Vagyonkezelés II. (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont Wolf Klinz úrnak a Gazdasági és Monetáris Bizottság nevében készített jelentése a II. vagyonkezelési irányelvről.
Wolf Klinz
előadó. - (DE) Tisztelt Elnök asszony! Mióta 1985-ben elfogadásra került az ÁÉKBV irányelv, az alapok piaca óriási növekedésen ment keresztül. Az irányelvet azóta kétszer aktualizálták tekintettel az új piaci fejleményekre és további korszerűsítése a jövő évi menetrendben kiemelt helyen szerepel.
A Bizottság jelenlegi reform projektjének forrásai között szerepel az Európai Parlament által 2006. áprilisában elfogadott vagyonkezelésről szóló első állásfoglalás, (Vagyonkezelés I.) amely meghatározta a reformcsomag főbb elemeit. Hálás vagyok a Bizottságnak, hogy elfogadta ezeket az állásfoglalásokat, és hálás vagyok azért, hogy szándékában áll, hogy a következő évben jogi eszközzé váljanak.
A Vagyonkezelés II. elnevezésű jelen állásfoglalástervezetet a Bizottság szintén azzal a szándékkal alkotta, hogy utat nyisson a jövőbeni kezdeményezések előtt. Ennek megfelelően a tervezet számos olyan intézkedést tartalmaz, amely túlmegy a jövő évre tervezett felülvizsgálati csomagon, de amire szükség van abban az esetben, ha versenyképesebbé akarjuk tenni az európai alapok ágazatát. A főbb pontok a következőek:
Először, a Bizottságnak meg kellene gondolnia az elfogadható eszközöknek az ingatlanalapokra és a fedezeti alapokra való kiterjesztését. Mindkét termék segít diverzifikálni a portfoliók kockázatnak való kitettségét és vonzó hozamot kínál a befektetésekre. Amellett, hogy hozzáadjuk a portfolióhoz ezeket a termékeket, megfontolás tárgyává kell tenni egy európai letétkezelő útlevél létrehozását, amely a magánbefektetők számára közvetlen elérhetőséget biztosítana ezekhez a termékekhez. Üdvözöljük a Bizottság által felállított, nyílt ingatlanalapokkal (OREFs) foglalkozó szakértői csoportot és a nem harmonizált kisbefektetői alapokkal foglalkozó tanulmányra vonatkozó határozatát.
Másodszor, nemcsak a kisbefektetőknek, de a szakmai kibocsátóknak és az intézményi befektetőknek is teljes körűen részesülniük kell az egységes európai piac előnyeiből. Eddig nem volt lehetőségük ezeknek a csoportoknak, határokon átnyúló tevékenységet folytatni anélkül, hogy a hagyományos fogyasztóvédelmi mechanizmusoknak és nyilvános közzétételi kötelezettségeknek ne feleltek volna meg. Egy határokon átnyúló magántőke kihelyezési rendszer megoldást jelenthet erre a helyzetre. Olyan módon kell ezt kialakítani, hogy ne korlátozza a jelenlegi rendszereket, amelyek egyes tagállamokban rendkívül liberálisak. Ennek a rugalmasságnak a biztosítása érdekében a Parlament javasolja, hogy a (CESR), az Európai Értékpapír-piaci Szabályozók Bizottsága, készítsen ajánlásokat egy ilyen rendszer létrehozására. Ezt követően, meg kell vizsgálni, hogy vajon ez elégséges-e vagy pedig egy általánosan kötelező érvényű irányelvre van szükség.
Harmadszor, miközben a lakossági befektetők számára felkínált befektetési termékek skálája egyre növekszik, a termékkel kapcsolatban rendelkezésre álló információk nem teszik lehetővé a termékek relatív előnyeinek összehasonlítását. Ennek részben oka, hogy Európában erősen szétdarabolt a jogi keret. Ha azonban az egyéni befektetők tájékozottabb döntéseket akarnak hozni, akkor a tájékoztatási és közzétételi követelményeknek egy bizonyos fokú összehasonlíthatóságot kell megteremtenie az egymással versengő termékek között. A különböző ágazatoknak egyenlő feltételek mellett egyazon szabály szerint kell versenyeznie. Ezért felszólítjuk a Bizottságot a különböző termékkategóriákra érvényes jogi keretek felülvizsgálatára, valamint a helyzet javítását célzó javaslatok előterjesztésére.
