Приемане на изменения към Договора (разискване)
Председател
Следващата точка е изявлението на Комисията относно приемането на изменения към Договора.
Бих искал да ви обърна внимание, че при настоящото разискване не се предвижда задаване на въпроси от залата. Всички съзнаваме, че то е изключително важно и поради това му отдаваме голямо значение.
Жозе Мануел Барозу
Г-н председател, госпожи и господа, днес Европейската комисия даде положително становище по приетото от Европейския съвет през декември решение за ограничено изменение на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Както знаете, целта е да се даде възможност на държавите-членки от еврозоната да създадат постоянен механизъм за гарантиране на финансовата стабилност на еврозоната като цяло. През 2013 г. този европейски механизъм за стабилност ще замени съществуващите временни инструменти за стабилност, а именно Европейския фонд за финансова стабилност и Европейския механизъм за финансова стабилност, за които всички знаем колко са полезни.
Става въпрос за решение, което е изключително важно за потвърждаване на решимостта ни да защитаваме нашата обща валута и да гарантираме финансовата стабилност предвид икономическите дисбаланси на някои държави-членки, дисбаланси, които трябва да поправим. Този механизъм е необходим, за да бъде завършена рамката на Договора.
Предвид гореизложеното и както аз самият изтъкнах по време на последния Европейски съвет, всяка инициатива, включително в областта на конкурентоспособността и конвергенцията на европейската икономика, и подчертавам конкурентоспособност и конвергенция, тъй като става въпрос също така и за конвергенция на нашите икономики, всяка инициатива, казах, трябва да се извършва при спазване на Договора, както и на принципите и правилата, установени за Съюза и неговите институции.
Поради това Комисията ще предприеме всички инициативи, законодателни или незаконодателни, за да гарантира съгласуваността между бъдещия механизъм за стабилност и икономическото управление, водено от Съюза в еврозоната.
Разбира се, спазването на Договора е много важно и аз съм спокоен, тъй като на 4 февруари Европейският съвет изрично призна това. Механизмите за засилване на конкурентоспособността и на конвергенцията на европейската икономика, които важат не само за настоящите 17 държави-членки на еврозоната, но и за всичките 27, ще бъдат създадени при надлежно зачитане на Договорите, т.е. на областите на компетентност на Съюза и на неговите институции, и по-специално на Парламента и на Комисията. Това се посочва изрично в току-що приетото от Комисията становище.
Това, за което днес говорим, е въпрос от общ европейски интерес. Очевидно е, че запазването на еврото не е само в интерес на държавите-членки от еврозоната. Ето защо държавите-членки, които са извън еврозоната, могат да участват, ако желаят, в работата по въвеждането на постоянния механизъм. Освен това те ще могат, ако е необходимо, да решат да участват в операциите, които ще се осъществяват в контекста на бъдещия механизъм, както някои вече направиха това в рамките на съществуващите временни механизми.
Днес говорим също така за нашия глобален отговор на кризата, като един от ключовите му елементи е установяването на бъдещия Европейски механизъм за стабилност. По този въпрос трябва да се напредва бързо и в правилната посока.
Спешността не означава прибързаност и не изключва естествено времето за общ размисъл. Решенията, които ще вземем през следващите седмици за осъществяване на практика на поуките от кризата, са основополагащи за общото ни бъдеще. Поради това трябва да бъдем много ясни по отношение на посоката, в която искаме да тръгнем.
Всички сме съгласни, че трябва да се включим в реформите, за да запазим финансовата стабилност, да повишим конкурентоспособността и конвергенцията на нашите икономии и да освободим пълния потенциал на устойчив растеж, създаващ работни места.
Това, което остава, е да определим по какви релси ще се движи влакът и смятам, че за да върви европейският влак напред, най-добрите релси са тези на ЕС. Начинът, по който ще въведем Европейския механизъм за стабилност, ще допринесе до голяма степен за намирането на отговор на този въпрос.
Що се отнася до процедурата, Комисията счита, че са изпълнени условията за извършване на опростено преразглеждане на Договора в съответствие с член 48, параграф 6 от Договора за Европейския съюз.
Знам, че мнозина от вас си задават въпроса за силно изявения междуправителствен характер на този постоянен механизъм. Ние също бихме предпочели по-бърз напредък, който да е вкоренен в по-голяма степен в системата на Съюза. Въпреки това трябва да признаем, че тази нова стъпка не намалява съществуващите правомощия на Съюза и неговите институции. Тя засилва колективния капацитет да се отговори на определени предизвикателства, които не са изрично предвидени в Договора.
Бих искал да се спра на някои съществени елементи, които бяха подчертани в становището на Комисията. Мисля, че те ще ни помогнат да се насочим към един по-солидарен, по-отговорен, по-единен и по-силен Съюз.
Първият аспект е солидарността. Тук говорим за основна ценност на Европейския съюз и бих искал да бъда пределно точен по този въпрос. По време на разискванията на проекта на ограничено изменение на Договора Комисията припомняше, че в никакъв случай няма да бъдат засегнати механизмите за солидарност, предвидени в член 122 от Договора за функционирането на Европейския съюз в случай на трудности или сериозна заплаха от трудности в дадена държава-членка. Следователно и противно на мнението на някои хора член 122 няма да бъде изменен.
