Vykonávanie smernice 2004/38/ES o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov (rozprava)
Predsedajúci
. - Ďalším bodom rokovania je vyhlásenie Komisie o vykonávaní smernice 2004/38/ES o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov.
Franco Frattini
podpredseda Komisie. - Vážený pán predsedajúci, veľmi pozorne sme sledovali vývoj situácie v Taliansku. Znepokojuje nás narastajúca kriminalita na uliciach a chceli by sme v prvom rade vyjadriť našu úprimnú sústrasť rodinám osôb, ktoré sa stali obeťami týchto trestných činov.
Vítame opatrenia na bilaterálnu spoluprácu, ktoré minulý týždeň oznámili ministerskí predsedovia Talianska a Rumunska. Postaráme sa o to, aby boli práva rumunských občanov dodržiavané v takom rozsahu, v akom majú byť dodržiavané práva všetkých občanov.
Na základe prechodných opatrení prijatých v súvislosti s úplným otvorením pracovných trhov musia rumunskí občania požiadať v niektorých členských štátoch o vydanie pracovného povolenia. Postaráme sa o to, aby členské štáty vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch a administratívnych postupoch dodržiavali zásadu nediskriminácie.
Smernica o voľnom pohybe - smernica 2004/38/ES - umožňuje vyhostenie európskeho občana v prípade, ak daný jednotlivec predstavuje skutočnú, aktuálnu a dostatočne závažnú hrozbu pre niektorý zo základných záujmov spoločnosti. Toto rozhodnutie musí byť prijímané osobitne pre každý jednotlivý prípad a pri plnom dodržiavaní záruk podstaty a postupu. V prípade okamžitého vyhostenia musí byť táto naliehavosť náležite odôvodnená. Na základe tejto smernice môže hosťujúci členský štát vyhostiť európskeho občana aj vtedy, keď už viac nespĺňa podmienky práva na pobyt. Vyhostení môžu byť aj neaktívni občania Európskej únie, ak sa stanú zbytočnou záťažou pre systém sociálnej pomoci, inými slovami, ak nebudú mať zákonné finančné prostriedky na zabezpečenie vhodných každodenných životných podmienok. V takom prípade musí byť vyhostenie založené na objektívnych skutočnostiach a nesmie sa uplatňovať zákaz opätovného vstupu.
Vyhostenie európskych občanov predstavuje skutočne extrémne opatrenie. Obmedzuje sa ním jedna zo základných slobôd uvedených v zmluve. Je potrebné prijať opatrenia na dosiahnutie správnej rovnováhy medzi právom sa slobodný pohyb a povinnosťou každého členského štátu konať v záujme poctivých občanov v prípadoch, v ktorých nie sú splnené zákonom stanovené podmienky na pobyt.
Talianske orgány oficiálne upovedomili Komisiu o texte nariadenia dňa 7. novembra 2007. Toto nariadenie musí taliansky parlament prijať do 60 dní. Ako viete, taliansky parlament má právomoc zmeniť text tohto nariadenia. Stanovisko Komisie k transpozícii smernice 2004/38/ES do talianskych vnútroštátnych právnych predpisov bude samozrejme závisieť od konečnej podoby zákona, ktorý schváli taliansky parlament. Nariadenie vstúpilo do platnosti okamžite, samotná smernica má však dostatočne precízne vymedzené podmienky, aby ju mohli priamo uplatňovať vnútroštátne súdy. To znamená, že ak sa občan Európskej únie domnieva, že sa konkrétnym opatrením na jeho vyhostenie porušili záruky uvedené v smernici, môže podať odvolanie na vnútroštátny súd. Všetci určite veľmi dobre viete, že v prípade pochybností týkajúcich sa uplatňovania európskeho práva sú vnútroštátne súdy povinné postúpiť danú záležitosť Európskemu súdnemu dvoru. Túto situáciu budeme aj naďalej monitorovať, až do preskúmania nariadenia talianskeho parlamentu.
Znepokojujú nás aj niektoré rasistické a xenofóbne demonštrácie, ktoré sprevádzali predstavenie tohto nariadenia v Taliansku. Rómovia tvoria najpočetnejšiu národnostnú menšinu v Európe. Rómske spoločenstvá čelia v celej Európe zložitým podmienkam. Majú za sebou minulosť plnú prenasledovania. Táto situácia vedie k ľudskému utrpeniu a sociálnym napätiam. Začlenenie si vyžaduje úsilie zo strany všetkých zainteresovaných strán, vrátane samotných Rómov. Osobitnú ochranu je potrebné poskytnúť predovšetkým jednotlivcom, deťom a ženám.
Zločinci, bez ohľadu na ich štátnu príslušnosť, veľmi často využívajú predovšetkým zraniteľné skupiny, akou sú napríklad deti. Rómske deti čelia dvojnásobnej diskriminácii. Na jednej strane sú obeťami stereotypov a predsudkov a na druhej strane musia často čeliť porušovaniu svojich základných práv dokonca aj v rámci svojich vlastných spoločenstiev. Až príliš často môžeme vidieť zanedbané rómske deti na našich uliciach, prípadne žijúce v biednych, často iba tolerovaných podmienkach v moderných európskych favelas. Tieto deti sú potom často zasvätené do života zločinu, alebo nútené žobrať. Rómski školáci opúšťajú školské zariadenia zvyčajne veľmi skoro, bez dosiahnutia potrebnej kvalifikácie pre budúcnosť alebo zručností, pomocou ktorých by sa mohli postarať o seba a svoje rodiny.
Ak sa budeme pri uvažovaní nad tým, ako zabezpečiť ochranu základných práv, zaoberať súhrnne celou skupinou, riskujeme tým, že zabudneme poskytnúť ochranu jednotlivcom v rámci tejto skupiny a premeškáme tak príležitosť prelomiť kruh krívd a strachu.
Sme pripravení pomôcť Taliansku a Rumunsku využiť do najvyššej možnej miery všetky možnosti, ktoré v súčasnosti poskytuje európske právo a európske fondy. Je tiež potrebné zdôrazniť, že rómske spoločenstvá žijú aj v mnohých ďalších členských štátoch, napríklad vo Francúzsku, Írsku, Španielsku, Slovensku, Českej republike alebo Maďarsku. Sociálne začlenenie rómskych spoločenstiev je možné ďalej zlepšovať aj v týchto členských štátoch, predovšetkým prostredníctvom štrukturálnych fondov, ktoré môžu byť skutočne nápomocné.
Európske financovanie, ktoré je konkrétne zamerané na potreby rómskych spoločenstiev, je už aj v súčasnosti dostupné v oblastiach, akými sú sociálne začlenenie, boj proti diskriminácii, regionálny rozvoj a vzdelanie. V predchádzajúcom programovom období sa v rámci štrukturálnych fondov vyčlenilo viac ako 275 miliónov EUR na projekty určené pre rómskych občanov. Okrem týchto prostriedkov sa v období rokov 2004 až 2006 vyčlenilo pre Rumunsko a Bulharsko ďalších 60 miliónov EUR v rámci predvstupových nástrojov. Financovanie programov určených pre Rómov bude pokračovať aj v programovom období štrukturálneho fondu na obdobie rokov 2007 - 2013. Európska smernica o rasovej rovnosti (2000/43/ES), ktorá sa vzťahuje na aj rómskych občanov, poskytuje ochranu voči diskriminácii v oblasti zamestnania, vzdelávania, sociálnej starostlivosti, zdravotnej starostlivosti, tovarov a služieb a bývania. Aktívne zabezpečujeme uplatňovanie týchto právnych predpisov v celej Európskej únii.
Nakoniec by som chcel povedať, že rovnako, ako Komisia nie je ochotná tolerovať akúkoľvek formu diskriminácie alebo netolerancie voči jej občanom, bude podporovať členské štáty, ktoré zákonným spôsobom ochraňujú svojich občanov pre kriminalitou, bez ohľadu na to, či ide o ich štátnych príslušníkov, alebo občanov Európskej únie vo všeobecnosti. Sloboda, spravodlivosť a bezpečnosť idú, koniec koncov, ruka v ruke.
Antonio Tajani
v mene skupiny PPE-DE. Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, chcel by som zablahoželať pánovi Frattinimu k jeho komplexnej správe ako aj k návrhom, myšlienkam, obsahu a hodnotám, ktoré obhajoval vo svojom prejave. Zjednotenie Európy viedlo bezpochyby k rastúcemu pohybu občanov v rámci Únie, ktorý v niektorých prípadoch prerástol až do skutočného migračného javu. Presne toto je prípad Talianska, kde v súčasnosti žije približne pol milióna rumunských občanov.
Európska únia sa prostredníctvom smernice 2004/38/ES pokúsila zaručiť dodržiavanie práv občanov Spoločenstva, ktorí emigrujú z jednej krajiny do inej, ako aj právo členských štátov na vyhostenie občanov Európskej únie, ktorí sa neriadia určitými pravidlami: konkrétne mám na mysli schopnosť postarať sa sám o seba a hrozbu pre verejné politiky a bezpečnosť. Spôsob, akým sa táto smernica EÚ začala v Taliansku uplatňovať, prišiel však bohužiaľ až príliš neskoro. A aký je výsledok? Zlyhanie vyhostiť mnohých občanov, ktorí by, v prípade, ak by došlo k ich deportácii, pravdepodobne žiadne trestné činy v Taliansku nespáchali.
Tieto trestné činy, ktoré otriasli verejnou mienkou, však bohužiaľ spáchané boli, a dopustili sa ich osoby s európskym pasom. Reakciou na tieto činy bolo neprijateľné xenofobické násilie. Násilné činy a vraždy spáchané v Taliansku musia byť rezolútne odsúdené a rodinám obetí musí byť prejavená solidarita. Násilná a xenofobická reakcia musí byť tiež odsúdená, aj keď, bohužiaľ, keď sa neuplatňujú pravidlá a nepresadzujú zákony, potom občania berú spravodlivosť do vlastných rúk. Takáto situácia je však jednoducho neprijateľná.
Členské štáty a miestne orgány majú v tejto oblasti jasné zodpovednosti. Rím, bohužiaľ, aj napriek mnohým správam neprijal žiadne opatrenia, ktorými by reagoval na niektoré konkrétne sociálne situácie, napríklad chudobné obydlia, v ktorých žijú rómski občania. Tieto situácie si vyžadovali prijatie urýchlených opatrení. Oneskorené opatrenia nemajú v niektorých prípadoch žiadny vplyv na riešenie vzniknutých problémov. Nie sme zástancami hromadného vyhosťovania. Každý občan, ktorý sa dopustí trestného činu, nesie osobnú zodpovednosť za svoje skutky. Nemá to nič spoločné s otázkou štátnej príslušnosti alebo príslušnosti k určitej národnostnej menšine. Ďalšia spolupráca medzi Rumunskom a Talianskom by bola samozrejme prospešná. Nie je žiadna náhoda, že text PPE bol podpísaný mnou a mojim kolegom, pánom Marinescuom.
