Příprava zasedání Evropské rady (29.-30. října 2009) (rozprava)
Předseda
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise o přípravě zasedání Evropské rady.
Cecilia Malmström
Pane předsedo, příští týden proběhne zasedání Evropské rady. Máme připravený vyčerpávající program, jehož součástí jsou záležitosti, které ovlivní životní podmínky nás všech. Budeme hovořit o boji proti změně klimatu, o hledání způsobů, jak vyvést EU z finanční a hospodářské krize, o podpoře zabezpečení dodávek energie a o problému nezákonné migrace.
Na řešení všech jmenovaných problémů se Evropská unie připraví nejlépe, bude-li mít jasno ohledně Smlouvy. Je velmi důležité, aby Lisabonská smlouva vstoupila v platnost co nejdříve, neboť pak budeme moci mimo jiné nadále pracovat na jmenování nové Komise. Z toho důvodu se Evropská rada bude zabývat i touto záležitostí.
Začnu otázkami, o něž se dle mých informací Evropský parlament nejvíce zajímá. Na konci příštího týdne se hlavy států nebo vlád pokusí objasnit otázku ratifikace Lisabonské smlouvy a toho, jak budeme v procesu dále pokračovat. Novým impulsem pro práci v této oblasti bylo irské "ano" v referendu a podpis polského prezidenta, všichni však víme, že Smlouva nemůže vstoupit v platnost, dokud ji neratifikují všechny členské státy - učinilo tak již 26 z 27 států, avšak stále čekáme na Českou republiku. Dolní komora a Senát České republiky Smlouvu přijaly, avšak 17 senátorů podalo námitku k českému Ústavnímu soudu, aby prověřil, zda je Smlouva slučitelná s Ústavou České republiky.
Samozřejmě musíme respektovat demokratické postupy v České republice. Příští týden, dne 27. října, by mělo k této záležitosti proběhnout veřejné slyšení českého Ústavního soudu. Věříme tomu, že soud vydá rozhodnutí krátce poté, přesný termín však neznáme. Jak je vám známo, prezident Václav Klaus rovněž stanovil určité podmínky pro podepsání smlouvy. Očekáváme upřesnění těchto požadavků a podmínek a snažíme se zjistit, o co se bude jednat. Rozprava v Evropské radě bude tedy z velké míry záviset na tom, co se bude dít v České republice. Vyjádření Ústavního soudu České republiky a z něj vyplývající postup budou zásadní pro stanovení data, kdy Lisabonská smlouva vstoupí v platnost.
V Evropské radě se budeme rovněž zabývat přípravami, které byly doposud provedeny pro zajištění toho, aby vstup Lisabonské smlouvy v platnost proběhl co nejplynuleji. V souvislosti s tím předsednictví předloží zprávu, v níž popisuje aktuální dění v těchto oblastech. Ve zprávě předkládáme stanoviska členských států k otázkám vztahujícím se například k Evropské službě pro vnější činnost - kterou budeme probírat i zde dnes odpoledne - její působnost, právní postavení, personální zajištění a financování. Pročetla jsem zprávu pana Broka, která byla v pondělí přijata ve Výboru pro ústavní záležitosti. Jak jsem uvedla, touto záležitostí se budeme podrobněji zabývat dnes odpoledne.
Mohu již říci, že příští týden na zasedání tato zpráva poslouží jako návod, který vysokému představiteli po zvážení umožní, jakmile vstoupí Smlouva v platnost, velmi rychle vytvořit formální návrh toho, jak by Evropská služba pro vnější činnost mohla fungovat. Rada by měla být schopna tento návrh přijmout velmi rychle, nejlépe v průběhu několika nejbližších měsíců. Řadu z těchto záležitostí jsme prohovořili s Evropským parlamentem a věříme, že tento přístup přetrvá i v následujících týdnech.
Hlavním tématem zasedání Evropské rady bude změna klimatu. Usilujeme o to, aby Rada přijala náležitá rozhodnutí, včetně těch, která se týkají financování, umožnila tak zachování vůdčí úlohy EU a přispěla k úspěšnému výsledku v Kodani.
Na včerejším zasedání Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci proběhla dlouhá a vášnivá diskuze o finančních záležitostech. Předsednictví vynaložilo veškeré úsilí k tomu, aby bylo dosaženo dohody, avšak nakonec došlo k závěru, že tuto záležitost musí rozhodnout Evropská rada. V některých členských státech však musí dojít k dalším diskuzím, abychom v tomto ohledu mohli postoupit dále. Naše shoda je nesmírně důležitá, aby se celý proces nezpomalil. V této fázi mezinárodních vyjednávání jsme si velmi dobře vědomi toho, s jakými obtížemi se potýkáme. Z toho důvodu by dohoda EU ohledně finančních záležitostí posunula vyjednávání zásadním způsobem dále.
Zasedání Evropské rady se koná ve velmi příhodnou dobu, krátce před jednáním Mezivládního panelu pro změnu klimatu při OSN v Barceloně a setkáním ministrů financí skupiny G-20 ve skotském St Andrews. V Kodani dosáhneme shody pouze za předpokladu, že se budou angažovat všechny strany. V této chvíli se sešli ministři životního prostředí EU, aby probrali závěry týkající se změny klimatu. Cílem je umožnit, aby bylo vyčerpávajícím způsobem popsáno stanovisko EU k záležitostem, které jsou v současné době předmětem jednání.
Důležitou součástí závěrů Rady ve složení pro životní prostředí bude objasnit strategii EU směřující k dlouhodobému snížení emisí a usilovat o dohodu, která usnadní rozhodnutí, že náš cíl snížit objem emisí v porovnání s rokem 1990 navýšíme z 20 % na 30 %. Závěry Rady ve složení pro životní prostředí se rovněž budou týkat rozhodnutí ohledně návrhu EU ve vyjednáváních o snížení emisí v mezinárodní letecké a námořní dopravě, rozvinou strategii EU pro přijímání opatření v oblasti měření, hlášení a ověřování investic v rozvojových zemích a co se týče úlohy mechanismů v odvětví, a podrobněji rozpracují strategii EU pro boj proti odlesňování a znehodnocování lesů, což urychlí vyjednávání.
Evropská rada rovněž zhodnotí pokrok, jehož bylo dosaženo při vytváření nového rámce pro dohled nad finančními trhy. Jak je vám známo, v červnu dospěly hlavy států nebo vlád k velmi ambiciózní dohodě, jejímž cílem je zřídit zvláštní orgán, který ponese zodpovědnost za dohled na makro úrovni nad finančním systémem EU, a tři Evropské úřady pro dohled v oblasti bankovnictví, pojišťovnictví a cenných papírů. Na konci měsíce září předložila Komise balíček legislativních návrhů. Pro předsednictví představuje naprostou prioritu a stanovili jsme si náročný časový rozvrh. Naším cílem je do konce roku dosáhnout dohody ohledně celého balíčku.
Z toho důvodu mě velmi těší, že Rada ve složení pro hospodářství a finance včera úspěšně učinila zásadní krok vpřed a dosáhla široké politické shody ohledně zřízení nového orgánu pro dohled na makro úrovni, aniž by předjímala rozpravu ve vnitrostátních parlamentech. Ministři financí rovněž požádali švédské předsednictví, aby pokračovalo v dialogu s Evropským parlamentem. Máme s ním velmi dobrou zkušenost a domníváme se, že funguje výborně.
Nyní je důležité, abychom využili příležitosti a práci co nejvíce urychlili. Musíme dokázat, že vynakládáme veškeré úsilí, abychom zabránili vzniku budoucích krizí, že neseme společnou zodpovědnost a usilujeme o to, aby zákazníci a investoři znovu získali důvěru ve finanční systém.
Rovněž bych se chtěla v několika slova zmínit o zaměstnanosti v Evropě, což je záležitost, jíž se bude Evropská rada zabývat. Nedávno jsme zaznamenali nepatrné náznaky toho, že se hospodářství obnovuje. Očekává se však, že se situace na pracovním trhu ještě zhorší a stále budeme potřebovat impulsy a podpůrná opatření.
Jedním z důležitých témat Evropské rady je poukázat na to, jakým způsobem budeme schopni se vyrovnat s následky krize a zároveň splňovat náš dlouhodobý cíl navýšit nabídky práce. Pro udržitelnost veřejných financí je nezbytná vysoká úroveň zaměstnanosti. Ta je rovněž nutná pro hospodářský růst, dobré životní podmínky občanů a pro větší sociální soudržnost v Evropě.
V souvislosti s tím bych vám ráda připomenula naše vyjádření k únikovým strategiím. Ministři financí potvrdili, že obnova reálně probíhá, je však velmi křehká. Je tedy velmi důležité, abychom pokračovali v expanzní finanční politice. Rozpravy na zasedání Rady vyústily ve shodu, která spočívá ve formulaci strategií na základě principů, jimiž se zbývali ministři financí na neformální schůzce v Göteborgu.
Chtěla bych se rovněž krátce vyjádřit k bezpečnosti dodávek energie. V souladu se závěry z června roku 2009 bude Evropská rada příští týden hodnotit, čeho bylo dosaženo v oblasti energetické infrastruktury (propojení) a krizových mechanizmů. Připravili jsme zprávu o pokroku, jehož bylo dosaženo od měsíce ledna. Evropská rada vezme zprávu v potaz.
Evropská rada rovněž přijme strategii EU pro region Baltského moře. Na toto téma jsme vedli velmi užitečnou rozpravu v průběhu zářijového plenárního zasedání Parlamentu. Hlavy států nebo vlád schválí závěry předsednictví, jež by měly být přijaty na pondělním zasedání Rady pro všeobecné záležitosti a vnější vztahy. Tato strategie vytváří integrovaný rámec pro vyrovnávání se s problémy, jimž čelíme, a pro podporu hospodářské, sociální a územní soudržnosti v rámci EU. Jsem přesvědčena o tom, že tato strategie může posloužit jako inspirace pro další makroregiony v EU a tím posílit evropskou integraci. Strategie EU pro podunajskou oblast již nabývá konkrétních obrysů a bude možné ji předložit včas pro maďarské předsednictví v roce 2011.
S velkým uspokojením je nyní švédské předsednictví schopno předložit výsledky této iniciativy, jejíž počátky samozřejmě spadají sem, do Evropského parlamentu. Věříme, že Evropská rada bude moci naléhat na všechny zúčastněné subjekty, aby strategii začaly provádět velmi rychle. Chceme-li začít řešit vážné potíže v oblasti životního prostředí a dosáhnout cílů stanovených ve strategii, je to zcela nezbytné.
Evropská rada bude rovněž hodnotit pokrok, jehož bylo dosaženo při uskutečňování závěrů souvisejících se stavem migrace ve Středomoří. Rada uvítá opatření, která byla přijata v krátkodobém měřítku - například zahájení pilotního projektu na Maltě - i pokrok při zřizování Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu. Rovněž vezme na vědomí, že EU a Turecko obnovily jednání o řízení migrace.
Očekáváme, že Evropská rada vyzve k dalšímu úsilí o rozluštění stávající situace v oblasti Středomoří a o to, abychom nadále pracovali na hledání dlouhodobého řešení, které bude vycházet ze solidarity mezi členskými státy. Rovněž předpokládáme, že Rada zdůrazní nutnost vyvinout větší snahu o uskutečňování globálního přístupu k migraci. Rada bude vyzvána k tomu, aby posílila agenturu Frontex a zavedla společná pravidla pro operace agentury Frontex na moři.
Kromě toho se rovněž bude hovořit o vnějších vztazích. V červnu byly orgány vyzvány Radou pro všeobecné záležitosti a vnější vztahy, aby přezkoumaly možnosti dalšího zapojení EU v Afghánistánu a Pákistánu. Na zářijové neformální schůzce ministrů zahraničí byl prodiskutován první návrh a v současné době se členské státy v rámci pracovních skupin zabývají rozhovory o podrobném návrhu. Na zasedání ministrů zahraničí příští týden přijme EU plán, jak posílit naše zapojení v Afghánistánu a Pákistánu. Zaměří se na posílení postavení státu a institucí v obou zemích. Je nesmírně důležité, aby bylo možné tento plán provést neprodleně.
Chceme-li být schopni zvrátit vývoj v Afghánistánu a Pákistánu, potřebujeme k tomu rozsáhlá mezinárodní opatření. Vojenská řešení sama o sobě nikdy nemohou přinést udržitelné řešení. Hospodářský pokrok je bez bezpečnosti a kontroly předem ztracen. Rovněž je třeba investovat do zřízení demokratických institucí a posílení občanské společnosti. V tomto ohledu hraje EU v obou zemích nesmírně významnou roli. Některé problémy i regionální hlediska jsou společná a přístup obou zemí se samozřejmě liší. Příští týden o těchto tématech budeme hovořit na Evropské radě a já jsem samozřejmě připravena naslouchat jakýmkoli připomínkám a dotazům poslanců této sněmovny.
(Potlesk)
José Manuel Barroso
předseda Komise. - Pane předsedající, zcela se ztotožňuji s tím, co Cecilia Malmströmová vyjádřila jménem Evropské rady. Dovolte mi zdůraznit dvě věci: na jedné straně Lisabonskou smlouvu spolu se všemi institucionálními záležitostmi a na straně druhé boj proti změně klimatu a vyhlídky na jednání v Kodani.
V první řadě se domnívám, že by Evropská rada měla být schopna učinit konečná rozhodnutí vedoucí ke vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. Již po mnoho let je nám známo, že ratifikace jakékoli nové smlouvy není nic jednoduchého. Narazili jsme na řadu překážek a zklamání, vždy však převážil hlavní cíl Lisabonské smlouvy, jímž je úsilí o demokratickou a efektivní Evropu. Jsem přesvědčen o tom, že tato tendence vytrvá a že zdoláme i poslední překážku, která brání vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, poté co ji jednoznačně podpořili občané Irska.
V Polsku již byl ratifikační proces uzavřen a nyní tedy můžeme říci, že veškeré členské státy Lisabonskou smlouvu demokraticky schválily. Pouze je třeba vyčkat na dokončení procesu ratifikace v České republice. Samozřejmě je třeba dodržovat ústavní postupy, které probíhají v České republice, zároveň je nutné respektovat i demokratickou vůli k tomu, aby Smlouva vstoupila v platnost. Tuto demokratickou vůli jednoznačně prokázal Parlament České republiky, věřím tedy, že konečné ratifikaci již nebudou bránit jakékoli uměle vytvořené překážky nebo průtahy.
Zde v Parlamentu jsem již vysvětloval, jak je důležité, aby se jakékoli prodlevy ve jmenování Evropské komise omezily na minimum. Musíme však vynaložit veškeré úsilí k tomu, aby nová Komise pracovala již pod platnou Lisabonskou smlouvou, neboť se nacházíme v období, které je pro Evropu kritické. Musíme být schopni prosazovat agendu, již tento Parlament podporoval v době, kdy mě zvolil za předsedu v novém funkčním období. Chceme-li toho dosáhnout a chceme-li, aby orgány řádně fungovaly, pak skutečně potřebujeme ratifikaci Lisabonské smlouvy, která Evropské unii přinese sílu, soudržnost a efektivitu. Opět tedy zdůrazňuji, že se Evropská rada musí ujmout svých zodpovědností, připustit naléhavost situace a uznat, že nebudou-li evropské orgány moci řádně fungovat, přinese to Evropě skutečné ztráty.
Zároveň je správné se nyní intenzivně věnovat práci na provádění a přípravě na vstup Smlouvy v platnost. Jsem si vědom toho, že tento Parlament je takové práci zcela oddán. Bude mi potěšením s vámi spolupracovat na tom, aby prospěch, který Smlouva přináší, byl využit co nejdříve to bude možné. V řadě oblastí již Parlament začal pracovat a jeho činnost byla zásadním přínosem pro tříbení myšlenek, jako například v případě evropské občanské iniciativy. Vím, že v průběhu dnešního odpoledne budete probírat zprávu Elmara Broka o Evropské službě pro vnější činnost. Jeho zpráva stojí na zcela správném základě, který zajistí, aby služba, a stejně i ostatní inovace obsažené v Lisabonské smlouvě, přinesla našemu systému Společenství větší sílu a výkonnost.
Od počátku existovaly obavy, o nichž vím a které se týkaly toho, že Evropská služba pro vnější činnost bude určitým mezivládním orgánem, jež se bude vymykat systému Evropské unie, avšak tato služba by měla být v systému pevně zakotvena. Zcela nepochybně by měla velmi úzce spolupracovat se všemi orgány a s Komisí v první řadě. Rozhodnutí, která připraví, budou učiněna Komisí nebo, v případě záležitostí spadajících do SZBP, Radou. Ve skutečnosti jsem přesvědčen o tom, že úspěch služby bude záviset právě na tom a služba musí zajistit, aby vnější činnost Evropské unie byla více než pouhý součet jejích institucionálních součástí. Bude-li Evropská služba pro vnější činnost při své práci využívat demokratické podpory tohoto Parlamentu, propojení mezi Radou a vnitrostátními úřady, odborných služeb Komise a Evropskou vizi, může se skutečně stát mocným nástrojem, který poslouží k tomu, aby Evropská unie dosáhla svých cílů ve světovém měřítku. Služba pro vnější činnost Společenství, která vychází z metod Společenství, bude pro Evropu velkým přínosem a silným nástrojem pro jednotnou Evropu, která uplatňuje svůj vliv ve světě.
Evropská rada rovněž musí pokročit v oblasti aktivního politického programu. Musí zachovat počáteční impuls pro naši práci na řešení hospodářské krize a zejména jejího dopadu na nezaměstnanost. Musíme pokračovat v práci, na níž jsme se shodli na zasedání G20. Musíme učinit vše co je v našich silách, aby návrhy, které předložila Evropská komise ohledně finančního dohledu, vstoupily v platnost co nejdříve. Musíme nadále vytrvat s naším programem k řešení bezpečnosti dodávek energie.
Radu čeká nejdůležitější událost co se politiky týče - jednání v Kodani. Jeho úspěšný výsledek je nadále pro evropské občany zásadní a pro světové společenství představuje závažný úkol. Do jednání v Kodani zbývá méně než padesát dní. Pokrok v jednáních je nadále velmi pomalý. Opět je na Evropské unii, aby prokázala vedoucího postavení a udržela rychlost. Cíle, které jsme předložili, byly inspirací ostatním k tomu, aby urychlili svoji činnost, avšak všichni jsme si vědomi toho, že chceme-li podnítit celosvětová opatření, je třeba jít ještě dále. Je třeba, abychom rozvojovým zemím pomohli přinést konkrétní návrhy v oblasti financí, jak to minulý měsíc navrhla Evropská komise. Dle odhadů budou rozvojové země do roku 2020 potřebovat dalších přibližně 100 miliard EUR ročně. Tuto částku by měly ve velké míře pokrýt domácí finanční prostředky, pocházející především z rychle se rozvíjejících ekonomik a trhu s uhlíkem, měla by však být přichystána i rozsáhlá mezinárodní pomoc z veřejných financí, v níž Evropská unie zaplatí svůj spravedlivý díl.
Program kodaňské konference se netýká pouze změny klimatu. Je to samozřejmě její hlavní cíl, avšak klima je rovněž rozvojovou záležitostí, což je velmi důležitý rozměr, na nějž bychom neměli zapomínat. Je to náš zásadní závazek, zejména v době, kdy jsou veřejné finance již pod tlakem, všichni však dobře víme, že čím déle budeme čekat, tím více se náklady navýší. Úkolem Evropské rady je opět nalézt kreativní řešení a dát jednoznačně najevo, že Evropská unie stojí za nutností bojovat proti změně klimatu jako jednotný celek.
V Kodani je třeba v první řadě poukázat na to, že motivace ke snížení emisí je zcela aktuální, a za druhé, že všem, kteří jsou k tomuto kroku připraveni, jsme ochotni nabídnout pomoc. Je to nejlepší způsob, jak obhájit skutečnost, že Lisabonská smlouva přináší aktivní Evropu - Evropu, která prosazuje agendu z níž vyplývá, že Evropská unie svým občanům přináší konkrétní užitek.