Солидарност в Съюза означава и отговорност. В Европа не може да има солидарност без отговорност, нито пък, разбира се, да има отговорност без солидарност. Това се отнася по-специално за финансовата солидарност и отговорност и това е истинският дух на преходните механизми за стабилност. Такъв ще бъде и духът на постоянния механизъм, чийто условия ще бъдат много строги. Нека бъдем съвсем ясни: всички държави-членки трябва да спазват отговорна финансова политика.
Солидарността и отговорността в Европейския съюз могат да бъдат засилени единствено чрез по-голяма съгласуваност и по-добро наблюдение. Това е основната поука, която извлякохме от кризата. Така икономическото управление на Съюза в еврозоната ще съставлява основата, на която бъдещият механизъм за стабилност задължително трябва да се опира.
Трябва да засилим европейското икономическо управление, т.е. да го разширим и да го задълбочим, за да гарантираме стабилността на еврозоната в частност и стабилността на Европейския съюз като цяло. Разширяването на европейското управление означава включване не само на бюджетните политики, но и на икономическите политики и на структурните реформи. Това е истинската цел на процеса на Европейския семестър, по който постигнахме съгласие.
Началото на този процес беше поставено с представянето на изготвения от Комисията Годишен обзор на растежа. В документа се казва и се посочва ясно, че настоящите политики не са достатъчни. Трябва да направим повече, за да отговорим на предизвикателствата на днешния ден. Да направим повече заедно, а не разделени. Да направим повече, за да създаваме по-силна конвергенция, а не да създаваме нови различия.
Относно задълбочаването на икономическото управление - именно това е целта на пакета с шест предложения, който беше представен от Комисията. Зная, че ще можем да разчитаме на силна подкрепа от страна на Парламента и ви благодаря за тази подкрепа. Можете да бъдете сигурни, че Комисията ще подкрепи и улесни този процес до неговото приключване, за да се осъществят нашите амбиции.
Именно в този пакет от реформи се вписва бъдещият Европейски механизъм за стабилност, тъй както трябва да се впише в непосредствено бъдеще укрепването на Европейския фонд за финансова стабилност. Убеден съм, че нашият подход е правилен и че всеки има в него съответна роля. Комисията ще поеме изцяло своята роля и възнамерява по-специално да участва активно в работата по въвеждането на бъдещия Европейски механизъм за стабилност.
Сега, не е достатъчно да имаме правилен подход, а трябва и да го приложим. Считам, че ще успеем да осъществим подхода си, ако всички спазваме няколко прости и ясни правила на поведение. Тук имам предвид демократичната легитимност, основаваща се на контрола от страна на Европейския парламент. Също така мисля за силата, която извличаме от постоянните институции, които действат прозрачно и са общи институции на 27-те, като освен това гарантират и съгласуваност в целия Съюз.
Имам предвид и принципа на равенство на държавите-членки в Договора и принципа на лоялна конкуренция, съгласно които действията на държавите-членки, за които са взели решение, не могат да засегнат, променят или увредят ефективността на извършващото се на равнище Европейски съюз сътрудничество.
Трябва да внимаваме по пътя да не се откачи нито един от вагоните, за да не създаде опасност от дерайлиране на целия влак. Трябва да инвестираме повече в доверието между държавите-членки и между държавите-членки и европейските институции.
Ние сме Съюз и трябва да действаме като Съюз, за да излезем от кризата и да изградим стабилни основи за по-конкурентоспособна, по-благоденстваща, по-стабилна и по-приобщаваща Европа. Именно в този дух трябва да са нашите действия, в този дух е действала Комисията и ще продължи да действа. Мисля, че мога да кажа, че в това отношение разчитаме на подкрепата ви.
Elmar Brok
Г-н председател, г-н Барозу, госпожи и господа, напълно съзнаваме, че се нуждаем от разпоредба в Договора, която да създаде правна сигурност. В моята страна това се разглежда като конституционна необходимост и ето защо обсъждаме потребността от изменение на Договора с цел да се гарантира стабилността на еврото в дългосрочен план.
Съществуват много други възможности за по-широкообхватни изменения на Договора, които биха включвали изцяло настоящото изменение в общностната политика. Освен тази възможност бихме могли да използваме различна формулировка в друга точка в рамките на съответния член. В този случай, разбира се, има опасност вече да не е възможно прилагането на опростената процедура, което би изисквало провеждането на референдуми. В резултат на това не бихме били в състояние да вземем решение навреме, което би създало проблеми, засягащи финансовите пазари.
От друга страна, важно е да се обясни, че паричният съюз е правомощие на Общността. Трябва да гарантираме, че нито механизмът за стабилност, нито пактът за конкурентоспособност ще подкопаят това правомощие.
Договорът има недостатъци, които за съжаление могат да бъдат отстранени единствено чрез възприемането на междуправителствен подход поради посочените по-горе обстоятелства. Въпреки това има примери на държави-членки, които постигат съгласие за съвместни регламенти, както при процедурата за засилено сътрудничество, но използват институциите на Европейския съюз за извършването на необходимата работа. Това също следва да е възможно в този контекст и се отнася по-специално до Комисията. Би било грешка да се установяват паралелни структури, които все повече ще се раздалечават и ще пречат на Общността да остане единно цяло в дългосрочна перспектива. Трябва да избегнем това на всяка цена. Ако през следващите седмици не реагираме отговорно и правилно, бихме могли да видим зараждането на процеса на разцепление.