Nem az a cél, hogy a termékek teljesen összehasonlíthatóak legyenek. Az életbiztosítási politikák, részjegyek és alapok lényegében mind jogi státuszukban, mind struktúrájukban különböznek egymástól. A cél sokkal inkább megfelelő információs követelmények kialakítása. Még a legnagyobb átláthatóság sem ér semmit, ha a befektetők a különböző pénzügyi termékekről és azok működési módjáról legalább minimális ismerettel nem rendelkeznek. Ezért a tagállamok felelőssége, hogy ezen a téren ösztönözzék a tájékoztatást elősegítő kezdeményezéseket.
Negyedszer, a befektetőknek nemcsak a termékek széles skálájából, de az alacsony költségből adódó előnyöket is élvezniük kell. Jelenleg azonban az európai alapok palettája rendkívül szétdarabolt, ami viszonylag alacsony fokú hatékonysághoz és felesleges költségekhez vezet, különösképpen a versenytársakkal történt összehasonlításban. A Bizottság jövő évre tervezi az alapok összeolvadásával kapcsolatos jogi keret felállítását. Ezt üdvözölni fogjuk. A Bizottság azonban figyelmen kívül hagyja a határokon átnyúló egyesülések egyik legfőbb akadályát, nevezetesen az adóztatást. Ezért kérjük, hogy az adóztatás szempontjából a határokon átnyúló egyesülések ugyanolyan elbánásban részesüljenek, mint a hazai egyesülések, más szóval, semmilyen pótlólagos adókötelezettség se sújtsa a befektetőket. Nem azt kérjük, hogy intézkedéseket hozzanak a kamat mértékére vonatkozóan vagy hogy ehhez hasonló lépéseket tegyenek. Mindössze azt kérjük, hogy a határokon átnyúló egyesülések ugyanolyan bánásmódban részesüljenek, mint a hazai egyesülések.
Ötödször, a Parlament egy külön jelentést fog készíteni, amelyben értékeli a magántőke befektetésekre és a fedezeti alapokra vonatkozó európai jogi keret potenciális használhatóságát. A Bizottságnak azonban fel kell készülnie a téma nemzetközi szintű megvitatásában való aktív közreműködésre is.
Végezetül, szeretném megköszönni a bizottsági tagtársaimnak, és különösen a többi képviselőcsoport társelőadójának szoros együttműködését. Remélem, hogy a Bizottság - ahogy az első alkalommal is tette - újra felkarolja javaslatainkat, hogy ezáltal az egységes európai piac jelentette lehetőségeket mind a befektetők, mind az alapok ágazata számára teljes egészében elérhetővé tegyük.
Charlie McCreevy
a Bizottság tagja. - Tisztelt Elnök asszony! Elismerésemet fejezem ki a Gazdasági és Monetáris Bizottságnak és különösképpen az előadónak, Klinz úrnak, a saját-kezdeményezésű jelentés kidolgozását és a jelentésbe fektetett kemény munkáját illetően. Szeretném megragadni az alkalmat és megköszönni az Európai Parlamentnek a vagyonkezelésről folytatott vitához való értékes hozzájárulását. A Parlament vagyonkezeléssel kapcsolatos korábbi jelentése szintén kitűnő hozzájárulást jelentett az AÉKBV irányelvek kidolgozásához.
A hosszú elemző és konzultációs folyamatnak szerintünk sikerült egy erős konszenzust létrehoznia a teendők és megvalósításuk módjával kapcsolatban. Nem szabad túlzsúfolni a napirendünket, de egyéb témák és problémák sem kerülhetik el a figyelmünket. A mai jelentés tanúsítja, hogy az európai alapok ágazatának szembe kell néznie egyéb, széles kört érintő kérdések kihívásaival. A mostani jelentésben kiemelt területek közül, már számos helyen megkezdtük a munkát. Célunk a jövőbeni határozatok alapjául szolgáló szilárd bizonyíték biztosítása. Örömmel látjuk, hogy a Parlament jóváhagyott egy óvatos, hatásvizsgálat által vezérelt folyamatot. A Bizottságban komolyan hiszünk ebben a megközelítésben. Ez biztosítaná, hogy a jövőbeni kezdeményezések tényleges igényeken alapuljanak és hatékony megoldásokat kínáljanak. Ezt a megközelítést alkalmazzuk a zártkörű kibocsátásra vonatkozó munkánk során is. 2008. májusára tervezzük az európai zártkörű kibocsátási rendszerek iránti igény felmérésére és megvalósíthatóságára vonatkozó bizottsági közlemény kiadását.
