Infotund (küsimused komisjonile)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on infotund (B70203/2009).
Komisjonile on esitatud järgmised küsimused.
Esimene osa

Teema: tekstiili- ja rõivatööstuse kaitse rahvusvahelises kaubanduses
Arvestades tekstiili- ja rõivatööstuse rasket olukorda mitmes ELi liikmesriigis, sealhulgas Portugalis, tuleks välja töötada avaliku poliitika ühtne ja kooskõlastatud strateegia innovatsiooni, mitmekesistamisse, täienduskoolitusse ja ümberkorraldamisse tehtavate investeeringute toetamiseks.
Samas tuleb rahvusvahelist kaubandust silmas pidades võtta vajalikke meetmeid liikmesriikide tööstuse kaitsmiseks eelkõige haavatavamates sektorites, nagu tekstiili- ja rõivatööstus.
Milliseid meetmeid kavatseb komisjon võtta ELi liikmesriikide tekstiili- ja rõivatööstuse kaitseks, arvestades uusi vabakaubanduslepinguid kolmandate riikide ja eelkõige Aasia riikidega, nagu Lõuna-Korea?
Milliseid meetmeid kavatseb komisjon võtta maailmakaubanduse kiireks reguleerimiseks, mis ei piirduks üksnes finantsturgudega?
Catherine Ashton
komisjoni liige. - Me jälgime väga hoolega, kuidas mõjutab finantskriis meie majandussektoreid, sealhulgas muidugi ka tekstiili- ja rõivatööstust, mis on Euroopa Liidus oluline ja tugev tööstusharu.
Kriisile reageerides lõime me Euroopa majanduse elavdamise kava, mida täiendas Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond ja ühenduse ajutine raamistik riigiabi küsimuste jaoks. Need meetmed on puudutanud ka tekstiili- ja rõivatööstust. Näiteks on kasutatud globaliseerumisfondi abi, et tuua Itaalias, Maltas, Hispaanias, Portugalis, Leedus ja Belgias selle sektori väikestest ja keskmise suurusega ettevõtetest koondatud töötajad tagasi tööturule.
Tekstiili- ja rõivatööstuses on olnud kauplemine kümnendeid reguleeritud. 2009. aastast algusest alates on kauplemine selles sektoris täiesti vaba. See on liberaliseerimisega toime tulnud ning alustanud ümberkorraldamist ja nüüdisajastamist, mis ei ole olnud kerge.
Sektoris on vähendatud masstootmist ning keskendutud suurema lisandväärtusega toodetele ja tehnoloogiale. Tänapäeval on Euroopa tekstiiltooted maailmas tuntud uuenduslikkuse ja heade tehniliste omaduste poolest. Sektor on edukalt arenenud ja suutnud säilitada maailma tasemel ekspordi. Seega on turulepääsuga seotud küsimused selle tööstusharu jaoks tähtsaimad ning mul on hea meel, et selles sektoris on meie uue turulepääsu strateegia abil saavutatud häid tulemusi.
Mõistagi arvestame kaubandusläbirääkimistel - näiteks Koreaga vabakaubanduslepingu sõlmimisel või mitmepoolsetel kaubandusläbirääkimistel - erinevate tööstussektorite, sealhulgas tekstiilitööstuse, haavatavate kohtadega ja püüdleme tasakaalus kokkulepete poole.
Ilda Figueiredo
(PT) Just eile rääkisime siin Lõuna-Korea vabakaubanduslepinguga seotud probleemist ja volinik teab, et ta vajab äriorganisatsioone. Tahaksin talle öelda, et olen kohtunud Portugali erinevate äriorganisatsioonidega, kes on rääkinud mulle oma suurest murest selle Lõuna-Korea vabakaubanduslepingu sätete pärast. Tõsist muret tuntakse ka kogu Euroopas.
Ka ametiühingud muretsevad ning kõik, kes on kursis olukorraga Lõuna-Euroopa riikides (nagu Portugal ja Hispaania) ja piirkondades, kus need tööstusharud on ülekaalus, teavad hästi, kui tõsiseks probleemiks on tööpuudus muutunud. Proua volinik, eelkõige Portugali põhjaosas on omavalitsusi, kus tööpuudus on praeguseks ületanud 20% piiri. Mõnes omavalitsuses, kus on tekstiilivabrikud, on töötuid üle 20%! Kardame, et niigi suure vaesusega riigis võib olukord veelgi halveneda. Sellepärast küsin teilt, mida konkreetselt on kavas teha...
(Juhataja katkestas kõneleja.)
David Martin
Kiitus proua Figueiredole, et ta muretseb nii väga tekstiilivabrikute sulgemise sotsiaalse mõju ja sellele tööstusele tehtava kahju pärast. Aga kas te, volinik, olete minuga nõus, et Lõuna-Koreaga sõlmitud vabakaubanduslepingus on Euroopa tekstiilitootjate jaoks sama palju võimalusi kui ohte ja et see annab tegelikult meie kvaliteettekstiilile võimaluse pääseda Korea turule?
Catherine Ashton
komisjoni liige. - Ma mõistan väga hästi seda tugevat emotsiooni. See on väga oluline tööstusharu ja olen täiesti nõus David Martiniga, kes on Lõuna-Koreaga sõlmitud kokkulepet üksikasjalikult uurinud.
Pole kahtlustki, et me ekspordime Koreasse palju rohkem rõivaid kui nemad meile, nii et turul valitsevad reaalsed võimalused. On täiesti õige, et kui me tahame mõelda igakülgselt kõigele, mida me kaubanduses teeme, peame arvestama mõju tööstusele. Just seda me teemegi.
Oleksin väga hea meelega nõus seda dialoogi jätkama ja andma rohkem teavet selle kohta, kuidas me asjaga tegeleme, sest olen täiesti nõus arvamusega, et me peame majanduslanguse ajal tööstust toetama, arvestama tärkava vaesuse ja puudusega ning pakkuma uusi kauplemisvõimalusi, mis aitaks reaalselt hoogustada nimetatud riikide majanduse ja kõnealuste sektorite kasvu. Täpselt seda me püüame teha.

Teema: ELi prioriteedid kliimamuutusi käsitlevaks valitsustevaheliseks konverentsiks
Millised on Euroopa Liidu konkreetsed prioriteedid käesoleva aasta detsembris Kopenhaagenis toimuva kliimamuutusi käsitleva ÜRO valitsustevahelise konverentsi raames?
Stavros Dimas
komisjoni liige. - See on väga ajakohane küsimus. Võiksin vastata väga lühidalt, et Kopenhaagenis on prioriteediks jõuda kokkuleppele arenenud riikide kasvuhoonegaaside vähendamise kohustustes, arengumaades rakendatavates kliimamuutuste mõju leevendamise meetmetes, mida on riigiti kohandatud, ning rahastamises.
Ent ma tahaksin öelda veel üht-teist. Kopenhaageni konverentsini on jäänud alla kolme kuu ja kliimakõnelused on jõudnud otsustavasse etappi.
