Pidulik istung - Prantsusmaa
President
President Sarkozy, kaasparlamendiliikmed, daamid ja härrad, Euroopa Parlamendil on rõõm teid tervitada Prantsuse Vabariigi presidendina tänasel pidulikul istungil Strasbourgis. Teie visiit teeb sellele institutsioonile suurt au ja ma võin kinnitada, et teie külaskäiku on täiskoja liikmed oodanud, millest annab tunnistust täna siia kogunenud parlamendiliikmete suur arv. Presidendivalimiste kampaania käigus ja hiljem 6. mail, teie valimise ajal, kinnitasite te pidevalt ja kindlameelselt, et üks teie võtmeprioriteet on Euroopa ülesehitus ja sellest tulenevalt on see ka üks Prantsusmaa valitsuse põhimuresid.
President
(DE) Austatud Prantsusmaa president, juba aastal 1849 avaldas suur Prantsuse kirjanik Victor Hugo arvamust, et Euroopa riikide liit oleks kasulik. Möödunud saja aasta jooksul on Euroopa integratsiooni ajaloos edu saavutatud ning on tehtud olulise tähtsusega algatusi, kuhu prantslased on andnud märkimisväärse panuse. Need hõlmavad ei midagi vähemat kui tänapäevase Euroopa Liidu lätteid, mis on Robert Schumani poolt 1950. aastal avaldatud kava tulemus. Robert Schuman tegi tihedat koostööd Jean Monnet'ga.
Kuna oleme kogunenud Strasbourgis, siis sooviksin avaldada lugupidamist Pierre Pflimlinile, kes oli Prantsusmaa peaminister, Euroopa Parlamendi president ja paljude aastate vältel Strasbourgi linnapea. On väga valus, et just Prantsusmaa kodanikud lükkasid referendumil tagasi põhiseaduse lepingu eelnõu, milles leidus nii palju tähtsaid vastuseid Euroopa tuleviku jaoks. Vahetult enne teie valimist, härra president, väljendusite te selgesti, et teete riigipeana kõik võimaliku, et tuua Prantsusmaa tagasi Euroopa pealavale.
Kahtlemata näitasite te viivitamatult ja kindlameelselt nimetatud otsust oma panusega lahenduse leidmiseks läbirääkimistel reformilepingu üle ja toetusega tollase Euroopa Ülemkogu eesistuja, kantsler Angela Merkeli sellesuunalistele jõupingutustele.
Härra president, lubage lõpetuseks meenutada, et peale valimisvõitu kutsusite mind esimese mitte-prantslasest külalisena Élysée paleesse. Ma sooviksin kasutada võimalust Euroopa Parlamendi nimel teid veel kord tänada kutse eest, sest sellega näitasite te mitte üksnes oma pühendumust Euroopale, vaid ka seda - ja see on tähtis -, et te hindate kõrgelt Euroopa Parlamenti Euroopa Liidu rahvaste esindajana.
(Aplaus)
Härra president, 2. juulil, paar nädalat pärast teie valimist, pöördusite te Strasbourgi elanike poole sõnadega: "Ma tahan, et Prantsusmaa võtaks endale oma vastutuse, ja ma tahan, et kõik Euroopa kodanikud saaksid teadlikuks oma vastutusest ajaloo ees. Ma tahan alustada arutelusid, esitada küsimusi ja ma tahan need probleemid käsile võtta.” Härra president, ootame innukalt teie kõnet. Tohin ma paluda teid pöörduda Euroopa Parlamendi poole.
(Aplaus)
Nicolas Sarkozy
Prantsuse Vabariigi president. - Austatud Euroopa Parlamendi president, parlamendiliikmed, austatud komisjoni president, mu daamid ja härrad, tänan, et te kutsusite mind kõnelema paigas, kus tuksub Euroopa demokraatia süda.
Tänan teid võimaluse eest teha seda praegu, kui Euroopa on jälle jõudu kogumas ja liigub edasi pärast seda kui tundus, et ta on kõikuma löönud.