Táto otázka sa týka konkrétne rómskych občanov. Netýka sa rumunských občanov. Presne z toho dôvodu žiadame vytvorenie osobitnej agentúry, ktorá by sa zaoberala sociálnou integráciou rómskych spoločenstiev - európskej agentúry, ktorá by bola dôkazom, že Európa podniká kroky na riešenia tohto problému, ktorý by v opačnom prípade mohol podnietiť ešte väčšie sociálne nepokoje.
Martin Schulz
v mene skupiny PSE. Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, nachádzame sa vo veľmi zložitej situácii. Zložitá je preto, že udalosti, ktoré sa prihodili v Ríme, vyniesli do popredia skutočnosti, ktoré sme doteraz nevideli, alebo nechceli vidieť. Vražda, ktorá bola spáchaná, je absolútne odsúdeniahodným a odporným činom. Reakcie, ktoré táto vražda podnietila, sú alarmujúce. Skutočnosť, v ktorej je individuálny páchateľ, ktorý sa dopustí trestného činu, začlenený do väčšej skupiny ľudí, ktorí sú za činy tohto jednotlivca braní na takpovediac kolektívnu zodpovednosť, však nie je v histórii ľudstva ničím novým - aj v minulosti sa vždy objavovala. Vždy však bola rovnako odsúdeniahodná. Prvá vec, ktorú preto musíme urobiť, je naučiť sa rozlišovať. Musíme to robiť veľmi starostlivo. Je skutočne pravda, že začleňovanie Rómov do našich spoločností už veľmi dlhú dobu nefunguje. Dôvodom toho je aj fakt, že existuje len veľmi malý záväzok integrovať Rómov do našej spoločnosti. Ide o zložitých ľudí so svojou vlastnou autonómnou kultúrou, a z toho dôvodu si ich integrácia vyžaduje veľké množstvo úsilia. Je však uskutočniteľná. Podarí sa nám to, ak ich budeme rešpektovať, a ak budeme rešpektovať ich kultúru.
V každom prípade však musí byť jasné, že štát fungujúci na zásadách právneho štátu musí mať možnosť zabezpečiť svoje prežitie všetkými ústavnými prostriedkami. Právny štát musí použiť všetky prostriedky, ktoré má k dispozícii, aby zabezpečil zachovanie verejnej bezpečnosti a poriadku. Aký je teda najlepší spôsob, akým to môže dosiahnuť? Najlepší spôsob je nezovšeobecňovať, ale hodnotiť osobitne každý jednotlivý prípad. Presne toto sa musí v Európe zaviesť. Pokiaľ ide o slobodu pohybu, musíme v každom jednotlivom prípade skontrolovať, aké práva nadobudol občan Únie, a tiež - v prípade jeho presunu medzi dvoma krajinami - aké práva tvoria základ toho, ako by sa s ním malo zaobchádzať.
V Európskej únii garantujeme slobodu pohybu. Všetci občania európskych štátov - prinajmenšom tých, ktoré sú súčasťou schengenského priestoru - môžu túto základnú slobodu využívať. Neznamená to však, že môžu pri presune z jedného štátu do iného robiť čo sa im zachce. Musia dodržiavať právo a zákony tohto štátu. Platí to však aj opačne: štát, ktorý je súčasťou schengenského priestoru, musí dodržiavať práva občanov Európskej únie, ktorí sa nachádzajú na jeho území. Nie je možné zovšeobecňovať a hovoriť: "Je to vina celej skupiny, a táto skupina musí odísť, pretože žiadny z jej členov nemá pracovné povolenie, alebo preto, že nespĺňajú našu predstavu o kultúre, prípadne preto, že sú všetci nezamestnaní, alebo preto, že chodia po žobraní." Namiesto toho sa musíme v každom jednotlivom prípade uistiť, aké práva má daný občan - presne tak, ako sa v každom jednotlivom prípade ubezpečujeme, aké práva porušil. Presne touto úlohou sa v súčasnosti zaoberajú talianska a rumunská vláda, a musí sa ňou zaoberať aj Komisia.
Pán komisár Frattini, na tomto mieste musím povedať, že ste pri plnení svojej funkcie zlyhali. Pri čítaní Vašich vyjadrení v Il Messaggero som bol nesmierne zaskočený. Až do tej doby som mal pocit, že vykonávate funkciu komisára rozvážne. Získali ste si úctu mojej skupiny, pretože až doteraz ste v tejto oblasti, ktorá predstavuje veľmi citlivú oblasť politiky, postupovali veľmi citlivo. Vaše vyjadrenia, ktoré ste poskytli Il Messaggero, týkajúce sa pracovných povolení a štruktúry príjmov občanov - v ktorých ste naznačovali, že je možné ísť priamo do rómskych osád, opýtať sa tamojších ľudí akým spôsobom si zarábajú na živobytie, a v prípade, že by nemohli okamžite vysvetliť z čoho žijú, bolo by ich možné deportovať - pripomínajú absolútne despotický štát. V takom štáte však nežijeme. Pán komisár Frattini, Vašou úlohou - obzvlášť ako komisára zodpovedného za oblasť ľudských práv - je obraňovať zásady Európskej únie, a nie propagovať svoju osobu ako ministra v budúcej talianskej vláde, ak by to opäť bolo potrebné.
(potlesk od stredu a ľavice)
Graham Watson
v mene skupiny ALDE. - Vážený pán predsedajúci, väčšina z nás uznáva výhody migrácie. Členské štáty, ktoré otvorili svoje hranice pre prisťahovalcov z iného členského štátu, nezaznamenali nárast nezamestnanosti. Namiesto toho zaznamenali nárast produktivity, vyšší hospodársky rast a vytvorenie nových pracovných miest.
Je to veľmi starý príbeh. Prisťahovalci vykonávajú práce, ktoré domáce obyvateľstvo nechce robiť, pracujú tvrdo, sú lacní a prinášajú nové myšlienky. Je však dôležité pripustiť, že niektorí ľudia neprekračujú hranice s úmyslom pracovať, teda aspoň s úmyslom pracovať legálne. Presne, ako zdôraznil aj pán komisár, právne predpisy Európskej únie si tento problém uvedomujú. Aj keď dávajú právo na pobyt v inom členskom štáte, umožňujú tomuto hostiteľskému štátu obmedziť právo pobytu na obdobie troch mesiacov v prípade, že daná osoba nemá žiadne prostriedky na živobytie, a tiež odoprieť toto právo v prípade ohrozenia verejného poriadku.
Jedným z najväčších úspechov Európskej únie je právo na slobodu pohybu, ktoré môžu v súčasnosti využívať milióny našich občanov pri svojich štúdiách, v pracovnom živote alebo dôchodkovom veku. Toto právo však neprichádza bez určitých výziev. Presne tak, ako boli v minulosti židia, ľudia bez vlasti, často nevítaní, v súčasnosti sú to Rómovia, približne deväť miliónov ľudí, ktorí musia v mnohých hostiteľských krajinách čeliť diskriminácii. Stotožňovať rómskych občanov s Rumunskom, aj napriek tomu, že mnohí z nich sú rumunskými občanmi, však znamená nepochopenie pôvodu oboch týchto slov. To by sme ich potom mohli pokojne spájať aj s mestom Rím.
Pre integráciu Rómov boli sprístupnené fondy Európskej únie. V tejto oblasti spolupracujeme s Georgeom Sorosom a jeho Dekádou začleňovania Rómskej populácie. Ak však chceme, aby bola táto iniciatíva úspešná, potrebujeme, aby sa k nej pripojili všetky členské štáty, a potrebujeme tiež spoločnú rámcovú stratégiu Spoločenstva pre začleňovanie Rómov.
Je skutočne škoda, že Taliansko tieto fondy vôbec nečerpalo. Španielsko ich čerpalo vo výške približne 52 miliónov EUR a Poľsko približne 8 miliónov EUR. Nejde však len o nedostatočnú predvídavosť zo strany talianskej vlády, ide aj o nedostatok predvídavosti zo strany Komisie. Myslím si, že pán Barroso sa mýlil, keď vo svojom včerajšom rozhovore pre La Repubblica povedal, že je nemysliteľné, aby Európska únia podporovala integráciu priamo na mieste. Nemalo by to byť nemysliteľné.
Pán Frattini, stotožňujem sa s názormi pána Schulza. Do tejto otázky by ste nemali zaťahovať stranícku politiku. Tento Parlament vyžaduje, aby ste sa zamerali na svoje súčasné povinnosti, nie na Vašu potenciálnu budúcu kariéru. Taliani poznajú rovnako dobre ako všetci ostatní zraniteľnosť prisťahovaleckých spoločenstiev. V roku 1893 boli v Aigues-Mortes vo Francúzsku zlynčovaní talianski robotníci solivaru v Peccais pri xenofobických útokoch s cieľom ochrániť miestne pracovné miesta. Jedným z najväčších úspechov Európskej únie je však to, že podobné pogromy sú už vecou minulosti.
Národné demokracie sú až príliš často vedené krízovými manažmentmi. V Taliansku je táto situácia zrejme ešte očividnejšia než v iných štátoch. Ak však existujú problémy v Taliansku, potom sa tieto problémy objavia aj v iných krajinách. Ak je právo na pobyt v zahraničí právom Európskej únie, potom nemôžeme dovoliť členským štátom, aby menili znenie výnimočných ustanovení, ako to urobila talianska vláda vo svojom nariadení. Pokiaľ existuje právo na odvolanie, nie je nič, čo by zastavilo krajinu v udeľovaní právomocí prefektom na riešenie tejto situácie. Odvolanie podané zmierovaciemu sudcovi, ktorý nie je právnym expertom, je však nedostatočné, presne ako používanie výhradne talianskeho alebo anglického jazyka v právnych dokumentoch. Verím však, že taliansky parlament vykoná nápravu týchto ustanovení a zaručí zhodu vnútroštátnych právnych predpisov s právnymi predpismi Európskej únie.
Toto je prvý skutočný prípad, v ktorom Európsky parlament spoločne s národnými parlamentmi dohliada na uplatňovanie právnych predpisov v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí. Musíme sa zaoberať nielen tým, čo nefunguje, ale aj tým, čo funguje, a pri plnení tejto úlohy potrebujeme z Vašej strany aktívny záväzok, pán komisár.
