Autoriõiguste ühine haldamine Internetis (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on Giuseppe Gargani esitatud suuline küsimus, mis puudutab autoriõiguste ühist haldamist Internetis - B6-0459/2008).
Jacques Toubon
autori asendaja. - (FR) Pr juhataja. Mainitud küsimus on keskne teema Euroopa kultuurimajanduse tuleviku seisukohast. Hoolimata infoühiskonna autoriõiguste direktiivist on olukord autoriõiguste ühise haldamisega Internetis ja sellega seotud õigustega väga keeruline, eriti autoriõiguse seaduse territoriaalse iseloomu ja üleeuroopalise litsentsimissüsteemi puudumise tõttu. Antud olukorra on muutnud veelgi keerulisemaks ühtse poliitika puudumine Euroopa Komisjoni poolt situatsioonis, kus ühest küljest ühtse turu ja autoriõiguste eest vastutav peadirektoraat ning teisest küljest konkurentsipoliitika peadirektoraat tegutsevad üksteisest sõltumatult ning neil puudub ülevaade tegevusharu kohta, eriti Euroopa loovtalentide huvide kohta.
Seadusloomest keeldumine, mitmete parlamendi poolt vastu võetud resolutsioonide eiramine ning otsus selle asemel proovida antud sektorit reguleerida soovituste ja administratiivotsuste põhjal on siseturu ja teenuste peadirektoraat loonud õigusliku ebakindluse õhkkonna. Selle taustal alustab konkurentsi peadirektoraat kohtumenetlust antud sektoris tegutseja vastu, kes ainult püüdis tegutseda komisjoni 2005. aasta soovitusega kooskõlas.
Seega otsustas komisjon juulis CISACi vastu. Ei kehtestatud küll rahalisi karistusi, vaid pigem otsiti võimalust muuta CISACi ja selle liikmesühingute tegutsemisviisi. Antud olukord peegeldab asjaolu, et Euroopa Komisjon otsustas eirata parlamendi esitatud hoiatusi, eriti 2007. aasta 13. märtsi resolutsioonis, mis sisaldas konkreetseid ettepanekuid reguleeritud konkurentsi kohta ning ka vähemuskultuuride kaitsmise ja turgutamise kohta Euroopa Liidus.
Pealegi oleme sellest ajast näinud paljusid algatusi ning ainult üks neist on oma iseloomult seadusandlik: otsitud kiidusõnad autoritasu kogumise ühingute soovitusele, hinnangu aruanne ja Roheline raamat 2001. aasta direktiivi kohta, küsimused kodukoopiate kohta, teadusuuringute peadirektoraadi otsuse alusel vaba ligipääs 20 % seitsmenda raamprogrammi pakkumistele, ajapikendus taidekunstnike õigustele, mille jaoks kaalutletakse direktiivi jne.
Seetõttu on õiguskomisjon tõstatanud järgmise küsimuse: kas komisjon ei arva, et parem oleks tagada, et mis tahes kehtestatud muudatused, näiteks CISACi liikmetele, tuleks laialdaselt läbi arutada kõikide huvitatud osapooltega, et lõpetada praeguse juriidilise olukorra järjekindlusetus, mis on tekkinud komisjoni vastukäivate seisukohtade tõttu? Kas Euroopa Komisjon kavatseb kõnealuse sektori poliitika parlamendi 2007. aasta 13. märtsi resolutsiooni valguses üle vaadata, et oleks võimalik leida globaalne lähenemine, mis võtab arvesse mitte ainult kasutajate, vaid ka litsentsihoidjate ja loovtööstuse huve? Oleme veendunud, et CISACi juhtum näitab, et komisjoni lähenemine lähtuda vabatahtlikest sätetest või "pehmest seadusest", nagu seda kutsutakse, või ainult administratiivotsustest, ei ole järjekindel ning on vastuolus õiguskindluse põhimõttega, sest selle mõjualas olevatel osapooltel pole võimalusi edasikaebamiseks või aruteludeks.