Olen tänulik, et andsite mulle võimaluse taas kord teie ees kinnitada Prantsusmaa pühendumist Euroopale ja selgelt kinnitada, et põhiseaduse lepingule öeldud "ei" polnud prantsuse rahva jaoks Euroopast loobumise väljendus, vaid väljendas pigem nende suuremaid nõudmisi Euroopa suhtes.
(Aplaus)
Euroopa ülesehitamist on algusest peale kandnud ootused. Rahvad ootavad, et Euroopa täidaks need ootused ning see on meie kõigi vastutus. Oodatakse rahu, vendlust, edasiminekut. Need ootused kasvasid välja 20. sajandi suurtest tragöödiatest, miljonite meeste, naiste ja laste verest ja pisaratest. Need ootused on sündinud hiiglaslikest kannatustest. Loodetakse, et Euroopa rahvad ei sõdi enam kunagi üksteisega, et me ei pea nägema Euroopa pinnal katseid vallutada, domineerida ja hävitada, mis viisid meie rahvad materiaalse ja moraalse hävingu äärele.
Euroopa idee sündis just seetõttu, et suured eurooplased ulatasid üksteisele käe üle piiride, mille pärast oli surnud väga palju inimesi. Neile järgnesid rahvad, kes olid palju kannatanud otsustades, et vihkamise ajastu on lõppenud ja valitsevaks peab saama sõprus.
Euroopa ülesehitamine sai võimalikuks tänu sellele, et inimesed olid kohkunud sellest, mis nad olid korda saatnud. Nad keeldusid edasi võitlemast, mõistes hingepõhjas, et uus sõda oleks saatuslik. Selle asemel otsustasid nad üksteist armastada ja mõista ning töötada koos ühise tuleviku nimel.
Euroopa ülesehitamist tuleb mõista sellena nagu see on - moraalse, poliitilise ja vaimse vajadusena.
Euroopa ülesehitus on Euroopa rahvaste ühise tahte väljendus, rahvaste, kes jagavad ühiseid väärtusi ja ühist tsivilisatsiooni ning kes soovivad, et need väärtused püsima jääks ja tsivilisatsioon edasi elaks.
Euroopa ei saa üksnes toimida kui masin. Euroopa ei saa toimida haldusliku masinavärgina. Euroopa ei saa olla õiguslik masin, mis töötab välja norme, määrusi ja direktiive, masin, mis tugineb protseduuridele ja reeglitele.
Euroopat ei saa hoida lahus igapäevaelust, inimeste tunnetest ja mõtetest. Euroopa saab olla reaalsus ja jääda püsima ainult siis, kui ta on miljonite meeste ja naiste jaoks nende veendumustest sõltumata elav, kõneleb nende keeles, annab neile lootust paremale elule ja paremale maailmale. Euroopa peab olema suur ideaal või ta lakkab olemast.
Kui rahvad ütlevad "ei", pole meil õigust öelda, et nad eksivad. Tuleks esitada küsimus, miks nad ütlesid "ei".
Me kõik teame - mina muuseas hääletasin poolt -, et Prantsusmaa ja Hollandi vastuhääled väljendasid kahjuks palju enamat kui ühe tähtsa teksti tagasilükkamist.
Me kõik teame, et see "ei" oli äärmiselt nähtav märk väga sügavast usalduskriisist, mida ei tohi tähelepanuta jätta, millele tuleb leida lahendus.
Kõik kes armastavad Euroopat peavad võtma väga tõsiselt vastuhäält, mis tuli kahelt Euroopa Liidu asutajarahvalt, kes on Euroopa ideed alati toetanud.
Vastuhäälega väljendasid need rahvad oma tõsist muret - miljonid mehed ja naised Euroopas olid hakanud lootust kaotama. Miks? Sellepärast, et nad tundsid, et Euroopa ei taga neile enam piisavat kaitset. Neile tundus, et Euroopa on nende eluraskuste suhtes ükskõikseks muutunud. Kas see tunne on põhjendatud või mitte, ei olegi oluline. Ma olen veendunud, et miljonid mehed ja naised mis tahes riikidest jagavad seda suhtumist.