Läbirääkimisteks on esitatud 250-leheküljeline tekst, aga läbirääkimised ei ole veel nii kaugele jõudnud, et saavutaksime kokkuleppe, mis on piisavalt kõrgelennuline ja üksikasjalik. Siiski tunnetab enamik osalejaid asja pakilisust ja soovib keskenduda valdkondadele, kus üksmeel on kõige suurem. Kliimakokkuleppe põhieesmärk on hoida üleilmne soojenemine allpool kahte Celsiuse kraadi. Seda eesmärki kinnitati G8 viimasel kohtumisel ja tähtsamate majandusriikide foorumil.
Me vajame võrreldavaid ja karmimaid heitkoguste vähendamise eesmärke arenenud riikide jaoks, kes lõppkokkuvõttes pakuvad täna 1990. aastaga võrreldes vähem kui 15% suurust vähendamist. See jääb teadlaste nõutud 25-40%st allapoole. Meil on hea meel, et Jaapan karmistab oma eesmärki. EL on lubanud seada eesmärgiks 30% heitkoguse vähendamise juhul, kui teised võtavad endale sellega võrreldavad kohustused.
Arengumaad peavad rakendama sobivaid leevendusmeetmeid, et nende heitkoguste kasv oleks 2020. aastaks tavapärasest 15-30% väiksem. EL on teinud ettepaneku, et arengumaad (v.a vähimarenenud maad) töötaksid välja ja viiksid ellu vähem CO2-heidet tekitava majanduskasvu kavad, milles sisalduks ka nende olulisimad leevendusmeetmed. Need kavad oleksid sel juhul aluseks sihtotstarbelisele rahalisele ja muule abile.
Et jõuda Kopenhaagenis tulemusliku kokkuleppeni, on vaja piisavat rahvusvahelist rahastamist. Kogu kokkulepe sõltub rahast. Me peame leidma erainvesteeringuid ja edendama lihtsa rahvusvahelise CO2-turu loomist, aga ka avaliku sektori poolse rahastamise osakaal peab olema ulatuslik. Sellega seoses tasub mainida üleilmset tehnoloogiapartnerlust, mille eesmärk on kahekordistada investeeringuid vähese süsinikdioksiidiheitega tehnoloogiasse. Lisaks peame rohkem toetama kõige vaesemaid ja haavatavamaid riike, et aidata neil kohaneda kliimamuutuse üha suureneva kahjuliku mõjuga.
Eelmisel nädalal, 10. septembril 2009 võttis komisjon vastu teatise kliimamuutuste vastu võitlemise rahvusvahelise rahastamise suurendamise kohta, mille eesmärk on rahvusvahelisi läbirääkimisi kiirendada. Meid ootab lähikuudel ränkraske ülesanne, millega kaasnevad pingelised läbirääkimised, aga läbi kukkuda me ei tohi.
Brian Crowley
Austatud juhataja! Aitäh volinik Dimasile selle vastuse eest.
Küsin väga lühidalt veel, et kas me teame Ameerika Ühendriikide praegust seisukohta nüüd, mil neil on uus valitsus, ja kas nad lähtuvad samadest vähendamiseesmärkidest, mida EL välja pakub? Teiseks, milline roll on Brasiilial, Venemaal, Indial ja Hiinal, kes on tohutud CO2 ja muu heite tootjad, ning millist survet saab Euroopa Liit neile avaldada, et panna nad täitma samu norme, mida me endalt nõuame?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Lugupeetud juhataja ja volinik! Alati, kui me räägime kliimamuutusest, tulevad jutuks kliimamuutusega kohanemise ja kliimamuutuse põhjuste vähendamise meetmed. Tahaksin esitada Kopenhaageni konverentsiga seoses järgmise küsimuse: kui suur tähtsus on antud energiatõhususe suurendamisele, sealhulgas arengumaades, ning milliseid läbirääkimisi te peate joogivee- ja muidugi ka toidukriisi teemal?
Paul Rübig
(DE) Kas on hinnatud heitkoguste 20% või 30% vähendamise mõju Euroopa konkurentsivõimele? Kuidas see mõjutab väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtteid ning eelkõige töökohti?
Stavros Dimas
komisjoni liige. - Ameerika Ühendriikide uus valitsus on nõustunud vähendama heitkoguseid palju rohkem kui eelmine valitsus. Siiski ei ole nad veel nii ranged kui Euroopa Liit ja jäävad oma kohustustega allapoole teadlaste nõutavat taset, mis hoiaks üleilmse soojenemise allpool 2 °C, nagu kõikide tähtsamate majandusriikide juhid (sh ameeriklased, hiinlased ja teiste teie nimetatud riikide juhid) 2009. aasta juulis L'Aquilas kokku leppisid.
Aga Ameerika Ühendriikides arutelud jätkuvad. Markey-Waxmani eelnõu on alamkojas hääletuse juba läbinud ja nüüd pannakse see hääletusele ka ülemkojas. Seal on üsna palju sätteid, mis vajavad selgitamist. Me peame lõpptulemuse ära ootama, sest see eelnõu võib olla palju põhjalikum, kui ta näib praegu olevat.
Näiteks on teadmata, kas heitkoguste vähendamise arvutustesse kaasatakse ka selline vähendamine, mis saavutatakse raadamise vältimisse tehtavate investeeringutega (sõltuvalt sellest, kas see määratakse Ameerika Ühendriikide heitkoguste vähendamise eesmärgi, rahastamise või muu alla). See tuleb selgeks teha, et Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu ja teiste arenenud riikide eesmärke oleks võimalik võrrelda.
Kindel on see, et selle valitsuse hoiak on väga positiivne, me teeme sellega tihedat koostööd ja loodame saavutada Kopenhaagenis koos hea tulemuse - nimelt kokkuleppe eelkirjeldatud küsimustes.
Mis puudutab Brasiiliat, Hiinat, Indiat, Mehhikot ja teisi arengumaid, siis mõistagi ootame neilt heitkoguste kasvumäära alandamist tavapärasest 15-30% võrra rohkem. See on määr, mis on teadlaste sõnul vaja saavutada, kui tahame hoida üleilmse soojenemise allpool 2 °C. Ainult arenenud riikide poolsest heitkoguste vähendamisest ei piisa.
Mõned neist riikidest on juba teinud heidet vähendavaid riiklikke samme, võttes energiatõhususe meetmeid või investeerides taastuvenergiasse. Kuid me peame nendega koostööd tugevdama - vahetama teavet, ühendama jõud tehnoloogia ja tehnoloogiasiirde valdkonnas -, et saavutada vajalik heitkoguste vähenemine.
Mis puudutab kulude alandamist ja teie mainitud energiatõhusust, siis on selge, et iga investeering energiatõhususse on kasulik kõikidele osapooltele. Näiteks importnafta tarbimise vähendamisega hoiate raha kokku ja jätate selle naftat tootvatele riikidele maksmata, aga vähendate ka CO2-heidet.
