Složení Parlamentu
Předsedající
Dalším bodem je zpráva pánů Alaina Lamassoura a Adriana Severina jménem Výboru pro ústavní záležitosti o složení Evropského parlamentu.
Alain Lamassoure  
zpravodaj. - (FR) Pane předsedající, dámy a pánové, návrh usnesení je reakcí na výzvu Evropské rady v červnu. v článku 9 a návrhu Smlouvy se uvádí, že budoucí složení Parlamentu bude otázkou sekundárních právních předpisů. Rozhodne o něm Evropská rada a bude přijato jednohlasně na základě iniciativy Evropského parlamentu a s jeho souhlasem. Rada nás vyzývá, abychom vysvětlili, jak by měl tento postup fungovat. Chce vidět, jak vyřešíme tento "horký brambor".
Pro náš Parlament je to skutečná politická výzva. Jsme schopní navrhnout reformu, která se vztahuje na nás? Naposledy jsme to měli učinit v roce 2000 a Parlamentu se to nepodařilo. z tohoto pohledu se dá za významný politický výsledek považovat už hlasování ve Výboru pro ústavní záležitosti. Získali jsme velkou většinu: dvě třetiny v konečném hlasování a tři čtvrtiny v hlavním bodě, rozdělení křesel mezi členskými státy na základě skutečných počtů.
Jakému problému to čelíme? Nejprve bychom si měli uvědomit, že současný Parlament se 785 poslanci už nevyhovuje nové právní pozici, která vyplývá ze změněné a doplněné Smlouvy z Nice. Tento systém založený na 736 poslancích EP se má použít, pokud nedojde k jinému novému rozhodnutí. Až doposud byly v Radě a v Parlamentu členské státy rozdělené do kategorií: jeden stát značné velikosti, několik velkých států, několik států střední velikosti, několik malých atd. Každá kategorie má stejná hlasovací práva v Radě a stejný počet křesel v Parlamentu.
To už neplatí! Budoucí Smlouva zavádí ve vztahu k tomuto systému dva typy inovací. Na jedné straně jsou skutečná čísla: maximálně 750 poslanců EP, s horní hranicí 96 a spodní hranicí 6 křesel na členský stát. Na druhé straně je zásada: mezi maximem a minimem musí být členské státy zastoupené podle sestupné proporcionality a dnes máme v Parlamentu za úkol definovat tuto zásadu, tj. zvolit míru proporcionality a míru sestupnosti, nebo-li jaká je míra nadměrného zastoupení států s nejmenším počtem obyvatel a míra nedostatečného zastoupení států s největším počtem obyvatel.
Váš výbor navrhuje, aby se tato zásada přetransformovala takto: za prvé, minimální a maximální počet stanovený Smlouvou se musí v plné míře využít. Použití horní hranice 750 křesel nám konkrétně dává jakousi malou rezervu křesel, takže sestupnou proporcionalitu lze uplatnit bez snížení počtu křesel kterékoli země. To je základní politická volba a je absolutně nevyhnutelné získat jednohlasný souhlas v Evropské radě.
Za druhé, čím větší je počet obyvatel v zemi, tím je samozřejmě větší její nárok na větší počet křesel. Za třetí, čím větší je počet obyvatel v zemi, tím větší počet obyvatel je zastoupený každým poslancem této země v Evropském parlamentu. Doposud, pane předsedající, španělský poslanec EP zastupuje více než 875 000 lidí, přičemž německý poslanec EP zastupuje pouze 832 000 lidí. Dosud má Německo dvakrát více obyvatel než Španělsko. Tato anomálie se napraví tím, že Španělsko získá čtyři další křesla. Celkově zasahuje navrhované zvýšení deset zemí.
Jsme si plně vědomi toho, že je to pouze dočasné řešení. Bylo by dobré vymyslet nějaký matematický vzorec, který by se automaticky použil na případné další budoucí rozšíření, ale časový rámec, který jsme měli k dispozici, nám to neumožnil. Usnesení však obsahuje v tomto směru několik doporučení. Podobně platí, že jsme museli použít pouze dostupné údaje o počtu obyvatel, a to od Eurostatu, protože jsme neměli žádné údaje od samotných obyvatel. Adrian Severin o tom řekne víc.
Konečně bych rád upozornil naše kolegy poslance, aby nepředkládali pozměňující návrhy, které jsou v rozporu se základními zásadami této zprávy a v závislosti na konkrétním případu by mohly znamenat abnormální výhody velkých zemí oproti malým zemím nebo malých zemí oproti zemím velkým. Naše práce by byla v tomto případě marná, protože bez jednohlasného rozhodnutí v Radě budeme muset dodržet 736 křesel stanovených Smlouvou z Nice.
Takže dámy a pánové, nesnažte se prosím, zvyšovat počty pro svou zemi. Odpoledne jsme strávili prohlášeními o tom, že jsme jediným demokratickým orgánem, který chrání zájmy Evropanů před jinými orgány, před národním egoismem. a nyní máme skvělou příležitost dokázat, že je naše konání hodné našich slov.
(Potlesk)
Adrian Severin  
zpravodaj. - Pane předsedající, naše návrhy - pana Lamassoura a můj - potvrzené Výborem pro ústavní záležitosti vnášejí řadu zlepšení do aktuálních postupů týkajících se složení Evropského parlamentu. Pokud se přijmou a přiměřeně rozšíří, nebudou se už dále vytvářet umělá seskupení, nebudou svévolná jednání, žádné další rozšiřování na úkor účinnosti Evropského parlamentu, který se zvětšuje s počtem členů. Vytvoří se větší reprezentativnost na základě demografické skutečnosti, a ne na základě formálních nebo symbolických právních vztahů. Vytvoří se větší solidarita mezi velkými a malými státy vyplývající ze sestupné proporcionality zastoupení. Budeme mít úplnou legitimitu na základě zastoupení občanů vyplývající ze skutečnosti, že Evropský parlament budou volit občané Evropy.
Je potřebné všimnout si rozdílu mezi demokratickou legitimitou Evropského parlamentu, která se opírá o hlasování občanů Evropy, a vnitrostátním zastoupením v Evropském parlamentu, které vychází z demografických reálií ve členských státech. My, Evropský parlament, jsme zástupci občanů a států zároveň.
(Nesouhlasný šum)
Vidíte, někteří hned říkají jen občanů, jiní jen států. Jsme zároveň Spolkovým sněmem i Spolkovou radou. v budoucnosti bychom snad měli uvažovat o jasném oddělení této stránky, ale nyní - když jsme konečně přijali, že jsou to občané, kdo hlasuje, a že sestupná proporcionalita by měla zohledňovat velikost společenství žijících na vnitrostátních územích - je mi líto, jsme obojí.
Samozřejmě, v tomto ohledu je stále ještě potřebné vyjasnit myšlenku evropského občanství; doufám, že k tomu v blízké budoucnosti dojde. Naše zpráva však není předběžná, ale přechodná. Je přechodná, protože se domnívám, že námi definované principy budou mít dlouhé trvání, bude však třeba jít dál. Jsem si jist, že v budoucnosti můžeme doplňovat to, co jsme vám už navrhli. Proto jsme zahrnuli několik revizních doložek, které podle nás - pana Lamassoura a mě - zajistí flexibilitu, přizpůsobivost a budoucí vývoj v rámci způsobu, jakým se Parlament sestavuje.
Tato zpráva nikoho netrestá. Odměnění budou možná ti, kteří mají lepší demografickou politiku. Jistě je však výzvou pro lepší demografickou politiku, včetně politiky migrační. Nemyslím, že by někdo ztrácel - a nejspíš ani nikdo nevyhrává -, pokud bychom to převedli na hru s nulovým součtem. Pokud budeme mít z pohledu demokracie legitimnější Parlament, vyhrává každý.
Máme několik pozměňovacích návrhů. Někteří kolegové by rádi omezili postupný pokles ve prospěch proporcionality - větší proporcionalita znamená víc křesel pro větší země. Ostatní by zase chtěli větší pokles bez větší proporcionality. Větší pokles znamená víc křesel pro malé země. Proto si myslím, že musíme zamítnout obě tyto extrémní možnosti s cílem prosadit možnost, která je, připouštím, nedokonalá, ale která je pro současnost tou nejlepší. a tuto možnost spolu s panem Lamassourem navrhujeme. Někteří budou chtít zkoumat referenční základ. Někteří by chtěli, aby se zohledňovali všichni státní příslušníci bez ohledu na zemi jejich trvalého pobytu. Další by chtěli, aby se brali v úvahu všichni obyvatelé v jejich zemi. Ostatní chtějí vidět pouze občany Evropy žijící v určité zemi. Naše názory se tedy v tomto bodě liší. Jediným řešením je tedy držet se současných postupů a současných údajů agentury Eurostat.
A konečně jsou i takoví, kteří bojují o politickou prestiž a domnívají se, že pokud nejsme rovnoměrně zastoupení v tomto Parlamentu, nemáme stejnou politickou váhu. Myslím, že pokud jsme už přijali postupný pokles - a poměrný pokles -, tato umělá seskupení nemohou dále přetrvat. Obávám se, že pokud nepřijmeme toto unesení, Evropský parlament vyšle zprávu, že není schopný přijmout důležitou reformu a že musí vždy čekat na výkonné orgány, které za něj rozhodnou. Myslím, že mezivládní konference zažije svoje první selhání dřív, než se vůbec začne zabývat problémy ve svém programu. a toto selhání může být začátkem totálního selhání. Obávám se, že se každý vrátí ke smlouvě z Nice, a ne k klamavým snům. Obávám se, že tím vyšleme signál, který bude znamenat rozdělení na malé a velké země, a tím se ohrozí všechny sny o jednotě, spravedlnosti a začlenění. Proto skončím s výzvou všem svým kolegům. Apeluji na náš smysl evropské zodpovědnosti a evropské solidarity. Hic Rhodus, hic salta! Tu je Rodos a umožněte nám na tomto místě dokázat, že jsme skuteční Evropané, a ne při poučování Komise a Rady.
Ingo Friedrich
jménem skupiny PPE-DE. - (DE) Pane předsedající, zpráva poskytuje vysvětlení, za které bych rád vyjádřil svoje upřímné poděkování oběma zpravodajům, pánům Lamassúrovi a Severinovi. Jasně z ní vyplývá, že soustavně překračujeme stanovené horní a spodní limity. Konkrétně za toto bych rád vyjádřil svůj vděk. Toto objasnění je důležité pro nás pro všechny.
