Desáté výročí Ottawské úmluvy o zákazu protipěchotních min (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem programu je prohlášení Komise o desátém výročí Ottawské úmluvy o zákazu protipěchotních min.
Meglena Kuneva
členka Komise. - Pane předsedající, ráda bych Parlamentu poděkovala za možnost jednat o této velmi důležité otázce a stručně se vyjádřit k návrhu usnesení o světě bez min, který jsme dnes obdrželi.
Deset let po přijetí Ottawské úmluvy můžeme slavit značný pokrok při dosahování jejích cílů. Úmluvu ratifikovalo sto padesát šest států a v posledních letech se používání protipěchotních nášlapných min značně snížilo. Vyrábí se méně min a v podstatě neexistuje obchod těmito nebezpečnými zbraněmi.
Od přijetí Ottawské úmluvy v roce 1997 se Evropské společenství usilovně snažilo o její celosvětové rozšíření a dosažení jejích cílů. Akce v oblasti min byla součástí pomoci a rozvojových programů Evropského společenství ve třetích zemích a zahrnovala širokou škálu činností - ničení zásob, vzdělávání v oblasti rizika min, pomoc obětem min, rehabilitaci a sociální a hospodářské znovuzačlenění. Strategii a programování ES v oblasti boje proti minám podporuje zvláštní rozpočtová položka doplněná financováním z jiných geografických nástrojů. Celkem bylo v období 2002-2007 vyhrazeno zhruba 275 milionů EUR, čímž se ES stalo jedním z předních dárců na celém světě. Jak Parlament ve svém usnesení uvedl, strategie boje proti minám ES letos končí. Bude provedeno vyhodnocení toho, zda strategie vhodným způsobem reagovala na akční plán z Nairobi. Předběžný vnitřní rozbor ukazuje pozitivní výsledky.
V souvislosti se změnami mechanismů vnějšího financování Komise v roce 2007 byla rozpočtová položka pro protipěchotní nášlapné miny nahrazena novými nástroji pro vnější pomoc ES, které lze využít k financování vhodných opatření v oblasti min. Hlavními finančními nástroji jsou nyní geografické rozpočty rozvoje, předvstupní politika a politika sousedství. V naléhavých případech lze opatření v oblasti protipěchotních nášlapných min a zbytků výbušnin z války financovat také v rámci rozpočtu humanitární pomoci a nového nástroje pro stabilitu, který umožňuje rychlou mobilizaci finančních prostředků v případě krize nebo vznikající krize.
To je nové legislativní prostředí schválené rozpočtovým orgánem, ve kterém musíme pracovat. Obecný přístup ES se však nezměnil: nášlapné miny a ostatní zbytky výbušnin z války musí být brány v úvahu v širších souvislostech humanitární pomoci, dlouhodobých a udržitelných socioekonomických rozvojových programů. Země, které chtějí pomoc, musí ve svých žádostech Evropské komisi upřednostňovat opatření proti minám. Plně sdílíme obavy Parlamentu, vyjádřené i v připomínkách ke strategii nástroje stability, podle nichž je nutné se vyhnout vzniku bezpečnostní mezery v této důležité humanitární oblasti.
Ačkoli prostředky a metody se změnily, závazek ES vůči Ottawské úmluvě trvá. V roce 2007 poskytlo Evropské společenství pomoc v oblasti boje proti minám v celkové výši nejméně 33 milionů EUR v těchto zemích: Bělorusko, Bosna a Hercegovina, Kambodža, Kypr, Etiopie, Guinea-Bissau, Jordánsko, Libanon, Senegal a Súdán.
Chci ujistit Parlament, že Komise nadále důsledně pracuje na pokračování své podpory provádění Ottawské úmluvy a své pomoci pro třetí země při ničení protipěchotních nášlapných min uložených ve skladech, čištění zaminovaných oblastí a pomoci obětem.