Paljudes riikides, eriti arengumaades, kus on probleeme õhu saastatusega (näiteks Hiina õhusaasteprobleem on väga hästi teada), paraneb tänu sellele ka õhu kvaliteet.
Mis puudutab sellega seotud joogivee- ja toiduprobleemi, siis need on Euroopa Liidu poliitika eesmärgid. Me toetame poliitikat, mis parandab veevarustust ja veekvaliteeti eelkõige väga vaestes riikides. Kui rääkida toidust, siis näiteks biokütuste direktiivi läbivaatamisel olime väga ettevaatlikud, et ei tekiks konkurentsi toidukultuuride ja biokütuseks kasutatavate kultuuride vahel. Arvestame nende oluliste küsimustega alati.
Seoses mõjuhinnangu ja konkurentsiküsimustega tuleb öelda, et neist räägiti väga põhjalikult energia- ja kliimapaketi vastuvõtmisel. Tehtud on palju uurimusi ja nende taga ei ole mitte ainult komisjon, vaid ka tööstusharud ja erinevad majandussektorid. Meie õigusaktide sätted annavad meile vajaliku kindluse, et säilitada Euroopa majanduse ning eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete konkurentsivõime. Selle tagavad näiteks maksuvabad saastekvoodid, mis ulatuvad paljudel juhtudel 100%-ni ettevõtete heitkogustest.
Seega me arvestame sellega ja loomulikult kehtib sama ka siis, kui teeme valiku 30% kasuks. Lisaks tähendab 30%-line vähendamine seda, et Kopenhaagenis sõlmitakse kaugeleulatuv kokkulepe, mille raames nõustuvad kõik arenenud riigid kahandama heitkoguseid Euroopa Liiduga võrreldaval määral ja arengumaad on nõus leevendusmeetmetega, mis ühtsustavad mängureeglid kogu maailma jaoks. Siis on meie vähendamiskohustused võrreldavad ja see tähendab, et konkurentsiprobleem kaob.

Teema: meetmed energiatõhususe suurendamisse ja taastuvenergia kasutamisse investeerimise stimuleerimiseks
Euroopa Keskkonnaagentuur esitas hiljuti 2008. aasta esialgsed andmed kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise kohta. Statistika kohaselt on EU-15 heitkogused vähenenud 2007. aastaga võrreldes 1,3% ja EU-27 heitkogused 1,5%, mis kujutab endast olulist sammu Kyoto protokolli eesmärkide täitmise suunas, millega nähti ette vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid praegusest kuni 2012. aastani 8% võrreldes 1990. aastaga, mis oli võrdlusaastaks.
Kas Euroopa Komisjon võiks - võttes arvesse, et CO2 heitkoguste vähendamine on võimalik eelkõige tänu energiatõhususe suurendamisele ja taastuvenergia kasutamisele transpordi- ja elamumajandussektoris, samuti energiamahukates tööstussektorites - välja tuua, milliseid konkreetseid meetmeid ta kavandab, et aidata liikmesriikidel stimuleerida investeerimist energiatõhususe suurendamisse ja taastuvenergia kasutamisse?
Stavros Dimas
Austatud juhataja! Auväärt paralamendiliige tõi õigesti esile edusammud kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisel, mille taga on osaliselt energiatõhususe meetmed ja taastuvate energiaallikate suurem kasutamine transpordi- ja elamumajandussektoris.
Komisjon tahaks rõhutada, et energiatõhusus ja taastuvad energiaallikad aitavad saavutada ka teisi poliitilisi eesmärke. Näiteks parandavad need Euroopa Liidu energiavarustuse kindlust, tugevdavad selle konkurentsivõimet, loovad töökohti ja parandavad inimeste elatustaset.
Kõiki neid häid külgi arvestades jätkab komisjon Euroopa Liidu õigusaktide ja programmide parandamist selles valdkonnas ning rahalise abi andmist.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Arvestades, et 2020. aastani on jäänud 10 aastat, et kasvuhoonegaaside heitkoguseid saab tuntavalt vähendada hoonete ja transpordisektori energiatõhususe suurendamise teel ning et praegu on kestmas majanduskriis ja inimesed jäävad ilma oma töökohtadest, peame rõhutama, et keskkonnahoidlik majandus suudab luua miljoneid töökohti. Me peame leidma konkreetsetele olukordadele sobivad lahendused. Sellepärast loodan, et Euroopa Komisjon ja Euroopa Parlament ühendavad jõud ja leiavad uudsed võimalused energiatõhususse tehtavate investeeringute suurendamiseks. Parlament on välja pakkunud huvitavad lahendused: Euroopa Regionaalarengu Fondi maksumäära tõstmine alates aastast 2014, uue, 2014. aastal tööd alustava erifondi loomine ja käibemaksu alandamine energiatõhususe ja taastuvenergia kasutamise eest. Ehk räägiksite sellest meile rohkem?
Seán Kelly
Lihtne küsimus: kuidas peaks liikmesriigid komisjoni arvates taastuvenergia suurema kasutamise tasakaalustama vajadusega hoida elektrihinnad konkurentsivõimeliselt madalal?
Andreas Mölzer
(DE) Milliseid investeerimisstiimuleid tuleks rakendada, et kiirendada taastuvate energiaallikate kasutamisele üleminekut eramajades, mitte ainult tööstus- ja kaubandusettevõtetes?
Stavros Dimas
Austatud juhataja! Vastuseks Seán Kelly küsimusele ütlen, et kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemine peaks tooma liikmesriikide kassasse palju raha ja valitsuste võetavate meetmete raames võiks seda raha kasutada madalate palkadega või kütusepuuduses inimeste toetamiseks. Seega saan vastata Seán Kellyle, et peale kõige muu olemas nii võimalus kui ka raha.
Uue taastuvate energiaallikate direktiivi kohaselt peavad liikmesriigid pakkuma toetust ja viima ellu haldus- ja infrastruktuuri reforme, et soodustada taastuvate energiaallikate arengut. Iga liikmesriik on võtnud kohustuse täita aastaks 2020 teatud eesmärgid ja esitada järgmise aasta juuniks taastuvenergia riiklik tegevuskava, milles analüüsitakse eesmärkide saavutamise viise.
Seoses hoonete energiatõhususe direktiivi läbivaatamisega on komisjon võtnud endale kohustuse pakkuda selle direktiivi rakendamiseks veelgi enam ühenduse rahasid ja uusi rahastamisvõimalusi. Komisjon juba rahastab otse erinevaid energiatõhususe ja taastuvate energiaallikatega seotud projekte, mille hulka kuuluvad:
hulk teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse raamprogrammil põhinevaid teadus- ja arendustöid;
727 miljonit eurot aastateks 2007-2013 energeetikaprogrammi "Intelligent Energy - Europe” raames, et kaotada taastuvate energiaallikate arendamise teel olevad takistused, parandada ettevõtluskeskkonda ja suurendada avalikkuse teadlikkust;
Euroopa majanduse elavdamise kava raames üle 500 miljoni euro avamere tuuleparkide projektide jaoks, et soodustada erainvesteeringuid selles sektoris;
komisjoni ja Euroopa Investeerimispanga säästva energia rahastamise ühisalgatuse 2009. aasta eelarve on 15 miljonit eurot, algatuse eesmärk on koondada kokku kapitaliturgudelt, Marguerite'i fondist ning Euroopa Investeerimispanga juhitavast Euroopa energeetika, kliimamuutuse ja infrastruktuurifondist tulevad rahalised vahendid.