Pro ambiciózní agendu je třeba disponovat efektivním institucionálním rámcem, čímž se vracím ke svému prvnímu bodu. Lisabonská smlouva je první smlouvou rozšířené Evropy. Současná generace, především naši přátelé ze střední a východní Evropy, si dobře pamatuje na dobu, kdy byla Evropa rozdělená, my tu však nebudeme věčně. Zůstanou orgány a instituce, které tudíž v rozšířené Evropě potřebujeme. Lisabonská smlouva je smlouva pro Evropu 21. století, která má k dispozici silné orgány schopné přinášet konkrétní výsledky v Evropě o 27 státech a získávat další členy v budoucnosti. Samotné orgány však nestačí. Je třeba mít silnou politickou vůli k dosažení našich cílů, kterou, jak věřím, Evropská rada prokáže na konci tohoto měsíce a dá jednoznačně najevo, že v Kodani hodlá dosáhnout silných a ambiciózních výsledků.
(Potlesk)
Joseph Daul
Pane předsedající, dámy a pánové, Skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) očekává, že příští zasedání Evropské rady ukončí příliš dlouhé období nejistoty ohledně evropských orgánů a poskytne nezbytný impuls ke jmenování nové Komise, stálého předsedy Rady a vysokého představitele, jehož post předpokládá Lisabonská smlouva.
Rada musí především učinit nezbytná opatření k urychlení obnovy růstu a k tomu, aby se Evropa dostala do postavení, které je výhodné pro vytváření zaměstnanosti, neboť krize potrvá tak dlouho, dokud se nenavrátí sociální soudržnost.
Za prvé, co se týče orgánů, rád bych všem připomenul, že polský prezident se rozhodl Smlouvu podepsat, což znamená, že veškeré členské státy až na jeden vyklidily prostor k tomu, aby se Evropa konečně pohnula vpřed bez dalšího maření času.
Ústavní soud České republiky bude dne 27. října, dva dny před zasedáním Evropské rady, zkoumat slučitelnost Smlouvy s Ústavou země. Jeho rozhodnutí budeme samozřejmě respektovat, ať bude jakékoli.
Naše skupina na druhou stranu vyjadřuje politování nad tím, že prezident České republiky, přestože parlament Lisabonskou smlouvu přijal, přišel s novou záminkou k oddálení svého podpisu, neboť každému je zcela jasné, že se jedná o záminku. Dle mého názoru je politováníhodné, že ostatní země jdou v jeho stopách a rovněž pro sebe požadují ujištění ohledně toho či onoho aspektu Lisabonské smlouvy. Nesmíme podlehnout pokušení otevřít tuto Pandořinu skříňku a v tomto ohledu blahopřeji předsednictví k tomu, že zachovalo jednoznačný postoj.
Skupina PPE očekává, že Evropská rada dá jasně najevo, že Evropská unie nepřistoupí na jakoukoli zdržovací taktiku. Všichni v Evropě Smlouvu podpořili, přímo či nepřímo, a nyní je třeba postoupit dále. Každý si je vědom toho, že dokud v evropské veřejné rozpravě převládá monopol institucionálních záležitostí, a pokud Evropa nebude mít nezbytné nástroje k tomu, aby přijímala rozhodnutí demokraticky a zároveň efektivně, skutečné politické, hospodářské, sociální a ekologické problémy nebudou řešeny s takovou rychlostí a závažností, jíž by bylo třeba. Všem nám je jasné, že se nyní nacházíme v patové situaci.
Parlament musí být schopen co nejvíce urychlit slyšení kandidátů na budoucí komisaře a o jmenovaných na jednotlivé obsazované posty v Komisi a v Radě musí rozhodnout, bude-li to možné,do konce roku.
Skupina PPE rovněž očekává, že Evropská rada přinese nějaké konkrétní pokyny pro hospodářskou politiku na základě summitu G20 v Pittsburghu, který však přinesl smíšené výsledky, a ze sdělovacích prostředků již vyplývá, že je to jakoby se žádný summit nekonal.
Evropa musí učinit vše, co je v jejích silách, aby se její obchody vrátily na dostatečnou úroveň aktivity a mohly obsazovat pracovní místa a zároveň investovat do výzkumu. Evropa rovněž musí vynaložit veškeré úsilí k tomu, aby vytvořila spravedlivé obchodní prostředí.
Konečně co se týče klimatu, očekávám, že Evropská rada vytvoří strategii, která bude odpovídat dané situaci, tedy tomu, že odhodlání našich partnerů jsou až doposud, kdy do jednání v Kodani zbývají méně než dva měsíce, velmi slabá. Jaký tlak vyvineme na Spojené státy, Čínu a rychle se rozvíjející ekonomiky? Mírný a zdvořilý nebo maximální možný tlak? Můžeme si blahopřát, že Evropa je v tomto ohledu naprostým průkopníkem, nesmíme se však stát jedinou stranou, která bude vyvíjet nezbytné úsilí v boji proti globálnímu oteplování.
Do summitu v Kodani zbývá pouhých padesát dní - není to mnoho, může to však stačit, víme-li, jak být přesvědčiví, a z toho důvodu vás žádám, paní předsedkyně Rady a pane předsedo Komise, abyste nám sdělili, jak těchto padesát dní hodláte využít.
Pane předsedající, dámy a pánové, říjnové zasedání Evropské rady bude zlomovým bodem a prokáže, zda si je Evropa vědoma naléhavé potřeby zasáhnout v oblasti hospodářství a sociálních záležitostí a nutnosti přenést se přes institucionální neshody. Naše skupina, PPE, apeluje na pocit zodpovědnosti každého ze dvaceti sedmi členských států EU.
(Potlesk)
Hannes Swoboda
Pane předsedající, paní Malmströmová, pane Barroso, nejdříve bych se chtěl krátce vyjádřit k jednáním v Kodani a poté přejdu k institucionálním záležitostem.
Paní Malmströmová, zcela správně se domníváte, že jedno z významných rozhodnutí, které je před námi, se týká Kodaně, jak to ostatně zdůraznil i pan Barroso. Potřebujeme závazné cíle, ne obecná prohlášení. Dosáhnout toho nebude lehké, neboť Spojené státy ještě nedokončily svůj legislativní proces. Po jednání v Kodani, v průběhu příštího roku, budeme rovněž muset učinit nějaká rozhodnutí. Na konci procesu je však nezbytné mít k dispozici závazné cíle. To je zcela zásadní.
Za druhé, co se týče finančních trhů a hospodářské situace, bonusy, které jsou v současné době vypláceny, jsou pobuřující a skandální. Týká se to především Spojených států, nicméně brzy se s tím budeme potýkat i v Evropě. Tento problém není všeobecný, je však dokladem toho, že vysoký počet manažerů stále nerozumí požadavkům nového systému regulace finančních trhů a tomu, v čem spočívají jejich povinnosti vůči obyvatelstvu jako takovému. Paní Malmströmová, připouštím, že se nemýlíte, tvrdíte-li, že prioritou musí být především politika zaměstnanosti. Nejedná se pouze o to, abychom zachovali impulsy, které byly zavedeny v rámci plánu hospodářské obnovy. Rovněž je třeba zavést nová opatření, která povzbudí zaměstnanost.
Předseda Komise včera na žádost Stephena Hughese odpověděl kladně. Jsem velmi potěšen, že se nám alespoň podařilo dosáhnout shody ohledně toho, že v následujících letech se politika zaměstnanosti musí dostat do středu zájmu našich činností.
Nyní bych se chtěl vyjádřit k Lisabonské smlouvě. Za prvé, co se týče chybějícího podpisu Václava Klause, předpokládám, že Ústavní soud dojde k pozitivnímu rozhodnutí. Skutečnost, že Benešovy dekrety jsou využívány tímto způsobem, považuji za zcela nepřijatelnou, stejně jako to, že by celá záležitost mohla být znovu otevřena a že by podpis smlouvy mohl ještě být oddálen. Kolegům z České republiky bych rád připomenul, že před vstupem jejich státu do EU jsme předložili zprávu na téma Benešových dekretů - paní Malmströmová, jistě si vzpomenete, neboť v té době jste ještě patřila mezi nás - která prošetřovala otázku, zda Benešovy dekrety představují překážku přistoupení České republiky k EU. Ve většině převládl názor, že ne. V současné době dekrety nemají jiný dopad, nicméně svůj význam měly v době, kdy byly vytvořeny. Tvrdíme-li, že Benešovy dekrety nebyly překážkou pro přistoupení České republiky k EU, pak je zcela nepřijatelné ty stejné dekrety využívat k odmítnutí podpisu Lisabonské smlouvy. V tomto ohledu musí náš názor být naprosto jednoznačný.
Lisabonská smlouva má dva hlavní cíle: na straně jedné více demokracie v Evropě, což znamená více parlamentní demokracie, zejména v Evropském parlamentu
(Projevy nesouhlasu)
nechcete to slyšet, protože nechcete více demokracie - a na druhé straně větší výkonnost. Paní Malmströmová, nyní máte velmi důležitý úkol zajistit, aby v následujících několika týdnech nestály v cestě institucionální ani personální záležitosti. Pan Barroso se včera správně vyjádřil, že potřebujeme předsedu Rady, na nějž bychom neměli žádný vliv, avšak který dokáže dobře spolupracovat s Komisí - a já dodávám i s Parlamentem - a který se domnívá, že metoda Společenství spočívá uprostřed rozhodovacího procesu. To je velmi důležité. Předsedu Rady, který se snaží vytahovat, všechny oslnit, a tahat nás za nos, nepotřebujeme. Potřebujeme předsedu Rady, který s námi může efektivně spolupracovat.
Je samozřejmé, že potřebujeme službu pro vnější činnost, nejen z důvodů zmíněných předsedou Komise a kvůli tomu, aby zajistila efektivní regulaci v oblasti jednoty a společné zahraniční politiky, ale i z důvodu parlamentní kontroly. Je nepřijatelné, abychom náhle odstranily některé části Lisabonské smlouvy, jejímž cílem je umožnit více parlamentní kontroly, a dosáhnout toho, že parlamentní kontroly bude méně, za předpokladu, že by služba pro vnější činnost měla být zcela nezávislá.
Vím, že je třeba nalézt kompromis. Musíme si však být vědomi toho, že já i pan zpravodaj Brok v plné míře souhlasíme s předsedou Komise v tom, že potřebujeme jasnou strukturu. Za rozhodující faktor zde považujeme opět parlamentní kontrolu, která zahrnuje kontrolu nad službou pro vnější činnost a zahraniční politikou vypracovanou vysokým představitelem, přestože samozřejmě uznáváme úlohu Rady. Dříve jste byla jednou z nás a prosazovala jste tyto myšlenky ve Výboru pro zahraniční věci, proto vás v této oblasti považujeme za spojence. Věřím tomu, že budeme schopni provést Lisabonskou smlouvu tak, aby splnila svůj původní záměr přinést více demokracie, více parlamentní kontroly a efektivnější zahraniční politiku.
(Potlesk)
Zoltán Balczó
Pane Swobodo, zmínil jste se tom, že Česká republika byla v době, kdy přistupovala k EU, ujištěna, že se nemusí znepokojovat Benešovými dekrety, neboť jsou již neplatné. Jste si vědom toho, že vážné následky těchto dekretů však stále platné jsou? Máme-li tedy právní řád a považujeme-li celou Evropu za právní uskupení, pak má Česká republika v tomto ohledu stále nedořešené záležitosti se sudetskými Němci a Maďary.
Přesedající
Pane Swobodo, mohl byste se k tomu vyjádřit?
Hannes Swoboda
Pane předsedající, touto záležitostí jsem se zabýval do hloubky, neboť řada sudetských Němců žije v Rakousku - uznávám jejich práva a znám jejich těžkosti a obavy. Je však třeba konečně nechat minulost minulostí a hledět do budoucnosti. Budoucnost není o Benešových dekretech. Budoucnost je o Evropě, která má svobodné občany, jejichž práva jsou zakotvena v Listině základních práv. To je má vize Evropy.
Guy Verhofstadt
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedající, "vlak se však už rozjel tak rychle a je tak daleko, že ho asi nebude možné zastavit ani vrátit". Citoval jsem prezidenta Václava Klause a je to pravděpodobně poprvé, co s ním souhlasím - vlak se již rozjel tak rychle a dojel tak daleko, že jej nelze zastavit ani vrátit.
Od Václava Klause jsou to zásadní slova, neboť patrně přijal skutečnost, že Lisabonskou smlouvu již nemůže nic zastavit. Považuji za zcela normální, že poté, co Smlouvu ratifikovalo a schválilo 27 členských států, dojde i na jeho podpis.
Dle mého názoru lze změnu přístupu Václava Klause vysvětlit pouze tím, že jsme byli odhodláni pokračovat v celém procesu, jak jej předpokládá Lisabonská smlouva, a v tom musíme vytrvat i v nadcházejících dnech a týdnech. Věřím, že to budou dny, ne týdny. Jinými slovy, domnívám se, že nejlepším způsobem, jak zajistit podpis prezidenta Klause a konečnou ratifikaci Smlouvy je jednoduše, paní Malmströmová, pokračovat v celém procesu a v jeho provádění. Uvádí-li, že vlak již jede tak rychle, že jej nelze zastavit, pak musíte pokračovat v jízdě.
Z tohoto hlediska je naprosto nezbytné, aby Rada urychlila proces jmenování nové Komise a co nejrychleji prosadila balíček, který se týká předsedy Rady a vysokého představitele. Opakuji - je to nejlepší způsob, jak ukázat prezidentu Klausovi, že se nemýlí, že vlak jede každým dnem rychleji, a že nemá jinou možnost, než se pod Smlouvu rovněž podepsat. Vyčkáme-li, i on bude čekat. Půjdeme-li dále, podepíše. To je můj názor.
Druhý bod, k němuž se chci vyjádřit, je služba pro vnější činnost. Věřím, že Rada ohledně této služby dosáhne shody, ta však nesmí být ledajaká. Měli bychom se vyhnout duplikaci. Obávám se, že nyní vytváříme dvě paralelní struktury: tou první je, v souladu s novou Smlouvou, Komise a delegace Unie, jejichž personální obsazení nyní dosahuje, včetně místních zaměstnanců, šesti tisíc lidí, kteří pracují pro Komisi a jejího předsedu. Druhou strukturu tvoří služba pro vnější činnost a několik tisíc osob, kteří pracují pro vysokého představitele.
Je zcela nezbytné, abychom na konci tohoto procesu měli pouze jednu strukturu, která se bude zabývat vnějšími záležitostmi, ne současnou paralelní strukturu s delegacemi Komise na straně jedné a službou pro vnější činnost na straně druhé. Doufám, že v Radě dosáhneme shody, rovněž však věřím tomu, že tato dohoda jednoznačně stanoví nutnost nevytvářet duplikované struktury Komise, v nichž by na jedné straně stály delegace Komise a na druhé straně služba pro vnější činnost.
Rebecca Harms
Pane předsedající, paní Malmströmová, pane Barroso, co se týče České republiky, především bych chtěla říci, že pan Klaus dle mého mínění velmi nerad prohrává a že jeho činy považuji za zvláštní druh politické impertinence. Chtěla bych vás velmi, velmi naléhavě požádat, aby jste na tuto osobu, která neumí prohrávat, nedodržuje ani české právo, protože nerespektuje ústavní většinu, která hlasovala ve prospěch Smlouvy v České republice, a ignoruje legislativu České republiky, žádá-li, aby Česká republika měla výjimku ohledně platnosti Listiny základních práv, nereagovali. Dle mého názoru by to znamenalo, že jsme ve vztahu k tomuto českému rebelantovi zašli příliš daleko. Občané České republiky, kteří se v takové míře zasadili o sjednocení Evropy v době, kdy se tam uchýlili Němci, si zaslouží něco lepšího. To je vše, co jsem chtěla říci ohledně prezidenta Klause.
(Potlesk)
Co se týče změny klimatu, pane Barroso, velmi zřídka se stává, že bych s vámi souhlasila v takové míře, jako dnes. Jsem skutečně velmi nadšená, že jste zde znovu hovořil o tom, do jaké míry je pro Evropany důležité, aby učinili jednoznačný závazek k přispívání do mezinárodního fondu pro opatření na ochranu klimatu v rozvojových zemích zcela konkrétní částkou. Včera jsem s hanbou četla o tom, že státní tajemník německého ministra financí, který se zúčastnil vyjednávání v Lucemburku, toto jednání označil za partii pokeru. Uvedl, že hrajete-li poker, nikomu se nesvěříte s tím, jaké karty máte v ruce. Avšak přípravy na jednání v Kodani zajisté partie pokeru nejsou. Jak se opakovaně vyjadřovala paní Merkelová i ostatní vůdčí politické postavy Evropské unie, je to největší výzva, která nás potkala. Je to nejvýznamnější výzva pro společenství lidí, kteří společně žijí na této planetě. Domnívám se, že je třeba ji brát vážně.
Od roku 2020 by mělo být dostupných 100 miliard EUR na pomoc rozvojovým zemím při plnění povinností souvisejících s ochranou klimatu, které na sebe v té době musí převzít a realizovat svá adaptační opatření. Pro stát jako například je Německo by to znamenalo přibližně 3 miliardy EUR od roku 2020 a dále. V porovnání s tím, co v současné době poskytujeme v rámci balíčků hospodářské obnovy nebo na záchranu finančního odvětví je to pakatel. Stydím se za to, že neúspěch v Kodani a tato děsivá a trapná partie pokeru je obecně přijímána. Způsob, jímž Evropská unie včera vyjednávala v Lucemburku, je dokladem toho, že nefunguje jako hybná síla. Nevzala na sebe vedoucí úlohu v oblasti mezinárodní ochrany klimatu. Namísto toho představuje jednu z hlavních překážek. Je třeba si uvědomit, že veškerá jednání, dnes v Lucemburku a příští týden v Bruselu, sleduje celý svět.
Mohu pouze opětovně naléhavě vyzvat pana Barrosa k tomu, aby zajistil, že si Komise zachová správný směr. Financování tohoto mezinárodního fondu musí být transparentní. O tom hovoříme již dva roky, od doby konání konference na Bali. Paní Malmströmová, domnívám se, že Švédové si ve vyjednáváních vedou správně. Musíte si nadále uchovat konzistentnost a respektovat hlasování ve Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin. Cílem je snížit emise CO2 o 30 % do roku 2020. Snížíme-li naše nároky, nikdy tohoto dvoustupňového cíle nedosáhneme.
Mám velký problém s hodnověrností švédského předsednictví Rady. Domnívám se, že byste konečně měli přesvědčit společnost Vattenfall, která je ve vlastnictví státu, aby skoncovala s neustálým a bezuzdným investováním do uhlí v Evropě a aby zejména přestala investovat na prvním místě tam, kde není třeba pořizovat certifikáty. Strategie společnosti Vattenfall protiřečí vaší dobré pověsti v průběhu příprav na světová jednání o změně klimatu. Rovněž bych vás chtěla požádat, abyste zaručili, že právní řízení, která byla zahájena společností Vattenfall proti Spolkové republice Německo s cílem dosáhnout změn v německých zákonech týkajících se životního prostředí ve prospěch uhelných elektráren společnosti Vattenfall, bude pozastaveno. Domnívám se, že díky tomu máte bohužel na vaší jinak dokonalé pověsti malou vadu, která se však zvětšuje. Před tím, než se vydáte do Kodaně, byste měli vše dát do pořádku.
Předsedající
Kolegové, dodržujte prosím čas, který je vám přidělen. Vaše projevy jsou velmi důležité, avšak mám zde další žádost o otázku "postupem modré karty". Nepřijmu všechny modré karty, neboť musíme pokračovat v rozpravě. Za několik minut očekávám další žádost, bude-li to žádost podle čl. 149 odst. 8, přijmu ji.