Трябва също да стане ясно, че общностният метод и междуправителственият нямат еднакво значение. Междуправителственият метод е просто помощ, която се използва, когато не се предвижда прилагане на общностния метод от съображения, свързани с Договора. Поради това трябва да гарантираме, че в случай на възможно изменение на Договора въпросът може да бъде прехвърлен към общностна политика без съществени проблеми, както направихме това с Шенген и много други примери в миналото.
Това изисква радикално решение, което същевременно предвижда и ясни правни структури, за да могат страните, които понастоящем не са включени, да бъдат сигурни, че ще бъдат приобщени, когато изпълнят условията. Освен това то трябва да гарантира, че малките страни са поставени на равноправна основа, тъй като знаем, че общностните структури не само гарантират сближаване, но и способност за вземане на решения в дългосрочен план. Все пак трябва да разберем колко труден ще бъде междуправителственият подход при наличието на пакт за конкурентоспособност.
Има три области. Първата от тях е Пакта за стабилност и растеж, която включва обичайното законодателство и общностния метод. Сега имаме и изменението на Договора, което създава опасност от разцепление, и Пакта за конкурентоспособност, който определено изисква допълнително обсъждане. Парламентът трябва да докаже, че е отговорен и ние трябва да направим същото в нашата група. Знаем колко важни са датата 24 март и следващият понеделник. Мисля, че не вървим към идеално решение, но ако действаме отговорно, и другите институции, и по-специално Съветът, също ще постъпят така.
Нашата идея е, че следва да приемем междуправителствения подход като временно решение. Това е свързано с правомощията на институциите и конкретно на Комисията по този въпрос. Съветът следва да проведе обсъждания през следващите дни. Това означава, че сме готови да обсъдим въпроса, за да преодолеем проблемите в Парламента, тъй като малките страни и страните извън еврозоната имат чувството, че се намират в неблагоприятно положение поради специфичния начин, по който беше поставено началото на Пакта за стабилност. Всичко това затруднява работата ни. Бих искал да помогна за осигуряването на мнозинство, което да подкрепи този план в необходимия срок. Надявам се, че Съветът ще ни даде възможност да обединим това мнозинство в хода на обсъжданията ни.
Roberto Gualtieri
Г-н председател, госпожи и господа, намираме се на кръстопът за бъдещето на Европейския съюз. След продължително отлагане, за което сме виновни, стана очевидно за всеки, че Европа се нуждае от действително икономическо управление, което трябва да бъде особено строго за онези страни, които са приели еврото.
Поради това приветстваме създаването на постоянен механизъм за стабилност, който считаме, че е ключов елемент в изграждането на истинско икономическо управление в Европа, дори и все още да имаме правни и политически резерви по отношение на приетата процедура, която считаме, че е рискова и че при нея не се използват пълноценно предвидените от Договора инструменти. Много съм доволен да чуя, че и Вие споделяте тези резерви.
Във всеки случай сега сме се съсредоточили върху друг въпрос: как новият механизъм работи на практика? Ще допринесе ли за укрепването на икономическото управление на Европейския съюз или ще бъде стъпка към нова (и неизбежно по преценка) "междуправителственост", която е посоката, възприета и от несполучливия текст на френско-германския пакт за конкурентоспособност? По принцип в тази посока ли тръгва влакът? Кой ще го кара?
Всъщност, от друга страна, предложеното изменение на член 136 предвижда междуправителствен механизъм, който напълно е откъснат от Съюза и институциите му, докато от друга страна, четем в становището на Комисията, че механизмът се основава на икономическото управление, упражнявано от Съюза, и че Комисията ще вземе всички мерки за осигуряване на съвместимост между механизмите за стабилност и посоченото по-горе икономическо управление.
Оценяваме тези намерения, но тъй като няма и следа от това в предложението за изменение на член 136, считаме, че е дошъл моментът ясно да определим как този механизъм ще работи. Каква процедура ще бъде приета, за да се въведе механизмът? Каква ще бъде ролята на Комисията в управлението му и при определянето на условията за прилагането му? Какъв ще бъде съставът на секретариата? Какво мисли Съветът за това, което г-н Барозу току-що каза за валидността на съществуващите извънредни механизми за солидарност? Европейският парламент ще има ли роля в този процес?
Считам, че единствено преформулиране на изменението на член 136 или вместо това ясна декларация от Европейския съвет по тези въпроси ще позволи на Парламента да приеме становище, което да е в съответствие с желания график на Европейския съвет.
(Ораторът се съгласява да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта, съгласно член 149, параграф 8)
William
(EN) Г-н председател, бих искал да попитам г-н Gualtieri дали му е хрумвало, че междуправителственото сътрудничество би било много по-добър път за европейските народи и безработните в Европа, отколкото европейската супердържава, която подкрепя? Хрумвало ли му е това?
Roberto Gualtieri
(IT) Г-н председател, госпожи и господа, аз съм ревностен поддръжник на Европейския съюз и на областите на компетентност, които са му възложени от Договорите и които също считам, че представляват най-добрия начин да изпълним нашата роля на преки представители на гражданите на Европейския съюз.
Guy Verhofstadt
Г-н председател, считам, че можем да бъдем доволни от изявленията на г-н Барозу във връзка с изменението на Договора. Разбира се, сега от нас зависи да изготвим становището си и трябва да направим това до 24 март, тъй като на тази дата ще се проведе важно заседание на Съвета. Можем ли да постигнем мнозинство в полза на опростената процедура? Ще видим. Считам, че все още има някои условия, които трябва да бъдат изпълнени.
