Humanitārais stāvoklis Gazā
President
Nākamais punkts ir Padomes un Komisijas ziņojums par humanitāro stāvokli Gazā.
Manuel Lobo Antunes
Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi, īstermiņa reģionālā un starptautiskā perspektīva ir logs iespējai miermīlīgi atrisināt Palestīnas-Izraēlas konfliktu un izveidot Palestīnas valsti, iespēja, kuru starptautiskā kopiena nevar palaist garām.
Šis ir izšķirošs brīdis, kad mēs varam būtiski pavirzīties uz priekšu Tuvo Austrumu miera procesā. Politiskais dialogs starp premjerministru Olmert un prezidentu Abbas, kā arī nesen izveidotās sarunu risināšanas grupas abās pusēs ir drosmīgi un iedrošinoši soļi, kurus mēs atbalstām un kuri, mēs ceram, dos taustāmu rezultātu starptautiskajā sanāksmē rudenī, Amerikas Savienoto Valstu ierosinātajā sanāksmē.
Mēs ceram, ka pašreizējā dinamika, kurā piedalās arī arābu valstis, padarīs iespējamu dzīvotspējīgas, demokrātiskas, neatkarīgas Palestīnas valsts izveidošanu, lai tā mierīgi un droši pastāvētu līdzās Izraēlai.
Eiropas Savienība gan Tuvo Austrumu kvartetā, gan ārpus tā ir apliecinājusi sevi kā uzticamu, objektīvu partneri, kas dara visu, lai dialogs starp pusēm būtu veiksmīgs. Tāpēc mēs turpinām būt iesaistīti politiskajā procesā, misijā izveidot Palestīnas valsti un atbalstīt palestīniešu teritoriju ekonomisko attīstību.
Kvarteta un Īpašās koordinācijas komitejas tikšanās Ņujorkā 23. un 24. septembrī vēlreiz apstiprināja starptautiskās kopienas atbalstu diplomātiskajiem centieniem. Kvarteta sanāksmes pēdējā sarunā Eiropas Savienība un tās partneri Kvartetā pauda bažas par situāciju Gazā un uzsvēra to, cik svarīgi ir turpināt sniegt humanitāro un ārkārtas palīdzību, kā arī nozīmīgākos pakalpojumus palestīniešiem.
Turklāt Kvarteta pārstāvis Tony Blair brīdināja par steidzamo nepieciešamību attīstīt Palestīnas ekonomiku un attiecīgās institūcijas, kas ir priekšnoteikums Palestīnas valsts veiksmīgai funkcionēšanai nākotnē. Tika uzsvērts, ka Kvarteta pārstāvji uzskata par svarīgu, izstrādāt daudzgadu darba kārtību palestīniešu teritoriju ekonomiskai un institucionālai attīstībai. Šīs bažas, kā arī nepieciešamība pēc starptautiskās kopienas finanšu un tehniskās palīdzības virzīšanas uz šiem projektiem tika uzsvērtas arī starptautiskajā donorvalstu ministru līmeņa sanāksmē Īpašās koordinācijas komitejas tikšanās ietvaros.
Vairākos starptautiskos ziņojumos ir minēta humanitāro apstākļu pasliktināšanās šajās teritorijās; situācija, kas "baro” nabadzību un vardarbību, veicina radikālismu un ekstrēmismu - cikls, kas ir steidzami jāpārrauj. Izraēlas 19. septembra lēmums pasludināt Gazu par naidīgu teritoriju un iespējams paplašināt Gazā piemērojamās sankcijas, varētu saasināt situāciju. Lai arī Eiropas Savienība atzīst Izraēlas tiesības aizstāvēties, tā arī uzsver, ka Izraēlas varas iestādēm ir uzmanīgi jāizvērtē, kā to lēmumi ietekmē cilvēku dzīves Gazā.
Eiropas Savienība ir vairākkārt uzsvērusi tās apņemšanos turpināt sniegt humanitāro palīdzību Gazai. Eiropas Savienība ir liels ziedotājs. 2006. gadā kopējā Eiropas Savienības palīdzība no Komisijas un dalībvalstīm bija EUR 688 miljoni. 2007. gadā Komisija piešķīra vairāk nekā EUR 425 miljonu humanitārai un sociālai palīdzībai, deva stratēģisku atbalstu valsts izveidošanai un padomu ekonomiskām reformām. Pagaidu starptautiskais mehānisms, kas pagarināts par trim mēnešiem līdz gada beigām, bija viens no veidiem, kā nogādāt donorvalstu palīdzību, ņemot vērā sarežģīto situāciju šajā reģionā. Turklāt Komisija plāno pārstrukturēt palīdzību Abbas/Fayad valdībai, lai padarītu to daudz efektīvāku un produktīvāku.
Taču mēs domājam, ka Eiropas Savienībai nevajadzētu vienai uzņemties šo finansiālo nastu, tāpēc būtu vēlams, lai arī citi partneri, konkrētāk, arābu valstis, dotu ieguldījumu un daļēji uzņemtos izmaksas saistībā ar Palestīnas valsts izveidi. ES uzsvēra, cik svarīgi ir atvērt ieejas un izejas punktus Gazā, lai nodrošinātu cilvēku un preču pārvietošanos saskaņā ar vienošanos par piekļuvi un pārvietošanos.
Eiropas atbalsts paredz arī palīdzību privātajam sektoram, kas ilgtermiņā ir ekonomiskās attīstības dzinulis, konkrētāk, piešķirot atbalstu Palestīnas valdībai privātā sektora parādu dzēšanai. Šie ir īstermiņa risinājumi, kurus īstenojot, nedrīkst zaudēt ilgtermiņa skatījumu uz Palestīnas ekonomisko un finansiālo attīstību. Faktiski ilgtermiņa perspektīva ir jāizvērtē, lai progresīvi virzītos no pašreizējās avārijas palīdzības fāzes pie palīdzības ekonomikas attīstībai - tas ir, lai pārietu no naida pie tirdzniecības.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, pirms divām nedēļām es biju Ņujorkā, kur notika daudzas tikšanās saistībā ar Palestīnas jautājumu. Notika svarīga Kvarteta, kur es esmu pastāvīgā locekle ES delegācijas ietvaros, sanāksme un Īpašās koordinācijas komitejas sanāksme lielajām Palestīnas donorvaltīm saistībā ar gatavošanos plānotajai konferencei, kas iespējams notiks decembra beigās pēc starptautiskās sanāksmes, kas patlaban tiek gatavota.
Galvenais secinājums, kas attiecas uz mums visiem, kā jau minēja pašreizējais Padomes priekšsēdētājs, ir patiešām svarīgā iespēja reģionālajiem un starptautiskajiem partneriem efektīvi atbalstīt miera procesu. Man ir jāsaka, ka, zinot, cik tas ir sarežģīti, es esmu piesardzīgi optimistiska par nopietno un neatkarīgo ASV ierosināto sanāksmi novembrī. Vēlos pateikties tiem, kuri minēja mūsu ieguldījumu, taču ļaujiet man minēt arī to, ka es esmu ļoti skaidri runājusi ar mūsu arābu partneriem, jo viņi vēl nav devuši līdzvērtīgu ieguldījumu. Esmu viņus aicinājusi rīkoties līdzīgi viņu arābu draugu labā. Mēs esam gatavi rīkoties arī nākotnē un patiešām ceram, ka starptautiskā sanāksme Tuvajos Austrumos būs svarīgs solis ceļā uz turpmākām, pozitīvām pārrunām, un cerams, ka pareizajā brīdī Palestīna ar drošām robežām pastāvēs līdzās Izraēlai.
Es, protams, ļoti labi zinu, ka humanitārās palīdzības nogādāšana Gazas sektoram ir kļuvusi daudz grūtāka. Piemēram, divi projekti ūdens un sanitārajā jomā, kurus finansēja Komisijas humanitārais serviss, ir atcelti. Partneri, kuri veica šīs darbības, cieta neveiksmi, importējot nepieciešamos materiālus, jo tika aizliegts slimnīcām un ūdens sūkņiem nepieciešamo detaļu imports.