Timothy Kirkhope
jménem skupiny ECR. - Pane předsedající, chtěl bych nejdříve poblahopřát švédské vládě k tomu, jak si obecně vedla při předsednictví, především jakým způsobem usilovala o dosažení pokroku ve velmi významných otázkách týkajících se změny klimatu, a v průběhu finanční krize, s níž se nyní potýkáme. Domnívám se, že si pan Reinfeldt a jeho vláda zaslouží náš dík za práci, kterou odvedli, přestože že se ocitli v podobné situaci jako řada předchozích předsednictví, a to, že se museli přizpůsobit mnoha interním potížím - v tomto případě to byly záležitosti týkající se Lisabonské smlouvy.
Institucionální teologie není pro občany Evropy prioritou. Nepotřebujeme Lisabonskou smlouvu, ale lisabonskou agendu.
Lisabonská agenda má vznešený cíl: do roku 2010 vytvořit nejdynamičtější a nejkonkurenceschopnější znalostní hospodářství na světě, které bude schopné udržitelného hospodářského růstu a zajistí více pracovních míst a lepší pracovní místa, větší sociální soudržnost a úctu k životnímu prostředí.
Tímto cílem jsme měli zásadním způsobem změnit životy milionů lidí a položit pevný základ pro naši hospodářskou budoucnost, přesto se pan Reinfeldt vyjádřil, že lisabonská agenda je neúspěšná.
Proč se nám nikdy reálně nepodaří dosáhnout výsledků, které by pro naše občany měly význam? Chvályhodné cíle prohlášení z Laekenu nebyly uvedeny do praxe a nyní se i lisabonská agenda potýká se stejným problémem - postrádá účel a dosažení úspěchu.
Tak blízké a přesto vzdálené, pane předsedo, a opět se setkáváme s tím, že iniciativy související s hospodářstvím jednotlivých členských států musí být pro obyčejné lidi zcela srozumitelné. Vytváření pracovních míst by nemělo spočívat v tom, že pro bývalé předsedy vlád budeme vytvářet pozici předsedy Rady a pro světoběžnické nadšence pozici vysokého představitele pro zahraniční věci.
Tato pracovní místa sotva pomohou krizí postiženým malým a středním podnikům ve všech našich zemích. Nezmírní krizi, kterou v současné době prochází miliony rodin.
Institucionální změny nepomohou řešit změnu klimatu. Největším hrozbám našeho světa je třeba čelit a nalézat jejich praktická a proveditelná řešení. Tisíce stránek textu, většinou příliš složitého na to, aby mu naši občané porozuměli, přináší zkázu stromům, které potřebujeme chránit.
Vyvíjejme tlak na světové společenství, aby se spojilo a zachránilo planetu pro další generace, ne na ty, kteří v plné míře nesdílí nadšení některých lidí pro evropské instituce.
Přesto věřím, že švédské předsednictví bude schopno ve zbývajícím čase a rovněž na summitu soustředit pozornost veškerých vedoucích představitelů Evropy na hlavní otázky, které se dotýkají lidí - otázky, na něž se zaměřilo na počátku svého předsednictví v oblastech hospodářství, Evropy a samozřejmě změny klimatu. V období, které zbývá do konce předsednictví, jim přeji mnoho úspěchů a děkuji za jejich dosavadní práci.
Lothar Bisky
Pane předsedající, paní Malmströmová, pane Barroso, v uplynulých třech měsících se ve velké míře spekulovalo o personálních záležitostech a o možném vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, což naše skupina zamítla na základě tří dobrých důvodů.
Zjednodušeně, za prvé chceme, aby sociální Evropa měla přednost před radikální tržní orientací. Za druhé, chceme odzbrojení namísto rozvoje vojenských schopností, a za třetí, chceme více přímé demokracie a ne Evropu složenou z elit.
Konečně bychom se měli zabývat konkrétními obsahovými záležitostmi. Zatímco se přeme o názvech a stanoviscích, stále více lidí přichází o zaměstnání. Banky jsme samozřejmě zachránili. Pan Barroso nás zároveň vyzývá k tomu, abychom brzy ukončili plány hospodářské obnovy - včera byl stanoven termín na rok 2011 - a co nejrychleji snížili rozpočtové deficity v členských státech. Důsledkem toho bude snížení mezd a důchodů, omezení veřejných služeb a dávek sociálního zabezpečení, zvýšení daně z přidané hodnoty a neexistence kolektivních smluv. Jeden z takových příkladů ze současnosti nalezneme v německém čistírenském průmyslu, kde zaměstnanci již třetí den stávkují.
Toto jsou problémy, jejichž důsledky pociťují občané v Evropě, a právě jimi by se měla zabývat Rada. Namísto toho je ve středu jejího zájmu přidávání článků do Lisabonské smlouvy, aby přesvědčila českého prezidenta k jejímu podpisu. Je-li to tak jednoduché, jak se ve skutečnosti zdá, pak bych chtěl požádat hlavy států, aby se ve větší míře zamyslely nad článkem Lisabonské smlouvy s tématem sociálního pokroku. Bylo by to mnohem vhodnější.
Na počátku volebního období se objevila řada pozitivních návrhů ohledně politiky EU, která by byla více sociální. Netýkaly se pouze článku o sociálním pokroku. Týkaly se i nového plánu hospodářské obnovy Evropy, jehož cílem je vytvoření a udržení pracovních míst, navýšení investic a udržitelný růst příznivý vůči životnímu prostředí.
Žádali jsme o Evropský pakt zaměstnanosti, který by přinesl více kvalitnějších pracovních míst, rovné odměňování, větší práva zaměstnancům a lepší pracovní podmínky. Vedli jsme diskuse o větší solidaritě mezi členskými státy a o zajištění udržitelnosti důchodových systémů a systémů sociálního zabezpečení.
Zatím jsem si mezi politikami členských států nebo Komise nevšiml jakékoli strategie, která by nás k těmto cílům mohla dovést. Jistě, Rada se nyní musí zabývat jmenováním nové Komise a možnými změnami Lisabonské smlouvy. Nicméně ve středu zájmu musí být problémy, o nichž jsem se zmínil, a jejich řešení. Bude na tom záviset hlas naší skupiny ohledně kolegia komisařů.
Nigel Farage
jménem skupiny EFD. - Pane předsedající, pan Barroso dnes ráno uvedl, že všechny členské státy Smlouvu demokraticky ratifikovaly. Není to pravda. Britští občané se k tomu nevyjádřili, přestože jim to bylo přislíbeno, a já odmítám uznat legitimitu Smlouvy, dokud v této záležitosti nebude vyhlášeno referendum.
(Projevy nesouhlasu)
Nyní jsou oči všech upřeny na prezidenta Klause a na to, co může a nemusí příští týden učinit, což je zajímavé. Vím, že všichni prezidenta Klause nenávidíte, protože věří ve vnitrostátní demokracii.
(Projevy nesouhlasu)
Avšak jeho snahou je postavit se za národní zájmy České republiky a bránit je. Obává se německých nároků na sudetský majetek a já se na základě toho, co jsem k tomuto tématu slyšel od německých politiků, domnívám, že jeho strach je zcela oprávněný.
Takže pane prezidente Klausi, vydržte; pokud vám nevyhoví, tak nepodepisujte. Pokud vám vyhoví, Smlouva bude muset být znovu ratifikována ve 25 členských státech, což znamená, že Britům bude dopřáno referendum, a jsem si jist, že i vy jako zastánci demokracie byste ocenili britské referendum ohledně Smlouvy. Já zcela jistě.
Zajímalo by mě, zda na konci tohoto summitu budeme skutečně mít nového evropského císaře? Bude to Tony Blair a císařovna Cherie? Došel jsem k názoru, že bych byl pro Tonyho Blaira. Prosím jmenujte Tonyho Blaira, muže, který vydal 2 miliardy liber britského rabatu a nic za to nezískal; muže, který nám slíbil referendum ohledně ústavy a pak jeho konání zamítl.
Je zcela jasné, že v této Evropské unii je odměna za národní zradu skutečně vysoká. Takže prosím, jmenujte Tonyho Blaira. Doma britským občanům pak vyjevím pravdivou skutečnost, že v této Evropské unii na zvolených zástupcích nezáleží, a že se na nejvyšší místa dostávají lidé, kteří se vzdali vnitrostátní demokracie ve prospěch Evropské unie. Snažně vás prosím, dosaďte Tonyho Blaira na post prvního prezidenta Evropy.
Diane Dodds
Pane předsedající, pro mě je velkým zklamáním - které jsem však očekávala - že Rada a Komise jsou odhodlány prosazovat Lisabonskou smlouvu. V této sněmovně možná nebudu oblíbená, avšak zcela upřímně se domnívám, že ve Spojeném království by mělo proběhnout referendum ohledně Smlouvy. Nerozumím tomu, že konzervativci ani labouristé to nechtějí připustit.
Dnes dopoledne však chci zaměřit vaši pozornost, pane ministře, především, na finanční krizi, která nadále pronásleduje Evropu. Včera večer Mervyn King, guvernér britské centrální banky Bank of England, naznačil, že výše britských půjček bankám se blíží jednomu bilionu liber. Rovněž naznačil, že nikdy dříve nedošlo k takové situaci, kdy tak malé množství lidí dluží tak vysoké částky tolika lidem, a s tak nepatrným zlepšením. Pan King pokračoval a vyjádřil se, že regulace bank nebyla dostatečná, avšak že uprostřed této bankovní krize vzniklo morální dilema, v němž finanční a bankovní instituce vědí, že jsou příliš velké na to, aby mohly selhat, a že daňoví poplatníci, ve Spojeném království nebo v dalších částech Evropy, jim vždy budou muset pomoci, bez ohledu na krizi. Pane ministře, to je velmi závažné obvinění, které pochází od jednoho z vedoucích představitelů bankovního odvětví. K řešení tohoto morálního dilematu musí být vůle na zasedáních Rady, a tuto sněmovnu by zajímalo, v čem ta vůle spočívá a jakým způsobem bude realizována.
Cecilia Malmström
Pane předsedající, děkuji za příležitost vyjádřit se k několika věcem nyní, ačkoliv zde samozřejmě zůstanu do konce rozpravy.
Nejdříve bych se chtěla obrátit na pana Verhofstadta. Ne, ani já se nedomnívám, že bude možné ten vlak zastavit. Věřím, že velmi, velmi brzy dorazí do stanice. Mohu pana Verhofstadta a vážené poslance ujistit o tom, že švédské předsednictví je ve velmi úzkém kontaktu s Českou republikou a věříme, že v brzké době budeme schopni podat přesnější a určitější odpověď na otázku, co se bude dít s Lisabonskou smlouvu a kdy k tomu dojde. Stejně jako vy toužíme po tom, aby se vše vyjasnilo co nejrychleji, což se týká jak míst, jež je třeba zaplnit, tak seznamu komisařů, který má být Evropskému parlamentu předložen na slyšení, které je naplánováno. V průběhu summitu učiníme veškerá nezbytná rozhodnutí, která budou v našich silách. Vše připravíme tak, aby Lisabonská smlouva vstoupila v platnost, jakmile budou dokončeny všechny ratifikace.
Chtěla bych rovněž vyjádřit díky za to, v jak obrovské míře poslanci ze všech skupin vyjádřili podporu zcela nejvyšší prioritě předsednictví, konkrétně tomu, že chceme v Kodani dosáhnout dohody. To je nesmírně důležité. Na bedrech Evropy spočívá velká zodpovědnost za urovnání záležitosti financování, abychom mohli dokázat, že svůj díl světové zodpovědnosti bereme vážně a můžeme vysílat náležité signály.
Pane Daule, s ostatními hráči udržujeme velmi intenzivní vztahy. Za pouhých několik týdnů budeme mít summit s Ruskem, Čínou a rovněž s USA, a při rozpravách s těmito zeměmi zcela jistě dáme přednost klimatickým a energetickým záležitostem. Za deset dní se rovněž konají schůze pracovních skupin a barcelonský summit. Dále se v St Andrews setkají ministři financí, a i tam bude řada příležitostí k probírání těchto témat. Doposud nejsem s výsledky spokojena, zachovávám si však celkový optimismus, že přesto budeme schopni v Kodani dosáhnout dohody. Lidé po celém světě to od nás očekávají.
Rovněž se domnívám, že by bylo velmi prospěšné, kdyby EU mohla přinést výsledky v souvislosti s řešením finanční krize. V současné době se již objevují pozitivní signály, přesto nesmíme zapomenout, že je třeba mít připraveny nové dozorčí orgány, abychom mohli být lépe vybaveni k odvrácení obdobné krize v budoucnosti a k jejímu včasnému rozpoznání. Věřím tedy, že monitorovací systém a dohled na makroúrovni bude možné zřídit co nejdříve.
Institucionální záležitosti jsou nesmírně důležité. Pro Evropskou unii je zásadní, aby byla schopna činit rozhodnutí, a to demokratickým a zároveň efektivním způsobem. V tomto ohledu je Lisabonská smlouva významným nástrojem. Evropská unie však rovněž nikdy nezíská důvěru svých občanů, nebude-li přinášet výsledky v konkrétních záležitostech. Řešení hospodářské krize a životní prostředí, to jsou otázky, jimiž se zabývají lidé na celém světě, nejen v Evropské unii. Budeme-li schopni se posunout dále a dosáhnout výsledků na summitu a následně na podzim, pak se domnívám, že tím vytvoříme dobrý základ pro nárůst legitimity a důvěry v evropské orgány.
José Manuel Barroso
Pane předsedající, domnívám se, že otázky, které položili Joseph Daul, předseda Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů), a Rebecca Harmsová jsou velmi důležité.
Jak můžeme zajistit, že jednání v Kodani bude úspěšné, zejména v situaci, kdy naši partneři nevyvíjí stejné úsilí? Skutečně se setkáváme s obtížemi, neboť je zcela zjevné, že některým rozvinutým zemím schází vůle činit konkrétní závazky ke snížení emisí. Stejně tak největší ekonomiky mezi rozvojovými zeměmi nechtějí své národní plány na zmírnění dopadů sloučit s celosvětovou dohodou a kromě toho v současné době nemáme k dispozici důvěryhodný finanční plán.
Co tedy budeme v této situaci dělat?
Za prvé, dle mého názoru nenastal čas k tomu, aby Evropa potlačila své ambice. Poskytlo by to výmluvu těm, kteří se k záležitosti staví negativně, aby nadále nevyvíjeli žádné úsilí. Za další, naším úkolem je nadále dávat najevo své ambice a vedoucí postavení, avšak zároveň, a tím zcela konkrétně odpovídám Josephu Daulovi, sdělovat, že naše nabídka, zejména ta finanční, je podmíněná. Jsme připraveni pomoci těm zemím, které vyvíjí opravdové úsilí o snížení emisí. Je tedy důležité, abychom z finančního hlediska učinili podmíněnou nabídku, bylo by však chybné polevit v našich ambicích.
Domnívám se, že je stále možné v Kodani dosáhnout úspěchu. Máme i pozitivní stránky. Spojené státy obnovily jednání. Měli bychom si připomenout, že ještě před několika lety se Spojené státy procesu v plné míře neúčastnily, nyní jsou však do vyjednávání zapojeny. Rovněž si připomeňme, že Austrálie a Japonsko vyhlásily ambiciózní cíle - zatím samozřejmě nejsou závazné, avšak na politické úrovni. Dokonce i Čína, Mexiko, Brazílie a Jižní Korea vyhlásily ambiciózní národní plány, přestože doposud nesouhlasily s tím, že je začlení do celosvětové dohody.
Podtrhněme tedy tyto pozitivní stránky a nechme se jimi motivovat, a já věřím tomu, že na konci měsíce Evropská rada nenahraje na smeč skeptikům, kteří již nyní sýčkují, že potřebujeme plán B. Již jsem se vyjádřil, že plán B neexistuje, stejně jako neexistuje žádná planeta B. Je třeba se soustředit a nenechat si vzít tuto historickou příležitost, kterou nám Kodaň nabízí.
předseda Komise. - Na závěr bych chtěl vyjádřit, že jsem překvapen. Nikdy bych neočekával, že britský poslanec této sněmovny bude zpochybňovat tak skvělou instituci, jíž je britský parlament. Jedním z největších přínosů Británie pro naši civilizaci byl a stále je britský parlament.
(Potlesk)
Buďme upřímní: Britská vláda Smlouvu projednala. Britská vláda Smlouvu podepsala. Britský parlament - Dolní sněmovna a Sněmovna Lordů - Smlouvu schválily. Její královská výsost Smlouvu ratifikovala. Ratifikační listiny Spojeného království jsou uloženy v Římě.
Spojené království tudíž Lisabonskou smlouvu ratifikovalo a já doufám, že všichni - především britští poslanci této sněmovny - britský demokratický systém respektují.
(Potlesk)
Othmar Karas
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, pan Nigel Farage právě odchází. Doufám, že v této sněmovně není nikdo, kdo by se k tomu, jak se o nás vyjádřil, stavěl s nenávistí. Nenávist je v rozporu s evropskou etikou a egoismus, protekcionismus a nacionalismus představují největší nepřátele společenství Evropské unie.
Za druhé, doufám, že se v této sněmovně nenajde nikdo, kdo staví parlamentní demokracii proti občanům a kdo by mezi nás a naši práci v pozici zástupců občanů kreslil dělící čáru, jak to Nigel Farage naznačil.
Všichni jsme byli svědky napjaté atmosféry při přípravách summitu a věříme, že rozhodnutí ústavního soudu bude průkazné a osvobozující. Očekáváme, že Rada dostojí svým povinnostem vůči Evropě, nedovolí, aby byla držena v šachu jedinou osobu a učiní nezbytná rozhodnutí týkající se personálního zajištění, institucí, časového rozvrhu, obsahu a financí.
Vyzývám však vlády k tomu, aby při výběru a jmenování komisařů neusilovaly o nejnižší společný jmenovatel, ale namísto toho se snažily nalézt nejlepší možné řešení pro Společenství, jehož jsme všichni součástí. Vyzývám vlády k tomu, aby při výběru komisařů nehrály staré známé stranické politické hry, ale aby ústředním prvkem výběrového procesu byla společná evropská zodpovědnost. Vyzývám předsedu Komise, aby vytvořil ambiciózní seznam požadavků, které by měli komisaři a členské státy splňovat.
Můj druhý bod se týká dohledu nad finančními trhy. Vítám návrhy týkající se dohledu na makroúrovni, nicméně ty zdaleka nejdou dostatečně daleko. Potřebujeme i dohled na mikroúrovni a návrh Komise dle mého názoru představuje nejnižší společný jmenovatel, tedy naprosté minimum. Musíme jít dále. Musíme zavést orgán pro dohled nad finančními trhy, který bude mít oprávnění k přijímání nezbytných opatření, podobně jako tomu je u Evropské centrální banky.
(Předsedající řečníka přerušil)
Jo Leinen
(DE) Pane předsedající, požadavek Václava Klause o dodatek k Listině základních práv je nahodilý a zbytečný. Je však jednoduché mu oponovat, jelikož listina se týká pouze práva EU a platí pouze pro budoucnost. Je tedy nezbytné, aby Rada vydala poltické prohlášení. Poté by za několik týdnů mělo dojít k ratifikaci Smlouvy, na niž čekáme již devět let.
Evropská rada musí zajistit nezbytné přípravy, neměla by se však pouštět do jakýchkoli ukvapených závěrů. To platí i pro Evropskou službu pro vnější činnost. Za návrh koncepce služby nese zodpovědnost vysoký představitel, ne byrokracie Rady. Chtěl bych tedy požádat předsednictví Rady o zajištění toho, aby služba nestála stranou a byla schopna se začlenit do systému společenství, ve smyslu slov pana Barrosa.
Smlouva nám poskytuje právní základ pro společnou energetickou politiku a společnou politiku v oblasti ochrany klimatu. Nezbývá mi, než doufat, že před jednáním v Kodani se mlhy rozplynou, neboť do konání konference je třeba nechat tyto otázky otevřené. Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin předložil jasné požadavky, a to i ohledně financování. Věřím tomu, že na summitu příští týden dojde ke shodě ohledně finanční koncepce. Kromě toho v rámci EU potřebujeme interní mechanismus sdílení zátěže. Německo a další země musí ustoupit, jelikož potřebujeme spravedlivou dohodu jak v rámci EU, tak mezi EU a rozvojovými zeměmi na celém světě.