Първото условие според мен е да се опитаме да гарантираме, че механизмът ще се управлява от Комисията, доколкото е възможно. Имам добри доводи в това отношение. Със сигурност сте забелязали, че на 6 януари Европейският механизъм за финансово стабилизиране, който се управлява от Комисията, пусна петгодишни облигации за 5 млрд. евро на пазара. На 25 януари Европейският механизъм за финансова стабилност, който е междуправителствен, направи същото, като пусна петгодишни облигации за 5 млрд. евро.
Облигациите, управлявани от Комисията, бяха издадени при 2,5% лихва, а тези, управлявани от междуправителствената система, бяха пуснати на пазара при 2,89% Това означава, че Европейският механизъм за финансово стабилизиране, който се управлява по общностния метод, издава облигации при по-ниска лихва, отколкото междуправителствената система. Исках да подчертая това, тъй като е важно да се покаже, че с общностния метод се постигат много по-добри резултати, отколкото чрез междуправителствената система.
Второ, мисля, че трябва да се запитаме дали можем да използваме изменението на член 136, за да засилим пакета за икономическото управление, който в момента се обсъжда. Г-жа Wortmann-Kool заедно с други докладчици внесоха шест предложения. За тези шест предложения обаче все още е необходима зелена светлина от Съвета, за да може Комисията да започне процедурите. Този проблем може също да бъде решен от член 136. Би могло да се каже, че ако се приложи член 136, т.е. постоянният механизъм за действие при кризи, Комисията ще може автоматично да започне процедурата и не може да се получи блокиране от Света с обратно квалифицирано мнозинство, т.е. истински автоматизъм в санкциите. Това е втората ми бележка, която може би трябва да включим в нашето становище, както казах на г-н Brok и г-н Gualtieri, двамата докладчици за нашата комисия.
Бих искал да направя трета и последна бележка. Г-н Brok и г-н Gualtieri, като докладчици трябва да се опитате да получите уверения и декларации от страна на Съвета не по отношение на настоящия пакет, а на всичко, което беше обявено през последните няколко дни: Пакта за конкурентоспособност, междуправителствения метод, големия брой страни, които са против и т.н. Понастоящем има истинско разделение в Съвета по този въпрос. Мисля, че трябва да имаме уверението на Съвета, че ще приложи общностния метод и във втория пакет за икономическо управление. Защо? Защото междуправителственият метод не работи. Представете си за момент, че правилата за конкуренция в Европейския съюз се управляват от Съвета. Никога не би била наложена глоба на дружество или частно предприятие за това, че не е приложило правилата за конкуренция в Европейския съюз. Същото важи и за тези правила и ето защо настоявам двамата докладчици да се опитат да получат уверение, че общностният метод ще бъде приложен и във втория пакет за икономическо управление.
Rebecca Harms
Г-н председател, госпожи и господа, според мен е ясно, че Европейският парламент разбира защо изменението на Договора се основава на опростената процедура. Разглеждаме спешна ситуация. Освен това е очевидно, че Европейският парламент счита, че не е правилно резултатът от процедурата, която въвежда в действие механизма за действие при кризи, да бъде общностният метод, чийто край се вижда в бъдеще и при който Европейският парламент и Комисията поне отчасти са изключени.
Бих искала освен това да обясня нашето изключително критично отношение към засилващата се междуправителственост. Считам, че понастоящем все по-малко европейски граждани разбират какви решения се вземат във всяка отделна ситуация. Германците са настроени срещу гърците, а гърците са настроени срещу германците. Ирландците мислят, че германските банки са спасени за тяхна сметка. Това неразбиране на ситуацията е свързано със Съвета, който е като "черна кутия", както и с факта, че решенията се вземат едва в последната минута.
Нуждаем се от повече прозрачност в това отношение. В противен случай ще загубим доверието на гражданите по-бързо, отколкото вероятно можем да си представим. Ето защо трябва да сте готови, ако искате да приемем опростената процедура сега, да засилите ролята на Парламента като представител на гражданите в Съвета и в Комисията, както всички обещаваха преди влизането в сила на Договора от Лисабон. Този Договор и въпросът за повече демокрация в Европа бяха подкрепяни не само от Вас, г-н Барозу, но и от правителствата на държавите-членки. Бих искала да видя всичко това да се осъществява на практика.
Трябва само да погледнем какво се случва в Гърция сега. Има план да се приватизират плажовете в Гърция, за да може страната да обслужва дълга си. Това е резултатът от начина, по който се водеше борба с кризата. Фокусирането единствено върху политика на ограничения, която изключително се подкрепя от Германия, ще доведе страните с бюджетен дефицит почти до бедствено положение. Трябва да направим оценка на това, което се прави. Трябва да обсъдим структурата на тази политика по отношение на кризата и така наречената политика на солидарност. Как по друг начин можем да гарантираме, че навсякъде в Европа има ясно разбиране за това какво все още трябва да се направи в условията на криза?
Бих искала да кажа още нещо по въпроса. Считам, че следва да бъдем готови да покажем солидарност с другите страни в Европа. Съществуващите средства са недостатъчни. Днес в Брюксел беше взето решение да се предоставят повече средства. Скоро ще трябва отново да обсъдим това, както и еврооблигациите. Г-н Verhofstadt изложи правилна обосновка за това действие. Ние също обаче ще трябва да обсъдим как бихме искали да изглежда политиката ни по доходите в бъдеще.