Eiropas Komisija nav stāvējusi dīkā šajā situācijā. Tieši pretēji - humanitārā un ārkārtas palīdzība okupētajai Palestīnas teritorijai, tajā skaitā Gazai, ir sasniegusi neredzētus apjomus. Mēs turpinām arī atbalstīt UNRWA vērtīgo darbu Gazā. Pasaules pārtikas programmas ietvaros komisārs Michel nesen sniedza atbalstu, lai apmierinātu visneaizsargātāko palestīniešu pamatvajadzības. Mūsu tiešais ārkārtas atbalsts Palestīnas iedzīvotājiem ar zemiem ienākumiem un grūtiem sociālajiem apstākļiem turpinās caur sociālo pabalstu izmaksām. Septembrī mēs piešķīrām pabalstus 35 000 nabadzīgo ģimeņu Rietumkrastā un Gazā. Tas liecina par pašreizējā starptautiskā mehānisma, kas efektīvi darbojas visā okupētās Palestīnas teritorijā, pievienoto vērtību. Septembrī mūsu piegādātās degvielas apjoms Gazas sektoram pārsniedza 90 miljonus litru. Šī degviela nodrošina 25% jeb vienu ceturto daļu no vietējiem iedzīvotājiem nepieciešamās elektrības.
Tāpēc pēdējo reizi Ņujorkā es pieprasīju Kvartetam pagarināt šo finanšu mehānismu līdz decembrim. Ņujorkā vairākās sanāksmēs un vairākiem sarunu biedriem es vēlreiz minēju par vairākiem sasniegumiem piekļuves un kustības darba kārtības progresā. Mēs esam ļoti priecīgi, ka Tony Blair pievērš šim jautājumam lielu uzmanību, jo viņš vēlas lai šai teritorijai būtu ekonomiskās attīstības iespējas. Tas, protams, nav iespējams bez brīvas pārvietošanās un piekļūšanas, neskatoties uz Izraēlas valdības pamatotajām bažām par drošību. Es uzskatu, ka vēl daudz ko var izdarīt un daudz kas ir jāizdara, taču tam būs nepieciešams daudz lielāks politiskais gribasspēks, nekā mēs esam redzējuši līdz šim.
Es arī piekrītu Parlamentam, ka Gazas pārejas slēgšana ir briesmīga iejaukšanās jau tā nabadzīgo iedzīvotāju dzīvē, kā arī šķērslis nepieciešamās humanitārās palīdzības nogādāšanai. Karni šķērsošanas punkts ir slēgts nu jau četrus mēnešu, tāpēc mūsu palīdzībai ir jāiet caur Karem Šalom un Sufas šķērsošanas punktu. Mēs to redzam tikai kā pagaidu risinājumu, pirmkārt, tāpēc, ka šo šķērsošanas punktu aprīkojums nav pietiekams un rada papildu izmaksas - 40 % papildus piegādātās palīdzības izmaksām, un, otrkārt, ierobežojumi attiecībā uz aprīkojumu, kuru mēs vēlamies ievest Gazā, rada problēmas mūsu projektiem.
Veicot kādas darbības, mums ir jāņem vērā arī nelikumīgā Gazas sektora ieņemšana. Mūsu politika ir atbilstoša Kvarteta un Palestīnas varas orgānu nostājai, mēs, protams, atbalstām prezidentu Mahmoud Abbas. 23. septembrī mēs un citi Kvarteta partneri skaidri izteicām savu nostāju. Mēs paudām savas bažas par nepārtrauktu lielāko šķērsošanas punktu slēgšanu. Mēs vienojāmies, ka ir svarīga ārkārtas un humanitārās palīdzības nepārtraukta piegādāšana bez kavēkļiem, un mēs aicinājām nepārtraukti nodrošināt svarīgākos pakalpojumus.
Ļaujiet man arī pieskarties situācijai Rietumkrastā, ko nedrīkst aizmirst. Par spīti nesenajiem Izraēlas iestāžu paziņojumiem par pārbaudes punktu samazināšanu, diemžēl reālā situācija ir krasi atšķirīga: lietas kļūst sliktākas. Turpinās ne tikai koloniju politika un jaunu drošības barjeru radīšana, bet, pamatojoties uz neseno OTCHA ziņojumu, ir izveidoti arī 48 jauni pārbaudes punkti.
Ir būtiski, lai piekļuves un pārvietošanās kārtībā būtu vērojams progress. Pretējā gadījumā Palestīnas izredzes kļūt par ilgtspējīgu valsti samazinās. Ļaujiet man vēl piebilst, ka, gatavojoties nākamajai Ārlietu padomei, Padomes secinājumu projektā jau ļoti skaidri ir uzsvērta drausmīgā situācija Gazā, kā arī tas, cik svarīga ir nepārtraukta humanitārās un ārkārtas palīdzības sniegšana bez traucēkļiem.
Jana Hybášková
PPE-DE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, mēs atkal esam šeit un atkārtoti runājam par drausmīgo situāciju Gazā. Mēs atkal vienosimies par to, ka kaut kas ir jādara. Tāpēc man ir tas gods PPE-DE grupas vārdā iesniegt šo rezolūciju, un es atbalstu 5. pantu par labu Merilendas konvencijai. Taču, godīgi sakot, vai es varu būt pozitīvi noskaņota, zinot, ka mēs jūs mudinājām, un vasaras sākumā es šeit jūs aicināju būt gataviem humanitārai krīzei un neparedzētu pasākumu plānošanai?
Daudzi no jums domāja, ka es lūdzu ārvalstu iejaukšanos. Nē! Es vienkārši zināju, ka esot gatavi humanitārās palīdzības sniegšanai, mēs varēsim reaģēt ātri neparedzētās situācijās. Ir oktobris, un mēs ne cik tālu neesam tikuši.
Protams, cilvēki Gazā ir pelnījuši mūsu palīdzību: mūsu tūlītēju, īstermiņa rīcību. Taču pēc daudziem darbības gadiem Tuvajos Austrumos mēs visi labi zinām, ka ātra rīcība neskaitās. Patiesībā mums ir jārisina palestīniešu ciešanu iemesli.
Daudzi šeit domā, ka Izraēla ir vienīgais ciešanu iemesls - un es tam pilnīgi nepiekrītu. Pirmo reizi es biju Gazā 1990. gadā. Es biju arī Hodeidā, Tantā, Bengazi, Ismaīlijā, kas ir tikai dažas vietas Tuvajos Austrumos, kur situācija ir ļoti līdzīga: nekādas okupācijas, nekādas militārās iejaukšanās. Nepareiza pārvaldība, korupcija, nepotisms, policejiska valsts iekārta - tie ir Pudelskern. Mums tie ir jānosauc vārdos, jākoncentrējas uz to, kā mēs varam palīdzēt tiem, kas cieš no abiem.
Mums ir jābūt pacietīgiem, lai ieraudzītu patiesību, pareizi un objektīvi analizētu, lai plānotu palīdzību, sagatavotu sīki izstrādātus projektus, investētu naudu, apmācītu un vadītu. Un jābūt nepielūdzamiem. Jābūt asiem, jābūt atbildīgiem.
Gazā otomaņi, briti, ēģiptieši, izraēlieši, amerikāņi un eiropieši - visi ir daļa problēmas. Taču galvenokārt paši palestīnieši. Mēs viņiem varam tikai palīdzēt. Viņiem ir jāpārtrauc jebkāda veida iebiedēšana, ļaunprātīga izmantošana, vardarbība, terorisms un slepkavošana. Viņiem ir jāpārtrauc korupcija. Viņiem ir jāpārtrauc nepotisms un pašaliks.
(Priekšsēdētājs atslēdza runātāju)
Thijs Berman
PSE grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, kopš jūlija vidus, kad Hamas sagrāba varu Gazā, pusotrs miljons cilvēku ir ieslodzīti liellopu fermā, ko viņi paši sauc par geto. Pat vēža slimnieki nevar izkļūt no šī apgabala. Izraēla uzskata, ka viņi dzīvo ienaidnieku objektā. Vienīgās lietas, kas tiek piegādātas, ir pārtika, medikamenti un dažas humanitārās preces, taču cilvēki nevar pārtikt tikai no miltiem, lēcām un medikamentiem.
Izraēlas noteiktā humanitāro preču definīcija ir absurdi ierobežojoša. Medicīnisko ierīču detaļas nedrīkst ievest, ūdens apgādes sistēmu nedrīkst remontēt. Ir pastāvīgs risks, ka Izraēla pārtrauks energopadevi. Gazas ekonomika ir sabrukusi, cilvēki ir bez darba un nomākti, un nav palikusi nauda. Pārtikas trūkums ir sasniedzis augstāko punktu. Blokāde veicina bezcerību, dusmas un naidu, nevis mieru. Gaza piedzīvo nepieņemamu humanitāro krīzi.
Lūgumi pēc palīdzības pieaug, bet blokādes rezultātā pieaug arī palīdzības sniegšanas izmaksas. Tādējādi dalībvalstīm ir jāsniedz lielāks finansiālais atbalsts UNRRA un citām iesaistītajām organizācijām. Eiropas Komisija tāpat kā dažas dalībvalstis jau ir veikusi šo soli. Arī Eiropas Parlaments vakar nobalsoja par labu palīdzības apjoma palielināšanai. Mana grupa mudina Padomi atbalstīt šo lēmumu.