See "ei" oli hävitava tähendusega. See paiskas Euroopa tema ajaloo kõige tõsisemasse kriisi. Kuid kriis, mis oleks võinud Euroopa hävitada osutus ühtlasi kasulikuks, ärgitades Euroopale pühendunud inimesi kriisi põhjuste üle mõtlema.
Alates Euroopa Söe- ja Teraseühenduse loomisest on kõik Euroopas saavutatu väga väljapaistev.
Meie kõik siin oleme nende rahvaste esindajad, kes on üksteist vihanud, üksteist hävitada püüdnud ja sajandeid üksteisega sõdinud.
Euroopa Liidu algusaegadel lausus suur eurooplane ja Euroopa Parlamentaarse Assamblee esimene president Paul-Henri Spaak kõikehõlmavad ja surematud sõnad: "Me ei tohi midagi unustada, see oleks pühaduseteotus, kuid me tegime otsuse võtta vastu suur väljakutse, mis edu korral peaks võimaldama kaitsta seda, mis on meile kõige kallim ja kõikidele ühine”.
Vaatamata loendamatutele raskustele on see suur ettevõtmine kestnud juba pool sajandit.
Selles on tähtis osa parlamentaarsetel assambleedel. Lubage mul siinkohal avaldada austust kõigile neile, kes nendes osalesid, kuna nad esindasid Euroopa kodanikke kogu nende mitmekesisuses.
Ma usun, et mitmekesisus on midagi, mida me ei tohiks peljata. Seda tuleks au sees hoida, see on meie suurim rikkus. Demokraatia on arutelu, see on seisukohtade mitmekesisus. See on vastand süsteemile, kus kõik on kohustatud mõtlema ühtemoodi. Euroopa hääbuks, kui me kõik peaksime samamoodi mõtlema ja neid, kes mõtlevad erinevalt peetaks halbadeks eurooplasteks. Ei ole olemas halbu eurooplasi. On Euroopa ja me peame kaasama kõik sellesse Euroopasse.
Ma usun arvamustevahetusse, ma usun aruteludesse. See on põhjus, miks ma olen alati eelistanud häälteenamust ühehäälsusele.
Ühehäälsus on süsteem, mis võimaldab vähestel oma arvamust kõigile peale suruda. Ühehäälsus tagab selle, et me ei võta kunagi vastu suuri ega julgeid otsuseid ja väldime igasuguseid riske järgides neid, kes ootavad Euroopalt kõige vähem.
Ühehäälsus tähistab suutmatust. Ühehäälsus tähendab võimetust tegutseda. See tähendab, et on võimatu muuta seda, mis on otsustatud ja sel põhjusel toetasin ma lihtsustatud leppes enamushääletuse laiendamist.
Ma usun demokraatiasse. Ma usun, et Euroopa peab olema võimalikult demokraatlik. Sellepärast olen ma alati leidnud, et aruteludest loobudes, kriitikat lämmatades ja oma erimeelsusi alla surudes teeme me Euroopale kahju.
Olen veendunud, et Euroopa vajab rohkem arutelusid, rohkem demokraatiat ja rohkem poliitikat.
Euroopa suutis ummikseisust pääseda seetõttu, et olukorra tõsidusest teadlikena võtsid riigipead ja valitsusjuhid Brüsseli tippkohtumisel vastu poliitilise otsuse. Sel korral suutis eri riigi- ja valitsusjuhtide poliitiline tahe kõrvale tõrjuda kõik seni ületamatuna tundunud takistused.
Mida see poliitika endast kujutas? See tähendas põhiseadusprojekti läbikukkumise tunnistamist. See tähendas vastu hääletanud prantslastele lihtsustatud leppe pakkumist, et Euroopa ummikseisust välja toomiseks lepe Prantsusmaa parlamendis ratifitseerida nagu ma oma valimiskampaanias kinnitasin. Rahvas andis mulle selleks volituse.
(Aplaus)
Lubage mul lisada, et rääkides Euroopa Parlamendist kui kohast, kus tuksub Euroopa demokraatia süda, tundub imelik, kui samas öeldakse, et Prantsusmaal ei oleks parlamendis ratifitseerimine demokraatlik. Prantsuse parlament on täpselt samasugune demokraatia kandja nagu Euroopa Parlament!