Za druhé, tato zpráva nabízí dva výsledky. První, čím méně sestupnou stupnici budeme mít, to znamená, čím víc se přidržíme proporcionality, tím skutečnější pravomoc a legitimitu bude mít tento Parlament. s konfliktem v otázce, jakou míru sestupnosti potřebujeme - o kolik méně, o kolik více -, se budeme nutně neustále potýkat a podle mě by bylo logické říci, že čím méně sestupnosti, tím větší bude legitimita. Jako Němec bych rád dodal, že je to samozřejmě trochu problematické, protože my jako Němci jsme jediní, kteří budou mít na základě Smlouvy z Nice méně, než jsme měli. Rádi bychom tu získali trochu víc podpory, protože diskuse v německém tisku jsou v tomto ohledu velmi jednoznačné. Měli bychom to přijmout, protože také my věříme, že evropské hledisko je důležitější než všechna ostatní.
Závěrem dva poznatky, které bychom měli využít v budoucnosti. První, skutečně bychom měli pracovat na vytvoření logického systému z dlouhodobého hlediska, o kterém nebudeme muset stále znovu jednat. Druhý, máme tu dva kontroverzní pozměňující návrhy, 2 a 3. Naše skupina se rozhodla, že bez ohledu na to, jak proběhne hlasování o těchto dvou kontroverzních tématech, budeme jako skupina hlasovat pro zprávu Lamassoureho/Severina. Rada nemá žádnou výmluvu. Pozměňovací a doplňující návrh 2, který se pouze minimálně liší od čísel ve zprávě pána Lamassoura, by znamenal, že Rada dostane zprávu od Parlamentu na období 2009 - 2014. Náš Parlament a všechny skupiny tedy podle mého názoru po zralé úvaze splnily své povinnosti a Rada, pokud bude chtít, může rozhodnout.
Velmi děkuji za čestnou diskusi o tomto náročném tématu!
Richard Corbett
jménem skupiny PSE. - Vážený pane předsedající, jménem skupiny PSE bych rád podpořil tuto zprávu. Naše skupina bude pro zprávu hlasovat a doufáme, že tento text, který byl přijatý 70% většinou ve výboru, nyní jako celek v Parlamentu podpoří stejně velká většina.
Zpravodajové - rozumně, s ohledem na právní překážky dané novou Smlouvou, s ohledem na časové překážky určené před uzavřením mezivládní konference - se soustředili na nápravu hlavních anomálií ve stávajícím rozdělení křesel namísto toho, aby se pustili do návrhu radikální nápravy systému, který by vedl jedině k mrtvému bodu na mezivládní konferenci a ohrozil by schválení a ratifikaci nové Smlouvy.
Žádný členský stát nepřijde o křesla, na která má nárok podle ustanovení současných dohod, které hovoří o rozdělení křesel od roku 2009 - samozřejmě, s výjimkou ustanovení samotné Smlouvy pro Německou spolkovou republiku. s touto jedinou výjimkou nepřijde žádná země o křesla v porovnání s tím, co se plánuje ve stávající Smlouvě na rok 2009.
Někteří naši kolegové se nyní, samozřejmě, pokoušejí získat víc křesel pro svůj vlastní členský stát, někdy pomocí argumentů, že počet obyvatel v jejich zemi je zničehonic mnohem větší, než jsme všichni dříve předpokládali, větší než jsou hodnoty uváděné agenturou Eurostat, které používá každý, včetně Rady.
Jiní poukazují na to, že z důvodu národní prestiže by měli mít stejný počet křesel jako jiný konkrétní členský stát. Musím přiznat, že mě velmi překvapil přístup italské vlády. Rozumím, že pan Prodi a někteří přítomní italští poslanci tvrdí, že je pro Itálii zásadně důležité mít stejný počet křesel jako Francie a Spojené království. Také oni však přijali - jako my všichni - zásadu poměrného snižování: poměrného ve vztahu k počtu obyvatel. Přijímám, že má země bude mít o jedno křeslo méně než Francie, i když jsme až doposud měli stejný počet. Proto nechápu, proč by mělo být pro Itálii tak těžké přijmout, že má ze stejného důvodu méně křesel než Francie. Jsem překvapený, pokud vláda země, která nám tak často říkala, že je příkladem nám všem z pohledu toho, jaká je communautaire, že cítí silnou Evropskou zodpovědnost, že není nacionální, že vždy klade zájmy Evropy před svoje vlastní, pokud právě Itálie a pan Prodi nyní obhajují, že by Itálie z důvodu národní prestiže měla mít stejný počet křesel jako Francie a Spojené království, i když má jiný počet obyvatel.
Uzavřu to: rád bych vyzval tento Parlament, aby zprávu podpořil, aby zamítl pozměňující návrhy a poslal jasnou, přesvědčivou zprávu Evropské radě.
Andrew Duff
jménem skupiny ALDE. - Paní předsedající, skupina ALDE také podpoří návrh pánů Lamassourea a Severina. Mezivládní konference od nás žádá, abychom změnili rozdělení tak, aby to vyhovovalo podmínkám reformní smlouvy, a tato žádost je zcela na místě. My, jako Parlament, musíme vyslat zpět přesvědčivou a jasnou zprávu, že jsme schopní učinit takové sofistikované a odvážné rozhodnutí.
Neexistuje žádný čistý a konečný vzorec. Bod 6 používá shodnou a rozumnou definici sestupné proporcionality. Také já samozřejmě chápu, že některé vnitrostátní delegace se snaží zlepšit svoje pozice v ligové tabulce. Ukazuje se však, že všechny takové návrhy si vzájemně odporují. Všichni, kteří se snaží změnit systém, selhávají. Návrh pana D'Hondta by poskytl příliš velkou moc větším státům. a panu Friedrichovi bych rád řekl, že jeho návrh porušuje zásadu Smlouvy o sestupné proporcionalitě. Systém druhé odmocniny dává příliš velkou moc menším státům.
Plně chápu, že Italové poukazují na statistický základ, který bychom měli jako Parlament přezkoumat, rozdíl mezi státními příslušníky, občany, osobami s trvalým pobytem a voliči. Problematika je však mimořádně komplikovaná a dotýká se otázky vnitrostátní suverenity v oblasti volebního práva a občanství. Není možné takový problém vyřešit během jednoho týdne do ukončení mezivládní konference.
Po mezivládní konferenci bude následovat zpráva Výboru pro ústavní záležitosti, za který mám tu čest být jmenován jako zpravodaj, která se bude zabývat všemi těmito otázkami a navrhne reformu primárního práva z roku 1976. To vše se však bude týkat příštího roku a nikoli současnosti.
Do té doby bychom rádi vyslovili pevnou podporu návrhu a tomu, aby mezivládní konference dostala návrh a nikoli problém.
(Potlesk)
Brian Crowley
, jménem skupiny UEN. - Vážená paní předsedající, rád bych se připojil ke svým kolegům a poděkoval oběma zpravodajům za jejich úsilí vynaložené na problém, který je velmi náročný a složitý.
Ostatně navzdory tomu, co mohou říkat někteří kolegové, krůty nehlasují pro Vánoce, proč by se tedy měl některý současný poslanec Evropského parlamentu dívat, jak mu berou křesla? Za touhou těch, kteří se snaží získat maximální počet jim dostupných křesel v každé z vnitrostátních kategorií, je legitimní odůvodnění. Byl bych hloupý, pokud bych očerňoval tento jejich postoj. Protože, pokud bych k tomu chtěl něco dodat, stačí, když se podíváme na změny, ke kterým došlo od konání prvních přímých voleb do Evropského parlamentu v roce 1979, došlo k neobyčejným změnám v demografických a populačních trendech v celé Evropské unii, v neposlední řadě také v důsledku rozšíření Evropské unie o východní Evropu v roce 2004. To umožnilo volný pohyb takového množství lidí do jiných zemí, že to do značné míry změnilo počet obyvatelstva.
Myslím, že jedním z podstatných prvků, o kterých musíme mluvit (a můžeme mluvit o sestupné proporcionalitě až do soudného dne), je to, že vždy existovala rovnováha mezi různými orgány - stejně jako rovnováha mezi většími a menšími členskými státy - k zajištění toho, aby žádný orgán neměl dominantní postavení vůči jinému nebo aby žádný větší členský stát nemohl ovládat střední či malé členské státy. Právě proto je důležité udržet tuto rovnováhu v maximální možné míře.
Vítám aktivitu zpravodajů ve formě kompromisního pozměňovacího návrhu na uchování interinstitucionální rovnováhy. Stejně se však můžeme zaměřit na použité hodnoty - přičemž mnohé z nich tu uváděli ostatní kolegové s ohledem na hodnoty agentury Eurostat - pro 15 z 27 zemí jsou hodnoty Eurostatu pouze předběžnými údaji centrálních statistických úřadů těchto států. To znamená, že se rozhodnutí činí pouze na základě předběžných údajů, i když to bude mít trvalý vliv na budoucí rozdělení křesel v Parlamentu.
Musíme také pozorně sledovat rozšíření o Chorvatsko, které by také mohlo mít negativní dopad. Proto vyzývám k opatrnosti při hlasování o tomto problému.
Johannes Voggenhuber
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Vážená paní předsedající, moje skupina nebude hlasovat pro tuto zprávu, protože navrhovaný systém zastupování a rozdělení křesel ignoruje základní demokratické zásady, podporuje historické nerovnosti a je protikladem povahy tohoto Parlamentu jako zástupce občanů a jeho voličů.
Nejsou to sny, které se nenaplňují. Ano, pane Severine, je mnoho těch, kteří toho chtějí mnoho, ale to, co bychom měli všichni chtít, je přijít na to, co je parlament. Parlament není - jako nám zpravodajové řekli ve svém dopise včera večer - zastoupením sociálně-hospodářských možností členských států. Nikoli, je zastoupením voličů a nic víc. Je to zastoupení občanů, jinak to není parlament! Není parlament, pokud neexistuje obyvatelstvo, které by bylo jeho základem. a stejně není pravda, že výraz občanství v Evropě nemá nic společného s výrazem podle mezinárodního zákona nebo občanstvím ve Spojených státech. Je to přesně to samé a doporučil bych vám, abyste nahlédl do stávajících smluv. Doporučil bych vám, abyste nahlédl do Charty základních práv EU, ve které jsou stanovená práva těchto občanů. Doporučil bych vám, abyste nahlédl do pravidel, kterými se řídí přístup k Evropskému soudnímu dvoru. Doporučil bych vám, abyste nahlédl do pravidel, podle nichž se stáváme voliči. Potom poznáte, že je tou nejjednodušší věcí na světě zjistit, kdo je občanem této Unie a kdo má právo volit do tohoto Parlamentu. Rozhoduje se o tom každých pět let.