Komisjon julgustab ka liikmesriike kasutama suurt osa ELi ühtekuuluvuspoliitika vahenditest energiatõhususe ja taastuvate energiaallikatega seotud projektide toetamiseks.

Teema: Arenguabi majanduskriisi ajal
Kas praeguse majanduskriisi ajal eksisteerib reaalne võimalus luua eritingimused riikidele, keda see probleem kõige sügavamalt puudutab? Nende riikide all mõeldakse eelkõige nn kolmanda maailma äärmiselt vaeseid riike. Kas on võimalik suurendada arengumaade abiprogrammide rahastamist? Mida tehakse selleks, et arengumaadele eraldatud rahalisi vahendeid saaks kiiremini kasutada, kui oma probleemid, näiteks alarahastatud eelarve või ka lühike ajavahemik, ei anna seda võimalust? Kuidas oleks võimalik lihtsustada rahaliste vahendite suurendamise menetlusi?
Karel De Gucht
komisjoni liige. - Komisjon on oma pädevuse piires seni kiiresti reageerinud, et vältida hävitavate sotsiaalsete tagajärgede teket arengumaades, eelkõige vähim arenenud riikides, kellest enamik on AKV riigid.
Nende meetmete hulka kuulub abi andmise lubadustest kinni pidamine, uute ressursside võimendamine, tegutsemine vastupidiselt majandustsüklile, abi mõjususe parandamine, ettevõtluse ja tööhõive alalhoidmine, põllumajanduse hoogustamine, keskkonnahoidlikku majanduskasvu investeerimine, kaubanduse ja erainvesteeringute elavdamine, koostöö majanduse juhtimise ja stabiilsuse nimel ning arengumaade kõige haavatavamate kaitsmine.
Abiandmise kiirendamiseks on juba rakendatud konkreetseid meetmeid ja toiminguid. Sihtotstarbeline rahastamisvahend "Vulnerability FLEX” saab Euroopa Arengufondist 500 miljonit eurot. V-FLEX toetab Maailmapanga ja IMFi meetmeid ning selle sihtrühm on kõige haavatavamad ja väikseima vastupanuvõimega riigid, kellele antakse abi tähtsaimate väljaminekute jaoks - eelkõige sotsiaalvaldkonnas.
Kuna V-FLEX kasutab varem eraldamata reserve, kujutavad need endast lisaraha nendele väga haavatavatele riikidele. Ka EAFi olemasoleva FLEX-mehhanismi raames on eraldatud 80 miljonit eurot riikidele, kelle eksport kannatas 2008. aastal kõige enam. Lisaks on käimas EÜ eelarvest rahastatavate riikidega seotud koostööstrateegiate vahehindamine; EAFist rahastatavate AKV riikidega seotud vahehindamist on aga kiirendatud, et määratleda uuesti riiklikud strateegiad ja eraldised ning kohandada neid 2010. aasta alguseks.
Aga me ei tohi unustada, et arengupoliitika kuulub ELi jagatud pädevuse hulka. Ametliku arenguabi andmise peamine kohustus lasub liikmesriikidel endil. Olen sügavalt veendunud, et majanduskriisist ei peaks saama liikmesriikidele ettekääne abi ja lubaduste vähendamiseks. Nõuan tungivalt, et nii ELi liikmesriigid kui ka teised riigid jätkaksid lubatud tasemel abistamist. Seepärast jälgime iga-aastase Monterrey uuringu raames väga avalikult liikmesriikide ametliku arenguabi andmist.
Liikmesriikidelt saadud teabe alusel peaks ELi ühine arenguabi suurenema 2008. aasta 49 miljardilt eurolt 2009. aastal 53,4 miljardi euroni ja 2010. aastal 58,7 miljardi euroni. See tähendab ka seda, et kui liikmesriigid ei astu oma eesmärkide täitmiseks lisasamme, jäävad 2010. aasta eesmärgid saavutamata. Lisaks on see kriis näidanud, et peame tugevdama ametliku arenguabi andmise mehhanisme, nagu austatud parlamendiliige õigesti ütles.
Pariisi deklaratsioonis sisalduv rahvusvahelise abi tõhususe kava ja Accra tegevuskava on nüüd olulisemad kui kunagi varem. Neil majanduslikult rasketel aegadel on meil maailma vaeste ees eriline kohustus tagada majandusabi tulemuslik edastamine. Kaitsen seda seisukohta isiklikult novembris arengunõukogus ning minu järgnevate nädalate poliitilise tegevuse keskmes on üleilmne finantskriis.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Tänan teid selgituse eest. Kas EL ei peaks rahvusvahelisel tasandil aktiivsem olema? Mõtlen siin selliseid finantsasutusi nagu Rahvusvaheline Valuutafond ja Maailmapank, kes peaksid olema abi suuruse määramisel ja kriisaegse abi andmisel paindlikumad. Kuidas me saame vältida maksupettusi ja erinevate ettevõtete ebaseaduslikku kasumi väljaviimist vaestest riikidest? Ja lõpetuseks - kuidas saaksime õiglaselt liberaliseerida kaubavahetust, et see tooks kasu neile, kes vajavad abi?
Franz Obermayr
(DE) Just siis, kui ressursse on vähe, tuleb rakendada sihipäraseid meetmeid, et anda õigetele inimestele õigel ajal õiges koguses abi. Seetõttu küsin, milliseid meetmeid on kavandatud majandusabi tõhususe hindamiseks ja selle abi mõju arvuliseks väljendamiseks?
Karel De Gucht
komisjoni liige. - Mis puudutab esimest küsimust - koostööd rahvusvaheliste institutsioonidega nagu Rahvusvaheline Valuutafond, Maailmapank -, siis teeme nendega tihedat koostööd, näiteks "Vulnerability FLEXi” raames. Oleme koos määranud kindlaks riigid, kes peaksid sellest uuest rahastamisvahendist esimesena abi saama.
Samuti oleme korduvalt neilt institutsioonidelt nõudnud, et nad annaksid arengumaadele rohkem laenu ning 280 miljardist USA dollarist kaheksa miljardit on ette nähtud arengumaadele. Nii et minu arvates mõjutame rohkem kui teised rahvusvahelisi institutsioone selles suunas liikuma. See on ka komisjoni, Joaquín Almunia ja minu seisukoht oktoobri alguses Istanbulis toimuvatel kohtumistel Maailmapanga ja Rahvusvahelise Valuutafondiga.
Mis puudutab teist küsimust, siis arvan, et vastasin sellele juba esimese vastusega. Kirjeldasin, kuidas see peaks toimuma. Muidugi võin seda korrata, aga lõppkokkuvõttes on tähtis pöörata erilist tähelepanu sellele, et abi kasutataks õigesti.