Stefano Zappalà
jménem skupiny PPE-DE. - (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, děkuji komisařce za její obsáhlé a vyčerpávající vystoupení, ve kterém jasně vysvětlila, k čemu v této oblasti skutečně došlo. Podle mého názoru je to však téma, které by nás i ostatní mělo nadále zajímat - jak již komisařka uvedla a jak jsem si povšiml, protože čísla jsou hrozivá.
Dříve v rozpravě jsme slyšeli čísla o bezpečnosti hotelů a ostatních druzích bezpečnosti a ačkoli je každý lidský život velmi cenný, byla to čísla dost nízká. Zde hovoříme o zcela jiné situaci: o 10 000 až 20 000 lidech postižených každý rok. V zemích mimo EU pravděpodobně existuje více než půl milionů lidí, kteří byli zmrzačeni, a proto je toto téma velice zásadní a není vlastně žádnou náhodou, že se o něm jedná deset let od Ottawské úmluvy, ale že se v něm v tomto Parlamentu znovu jedná po pouhých dvou letech. Tímto tématem jsme se zabývali v usnesení v roce 2005 a nyní o něm jednáme opět. Jednáme o něm opět, protože existuje hrozba, že o něm lidé přestanou hovořit.
Pani komisařka, a já jí za její slova ještě jednu děkuji, upozornila na několik cest financování, kterými můžeme nadále bojovat proti protipěchotním nášlapným minám, a mám na mysli konkrétně protipěchotní nášlapné miny. Věřím však, že by se mělo udělat daleko více. Příliš mnoho zemí světa dosud nepodepsalo Ottawskou úmluvu, příliš mnoho zemí má dosud arzenály těchto nástrojů války, příliš mnoho zemí a příliš mnoho půdy je stále pokryto těmito minami, a proto musíme brát odminování velmi vážně.
K tomu, co již paní komisařka řekla, bych rád dodal, že 34 % (takové jsou údaje, je však třeba zjistit, zda jsou tyto statistické údaje realistické či nikoli), nicméně v zásadě 34 % obětí protipěchotních nášlapných min ponechaných v zemi ve státech, kde proběhla válka, jsou děti, což činí tuto záležitost ještě závažnější. Proto jsem přesvědčen, paní komisařko, že bychom neměli jen pokračovat v programu, ale že by program měl být financován lépe a na další období.
Komise již odvedla velký kus práce; Evropská unie již odvedla velký kus práce: 335 milionů za posledních deset let, 33 milionů jen v roce 2007; avšak domnívám se, že Rada, Komise a členské státy by měly svolat zasedání k přezkumu Ottawské úmluvy a měly by učinit víc, aby zajistily že všechny země světa budou v této věci jednat a co nejrychleji v blízké budoucnosti dosáhnou odminování a úplného zákazu protipěchotních nášlapných min.
Ana Maria Gomes
jménem skupiny PSE. - (PT) Ottawská úmluva byla výsledkem celosvětového a efektivního úsilí vedeného legitimním důvodem, který sjednotil a nadále sjednocuje vlády, veřejné mínění a nevládní organizace. I některé státy, které nejsou signatáři úmluvy, a bohužel jich je stále 37, podmínky úmluvy již částečně splnily.
Tento nástroj proto působí jako barometr k měření míry účasti zemí v celosvětovém společenství hodnot. Jak paní komisařka řekla, stojí za to si uvědomit, čeho již bylo dosaženo. Za dobu 10 let již státy, které jsou signatáři Ottawské úmluvy, zničily více než 41 milionů min. Je za loňský rok splnily své závazky a zbavily se své minové výzbroje Srbsko, Černá hora, Angola, Kypr, Kapverdy a Lotyšsko. Třicet osm z padesáti zemí vyrábějících miny zastavilo výrobu, včetně dvou států, které nejsou signatáři úmluvy: Egypt, Finsko, Polsko a Izrael.
