Trestněprávní ochrana životního prostředí (rozprava) 
Předseda
Dalším bodem je zpráva o návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o trestněprávní ochraně životního prostředí - C6-0063/2007 -, kterou předkládá pan Nassauer jménem Výboru pro právní záležitosti.
Hartmut Nassauer
zpravodaj. - (DE) Vážený pane předsedo, Evropská unie sahá po nástroji trestního práva. Jinými slovy, jménem Evropské unie mají být v budoucnu vynášeny rozsudky a tyto pravomoci mají být nejprve vykonávány v souvislosti s porušováním práva životního prostředí. Jedná se o dalekosáhlý a mimořádný krok, neboť trestní právo leží v současné době mimo oblast pravomocí Evropské unie. Jedná se totiž o součást jádra národní suverenity členských států.
To je přesně důvod, proč si tvorba základny pro tuto směrnici vyžádala dva průlomové rozsudky Evropského soudního dvora. To je zajímavé samo o sobě, neboť jak Rada, tak i Komise a Parlament se již dlouho shodují, že trestní opatření jsou správným nástrojem pro vynucování práva životního prostředí. Trvalo však několik let, než bylo určeno, na čí straně leží odpovědnost za tato opatření - zda na členských státech na základě rámcových rozhodnutí, nebo na Společenství na základě směrnice.
Evropský soudní dvůr schválil stanovisko Komise, což není překvapující. Navíc teď, když došlo k ochlazení sporu, se tento pravděpodobně již znovu neprojeví, neboť nová Lisabonská smlouva problém řeší úpravou, která se ve prospěch Společenství přiklání ještě výrazněji než rozsudky ESD.
Právě to je důvodem, proč jsme uzavřeli dohodu v prvním čtení. Chtěli jsme zabránit tomu, aby se v případě, že letos nebude nalezeno řešení, musel celý postup od základu opakovat. Vzhledem ke změně základního právního východiska a s ohledem na nadcházející evropské volby bezpochyby hrozilo, že do přijetí odpovídajícího legislativního návrhu uplyne ještě dosti dlouhá doba. Proto jsme se jednohlasně přiklonili k názoru, že musíme podniknout veškeré kroky k dosažení řešení v prvním čtení. Když říkám "my", mám na mysli slovinské předsednictví - a velmi lituji, že zde není zastoupeno, zejména z toho důvodu, že jsem si na jeho počest oblékl velmi vkusnou kravatu - dále Komisi a stínové zpravodaje, kterým bych rád vyjádřil zvláštní díky za jejich přátelskou, konstruktivní a informovanou spolupráci. Práce s nimi byla pro mě velkým potěšením.
Nová směrnice spočívá na třech pilířích, které bych rád alespoň v krátkosti popsal. Za prvé, nejenže jsme vymezili činy, které by propříště byly trestné, ale také jsme do přílohy zahrnuli konkrétní ustanovení, podle kterých mohou být pachatelé obviněni. To odpovídá zásadě nulla poena sine lege (není trestu bez zákona). Trestný by nebyl jakýkoli kriminální čin, nýbrž jen porušení některého z právních ustanovení přesně vymezených v příloze. Zohlednění této zásady v předpisu bylo velmi důležité.
Za druhé, chtěl bych zmínit určité zapracování zásady proporcionality. Účelem směrnice nemůže být ohánět se literou zákona u každého, kdo spáchá sebebanálnější přestupek proti životnímu prostředí, nýbrž boj proti závažným činům. Z toho důvodu nebudou přestupky podle směrnice postižitelné.
Za třetí, rovněž jsme stanovili, že předpokladem trestnosti bude protiprávní jednání. Tyto tři zásady jsme do návrhu začlenili jednomyslně. Rovněž jsme rozhodným způsobem zkvalitnili definice. Nyní napjatě očekávám rozpravu. Rád bych znovu poděkoval všem kolegyním a kolegům, kteří tento kompromis umožnili.
