ehdotuksesta, jonka käsittelyyn neuvosto ryhtyi.
Neuvosto keskusteli aiheesta 2. joulukuuta 2004. Esiin otettiin monia seikkoja, joita on tutkittava yksityiskohtaisesti ennen välineen varsinaista viimeistelyä. Neuvosto painotti ennen muuta, että on kiinnitettävä erityistä huomiota ehdotetun toimenpiteen oikeasuhtaisuuteen kustannusten, yksityisyyden suojan – erityisesti tietosuojan – sekä tehokkuuden kannalta.
Keskustelu jatkuu neuvoston valmistelevissa elimissä, eikä ole epäilystäkään siitä, että 29 artiklan mukaisen tietosuojaryhmän arvostelu otetaan huomioon ja että se otetaan neuvotteluiden asialistan yhdeksi kohdaksi.
Komission hiljan esittämän näkemyksen mukaan jotkin puitepäätösehdotuksen kohdat, jotka koskevat tietoluokkien yhdenmukaista ja tietojen säilytysaikoja, kuuluvat yhteisön toimivaltaan, minkä tulisi näkyä EY:n perustamissopimuksen 95 artiklaan perustuvassa direktiivissä. Neuvosto odottaa käsittelyynsä komission ehdotusta. 
Sjöstedt (GUE/NGL ).
   – Haluan alkuun kiittää puheenjohtajaa vastauksesta. Kysymykseni kohteena oli pikemminkin perustava ristiriita Euroopan neuvostossa allekirjoittamamme kansainvälisten yleissopimusten, joiden tarkoituksena on suojella kansalaisten yksityiselämää sekä oikeutta kirjeenvaihdon salaisuuteen, ja toisaalta sen direktiivin välillä, josta te parhaillaan keskustelette ja jossa ehdotetaan kaiken tiettyä tekniikkaa käyttäen lähetetyn kirjeenvaihdon tallentamista. Vaikka direktiivissä asetetaankin tiettyjä rajoja, perusristiriita on ja pysyy. Kirjeenvaihtoa ei juuri voi väittää yksityiseksi, jos samaan aikaan on todettava, että se tallennetaan kaikin mahdollisin tavoin. Mikä on kantanne tähän ristiriitaan? 
Schmit,
   En ole varma, onko ristiriita aivan ilmeinen. Harmaa alue toki siihen jää, ja meidän on huolellisesti varmistettava, etteivät turvallisuusseikat ja terrorismin kaltaisten ilmiöiden torjunta vahingoita yksityisyyden suojaa. Katson, että tämä huoli, jonka myös osa jäsenvaltioista ja varsinkin komissio ovat esittäneet, on otettava lukuun. Mielestäni tietosuojan olisi oltava ensisijainen keino, jolla varmistetaan tosiasiallisesti yksityisyyden suoja. 
Krarup (GUE/NGL ).
   – Tosiasia on, ettei tämä ole yksittäistapaustapaus. Lukuisia tietosuojaa koskevia vaatimuksia sisältävässä Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksessa asetetut rajat ylitetään tuntuvasti monilla muillakin aloilla. Kuten kysymyksen esittäjä toteaa, on ilman muuta äärimmäinen rikos, jos näitä tietoja vielä käytetään epäiltyjen omien etujen vastaisesti. Jo pelkkä tietojen tallentaminen loukkaa Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen 8 artiklan määräyksiä. Näin muodoin voimme olettaa, että neuvosto ilmoittaa periaatteellisen kantansa näihin ongelmiin jaarittelematta huomioon otetuista seikoista. Asia on laadultaan mitä perustavin. 
Schmit,
   Kun kaikki on jo sanottu ja tehty, voin ainoastaan toistaa, että asiasta keskustellaan juuri parlamentin jäsenen esiin ottamasta näkökulmasta ja ettei lopullista päätöstä ole tehty. Uskoakseni huoli yksityisyyden varjelemisesta ja ihmisoikeusyleissopimuksen 8 artiklan noudattamisesta on todellinen, ja tämä huoli otetaan epäilemättä sellaisenaan huomioon tarkasteltaessa tätä säännöstä uudelleen. 
Puhemies.
   Kysymyksiin 10–40 vastataan kirjallisesti.(1)

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A6-0027/2005) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o /2004 muuttamisesta (sopimattomia kaupallisia menettelyitä koskeva direktiivi) (Esittelijä: Bresso).
Kyprianou,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää esittelijä Bressoa, varjoesittelijöitä ja sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokuntaa erittäin rakentavasta suhtautumisesta toisessa käsittelyssä. Heidän sekä puheenjohtajavaltioiden Alankomaiden ja Luxemburgin ansiosta voimme tänään käsitellä tätä tarkistuspakettia yhteiseen kantaan, jonka sekä kumpikin lainsäätäjä että komissio voivat hyväksyä.
Uskon, että tämä parlamentti tukee kaikkia jäsen Bresson suositukseen sisältyviä ehdotuksia, joita tuettiin yksimielisesti sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnassa.
Kaikki komission suositukseen esitetyt tarkistukset voidaan hyväksyä. Tarkistukset vastaavat direktiivin tavoitetta eli yhtenäisen kuluttajansuojan toteuttamista koko Euroopan unionissa, mikä toisaalta lisää kuluttajien luottamusta ja samalla yksinkertaistaa laillista yritystoimintaa. Niiden käytännön soveltaminen on niin ikään mahdollista.
Direktiivissä säädetään kuluttajansuojasta ja samalla se on hyväksi niin sisämarkkinoille kuin omalle yleiselle kilpailukyvyllemmekin. Sen ansiosta nykyinen kansallisten säädösten kokoelma korvataan yhtenäisellä yhteisön kehyksellä. Elinkeinonharjoittajille tämä merkitsee yhtenäisiä säädöksiä kaikissa Euroopan unionin valtioissa, joissa ne harjoittavat elinkeinoaan. Kuluttajille tämä merkitsee uusia suojelun välineitä tietyillä aloilla, esimerkkinä aggressiiviset menettelyt, ja varmuutta siitä, että koko Euroopan unionissa sovelletaan yhtenäisiä säännöksiä.
Luotamme siihen, että tuette tätä pakettia, jotta pääsemme soveltamaan uutta lainsäädäntöä. 
Bresso (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ehdotus direktiiviksi sopimattomista kaupallisista menettelyistä hyväksyttiin parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä 20. huhtikuuta 2004. Direktiivissä vahvistetaan sopimattomien kaupallisten menettelyjen yleinen kielto sekä alustava, ei-täydellinen luettelo yleisistä ja erityisistä esimerkeistä sopimattomista kaupallisista menettelyistä. Direktiivin päätavoitteena on korkeatasoinen kuluttajansuoja, kuten komission jäsen huomautti, yhdistettynä sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan siten, että tuetaan kaupallista toimintaa ja näin ollen talouskasvua.
Direktiivin alkuperäinen teksti perustui kuluttajansuojan riittävän korkeaan yhdenmukaistamiseen ja toisaalta alkuperämaaperiaatteen ja kansallisten säännösten keskinäisen tunnustamisen soveltamiseen.
Parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämien tarkistusten tarkoituksena oli parantaa ehdotuksen tasapainoa lisäämällä kuluttajansuojaa parantavia elementtejä. Tässä yhteydessä parlamentti ehdotti oikeusperustan laajentamista sisällyttämällä siihen perustamissopimuksen 153 artikla, jonka nojalla jäsenvaltioilla oli oikeus pitää voimassa tiukemmat kansalliset säädökset viiden vuoden ajan direktiivin voimaantulosta. Parlamentti lisäsi myös komissiolle velvoitteen ilmoittaa parlamentille direktiivin soveltamisesta viiden vuoden välein ja ehdottaa liitteeseen tarvittavia tarkistuksia.
Parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymät tarkistukset koskivat monenlaisia aiheita. Tärkeimmistä voidaan mainita erityisesti haavoittuvien kuluttajien määritelmän lisääminen, käytännesäännöt, kuluttajien osallistuminen niiden laadintaan sekä monet muut tarkistukset.
Valiokunta luonnollisestikin tarkasteli neuvoston toimittamaa yhteistä kantaa, ja aluksi päätettiin keskittyä ainoastaan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämiin tarkistuksiin ennen muuta siksi, että näin vältyttäisiin avaamasta uudelleen keskustelua sellaisista kohdista, joista tehtiin päätös jo aiemmissa keskusteluissa. Näin käsittelyaika ei turhaan pitene.
Valiokunta katsoo, ettei komission ehdotuksesta poistettua alkuperämaaperiaatetta tarvitse enää pitää mukana, koska kuluttajansuojan yhdenmukaistamisen taso on nyt korkeampi. On huomattava, että yhteiseen kantaan on sisällytetty suuri osa parlamentin tarkistuksista, erityisesti haavoittuvan kuluttajan käsite, kuluttajayhdistysten osallistuminen käytännesääntöjen laatimiseen sekä sopimattoman vaikuttamisen määritelmän lisääminen aggressiivisiin menettelyihin.
Lisäksi neuvosto on ottanut mukaan parlamentin ehdotuksen lainsäädännön soveltamisen poikkeusjaksoksi, jota on pidennetty viidestä kuuteen vuoteen. Katsomme, että yhteinen kanta on tyydyttävä kompromissi, ja haluamme samalla esittää uudelleen tiettyjä ensimmäisen käsittelyn tarkistuksia kuluttajansuojan parantamiseksi tuntuvasti. Tavoitteena on ollut ehdottaa uudelleen kuluttajansuojaa koskevia parannuksia seuraavissa tapauksissa: myynninjälkeisten takuiden rajoitukset, vaihto-oikeus, tietyn valmistajan tuotteita muistuttavat tuotteet, joiden tarkoituksena on johtaa kuluttajaa harhaan, sekä lapsille suunnattu mainonta. Viimeksi mainitun osalta tarkoituksena ei ole kieltää tällaista mainontaa vaan vahvistaa kieltoa, joka koskee kaupallisia menettelyjä, joissa lapset voivat joutua kohtuuttoman paineen alaisiksi.
Kun mietintöluonnokseen oli jätetty huomattava määrä tarkistusehdotuksia, saimme aikaan kompromissiasiakirjan, johon sisällytettiin niistä merkittävimmät, jossa vaalitaan parlamentin oikeuksia ja otetaan toisaalta huomioon neuvoston yhteinen kanta. Sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunta hyväksyi yksimielisesti eritoten seuraavia kohtia koskevat tarkistukset: sosiaalisten, kulttuuristen ja kielellisten tekijöiden huomioon ottaminen keskivertokuluttajan oikeudellisessa määritelmässä, elinkeinonharjoittajaa koskeva kielto väittää perättömästi, että julkinen tai yksityinen elin on hyväksynyt tai sallinut tuotteen, kielto edistää myyntiä esiintymällä vilpillisesti kuluttajana tai yksityisenä myyjänä. Lisäksi sopimattomaksi on katsottava sellaisen perättömän vaikutelman luominen, että kuluttaja on voittanut jotain, vaikka tosiasiassa palkintoa ei ole tai sen saannin ehtona on, että kuluttaja ensin maksaa.
Lopuksi totean, että direktiivi on aiheellista hyväksyä ehdotettuine pienine muutoksineen, sillä se on EU:n kuluttajille ja elinkeinonharjoittajille parannus turvallisen lainsäädäntökehyksen ja unionin perusoikeuskirjassa tarkoitettujen oikeuksien suojelun kannalta.
Varoitan vielä yhdestä teknisestä seikasta, josta pyydän myös anteeksi: koska käännöksen tarkistuksen aikana on tullut esiin monia seikkoja, alkuperäisenä tekstinä on pidettävä sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan hyväksymää tekstiä. Haluan kiittää ensimmäistä esittelijää Ghilardottia, komissiota, neuvostoa ja valiokuntani kollegoita tuottoisasta yhteistyöstä, jonka ansiosta, kuten jo aiemmin mainittiin, teksti on hyväksytty yksimielisesti. 
Thyssen (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen iloinen voidessani ilmoittaa Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän nimissä, että olemme kaiken kaikkiaan tyytyväisiä sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan hyväksymään mietintöön. Hyvä kollega Bresso, voin vakuuttaa, että annamme jälleen kerran ehdottoman tukemme tälle tarkistuspaketille kaikkine yhdeksinetoista tarkistuksineen. Olemmehan käsitelleet sopimattomia kaupallisia menettelyjä yhdessä varsin pitkään. Käsittelyn edetessä vihreästä kirjasta tähän toiseen käsittelyyn olemme ymmärtäneet entistä selvemmin, ettei sisämarkkinoita saa päästää kehittymään pelkästään tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden alueeksi. Niistä on sen sijaan tehtävä alue, jolla vapaaseen liikkuvuuteen liittyy varmuus rehellisten käytänteiden noudattamisesta.
En kuitenkaan väitä, että tähän asti tai siihen saakka, kun direktiivi tulee voimaan, asiat olisivat sujuneet epärehellisesti. Jäsenvaltiot ovat aiemminkin kantaneet vastuunsa silloin, kun se on niille sopinut, mutta olemme todenneet, että niin kauan kuin jäsenvaltiot järjestävät suojansa tason toisistaan poikkeavalla tavalla, sisämarkkinoilla esiintyy pakostakin luottamuspulasta johtuvia ongelmia. Luottamusta vailla kuluttajat eivät uskalla kurottaa rajan yli. Luottamusta vailla yritykset, ennen muuta pienimmät yritykset, hädin tuskin uskaltavat ylittää rajan, koska nekään eivät ole perillä säännöistä rajan toisella puolen.
Mielestäni meidän yhdessä tekemäämme työtä kelpaa arvioida. Asiakirja on hyvin tasapainoinen, koska se tarjoaa korkean kuluttajansuojan tason, kuten perustamissopimuksessa edellytetään, mutta takaa samalla elinkeinonharjoittajan oikeusvarmuuden. Näin olemme päässeet täydelliseen tasapainoon. Etenemme samalla ensimmäistä kertaa kohti täydellistä yhdenmukaistamista. Mielestäni tämän on mahdollistanut kuluttajansuojan korkea taso. Tämä on ollut mahdollista, koska yhteistyö on ollut täydellistä muiden ryhmien kollegojen, neuvoston ja komission kanssa. Haluan kiittää kaikkia asiaan osallisia, koska juuri tämän avomielisyyden, avoimuuden, rakentavan asenteen ansiosta olemme päässeet näin pitkälle ja pystymme saattamaan asian päätökseen toisessa käsittelyssä. Erityisesti haluan kiittää jäsen Bressoa hänen panostuksestaan.
Vaikka tämä ehdotus koskeekin yksinomaan "B to C" - eli -suhteita, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on tyytyväinen siihen, että tässä säädöksessä todetaan nimenomaisesti, että kun yrittäjä on havainnut kilpailijan toimineen tämän direktiivin vastaisesti, hän voi nostaa kanteen sopimattomista kaupallisista menettelyistä tai kilpailun vääristämisestä kyseisessä maassa voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Olemme tyytyväisiä myös siihen, että olemme vihdoin viimein onnistuneet määrittelemään keskenämme, millainen tyypillinen kuluttaja on, että olemme ottaneet lähtökohdaksi keskivertokuluttajan – muita heikommassa asemassa olevia kuluttajia unohtamatta. Tältäkin osin olemme mielestäni päässeet erityisen hyvään tasapainoon.
Nyt on vain toivottava, että neuvosto käy työhön ripeästi ja antaa aloitteelle virallisen hyväksymisleimansa ja etteivät jäsenvaltiot epäröi varmistaa, että kaikki säännökset saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä määräajassa. 
Gebhardt (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, minäkin puhun ryhmän, Euroopan parlamentin sosialistiryhmän, puolesta. Haluaisin esittää erityisen lämpimät kiitokset kollega Bressolle todella hyvästä työstä sekä sisukkuudesta, jolla hän on asiaan paneutunut. Totuus on, että hän ja kaikki muut asianosaiset ovat tehneet mahdolliseksi sen, että me voimme nyt – tai itse asiassa huomisessa äänestyksessä – vetää viivan tämän alan lainsäädännön alle.
Mielestäni nämä 19 tarkistusta, joita kaikkia ryhmäni tukee äänestyksessä, ovat mahdollistaneet meille hyvän kompromissin, jonka voimme hyväksyä puhtain omatunnoin ja luottavaisina. Minun on lisättävä, että tämä on kompromissi, ja me sosiaalidemokraatit olisimme mielellämme menneet joiltain osin tätä pitemmälle, vaikka jouduimmekin tietysti tekemään myönnytyksiä parlamentin enemmistöille, varsinkin haavoittuvien kuluttajien kohdalla – tarkoitamme heillä erityisesti lapsia. Jos asia olisi edennyt haluamallamme tavalla, olisimme katsoneet heidät paremmankin suojelun arvoisiksi.
Olisimme mieluummin estäneet kaikenlaisen lapsille kohdistetun tai tarkoitetun suoramarkkinoinnin ja tehneet laittomiksi kaikenlaiset sopimattomat kaupalliset menettelyt tällä alalla pelkästä kehotuksesta lähtien. Valitettavasti tässä ei onnistuttu, ja sen kanssa meidän on elettävä. Ehkäpä pääsemme tähän päämäärään tarkistamalla lainsäädäntöä uudelleen myöhemmin.
Me sosiaalidemokraatit voimme silti olla erittäin tyytyväisiä siihen, että olemme onnistuneet – luonnollisesti sekä neuvoston että parlamentin suuren enemmistön avulla – poistamaan suunnitellut alkuperämaaperiaatetta koskevat säännökset. Tällä alueella tapahtuu todellista yhdenmukaistumista – mielestäni aivan perustellusti, sillä meidän on varmistettava, että lainsäädäntö pohjautuu vakaalle perustalle. Näin me olemme tehneet juuri tässä kysymyksessä, ja huominen päätöksemme on varmasti oikea ja näyttää tietä tulevaisuuteen.
Vielä kerran suuret kiitokset jäsen Bressolle hyvin tehdystä työstä. Olemme mielestäni toimineet nyt erittäin hienosti kuluttajien ja yleisön suojelemiseksi, ja sen ansiosta voimme kohdata muun maailman pystyssä päin. 
Wallis (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, ryhmämme äänestää huomenna kaikkien tarkistusten hyväksymisen puolesta. Haluan kiittää esittelijää ankarasta työskentelystä tämän yhteisymmärryksen eteen, erityisesti tämän mietinnön ottamisesta omiin nimiinsä. Tämä on ollut hieno esimerkki kaikkien toimielinten yhteistyöstä toisessa käsittelyssä, jotta pääsemme hyvään tulokseen.
Mielestäni ehdotus on merkittävä ja kekseliäästi laadittu, koska se takaa erittäin korkean ja yhdenmukaisen kuluttajansuojan tason koko EU:ssa ymmärrettävästi ja johdonmukaisesti. Siihen on siis suhtauduttava myönteisesti. Kekseliästä on myös käytännesääntöjen yhdistäminen puitedirektiiviin. Se on hyvää kehitystä. Toivon tälle ehdotukselle meiltä kaikilta myötätuulta, ja sen se varmasti saakin taakseen tämäniltaisten puheenvuorojen perusteella.
Haluan ryhmämme puolesta mainita vielä kaksi erityistä kohtaa. Kuten muutkin ovat todenneet, haavoittuvien kuluttajien määritelmästä kannetaan edelleen huolta. Tiedän, että esimerkiksi eräissä pohjoisissa jäsenvaltioissa ja ETA-maissakin, joiden kannalta tämä on merkityksellinen teksti, kuluttajansuojan taso on jo vanhastaan korkea. Nyt on huolena, mitä sille tulevaisuudessa tapahtuu. Mielestäni komission tulisi siirtymäkauden aikana kiinnittää huomiota näihin huolenaiheisiin.