(Aplaus)
Riikidele, kes leppe ratifitseerisid, tähendas see poliitika nõusolekut alustada läbirääkimisi uue, vähem ambitsioonika teksti üle. Tahan neile ning samuti siinviibivatele põhiseadusprojekti toetanud parlamendiliikmetele väljendada oma lugupidamist. Me suutsime Euroopa ummikseisust välja tuua tänu vastu hääletanud riikide jõupingutustele. Ma tahaksin avaldada austust nendele teie hulgast, kes olid põhiseaduse lepingu poolt, kuid nõustusid siiski uue leppe üle läbi rääkima. Euroopa suutis kriisist väljuda tänu mõlema poole heale tahtele.
Lihtsustatud lepe on Euroopa poliitiline võit. See on Euroopa eneseteadvuse poliitiline väljendus.
Oma vastutusest teadlikuna tahan öelda, et oleks siiski ekslik uskuda, et lihtsustatud leppe vastuvõtmisega on Euroopas kõik lahendatud, me võime rahulikult hinge tõmmata ja enam ei ole lahendust vajavaid küsimusi. Lihtsustatud lepe lahendab institutsioonilise kriisi, aga mitte Euroopa poliitilist ega moraalset kriisi. See võimaldab Euroopas otsuseid vastu võtta ja tegutseda, kuid jätab tulemused ja eesmärgid selgusetuks. Selle põhjal ei ole võimalik ette näha, missuguseks kujuneb homne Euroopa ja kuidas aitab tuleviku Euroopa kaasa kodanike elu parandamisele. Neile, kelle usk Euroopasse on kadunud, ei anna lihtsustatud lepe vähimatki põhjust selle usu taastamiseks.
Institutsioonilised probleemid on lahendatud. Järgmisena on vaja lahendada poliitilised küsimused. Need tuleb esitada julgelt ja arutleda nende üle tabuta.
Euroopa on valinud demokraatia ja demokraatias peab olema võimalik aru pidada mis tahes teemavaldkondade üle - eelarvepoliitika, kaubanduspoliitika, rahanduspoliitika, tööstuspoliitika, maksupoliitika - kõigi poliitikasuundade üle, ükskõik mida need puudutaksid. Muul viisil ei ole mõtet öelda, et me soovime demokraatlikku Euroopat.
Nicolas Sarkozy, Prantsuse Vabariigi president. - Euroopa on valinud demokraatia ja demokraatias ei tohi mingil juhul sõltumatust vastutustundetusega segi ajada. Keegi ei tohiks iseseisvust põhjenduseks tuues aruandlusest, selgitustest või ametliku kontrolli läbiviimisest keelduda. Demokraatias on poliitiline vastutus kõikehõlmav ja esmatähtis põhimõte.
Euroopa demokraatias peab meil olema võimalik arutada Euroopa eesmärke. Ma tegin ettepaneku luua tarkade klubi, kes mõtleks tuleviku peale. Ma arvan, et me peaksime kõik koos arutlema, missugused on Euroopa võimalikud tulevikumudelid, kuna erinevaid teid on mitmeid. Kuidas me saaksimegi valida õige tee, kui me keeldume variante läbi arutamast.
Euroopa demokraatias peame me saama rääkida Euroopa identiteedist ja rahvuslikest identiteetidest. Me peame saama arutleda selle üle, kuidas Euroopa rajab oma identiteedi ja seda kaitseb. Meil peab olema võimalik läbi arutada see, kuidas Euroopa kaitseb oma rahvuslikke identiteete, mis on Euroopa rikkuseks.
Me ei tohiks peljata identiteete. Soov säilitada oma identiteet ei ole haigus. Ainult juhul, kui identiteet on ohtu sattunud ja seda rünnatakse, võib see kaitsepositsioonile asudes muutuda agressiivseks ja ohtlikuks.
Euroopa rahvad elavad praegu läbi väga sügavat identiteedikriisi. Tegemist on kriisiga, mis puudutab nii meie rahvusi kui kõigile eurooplastele ühist tsivilisatsiooniideed, mis Euroopat ühendab. See kriis on seotud üleilmastumisega ja maailma kaubanduslikuks muutumisega.