A mai napon előttünk lévő jelentés a nem harmonizált kisbefektetői alapok határokon átnyúló elismertetési mechanizmusának gyors megoldására szólít fel. Mélyrehatóan foglalkozunk ezzel a fontos kérdéssel is és 2008 őszén be fogunk számolni a Bizottságnak és a Parlamentnek. Reméljük, hogy ez a jelentés empirikus alapot jelent majd ehhez az összetett vitához.
A vitát hallgatva néha az lehet a benyomásunk, hogy a probléma pontos meghatározása előtt már felvázoltuk a megoldásokat. Óvatosságra intünk az uniós kisbefektetői alapok keretszabályozásának további kibővítésére tett minden elsietett lépéssel szemben. Az ÁÉKBV III már most is többféle innovációs stratégiára kínál lehetőséget, beleértve az alternatív befektetetések bizonyos fajtáit. Mielőtt tovább bővítenénk a kisbefektetői alapok keretszabályozását, tisztában kell lennünk a jelenlegi lehetőségekkel, és hogy vajon ágazatszerte megfelelő-e a kockázatkezelési ellenőrzés. Megértjük, hogy az európai alapok ágazata vezető szerepre törekszik az innováció és pénzügyi kreativitás területén, ez azonban nem mehet az ÁÉKBV-típusú alapokba vetett befektetői bizalom rovására.
Tudomásul vesszük a jelentésben felvetett aggályokat, amik a helyettesítő termékek elosztásánál alkalmazandó eltérő szabályozási követelményekre vonatkoznak és hangsúlyozzuk, hogy a Bizottság nyitott a lehetséges további megoldásra váró érdemi kérdésre. A reagálások és további nyomon követési munkák ismeretében 2008 őszén a Bizottság közleményt fog kiadni az uniós szintű fellépés szükségességéről.
Üdvözöljük, hogy a jelentés elismeri, hogy a fedezeti alapok érdemben hozzájárultak a piacok működéséhez és a vállalati hatékonysághoz. A legjobb gyakorlatokra épülő, önkéntes előírások kialakítására tett ágazati kezdeményezéseket, üdvözlendő és megfelelő válasznak tartjuk a nagyobb közzététel igényére. Értékeljük, hogy a Parlament szerint is, nemzetközi válaszokra van szükség ezekben a jelentős mértékben globalizált üzleti tevékenységekben.
Összefoglalva, a vagyonkezelés területén sok eredményt értünk már el. De még hosszú út áll előttünk. A gyorsan változó üzleti tevékenységekben, állandóan új kihívások jelennek meg. Azonban nem teszünk magunknak szívességet, ha kapkodó és rosszul előkészített válaszokba hajszoljuk magunkat. Örömmel látjuk, hogy a Bizottság értékes partnerre lelt a Parlamentben ugyanannak a célnak a megvalósítása érdekében, ami az ágazatot és a befektetőket egyaránt kiszolgáló integrált és hatékony európai betétek piacának megteremtése..
Astrid Lulling
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (FR) Tisztelt Elnök asszony! A Bizottság befektetési alapokra vonatkozó fehér könyvéről szóló fontos, saját kezdeményezésű jelentéssel kapcsolatos állásfoglalásunk értelmében nem a jogi jellegű szempontokra kell koncentrálni, mivel az ÁÉKBV III. irányelv felülvizsgálatára tett jogalkotási javaslat 2008 elején kerül benyújtásra. Ennek ismeretében, mi azokkal a kérdésekkel akarunk foglalkozni, amelyek az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozások számára létfontosságúak.
Fennáll a veszély, hogy a nyílt ingatlanalapok és az alternatív alapok bevonásával az elfogadható eszközök körének kiterjesztése tönkreteheti az ÁÉKBV termékek világszerte kialakult jó hírnevét és kedvezőtlen hatással lehet az Európai Unión belüli és a harmadik országokba irányuló forgalmazásra. A befektetési alapok ágazatát érő bármilyen káros hatás elkerülése érdekében, a Parlament felkérte a Bizottságot egy átfogó tanulmány elkészítésére, amely megvizsgálja, hogy milyen lehetséges következményekkel járna, ha ezeket a nem harmonizált kisbefektetői alapokat besorolnák az ÁÉKBV-ba tartozó elfogadható eszközök közé.