Teema: Demograafia ja arengupoliitika Aafrikas
ÜRO ühe uuringu kohaselt võib Aafrika kontinendi rahvaarv 2050. aastaks kahekordistuda, ulatudes kahe miljardi inimeseni. Sel aastal elaks Aafrikas kaks korda rohkem inimesi kui Euroopa maailmajaos. Aafrikas sünnib naise kohta keskmiselt viis last, Kaug-Idas on viljakuskordaja 1,7 ja Euroopa Liidus 1,47.
Milliseid meetmeid kavatseb komisjon võtta, pidades silmas ka pikaajalist sisserände- ja keskkonnapoliitikat, et kohandada välis- ja arengukoostööpoliitikat nimetatud näitarvudega?
Karel De Gucht
komisjoni liige. - Komisjon jagab auväärt parlamendiliikme muret, et rahvastiku kasv Aafrikas ja kõrge viljakusmäära pikaajaline mõju võivad suurendada märgatavalt survet Aafrika loodusvarudele ja määrata Aafrika mandri arengutee.
Viljakuskordajad näitavad tähtsaid tendentse: ÜRO rahvastikuüksuse kohaselt on Aafrika rahvastik praegu 8% väiksem, kui see oleks olnud siis, kui sealne viljakuskordaja oleks jäänud 1970. aasta tasemele. Arvatakse, et Aafrika viljakuskordaja väheneb 2050. aastaks isegi alla 2,5%. Mandri tiheasustusaladel tekkival keskklassil sünnib vähem lapsi ja nende viljakuskordaja on võrreldav eurooplaste omaga. See on paljulubav tõik riikide kohta, kes on saavutanud poliitilise stabiilsuse ja muljetavaldava majanduskasvu.
Neist raskustest teadlikuna on Euroopa Komisjon koostanud arengupoliitika, millega võidelda vaesuse vastu, edendada säästvat arengut ja tulla toime poliitiliste probleemidega, et soodustada stabiilsust. Selles valdkonnas on komisjon seotud ka 1994. aasta rahvusvahelisel rahvastiku- ja arengukonverentsil kinnitatud strateegiaga, mida muudeti 1999. aastal.
Strateegias on pereplaneerimise mõiste alla lisatud ka seksuaalne ja reproduktiivtervis ning -õigused. Selles rõhutatakse inimõigusi, naiste mõjuvõimu suurendamist, tervisesse ja haridusse investeerimise tähtsust ning igakülgsete reproduktiivtervisega seotud teenuste osutamist kõigile, kellele seda vaja on. Eelkõige avaldab naiste reproduktiivkäitumisele mõju nende haridus.
Paljude uuringutega on kindlaks tehtud tugev korrelatsioon hariduse ja viljakuse vahel; kirjaoskuse paranedes kaldub viljakus vähenema. Komisjon loodab kõigi programmide raames eraldada aastatel 2007-2013 haridusvaldkonnale umbes 1,7 miljardit eurot. Üldisemalt öeldes oleme pühendunud kindlalt sellele, et suurendada põhilisi tervishoiuteenuseid (sh reproduktiivtervisega seotud teenuseid) osutavatele tervishoiusüsteemidele antavat ELi ühisabi ja selle tõhusust. Sellega seoses on EL oma aastatuhande arengueesmärkide tegevuskavas võtnud endale kohustuse eraldada tervishoiule veel kaheksa miljardit eurot (sellest kuus miljardit eurot Aafrika jaoks), juhul kui kõik abilubadused täidetakse.
Keskkonnasurve vähendamisel on ülimalt oluline tagada kohalike elatusallikate säästlikkus. See tähendab võitlust kõrbestumise ja maa olukorra halvenemise vastu, põllumajanduse tootlikkuse suurendamist, bioloogilise mitmekesisuse, metsade ja loodusvarade (sh ookeanide ja siseveekogude) ülekasutamise pidurdamist, kliimamuutuse hoidmist teatud piirides ja Aafrika inimeste aitamist kliimamuutusega kohanemisel.
Komisjon töötab koos ELi liikmesriikidega keskkondliku lõimimise strateegia kallal, tagamaks, et arengukoostöö aitab neid eesmärke saavutada. Meie ettevalmistusi Kopenhaageni kliimamuutuse konverentsiks tuleb vaadata selle valguses.
Praegu teeb EL koostööd Aafrika Liidu ja teiste piirkondlike organisatsioonidega, et tugevdada nende võimet tulla toime keskkonna- ja kliimamuutuse küsimustega. See koostöö edendab olulisi algatusi, mille toel saab hallata metsasid paremini eelkõige metsaõiguse täitmise tagamise, juhtimise ja kauplemise teel.
Fiorello Provera
(IT) Austatud juhataja, lugupeetud kolleegid! Tahtsin oma küsimusega rõhutada üht olulist momenti: maailma rahvastiku kasv mõjutab nii tooraine kasutamist kui ka saastamist. Arengumaades on iive eriti suur ja sellega kaasnevad ka suured sotsiaalsed ja majanduslikud tagajärjed. Küsin, kas ei oleks võimalik rakendada arengumaadele osutatava abi poliitikat koos pereplaneerimise poliitikaga, võimaluse korral näiteks vabaühenduste kaudu?
Andreas Mölzer
(DE) Huvitav on see, et Aafrika rahvastikust kaks kolmandikku elab ainult kaheksas riigis 53st. Ülerahvastatuse probleem valitseb selgelt vaid mõnes üksikus Aafrika riigis. Mil määral mõjutavad need tõsiasjad Euroopa Liidu arengupoliitikat?
Karel De Gucht
komisjoni liige. - Meil ei ole konkreetset pereplaneerimispoliitikat, aga see võib sündida ja sünnib, kui asjaomased valitsused seda paluvad. Paljud emad surevad lubamatutes oludes tehtud abortide tagajärjel. Riikides, kus abort on õigusaktidega lubatud, toetab komisjon ka sedalaadi pereplaneerimise programme. Nii et see, kas me neid meetmeid rakendame või ei, sõltub kõnealustest riikidest.
Mis puudutab teist küsimust, siis pean ütlema, et kui vaadata iivet Aafrika mandril, on näha selge seos majanduse arengu, linnastumise taseme ja viljakuskordajate vahel, nagu ma sissejuhatuses mainisin. See ei ole uus ilming. Seda on näha olnud kõikides maailma riikides. Üleilmset linnastumist ja loodetavasti suuremat majanduskasvu arvestades võib eeldada, et viljakuskordajad alanevad. See ei piirdu vaid mõne riigiga, nagu auväärt parlamendiliige ütles. See on pigem asjassepuutuva riigi arenguga seotud nähtus.