Euroopa Liidu rajajate mõte alustada liidu loomist majandusest, söest ja terasest ning kaubandusest, oli geniaalne. Kuid poliitika ei ole jõudnud majandusega ja veelgi vähem kultuuriga sammu pidada. Euroopa kultuuriaspekti tähelepanuta jätmine oli suur viga.
(Aplaus)
Maailmas, mida ähvardab ühtlustamine, maailmas, mida valitseb tehnika ja kus kaubanduslikud väärtused kaaluvad üles kõik muud väärtused, ei saa Euroopa jääda inimeste silmis Euroopaks, kui ta ei kaitse tsivilisatsiooni loodud väärtusi, vaimseid väärtusi. Euroopa peaks tegema kõik selleks, et kaitsta kultuurilist mitmekesisust. Kuid mida me kultuurilist mitmekesisust silmas pidades kaitseme, kui me pole oma identiteeti säilitanud?
Euroopa peab toimima nii, et temas ei nähta ohtu identiteedile, pigem midagi, mis seda kaitseb, mis aitab sellel püsima jääda.
Moraalsel tasandil on ka inimõigused osa Euroopa identiteedist. Iga kord, kui inimesi kusagil maailmas rõhutakse, taga kiusatakse ja ekspluateeritakse ning lapsi ahistatakse, on Euroopa kohus nende eest seista, sest inimõigusi kaitstes on Euroopa truu iseendale. Euroopa peab kõigis maailma piirkondades selgitama oma seisukohti inimõiguste osas.
(Aplaus)
Ma tahaksin lisada, et kõik need, kes lepingu saamise huvides inimõigusi ei kaitsnud, on praeguseks lepingud kaotanud ja kaotanud just väärtuse mõistes.
(Aplaus)
Euroopa demokraatias ei tohi karta sõna "kaitsmine”. Kui me ei soovi, et ebaausa konkurentsi ja dumpingu ohvriks olemisest tüdinenud inimesed hakkaksid ühel päeval suletust ja protektsionismi nõudma, peab meil olema piisavalt julgust rääkida sellest, mida peaks endast kujutama tõeline Euroopa Ühenduse eelistamine. Me peame olema suutelised ennast kaitsma samaväärselt teistega. Me peame end varustama samasuguste kaitsemehhanismidega nagu teised. Kas ei peaks Euroopal olema samasugune õigus ennast dumpingu vastu kaitsta, kui teistel maailma piirkondadel? Kui kõigil riikidel on kaubavahetuspoliitika, miks siis mitte Euroopal? Kui teised riigid võivad osa oma riigihanketurust jätta ainult VKEde kasutada, miks mitte Euroopa? Kui teised riigid rakendavad tööstuspoliitikat, miks ei peaks Euroopa seda tegema? Kui teised riigid oma põllumehi kaitsevad, miks ei peaks oma põllumehi kaitsma Euroopa?
(Aplaus)
Euroopa ei soovi protektsionismi, aga Euroopa peab nõudma samaväärseid tingimusi. Euroopa ei soovi protektsionismi, aga Euroopal on kohustus tagada oma energeetiline sõltumatus ja sõltumatus toiduainete osas.
Euroopa peab olema eeskujuks võitluses kliima soojenemise vastu, aga ta ei saa nõustuda ebaausa konkurentsiga riikide poolt, kes ei sea oma ettevõtetele mingeid keskkonnaalaseid kohustusi.
(Aplaus)
Euroopa peab konkurentsi väga tähtsaks, aga ta ei saa olla ainuke maailmas, kes sellest kultuse teeb. Sellepärast otsustatigi Brüsseli tippkohtumisel, et konkurents on Euroopale vahend, mitte eesmärk iseeneses.
Euroopa on valinud kapitalismi ja turumajanduse, aga see ei tähenda kõikelubatavust ja finantskapitalismi, mis soosib ettevõtjate ja töötajate asemel spekuleerijaid ja aktsionäre.