(potlesk od stredu a ľavice)
Roberta Angelilli
v mene skupiny UEN. - (IT) Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, aj ja by som sa chcela poďakovať pánovi komisárovi Frattinimu za detailnú správu, ktorú dnes popoludní predniesol. Podľa môjho názoru je smernica 2004/38/ES platným referenčným bodom, ktorý garantuje plné dodržiavanie práva na slobodu pohybu pre občanov Európskej únie, bráni akejkoľvek forme diskriminácie a zavádza zásadu úplnej integrácie.
Základným cieľom tejto smernice je ochrana práv osôb zdržiavajúcich sa v členskom štáte ako aj práv občanov daného členského štátu v súlade so zásadou reciprocity. Poskytuje maximálnu ochranu pracujúcim a študujúcim osobám, ako aj osobám, ktorí chcú byť integrovaní, zároveň však veľmi tvrdo postupuje voči tým, ktorí porušujú pravidlá. Práve o poslednom spomenutom bode sa musí v Parlamente konať reálna diskusia.
Popri právach sú tu však aj povinnosti a pravidlá, ktoré je potrebné dodržiavať. Nemôžeme naďalej ignorovať fakt, že existuje určité percento ľudí - aj keď ide nepochybne o výraznú menšinu, toto percento skutočne existuje - ktorí cestujú do iných členských štátov bez úmyslu nahlásiť svoju prítomnosť v týchto hostiteľských členských štátoch jednoducho preto, že nechcú, aby sa o nich oficiálne vedelo, pretože nemajú v úmysle dodržiavať zákony a pracovať legálne.
Potrebujeme správnym spôsobom reagovať na problém, ktorý predstavujú osoby presúvajúce sa a vstupujúce na územie členského štátu s úmyslom zotrvať na okraji jeho spoločnosti. Nástroje, ktoré k tomu potrebujeme, môžu byť nepochybne ešte zdokonalené, no niektoré z nich sú členským štátom, na základe smernice 2004/38/ES, dostupné už v súčasnosti. Práve z toho dôvodu musíme v prvom rade vyzývať na správne, úplné, dôkladné a konkrétne uplatňovanie smernice v každom členskom štáte.
Možno by stálo za to zdokonaliť aj samotnú smernicu, v ktorej by sa nevyžadovala len povinnosť pre návštevníkov nahlásiť svoju prítomnosť na území hostiteľského členského štátu podľa určitých podmienok, ale tiež povinnosť pre členský štát uložiť sankcie každému, kto nedodržiava právne predpisy. Napríklad v Taliansku ukladá nariadenie, ktorým sa vykonáva daná smernica, určité podmienky, neukladá však žiadne sankcie, takže zákon je v skutočnosti úplne neúčinný.
Predovšetkým sa musíme uistiť, že prisťahovalci sú skutočne eskortovaní späť do svojej vlasti. Samozrejme mám na mysli prípady, v ktorých existujú náležité dôvody pre tento postup. Chcela by som však zdôrazniť, že každý, kto sa dopustí trestného činu, kto porušuje ľudské práva - pretože táto oblasť je rovnako dôležitá - kto zneužíva ženy a deti, alebo kto predstavuje hrozbu pre verejnú bezpečnosť, musí byť bez najmenších pochybností vyhostený a vrátený späť do rúk orgánov krajiny svojho pôvodu. Potrebujeme aj zákony pre ľudí, ktorí nepracujú, ktorí prežívajú spôsobom "z ruky to úst", a ktorí môžu tým pádom predstavovať pre spoločenstvo hostiteľského štátu nadmernú záťaž.
Na záver by som chcela spomenúť rómske deti a podnietiť tak Taliansko, aby v tomto smere prijalo určité kroky. V Taliansku je v súčasnosti približne - alebo lepšie povedané minimálne - 50 000 zneužívaných detí. Ide o deti rómskeho pôvodu, ktoré sú nútené žobrať, nie sú očkované, nechodia do školy a žijú v absolútne strašných hygienických podmienkach. Chcela by som vám všetkým pripomenúť, že približne týždeň predtým, než bola v Ríme zavraždená pani Reggianiová, zomrelo v rovnakej osade z chatrčí, ako bola tá, z ktorej pochádzal vrah pani Reggianiovej, dvojmesačné rómske dieťa na podchladenie. Táto udalosť sa stala v Ríme, jednom z najpoprednejších európskych veľkomiest.
Z toho dôvodu by som chcela svoj prejav ukončiť otázkou: "Je toto skutočne integrácia, je toto dodržiavanie ľudských práv?" Je našou povinnosťou klásť si tieto dôležité otázky bez pokrytectva, je našou povinnosťou povedať, že pred zákonom sme si všetci rovní.
Monica Frassoni
v mene skupiny Verts/ALE. - (IT) Vážený pán predsedajúci, vážený pán komisár, vážené dámy, vážení páni, dňa 2. novembra pán Frattini povedal: "To, čo musíme urobiť, je jednoduché: musíme ísť do prisťahovaleckých táborov, napríklad v Ríme, a opýtať sa: "Môžete mi povedať, kde bývate?" Ak na túto otázku nedokážu odpovedať, môžeme ich zadržať a poslať domov do Rumunska. Presne tak totiž funguje európska smernica - jednoducho a prehľadne - a z toho dôvodu potrebujeme okamžite zbúrať prisťahovalecké tábory." Povedali ste aj to, že Spojené kráľovstvo, Francúzsko a Nemecko zvyčajne vyhosťujú občanov, ktorí nemajú prácu, a že Taliansko tento postup neuplatňuje, a z toho dôvodu zlyháva pri správnom vykonávaní smernice 2004/38/ES.
Prihováram sa vám ako spolupredsedníčka európskej politickej skupiny a oslovujem Vás ako európskeho komisára. Z toho dôvodu musíme odložiť stranou skutočnosť, že v Taliansku sa zrejme angažujeme v kampani pre odlišné koalície, pretože na tomto mieste konáme, a mali by sme konať, ako Európania. Myslím si, že Vaše vyhlásenia v Il Messaggero sú absolútne neprijateľné a zároveň sú v úplnom protiklade s tým, čo ste nám tu povedali minulú noc. Ktorý z týchto dvoch pánov je skutočný pán Frattini? Ten, ktorý povedal, že potrebujeme zbúrať rómske osady, alebo ten, ktorý povedal, presne v súlade so znením smernice, že občania môžu byť vyhostení len na základe presných pravidiel a ešte presnejších záruk? Veľmi by som ocenila, keby som na túto otázku dostala odpoveď.
Pokiaľ ide o otázku týkajúcu sa ďalších európskych členských štátov, bola by som povďačná, kedy ste mi túto situáciu vysvetlili. Urobili sme malý prieskum a zistili sme, že žiadna zo spomínaných krajín - t.j. Spojené kráľovstvo, Francúzsko alebo Nemecko - nikdy nedeportovala európskych občanov z ekonomických dôvodov, čo v konečnom dôsledku zakazuje aj samotná smernica, a že žiadny občan nebol nikdy považovaný za nadmernú záťaž pre hospodárstvo krajiny jeho pobytu. Preto by som rada vedela, či ste o tom vedeli, pretože ide o zásadnú informáciu.
Plne podporujem skutočnosť, že táto smernica poskytuje presný rámec. Domnievam sa však, že by mohol byť ešte presnejší a kvalitnejší. Dokonca si myslím, že prípad alebo prípady, o ktorých tu dnes diskutujeme, sú symbolické pre spôsob, akým musí byť táto smernica uplatňovaná, a akým musia členské štáty chápať a vnímať rozšírenie Únie a slobodu pohybu, ktorá je pre nás absolútnou prioritou. Pán predsedajúci, dovoľte mi nakoniec pánovi Tajanimu a pani Angelilliovej povedať, že krajina, v ktorej mafia uskutočňuje obchody a vlastní majetok v hodnote približne 90 miliárd EUR, a v ktorej dochádza k udalostiam, ako sú udalosti posledných dní, nás môže o téme prisťahovalectva naučiť skutočne len veľmi málo.
Roberto Musacchio
v mene skupiny GUE/NGL. - (IT) Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, naša dnešná rozprava nie je o Taliansku alebo Rumunsku, je o Európe a o živote jej občanov: bola zavraždená žena a naše myšlienky a sústrasť musia smerovať k jej rodine. Rómski a rumunskí občania sú hanebne napádaní. Naša identita, naše hodnoty, naše zákony a naša história, vrátane tragédií, medzi ktoré patrí aj prenasledovanie rómskej populácie, sú dnes spochybňované a nútia nás nezabúdať a zabezpečiť, aby neexistoval žiadny priestor pre rasizmus akéhokoľvek druhu.
Tieto tragédie nás poučili o dôležitosti zákonov, ktorými sa priznávajú určité práva: bez zákona neexistuje žiadna bezpečnosť. Presne také dôležité sú naše zákony a naše zmluvy, dokonca aj naše hospodárske vzťahy, ktoré uznávajú hodnotu a právo na mobilitu a pobyt, ktoré sú zákonnými právami - nie výsadami - európskych občanov, a ktoré síce môžu byť regulované, ale nikdy nie odopierané. Európske zákony sú jasné: každý človek má právo na mobilitu a právo na pobyt, ktoré je možné odoprieť iba v extrémnych prípadoch, v ktorých je ohrozená národná bezpečnosť. Vyhostenie sa musí vykonávať výlučne na individuálnom základe, nikdy nie kolektívne, a je doprevádzané zaručeným právom na obranu. Ide o proporcionálne opatrenia, ktoré neustále poskytujú nepretržité právo na mobilitu - právo, ktoré nikdy nebude odoprené z ekonomických dôvodov, pretože chudoba nesmie byť stigmou alebo dôvodom na diskrimináciu niektorých občanov.
Takto je to uvedené v článku 27 smernice, taký je teda zákon. Tento zákon je o to posvätnejší, že sa týka práv. Zákon sa vzťahuje na každého, v neposlednom rade aj na komisárov (pán Frattini, v tejto súvislosti musím povedať, že vo vašich početných vyhláseniach v tomto Parlamente som sa márne pokúšal nájsť ducha a literu zákona, v skutočnosti som žiadne nenašiel) a členské štáty, ktoré musia transponovať svoje členstvo v Európe a jej smernice tak, aby platili pre nás všetkých.