Občané, obyvatelstvo, to jsou symbolická vyjádření sociálně-hospodářských schopností. v tom jsme však už jednou selhali, když se nás v Nice ptali: vážený Parlamente, řekněte nám sami, jaké chcete mít složení. Tehdy jsme selhali. Bohužel, nevyužili jsme těch sedm let, abychom vyjasnili, čím je tento Parlament. Proto znovu vyhodnocujeme historické nesmysly a historické praktické překážky, které se dodnes vynořily. Ty nemají nic společné s demokracií a uvažováním o ústavě.
Sylvia-Yvonne Kaufmann
jménem skupiny GUE/NGL. - (DE) Vážená paní předsedající, v mé skupině existují různá stanoviska. Já však podporuji zprávu pánů Lamassoura a Severina. s touto zprávou si Parlament zodpovědně ponechá právo na iniciativu, aby sám předložil návrh svého budoucího složení. a to díky intenzivní práci obou zpravodajů se skutečným evropským duchem. Návrh je vyvážený, je založený na jasném, srozumitelném a transparentním systému a dá se zachovat také pro případ budoucích rozšíření.
Návrh vychází ze zásady rozmanitosti. Využitím všech 750 možných křesel zároveň zaručuje, že budoucí Parlament bude odrazem celého spektra hlavních politických orientací v každé zemi. Návrh je založený také na zásadě solidarity, a tedy větší členské státy s největším počtem obyvatel souhlasí s tím, že budou mít menší vliv tak, aby umožnily menším členským státům s nejmenším počtem obyvatel lepší zastoupení. To vše pomáhá posilnit soudržnost Unie. Proto doufám, že Rada bez výhrad a rychle zavede návrh Parlamentu před volbami v roce 2009.
Ještě jedna poznámka závěrem. Základ na výpočet křesel tohoto členského státu - tak jako v Radě - tvoří všichni lidé žijící v daném členském státě, včetně státních příslušníků třetích zemí, kteří v něm žijí, protože jsou součástí této společnosti. To je však pouze jedna strana mince. Státní příslušníci třetích zemí, kterých domovy jsou v našich členských státech, musí mít také právo volit do Evropského parlamentu. Vždy jsem za to bojovala a také dále budu!
Bernard Wojciechowski
jménem skupiny IND/DEM. - Paní předsedající, pokud máme takovouto zprávu v rukou, obvykle začneme argumentovat, co by měla jedna země získat a jiná ztratit. To pouze dokazuje, že evropská solidarita je pouze mýtem a národní egoismus vždy triumfuje.
Vzhledem k nedávnému německému útoku pana Schulze vůči předsedovi Evropské komise bychom se mohli podívat na dobrý způsob, jak vyhrát ve hře s nulovým součtem.
V bodě 8 jsme svědky nářku, že Německo přijde o křesla. a tento nářek posloucháme stále víc a víc: že by se víc dokumentů EU mělo překládat do němčiny, že Německo přispívá do rozpočtu EU nejvyšší sumou v čistém vyjádření, že by mělo mít své vlastní křeslo v Radě bezpečnosti OSN, a podobně. Mohli bychom připravit celý seznam takových stížností.
Pan Severin se nás přitom zároveň snaží přesvědčit prostřednictvím své nedefinované sestupné proporcionality - která shodou okolností neovlivňuje jeho vlastní Rumunsko -, že pokud Polsko ztratí tři křesla, ve skutečnosti jedno získá. Můžeme si pouze přát, aby jeho koncept fungoval tak dobře také v kasinu.
Pojďme si však věci vyjasnit. Pouze socialista z Yorkshiru může přijmout, že dva plus dva je pět.
Luca Romagnoli
jménem skupiny ITS. - (IT) Vážená paní předsedající, dámy a pánové, zprávu Lamassoure-Severin bychom měli s opovržením odmítnout kvůli jejímu ideologickému antiitalskému podtextu a umělé povaze argumentů, na nichž je vystavěná, na jedné straně technických a na straně druhé politických. Nehodlám diskutovat o tom, jaký význam přikládám politice ius sanguinis v porovnání s jakobinismem ius loci, neboť ty zjevně chybí v uvažování zpravodajů i těch, kteří tuto iniciativu objednali.
Nejsem odborníkem na právo a nemám dobrou reputaci jako profesor Manzella, předsedající Výboru pro evropské záležitosti italského Senátu, ani jako jiní kolegové poslanci, kteří mohou přesně zpochybnit právní nesoudržnost vyhlášení ve zprávě. Také se však domnívám, že je třeba zdůraznit, že podle zpravodajců se nesporná fakta nepočítají: v politice je to vyhodnocení úlohy, kterou Itálie sehrála v minulosti a kterou sehrává také dnes v evropské instituci.
S jasnou diskriminací Itálie se použil velmi špatně italianizovaný princip sestupné proporcionality, která znovu definuje rozdělení křesel stanovené ústavní smlouvou, jež byla pozastavená. v systému zůstaly skupiny pro některé země a máme také pár zářných případů překroucení faktů, jako například to, že Estonsko získalo stejný počet křesel jako Malta, i když má třikrát větší počet obyvatel.
Můžeme přijmout, že ve Spojeném království patří mezi lidi s právem volit i občané s trvalým pobytem, kteří nejsou evropskými občany, na základě čehož zpravodajové přidělili Spojenému království o jedno křeslo víc než Itálii, i když z těch, kteří mají právo volit, volila ve volbách v roce 2004 pouze o něco víc než jedna třetina. Můžeme přijmout, že Francie, která posbírala své voliče a doplňuje svůj demografický profil se stejnou růzností míst narození, jakou vidíme v jejich národním fotbalovém týmu, získá o dvě křesla víc než Itálie. Můžeme přijmout lenost italské vlády a viděli jsme úniky během příprav na rozpravy v Radě.
Je tu však něco, co nemůžeme přijmout. Zpravodajové lpí na svém sporném významu občanství. Prohlašuji, že každý, kdo žije v Evropě, i když je držitelem pasu nebo občanství země mimo Evropu, je volič. z výpočtu však vynechávají občany žijící mimo Evropu. To vzbuzuje dojem velké, manipulativní a nepřijatelné antiitalské diskriminace, kterou musíme důrazně odmítnout!
Irena Belohorská
v první řadě bych chtěla vyjádřit podporu zprávě pana Lamassoura a pana Severina. Musíme se smířit s realitou, že počet poslanců se pro Slovenskou republiku o jednoho sníží v rámci dohodnuté zásady sestupné proporcionality. Pokud se hovoří o proporcionálním rozdělení křesel europoslanců, měla by se tato proporcionalita přenést také do celé zaměstnanecké politiky Evropské unie. Proto žádám posílení počtu zástupců a zaměstnanců z nové dvanáctky ve všech orgánech Evropské unie. Myslím si, že každý členský stát má dostatek kvalifikovaných lidí, kteří by byli pro EU přínosem.
Jedním z principů Evropské unie je rovnost. Také staré členské státy se zavázaly tuto rovnost dodržovat, když nás mezi sebe přijímaly. Ta by se měla uplatňovat ve všech oblastech a nejen v postavení europoslanců nebo komisařů. Žádám, aby tato rovnost byla respektovaná a dodržovaná. Při svém vstupu do Evropské unie jsme museli splnit množství kritérií, nyní žádám Evropskou unii, aby ona splnila závazky, které má vůči nové dvanáctce.
Gunnar Hökmark
(SV) Vážená paní předsedající, podporou návrhu pána Lamassoura může učinit Evropská unie historický krok. s touto zprávou můžeme nechat za sebou časy, kdy byl počet křesel v Evropském parlamentu rozdělený na základě systému, ve kterém byly různé země rozdělené do různých skupin, na základě vyjednávacích schopností různých předsedů vlád, a kde se předpokládá, že členské státy EU mají vzájemně neslučitelné zájmy. Pokud se Parlament rozhodne podpořit zprávu pana Lamassoura, opustíme stávající systém a přejdeme na systém založený na zásadě proporcionality, ve kterém velikost země ovlivňuje její zastoupení v Parlamentu.
Systém, který máme doposud, se vysvětluje velmi těžko. Ale systém, který bychom měli se zprávou pana Lamassoura, se vysvětlit dá. Je založený na maximální a minimální úrovni a bere ohled na počet lidí v různých zemích. Tento princip je udržitelný také s ohledem na budoucnost. Znamená, že se nepodporují zájmy jedné nebo druhé země, ale zohledňuje se počet občanů. Je to krok vpřed v demokratickém procesu v Evropské unii.
Chtěl bych jasně říci, jakou alternativu máme. Buď podpoříme návrhy stanovené ve zprávě pana Lamassoura, nebo se vrátíme zpět k dohodě z Nice s její svévolí a jednáními, která se vyznačovala protichůdnými vnitrostátními zájmy. Když poslouchám poslední řečníky z lavic tu nahoře a jejich ustaranost, slyším zároveň národní zájmy ve vztahu ke konfliktům.
Zprávu pana Lamassoura bychom měli podpořit, protože je založená na zásadě.
Sérgio Sousa Pinto
(PT) Vážená paní předsedající, dámy a pánové, zpráva Výboru pro ústavní záležitosti vypracovaná pány Alainem Lamassourem a Adrianem Severinem o budoucím složení Evropského parlamentu je důležitým příspěvkem, který poukazuje na vyrovnané a objektivní řešení věci z politického hlediska velmi citlivé. Proto bych rád poblahopřál oběma zpravodajům.