Předseda
Děkuji vám, pane Nassauere. Zmínil jste se o výjimečné jakosti Vaší kravaty. Také jsem si jí všiml, ale neodvážil jsem se ji komentovat. Když jste tak ale nyní učinil sám, s radostí potvrzuji, že Vaše kravata skutečně neunikla mojí pozornosti.
Jacques Barrot
Vážený pane předsedo, pan Nassauer a já možná nemáme na sobě úplně stejné kravaty, nicméně za práci, kterou vykonal, má pan kolega moji plnou podporu a mé upřímné díky.
Komise vítá výsledek vyjednávání s Parlamentem a Radou a skutečnost, že se dohoda v prvním čtení jeví jako možná. Pane předsedo, jedná se o další v řadě úspěchů těchto tří institucí a důkaz, že postup spolurozhodování je velmi efektivní, a to i u složitých a obtížných otázek. Musím říci, že za dosažením tohoto kompromisu v neformálním trialogu, který dnes máte před sebou, stojí pilná a konstruktivní spolupráce pana Nassauera na postu zpravodaje Výboru pro právní záležitosti, navrhovatele stanoviska Výboru pro životní prostředí a stínových zpravodajů s předsednictvím Rady a s Komisí.
Pan Nassauer již podal dobré vysvětlení, a tak budu stručný. Je faktem, že účinná ochrana životního prostředí závisí na skutečném a úplném provedení politiky Společenství. V tomto ohledu představuje trestní právo nepostradatelný nástroj. U nejzávažnějších deliktů jsou tvrdé trestní sankce jediným skutečně odstrašujícím prostředkem, ovšem jak jste zdůraznil, při vědomí nutnosti dodržovat zásadu proporcionality.
I když by si Komise byla přála sbližování výše trestů na úrovni Společenství, rozsudek Soudního dvora z října 2007 učinil takovýto postup na právním základě Smlouvy nemožným a my tento rozsudek musíme respektovat. I bez sbližování výše trestů však směrnice významně přispěje k účinnější ochraně životního prostředí, a to nejen svým odstrašujícím účinkem. Členské státy se dohodnou na definicích deliktů proti životnímu prostředí, na rozsahu odpovědnosti podniků za tyto delikty a na potřebě zavést účinné, přiměřené a odstrašující sankce.
Proto doufáme a věříme, že s ohledem na oblast, kterou jsme již pokryli, může být toto vše dosaženo. Úmluva Rady Evropy o trestněprávní ochraně životního prostředí byla tady ve Štrasburku podepsána před deseti lety a dosud nevstoupila v platnost! Je proto nejvyšší čas, abychom vytvořili účinný evropský právní nástroj ochrany životního prostředí v trestním právu. Počítám s podporou Parlamentu, abychom našeho cíle dosáhli bezodkladně, a ještě jednou děkuji panu zpravodaji.
Závěrem bych rád dodal, že Komise je zavázána učinit určitá prohlášení, která jsou součástí kompromisu dohodnutého se zákonodárnými institucemi. Tato prohlášení nyní, pane předsedo, přečtu.
"Prohlášení č. 1: Evropská komise bere na vědomí následující pozměňovací návrh, přijatý Výborem pro právní záležitosti Parlamentu. "Prokáže-li se po nějaké době, že pokračující činnost působí škody na životním prostředí, které mohou následně vést ke vzniku trestní odpovědnosti podle této směrnice, otázka, zda pachatel, který škodu způsobil, jednal úmyslně nebo z nedbalosti, by měla být rozhodnuta z hlediska toho, kdy si pachatel uvědomil nebo si měl uvědomit skutečnosti, které jsou podstatou trestného činu, nikoli toho, kdy pachatel svou činnost zahájil. V této souvislosti je třeba mít na paměti, že předchozí udělení povolení, licence nebo oprávnění by nemělo za těchto okolností představovat ospravedlnění." Komise plně chápe zájmy vyjádřené v tomto pozměňovacím návrhu. Tyto záležitosti leží v pravomoci členských států a my věříme, že členské státy vezmou tyto důležité otázky v úvahu."