Съжалявам, че пресрочих времето. Въпреки това, в крайна сметка се нуждаем от повече време за разискването, за да можем да стигнем до заключение, а не просто да възприемем защитен подход
(Председателят отнема думата на оратора)
Ashley Fox
Г-н председател, аз и моята група подкрепяме изменението на Договора, тъй като искаме да видим стабилност в еврозоната. Въпреки че Обединеното кралство не е член на еврозоната, и надявам се никога да не стане, имаме пряк интерес от успеха на еврото. Половината от търговията на Обединеното кралство е със страните от еврозоната. Ситито на Лондон е финансовата столица на Европа. Ето защо Великобритания желае доброто на еврозоната и се надяваме, че предложеният механизъм за стабилност ще осигури подкрепа в краткосрочен и средносрочен план.
Надявам се, че Парламентът ще действа отговорно и ще одобри предложеното от Съвета изменение. Но в дългосрочна перспектива, ако еврото оцелее и върви добре, ще е необходима по-радикална промяна. Г-н Барозу, можете да имате колкото си искате надзор и контрол, каквото си искате икономическо управление, но ако по принцип страни като Гърция, Ирландия и Португалия трябва да останат в еврозоната, те трябва да станат много по-конкурентоспособни като Германия и именно в тази насока Комисията трябва да съсредоточи усилията си.
Lothar Bisky
Г-н председател, госпожи и господа, Договорът от Лисабон се прилага едва отскоро, но въпреки това в продължение само на няколко месеца ще бъде изменен за втори път заради, както се твърди, спешен въпрос. В резултат на това изменението на Договора няма да следва установения в Договора от Лисабон демократичен процес, а ще бъде решено по бързата процедура.
Видяхме как тази процедура беше използвана, за да може в случая на спасителните пакети за банките в размер на милиарди евро да се избегне Парламентът. Сега Съветът отново е притиснат от времето и много правителствени ръководители искат изменението на Договора да се извърши чрез предполагаемата изпитана и утвърдена бърза процедура. Конфедеративната група на Европейската обединена левица - Северна зелена левица се обявява против този подход, за който има опасност да се превърне в стандартен процес, и призовава измененията на Договора да се извършват по обикновената процедура, включително свикването на Конвент, както предвижда Договорът от Лисабон.
William  Dartmouth
Г-н председател, може би мога да започна от самото начало. Съюзът се разви от чисто и просто един митнически съюз, който след това стана политически съюз, но без надлежно демократично съгласие, а след това стана паричен съюз, или поне нещо такова, тъй като десет държави-членки бяха достатъчно разумни да останат извън него, но това, което имаме сега, е съюз на дълговете, а такъв съюз просто не работи.
Нека погледнем лихвения процент на германските държавни облигации. Ако паричният съюз работеше, всички членове на паричния съюз, всички страни от еврозоната щяха да заемат пари при еднакъв лихвен процент - при същия лихвен процент като този на основния показател - германските държавни облигации, но това въобще не е така. Понастоящем Португалия плаща с 4,8% повече, Ирландия - с 5,9% повече, Гърция - с 8,25% повече. Точно както каза г-н Gualtieri, моментът е изключително важен.
Не очаквам председателят на групата PPE или председателят на групата S&D, който поклащаше глава, докато говорех, да разбират изключителната важност на въпроса, но считам, че много скоро те ще трябва да я разберат. Вашият проблем, и това е предимно Ваш проблем, ще бъде по-добре разрешен чрез междуправителствено сътрудничество. Икономическото управление е капан и нещо повече - няма мандат за него. Никой не е споменавал досега или дори като че ли не е помислял за данъкоплатците на националната държава, върху които се упражнява силен натиск, докато Вие се стремите да изградите тази уязвима и безполезна империя.
Още веднъж ще ви напомня, че има 27 държави-членки: от тях 11 правят нетни вноски, а 16 са получатели, но има и един вид разделение като разлома Сан Андреас между тези, които правят вноски, и тези, които не правят. Подозирам, че повечето данъкоплатци, и най-вече германският данъкоплатец, няма много дълго да издържат на този скъпоструващ фарс.
През 1896 г. Уилям Дженингс Брайън казва във великата си реч за биметализма: "Не разпъвайте човечеството на златен кръст". Сега по-спешно, днес ви казвам, и преди всичко на председателя на Комисията, който притежава изпълнителната власт: не разпъвайте данъкоплатците на Обединеното кралство и на другите страни в Европа на кръста на единната валута.
Bruno Gollnisch
(FR) Г-н председател, бих искал най-напред да говоря за скандала, свързан с така наречена "опростена" процедура, всъщност престъпна процедура за изменение на Договора.
Няма истинско разискване и както винаги няма пряко допитване до гражданите. Темата обаче не е безобидна. Става въпрос да се направи постоянен Европейският фонд за финансова стабилизация. Но какво представлява този фонд, ако не възможност да се създава европейски дълг, който се поема в крайна сметка от свръхзадлъжнели държави-членки, а те могат да се окажат длъжни да изплатят този европейски дълг, преди да върнат собствените си дългове? В известен смисъл това е икономическата политика на сапьора Камамбер - главният герой на френска хумористична книга, войника, на когото било заповядано да запуши дупка в двора на казармите и който, за да я запуши, веднага създава до нея друга дупка.