V Európe v súčasnosti ešte stále umiera priveľa ľudí. V Taliansku zomrela žena po násilnom útoku rumunského muža. Je to pre mňa nesmierne stiesňujúce. Každý, kto je vinný z vraždy, sa za ňu musí zodpovedať. Nemá to však nič spoločné s Rómmi alebo rumunskými občanmi, ktorí sa tiež museli prizerať na nespravodlivé útoky voči svojim krajanom. Vina je individuálna, nikdy nie kolektívna. Do Európy sa pokúša dostať obrovský počet prisťahovalcov. Títo ľudia sú šokovaní a vyzývajú nás, aby sme konali. Toto utrpenie je dôvodom, pre ktorý musíme urobiť z Európy miesto, v ktorom platia zákony a práva - posvätné práva - obzvlášť keď je reč o prijímaní. Tieto zákony tvoria základ bezpečnosti.
Želáme si, aby tieto slová Parlament slávnostne potvrdil svojim hlasovaním, aby už nemohlo dochádzať k žiadnej nesprávnej interpretácii európskych právnych predpisov.
Predsedajúci
. - V súlade s našim rokovacím poriadkom by som chcel požiadať pánov poslancov a pani poslankyne, aby počas svojich prejavov necitovali iných poslancov, a to z jednoduchého dôvodu, že na základe rokovacieho poriadku môžu títo poslanci požiadať neskôr o slovo. Z dôvodu plynulého priebehu tejto rozpravy by som vás chcel preto všetkých požiadať, aby ste pri citácii faktov oslovovali Parlament vo všeobecnej rovine. Samozrejme, toto sa nevzťahuje na pána komisára, ktorý je plne oprávnený vysvetliť dôvody svojho konania na konci tejto rozpravy.
Jens-Peter Bonde
v mene skupiny IND/DEM. - Vážený pán predsedajúci, moji priatelia v novej rumunskej politickej strane NIP boli nesmierne rozhorčení, keď sa dozvedeli o vyhostení tisícok rumunských občanov z Talianska. Dokážem ich úplne pochopiť.
Mal som telefonický rozhovor s pánom komisárom Frattinim, ktorý ma ubezpečil, že žiadny rumunský občan nebude vyhostený skôr, než predstúpi pre sudcu. Bola tu však aj jedna výnimka: ak ľudia nebudú mať po troch mesiacoch svojho pobytu žiadne finančné prostriedky na živobytie, môžu byť vyhostení aj bez rozhodnutia sudcu. Súhlasím s týmto postupom, ak je vykonávaný v dobrej viere. Voľný pohyb v sebe nezahŕňa aj poberanie finančnej podpory od štátu, ktorý navštevujete. Ľudia by mali byť schopní žiť zo svojho vlastného rozpočtu, prípadne mať zamestnanie.
Vyhostení môžu byť aj zločinci, v prípade, že tak rozhodne sudca. Nie je však vecou polície rozhodovať o tom, kto je zločincom. Pre rozhodnutia tohto druhu potrebujeme mať nezávislých sudcov. Dúfam, že moji priatelia v talianskej vláde súhlasia s touto základnou zásadou Európskej únie.
Luca Romagnoli
v mene skupiny ITS. - (IT) Vážený pán predsedajúci, vážený pán komisár, vážené dámy, vážení páni, chcel by som sa hneď v úvode poďakovať pánovi Frattinimu za to, že je tu dnes opäť prítomný, za jeho záväzok, a za to, že si pre nás našiel čas. Ste skutočným prínosom pre svoju krajinu. Bohužiaľ však nemôžem povedať to isté o ďalších talianskych predstaviteľoch, a to ma skutočne neteší.
Diskutovali sme tu - a ešte stále diskutujeme - o Schengenskej dohode. Aj napriek sociálnym nepokojom, ktoré v Taliansku bezpochyby spôsobuje slobodný pohyb občanov v rámci Európskej únie, sa pán Amato rozhodol, že by bolo vhodné zamerať sa na iné otázky. Potrebujeme prijať opatrenia, ktoré by zabránili tomu, aby tieto sociálne nepokoje dosiahli úrovne, ktoré môžeme pozorovať v našej krajine. Zdá sa však, že sa v tejto súvislosti nič podobné nedeje, vzhľadom na narastajúcu úroveň kriminality v Taliansku na všetkých úrovniach siahajúcich od protispoločenského správania až po organizovaný zločin, nehovoriac o stálom prílive nelegálnych prisťahovalcov do našej krajiny, a predovšetkým o fakte, že niektorí ľudia prichádzajúci do Talianska za štúdiom, prácou alebo s turistickými vízami sa po vypršaní doby, na ktorú majú povolený pobyt, nevracajú späť do svojich vlastí. Tento posledný bod nebol v médiách dostatočne spomínaný.
Okrem toho za zdá, že súčasná talianska administratíva a jej minister vnútra si vôbec neuvedomujú trestné činy, ktorých sa v Taliansku dopúšťajú predovšetkým cudzinci, medzi ktorých patria aj európski občania, turisti alebo ľudia, ktorí sa za takých vydávajú. Na túto skutočnosť upozorňoval pred niekoľkými mesiacmi vo svojej správe talianskemu parlamentu aj taliansky prefekt, pán Serra.
Z talianskej vlády sa stáva prekážka pre jej čoraz unavenejší národ. A nielen preň. Táto vláda, ktorá je rovnako neschopná porozumieť sociálnym nepokojom, ako je neschopná im zabrániť, nemá vôbec žiadnu predstavu o tom, ako tento problém riešiť. Vôbec ju nenapadne - a človek sa zamýšľa ako by aj mohlo - pripustiť neúspech súčasných migračných politík alebo nedostatočné uplatňovanie európskych smerníc, v tomto prípade smernice 2004/38/ES.
V tejto súvislosti sa talianska vláda sťažuje na problémy pri identifikácii presného termínu nadobudnutia účinnosti. Je jasné, že na základe Schengenskej dohody sa tieto problémy objavujú a narastajú z každej strany. Je tiež jasné, že ja a moja strana by sme radi zrušili Schengenskú dohodu. Pán Amato však ignoruje dokonca aj opakované prejavy politického chuligánstva v Taliansku, ktoré v mnohých prípadoch ubližujú mojej politickej strane, a ktoré sú páchané nasledovníkmi anarchického a grobianskeho komunizmu ochraňovaného predstaviteľmi inštitucionálnej ľavice.
Pán Amato a pán predseda Prodi, presne ako mnoho ďalších starostov, v neposlednom rade aj starostu Ríma, bohužiaľ nežijú v oblastiach, kde žije pracujúca trieda, a vôbec neprichádzajú do kontaktu s prisťahovaleckými tábormi - či už právneho alebo akéhokoľvek iného - nepoužívajú verejnú dopravu a nezažili na vlastnej koži týranie, násilnosti a bezvýznamnosť, ktorým musia v Taliansku pravidelne čeliť dokonca aj návštevníci Európskej únie. Títo nezodpovední politici hovoria o solidarite, v mene ktorej musí celé obyvateľstvo znášať ich hlúpe rozhodnutia.
Európska únia by si mala namiesto nariekania nad skutočnosťou, že Taliansko nepožiadalo o finančné prostriedky, radšej všimnúť slová pána predsedu Barrosa, ktorý povedal, že ak členský štát umožní, aby sa na jeho území vytvárali chudobné obydlia, čo môže potom očakávať od Komisie? Pán Amato sa rozhodol nezúčastňovať na stretnutiach, ktoré sa zaoberajú touto témou. Medzitým by však talianski občania radi urobili jedinú správnu vec: zúčastnili sa hlasovania a odkázali vláde, aby išla do pekla.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Európska únia je spoločenstvom hodnôt, v ktorom prevláda rešpektovanie ľudských práv a základných slobôd, a ktorého súčasť tvoria politiky zamerané na bezpečnosť občanov a boj proti kriminalite, ako aj ochranu detí a boj proti podnecovaniu k násiliu.
Rezolútne odsudzujem násilie a trestné činy a hlboko ľutujem udalosti, ktoré sa udiali v Taliansku. Domnievam sa však, že urážky a nespravodlivosť páchané v mene zákona sú neprípustné, spôsobujú strach a poníženie a môžu vyvolať nenávisť v rámci ľudských spoločenstiev.
Zistil som, že existuje tendencia neopodstatnene eskalovať túto situáciu, ktorá je podporovaná politickými a xenofobickými vyhláseniami zo strany niektorých politikov.
Znepokojuje ma fakt, že na základe doposiaľ zverejnených informácií boli z Talianka vyhostení jedine rumunskí občania. Všetky členské štáty majú právo a povinnosť vypracovať legislatívne akty, ktoré zabezpečia a skonsolidujú verejný poriadok a bezpečnosť.
Všetci európski občania, bez ohľadu na ich štátnu príslušnosť, sú povinní riadiť sa právnymi predpismi a ich ustanoveniami, bez ohľadu na to, na ktorom mieste v rámci Európskej únie sa nachádzajú.
Zároveň však musíme odsudzovať intoleranciu a xenofóbiu a predovšetkým neopodstatnené prerastanie nepriateľského postoja a stigmatizácie z niekoľkých jednotlivcov, ktorí prišli do konfliktu so zákonom, na celú národnostnú menšinu, alebo - čo je ešte závažnejšie - dokonca na celý národ.
Myslím si, že Taliansko, presne ako všetky ostatné členské štáty Európskej únie, má povinnosť ochraňovať práva a slobody európskych občanov zdržiavajúcich sa na jeho území, ktorí sa pokúšajú začleniť do spoločnosti a dodržiavajú zákony.
Potrebujeme spoločný európsky prístup pre politiky prisťahovalectva a začleňovanie menšín. Otázka menšín, a predovšetkým rómskej menšiny, je európskou otázkou a malo by sa k nej pristupovať súdržným a jednotným spôsobom, a to nielen v momente krízy.
Všetky príslušné orgány by mali v tejto otázke spolupracovať, predovšetkým Európska komisia a Agentúra pre základné práva, ako aj všetky príslušné inštitúcie v členských štátoch.
Vyzývam Európsku komisiu, aby prehodnotila priority a mechanizmy Európskeho sociálneho fondu s cieľom rozšíriť financovanie spoločných činností, ktoré by prispeli k sociálnemu začleneniu rómskej menšiny.
Zároveň vyzývam Európsku komisiu, aby naliehavo preskúmala súlad nariadenia vydaného talianskymi orgánmi s európskymi právnymi predpismi a poskytla záruky, že vykonávanie akéhokoľvek ustanovenia tohto typu nebude viesť k zneužívaniu poctivých ľudí, bez ohľadu na ich štátnu príslušnosť.
Gianni Pittella
(IT) Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, domnievam sa, že je správne, aby náš Parlament poslal rodine pani Reggianiovej sústrastný telegram. Chcel by som vysloviť kritiku voči nedávnym vyhláseniam pána Frattiniho, ktorý si vo svojich rozhovoroch, ktoré tu boli spomínané, pomýlil svoju úlohu predstaviteľa Komisie s úlohou člena opozície a odoprel toto potešenie pánovi Tajanimu, aj keď by urobil oveľa lepšie, keby využil svoju prestížnu funkciu na upokojenie vnútroštátnej politickej klímy.