"Prohlášení Evropské komise č. 2: Sekundární právní úprava spojená s přílohou B této směrnice, která se týká ochrany zdraví a bezpečnosti a má chránit obyvatelstvo a životní prostředí před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření, byla přijata na základě Smlouvy o Euratomu. Povinnosti členských států zavádět při provádění směrnice trestní sankce se proto vztahují na protiprávní chování porušující ustanovení předpisů přijatých na základě Smlouvy o Euratomu, a musí být určeny na základě těchto předpisů."
Omlouvám se, že jsem tyto dva texty musel přečíst, ale byla to moje povinnost. Nyní mi již, pane předsedo, nic nebrání začít se plně věnovat rozpravě.
Dan Jřrgensen
navrhovatel stanoviska Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin. - (DA) Vážený pane předsedo, rád bych začal konstatováním, že je důvod nejen pochválit kravatu pana Nassauera. Je rovněž důvod říci řadu pěkných věcí o jeho významném příspěvku k nalezení kompromisu v této složité otázce. Rozhodnutí, před kterým stojíme, je krajně důležité. Jeden z hlavních problémů politiky životního prostředí EU je, že bohužel není prováděna v jednotlivých zemích jednotně, a zejména není v jednotlivých zemích jednotně řízena. Toto je tedy problém, který se nyní snažíme vyřešit tímto významným krokem vpřed. V budoucnu zajistíme, aby stejné porušení bylo trestáno stejným způsobem ve všech členských státech EU, ať již je spácháno kdekoli. S velkou radostí mohu rovněž konstatovat, že nyní máme některé definice těchto porušení. V současnosti máme k dispozici jasný seznam, který, jak zdůrazňujeme, nesmí zůstat statický, a naopak musí být dynamický, a který ukazuje, v jakých případech dochází k porušování základních principů politiky životního prostředí. Ve Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin jsme velmi dbali na to, aby byla chráněna zejména přírodní stanoviště a stanoviště druhů, a těší nás, že jejich ochrana byla do návrhu zahrnuta. Byli bychom uvítali také více podrobností ohledně tvrdosti sankcí. To bohužel nebylo na základě stávajících smluv možné, ale celkově jsme výsledkem velmi potěšeni. Pro ochranu životního prostředí jde o velký krok vpřed.
Georgios Papastamkos
jménem skupiny PPE-DE. - (EL) Vážený pane předsedající, vloni v létě Řecko utrpělo jednu z nejhorších katastrof moderní doby. Více než 60 lidí zahynulo, bylo mnoho zraněných a tisíce hektarů lehly popelem. Takový byl tragický účet požárů na západním Peloponésu, v Atice a na ostrově Evia. Podobné katastrofy zažily v minulých letech i jiné středomořské země EU, včetně Španělska, Itálie a Portugalska.
Lesní žhářství ohrožuje lidské životy a přírodní bohatství regionu. Jedná se bezpochyby o jeden z nejzávažnějších a nejohavnějších zločinů naší doby.
Byla navržena směrnice Komise o trestněprávní ochraně životního prostředí. Směrnice nebere v úvahu konečný výsledek příslušného legislativního procesu, který bude záviset více na rozdílech v právních detailech, než na podstatných otázkách. Jde však o posun správným směrem, který poskytne velmi důležitý prostředek umožňující v příštích letech účinnější ochranu životního prostředí.
Rád bych osobně poděkoval zpravodaji Evropského parlamentu panu Nassauerovi za citlivost prokázanou pozměňovacím návrhem v rámci dohodovacího řízení, do něhož zahrnul ustanovení kriminalizující žhářství. Dále děkuji členům španělské delegace skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů, kteří podpořili můj pozměňovací návrh.
Manuel Medina Ortega
jménem skupiny PSE. - (ES) Vážený pane předsedající, věřím, že za pár let bude na toto dílčí zasedání Evropského parlamentu pohlíženo tak, že zde byl vytvořen důležitý precedens ve vývoji práva Evropské unie.