В замяна на участието на Германия ще имаме право на пакт, наречен Пакт за конкурентоспособност, чийто подробности съгласно бележка на генералния секретариат по европейски въпроси на френското правителство не са известни. Всъщност те са известни твърде добре. Това ще бъде истинско лечение с ограничителни мерки, надзор, засилена стандартизация на бюджетните политики.
Става въпрос за разширяване на конвергенцията, цитирам, с цел включването на всички политики, които имат въздействие върху конкурентоспособността, дори ако по принцип попадат в обхвата на националните области на компетентност. Накратко, става въпрос за транспонирането в еврозоната на всички тези германски политики, за които г-н Саркози мечтае толкова много. Нищо от това не е приемливо, нито пък алтернативата за хомогенен европейски пазар на държавния дълг плюс увеличаване на европейския бюджет и създаване на специален данък за финансирането му. Трябва да действаме по съвсем друг начин.
Жозе Мануел Барозу
Най-напред бих искал да ви благодаря за изказванията и особено на докладчиците, г-н Brok и г-н Gualtieri, за техните бележки относно значението на общностния метод, както и за вниманието им към това, което би могло да стане междуправителствено направление. Мога само да им благодаря за това внимание.
Нека бъдем пределно ясни в този конкретен случай: Комисията подкрепи това преразглеждане, тъй като считаме, че става въпрос за отговор на предизвикателство, свързано с област на компетентност, която не е била включена в Договора. В Договора не е бил предвиден постоянен механизъм за стабилност. Ето защо държавите-членки решиха единодушно да създадат механизъм и да направят това по-скоро на междуправителствена основа. Това беше единодушното решение на държавите-членки.
Всъщност няма да крия от вас, и вече заявих категорично, че съм на страната на тези, които искат да напредваме по-бързо в тази посока. Една междуправителствена стъпка може да бъде напредък, но предпочитаме да вървим по-бързо с общностна крачка. Както знаем обаче някои от големите стъпки за Европа в историята на европейската интеграция започнаха с междуправителствени инициативи, като например Шенген или пространството на свобода и правосъдие. Въпросът за политическата отговорност беше следният: трябва ли или не трябва да подкрепяме нещо, което не съответства напълно на нашите предпочитания, т.е. общностния метод, но независимо от това засилва нашата колективна способност да отговорим на предизвикателствата, които не са били изрично посочени в Договора? Отговорът ни на този въпрос е "да" и смятам, че трябва да отговорим положително. Ето защо становището на Комисията е положително по отношение на реформата на Договора.
Въпреки това бих искал да ви кажа съвсем открито, че Комисията предпочита общностния метод. Между впрочем именно този въпрос разисквахме при изготвянето на решението. Някои хора искаха, и дори предложиха, да се измени член 122, което би премахнало една област на компетентност, която съществува още от Римския договор. Аз лично се противопоставих на това предложение. Ето защо според мен можем да кажем, че сега сме в състояние заедно да развием тази област на компетентност дори и да не попада строго погледнато в обхвата на общностния метод. Едновременно с това заявяваме съвсем ясно в нашето становище, цитирам: "Комисията ще предприеме всички необходими инициативи, законодателни или незаконодателни, за да гарантира съгласуваността между бъдещия механизъм и икономическото управление, водено от Съюза по-специално в еврозоната, като съблюдава правомощията, предоставени от Договора на Съюза и неговите институции". Това е една пределно ясна позиция и бих искал да споделя с вас тази цел.
По време на разискването някои хора говориха например за противопоставянето или различията между една държава-членка и останалите, между Обединеното кралство и еврозоната. По принцип не обичам да правя такова разграничаване, но има някои различия, главното от които е фактът, между впрочем, че дългът на еврозоната е много по-малък от този на Обединеното кралство. Дългът на Обединеното кралство е много по-голям от този на еврозоната като цяло. Ето защо проблемът в еврозоната, както мнозина от вас подчертаха между впрочем, е настина проблем на относителна конкурентоспособност. Ето защо сега се стремим да намерим решение за конкурентоспособност и за конвергенция, подчертавам конвергенция, в Съюза.
Дори и някои да не са съгласни, нека вървим към по-голяма конвергенция в еврозоната и в Съюза за тези, които искат да напредваме, тъй като днес не само федералистите или интеграционалистите искат засилено управление в Европейския съюз. Пазарите също изискват такова управление и ние трябва да се вслушаме в това. Днес пазарите искат от Европа не само решителност за защита на еврозоната, но и да се осигури по-ясна система на управление. Вярно е, че по принцип общностният метод дава повече гаранции, отколкото подход, който твърде често зависи от добрата воля на управляващите.
(Ръкопляскания)
Сега работим в тази насока по други проекти, и по-специално по проекта за конкурентоспособността и конвергенцията, но това ще бъде друго разискване за друг ден. Във всеки случай считам, че по този въпрос Комисията възприе правилната позиция, като изрази ясно становище в подкрепа на ограниченото преразглеждане на Договора, като същевременно иска от вас да обръщате по-голямо внимание на необходимостта от избягване на механизми, които, както отбеляза например г-н Brok, биха довели до разделения, тъй като институциите на Европейския съюз са тези, които могат да гарантират целостта на Съюза, тъй като Комисията предприема действия, насочени към еврозоната, както и към тези държави-членки, които са извън еврозоната.