Teema: ELi ja Colombia vabakaubanduslepingu läbirääkimiste peatamine
Kas komisjon on valmis soovitama peatada ELi ja Colombia vabakaubanduslepingu läbirääkimised, võttes arvesse kindlaid tõendeid ametiühinguaktivistide jätkuva tapmise kohta Colombias ja eelkõige asjaolu, et 2008. aastal kasvas niisuguste tapmiste arv 25% võrra?
Catherine Ashton
komisjoni liige. - Suhetes Colombiaga on Euroopa Liidu ülim prioriteet inimõiguste kaitse. Seetõttu jälgime väga tähelepanelikult, mis Colombias toimub.
Teame väga hästi, et Colombia ametiühingute ees seisavad raskused ning et ametiühingute juhte ja liikmeid tapetakse ja ähvardatakse endiselt.
Teame seda oma teabeallikatest, rahvusvahelise lepingu organsatsioonide aruannetest ja avaldustest, samuti mu enda vestlustest selliste organisatsioonidega nagu Euroopa Ametiühingute Konföderatsioon.
Endiselt valitseb tõsine kahtlus, kas Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni põhikonventsioone rakendatakse sellel maal ikka tulemuslikult. Nõuame valitsuselt pidevalt, et ta püüaks paremini kaitsta kõige haavatavamaid rahvastikurühmi, uuriks kõiki inimõiguste rikkumisi ja karistaks nende eest.
Bogotás on ELi eesistujakolmiku saadikute diplomaatiliste protestide sisuks olnud hiljutised rünnakud inimõiguste kaitsjate ja ametiühinguliikmete vastu. Need küsimused tõstatati ka äsjasel Euroopa Liidu ja Colombia ametnike kõrgetasemelisel kohtumisel.
Peale selle alustasime Colombia valitsusega hiljuti kahepoolset inimõiguste dialoogi, millest saab inimõiguste teemalise teabe ja kogemuste korrapärasema ja süstemaatilisema vahetamise vahend ja mis annab teavet tehniliseks koostööks.
Samuti püüame lisada kavandatud mitmepoolse kaubanduslepingu säästva arengu peatükki lisatagatisi, et parandada Colombias peamiste töö- ja keskkonnakonventsioonide rakendamist. Oleme teinud ettepaneku, et kodanikuühiskonna organisatsioonid jälgiksid tööõiguse rakendamist. Loodame, et sel viisil aitab leping tööõiguse aktivistide olukorda Colombias parandada.
Jim Higgins
Ma tean, et inimõigused on väga tähtsal kohal, aga ma ei saa aru, miks Euroopa Liit, kes peab ennast uhkelt kõige suuremaks inimõiguste eest võitlejaks maailmas, üldse mõtleb kaubanduslepingu sõlmimisele sellist riigikorda viljeleva riigiga nagu Colombia.
2009. aasta jaanuari algusest alates on tapetud kakskümmend seitse ametiühinguliiget. See arv räägib iseenda eest ja ajalugu on tõestanud, et need riigid hakkavad tegutsema siis, kui neid majanduslikult pitsitada, nagu juhtus Lõuna-Aafrika suhtes kohaldatud sanktsioonide korral.
Usun tõesti, et peaksime saatma Colombiasse delegatsiooni, kes uuriks olukorda otsesest allikast, mitte pidama nendega dialoogi. Meie inimesed peaksid olema seal kohapeal ja me peaksime katkestama igasugused kaubandusläbirääkimised Colombiaga seniks, kuni oleme veendunud, et sealsed inimõigused on kaitstud samamoodi nagu ülejäänud maailmas.
David Martin
Mul on väga hea meel, et Jim Higgins selle küsimuse esitas. Tal on kirjeldatud olukorra osas täiesti õigus ja teiegi, volinik, olete neid asjaolusid möönnud.
Kas komisjon seda arvestades võiks peatada esiteks üldiste soodustuste lepingu Colombiaga ja teiseks katkestada vabakaubanduslepingu teemalised läbirääkimised senikauaks, kuni oleme saanud Colombia valitsuselt kinnituse, et ametiühinguliikmed, inimõiguste aktivistid ja kõik teised saavad oma asja seal riigis ohutult ajada?
Catherine Ashton
komisjoni liige. - Aitäh teile mõlemale. Ma saan aru sellest kirglikkusest ja sellisest jõulisest emotsioonist. Ma ei ole veendunud, et läbirääkimiste peatamisega saavutame selle, mida mõlemad auväärt parlamendiliikmed soovivad. Minu arvates peaksime dialoogi jätkama ning tegema edasi tööd selle nimel, et meie läbirääkimiste ja mis veelgi olulisem, meie lepingute tulemusena antaks absoluutne garantii, millega järgitakse mõlema lugupeetud parlamendiliikme tahet.
Mina olen kasutanud sellist lähenemist. Kiirustan lisama, et see ei tähenda, nagu ei peaks need, kes on minuga juba rääkinud, jätkama oma panuse andmist, et me saaks jääda kindlalt õigele teele. Muidugi arvestan ma seda alati, aga praegu olen ma otsustanud sellise tegutsemisviisi kasuks.

Teema: Rahvusvahelise kaubanduse taastumine
Rahvusvahelise kaubanduse kasv aeglustus märgatavalt 2008. aastal ja 2009. aastal on see veelgi aeglustunud, ületades suuresti üldise majanduslanguse ulatuse. 19. ja 20. märtsil 2009. aastal Brüsselis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu tunnistas, "et vaba ja õiglane kaubandus on maailma majanduse taastumise võtmetähtsusega elemendiks”, ning kutsus üles "viima kiiresti lõpule kahepoolsed kaubandusläbirääkimised ning lõpetama WTO Doha arenguvooru”.
Kas komisjon võiks vastata järgmistele küsimustele:
Milliseid algatusi on ta teinud kaubanduse rahastamise valdkonnas? Milliseid edusamme on tehtud käimasolevatel kaubandusläbirääkimistel ja milliste meetmete abil kavatsetakse suurendada ELi väliskaubandusvoogusid?
Catherine Ashton
komisjoni liige. - On täiesti õige, et kriis on rahvusvahelist kaubandust eriti sügavalt mõjutanud. Maailma Kaubandusorganisatsiooni sekretariaadi hinnangul langeb üleilmne kaubandus 2009. aastal arenenud riikides 10-14% ja tärkava turumajandusega riikides umbes 7%. See nõuab kaubanduse finantseerimisel ning mitme- ja kahepoolsetel läbirääkimistel kõrgete sihtide seadmist, mida me oleme ka teinud.
Oleme koos liikmesriikidega astunud palju olulisi samme kaubanduse rahastamise kättesaadavuse parandamisel. Seal, kus kaubandusosapooled ei ole tahtnud või suutnud enam ekspordi rahastamise kindlustust pakkuda, on liikmesriigid sekkunud ekspordikrediidiasutuste kaudu.
Lühiajalist kindlustust on komisjon soodustanud otsusega lõdvendada ajutiselt sellise abi pakkumise nõudeid. Lisaks oleme nõus lühiajaliselt leevendama OECD keskpika ja pikaajalise krediidikindlustuse eeskirju.