Marielle De Sarnez
(FR) Pane předsedající, ráda bych vyjádřila ke třem otázkám.
Za prvé, co se týče změny klimatu. Všem je jasné, že Evropská unie má zvláštní povinnost postavit se v Kodani do čela světových národů. Abychom ji splnili, musíme být ve svých cílech nároční a ctižádostiví, rovněž je však třeba uznat, že rozvojovým zemím stále něco dlužíme. Každý stát musí souhlasit s tím, že vydá přiměřené finanční prostředky. Nemůžeme-li doložit svou solidaritu, nebude to fungovat.
Můj druhý bod se týká migrace. Samozřejmě je prospěšné zdokonalovat operace agentury Frontex, chceme-li však skutečně pomoci zemím v jižní Evropě, musíme postoupit k harmonizaci práva na azyl, přezkumu Dublinské konvence a především konečně navrhnout skutečnou přistěhovaleckou politiku. Domnívám, se že je to jediný způsob, jak k této záležitosti přistoupit klidným a zodpovědným způsobem.
Na závěr je mým třetím bodem zahraniční politika. Rada bude dále rozvíjet otázku Evropské služby pro vnější činnost. Tím lépe! Pravděpodobně budeme mít vysokého představitele. Tím lépe! Mnohem lepší by však bylo, abychom byli schopni hovořit jedním hlasem, alespoň co se týče konfliktů, které otřásají světem. Mám konkrétně na mysli Afghánistán, a v souvislosti s ním chci poznamenat, že počet vyslaných evropských vojáků je téměř stejný jako počet vojáků amerických.
Dne 3. listopadu se bude konat summit EU-USA, na němž mají evropští představitelné zvláštní povinnost. Musejí navrhnout strategii, která nebude výlučně vojenská. Pokud s tímto návrhem nepřijdeme my, neučiní jej ani nikdo jiný.
Gerald Häfner
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, Lisabonská smlouva je již v cílové rovince a nyní je načase zaměřit pohled do budoucnosti. Musíme usilovat o to, aby Evropa byla sociálnější, ohleduplnější k životnímu prostředí a demokratičtější. Zejména v oblastech, které jsem jmenoval, máme co dohánět.
Chtěl bych Evropu, v níž by se občané nepovažovali za pozorovatele nebo nečinné objekty Evropského společenství, ale byli by jeho aktivním činitelem. Chtěl bych Evropu, o níž by lidé věděli, že je to Evropa pro občany, avšak chceme-li toho dosáhnout, máme před sebou ještě hodně práce.
Řekl jsem, že Lisabonská smlouva je již v cílové rovince, nicméně právě na ní se může velmi lehce dostat mimo trať.
Naprosto nerozumím tomu, že krátce před dokončením ratifikačního procesu jsme svědky narůstajícího počtu donebevolajícího porušování evropské etiky a práva. Jeden jediný evropský prezident se snaží získat za své občany, svůj stát a celou Evropu výkupné. Nyní nám zničehonic vysvětluje, že Listina základních práv by se na jeho stát neměla vztahovat. Potvrdí-li se to, co jsem zjistil včera, pak byl dokonce v tomto smyslu jistým způsobem ujištěn. To by bylo skutečně skandální a já bych uvítal, aby celá situace mohla být objasněna a abychom byli jednoznačně ujištěni o tom, že žádná taková záruka poskytnuta nebyla. V opačném případě se pravděpodobně vracíme do dob středověku, kdy despotičtí panovníci svým poddaným propůjčovali pouze ta práva, která uznali za vhodná. My však ve středověku nežijeme, jsme v Evropě a Evropa je společenstvím založeným na právu a demokracii.
Parlament České republiky a Senát již hlasovaly ve prospěch Smlouvy, aniž by vznesly jakékoli podobné požadavky. Učinily tak samozřejmě z dobrých důvodů, neboť chtějí, aby Listina základních práv platila i v České republice. Listina tvoří srdce této Smlouvy a my bychom neměli dovolit, aby toto srdce bylo bez dobrého důvodu vyrváno.
Základní práva jsou nezcizitelná práva všech občanů a neměla by tedy být zaručena pouze některým z nich. Evropa je společenství, které je založeno na právu, demokracie. Není to žádné tržiště. Znamená to, že bychom měli předcházet strašlivým obchodům týkajícím se Listiny základních práv, jako je tento, a neměli bychom za žádných okolností dovolit, aby Listina byla omezována nebo zpochybňována. Neměli bychom připustit, aby se o těchto záležitostech vyjednávalo a aby se Evropa stala tržištěm.
Nedávné události jsou dokladem toho, jaký význam pro nás má posílení demokracie v Evropě.
(Předsedající řečníka přerušil)
Oldřich Vlasák
(CS) Pane předsedo, paní ministryně, paní komisařko, dámy a pánové, chtěl bych zareagovat na toto poslední vystoupení. Je jistě jasné, že na příštím zasedání Evropské rady budou dominovat institucionální otázky a pak postup schvalování Lisabonské smlouvy. Domnívám se, že při debatách o budoucím směřování Evropské unie bychom měli k sobě navzájem vystupovat s náležitou pokorou a stejně tak bychom měli bez emocí respektovat suverénní rozhodovací mechanismy jednotlivých členských států a jejich ústavních činitelů.
Nyní mi dovolte vrátit se k mému tématu. Osobně považuji za neméně významný bod jednání Rady, kterým jsou makroregionální strategie. Na půdě Evropského parlamentu jsme se již shodli, že oblast Baltského moře je vhodná pro pilotní projekt zaměřený na zavedení interní strategie EU pro makroregion a jsem proto rád, že toto rozhodnutí Evropská rada s největší pravděpodobností potvrdí.
Současně se domnívám, že již nyní dozrál čas začít přemýšlet o tom, jak tuto pilotní strategii replikovat. Podíváme-li se v tomto kontextu na mapu Evropské unie, uvidíme, že největší rozdíly, a to jak ekonomické, tak sociální či kulturní, stále přetrvávají na hranicích mezi bývalým socialistickým blokem a západoevropskými kapitalistickými státy. Tyto rozdíly jsou zřetelné i zde v Parlamentu. Dvacet let po pádu berlínské zdi stále hovoříme o nových a starých členských státech. Dvacet let po sametové revoluci stále uplatňujeme výjimky z volného pohybu osob, když používáme přechodná období pro volný pohyb pracovníků. To jsou zcela jistě bariéry, které je třeba systémově odbourávat ...
(Předsedající řečníka přerušil)
Georgios Toussas
(EL) Pane předsedající, prohlášení Rady a Komise ohledně nadcházejícího zasedání Evropské rady jsou předzvěstí eskalace protilidové politiky Evropské unie a vlád jejích členských států, jejíž součástí je radikální útok na pracující třídy. Prvořadým cílem Evropské unie a vlád jejích členských států, ať jsou středně pravicové či středně levicové, je zabezpečit trvalou ziskovost monopolů tím, že tíži kapitalistické hospodářské krize přenesou na pracující třídy v celé Evropské unii.
Evropská unie podpořila obří monopoly finančním balíčkem ve výši stovek miliard EUR a nelze vyloučit, že proběhne další kolo jejich financování, a v této nové fázi se upřednostňuje rychlejší podpora kapitalistické restrukturalizace, která podle plánů proběhne v rámci Lisabonské strategie. Epicentrem útoku na pracující třídu je zrušení osmihodinové pracovní doby a kolektivních smluv spolu s všeobecným uplatňováním flexikurity, pracovních poměrů na dobu určitou a flexibilních špatně placených pracovních míst, pomocí posílené instituce dohod a stáží v rámci místní zaměstnanosti. Systémy sociálního zabezpečení, zdravotnictví, blahobytu a vzdělávání se dostávají do svízelného postavení, kdy čelí radikálním změnám na úkor pracujících, které připravují cestu k proniknutí monopolních obchodních skupin do těchto odvětví, jež pro kapitalismus představují zlatý důl. Zároveň v pracovním prostředí došlo, kvůli masovému propouštění (více než pět a půl milionu v uplynulém roce), k zaměstnavatelskému terorismu a intenzifikaci práce, k vytvoření středověkých podmínek. Jedním z typických příkladů je zločin, který je dlouhodobě páchán na zaměstnancích telekomunikační společnosti "France Telecom", kde si již dvacet pět pracujících vzalo život kvůli nepřijatelným pracovním podmínkám a intenzifikaci otroctví.
William
Pane předsedající, jak uvedl Lothar Bisky, velkým problémem členských států je krize pracovních příležitostí. Míra nezaměstnanosti u mladých lidí dosáhla 24 % ve Francii, 25 % v Itálii a 39 % ve Španělsku.
Můžeme si však být jisti, že zasedání Evropské rady bude přesyceno kolosálními vítězoslavnými výroky v souvislosti s masivní nezaměstnaností. Tento vítězoslavný přístup je nepřístojný a odporný, avšak na zasedání bude přítomen, jelikož elita předpokládá, že už získala svoji Lisabonskou smlouvu.
K veškerým machinacím směřujícím k vytvoření vašeho evropského superstátu došlo pomocí pletich a manipulací a v případě Lisabonské smlouvy byla manipulace tak opovážlivá a do očí bijící, že Smlouva postrádá demokratickou legitimitu. A z toho poneseme následky. Dovolte mi citovat: "Nyní slavně zvoní zvony, ale brzy budou lomit rukama".
Csanád Szegedi
(HU) Pane předsedající, paní Malmströmová, dámy a pánové, jakákoli rozprava o podpisu Lisabonské smlouvy je zbytečná, dokud si navzájem neobjasníme, jaké jsou naše základní hodnoty. Rád bych zmínil několik příkladů, které se týkají největší menšiny bez volebního práva v Evropě, jíž je maďarská komunita žijící mimo Karpatskou kotlinu. Je vám například známo, že právo na územní sebeurčení dvoumilionové maďarské komunity v jednom z členských států Evropské unie je do dnešního dne v nedohlednu, přestože jsme si všichni vědomi toho, že územní autonomie patří mezi evropská právní ustanovení?
Je vám známo, že ve stejné členské zemi, v Rumunsku, je několik desítek tisíc příslušníků maďarského etnika Csángó, kteří nemohou i v dnešní době konat bohoslužby a učit se v mateřském jazyce? Dále je tu stát, který je mladší než já sám - Slovensko - a jeho zákon o slovenském jazyce, o němž můžeme zcela oprávněně tvrdit, že dělá Evropě hanbu. A abych tomu nasadil korunu, máme tu opovrženíhodné politiky, kteří využívají nelidských Benešových dekretů coby základu pro vyjednávání. Do jaké míry je Evropa, v níž žijeme, diktátorská a rasistická, je-li v ní možné použít Benešovy dekrety za základ vyjednávání? Diktátorských režimů, které nám vždy byly vnuceny v přestrojení demokracie, už bylo dost.
My, poslanci EP ze strany Jobbik, bychom chtěli žít v Evropě bez Benešových dekretů, bez zákona o slovenském jazyce a bez Lisabonské smlouvy, v Evropě, v níž ani jeden Maďar nebude perzekvován kvůli svému etnickému původu a mateřskému jazyku. Chtěl bych se tedy zeptat pana Swobody: tvrdí-li, že Benešovy dekrety jsou již neplatné, kdy došlo k odškodnění jejich obětí?
Marian-Jean Marinescu
(RO) Jistí řečníci v tomto Parlamentu hovoří pokaždé na stejné téma bez ohledu na to, jaké je téma rozpravy, a ne vždy je tento přístup vhodný.
Nejvyšší prioritou pro zasedání Evropské rady musí samozřejmě být nalezení řešení, díky němuž bude Česká republika moci dokončit proces ratifikace Lisabonské smlouvy. Toto řešení však musí být spravedlivé i vůči všem dalším členským státům.
Zároveň nelze zapomínat na současnou hospodářskou krizi, s níž se stále potýkáme a pro niž je rovněž nutné nalézt bezprostřední řešení. Hospodářská a finanční krize spolu se zvláštními finančními opatřeními, která byla přijata v uplynulém roce, znepokojivým způsobem destabilizovala veřejné finance ve většině členských států Evropské unie. Komise v současné době sleduje 17 z 27 členských států, jejichž rozpočtový schodek je nadměrný, a odhaduje se, že další tři členské státy se brzy dostanou do stejné situace.
Členské státy bez ohledu na svoji hospodářskou sílu přesáhly čísla, k nimž se zavázaly, neboť krize způsobila prudký pokles rozpočtových příjmů a přinesla nárůst veřejných výdajů nad předpokládanou mez. Chceme-li v blízké budoucnosti dosáhnout hospodářské obnovy, musíme se řídit podmínkami, které jsou jednoznačně dané, a z toho důvodu je možné zahájit rozpravy o omezení finančních pobídek v určitých oblastech.
Musíme však mít na paměti specifickou situaci každého jednotlivého členského státu a je třeba, aby Evropské orgány uznaly, že jsme doposud nedospěli do bodu, kdy by bylo možné v plné míře omezit veřejnou podporu ve všech hospodářských odvětvích. Členské státy se musí dohodnout na tom, že budou pokračovat ve strategii směřující k obnově, a na vhodných opatřeních, jimiž strategii podpoří, včetně urychlení strukturálních reforem, které mohou ve střednědobém kontextu snížit rozpočtový deficit a přirozeně přispět k hospodářské obnově.
V případě, že členské státy nezvládnou období po hospodářské obnově, důsledkem může být destabilizace vnitřního trhu Evropské unie. Z toho důvodu je třeba, aby rozhodnutí a povolení pokračovat v poskytování veřejné podpory bylo učiněno na základě konkrétních podmínek v jednotlivých státech.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Pane předsedající, souhlasím s panem Marinescu v tom, že na nadcházejícím zasedání Rady by mělo být nalezeno řešení dvou záležitostí. První z nich je ratifikace Lisabonské smlouvy a druhou je nalezení nových prostředků k nápravě hospodářské a finanční krize. V současné době procházíme jednou z nejhlubších krizí v hospodářské historii Evropy. Krize do základů otřese příležitostmi, příjmy, důchody a pracovními místy občanů, což musíme mít na zřeteli.
Evropská unie zahájila svou obnovu velmi dobře. Za to bychom měli poděkovat Komisi. Komise a Evropská centrální banka dokonce zareagovaly tak rychle, že si z Evropy vzaly příklad i Spojené státy americké. Pak se věci začaly podivně zpomalovat a lidé začali říkat, že krize skončila. Krize je však stále před námi, jelikož nad Evropskou unií visí několikanásobný Damoklův meč v podobě rostoucí nezaměstnanosti, zadlužených hospodářství jednotlivých států, stárnoucího obyvatelstva a dalekosáhlých strukturálních změn, k nimž dojde v dřevařském průmyslu, automobilovém průmyslu a dalších.
Jedinou pozitivní věcí na této hospodářské krizi je vlastně skutečnost, že k řešení problémů je nutná politika. Co se týče nové finanční struktury, Komise má v tomto ohledu poměrně nízké ambice. Můžeme doufat, že pracovní skupina pro finanční krizi zřízená Evropským parlamentem udá nový směr. Cílem musí být regulace finančních trhů. Nesmíme však připustit přílišnou regulaci, která by mohla zabránit růstu a zaměstnanosti.
Silvana Koch-Mehrin
(DE) Pane předsedající, paní Malmströmová, pane Barroso, paní Wallströmová, tuším, paní Malmströmová, že témat, která je třeba prodiskutovat, máte takové množství, že byste byla raději, kdyby summit příští týden trval dva týdny a ne dva dny. Tato témata mají pro občany Evropy skutečný význam, ať už je to hospodářská krize a možnosti, jak ji překonat, kladení důrazu na příležitosti k vytváření nových pracovních míst nebo samozřejmě dění v Afghánistánu. Nejsou to však nová témata. Nová je skutečnost, že tentokrát je možné všechny záležitosti probrat ze zorného úhlu budoucnosti, kdy EU bude opravdu schopna fungovat efektivněji a bude mít novou smlouvu.
Jsou to nadějné vyhlídky, které vzbuzují nadšení, a z toho důvodu byste nyní měli urychleně zavést společnou strukturu dohledu nad evropskými finančními trhy, realizovat společnou zahraniční politiku a připravit se na zasedání v Kodani. Rovněž byste měli neprodleně objasnit budoucí strukturu vedení EU a přestat hloubat sami v sobě. Potřebujeme méně pasivního sebepozorování a více zpráv o úspěchu v Evropské unii. Z toho důvodu vám přeji mnoho úspěchů, štěstí a autority, kterou budete potřebovat.
Oriol Junqueras Vies
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, rád bych upozornil na to, že svůj příspěvek nemohu uvést v katalánštině, jelikož doposud není úředním jazykem, přestože jím hovoří více než 10 milionů evropských občanů. Z toho důvodu dnes používám italštinu.
Finská vláda nedávno uznala právo všech občanů na přístup k vysokorychlostnímu internetu jako všeobecné službě. Je to služba, která ve skutečnosti tvoří součást hospodářského rozvoje, sociální spravedlnosti a územní rovnováhy, neboť zaručuje přístup k informacím a tím předchází digitální propasti. Cenově dostupný přístup k vysokorychlostnímu internetu je stejně tak klíčový pro budování ekonomiky založené na znalostech, jak ji stanovují cíle Lisabonské smlouvy.
Přijme příští Evropská rada opatření, která Evropské unii jako celku zajistí, že i v této oblasti půjde příkladem celému světu?
Martin Callanan
Pane předsedající, na Evropské radě se bude hovořit o řadě významných témat, z mého pohledu však mezi jedno z nejdůležitějších patří budoucnost Lisabonské smlouvy.
Řada těch, kteří v rozpravě vystoupili, se bez jakékoli zjevné ironie vyjadřovali v tom smyslu, že Lisabonská smlouva vnese do evropských orgánů více demokracie a zodpovědnosti, a přitom zapomínali na skutečnost, že záměrně došli ke stanovisku, že by v samotném vývoji Smlouvy neměl být pro demokracii nebo zodpovědnost prostor. Mezi hlavami vlád byla uzavřena tajná dohoda o nezbytnosti zabránit konání jakýchkoli referend ohledně Smlouvy pro případ, že by občané dostatečně nespolupracovali a skutečně vyjádřili, že ji nechtějí.
S velkým zaujetím jsem před chvílí naslouchal komentářům pana Barrosa. Rád bych mu vysvětlil, z jakého důvodu jsou občané Spojeného království touto záležitostí natolik rozhněváni. Roku 2005 ve Spojeném království proběhly všeobecné volby a všechny tři politické strany se ve svých prohlášeních zavázaly, že prosadí referendum ohledně Evropské ústavy, jak se tehdy nazývala. Následně se z ní stala Lisabonská smlouva, ve skutečnosti tentýž dokument. Dvě ze tří zmíněných stran pak v průběhu hlasování v Dolní sněmovně tyto sliby popřely a odmítly dát občanům možnost vyjádřit se v referendu, jedná se tedy o věc základní důvěry a zodpovědnosti v politice. Lidé chtějí referendum, které jim bylo slíbeno. Komentáře pana Barrosa by byly na místě v případě, že by občané takový slib nedostali, a pak by ve Spojeném království proběhl běžný parlamentní proces ratifikace.
Podporoval jsem znovuzvolení pana Barrosa, nepotřebujeme však, aby nám dělal přednášky o důvěře a zodpovědnosti v politice, nachází-li se sám v situaci, kdy usiluje o podporu těch, kteří svému lidu odepřeli referendum. Tak to je stručné zdůvodnění toho, proč mají občané Spojeného království tak rozhodný přístup k referendu. Při pohledu přes moře mají na očích Irsko, jehož občané byli dvakrát požádáni, aby hlasovali o dokumentu, k němuž jsme my neměli možnosti se vyjádřit ani jednou. Nemůžete tvrdit, že Smlouva Evropské unii přinese více demokracie a zodpovědnosti a zároveň nedovolit voličům EU, aby se k ní jakkoli vyjádřili.