Měli bychom si pamatovat, že to bylo zasedání Evropské rady v červnu loňského roku, kde dostal Evropský parlament příslib, že do října 2007 se najde řešení problému jeho budoucího složení tak, aby se toto řešení dalo použít včas před evropskými volbami v roce 2009. Pro ty, kteří se obávali, že Parlament nebude schopný vyřešit tuto otázku kvůli převaze nacionalistické ideologie, představuje tato zpráva výstižnou odpověď a dokazuje, že tento orgán dokáže přesně určit a vyjádřit společný evropský zájem v rámci národní dynamiky, která má tendenci komplikovat mezivládní záležitosti.
Pro hladký průběh práce mezivládní konference, která by se měla dokončit v Lisabonu ve dnech 18. a 19. října, je důležité vymezit postavení Evropského parlamentu. Proto je nevyhnutelné uznat politické propojení mezi tímto novým návrhem rozdělení křesel v souladu se zásadou sestupné proporcionality a reformním balíkem pro orgány Unie, hlavně zásadu dvojité většiny na stanovení většiny v Radě.
Rád bych využil příležitosti a zdůraznil, že institucionální hledisko reformní smlouvy musí být souvislé a že s ohledem na otázku dvojité většiny, která údajně vstoupí v platnost až v letech 2014 - 2017, by smlouvy neměly obsahovat žádné džentlmenské dohody, jako například Ioaninský kompromis, které zůstávají v platnosti, ale pokud budou zákonně uznávané v současném rámci, budou sloužit pouze k zablokování rozhodovacího procesu v Radě.
Od samotného začátku jsme věděli, že složení Evropského parlamentu nebude pouze otázkou matematiky. v rámci omezení existujících faktorů by mělo navrhované řešení splňovat tři zásady. Zásadu solidarity, podle které členské státy s největším počtem obyvatel přijímají, že jejich zastoupení bude nižší, zásadu plurality, která umožní zastoupení celého spektra hlavních politických směrů v každé zemi, a princip účinnosti, který zajistí, že počet zástupců bude omezený na úroveň slučitelnou s úlohou zákonodárného sboru. Při použití zásady sestupné proporcionality zpráva dospěla k přiměřeně konsensuálnímu návrhu.
Vážená paní předsedající, na závěr bych rád řekl, že Evropský parlament nemusí považovat dosaženou dohodu za ideální, aby mohl vyjádřit svůj politický souhlas. Současný text navzdory svým slabým stránkám zvětšuje důvěryhodnost Evropského parlamentu a je mnohem lepší než nezodpovědné přetahování se v pěstním souboji mezi národními egoismy, které by vyšly Unii a její občany draho.
Těsně před důležitým zasedáním Evropské rady tento Parlament, který zastupuje občany, i když pouze těžko přijímám myšlenku, že tento Parlament reprezentuje i členské státy, upřednostňuje evropský zájem a věřím, že hlavy států učiní totéž.
Henrik Lax
(SV) Existuje velká skupina občanů, která byla v diskusích o složení Evropského parlamentu ignorovaná. Hovořím o téměř 50 milionech Evropanů, kteří patří k některé regionální nebo národní jazykové menšině. Dnes existuje pouze hrstka poslanců Evropského parlamentu, kteří zastupují tyto skupiny. Je to nepřijatelné a bohužel to podává falešný obraz o Evropském parlamentu. Je to, jako bychom nechápali zranitelnou pozici, v jaké stále žijí některé jazykové menšiny. Zpráva pánů Lamassoura a Severina, která je založená na zásadě sestupné proporcionality, je skvělou ukázkou statistické práce a já pro ni budu také hlasovat. Nyní se však musíme odvážit začít mluvit i o jiných podstatných tématech. Jak zvýšíme důvěru občanů vůči Evropské unii? Jak zaručíme, že Evropská unie a Evropský parlament naplní cíle, jejichž uskutečňování očekáváme od ostatních, tedy jak zajistíme, abychom si vyslechli také hlasy menšin?
Dámy a pánové, budeme my, poslanci Evropského parlamentu, tolerovat stav, kdy jsou regionální a národní jazykové skupiny ponechány napospas dobré vůli vnitrostátních vlád, které jim mohou dát křeslo, nebo chceme, aby tyto menšiny nebyly v Evropském parlamentu zastoupené? Odpovědí by mělo být hlasité ne! Pokud chceme zajistit rozmanitost, je čas vyhradit určitý počet křesel v Evropském parlamentu pro jazykové menšiny. Sám hovořím za švédsky mluvící obyvatelstvo Finska a za provincii Åland.
Cristiana Muscardini
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, zpráva o rozdělení křesel v Parlamentu obsahuje několik zjevných rozporů, které zesiluje list včera zaslaný zpravodaji, jakoby měl odůvodnit jejich stanovisko v těchto politicky citlivých otázkách, a překrucuje právní pojem občanství v jeho uzákoněné formě.
Zásada předložená ve zprávě sahá nad rámec vnitrostátních států i smluv. z právního hlediska je evropské občanství právním stavem, kterého požívají ti a výhradně ti, kteří mají občanství některého členského státu, a kteří tedy požívají všechna práva a povinnosti spojené s tímto stavem. Je to občanství, nikoli trvalý pobyt, jež musí být v textu. Tento návrh zároveň překrucuje přístup obsažený v návrhu nové smlouvy, který jasně určuje, že pojem občanství nemá nic společného s trvalým pobytem.
Evropský parlament promarnil velkou šanci dokázat jiným orgánům, že je schopný sám najít řešení založené na právních zásadách, které jsou všeobecně uznávané a sdílené. Ráda bych se zeptala zpravodajů, proč ani nezvážili možnost použít na výpočet přidělování křesel počet obyvatel v členských státech namísto počtu obyvatel s trvalým pobytem.
Protože mělo přinést větší výhody určitým státům? Podívejme se na příklad Spojeného království, které uděluje právo hlasovat v evropských volbách také těm, kteří nejsou občany EU. Pane Lamassoure a pane Severine: vaše tvrzení, že v porovnání s dohodami z Nice nebude žádná země poškozená, mi připadá jako zjevné překroucení pravdy, kterou budou muset ostatní napravit.
Z tohoto důvodu nemůžeme zprávu podpořit. Ale nejen to. Navíc škodí, a to nejen naší zemi - mé zemi - ale také jiným zemím Unie. Škodí také zastupitelské demokracii a budoucí smlouvě, která, jak sami uznáváte, obsahuje ustanovení a zásady, na kterých by mělo být založeno rozdělení křesel v Parlamentu. Nemůžeme ignorovat pojem evropského občanství jako základu demokratické legitimity našeho Parlamentu.
Roberto Musacchio
(IT) Vážená paní předsedající, dámy a pánové, podporuji rozhodující úlohu Evropského parlamentu, proti které se často objevují námitky, ale zdá se, že vlády chtějí využít tohoto návrhu k manipulaci s naší sněmovnou.
Podle našeho názoru je tento návrh složení křesel nerozumný. Itálie je poškozená a to je důvodem k obavám. Ale nejvíc záleží na tom, že důvody tohoto trestu jsou nepodložené.
Ničí se historická rovnost a co je nejhorší, rozdělení křesel se mění jménem obyvatel s trvalým pobytem, kterým nebylo uděleno právo občanství. Země, jako například Itálie, které daly právo volit občanům a ne obyvatelům s trvalým pobytem v zemi, jsou poškozené. Potřebujeme něco zcela odlišného. Myslím, že například skutečně potřebujeme občanství trvalého pobytu, ale takové, které by se nepočítalo pouze z pohledu počtu poslanců Parlamentu, kteří se mají zvolit, ale také z hlediska práva volit a být zvolen.
Potřebujeme zaručit zastoupení politických menšin a malých států, přičemž to výslovně stanovíme v kritériích, která mají být přijatá ve vnitrostátních právních předpisech upravujících volby. Potřebujeme uvažovat o nových dohodách, které co nejvíce využijí evropské strany a jejich schopnosti prezentovat se ve volbách. Nic z toho ve zprávě není, a proto budu hlasovat proti ní.
Jens-Peter Bonde
(DA) Paní předsedající, zpráva, kterou bude Parlament přijímat zítra, v podstatě zabrání vstupu Turecka a jiných hustě obydlených evropských zemí do EU. Slovo Německa v Radě se zdvojnásobí, zatímco slovo malých zemí se zmenší o polovinu. Některé velké země zároveň získají víc křesel v Parlamentu. Souhrnně, Německo bude nadále kompenzované za to, že mělo stejný počet hlasů v Radě jako Itálie, Spojené království a Francie, i když momentálně získává z každého Němce v Radě maximum. Nemyslím, že velké země znovu vytvoří takové zisky a že malé země nedokážou produkovat víc, pokud voliči budou vnímat rozhodnutí jako legitimní: poslouchejte pana Laxe.
Rád bych vyzval větší země, aby se zastavily a popřemýšlely. Nemůžu hlasovat podle hodnot populace v Radě a zároveň přiblížením se k tomu stejnému principu hlasování i v Parlamentu. Ve Spojených státech existuje rovnost mezi státy v Senátě. v Německu má Sársko s jedním miliónem obyvatel tři hlasy v horní sněmovně německého Parlamentu, zatímco Porýní-Palatinate s populací 18 milionů obyvatel má šest hlasů. Německý systém je tedy pouze stěží spravedlivý. Když moje země vstoupila do ES, Německo mělo třikrát víc hlasů v Radě než Dánsko. Nyní to bude 15krát víc. Předtím mělo Německo třiapůlkrát víc křesel v Parlamentu než Dánsko, nyní to bude osmkrát víc. Je to příliš nerovnoměrné a voliči to nikdy nepochopí. Zničí to EU - a to je problém.
Philip Claeys
(NL) Vážená paní předsedající, dovolte mi začít vyjádřením svých pochybností o načasování usnesení, o kterém dnes diskutujeme. Je pravda, že Evropská rada na červnovém zasedání požádala Parlament, aby představil návrh týkající se budoucího složení Parlamentu. Nyní však zjišťujeme, že celý návrh je založený na reformní smlouvě, na textu, který je ještě třeba ratifikovat, aby vůbec vstoupil v platnost. Jinými slovy, bereme věci za nesprávný konec. Mimochodem, není to poprvé, co se to stalo, a skutečně to začíná být nepříjemné.
Nehovořím jménem skupiny identity, tradice a suverenity, ale jako zástupce malého členského státu - nebo spíše budoucího členského státu, jelikož otázka už nezní, zda, ale kdy se Belgie rozdělí a Vlámsko se stane samostatným státem. Odbočil jsem.