Mainitsen yhden erityisen sopimattoman kaupallisen menettelyn, jota käsitellään liitteessä ja johon yksi huomenna päätettävistä tarkistuksista liittyy. Sitä käytetään erityisesti minun kotimaassani, ja se on saavuttanut valtavat mittasuhteet. Tarkoitan puhelinhuijausta: ihmisille soitetaan yhä uudelleen ilta illan perään ja kerrotaan, että he ovat voittaneet jotain ja että heidän pitää soittaa tiettyyn numeroon. Jos he soittavat, heille kertyy kauhean suuri puhelinlasku. Pystymme vihdoin ja viimein puuttumaan tähän toimintaan, kun tämä lainsäädäntö tulee voimaan kaikkialla Euroopan unionissa.
Ehdotuksessa on mielestäni paljon muutakin hyvää, joka on meidän kaikkien mieleen täällä parlamentissa, joten toivon, että ehdotus ja esittelijä saavat huomenna ansaitsemansa tuen.
Harbour (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan omalta osaltanikin tukea yhteisymmärrystä toisessa käsittelyssä tästä hyvin tärkeästä direktiivistä. Haluan niin ikään kiittää jäsen Bressoa neuvottelu-urakan luotsaamisesta yhdessä varjoesittelijöiden kanssa, joista mainitsen meidän puoleltamme asiaa eteenpäin vieneen kollega Thyssenin.
Kuten monet jäsenet ovat todenneet, ehdotus on kuluttajien kannalta erittäin hyvä. Se on erittäin hyvä myös tuhansille yrityksille, jotka haluavat harjoittaa liiketoimintaansa rehellisesti ja noudattaa tiukkoja vaatimuksia. Tällaisissa yrityksissä ollaan useimmiten tyrmistyneitä huijareiden petkuttaessa pahaa-aavistamattomia kuluttajia. Niissäkin halutaan, että asiaan puututaan. Valitettavasti ovelat huiputtajat keksivät aina keinot rahojen keplottelemiseksi hyväuskoisilta kuluttajilta.
On mielenkiintoista, että olemme asian käsittelyn mittaan lisänneet muutamia uusia säännöksiä liitteeseen. Meidän on pakko – osoitan viestini komissiolle – saada aikaan mekanismi, jolla kaikkea tätä hallitaan. Meidän on lisäksi varmistettava, että kasvatamme mustaa listaa, sitä mukaa kuin havaitsemme ihmisten oppivan kiertämään sääntöjä. Tahdomme, että kuluttajat voivat luottaa mahdollisuuksiinsa käyttää oikeuksiaan sisämarkkinoilla.
Näin pääsenkin toiseen seikkaan, josta haluan puhua: koska aiomme selvästikin hyväksyä tämän tekstin huomenna ylivoimaisesti, meidän on nyt näytettävä komission jäsenelle, että haluamme sen osaksi eri maiden kansallista lainsäädäntöä niin nopeasti ja tehokkaasti kuin mahdollista. "Parempaa lainsäädäntöä" koskevissa ehdotuksissaan komissio on ottanut käyttöön uusia mekanismeja, joilla täytäntöönpano sovitetaan yhteen ja viedään läpi mahdollisimman ripeästi. Odotamme, että komissio toimii näin ja painostaa niitä jäsenvaltioita, jotka eivät välttämättä ole riittävän valppaita tai tue kuluttajansuojatahoja tarvittavin resurssein. Kuluttajien tukeminen on osa valiokuntamme yleistä työtä. Toimenpide muodostaa tärkeät puitteet muille asioille, joita parhaillaan käsittelemme.
Haluan lopuksi vielä todeta, että tämä on keskeinen perusta palveluiden sisämarkkinoita koskevalle direktiiville, jonka tiedän jo ennalta suureksi menestykseksi ja jonka tämä parlamentti varmasti hyvin pian hyväksyy. 
Whitehead (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen voidessani jatkaa kollega Harbourin viitoittamalla tiellä ja valiokunnassa vallinneessa hengessä. Esittelijä määräsi sävellajin jo alussa, ja hänen tarmonsa ja taitonsa parlamentin uutena jäsenenä olivat kerta kaikkiaan poikkeukselliset, varsinkin kun hän on kotimaan tehtävien vuoksi ylittänyt Alpit viime viikkoina useammin kuin Hannibal.
Haluan osoittaa ihailuni kaikille niille, joiden ansiosta teksti syntyi kuluttajansuojaa koskevien perustamissopimuksen määräysten nojalla. Niitä ei ole toistaiseksi käytetty kovinkaan usein oikeusperustana. Ennen kuin tällaiseen tulokseen päästään, kaikkien on oltava samaa mieltä. Yksikin pystyy romuttamaan saavutukset. Kaikki tänään puheenvuoroja käyttäneet jäsenet ovat edistäneet asiaa estämällä kielteisiä voimia tuhoamasta ehdotusta ja liittymällä muihin toimielimiin: puheenjohtajavaltio Luxemburg, komissio ja oman valiokuntamme, uuden sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokuntamme jäsenet, joille haluan erityisesti osoittaa kiitokseni. Näin me olemme saaneet täällä aikaan oikean ratkaisun.
Meidän ei pidä unohtaa, että ratkaisu laajentaa sisämarkkinoita, koska sen ansiosta luottavaisten kuluttajien määrä kasvaa. Kuluttajien määrä kasvaa, koska heitä suojellaan. Haavoittuvien kuluttajien erityisluonne tunnustetaan lainsäädännössä. Lainsäädäntö tarjoaa selvät takuut: ennestään laadukas kuluttajansuoja ei vaarannu. Viiden vuoden kuluessa nekin, joilla ei sellaista vielä ole, saavuttavat saman tason muiden tason laskematta. Liitteiden mustat lista ovat selviä, kattavia ja yksiselitteisiä. Kuluttaja tietää, missä mennään – samoin rehellinen ja laillisesti toimiva elinkeinonharjoittaja, kuten myös umpimähkään soitteleva palkintopetkuttaja, huiputtava lomaosakemyyjä ja vale-alen kauppaaja.
Direktiivi torpedoi petollisissa aikeissa purjehtivat. Mikään ei mielestäni edistä tällaista lainsäädäntöä paremmin toimielimemme mainetta yhteisen hyvän ja ihmisten parlamenttina. Se pohjustaa tietä tulevalle kehitykselle, aikanaan myös nykyistä hienovaraisemmalle itsesääntelylle vakaalla toimialalla, sekä lasten, tämän jo lähtökohtaisesti haavoittuvan sosiaaliryhmän, aseman parantamiselle. Niille kollegoille, joiden mielestä emme menneet näiltä osin riittävän pitkälle, totean, että olemme luoneet turvallisuuden perustan, jolta ylimmällä tasolla tapahtuvalla yhdenmukaistamisella voidaan jatkaa eteenpäin.
Arvoisa puhemies, olemme auttaneet kansalaisiamme. Olemme antaneet konkreettisen oppitunnin kollegoillemme. Se ei ole lainkaan huono alku uudelle valiokunnalle, tälle uudelle parlamentille ja komissiolle. Kiitoksia. 
Jäätteenmäki (ALDE ).
    Hyvä puhemies, hyvät kollegat. Haluan myös esittää kiitokset esittelijälle erinomaisesta työstä. Nykypäivän yhteiskunnassa ei ole aina helppoa olla kuluttaja. Mainonnan määrä on lisääntynyt valtavasti, ja se on tullut hyvin monimuotoiseksi. Päivittäisessä arjessaan kuluttaja joutuu koko ajan tekemään päätöksiä saamiensa hyvin ristiriitaistenkin tietojen pohjalta.
Joskus mainonta voi olla kuluttajan kannalta harhaanjohtavaa ja markkinointi aggressiivista ja epäreilua. Tätä säätelevä lainsäädäntö vaihtelee maasta toiseen. Siksi tarvitaan yhteisiä säädöksiä, jotka takaavat kaikkialla EU-maissa korkean kuluttajansuojan.
On mielestäni väärin olettaa, että kuluttajalla on mahdollisuuksia ja aikaa perehtyä mainosmateriaaliin kovin tarkkaan. Keskivertokuluttaja perehtyy mainontaan varsin pintapuolisesti. Varsinkin lapsiin kohdistuvaan mainontaan on syytä kohdistaa erityistä huomiota. Lapset ovat tavallista alttiimpia markkinoinnin vaikutuksille.
Harmonisointi ei saa laskea kuluttajansuojan tasoa, joka on joissakin EU-maissa erittäin korkea. Korkean kuluttajansuojan takaamisen täytyy olla kuluttajapolitiikan lähtökohta. Siksi toivon, että saamme ja ilmeisesti tulemmekin saamaan tähän direktiiviin ehdotetun siirtymäajan. Se on hyvä asia. Jäsenvaltioille täytyy antaa aikaa uudistaa kansallisia säännöksiään siten, että kuluttajansuojan korkea taso säilyy.
Arvoisa puhemies, alkuperämaaperiaatetta ei tässä direktiivissä käytetä eikä sitä tule käyttää. Mikäli kotimaan viranomaisilta vietäisiin mahdollisuus puuttua tarvittaessa sopimattomaan mainontaan, ei tämän direktiiviehdotuksen keskeisimpiä tavoitteita pystyttäisi saavuttamaan. 
Wuermeling (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan yhtyä kollega Bressolle osoitettuihin onnitteluihin. Ei ole varmastikaan helppoa ottaa vastuulleen tällainen asiakirja kesken kaiken. Jatkaessanne kollega Ghilardottin aloittamaa työtä olette lisännyt siihen omat painotuksenne. Voin vain ihailla taitoanne pitää oman päänne kolmikantaneuvotteluissa, joissa saalistajat usein vaanivat.
Emme ole aina olleet samaa mieltä kaikesta, mutta korostan alusta alkaen, että olen iloinen teidän onnistuttuanne säilyttämään direktiivin joustavasti sovellettavana. Itälaajentuminen on tietysti tuonut unioniin entistä paljon epäyhtenäisemmän kuluttajajoukon sekä varsin erilaisia tapoja harjoittaa liiketoimintaa. Olen iloinen, että tämä on otettu huomioon tekemällä myönnytys paikallisille olosuhteille direktiivin tapauskohtaisessa tulkinnassa.
Tämä lisää samalla 4 artiklan tärkeyttä. Siinä säädetään, etteivät jäsenvaltiot saa rajoittaa palvelujen ja tavaroiden vapaata liikkuvuutta sopimattomien kaupallisten menettelyjen perusteella. Ymmärtääkseni tämä tarkoittaa myös sitä, ettei yhdessä jäsenvaltiossa jostakin elinkeinonharjoittamisen menettelystä tehtyä päätöstä voida kyseenalaistaa toisessa jäsenvaltiossa. Tämä huomio on merkittävä vertailukohta tuomioistuimille, joiden on tulkittava asiaa tulevaisuudessa.
Arvoisa komission jäsen Kyprianou, olen iloinen nähdessäni, että olette antanut työohjelmassanne etusijan Euroopan unionin sääntöjen ja asetusten saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä. Juuri tämän direktiivin yhteydessä hyvän ajattelun ja hyvien ajatusten muuntaminen käytännöksi osoittautuu aikanaan vaikeaksi.
Sisämarkkinat on tarkoitettu rehelliselle kilpailulle rehtien ja kunniallisten elinkeinonharjoittajien kesken, ja tämän direktiivin avulla me varmistamme, että sellaisiksi ne myös kehittyvät. 
Vergnaud (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuluttajien luottamuksen vahvistaminen on yksi sisämarkkinoiden kehityksen edellytyksistä. Kuluttajille oikeudellista suojaa sopimattomilta kaupallisilta käytännöiltä tarjoavan Euroopan unionin säädöskehyksen luominen riittävän yhdenmukaiselta perustalta lisää tätä luottamusta, tekevätpä kuluttajat ostoksensa paikallisesti tai toisessa jäsenvaltiossa ylläpidettävältä Internet-sivustolta.
Arvostan sitä, että otamme huomioon haavoittuvat kuluttajat, jotka tarvitsevat lisäsuojaa erilaisten tekijöiden, kuten iän, fyysisten tai henkisten valmiuksien, puutteellisen lukutaidon tai invaliditeetin vuoksi. Pahoittelen kuitenkin sitä, ettemme ole päässeet yhteisymmärrykseen tätä paremmasta alaikäisten suojelusta. Olen erityisen tyytyväinen siihen, ettei alkuperämaaperiaatetta ole palautettu kompromissiin, mistä on pakko kiittää esittelijä Bressoa. Hän on tehnyt erinomaista työtä. Sosialistiryhmä on aina vastustanut vakaasti tätä periaatetta, ja tekee niin myös palveludirektiivin yhteydessä, koska periaatteen soveltaminen luo pelkästään yhteiskunnallista epävarmuutta ja heikentää kansalaisten oikeusvarmuutta.
Näin ollen tämän direktiivin ja kollega Bresson mietinnön hyväksyminen huomenna on ehdottoman tärkeää kuluttajien suojelemiseksi. Tämä on tilaisuutemme antaa sisämarkkinoille inhimilliset kasvot. Tässä mielessä se olisi loistava riemuvoitto. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin aloitan onnittelemalla esittelijä Bressoa ja ryhmämme varjoesittelijää Thysseniä heidän tekemästään loistavasta työstä ja heidän työssään osoittamastaan tarkkanäköisyydestä, neuvokkuudesta ja tasapainon hallinnasta. Juuri heidän työnsä ansiosta parlamentti on onnistunut tuomaan julki kantansa asiaan, joka on kuluttajien kannalta hyvin tärkeä, ja samasta syystä olemme säästyneet sovittelumenettelyn hitaudelta ja epävarmuudelta.
Tämä hetki on sisämarkkinoille tärkeä, ja ensimmäinen maamerkki tällä alalla tällä vaalikaudella. Parlamentin panos on ollut keskeisissä kysymyksissä erittäin merkittävä, ja kaikki lainsäädäntötyötämme useasti aliarvioivat tahot saavat nyt huomata olevansa väärässä.
Edellisellä vaalikaudella oli juuri parlamentin ansiota, että ensimmäisen käsittelyn jälkeen yhteisessä kannassa olivat mukana seuraavat kohdat: haavoittuvan kuluttajan ja vakaan sitoumuksen käsitteet, yksityiskohtaiset käytännesääntöjen laadintamenettelyt kuluttajayhdistysten osallistuminen mukaan luettuna, entistä tarkempi ja kattavampi luettelo aggressiivisista ja niin muodoin kielletyistä menettelyistä, tiukempien kansallisten sääntöjen soveltamisen salliva poikkeusjakso ja sen pidentäminen nyt kuudeksi vuodeksi sekä komission velvoite raportoida parlamentille säännöllisesti direktiivin soveltamisesta ja ehdottaa tarvittaessa muutoksia.
Palatakseni esittelijän ja niiden henkilöiden neuvokkuuteen, jotka hoitivat ja seurasivat tiiviisti toimielinten välistä menettelyä, pääsemme toisessa käsittelyssä myös hieman aikaisempaa pitemmälle kuluttajien takuiden ja suojan osalta, erityisesti lasten suojelun alalla, kun kiellämme lasten sopimattoman hyödyntämisen monien huolellisesti harkittujen ja tarkasti muotoiltujen tarkistusten avulla, joiden lopullinen hyväksyntä neuvostossa on jo varmaa. Uutiset ovat siis hyviä ja menestys täydellinen. Minäkin edistin omalla vaatimattomalla panoksellani osaa näistä tarkistuksista, ennen muuta tarkistusta 17, ja haluan kiittää jäsenkollegojani ymmärtämyksestä, kun he hyväksyivät sen ja veivät sitä eteenpäin. Olen toki tietoinen, että jätin sen juuri ja juuri työjärjestyksessä toiselle käsittelylle sallitussa määräajassa. Kyseessä on kuitenkin – tässä tapauksessa vakuutuksiin liittyvä – kirjallinen lisätakuu kuluttajalle, ja se on selkeästi myönteinen saavutus.
Arvoisa puhemies, aivan lopuksi haluan vielä sanoa, että olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että on tarpeetonta ja kukaties jopa asiaankuulumatonta pitää kiinni tässä kohdin niin sanotusta alkuperämaaperiaatteesta eli tässä tapauksessa sisämarkkinalausekkeesta. Kuulun nimittäin niihin, joiden mielestä pitäisi pyrkiä näiden alojen yhdenmukaistamiseen. Siihen on tässä nyt päästy. Se on hyvä merkki tulevaisuuden kannalta. Olemme valinneet oikean tien. 
Hedh (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää kollegaani Mercedes Bressoa vaativasta työstä. Itselläni ja ruotsalaisilla kollegoillani on kuitenkin pahoja aavistuksia. Ehdotuksen ensimmäisessä käsittelyssä Tanska ja Ruotsi ilmaisivat varauksensa, koska olemme huolissamme direktiivin kuluttajansuojaa heikentävästä vaikutuksesta niissä tapauksissa, joissa jäsenvaltion kansallinen lainsäädäntö on tiukempi, kuten Ruotsissa. Euroopan parlamentin sosialistiryhmän ruotsalaiset jäsenet ovat edelleen tällä kannalla. Meistä ehdotuksen vaikutusala on myös liian kapea, koska se on tarkkaan rajattu kuluttajien taloudellisiin etuihin.
Suurin moitteemme tätä ehdotusta kohtaan koskee kuitenkin sitä, että se uhkaa kumota Ruotsissa voimassa olevan lapsille kohdistetun tv-mainonnan kiellon. Siitä säädetään nykyisin televisio ilman rajoja -direktiivissä, joka puolestaan on vaarassa joutua täydellisen yhdenmukaistamisen piiriin tämän direktiiviehdotuksen seurauksena. Valitettavasti ehdotuksessa ei suojella lapsia riittävästi mainonnalta, kuten jo totesimme keskustellessamme asiasta parlamentissa aiemmin tänä iltana.
Ruotsin ehdotus kieltää alle 12-vuotiaille lapsille suunnattu tv-mainonta perustuu niihin kehitysteorioihin, joilla perustellaan vaatimustamme alaikäisten suojelemiseksi väkivallalta ja pornolta. Lasten ei voida olettaa katsovan mainoksia kriittisesti tai kykenevän vastustamaan heille kohdistettua täkymainontaa. Tämän vuoksi ehdotuksemme tulisi olla tiukempi lapsille suunnatun mainonnan osalta. 
McCarthy (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan lisätä kollega Bressolle osoitettuihin kiitoksiin omani, koska hän on huolehtinut erityisesti siitä, että voimme poistaa tällä säädöksellä sopimattomat kaupalliset menettelyt lakikirjoista ensimmäisessä käsittelyssä.
Monet valitsijani ovat kirjoittaneet minulle, koska he ovat joutuneet uhkailevien ja aggressiivisten ovelta ovelle -kaupustelijoiden uhreiksi. Tämä säädös on uskoakseni ensimmäinen merkki kuluttajiamme hämäävien ja harhaan johtavien huijarikauppiaitten ja ovelien tyrkyttäjien lopun alusta. Kiitos, kollega Bresso, että lisäsitte kiellettyjen menettelyjen luetteloon valearvonnat ja hämäräkilpailut ne ovat valitsijakuntani vitsaus ja vievät heiltä suuret määrät vaivalla ansaittuja palkka- ja eläkerahoja.
Yksi valitsijoistani maksoi 1 300 puntaa asiamiehelle siirtomaksuja ja veroja lunastaakseen olemattoman 630 000 euron voittonsa -valearpajaisista. Monille iäkkäille eläkeläisille on lähetetty viestejä toisesta valearvonnasta, jossa luvataan voittoja, kun henkilö lähettää vastineeksi sekin hallintokuluihin. Kalliisiin minuuttimaksuihin perustuvat puhelinhuijaukset, kiinteistöinvestointiohjelmat, rakennustyösuorituksia ovelta ovelle myyvät hämäräkauppiaat, valearvonnat ja olemattomat palkinnot – oman maani kuluttajilta huijataan vuodessa miljardi puntaa. Menetys on maan taloudellekin merkittävä.
Lain on suojeltava haavoittuvaa kuluttajaa. Siinä on kiellettävä sopimattomat menettelyt. Suhtaudun tähän uuteen lainsäädäntöön valitsijoideni puolesta myönteisesti. Se on mielestäni hyvä esimerkki siitä, kuinka voimme täyttää lupauksemme kansalaisille ja kuluttajille merkityksellisellä ja käytännöllisellä tavalla. 