Mario Borghezio
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, rovněž bych se chtěl v několika důležitých bodech vyjádřit k možnému vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, a to především ve světle toho, jak významný dopad mělo nedávné rozhodnutí německého ústavního soudu ohledně Lisabonské smlouvy.
Chtěl bych se zaměřit zejména na téma nedostatečné demokratické legitimity, která je důsledkem dvou skutečností: neodpovídajícího zastoupení států, jejichž počet obyvatel patří k nejvyšším, v Evropském parlamentu a rovněž v různých evropských orgánech a nedostatek patřičné úcty k vnitrostátním parlamentům v oblasti výkonu svrchovaných pravomocí na úrovni Evropské unie.
Rád bych zmínil další nedostatek Lisabonské smlouvy, který je z mého pohledu velmi významný, a tím je skutečnost, že úloha regionálních parlamentů je v podstatě opomíjena. Připojíme-li k tomu malou úctu k úloze vnitrostátních parlamentů, řekl bych, že Lisabonská smlouva ve své současné podobě svým způsobem zasazuje zásadě subsidiarity smrtelnou ránu.
Rozhodnutí německého ústavního soudu, právě z toho důvodu, jaké se těší autoritě a moci, by mělo v této sněmovně vyvolat komplexní právní a politickou rozpravu, která by se konkrétně zabývala nebezpečími a riziky, k nimž může dojít v důsledku procesu federalizace zavedeného Smlouvou.
Dále bych si přál zmínit práva národů bez státní příslušnosti, od Padánie přes Bretaň a Korsiku po Valle d'Aosta. Národů bez státní příslušnosti, jež by bylo nutné zmínit, je celá řada a musíme mít na paměti skutečnost, že první zakladatelé Evropy měli v úmyslu vytvořit Evropu národů, ne federalistickou Evropu nebo Evropu nejdůležitějších zájmů.
Franz Obermayr
(DE) Pane předsedající, co se týče tématu nezákonného přistěhovalectví v Evropské unii, chtěl bych upozornit na to, že v uplynulém roce v této oblasti došlo k velmi vážnému a významnému nárůstu. Dle údajů Komise narostl počet zaznamenaných nezákonných přistěhovalců o přibližně 63 %.
V roce 2008 bylo do databáze EURODAC zaneseno 62 tisíc souborů otisků prstů, které byly sejmuty zadrženým nezákonným přistěhovalcům. Nemůžeme se ani pokusit o odhad počtu přistěhovalců, kteří nebyli chyceni.
Rakousko, z něhož pocházím, se díky své geografické poloze stalo velmi populární cílovou zemí, což přináší katastrofální důsledky. Například 58 z 64 zadržených Kurdů se nedávno vytratilo do přijímacího střediska a okamžitě podalo žádosti o azyl, což vyžaduje zdlouhavou proceduru.
Zátěž, kterou představuje stále se zvyšující počet nezákonných přestěhovalců - a zde bych chtěl zdůraznit výraz "nezákonných" - se pro občany EU stává nesnesitelnou. Pokud tento problém urychleně nevyřešíme, neměli bychom být překvapeni tím, že mezi našimi občany narůstá skeptický přístup vůči EU a pocit rezignace. Z toho důvodu žádám Evropskou radu, aby tuto záležitost měla na paměti ve dnech 29.-30. listopadu.
Elmar Brok
(DE) Pane předsedající, paní Wallströmová, paní Malmströmová, je nezbytné, aby Lisabonská smlouva nyní vstoupila v platnost a byla urychleně provedena. Přes deset let diskusí mezi evropskými orgány je více než dost. V současné době tyto nástroje konečně potřebujeme, abychom mohli pomoci občanům Evropy. Zejména v této době, kdy probíhá hospodářská krize, musíme pro občany něco udělat a bojovat proti nezaměstnanosti a podobným problémům. Z toho důvodu bychom tyto diskuse měli neprodleně uzavřít.
Proto rovněž žádám pana prezidenta Klause, aby ustoupil z cesty a umožnil průchod Lisabonské smlouvě, kterou již ratifikovalo všech 27 států.
Ústavní soud České republiky se ve dvou případech ke smlouvě vyjádřil pozitivně, a učiní tak i potřetí.
Rovněž je zcela jasné, že Listinu základních práv lze uplatňovat pouze v kontextu evropského práva. Územní nařízení spadají výlučně pod kompetenci vnitrostátních orgánů. Platnost práva zavedeného před právem Společenství nebude zrušena. Toto jsou tři reálné záruky, prezident Klaus se tedy nemusí ničeho obávat. Bude-li to nutné, Evropská rada tuto skutečnost objasní opětovným vydáním prohlášení.
V souvislosti s tím bych se chtěl vyjádřit k další záležitosti. Provádění Lisabonské smlouvy musí odrážet tři zásady obsažené v návrhu Ústavy a ve Smlouvě o Ústavě pro Evropu: účinnost, transparentnost a demokracii. U tohoto bodu bych se chtěl zmínit zejména o službě pro vnější činnost, neboť ta bude předmětem naší rozpravy v průběhu dnešního odpoledne. Pro dosažení účinnosti nesmíme obětovat transparentnost, demokracii a především zásadu Společenství. Je třeba zavést nezbytné záruky. Mohli bychom říci, že část Komise má charakter sui generis, svého druhu, v souvislosti s tím je však možné diskutovat o různých záležitostech. Z toho důvodu bych vás, paní Malmströmová, chtěl požádat, abyste upustila od stávajících plánů vaší vlády a v průběhu zasedání Evropské rady, které se bude konat příští týden, nepředkládala návrh pokynů pro službu pro vnější činnost, jež by mohl omezit rozsah vyjednávání, ale namísto toho v této otázce dosáhla konečného společného rozhodnutí s novým vysokým představitelem, abychom získali společný a spravedlivý základ pro jednání.
William
Pane Broku, zmínil jste se o deseti letech diskusí o Lisabonské smlouvě. Všiml jste si, že za těch deset let diskusí se vám a vašim kolegům jednoduše nepodařilo přesvědčit dostatek lidí, a z toho důvodu jste se vy a vaši kolegové museli uchýlit k té nehorázné manipulaci, o níž jsem hovořil před chvílí, abyste smlouvu prosadili?
Elmar Brok
(DE) Rád bych na adresu svého kolegy uvedl, že institucionální změny, které přinesla Niceská smlouva, Ústavní smlouva a Lisabonská smlouva, se vždy těšily široké podpoře občanů Evropy a většiny evropských států. Pokaždé se našly jednotlivé státy, které učinily odlišná rozhodnutí, částečně kvůli vnitřním politickým důvodům. V současné době již bylo rozhodnuto v parlamentech 27 států - a parlamenty nepředstavují druhořadou formu demokracie - nebo v referendech, jako tomu bylo v Irsku. Výsledkem toho je situace, kdy je nyní většina pro Lisabonskou smlouvu, včetně většiny občanů vaší země.
Libor Rouček
(CS) Dovolte mi říci před zasedáním Evropské rady několik poznámek k ratifikaci Lisabonské smlouvy v mé zemi, České republice. Češi prostřednictvím svých volených zástupců v obou komorách parlamentu řekli své jednoznačné "ano" Lisabonské smlouvě. Podle všech průzkumů veřejného mínění si přejí, aby prezident Klaus Lisabonskou smlouvu urychleně podepsal. Češi si rovněž přejí, aby měli v Evropě zaručena stejná lidská, občanská a sociální práva jako ostatní Evropané. Z tohoto důvodu řekli své jednoznačné "ano" i Listině základních práv. Prezident Klaus je znám svým dlouhodobým odporem vůči této listině, a to zvláště vůči její sociální části. Nyní se pod záminkou tzv. sudetoněmecké hrozby snaží v časové tísni vyjednat pro Českou republiku opt-out.
Evropská unie by na tuto hru, na tuto nepoctivou hru neměla přistoupit. Češi chtějí ve své většině celou Listinu včetně její sociální části. Je smutné, politováníhodné a roli českého prezidenta nedůstojné zatahovat do této hry 65 let po skončení druhé světové války sudetské Němce. Češi i sudetští Němci si užili více než dost hrůz a utrpení války i odsunu. Jsem přesvědčen, že Češi i sudetští Němci se z této tragické zkušenosti poučili, a jsem přesvědčen, že Češi, Němci i sudetští Němci chtějí žít spolu, chtějí budovat spolu novou sjednocenou Evropu v míru a ve spolupráci.
Fiona Hall
Pane předsedající, švédské předsednictví i Komise se zmiňují o důležitosti vytvořit smlouvu na úrovni EU ohledně financování opatření v oblasti změny klimatu v rozvojových zemích. Souhlasím. Avšak návrh, který Komise předložila, je matoucí a zavádějící a rozvojové země jej mohou zcela oprávněně zpochybňovat.
Pan Barroso před chvílí uvedl, že většinu předpokládaných ročních nákladů ve výši 100 miliard EUR na přizpůsobování se změně klimatu a zmírňování jejích dopadů pokryje trh s uhlíkem v rychle se rozvíjejících zemích.
Neexistuje však záruka, že mezinárodní trh s uhlíkem přinese 38 miliard EUR ročně do finančních toků směřujících do rozvojových zemí. Byli jsme svědky toho, jakou nestabilitu vykazovala cena uhlíku v systému EU pro obchodování s emisemi a jak dlouhé časové období je třeba ke vzniku řádného trhu s uhlíkem.
Dalším zásadním nedostatkem je předpoklad, že rozvojové a rozvíjející se země budou ochotně financovat svá vlastní opatření v oblasti energetické účinnosti. To je absurdní. Energetické účinnosti v našich vlastních členských státech brání právě nedostatek přímých mechanismů financování, přesto předpokládáme, že rozvojové země budou schopny dodat své vlastní finanční prostředky. Musíme připravit mimořádné finanční prostředky.
Andreas Mölzer
(DE) Pane předsedající, rád bych se k nadcházejícímu zasedání Rady ve třech bodech vyjádřil. Za prvé, irské "ano" je dle mého názoru v první řadě důsledkem finanční krize, zatímco banky byly před rokem zachráněny finančními prostředky daňových poplatníků. Nyní platy bankéřů opět dosáhnou rekordní výše. EU bude samozřejmě posuzována podle toho, do jaké míry se jí podaří ukončit stávající situaci, kdy se miliardy EUR z finančních prostředků daňových poplatníků ztrácejí v této černé díře.
Za druhé, v důsledku Lisabonské smlouvy se nyní na nejvyšších postech EU začínají objevovat nové tváře. Jejich profesionální kvalifikace je rozhodně druhořadá, neboť většina kandidátů jsou neúspěšní politici, kteří byli ve vlastních státech zbaveni moci. Kdo bude nyní zastupovat EU? Předseda Rady, vysoký představitel nebo předseda Komise? Zcela jistě to bude zmatek.
Můj třetí komentář, pane předsedající, je následující. Pokud prezident České republiky Václav Klaus podepíše Lisabonskou smlouvu pod podmínkou, že její součástí bude poznámka pod čarou, díky níž bude zaručeno zachování platnosti Benešových dekretů, jinými slovy dekretů, které protiřečí mezinárodnímu právu a lidským právům, dojde k situaci, kdy budou existovat dva typy základních práv: práva Němců, sudetských Němců a všech ostatních. To nemůžeme dovolit!
Jacek Saryusz-Wolski
Pane předsedající, Lisabonská smlouva je za dveřmi a my očekáváme, že v souvislosti s ní bude na říjnovém zasedání Evropské rady dosaženo pokroku v jedné z prioritních záležitostí, jíž je Evropská služba pro vnější činnost. Evropský parlament vytrvale žádá o vytvoření skutečné společné evropské diplomacie. Služba pro vnější činnost má potenciál zajistit jednotu a soudržnost našich vnějších činností, což je zcela nezbytné, chceme-li hovořit jedním hlasem a účinným způsobem se vypořádat s vnějšími problémy, jako je bezpečnost dodávek energie.
Očekáváme, že se Rada chopí příležitosti, již zřízení služby pro vnější činnost nabízí, a zváží stanovisko Evropského parlamentu, které tento týden přijal Výbor pro ústavní záležitosti a zejména následující. Chceme-li mít silnou vnější politiku, musíme nového čelního představitele evropské diplomacie vybavit vhodnými nástroji, které mu umožní naši zahraniční politiku posílit. Služba pro vnější činnost by se měla zakládat na metodě Společenství s jednoznačným zapojením Komise a Evropského parlamentu. Rozsah kompetencí vysokého představitele musí být široký a zahrnovat politiky související se společnou zahraniční a bezpečnostní politikou, jako je rozšiřování, sousedství, trh a rozvoj.
Podmínkou pro silnou a soudržnou zahraniční politiku je demokratická legitimita, kterou může zajistit pouze výrazné zapojení Evropského parlamentu. Toto zapojení je třeba chápat ve dvou fázích: předběžná konzultace s Parlamentem v průběhu zřizování služby a předběžná konzultace s Parlamentem při stanovování politických cílů. Jakmile bude vysoký představitel a služba zavedeny, Evropský parlament by měl mít jednoznačný mandát k tomu, aby mohl aktivním způsobem zasahovat do kontroly zahraniční politiky EU a služby.
Ve fázi provádění nesmíme dovolit, aby byla ustanovení zahraniční politiky vycházející z Lisabonské smlouvy oslabena. Demokratická legitimita nové služby rovněž závisí na jejím složení. Mělo by se počítat s geografickou rovnováhou Unie. Ústředním principem je spravedlivé zastoupení veškerých členských států v orgánech EU, a služba pro vnější činnost by neměla být výjimkou.
Pervenche Berès
(FR) Pane předsedající, paní úřadující předsedkyně Rady, od zvolení tohoto Evropského parlamentu uběhly více než čtyři měsíce a vy nyní svoláváte zasedání Evropské rady v době, kdy Evropská unie prochází váhavým obdobím a kdy Komise zatím nebyla odvolána, aby mohla zaopatřovat každodenní záležitosti.
Nechceme-li, aby evropští občané zcela propadli zoufalství, Evropská rada musí dle mého názoru přinést dvě poselství. Za prvé, že rok poté, co všechny evropské státy prokázaly solidaritu s bankovními institucemi, musíte zahájit diskusi na evropské úrovni ohledně daně z finančních transakcí nebo toho, jakým způsobem musí banky přispět do rozpočtů členských států, aby jim solidaritu oplatily.
Paní Malmströmová, předseda Komise nám včera jménem Evropské komise sdělil, že podporuje rozpočet v jeho současném stavu a že rok po plánu obnovy do rozpočtu nebude zařazeno nic nového. Nicméně v průběhu minulého roku došlo v oblasti zaměstnanosti a dluhů k závažnému zhoršení. Rozpočet ve stavu, v němž nám byl předložen, nebude schopen zajistit finance ani na druhou část plánu obnovy, který jste před rokem vytvořili. Zde jsou tedy oblasti, v nichž se Evropská rada musí angažovat: zdanění finančních transakcí, solidarita bankovních institucí s ohledem na rozpočty členských států a skutečný plán obnovy, tak jak byl navržen před rokem, přestože v té době jsem jej kritizovali, že nezachází dostatečně daleko.
Marian Harkin
Pane předsedající, za prvé, velmi mě těší přítomnost paní Cecilie Malmströmové, mé bývalé kolegyně, především v souvislosti s jednoznačným "ano" Lisabonské smlouvě, které zaznělo z Irska, a následným podpisem demokraticky zvoleného polského prezidenta. Dle mého názoru tyto dva souhlasy, jak doufám, usnadní švédskému předsednictví pokračovat v dokončení ratifikace Lisabonské smlouvy.
Většinu evropských občanů však spíše než podrobnosti ohledně Lisabonské smlouvy daleko víc zajímá o to, jakým způsobem se EU vyrovná se stávající hospodářskou krizí. Svým euroskeptickým přátelům tedy vzkazuji: přeneste se přes to. Před irským souhlasem hlasovalo 27 milionů občanů EU pro a 24 milionů proti. To je demokratická legitimita.
Zabývejme se tedy skutečným světem. V souvislosti s tím bych se chtěla vyjádřit k facilitě mikrofinancování Progress, která nezaměstnaným poskytne příležitosti k novému začátku a otevře dveře k podnikání. Tento nástroj zajistí 100 milionů EUR a mohl by přinést dalších 500 milionů EUR na mikroúvěr. Avšak Komisi a Radě musím říci: ani zdaleka to nestačí. Je to skutečná příležitost k tomu, aby EU reagovala na opravdové potřeby svých občanů, potřebujeme však vyšší investice.
Wim van de Camp
(NL) Pane předsedající, je dobře, že si Evropská unie nyní na chvíli může vychutnat úspěch irského referenda. Rovněž bychom si měli přičíst k dobru, že byl učiněn významný krok směrem k Lisabonské smlouvě. Samozřejmě jsme všichni znepokojeni Českou republikou. S úctou budeme očekávat rozhodnutí soudu, prosím vás však o trpělivost a vnímavost při jednání s Václavem Klausem. Pokud na něj udeříme, můžeme se setkat s opačným účinkem.
Kodaň a úspěch této konference poskytuje naději nejen Evropě, ale i celému světu. Udržitelnost zajišťuje technologický rozvoj. Při boji s hospodářskou krizí mohou být nápomocny i významné technologické výdobytky, jako je například uskladnění CO2.
Tím se dostávám k třetímu bodu svého projevu, jímž je hospodářská krize.
Chceme Evropu, která patří občanům. Měli bychom věnovat více pozornosti zaměstnanosti a v tomto ohledu jsou plány Rady správné. Zároveň jsou však řadě občanů zcela vzdálené a většina z nich ani neví, že takové plány existují. Finanční dohled nad bankovními institucemi je rovněž velmi významný, a já věřím, že i v této oblasti budete moci příští týden dosáhnout úspěchu.
Na závěr, přístup k otázkám azylu. Jednoznačně podporuji záměry švédského předsednictví, avšak nepřinesly hmatatelné výsledky, ani z jednání Rady. Minulý týden proběhlo zasedání Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci, na němž byla vznesena stížnost ohledně toho, že Komise, Rada a Parlament stále dosahují velmi malého počtu hmatatelných výsledků.
Gianluca Susta
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, domnívám se, že již je na čase, aby tato sněmovna přestala s nekonečnou debatou o Lisabonské smlouvě, jíž jsme dnes opět byli svědky.
Domnívám se, že musíme respektovat přání tohoto Parlamentu, všech 27 skvělých evropských států a 26 států, které Lisabonskou smlouvu ratifikovaly, každý svým způsobem, avšak vždy demokratickým, a z toho důvodu je třeba námitky ke smlouvě a jejímu demokratickému obsahu zamítnout. Rovněž se domnívám, že zasedání Rady na konci měsíce bude významnou příležitostí k opětovnému potvrzení nezbytnosti oživit myšlenku Evropy po Lisabonu, obnovit ekonomiku a zajistit, aby Evropa neustoupila v zásadní oblasti, jíž je změna klimatu. Z toho hlediska se domnívám, že nedávná vyjádření úřadující předsedkyně Rady i její slova dnes v této sněmovně nestačí.
Evropě se po Lisabonunedaří vyložit silný obsah nové smlouvy a vyhovět podmínkám lisabonské agendy. Z toho důvodu, chceme-li jako 500 milionů evropských občanů zůstat v pozici největší hospodářské velmoci, která se brzy stane hlavním politickým hráčem na mezinárodní scéně, vyzývám Komisi, aby se v plné míře ujala svého mandátu navrhovat evropské právní předpisy v hlavních oblastech souvisejících s hospodářstvím, jeho obnovou a obnovou trhu práce, a vyzývám Radu, aby z dlouhého seznamu kapitol vytvořila skutečnou politiku, jež napomůže vyřešení hospodářských problémů.