Az ÁÉKBV-kbe fektetett több ezer milliárd euró az európai befektetési alapok piacába történt befektetések közel 80%-át teszi ki. Az ágazat türelmetlenül várja az ÁÉKBV irányelvek felülvizsgálatát. A felülvizsgálat felesleges vagy ellenkező hatást kiváltó késleltetésének elkerülése érdekében a Parlament azt az egyértelmű javaslatot tette, hogy az elfogadható eszközök semmilyen kiterjesztésére se kerüljön addig sor, amíg az ÁÉKBV irányelv jogalkotási reformja nem valósult meg. A képviselőcsoportom nevében, én mindig ezt az irányvonalat szorgalmaztam és üdvözlöm az előadó kompromisszumkészségét.
A jelentés felszólít a zártkörű kibocsátásokra vonatkozó uniós szintű harmonizált keretrendszer létrehozására, az erre vonatkozó ajánlásait teljes mértékben támogatom.
A zártkörű kibocsátási rendszereknek, a képesített befektetők MiFID irányelveknek megfelelő pontos meghatározásán kell alapulnia. A zártkörű kibocsátásra jogosult, megfelelően tájékozott és képesített befektetőket semmilyen körülmények között se terhelje olyan bürokratikus többletköltség, ami nemcsak szükségtelen, de ellenkező hatást is kiváltó szabályok miatt jelentkezik.
Elleneznem kell a szocialisták módosítását, ami az egyes tagállamok zártkörű kibocsátásának alkalmazására vonatkozó szabályozási és felügyeleti rendszerei közötti egyenértékűségre szólít fel, ami maga után vonná a kölcsönös piaci hozzáférés engedélyezését. Teljesen irreális Európában egy ilyen egyenértékűség megvalósítása.
Még egy olyan pontot kell kihangsúlyoznom, amiben képviselőcsoportom és én nem értünk egyet az előadóval.
Ez, az úgynevezett "garanciaalapok” kérdésének 19. bekezdésével kapcsolatos. Ezeknek az alapoknak maga a koncepciója is ellentmondásos, és megpróbáltunk tiltakozni elhibázott meghatározásuk ellen. Remélem sikerül elhagyni ezt a bekezdést. Ennek ellenére gratulálok az előadónak a munkája minőségéhez, amely lehetővé teszi, hogy megfelelően készítsük elő a jogalkotási javaslatot Ez azt jelenti, hogy most már nyugodtan készülhetünk az előttünk álló munkára.
Harald Ettl
a PSE képviselőcsoport nevében. - (DE) Tisztelt Elnök asszony! Hadd mondjam Astridnak, hogy nem kellene mindig abból kiindulnia, hogy elfogadhatatlanok lesznek a szocialista indítványok. Engedjék meg, hogy azzal kezdjem, hogy kiegyensúlyozott jelentéséért köszönetet mondok az előadónak, Klinz úrnak. Azt kell mondanom a biztos úrnak, hogy nem kell mindig ennyire félnie a napirend túlzsúfolásától.
Az amerikai pénzügyi és jelzálogpiaci válsággal összefüggésben foglalkozunk most a vagyonkezelésről szóló jelentéssel. Még az Európai Központi Bank sem képes teljes egészében megbecsülni a kár mértékét, amit ez a válság az európai pénzügyi rendszernek és az európai bankoknak okozott. És lehet, hogy - és biztos - még nincs vége. A globális pénzügyi piac már most is annyira szorosan összefonódik, hogy nem lehetett megvédeni az Uniót az ilyen jellegű spekulációktól, amiért végső soron mindannyian hibásak vagyunk. A kapzsi banktisztviselők - akik kizárólag a tulajdonosi tőkeértékre koncentráltak - még mindig jó hírnévnek örvendenek és az amerikai hitelminősítő ügynökségek továbbra is viharos ügyleteket bonyolítanak és jól rászednek minket. Érzelmi alapon hozott jogalkotásra azonban soha sincs szükség. Sok még a tennivaló ezen a területen és a Bizottság nem hagyhatja, hogy a kérdés magától oldódjon meg és nem hagyhatja magára a piacot.
A jelentés egy üzenetét szeretném kiemelni, több információ és átláthatóság több fogyasztóvédelmet és nagyobb fogyasztóbiztonságot eredményez. Ez egy nagyon helytálló kiindulási pont. Az is jó, hogy a jelentés utal a fedezeti alapokra és a magántőke befektetésekre, mivel egyre több vagyonkezelő fektet be alternatív befektetési termékekbe. A fedezeti alapokat, a nyílt ingatlanalapokat és egyéb lakossági alapokat ezért szintén figyelembe kell venni az ÁÉKBV III. irányelvnél - ez a feladat még előttünk áll.