Evropská unie nemá v zásadě žádné pravomoci v trestněprávních věcech, ty leží v rukou členských států. Jak řekl pan zpravodaj, dva rozsudky Soudního dvora otevřely cestu k určitému stupni pravomoci Společenství v oblasti trestního práva, byť pravomoci omezené.
Pan Jørgensen řekl, že se nejedná o harmonizaci, ale o sbližování právních předpisů, a já v tomto ohledu musím říci, že věřím, že Parlament prostřednictvím svého zpravodaje pana Nassauera, Rada a Komise, slovinské předsednictví a komisař Barrot, ti všichni přispěli k dosažení dohody, která je přijatelná pro všechny.
Jak jsem řekl, hovoříme o harmonizaci, a nikoli o sbližování právních předpisů. Budeme harmonizovat kategorie trestných činů, což je zásadou trestního práva, a jak právně exaktně vyjádřil pan Nassauer, trestněprávní kategorie nemohou být svou povahou všeobecné nebo arbitrární.
Dodržujeme zásadu proporcionality a zároveň odstraňujeme minimální sankce a zavádíme zásadu, že není možné postihovat jednání, pro které není stanovena sankce.
Věřím, že prohlášení Komise, zejména pasáž o nedbalosti a určení odpovědnosti, nám pomůže pokračovat u této věci v cestě vpřed. V tuto chvíli nemůžeme pokročit a věřím, že budeme moci jen tehdy, dojde-li prostřednictvím nových ústavních pravidel k podstatným změnám práva Evropské unie. Musím však konstatovat, že Parlament spolu s Radou a Komisí dělá vše, co je v jeho moci, pro posílení práva na ochranu životního prostředí a odpovídajících trestněprávních předpisů v souladu se starou úmluvou Rady Evropy, která upravovala určení trestní odpovědnosti za porušení práva životního prostředí. Děkuji vám.
Diana Wallis
jménem skupiny ALDE. - Vážený pane předsedající, jak již bylo řečeno, měli bychom poděkovat panu Nassauerovi za jeho práci na dohodě v prvním čtení. Zvláštní díky patří také Komisi za to, že nám k dohodě nakonec pomohla dospět.
Jak právě řekl pan Medina, je a bude to významná dohoda v prvním čtení. Jedná se o historický krok ve vývoji postupu spolurozhodování, a zejména v zapojení této sněmovny do určování trestněprávních sankcí. To je skutečně velmi významný vývoj. Tato směrnice konečně z právního hlediska vyjasní oblast, ve které jsme v minulosti byli svědky nedůstojného ping-pongu mezi Evropským soudním dvorem a různými orgány evropské legislativy. Teď máme určitou jistotu a určitou jasnost.
Především je to velké plus pro ochranu životního prostředí. Jako členka Petičního výboru jsem si v průběhu let povšimla, že ničení životního prostředí je nejčastějším problémem, kvůli kterému občané hledají naší pomoc s prováděním toho, co by podle nich mělo být evropské právo. Teď jim konečně budeme moci říci, že máme - nebo bychom měli mít - účinné prostředky k zajištění skutečného uplatňování a prosazování evropského práva životního prostředí, jak to naši občané napříč Evropskou unií očekávají.
Ale nejen to - pro tento Parlament je zde ještě jedno důrazné poselství. Jedna z věcí, na kterých jsme v této dohodě trvali, jsou takzvané srovnávací tabulky. Ty by nám umožnily vidět v tomto velmi složitém předpisu, kde přesně členské státy vkládají evropské právní předpisy do svého vnitrostátního práva. Na této věci nám jako Parlamentu velmi záleží a konečně jsme byli vyslyšeni. Myslím, že jde o velký krok, kterým jsme prokázali naši legislativní schopnost a rostoucí účinnost, což je dobrý signál pro nadcházející vstup Lisabonské smlouvy v platnost.