Domnívám se, že právě toto postrádáme. Postrádáme zásadní plán hospodářské obnovy, máme nedostatky v hlavních oblastech, jako je oživení politiky infrastruktury za pomoci eurobondů, a chybí nám nezbytný přístup na evropské úrovni. A právě to očekáváme od Evropské rady na konci měsíce.
Johannes Cornelis van Baalen
Pane předsedající, je nesmírně důležité, abychom bojovali proti hospodářské krizi, což znamená i poskytování pomoci malým a středním podnikům. Musíme být zavázáni výsledku výboru pana Stoibera a rád bych, aby od Komise i od Rady zaznělo, zda tento proces podporují a jak budeme nadále postupovat, neboť je nutné snížit byrokratickou zátěž.
Dalším bodem, o němž bych se chtěl zmínit, je protokol o úpravě dohody z Ankary. Turecký ministr zahraničí ve veřejném rozhovoru v Haagu prohlásil, že Turecko k jeho ratifikaci či realizaci nepřistoupí. Toto prohlášení je součástí autorizovaného rozhovoru, který dne 7. října 2009 uvedl nizozemský deník De Volkskrant. Co budeme dělat? Jak se vyjádřil komisař Rehn ve Výboru pro zahraniční věci, nemůžeme je znovu zdvořile požádat. Termín je dne 1. listopadu. K jakým opatřením přistoupíme?
Gunnar Hökmark
(SV) Pane předsedající, pane ministře, pane komisaři, rád vás zde vidím. Před konáním zasedání Evropské rady bych chtěl zmínit dvě věci. Prvním bodem, k němuž bych se chtěl vyjádřit, je klima. Dle mého názoru je důležité, abychom do jednání vstoupili s cílem, že nejlepším řešením je takové řešení, jehož součástí je společný závazek všech stran. V této rozpravě se o tom zmiňuji z toho důvodu, že někdy hovoříme jakoby se jednalo o formulaci nejlepšího řešení zde v Evropě, nebo v nějaké konkrétní zemi. Tento přístup však nestačí, nejsme-li schopni dosáhnout toho, aby se Čína, Indie a celá řada dalších zemí, které nesdílí společné závazky v oblasti klimatu, zapojily. Znamená to, že pragmatismus a výsledky musí mít přednost. Tento druh řešení rovněž musí vycházet z toho, že veškeré země jsou připraveny učinit závazek. Nesmí dojít k situaci, kdy by veškeré závazky a politiky v ostatních částech světa byly založeny na trvalých investicích z Evropy. Namísto toho je třeba, aby vycházely ze stabilního hospodářství, stabilního růstu a stabilního rozvoje nových příležitostí - s pomocí Evropy a dalších bohatých zemí.
Můj druhý bod se týká finančních trhů. Dle mého názoru je důležité zdůraznit, že stabilita na finančních trzích více než cokoli jiného vyžaduje to, co nazýváme stabilní makroekonomikou, jinými slovy stabilní veřejné finance. Znamená to, že debata o tom, jak se zbavit rozsáhlých rozpočtových schodků je mnohem důležitější, než podoba nařízení pro jednotlivé finanční trhy. Nicméně faktem je i to, že pro stabilní finanční trhy je nezbytný stabilní růst, stabilní investice a vytváření nových pracovních příležitostí. Znamená to, že tvoříme-li právní předpisy pro finanční trhy, musí jejich součástí být lepší dohled, přeshraniční opatření a transparentnost, nesmí však obsahovat příliš mnoho opatření pro růst a investice v ostatních státech. To by ohrozilo stabilitu našeho vlastního hospodářství a finančních trhů.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Pane předsedající, díky pozitivnímu výsledku irského referenda je vstup Lisabonské smlouvy v platnost blíže než kdy dříve. To je dobrá zpráva, neboť to znamená, že naše orgány budou konečně schopny jednat. Za prvé budou schopny nám pomoci překonat krizi a zabývat se její sociální dimenzí, tedy konkrétně otázkou tvorby pracovních příležitostí. Kromě toho by však na programu měla být i změna klimatu, energetika a pravidla spravedlivého obchodu.
Zasedání je rovněž příležitostí poskytnout počáteční rozhodující impuls, který je nezbytný pro určení složení členů nové Komise, a předseda Barroso se již předběžně vyjádřil ohledně kritérií pro výběr.
Chtěl bych poukázat na význam dvou věcí. Za prvé, jako člen Skupiny progresivní aliance socialistů a demokratů v Evropském parlamentu se domnívám, že složení členů Komise by mělo být vyvážené. Skupina S&D se zmínila o tom, jak důležité by bylo, aby vysoký představitel byl členem této politické skupiny, zcela bez pochyby je však nutné zajistit i vyváženost zastoupení mužů a žen.
Skupina se na druhou stranu vyjádřila rovněž k přidělování jednotlivých portfolií a zmínila jedno z nich, které je pro mne významné z pozice právníka zasazujícího se za svobodu, i z pozice předsedy Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci, a které se vztahuje k rozdělení generálního ředitelství pro spravedlnost a vnitřní věci na ředitelství, jehož předmětem zájmu budou záležitosti týkající se spravedlnosti a základních práv, a na ředitelství zabývající se bezpečnostními otázkami.
Dle mého názoru se nejedná o správné řešení. Součástí správného řešení není podřízení spravedlnosti významu bezpečnosti nebo stavění spravedlnosti a bezpečnosti proti sobě, avšak spočívá ve vytvoření jednoho generálního ředitelství pro spravedlnost a základní práva, dalšího generálního ředitelství pro vnitřní věci a třetího ředitelství, v němž nebude provázána bezpečnost s přistěhovalectvím, ba naopak, tyto oblasti budou odděleny, čímž dojde k vytvoření generální ředitelství pro bezpečnost a dalšího ředitelství pro přistěhovalectví, azyl a uprchlíky, které zahrne i oblast základních práv.
Brian Crowley
Pane předsedající, ohlédneme-li se více než deset let zpět, zjistíme, že v našich rozpravách o těchto zasedáních bývá z úst poslanců této sněmovny, členů Rady a komisařů vznesena řada podobných myšlenek, plánů nebo návrhů, a alespoň uplynulý rok pro mě byl dokladem toho, že pokud Unie jedná společně a solidárně a má-li vysoké ambice prosazovat velké plány, hýbe světem. Možná nyní nastal čas pro větší plány a vyšší ambice ohledně toho, jakým způsobem postoupíme vpřed.
Mnozí z nás se vyjadřovali k tomu, že velký počet lidí v několika uplynulých měsících zasáhla pohroma nezaměstnanosti, a hovořili v tom smyslu, že nastal čas učinit závažná opatření k odstranění již neužitečných nařízení, a ke zbavení se opatření, která blokují podniky a podnikatele, jež tyto podniky vytvářejí.
Rád bych uvedl, že hovoříme-li o solidaritě, nejedná o to, že by se velcí postavili proti malým, a jednou z mých obav je skutečnost, že nově vytvořená G20 by mohla mít negativní dopad na malé a středně velké státy, které se na těchto trzích začínají uplatňovat.
Na závěr doporučení úřadující předsedkyni Rady: mohla byste i v průběhu švédského předsednictví začlenit do programu zasedání Rady téma prodloužení doby ochrany autorského práva.
Tunne Kelam
Pane předsedající, nacházíme v době, kdy Lisabonská smlouva zanedlouho vstoupí v platnost, což je historická příležitost soustředit se v první řadě na společnou budoucnost Evropy a společný prospěch. Obávám se, že tyto závěrečné okamžiky nejsou nejvhodnější chvílí pro prosazování národních zájmů a zahrávání si s trpělivostí ostatních partnerů.
Globální problémy Evropy nelze vyřešit bez účinných společných orgánů a společných politik. Nicméně současná Evropa potřebuje více než kdy dříve prozíravost, morální odhodlání a vnímavost ke společným evropským hodnotám, jež našim otcům zakladatelům sloužily jako inspirace k prolomení začarovaného kruhu historie a národního sobectví. Z toho důvodu pro pokrok Evropy a její důvěryhodnost ve světě nejsou nezbytně nutní dobří vyjednavači, potřebujeme však skutečné státníky, silné demokratické vůdčí osobnosti s jasnou vizí a autoritou k zavádění změn i v Evropě.
Z toho důvodu je třeba, abychom se jednoznačně zasazovali o společné evropské orgány a jejich uplatnění v praxi. Nepotřebujeme pouze společnou zahraniční a bezpečnostní politiku s vnější službou, avšak i společnou energetickou politiku. Evropská rada rovněž schválí strategii pro Baltské moře. Znovu bych chtěl vyjádřit své díky Komisi a švédskému předsednictví za to, že ji přijali. Nyní je na Radě, aby neztrácela čas a urychleně ji provedla. Doufám že strategie pro Baltské moře bude mít tolik pozornosti, kolik si zaslouží, a to i ze strany španělského a belgického předsednictví. Podporuji myšlenku, kterou vyjádřila paní Malmströmová, že strategii pro Baltské moře lze považovat za vzorový pilotní projekt pro další evropské makroregiony. Avšak jakákoli strategie EU nebude považována za dostatečně seriózní, nebude-li mít dostatečné prostředky pro své provedení. Stávající rozpočtová položka potřebuje finanční prostředky a jistou míru důvěryhodnosti.
Edite Estrela
(PT) Ráda bych se stručně vyjádřila ke dvěma bodům. První se týká Lisabonské smlouvy: Irsko v referendu vyjádřilo své "ano", polský prezident připojil svůj podpis a nyní se očekává, že Ústavní soud České republiky přednese své rozhodnutí a prezident Klaus dostojí tomu, co má učinit, a Smlouvu podepíše. Rada nesmí vydírání prezidenta České republiky podlehnout. Lisabonská smlouva má zásadní význam pro lepší fungování evropských orgánů a poskytuje řadu dalších výhod, jako je např. posílení pravomocí Evropského parlamentu a práv občanů. Z toho důvodu je zcela nezbytné, aby Lisabonská smlouva vstoupila v platnost v brzké době. Rada a Komise by měly prezidentu Klausovi určit termín, kdy by se měl začít chovat jako prezident demokratického státu, který je členským státem Evropské unie. Nesmíme se ani na chvíli zabývat myšlenkou, že by vrtoch jedné vůdčí osobnosti převážil nad vůlí většiny.
Mým druhým bodem je konference v Kodani. Dámy a pánové, pro svět je nezbytná celosvětová dohoda o boji proti změně klimatu; rozvinuté i rozvojové země potřebují zastavit oteplování planety a tudíž spojit svá úsilí a učinit odvážné rozhodnutí. Dle vyjádření vědců představuje Kodaň naši velkou příležitost k odvrácení katastrofy. Dovolávání se finanční krize není argumentem, který by se mohl stát důvodem pro zdržení nebo oslabení plánů pro jednání v Kodani, a jakékoli pokusy v tomto směru nelze brát vážně. Chceme-li zachránit planetu, musíme mít smysl pro vysoké ambice.
Gay Mitchell
Pane předsedající, v průběhu jedné generace bude obyvatelstvo Evropské unie činit 6 % světové populace. V současné době se tomu ani zdaleka neblížíme, a z toho důvodu si již nemůžeme dovolit střídat se v předsednictví každého půl roku a mít až pět různých osob, které se jménem Evropské unie vyjadřují k záležitostem vztahujícím se k zahraničním věcem . Ovšem v rámci stejné generace se světová populace zvýší o asi polovinu miliardy lidí. Devadesát procent tohoto přírůstku se odehraje v zemích, které jsou v současné době rozvojovými a v nichž ročně zemře až 11 milionů dětí, z nichž asi 5 milionů v důsledku nedostatku léků, které jsou ve světě, jejž nazýváme západním, dostupné již přes třicet let.
V souvislosti s tím je důležité, abychom byli dobře organizovaní a byli schopni řídit Evropu zevnitř; avšak nejen to, stejný význam má i vybavenost k řešení situací, jako je výše zmíněná situace v rozvojových zemích, a z toho důvodu se zasazuji o silný, nezávislý a oddělený post komisaře pro rozvojovou pomoc s vlastním jednoznačně stanoveným rozpočtem a pravomocemi, který se bude zodpovídat této sněmovně prostřednictvím našeho Výboru pro rozvoj.
Je naprosto nezbytné, aby vysoký představitel, ministr zahraničních věcí, nebo jakkoli tuto osobu nazveme, měl plné ruce práce, zůstává však jedna jediná záležitost, která je musí a být ve středu naší pozornosti. Jednoznačně se zasazuji o to, abychom i nadále zachovali úřad komisaře pro rozvoj, a rovněž o to, aby toto portfolio bylo svěřeno někomu, kdo je schopen se úkolu ujmout a s odhodláním zajistit, aby se se zmíněnými sousedními zeměmi, které od Evropské unie nejsou nijak daleko, zacházelo s respektem, a to z důvodů sobeckých i zcela nezištných.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Nejdůležitější záležitostí pro nadcházející zasedání Rady bude dokončení ratifikace Lisabonské smlouvy a její uvedení do života.
Proces, který přináší Lisabonská smlouva posílí Unii zevnitř i z globálního hlediska. Posílení postavení Unie je rovněž úzce propojeno s posílením spolupráce v oblasti třetího pilíře. Výsledkem bude otevřenější, účinnější a demokratičtější Unie. Hlavní výzvu a prioritu představuje zajištění základních práv a zároveň integrity a bezpečnosti v Evropě. Těchto cílů dosáhneme skrze úplnou podpory, účinné provádění a dostatečnou míru dodržování stávajících právních předpisů a nástrojů, které upravují ochranu lidských práv a svobod.
Stockholmský program klade důraz na prosazování těchto práv, především v oblastech spravedlnosti a bezpečnosti. Je třeba upřednostnit mechanismy, které usnadní přístup občanů k soudům a dosáhnout tak stavu, kdy jejich práva a oprávněné zájmy bude možné vymáhat v celé Unii. Naše strategie rovněž musí zahrnovat i posílení policejní spolupráce a vymahatelnosti práv spolu se zlepšením bezpečnosti v Evropě. Strategii pro vnitřní bezpečnost je nutné rozvíjet z hlediska boje proti rostoucímu extremismu v členských státech a odstraňování napětí, jež vyvolávají nezodpovědní političtí představitelé, a prostřednictvím konkrétních řešení velmi citlivých otázek, jako je například přistěhovalectví, azylová politika či problematika Romů a národnostních menšin, takovým způsobem, aby tyto záležitosti nebyly zneužity ze strany krajně pravicových extrémistů.
Řádně organizovaná migrace může přinést užitek všem zúčastněným stranám. Evropa bude potřebovat flexibilní politiku v oblasti přistěhovalectví, která je schopna reagovat na potřeby společnosti a pracovního trhu v různých členských státech EU.
V souvislosti se zajištěním důvěryhodné a z dlouhodobého hlediska udržitelné politiky v oblasti přistěhovalectví a azylu se však musíme důsledně zabývat problémem nelegální migrace, který pro naše občany představuje vážnou obavu.
Mario Mauro
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, odvahu, odvahu, odvahu, to bych chtěl doporučit před konáním zasedání Rady, a z toho důvodu, kdykoli se hovoří o jmenování nových komisařů, nového ministra zahraničních věcí Evropské unie a předsedy Evropské rady - tedy osob, jejichž úkolem se v blízké budoucnosti stane společně s předsedou Barrosem a ostatními komisaři dohlížet na evropskou politiku - jedinou metodou, která by měla být použita v rozhodovacích procesech je zvažování, co je v nejlepším možném zájmu evropských občanů.
Jmenováni by tudíž měli být lidé, kteří mají kvality jako političtí představitelé i jako lidské bytosti a jejichž politické úsilí na vnitrostátní i evropské úrovni charakterizuje smysl pro společné dobro. Z těchto základů musíme nadále vycházet při řešení zásadních otázek, jako je změna klimatu, a eventuálně podrobněji prozkoumat požadavky, které kladou jednotlivá hospodářství a hospodářská krize, za pomoci odvážných iniciativ, jako jsou eurobondy, které by rovněž měly být zařazeny na program příštího zasedání Rady.
Na závěr bych chtěl citovat slova, která jednoho dne pronesl papež Benedikt XVI - a byl bych nadšen, kdyby zazněla i na nadcházejícím zasedání Evropské rady - neboť jsou příhodnou připomínkou zodpovědnosti, již společně nesou všichni občané a političtí představitelé, a která spočívá v naplnění požadavku, abychom ve společném úsilí o jednotu a pravdu hledali klíčový podnět, že je třeba začít budovat něco významného pro nás samotné a pro budoucí generace.
Pokrok a civilizace vznikají v jednotě a Evropa úžasným způsobem tyto základní hodnoty, které převzala z křesťanské víry, předala a učinila z nich kulturní dědictví a identitu národů. Z toho důvodu se domnívám, že je jasné, jakou cestou se máme vydat, chceme-li zvítězit nad klíčovou výzvou, jíž obnovení postavení Evropy v pozici globální velmoci.
Zuzana Roithová
(CS) - Pane předsedo, klíčovým tématem je Lisabonská smlouva. Judikatura českého Ústavního soudu je konzistentní a nevěřím, že by příští týden soud shledal nesoulad s českou ústavou. Pochybuji však, že prezident ukončí obstrukce. Česko ale není prezidentským systémem, vláda tedy může podat na takového prezidenta kompetenční žalobu. Vždyť Václav Klaus již roky odmítá jmenovat soudcem právníka jen proto, že s ním prohrál soudní spor, a nerespektuje ani rozhodnutí Nejvyššího správního soudu. Nejen právník, ale půlmiliarda evropských občanů je rukojmím rozmarů našeho prezidenta. Škody jsou nemalé. V době krize se brzdí jmenování nové Komise, Parlamentu chybí pravomoci při řešení rozpočtu, národní parlamenty nemohou zatím vystavovat žluté a červené karty, nevyužíváme nové pravomoci v boji proti epidemiím či energetickým krizím, proti terorismu a organizovanému zločinu či nové principy v civilní ochraně a humanitární pomoci.
Ve hře je vynětí Listiny kvůli vyhaslým Benešovým dekretům. To je ale absurdní. Nejen pro načasování, ale protože pro to nejsou právní důvody. Vždyť článek 345 Lisabonské smlouvy výslovně říká, že se vlastnickými poměry v členských státech nezabývá. A Listina neotevírá nový právní prostor než ten, který již pro majetkové spory existuje v ČR nyní. Také nařízení 44 o uznávání rozsudků nevrací majetkové vztahy o 50 let nazpět. Přesto jsou česká média přeplněna pochybnostmi. Oč tedy v ČR běží? Je pravděpodobné, že příští volba prezidenta bude v ČR přímá a Václav Klaus se snaží tímto divadlem vytvořit image mocného vládce, který sám dokáže proti celé Unii zachránit majetky Čechů před cizáky. Oceňuji, že ze strany Unie není vytvářen žádný tlak na Českou republiku, a žádám o trpělivost, než si tento demokratický deficit našeho prezidenta vyřešíme doma, a to ještě před volbami v Británii. Závěrem znovu apeluji na Radu, aby se postavila za Českou republiku proti jednostrannému zavedení vízové povinnosti ze strany Kanady vůči českým občanům, a rozhodla o společných sankcích.
Georgios Papastamkos
(EL) Pane předsedající, ve svém projevu se zaměřím na tři body. Za prvé: hospodářská krize. Krize zasáhla všechny hospodářské systémy bez rozdílu, silné i ty slabější. S Hospodářskou a měnovou unií máme již desetiletou zkušenost a zhodnotíme-li krizi z tohoto hlediska, je jasné, že hospodářskou politiku je třeba poevropštit. Stejně tak je jasné, že to samé je třeba učinit s hospodářským rizikem. Důvěra je dobrá., kontrola ještě lepší.