Myslím, že zásada sestupné proporcionality, kterou zastává tato zpráva, je nejuskutečnitelnější a zároveň nejspravedlivější výchozí bod, pokud člověk věří, že menší členské státy a jejich zástupci v tomto Parlamentu musí být schopní zaujmout úlohu, která má smysl.
V každém případě podporuji širší výklad této zásady sestupné proporcionality, a proto mám v úmyslu podpořit příslušný pozměňovací a doplňující návrh pana Bonda. Podle mě je v zájmu Evropské unie, aby měly menší členské státy nejlepší možné zastoupení v Evropském parlamentu. Pokud ne, budeme svědky dalšího propadu všeobecné podpory Evropských orgánů.
Sylwester Chruszcz
(PL) Vážená paní předsedající, v Evropském parlamentu dnes máme dvě po sobě následující rozpravy, které nám ukážou, jaký bude v Evropské unii platit pořádek a jak se bude dělit moc. Pro mě jako zástupce Polska a Ligy polských rodin je to velmi smutná rozprava.
Můj postoj k tomuto novému pokusu o zavedení ústavní smlouvy pod novým názvem reformní smlouva, stejně jako k novému rozdělení hlasů v Evropském parlamentu, který je diskriminační vůči mé zemi, je velmi kritický. Tato zpráva opírající se o pochybné a za vlasy přitažené argumenty, kterou přijal Ústavní výbor Evropského parlamentu, jasně útočí na jisté země a favorizuje jiné, což vlastně není ani poprvé. k tomuto nemohu dát svůj souhlas.
Zároveň vyzývám prezidenta Polska, aby tuto Smlouvu za týden v Lisabonu odmítl.
Alexander Stubb
Paní předsedající, myslím, že toto je jeden z nejsmutnějších dní v naší plenární práci během těchto pěti let, protože je to poprvé, co přinejmenším já osobně cítím, že se Parlament stal mezivládním orgánem. Připomíná mi to noci v Amsterdamu v roce 1997, připomíná mi to noci v Nice v roce 2000. a dnes ve skupině, mám na mysli toto plénum, vidíme, co je pod povrchem.
Skutečně jsem si myslel, že Evropský parlament je tu proto, aby reprezentoval zájmy všech Evropanů, a ne úzkoprsé národní zájmy.
Na stole leží tři možnosti: jednou z nich je návrh pánů Severina a Lamassoura, který považuji za evropský návrh. Je to vynikající návrh. Předvedli fantastickou práci a měli bychom jim k tomu poblahopřát.
(Potlesk)
Druhá možnost, kterou máme, je vrátit se ke smlouvě z Nice. Možná to někteří z nás chtějí, nevím. Chceme to ale skutečně? Proto vedeme tuto rozpravu? Chceme se vrátit ke smlouvě z Nice? Chce Španělsko přijít o křesla? Chce Polsko přijít o křesla? Nevím.
Třetí možnost nazvu provokativní možností; zahrnuje dvě provokace: jedna je, abychom velkým státům dali o pořádný kus víc a malým státům o pořádný kus méně. Druhá provokace přišla z druhé strany, dát malým mnoho a nedat velkým absolutně nic. Toto skutečně chceme? Proto jsme tu? Myslím, že ne. Aspoň v to chci věřit.
Tématem zítřejší rozpravy je důvěryhodnost Evropského parlamentu a to, zda dokážeme přijmout rozumné, logické a spravedlivé rozhodnutí. Jsme schopní přijít s návrhem nebo jsme stejní jako členské státy?
(Potlesk)
Jo Leinen
(DE) Vážená paní předsedající, kolegové poslanci, tato zpráva Lamassoure/Severina je ze strany Parlamentu vstupní informací. Křesla budeme rozdělovat v roce 2009, přičemž nový vzorec na rozdělení hlasů v Radě ministrů se použije až v roce 2014. Nyní jsme připravení představit toto fungování na další období. Celý návrh však bude platit pouze v případě, že bude existovat nová smlouva. Pokud nebude nová smlouva uzavřena, v platnosti zůstane Smlouva z Nice a smlouvy o přistoupení, což znamená, že všechny země budou mít méně křesel. Proto bychom měli mít velký zájem na podpoře tohoto návrhu zítra v plénu.
Děkuji oběma zpravodajům, pánům Lamassourovi a Severinovi za práci, kterou vykonali. Nelze uspokojit každého, to by byl zázrak. Protestuji však proti tomu, co tu říkali polští představitelé, že je někdo diskriminovaný. Nejedná se o žádnou diskriminaci vůči nikomu. Naopak, byl předložen návrh, který je přijatelný a drží se objektivních kritérií, na základě kterých je možné rozdělit křesla, která máme.
Musíme však pokračovat v rozpravě, kterou začali naši italští kolegové, a to v rozpravě o tom, zda pojem občanství v Evropské unii je stejný jako pojem občanství na národní úrovni. Národní stát uzavřel své hranice a vyloučil všechny ostatní. EU je založená na jiné myšlence a tuto rozpravu rozšiřujeme s cílem, abychom zastupovali všechny obyvatele s trvalým pobytem v EU a nejen ty, kteří vlastní pas členského státu. v EU je 30 miliónů lidí, kteří nevlastní pas žádného členského státu, ale dodržují naše zákony.
K tomuto tématu bychom se měli příště znovu vrátit. Děkuji vám za tento návrh, díky kterému jsme se ocitli na správné cestě k úspěšnému uzavření mezivládní konference a nové evropské smlouvy.
Margarita Starkevičiūt
Vážená paní předsedající, chtěla bych pouze říci panu Stubbovi, že Litva nezískává v žádném z případů, které uvedl.
(LT) Ráda bych řekla panu Alexandrovi, že Litva bude mít stejný počet křesel ve všech třech případech, protože v prvním případě je to dané, ve druhém případě je to dané a ve třetím případě... když už tu vedeme rozpravu jako Parlament (když předseda Parlamentu nepředsedá tomuto důležitému zasedání), když mluvíme o Parlamentu a já nevidím pana Lamassourea. Nachází se tu ve sněmovně? Proč bychom měli mluvit? Klíčoví jedinci odešli. Vše je zřejmé. Připomínám to proto, že skutečně musíme mluvit o společném domově, společné Evropě a vyslechnout každý hlas každé země.
Problémem mé země je to, že za svoje přežití jsme bojovali mnoho století. Jsme malý národ. Mnoho lidí nyní žije v jiných zemích, pracuje ve vašich podnicích a prakticky nebudou moci řešit problémy Evropy. Snažíme se zachovat si vztah, být spolu, být národem a neztratit se z mapy, ale tito lidé nebudou moci volit, protože počet poslanců Evropského parlamentu se stanoví s ohledem na počet občanů, i když žijí ve vaší zemi, pane Alexandere, stejně jako ve Spojeném království a Irsku, kde poctivě pracují. Samozřejmě, mohou si zvolit zástupce Švédska, Finska, Británie nebo Itálie, ale takto se jednoduše oslabujeme jako národ. Toto je nejdůležitější téma, které mě trápí, a je mi velmi líto, že, jak říká pan Lamassoure, v tomto Parlamentu skutečně velmi málo hovoříme o hodnotách. Dnešní rozprava je toho výborným dokladem. Podívám se na příjmení a vím, kdo má kolik křesel a dopředu mohu říci, jaké názory tu zaznějí.
Bogdan Pęk
(PL) Vážená paní předsedající, už jsem si zvykl na do očí bijící pokrytectví, které panuje v tomto Parlamentu. Dnes bych však chtěl položit jednu otázku. v pořádku, jak slyším z většiny projevů, které tu zazněly, chcete změnu v hlasovacích zásadách a v přidělování křesel v Evropském parlamentu tak, aby nerozhodovalo občanství v dané zemi. Jinými slovy, říkáte, že už hledíme na sloučený evropský národ s jednotnými normami a jednotnými zájmy. Je to tedy evropský národ.
Chtěl bych se vás všech pokrytců zeptat, jak je možné, že chudé staré Polsko získalo pouze jednu třetinu zemědělských dotací, že Německo, nejbohatší ze všech, chce navzdory společné energetické politice jednat s Ruskem mimo úroveň hlav ostatních států a vést ropovod pod mořem, který je hrozbou pro ochranu životního prostředí? Dají se tyto dvě věci sladit? a pokud je pravda to, co říkám, není potom předčasné vytvářet mýtus evropského státu? Potřebujeme jednat směrem k němu, ale pomalu a systematicky, přičemž zrychlené akce tohoto typu mohou vést pouze k výsledkům, které jsou protikladem toho, co zamýšlíme.
Gerardo Galeote
(ES) Paní předsedající, rozumím náročnosti závazku a uznávám a chválím práci zpravodajů.
Podle mého názoru je však jejich návrh rozdělení křesel v některých bodech příliš ponechaný na volném uvážení a také nebere dostatečně v úvahu potřebnou institucionální rovnováhu převzatou ze současné Smlouvy z Nice.
Někteří poslanci EP proto podali pozměňovací návrhy, které budou plénu předloženy zítra a které, a to bych rád zdůraznil, v plné míře respektují zásadu sestupné proporcionality a z našeho pohledu také činí objektivnější rozdělení křesel do budoucnosti propojením na jasná a transparentní kritéria.
Jeden z těchto pozměňovacích a doplňujících návrhů, na který se chci soustředit a který by vstoupil v platnost ve volbách v roce 2009, je v souladu s jednou z nejpečlivějších studií, které vytvořila španělská vláda a zaslala Parlamentu a Radě.
Jak pochopíte, dámy a pánové, nejsem vinen obranou návrhů současné španělské vlády kvůli zaslepenosti, ale pravdou je, že v tomto případě se demografický faktor zohledňuje víc a měl by se považovat za nevyhnutelný při formování orgánu, který zastupuje zájmy lidí.
Proto bych, paní předsedající, chtěl požádat zpravodaje, aby je vzali do úvahy, a své kolegy poslance, aby pro ně hlasovali. v každém případě doufám, že je Evropská rada předloží, uhájí a zohlední při svém rozhodování příští týden.
Carlos Carnero González
(ES) Vážená paní předsedající, nebyl to jednoduchý úkol a myslím, že pan Lamassoure ze skupiny Evropské lidové strany a pan Severin ze skupiny socialistů nám představili skvělou zprávu, která má hluboce evropský a proevropský význam.