Homme kavatseb komisjon jätkata selle "pehme seaduse” lähenemisega, võttes vastu järgmise soovituse, seekord teemal Interneti-põhine loovsisu, mis ka käsitleb multiterritoriaalse litsentsimise küsimust. See ei ole kaasotsustamisemenetlusel põhinev soovitus. Kas komisjon kavatseb kaasata parlamenti antud soovituse koostamiseks efektiivsel viisil? Või kas selles sektoris, mis on nii oluline tuleviku majanduse ja Euroopa kultuuri seisukohalt, kavatseb komisjon veel kord eirata neid, kes esindavad liikmesriike ja nende kodanikke?
Seetõttu on mul kaks soovitust. Esiteks, nagu käituti kodukoopiate korral, peaks komisjon koostama tegevusprogrammi kõikide osapoolte jaoks, et oleks võimalik avada dokumentatsioon ning seda saaks uurida kõik, kellesse see puutub. Parlament esitab omapoolse arvamuse niikuinii. Õiguskomisjon on nüüd autoriõiguste küsimuses aluse pannud sihttöörühmale, kellel on volitus esitada kõikidele osapooltele selge pikaajaline globaalne visioon intellektuaal- ja loomeomandi kohta ning selle rolli kohta teadmistepõhises ja kultuurimajanduses. Rühma esimene kohtumine on homme hommikul.
Charlie McCreevy
komisjoni liige. - Pr juhataja. Arvan, et need küsimused tuleks paigutada laiemasse konteksti, sest arutelu selle kohta, kuidas litsentsida muusikat Internetis, on muutumas üha olulisemaks. Praegu on Internetis tarbijatele saadaval rohkem muusikat kui kunagi varem, kuid sellest väga väike kogus on korralikult litsentsitud. Seetõttu ei tooda sellest peaaegu mingisugune osa tulu muusikutele või muusika produtsentidele. 2006. aastal oli ebaseaduslikult ja seaduslikult allalaetud laulude suhe 40:1 ja üle 20 miljardi salvestuse laetakse igal aastal ebaseaduslikult alla. Seega, midagi on siin valesti.
Internetis tegutsevad ettevõtted väidavad, et muusika litsentsimine Euroopas on liiga keeruline, mistõttu ei ole üheski uues liikmesriigis seaduslikku võrguteenust saadaval.
See on taust hulgale küsimustele, mida on esitanud hr Gargani. Kõik nõustuvad, et peame lihtsustama muusika litsentsimist Internetist allalaadimisele ja mobiiltelefonidele. Kuid keegi ei soovi selle käigus midagi kaotada.
Kas on olemas lihtsat viisi jõuda litsentsideni, mis kataks kõik õigused üle Euroopa? Sellele küsimusele vastates peame meeles pidama, et enamik autoreid, heliloojaid ja artiste elavad autorikaitsest saadud tuludest. Nii tulevad nad iga kuu ots otsaga kokku.
Kuidas siis leida tasakaalu tõhususe ja õigluse vahel? Komisjon esitas oma soovitused 2005. aastal. Nagu 2008. aasta hinnanguaruanne nendele soovitustele näitas, on mõned autoriõiguste omanikud, näiteks muusika väljaandjad, järginud meie nõuannet ning koostanud üleeuroopalised litsentsid. Kuna väikesed autoritasu kogumise ühingud kardavad, et need tegevusprogrammid ei jäta ruumi niširepertuaarile, peame nüüd kindlustama, et ruumi jääks. Esimesed märgid on julgustavad. Juba on olemas ELi litsentsid väikestele muusikaväljaandjatele. Samal ajal kui need püüdlused jätkuvad, ei tohiks me seadusi teha enneaegselt. Käimasolevale restruktureerimisele tuleks anda võimalus. Kuid peame jääma valvsateks, et väikerepertuaar ei jääks kaotajaks.
Räägin paari sõnaga ka monopolidevastasest otsusest, mille komisjon hiljuti seoses CISACi juhtumiga vastu võttis. Otsus keelab konkurentsivastased tegevused Euroopa autoritasu kogumise ühingute poolt, kes piiravad oma võimalusi pakkuda teenuseid autoritele ja Internetis tegutsevatele ettevõtetele. Piirangute kaotamine annab autoritele võimaluse valida, milline autoritasu kogumise ühing haldab nende autoriõigusi. See muudab lihtsamaks ka Internetis tegutsevatel ettevõtjatel omandada mitmes riigis kasutamiseks mõeldud litsentse ühelt nende endi poolt välja valitud autoritasu kogumise ühingult.