Véleményem szerint maga a vagyonkezelés koncepciója kiegyensúlyozott fejlődéshez vezet, akár a befektetési részjegyek, akár a nyugdíjalapok, az életbiztosító társaságok, a bankok vagy a magán vagyonkezelés révén. 2003 óta rendelkezünk a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról szóló irányelvvel. Végrehajtása azonban távolról sem volt kielégítő. Különösen az alapok ágazata hivatkozik mindig a költséges túlszabályozásra és nem hajlandó kiterjeszteni átláthatóságát és felelősségi szabályait.
Biztos úr! Itt egy jogi biztonságot nyújtó, világosan strukturált rendszerre van szükség. Elégedett vagyok azzal, hogy a jobb vállalatirányítási záradékra tett javaslatomat elfogadták, de sajnálom, hogy a pénzügyi piacok uniós felügyeletére vonatkozó indítványomat elutasították. Úgy gondolom, biztos úr, hogy ebbe az irányban is egy kicsit tovább kellene és kell is gondolkodnunk.
Ennek ellenére örömteli, hogy sikerült egy pártközi kompromisszumot elérni a garantált alapok kérdésében. Miután mindent elmondtunk és megtettünk, minden erőfeszítést arra kellene és kell fordítani, hogy korlátozzuk a vagyonkezelők spekulációját, és hogy a Parlamentet, a Bizottságot és a Tanácsot ne a tehetetlenség jellemezze. Biztos úr, ezt Önnek címeztem. Kezdjük el és csináljuk jól!
Margarita Starkevičiūtė
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (LT) Szeretnék arra rámutatni, hogy ez a jelentés annak ellenére, hogy kiegyensúlyozott és általánosságban elfogadható, valójában nem tükrözi a valóságot. Az a probléma, hogy a legtöbb pénzügyi intézmény - ahogy a rendelkezésre álló adatokból is kiderül - nem tartja be az általunk javasolt szabályokat és szabályozásokat.
A legfőbb problémát a szabályozókban meglévő ellentmondásokkal történt visszaélés jelenti. Ezért a jelentést, a MiFID-hez hasonló más jelentésekkel és okmányokkal összefüggésben meg kell vizsgálnunk, abból a célból, hogy valamilyen összeegyeztethetőséget találjunk. A másik fontos pontot Lulling úr véleményének támogatása jelenti: az ÁÉKBV egy jó név és ezért nagyon óvatosan kell eljárnunk, ha új termékekkel akarjuk portfolióját bővíteni.
Hogy miért van ez? Mert nem tudjuk, hogy milyenek ezek a termékek. Sajnálom, de ebben a dokumentumban, éppúgy, mint a Bizottság javaslatában, úgy tűnik, kicsit összekeverednek a lakossági befektetők és az intézményi, tapasztalt befektetők portfóliói és érdekei. A lakossági befektetők számára egyértelmű meghatározásokat és szabályozókat kell biztosítani. Azonban amikor az ÁÉKBV és az alternatív befektetetési alapok is egyszerre vannak jelen, akkor például az én országomban az történik, hogy összekeverednek, és ilyen módon kínálják fel azokat a lakossági befektetőnek, aki nem érti, hogy pontosan mibe is fektet.
Ezért van egyértelműbb meghatározásra és egy világosan strukturált dokumentumra szükségünk. Nagyon remélem, hogy jövőre a Bizottság egy világosabban strukturált dokumentummal áll elő. Tényleg meg kell védenünk a lakossági befektetőket. Természetesen a magánbefektetőknek több jogot kell biztosítani, de ezek meghatározásával külön kell majd foglalkozni. Az embereknek nem javasolhatjuk, hogy olyan alternatív alapokba fektessenek, amelyek még pontosan definiálva sincsenek. Az országomban jelenleg, mindenféle alapot alternatív típusúnak neveznek.
Piia-Noora Kauppi
Tisztelt Elnök asszony! Szeretném megköszönni az előadónak, Klinz úrnak a saját-kezdeményezésű jelentését és a többi képviselőcsoport által felvetett javaslatok és vélemények ismertetését.
A vagyonkezelés környezetének és a betétek piacán megjelenő termékeknek a harmonizálása az európai gazdaság számára óriási előnyökkel járhat, mint ahogy azt az 1985-ös ÁÉKBV irányelv is bizonyította.