Pan Stubb má pravdu: je to jedna z nejsmutnějších rozprav, jaké jsem se v tomto Parlamentu zúčastnil, ale doufám, že výsledek hlasování o této zprávě zítra bude jednou z nejlepších chvil, jaké zažíváme. Tato zpráva, která není pouze jejich, ale patří také Výboru pro ústavní záležitosti, se 70% podporou za prvé reaguje na to, o co Rada požádala tento Parlament, za druhé, uplatňuje zásadu sestupné proporcionality, za třetí, zaručuje reprezentativní Parlament, něco, co bylo nemožné se Smlouvou z Nice, částečně i proto, že podle této smlouvy vyšly některé země, jako například Španělsko, z pohledu svého zastoupení neoprávněně a neomluvitelně bez nějaké proporcionální logiky.
Návrh pana Lamassoura a pana Severina z Výboru pro ústavní záležitosti, naštěstí, tento problém přiměřeně řeší.
A to je otázka: buď tato zpráva, nebo Nice. Buď tato zpráva s reprezentativním Parlamentem, nebo Nice s Parlamentem, který není zcela reprezentativní. v tomto směru se dá slíbit vše, co chceme. Nyní však potřebujeme realistickou zprávu, aby na summitu v Lisabonu mohlo být úsilí Parlamentu odměněno úspěchem a aby mohla být podpořena spolu s přijetím nové reformní smlouvy. Mnohokrát vám děkuji.
Alexander Lambsdorff
(DE) Vážená paní předsedající, dovolte mi začít tím, že poslanci Svobodné demokratické strany (FDP) mohou zítra hlasovat podle svého uvážení. Nebude tedy existovat žádná stranická linie. Proč je tomu tak? Je to dilema. Situace pro Německo se samozřejmě zhoršuje. Namísto 832 000 voličů na poslance EP jich dnes bude 858 000. Parlament chce, aby toto platilo od roku 2009. v Radě to bude platit až od roku 2014. Kromě jiného se jedná právě o toto.
Každé dobré německé noviny, jako například berlínský Tagesspiegel, píšou, že křesla se budou znovu přerozdělovat zítra. v tomto Parlamentu jsou poslanci, kteří říkají: Německo zítra ztratí tři křesla. Problémem je - a nyní přejdu k části, kterou osobně zastávám -, že je to nesprávné. Zpráva Lamassoure/Severin zajišťuje největší možný počet křesel, které Německo může mít podle Smlouvy. Smlouva z Nice stanovuje, že maximální počet je 96 křesel. Zpráva to jasně podporuje.
Proč potom tato rozprava? Nač je dobrá provokace metodou podle d'Hondta, ve které pouze větší země získávají a menší značně ztrácejí? k mému velkému překvapení tento návrh podporují, a dokonce ho iniciovali, kolegové poslanci z Křesťanské demokratické unie. Co to skutečně znamená? Domnívám se, že tento návrh je neevropský. Ztrácí se v něm spravedlivá rovnováha mezi velkými, středními a malými zeměmi. Ba co víc, je to návrh, který nemá nejmenší šanci uspět v Radě. Skutečně my a kolegové poslanci v CDU věříme, že v Belgii, Irsku, Švédsku nebo Estonsku nedokážou provést rozbor a že budou v Radě hlasovat pro tento návrh? Ne! Tento návrh je pouze prázdná bublina, která praskne bez jakýchkoli následků - s jednou výjimkou. a tou je další zhoršení atmosféry, pokud jde o Evropskou politiku doma v Německu.
Měli bychom podpořit zprávu Lamassoure/Severin. Měli bychom zajistit, aby Evropský parlament vyslal Radě silný politický signál, že jsme schopní sami řešit problémy. Pokud bude tento signál, evropský signál, silný, bude to dobré pro nás všechny a do toho výslovně zahrnuji i Německo.
Jean-Luc Dehaene
(NL) Paní předsedající, jak zde již několikrát zaznělo, v této rozpravě jde konec konců o důvěryhodnost Parlamentu. Tématem je jeho schopnost splnit svou úlohu a předložit návrh s velkou většinou tak, aby se Rada nemohla návrhu jen tak nevěnovat.
Kladem zprávy Lamassoure/Severin je, že v praxi jde o návrh, který splňuje všechny požadavky Smlouvy. Neexistují čtyři alternativy, ale ve skutečnosti pouze dvě, a to zpráva Lamassoure/Severin nebo Nice. Ostatně, pokud nezískáme podporu pro návrh u velké většiny, nezíská ho ani Rada a my se vrátíme zpět k Nice.
Skutečně nerozumím množství předložených pozměňujících a doplňujících návrhů. i když je jasné, že pozměňující a doplňující návrh obsahující systém druhé odmocniny výrazně pomáhá malým zemím, je to ve skutečnosti karikatura proporcionality. Stejně však nerozumím pozměňujícímu a doplňujícímu návrhu ze strany německých poslanců, který vůbec nebere ohled na pozici menších zemí a žádá, aby větší členské státy získaly víc příležitostí v Radě.
Mám tomu snad rozumět tak, že je to zlomyslný způsob návratu k Nice a obnovení 99 křesel pro Německo? Pokud jde o toto, považuji to za velmi oslabující pro Parlament. Doufám, že zítra Parlament pochopí, že v sázce je jeho důvěryhodnost a že ta se dá zachovat pouze podporou zprávy Lamassoure/Severin s velkou většinou, jelikož to je jediný realistický pozměňovací návrh.
Genowefa Grabowska
(PL) Vážená paní předsedající, je pro mě těžké přijmout zprávu, podle které má země - měla bych říci a řeknu polský národ, neboť je to on, který si nás zvolil za své zástupce - ztrácí příležitost zvolit si tři další poslance EP. v této míře se zmenší polské zastoupení v Evropském parlamentu na základě návrhu, který byl dnes předložen.
Proč si myslím, že je to nespravedlivé, a proč si myslím, že kritéria přijatá v této zprávě neberou v úvahu tak zřejmé skutečnosti, jaké už dnes připomněla moje kolegyně poslankyně z Litvy? Jde o pracovníky, o zaměstnance, o Poláky, kteří dočasně žijí v zahraničí - 3 miliony Poláků v zahraničí. Předpokládejme, že mají právo volit ve Spojeném království nebo v Irsku, ale oni se vrátí domů. Moje otázka zní: kdo je bude zastupovat? Jsou oloupeni o právo na zastoupení, i když mají právo volit.
Tato zpráva, a to je moje druhá poznámka, zvyšuje institucionální nerovnováhu, která dodnes existuje - třebas křehká - mezi pozicemi států v Radě a v Parlamentu. Přechodem na hlasování dvojí většiny Polsko ztrácí v Radě nejvíc a ztrácí také v Parlamentu.
Můj poslední postřeh se týká určité nerovnováhy, o které se tu dnes už mluvilo, v rámci zaměstnávání úředníků v orgánech EU, a to hlavně v Parlamentu. Tuto nerovnováhu, která ovlivňuje všechny nové členské státy, bychom mohli urovnat zde v Parlamentu. Žádám o pozměňovací návrh k této zprávě.
Alfonso Andria
(IT) Vážená paní předsedající, dámy a pánové, uvědomuji si samozřejmě, že úkol, kterým byli pověřeni mí kolegové poslanci, pánové Lamassoure a Severin, nebyl jednoduchý, ale musím říci, že výsledek mě navzdory vynaložené snaze značně mate, ať už z právního hlediska, nebo z hlediska čistě politického.
Návrh se poprvé odvolává na výpočtové kritérium založené na počtu obyvatel s trvalým pobytem v každém členském státě, a nahrazuje tak kritérium občanství. Problém právní a politické jednoty vzniká ve vztahu k ustanovením budoucí reformní smlouvy a konkrétně článku 9A, který výslovně stanovuje zásadu zastoupení evropských občanů. Zároveň vidím tento problém jako politický, částečně proto, že Parlament činí funkci hlasu a projevu občanů poněkud nejasnými - ba co víc, činí tak v době, kdy se Unie rozhodla rozšířit kulturu evropského občanství, identity a práv evropských občanů.
Prosím, nepřenášejte tento problém zpět na úroveň vnitrostátních žádostí nebo, co je ještě horší, nesnižujte ho pouze na kvantitativní otázku. Byl by to naprosto zjednodušený a vulgární přístup a ve skutečnosti by to bylo nemilosrdné k dobrému jménu Itálie. Zároveň jsem postřehl nerovnost v řešení. Vidím nedostatek rovnosti složení skupin; v mnoha případech referenční parametry neodůvodňují rozdíl v počtu křesel jedné a druhé země.
Paní předsedající, zakončím výzvou svým kolegům poslancům, abychom hlasovali způsobem, který bude v souladu s tím, co stanovují smlouvy, a s tím, co je naším úkolem jako poslanců Parlamentu až doposud a co by tím úkolem mělo být také nadále: projev občanství.
Riccardo Ventre
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, pan Stubb, který už bohužel odešel, mluvil dnes večer o smutku a další poslanci vyjádřili podobné pocity. Domnívám se však, že je smutné dívat se na diskriminaci mezi zeměmi a poslanci Evropského parlamentu, hlavně těmi, kteří se pokoušejí zajistit dodržování základních principů, jak správně řekl pan Voggenhuber a paní Muscardiniová.
V této chvíli je důležité, že není cílem zpochybnit zprávu pánů Lamassoura a Severina. Ta je pravděpodobně dobře sestavená, ale stojí na základech z písku. Ve skutečnosti tu máme právní zásadu, jejíž význam se úplně podkopává, a to zásadu občanství. Tento problém zmínili také ti, kteří tuto zprávu podpořili, a stejně se uváděl i v kompromisních návrzích pana Lamassoura a pana Severina, hovořil o něm pan Leinen a pan Duff to skvěle vystihl: nejsme si jistí svými voliči!
Ale navzdory tomu při této úplné nejistotě ohledně voličů chceme stanovit kritérium nebo postavit hrad, který má svou vlastní vnitřní jednotu - oddělenou od základů - a vytvoříme složení, které nijak nerespektuje existující skutečnost nebo občany. Jeho dalším důsledkem bude, že nás přivede - a věnujte pozornost tomu, co říkám, protože nechci být prorokem konce - před Soudní dvůr. Je to přirozené a pravděpodobně je to také povinnost těch, kteří se cítí být poškození, jít jako extrema ratio před soud jakožto nejvyšší rozhodovací orgán pro taková důležitá rozhodnutí.