2005. aasta soovitused ja CISACi otsus lähtuvad samadest põhimõtetest: mõlemad kutsuvad üles kaotama piiranguid, mis takistavad autoritel ja heliloojatel vabalt valimast endale autoritasu kogumise ühingut ning annab õiguse mänedžeridele pakkuda multiterritoriaalseid litsentse.
Mis puudutab Interneti-põhise loovsisu soovituse ettevalmistust, siis plaanib komisjon antud soovituse vastu võtta 2009. aasta esimese kvartali jooksul. 2008. aastal aset leidnud avalik konsultatsioon Interneti-põhise loovsisu osas on näidanud, et audiovisuaalsete tööde multiterritoriaalse litsentsimise teema pole veel valmis soovitusse lisamiseks.
Komisjon on juba välja kuulutanud pakkumise kutse sõltumatu uuringu läbiviimiseks audiovisuaalsete tööde multiterritoriaalse litsentsimise teemal, mille eesmärk on analüüsida selliste tegevuste nii majanduslikke kui kultuurilisi aspekte. Komisjon analüüsib praegu pakkumisi ning uuringu tulemused peaksid muutuma kättesaadavaks 2009. aasta lõpuks. Teeme tihedalt koostööd nii Euroopa Parlamendi kui liikmesriikidega Interneti-põhise loovsisu arengute teemal, osaledes erinevates Euroopa Parlamendi korraldatud aruteludes ning ministrite nõukogu audiovisuaalse töörühma diskussioonides.
Kuna arengud Interneti-põhises loovsisu valdkonnas toimuvad väga kiiresti, ei ole olemas ühtseid praktikaid, millele praegusel hetkel kohustuslikku seadusandlust üles ehitada. Praegu võiks selline seadusandlus Euroopas ohustada uute ärimudelite arengut ning koostöötegevusi osapoolte vahel. Seetõttu tundub soovitus kõige sobivam viis aidata kaasa loovsisu sektori liikumisele Interneti-põhisesse keskkonda.
Hr Toubon tegi huvitava ettepaneku, et võib-olla peaks olema töörühm väikestele kollektiivsetele esindusorganisatsioonidele ning arvan, et see on suurepärane mõte. Komisjon oleks valmis abistama ning aitama proovida leida väikestele organisatsioonidele kohta Interneti-põhises maailmas, seega võtame tema soovitust arvesse.
Manuel Medina Ortega
Hr Toubon on õiguslikust seisukohast andnud probleemist suurepärase ülevaate. Seetõttu ei pea mina hakkama selle aspektiga tegelema.
Seetõttu vaataksin antud probleemi palju praktilisemast vaatepunktist. Mis puudutab autoriõigust, siis konkurentsi peadirektoraat lähtub sellest, et autorite mõjuvõim on samaväärne suurte rahvusvaheliste ettevõtetega, mis haldavad meediamaailma. See pole tõsi.
Autorid ja esitajad on tegelikult töötajad. Mõni neist võib-olla ka tippartist, näiteks need, keda näeme ajakirjades. Neil on mingisugused valikuvõimalused. Ent suuremal osal autoritest, esitajatest ja loojatest pole seda valikut. Nende positsioon on põhimõtteliselt võrdväärne töötajatega, kes on organiseerunud oma autorikaitse organisatsioonide abil.
Väita, et need tuhanded, kümned tuhanded, isegi sajad tuhanded autorid, kes töötavad Euroopas iga päev ning kes saavad tulu oma autorite institutsioonidelt, töötavad nii, nagu nad oleksid rahvusvahelised ettevõtted, on väljamõeldis, millel pole reaalsusega midagi pistmist.
Kui meil ei õnnestu alustada sellest, et autorite praegused Euroopa organisatsioonid esindavad igaüks tuhandete liikmete spetsiifilisi huve ning nad käituvad ka niimoodi, siis ei suuda me kunagi reaalsust mõista.
Usun, et komisjon teeb lihtsalt oma tööd, kuid kui nad räägivad uuringutest, muutun päris murelikuks, sest kes neid korraldab, kes maksab nende eest ja millised survegrupid uuringutele mõju avaldavad?