Mitmepoolsel tasandil toetame kindlalt G20 lubadusi luua riiklikud ekspordikrediidiasutused, et tagada riigi ekspordikrediidikindlustuse piisav võimekus, kui seda on vaja. Samuti toetame mitmepoolsete rahastusorganisatsioonide püüdeid pakkuda uusi või suurendada olemasolevaid kaubanduse rahastamise võimalusi.
Jätkame erinevaid kaubandusläbirääkimisi, et tugevdada ja hoogustada eksporti. Auväärt parlamendiliikmed teavad, et mitmepoolsel tasandil on praegu ja edaspidi kõige tähtsam viia Doha arenguvoor eesmärgikindlalt, tasakaalukalt ja kõikehõlmavalt lõpule, sest see toob maailmale ja muidugi Euroopa majandusele väga suurt kasu.
Hiljutine kohtumine New Delhis, kus ka mina osalesin, on andnud uue poliitilise tõukejõu ja peatselt Pittsburghis peetava G20 tippkohtumise toel aitab see meil loodetavasti 2010. aastal kokkuleppeni jõuda.
Nõuame lähikuudel olulisimate Maailma Kaubandusorganisatsiooni partneritega tõelist koostööd, et läbirääkimistel saaks edasi liikuda paketiga, mille üle on seni peetud vaid üldsõnalisi kõnelusi. Nagu parlamendiliikmed teavad, kavatseme sellega seoses sõlmida mitu kahepoolset lepingut.
Georgios Papastamkos
(EL) Austatud juhataja! Majanduskriisi surve all rakendavad paljud riigid meetmeid oma majanduse elavdamiseks. Viimane näide sellest on Ameerika Ühendriikide presidendi Barack Obama otsus kehtestada imporditollimaks Hiina rehvidele.
Kas komisjon on hinnanud, kuidas mõjutavad Euroopa eksporti meie kolmandatest riikidest kaubanduspartnerite strateegiad, näiteks "Ostke Ameerika kaupu!” või "Ostke Hiina kaupu!”.
Catherine Ashton
komisjoni liige. - Olen tõesti rääkinud Ameerika Ühendriikide ja Hiinaga (kust ma eelmisel nädalal saabusin) programmidest "Ostke Ameerika kaupu!” ja "Ostke Hiina kaupu!”, mis on kaks väga erinevat programmi, nagu ma olen usaldusväärsest allikast kuulnud. Olen lugenud õigusakte, mis suunavad Ameerika kaupu ostma. Õigusaktide sisust enam paneb mind muret tundma see, kuidas erinevad osariigid neid rakendavad.
"Ostke Hiina kaupu!” on teistsugune soovitus. See, mida nii kaubandusminister Chen Deming kui ka asepeaminister Tang Jiaxuan mulle eelmisel nädalal kampaania eesmärgi ja Euroopa ettevõtete kohtlemise kohta ütlesid, rahustas mind mõnevõrra, aga ma jälgin toimuvat, sest tahan olla kindel, et Euroopa ettevõtlust ei kahjustata ei otseselt ega kaudselt.
Mis puudutab praegust seisukohta rehvide suhtes, millele austatud parlamendiliige minu arusaamist mööda vihjas, siis praegu me vaid vaatame, mis toimuma hakkab. Auväärt parlamendiliikmel on õigus nimetada seda oluliseks valdkonnaks, millel me peame silma peal hoidma ja mille puhul peame ootama, mis juhtub, ning ilmselgelt on mul hea meel teiega sel teemal mõtteid vahetada.
Juhataja
Kuna Claude Moraes puudub, siis jääb küsimus nr 27 kahjuks ära.

Teema: Euroopa looma- ja lambalihatoodete turustamine
Milliseid meetmeid võtab Euroopa Liit Euroopa looma- ja lambalihatoodete turustamise hõlbustamiseks kolmandates riikides ning kas Euroopa Komisjon kavatseb selles protsessis abistamiseks esitada ettepanekuid uute algatuste kohta?
Catherine Ashton
komisjoni liige. - Me teeme aktiivselt tööd selle nimel, et kaotada väga keerulised ja suured sanitaarpiirangud ning aidata sellega turustada selliseid Euroopa tooteid nagu Iiri veise- ja lambaliha. Komisjoni sellesuunalise töö keskmes on turulepääsu strateegia ja eelkõige turulepääsupartnerlus, mis sai alguse 2007. aastal. Turulepääsu strateegia loob komisjoni, liikmesriikide ja ettevõtjate vahel tugevamad partnerlussuhted, mille eesmärk on parandada piirangute tuvastamist, analüüsimist, tähtsuse järjekorda seadmist ja kõrvaldamist.
Strateegia eripära on see, et see viiakse ellu erinevate kaubanduspoliitika instrumentide kaudu. Selle all mõeldakse mitme- ja kahepoolsete kanalite kasutamist ning keskpika ja pikema aja poliitika ametlikumate instrumentide täiendamist poliitiliste kontaktide ja ühise kaubandusdiplomaatiaga.
Meie jõupingutused seoses selle turulepääsuga on viimastel aastatel märgatavalt suurenenud ja me oleme korduvalt edu saavutanud, mis näitab, et liigume õiges suunas. Näiteks õnnestus meil mõnda riiki pitsitada ja kaotada ELi loomalihaekspordi keeld, mis oli kehtestatud Iirimaal 2008. aasta detsembris aset leidnud dioksiini ja PCBga saastatuse juhtumi tõttu. Hiljuti läks meil korda avada ELi loomalihale Saudi Araabia, Jordaania ja Filipiinide turg ning käsitleda Egiptuse ja Iisraeliga mõningaid sanitaar- ja fütosanitaarmeetmetega seotud küsimusi kaubanduskesksemalt.
Jätkuvalt nõuame Indoneesia, Malaisia ja Koreaga ja muude selliste riikidega suheldes erinevatel tasanditel, et nad viiksid oma õigusaktid täiel määral kooskõlla sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingu ning Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni rahvusvaheliste standarditega. Oleme palunud ELi loomalihaettevõtjatel rääkida meile oma konkreetsetest probleemidest ja teha ettepanekuid, kuidas me võiksime tulla toime tõketega olulistel turgudel. See sai hiljuti väga positiivse tagasiside ning Iiri ettevõtjate organisatsiooni esitlus aitab meil seada prioriteete ja oma tööd jätkata.
Liam Aylward
Tahaksin volinikult küsida, kas ta ei tahaks kaaluda teatud toidu propageerimiseks mõeldud eelarve põhjalikku ja täielikku läbivaatamist? See on olnud kasutuses alates 1970ndatest, on väga piirav ja vajab muutmist. Lisaks küsin, kas volinik on nõus, et Euroopa Liidu toiduainesektori konkurentsivõime parandamine aitaks Euroopa Liidul majanduslangusest väljuda?
Seán Kelly
On hästi teada, et Euroopa looma- ja lambalihatooted vastavad kõige karmimatele normidele. Kas ja milliseid meetmeid komisjon rakendab, et sellised nõuded kehtiksid ka kaubanduspartneritele, eelkõige Brasiilias?