Oslavy deseti let výsledků úmluvy by však měly být také příležitostí k upozornění na to, kolik práce ještě zbývá udělat. Deset signatářských států dosud zcela nezničilo své zásoby výzbroje, které činí celkem 14 milionů min. Dva z deseti signatářských států mají významné zásoby protipěchotních min a nepředpokládají žádná opatření k jejich zničení: jsou jimi Etiopie a Irák. Převážná většina min je však v rukou zemí, které nejsou signatáři úmluvy. Jen sama Čína stále drží zásoby ve výši 110 milionů těchto nelidských zbraní a současně pokračuje v jejich výrobě. A co je ještě více šokující, možná i proto, že se jedná o našeho spojence, který bojuje s evropskými armádami na frontách, jako je Afghánistán, Spojené státy americké, další stát, který není signatářem úmluvy, nejen nadále udržují zásoby ve výši více než 10 milionů min, ale v minulém roce Pentagon dokonce požádal o další financování dvou nových typů min neslučitelných s úmluvou.
Musíme doufat, že úsilí amerického Kongresu opět zarazí štědrost Bílého domu v oblasti nových válečných hraček.
Evropská unie má stále své vlastní pozůstatky v podobě Finska a Polska, které nadále odmítají úmluvu ratifikovat. To by však nemělo nijak stát v cestě boji Evropy za co nejširší výklad pojmu protipěchotní miny. Je skandální vidět, jak někteří v tomto Parlamentu trvají na vymezování rozdílů na základě formální vojenské definice zařízení a nikoli na základě škody, kterou ono zařízení působí. Civilistu, který po aktivaci miny určené k ničení vozidel vyletí do vzduchu, budou jen stěží zajímat složité jemnosti technické terminologie.
Plukovník Kaddáfí na své internetové stránce a v celostránkovém inzerátu, který zveřejnil v portugalském tisku v posledních dnech summitu EU a Afriky, napadl Ottawskou úmluvu a hájil protipěchotní miny jako zbraně chudých. V tomto Parlamentu jsou lidé, kteří stejně jako tento zločinný šílenec chtějí vykládat úmluvu tak, jako by umožňovala bohatým zemím vývoj a používání propracovanějších verzí min splňujících předpokládanou vojenskou potřebu. A konečně, pane předsedající, tváří v tvář takto nemorálním postojům by cíl Evropské unie měl být prostý: svět bez min, bez veškerých druhů min a bez dalších civilních obětí min.
Marios Matsakis
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedající, Ottawská úmluva o zákazu min dosáhla velkých úspěchů tím, že zachránila tisíce životů a předešla vážným zraněním tisíců lidí.
Stále však zbývá učinit mnoho práce a ujít dlouhou cestu k drastičtějšímu snížení výroby a používání min.
Při oslavách 10. výročí Ottawské úmluvy tedy musíme obrátit svou pozornost k tomu, jak dosáhnout podpisu a ratifikace úmluvy všemi státy světa. Dle mého názoru bychom měli postupovat následujícím způsobem. Za prvé musíme vypracovat široce zveřejňovaný "seznam hanby" se jmény všech zemí, které dosud úmluvu nepodepsaly a neratifikovaly. To se dnes týká 31 zemí, mimo jiné bohužel i největších zemí světa, tzn. Číny, Indie, Ruska, USA a dalších.
Za druhé se musíme pokusit uvalit přísné a efektivní sankce na země na uvedeném seznamu, abychom se alespoň pokusili donutit je k podpisu.
Za třetí musíme vybudovat velmi efektivní a rychlou jednotku odminování, která bude na požádání k dispozici státům, jež nejsou z důvodu nákladů nebo nedostatku odborných zkušeností schopny vyřešit tento problém samy. V důsledku toho musíme více investovat do výzkumu efektivnějších způsobů odminování.
Za čtvrté, musíme se ubezpečit, že všechny dotčené země plní povinnost vhodně zajistit zdravotní a sociální pomoc obětem nášlapných min. Proto musí být chudším národům poskytnut dostatečnější systém financování.