(Aplaus)
Euroopa kapitalism on alati olnud pigem ettevõtjate ja tootjate kapitalism kui spekuleerimise ja aktsiaturgude kauplejate kapitalism.
Ma olen täiesti veendunud, et Euroopal on tähtis roll finantskapitalismi moraalinormide paikapanemisel. Euroopa ei saa nõustuda, et mõningad spekulandid seavad ohtu ülemaailmse konkurentsi põhimõtted nagu me võisime näha kõrge riskitasemega laenuturu kriisi puhul.
(Aplaus)
Meil kõigil on nendes küsimustes erisugused ideed ja seisukohad, seepärast peamegi nende üle arutlema. Neid küsimusi tuleb arutada senikaua, kuni meil õnnestub saavutada kompromiss, millele saab rajada ühtse poliitika. Kõik need teemad kuuluvad Prantsusmaa tulevase eesistumise prioriteetide hulka.
On palju muidki teemasid, mis tuleks läbi arutada: ühise põllumajanduspoliitika ümberkujundamine, keskkonnamaksude, taastuvenergia tootmise ja energia kokkuhoiuga seonduvad küsimused ning kaitseküsimused. Kuidas Euroopa saaks olla sõltumatu ja omada maailmas poliitilist mõju? Kuidas saaks Euroopa kaasa aidata rahu ja stabiilsuse tagamisele maailmas, kui ta ei ole ise suuteline oma turvalisust tagama?
Kuidas me suudame täita oma kohustusi Euroopa ees, kui me ei suuda arutada Euroopa kaitsesüsteeme ja Atlandi liidu uuendamist puudutavaid küsimusi? Mida tähendavad meie Euroopa tasandil võetud kohustused, kui me ei tee pingutusi kaitse tagamiseks?
ESTÜ asutamislepingu ja lihtsustatud leppe vahelise aja jooksul on Euroopa rahvaste vahel tekkinud solidaarsus. Seda on võimalik näha regionaalpoliitikas, kuid see peaks kajastuma ka kaitsepoliitikas. Samuti peaks see leidma väljenduse Euroopa sisserändepoliitikas. Euroopas, kus inimesed võivad vabalt liikmesriikide vahel liikuda, saab see olla ainult ühine sisserändepoliitika. Me ei saa olla Schengeni ruumi partnerid, teisi riike õigusaktide kehtestamise osas teavitamata, sest õigusaktide muutmine ühes riigis mõjutab kõiki teisi Schengeni alasse kuuluvaid riike.
(Aplaus)
Kui mind valiti Prantsuse Vabariigi presidendiks, oli minu prioriteediks taastada Prantsusmaa koht Euroopa integratsiooni keskmes. Ma soovin, et Prantsusmaa saaks üle oma kahtlustest ja panustaks rohkem Euroopasse. Ma olen täiesti teadlik, et Prantsusmaa ei saavuta kõigis küsimustes meelepärast lahendust, aga minu sooviks on, et Prantsusmaa leiaks taas oma koha Euroopas.
Ma olen taas alustanud dialoogi Euroopa institutsioonidega ja tahan tänada president Barrosot Prantsusmaa ja Euroopa Komisjoni vahel loodud usalduslike suhete eest. Prantsusmaa poliitika eesmärgiks on teha tihedat usaldusel põhinevat koostööd Euroopa institutsioonidega - Euroopa Parlamendi ja Euroopa Komisjoniga.
Omalt poolt teen kõik selleks, et igaüks tunnetaks selles oma kohta. Ma teen kõik selleks, et Ühendkuningriik ratifitseeriks lihtsustatud leppe, sest Euroopal on Ühendkuningriiki vaja ...
(Aplaus)
Ma teen kõik minust sõltuva dialoogi edendamiseks idapoolsete riikidega, kus on tihti tekkinud õigustatud tunne, et neid ei ole piisavalt kuulda võetud. Neil ei ole seetõttu vähem õigusi, et ajalugu sundis neid Euroopa rahvaid Euroopa Liiduga ühinema hiljem. Neil on samasugused õigused kui Euroopa Liidu asutajariikidel. See ongi Euroopa vaim.