Hovorí sa mi to skutočne ťažko, pretože v minulosti sme často podporovali návrhy a iniciatívy pána Frattiniho. Pán Frattini si až príliš dobre uvedomuje, presne ako tu upozorňovali aj niektorí moji kolegovia poslanci, že neexistuje žiadny európsky text, ktorý by umožňoval automatické vyhostenie občanov z iných členských štátov na základe ekonomických dôvodov.
Nedávne ustanovenia talianskej vlády sú v súlade s európskou smernicou, rešpektujú jej podstatu a posilňujú určité aspekty, ktoré sa vzhľadom na situáciu v Taliansku javia ako významné. Všetky talianske inštitúcie - pričom toto tvrdenie adresujem pánovi Tajanimu, pani Angelilliovej a všetkým ostatným členom opozície - od mesta Rím cez miestne orgány až po najmenšiu miestnu radu sú povinné toto nariadenie dodržiavať. Je nedôstojné vyjadrovať sa negatívne o úrovni civilizovanosti a integrácie, ktorú naša krajina počas rokov dosiahla.
Dúfam, že Európsky parlament opätovne potvrdí svoj odmietavý postoj voči kolektívnej zodpovednosti, ktorá sa využíva na podnecovanie nenávisti a násilia v srdci Európy.
Namiesto toho potrebujeme potvrdiť potrebu boja proti akejkoľvek forme rasizmu a xenofóbie, ako aj akejkoľvek diskriminácii založenej na štátnej príslušnosti alebo etnickom pôvode. Na tento účel máme vytvorenú cestovú mapu: Chartu základných práv. Je dôležité, aby sme urobili všetko, čo je v našich silách, presne ako nás o požiadali ministerskí predsedovia Talianska a Rumunska, aby sme zabezpečili lepšie sociálne začlenenie znevýhodnených ľudí a lepšiu spoluprácu medzi členskými štátmi z hľadiska riadenia pohybov našich vlastných migračných tokov ako aj z hľadiska sociálneho rozvoja a sociálnych programov financovaných zo štrukturálnych fondov.
To, čo potrebujeme v budúcnosti urobiť, je jednoduché: nikto z nás nesmie zabúdať, že prisťahovalectvo je zdrojom, je súčasťou našej budúcnosti, je ho však potrebné regulovať. Z toho dôvodu navrhujem, aby členské štáty začali okamžite konať v smere vytvorenia bližšej európskej koordinácie na reguláciu migračných pohybov v Európskej únii.
Adina-Ioana Vălean
Vážený pán predsedajúci, chcela by som sa pánovi komisárovi poďakovať za to, že prišiel osloviť Parlament v tejto veľmi dôležitej otázke.
Po vražde talianskej ženy rumunským občanom vypuklo v Taliansku množstvo emócií. Veľa emócií sa objavilo aj v Rumunsku po odvetných útokoch proti rumunským občanom zo strany talianskych gangov.
Ak však odložíme emócie stranou, dostaneme sa späť k našim základným hodnotám a zásadám: slobode pohybu pre všetkých občanov, právnemu štátu a jeho súladu s európskym právom.
Dovoľte mi, aby som vám pripomenula, v prípade, ak je to potrebné, že sloboda pohybu európskych občanov je základným právom zakotveným v zakladajúcich zmluvách. Nedávne udalosti nám bohužiaľ ukázali, že musíme vyvíjať väčšie úsilie v súvislosti s konsolidáciou týchto práv a zabezpečením, aby boli v celej Európe presadzované rovnakým spôsobom.
V dnešnej Európe nemôžeme pripustiť, aby nezodpovedné orgány ukazovali prstom na konkrétne národy alebo etnické skupiny. Nemôže pripustiť ani tvrdenie, že slobodný pohyb pracovných síl môže spôsobovať nárast kriminality, pretože trestný čin nemá národnosť ani etnickú príslušnosť. Tento postoj môže viesť jedine k nebezpečnému vývoju a väčšej xenofóbii.
Práve naopak, domnievam sa, že musíme pokračovať v podpore mobility osôb a poskytnúť pracujúcim rovnaké príležitosti v celej Európe, aby sme posilnili silnú európsku identitu. Toto bolo skutočným želaním zakladateľov pri vytváraní Európskej únie.
Aj keď opakovane zdôrazňujem, že v Európskej únii musíme vytvoriť dostatočné záruky, aby mohli všetci naši občania žiť v prostredí slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, domnievam sa, že musíme zároveň venovať zvýšenú pozornosť integrácii a slobode pohybu.
Odpoveďou na trestné činy by nemalo byť uzatvorenie hraníc. Nemalo by ňou byť ani podporovanie xenofóbie a diskriminácie a stigmatizácia štátnej alebo etnickej príslušnosti. Odpoveďou na trestné činy v modernej Európe by mala byť intenzívnejšia policajná a súdna spolupráca, viac integračných politík a viac zdrojov pre tých, ktorých úlohou je slúžiť a ochraňovať našich občanov, bez ohľadu na ich štátnu príslušnosť.
Chcela by som vidieť Európu, v ktorej môžu všetci občania slobodne žiť, pracovať a pohybovať sa. Európska komisia musí ako ochrankyňa zmlúv zabezpečiť, aby boli základné práva vykonávané a presadzované správnym spôsobom. Vyzývam Komisiu, aby bola v týchto zásadách neústupná.
Elly de Groen-Kouwenhoven
Vážený pán predsedajúci, situácia Rómov v Európe sa zhoršuje. Vývoj situácie v Taliansku je toho jasným dôkazom. Mali sme sa možnosť presvedčiť, že nekontrolovaná xenofobická a rasistická hystéria môže prevážiť nad zdravým rozumom. Trestný čin, ktorého sa dopustila jedna jediná osoba, vyvolal nevídané lynčovanie v médiách. To spôsobilo, že sme sa na základe tejto všeobecnej rasistickej a xenofobickej hystérie začali uberať cestou obmedzovania základných práv európskych občanov.
Nesmieme pripustiť, aby k tomu došlo. Riešenie otázok súvisiacich s trestnými činmi je úlohou sudcov, nie politikov alebo civilného obyvateľstva. Nech je už trestný čin, ktorý bol spáchaný v Ríme, akokoľvek hrozný a odsúdeniahodný, nemal by viesť k vyvolávaniu kolektívnej zodpovednosti celého národa. Udalosti v Taliansku odhalili reálnu situáciu v campo nomadi, v ktorých žije veľké množstvo Rómov. Je nespochybniteľným faktom, že táto situácia má za následok napätie a nestabilitu. Práve preto musíme konať. Mojim prvým asistentom je Róm. Integrácia môže napredovať skutočne rýchlo.
V roku 2005 sme prijali uznesenie, ktoré vyzývalo na sústredenú činnosť na úrovni EÚ a na národnej úrovni zameranú na urýchlenie integrácie rómskeho obyvateľstva. Z toho dôvodu navrhujem, aby sme my, poslanci Európskeho parlamentu, ukázali, že nám na tejto otázke záleží, a vyzývali rozhodovacie orgány, aby sa k nám pripojili. Navrhujem, aby Európsky parlament vytvoril post stáleho spravodajcu Európskeho parlamentu pre rómske otázky, ktorý by monitoroval situáciu Rómov v Európe a každoročne poskytoval odporúčania Komisii a jednotlivým vládam. Okrem toho by sme mali vyzývať Komisiu, aby spolu so stratégiou EÚ pre začleňovanie Rómov a rómskou sekciou v rámci Európskej komisie zriadila aj fond Európskej únie pre začleňovanie Rómov. Tieto opatrenia zaručia správne riadenie politík Európskej únie zameraných na začleňovanie Rómov.
Umberto Guidoni
(IT) Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, bezprostredne po tom, čo rumunský občan brutálne zavraždil pani Giovannu Reggianiovú, ktorej rodine vyjadrujeme našu úprimnú sústrasť, začalo mnoho politických skupín v Taliansku označovať za skutočného vinníka Európu. To, čo sa stalo, však nie je dôsledkom rozšírenia, Schengenu alebo inej európskej smernice o voľnom pohybe v rámci Európskej únie.
Ide o dlhoročné problémy, ktoré si vyžadujú menej povrchný prístup, a ktoré nemožno riešiť nariadením narýchlo schváleným v parlamente s cieľom upokojiť verejnú mienku. Z toho dôvodu potrebujeme preukázať väčšiu všímavosť a prehodnotiť celú túto otázku v rámci zákonnosti oslobodenej od emócií alebo naliehavých požiadaviek. Právny štát si vyžaduje, aby bola zodpovednosť za spáchanie trestného činu individuálna, nie kolektívna. Opustenie tejto zásady by vytvorilo nebezpečný precedens, ktorý by mohol viesť k obviňovaniu určitých kočovných národov.
Potenciálne následky, ktoré by to mohlo spôsobiť, sú znepokojujúce. V Taliansku sme mohli sledovať vynorenie kultúry honu na čarodejnice zameranej proti rumunským a rómskym občanom, ktorej súčasťou boli aj mnohé trestné výpravy. Dokonca aj deti v školách sa stali predmetom výsmechu a zlého zaobchádzania. Otázka bezpečnosti je bezpochyby legitímna, nesmieme sa však nechať chytiť do pasti polemík a vykorisťovania zámerne navrhnutých na podnecovanie nenávisti a xenofóbie výlučne zo straníckych dôvodov. Ak by sa podarilo do talianskej politiky znovu zaviesť objektívnosť, potom by sa verejnosť dozvedela, že Taliansko nebolo zaplavené delikventnými prisťahovalcami. Prisťahovalectvo je jednoznačne oblasťou, ktorá si vyžaduje koordináciu na európskej úrovni. Európu však nemôžeme využívať na obmedzovanie slobody pohybu migrantov.
Kroky zo strany pána Frattiniho je potrebné odsúdiť. Využil túto príležitosť k tomu, aby sa pripojil k národnej polemike a vyjadroval názory, ktoré sú v rozpore s európskymi smernicami. Bolo by oveľa lepšie, keby pán kominár navrhol súbor integračných politík založených napríklad na zvýšení objemu finančných prostriedkov z integračných fondov a potrebe oslobodenia národných politík pre prijímanie od obmedzení, ktoré vytvára Pakt stability, podobne ako v prípade bezpečnostnej politiky.