Tomēr ar palīdzību vien nepietiek. Runājot par šo jautājumu šovakar, prezidentūra bija nedroša, uzmanīga, taču Eiropas Savienība nevar vairs ilgāk būt atbildīga par palīdzības sniegšanu, atturoties no politisku darbību veikšanas pret blokādi. Tāpēc savas grupas vārdā es aicinu prezidentūru, Padomi un Eiropas Komisiju pieprasīt Izraēlai nekavējoties izbeigt blokādi. Gazā ir sodīti visi iedzīvotāji, kas atbilstīgi Ceturtās Ženēvas konvencijas 33. pantam ir nelikumīgi. Turklāt šī metode nedod labumu Izraēlai, un Eiropas Savienībai vajadzētu to pateikt Izraēlai, nevis palikt pasīvai - tieši tāpēc, ka tā ir sabiedrotais. Tas piešķirtu jēgu sadarbības nolīgumam ar Izraēlu, jo tikai, veicot darbības pret blokādi, ES nodrošinātu taisnīgumu cilvēktiesību jomā.
Chris Davies
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es nerunāju savas grupas vārdā, bet gan kā cilvēks, kurš redz to, ko nevēlas redzēt.
Es ceru, ka ministrs netic svētulīgajam lētajam paņēmienam, ko viņš izmantoja šajā Parlamentā. Minēt, ka šīs Eiropas Savienība politika ir taisnīga, ir smieklīgi. Visi zina, ka mēs ievērojam dubultu standartu politiku. Mēs sagaidām un pieprasām, lai palestīnieši pakļautos visām prasībām. Mēs gandrīz vai pieprasām, lai palestīnieši izpildītu mūsu vēlēšanās.
Šie dubultie standarti smird. Komisār, vai jūs atceraties, kā tikai pirms dažiem mēnešiem pēc tam, kad palestīniešu delegācija bija atgriezusies no tikšanās ar Haniyeh kungu Gazā, pirms Palestīnas vienotības valdības sabrukuma, jūs stāvējāt šeit un teicām šim Parlamentam, ka gribat darīt visu iespējamo, lai atbalstītu šo valdību? Divu nedēļu laikā, protams, tā krita! Tā krita daļēji tādēļ, ka mēs atteicāmies runāt ar ievēlētajiem pārstāvjiem. Mēs atteicāmies runāt ar Haniyeh kungu, un, kas nav pārsteigums, sagrāvām demokrātiskos spēkus, vardarbīgie spēki guva virsroku.
Šķiet, ka mēs nekad nemācāmies no kļūdām. Mums ir jāpārtrauc ignorēt Palestīnas iedzīvotāju vēlmes. Mums ir jāsāk cienīt demokrātiskie spēki un jāatzīst, ka mieru nevar panākt, nerunājot ar ienaidnieku.
(Aplausi).
Atteikšanās sadarboties ar tiem Hamas elementiem, kuri vēlas spert soli mums pretim, tikai padarīs neiespējamu miera panākšanu Tuvajos Austrumos.
Viens jautājums par mums priekšā esošo rezolūcijas priekšlikumu: kāpēc mēs vēl domājam par naudas došanu Gazai? Kāds tai ir sakars ar Eiropas Savienību? Gaza ir Izraēlas ieslodzījuma nometne! Tai nav nekāda sakara ar mums. Izraēliešiem ir jāuzņemas atbildība par pusotra miljona cilvēku dzīvību uzturēšanu. Viņi ir tie, kuri tur šos cilvēkus neziņā. Tas nav mūsu pienākums dot mūsu nodokļu maksātāju naudu Izraēlas pienākumu pildīšanai.
Visbeidzot, runājot atkal par taisnīgumu, pēdējo pāris nedēļu laikā mēs esam dzirdējuši, ka Izraēlas aizsardzības spēki ir izdevuši pavēles par papildu palestīniešu zemes konfiskāciju ceļu būvei, lai veicinātu E1 koloniju būvniecību - tālāku ebreju koloniju paplašinājumu Austrumjeruzalemē - par spīti saistībām, kuras mēs esam lūguši Izraēlai uzņemties, un cerībām saistībā ar plānoto miera sarunu iznākumu.
Kad palestīniešu acu priekšā zūd visas cerības par dzīvotspējīgu, neatkarīgu Palestīnu, ko iesāks Eiropas Savienība? Jūs ļoti labi zināt, ka tā nedarīs neko, izņemot tukšu runāšanu, tā neveiks nekādas reālas darbības!
Ryszard Czarnecki
UEN grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, es biju viens no pieciem Eiropas Parlamenta delegācijas dalībniekiem, kurš pavadīja dažas svarīgas dienas Palestīnas Autonomajā teritorijā. Es varu kategoriski apgalvot, ka mūsu misija pēc būtības bija humanitāra, nevis politiska. Es to saku tāpēc, ka nevēlos, lai šīs debates pārvērstos par ļoti politiskām debatēm, kur Eiropas Parlaments ir prasītājs, kas rīkojas pret kādu. Vēlos, lai mēs stāvētu pāri politiskām kategorijām un apsvērtu iespējas, kā palīdzēt civilajiem iedzīvotājiem Palestīnā.
Tomēr ļaujiet man paskaidrot, ka šķiet, ka, paaugstinot dzīves līmeni Gazas sektorā, nodrošinot normālu slimnīcu un skolu funkcionēšanu, iespējas normāli strādāt lauksaimniecībā, visticamāk samazināsies spriedze Palestīnas-Izraēlas attiecībās un mazināsies naidīgums starp ebreju kopienu, izraēliešiem un Izraēlas valdību.
Pirms dažiem mēnešiem es šajā Parlamentā runāju par strīdīgiem tekstiem Palestīnas skolās, palestīniešu mācību grāmatās, taču patlaban mēs esam pārgājuši no vienas galējības otrā. Mēs vairs nevaram kritizēt palestīniešu skološanu, jo skološanas sistēma ir efektīvi izmirusi.
Tomēr šai monētai ir arī otra puses, Palestīnas iekšējais aspekts. Starp Hamas, Fatah un prezidenta Abu Mazen nometnēm vēl joprojām ir politisks strupceļš. Tas apgrūtina Palestīnas institūciju funkcionēšanu, un tādējādi kaitē tur dzīvojošajiem palestīniešiem, un tā noteikti nav Izraēlas vaina. Mēs daudz runājam par mieru starp Izraēlu un palestīniešiem, bet tas ir līdzīgi, kā, runājot par māju, sākt no jumta. Mums vienmēr vajadzētu sākt runāt no pamatiem, un pamati šajā gadījumā ir Palestīnas varas struktūru, sabiedrisko iestāžu funkcionēšanas uzlabošana un humanitārās palīdzības sniegšana Palestīnas iedzīvotājiem.
Margrete Auken
Verts/ALE grupas vārdā. - (DA) Priekšsēdētāja kungs, jau pieminētā vizīte Rietumkrastā un Gazā pirms pāris nedēļā bija šoks - pat tiem, kas tur jau bijuši vairākas reizes. Izraēlas veiktā robežu slēgšana un neskaitāmu ceļu bloķēšana padara neiespējamu veselīgas ekonomikas attīstību un ES noteikumu par humanitāro palīdzību ievērošanu. Padomei un Komisijai vajadzētu nekavējoties iejaukties, lai palīdzētu Palestīnas ekonomikai "nostāties uz kājām”. Ļaujiet paskaidrot: bez šādas iejaukšanās miera konference nevar noritēt veiksmīgi. Kā jau vairākkārt tika teikts, ekonomisko aspektu nevar nodalīt no politiskā. Citiem vārdiem sakot, Izraēlas īstenotajai okupācijai ir jāpieliek punkts, vai arī miers neiestāsies nekad. Tā pieaug nabadzīgo cilvēku - kuri par tādiem kļuvuši Izraēlas blokādes rezultātā - un jauniešu vidū. Vecākās paaudzes palestīniešu vairākkārt ir brīdinājuši, ka šodien augošie jaunieši nekad nav dzīvojuši blakus izraēliešiem, un ka viņu vienīgā pieredze saistībā ar izraēliešiem ir neglītas sienas, militāra iejaukšanās un pusaudži karavīri, kuri pazemo savus tēvus. Tas nav veids, kādā radīt mieru, tikai nesamierināmus ienaidniekus.