Patrie (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sallinette minunkin vuorostani onnitella esittelijäämme Mercedes Bressoa laadukkaasta ehdotuksesta huomiseen äänestykseen. Sillä suojellaan eurooppalaisia kuluttajia, erityisesti kaikkein haavoittuvimpia heistä, häikäilemättömien toimijoiden aggressiiviselta taktiikalta.
Tämä sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevan yhteisen kannan toinen käsittely on osoittanut, että jos tarvittavaa poliittista tahtoa löytyy, on mahdollista laatia Euroopan unionin laki, jossa yhdenmukaistetaan hyvinkin erilaiset kansalliset näkemykset eikä yllytetä niitä toisiaan vastaan. Meidän on nimittäin muistettava, että Euroopan komissio esitti alkuperäisessä ehdotuksessaan alkuperämaaperiaatteen soveltamista ja että neuvosto valitsi tiiviin yhteensovittamisen strategian, jota parlamentti vakaasti tuki ensimmäisessä käsittelyssä.
Näin ollen voin ainoastaan kehottaa komissiota ottamaan vaarin tämän direktiivin opetuksista ja kannustaa parlamenttia jatkamaan yhdenmukaistamista sen käsitellessä parhaillaan toimenpide-ehdotuksia, erityisesti ehdotusta palveludirektiiviksi sekä myynninedistämistoimia koskevaa ehdotusta, joka on nyt jumiutunut neuvostoon. 
Kyprianou,
   . Arvoisa puhemies, haluan vielä todeta erittäin lyhyesti, että tämä lainsäädäntö on erittäin tärkeä, sekä kuluttajien suojelemiseksi – joka on toki tärkein tavoite – että sisämarkkinoiden loppuun saattamiseksi ja hyvässä uskossa toimivien elinkeinonharjoittajien auttamiseksi ja suojelemiseksi. Se on realistinen kompromissi. Kaikkien kompromissien tavoin siinä on tiettyjä kohtia, joissa monet meistä haluaisivat mennä pitemmälle. Se on kuitenkin realistinen ja toimiva kompromissi. Olen yhtä mieltä jäsen Wallisin kanssa siitä, että se on hyvä esimerkki kolmen toimielimen yhteistyön Euroopan unionin kansalaisten kannalta myönteisistä tuloksista.
Valtaosaan tänään esitetyistä huolenaiheista vastataan lainsäädännössä. Palautan mieliin, että lasten ja muiden haavoittuvien kuluttajien osalta jäsenvaltiot pystyvät säätämään tiukempia toimenpiteitä terveyden, turvallisuuden sekä maku- ja kohtuullisuuskysymysten perusteella. Jäsenvaltioille jää näin liikkumatilaa. Kuuden vuoden poikkeus korkeamman suojan ja normien voimassa pitämiseksi on erittäin hyödyllinen. Sillä välin komissio esittää kertomuksen direktiivin soveltamisesta ja saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä, jolloin arvioimme jokaista näkökohtaa ja katsomme, miten voimme niitä vielä kehittää. Tällä tavoin meille selviää, miten voimme edetä liitteeseen I sisältyvien menettelyjen luettelon ajan tasalle saattamiseksi ja tarvittaessa laajentamiseksi. Muistettakoon, että luetteloa voidaan muuttaa ainoastaan tarkistamalla direktiiviä.
Jäsen Harbour on oikeassa: lupaan parlamentille, että annan etusijan valvonnalle ja soveltamiselle. Voimme nimittäin antaa vaikka kuinka hyviä lakeja, mutta jolleivät jäsenvaltiot saata niitä osaksi kansallista lainsäädäntöään ja sovella niitä, niillä ei ole mitään arvoa Euroopan unionin kansalaisille. Tämä asia on komission tärkein prioriteetti, ja se näkyy myös kertomuksessa, jossa esittelemme parlamentille täytäntöönpanon ongelmat. Odotan innostuneena mahdollisuutta työskennellä kanssanne, jotta saamme jäsenvaltiot soveltamaan ja valvomaan tätä lainsäädäntöä.
Lopuksi haluan vielä kerran kiittää esittelijä Bressoa erinomaisesta työstä. Haluan kiittää myös ryhmiä, varjoesittelijöitä ja valiokunnan puheenjohtajaa, joka oli suureksi avuksi tässä yhteydessä. Olen ylpeä siitä, että tämä tärkeä lainsäädäntö kuuluu toimivaltaani. Olen ylpeä ja erittäin tyytyväinen, ja katson velvollisuudekseni varmistaa, että jäsenvaltiot soveltavat sitä asianmukaisesti. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Jiří Maštálkan laatima työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan mietintö (A6-0029/2005) työterveyden ja -turvallisuuden edistämisestä. 
Maštálka (GUE/NGL ),
   . Haluan aivan ensimmäiseksi kiittää kaikkia niitä, jotka ovat laatineet kanssani hyvin rakentavasti tätä mietintöä työterveyden ja -turvallisuuden edistämisestä. Haluan kiittää myös kaikkia muita työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan jäseniä siitä huomiosta, jota he ovat osoittaneet tälle kysymykselle ja sitä koskevalle aineistolle. Se osoittaa, että he pitävät työsuojelua tärkeänä osana eurooppalaista politiikkaa.
Kaikki tietävät, että tämä ala vaikuttaa suoraan ja huomattavasti kaikkiin työtä tekeviin. Asian havainnollistamiseksi haluan esitellä muutamia hälyttäviä tilastotietoja, jotka sisältyvät myös mietintöön. Euroopan unionissa tapahtuu vuosittain yhteensä noin 5 miljoonaa työtapaturmaa. Noin kaksi kolmannesta tästä määrästä johtaa yli kolmen päivän poissaoloon, ja lähes 14 prosenttia työntekijöistä joutuu vuoden aikana tapaturman uhriksi useammin kuin kerran. Vuodessa menetetään noin 150 miljoonaa henkilötyöpäivää, ja lähes 300 000 työntekijää saa vuosittain eriasteisia pysyviä vammoja työtapaturman tai ammattitaudin seurauksena. Arvioiden mukaan sairauksista ja työtapaturmista aiheutuvat kustannukset vastaavat jopa 3,8:aa prosenttia EU:n BKT:stä. Mielestäni näin mittavat taloudelliset vahingot osoittavat, ettei sosiaalipolitiikka ole asianmukaista. Korostaisin, että tämä mietintö koskee vain 15:tä alkuperäistä jäsenvaltiota.
On tunnustettava, että Euroopan unionilla on liian vähän tehokkaita välineitä, joilla tämä ongelma voitaisiin ratkaista menestyksellisesti. Olen kuitenkin varma, että olemme yhtä mieltä siitä, että käytettävissä olevia välineitä on käytettävä mahdollisimman tehokkaasti työolojen parantamiseksi.
Tämän johdosta olen hyvin tyytyväinen siitä, että mietintöluonnoksesta on keskusteltu erittäin yksityiskohtaisesti sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnassa että komission ja muiden kuin parlamentaaristen instituutioiden edustajien kanssa. On pystytty selvittämään muutamiin asioihin liittyviä tiettyjä väärinkäsityksiä, kuten se, että on tietysti jäsenvaltioiden asia hyväksyä asianmukainen kansallinen lainsäädäntö, seurata tämän lainsäädännön soveltamista ja toimittaa kansallisia kertomuksia täytäntöönpanosta hyvissä ajoin.
Keskustelujen alussa esitettiin kriittisiä kommentteja komissioon liittyvistä kannanotoista. Tässä suhteessa olenkin iloinen, että pystyimme selittämään näkökohtiamme kokouksessa, jonka pidimme komission edustajien kanssa. Pääsimme laajaan yksimielisyyteen, kun tarkastellaan yksittäisiä tarkistuksia. Tämän kokouksen jälkeen tein muutamia tarkistuksia tekstin perusteluihin. Kannatin naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan ehdotusta. Esittelijänä pyrin tekemään yhteistyötä yhtäläisin ehdoin valiokunnan kaikkien poliittisten ryhmien kanssa. Yhteistyömme onkin johtanut useisiin tasapainoisiin sovitteluratkaisuihin. Näitä kannattivat kaikki poliittiset ryhmät, joten mietintö hyväksyttiin yksimielisesti valiokunnan lopullisessa äänestyksessä. Alun perin mietinnöstä olisi pitänyt toimittaa äänestys työjärjestyksen 131 artiklan mukaisesti. Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän pyynnöstä tarkistuksille asetettiin määräpäivä, minkä vuoksi voimme nyt keskustella mietinnöstä.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on jättänyt käsiteltäväksi uudelleen neljä tarkistusta, joita on jo kerran käsitelty ja joista on jo toimitettu äänestys työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnassa. Haluan esittää muutamia kommentteja niiden sisällöstä.
Tarkistuksessa, joka koskee kohtaa 6, tavoitteena on poistaa hyvin tärkeä osio, jossa korostetaan ammattiliittojen ja työntekijäjärjestöjen myönteistä roolia työterveyttä ja -turvallisuutta koskevissa kysymyksissä. On painotettava, että mietintöön sisältyvä kohta 6 on tulosta kompromissista, josta sovittiin yhdessä kaikkien valiokunnassa mukana olevien poliittisten ryhmien, myös Euroopan kansanpuolueen ryhmän, edustajien kanssa. Kaikki poliittiset ryhmät äänestivät valiokunnassa tämän luonnoksen puolesta.
Tarkistukset 2, 3 ja 4 on jätetty samassa sanamuodossa, jossa niistä keskusteltiin valiokunnassa ja joka lopulta hylättiin valiokunnassa toimitetussa äänestyksessä.
Tarkistuksessa 4 todetaan, että korkeatasoinen työsuojelu heikentäisi alkuperäisten jäsenvaltioiden kilpailukykyä, jos uudet jäsenvaltiot eivät panisi työterveyttä ja -turvallisuutta koskevia säännöksiä täytäntöön kokonaan. Tämä on hypoteettista. On oletettava, että kaikkien 25 jäsenvaltion on noudatettava direktiivejä, koska ne ovat osa yhteisön säännöstöä.
Tämän johdosta vastustan näitä tarkistuksia ja suosittelen niiden hylkäämistä.
Lopuksi käsittelen tärkeimpiä niistä kohdista, jotka sisältyvät huomisen äänestyksen kohteena olevaan tekstiin.
Ensinnäkin komissiota ja jäsenvaltioita kehotetaan tekemään parhaansa, jotta työterveyttä ja -turvallisuutta koskevien direktiivien soveltamista käytäntöön seurataan ja tehostetaan erityisstrategioiden avulla. On kiinnitettävä huomiota ennaltaehkäisyyn, monialaiseen lähestymistapaan, parempaan yhteistyöhön työmarkkinaosapuolten välillä sekä työterveyttä ja -turvallisuutta koskevan lainsäädännön parempaan noudattamiseen ja tiedostamiseen.
Kiitos tuestanne ja mielenkiinnostanne. 
Špidla,
   .  Hyvät kuulijat, haluan ensimmäiseksi kiittää esittelijää, parlamentin jäsentä Maštálkaa, erinomaisesta sitoutumisesta ja työstä tämän mietinnön laatimisen yhteydessä. Siinä käsitellään alaa, joka on monimutkainen ja herättää paljon keskustelua, sillä mietintö koskee tärkeintä voimavaraamme, työntekijöiden työterveyttä ja -turvallisuutta. Olen hyvin tyytyväinen mietintöön, joka laadittiin sen jälkeen, kun komissio oli antanut tiedonantonsa puitedirektiivin 89/391/ETY ja viiden ensimmäisen erillisdirektiivin täytäntöönpanosta. Ehdotus vastaa siten komission toivomusta, että tiedonanto herättäisi aitoa ja laajaa julkista keskustelua siitä, miten työterveyttä ja -turvallisuutta voidaan parhaiten edistää ja eurooppalaista järjestelmää vahvistaa niin, että luodaan ympäristö, joka takaa laajentuneen Euroopan unionin kaikille yrityksille yhtäläiset mahdollisuudet.
Euroopassa on vuodesta 1989 alkaen hyväksytty tärkeitä säädöksiä, joissa määritellään työnantajien ja työntekijöiden vastuut ja velvollisuudet. Saattaa olla, että säädöksiä on ollut vähän, mutta ne eivät ole millään tavalla vähäpätöisiä. Niiden avulla on otettu käyttöön yhtenäisen ennaltaehkäisyn politiikka kaikilla yritystoiminnan tasoilla. Lainsäädäntö koskee talouselämän kaikkia aloja, niin yksityistä kuin julkistakin sektoria. Lainsäädännön mukaisen järjestelmän kolme tärkeintä tukijalkaa ovat tiedotus, koulutus sekä työntekijöiden kuuleminen ja osallistuminen.
Hyvät kuulijat, tällä lainsäädännöllä on ollut myönteisiä vaikutuksia. Kuten tilastot osoittavat, kuolemaan johtaneiden työtapaturmien määrä on vähentynyt 30 prosenttia. Tuhansia ihmishenkiä on säästynyt. Lisäksi työkyvyttömyyteen johtavien työtapaturmien määrä on vähentynyt 15 prosenttia. Tämä kehitys on osa pitkäaikaista kehityssuuntaa. Toki on totta, että työtapaturmien määrä on edelleen liian korkea, ja sitä ei siksi voida hyväksyä.
Paraskin lainsäädäntö on kuitenkin turha, jos sitä ei sovelleta tehokkaasti työpaikoilla. On korostettava, että tärkeimpien ennaltaehkäisyyn osallistuvien ryhmien, työntekijöiden ja työnantajien, asenteet ovat ratkaisevan tärkeitä. Sekä komission että parlamentin mielestä on tarpeen edistää ja tukea tietoisuutta lisäävää valistusta, koulutusta sekä työntekijöiden ja työntekijöiden aktiivista osallistumista ennaltaehkäisevien toimien määrittelemiseen yrityksissä sekä panna täytäntöön tätä alaa koskevat periaatteet, jotka määritellään Euroopan unionin lainsäädännössä.
Komissio ja parlamentti ovat yhtä mieltä myös siitä, että on kehitettävä lisää lainsäädännöllisiä välineitä täytäntöönpanon helpottamiseksi sekä lisättävä työsuojelutarkastajia ja vahvistettava tarkastuksen rakenteita, voimavaroja ja ehkäisevää vaikutusta asenteiden muuttamiseksi, sillä tällainen muutos on tarpeen lainsäädännön panemiseksi täytäntöön asianmukaisesti ja yhtäläisesti Euroopan unionissa.
Puitedirektiiviä ja viittä ensimmäistä erillisdirektiiviä koskevassa komission arvioinnissa, joka perustui perusteelliseen alan tarkasteluun ja komission yksiköiden tekemän arvioinnin tuloksiin, esitellään alat, joilla direktiivejä ei panna riittävästi täytäntöön, ja määritellään tärkeimmät ongelmat, joihin on kiinnitettävä huomiota.
Komissio on tyytyväinen, että parlamentti on samaa mieltä komission tekemän selvityksen kanssa ja että parlamentin mietinnössä esitetään ehdotuksia, joilla parannettaisiin lainsäädännön soveltamista käytäntöön. Mietinnössä esitettävät suositukset ansaitsevat täyden tuen. Yhdessä vuosien 2002–2006 yhteisön strategian arvioinnin tulosten sekä jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten reaktioiden kanssa ne luovat perustan seuraavalle yhteisön strategialle, joka koskee vuoden 2007 ja vuoden 2012 välistä aikaa. Haluan kiittää parlamenttia ja erityisesti työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan jäseniä jatkuvasta työstä ja tuesta työterveyttä ja -turvallisuutta koskevan tehokkaan politiikan hyväksi.
Tämänpäiväinen mietintö sisältää erityisiä suosituksia eri toimijoille, joten sen hyväksyminen on tärkeä askel tiellä kohti kaikkien osapuolien entistä suurempaa kiinnostusta ja tietoisuutta. Komissio on kiitollinen parlamentille ja vakuuttaa, että suositukset otetaan huomioon heti, kun työterveyttä ja -turvallisuutta koskevaa uutta strategiaa koskevat neuvottelut alkavat.
Hyvät kuulijat, täällä on mainittu kansantalouksille aiheutuvat mittavat kustannukset. Onkin totta, että jäsenvaltioille aiheutuvat kustannukset näkyvät kirjanpidossa. Vaikka kipu ei siinä näykään, kipu on kuitenkin aivan yhtä tärkeää. Hyvät kuulijat, kiitän teitä asian hyväksi tekemästänne työstä. 
Kratsa-Τsagaropoulou (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, keskustelun kohteena tänä iltana oleva aihe on hyvin tärkeä kansalaisten hyvinvoinnille ja keskeisellä sijalla Euroopan yhteiskuntamallissa, jota me kaikki haluamme suojella ja parantaa. Tämän vuoksi kiitän esittelijä Maštálkaa hänen aloitteestaan laatia tämä mietintö, ja naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan puolesta haluan myös esittää kiitoksemme ja ilmaista tyytyväisyytemme siihen, että valiokunnan tärkeimmät ehdotukset sisältyvät esitykseen.
Mietinnössä korostetaan, että viimeaikaisten tilastotietojen mukaan naisvaltaisilla aloilla on havaittavissa tapaturmien lisääntymistä. Tämän vuoksi kehotamme komissiota, jäsenvaltioita ja työmarkkinaosapuolia kiinnittämään erityistä huomiota tähän kysymykseen ja sisällyttämään naisiin kohdistuvat työperäiset riskit niihin indikaattoreihin, joiden avulla seurataan työterveyttä ja -turvallisuutta. Näillä tarkoitamme asiaa koskevia tutkimuksia ja selvityksiä, tilastotietoja ja tapaturmaraportteja.
Painotamme myös, että on torjuttava naisiin kohdistuvaa syrjintää työpaikoilla – syrjintää, joka liittyy äitiyteen, ja sukupuolista häirintää, jotka aiheuttavat työssä käyville naisille psyykkisiä ongelmia.
Lopuksi haluan ensinnäkin huomauttaa, etteivät työterveyttä ja -turvallisuutta koskevat yhteisön direktiivit kata kotitaloustyötä tai avustavien henkilöiden, joista suurin osa on naisia, perheyrityksissä tai maatiloilla tekemää pimeää työtä. Toiseksi haluan toistaa valiokuntamme pyynnön, että Euroopan komissio tekisi tätä kysymystä koskevia aloitteita. 
Weisgerber (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, minäkin haluan aluksi kiittää jäsen Maštálkaa mietinnön laatimisesta. Työterveys ja työturvallisuus ovat eurooppalaisen politiikan ydintavoitteita. Tästä syystä suhtaudun myönteisesti komission tiedonantoon ja parlamentin valiokunta-aloitteiseen mietintöön. Molemmissa on periaatteena, että työturvallisuutta koskevien vaatimusten käytännön täytäntöönpanoa on valvottava ja kansallisen soveltamisen puutteista ilmoitettava.
Komissio on käynnistänyt rikkomismenettelyjä lähes kaikkia jäsenvaltioita vastaan, koska työterveyttä ja -turvallisuutta koskevia EU:n säännöksiä ei ole pantu täytäntöön asianmukaisesti. Juuri tämän vuoksi perimmäisenä päätavoitteena on oltava, että nykyisiä toimenpiteitä noudatetaan ja valvotaan, ennen kuin EU antaa uusia asetuksia ja direktiivejä sekä asettaa uusia vaatimuksia. Tällöin etusijalla on toissijaisuusperiaatteen noudattaminen.
Kuten komission jäsen mainitsi, päävastuussa työterveyttä ja -turvallisuutta koskevien säännösten täytäntöönpanosta ovat jäsenvaltiot, sääntelyelimet ja paikalliset työmarkkinaosapuolet. Näiden toimintaa on edistettävä, kuten mietinnön päätöslauselmaesityksen kohdassa 12 vaaditaan.