Vyzývám svou vládu, vládu své země, která doposud v procesu od jeho začátku v Berlíně projevila mimořádnou slabost, aby konečně znovu nalezla svou hrdost a aby u tohoto návrhu uplatnila své právo veta.
Libor Rouček
(CS) Dámy a pánové, dnes a zítra máme historickou příležitost ovlivnit rozhodnutí o budoucím složení Evropského parlamentu. Zpráva, kterou pro nás pro tento účel zpravodajové Lamassoure a Severin připravili, je kvalitní, vyvážená a zodpovědná. Přináší pragmatické řešení, které by mělo být bezproblémově přijato mezivládní konferencí a které nebude překážkou k přijetí reformní smlouvy.
Navrhované rozdělení křesel v Evropském parlamentu je postaveno na principu sestupné proporcionality. Je to princip spravedlivý a solidární, který vyjadřuje solidaritu mezi většími, středními a menšími státy. Navrhované řešení je rovněž postaveno na principu demografické velikosti jednotlivých členských států. i to je princip spravedlivý a správný. Přesto někteří poslanci vyjádřili s tímto řešením nesouhlas. Jsou toho názoru, že jejich země byly údajně diskriminovány. Já zde však žádnou diskriminaci nevidím. o diskriminaci a nerovnost by se jednalo pouze tehdy, pokud by naopak země, která má například o pět milionů občanů více, dostala stejný počet křesel jako země, která má o pět milionů občanů méně. Věřím, že Parlament zítra využije své historické příležitosti a zprávu Lamassoura a Severina velkou většinou přijme.
Nepřijetí by znamenalo návrat k Nice. k alternativě, která by představovala ztrátu i pro ty naše kolegy, kteří zde ještě před nedávnem vykřikovali heslo: "Nice nebo smrt!".
Jacek Protasiewicz
(PL) Paní předsedající, dnes hovoříme o velmi důležité zprávě, na základě které dojde k rozdělení křesel v dalším funkčním období Parlamentu.
Zpravodajové předložili návrh, který je velmi zajímavý a jistě si vyžádal množství práce, analytické i koncepční. Za to bych jim chtěl vyjádřit svou upřímnou vděčnost. Pokud však vím, obsahuje dvě závažné slabé stránky. Za prvé, moji kolegové poslanci navrhují řešení, které má povahu ad hoc, které je dočasné a má sloužit pouze na další funkční období. Vzpomínám si však, že když jsme ve Výboru pro ústavní záležitosti začali pracovat na této zprávě, souhlasili jsme s tím, že budeme hledat systematické řešení umožňující učinit automatickou změnu v rozdělení křesel v Parlamentu v případě přistoupení nových států do EU.
Alternativní návrh, který předložilo přibližně 80 poslanců EP včetně mě, tuto podmínku splňuje. Použití d'Hondtovy metody pro výpočet počtu hlasů jednotlivých států je objektivním nástrojem, který vylučuje politické dohadování. Přijetím tohoto pozměňujícího a doplňujícího návrhu by se Evropský parlament mohl stát prvním orgánem, který by se povznesl nad politické a národní rozpory. Přijímám neutrální matematickou metodu určení síly jednotlivých zemí. Byl by to krok správným směrem a model, který by mohly následovat i ostatní mnohonárodní evropské orgány.
Další slabou stránkou představené koncepce je nedostatečná jednotnost v přístupu k právům evropských občanů. Mezi ně patří právo být zastoupený v tomto fóru. Kritérium výpočtu velikosti parlamentního zastoupení na základě počtu obyvatelstva podle mě oslabuje toto právo. Jak se mají například cítit občané Polska žijící a pracující v Irsku nebo ve Spojeném království? Počet takých lidí je podle různých odhadů od 2 do 3 milionů.
Podle právních předpisů týkajících se voleb, které jsou v Polsku závazné, hlasy je možné odevzdat osobám kandidujícím v Polsku. Pokud však použijeme kritérium obyvatelstva podle návrhu ve zprávě, výsledkem toho, že lidé opouštějí zem, bude zmenšující se počet poslanců EP zvolených v mé zemi, zatímco počet na ostrovech poroste. Kdo je tedy bude zastupovat zde v tomto fóru? Irští poslanci EP nebo britští nebo polští, kterých bude méně? Zpráva na tyto otázky neodpovídá. v této souvislosti cítím, že je potřebné učinit změny v textu zprávy a spolu s mnohými kolegy poslanci budeme hlasovat pro některé pozměňující návrhy.
Stavros Lambrinidis
(EL) Vážená paní předsedající, shodujeme se v tom, že současné rozdělení křesel v Evropském parlamentu nereprezentuje přiměřeně demografickou skutečnost v členských státech a že vztahy jsou pro některé střední a menší země nepříznivé.
To, že zpráva nesnižuje počet křesel stanovených ve smlouvě z Nice, je jistě pozitivní skutečností. Musím však také zdůraznit, že v případě Řecka by bylo navrhované zvýšení počtu křesel z 22 na 23 úplně spravedlivé, protože počet obyvatel v této zemi o 10 % překračuje počet obyvatel v jiných zemích se stejným počtem parlamentních křesel.
Rád bych se však dnes soustředil hlavně na různé pozměňující návrhy, které byly předloženy a které souvisí se způsobem výpočtu počtu poslanců EP. Jedním z témat je nevyhodnocování celé populace země, ale pouze jejích občanů. Podporuji myšlenku evropského občanství, ale úplně nesouhlasím s jejím uplatněním v tomto případě. Jako poslanec EP cítím, že zastupuji ty, kteří patří mezi obyvatele mé země: bez toho, aby byli nevyhnutelně občany Řecka nebo Evropy, vychovávají naše děti, starají se o naše staré lidi, staví naše domy, obsazují naše univerzity, přispívají do pojišťovacího systému a posílají své děti do našich škol. Naše rozhodnutí v oblasti životního prostředí, služeb, přistěhovalectví a v otázkách pojištění a mnoha dalších ve skutečnosti ovlivňují životy těchto našich občanů, kteří mají, samozřejmě, často nejmenší práva. Proto věřím, že by mělo být demokratickým imperativem, aby počet poslanců EP vycházel z celkového počtu obyvatel s trvalým pobytem v zemi.
Reinhard Rack
(DE) Vážená paní předsedající, dnešní rozprava o budoucím složení Evropského parlamentu bohužel nepatří ke světlým okamžikům historie evropské demokracie. Je snad také dobře, že Komise ani Rada si nenašly čas, aby si ji vyslechly.
Slyšeli jsme řečníky, kteří mluvili o zásadách s velkou dávkou patosu, o zásadách, které nás z praktického hlediska ještě stále neposunuly vpřed a které tedy nemohou nabídnout nic víc než patos. Slyšeli jsme mnohé řečníky, kteří se soustředili na svoje vlastní vnitrostátní zájmy. To jistě není cesta, jak uspět v hledání evropského řešení a jako taková nás patrně ani nepřiblíží k řešení.
Naštěstí jsme si vyslechli také ty, kteří byli pragmatičtí a hledali srozumitelné řešení, a proto v návrhu obou zpravodajů, Alaina Lamassoura a Adriana Severina, našli vhodný základ. Domnívám se, že bychom měli projevit svůj upřímný dík oběma zpravodajům za práci, kterou vykonali ve výboru a v dalších fázích. Ten by jim podle středozemské zdvořilosti náležel v každém případě, ale tentokrát si jej oba skutečně zasloužili. Od někoho, kdo nepochází od Středozemního moře: můj upřímný dík.
Doufám a také se těším na to, že zítra snad při hlasování v tomto Parlamentu zažijeme historický okamžik. a to tehdy, pokud se nám podaří získat jasnou a rozhodující většinu pro návrh pánů Lamassoura a Severina, a budeme tak schopní vyslat další jasný signál Radě. Evropský parlament v každém případě předložil rozumný základ pro volby v roce 2009.
Panayiotis Demetriou
(EL) Pane předsedající, pokud chceme správně vyhodnotit zprávu zpravodajů pana Severina a pana Lamassoura, musíme zohlednit určité skutečnosti a uplatnit určitá pravidla.
V první řadě musíme pojmout zprávu evropským způsobem a nikoli nacionalistickým. Pokud se nám to nepodaří, budeme vystaveni soutěži v tom, která země dostane víc a která méně křesel. Za druhé, musíme vzít v úvahu určité skutečnosti, například Evropský parlament dnes nerozhoduje o složení Parlamentu, ale dává návrh Radě. Rada má určité hranice a základ, na kterém může stavět, i když vychází z minulosti, o které si možná myslíme, že není příliš vyvážená.
K tomu musíme přidat aritmetické faktory, které jsme dostali. Máme 750 poslanců EP, nejvíc 96 na každou zemi a nejméně 6 na každou zemi. Nemůžeme začít vyjednávat o částech populace, které jsou uvnitř a mimo. Máme dosáhnout kompromisu na základě existující situace v souladu s celkovým počtem obyvatel a tím, co se vztahuje na ostatní odvětví. Nejsme tu proto, abychom znovu založili EU. Pokud to budeme dělat, dovolte nám použít jiné výpočty. Dnes proto záleží na tom, abychom dosáhli výsledku, který získá největší možnou podporu Evropského parlamentu, abychom si zachovali svou důvěryhodnost a zároveň otevřeli cestu pro evropské a nikoli nacionalistické hnutí. Dovolte mi apelovat na vážené představitele Německa, kteří byli vždy štědří. Vždyť pokud by v minulosti vykazovali tendence, které vidíme nyní, neměli bychom žádnou EU. Apeluji také na své kolegy poslance z jiných států, abychom zítra mohli přijmout zprávu pánů Lamassoura a Severina největší možnou většinou.
Proinsias De Rossa
Pane předsedající, když se konečně pohneme od přísné proporcionality ve volbách, nevyhnutelně skončíme při používání politického kompromisu namísto čisté matematiky. Demokratický princip, že všechny hlasy by měly mít stejnou váhu, je něco, co nelze používat, dokud se Evropská unie nestane úplným federálním systémem.