Arī ES nav pārliecības, un, ignorējot demokrātiskās vēlēšanas Palestīnā un izolējot Hamas, tā parādīja diplomātiskas kompetences trūkumus un kārtējo reizi apliecināja dubulto standartu esamību. Ja notiekošajās sarunās netiks pārstāvēti visi palestīnieši, miera nebūs, kā to labi zina visi iesaistītie. Kā minēja Davies kungs un citi, miers tiks sagrauts, ja Izraēlas valdība domā atsavināt E1, kā tika ziņots. Gan ASV, gan ES ir skaidri pateikusi, ka tas nekādā gadījumā nedrīkst notikt. Jautājums, uz kuru tagad vajadzētu atbildēt Padomei un Komisijai, ir, kādas darbības tiek plānotas, lai novērstu šo palestīniešu Austrumjeruzalemes atsavināšanu.
Luisa Morgantini
GUE/NGL grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, viena minūte nav nekas. Lobo Antunes kungs runāja par drosmīgiem žestiem un soļiem: drosmīgs solis, kas būtu jāveic Olmert kungam, ir visu jauno koloniju slēgšana, tūkstošiem palestīniešu atbrīvošana, militāro uzbrukumu pārtraukšana Rietumkrastā, pārbaudes punktu likvidēšana un Gazas blokādes apturēšana! Sarunās viņam būtu jānāk klajā ar konkrētiem soļiem, tā vietā vakar mēs piedzīvojām jaunu zemju sagrābšanu Jeruzalemē.
Mūsu drosmīgajam solim šeit Eiropas Savienībā vajadzētu būt Izraēlas valdības piemērotās kolektīvās civilo iedzīvotāju sodīšanas noraidīšanai. Mūsu plāni Gazā ir bloķēti, jo nav cementa, nav cauruļu, izmaksas ir četrkāršojušās, bet UNRWA turpina provocēt ārkārtas pasākumus.
Rezolūcijā, kuru mēs pieņemsim rīt, mēs aicinām atcelt Gazas blokādi un veicināt cilvēku un preču brīvu pārvietošanos, taču mēs zinām, ka Palestīnas jautājums nav humanitārs. Mūsu atbildība ir politiska: mūsu pienākums ir pielikt punktu militārajai okupācijai un aicināt divas tautas un divas valstis dzīvot savstarpējā drošībā.
Bastiaan Belder
IND/DEM grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, pagājušās nedēļas beigās Eiropas Parlamenta delegācijas apsprieda smago situāciju Tuvajos Austrumos ar ASV partneriem transatlantisko likumdevēju dialoga (TLD) ietvaros. Šo debašu laikā ASV miera sarunu risinātājs Dennis Ross deva mums ļoti praktisku padomu sniegt Palestīnas iedzīvotājiem palīdzību saistībā ar viņu neskaidro pastāvēšanu. Ir nepieciešams uzticamu, politiski neatkarīgu NVO tīkls.
Padome un Komisija: cik plašas iespējas jūs paredzat Rietumkrastam un Gazai? Es uzskatu, ka Gazas iekšējās un ārējās krīzes pamatā ir Hamas uzvedība. Izraēla tiek droši padarīta par nelikumīgu, bet vardarbība pret Izraēlas un Palestīnas "disidentiem” par likumīgu.
Priekšsēdētāja kungs, nesen notikusī tikai trīsdesmit gadus vecā Palestīnas kristieša Rami Ayyad brutālā slepkavība liecina par šīs minoritātes bīstamo stāvokli Gazā. Es sagaidu, ka Padome un Komisija pievērsīs uzmanību un sniegs atbalstu kristiešu minoritātei Palestīnas teritorijā.
Edward McMillan-Scott
Priekšsēdētāja kungs, iepriekš Davies kungs jautāja par Eiropas Savienības lomu Tuvajos Austrumos. Es, protams, zinu, ka tas bija retorisks jautājums, jo viņš ir ļoti nodevies risinājumam, taču tas ir fakts, ka Eiropas Savienība ir ieinteresēta Tuvo Austrumu miera procesa iznākumā.
Es runāju Jorkšīras vēlēšanu apgabala vārdā, no kura bija četri spridzinātāji, kas veica uzbrukumu Londonā pirms vairākiem mēnešiem. Viņus motivēja Tuvajos Austrumos notiekošais. Arī spridzinātājus Madridē. Tāpēc drošība Eiropā ir tieši saistīta ar Tuvajiem Austrumiem.
Es uzskatu, ka arī mums ir vēsturiskas un humanitāras saistības miermīlīga iznākuma nodrošināšanā. Miera process ir bijis lēns un juceklīgs, un tā rezultātā ir ierosinātas vairākas iniciatīvas, neskaitāmas starpvaldību konferences - Madridē, Oslo u.c. 2007. gada oktobrī mēs esam nonākuši līdz izmisumam, meklējot risinājumu.
Tāpēc es domāju, ka ir pienācis laiks jaunai diez gan radikālai domāšanai. Viens no maniem priekšlikumiem ir tāds, ka nesenajām sarunām starp Olmert kungu un Mahmoud Abbas kungu par - spēkā esošo - galīgo risinājumu, būtu jāatspoguļo pārrunās 1987. gadā, kurās piedalījās Olmert, jauns parlamentārietis, kad viņš un Palestīnas atbrīvošanas organizācija (PAO) privāti patiesībā runāja par Palestīnas galvaspilsētu Austrumjeruzalemē, par robežām 1967. gadā un par dažiem kolonistiem, kuri atgriežas. Citiem vārdiem sakot, viņš tur bija 1987. gadā, un iespējams, ka tagad, šajā rudenī, ir pienācis laiks šiem diviem starptautiskās kopienas iedrošinātiem vadītājiem sanākt kopā, lai rastu radikālu divu valstu risinājumu Tuvo Austrumu miera procesā.
Triantaphyllides kungs un viņa delegācijas, kas nesen devās uz Palestīnu, atgriezās ar diviem būtiskiem secinājumiem. Koncentrēsimies uz humanitāro situāciju Palestīnā, taču padomāsim arī par tur un arī citviet ievēlēto parlamentāriešu lomu šajā procesā. Mūs nedrīkst aizmirst.
Véronique De Keyser
(FR) Priekšsēdētāja kungs, gatavojot šo rezolūciju, mēs teicām sev "nekādas politikas, tikai cilvēkmīlestība”. Tas ir nepieļaujami, ka šodien plašā, atvērtā geto cilvēki lēnām mirst, pasaules kameru ielenkumā cilvēki noasiņo bez tiesībām attīstīties, brīvi pārvietoties un izglītot bērnus, taču šie cilvēki, par kuru izdzīvošanu mēs maksājam augstu cenu, nedrīkst nomirt mūsu rokās, jo tas mums radītu negodu un mūsu demokrātija netiktu ar to galā.
Šogad Eiropas Savienība samaksās vairāk nekā EUR 300 miljonus, lai novērstu šo krīzi. Tas ir par maz, lai palestīnieši varētu dzīvot, taču tas ir desmitiem, simtiem reižu par daudz, jo, ja tiktu ievērotas visas ar Ženēvas konvenciju noteiktās saistības, tas nebūtu nepieciešams.
Kauns geto! Kauns mums, eiropiešiem! Mēs varējām apgādāt Berlīni, kad cilvēki bija ielenkumā! Kauns mums, kuri ar prieka asarām sagaidīja Berlīnes mūra krišanu, bet kuri šodien ir citu sienu un citu geto ieslodzītie un līdzvainīgie! Pārtrauciet iežogojumu!
Taču šodien cilvēkmīlestība nedrīkst ļaut aizmirst politiķus. 24. septembrī Izraēlas valdība izdeva pavēli par 110 hektāru zemes konfiskāciju četros arābu ciematos starp Jeruzalemi un Jēriku, lai būvētu ceļu, kas skaidri sadalītu Rietumkrastu divās daļās. Tas ir vecs Izraēlas plāns kopš 2004. gada, ko Eiropa un pat ASV vienmēr ir noraidījusi. Šodien, starptautiskās sanāksmes Ņujorkā priekšvakarā, tā ir reāla laika bumba. Ar slazdos esošu Gazu un divās daļās sadalītu Rietumkrastu kā lai mēs vēl sapņojam par divām valstīm, kas miermīlīgi pastāv līdzās.
2005. gada 8. februārī Šarmelšeihā Sharon paziņoja: "Mums ir iespēja sāk iet jaunu ceļu. Pēc ilgiem laikiem pirmo reizi mūsu reģionā ir parādījusies cerība par labāku nākotni mūsu bērniem un mazbērniem.” Tā ir ļoti trausla cerība, kuru vēlas sagraut ekstrēmisti. Ja šī un daudzu citu ceļu galā būs redzama gaisma, ekstrēmisti būs zaudējuši. Arhitekti un ģeogrāfi tagad izmanto daudz pretdabiskākus līdzekļus, nekā spridzekļus. Tie apjož Palestīnu ar sienām un ceļiem, kas iznīcina jebkādus sapņus par dzīvotspējīgu valsti.