Je tiež dôležité, aby sme naliehali na koordinácii a posilnení súdnych nástrojov a právomocí polície na boj s organizovaným zločinom a nezákonným obchodovaním - ohavným trestným činom, ktorý v súčasnosti dosiahol nadnárodnú úroveň. Diskusia o uplatňovaní smernice 2004/38/ES predstavuje ten správny legislatívny rámec pre diskusiu o vyhosťovaní rumunských občanov. Zároveň predstavuje vhodnú príležitosť na potvrdenie skutočnosti, že slobodný pohyb rumunských občanov je nespochybniteľným právom európskeho občianstva.
Znenie tejto smernice je jasné: vyhosťovanie osôb sa nesmie vykonávať ako preventívne opatrenie, v týchto prípadoch sa musí vyvodzovať osobná zodpovednosť. Táto informácia by mala tvoriť východiskový bod, aby vládne nariadenia boli aj naďalej v súlade s proeurópskou tradíciu našej krajiny.
Alfredo Antoniozzi
(IT) Vážený pán predsedajúci, vážený pán komisár, vážené dámy, vážení páni, chcel by som sa vám poďakovať za odvahu a dôslednosť, s akou odmietate akékoľvek pokrytectvo, ktoré bohužiaľ veľmi často prevláda v našich inštitúciách, a ktoré sme do určitej miery mohli počuť aj dnes v tejto miestnosti. Pán Guidoni, nariadenie, na ktoré tak útočíte, je nariadením Vašej vlastnej vlády, preto by som bol rád, kedy ste mi k tomu poskytli vysvetlenie.
Znepokojujúce udalosti v Taliansku a predovšetkým v Ríme predstavujú len posledný zo série incidentov, ktoré sa často udiali bez povšimnutia, prípadne boli ignorované. Európa je založená na zásadách slobody a rešpektovania základných práv a slobôd. Taliansky národ vždy preukazoval svoju podporu nespochybniteľným hodnotám, akými sú nediskriminácia, rovnosť medzi ľuďmi a demokracia.
Domnievam sa však, že je len správne dodať - na základe informácií zo správy organizácie Caritas vypracovanej v spolupráci s talianskym ministerstvom vnútra, ktorá vykresľuje túto situáciu v značne čiernych farbách - že tieto udalosti sa dejú od 1. januára 2007, kedy sa začala migrácia rumunských občanov do Talianska v rozsahu, ktorý Európska únia dovtedy nepoznala.
Hovorím to nerád, no stačí, aby sme sa pozreli len na niekoľko čísel, aby sme si uvedomili absurdnosť tejto situácie. Len v samotnom roku 2006 bolo v Taliansku zatknutých 17 900 Rumunov. Nie je to vina celého národa, je to vina jednotlivcov. Potrebujeme však na tieto údaje reagovať, pričom sa automaticky vynára otázka: prečo talianska vláda už skôr neratifikovala nariadenie, ktorým sa transponuje smernica 2004/38/ES? Okrem toho, prečo v tomto nariadení nie sú zahrnuté ustanovenia tejto smernice, ktoré sa týkajú pobytu po skončení trojmesačného obdobia? Prečo ministerstvo vnútra neposkytlo vhodné opatrenia, ktoré by sa uplatňovali v súvislosti s podmienkami a požiadavkami, ktoré bolo potrebné dodržiavať, ako aj v súvislosti s previerkami a kontrolami a potenciálne tiež repatriáciou občanov EÚ, ktorí sa previnili tým, že nedodržiavali kategorické požiadavky požadované danou smernicou?
Tento laxný prístup spôsobil vytvorenie kultúry absolútnej tolerantnosti, ktorá sa nedá pochopiť. Jej výsledkom bol neselektívny príchod chudobných ľudí, ktorí každodenne stupňovali existujúce zúfalstvo, ktoré vedie ľudí k hľadaniu nevyhnutných skratiek v podobe porušovania zákona. Starosta Ríma napríklad toleroval vytvorenie približne stovky rómskych osád a chudobných obydlí, v ktorých boli porušované aj tie najzákladnejšie ľudské práva, a v ktorých bola hygiena a osobná dôstojnosť úplne ignorované. Až neskôr sa ich rozhodol zbúrať. Bol to z jeho strany absolútne nerozvážny krok, za ktorý ešte aj dnes platíme daň. Sme zástancami solidarity a prijatia, musia však byť v súlade so zákonom a usmerňované istotou zákona a verejnými politikami.
Adrian Severin
Vážený pán predsedajúci, pokúsim sa zabudnúť, že som rumunským občanom. Pokúsim sa na to zabudnúť, dokonca aj vtedy, ak bude v rámci hraníc Európskej únie dochádzať k deportáciám, útokom a vraždám ľudí, ktorí sa previnili jedine tým, že sú Rumuni, buď svojim etnickým pôvodom, alebo štátnou príslušnosťou.
Dnes sa pokúsim rozmýšľať ako Talian a Európan. Ak by som bol talianskym občanom, domnieval by som sa, že mám právo cítiť sa v krajine svojich predkov bezpečne. Bol by som pobúrený z biednych ľudí a ich chudobných osád vybudovaných v okolí krásnych miest mojej vlasti. Bol by som znechutený z narastajúceho počtu zločincov ohrozujúcich pokojný život mojich krajanov. Vo svojej snahe nájsť bezpečnosť by som si však uvedomil, že táto bezpečnosť je každodenne upevňovaná kreatívnou prácou viac ako jedného milióna prisťahovalcov, ktorí vyrábajú talianske tovary a platia dane talianskym úradom. Práve naopak, mal by som dojem, že moju bezpečnosť by oslabil odchod týchto netalianskych štátnych príslušníkov z mojej krajiny, porušovanie ich ľudských práv a ich vystavenie xenofobickým praktikám.
Ak dochádza zo strany orgánov mojej krajiny, ktoré sa pokúšajú ukryť svoje slabé stránky sprísnením právnych predpisov o rasistické koncepty, xenofobické výhovorky a diskriminačné opatrenia, k porušovaniu základných práv jedinej osoby, potom sú v ohrození aj moje vlastné práva a práva všetkých ľudí.
Nie je to prvýkrát, čo sa bezpečnosť postavila proti demokracii a humanitárnym hodnotám, kedy sa poniektorí domnievajú, že menej ľudských a občianskych práv znamená vyššiu bezpečnosť, a kedy ohrození ľudia hľadajú útočisko vnútri svojich národných spoločenstiev a nesprávne sa domnievajú, že etnická podobnosť im zaistí lepšiu ochranu. Takýto postoj je nesprávny. Bežný zločin má jednu alebo niekoľko obetí. Aj rasizmus je zločin, ide však o mimoriadny zločin, v ktorom je každý, vrátane páchateľa, obeťou rasizmu a xenofóbie. Rasizmus a vládnutie na rasovom základe sú preto zdrojom neistoty.
Ako európsky demokrat nemôžem súhlasiť s tým, že rôznorodosť spôsobuje väčšiu neistotu, alebo že niektorí zločinci by mali byť do spoločnosti začlenení, kým iní by z nej mali byť vylúčení. Niektorí dostanú právo brániť sa, iní ho nedostanú. Niektorí dostanú privilégium pochýb, iní zasa nie, v závislosti od ich štátnej alebo etnickej príslušnosti. Ako Európan by som nedovolil, aby sa z jedného členského štátu - povedzme Rumunska - stalo rómske geto, prípadne Sibír Európskej únie, kam by boli deportovaní nežiadúci európski občania. Viem pochopiť, že extrémne právo je xenofobické, nedokážem však pochopiť, keď sa demokrati uchyľujú ku xenofobickým a rasistickým prejavom. Nedokážem pochopiť slabomyseľné a demagogické rasistické prejavy demokratov, ktoré odsudzujem viac než extrémne právo na xenofóbiu.
Vzhľadom na všetky tieto dôvody by sme sa teraz mali zalarmovať a zaktivizovať. Dúfam, že návrh uznesenia Európskeho parlamentu o tejto otázke, o ktorom budeme hlasovať, nás zblíži v spoločnom obhajovaní európskych hodnôt a budúcnosti Európy.
(potlesk)
Alfonso Andria
(IT) Vážený pán predsedajúci, vážený pán komisár, vážené dámy, vážení páni, vláda každého členského štátu má právo a povinnosť potlačiť zločin s cieľom zabezpečiť bezpečnosť pre svojich občanov a pre každého, kto žije a pracuje v jej krajine. V tejto dnešnej diskusii sa musíme vyvarovať dvojnásobného pokušenia v podobe emocionálnosti a praktickej politickej reakcie.
O príprave návrhu pod názvom "bezpečnostný balík" sa v Taliansku rokovalo už nejakú dobu. Dramatické udalosti z októbra minulého roku presvedčili vládu, aby tento návrh zmenila do podoby zákonného nariadenia s okamžitou platnosťou. Na tomto nariadení nebolo nič urýchlené ani improvizované, a ako všetci vieme, parlament k nemu bude ešte predkladať pozmeňujúce a doplňujúce návrhy. Skúsme sa pozrieť na podstatu problému, a zistíme, že obsah tohto nariadenia je absolútne spravodlivý: jeho cieľom je sústrediť pozornosť na tých, ktorí svojim správaním porušujú zákony a poriadok, ohrozujú verejnú bezpečnosť a poškodzujú tých, ktorí do Talianska prichádzajú zlepšiť svoje životy vykonávaním poctivej práce. Toto nariadenie nie je cielené na všetkých, ale prikláňa sa na stranu ľudí, ktorí prichádzajú do Talianska s cieľom byť začlenení v úplnom súlade s našimi zákonmi, a ktorí tvoria prevažnú väčšinu prisťahovalcov.
Ak sú v Taliansku, rovnako ako v každej inej krajine, prítomní ľudia, ktorí nedodržiavajú pravidlá, táto situácia robí integráciu zložitejšou aj pre ostatných. Mám tým na mysli, že v takom prípade sa objavuje mentalita odmietania, ktorá tento integračný proces komplikuje. Práve preto došlo k tejto pohotovej reakcii zo strany talianskej vlády, ktorá sa zároveň veľmi rýchlo vyvarovala akýchkoľvek praktických politických stanovísk a nebezpečných signálov, akými sú trestné výpravy alebo hliadky, ktoré by verejnosti vyslali nesprávny alebo dokonca nepriateľský signál.
Evgeni Kirilov
Vážený pán predsedajúci, na základe smernice a v súlade so zásadou nediskriminácie majú všetci občania Európskej únie a ich rodinní príslušníci zdržiavajúci sa v niektorom z členských štátov právo na rovnaké zaobchádzanie. Popri práve na slobodný pohyb majú tiež právo zamestnať sa v krajine ich pobytu - tieto práva sa v článku 23 smernice považujú za súvisiace práva.