Поради това нека бъдем особено внимателни по отношение на този аспект. Нека поради необходимостта от посрещане на спешните предизвикателства да не създаваме сега въпроси, които биха породили по-сериозни за нас проблеми в бъдеще. Нека гарантираме по-твърдо управление, като същевременно гарантираме целостта на Съюза в дух, който, разбира се, трябва да бъде духа на Съюза: духът на солидарността и отговорността.
Manfred Weber
(DE) Г-н председател, г-н Барозу, необходимото изменение на Договора и настоящото институционално разискване показват, че сега, когато Договорът от Лисабон е в сила едва от малко повече от една година, ние не можем повече да разрешаваме предизвикателствата, които светът ни поднася, със средствата, предвидени в настоящата версия на Договора. Точно това показва днешното разискване. От друга страна, когато говорим за настоящия Договор, казва ни се, че по-широко обсъждане на Договора е немислимо и безполезно предвид положението в държавите-членки, и по-специално в Обединеното кралство и Чешката република. Това е конфликтът, пред който сме изправени понастоящем. Нуждаем се от повече, но няма да го получим от държавите-членки. Европейският парламент трябва да намери отговор.
Ако се вслушаме в това, което говорят днес гражданите, ще разберем, че те съзнават необходимостта от въвеждане на изменения в Договора. Те задават въпроси като: "Как ще успеем да поставим пазарите под контрол в близко бъдеще?" Ето защо се нуждаем от силна Европа.
Въпреки това трябва да си зададем един още по-важен въпрос, който е: каква е ползата от европейския ни проект в крайна сметка? От десетилетия насам той отговаряше за запазването на мира и прекратяването на войната на нашия континент. Тази сутрин бях домакин на група посетители от едно училище. За младите хора, слава Богу, войната вече не е проблем. Те не могат да си представят какво може да е войната. В нашите разисквания издигаме заплахата от глобализация и обясняваме, че Европа трябва да държи под контрол злото на глобализацията, но това е отрицателен довод. Ако искаме да спечелим не само умовете, но и сърцата на хората, трябва да направим още една стъпка по въпроса каква е ползата от европейския проект. Трябва да говорим за картините и да се запитаме какво постига Европа и каква е задачата й.
Когато световните сили се съберат, включително Америка, Япония, Европа, Бразилия и Индия и т.н., кой ще вдигне ръка и ще попита дали отделяме достатъчно внимание на социалните въпроси? Китай няма да го направи. Ще трябва да го направим сами. Кой ще вдигне ръка и ще каже: "Трябва да мислим за въпросите, свързани с околната среда?" Американците няма да го направят. Ние ще трябва да изведем въпроса на преден план. Кой ще каже: "Искаме да поддържаме мир в целия свят и да направим така, че конфликтите да не прерастват във война?" Ние ще трябва да направим това с историческия си опит.
Ако погледнем Тунис, ясно е, че хората там искат същия модел, какъвто имаме в Европа. Имаме много привлекателен начин на живот. Поради това, когато обсъждаме свързани с Договора въпроси, трябва да говорим за това как функционира нашият континент и какво трябва да правим, трябва да погледнем общата картина, за да спечелим не само умовете, но и сърцата на хората за нашия проект. Тогава ще успеем да спечелим одобрението за проекта на национално равнище.
(Ораторът се съгласява да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта, съгласно член 149, параграф 8)
Proinsias De Rossa
(EN) Г-н председател, бих искал да благодаря на г-н Weber за това, че се съгласи да отговори на моя въпрос, на който бих се надявал, че може би председателят Барозу би отговорил също, тъй като е насочен главно към него.
Подкрепям намерението за изменение на Договора. Както и останалите колеги съм загрижен за механизма. Но съгласно опростената процедура всички национални парламенти, всичките 27 национални парламенти трябва да се съгласят поне с приемането на изменението на Договора.
Националните парламенти разполагат с шест месеца да решат какво ще правят. Говорим за приемане на решение през март, решение на Съвета, което беше взето през декември. Как е възможно това? Със сигурност трябва да чакат до юни, за да вземат това решение?
Manfred Weber
(DE) Г-н председател, от една страна, важно е държавите-членки да контролират договорите и затова изменението трябва да се извърши на това равнище. От друга страна, ние сме изправени пред въпрос, който се съдържа в много от въпросите, които се опитах да разгледам. Размишляваме ли внимателно по въпроса, отделяме ли достатъчно време и разполагаме ли с достатъчно време, за да обсъдим всичко подробно? Или очакванията на хората са толкова високи и натискът на световните предизвикателства е толкова силен, че трябва да сме по-бързи и да действаме по-бързо? Поради това не разглеждам въпроса за времето като проблем, но ние трябва да дадем отговори. Трябва да съсредоточим усилията си върху това.
Председател
Следващият оратор от списъка е Martin Schulz, от когото получих писмо. Ако има недоразумение по реда в списъка, мога да го обясня след нашето разискване.
Martin Schulz
(DE) Г-н председател, писмото е адресирано лично до Вас, а не до залата.
Измененията на даден договор винаги са сложни, дори опростените. От казаното по време на разискването става ясно, че се намираме в изключително трудно положение. Терминът "опростена процедура" прикрива факта, че е възможно този вид процедура да не успее. Тя може да не успее тук, но и навсякъде другаде. Казаха ни, че ако не успее, ще се окажем в много трудна ситуация. Поради това трябва да се запитаме още веднъж какво можем да направим, за да гарантираме, че тя ще успее. Вярно е, че се вслушват в това, което казваме. Дали само процедурата по ратификацията няма да успее или също и европроектът като цяло ще зависи от решимостта на правителствените ръководители да предприемат последователни и единни действия. В това отношение бяха направени много основателни бележки.