(Aplausi)
Elizabeth Lynne
Nekas nav tik demoralizējošs kā dzīve nabadzībā, dzīve bez perspektīvas un konflikta sakropļota dzīve. Tā kā humanitārā katastrofa vajā cilvēkus Gazā, ir skaidrs, ka vienīgais Izraēlas un Palestīnas vadītāju mērķis ir sāpju, nabadzības, neziņas un naida pārnešana uz jauno palestīniešu paaudzi.
Izraēlas blokādes tiešā ietekme uz cilvēku un preču pārvietošanos ir tāda, ka bērniem nav pat pamatizglītības gūšanas iespēju. Ikvienam tiek liegts pamata aprīkojums, kuru mēs šajā Parlamentā uzskatām par pašsaprotamu. Iztikas nodrošināšana nav iespējama, jo zvejnieki, fermeri un citi nevar tirgoties. Cilvēki cieš sāpes un mirst dēļ ierobežotiem medicīniskajiem un ārstēšanas pakalpojumiem. Tas viss tiek pretstatīts vardarbībai un nomāktībai.
Pēc NVO aplēsēm Gazā ir gandrīz 2000 smagi sakropļotu cilvēku. Tie galvenokārt ir jauni cilvēki, kurus ir sašāvuši tanki vai snaiperi, bieži viņi zaudējuši locekļus, guvuši smadzeņu bojājumus vai mugurkaula savainojumus - bet organizācijām, kuras palīdz nespējīgiem cilvēkiem, traucē Izraēlas blokāde, un tās nevar saņemt nepieciešamos speciālistus! Izraēlai ir jāpilda tās starptautiskās saistības, piemēram, Ženēvas konvencijā noteiktās, lai garantētu humanitārās palīdzības plūsmu, humanitāros un svarīgākos pakalpojumus, kā arī atvērtu robežas.
Padomei un Komisijai ir jāturpina izdarīt spiediens, taču tām ir jārunā ar visām pusē. Tas ir vienīgais veids, kādā mēs varēsim rast risinājumu. Ir bezjēdzīgi teikt, ka mēs nerunāsim ar kādu pusi. Mums ir jāspēj rast risinājums, runājot ar visiem. Ja nekas netiks darīts, cilvēki turpinās mirt. 1,3 miljoni cilvēku Gazā turpinās dzīvot bez cieņas, bet sāpes, nabadzība, neziņa un naids turpināsies jaunajā palestīniešu paaudzē.
Hélène Flautre
(FR) Priekšsēdētāja kungs, laikā, kad šķērsošanas punkti Gazas sektorā ir slēgti un tos kontrolē Izraēlas armija, laikā, kad ik dienu notiek slepkavnieciski iebrukumi, laikā, kad okupētajā teritorijā turpina augt kolonistu skaits, laikā, kad, pārkāpjot starptautiskos likumus, turpinās sienas celtniecība un drošības uzraudzība, aiz šīm pašām Eiropas Parlamenta sienām vēl ir cilvēki, kuri neatzīst Izraēlu par okupējošu spēku. Tas ir šokējoši!
Izraēla ir okupējošs spēks, un saskaņā ar Ženēvas konvenciju tās pienākums ir nekādā gadījumā neizmantot kolektīvus soda mērus. Mums būtu jānodrošina, ka Izraēla pilda savas saistības, nevis jāsūta nelaimi nesoši signāli, kā tas notika, piemēram, kad tika pārtraukta degvielas padeves spēkstacijai Gazā finansēšana. Krokodila asaru liešana par palestīniešu dalīšanu ir patiešām nevietā pēc tam, kad Eiropas Savienība nebija spējīga atbalstīt Mahmoud Abbas centienus izraudzīt pragmatisko Hamas grupējumu.
Vai jūs varat iztēloties ko ļaunāku? Ramalahas pretstatīšana Gazai? Izlemt, kuri ir labie palestīnieši, un palīdzēt tiem tikt vaļā no sliktajiem? Kurš gan tic ilgstošam risinājumam, ka netiek garantēta Palestīnas politiskā un teritoriālā vienotība? Kurš gan tic, ka miers starp Izraēlu un Palestīnu tiks nodibināts ar politiku, kas patiesībā izraisa Izraēlas un Palestīnas iedzīvotāju radikālismu?
Humanitārā situācija Gazā pārkāpj visus cilvēciskās cieņas standartus. Pēc iespējas ātrāk ir jāatceļ Gazas sektora blokāde. Uz Izraēlu ir jāizdara atbilstošs spiediens. Šis jautājums vairs nevar būt tabu temats, un jautāju jums, Padomei un Komisijai, kādus pasākumus jūs plānojat veikt, lai veicinātu blokādes atcelšanu un piespiestu Izraēlu pildīt tās saistības un pienākumus? Es jautāju jums, ko jūs plānojat darīt, lai Izraēla atteiktos no saviem plāniem sadalīt Rietumkrastu, apvienojot Jēriku ar Austrumjeruzalemi mēnesi pirms starptautiskās konferences?
(Aplausi)
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Priekšsēdētāja kungs, darbības Palestīnā notiek ļoti ātri, atstājot mums ļoti maz laika reaģēšanai. Tāpēc mēs tagad diskutējam par humanitāro situāciju Gazā, bet Izraēlas varas iestādes ir vienpusēji nolēmušas atsavināt tūkstošiem arābu zemes, lai īstenotu plānu E1, ceļa būvniecību, kas praksē nozīmē Rietumkrasta sadalīšanu divās daļās.
Jūs zināt, ka starptautiskā kopiena ir pret šo plānu. Es uzskatu, kas Parlamentam būtu lietderīgi pieņemt nostāju šajā jautājumā. Tomēr aizkulisēs notiekošās politiskās darbības nav ļāvušas to izdarīt. Rezultāts ir vienkāršs: mēs atkal esam novērotāji, kamēr situācija Palestīnā kļūst arvien sliktāka, ar katru dienu Palestīnas pozīcija pavājinās, un tiek apšaubīts veiksmīgs novembrī plānotās starptautiskās konferences par Palestīnas jautājumu iznākums.
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs, vakar man bija tas gods apmeklēt svinīgajā Izraēlas Eiropas draugu biroju atklāšanā Briselē, kas sākās ar priekšnoteikumu, ka mums ir jāatbalsta Izraēlas tiesības pastāvēt un zelt. Turpretim Hamas pienākums saskaņā ar 1988. gada hartu ir graut Izraēlu un būt par ES aizliegtu teroristisku organizāciju.
Mani nepārsteidz, ka šī rezolūcija lielā mērā vaino Izraēlu pašreizējā situācijā Gazā. Skaidrs, ka Izraēlas vienpusējā aiziešana no Gazas kā patiess miera žests Izraēlas kritiķiem maz ko nozīmē.
Rezolūcijā runāts par humanitāro krīzi Gazā, nenoskaidrojot tās cēloņus. Palestīnas vēlētāji atbalstīja Hamas dēļ sniegtajiem sociālajiem pakalpojumiem, kurus bez ievērības atstāja korumpētā Fatah administrācija. Vēl joprojām tās pašas skolas ir tukšas, jo bērni baidās iziet no mājām. Slimnīcās tiek ārstēti ievainotie, kas cietuši ikdienas uzbrukumos, kas raksturo Hamas vardarbīgo Gazas ieņemšanu un gadsimtiem ilgo Fatah sakāvi.
Pagājušajā sestdienā tika nogalināts prominents Gazas kristietis Rami Ayyad, bet svētdien Hamas uz Izraēlu raidīja astoņus mīnmetējus un Katjuša raķetes. Dīvaini, taču Hamas bombardēja pat Khani šķērsošanas punktu.
Rezolūcijā Izraēla tiek aicināta veikt nepieciešamos soļus netraucētas humanitārās palīdzības sniegšanai un būtiskākā aprīkojuma piegādei. Faktiski Izraēla nav pārtraukusi tādu preču kā pārtika, elektrība vai ūdens piegādi Gazai, un patiesībā tā rīkojas apdomīgi un savaldīgi, lai arī Hamas militāri uzbrūk Izraēlai.
Es saprotu, ka Izraēlu sagaida nepārtrauktas lamas no šī Parlamenta, taču Izraēlai ir jāzina, ka tai šeit un visā Eiropā ir kāds draugs, kas ir nodevies miera un drošības nodrošināšanai šajā reģionā. Tas nenotiks kamēr, šajā Parlamentā tik daudzi būs gatavi izdabāt Hamas darba kārtībai.