(Aplaus)
Samast vaimust kantuna pakkusin ma välja ka Vahemere Liidu loomise. Ma ei soovi, et keegi kõrvale jääks ja ma kavatsen oma otsustes tugineda Barcelonas tehtud tööle. Kuid Barcelonas tehtu ei ole piisav. Meil on vaja uusi ambitsioone.
Minu sooviks on see, et Prantsusmaa aitaks kaasa Euroopa kiiremale arengule, sest kui Prantsusmaal läheb hästi, saab sellest kasu kogu Euroopa.
Euroopa mastaabis ei ole kellegi huvides nõrk, arenguraskustes Prantsusmaa. Keegi ei ole huvitatud Prantsusmaast, mille areng läheb allamäge, mis vaevleb identiteedikriisi käes, julgemata vaadata tulevikku.
Ma olen alustanud reformiprogrammi läbiviimist. Nende reformide läbikukkumine ei ole Euroopa huvides, sest tänu nendele saab Prantsusmaa korda seada riigi rahanduse ja täita oma kohustusi. Prantsusmaa kodanikud andsid neile reformidele oma heakskiidu. Ma rääkisin sellest enne valimisi ja jälgin hoolega, et reformide läbiviimine oleks täielik. Selle eesmärgi teostamisel ei saa mind miski takistada. Minu arvates on see parim, mida Prantsusmaa saab Euroopa heaks teha.
Mu daamid ja härrad, siin Strasbourgi linnas, mis on väga südamelähedane prantslastele ja seostub kõikide eurooplaste jaoks siinse assamblee, siinse parlamendiga, kus hoitakse elavana demokraatliku arutluse traditsioone, seistes sellel poodiumil, meenutan ma 1979. aasta esimese otsevalitud Euroopa Parlamentaarse Assamblee esimest presidenti Simone Veili, kes siin nii tihti kõneles.
Tahaksin avaldada talle austust selle eest, mis ta on Euroopa heaks teinud, mis ta on naiste heaks teinud. Ta võitles selle eest, et naiste õigusi ja väärikust austatakse ning parlament on jäänud tema põhimõtetele truuks. Simone Veil ütles: "Ükskõik missugused on meie erinevused, ma usun, et me jagame sama soovi luua selline ühiskond, mis tugineb meie ühisele pärandile ja austusele ühiste inimlike väärtuste vastu. Sellest vaimust kantuna kutsun ma teid üles meie ees seisvaid ülesandeid seltsimehelikult lahendama”.
Need sõnad on ka minu sõnad. Neis kõlab väljakutse. Need väljakutsed on samad, millele meie kodanikud Euroopalt lahendust ootavad. Me ei saa rohkem aega kaotada. Euroopa on viimase kümne aasta jooksul juba liiga palju aega raisanud. Me ei saa kaotada rohkem aega tagamaks, et inimeste usk Euroopasse kord jälle taastub. Te võite kindlad olla Prantsusmaa kõikumatule pühendumisele Euroopale.
(Parlamendiliikmed aplodeerisid kõnelejale püsti seistes)
President
President Sarkozy, ma soovin teid tänada nende siiraste ja läbinisti euroopalike mõtete eest. Te näitasite taas kindlat veendumust Euroopa suhtes ning enda ja Prantsusmaa elanike pühendumust Euroopa protsessile. Me ootame usalduslikult Prantsusmaa eesistumise aega, mis algab Euroopa Liidu tuleviku seisukohalt võtmehetkel, kui Euroopa riigid ratifitseerivad reformilepingu. Ma olen veendunud, et seda perioodi iseloomustab suur edu teel rahu ja solidaarsuse Euroopasse. Euroopa Parlament Euroopa Liidu kodanike esindajana seisab teie kõrval selles ettevõtmises ja loodab teha tihedat koostööd, et tagada teie eesistumisaja edukus ja sellest tulenevalt kasulikkus Euroopa rahvastele.
President Sarkozy, parlament soovib teile edu, nii Prantsusmaale kui ka Euroopa mandri ühteliitmisele. Tänan teid.
(Pidulik istung lõppes kell 12.40.)