Catherine Ashton
komisjoni liige. - Kõigepealt ütlen, et ei ole auväärt parlamendiliikme mainitud valdkonnaga kursis, nii et kui tohib, siis vastan talle kirjalikult.
Ent olen täiesti nõus selle tööstusharu väärtuslikkuse ja olulisusega Euroopa Liidu ja kaubanduse jaoks. See on valdkond, millele peame üha enam pühenduma ja keskenduma. Ma teen kaubanduslepingute osas volinik Fischer Boeliga tihedat koostööd, et meie lepingute põllumajanduse pool oleks tugev ja pakuks reaalseid võimalusi. Loodan, et läbirääkimiste edenedes märkab auväärt parlamendiliige rohkem, kui väärtuslikuks me seda peame.
Mis puudutab vastastikkuse põhimõtet, siis peame kolmandate riikide ametnikega läbirääkimisi ja koolitame neid, et nad mõistaksid ELi süsteemi olemust. Selle tulemusena tahame panna nad uskuma, et nii ELi kui ka nende enda tarbijad on kaitstud.
Nõuame, et kolmandad riigid peaksid kinni oma rahvusvahelistest kohustustest, eriti Maailma Kaubandusorganisatsiooni sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingust, ning hoolitseme selle eest, et nad järgiksid nõuete kehtestamisel rahvusvahelisi norme või võtaks oma nõuete aluseks teadusuuringud.

Teema: Pruunsöe kaevandamisest Tšehhi Vabariigis ja Kesk-Saksamaal tulenev keskkonnakoormus
Kuidas hindab komisjon keskkonnakoormust, mis tuleneb pruunsöekarjääridest ja pruunsöel töötavatest elektrijaamadest Tšehhi Vabariigis ja Kesk-Saksamaal, ning kuidas hindab komisjon sulgemise ja loodusliku taastamise kavu, võttes arvesse ka ohutusaspekti?
Stavros Dimas
Austatud juhataja! Pruunsöe kaevandamisest ja elektrijaamades kasutamisest tekkida võiv keskkonnakahju on teema, mis on ühenduse õigusega piisavalt reguleeritud.
Kaevandusjäätmete direktiivi kohaselt peab kaevandusjäätmete töötlejatel olema luba, mis eeldab jäätmekäitluskava ning jäätmehoidlate sulgemise ja saneerimise kava olemasolu. Töötlejad peavad esitama finantstagatise, mis katab maa-ala taastamise kulud.
Direktiivis on sätestatud pädevate asutuste poolsed kontrollid ning õhu-, vee- ja pinnasesaaste vältimisega seotud kohustused. Direktiivi kohaldatakse uutele jäätmehoidlatele alates 2008. aasta maist. Juba tegutsevate hoidlate jaoks tuleb hankida direktiivis nõutud luba 2012. aasta maiks.
Samuti peavad liikmesriigid koostama 2012. aasta keskpaigaks loetelu hoidlatest, mis tekitavad või võivad tekitada keskkonnakahju.
Euroopa Liidu õiguslikus raamistikus on teisigi direktiive, näiteks saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli direktiiv ning suurte põletusseadmete direktiiv. Mis puudutab vastutust keskkonna ees, siis pinnase direktiiv on nõukogus, aga ei edene. Neist olulisim on muidugi saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli direktiiv. Selles nõutakse, et suurte põletusseadmete jaoks tuleb hankida luba, mille aluseks on parima tava järgimine.
Suurte põletusseadmete direktiivis kehtestatakse samas piirmäärad olulisimate atmosfääri saasteainete heitkoguste jaoks. Kui põletusseade lõpetab töö, peab selle käitaja saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli direktiivi kohaselt kaotama saasteohu ja võtma selle ala taastamiseks meetmed.
Kui pruunsöel töötavad jaamad peaks tekitama keskkonnakahju, tagab selline õiguslik raamistik kõrgetasemelise keskkonnakaitse.
Nende jaamade sulgemine otsustatakse sõltuvalt sellest, kas nad vastavad kehtestatud nõuetele või mitte.
Bernd Posselt
(DE) Tänan teid korrektse ja põhjaliku vastuse eest. Aga ma küsisin konkreetselt ka Saksamaa ja Tšehhi, Saksamaa ja Poola, Poola ja Tšehhi piirialade kohta. Neil aladel on palju selliseid juhtumeid. Tahaksin teada, kas teie arvates on nende riikide piiriülene koostöö piisav ja kas komisjon toetab piiriüleseid meetmeid neil aladel, eelkõige regionaalprogrammide raames.
Stavros Dimas
Austatud juhataja! Nii Tšehhi jaoks pärast 2007. aastat kui ka Saksamaa jaoks on mitu rahastamisallikat. Muidugi pean teile meelde tuletama, et eelmise aasta detsembris heakskiidetud energia- ja kliimapaketi abil saadakse kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise kava kaudu piisavalt raha, sest kokkuleppe kohaselt tuleb heitkoguseid vähendada 50%, et võidelda kliimamuutuse ja teiste sellega seotud probleemidega.
See tähendab, et pruunsöekarjäärid ja muud sellised objektid hävitavad juba oma olemuselt keskkonda ja loodust, sest nad ei kahjusta mitte ainult pinnast, vaid ka vett, kuna tekitavad mitmeid saasteaineid ja teadaolevalt eraldavad suures koguses süsinikdioksiidi. Sellest vaatevinklist on pruunsüsi halvim kütus. Kümnepallisüsteemis oleks see süsinikdioksiidiheite poolest üks viletsamaid. Tahaksin öelda, et raha saab hankida ka saastekogustega kauplemisest ja vähemalt Saksamaal on see kauplemine juba käimas. Järelikult tuleb raha ka sealt. Aga peale selle soovin öelda, et on olemas ühendusepoolne rahastamisvõimalus, mille toel saab samuti kaevandamise tõttu tekkinud keskkonnakahju kõrvaldada.
2000.-2006. aasta piirkondlikest rakenduskavadest rahastati projekte, millega taastati endise Ida-Saksamaa teatud liidumaade - Saksimaa, Saksi-Anhalti ja Tüüringi - alad, mida pruunsöe kaevandamine oli palju kahjustanud. Aastate 2007-2013 asjaomastes programmdokumentides on sätestatud, et sellise abi andmine jätkub.
Mis puudutab Tšehhit, siis loodepiirkonna 2007.-2013. aasta rakenduskavast rahastatakse tegevuse lõpetanud kaevanduste alade taastamist ja saneerimist. Ka rakenduskavas "Keskkond” on üheks prioriteediks seatud tegevuse lõpetanud kaevanduste alade taastamine. Loomulikult on koostöö mitte ainult riikide, vaid ka piirkondlike organisatsioonide vahel kasulik mõlemale poolele.
Juhataja
Küsimustele, millele ajapuuduse tõttu ei jõutud vastata, vastatakse kirjalikult (vt lisa).