Az ÁÉKBV irányelv globális szinten az alapok egy hatalmas típusává vált. Jól eladható külföldön. Európában az ÁÉKBV biztosítja az alapok piacának szilárd bázisát és fellendíti a piacot a megnövekedett stabilitás és a megtakarítások produktív újrabefektetése révén.
Ennek a jelentésnek a témája azonban nem az ÁÉKBV felülvizsgálata, ami a jövőben várható, és amit üdvözlünk. Ez a jelentés az ÁÉKBV hatályán kívül eső, nem harmonizált kisbefektetői alapokkal foglalkozik, ami számos fontos intézkedést tesz szükségessé.
Különösen a biztos úr által is említett, zártkörű kibocsátási rendszereket látnám szívesen. A kezdeményezésnek jelentős szerepe van a nem harmonizált alapok európai piacának megvalósításában.
Másodszor, a díjak átláthatóságának szerepe a befektetői tájékoztatás növelésében, régóta esedékes és alulértékelt. A jelentésben szereplő egyéb intézkedések is helyes irányba, a piactorzulások megszüntetésének irányába mutatnak.
Azonban - visszakanyarodva az ÁÉKBV sikereihez - nem szabad mohónak lennünk, és nem keverhetjük össze elhamarkodottan a dolgokat. Természetesen itt arra a vitára utalok, amely az ÁÉKBV körének új eszközcsoportokkal - mint a nyíltvégű ingatlan alapok vagy fedezeti alapok alapjaivakl való kibővítésével foglalkozott. Meglátásom szerint nem megfelelő az időpont ezeknek a kényes kérdéseknek a megvitatására. Egy merevebb rendszert eredményezhetne és nagy valószínűséggel egy megváltozott pénzpiaci környezetben találnánk magunkat.
Nagyon fontosnak tartom a garantált alapok szerepének megvitatását is. Nem létezik olyan, hogy garantált alap. Képviselőcsoportunk egy bizonyos fokú rugalmasságot akart. Nem gondoljuk, hogy az alapok tőkeellátottsági rendszere megoldaná a problémát. Nem léteznek garantált alapok és definícióját törölni kell a rendszerből. A PPE-DE képviselőcsoportból ezért terjesztettünk elő mindketten egy javaslatot.
Pervenche Berès
(FR) Tisztelt Elnök asszony! Szeretném az előadónak megköszönni jelentését. Rendszeresen visszatérő kérdésekkel foglalkozik. Például azzal, hogy pontosan mi választja el az intézményi és a tapasztalt befektetőket a magánbefektetőktől? Egyesek azt akarják elhitetni velünk, hogy a kettő között létezik valami olyasmi, mint a "Kínai Nagy Fal”. Én nem vagyok erről meggyőződve és a közelmúlt eseményei megmutatták, hogy a pénzügyi innovációk milyen mértékben terjednek a befektetetők egyik kategóriájától a másikig, egészen az egyéni megtakarítóig. Az a képzelgés, hogy képesek vagyunk olyan jogszabályokat megalkotni, amelyek mind a két típusú befektetőt lefedik - egyrészről a felvilágosult, tapasztalt befektetőt, másrészről a kis megtakarítással rendelkező befektetőt - véleményem szerint nagyon veszélyes. Tudatában vagyunk annak, hogy fokozatosan elcsúsznak a befektetési termékek. Nincs gond a befektetők két típusának fogalmával, de pontosan kell alkalmaznunk azokat.
A másik kérdés, amit fel kívánok vetni - ami a pénzügyi piacokra vonatkozó másik írásunkban is szerepel - a befektetők tájékoztatásával kapcsolatos. Annak ellenére, hogy ez egy nyilvánvalóan kulcsfontosságú kérdés, mégis nulláról kell indulnunk, mivel a pénzügyi innováció összetettsége egy új dolog, amivel még nem foglalkoztunk és még nem kezeltük a megfelelő módon. Nem lehet azonban ennyiben hagyni: semmi sem helyettesítheti a termék kihelyezésével foglalkozók felelősségét és ezt nem szabad elfelejtenünk.