Tasapuolisten kilpailuolosuhteiden luomiseksi on erityisen tärkeää, että uusia jäsenvaltioita tuetaan, koska niissä on valtavasti kehittämismahdollisuuksia. Tämä lainsäädäntö ei myöskään saa haitata pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Ne luovat suurimman osan uusista työpaikoista ja ovat liikkeelle paneva voima Lissabonin tavoitteiden saavuttamisessa.
Vaadin jättämässäni tarkistuksessa 3, että työterveyttä ja -turvallisuutta koskevia säännöksiä on järkiperäistettävä, jolloin niistä tulee tehokkaampia ilman, että samalla lasketaan työntekijöiden suojatasoa. Lisäksi tarvitaan ennaltaehkäiseviä strategioita, joista voidaan tiedottaa ihmisille.
Tästä syystä esitän tarkistuksessa 2, että etusijalle on asetettava tiedottaminen työntekijöille ennaltaehkäisevistä toimista. Tärkeintä on mielestäni, että kohdat 27 ja 29 poistetaan. Niissä ilmaistaan yleistä huolestuneisuutta ehdotetuista työaikaa ja palveluja koskevista direktiiveistä. Kyseiset kohdat ovat aivan liian yleisluontoisia, eikä niillä ole mitään tekemistä tämän mietinnön aihepiirin kanssa. Tehtävämme ei ole kommentoida muita lainsäädäntöprosesseja eikä yrittää säätää lakeja peitellysti käyttämällä hyväksi muita kuin lainsäädännöllisiä mietintöjä.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän varjoesittelijänä olen jättänyt käsiteltäväksi muutamia tarkistuksia, joilla parannetaan mietintöä ja muutetaan sitä niin, että sillä saavutetaan todellinen tavoite: nykyisten säädösten yhtäläinen täytäntöönpano ja valvonta kaikissa jäsenvaltioissa luomatta uutta byrokratiaa. Pyydän tälle tukeanne. 
Christensen (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, haluan aivan ensimmäiseksi kiittää esittelijä Maštálkaa työstä, jonka hän on tehnyt työterveyden ja -turvallisuuden edistämistä koskevan mietinnön yhteydessä. Vuosittain tapahtuu 4,8 miljoonaa työtapaturmaa, joissa menehtyy 5 200 työntekijää ja joiden vuoksi menetetään vähintään 158 miljoonaa henkilötyöpäivää. Se on sekä inhimillisten että taloudellisten voimavarojen suurta haaskausta. Työtapaturmat maksavat niin paljon, että niistä aiheutuvat kustannukset ovat 2,65–3,8 prosenttia Euroopan unionin BKT:stä. Nämä varat olisi voitu käyttää työllisyyden edistämiseen sekä uusien ja parempien työpaikkojen luomiseen. Nämä ovat Lissabonin strategiaan sisältyviä selkeitä tavoitteita, joilla pyritään tekemään EU:sta maailman kilpailukykyisin alue. Yritykset valittavat usein, että näiden työterveys- ja työturvallisuustoimenpiteiden toteuttaminen maksaa liikaa. Kustannukset ovat kuitenkin siis paljon suuremmat, jos työntekijät kuolevat tai sairastavat pitkään työtapaturmien seurauksena.
EU:ssa on jo annettu työterveyttä ja -turvallisuutta koskevia direktiivejä, ja lainsäädännöstä on apua. Erään arvion mukaan EU:n lainsäädäntö on estänyt 25 miljoonan työpäivän menettämisen vuosittain ja säästänyt jo lukuisia ihmishenkiä, kuten komission jäsenkin jo mainitsi. Tästä huolimatta EU:n yhteinen puitedirektiivi ei ole riittävä. On otettava käyttöön kansallisia lakeja tai tehtävä selkeitä työehtosopimuksia työmarkkinaosapuolten kesken. Samoin käytännön toimia, joilla varmistetaan parempi työympäristö, voidaan parantaa huomattavasti.
Kymmenen uuden jäsenvaltion liittyminen on EU:lle suuri haaste hyvän ja turvallisen työympäristön luomisen kannalta näissä uusissa jäsenvaltioissa. Monissa maissa työntekijät eivät ole kovin hyvin järjestäytyneitä, eikä työturvallisuudesta ole keskusteltu. On keskityttävä entistä enemmän ennaltaehkäisyyn ja täytäntöönpanoon, kuten mietinnössäkin ehdotetaan. Tässä yhteydessä tarvitaan yksityiskohtaista selvitystä uusien jäsenvaltioiden tilanteesta. Komission kertomus asiasta olisi hyödyllinen. Lisäksi olisi hyvä ajatus, että tulevissa arviointikertomuksissa keskityttäisiin arvioimaan enemmän sitä, miten jäsenvaltiot noudattavat lainsäädäntöä käytännössä. Muuten työllämme ei ole mitään merkitystä. Pienten ja keskisuurten yritysten tilanteeseen on kiinnitettävä erityistä huomiota. Suuriin yrityksiin verrattuna pienissä yrityksissä sattuu paljon enemmän tapaturmia ja niissä työskentelee paljon enemmän sellaisia työntekijöitä, jotka eivät ole riittävän tietoisia työsuojelusta. Tämän vuoksi on erittäin tärkeää, että komissio toteuttaa asianmukaisia toimia, joilla jäsennetään yritysten turvallisuustyötä ja edistetään työpaikoilla käytävää sosiaalista vuoropuhelua työympäristöstä. 
Lynne (ALDE ),
   .  Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää yhteistyöstä, ja samalla kiitän toki myös muiden poliittisten ryhmien jäseniä. On tehty useita erittäin hyviä sovitteluratkaisuja. Ryhmäni tukee mietintöä.
Totean, että mielestäni on väärin sisällyttää kohtiin 27 ja 29 viittaukset työaikaa ja palveluja koskeviin direktiiveihin, koska direktiivejä koskeva parlamentaarinen prosessi on vielä kesken. Vaikka olen tyytyväinen, että kohdassa 16 ollut viittaus naisiin ja kotitaloustyöhön on poistettu, jotta voidaan välttää sukupuolistereotypioita, jotka eivät varmaan olleet esittelijän tarkoituksena, ryhmäni on pyytänyt erillistä äänestystä, koska kohta 16 ei ole enää järkevä nyt, kun siinä viitataan sekä miehiin että naisiin. Valtavirtaistamista koskeva viittaus kohdassa 14 on ryhmäni mielestä hyvä.
Olen iloinen, että saimme kaikkien puolueiden tuen sille, että kohtaan 21 sisällytetään viittaus loukkaantumisiin, joita neulat ja muut terävät lääkinnälliset tarvikkeet aiheuttavat terveydenhoitoalan työntekijöille. Kiitän kaikkia tuesta tässä asiassa. Asia koskee miljoonaa terveydenhoitoalan työntekijää EU:ssa. Toivon, että komissio ottaa sen huomioon. Kiitän komission jäsentä Špidlaa rakentavasta kokouksesta, jonka pidimme tästä asiasta tänään iltapäivällä.
Olen myös tyytyväinen siihen, että direktiivien täytäntöönpano mainitaan. Ei ole mitään järkeä esittää aivan uutta työsuojelulainsäädäntöä, ellei nykyistäkään lainsäädäntöä panna yhtäläisesti täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa. Jos uutta lainsäädäntöä esitetään, sen vaikutuksia on arvioitava kattavasti ajan tasalla olevien tieteellisten ja lääketieteellisten tietojen avulla. Uutta työsuojelulainsäädäntöä olisi luotava ainoastaan tällä tavalla. 
Kusstatscher (Verts/ALE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, käsiteltävänä on todella hyvin laadittu mietintö, johon sisältyy erinomainen luettelo vaatimuksista. Jäsen Maštálka ansaitsee siitä onnittelumme ja kiitoksemme. Minua hämmästytti erään komission virkamiehen tätä mietintöä kohtaan alusta alkaen osoittama suuri epäusko. Olen iloinen kuultuani tänään komission jäseneltä Špidlalta, että hän tukee täysin tämän ehdotuksen yleistä linjaa.
Minua kummastuttaa jäsen Weisgerberin epätavallinen menettely jättää jälkikäteen neljä tarkistusta käsiteltäväksi, enkä ymmärrä hänen menettelynsä tarkoitusta. Jos esimerkiksi halutaan jättää ammattiliitot työturvallisuusvastuun ulkopuolelle, saa sen vaikutelman, ettei tällä alalla todella pyritäkään parannuksiin.
Työntekijöiden perusoikeuden terveyteen, turvalliseen työpaikkaan ja asianmukaisiin työoloihin on oltava tärkeämpi kuin vapaat markkinat. Saan täällä parlamentissa usein sellaisen vaikutelman, että kasvu, tuottavuus ja kilpailukyky olisivat sinällään arvokkaita eikä niitä saisi koskaan asettaa kyseenalaisiksi. Ihmistä, oli sitten kyse EU:n kansalaisesta, siirtotyöläisestä tai vuokratyöntekijästä, ei saada koskaan alentaa talouskehityksen perustekijäksi.
On huolestuttavaa, jopa tyrmistyttävää, että erään tutkimuksen mukaan noin puolet EU:n työntekijöistä on vielä kokonaan ennaltaehkäisevien toimenpiteiden ulkopuolella. Erityisesti naiset ovat huonossa asemassa. Kun tapaturmat kaiken kaikkiaan ovat vähenemässä, naisvaltaisilla aloilla tapaturmien määrä valitettavasti kasvaa edelleen.
Kotitaloutta ei edes tunnusteta työpaikaksi, eikä perheyrityksissä työskenteleviä perheenjäseniä, jotka ovat usein naisia, oteta huomioon. Niille, jotka ajattelevat ainoastaan taloudellisia seikkoja, haluan muistuttaa, että ennaltaehkäisy on inhimillisempää ja myös halvempaa. Laskekaapa vähän tarkemmin, mitä yritysten voiton maksimointi ja työsuojelun laiminlyönti loppujen lopuksi maksavat kansantaloudelle. Useammat tapaturmat kaikkine seurauksineen maksavat paljon enemmän kuin lukuisat ennaltaehkäisevät toimenpiteet tulisivat koskaan maksamaan. Tapaturmien uhrien ja heidän perheenjäsentensä inhimilliset kärsimykset eivät kai riitä perusteeksi niille, jotka ajattelevat vain omaa rahakukkaroaan.
Jos yrittäjien olisi itse maksettava tapaturmista aiheutuvat kustannukset, työturvallisuutta koskeva keskustelu olisi epäilemättä aivan erilaista. Koska yhteiskunta maksaa edelleen suurelta osin kuolemantapausten, pysyvien vammojen, sairauksien ja varhaiseläkkeiden kustannukset, monet työnantajat eivät ole ollenkaan kiinnostuneita hyväksymään varotoimenpiteitä ja valvontaa. 
McDonald (GUE/NGL ),
   .  Arvoisa puhemies, 
haluan kiittää kollegaani, jäsen Maštálkaa, työterveyden ja -turvallisuuden edistämistä koskevasta mietinnöstä. Se on oikein hyvä, kattava mietintö, joka on kannattamisen arvoinen.
Työntekijöiden terveys ja turvallisuus ovat erittäin tärkeitä asioita. Työntekijöiden ja heidän perheidensä elämän laatua voidaan parantaa ainoastaan edistämällä työntekijöiden oikeuksia. Kuten jo todettiin, Euroopan unionissa tapahtuu vuosittain noin 4,8 miljoonaa työtapaturmaa. Tätä ei voida hyväksyä, kun otetaan huomioon, että monet näistä tapaturmista voitaisiin välttää asianmukaisilla työterveyttä ja -turvallisuutta koskevilla ohjeilla ja menettelyillä.
Kun Euroopan unioni pyrkii edelleen kilpailemaan menestyksellisesti maailmantaloudessa sekä saavuttamaan jatkuvaa talouskasvua ja yksityistämistä koskevat tavoitteensa, työntekijöiden oikeudet ovat monien mielestä jääneet näiden tavoitteiden varjoon. Komission ja jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki suojelua koskevat toimenpiteet toteutetaan. Suoraan sanoen emme ole tyytyväisiä siihen, että meille kerrotaan täytäntöönpanon olevan riittämätöntä.
Mietinnöstä käy ilmi, että yhteiskunnassa on eräitä ryhmiä, jotka ovat erityisessä vaarassa työterveyttä ja -turvallisuutta koskevissa asioissa. Monet naiset kohtaavat sukupuolista häirintää, työpaikkakiusaamista ja äitiysoikeuksiinsa liittyvää syrjintää sekä saavat pienempää palkkaa kuin vastaavissa tehtävissä olevat miehet. Monilla siirtotyöläisillä ja vuokratyöntekijöillä työaika on sietämättömän pitkä ja palkka häpeällisen pieni häikäilemättömien työnantajien vuoksi. Juuri nämä työntekijät tarvitsevat eniten suojelua.
Olojen paraneminen edellyttää ammattiliittojen ja työntekijöiden edustajien yleistä tunnustamista. Ammattiliitoilla on olennainen osa terveellisten ja turvallisten työpaikkojen ja käytäntöjen luomisessa.
Yksi kysymys, jonka jo mainittiin tarvitsevan pikaista huomiota, koskee neulojen aiheuttamia loukkaantumisia, joita terveydenhuollon ammattilaiset kohtaavat päivittäin. Työnsä luonteen vuoksi heillä on riski saada veren kautta tarttuva virus, esimerkiksi HI- tai hepatiittivirus. Nämäkin loukkaantumiset voidaan estää paremman koulutuksen ja turvallisempien työmenetelmien avulla.
On korjattava yritysten oikeuksien ja työntekijöiden oikeuksien välistä tasapainoa, koska loppujen lopuksi juuri työntekijät ovat talouden selkäranka. Meillä ei ole varaa työpaikkoihin, jotka eivät ole terveellisiä ja turvallisia. 
Sinnott (IND/DEM ),
   .  Arvoisa puhemies, haluan tuoda tässä keskustelussa esiin muutamia erityisryhmiä. Terveyttä ja turvallisuutta koskevien yleisten toimenpiteiden lisäksi vammaisilla on omia yksilöllisiä tarpeita. Vammaisen työntekijän erityisvaatimusten arvioimisen ja täyttämisen olisi oltava itsestään selvä asia eikä hankaluus, jonka työnantaja mielellään välttää olemalla palkkaamatta vammaisia.
Kotimaassani teini-ikäisten työskentely on lisääntynyt huomattavasti. Teini-ikäiset ovat yleensä lyhytkestoisessa, osa-aikaisessa työsuhteessa olevia, kouluttamattomia ja tietämättömiä työntekijöitä. Näiden riskitekijöiden lisäksi teini-ikäiset tuntevat itsensä yleensä vahingoittumattomiksi; he eivät juuri kiinnitä huomiota terveyteensä tai turvallisuuteensa. Tiedän tämän, koska minulla on teini-ikäisiä lapsia. Poikani työskenteli hyvin terveystietoisen työnantajan palveluksessa. Työnantaja vältti työskentelyä myrkkyjen parissa ja antoi tällaiset työt nuorimpien työntekijöiden tehtäväksi. Minun oli vaadittava poikaani lähtemään työpaikastaan. Jos työnantajat aikovat käyttää nuorten energiaa, intoa ja voimia – halpaa työvoimaa, joka ei esitä kysymyksiä – on ainakin vaadittava työnantajia varmistamaan, että teini-ikäisten työntekijöiden työ on turvallista.
Eräässä 47 lapsen erityiskoulussa järjestettiin varojenkeruutilaisuus, johon osallistuin vanhempana. Tilaisuudessa mainittiin, ettei lippujen painattamisessa ollut ongelmia, sillä kahdeksan lapsen vanhemmat työskentelivät kirjapainoalalla. En ollut yhtään yllättynyt, kun myöhemmin luin tieteellistä tutkimusta, jonka tulosten mukaan Downin syndrooman ja muiden kehitysvammojen sekä painovärien, liimojen, maalien ja työpaikoilla, esimerkiksi painotaloissa, käytettävien muiden kemikaalien välillä on mahdollisesti yhteys.
On erityisiä terveyteen ja turvallisuuteen liittyviä kysymyksiä, jotka koskevat naisia, etenkin äitejä, ja jotka ovat tärkeitä stressin aiheuttajia, jos niitä ei käsitellä. Imettävillä naisilla asianmukaisten toimenpiteiden puuttuminen tarkoittaa sitä, että äidit lopettavat imettämisen tai eivät aloita imettämistä ollenkaan. Irlannissa imetystä ei tueta lainkaan, ja imettävien äitien osuus on EU:n pienin. Tilanne on päinvastainen Norjan kaltaisissa maissa. Norjassa suojataso on hyvä ja imetystä tuetaan, ja imettävien äitien osuus on 98 prosenttia.
Tutkimusten mukaan hoitajapula sekä pitkät työajat ja ylityö lisäävät kaikki vaarallisten virheiden riskiä, kuten neulojen aiheuttamien loukkaantumisten riskiä. Tällä hetkellä ei ole henkilöstön vähimmäismäärää tai mitään lainsäädäntöä stressiin liittyvistä kysymyksistä. Direktiivi 89/391/ETY ei ole riittävän yksityiskohtainen terveydenhoitoalan työntekijöiden suojelemiseksi. Yhdysvalloissa tarkemman lainsäädännön tarve tunnustettiin, ja uudessa neulojen aiheuttamien loukkaantumisten estämistä koskevassa laissa edellytetään asianmukaisia toimenpiteitä, erityisesti terveydenhoitoalan työntekijöiden välineiden suhteen.
Mielestäni on erittäin tärkeää, että kaikissa työntekijöitä ja työpaikkoja koskevissa kysymyksissä, erityisesti terveyttä ja turvallisuutta koskevissa kysymyksissä, keskustellaan sellaisista työntekijöistä, joiden asemaa työntekijänä ei ole tunnustettu ja joilla ei ole työntekijöiden etuja eikä suojaa. Tällaisia ovat kotityöntekijät, sekä miehet että naiset.
Keskityn kahteen työntekijäryhmään, ensinnäkin perheenjäseniin. Kokemukseni mukaan kyse on tavallisesti puolisosta, joka työskentelee perheviljelmällä tai perheyrityksessä palkatta. Terveyteen ja turvallisuuteen liittyvissä asioissa he saattavat hyötyä toimista, joita toteutetaan heidän puolisoidensa hyväksi, mutta heidän omia tarpeitaan vastaavia asianmukaisia toimia ei ole. Ajattelen tässä monien ystävieni ja oman sisareni virallisesti tunnustamatonta työskentelyä maatilalla. Mielessäni on vieläkin selvä kuva sisarestani ja nuorista teini-ikäisistä sisarenpojistani, jotka yrittivät selviytyä härän kanssa sisareni miehen ollessa markkinoilla – heillä ei ollut minkäänlaista suojaa. Vaikka heidän työnsä on taloudellisesti tuottavaa, he eivät kuulu EU:n direktiivien piiriin.
Toinen työntekijäryhmä, omaishoitajina toimivat miehet ja naiset, on ehkä EU:n suurin yksittäinen työvoimaryhmä. He työskentelevät ahkerasti ja säästävät yhteiskunnalle omaisuuksia. Heidän ansiotyönsä esteenä on vanhusten, sairaiden ja vammaisten hoitaminen. Usein tämän työn tekeminen aiheuttaa omaishoitajille menoja ja köyhdyttää heitä. Heidän terveys- ja turvallisuustilanteensa on kriittinen. Omaishoitajat tekevät usein nostotyötä, kärsivät univelasta, köyhtyvät hoitokuluista ja joutuvat tekemisiin haastavan ja joskus oikullisen käyttäytymisen kanssa. Tiedän tämän, sillä olen ollut omaishoitaja 30 vuotta. Kehotan teitä tuomaan kotityöntekijät ja omaishoitajat työllisyyden piiriin ja osallisiksi kaikesta siitä, mitä tämä merkitsee, erityisesti terveyden ja turvallisuuden suojelussa.