Za páté, přišel čas zaměřit naši pozornost nejen na protipěchotní miny, ale na všechny miny i na ostatní druhy zbraní schopných po skončení konfliktu nadále zabíjet, například tříštivé bomby.
Ģirts Valdis Kristovskis
jménem skupiny UEN. - (LV) Paní komisařko, i já bych chtěl ocenit výsledky Ottawské úmluvy. Rád bych vyjádřil uznání i výsledkům, kterých při podpoře úmluvy dosáhla Evropská unie. Je zde však několik problémů. Ve svých obranných strategiích Pákistán, Indie a Čína stále trvají na zachování protipěchotních min. Tato otázka je projednávána bohužel i v členském státě Evropské unie, ve Finsku, kde existují pokusy jednat o možnosti náhrady protipěchotních min tříštivými bombami, což by pro Evropskou unii nebylo přijatelné. Jak je dobře známo, Spojené státy a Rusko vyvíjejí novou alternativu úmluvy: miny řízené a vybavené samozničitelnými mechanismy. Proto vyvstává otázka: jak by měly členské státy EU a signatáři Ottawské úmluvy nyní jednat? Tyto země by možná mohly být vedeny k pořízení protipěchotních min další generace, min humánnějších. Proto vyzývám Evropskou unii, aby ihned vypracovala svůj postoj k touze Spojených států a Ruska vyvíjet tyto nové protipěchotní miny nové generace a aby proti ní zakročila.
Angelika Beer
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, o co vlastně v dnešní rozpravě jde? V pátek chceme jako Parlament přijmout usnesení, ve kterém poprvé poukážeme na to, že jsme desáté výročí Ottawské úmluvy uznali výstavou zde ve Štrasburku, ale ve kterém také jasně uvedeme, že nestačí postavit mimo zákon jen protipěchotní miny, ale také miny protivozidlové.
Význam deseti let existence Ottawské úmluvy spočívá v tom, že občanskoprávní soudní spor poprvé vedl k mezinárodnímu zákazu zbraně hromadného ničení, konkrétně protipěchotní miny. Bylo velmi výmluvné, že jediná skupina nepodporující tento konsenzus v Parlament se po vystoupení pana Zappaly vytratila. Jde o to, že jsem se chtěla zeptat pana Zappaly (s ohledem na to, že například v roce 2005 došlo jen v samotném Afghánistánu ke 100 nehodám s protivozidlovými minami), zda někdy na vlastní oči viděl zmrzačené dítě, které se zranilo při výbuchu školního autobusu, a aby uvedl důvod, proč jsou podle něj protipěchotní miny špatné, ale protivozidlové miny dobré.
Chtěla bych od něj a jeho skupiny vědět, zda někdy na vlastní oči viděli zmrzačené vojáky nebo příbuzné zemřelých, které zmrzačily nebo zabily protivozidlové miny, a jak to ospravedlní. Neexistuje žádný rozdíl mezi dobrými a špatnými minami, je třeba v mezinárodním měřítku zakázat i protivozidlové miny.
Ráda bych řekla ještě něco k otázce financování. Nástroj stability je samozřejmě při realizaci odminování v rámci krátkodobých opatření nutný a užitečný a i já budu dělat vše, co je v mých silách, abych jej jako zpravodajka zajistila. Také však víme, že krátkodobé opatření, strategie pro odminování našeho světa, nejsou dostačující. Rok 2009 se rychle blíží, a proto požadujeme nové jednání o přijetí samostatné rozpočtové položky. Hovoříme-li zde o humanitě, potřebujeme jasná usnesení.