Richard Howitt
Priekšsēdētāja kungs, uz humanitāru krīzi ir jāreaģē humanitāri, un mūsu pirmajai prioritātei šovakar būtu jābūt risināt vienā robežas pusē aizturēto medikamentu un mācību grāmatu piegādes problēmu, kamēr studenti un slimie cilvēki gaida otrā robežas pusē. Starptautiskās humanitārās tiesības uzliek Eiropas Savienībai tiešu pienākumu rīkoties, un četru mēnešu laikā, kamēr Gaza ir norobežota, mēs nepildām savu pienākumu, kas ir robežu palīdzības misija.
Es pateicos komisārei par piesardzīgo optimismu, kuru viņa šovakar pauda attiecībā uz miera procesa atjaunošanu un pagaidu starptautiskā mehānisma darbību. Protams, mēs aicinām viņu darīt visu, kas ir viņas spēkos. Es piekrītu Tannock kungam, ka mums ir jānosoda raķešu un mīnmetēju uzbrukumi Palestīnas militāristiem, taču šīs sūdzības būtu daudz ticamākas, ja viņam būtu žēl arī Izraēlas aizsardzības spēku gaisa raķešu uzbrukumos nogalināto civilo iedzīvotāju. Es lūdzu jūs, komisāre un pašreizējais priekšsēdētāj, steidzami uzstāties ar zemju sagrābšanas nosodījumu, jo kā šorīt tika ziņots, ir konfiscēti vēl 3 % Rietumkrasta zemes starp Jeruzalemi un Jēriku E1 aneksijas plāna ietvaros.
(Priekšsēdētājs atslēdza runātāju)
Miroslav Mikolášik
(SK) Ņemot vērā Eiropas Parlamenta 21. jūnija rezolūciju par MEDA programmu un finansiālo atbalstu Palestīnai, 2007. gada 12. jūlija rezolūcija par Tuvo Austrumu un Kvarteta 2007. gada 23. septembra paziņojumu, Eiropas Parlamentam ir svarīgi paust skaidru nostāju vis-à-vis situāciju Palestīnā. Tomēr mums ir jāizvērtē situācija vismaz no diviem skatupunktiem: humanitārās un ekonomiskās perspektīvas, kā arī no politiskā un drošības viedokļa.
No humanitārā un ekonomiskā viedokļa tas ir Eiropas uzdevums pēc milzīga daudzuma finansiālo resursu ieguldīšanas, lai palīdzētu Palestīnai, nodrošināt šī atbalsta un humanitārās palīdzības sniegšanas tehnisko pusi. Palestīnas civilajiem iedzīvotājiem ir nepieņemami, ka tiek liegta piekļuve medicīnas un veselības aprūpes pakalpojumiem, ka skolas un privātmājas ir nopostītas. Patlaban piekļuve pienācīgam dzeramajam ūdenim un ēdienam bieži tiek liegta dēļ cilvēku un preču pārvietošanās blokādes.
No politiskās un drošības perspektīvas ir skaidri jāpauž, ka tieši tāpat kā starptautiskā kopiena atzīst Palestīnas tiesības uz autonomiju, Palestīnai ar vadošo Hamas kustību ir jāatzīst arī Izraēlas valsts. pagaidām Hamas nav veikusi nekādas darbības, lai distancētos no tās dibināšanas dokumenta, kura viens no mērķiem ir Izraēlas valsts sagraušana. Šī ir politiska problēma, kas pārvērtās par bruņotu konfliktu: terorisms vienā pusē un aizsardzība otrā pusē.
Proinsias De Rossa
Priekšsēdētāja kungs, pirmkārt, es vēlos teikt, ka Tannock kungs izdara Izraēlai lāča pakalpojumu, paužot bezierunu atbalstu Izraēlas nelikumīgajām darbībām pret palestīniešiem, konkrēti, Gazas sektorā. Es atbalstu šo rezolūciju, tajā skaitā arī 5. punktu. Humanitārā krīze Gazā nav nekas jauns, tā nav arī neparedzēta. Tie, kuri regulāri pēdējo gadu laikā ir bijuši Gazā, ir nepārtraukti brīdinājuši par Izraēlas darbībām, kas radīja cilvēkos izmisumu. Tagad ekonomika atrodas brīvajā kritienā. Sociālie pakalpojumi ir sabrukuši. Pārtikas nepietiekamība un hroniskas slimības ir plaši izplatītas, bet medikamenti nav pieejami. Gaza tagad ir pilnībā atkarīga no ārējās palīdzības, ko bloķē Izraēlas embargo. Tas ir cietums, ko stingri kontrolē Izraēla, un mēs nevar ļaut, ka cilvēku labklājība Gazā ir atkarīga no tur notiekošajiem politiskajiem manevriem. Cerams, šie manevri novedīs pie miera pārrunām.
Es nosodu Izraēlas vienpusīgo lēmumu konfiscēt četru arābu ciematu zemi, kas atdala Austrumjeruzalemi no Rietumkrasta. Man ir žēl, ka ne Padome, ne Komisija nav atsaukušās uz šo, un es būtu pārsteigts, ja tās nebija par to informēta. Mēs Parlamentā par to zinām, un tas ir zināms arī sabiedrībai. Šāda Izraēlas rīcība ir klajš ceļveža pārkāpums, kā arī līguma par to, ka 1967. gadā noteiktās robežas nemainīsies bez Izraēlas un Palestīnas savstarpējas vienošanās, pārkāpums.
Zbigniew Zaleski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, cerams, ka ar laiku šis konflikts izsīks pats par sevi. Šī ir vistukšākā cerība, kāda vien var būt. Aug jaunas paaudzes, un kļūst arvien sliktāk. Varētu domāt, ka divas tuvu esošas nācijas, ebreji un arābi, varētu sadzīvot, taču ne šādā hierarhiskā sistēmā. Jebkāda atkarība vienam no otra, nevienlīdzība un suverēnas arābu valsts struktūras neesamība būs nepārtraukts negatīvu emociju, nosodīšanas un atriebības avots.
Ja Izraēlas Valsts nebūs teritoriāli vienota, baidos, ka būs grūti paredzēt mieru šajā reģionā. Tieši tāpat kā ebrejiem, arī arābiem un palestīniešiem ir tiesības uz savu valsti. Vēsturiski līdz Otrajam pasaules karam Palestīna pastāvēja, un, kā mēs redzam, to ir grūti izdzēst no arābu atmiņām.
Katru dienu situācija Gazā pasliktinās tik lielā mērā, ka pieaugošās agresijas eksplozijas nav paredzamas, un vienīgais, ko mēs varam darīt, ir noskatīties uz apmulsumu un skumjām. Labākais, ko mēs varam darīt - papildus mēģinājumam nomierināt impulsus, kas vērsti uz savstarpēju iznīcināšanu, un papildus mēģinājumiem būt par starpnieku - ir humanitārās palīdzības paplašināšana cilvēkiem, lai tie varētu dzīvot pēc iespējas pieklājīgākos sanitārajos apstākļos, lai tiem būtu kaut kas ēdams, un lai tiem būtu skolas, kurās iet. Taču es uzveru, ka tas ir tikai risinājuma aizvietojums, risinājuma, kuru, man ar kaunu ir jāatzīst, mēs nevaram panākt.
Centrālajā un Austrumeiropā deviņpadsmitajā gadā gūtā pieredze un divdesmitā gadsimta šausmas Eiropā un Āfrikā: tas skaidri parāda cilvēces spēku cīņā par neatkarību. Tā ir cīņa, ko mēs redzam arī šeit.
Béatrice Patrie
(FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, protams, Eiropas Savienībai ir jādara viss iespējamais, lai atbrīvotu cilvēkus Gazā no bezprecedenta humanitārās krīzes.
Es gribētu uzsvērt, ka Izraēlas valdība, nosaucot Gazu par ienaidnieku objektu, ir izraisījis neskaitāmas dramatiskas sekas. Izraēla šajā teritorijā var paveikt daudz lielāka mēroga darbības. Izraēlas elektroenerģijas uzņēmums var līdz minimumam samazināt elektrības padevi 1,5 miljoniem palestīniešu Gazā, bet uzņēmums Mekorot ūdeni piegādi, ļaujot Hamas dalīt ūdeni šajos rajonos.
Šāda Izraēlas stratēģija, kas ir skaidri vērsta uz to, lai izraisītu cilvēku sacelšanos pret Hamas, ir nepieņemama un var radīt tikai jaunu vardarbības vilni. Nemaz nerunājot par jaunajām kolonijām, kas pārvērtīs Palestīnu par jaunu Bantustānu.