Za druhé: změna klimatu. Evropská unie zcela správně ve světové ekologické diplomacii zaujímá přední místo. Naprosto souhlasím se slovy, která zde zazněla z úst předsedy Komise Barrosa, že při přípravách na zasedání v Kodani plán B neexistuje. Ekologický dluh je zátěží pro všechny bez výjimky. Podporuji myšlenku vytvoření banky pro celosvětové klima, která bude disponovat prostředky z banky emisí CO2 na financování úsilí rozvojových zemí o nastolení rozvojových standardů šetrných k životnímu prostředí.
Třetí bod: imigrace. Jistě, je třeba, abychom v přijímání společné přistěhovalecké politiky učinili rychlejší pokrok. Součástí oblasti přistěhovalectví jsou však i prvky zahraniční politiky. Musíme co nejrychlejším možným způsobem přistoupit k ustavení účinné zahraniční politiky ve vztazích se třetími zeměmi, neboť řada zemí, zejména na jihu Evropy, se nachází pod silným tlakem. Chtěl bych zcela jasně uvést, že postoj Turecka je provokativní. Byl jsem potěšen, že švédské předsednictví na tuto skutečnost upozornilo. Poselství Evropské unie Turecku a dalším zemím musí být důrazné, jednoznačné a účinné. Tento rámec je součástí acquis Společenství, jejž musí respektovat každý.
Peter Liese
(DE) Pane předsedající, paní Malmströmová a pan Barroso se vyjádřili k tématům změny klimatu a příprav na jednání v Kodani. Souhlasím s tím, co tu zaznělo od ostatních, že Rada musí navrhnout ambiciózní závěry. Avšak zvažujeme-li otázku financí a toho, kde musí dojít ke snížení, doporučil bych, abychom se nesoustředili pouze na oblasti průmyslu, které jsou od roku 2005 zahrnuty do systému obchodování s emisemi.
Je třeba, aby se zátěž rozložila na více oblastí průmyslu. Více než 50 % emisí doposud nejsou součástí systému obchodování s emisemi. Chceme-li dosáhnout našich cílů a zaručit finanční prostředky, potřebujeme, aby na sebe vzalo zodpovědnost více průmyslových oblastí. Mám na mysli leteckou dopravu a lodní průmysl. Doposud mě opatření ze strany Rady a Komise zklamala. V průběhu příprav na jednání v Pittsburghu toto téma nebylo součástí závěrů Rady.
Chceme-li v Kodani být úspěšní, je nezbytné, abychom zvýšili rychlost našich stávajících činností. V pondělí tomuto požadavku dostál Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin. Chtěl bych požádat Radu a Komisi, aby to podrobněji prozkoumala.
Za druhé bych rád uvedl, že dle mých informací budou rozpravy do značné míry neformální, nicméně Rada rovněž musí prodiskutovat složení nové Komise. Při vší skromnosti bych rád něco navrhnul. Z historických důvodů byla farmaceutická legislativa zařazena pod dohled generálního ředitelství pro průmysl a komisaře pro průmysl. Jistě, právní předpisy v oblasti farmacie jsou záležitostí průmyslu, avšak jedná si o zdravotní otázku. Ve všech členských státech, v Evropském parlamentu a dokonce ve Spojených státech tato oblast tvoří součást zdravotní politiky. Z toho důvodu možná právě nastal čas pokusit se o změnu v této oblasti. Požádejte prosím předsedu Komise, aby tuto záležitost prověřil.
Vytautas Landsbergis
Pane předsedající, předseda Barroso zde včera laskavým způsobem reagoval na projev pana Farageho, a při té příležitosti zmínil, že je pro EU nezbytné, aby předseda Rady byl skutečný Evropan. Jsem si jist, že vy oba a řada z nás tento názor sdílí. Je rovněž nezbytné, aby tuto pozici zaujal někdo, kdo bude skutečným "Gazpromanem", zastáncem společnosti Gazprom, jako je např. Gerhard Schröder, Paavo Lipponen, atd.? Nebo se možná domníváte, že tyto kvality se nevylučují, tudíž dobrý "Gazpproman", zejména pokud upřednostňuje dobré vztahy založené na úplatcích, je zároveň dobrým Evropanem. Tímto způsobem bychom mohli urychlit současný vývoj, který spočívá v přeměně Evropské unie na "Unii pro Gazprom" - a tím se vyhnuli situaci, kdy Rusko EU zcela přehlíží a zároveň pracuje výlučně na tom, aby přispělo k jejímu rozdělení. Jaký je váš názor jako předsednictví na "Gazpromany", zastánce společnosti Gazprom?
Mirosław Piotrowski
(PL) Pane předsedající, Lisabonská smlouva ještě nebyla ratifikována, a přesto je stále pouhým návrhem politického dokumentu. Znamená to, že v Evropské unii jsme nadále vázáni zásadou jednomyslnosti. Každý stát má právo na své výhrady. Prezident České republiky, Václav Klaus, jedná v rámci stanovených pravidel. Vyvíjení tlaku na českého prezidenta má ve skutečnosti dopad nejen na jeho osobu, ale i na několik milionů občanů členských států Evropy, kteří dali najevo vážné výhrady vůči tomuto dokumentu. Na nadcházejícím zasedání Evropské rady by se vůdčí osobnosti členských států Evropské unie měly hluboce zamyslet na tím, jaký prospěch a důsledky přinese úmyslné obcházení vůle občanů, které zastupují.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Evropská rada bude vyzvána k přijetí strategie pro region Baltského moře. Domnívám se, že nabízí dobrý model pro budoucí strategii Evropské unie pro podunajskou oblast.
V podunajské oblasti se nachází deset států, šest z nich jsou členské státy Evropské unie, a celková populace dosahuje 200 milionů. Tento počet zahrnuje 75 milionů lidí, kteří žijí v oblastech na pobřeží řeky Dunaj. Z toho důvodu se domnívám, že je důležité, aby tento model byl použit i pro podunajskou strategii, jejíž součástí bude muset být akční plán a akční program pro budoucnost.
Stále co se týče tématu programu Evropské rady, rovněž se domnívám, že pro nás má prvořadý význam přijetí finančních nástrojů na evropské úrovni nezbytných pro rozvoj hospodářství, které bude účinné z hlediska životního prostředí. V tomto případě mám na mysli energetickou účinnost budov a zejména udržitelnou dopravu.
Jean-Pierre Audy
(FR) Pane předsedající, paní ministryně, paní místopředsedkyně Evropské komise, má otázka se týká uplatňování Lisabonské smlouvy, především slibu, který byl učiněn vůči irským občanům, že každý stát bude mít jednoho komisaře.
V prosinci roku 2008 bylo dohodnuto, že Evropská rada učiní odpovídající právní opatření k tomu, aby bylo zajištěno, že každý stát bude mít svého zástupce mezi komisaři. Paní Malmströmová, jaká jsou tato právní opatření? Kolují informace, že při podepsání přístupové smlouvy s Chorvatskem bude Lisabonská smlouva pozměněna, existují nějaká další vhodná právní ujednání? Mohla byste nám tuto informaci poskytnout? Jak si představujete navýšení počtu poslanců Evropského parlamentu o 18 členů, neboť podle nadcházející Lisabonské smlouvy by se počet příštího Evropského parlamentu by měl navýšit o 18?
Ilda Figueiredo
(PT) Pane předsedající, blížící se zasedání Rady by se mělo prioritně zabývat změnami liberálních politik, které vedly k vážné hospodářské a sociální krizi. Měla by to být příležitost k tomu, abychom se vyrovnali s chudobou, již zakouší přibližně 80 milionů občanů Evropské unie, včetně více než 30 milionů zaměstnanců, jejichž mzdy jsou tak nízké, že se svými rodinami jen s obtížemi přežívají, a kteří ze své chudoby nemohou uniknout. Měla by to být příležitost zavázat se k řešení závažného problému nezaměstnanosti, jejíž míra stále narůstá, a která by v případě, že okamžitě nepřistoupíme k příslušným opatřením, v příštím roce mohla dosáhnout výše 30 milionů.
Hlavní výzvu bude tedy pro Radu představovat opuštění neoliberálních politik Lisabonské strategie a Paktu o stabilitě. Měly by být nahrazeny skutečným programem pro pokrok a sociální rozvoj, který bude podporovat veřejné služby vysoké kvality, výrobu, mikropodniky a malé a střední podniky, bude si vážit těch, kteří pracují a vytvářet více pracovních příležitostí založených na právech, včetně zaměstnání pro ženy a mladé lidi.
Enikő Győri
(HU) Dámy a pánové, šíří se nějaké zvěsti o tom, že existuje myšlenka, jak by bylo možné přesvědčit prezidenta České republiky, Václava Klause, k podpisu, a ta spočívá v jakémsi dodatečném připojení Benešových dekretů k Lisabonské smlouvě. Chtěla bych nás před podobnými právními machinacemi a nesmysly varovat, a to ze tří důvodů. Za prvé se domnívám, že by to vytvořilo nebezpečný precedens, kdy by jakýkoli ústavní odborník nabyl pocitu, že může zpětně zasahovat do uzavřené smlouvy, což je velmi nebezpečné, jak to dokládá skutečnost, že slovenská vláda již prohlásila, že bude-li to povoleno prezidentu Klausovi, pak oni budou usilovat o to samé. Z toho důvodu to považuji za nebezpečný precedens.
Za druhé, je nesprávné uvádět Irsko jako příklad. Irští občané žádali o něco, co původně bylo součástí Lisabonské smlouvy a neměli námitky proti něčemu, co v ní není. Z toho důvodu se jejich požadavek nesetkal s jakoukoli právní překážkou. Za třetí, 13 z 143 Benešových dekretů zbavilo Maďary a Němce práv. Domnívám se, že Evropská unie nesmí dovolit, aby podobné dokumenty byly brány v potaz.
Rachida Dati
(FR) Pane předsedající, ráda bych pokračovala v argumentační linii ze svého včerejším projevu o přípravách na zasedání v Kodani, a poté se zmínila o včerejším zasedání Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci, které nebylo nijak úspěšné.
Včera jsem se vás tázala na zodpovědnost, která pro nás plyne z pozice průmyslově vyspělých států, tedy jednat příkladným způsobem, jejž mohou rozvojové země následovat v úsilí o boj proti změně klimatu.
V Kodani se nemůže chovat, jako bychom všichni měli stejné schopnosti - znamenalo by to, že jsme všichni začali ve stejném bodě - a nakonec se nedostaneme nikam. Z toho důvodu musíme naše partnery v rozvoji přesvědčit o tom, aby se k nám připojili, a samozřejmě je nezbytné zabývat se otázkou pomoci, která jim má být poskytnuta, a nečekat až na výsledky zasedání v Kodani.
V důležitém kontextu změny klimatu se na příštím zasedáním Evropské rady všech 27 států zcela nezbytně musí shodnout na způsobu, jímž Evropská unie uvažuje o pomoci rozvojovým zemím.
Jak jsem uvedla, včera se ohledně těchto problémů nepodařilo na zasedání ministrů financí Rady ECOFIN dospět ke společnému stanovisku. Je nám však známo, že tato otázka má ústřední význam. Evropská komise již předložila své návrhy a já pevně věřím, že se budeme schopni této iniciativy chopit, připojit k nám naše partnery a dosáhnout celosvětové solidarity, která je nezbytná k překonání problému změny klimatu.
Charles Goerens
(FR) Pane předsedající, má otázka směřuje k úřadujícímu předsednictví Rady. Víte, že ústředním tématem ohledně příštího předsednictví Evropské rady je vědět, zda má v záměru upřednostňovat metodu Společenství za jakýchkoli podmínek. Domníváte se, že z tohoto kritéria by se měl stát předpoklad pro jmenování úřadujícího předsedy Rady?
V poslední době jsme byli čas od času svědky kolísání mezi jednotlivými vládami. Dle mého názoru je třeba toto období uzavřít, vrátit se na začátek procesu evropské integrace a zachovat věrnost odkazu Roberta Schumana a Jeana Monneta.
Angelika Werthmann
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, pokaždé hovoříme v uvozovkách o "hospodářské a finanční krizi". Z jakého důvodu nezmiňujeme strukturální krizi? Všechno to začalo skutečnou bankovní krizí, jejíž součástí byly investiční banky. Je to jedno odvětví, avšak utrpělo tím celé světové hospodářství.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Dámy a pánové, brzy nás čeká konference v Kodani a přesto jsme od konference konané v uplynulém roce učinili jen malý krok vpřed. Měli jsme dosáhnout mnohem větších úspěchů a měli jsme jednat s větším odhodláním. Bojujeme s řadou obtíží, nejen s financováním, ale i s tím, aby jednotlivé země učinily závazek ohledně svých cílů v oblasti snížení emisí.
Průmyslově vyspělé země musí v tomto ohledu sehrát viditelnější roli a Spojeným státům americkým musíme vyslat jednoznačné poselství. V souvislosti se Spojenými státy se potýkáme s jedním konkrétním problémem, jímž je všem známá skutečnost, že do měsíce prosince USA ani nepřistoupí ke schválení nezbytné vnitrostátní legislativy. Domnívám se, že bychom měli jednoznačně vyjádřit svá očekávání, že prezident Barack Obama splní jeden ze svých nejdůležitějších předvolebních slibů, a to, že Amerika začne ve vyrovnávání změny klimatu hrát proaktivní roli. Stejně tak bychom měli jasně vyslovit svá očekávání, že prezident Barack Obama využije příležitosti, aby se na konferenci dostavil osobně, a tím úspěšně završí konferenci.
Jaromír Kohlíček
(CS) Vážená paní předsedkyně Rady, vážená paní komisařko, kolegové, Evropská rada je nesporně důležitým orgánem, proto by měla řešit zásadní otázky. Jde především o zajištění práce, která je schopna zajistit lidem slušný život. Překvapuje mě řada nesmyslných vystoupení, která ukazují nedostatek znalosti, a dokonce hloupě směšují do podivného guláše revanšistické požadavky s extrémně liberalistickými postupy. Evropská rada by měla tyto hlasy rázně odmítnout a zároveň dát jasný signál, že opravdu primárním zájmem je znovu rozjet průmysl a řešit kritickou situaci zemědělců. Pokud místo toho nastoupí škrty v sociální oblasti, úlevy bankám a těm nejbohatším, nelze očekávat, zejména při trvání na abstraktních kritériích finanční stability, žádný pozitivní impuls. Závěrem chci vzkázat všem, kteří se zoufale bránili potvrzení Lisabonské smlouvy referendem: zaměťte si před vlastním prahem, a když klady této smlouvy neumíte vysvětlit vlastním občanům, nepoučujte jiné.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Pane předsedající, rád bych zmínil výzvy, jimž musíme čelit a jež musíme překonat v oblasti svobody, bezpečnosti a práva, konkrétně se jedná o nastolení skutečné společné politiky v oblasti migrace a azylu; efektivní kontrolu našich vnějších hranic; efektivní politiku v oblasti integrace a repatriace, spolehlivou a věrohodnou Evropskou jednotku pro soudní spolupráci (Eurojust); Europol ve službách Společenství a pod kontrolou Evropského parlamentu; pokrok v oblasti harmonizace odvětví občanského a trestního soudnictví; efektivní transatlantické vztahy založené na důvěře a rovnocennosti, zejména vůči Spojeným státům; spravedlivé řešení záležitosti týkající se údajů společnosti SWIFT; efektivní politiku v oblasti ochrany údajů; lepší ochranu měny euro proti padělání a o aktivní podporu Listiny základních práv.
Robert Goebbels
(FR) Pane předsedající, má otázka je velmi jednoduchá. Máme nově jmenovaného předsedu nové Komise, avšak kdy budeme mít novou Komisi? V tomto obtížném období je nemožné spolupracovat s Komisí, v níž si polovina členů již balí kufry. V Evropě potřebujeme nové impulsy a tudíž potřebujeme i tuto novou Komisi co nejdříve.
Seán Kelly
Pane předsedající, z nedávného referenda v Irsku se musíme poučit v tom smyslu, že dobrá kampaň zaměřená na vztahy s veřejností přináší výsledky. V červnu roku 2008 irští občané hlasovali proti Lisabonské smlouvě. Jen něco málo přes rok poté dvě třetiny z nich hlasovaly v její prospěch. Měla Evropská unie v průběhu tohoto období o tolik větší dopad na jejich životy? Ne. Avšak poselství Evropské unie v druhé kampani ze strany "pro" Smlouvu bylo mnohem lépe předáno.
Lisabonská smlouva se nyní probouzí k životu, a právě v tomto období je velmi významné, aby nové kompetence přinesly řadu dobrých výsledků. Komise se však rovněž musí věnovat skutečné strategii pro vztahy s veřejností, aby tyto dobré výsledky přinesla až k občanům. Chtěl bych se tedy zeptat Komise jaké má v tomto ohledu plány, jimiž zajistí, že referenda v budoucnosti budou mít mnohem jednodušší průběh než referenda minulá.
Petru Constantin Luhan
(RO) Pane předsedající, nejmenuji se Luman, ale Luhan. Velmi vítám skutečnost, že politické skupiny podporují propagaci procesu ratifikace. Chceme-li zajistit efektivní fungování Evropské unie, potřebujeme Lisabonskou smlouvu a potřebujeme, aby vstoupila v platnost co nejdříve.
V současné době je Česká republika jediným členským státem, který Smlouvu doposud neratifikoval. Jak zde již uvedla Skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů), vyzýváme prezidenta Klause, aby zaujal zodpovědný přístup a Smlouvu ratifikoval do doby konání zasedání Evropské rady na konci měsíce října. V opačném případě uvízneme v této institucionální diskusi a nebudeme se moci zaměřit na skutečné problémy, s nimiž se potýkají běžní občané, jako je hospodářská a finanční krize, nezaměstnanost a sociální začlenění, ani nebudeme schopni posílit postavení Evropské unie v pozici skutečného světového aktéra.
Domnívám se, že pozitivní stránky Smlouvy jsme již do takové míry prodiskutovali, že již nemá cenu tuto diskusi znovu otevírat. Nyní je v popředí našich zájmů skutečnost, abychom na příštím zasedání Evropské rady mohli potvrdit, že proces ratifikace byl dokončen ve všech členských státech, abychom mohli postoupit do další fáze, v níž jmenujeme kolegium Komise.
Cecilia Malmström
Pane předsedající, dámy a pánové, děkuji za vaše otázky a připomínky. Často hovoříme o Evropě občanů, o Evropě pro lidi, a pak tyto výrazy přizpůsobíme tak, aby vyhovovaly našim vlastním politickým účelům. Na tom v podstatě není nic špatného, avšak zeptáme-li se občanů na to, co by chtěli od Evropy, pak by odpověď občanů všech evropských států zněla: "chceme spolupráci v Evropě založenou na řadě hodnot, která vyřeší problémy společné nám všem - hospodářskou krizi, nezaměstnanost, mezinárodní trestnou činnost, problémy s migrací a tak dále".
A proto jsme tady. O řadě těchto otázek budeme za deset dnů diskutovat na zasedání. Samozřejmě se nám nepodaří vyřešit všechny, věřím však, že budeme schopni alespoň učinit některé významné kroky správným směrem, díky nimž se posuneme blíže k vytvoření "Evropy občanů". Tato rozhodnutí musíme učinit způsobem, který je demokratický, otevřený a umožňuje transparentnost.
Každý z nás může mít na Lisabonskou smlouvu odlišný názor. Názor švédského předsednictví, Rady, a jak věřím i většiny této sněmovny je ten, že Lisabonská smlouva přiblíží Evropu občanům. Budeme se rozhodovat účinnějším a demokratičtějším způsobem a do našich celosvětových vztahů přidáme Evropské unii na síle a významu. Je tedy důležité, aby Smlouva vstoupila v platnost a já vám mohu zaručit, že učiníme vše, co je v našich silách, aby k tomu došlo co nejdříve.
Co se týče prezidenta České republiky, stále nemáme řešení. Zaslechla jsem nějaké spekulace, nicméně řešení stále nemáme. S našimi přáteli v Praze vedeme intenzivní jednání a doufám, že velmi, velmi brzy vám budeme schopni předložit návrh, jak tuto otázku vyřešit. Ráda bych poukázala na to, že samozřejmě musíme vyčkat na rozhodnutí Ústavního soudu České republiky, abychom mohli jít dále.