Tobias Pflüger
Pane předsedající, Ottawská úmluva je úspěchem nahoru směřujícího tlaku sociálních hnutí. Nezačaly jej vlády, ale hnutí proti nášlapným minám. V mezidobí úmluvu podepsalo 156 zemí a 30 ozbrojených nestátních subjektů, což je dosti zajímavé. Problém je, že úmluva neplatí pro protitankové miny. Tyto protitankové miny je nutno rovněž zakázat, protože jejich obětí jsou i nákladní automobily, autobusy atd.
Je nutno zastavit vývoz, aby nebyl možný další vývoz do jiných zemí. Stejně tak musí být zakázány i ostatní miny související s nášlapnými minami. V roce 2004 to nádherně řekl Jean-Claude Juncker. Prohlásil, že zákaz tříštivých bomb by byl logickým pokračováním zákazu nášlapných min. Musím velmi jasně říci, že skupiny zásobující obranu EU vyrábějí nášlapné miny. Mám na mysli německé firmy Diehl, Rheinmetall a EADS. Je nutno skoncovat s těmito brutálními vražednými zbraněmi, nášlapnými minami, nejen zde v Evropské unii, ale v celém světě.
Geoffrey Van Orden
Pane předsedající, jsem velmi rád, že tu dnes vidím paní komisařku Kunevovou. Doslova jsem právě vystoupil z letadla a nečekal jsem že zde promluvím, ale jsem touto příležitostí velmi potěšen. Pravděpodobně jsem jeden z mála lidí v Parlamentu, kdo pře deseti lety při podpisu Ottawské úmluvy skutečně byl. Kampaně proti protipěchotním nášlapným minám jsem se osobně po mnoho let velmi intenzivně účastnil. Tuto rozpravu tedy velice vítám.
Myslím, že je velice důležité, abychom se soustřeďovali na skutečný problém. Před deseti lety jsme v Ottawě všichni doufali, že to je problém, který v nadcházejících deseti letech skutečně vymýtíme. Po deseti letech jsme zde a stále říkáme v podstatě stejné věci, jaké jsme jako před oněmi deseti lety, což je podle mě obrovská škoda.
Musíme na věc podívat ze všech úhlů. Podařilo se nám dosáhnout zákazu protipěchotních nášlapných min, protože odpovědné ozbrojené síly uznaly, že mohou tuto konkrétní zbraň vyjmout ze svých arzenálů, a plně tento krok podpořily. Musíme velmi pečlivě dbát na to, abychom do těchto debat zapojili i naše ozbrojené síly, pokusy rozšířit zákaz na všechny ostatní oblasti jsou proto někdy neužitečné - například pokud hovoříme o protitankových minách. To jsou zbraně, které stále potřebujeme pro využití odpovědnými ozbrojenými silami v našich demokraciích. Vždy bychom měli ukazovat na skutečné viníky. Skutečnými viníky jsou ti, které někteří lidé zdvořile nazývají "ozbrojené nestátní subjekty". Jsou to povstalci a teroristé a jsou to lidé, kteří tyto zbraně využívají nejvíce na světě.
Podíváme-li se na problém v nynějším Afghánistánu: protipěchotní nášlapné miny, které jsou stále kladeny, klade v Afghánistánu Talibán. To jsou lidé, kteří v současné době působí tyto problémy. Potřebujeme tedy svou pozornost zaměřit správným směrem. Tuto rozpravu velice vítám. Rád bych věřil, že na překonání tohoto problému vynakládáme správné zdroje, a takový postoj má mou plnou podporu.
Thijs Berman
(NL) Pane předsedající, někdy je škoda, že nemáme otevřenou rozpravu, ve které bych mohl odpovědět panu Van Ordenovi, ale neučiním to.
Celosvětovou kampaň proti nášlapným minám lze hodnotit jako velký úspěch. Tisíce čtverečních kilometrů země jsou nyní vyčištěny od min díky práci lidí podstupujících velké riziko v Bosně, Angole a mnoha jiných zemích. Deset let po Ottawské úmluvě však přesto nemáme žádný důvod k radosti.