Seetõttu on meil Euroopa Liidus liikmesriikide vahel ja liikmesriikides demokraatlik süsteem. Euroopa Parlamendi liikmete kohus on võtta väljapaistmatult endale siin täiskogul roll, et väljendada sotsiaalset reaalsust, mida võib-olla ei ole võimalik leida kontoritest või teistest suurtest majandusuuringutest.
Oleme sellises olukorras, kus - kui me pole ettevaatlikud ja püüame antud sektoris piiranguid vähendada, nagu on tehtud teistes sektorites - avastame, et hävitame loovust, mis on üks meie unikaalsetest varadest. Hoolimata kõikidest probleemidest iseloomustab Euroopat suur loovus. Lõpuks on meil audiovisuaalne tegevusharu, mis on täiesti sisutu. Seda on näha juba teistes riikides. Seetõttu usun, et praegu peavad osaliselt meie jõupingutused olema pühendatud sellele, et saaksime pakkuda loojatele institutsionaalset süsteemi, mis aitab neil tegutsemist alustada.
Arvan, et abstraktselt käitudes, mõeldes, et väike muusik, väike helilooja suudab ise ennast kaitsta, on absurdne.
Kui Beethoven oleks täna elus ja looks sümfooniaid ning ta peaks sisenema rahvusvahelisele turule, et võistelda suurte rahvusvaheliste muusikakorporatsioonidega, siis ta sureks nälga. Tema majanduslik olukord oleks palju halvem, kui see oli 18. ja 19. sajandil. Arvan, et see on oluline teema, mida tuleb edasi anda.
Hr Toubon viitas meie komisjoni otsusele moodustada intellektuaalomandi kaitse töörühm. Loodame, et komisjon ja eriti hr McCreevy, kes on alati olnud selle õiguskomitee hea sõber, on valmis meiega koostööd tegema, nende muresid edasi andma, kuid ka kuulama. See töörühm kuulab ka tuhandete inimeste seisukohti, kes praegu on väljapaistmatult seotud suure intellektuaalse tööga ja kes lubavad audiovisuaalset meediat, mida me loome, täita sisuga.
Kui ei, siis varitseb tõeline oht, nagu ma ütlesin, et me loome audiovisuaalse süsteemi, mis on täiesti tühi, mida saab täita vaid reklaamidega ning millel pole spetsiifilist sisu.
Selle tulemusena, pr juhataja, arvan, et ettepanek, suuline küsimus ja resolutsiooni ettepanek, mida me plaanime esitada, on suunatud selle iseseisvuse ja unikaalse Euroopa kultuuri identiteedi kindlustamisele, mida ei saa asendada ühegi vabal konkurentsil põhineva abstraktse ideega.
Eva Lichtenberger
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Pr juhataja, volinik. 2004. aastal korraldas õiguskomisjon arutelu, mis muude asjade seas keskendus kollektiivse esindamise organisatsioonide rollile. Mõned artistid kandsid ette väga muljetavaldava juhtumi, et demonstreerida enda probleeme praeguses süsteemis, mis töötab kollektiivse esindamise organisatsioonide kaudu. Siis valisite n-ö pehme seaduse seadusandluse või pigem mitte seadusandliku lähenemise, mis vahepeal on lihtsalt põhjustanud veelgi rohkem õiguslikku ebakindlust, mille tulemusena seisame silmitsi kaebuste ja pahameele kasvuga olukorra selguse puudumise tõttu. Tegemist on tõelise probleemiga, volinik.
Teie esitatud süsteem põhjustab turu kontsentreerumise, millest saavad kasu tugevaimad ning eiratakse näiteks kultuurilise mitmekesisuse konventsiooni, kui räägime Euroopa kunstist ja kultuurist. Selles süsteemis saavad vähemuskultuurid, ehk need, mis ei ole osa peavoolust või mis kasutavad vähemuskeeli, lõppude lõpuks kahjustada, sest süsteem lihtsalt ei arvesta nendega.