Mezitím budeme pokračovat v přípravách v oblasti spolurozhodování s Parlamentem a Evropské služby pro vnější činnost, o níž budeme hovořit v průběhu dnešního odpoledne. Vrátím se k řadě názorů, které tu zazněly a dalším otázkám týkajícím se Lisabonské smlouvy. S vaším předsedou, panem Buzkem, a jeho kolegy jsme rozvinuli velmi konstruktivní spolupráci ohledně toho, jakým způsobem bude Parlament, Rada a Komise moci spolupracovat ve chvíli, kdy budou zavedena nová pravidla.
Padlo zde několik otázek ohledně Afghánistánu. Ano, paní de Sarnezová, doufáme, že se nám podaří pokročit v diskusích o jednotnějším evropském názoru ohledně Afghánistánu, který bude vycházet z přítomnosti ozbrojených sil Evropské unie a ze zvýšené podpory občanské společnosti a demokratických procesů zaměřených na budování státu. V současné době probíhají intenzivní diskuse o tom, jakým způsobem lze podpořit volby, které se mají konat dne 7. listopadu. To je velmi brzy. Je obtížné v tak krátkém čase na místo dostat evropské pozorovatele voleb, zajisté však učiníme vše, co bude vnašich silách, abychom toho dosáhli.
Podporujeme dlouhodobý cíl Evropské unie, který spočívá v nastolení společné politiky v oblasti azylu a migrace. Nepodaří se nám toho dosáhnout do konce roku, což je zčásti zapříčiněno tím, že potřebujeme, aby nejdříve vstoupila v platnost Lisabonská smlouva. Nicméně souhlasím s tím, že je to důležité. Mezitím pracujeme na Stockholmském programu a jedna z věcí, kterou se v této souvislosti zabýváme, jsou otázky související s migrací. Jsou to samozřejmě velmi komplikované záležitosti, které se dotýkají spolupráce se třetími zeměmi, trhu, pomoci, a možnosti zavést rámec, který v Evropě umožní existenci legálního přistěhovalectví. Týkají se rovněž solidarity a přijímacích systémů. Komise podá zprávu o tom, jakého pokroku bylo v tomto ohledu dosaženo. V prosinci pak přistoupíme k dalším rozhodnutím.
Pane van Baalene, protokol o úpravě dohody z Ankary je důležitý. Našim tureckým přátelům často opakujeme, že protokol musí ratifikovat a uplatnit. Tuto otázku na blížícím se zasedání nebudeme probírat, avšak rozšířením se budeme zabývat později na podzim a k možnému rozhodnutí dojde v prosinci. Proto se k této záležitosti zcela jistě vrátím později.
Co se týče počtu komisařů, Evropská rada se samozřejmě rozhodla, že každý stát má mít jednoho komisaře. V souladu se stávající smlouvou bude možné toto ustanovení změnit v roce 2014. Jakmile vstoupí Smlouva v platnost, budeme mít čas na přezkum jakýchkoli právních úprav, jež možná budou nezbytné k zaručení toho, aby si každý stát mohl zachovat svého komisaře, a o to se zasadíme. Jsme zapojení do rozhovorů s různými právními orgány, abychom zjistili, zda bude nutné předložit další změny Smlouvy, nebo zda postačí, když Evropská rada rozhodne jednomyslně.
To stejné platí pro 18 dalších poslanců Evropského parlamentu. Jakmile Smlouva vstoupí v platnost, začneme s přípravami. Řada států se již připravila na to, aby sem byla schopna vyslat zmíněné poslance co nejrychleji. Pane Audy, vnitrostátní volební systém je v některých státech komplikovanější. Z toho důvodu to může chvíli trvat. Věřím tomu, že přípravy budou zahájeny co nejdříve to bude možné. S potěšením mohu konstatovat, že Evropský parlament těmto poslancům povolil, aby se stali pozorovateli do doby, než se z formálního hlediska stanou poslanci Evropského parlamentu. Společně s nadcházejícím španělským předsednictvím učiníme co bude v našich silách, abychom zajistili co nejrychlejší a nejhladší průběh těchto změn.
Na závěr bych chtěla vyjádřit své díky, nejen za tuto rozpravu, ale i za nesmírně silnou podporu, kterou tato sněmovna poskytuje předsednictví v oblasti změny klimatu. Učiníme vše, co bude vašich silách, abychom na zasedání Evropské rady otevřeli cestu k přijetí rozhodnutí v oblasti poskytování evropských finančních prostředků, které bude založené na evropských a našich příspěvcích ve vztahu k rozvojovým zemím, což nám umožní vyslat jednoznačné poselství a oživit mezinárodní vyjednávání tak, aby zasedání v Kodani dosáhlo co největších možných úspěchů. Naše generace má před sebou závažný úkol nejvyššího významu, a tím je učinit vhodné a konkrétní kroky k potírání globálního oteplování a zavést regulaci na světové úrovni. Jsem velmi vděčná za podporu a odhodlání, které nám Evropský parlament v tomto ohledu poskytuje.
Margot Wallström
místopředsedkyně Komise. - Pane předsedající, za prvé, velmi děkuji za tuto živou a zajímavou rozpravu. Je zcela jednoznačné, že v této sněmovně i v celé rozpravě panuje hmatatelné vědomí naléhavosti uplatnění Lisabonské smlouvy. Jistě pochopíte, že Komise, stejně jako Parlament, nedočkavě vyhlíží okamžik, kdy nová Smlouva vstoupí v platnost.
Nám všem je známo, že politický proces schvalování byl již ve všech členských státech dokončen. Je samozřejmě na každém členském státě, aby dokončil proces ratifikace, přičemž se musí řídit vlastními vnitřními postupy, je však jasné, že žádný členský stát nejedná ve vzduchoprázdnu. Jejich rozhodnutí či prodlevy budou mít dopad na všechny ostatní.
Samozřejmě věříme tomu, že Česká republika bude velmi brzy připravena k ratifikaci Smlouvy. Rovněž bych chtěla všem přítomným připomenout, že jedním z principů a hlavních prvků Evropské unie je loajální spolupráce. Domnívám se, že je klíčové, aby si členské státy mohly mezi sebou důvěřovat ohledně závazků, které učinily.
Ráda bych se vyjádřila i ke skutečnosti, že řada poslanců Evropského parlamentu se zde zmínila o předělu nebo rozdílu mezi realitou - kde panuje nezaměstnanost a hospodářská krize - na straně jedné a zněním Lisabonské smlouvy na straně druhé, avšak celá myšlenka spočívá v tom, že úkolem Lisabonské smlouvy je zabývat se souvislostmi a že budeme lépe vybaveni k učinění efektivních rozhodnutí v oblasti politiky přistěhovalectví a azylu, zabezpečení energetických dodávek, atd. V tom spočívá celá myšlenka, a bude je třeba je propojit namísto oddělování, doufáme však, že velmi brzy se dostaneme ke konci této ustavičné rozpravy ohledně institucionálních otázek a budeme moci tyto nové nástroje využít.
Komise nyní aktivně pracuje na tom, aby byla připravena na provádění, jakmile Smlouva vstoupí v platnost. Vím, že v průběhu tohoto odpoledne se budete zabývat službou pro vnější činnost v rozpravě věnované tomuto tématu. Z toho důvodu ještě nenastal čas k tomu, abychom v plné míře otevřeli rozpravu na toto téma. Chtěla bych však říci, že se zde potýkáme se skutečným problémem.
Spojit všechny hráče, kteří působí na poli vnějších vztahů, je výzva, a konečným cílem musí být dosažení diplomatické synergie. Je třeba určitá úroveň kreativního myšlení a zároveň zachovávání interinstitucionální rovnováhy.
Podobně potřebujeme, aby se služba v plné míře zodpovídala této sněmovně - Evropskému parlamentu. Pevně věřím tomu, že zřízení služby pro vnější činnost může být úspěšné za předpokladu, že Rada, Parlament a Komise budou úzce spolupracovat. Rovněž musíme respektovat skutečnost, že je na vysokém představiteli a místopředsedovi Komise, aby ve shodě s Komisí předložili návrh.
Co se týče další významné otázky, evropské občanské iniciativy, v polovině měsíce listopadu hodlá Komise zveřejnit Zelenou knihu. Máme v úmyslu zorganizovat rozsáhlé konzultace s občany, občanskou společností a veškerými zapojenými subjekty a díky tomu předložit legislativní návrhy velmi brzy po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.
Důsledky hospodářské a finanční krize budou na programu zaujímat přední místa. O tomto konkrétním tématu jsme v dnešní rozpravě slyšeli často. Souhlasím s těmi, kteří tvrdí, že pro samolibost zde není prostor. Je pravda, že politiky vytvořené v reakci na krizi začínají přinášet ovoce - finanční trhy se začínají stabilizovat a zvyšuje se důvěra - stále jsme však daleko od úplné obnovy a důsledky nezaměstnanosti jsou a budou i nadále velmi vážné. Politické úsilí musí rovněž pokračovat v podpoře aktivních politik v oblasti pracovního trhu.
Komise zajisté - čímž odpovídám na některé otázky, které byly vzneseny v průběhu rozpravy - trvá na svém návrhu rozpočtu. Doufáme, že Parlament naše ambice potvrdí ve svém hlasování. Předseda Barroso včera v průběhu doby vyhrazené pro otázky uvedl, že to, co bylo doposud učiněno, nestačí.
Situace v oblasti zaměstnanosti je taková, že všichni potřebujeme učinit více, na evropské i vnitrostátní úrovni. Nezaměstnanost je nyní v popředí našeho zájmu a věříme, že se na Evropský parlament můžeme spolehnout v tom, že na této oblasti bude nadále pracovat, vyvíjet tlak na Radu, a na vnitrostátní úrovni schválí náš návrh na zjednodušení řízení strukturálních fondů, neboť to by určitě mohlo pomoci.
Dalším bodem, který zde zazněl, je administrativní zátěž. Tento čtvrtek Komise přijme velmi rozsáhlé sdělení na téma snížení administrativní zátěže. Bude v něm uvedeno, čeho bylo doposud dosaženo a co ještě zbývá učinit. Rovněž vychází z důležité práce, již odvedla skupina na vysoké úrovni pana Stoibera. Výše zmíněná zpráva podává velmi pozitivní obrázek a návrh, jakým způsobem vyřešit administrativní zátěž je nasnadě. Většina těchto návrhů bohužel čeká na projednání v Radě, opakuji tudíž, že doufám, že nám Evropský parlament pomůže vyvinout tlak na členské státy, aby se v těchto otázkách pohnuly vpřed.
Rovněž bych se chtěla vyjádřit k dohledu nad finančními trhy, což je téma, které se v uplynulých měsících samozřejmě pravidelně objevovalo na programu jednání Komise. Je třeba na úrovni EU vytvořit nový rámec pro dohled a s potěšením mohu konstatovat, že již bylo dosaženo určitého úspěchu. V Radě panuje široká shoda ohledně návrhu Komise, který se týká výboru pro systémová rizika zodpovědného za makroobezřetnostní dohled. Doufáme, že Parlament tento návrh podpoří. Co se týče dozorčích orgánů pro makroobezřetnostní dohled, je třeba mnohem více úsilí, a opět spoléháme na to, že Rada i Parlament, budou ochotny v co nejkratší době dospět k ambicióznímu a účinnému cíli.
Na závěr bych chtěla zmínit téma, které se rovněž objevuje mezi hlavními body programu švédského předsednictví, a tím je změna klimatu, neboť do konání konference v Kodani zbývá jen několik málo týdnů. Myslím, že někteří z vás se dotkli toho, co bude klíčovým prvkem, který rozhodne o úspěchu či neúspěchu. Nazvala bych jej klimatickou spravedlností, neboť se týká vztahů mezi rozvojovými a rozvinutými zeměmi, vůle předložit věrohodný návrh poskytování financí na přizpůsobování se změně klimatu a zmírňování jejích dopadů a způsobu, jímž dokládáme naši ochotu jít v čele.
Komise jako jediný z orgánů předložila návrh financování. Řada jej kritizuje jako nedostačující. Jsem si jista, že nebude stačit, je to však první krok, který, jak doufám, povzbudí ostatní k tomu, aby přispěli svým vlastním úsilím a předložili něco, co bychom rovněž mohli v Kodani projednat. Samozřejmě budeme nadále aktivně pracovat a nesnížíme naše ambice, naopak, budeme povzbuzovat všechny ostatní zúčastněné strany a partnery k tomu, aby se zcela zapojili a zaujali místo u jednacího stolu - poprvé i včetně Spojených států - abychom mohli reagovat na obavy občanů.
Mohu vás ujistit, že nemáme v záměru snížit naše ambice, ale namísto toho zajistíme, abychom pracovali proaktivně a v Kodani dosáhli dobrého výsledku.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 142)
Gerard Batten  
písemně. - Objevují se spekulace, že Tony Blair by mohl být jmenován prvním prezidentem Evropské unie v souladu s Lisabonskou smlouvou/Evropskou ústavou. Proti tomu se postavilo téměř třicet osm tisíc lidí, kteří v tomto smyslu podepsali petici rozšířenou napříč Evropou. Důvod lze jednoduše pochopit. V pozici předsedy vlády se Tony Blair prokázal jako lhář a fantasta. Ze svého relativně skromného platu předsedy vlády se mu záhadně podařilo stát se multimilionářem. Ve skandálu ohledně poslaneckých náhrad, který nedávno zaplavil Dolní sněmovnu, se nevysvětlitelně ztratily pouze jedny záznamy o náhradách. Patří Tonymu Blairovi. Sdílím nechuť těch, kteří se staví proti udělení postu prezidenta panu Blairovi. Avšak kdo by v této Unii, založené na podvodech, lžích a korupci, byl lepším kandidátem na prezidenta, než právě on? Tony Blair přivedl Británii na pokraj zkázy. Mohl by to samé udělat s EU. EU a Tony Blair si jeden druhého zaslouží.
Ivo Belet  
Pane předsedající, předpokládáme, že součástí programu nadcházejícího zasedání Evropské rady bude i hospodářská krize, především situace v automobilovém závodě Opel. Akvizice automobilky Opel a s tím související příslib rozsáhlé státní podpory pro Evropu představuje více než modelový případ; jedná se v něm o důvěryhodnost Evropské komise, která musí zajistit, aby ze strany států nebyla přidělena jakákoli nezákonná podpora. Situace, kdy prospěšné a ziskové podniky musejí být uzavřeny, jelikož členský stát, v němž se nachází, není schopen poskytnout státní podporu v takové výši jako jiný - větší a silnější -členský stát, je nepřijatelná.
Z kauzy Opel se rovněž musíme ponaučit: stále ještě není pozdě zahájit koordinovanou evropskou strategii pro odvětví automobilového průmyslu. CARS 21 byl a stále zůstává chvályhodným plánem, to však zdaleka nestačí. Evropa musí vytvořit dynamický plán pro budoucnost, který výrazně urychlí rozvoj udržitelných automobilů s elektrickým pohonem. K tomu potřebujeme sjednotit evropské výrobce automobilů u kulatého stolu, a za tímto účelem použít zdroje, které poskytuje sedmý rámcový program. Je na čase, abychom opustili naše obranné pozice a všem zaměstnancům největšího průmyslu v Evropě vyslali pozitivní signál.
Maria Da Graça Carvalho  
Jedním z hlavních cílů příštího zasedání Evropské rady bude zajistit úspěch konference OSN o změně klimatu, která se bude konat v prosinci v Kodani.
Závěry Rady týkající se stanoviska EU na konferenci v Kodani tvoří zásadní východisko pro zajištění toho, aby EU hovořila jedním hlasem. Je důležité, abychom si zachovali ambiciózní vyjednávací pozici. EU by měla prokázat svoji sjednocenost a jít příkladem ve vůdčím postavení, zejména skrze poskytování pomoci rozvojovým státům, které se od roku 2020 budou potýkat s náklady ve výši 100 miliard EUR ročně na přizpůsobení se dopadům změny klimatu a na snížení svých emisí.
Abychom zajistili, že v Kodani dosáhneme dohody, je nanejvýš důležité vytvořit strukturu pro systém poskytování finančních prostředků rozvojovým zemím, zejména těm nejméně rozvinutým, a určit zdroje a částky tohoto financování.
Tato dohoda umožní, aby protokol, který ode dne 1. ledna 2013 nahradí Kjótský protokol, vstoupil v platnost, a zajistí účinné snížení emisí skleníkových plynů a zároveň umožní evropskému průmyslu zachovat si konkurenceschopnost na světových trzích.
András Gyürk
Doufáme, že nejpozději v době konání závěrečného zasedání Evropské rady v říjnu budou odstraněny poslední překážky, které brání Lisabonské smlouvě v tom, aby vstoupila v platnost. Tato dohoda může v řadě ohledů inspirovat Evropskou unii k tomu, aby zavedla účinnější proces rozhodování. Chtěl bych poukázat na jeden příklad: bezpečnost dodávek energie. Jedním z pokroků je skutečnost, že na rozdíl od předchozích smluv Smlouva o ES této oblasti věnuje vlastní oddíl. Na základě událostí v několika uplynulých letech se domnívám, že nová kapitola stanoví pokyny pro energetickou politiku EU. Mezi cíle, jež je třeba podporovat, patří rozvoj energetické účinnosti, podpora využívání obnovitelných zdrojů a propojení sítí. Z pozice poslance pocházejícího z nového členského státu, jsem obzvláště potěšen skutečností, že v nové kapitole o energetice se rovněž objevuje koncepce solidarity Lisabonská smlouva nám však jakýmkoli způsobem, při nejmenším v oblasti energetické politiky, nepředkládá hotové řešení. Zařazení nové kapitoly má mnohem více funkci varovnou. Evropa musí učinit bezodkladné kroky k omezení své závislosti a k propagaci svých stanovisek v oblasti životního prostředí.
Lisabonská smlouva nenabízí jakoukoli záruku, dává nám pouze příležitost. Příležitost k tomu, aby členské státy upevnily základy společné energetické politiky EU a zároveň měly na paměti své vlastní zájmy. Rozvoj alternativních dodavatelských cest, propojení sítí i poskytnutí ochrany proti externím nákupům nelze v budoucnosti uskutečnit bez jisté úrovně politické odhodlanosti a spolupráce ze strany členských států.
Iosif Matula  
Dopad schválení Lisabonské smlouvy ze strany Irska se šíří přes celý evropský kontinent. Účel této smlouvy jednoznačně spočívá ve zjednodušení rozhodovacího procesu poté, co se EU rozšířila na východ. Z této perspektivy představuje poselství ze strany našich partnerů v Irsku podporu solidarity mezi občany Evropy. Kromě toho hovoříme o jednom z posledních zasedání Evropské rady, které se bude konat za systému rotujícího předsednictví v EU. Význam této skutečnosti je o to větší vzhledem k tomu, že musí proběhnout výběr osob, které v následujících letech zaujmou hlavní pozice. Tato záležitost rozvířila živé diskuse, jejichž součástí byla i bezčetná politicky citlivá témata. Náš úkol dle mého názoru spočívá v tom, že se musíme vyrovnat se záležitostí, v níž musí převládnout jasně formulované principy nad jakýmikoli pocity hrdosti. Naší povinností je nabídnout Evropské unii soudržnost, účinnost, dlouhodobý výhled do budoucnosti a vyvážený rozvoj všech regionů, aby se mohla vyrovnat s výzvami celosvětové politické scény, ať už máme na mysli hospodářskou krizi, změnu klimatu, naši společnou identitu, atd. Evropská unie může skutečně nabýt síly, již si zaslouží, pouze za předpokladu, že na celosvětové úrovni budeme všichni naladěni na stejnou vlnu a že bude možné nás označit za celek, který jedná jednotným způsobem.
(Zasedání bylo na několik minut přerušeno)