Monica Frassoni
jménem skupiny Verts/ALE. - (IT) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, moje skupina obvykle nemívá dohody v prvním čtení v lásce, protože ve spěchu a tlaku na dosažení dohody často trpí kvalita předpisu. Musím Vám říci, pane Nassauere, že kdybyste se mě zeptal před rokem, zda podle mého názoru dosáhneme nadstranické dohody o trestněprávní ochraně životního prostředí s panem Nassauerem jako zpravodajem v prvním čtení, nejspíše bych tomu nevěřila. Nicméně k tomu došlo, a sice díky skvělé týmové práci, umožněné přísným dodržováním postupů neformálního dialogu s Komisí a Radou, které všude tam, kde to bylo možné, zapojovaly zpravodaje a stínové zpravodaje, a také díky hodnotné práci Výboru pro životní prostředí. Proto bych ráda co nejsrdečněji poděkovala panu zpravodaji a jeho kolegům, protože toto je, jak ostatně konstatovali i všichni ostatní řečníci, významný úspěch.
Pane předsedající, rozsudek Soudního dvora nám jednoznačně zabránil ve stanovení sankcí a tím nám do určité míry přistřihl křídla, ale vposledku doufám, že po hlasování budeme jako Evropská unie kolektivně na tuto otázku pamatovat. Myslím, že bychom se této věci měli vážně věnovat po ratifikaci Lisabonské smlouvy.
Tato směrnice samozřejmě, jako nic v životě, není dokonalá. Například nejsme zrovna nadšeni složitou přílohou, která podává dlouhý, byť vyčerpávající, seznam směrnic, na které se tento nový předpis má vztahovat. Byli bychom dali přednost, kdyby byl jednoduše Komisí navržen a Výborem pro životní prostředí schválen systém, který by zcela jasně řekl, že trestní právo automaticky kriminalizuje celou řadu činů nad rámec těchto směrnic.
Rovněž nejsme spokojeni s dvouletým přechodným obdobím. Domníváme se, že by tuto záležitost bylo možné vylepšit a stejně jako paní Wallisová jsme velmi rádi za povinnost členských států předkládat srovnávací tabulky, jinými slovy za to, že nás státy musí rychle informovat o způsobu uplatňování těchto předpisů, což často nečiní.
Plně však stojíme za tímto krokem, který zajistí, aby celá řada činů již nezůstávala nepotrestána. Pocházím z Itálie, země, kde k tomu existovalo silné pokušení, kde to skutečně bylo realizováno, a jsem ráda, že tato směrnice ruší tuto možnost a že ničení přírodních stanovišť, vandalismus a jiné podobné činy již nebudou zůstávat nepotrestány.
Jens Holm
jménem skupiny GUE/NGL. - (SV) Není pochyb o tom, že každý, kdo se proviní proti zákonům na ochranu životního prostředí, musí být potrestán. Tresty musí být přísné a musí mít odstrašující účinek, aby se zločiny proti životnímu prostředí již neopakovaly. Ale měli bychom harmonizovat ustanovení trestního práva? Měla by EU říkat, jaké sankce by měly být - tresty odnětí svobody, pokuty a jiné postihy? Nikoli, rozhodování v těchto věcech náleží členským státům.
Harmonizace právních předpisů vždy skrývá riziko, že pokrokové země budou přinuceny snížit standardy svých ustanovení. To je nepřijatelné. Předáme-li právo rozhodovat o těchto věcech EU, jaký bude další krok? EU samozřejmě musí na členské státy působit směrem ke zlepšování jejich práva životního prostředí. Můžeme a musíme šířit osvědčené postupy a můžeme pomáhat a poskytovat podporu těm členským státům, které z nejrůznějších důvodů zaostávají. Skvělým příkladem je sestavování tabulek s konkrétními ukazateli, podle kterých můžeme porovnávat jednotlivé členské státy. Tímto způsobem vytváříme systém s vysokou úrovní legitimity a demokratickým základem. Tímto způsobem můžeme také nejlépe chránit životní prostředí.