Es kā Kvarteta loceklis vēlētos, lai Eiropas Savienība gūtu pārliecību, ka novembrī plānotās miera konferences mērķis ir nevis rast ASV izeju no strupceļā, kurā tā atrodas Irākā un Afganistānā, bet gan noorganizēt patiešām reālu neoficiālu sanāksmi par mieru, sasaucot kopā visas iesaistītās arābu puses.
Nickolay Mladenov
Priekšsēdētāja kungs, civilie iedzīvotāji ir jebkura konflikta klusie cietēji, un mūsu saistība - patiesībā pienākums - ir piecelties un aizsargāt viņus, pildīt Nobela prēmijas laureātes Elie Wiesel aicinājumu: "nekad neklusēt, kad cilvēki cieš vai tiek pazemoti”.
Tāpēc es atbalstu šī Parlamenta iniciatīvu debatēt par situāciju Gazā, kā arī rezolūcijā izteikto aicinājumu Izraēlai pildīt tās saistības un garantēt humanitārās palīdzības ieplūšanu Gazā.
Taču šodien ir jāuzdod cits jautājums. Mums ir jāuzdod sev jautājums, kāpēc vienmēr, kad notiek kustība miera virzienā, vardarbība pastiprinās? Kāpēc vienmēr, kad Izraēlas un Palestīnas saprāta balss mēģina panākt rezolūciju, teroristiskās organizācijas paceļ ieročus pret mieru? Kāpēc daži tik ļoti baidās no divu valstu, Izraēlas un Palestīnas, kas dzīvo līdzās mierā, risinājuma, ka tie rada viņu pašu cilvēku sāpes un ciešanas?
Nevairīsimies atzīt, ka atbildība par drausmīgo situāciju Gazā ir jāuzņemas Hamas, kas izrāda pretestību konflikta atrisināšanai, kas aicina sagraut likumīgu Apvienoto Nāciju Organizācijas locekli, un kas baidās no miera un veicina vardarbību.
2005. gadā no Gazas uz Izraēlu tika izšautas 400 raķetes. 2006. gadā tika izšautas 1726 raķetes. 2007. gadā to skaits bija tuvu tūkstotim. Daudzi cilvēki mira, daudzi tika ievainoti, un tūkstošiem tika evakuēti. Starp viņiem arī daudzi civiliedzīvotāji: vīrieši, sievietes un bērni.
26. septembrī no Gazas uz Sufas robežšķērsošanas termināli tika raidīti 54 mīnmetēji. Nākamajā dienā tika apšaudīti šķērsošanas punkti, par kuriem runāja komisāre - Ereza un Karam Šaloma. Tie tika apšaudīti, jo Hamas uzskata, ka ar šo punktu slēgšanu viņi sasniegs savu mērķi palielināt ciešanas un cilvēku pieslēgšanos Hamas. Tā ir nepareiza stratēģija.
Atzīsim, ka Gazā ir terorisma spēki un iebiedēšanas spēki, kuri mēģina gūt labumu no cilvēku ciešanām.
Jamila Madeira
(PT) Jimmy Carter šonedēļ intervijā sacīja, ka kopš prezidenta Clinton nekad nav notikušas Amerikas Savienoto Valstu vadītas labas gribas sarunas par Tuvajiem Austrumiem. Tāpēc lielas cerības tiek liktas uz novembrī plānoto starptautisko konferenci. Paredzams, ka tajā būs vērojams taustāms progress, kā rezultātā mēs varētu reāli plānot laiku, kad tiks rasts cilvēces drāmas un konflikta risinājums.
Humanitārā situācija Gazā arvien pasliktinās. Lai arī pirms dažiem mēnešiem mums bija reāls atvērts cietums, kas aizvien pastiprinās, tas kļūst arvien redzamāks, kad mēs katru dienu skaitām mirušos, novērtējam bada, baiļu, ieroču spēka ietekmi uz civilo iedzīvotāju dzīvēm abās sienas pusēs. Saskaņā ar Ženēvas konvenciju steidzami ir jāsniedz humanitārā palīdzība, un Izraēlai ir jāsniedz atbalsts tās administrēšanā. Preču un cilvēku kustībai ir jākļūst reālai, ja vien mēs nevēlamies redzēt cilvēces traģēdiju šajā piekrastes reģionā.
Lieli mērķi, kuri mums būtu jāizvirza nākamajā starptautiskajā konferencē, ir vardarbības izbeigšana un risinājuma meklēšana, pamatojoties uz esošajām rezolūcijām, kas ļautu izraēliešiem un palestīniešiem dzīvot līdzās mierā, pirms nav par vēlu.
Christopher Beazley
Priekšsēdētāja kungs, pirms 20 gadiem bija trīs vardarbīga konflikta piemēri: Dienvidāfrika, Īrija un Tuvie Austrumi. Pirmajos divos gadījumos ir panākta saskaņa un politiski pārveidojumi. Tuvajos Austrumos nav panākts nekāds progress. Nenoliedzami situācija ir kļuvusi sliktāka.
Humanitārā katastrofa Gazā liek mums rīkoties, apzinoties, ka vienošanās un politiski pārveidojumi ir iespējami, nepieciešami, izdevīgi. Taču vienlīdz skaidrs ir tas, ka palestīnieši un izraēlieši paši nevar atrisināt nesaskaņas. Viņi paši izmanto vardarbību, kas padziļina strupceļu.
Humanitārā katastrofa Gazā ir viens no zemākajiem punktiem pēdējo 60 gadu laikā nebeidzamajā konfliktā Tuvajos Austrumos. Mēs esam par Izraēlas valsts drošību un arī par Palestīnas valsts drošību. Šodien mums nav neviena. Ir nepieciešams jauns ceļš, jauna metode.
Ir skaidrs, ka Amerikas Savienoto Valstu administrācijai ir pienākums un iespējas apņēmīgi ietekmēt Izraēlu, piemēram, pieprasot atcelt Gazas blokādi.
Tieši tāpat Eiropas Savienībai ir jāvēršas pie palestīniešiem ar prasību atturēties no vardarbības, lai abas puses varētu sasniegt savu mērķi veicināt drošu valsti, izmantojot vienīgos efektīvos līdzekļus, kas ir miermīlīgi līdzekļi.
Tā kā šī rezolūcija tiks iesniegta Palestīnas, Izraēlas, Ēģiptes parlamentiem un Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu asamblejai, konstruktīvs ieguldījums būtu atbalstīt un veicināt parlamentāru dialogu, kas nomainītu nogurdinošo karu, kam ir jāpieliek punkts, lai Svētā zeme vairs netiktu kropļota.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, Gazā cieš cilvēki. Pēdējo pāris mēnešu laikā humanitārā krīze tur ir pārvērtusies par katastrofu.
Jau sen tas vairs nav tikai pārtikas trūkuma jautājums. Palestīnas ekonomika ir sabrukusi, un ir kļuvis grūtāk nodarboties ar uzņēmējdarbību. Cilvēku ikdienas dzīve ir sagrauta, bet atbrīvošanas organizācijas nevar darboties šajā reģionā. Tur dzīvojošie cilvēki ir ieslogoti blokādē, un, kā teica komisāre, arī Rietumkrastā pavīd līdzīgas problēmas.
Gazas iedzīvotāji ir abu pušu neveiksmīgas politikas, kas pārvērtusies krīzē, upuri. Viena lieta ir runāt par Hamas kā par ienaidniekiem un teroristu organizāciju, taču pavisam kas cits ir pasludināt visu Gazu par ienaidnieku teritoriju. Lai arī puses šajā krīzē ir nonākušas bezizejas stāvoklī, tām ir jāuzņemas atbildība par pamata humanitāro tiesību ievērošanu.
Parlamenta grupu rezolūcija ir tiešs veids, kādā paust viedokli par krīzi Tuvajos Austrumos. Šeit nav nekāda slēpta politiska motīva. Viss, kas ir palicis, ir Eiropas patiesās bažas par cilvēku dzīvībām Gazā.
Vēlos atgādināt visiem, ka šīs pēc būtības ir tās pašas bažas, kuras mēs paudām šī gada sākumā. Mēs nevaram nostāties kāda pusē un nevaram rādīt ar pirkstu. Nevainīgu cilvēku ciešanas rada vēlēšanos atvainoties un meklēt atbilstošu attaisnojumu Gazas situācijai. Mēs pieprasām tikai vienu lietu: lai konfliktā iesaistītās puses ļauj mums palīdzēt un lai arī pašas palīdz, jo šī ir liela mēroga cilvēces krīze.