Harmadszor, biztos úr el kell mondanom, hogy tévedett a MiFID irányelv és ÁÉKBV irányelv végrehajtása között meglévő összefüggéssel kapcsolatban. Mi az értelme a tagállamokban a MiFID irányelv végrehajtásának, ha még azt sem tudjuk, hogy hogyan fog illeszkedni az ÁÉKBV irányelvekhez? Úgy gondolom, a jelen helyzet sokkal kiegyensúlyozottabb lenne, ha másképp jártunk volna el.
Ami az adóztatást illeti, az előadó említette az alapok összeolvadásának következményeit. Úgy gondolom, a termék kihelyezésének hatásairól sem szabad megfeledkeznünk, amit még a fiskális jellegű akadályok is bonyolíthatnak.
Szeretnék még valamit a szocialisták módosításáról is mondani, mert ezeknek a termékeknek a piaci realitása attól függően különbözik egymástól, hogy az adott ország csak létrehozó vagy csak vásárló, illetve létrehozó és vásárló is egyben. Bevezettük a viszonosság koncepcióját, amely nemcsak piacnyitásra és piaci hozzáférésre vonatkozik, de érvényes a szabályozási rendelkezés és a felügyelet jellegére is. Lényegesnek tartom ezeket az elemeket, mivel az az elképzelés, hogy egy EU-n kívüli ország, amely kizárólag létrehozója ezeknek a termékeknek bármilyen feltétel mellett hozzáférhet piacainkhoz, pusztán azért, mert mi is hozzáférhetünk az ő piacához (ami egyáltalán nem szolgálja az európai fogyasztók érdekét) vagy irreálisnak vagy tisztán elméletinek tűnik és számomra elfogadhatatlan.
.
Az előadó, többször is utalt arra, hogy a viszonosság a WTO szabályrendszer megsértését jelentené. De kérdezem Öntől, biztos úr: mit tettünk, amikor elismertük a kölcsönös megfelelés szabályait az Egyesült Államokkal? Pontosan erre a megközelítésre van itt is szükség. Emlékeztetett arra is, hogy a koncepció azért irreális, mert az Európai Unión belül nem valósult meg a harmonizáció. Ha azonban a harmadik országokkal folytatott kölcsönös megfelelésről szóló tárgyalásaink arra ösztönöznének bennünket, hogy a szabályozásra és felügyeletre egy közös szabványt alakítsunk ki az Unión belül, nem ez jelentene jelentős előrelépést?
Zsolt László Becsey
(HU) Köszönöm, Elnök asszony! Remélem, én rövid leszek. Keletiként én nem arról áradozom, egy tőkeszegény övezetből jőve, hogy most mindenki azon rágja otthon körmét, hogy a UCITS bővítésével a hedge-fund-okkal vagy a private equity-vel mi lesz, mert ez egyáltalán nem érinti a saját régiónkat, legalábbis jó pár évig. Talán az ingatlanalapoknál még valamit érzékelni fogunk az emberek oldalán is ebből. De talán azt emelném ki, hogy mit várok én "ossziként” talán a fölülvizsgálattól. Az egyik, hogy a bankok, amelyek nagyon sokszor disztribútorként működnek ebben a mechanizmusban, és igen magas összegeket kapnak, hát mégiscsak valamiért megvizsgálásra kerülnek, hiszen jelenleg az összes költségek 60%-át az értékesítési költség teszi ki, és megjegyzem, hogy az én régiómban a bankok hihetetlenül profitábilisak már így is. Ha ebbe valamit elérünk, akkor jutottunk előre.
A másik, a MiFID inducement ügy sem nagyon sokat mondott a költség transzparenciára, hiszen például, hogyha egy bank kezében van az alapkezelő és az értékesítő, akkor azt nem tudjuk, hogy ott most az inhouse ügyletben mi folyik, és érdekes módon ezek az inhouse ügyletek sem nagyon tudták letörni a különböző értékesítési árakat.
Harmadrészt pedig nagyon sok olyan tevékenységet végeznek egyes tagállamok vagy olyan előírásokat hajtanak végre, hogy hát szinte röghöz kötik a letétkezelőt, az alapkezelőt, és ezeknek a menedzsmentjeit. Az én országomban vagy a mi országainkban nagyon sok tehetséges fiatal van, és ezek jó áron, nagyon jó minőségben tudnának például menedzsmenttevékenységet folytatni, ha lehetne nekik, és én azt gondolom, hogy ennek a kitelepítése mindenkinek az érdeke, hogy ez létrejöjjön egy szabad piacon.