Haluan mainita Euroopan parlamentin työntekijät, jotka helpottavat täällä meidän työtämme niin paljon. Vierailijoiden sisäänkäynnin luona LOW-rakennuksessa työskentelevät työntekijät palelevat. Oven yläpuolella on tehokas lämmitin, jolla sisäänkäynti voidaan pitää lämpimänä vierailijoita ja henkilökuntaa varten, mutta lämmitin on ollut rikki koko talven ajan. Odottelin aulassa jonkin aikaa ja palelin. Tämä ei varmaankaan ole terveellistä henkilökunnalle, jonka on istuttava siellä koko päivä. Olen pyytänyt jo pari kertaa korjaamaan lämmittimen ja pyytäisin teiltä, voisitteko yrittää saada lämmittimen korjatuksi tässä rakennuksessa työskentelevien työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden vuoksi.
Lopuksi totean olevani samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että on välttämätöntä, että työntekijät voivat itse osallistua terveyttä ja turvallisuutta koskevan lainsäädännön laatimiseen. Se on yksinkertaista: kysytään ihmisiltä, mitä he tarvitsevat, he kertovat sen ja siten terveyteen ja turvallisuuteen käytetyt varat käytetään oikein. 
Silva Peneda (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vuosittain sattuu 4,8 miljoonaa tapaturmaa, joiden seurauksena 5 200 työntekijää menehtyy ja 13 000 työntekijää saa pysyviä vammoja. Arvoisa puhemies, kyse ei ole rajojemme ulkopuolella vallitsevasta uudesta epidemiasta vaan Euroopan unionin todellisuudesta.
Työtapaturmat ovat todellisia tragedioita, joista aiheutuu suunnattomia ilmimillisiä ja taloudellisia kustannuksia. Myönnän toki, että viimeisimmät indikaattorit osoittavat tapaturmien määrä olevan laskussa, mikä on mielestäni nimenomaan niiden toteutettujen toimenpiteiden ansiota, joilla edistetään työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelua. Luvut ovat kuitenkin edelleen huolestuttavia. Vielä uskomattomampaa on se, että yli 50 prosenttia Euroopan työntekijöistä on yhä tapaturmien ehkäisymekanismien ulkopuolella. Erityistä huomiota on kiinnitettävä kahteen heikoimmassa asemassa olevaan ryhmään: määräaikaisissa työsuhteissa oleviin siirtotyöläisiin sekä rakennus-, kalastus- ja maatalousalan työntekijöihin.
Luettelo ei ole tyhjentävä, joten haluan korostaa pienten ja keskisuurten yritysten työntekijöille aiheutuvia vaaroja. Vaikka he ovat Euroopan talouden liikkeelle paneva voima, pk-yritykset kärsivät tiedon ja voivavarojen puutteesta terveyttä ja turvallisuutta koskevien ongelmien ratkaisemisessa. Ilman asianmukaista tukea, jolla edistetään työntekijöiden koulutusta ja valistusta työtapaturmien riskeistä, monia suunnitelluista aloitteista ei voida edes toteuttaa.
Lopuksi viittaan suoraan ongelman ratkaisun avaimeen – ennaltaehkäisyyn. On välttämätöntä lisätä työsuojelutarkastajien lukumäärää, laadukkuutta ja valtuuksia sekä vahvistettava lainsäädännön rikkomisesta aiheutuvia seuraamuksia. Koska Lissabonin tavoitteita on juuri tarkistettu, huomautan, että terveellinen ja turvallinen työympäristö on ratkaiseva tekijä Euroopan talouden kasvun ja jatkuvan kasvun kannalta, joten keskustelun kohteena olevan mietinnön kohdat 27 ja 29 eivät ole tässä mielessä järkeviä. 
Matsakis (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, onnittelen jäsen Maštálkaa todella erinomaisesta mietinnöstä. Esittelijä ilmaisee aivan selkeästi, että komissio on hoitanut työterveyttä ja -turvallisuutta koskevaa kysymystä viime vuosina riittämättömällä tavalla, jota ei voida hyväksyä. Hän esittää konkreettisia ja johdonmukaisia ehdotuksia tilanteen korjaamiseksi.
On selvää, että on tärkeää saada alalle asianmukainen lainsäädäntö ja panna se täytäntöön tehokkaasti ja nopeasti. Nykyinen tilanne on ei ole lainkaan tyydyttävä, ja siitä aiheutuvat inhimilliset kustannukset ovat valtavat. Vuosittain noin 400 000 työntekijää saa EU:n 25 jäsenvaltiossa pysyviä vammoja työtapaturman tai ammattitaudin seurauksena. Arvioiden mukaan noin 8 000 ihmistä menehtyy vuosittain työtapaturman tai ammattitaudin seurauksena. Taloudelliset kustannukset ovat yhtä mittavat. Arvioiden mukaan ne vastaavat noin kolmesta neljään prosenttia BKT:stä.
Miksi komissio on käsitellyt tätä valtavan tärkeää asiaa niin välinpitämättömästi? Onko syynä pelkkä riittämättömyys ja naiivius? Vai onko syynä yletön painostus työantajien taholta? Monet heistä eivät ole vielä ymmärtäneet sitä yksinkertaista asiaa, että on liiketaloudellisesti järkevää varmistaa korkeatasoinen työsuojelu. Odotamme saavamme ja meidän on saatava komissiolta selkeitä vastauksia tässä asiassa. Odotamme myös, että uusi komission jäsen tekee parhaansa aikaisempien puutteiden korjaamiseksi.
Haluan esittää kaksi ehdotusta harkittavaksi. Ensinnäkin työntekijöiden työterveyden lisäksi on kiinnitettävä enemmän huomiota heidän perheisiinsä. Monet myrkyllisistä aineista, joille työntekijät altistuvat työssään, voivat kulkeutua heidän kotiinsa esimerkiksi vaatteiden mukana. Toiseksi olisi luotava julkisesti saatavissa oleva musta lista työnantajista, joiden palveluksessa on todistettavasti ollut huono työhygienia ja sattunut paljon tapaturmia. Työnantajia, joiden yrityksissä työterveyden ja -turvallisuuden taso on paras, olisi kiitettävä julkisesti, ja heidät olisi palkittava asianmukaisesti. Tällä tavalla kuluttajat saisivat tietää, kuka on heidän asiakkuutensa arvoinen ja kuka ei ole. 
Bushill-Matthews (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kaikki parlamentin puolueet ovat selvästi yhtä mieltä siitä, että terveys ja turvallisuus ja erityisesti työterveys ja -turvallisuus ovat erittäin tärkeitä. On oikein hyvä, että asia on näin. Olen kuitenkin täysin eri mieltä edellisen puhujan kanssa, jonka mielestä komissio on ollut välinpitämätön tällä alalla. Kaikkea muuta. Onnittelen komissiota kertomuksesta, jossa tätä tärkeää asiaa on käsitelty varmoin ottein mutta kevyen sääntelyn periaatetta noudattaen. Esittelijä sitä vastoin on valinnut jonkin verran ankaramman lähestymistavan.
Komission kertomuksessa mainitaan yksinkertaistettu ja parannettu vertailuanalyysi sekä olemassa olevan lainsäädännön yhtäläisen soveltamisen tärkeys kaikissa jäsenvaltioissa. Siinä huomautetaan, etteivät Belgia, Ranska ja Irlanti ole vielä toimittaneet tietoja. Kertomuksessa todetaan myös, että on tärkeää kehittää muita kuin lainsäädännöllisiä välineitä työntekijöiden suojelemiseksi. Olen täysin samaa mieltä näistä kysymyksistä.
Esittelijä on käyttänyt tilaisuutta hyväkseen: hän vaatii lisää lainsäädäntöä ja korostaa ammattiliittojen vallan laajentamisen tärkeyttä. En ole samaa mieltä, joten kannatan kollegani, jäsen Weisgerberin, tarkistuksia. Esittelijä on myös aika ikävästi käyttänyt työterveyttä ja -turvallisuutta koskevaa mietintöä hyväksi edistääkseen terveyteen ja turvallisuuteen vedoten epätyypillisessä työsuhteessa olevia työntekijöitä koskevaa direktiiviä, jossa käsitellään työvoimanvuokrausalan yritysten vuokratyöntekijöitä.
Huomaan myös yrityksiä heikentää palveluja koskevaa direktiiviehdotusta samoin virheellisin perustein. En kannata kumpaakaan yritystä. Ymmärrän, että vasemmisto haluaa määrätietoisesti ja aina tilaisuuden tullen suistaa Lissabonin strategian toteuttamisen raiteiltaan edistämällä ensin mainittua direktiiviä ja heikentämällä jälkimmäistä. Olen kuitenkin varma, ettei koko komissiota voida hämätä hetkeäkään. Hyvä yritys tosin.
Tiedän, että esittelijä on uhrannut paljon aikaa ja vaivaa tähän mietintöön. Kannatan joitakin hänen näkökohtiaan, mutta toivon hänen antavan minulle anteeksi, kun sanon kaikella kunnioituksella, että mielestäni komission alkuperäinen asiakirja on parempi. 
Novak (PPE-DE ).
    () Hyvää iltaa kaikille! Työskentely yöllä ei todellakaan ole terveellistä kenellekään. Tehokkuutemme ja onnistumisemme työpaikalla riippuu myös siitä, miten voimme työssämme ja kuinka terveydestämme huolehditaan. Tässä suhteessa on tärkeää, että lainsäätäjät laativat lakeja ja asetuksia, että työnantajat huolehtivat turvallisuustoimenpiteistä ja että myös työntekijät itse ovat tietoisia omista vastuistaan ja varmistavat, että toimenpiteitä noudatetaan.
Haluan kiinnittää erityistä huomiota raskaana olevien naisten työsuojelun tehostamiseen, koska tällaisissa tapauksissa vaaralle on alttiina kaksi ihmishenkeä. On myös kiinnitettävä enemmän huomiota terveyttä ja turvallisuutta koskevaan koulutukseen sekä perusasteen koulutuksessa että ammatillisissa oppilaitoksissa. Säännöksistä ei ole hyötyä, jos niitä ei tunneta tai jos niitä ei haluta noudattaa.
Mietinnössä mainitaan usein uudet jäsenvaltiot, ikään kuin niissä työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelun taso olisi huono. Sloveniassa on annettu työterveyden turvaamisesta hyvin ankarat säännökset, joissa käsitellään myös pakollista koulutusta. Työnantajat, jotka tiedostavat säännösten hyödyllisyyden, noudattavat niitä tarkasti. Valitettavasti tämä kuitenkin johtaa usein säännösten muodolliseen noudattamiseen ja nopeaan voiton tavoitteluun niiden keskuudessa, jotka toteuttavat koulutusohjelmia. Säännösten täytäntöönpanoa on myös valvottava. Tästä olisi hyötyä sekä työntekijöille että työnantajille, koska työntekijöiden terveyden kustannuksella säästäminen tulee usein kalliimmaksi kuin investoiminen turvallisuuteen, koulutukseen ja valistukseen. 
Špidla,
   . Hyvät kuulijat, haluan esittää yhteenvedon keskustelusta, jossa on vahvistettu johdannossa mainitsemani seikat. Parlamentin jäsenen Maštálkan mietintö on laadittu hyvin huolellisesti sen keskustelun perusteella, johon ovat osallistuneet kaikki asiaan liittyvät osapuolet. Haluan todeta, että olin tyytyväinen muutamiin keskeisiin näkökohtiin. Näistä ensimmäinen on jo mainittu keskustelussa. Kaikille on nimittäin varmasti päivänselvää, että työterveys ja -turvallisuus on tärkeä asia, ja sanottakoon myös, että se on käsiteltävistä asioista tärkeimpiä.
Olen myös mielissäni siitä, ettei kukaan epäile, etteivät järkevät säännökset olisi tehokkaita. Itse asiassa mietinnössä osoitetaan tämä. Totesin, että kuolemaan johtaneiden työtapaturmien määrä on vähentynyt 30 prosenttia. Tämä tarkoittaa kuitenkin edelleen 2 500 ihmishengen julmaa menetystä – noin 2 500 ihmishengen menetystä vuosittain. Lisäksi on valitettavaa, että noin kaksi ihmistä yhtä kuolemantapausta kohti invalidisoituu eli saa pysyviä vammoja. Tämä tarkoittaa 5 000:ta inhimillistä tragediaa lisää.
Mielestäni on myös aiheellista todeta, ettei ole aivan oikein käyttää käsitettä uudet ja vanhat jäsenvaltiot. Toukokuun ensimmäisestä päivästä alkaen jäsenvaltioita sen paremmin kuin työterveyttä ja -turvallisuutta koskevia ongelmiakaan eivät ole enää sitoneet maantieteelliset rajat. Lisäksi kysymykseen vaikuttavat useat eri tekijät. Terveydenhuollon erityiskysymyksiin liittyvät asiat olivat niin ikään mielenkiintoisia. Onkin aivan selvää, että terveydenhuolto on ala, jolla vaikeuksia ja huomattavia vaaroja on paljon. Arvostan myös huolta, jota kannatte syystä tai toisesta huonossa asemassa olevista kansalaisista ja tiettyihin vaaroihin liittyvistä sukupuolta koskevista näkökohdista.
Hyvät kuulijat, mielestäni tehty työ luo hyvän perustan uuden strategian laatimiselle. Tämän strategian avulla on vastattava haasteisiin yksityiskohtaisemmin ja otettava huomioon uudet tai vasta äskettäin ymmärretyt riskit. Olen varma, että voimme tehdä yhteistyötä parlamentin kanssa löytääksemme pahaan tavan edetä asiassa niin, että seuraavassa mietinnössä voidaan todeta tilanteen parantuneen. Nykyinen tilanne, kuten joka puolella on jo todettu, ei todellakaan ole sellainen, että siihen voitaisiin olla tyytyväisiä. Kiitän parlamenttia. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma terästeollisuudesta. 
Špidla,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, terästeollisuuteen liittyvät ongelmat ovat parlamentin esityslistalla säännöllisesti, vaikka tämän alan laajojen uudelleenjärjestelyjen haasteellinen aika on jo ohi ainakin Länsi-Euroopassa ja vaikka Euroopan terästeollisuus on yleisesti ottaen kilpailukykyistä. On kuitenkin totta, että alan yritykset yrittävät edelleen sopeutua taloudelliseen kilpailuun ja kansainvälisiin markkinaolosuhteisiin. Tämän vuoksi uudelleenjärjestelyjä on toteutettu alalla niin säännöllisesti.
Haluan aivan ensimmäiseksi korostaa, että Euroopan terästeollisuuden yleisesti ottaen tyydyttävä tilanne perustuu nykyisin epäilemättä yritysten ja niiden työntekijöiden valmiuksiin sekä yleisiin valmiuksiin sopeutua muuttuviin olosuhteisiin. Nämä valmiudet ovat tulleet esille aikaisemmin, ja olen varma, että ne tulevat esille myös tulevaisuudessa. On välttämätöntä, että tämä ala, samoin kuin kaikki muut teollisuudenalat ja palvelut, sopeutuu jatkuvasti. Tämä sopeutuminen luo perustan tulevaisuuden menestykselle. Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että voisimme unohtaa kollektiivisen vastuumme varmistaa, että muutosprosessissa otetaan huomioon alalla työskentelevät naiset ja miehet.
Parlamentin tämänpäiväisen keskustelun aiheena on taas Thyssen Krupp -yhtiön Ternin tehdas. Parlamentti keskusteli tämän tehtaan tulevaisuudesta vuosi sitten, jolloin keskustelut näyttivät päättyvän onnellisesti. Yhtiö nimittäin luopui muutamaa viikkoa aikaisemmin ilmoittamastaan päätöksestä sulkea tehdas tai lupasi ainakin lykätä sen sulkemista. Ikävä kyllä nyt näyttää siltä, että Thyssen Krupp aikoo toteuttaa alkuperäiset suunnitelmansa. Ei ole komission tehtävä arvioida, onko tällainen päätös taloudellisesti perusteltu, tai osallistua suoraan tähän prosessiin millään tavoin, ellei yhteisön säännöksiä rikota. Tällä hetkellä mikään ei viittaa siihen, että kyse olisi sellaisesta tilanteesta. Komissiolla ei ole hallussaan mitään tietoja, joiden perusteella olisi syytä olettaa, että yhtiö toimisi tällaisia tapauksia koskevien vaatimusten vastaisesti, oli sitten kyse työsuhteita tai muita asioita koskevista vaatimuksista. Meidän tietojemme mukaan tässä suhteessa ei ole esitetty valituksia tai kannanottoja. Jos näin tapahtuu, komissio tietysti toteuttaa asianmukaiset toimet sille perustamissopimuksessa annetun toimivallan mukaisesti.
Talouden kannalta voidaan tietenkin valitella päätöstä tämän tehtaan kohtalosta. On otettava huomioon mahdolliset kielteiset vaikutukset, joita päätöksellä on satoihin ihmisiin ja alueen hyvinvointiin, jos päätös toteutetaan. On pettymys, ettei aluehallinnon virkamiesten yli vuosi sitten tekemä työ, jota mielestäni olisi arvostettava, riittänyt estämään joidenkin toimintojen lopettamista Ternin tehtaalla. Yhtiö voi vapaasti tehdä tällaisia päätöksiä, ja sinänsä sen päätöksiä on kunnioitettava. On kunnioitettava yhtiön vapauksia, mutta sillä on myös velvollisuuksia, erityisesti velvollisuus ottaa työntekijät ja heidän edustajansa tehokkaasti mukaan päätöksentekoon. Tähän viitataan useissa yhteisön direktiiveissä ja kansallisessa lainsäädännössä. Voinkin vain toistaa, että säännöksiä on noudatettava myös tämänkaltaisissa vaikeissa olosuhteissa.
Lisäksi yhtiö on vastuussa mahdollisista sosiaalisista vaikutuksista, joita tuotannon osittaisella lakkauttamisella voi olla. On todennäköistä, että työntekijät, joihin lakkauttaminen vaikuttaa, siirretään muihin tehtäviin tehtaalla. Joka tapauksessa olisi kuitenkin löydettävä vakiintuneiden menettelyjen mukaisesti muita ratkaisuja kuin irtisanomiset. Jos irtisanomiset ovat välttämättömiä, olisi toteutettava toimia asianosaisten työntekijöiden sopeuttamiseksi uusiin olosuhteisiin. Eurooppalaiset työmarkkinaosapuolet vahvistivat nämä rakenneuudistusten hallintaa koskevat periaatteet kolme vuotta sitten komission pyynnöstä. Näin ollen voin käsitellä seuraavaksi laajempia kysymyksiä kuin tänään keskustelun kohteena olevat asiat.
Komissio ehdotti äskettäin, että kasvua ja työllisyyttä koskevaa Lissabonin strategiaa uudistettaisiin. Jotta kunnianhimoiset tavoitteet voidaan saavuttaa nykyisten merkittävien taloudellisten ja sosiaalisten muutosten vallitessa, rakenneuudistusta koskevat ongelmat on ratkaistava onnistuneesti.
Komission kaksi viikkoa sitten hyväksymä sosiaalipoliittinen ohjelma sisältää toimia, joilla autetaan muutosprosessissa olevia yrityksiä, työntekijöitä ja kaikkia osapuolia hyödyntämään kaikki edut mahdollisimman hyvin ja ratkaisemaan mahdolliset ongelmat.
Aion muutaman viikon kuluttua ehdottaa, että komissio antaisi tiedonannon Euroopan unionin yleisestä strategiasta rakenneuudistusten hallitsemiseksi ja hyväksyisi kunnianhimoisen ohjelman, jolla voitaisiin edistää talouden uudistamismahdollisuuksia ja varautua asiaan liittyviin ongelmiin. Tämän strategian avainsana on valmistautuminen tulevaisuuteen kaikilla tasoilla. Euroopan unionissa on kehitetty politiikkoja, ohjelmia ja välineitä, jotta yritysten ja työntekijöiden olisi helpompi sopeutua muuttuvaan maailmaan. Näitä ovat esimerkiksi työllisyys- ja teollisuuspolitiikka, sosiaalinen vuoropuhelu, yhteisön lainsäädäntö ja taloudellinen tuki. Nyt on aika koordinoida eri keinoja entistä tehokkaammin ja kehittää uusia, tulevaisuuteen suuntautuvia lähestymistapoja, joiden avulla voidaan ennakoida tulevaa kehitystä ja auttaa yksittäisiä toimijoita valmistautumaan tulevaisuuteen.