Kui küsisime teilt õiguskomisjonis, miks te pole esitanud ettepanekuid, mis oleks sarnane parlamendis esitatud Lévai aruande omadele, siis vastasite, et turg liiguks niikuinii selles suunas ning seetõttu ei näe te muutuseks vajadust. Volinik, vastuolulised otsused, mille tunnistajateks oleme hiljuti olnud, näitavad, et see ei olnud õige lähenemine. Kui me soovime kaitsta loovuse potentsiaali, siis vajame praegu tulevikku suunatud lahendust. Arvan, et peame üldiselt õiguste sidumisele rohkem mõtlema. Kas see on pikas perspektiivis veel jätkusuutlik omal vanal viisil - riistvarale orienteeritud moel? Kas saavutame vajalikud eesmärgid või ei toimi see?
Volinik, arvan, et edasised uuringud ja arutelud ei vii meid edasi. Kahjuks oleme näinud, et alati kutsutakse ühed ja samad inimesed ning nad esindavad turu gigante, mitte väikeseid osapooli, kelle arvamust sel moel eiratakse. Vajame teistsugust lähenemist ja selget seadusandlikku ettepanekut, kuidas kollektiivse esindamise organisatsioonid saavad kaitsta ja peaksid kaitsma neid õigusi ja varasid.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Pr juhataja, eelmisel aastal vastas parlament resolutsiooniga komisjoni 2005. aasta soovitusele seoses autorikaitse ühise piiriülese haldamisega. Oma resolutsioonis kutsus parlament üles üpris selgelt kindlaks määrama, et antud soovitus kehtib ainult muusikasalvestiste müügi kohta Internetis. Soovisime ka kohest vastavat konsultatsiooni asjast huvitatud osapooltega. Lisaks soovisime, et eelnõule omane paindlik raamistiku tekst esitataks parlamendile ja nõukogule, mis puudutab autorikaitse ja seotud õiguste ühist haldamist, piiriülese Interneti-põhiste muusikateenuste kontekstis.
Autoriõiguste ja seotud õiguste haldamine Interneti-põhiste muusikateenuste kontekstis on endiselt keeruline ja problemaatiline küsimus, hoolimata siduvast direktiivist teabeühiskonna autorikaitse teatud aspektide ühildamise kohta. Keerulisus tuleneb peamiselt Euroopa litsentside puudumisest. Ebaselgelt koostatud soovitus teeb eriti murelikuks. See tähendab, et soovitust saaks võib-olla rakendada ka teistele Interneti-põhistele teenustele, kus kasutatakse salvestisi, näiteks ringhäälingu teenused. Sellest tulenev selguse puudumine seoses erinevate litsentsimissüsteemide kasutamisega tekitab õiguslikku ebakindlust ning põhjustab soovimatuid tagajärgi, eriti Interneti-põhistele ringhäälingu teenustele.
Kahjuks pean ka märkima, et komisjon ei võtnud arvesse parlamendi soovitusi. Komisjon on piiritlenud ennast üksnes kui 2005. aasta soovituste vaatlejaks ja rakendajaks. Mitte kuidagi ei tegeleta niimoodi sektori jätkuvate probleemidega. Muuhulgas peegeldab komisjoni poliitika otsust, mis arvestas Autorite ja Heliloojate Ühingute Rahvusvahelise Konföderatsiooniga. Komisjon on välistanud kollektiivse esindatuse organisatsioonide mis tahes ühise tegevuse võimaluse, näiteks mis puudutab ettepanekut luua Euroopas läbipaistev autoriõiguste süsteem. See võrdub võimu andmisega oligarhiale, mis koosneb suurettevõtetest, kes on sõlminud kahepoolsed lepingud tippartistidega. Võib eeldada, et selle otsuse tulemus on veelgi suurem valikute piiramine ning väikeste ettevõtete kadumine turult, kahjustades kultuurilist mitmekesisust.