Z tohto hľadiska je sloboda pohybu pracujúcich základným právom, ktoré je v súlade s myšlienkou zjednotenej Európy, ktorej občania sa môžu kdekoľvek slobodne zamestnať. Bohužiaľ to však neplatí pre občanov väčšiny nových členských štátov, vrátane Bulharska a Rumunska, ktorí musia v tejto oblasti čeliť obmedzeniam.
Po verejnej diskusii o otázke, či Bulharsko bude alebo nebude uplatňovať právne predpisy Spoločenstva v tejto oblasti, a či prijme recipročné opatrenia, sa rozhodlo, že k týmto opatreniam nepristúpi a bude sa riadiť spoločnými cieľmi Spoločenstva, aby mohla Európska únia primerane odpovedať na súčasné globálne výzvy.
Súčasne s prejavmi uznania tým členským štátom, ktoré prijali rovnaké stanovisko, by som chcel vyzvať ostatné členské štáty, aby sa k nám pripojili a zohľadnili fakt, že prechodné obdobia predstavujú prekážky pre rozvoj jednotného európskeho trhu práce a bránia jeho konkurencieschopnosti.
Analýzy ukazujú, že starým členským štátom, ktoré otvorili svoje trhy, priniesli nové pracovné sily oveľa viac prospechu než problémov. Na druhej strane musia nové členské štáty už v súčasnosti čeliť nedostatku kvalifikovaných pracovných síl. Nedávny prieskum Eurostatu, ktorý bol dnes zverejnený, dosvedčuje, že následne po rozšírení nedošlo k rozsiahlej migrácii Bulharov a Rumunov. Tento prieskum zároveň ukazuje, že až 80 % Bulharov je v zahraničí zamestnaných, čo je nepochybne percento zamestnanosti, o ktorom môžu mnohé krajiny Európskej únie iba snívať.
Aj napriek pokroku, ktorý sa doteraz podarilo dosiahnuť, je sloboda pohybu ešte stále pozadu za ostatnými európskymi slobodami. Myšlienku európskeho občianstva narúša aj vytváranie občanov prvej, druhej a tretej kategórie, ako vyplýva z tejto dnešnej diskusie.
Skutočný prechod od občanov spoločného trhu Európskej únie k občanom Európskej únie s plnými právami a zodpovednosťami by sa mal uskutočniť čo najskôr, pretože by to prinieslo výhody pre nás všetkých.
Viktória Mohácsi
(HU) Ďakujem za slovo. Vážený pán komisár, vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, ako určite viete, v súčasnosti sa na území Talianska oficiálne zdržiava 560 tisíc rumunských občanov. Na základe niektorých odhadov však ich skutočný počet prevyšuje jeden milión. Veľká časť z nich žije v osadách na okraji Ríma, Turína, Milána a Neapola. Za vraždu v Ríme neexistuje žiadne ospravedlnenie: ak niekto spácha zločin, musí sa pred súdom zodpovedať za svoje činy.
Ako liberálka však odmietam, aby zločinec akejkoľvek národnosti, patriaci do akejkoľvek národnostnej menšiny, slúžil ako základ pre vynášanie rozsudkov voči celej tejto menšine - rozsudkov, ktoré vytvárajú priestor pre násilné činy extrémnej sily, ktorých terčmi a obeťami sú nevinní ľudia, svedectvom čoho sú aj smutné udalosti, ktoré nasledovali po spomínanej vražde.
Chcela by som vám pripomenúť, že som sa veľakrát rozprávala s pánom Rehnom, komisárom pre rozšírenie, o skutočnosti, že migrácia ľudí žijúcich v biednych sociálnych podmienkach a najhoršej chudobe v osadách v rámci dvoch krajín, ktoré vstúpili do Európskej únie dňa 1. januára 2007, sa môže pre ostatné členské štáty EÚ ukázať ako vážny problém, predovšetkým z dôvodu chýbajúcej integrácie. Toto varovanie však neviedlo k prijatiu významných opatrení počas prístupových rokovaní. Netrúfam si ani odhadnúť počet Rómov v Európe, ktorí utekajú z nových členských štátov do členských štátov západnej a severnej Európy v nádeji lepšieho života, vyjadrujúc svoju nespokojnosť s integračnou politikou krajiny, ktorú opúšťajú.
Podobne, v období pre vstupom týchto dvoch krajín do EÚ, som upozorňovala na dôležitosť prípravy na migračné problémy, ktoré súvisia s touto oblasťou. Mnohí z mojich kolegov vtedy tieto návrhy odmietli, pretože ich považovali za obmedzovanie slobody pohybu. Naša reakcia na súčasnú situáciu by mohla byť nasledovná: bolo na mimoriadnom zasadnutí vytvorené vládne nariadenie, ktorým sa vytvára právny základ pre vyhostenie? V súvislosti s týmto vládnym nariadením sa objavili niektoré vážne obavy týkajúce sa jeho ústavnosti a jeho vzťahu k medzinárodnému a európskemu právu. Teraz mám na mysli aj rozpor so smernicou o voľnom pohybe a smernicou o rasovej rovnosti.
Je toto skutočne spôsob, akým by sme mali čeliť reálnym problémom? Dvadsaťsedem krajín Európskej únie sa nesmie ocitnúť v situácii, v ktorej budeme v rámci hraníc EÚ presúvať problémy z jednej krajiny do druhej.
Dovoľte mi nahlas prečítať aspoň niekoľko údajov, ktoré som si prečítala v správe Európskej komisie a Agentúry Európskej únie pre základné práva. V období rokov 2002 - 2003 tvorili Rómovia viac ako polovicu všetkých žiakov osobitných škôl na Slovensku. V Nemecku sa účastnila školskej dochádzky iba polovica rómskych detí, pričom 80 % z týchto detí navštevovalo osobitné inštitúcie. V Maďarsku, Slovensku, Poľsku, Bulharsku a Slovinsku tvoria rómske deti viac ako polovicu všetkých žiakov osobitných škôl. V roku 2003 nemalo 80 % Rómov na Slovensku registrované miesto výkonu práce, 80 % Rómov v Rumunsku a Bulharsku má príjem pod národnou hranicou chudoby, a takto by som mohla ... (predsedajúci prerušil rečníčku) a takto my som mohla vo vymenovávaní ďalších podobných prípadov pokračovať ďalej. Ďakujem za pozornosť.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Vážený pán predsedajúci, myslím si, že by sme sa všetci bez váhania zhodli, že účinný prístup ku kriminalite si zaslúži našu podporu. Vraždu nemožno samozrejme nikdy ničím ospravedlniť. Zároveň si však myslím, že sa zhodneme aj v tom, že právo zdržiavať sa v rámci schengenského priestoru je skvelou výsadou a zároveň konkrétnym dôkazom európskeho občianstva. Každý, kto by sa pokúšal toto právo obmedziť, musí byť schopný predložiť kvalitné argumenty. Predovšetkým sa musíme v tejto oblasti vystríhať kolektívnych dohovorov, pretože pri zmienke o kolektívnych dohovoroch sa človek veľmi skoro ocitá uprostred diskusie o jednej konkrétnej skupine, a v tomto prípade sa diskusia točí okolo Rómov. Myslím si, že je to skutočne poľutovaniahodné.
Potešili ma poznámky pána komisára Frattiniho o Rómoch a o tom, že Európska únia by mohla pre túto skupinu ľudí urobiť viac. Zostávam však samozrejme aj naďalej zarmútený z jeho skoršej poznámky o Rómoch týkajúcej sa udalostí v Taliansku. V súčasnosti sa veľmi často spomínajú dôsledky migrácie, ku ktorej dochádza od rozšírenia Európskej únie, a ku ktorej dochádzalo aj predtým v rámci rozšírenej Únie. Samozrejme, že existujú aj dôsledky, s ktorými je potrebné bojovať. Domnievam sa však, že sa musíme do určitej miery pozerať aj na príčiny a na spôsoby, ktorými môžeme my, t.j. Európska únia, urobiť viac pre ľudí cestujúcich do Európskej únie, vzhľadom na to, že títo ľudia sa iba pokúšajú nájsť lepšie podmienky pre život a prácu, pre svoje rodiny a deti.
Som pevným zástancom lepšieho využitia európskych fondov s cieľom urobiť viac pre Rómov, a to predovšetkým v nových členských štátoch, chcel by som však znovu zdôrazniť, že tento Parlament už v minulosti vyzýval, aby bol Rómom priznaný štatút európskej menšiny - t.j. jedinečnej skupiny, ktorú nie je možné prirovnávať k iným menšinám. Vyhlásením Rómov za európsku menšinu by sa pre Európsku úniu automaticky otvorilo omnoho viac príležitostí na riešenie tohto problému.
Chcel by som znovu zopakovať našu výzvu, aby namiesto súčasnej situácie, v ktorej sa touto oblasťou zaoberá niekoľko komisárov a jeden ju koordinuje, bola zverená zodpovednosť za rómsku politiku iba jednému členovi Komisie. Právomoci pre túto oblasť je potrebné zveriť iba do jediných rúk.
Nakoniec, pokiaľ ide o diskrimináciu a sociálne vylúčenie, tieto oblasti patria a patrili medzi priority tohto Parlamentu, aj počas rokovaní s novými členskými štátmi. Aj keď teraz ukazujem prstom na nové členské štáty, všetci dobre vieme, že problémy existujú aj v starých členských štátoch.
Počas celého trvania týchto rokovaní sa s vládami nových členských štátov uzatvárali rôzne dohody, tieto dohody však nie sú vykonávané v dostatočne uspokojivej miere, prípadne nie sú vykonávané vôbec. Myslím si, že Európska únia a Európska komisia musia plniť svoju úlohu aj pri revízii dohôd uzavretých v dobe vstupu do Únie, a to predovšetkým tých, ktoré sa týkajú zlepšenia situácie Rómov. Mám tým na mysli otázky týkajúce sa diskriminácie a sociálneho vylúčenia.
Práve z toho dôvodu vyzýva moja skupina na opätovnú diskusiu s novými členskými štátmi o tejto otázke. Za nás môžem s istotou prehlásiť, že tak urobíme, chcel by som však zároveň vyzvať, aby tak urobila aj Rada, a predovšetkým Komisia, a to nielen pán komisár Frattini, ale aj jeho kolegovia a kolegyne.
Franco Frattini
podpredseda Komisie. - (IT) Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, je jasné, že dokonca aj pri tejto príležitosti musím použiť svoju zvyčajnú úprimnosť a priamosť pri oslovovaní tohto Parlamentu, ku ktorej chovám tú najvyššiu úctu. To mi však samozrejme nebráni reagovať na vyjadrenia a úvahy, s ktorými nesúhlasím.