Ačkoli 156 zemí podepsalo úmluvu o zákazu použití, skladování, výroby a přepravy protipěchotních nášlapných min a o jejich zničení a došlo k poklesu - drastickému poklesu - obchodu, stále se investuje do výroby nášlapných min a činí to i finanční instituce v Evropě. Vinny jsou tím holandské a jiné banky a penzijní fondy. Je dobré tyto instituce upozornit na důsledky jejich investic do nášlapných min.
Od roku 1975 zavinily nášlapné miny celkem jeden milion úmrtí. Každoročně si vyžádají desítky tisíc životů. Během této rozpravy si vyžádají nejméně tři lidské životy, 70 za den. Díky nášlapným minám je 200 000 čtverečních kilometrů země nepřístupných a stále jich je v oběhu 250 milionů.
Vlády Barmy a Ruska stále kladou miny, a to je, pane Van Ordene, velký rozdíl proti "klubům teroristů", naopak, je to... ruská vláda... Stále je ve světě 13 zemí, které miny buď vyrábějí nebo si vyhrazují právo to znovu dělat v budoucnosti. V USA společnosti jako Alliant Techsystems a Textron nadále nerušeně vyrábějí miny na zakázky vlády Spojených států.
Pane předsedající, paní komisařko Kunevová, investice to nášlapných min jsou v Belgii zakázány, podniky jsou však činné ve zbytku Evropy; jeden poslanec zmínil společnosti Rheinmetall a Thales. Tato činnost musí přestat, a právě to naše usnesení požaduje nebo spíše znovu požaduje, protože Evropský parlament vznesl stejný požadavek již v červenci 2005. Členské státy EU se musí společně dohodnout na tom, že by v budoucnosti neměla existovat ani jedna evropská společnost nebo finanční instituce, která by stále investovala do podniků vyvíjejících a vyrábějících nášlapné miny. Stejná věc se musí stát i v případě tříštivých bomb a protivozidlových min, které vybuchují, jakmile se k nim někdo přiblíží.
Na zbrojní průmysl nemají vliv etické argumenty. Pomoci může hrozba zákazu investic. Nechme EU převzít tuto iniciativu a učinit výjimku z pravidla, že politika nezasahuje do investiční politiky obchodu a průmyslu. Pokud jde o záležitosti zakázané podle mezinárodních dohod, politický zásah je morální a politická povinnost - a to by mělo být vtěleno do evropských a vnitrostátních právních předpisů v zájmu světa bez nášlapných min a protivozidlových min, jak zcela správně řekla paní Beerová.
Rádi bychom slyšeli váš názor na tuto věc, paní komisařko Kunevová. Evropská komise musí v této oblasti konečně projevit iniciativu. A konečně, je třeba udělat víc v oblasti odminovávání. Máme peníze, máme know-how, ale evropské úsilí pokulhává.
Meglena Kuneva
členka Komise. - Pane předsedající, za posledních deset let bylo dosaženo úspěchu, jak mnozí z vás zmínili, ale je jasné, že velké úkoly jsou ještě před námi.
Nášlapné miny každoročně způsobují, že tisíce civilistů ztratí život a další tisíce zůstanou bez končetin, a přispívají k udržování daných zemí v poválečné chudobě. Proto budeme nadále provádět opatření na podporu Ottawské úmluvy.
Evropská komise je rozhodnuta pokračovat ve svém úsilí o finanční pomoc společenstvím a jednotlivcům postiženým nášlapnými minami, prostřednictvím všech dostupných nástrojů.
Marios Matsakis
Pane předsedající, rád bych s politováním konstatoval že této rozpravy, stejně jako předcházejících rozprav, tedy rozpravy o nebezpečných hračkách a požární bezpečnosti, se nezúčastnil žádný zástupce Rady v tomto Parlamentu. Myslím si, že je to ostudné.
Předsedající
Budeme to tlumočit Radě.
Rozprava je ukončena.