Zuzana Roithová
Digitaalsisu turu praegune olukord pole monopolide tõttu jätkusuutlik, see on killustunud ja paindumatu. Seetõttu olen rahul, et komisjon juulikuus vähemalt natukegi selgitas ühist haldamist. Olen mures mitte ainult autorite, vaid ka kasutajate ebaõiglaste lepingutingimuste ja olude pärast. Tahaks nüüd uskuda, et tšehhid ja teised väikeste riikide kodanikud saavad piiriüleselt osta oma lemmiklaule, digiraamatuid või teleseriaale Internetist, näiteks iTunes'ist ja teistest virtuaalsetest kaubandusettevõtetest, mis tegelikult on praegu võimatu. Tahaksin uskuda, et autorid saaksid vabalt valida ühise haldamise mis tahes liikmesriigist ja sundida organisatsiooni parandama teenuste kvaliteeti ja vähendama tegevuskulusid. Loodan, et ühine haldamine suudab vastutasuks pakkuda asukohariigi piiride piiranguteta litsentse, sh Euroopa litsentse, kuid see ei ole nii kerge. Ma ei usu, et komisjoni juulikuine rünnak herilasepessa põhjustab süstemaatilisi muutusi digitaalsisu turul. Palun, et komisjon telliks sõltumatu uuringu ühise haldamise kohta tervikuna ning paluks esitada parlamendile seadusandlik tekst, mis sisaldab terve süsteemi ülevaadet, põhinedes selle probleemi kõikide spetsiifiliste aspektide põhjalikul analüüsil.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Pr juhataja, volinik, olete tõestanud, et olete valmis kuulama ja nendele probleemidele tähelepanu pöörama. Ometi soovin küsida ühe küsimuse ja esitada oma soovi.
Küsimus puudutab viisi, kuidas parlament kaasatakse töösse, mida te kavatsete ette võtta. Soov on, et kui koostatakse tegevusprogramm, siis minu jaoks tundub hädavajalik, et leide, selle leide ei tuleks etteruttavalt ära otsustada, vaid need peaksid olema tõelise arutelu tulemused, ning arvan ka, et tegevusprogrammi liikmed peaksid esindama meie majanduslikku ja kultuurilist mitmekesisust.
Charlie McCreevy
komisjoni liige. - Tänan austatud liikmeid tõstatatud teemade eest.
Seadusandjad ei peaks kõiki otsuseid vastu võtma. Komisjon toetab aktiivselt muusika Interneti-põhise litsentsimisturu arengut, kuid ennatlik seadusandlik sekkumine ilma täieliku turunõudluse ja -trendide analüüsita ei paista olevat parim viis toimiva Interneti-põhise jaeturu arendamiseks Euroopas. Samas, kui saab selgeks, et komisjoni praegused sekkumised ei suuda pakkuda 21. sajandi jaoks sobivat Interneti-põhist litsentsimismudelit, siis kaalume teist lähenemist.
Praegu on oluline, et kõik osapooled, autorid, esitajad, väljaandjad, autoritasu kogumise ühingud ja plaadifirmad saaksid kokku ja jõuaksid sellise litsentsimisstruktuurini, mille tulemusena tekib rohkem seaduslikke Interneti-põhiseid teenuseid, säilitades samal ajal mõistliku lahenduse autoritele.
Hr Medina Ortega vihjas faktile, et igaühe huvides on see, et meil on elujõuline kultuuritööstus igal pool Euroopas. Arvan, et räägin kogu komisjoni eest, kui ütlen, et see on meie eesmärk. Arvan, et samuti on õige kehtestada süsteem, mille alusel saavad kõik kasu loomingulisusest ja kultuurist, sh. artistid ning kõik saavad seda nautida mõistliku tasu eest.
Seda püüame me kõik saavutada. Meie arvamused võivad erineda selle koha pealt, kuidas seda teostada. Mitme viimase aasta jooksul olen kuulnud erinevaid vaatepunkte, nii siit täiskogult kui ka gruppidelt väljaspool parlamenti. Alati me ei nõustu selles, kuidas neid eesmärke saavutada, kuid arvan, et me kõik teame, mida me tahame ja proovime teha.
Kui ma seda tegevusprogrammi soovitasin - sellele viitasid hr Gauzès ja teised -, siis oli see vajadusest tuua spetsiifilisse foorumisse kokku väikesed ja suured osalised, eriti väiksemad autoritasu kogumise ühingud, kes, nagu ma saan aru, tunnevad, et nad on antud arutelust välja jäetud. Nii et kõnealuse ettepaneku tegin seal. Ma arvan, et meie eesmärgid on samad. Me tahame loomulikult võtta arvesse kõiki huve ja jõuda välja korraliku litsentsimissüsteemini, mis mudelina sobib tänapäeva maailma ja mitte 40 või 50 aasta tagusesse maailma.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub neljapäeval, 25. septembril 2008.