Haluan korostaa, että muutoksiin valmistautuminen kaikilla tasoilla, erityisesti ala- ja yrityskohtaisesti sekä paikallisesti, riippuu ennen kaikkea kumppanuudesta ja sosiaalisesta vuoropuhelusta. Ehdotan, että komissio antaisi tämän tiedonannon avulla eurooppalaisille työmarkkinaosapuolille tehtäväksi toisen kuulemisvaiheen toteuttamisen kahdessa tärkeässä kysymyksessä. Nämä ovat eurooppalaisten yritysneuvostojen rooli muutoksen välittäjinä ja työmarkkinaosapuolten määrittelemien rakenneuudistusten hallintaa koskevien yleisten periaatteiden soveltaminen.
Sosiaalista vuoropuhelua on vahvistettava myös alakohtaisesti. Tämän vuoropuhelun on täydennettävä yhteisön teollisuuspolitiikkaa. On kehitettävä erilaisia sosiaalisen vuoropuhelun muotoja, joista muutoksiin ja rakenneuudistuksiin valmistautumisen ja niiden hallinnan kannalta tärkein ovat työehtosopimusneuvottelut. Sosiaalipoliittinen ohjelma perustuu sellaisen muun kuin sitovan, vapaaehtoisen yhteisön järjestelmän luomiseen, jolla edistettäisiin ylikansallisten työehtosopimusten tekemistä ja joka olisi soveltuva väline erityisesti Euroopassa ja jopa maailmanlaajuisesti tapahtuvien rakenneuudistusten käsittelemiseen.
Nämä ovat muutamia osia siitä strategiasta, jota haluaisimme kehittää yhteistyössä yhteisön muiden toimielinten, työmarkkinaosapuolten, kaikkien tasojen viranomaisten ja kaikkien niiden kanssa, joita strategia koskee. Tiedän, ettei tällaisella poliittisella aloitteella ratkaista suoraan ja välittömästi niiden ongelmia, joita Ternin tehtaan uudelleenjärjestelyt koskevat. Yhteisön olemassa olevia toimia ja välineitä, joita yritetään tehostaa vastaisuudessa, voidaan käyttää nyt päätöksen sosiaalisten vaikutusten käsittelemiseen. Toivon kaikesta huolimatta, että päätöstä voidaan vielä jollain tavalla muuttaa osapuolten vuoropuhelun avulla. Hyvät kuulijat, kiitos mielenkiinnostanne. 
Tajani (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, nykypäivän Euroopassa, joka perustuu Euroopan hiili- ja teräsyhteisöön, on vaarana Euroopan alkuperän hylkääminen terästeollisuuden sydämessä, yhdessä perustajavaltioista.
Thyssen Krupp -yhtiön päätös lopettaa ensin magneettisen teräksen tuotanto ja sitten irtisanoa ja vapauttaa tehtävistään satoja työntekijöitä Ternin tehtaalla ei ole pelkästään rikkomus kaikkia yksityistämisen yhteydessä tehtyjä sopimuksia vastaan vaan myös päätös, joka ei ole taloudellisesti järkevä. Yhtiö on saanut sellaista erityiskohtelua kaikilta kansallisilta ja Euroopan unionin toimielimiltä, jota mikään muu alan italialainen yritys ei ole saanut.
Esimerkkinä mainittakoon yhtiön saama julkinen rahoitus, kuten rakennerahastojen tavoitteesta 2 peräisin oleva rahoitus – mielestäni tässä kohden komission toimet olisivat mahdollisia – puhumattakaan Italian hallituksen sitoumuksesta taata tehtaalle sähkönsaanti taloudellisesti edullisin ehdoin, kunnes tarvittava uusi voimalaitos on rakennettu. Lisäksi Italian hallitus on ratkaissut kaikki ongelmat, jotka liittyvät tehtaan parantamiseksi tarvittaviin infrastruktuureihin. Lisäksi on muistettava magneettisen teräksen markkinat. Sen suurimmat markkina-alueet ovat Italia ja Saksa.
Tämän vuoksi on vaikea ymmärtää, miksi Thyssen Krupp ei saattanut neuvotteluja päätökseen ja allekirjoittanut sopimusluonnosta, jonka tavoitteena oli kiistan lopettaminen, vaikka neuvottelut ovat jo loppuvaiheessa. Herää epäilys, että yhtiön ilmoittamat negatiiviset tulokset saattavat liittyä päätöksiin, joiden tavoitteena on yksinomaan tehdä konserninsisäisiä siirtoja lähiyhtiöille edulliseen hintaan.
Yhteinen päätöslauselma, josta äänestetään huomenna, ei ole pelkästään solidaarisuuden osoitus, vaan sillä pyritään myös osoittamaan parlamentin sitoutuneisuus aktivoida komissio ja jäsenvaltiot tekemään aloitteita, joilla voidaan välttää terästeollisuuden supistuminen. Kehotamme myös Saksan hallitusta painostamaan välittömästi Thyssen Krupp -yhtiön ylintä johtoa, jotta johto aloittaa uudelleen neuvottelut työmarkkinaosapuolten kanssa.
Yritysten uudelleensijoittamisia, ennen kaikkea Kiinaan, ei saada toteuttaa noudattamatta ihmisoikeuksia ja ammatilliseen järjestäytymiseen liittyviä oikeuksia, alkaen kiinalaisten työntekijöiden oikeuksista. Arvoisa puhemies, Ternin tapaus ei koske pelkästään Italiaa. Se on Euroopan asia – asia, jota ei saisi aliarvioida, koska se on koko teräsalalle tyypillinen tapaus. Tämän vuoksi kaikkia toimielimiä ja kaikkia poliittisia ryhmiä pyydetään laatimaan konkreettisia ehdotuksia, joilla voidaan suojella terästeollisuutta, työpaikkoja ja myös tutkimusta, sillä tutkimustyötä tehdään myös Ternin tehtaalla.
Olisi vakava virhe, jos emme tuomitsisi sitä, että yritys kieltäytyy kuuntelemasta rakentavia ehdotuksia – virhe, joka kaikkien poliittisten ryhmien olisi tuomittava. Tämän vuoksi vetoamme vielä kerran Saksan hallitukseen, että se painostaisi välittömästi Thyssen Krupp -yhtiön ylintä johtoa, jotta johto ymmärtäisi Ternin tehtaan tärkeyden ja juuri tekemänsä virheen. 
Panzeri (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, en tiedä, miten suhtautuisin Thyssen Krupp -yhtiön päätökseen irtisanoa 630 työntekijää huomisaamusta lähtien – magneettisen teräksen alalta jo aikaisemmin irtisanottujen työntekijöiden lisäksi. En tiedä, pitäisinkö tekoa osoituksena kunnioituksen puutteesta tätä parlamenttia kohtaan, joka keskustelee asiasta, vai pelkästään yhtiön avoimena vahvistuksena niistä ristiriitaisuuksista, joita teollisuuspolitiikkaan liittyy.
Ainoastaan muutama päivä sitten yhtiö lähetti kirjeen Euroopan parlamentin jäsenille – en tiedä, kuinka monelle. Siinä yhtiö kertoi haluavansa turvata asemansa magneettisen teräksen alalla ja lisäksi investoida ruostumattomaan teräkseen. Yhtiön juuri tekemät päätökset ovat ristiriidassa kaikkien näiden seikkojen kanssa. Päätös lopettaa magneettisen teräksen tuotanto aiheuttaa vakavia työllisyysongelmia ja vaikuttaa kielteisesti koko tehtaaseen ja Ternin alueeseen.
Työllisyyden kannalta päätös saattaa johtaa yli 1 500 työpaikan menetykseen terästeollisuudessa ja siihen liittyvässä teollisuudessa. Aivan kuin tämä ei olisi tarpeeksi, Thyssen Krupp ei enää näytä olevan lainkaan kiinnostunut hyötymään infrastruktuureja ja energiakustannuksia koskevista eduista, vaikka pyysi niitä toistuvasti. Tämä tarkoittaa selvästi sitä, että yhtiö haluaa vapaat kädet: vapaat kädet purkaa vähitellen myös ruostumattoman teräksen tuotantolinja, joka yhtiön mukaan kuuluisi itse asiassa tehtaan ydinliiketoimintaan.
Tilanne vaikuttaa tutulta. Vallattuaan Italian markkinat yhtiö vähentää asteittain tuotantomääriä Ternissä ja luopuu magneettisen teräksen tuotannosta niin, että se voi tehdä investointeja muualla. Alueelliseen asemaan alennettuna Ternin terästehdas päätyy periaatteessa purettavaksi, kun tuotantomääriä on pienennetty huomattavasti – kyse on 800 000 tonnista vuodessa, kun tehtaan kapasiteetti on 2 miljoonaa tonnia vuodessa – ja energiakustannukset ovat suuret.
Panettelemmeko mahdollisesti yhtiötä? Miksi yhtiö on valmistanut kolmen viime vuoden ajan ruostumatonta terästä vuosikymmeniä vanhassa tehtaassa, kun vain kolme vuotta vanhaa uutta tehdasta ei ole käytetty juuri ollenkaan? Kaikki varmaan tietävät, että nykyään on vaikea löytää minkäänlaista teräskiloa, koska markkinoilla on nähtävissä selviä merkkejä raaka-ainepulasta, korkeista hinnoista ja maailmanlaajuisen tuotantokapasiteetin täydestä käyttöasteesta pitkäksi ajaksi. On aivan selvää, että Ternistä vetäytyminen nostaisi hintoja edelleen ja aiheuttaisi Italian sähkömekaaniselle teollisuudelle vaikeita ongelmia, sillä sen osuus Euroopan kulutuksesta on 40 prosenttia.
Yhtiö ei ole ollut halukas edes harkitsemaan muita vaihtoehtoja, kuten sellaisen italialaisten käyttäjien konsortion edistämistä, jollainen jo on Yhdistyneessä kuningaskunnassa; kuumakelojen hankkimista Saksasta, kuten eräillä tuotantolaitoksilla jo tehdään (esimerkiksi Gelsenkirchenissä ja jopa kilpailevilla tehtailla, kuten Newportissa); tai sähköuunin käynnistämistä uudelleen. Uuni on jo asennettu Ternin tehtaalle, ja tarvitaan vain vaatimattomia investointeja ympäristöön liittyvistä syistä. Tämän seurauksena tilanne on nyt näin vaikea, mitä ei voida hyväksyä asiaan liittyvien tuotannollisten ja sosiaalisten kustannusten vuoksi.
Miten tilanne voidaan korjata? Ensinnäkin yhtiötä olisi vaadittava täyttämään velvollisuutensa tekemiensä sitoumusten ja sopimusten mukaisesti. Toiseksi yhtiön olisi aloitettava uudelleen neuvottelut työmarkkinaosapuolten ja paikallisten elinten kanssa, koska neuvottelut ovat nyt keskeytyneet. Mielestämme osapuolten välinen vuoropuhelu on välttämätöntä, jotta nykyiset ongelmat voidaan ratkaista. Kolmanneksi – osoitan sanani erityisesti komission jäsenelle – on tärkeää, että toimitaan Lissabonin strategian mukaisesti eli pyritään saavuttamaan kilpailukyky suojelemalla ja laajentamalla tuotantopohjaa eikä sulkemalla tehtaita, mikä on täysin vastakkainen lähestymistapa.
Lopuksi toteaisin, että mielestäni on ehdottoman tärkeää paitsi selvittää rakenneuudistusprosessin tila koko Euroopassa myös tarkastella vakavasti ja perusteellisesti, millaista teollisuuspolitiikkaa Euroopassa tarvitaan kilpailukykyyn liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi. Mitä pikemmin se tehdään, sen parempi. Keskustelemalla tällaisista tärkeistä aiheista parlamentti voi edesauttaa valtavasti myönteistä ratkaisua Ternin terästehtaan kysymyksessä ja turvata Euroopan teollisuuden tulevaisuuden. 
Andria (ALDE ),
   – Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, parlamenttia on pyydetty käsittelemään kysymystä, jonka merkitys Euroopan unionin taloudelle on erittäin suuri: teräsalan tulevaisuudennäkymiä. Parlamentti toimii pyynnön mukaisesti tänä iltana. Viime viikkoina poliittiset ryhmät ovat keskustelleet aiheesta pitkään, ja tuloksena on laaja sovitteluratkaisu päätöslauselman tekstistä, josta äänestetään huomenna. Teksti on tasapainoinen, joten se saa todennäköisesti laajaa kannatusta.
Keskustelun kohteena olevaa kysymystä olisi tarkasteltava Lissabonin tavoitteiden saavuttamisen kannalta sekä entistä suuremman taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta, sillä ala työllistää suuren määrän työntekijöitä Euroopassa, käsittää huippuosaamista ja tuottaa teknisesti korkealuokkaisia tuotteita. Nämä ovat todellisia malleja koko maailmalle.
Thyssen Krupp on tähän asti kuulunut epäilemättä maailman johtaviin ruostumattoman ja magneettisen teräksen tuottajiin sekä ollut tutkimuksen eturintamassa – osaksi Acciai Speciali Terni -tehtaan ansiosta. Sijoitussuunnitelmassaan yhtiö sitoutui tekemään Ternistä eurooppalaisen huippuosaamiskeskuksen magneettisen teräksen alalla. Perusteena olivat osaksi Italian hallituksen kesäkuussa 2004 takaamat infrastruktuureja ja energiakustannuksia koskevat edut. Lisäksi on muistettava, että Euroopan sosiaalirahaston rahoitusta on käytetty runsaasti paikallisten järjestelmien, infrastruktuurien ja ammatillisen koulutuksen kehittämiseen.
Mainitsemieni sitoumusten ehtoja ei noudatettaisi, jos yhtiön muuttaisi strategiaansa ja seurauksena olisi – kuten nyt huomaamme – työllisyystason asteittainen lasku toteuttamalla vielä määrittelemättömiä menettelyjä. Tämä tarkoittaa, että melko lyhyessä ajassa menetetään tuhansia työpaikkoja, mikä olisi erittäin vaarallinen ennakkotapaus. Kehotamme tänään komissiota pitämään kiinni omista päätöksistään ja varmistamaan, että ne, joille on myönnetty yhteisön rahoitusta, kunnioittavat tekemiään sitoumuksia myös toimintojensa sijaintipaikan osalta. 
Kusstatscher (Verts/ALE ),
   .  Arvoisa puhemies, yhdyn sisällön osalta täysin edellä puhuneisiin ja haluan esittää muutamia huomioita, joilla arvostelen periaatteessa liikemaailmaa. Mikä osoittaa niiden sosiaalisten periaatteiden todellisen arvon, joita toistellaan EU:ssa tuon tuostakin ja jotka vasta pari viikkoa sitten vahvistettiin juhlallisesti paitsi osaksi Lissabonin prosessia myös sopimuksessa Euroopan perustuslaista? Niiden arvon osoittaa Thyssen Krupp -yhtiön henkilöstön kohtelu epäedulliseksi alueeksi luokitellulla Ternin alueella Umbriassa.
Mitä hyötyä on sitoutumisesta tavoitteisiin, joilla pyritään täystyöllisyyteen, sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen, sosiaaliseen vastuuseen omistuksen perusteella sekä sosiaaliseen vuoropuheluun? Eikö millään näistä ole mitään merkitystä? Voiko ne vain jättää ilman huomiota aina, kun joutuu voitonhimon valtaan. Siitähän ei loppujen lopuksi rangaista.
Tätä on vastustettava. On vastustettava sitä, että Euroopan sosiaalisia saavutuksia pidetään pilkkanaan. Nämä saavutukset ovat ensiarvoisen tärkeitä mantereemme elämälle ja työpaikoille. Ne ovat myös välttämättömiä kilpailukyvyllemme ja innovatiivisuudellemme. Vain valppaan sosiaalisen omantunnon avulla Eurooppa voi edelleen onnistua ulottamaan vaikutusvaltaansa muuhun maailmaan.
Lisäksi Thyssen Krupp -yhtiön tapaus panee nämä kysymykset koetukselle käytännössä. Euroopan rakenne- ja sosiaalirahastojen varoja on käytetty runsaasti yhtiöön. Missä määrin EU:n jäsenvaltiot ja komissio haluavat vaatia ja pystyvät vaatimaan, että tukien saamiselle asetettuja ehtoja myös todella noudatetaan yrityksissä? Sitä voivat vaatia paitsi asianosaiset työntekijät ja heidän perheensä myös koko laajan Euroopan veronmaksajat, myös tärkeän teollisuudenalan tulevan elinkelpoisuuden vuoksi – alan, joka sentään oli kummina ensimmäisen eurooppalaisen yhteisön, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön, syntyessä. Me Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmässä äänestämme päätöslauselman puolesta. 
Musacchio (GUE/NGL ),
   – Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, meitä parlamentin jäseniä on täällä enää vain muutamia paikalla, vaikka itse asiassa hyvin monet kuuntelevat meitä ahdistuneina ja huolestuneina. Eilen Ternin työyhteisöä edustava pieni valtuuskunta tuli Strasbourgiin omalla kustannuksellaan. Vaikka ehkä keskustelisimmekin Ternistä, pienestä italialaisesta kaupungista, keskustelemme itse asiassa koko Euroopan tulevaisuudesta.
Niille, jotka eivät tunne Terniä, kerron, että Terni on muista kaupungeista poikkeava pieni kaupunki Umbrian vehreällä maaseudulla. Se sijaitsee Trasimeno-järven alueella, joka on tunnettu keskiaikaisista kaupungeistaan sekä Fransiskus Assisilaisesta ja renessanssimaalareistaan. Terni on ollut 120 vuotta teräksen ja terästyöläisten kaupunki. Terästehdas on sen elinehto, ja innovaatioiden avulla tehdas on pystynyt suojelemaan ja parantamaan tuotantoaan yli sadan vuoden ajan, jopa sodan aikana.
Sille, että magneettisen teräksen valmistus keskitettäisiin Ranskaan ja Saksaan, ei ole päteviä taloudellisia perusteita: vuonna 2004 Thyssen Krupp sai monta miljoonaa euroa voittoa Ternin tehtaalta. Vain muutamia kuukausia sitten, kesäkuussa, yhtiö allekirjoitti sopimuksen työmarkkinaosapuolten kanssa tuotannon elvyttämiseksi Ternin tehtaalla. Italian hallitus todisti tapahtuman, ja Euroopan parlamentti äänesti sopimuksen puolesta.
Nyt yhtiön omistajat näyttävät haluavan repiä rikki nuo sopimukset ilmoittamalla tänään, että 600 työntekijää irtisanotaan huomisesta alkaen. Yhtiö on jo aikaisemmin irtisanonut 370 työntekijää magneettisen teräksen alalla. Kirje, jonka yhtiö lähetti meille Euroopan parlamentin jäsenille, on näin ollen ristiriidassa tosiasioiden kanssa ja sisältää myös lukuisia sisäisiä ristiriitaisuuksia. Se on saanut minut entistäkin vakuuttuneemmaksi, että meidän on äänestettävä sen yhteisen päätöslauselman puolesta, jonka olemme jättäneet käsiteltäväksi, sekä painavista syistä että demokratian vuoksi.
Tilanne on vielä traagisempi ja sietämättömämpi, kun ajatellaan niiden Euroopan kansalaisten ja heidän perheidensä arvokkuutta, jotka ovat vastustaneet asiaa jo yli vuoden ajan, ja Euroopassa käytävää sosiaalista vuoropuhelua koskevia säännöksiä, joita kaikki yhteisön toimielimet, etenkin komissio, ovat niin kovasti puolustaneet. Odotamme, että komissio antaa parlamentille konkreettisia vastauksia. Tähän mennessä niitä ei ole saatu.