Végül pedig a fogyasztóvédelem. A képzés valóban nagyon fontos, én ezt elismerem, emellett pedig ki kell emelnem az adóügyek kérdését. Az nem lehetséges, hogy ha egy másik országban akarok UCITS-ot venni, akkor kellemetlenebb helyzetbe kerülök, minthogyha saját országomba teszem ezt. Köszönöm szépen.
Gay Mitchell
Tisztelt Elnök asszony! Szeretném Klinz úrnak megköszönni ezt a jelentést. Az ÁÉKBV irányelv hozzájárult azokhoz a jelentős lépésekhez, amit az elmúlt évek során az európai alapok ágazata megtett. Az ágazatában tapasztalt gyors fejlődésen túl még további rejtett lehetőségekkel rendelkezik. Ez a rejtett lehetőség, az ágazatban EU-szerte végbemenő megnövekedett versenyen és mobilitáson keresztül törhet a felszínre.
Szeretnék a jelentéssel kapcsolatban néhány megjegyzést tenni. Figyelemre méltónak találom az ÁÉKBV körének az ingatlan alapokra és a fedezeti alapok alapjaira való kiterjesztésére vonatkozó ajánlást, véleményem szerint azonban ezzel egy külön irányelv vagy jogi eszköz keretében kell foglalkozni. Figyelemre méltónak találom az EU-szintű zártkörű kibocsátási rendszerek megerősítésére tett javaslatokat is és egyetértek azzal, hogy kulcsfontossággal bír az elfogadható befektető fogalmának meghatározása. Fontos megjegyezni, hogy habár a MiFID-ben és a tajékoztatóról szóló irányelvekben található meghatározások jó kiindulópontot jelentenek, felmerülhetnek egyéb olyan kérdések is, amelyekkel szintén foglalkoznunk kell.
A befektetési politikával és a kockázatkezeléssel kapcsolatban, arra kívánom a Parlamentet emlékeztetni, hogy miközben a CESR azt vizsgálja, hogy a tagállamok milyen mértékben feleljenek meg az ÁÉKBV irányelvekben foglalt kockázatkezelési eljárás követelményeinek, a CESR-nek nem áll szándékában a követelmények harmonizálása. Egy harmonizáltabb megközelítés megvalósítása céljából érdemes lenne megvizsgálni az eltérő gyakorlattal rendelkező kulcsfontosságú területeket. A garantált alapok mögött tőkemegfelelési követelményeknek kell állni, ehhez azonban az szükséges, hogy csak azokat az alapokat lehessen garantáltnak nevezni, amelyek mögött garanciamegállapodás van. Aggályaim vannak a letéti igazolás bármiféle felvetésével kapcsolatban, mivel ez lehetővé tenné, hogy a letétkezelő az ÁÉKBV-n kívül eső országban jöjjön létre. Ennek következtében joghézag keletkezne, mivel az ÁÉKBV-ra és letétkezelőjére más szabályozási rendszer vonatkozva és az ÁÉKBV-n belül, nehézségek esetén komplex jogi kérdések merülhetnek fel
Megköszönöm képviselőtársamnak ezt a nagyon hasznos jelentést és remélem, hogy a biztos úr képes lesz válaszolni az általam felvetett kérdésekre.
.
Charlie McCreevy
a Bizottság tagja. - Tisztelt Elnök asszony! A Parlament jelentése megmutatja, hogy a vagyonkezelés terén való továbblépés megközelítését illetően összhang van a két intézményünk között. A további határozatoknak a hatások alapos elemzésére kell épülniük.
Mindketten olyan hatékony piacokat akarunk, amelyek az európai alapok ágazatának és az európai befektetőknek az igényeire és elvárásaira reagálnak. Jelentős erőfeszítések történtek ebbe az irányba. De még komolyabb erőfeszítések várnak ránk. Elkötelezettek vagyunk a megvalósítás iránt, de óvatosnak kell lennünk. Fenn kell tartanunk a reformokat és meg kell őriznünk az ÁÉKBV-típusú alapok jó hírnevét. Időt kell fordítanunk minden részvényes bevonására és a velük folytatott konzultációkra, valamint el kell kerülnünk minden szükségtelen beavatkozást, amely a piactorzulás kockázatával jár és nincs szemmel látható előnye.
Csak az összes feltétel teljesülése esetén lehetünk abban biztosak, hogy határozataink megfelelnek a kihívásoknak. Várjuk, hogy ezen a fontos területen az intézményeink között további együttműködésre kerüljön sor.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra, 2007. december 13-án, csütörtökön kerül sor.