Aloyzas Sakalas
Vážený pane předsedající, rád bych poděkoval panu zpravodaji za pečlivou spolupráci a rád bych vyjádřil velkou radost nad tím, že se nám během diskusí podařilo nalézt řešení přijatelné pro všechny. Nyní bych rád uvedl tři body.
Za prvé, plně podporuji myšlenku, že tato zpráva musí být schválena ještě před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost. To bude znamenat, že všechny členské státy budou muset uplatňovat trestněprávní sankce v souladu s novou směrnicí dříve, a nikoli později. Lesní požáry v Řecku by pro nás pro všechny měly být velkým poučením.
Za druhé, rád bych zdůraznil potřebnost nového znění čl. 3 písm. h) ve vztahu k jednání, které způsobí "významné poškozování stanoviště v rámci chráněné lokality". To představuje podstatné zlepšení oproti užší úpravě původně navrhované zpravodajem.
Za třetí, nejbouřlivější diskuse mezi námi se týkaly příloh. V této souvislosti konstatuji, že s ohledem na článek 176 Smlouvy o ES nebude rozsah pravomocí členských států přílohami omezen. Kromě toho poskytne seznam příslušných právních předpisů Společenství potřebnou právní jistotu, která je v rámci trestního práva nutná. Tento přístup rovněž předchází nutnosti vymezovat ve směrnici určité pojmy, jako je voda nebo odpad. Z toho důvodu zavedení obou příloh do směrnice podporuji.
Dokument předložený panem Nassauerem má moji plnou podporu.
Mojca Drčar Murko
(SL) Ve Výboru pro životní prostředí jsme očekávali, že vytvoření společných standardů trestního stíhání deliktů proti životnímu prostředí půjde nad rámec tohoto kompromisu a navíc že vedle práva Společenství bude zahrnovat i právo členských států. V tuto chvíli se však zdá, že kompromis dosáhl hranice přijatelného. Přesto se jedná o závažný krok vpřed pro ochranu životního prostředí, protože u závažných trestných činů proti životnímu prostředí vyjmenovaných v příloze je stanoveno koordinované uplatňování účinných, přiměřených a odstrašujících sankcí.
Co se týče trestní politiky jednotlivých členských států, která se na tomto základě bude vyvíjet, rádi bychom upozornili na pravidla moderního trestního práva, podle kterých není výše hrozících postihů tolik důležitá jako spolehlivost trestního stíhání. Pachatelé si mohou být jisti, že nikde v Evropě již nenaleznou bezpečné útočiště.
Hiltrud Breyer
(DE) Vážený pane předsedající, je skutečně velmi povzbudivé, že se Komise nedala členskými státy zastrašit a představila návrh ohledně trestněprávní odpovědnosti pachatelů deliktů proti životnímu prostředí, protože porušování práva životního prostředí již nemůžeme dále řešit jako pouhé přestupky. Je rovněž velmi povzbudivé, že přímo v den zahájení konference OSN o biologické rozmanitosti tento legislativní návrh lépe a jasněji vymezuje přírodní rezervace a pomáhá specifikovat povahu deliktů.
Je ale politováníhodné, že neexistují sankce a že s těmito delikty není paušálně zacházeno jako s trestnými činy. To bohužel vytváří právní mezery, zejména s ohledem na ochranu flóry a fauny, kde pachatelé nejsou postihováni automaticky a mnozí uniknou s poukazem na neznalost. Proto by bylo bývalo logické a prospěšné, kdyby tato směrnice upravila také genetické inženýrství. Kriminalita v oblasti životního prostředí musí být postihována a já doufám, že se tato směrnice stane milníkem a jasně ukáže, že životní prostředí je hodnotou, kterou stojí za to chránit, a že musíme vynaložit veškeré úsilí, aby porušování práva životního prostředí nezůstávalo bez potrestání.