Jos allekirjoitetuista ja vahvistetuista sopimuksista ei välitetä ja jo jätetystä investointisuunnitelmasta kieltäydytään räikeästi, kyse on koko Euroopan kannalta vakavasta asiasta. Tämä nimittäin synnyttäisi Euroopan unionin, jota hallitsisivat hallitsemattomat uudelleensijoittamiset, irtisanomiset ja keinottelu, mikä johtaisi väistämättä Euroopan unionin heikkenemiseen ja kriisiin. Puuttuminen Ternin tapaukseen merkitsee siis meidän kaikkien tulevaisuuteen puuttumista ja sen velvollisuuden täyttämistä, jolla puolustetaan työn ja kehityksen Euroopan todellisia etuja. Lisäksi, jos kaikki muut lähestymistavat torjutaan jatkuvasti, olisi asianmukaista turvautua julkisiin toimiin sen tulevaisuuden turvaamiseksi, joka muutoin menetetään. 
Angelilli (UEN ),
   – Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, haluaisimme vielä kerran tehdä selväksi, ettei Acciai Speciali Terni -tehtaan tapausta ole syytä pitää ainoastaan paikallisena kysymyksenä saati kansallisena kysymyksenä, sillä se vaikuttaa koko Euroopan teräksen valmistukseen, EU:n tärkeään teollisuudenalaan.
Italia tekee voitavansa kaikilla tasoilla, jotta Thyssen Krupp -yhtiön tapaus voitaisiin ratkaista. Nyt on myös Saksan aika lähettää myönteisiä signaaleja ja Euroopan unionin kantaa vastuunsa. Tiedämme kaikki, ettei Ternin tapaus ole ensimmäinen tai ainoa tällainen tapaus. On paljon yrityksiä, jotka ovat saaneet huomattavasti voittoa osittain työntekijöidensä uhrautumisen, sitoutumisen ja ammattitaidon avulla ja päättäneet sitten sijoittaa toimintojaan uudelleen, usein EU:n ulkopuolisiin maihin, ja jättäneet tästä johtuvan työllisyyskriisin ja sosiaalisen kriisin jäsenvaltioiden selvitettäväksi.
Kuten muutamat parlamentin jäsenet jo totesivat, vaikka Thyssen Krupp on yhtäältä rauhoitellut meitä kirjeellään, se on toisaalta ilmoittanut tänään niin sanotusti "vapauttavansa" 630 työntekijää palveluksestaan aamulla. Voiko tätä pitää minään muuna kuin röyhkeänä käytöksenä? Se osoittaa, ettei Thyssen Krupp -yhtiöllä ole pienintäkään aikomusta kiinnittää mitään huomiota siihen asiakirjaan, jota parlamentti valmistelee huomista äänestystä varten.
Tämän vuoksi meidän velvollisuutemme etenkin työntekijöitä ja heidän perheitään kohtaan on ehdottaa tänään käytännön toimia, joten pyydämme komission jäseneltä tiettyjä erityisiä sitoumuksia. Ensinnäkin tarvitaan yritysten sosiaalista vastuuta koskevaa lainsäädäntöä, jossa otetaan huomioon sekä kilpailukyky että työntekijöiden ja alueiden oikeuksien kunnioittaminen. Ennen kaikkea kehotamme kuitenkin komissiota lopettamaan Euroopan talouden tärkeimmän haasteen väistelemisen. Euroopan talousjärjestelmän tulevaisuus riippuu siitä, nimittäin uudelleensijoittamisten aiheuttamasta kriisistä. Euroopan unionissa vallitsee tältä osin käytännöllisesti katsoen vielä pimeä keskiaika, vaikka sen sijaan olisi välttämätöntä käsitellä asiaa strategian avulla. Näin voitaisiin rajoittaa ja säännellä uudelleensijoittamisia sekä EU:n sisällä että ulkopuolella muun muassa kasvun ja työllisyyden sekä kilpailukyvyn ja innovatiivisuuden takaamiseksi – lyhyesti sanottuna Lissabonin strategian päätavoitteiden saavuttamiseksi.
Tällä parlamentilla, jonka erityisenä tehtävänä on edustaa Euroopan kansalaisten oikeuksia ja odotuksia, on oltava rohkeutta lähettää komissiolle voimakas, yhteinen asiakirja, jossa ei jätetä ilman huomiota uudelleensijoittamisia koskevaa ratkaisevan tärkeää kysymystä, joka vaarantaa Euroopan talouden tulevaisuuden. Tämän vuoksi kehotamme teitä äänestämään tarkistuksemme puolesta.
Battilocchio (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, puhun uuden Italian sosialistipuolueen puolesta, uuden PSI:n puolesta. Lupauksia täynnä oleva kiireinen sähköposti, jonka Thyssen Krupp lähetti tänään iltapäivällä ennen tätä keskustelua Euroopan parlamentin jäsenille, ei ollut lainkaan vakuuttava. On tekojen eikä puheiden aika.
Nämä nyt ilmoitetut sadat irtisanomiset merkitsevät tragediaa sadoille perheille – perheille, joilla on edessään epävarma ja entistä vaikeampi tulevaisuus. Pidin muutama päivä sitten uuden PSI:n poliittisen kokouksen Ternin terästehtaalla. Näin siellä yksiselitteisesti, että Terni ja koko Umbria ovat yhdessä päättäneet määrätietoisesti taistella urheasti ja voimakkaasti sekä oman tuotantoympäristönsä ja taloudellisen ympäristönsä että ennen kaikkea paikallisyhteisönsä arvokkuuden puolesta.
Kaikkien yhteisön toimielinten on toimittava tässä vaiheessa, sillä arvokkaan tuotantolaitoksen mittavat desinvestoinnit ja toimintojen uudelleensijoittamiset EU:n ulkopuolelle heikentävät Euroopan kokonaistuotantokapasiteettia. Lisäksi tässä tapauksessa on tuotava esiin, että Thyssen Krupp sai rahoitusta ja veronalennuksia Euroopan unionilta silloin, kun yhtiö päätti ostaa Ternin tehtaan, ja että se vakuutti säilyttävänsä tuotannon Italiassa ja turvaavansa työpaikat. Kaikki nämä sitoumukset on sivuutettu Kaukoidän skenaarioiden hyväksi. Olisikin mietittävä, mitä nämä skenaariot ovat ja missä määrin ammatilliseen järjestäytymiseen liittyviä oikeuksia ja takeita otetaan huomioon.
Vuonna 1950 Robert Schuman esitti ajatuksen hiili- ja teräsyhteisön korkeasta viranomaisesta sekä loi perustan ja suuntaviivat kunnianhimoiselle ja kattavalle matkalle kohti yhdistymistä muillakin kuin talouden alalla. Nyt kun näin monimutkainen poliittinen hanke on edennyt huomattavasti, emme saa sallia tämän strategisen alan hävittämistä ilman vastalauseita.
Institutionaalisten toimijoiden, etenkin hallituksen, Umbrian alueen, maakunnan ja Ternin kunnan, on sovittava yhteisestä strategiasta työmarkkinaosapuolten kanssa, jotka olisi otettava suuremmassa määrin mukaan päätöksentekoon. Tätä strategiaa olisi sitten ehdotettava Thyssen Krupp -yhtiölle tiukasti, suoraan ja päättäväisesti. Yhtiön on kannettava vastuunsa ja luovuttava epäyhtenäisestä ja jossakin määrin epäluotettavasta puolustustaktiikastaan. Olisi myös tehtävä selväksi, että julkinen lisärahoitus riippuisi sopimuksista – erityisistä sopimuksista, joista molemmat osapuolet sopisivat tällä kertaa ja jotka koskisivat työpaikkoja ja alueellista kehitystä sekä tuotannon uudenaikaistamiseen tähtääviä investointeja.
Arvoisa komission jäsen, äänemme korottaminen sekä tällaisten välittömien, konkreettisten ratkaisujen etsiminen ja vaatiminen on poliittinen velvollisuutemme, jotta voimme säilyttää taloudellisen verkostomme osan ja suojella sitä. Se on myös moraalinen velvollisuutemme niitä satoja työntekijöitä, perheenäitejä ja -isiä, kohtaan, jotka ovat kuukausien ajan silmät täynnä toivoa ja luovuttamatta osoittaneet mieltään terästehtaan portilla. Lähetetään heille täältä parlamentista selkeä viesti: "Pysykää lujina ja vaatikaa oikeuttanne omaan ja lastenne tulevaisuuteen. Nyt kun olemme yhdistyneet, seisomme rinnallanne." 
Langen (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ymmärrän italialaisten jäsenten huolestuneisuuden, mutta yritystoimintaan liittyviä päätöksiä tietyllä alueella Euroopan sisämarkkinoilla voidaan muuttaa ainoastaan sopimuksen avulla: niitä eivät voi muuttaa hallitukset, jotka eivät ole niistä vastuussa. Vetoomuksella, että Saksan hallitus puuttuisi asiaan, ei ole juurikaan painoarvoa.
Kuuntelin kiinnostuneena, kun komission jäsen Špidla sanoi, ettei sopimusten rikkomisesta ole mitään näyttöä. Niiden asiakirjojen mukaan, jotka Thyssen Krupp lähetti minulle, konserni on investoinut viime vuosina 700 miljoonaa euroa ja saanut yhteensä 17 miljoonaa euroa avustuksia. Maailman teräsmarkkinat ovat yhteensä miljardi tonnia, joten näiden tietojen perusteella 1,2 miljoonan tonnin sisäinen tuotanto vastaa yli yhtä promillea maailman terästuotannosta ja 70 000:ta tonnia magneettipiireihin käytettäviä levytuotteita, joista tässä on kyse. Niistä on aiheutunut tappioita, jotka eivät johdu ainoastaan Italiasta vaan myös Euroopan unionin lainsäädännöstä, suurista energiakustannuksista ja ympäristölainsäädännöstä.
Tarkoitan päästökauppaa koskevia vaatimuksia, joita etenkin terästeollisuus on esittänyt, jotta koko Euroopassa saavutettaisiin tekninen vähimmäistaso, jonka terästeollisuus on jo saavuttanut – terästähän ei voida valmistaa ilman hiiltä, ja tällä alalla on teknisiä rajoituksia. Muistutan, että koko alalla harkitaan investointeja toimintojen siirtämiseksi alueille, joilla Kioton sopimus ei ole voimassa. Mielestäni on muistettava, että malminsulattamot, etenkin merkittävissä raaka-ainetta tuottavissa maissa, ovat ilmoittaneet nostavansa raaka-aineen hintaa välittömästi 90 prosenttia, ja että Kiinassa kysyntä on valtava. Nämä ovat tekijöitä, jotka mielestäni edellyttävät, ettei komissio ryhdy toimiin vain Ternin tapauksessa, joka on tietysti erittäin merkittävä asianosaisille työntekijöille, vaan ottaa huomioon koko terästeollisuuden tilanteen.
Ternin tapahtumien lisäksi vallitsevan tilanteen vuoksi vaadimme päätöslauselman kohdassa 8 tiedonantoa, tilannekatsausta, ja korkean tason työryhmän asettamista, koska on varmistettava teräsraaka-aineen saanti pitkällä aikavälillä Euroopan unionissa ja siten myös teräsraaka-aineen tuotantopohja ja tuotantolaitokset, joskin myös riippumatta jälkimmäisestä. Tämä on yhteinen tavoitteemme, joten kannatamme italialaisten kollegojemme aloitetta. 
Hughes (PSE ).
    Arvoisa puhemies, parlamentti on jo hieman yli vuosi sitten hyväksynyt yksimielisesti tätä asiaa koskevan päätöslauselman. Joka puolella ilmaistu suuttumus sai Thyssen Krupp -yhtiön harkitsemaan uudelleen päätöstään sulkea Ternin tehdas. Yhtiö meni jopa pidemmälle: kesäkuussa 2004 se teki sopimuksen, joka sisälsi uuden investointisuunnitelman.
Kuten jo todettiin, tässä suunnitelmassa yhtiö sitoutui tekemään Ternistä huippuosaamiskeskuksen magneettisen teräksen alalla, mikä vaikuttaa oudolta, kun otetaan huomioon jäsen Langenin puheenvuoro. Italian hallituksen kanssa tehdyn sopimuksen mukaan yhtiö sai vastineeksi infrastruktuureihin ja energiakustannuksiin liittyviä etuja. Näiden lisäksi yhtiö on suoraan tai epäsuoraan hyötynyt huomattavasti rakennerahastoista peräisin olevasta rahoituksesta.
Nyt, vain seitsemän kuukautta myöhemmin, Thyssen Krupp on rikkonut sopimuksen. Juuri tätä kysymystä täällä käsitellään tänään. Yhtiö on aloittanut lakkautuksen eikä ole välittänyt työmarkkinaosapuolista, Italian hallituksesta eikä muista sopimusosapuolista. Yhtiö on viimeisin esimerkki yhtiöistä, jotka eivät välitä työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevasta EU:n lainsäädännöstä.
Arvoisa komission jäsen, mainitsitte sosiaalipoliittisen ohjelman, joka hyväksyttiin vain kaksi viikkoa sitten. Sen eräässä otsikossa mainitaan seuraavat keinot täystyöllisyyden saavuttamiseksi: tehdään työnteosta todellinen vaihtoehto kaikille, parannetaan työn laatua ja tuottavuutta, ennakoidaan ja hallitaan muutoksia. Nämä kuulostavat varmaan tyhjiltä lupauksilta niiden työntekijöiden mielestä, joihin lakkauttamispäätös vaikuttaa.
En arvostele komission toimintaa. Arvostan monia niistä ajatuksista, jotka komission jäsen Špidla on ottanut mukaan uuteen sosiaalipoliittiseen ohjelmaan. Haluan muistuttaa teille niistä joistakin. Ohjelmassa korostetaan tarvetta lähestyä teollisen muutoksen myönteistä hallintaa ennakoivasti. Siinä todetaan, että on vahvistettava sosiaalista vuoropuhelua, tarkistettava työntekijöiden joukkovähentämistä koskevaa lainsäädäntöä sekä tarkistettava ja vahvistettava työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevaa nykyistä lainsäädäntöä. Siinä esitetään ajatus monikansallisista työehtosopimusneuvotteluista. Lopuksi totean tämän keskustelun yhteydessä, että ohjelmassa tähdennetään tarvetta parempaan yritysten sosiaaliseen vastuuseen.
Thyssen Krupp -yhtiön törkeä käytös Italiassa osoittaa selvästi, että kaikki nämä ja muitakin toimia on toteutettava kiireesti. Mitä tarkoitan muilla toimilla? Mainitsen näin lopuksi kaksi asiaa. Ensinnäkin, vaikka uudessa sosiaalipoliittisessa ohjelmassa mainitaan usean korkean tason työryhmän asettaminen, siinä ei oteta huomioon muutamia aikaisempien korkean tason työryhmien hyviä ajatuksia. Tällaisia ovat esimerkiksi Gyllenhammarin työryhmän vuonna 1998 antamat suositukset, joiden mukaan yritysten olisi laadittava vuosittain muutosten hallintaa koskevat raportit ja yritys, joka irtisanoo työntekijöitä turvaamatta heidän työllistettävyyttään, olisi suljettava valtionavun ulkopuolelle. Thyssen Krupp -yhtiön kaltaiset yritykset kiinnittävät huomiota yritysten sosiaalista vastuuta koskevaan lainsäädäntöön ainoastaan silloin, jos se sisältää tällaisia säännöksiä.
Arvoisa komission jäsen, totesitte, että komissio on voimaton. Kun lakkauttamisesta ilmoitettiin viime vuoden alussa, komissio ja sen puheenjohtaja tuomitsivat päätöksen voimakkaasti yhdessä parlamentin kanssa. Arvoisa komission jäsen, toivon, että voitte vakuuttaa meille tänä iltana, että teette nyt samoin. 
Laperrouze (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitos tiedonannostanne ja siitä, että laajensitte keskustelun Thyssen Krupp -yhtiön tilanteesta keskusteluksi koko terästeollisuudesta. Tämän alan yritysten uudelleenjärjestelyjen ja sulautumisten vuoksi olemme monesta syystä todella huolestuneita tuotantorakenteen kokonaisten osien häviämisestä Euroopasta. Alan työpaikkoja menetetään jatkuvasti, ja vaarana ovat teknisen tietämyksen menettäminen ja taloudelliset vaikutukset muihin aloihin, kuten auto- ja ilmailuteollisuuteen, energian tuotantoon ja rakennusalaan. Tällä on seurauksia myös tutkimukselle: miten voidaan kehittää uusia materiaaleja, jotka ovat välttämättömiä huomispäivän teknologialle, jos terästeollisuus häviää Euroopasta?
Näin ollen Euroopan unionilla on oltava velvollisuus ja oikeus puuttua terästeollisuuden toimintaan tukemalla tarvittaessa alan yritysten tutkimus- ja kehitystyötä julkisen rahoituksen avulla, valvomalla julkisia investointeja ja varmistamalla, että ne auttavat ylläpitämään tai kehittämään työllisyyttä ja uudenaikaistamaan teollisuuslaitoksia ja -prosesseja, omaksumalla määrätietoisempi strategia teollisuuslaitosten uudelleenjärjestelyjen ja niiden sosiaalisten vaikutusten varalta, tukemalla tämän alan uudistuksia ja muutoksia suuremman lisäarvon tuotteiden valmistamiseksi, luomalla suotuisat edellytykset etenkin kehittyneen ja korkean teknologian teollisuudenalojen kehitykselle myöntämällä Euroopan unionin varoja tutkimuksen ja kehityksen seitsemännestä puiteohjelmasta.
Harjoitus tekee mestarin, tai ranskalaisen sananlaskun mukaan takominen tekee sepän. Lyhyesti sanoen on taottava edelleen seppien ja terästyöläisten säilyttämiseksi, on taottava edelleen tietotaidon kehittämiseksi ja huomispäivän terästen keksimiseksi. 
Rizzo (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, täällä parlamentissa toistellaan samoja ajatuksia tilanteesta, joka on valitettavasti samankaltainen – tapaustutkimus – kuin niin kovin monet muut tilanteet, jotka ovat tyypillisiä tämän mantereen teollisuudelle. Eurooppa pystyy vastaamaan tähän ilmiöön eri tavalla, ja sen on tehtävä niin.
Jos arvioidaan pelkästään armottoman ja epämiellyttävän loogisesti, mikä kieltämättä voidaan tehdä, numeroiden logiikalla, joka voi näyttää luotettavalta mutta jota on itse asiassa vaikea käsittää, ongelmaa ei voida ymmärtää eikä sitä pystytä analysoimaan, koska tällöin esiin nousevat käsitteet toimintojen siirtäminen muualle, maailmanlaajuistuminen ja kilpailukyky. Kaikki nämä ovat osa toimintamallia, jota soveltaa tämän yhtiön lisäksi myös hyvin monet muut monikansalliset yhtiöt, jotka ovat usein koko historiansa ajan saaneet huomattavasti tukea kansallisilta hallituksilta ja merkittäviä kannustimia Euroopan yhteisöltä ja jotka sitten perinteisen taipumuksensa mukaisesti kansallistavat tappionsa ja yksityistävät voittonsa ja jatkavat samaa rataa välittämättä sen paremmin takeista kuin oikeuksistakaan.
Sen Euroopan, jota tarvitsemme ja jota haluamme kehittää, on oltava erilainen. Sen on oltava Eurooppa, jossa työvoima abstraktina käsitteenä on tietysti tärkeä mutta jossa myös ihmiset ovat tärkeitä, Eurooppa, jossa yrityksen edut mutta myös työntekijöiden edut ovat tärkeitä. Kehitys, josta tämä todella vertauskuvallinen tapaus on osoitus, saa meidät tuntemaan suurta katkeruutta, koska emme halua rakentaa tällaista Eurooppaa.
Kannattaisimme mielellämme komission jäsenen Špidlan ajatusta, että ongelmat on ratkaistava sosiaalisen vuoropuhelun avulla. Samaan aikaan kuin parlamentti valmistelee, onneksi varsin yksimielisesti, sellaisen päätöslauselman hyväksymistä, jossa Thyssen Krupp velvoitetaan kantamaan vastuunsa, kyseinen yhtiö kuitenkin irtisanoi 600 työntekijää tänä aamuna – vain vähän ennen sitä, kun vapailla vaaleilla valitut Euroopan parlamentin jäsenet arvioivat asiaa. Onko tämä sosiaalista vuoropuhelua? Haluammeko tällaisen Euroopan? Suoraan sanoen mielestäni on otettava entistä paremmin huomioon se, että tämä parlamentti vastustaa asiaa ja että kansalaisten edustajien tahdolla on todella oltava jotain merkitystä. 