Komisāre, es ceru, ka jūs nodosit šo Eiropas prasību attiecībā uz situāciju Gazā iesaistītajām pusēm, Arābu līgai un Kvartetam.
Manuel Lobo Antunes
Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi, vēlos pateikties jums visiem par komentāriem un runām, kuras es uzmanīgi klausījos. Mēs saprotams, ka viens no miera pamatiem ir nepārtraukts un ilgstošs Palestīnas teritorijas ekonomiskās attīstības atbalsts. Ir cieša saikne starp drošību, politisko stabilitāti un ekonomiku. Mieru un drošību nav iespējams panākt, ja kopā ar miera procesu, kam ir jābūt ticamam miera procesam, nav ielikts arī stingrs un ilgtspējīgs ekonomiskais pamats.
Visas šīs iniciatīvas atspoguļo mūsu vēlmi uzlabot palestīniešu dzīves apstākļus Transjordānijā un arī Gazā. Šie ir uzdevumi, kurus mēs vēlamies paveikt, un mēs esam pārliecināti, ka decembrī Parīzē paredzētajā Donorvalstu konferencē starptautiskajai kopienai būs iespēja paust savu atbalstu, mēs ceram, praktiskā veidā, Palestīniešu pašpārvaldei un palestīniešiem kopumā. Ir svarīgi, ka starptautiskā kopiena nepamet cilvēkus Gazā, lai viņu nedrošā humanitārā situācija neturpinātu būt nestabilitātes, spriedzes un domstarpību politiskais faktors.
Vēlos teikt, ka Eiropas Savienībai ir politiska stratēģija attiecībā uz miera procesu Tuvajos Austrumos, kuras pamatā ir skaidri pīlāri un principi, un tāpēc Eiropas Savienība ir gaidīts partneris šajā politiskajā procesā. Mums ir arī atbilstīga palīdzības sniegšanas politika tiem, kuriem to visvairāk vajag Palestīnas teritorijā. Skaitļi, kurus minēju es un uz kuriem atsaucām komisāre, es domāju, ir tam neapšaubāms pierādījums. Es ceru, ka visi sekos Eiropas Savienības piemēram šajā ziņā.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, mēs visi zinām, ka situācija Gazā ir dramatiska. Tomēr mēz zinām arī to, ka pat tad, ja mēs sniegsim plašu humanitāro palīdzību, beigās mēs tik un tā atradīsim politisku risinājumu. Es jau iepriekš teicu, un tagad to minēja arī pašreizējais priekšsēdētājs, šī starptautiskā sanāksme būs ļoti svarīgs notikums. Mēs visi esam skaidri pauduši, ka tā nevar būt tikai formāla iespēja. Tai ir jābūt svarīgai sanāksmei, kurā, mēs ceram, sarunas starp premjerministru Olmert un prezidentu Abbas patiešām materializēsies svarīgā pirmajā dokumentā par vissvarīgākajiem jautājumiem, zinot, ka tālāk darba grupām būs jāvirza šīs idejas tālāk.
Mēs visi zinām, ka ir iesniegti daudzi alternatīvi risinājumi. Tajā pašā laikā līdz šim ļoti ilgu laiku nav bijusi iespēja sasaukt kopā abas puses šādā starptautiskā sanāksmē ar Eiropas Savienības atbalstu, ar ASV, Krievijas, ANO un Arābu līgas atbalstu.
Ir ļoti svarīgi, ka arī amerikāņi ir paziņojuši, ka ir gatavi ielūgt tā dēvēto Arābu līgas, tajā skaitā Sīrijas un Saūda Arābijas, "plānveida pārbaudes grupu”. Tas liecina, ka notiek zināma atvēršanās.
Mēs ļoti labi zinām arī to, un tas bija redzams otrajā sanāksmē, Īpašās koordinācijas komitejas sanāksmē, ka mēs nevaram veikt tikai politiskas pārrunas. Mums ir arī jāizdara izmaiņas pamatos. Tas patiešām ir svarīgi. Tas ir saistīts ar ekonomikas attīstību, un tā ir daļa no Tony Blair pilnvarām, ar kuru mēs arī vēlamies viņam palīdzēt, kā vien varam, jo šī ir iespēja, kas mums ir jāizmanto.
Protams, mēs, tāpat kā viņš, zinām - un esam ilgi ar viņu pārrunājuši - ka ekonomikas atlabšanas priekšnosacījums, kā to ir skaidri minējusi arī Pasaules Banka, ir pārvietošanās un piekļuves uzlabošana, kā arī privātā sektora veicināšana Gazā, kam ir jāpaliek par turienes ekonomikas daļu, un, protams, arī labas pārvaldības veicināšana. Tas, ko mēs vēlamies izdarīt, ir izveidot dzīvotspējīgu Palestīnas valsti, kur lietas politiskajā jomā būtu, tā teikts, nobriedušas.
Es piekrītu, ka mēs nevaram veikt "ātru remontu”, taču tajā pašā laikā tas, kas mums tagad ir nepieciešams, ir beidzot uzsākts sarunu process un ātri uzsākami projekti. Šī ir joma, kuru mēs jau gatavojam, lai pēc starptautiskās sanāksmes un iespējas pēc līdzekļu ieguldītāju konferences vai tās laikā lietas būs sakārtotas. Mēs izvērtējam projektus - kurus, starp citu, esam izvēlējušies un atbalstījuši mēs un Tony Blair - piemēram, skolu atjaunošana, kas apliecinās, ka kaut kas šajā ziņā tiek darīts.
Ir arī daudzi citi projekti, kurus mēs patlaban pētām, mēģinot rast pareizo atbildi, un saistībā ar kuriem, protams, mums ir nepieciešams Izraēlas atbalsts.
Ir skaidrs arī tas, ka ir bažas par Izraēlas drošību, kas ir jāņem vērā. Tomēr līdz dienas beigās mums ir jānonāk līdz politiskam risinājumam, un prezidents Abbas ir ievēlētais Palestīnas prezidents. Tāpēc mums tagad ir viņam jāuzticas, jāstrādā kopā ar viņu un viņš jāatbalsta.
Vēlos pateikties jums arī par jūsu dāsnumu, dodot iespēju Komisijai 2008. gadā tieši papildināt Palestīnas budžetu par EUR 10 000. Tas mums noteikti nepieciešams, un tas būs īpaši svarīgi mūsu līdzekļu ieguldītāju konferencē.
Ļaujiet man pateikt arī to, ka mēs ne tikai atbalstām kristiešus - kā minēja Belder kungs - bet arī atbalstām visneaizsargātāko palestīniešu daļu, kura daļēji, bet ne pilnībā, ir kristieši. Mūsu kritērijs ir nepieciešamība, nevis reliģija, kā jau es minēju iepriekš.
Ļaujiet man vēl piebilst, ka mēs esam labi informēti par jūsu sacīto. Mēs esam analizējuši situāciju. Vienīgais ceļš ir mēģināt nākt klajā ar politisku risinājumu, tajā pašā laikā mēģinot pēc iespējas mazināt ciešanas.
Priekšsēdētājs
Esmu saņēmis priekšlikumu par rezolūciju, kas iesniegta saskaņā ar Reglamenta 103. panta 2) apakšpunktu.
Debates ir slēgtas.
Balsošana notiks rīt, 2007. gada 11. oktobrī.
Rakstiski paziņojumi (Reglamenta 142. pants)
David Martin  
rakstiski. - Es pievienojos pārējiem aicinājumā Izraēlai pildīt savas saistības saskaņā ar Ženēvas konvenciju, lai garantētu humanitārā atbalsta, humanitārās palīdzības un būtiskāko pakalpojumu, piemēram, elektrības un degvielas, sniegšanu Gazas sektorā. Izraēlai ir jāatceļ Gazas sektora blokāde un jānodrošina cilvēku un preču pārvietošanos Rafā saskaņā ar Vienošanos par pārvietošanos un piekļuvi un ES Robežu palīdzības misiju, kā arī preču pārvietošanos Karni. Visām, Eiropas Savienības institūcijām, tajā skaitā augstajam pārstāvim Kopīgās ārlietu un drošības politikas jomā un Komisijai, ir jāuzņemas atbildība par šīs vienošanās īstenošanu.
Visbeidzot, es atbalstu aicinājumu Izraēlai nodrošināt finanšu līdzekļu plūsmu Gazas sektorā, kas tika pārtraukta 2007. gada 25. septembrī, zinot, ka nespēja piekļūt finanšu līdzekļiem rada nopietnu negatīvu ietekmi uz ekonomiku, Palestīnas iedzīvotāju sociālo un ikdienas dzīvi.