Jacques Barrot
Vážený pane předsedající, tato debata skutečně zvýraznila skutečnost, že činíme důležitý krok do nové etapy. Snad bych měl říci, že tento krok budeme činit, pokud, jak doufám, tento text - a rád bych na tomto místě opět poděkoval panu Nassauerovi za úlohu, kterou sehrál při jeho přípravě - jasně řekne, abych si vypůjčil slova paní Frassoniové, že "tyto činy již nemohou zůstávat nepotrestány". O to, myslím, běží. Jedná se o skutečný krok vpřed. Rád bych dodal, že Komise původně nebyla nakloněna přílohám, a i když Komise nadále zastává názor, že příloha tohoto druhu není zapotřebí, je pro ni její zahrnutí v souladu s přáním většiny členských států přijatelné. Příloha je v současné podobě velmi složitá a zahrnuje všechny hlavní prvky práva životního prostředí, které jsou potenciálně relevantní pro směrnicí stanovené delikty.
Zároveň samozřejmě nemůžeme tvrdit, že jsme vytvořili vyčerpávající výčet, a bylo by také riskantní tvrdit, že jakýkoli takovýto výčet je vyčerpávající. Na druhou stranu jsem nyní přesvědčen - a rád bych se o toto své přesvědčení, pane předsedající, podělil s poslanci - že jakmile bude směrnice schválena, budou mít členské státy 18 měsíců na její provedení ve vnitrostátních předpisech a Komise bude samozřejmě proces provádění velmi podrobně sledovat. Ve světle tohoto právního rámce Komise znovu zváží potřebu předkládat návrhy dalších předpisů.
Jsem přesvědčen, že obzvlášť intenzivní sledování bude potřebné, aby se v provedení směrnice patřičným způsobem odrazil duch, který Evropský parlament tomuto předpisu vdechl. Říkají mi, že kompromisní lhůta činí 24 měsíců. Ano, to je správně, kompromis skutečně činí 24 měsíců. Sám jsem byl spíše ambicióznější. Na závěr bych Vás chtěl jménem Komise ujistit, že budeme provádění tohoto předpisu, který svědčí o skutečně výrazném pokroku v ochraně životního prostředí v Evropě, velmi bedlivě sledovat.
Hartmut Nassauer
zpravodaj. - (DE) Vážený pane předsedající, rád bych začal posledním bodem, tedy lhůtou pro provedení ve vnitrostátních předpisech, a mohu říci, že tato směrnice stanoví precedens. Pan Medina správně zdůraznil, že bude muset být vytvořen přehled o veškerém právu životního prostředí ve Společenství pro potřeby trestněprávního ohodnocení s ohledem na nové definice trestných činů. Bude se tak dít poprvé a jedná se o velmi rozsáhlý podnik. Proto dává smysl poskytnout členským státům nikoli 18, ale 24 měsíců.
Svoji další poznámku budu směřovat Komisi. Tato problematika možná, pane komisaři Barrote, v současné době nenáleží do Vaší pravomoci, ale v budoucnu bude. Komise nyní disponuje novým zdrojem, sadou nástrojů, které, jak jsem již řekl, leží ve svém jádru a v zásadě v rukou členských států. Věřím, že Komise bude dobře poučena a bude při použití těchto nástrojů postupovat obezřetně. Tvorba trestněprávního přehledu práva Společenství se samozřejmě nemusí omezovat jen na právo životního prostředí, ale v zásadě může být přenesena do jakékoli další oblasti činnosti Společenství. Proto věřím, že Komise bude poučena a bude v této oblasti postupovat svědomitě, neboť trestní právo není nástrojem ke každodennímu použití, nýbrž až tím posledním prostředkem k vynucování práva. Členské státy tím vším rozhodně nebudou nadšeny. Kromě toho je začleňování rozsudků Evropského soudního dvora do právní doktríny a vědy právními znalci přijímáno krajně rezervovaně, abych se vyjádřil velmi opatrně.
Komisi bych proto poradil, aby tyto nástroje používala obezřetně, a o to účinnější bude uplatňování směrnice v praxi.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve středu 21. května 2008.