Rübig (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin kiitän sydämellisesti jäsen Tajania, koska seppänä haluan ilmaista huolestuneisuuteni terästeollisuuden tilanteesta. Tiedämme, että nykyään voidaan tehdä kauppoja vain, jos asiakkaat ostavat. Jos politiikalla ei kuitenkaan luoda asianmukaisia edellytyksiä, yritys ajautuu konkurssiin tai toiminnot siirretään muualle. Haluankin nyt kysyä komission jäseneltä Špidlalta, mitä aiotte tehdä, jotta päästökaupan kielteiset vaikutukset terästeollisuuteen voidaan hallita mahdollisimman hyvin. Teräksen tuotannossa on edessä 15 prosentin kustannusten lisäys ja vielä 15 prosentin energiakustannusten lisäys. Se on uhka koko Euroopan terästeollisuudelle. Mitä teette, jotta REACH-asetuksen kielteiset vaikutukset terästeollisuuteen voidaan estää, kun tilanne on alan kannalta erittäin uhkaava ja vaarallinen? Entä tuetteko terästeollisuutta tutkimuksen ja kehityksen seitsemännessä puiteohjelmassa?
Loppujen lopuksi on kyse myös siitä, miten terästeollisuutta suojellaan kansainvälisten korkeariskisten sijoitusrahastojen aiheuttamalta uhalta. Niissä spekuloidaan teräksellä, koksilla ja hiilellä, eikä vastuullinen toiminta ole sen vuoksi enää mahdollista. Lissabonin tavoitteiden mukaan olemme vastuussa eurooppalaisen lainsäädännön luomisesta ja teollisuusyritysten puolustamisesta niin, että niiden tarjoamien työpaikkojen säilyminen voidaan varmistaa.
Tänään voimme todeta, että Saksassa on menetetty 5 miljoonaa työpaikkaa ja että Saksassa on 5 miljoonaa työtöntä lisää. On siis todellakin pohdittava, miten Euroopan teollisuuspolitiikkaa voidaan kehittää niin, että voidaan luoda uusia työpaikkoja sen sijaan, että menetetään olemassa olevia työpaikkoja. Tässä komission jäsenellä on erityinen vastuu. Kiitän häntä jo tänään siitä, että hän tekee kaikkensa työpaikkojemme puolesta. 
Paasilinna (PSE ).
    Arvoisa puhemies, meidän on toimittava niin, että tällaiset tapaukset eivät uusiudu. Se on meidän velvollisuutemme. Terästeollisuus on meille merkittävä ala, sen osuus maailmantuotannosta on viidennes. Me tarvitsemme sitä, se on tärkeä työllistäjä.
Kilpailu on ajamassa meidät vaikeaan tilanteeseen, joka ei voi olla vaikuttamatta myös työpaikkojen määrään, ellei siihen puututa. Emme voi kuitenkaan lähteä kilpailemaan kiinalaisten kanssa palkoissa. Meidän on ylläpidettävä korkeita standardeja niin tavaroiden kuin työolosuhteiden ja palkkojenkin suhteen.
Kansainvälisen kilpailun lisäksi eurooppalainen terästeollisuus joutuu kohtaamaan tiukentuneet ympäristöstandardit unionin päästökaupan sekä Kioton sopimuksen voimaanastumisen myötä. Terästeollisuus on suurin energiaa kuluttava teollisuudenala sekä yksi merkittävimmistä hiilidioksidipäästöjen aiheuttajista. Terästeollisuuden tulisi siis vähentää kasvihuonepäästöjään joko investoimalla uuteen teknologiaan tai ostamalla päästöoikeuksia.
Haluaisin tuoda esille, että omassa maassani terästeollisuus on jo vuosia sitten investoinut voimakkaasti ympäristöteknologiaan. Hiilidioksidipäästöjä on pystytty vähentämään niin paljon kuin se on tämän hetken tietämyksen mukaan mahdollista. Oman maani terästeollisuus onkin maailman puhtaimpia. Kuitenkin Kioton sopimuksen mukaan jo vuosia sitten puhtaimmaksi investoitu terästeollisuus joutuu ostamaan päästöoikeuksia likaisemmilta teollisuuksilta, esimerkiksi Venäjältä. Siis ne, jotka eivät ole aikaisemmin ympäristöstä välittäneet, myyvät päästöoikeuksia puhdistustyönsä tehneille. Puhtaammat siis maksavat likaisemmille. Ajoissa tehty ympäristöinvestointi vähentää moderneimman ja puhtaimman tehtaan kilpailukykyä. Se, joka toimii paremmin, on kilpailukyvyltään huonompi.
Arvoisa komission jäsen Spidla, miten aiotte toimia, jotta päästökaupassa puhtaampi ei joudu palkitsemaan likaisempaa? Eurooppa tarvitsee omaa terästeollisuutta, se on perustuotantomme perusta, ja meidän on pidettävä kiinni omavaraisuudestamme. Arvoisa komission jäsen, voisiko komissio tutkia mahdollisuuksia helpottaa vielä jollain tavoin tämän teollisuudenalan tilannetta WTO:n sääntöjen puitteissa? Komission olisi myös syytä laatia perusteellinen strategia niille elintärkeille aloille, joilla meidän omavaraisuutemme on tärkeää. Voisimmeko lisätä tutkimusta ja tuotekehitystä tämän alan kilpailukyvyn parantamiseksi? Samalla on tietysti välttämätöntä, että kauppakumppanimme Yhdysvalloista alkaen liittyvät Kioton sopimukseen. 
Dionisi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, tänä aamuna ilmoitettiin, että Thyssen Krupp on irtisanonut 600 työntekijää lisää.
Huolestuneisuus sosiaalista ongelmista kasvaa, sillä vaarassa on kaupungin, alueen ja tuhansien perheiden talous. Arvoisa komission jäsen, Ternin ongelma on koko Italian ja Euroopan teollisuuden ongelma. Päätöslauselma, jonka olemme allekirjoittaneet, ei ole pelkästään solidaarisuuden osoitus tänä iltana läsnä oleville työntekijöille ja elimille sekä asianosaisille työntekijöille, vaan se myös osoittaa Euroopan parlamentin sitoumusta tarkistaa teollisuuspolitiikan tärkeimpiä strategioita.
Lissabonin strategian ja vakaussopimuksen Euroopassa on arvioitava uudelleen politiikkaa, jolla voidaan estää maailmanlaajuistumisen vääristäviä vaikutuksia. Myös itse maailmanlaajuistuminen on otettava uudelleen tarkastelun kohteeksi. Maailmanlaajuistumisen ja vapaan kilpailun nimissä ei saada luopua sosiaaliturvasta, työntekijöiden oikeuksista eikä ympäristönsuojelusta. Julkisten toimien on oltava liikkeelle panevana voimana innovaatiolle, tutkimukselle ja teollisuuden uudistamiselle. Tämän on perustuttava uuteen kilpailukykyyn eikä sellaiseen, jonka vuoksi sekä Italian että koko Euroopan teollisuuslaitokset tuhoutuvat.
Rahoitusnäkymistä parhaillaan käytävän keskustelun yhteydessä on pohdittava, mitä varoja on käytettävä investointeihin, jotta voidaan käynnistää uudelleen talouskasvu ja luoda uusia työpaikkoja. Arvoisa komission jäsen, lisäksi on pohdittava, mitä valvonta- ja arviointimekanismeja tarvitaan, jotta voidaan tarkistaa ja varmistaa, että teollisuushankkeissa, joihin tarvitaan julkista rahoitusta, pystytään suojelemaan työpaikkoja ja että hankkeilta edellytetään tätä.
Hyvät kuulijat, asia herättää lukuisia kysymyksiä. Ternin tapaus on monin tavoin vain jäävuoren huippu. Emme saa epäonnistua tämän ongelman ratkaisemisessa. Kyse on todellisesta haasteesta Italian ja Euroopan teollisuudelle.
Sacconi (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, edelliset puhujat ovat selittäneet selkeästi tilanteen ja määritelleet, mitä on tehtävä tämän erittäin kriittisen tilanteen ratkaisemiseksi. Minun on hillittävä itseni ja vältettävä viittauksia joihinkin niistä vaatimuksista, jotka koskivat REACH-asetusta, joka astuu voimaan 11 vuoden kuluttua. Se heikentää Italian ja Euroopan teollisuuden kilpailukykyä, jolla nyt näyttää olevan edessään aivan erilaisia ja välittömämpiä haasteita.
Kuten teillä, minullakin on pitkä kokemus ammattiyhdistystyöstä. Sen perusteella haluan esittää kaksi huomiota. Ensinnäkin tasan vuosi sitten, 10. helmikuuta 2004, täällä parlamentissa keskusteltiin Ternin tapauksesta, terästeollisuudesta ja Euroopan teräksen valmistuksen laajasta kriisistä. Samana päivänä meille ilmoitettiin, että kiista oli selvitetty ministeritasolla ja että neuvottelut oli aloitettu. Ne johtivat lopulta kesäkuiseen sopimukseen, jonka Thyssen Krupp on tänään taas kerran rikkonut.
Kuinka sellainen sopimus oli tuolloin mahdollinen? Mielestäni siihen oli vain yksi perussyy: Thyssen Krupp oli eristetty sekä kansallisesti että Euroopan laajuisesti. Ternin ja Umbrian työntekijöiden ja kansalaisten poikkeuksellisella aktiivisuudella oli tärkeä osuus tuossa poliittisessa prosessissa, kuten jo on todettu. Ternin tehdas ei ole pelkkä tehdas vaan oleellinen osa kaupunkia. Tänään edessä on taas sama tilanne. Tänään hyökkäyksen kohteena ei ole pelkästään ammattilaisten yhteisö, tuotantolaitos ja perinne vaan myös kaupungin koko väestön arvokkuus. Tämän on oltava taas lähtökohtana voimakkaalle yhteisrintamalle, jonka avulla Thyssen Krupp voidaan taas eristää.
Myös toinen huomioni perustuu ammattiyhdistysliiketaustaani. Miksi Thyssen Krupp on päättänyt tänään toteuttaa kaksi ilmeisen ristiriitaista aloitetta? Se on lähettänyt meille kirjeen, jossa kuvataan ongelmat yksityiskohtaisesti, ja samanaikaisesti se irtisanoo tai uhkaa irtisanoa 600 työntekijää lisää enemmän tai vähemmän uskottavista syistä. Mielestäni yhtiö pelkää, että tämä parlamentti eristää sen taas. Tämän vuoksi teksti, josta äänestämme huomenna, on hyvin tärkeä.
Arvoisa komission jäsen, arvostan puheenvuoroanne ja esittämiänne huomautuksia huolimatta komission vallan rajallisuudesta, josta olemme kaikki hyvin tietoisia. Komissio voi ehkä kuitenkin tehdä jotain poliittisesti vaikuttavaa, ehkä aivan ylimmällä tasolla, kuten viime vuonna, jolloin komissio myötävaikutti merkittävästi Thyssen Krupp -yhtiön eristämiseen. 
Antoniozzi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, Thyssen Krupp -yhtiön tapaus Ternissä on erittäin vaarallinen merkki koko Euroopan terästeollisuudelle ja siitä riippuvaisille teollisuudenaloille. Yksimielisyys päätöslauselmasta osoittaa, ettei huoli asiasta ole yksittäinen tai retorinen vaan että kyseessä on yleinen ja kansainvälinen tunnustus tilanteen vakavuudesta.
Kaikki jäsenet saivat eilen rauhoittelevan kirjeen, kuten jo mainittiin. Siinä toistetaan, ettei työllisyystilanne muutu. Tämä ei tietenkään saa meitä vakuuttuneiksi, päinvastoin, se on erittäin huolestuttavaa, kun otetaan huomioon 600 työntekijän irtisanominen. Kirje näyttää olevan – en tiedä, voiko latinankielistä sanontaa kääntää – [selitys, jota ei ole pyydetty, on merkki syyllisyydestä].
Italian hallituksen hyväksymillä merkittävillä toimilla Ternin terästehtaan tukemiseksi ja kaikkien toimielinten osoittamalla huomiolla on ollut hyvin vähän merkitystä. Epäilys, että Thyssen Krupp saattaa antaa periksi kiinalaisille ja muille aasialaisille kilpailijoille, on nyt osoittautunut todeksi. Ongelmana eivät ole pelkästään työpaikkojen menetykset Ternissä, vaikka ne riittävät jo yksinään huolestumiseen. Vielä vakavampaa on se, että kyse on pitkälle kehitetystä strategiasta sijoittaa toiminnot muualle tai kaunistelematta sanottuna vetäytyä sen jälkeen, kun yhtiö on ensin hyötynyt vuosikausia avustuksista, jotka ovat tuottaneet valtavia voittoja.
Arvoisa komission jäsen, odotin hieman enemmän puheenvuoroltanne. Se vaikutti enemmän tapahtumien kertaamiselta kuin Euroopan teollisuuspolitiikan lujalta vakuutukselta. Tämän vuoksi pyydämme, että asiaa käsitellään strategisella tasolla Euroopan komissiossa, jolla on lujuutta ja poliittista voimaa käsitellä asiaa ja osoittaa, että se kantaa vastuunsa sen mahdollisen hiljaisuuden seurauksista, joka johtaisi Euroopan talouden katastrofaaliseen tappioon. 
Puhemies.
   Pyydän, että parlamentin jäsenet sallivat minun poiketa vähäksi aikaa muodollisesta roolistani ja ilmaista, että olen täysin ja ehdottomasti samaa mieltä sekä henkilökohtaisesti että poliittisesti sen yhteisen päätöslauselman perusteluista, sisällöstä ja tavoitteista, josta parlamentti äänestää huomenna. 
Špidla,
   . Olen kuunnellut kiinnostuneena tätä keskustelua, joka koskee erittäin arkaluonteista asiaa. On aivan selvää, että Euroopan terästeollisuus on tärkeä osa talouttamme ja tavallaan myös eurooppalaista identiteettiämme. On myös aivan selvää, että Lissabonin strategiassa otetaan huomioon teollisuuspolitiikka. Asiakirjaan sisältyy muun muassa strateginen päätös tukea Euroopan teollisuutta sekä edistää sen vakauttamista ja kehitystä, koska teollisuudella on merkittävä osa Euroopan kulttuurissa.
Hyvät kuulijat, Euroopan terästeollisuudessa on tehty merkittäviä uudelleenjärjestelyjä, ja se on kilpailukykyinen. On selvää, että edessä on tietysti myös lisää osittaisia uudelleenjärjestelyjä ja että tilannetta on helpotettava asianmukaisilla sosiaalisilla toimilla. Komission roolista minun on todettava, että komission valta on tässä tapauksessa rajallinen, tai tarkemmin sanottuna komissiolla ei ole mitään valtaa toimia Thyssen Krupp -yhtiön johtoa vastaan ja suostutella tai pakottaa sitä muuttamaan päätöstään.
Tehtaan tai sen tuotannon osan uudelleensijoittamisesta Saksan liittotasavaltaan on todettava yleisesti, että meillä on vapaus valita, minne sijoitamme tuotteiden tuotannon tai palvelujen tarjoamisen Euroopan unionin sisällä. Tämä perustuu ajatukseen sisäisistä markkinoista ja sisältyy hyväksymiimme sopimuksiin. On tietysti selvää, että tällaisiin uudelleenjärjestelyihin liittyy aina sosiaalisia ongelmia ja vaikeuksia. Tämän vuoksi tarvitaan julkista politiikkaa, jonka avulla voidaan auttaa näitä aloja, alueita ja työntekijöitä sopeutumaan tarvittavalla tavalla ja jolla taataan asianmukainen suojelun taso. Tämä on myös yksi tavoite komission tiedonannossa, joka koskee uudelleenjärjestelyjä ja työllisyyttä ja jonka aion esitellä mahdollisimman pian.
Haluan toistaa, että sosiaalinen vuoropuhelu on tärkeää, kun valmistaudutaan uudelleenjärjestelyihin ja hallitaan niitä. Tämän vuoksi mainitsemani tiedonanto muodostaa eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten toisen kuulemisvaiheen kysymyksissä, jotka liittyvät yritysten uudelleenjärjestelyihin ja eurooppalaisiin yritysneuvostoihin. Olen vakaasti sitä mieltä, että työmarkkinaosapuolet ottavat tämän haasteen vastaan ja osallistuvat neuvotteluihin, joiden tavoitteena on ottaa käyttöön mekanismeja uudelleenjärjestelyjä koskevien suuntaviivojen täytäntöönpanemiseksi ja seuraamiseksi, ja että he käyttävät hyväksi myös eurooppalaisten yritysneuvostojen valmiuksia toimia muutoksen välittäjinä yrityksissä.
Kysymyksestä, onko Thyssen Krupp -yhtiölle myönnetty yhteisön rahoitusta Italiassa, totean, että komissio on ottanut yhteyttä Italian toimivaltaisiin tahoihin ja pyytänyt tähän kysymykseen vastausta, jota odotamme parhaillaan. Jos vahvistetaan, että rahoitusta on myönnetty ja ettei myöntämiseen liittyviä ehtoja ole noudatettu, komissio tietysti vaatii, että Italian toimivaltaiset tahot toteuttavat asianmukaiset toimet.
Painotan, ettei tuen myöntämistä rakennerahastoista voida nykyisten järjestelyjen mukaan jatkaa, jos kyseisessä yrityksessä tapahtuu perusteellisia muutoksia, esimerkiksi jos se sijoitetaan uudelleen viiden vuoden kuluessa tuen myöntämispäätöksestä. Korostaisin myös, että komissio on ehdottanut tämän ajan pidentämistä seitsemään vuoteen ajanjaksoksi 2007–2013 ja säännöstä, että jos tätä säännöstä rikotaan jollain tavoin, kaikki myönnetty rahoitus on palautettava ja että yritykseltä, joka on kerran jättänyt noudattamatta tätä ehtoa, evättäisiin kaikenlaiset avustukset tulevaisuudessa.
Hyvät kuulijat, on esitetty suuri määrä kysymyksiä, kuten puiteohjelmaa koskeva kysymys. On aivan selvää, että terästeollisuudessa tarvitaan nimenomaan innovatiivisia toimia ja että tämä teollisuudenala on erinomaisten innovaatioiden lähde, koska metallurgisissa prosesseissa käytetään aina korkeaa teknologiaa. Näin ollen on ilman muuta selvää, että terästeollisuudella on asianmukainen osansa puiteohjelmassa. REACH-direktiivi on herättänyt paljon keskustelua. Vaikka olen varma, että kaikille on selvää, että tähän direktiiviin on kiinnitettävä huomiota, on myös selvää, että sen on oltava tasapainoinen ja että siinä on keskityttävä tavoitteisiin. Kioton sopimuksen täytäntöönpanoa voidaan joka tapauksessa pitää menestyksenä Euroopan unionille, eikä ole epäilystäkään, etteikö kyseessä olisi tärkeä menestys koko maailman vakauden kannalta.
Aloitimme päästökauppaan liittyvän kysymyksen tarkastelun muutama päivä sitten. On selvää, että on hyvin tärkeää arvioida kaikkia tuloksia ja muodostaa kanta prosesseista, jotka saattavat toisinaan olla ristiriitaisia ja joilla saattaa olla tahattomia sivuvaikutuksia.
Hyvät kuulijat, terästeollisuus on huomiomme arvoinen, ja uudelleenjärjestelyt, jotka ovat osa nykyajan elämää, edellyttävät kattavaa eurooppalaista politiikkaa, työmarkkinaosapuolten mukaan ottamista asian käsittelyyn ja halua vastata näihin haasteisiin. Hyvät kuulijat, haluan toistaa, että arvostan Italian viranomaisten toimia tässä asiassa. Uskon, että on vielä mahdollista vaikuttaa kehitykseen tietyssä määrin, ja aiomme reagoida siihen. 
Puhemies.
   Keskustelun päätteeksi totean vastaanottaneeni kolme työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä(1).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00. 