Chcel by som povedať, že som sa o tejto otázke nezačal vyjadrovať a nezačal som v nej konať len pred niekoľkými dňami. Mnohí z vás tu dnes spomínali jednu alebo dve vety z rozhovoru, ktorý som poskytol 2. novembra, pričom išlo o jeden z mnohých rozhovorov, ktoré som v ten deň poskytol. O túto otázku som začal prejavovať skutočný záujem už pred mnohými mesiacmi. Stalo sa tak na žiadosť talianskych starostov, ktorí, ako všetci dobre viete, sú členmi rôznych, väčšinou stredoľavých, politických strán.
Na konferencii talianskych starostov, dôležitom zasadnutí, ktoré sa konalo pred mnohými mesiacmi, konkrétne dňa 19. mája (vzhľadom na to, ako často som citovaný, si aj ja vediem svoje záznamy), upozornili talianski starostovia talianskeho ministra vnútra na otázku bezpečnosti vo svojich mestách, pričom za vinníka tejto situácie označovali Európu. Na konci spomínaného zasadnutia pán Amato povedal, že bolo skutočne veľkou chybou myslieť si, že otázka bezpečnosti je výhradným problémom bohatých ľudí, ktorí majú čo ochraňovať, a že ide o jav, ktorý, v prípade, ak sa nebude riešiť, zmení susedov v nepriateľov. Výsledkom toho bola ešte v tej istý deň vydaná žiadosť adresovaná Európskej komisii.
Dňa 23. júna bol na Valnom zhromaždení ANCI - talianski poslanci Európskeho parlamentu vedia, že teraz hovorím o združení talianskych miestnych orgánov, ktorému predsedá starosta Florencie - predstavený plán pre prijímanie Rómov, ktorý bol výsledkom môjho stretnutia so zástupcami miestnych orgánov, ktoré sa konalo niekoľko dní pred týmto zhromaždením. Na danom stretnutí, ktoré sa konalo v Bari, bol odhalený plán pre prijímanie Rómov a zároveň bola podaná žiadosť o poskytnutie európskej finančnej podpory - o ktorú Taliansko až do tej doby nepožiadalo - na pokrytie nákladov tohto plánu. Talianski starostovia súhlasili, že integračný systém by mal byť založený na hodnotách reciprocity, argumentujúc, že je našou povinnosťou privítať a integrovať prisťahovalcov, za predpokladu, že sa podriadia zákonom našej krajiny.
Toto stanovisko som presadzoval dlhé mesiace, v skutočnosti už od začiatku leta, až kým udalosti podporované starostami Bologne a Florencie neviedli k národnej kampani zameranej proti ľuďom, ktorí čistia predné okná našich automobilov. Starosta Florencie, ktorý, ako všetci dobre viete, nepatrí medzi ľudí, ktorých by bolo možné podozrievať z rasistických sympatií, dokonca navrhol trestne stíhať bezdomovcov čistiacich predné okná automobilov.
So starostami som sa potom stretol ešte raz, a neskôr, dňa 25. októbra, t.j. pred pár týždňami, vydala talianska agentúra, po v poradí ďalšom zasadnutí, krátku správu, v ktorej sa uvádzalo, že starostovia s týmto postupom nesúhlasia, okamžite si žiadajú nové zákony a vyhlasujú, že ľudia nerozumejú rozdeleniam, ku ktorým dochádza v rámci väčšiny. Súčasťou týchto vyhlásení bola aj výzva od talianskych starostov a talianskeho ministra vnútra adresovaná mojej osobe, pretože v tom čase všetci vedeli, že Európa nemá k dispozícii žiadne nástroje podobné tým, ktoré sa následne prijali prostredníctvom spomínaného zákonného nariadenia, na riešenie situácií, pri ktorých dochádza k jasnému porušovaniu smernice 2004/38/ES.
Práve z toho dôvodu som začal o túto otázku prejavovať záujem, a všetkým tým, ktorí požiadali o slovo, aby ma mohli kritizovať, by som chcel povedať toto: nemyslím si, že by ste mohli uviesť jeden jediný príklad, v ktorom by som neposkytol svoju pozitívnu a úprimnú podporu alebo nespolupracoval s pánom Amatom, ktorý je v Taliansku za túto oblasť zodpovedný. Vyzývam vás, aby ste mi dokázali opak, t.j. že som odmietal spolupracovať, keď ma o to pán Amato požiadal, alebo že som nereagoval na žiadosti, ktoré talianska vláda legitímnym spôsobom predložila Európe, presne ako sa to stalo pre niekoľkými dňami.
Niekoľko týždňov po týchto udalostiach zverejnil starosta Ríma prvé štatistiky - pamätám si to veľmi dobre, pretože ako členovi Európskej komisie mi boli doručené protesty z Bukurešti - v ktorých sa uvádzalo, že Rumuni sú zodpovední za 75 % všetkých trestných činov spáchaných v Taliansku, aj keď v skutočnosti išlo o 75 % všetkých trestných činov spáchaných cudzincami, takže celkovo bolo toto percento oveľa nižšie. Mnohí z vás si určite pamätajú, že v Bukurešti vyšli do ulíc ľudia, aby protestovali proti týmto vyhláseniam. Aj napriek tomu som však so starostom Ríma ešte stále viedol rozhovory a ponúkal mu finančné prostriedky z Európskeho sociálneho fondu. Poslal mi list, ktorý je jasne uvedený v záznamoch, v ktorom ma žiadal o pomoc a podporu zo strany Európy v podobe integračných opatrení. Považoval som to za svoju povinnosť a vyhovel som mu.
Na záver by som chcel povedať, že sa domnievam, že nikto v tomto Parlamente nemôže mať akékoľvek pochybnosti - s výnimkou výroku, ktorý sa tu niektorí z vás rozhodli spomenúť, ktorý však tvorí len jeden aspekt celého rozhovoru - a prehliadnuť úspechy, ktoré sa mi počas rokov podarilo dosiahnuť. Vždy som pracoval a naďalej pracujem na tom, aby bol schengenský priestor rozšírený o deväť nových členských štátov ešte pred Vianocami.
Ako inak sa to dá nazvať, než vyššou účinnosťou slobody pohybu? Ak sa to podarí, potom to bude čiastočne aj vďaka môjmu úsiliu. Pracoval som na tom dva a pol roka a nikdy som sa nebál povedať, že právo na slobodný pohyb tvorí jeden z pilierov Európskej únie. Nedokážem uveriť, že by ma mohol ktokoľvek kritizovať a zaraďovať medzi ľudí, ktorí si neželajú, aby bolo toto právo uznané.
Nakoniec by som chcel povedať niekoľko slov o Rumunsku: vypočul som si prejavy rumunských poslancov a poslankýň. Oni vedia lepšie, než ktokoľvek iný, čo všetko som svojimi správami, radami a návštevami urobil pre to, aby som pomohol Rumunsku vstúpiť do Európskej únie. Myslím si, že nikto v tomto Parlamente ma nemôže ani na moment podozrievať, že nechovám najvyšší rešpekt a najvrúcnejšie priateľstvo k Rumunom a rumunskému ľudu - nie rumunským kriminálnikom, ku ktorým mám rovnaký postoj ako k talianskym kriminálnikom - pretože ak by boli tieto podozrenia pravdivé, potom by som určite neurobil všetko to, čo som sa posledné dva roky urobil. Myslím si, že vytrhnutie jednej vety z kontextu celého rozhovoru nemôže na týchto skutočnostiach nič zmeniť.
Predsedajúci
. - Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční vo štvrtok o 12.00 hod.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Alessandro Battilocchio  
písomne. - (IT) Nedávne tragické udalosti v Ríme otriasli medzinárodnou verejnou mienkou. Myslím si, že je poľutovaniahodné, že niektoré politické skupiny sa neohrabane snažia využiť túto situáciu pre svoje politické ciele, pričom v niektorých prípadoch tým spôsobujú nebezpečný a kontraproduktívny návrat do minulosti. Európske právne predpisy stanovujú určité kritériá, ktorými sa musí riadiť všetkých 27 členských štátov, pričom treba mať na pamäti, že niektoré krajiny sú z geografických a logistických dôvodov jednoduchšie prístupné. Potrebujeme vytvoriť systém, ktorý by kládol práva nad všetko ostatné, zároveň by však neignoroval povinnosti jednotlivca. Práve syntéza týchto dvoch aspektov určuje účinnosť politík v tomto sektore. Zároveň je potrebné prijať základný prístup, ktorý na jednej strane ukladá členským štátom povinnosť integrovať európskych občanov dodržiavajúcich právne predpisy, a na druhej strane im umožňuje vyhostiť tých, ktorí porušujú pravidlá. Ide o výzvu, v ktorej Európa zohráva kľúčovú úlohu.
Silvia-Adriana Ţicău  
písomne. - (RO) Zločin nemá žiadnu štátnu príslušnosť. Ľutujem a odsudzujem každý trestný čin, bez ohľadu na to kde bol spáchaný, a jeho páchatelia by mali byť postavení pred spravodlivosť. Nesmieme však stigmatizovať celý národ alebo národnostnú menšinu na základe trestného činu, ktorý spáchal jeden z jej členov.
Boj proti kriminalite by nemal zasahovať do práva na voľný pohyb osôb, ktoré tvorí základnú zásadu európskeho usporiadania.
Európski občania majú právo slobodne žiť a cestovať, bez strachu z toho, že sa v členských štátoch stanú obeťami prenasledovania alebo násilných činov.
Žiadam Európsku komisiu, aby preskúmala nedávno prijaté nariadenie v Taliansku, ktoré umožňuje vyhostiť osoby bez toho, aby im boli poskytnuté akékoľvek právne záruky, obzvlášť v prípade, ak sú občanmi Európskej únie. Toto nariadenie vytvorilo podmienky pre zlé zaobchádzanie, ktorému už padli za obeť niektorí rumunskí občania. Žiadam Taliansko, aby podniklo konkrétne kroky na zastavenie tejto situácie.
Myslím si, že je potrebné túto situáciu naliehavo riešiť s cieľom zabrániť diskriminácii občanov Európskej únie, bez ohľadu na to, či ide o Rumunov, Talianov, Nemcov, Španielov alebo Francúzov. Nechcela by som, aby sa z tohto nariadenia stal nebezpečný precedens, ktorý by spochybňoval dodržiavanie základných zásad Európskej únie. Mohlo by to mať negatívny vplyv na vnútornú dôveryhodnosť Európskej únie, ale tiež na jej dôveryhodnosť ako svetového aktéra.