V mezích, které stanovila Rada, představuje tento politický kompromis pánů Severina a Lamassoura rozumnou a vyváženou snahu o dosažení spravedlivé hry a solidarity pro všechny lidi v Evropské unii. Podporuji ho a jsem proti alternativním systémům, které se tu navrhují, a jsou méně spravedlivé a méně vyvážené.
Protože však někteří přistupují k této úloze jako k cestě za národním egem, je potřeba zdůraznit, že zde hovoříme o tom, jak občané volí své zástupce do tohoto Parlamentu podle svých politických preferencí, aby jednali jako další zákonodárci spolu s Radou. Je to Rada, která reprezentuje stát, a nikoli tento Parlament.
Simon Busuttil
(MT) Reformní smlouva podobně jako evropská ústava zavádí zásadu, že členský stát bez ohledu na to, jak je malý, by měl mít adekvátní zastoupení a nemůže mít v Evropském parlamentu méně než šest křesel. Pro Maltu, moji zem, která má momentálně pět křesel, to znamená zvýšení na šest křesel. Tím se - abych tak řekl - zacelí rána, kterou Malta utrpěla před minimálně sedmi lety, když podle Smlouvy z Nice získala pět křesel namísto šesti jako Lucembursko, které má stejný počet obyvatel.
Šest křesel namísto pěti znamená 20% nárůst v zastoupení a znamená též, že maltští poslanci budou mít v této sněmovně lepší pozici při výkonu parlamentních povinností, kterých počet se stále zvyšuje. Stačí, když řeknu, že v tomto Parlamentu máme víc než 20 parlamentních výborů a se šesti poslanci EP je velmi náročné držet s nimi krok. s pěti je to nemožné. Tyto výbory právě připravují zákony, které budou závazné pro všechny občany, včetně Malťanů, a je proto vhodné, aby měli občané každé země, dokonce i těch nejmenších, přiměřenou pozici, dobrou a rozumnou pozici, aby byli zastoupení a aby jejich názor zazněl v každém z těchto výborů. a to platí tím víc, pokud uvážíme, že podle nové Smlouvy bude mít Evropský parlament větší pravomoci a stane se dalším zákonodárcem spolu s Komisí ve všech odvětvích.
Minimální hranice šesti křesel je proto pozitivním krokem, který zvýší důvěru malých zemí vůči Evropské unii, a proto se domnívám, že bychom měli podpořit zprávu pánů Lamassoura a Severina.
Adrian Severin  
zpravodaj. - Pane předsedající, nejtěžší je pochopit vysvětlení tehdy, když podpora vašich zájmů závisí na nepochopení tohoto vysvětlení. Obávám se, že mnozí z našich kolegů odešli, protože nehledají vysvětlení: chtěli pouze vyjádřit svoje stanovisko, to je vše.
Rád bych však velmi stručně objasnil několik věcí. Za prvé, pokud tato zpráva neuspěje, nejenže se vrátíme zpět k Nice, ale bude to horší než Nice. Podle mandátu mezivládní konference totiž Smlouva hovoří o 96 křeslech jako o maximální hranici na jednu zemi - bude to tedy Nice a Německo bude mít 96 křesel. Pokud bude Německo jednat proti této zprávě, nezajistí si svých dnešních 99 křesel, a to by si mělo uvědomit.
Paní Grabowská se ptala na polské občany žijící částečně v Polsku a částečně v zahraničí. Závisí to na místě jejich trvalého pobytu: nezáleží na tom, zda pobývají v zahraničí jako turisté nebo zda jsou tam na krátký čas. Pokud však mají trvalý pobyt v zahraničí a své rodiny v Polsku pouze navštěvují, budou se brát v úvahu na místě, kde žijí. Samozřejmě budou mít možnost hlasovat stejným způsobem jako kteříkoli jiní evropští občané. Paní Grabowská se také ptala, kdo je bude zastupovat. To je absolutně jasné - poslanci Evropského parlamentu, pro které hlasovali. Všichni evropští občané budou mít právo hlasovat a všechny evropské občany budou zastupovat ti poslanci Parlamentu, pro které hlasovali.
Mnozí kolegové řekli, nyní budu citovat pouze italského kolegu: poprvé v historii Unie zohledňujeme osoby s trvalým pobytem, a ne občany. Omyl! Vždy jsme brali v úvahu obyvatele, obyvatelstvo, od Římských smluv. Pokud chcete tento zvyk změnit, jistě se to dá, neříkejte však, prosím, věci, které jsou zcela nepravdivé.
Zakončím slovy: pokud tu je nějaký problém, spočívá v nedostatečné harmonizaci vnitrostátních právních předpisů o volbách. Jistě jsem příznivcem aproximace těchto předpisů, je to však jiný problém. Vyžaduje čas a této otázce se musíme věnovat samostatně. Přeji mnoho štěstí zpravodajům, kteří se budou zabývat aproximací právních předpisů o volbách. Doufám, že uspějí. Zatím můžeme pouze doufat, že zítra, po noci úvah, dospějeme k hlasování, které skutečně posilní důvěryhodnost tohoto orgánu.
Předsedající
Můj kolega poslanec dostal jako zpravodaj dodatečný čas. Znovu bych rád ujistil pana Severina, že to nesouvisí ani s jeho zprávou, ani s jeho osobou. Podle mé zkušenosti jsou poslanci parlamentu lidé, kteří lépe hovoří, než poslouchají. a to se ukázalo také během dnešní rozpravy.
Rozprava je ukončena.
Hlasování se uskuteční zítra, 11. října 2007.
Písemná prohlášení (článek 142)
Ilda Figueiredo  
Tento návrh spadá do rámce evropské ústavy, kterou se bude znovu zabývat summit v Lisabonu ve vztahu k nové Smlouvě, přičemž bude znovu prosazovat tlaky a hrozby uplatňované před jejím zamítnutím ve všeobecných referendech ve Francii a v Nizozemsku v roce 2005.
Namísto prosazování zásady suverénních států se stejnými právy, která by si vyžadovala minimálně tak vychvalovanou solidaritu ze strany zemí s největším počtem obyvatel a respekt vůči rovnováze v různých institucionálních orgánech (Radě, Komisi a Evropském parlamentu), je cílem stanovit minimální a maximální počty a uplatnit sestupnou proporcionalitu na základě počtu obyvatel a degradovat země na funkci počtu obyvatel a soustavně omezovat zastupitelský charakter demokracií. Nerovnováha, která existovala před Smlouvou z Nice, se dokonce vůbec nezohledňuje.
Tak například Portugalsko ztratí dva poslance a zůstane mu jich pouze 22, přičemž Španělsko získá čtyři, Německo jistě ztratí tři a zůstane mu jich 96. Kromě toho bude mít Francie 74, Spojené království 73, Itálie 72, Španělsko 55 a Polsko 51. Pouze těchto šest evropských mocností bude mít dohromady 420 poslanců, což je mnohem víc než většina Evropského parlamentu se 750 poslanci, kteří zastupují 27 členských států.
Proto budeme hlasovat proti této zprávě.
Eija-Riitta Korhola  
písemně. - (FI) Pane předsedající, zastupuji malý členský stát na periferii Unie. To pro mě znamená chápat, jak důležité je někdy usilovně bránit národní zájmy a upozorňovat na naše rozdílné podmínky. Obecně to poslanci z velkých členských států chápou, aspoň z těch, kteří jsou v mé skupině. Snaží se neodmítat automaticky naše názory, aby předešli tomu, že velké země v Unii převálcují země malé.
Při předložení zprávy pana Lamassoura byl názor malé země vyslyšen, protože jsme si spolu s ostatními finskými poslanci EP zachovali 14 křesel pro Finsko v Parlamentu.
Je zcela odůvodněné nahlas se vyjádřit k získaným výhodám. Pozměňující návrhy k návrhu, které přednesli finští poslanci EP a které se týkají udržení jednoho křesla, však nyní neprošly ve fázi výborů a neměly šanci dostat se do pléna. Hlavním důvodem je pravděpodobně to, že získané výhody jsme se už v určité míře vzdali: ve smlouvě z Nice se hovoří, že Finsko souhlasilo s tím, že bude mít 13 poslanců.
Ve zprávě pána Lamassoura je hrozeb mnohem víc. Pozměňující návrhy předložené německými, španělskými a polskými delegáty v mé skupině vážně ohrožují šance malých členských států mít nějaký vliv v Evropském parlamentu. Pozměňující návrh, podle kterého bude mít každý členský stát od roku 2014 šest křesel a zbytek křesel v Parlamentu se rozdělí v souladu s d'Hondtovým systémem, úplně zničí stávající systém sestupné proporcionality, který představuje nejlepší způsob zaručení objektivního rozhodování v Unii. Tento pozměňující návrh by prakticky znamenal, že pokud bude rozšiřování pokračovat, počet finských křesel by například klesl na 10. Toto nemůžeme přijmout.
Proto vás všechny vyzývám, abyste nezapomněli, jak
důležité je, aby malé země měly v naší Unii vliv.
Nils Lundgren  
písemně. - (SV) Rozdělení křesel v Evropském parlamentu mezi členské státy nesmí být v žádném případě svévolné. Při pozdních nočních jednáních na summitu v Nice byli členské státy obecně závislé na tom, v jaké míře bude jeden člověk bdít během těchto nočních hodin, hlava státu nebo předseda vlády.
Výsledek byl pro Švédsko mimořádně špatný. i když je náš počet obyvatel přibližně o jeden milión nižší než v případě Maďarska nebo České republiky, dostali jsme v Evropském parlamentu o pět křesel méně, namísto 24 pouze 19.
Je důležité, abychom měli zásadu rozdělování křesel, která bude pevná z dlouhodobějšího hlediska a bude brát ohled na pokračující rozšiřování Unie. Důležité je také stanovit zásadu nadměrného zastoupení menších států v souladu se sestupným rozdělováním.
Tato zpráva navrhuje zlepšení současného rozdělení křesel v Evropském parlamentu. Proto ji podporujeme. Důrazně však odmítáme myšlenku vytvoření jednoho volebního obvodu v celé EU. Znamenalo by to ještě víc zmenšit velikost národních delegací. Vytvoření samostatného volebního obvodu EU je umělým pokusem o vytvoření evropského občanství. v Evropě neexistuje žádná společná politická aréna. Pokus o prolomení bariér jazyka a tradic vytvořením volebního obvodu EU je odsouzený k neúspěchu.