Бих искал да добавя три точки, които са от основно значение. Днес, година след началото на тази тежка криза, бих искал да Ви попитам каква е външната стойност на нашата валута. Отговорът на този въпрос е 1,35 щатски долара. Когато еврото беше въведено, същата тази цифра беше 1,17 щатски долара. Сега е стигнала до 1,35 щатски долара. Стойността на международна валута се основава на външната й стойност. През последната година външната стойност на еврото беше изключително стабилна. Вътрешната структура на еврото обаче въобще не е стабилна. Това се дължи на необмисленото двусмислено поведение и на двойните стандарти на държавните и правителствени ръководители.
Проблемът не е, че Европа не може да действа последователно. В края на краищата инструментите са налице. Проблемът е, че Европа не може да постигне съгласие по една логична процедура. Когато казваме, Европа не може да постигне съгласие, следва също да добавим "но не ние тук". Нито Европейският парламент, нито Комисията, а правителствата на суверенните държави-членки създадоха силна парична зона, която е в състояние да предприеме външни действия, но която не е подготвена да създаде независими, вътрешни инструменти, необходими за установяването на силна икономическа и социална политика, както и на силна правителствена политика успоредно със силната валута. Това е основният въпрос.
Второ, всичко, което се случва в Европа, се извършва в контекста на Договорите. Когато обаче нещо се случва в рамките на Договорите и не искаме да създадем нещо произволно извън границите на Договорите, тъй като някои хора възнамеряват да направят това, за Европейския парламент е ясно, че институцията в основата на това трябва да бъде централната институция по смисъла на Договорите, а именно Комисията. Демократичната легитимност на действията ни на европейско равнище, в пряка връзка с Европейския парламент, се определя от Комисията. Ето защо това, което казахте, е правилно, също както докладчиците, г-н Brok и г-н Gualtieri го посочиха.
Трето, рискът за Европа произтича от факта, че тя е силна, когато действа последователно като най-голямото икономическо пространство в света, с 500 млн. жители, но ако си позволи да се разпадне на 27 отделни части, то става неуместно. За съжаление, това стана ясно в хода на събитията от другата страна на Средиземно море. Ако Европа не заеме последователна позиция, тогава тя няма да играе никаква роля. Ако заеме последователна позиция, тогава със социалния и икономическия си модел тя ще се превърне в двигател на световната икономика и влиятелен партньор на международната политическа сцена.
Въпросът, който обсъждаме в контекста на тази опростена процедура, е дали Европа има бъдеще или ще се разпадне на отделни държави и ще загуби своето значение и стойност. Това е въпросът, който обсъждаме.
Ivo Strejček
(CS) Г-н председател, независимо каква е връзката ни с единната валута - еврото, считам, че в интерес на всички граждани на ЕС е еврото и еврозоната да се развиват стабилно, независимо дали използваме еврото или не, тъй като икономиките ни са взаимосвързани в огромна степен.
Въпреки това при описанието на Европейския механизъм за стабилност председателят Барозу използваше думи като по-добър надзор, разширяване на икономическата координация, съгласуване на бюджетните политики и хармонизиране на социалните политики. Госпожи и господа, това отваря пътя на създаването на фискален съюз, а икономическата история показва, че данъчният съюз не е оцелявал дълго време без създаването на политически съюз. Поради това малката промяна, която обсъждаме днес, е огромна промяна за отделните държави-членки на ЕС. Европейският съюз се променя политически за бъдещето. Г-н Weber каза, че "Европейските граждани искат да видят по-силна Европа". През цялото време знаехме това. Нека ги попитаме, защото европейските граждани в продължение на десетилетия просто приемаха, а не решаваха това, което се случва в европейските институции.
Joe Higgins
(EN) Г-н председател, предлага се нов механизъм за стабилност. По време на избирателната кампания в Ирландия партиите, които вероятно ще сформират новото правителство, обещават цялостно предоговаряне на съществуващия план за икономии на ЕС-МВФ, като се намалят предвидените ограничения. Но това е просто спекулация и да се иска от ирландския народ да гласува за мъгляви предположения е нечестно и недемократично.
Исках да помоля г-н Барозу, като председател на Комисията, да не се намесва в избирателната кампания в Ирландия, а да защити демократичното право на ирландския народ да имат фактическа информация и да знаят истината.
Вчера членът на Комисията Рен заяви, че изглежда възможно предоговарянето на споразумението ЕС-МВФ, но имам четири въпроса. Първо, възможно ли е предоговарянето да се извърши веднага след встъпването в длъжност на новото правителство в Ирландия и преди да влезе в сила новият механизъм през 2013 г.? Второ, означава ли това значително намаляване на начисляваните безмилостни лихви? Трето, ще бъдат ли принудени финансовите спекуланти да поемат собствените си загуби, вместо да разпъват на кръст ирландския народ? Четвърто, разбира ли той, че единствено предоговаряне, при което ще се премахнат съкращенията и ще се осигурят значителни публични инвестиции за създаване на работни места, ще разреши кризата ни в Ирландия, докато повече съкращения и икономии ще доведат нашето общество до бедствено положение?
Nicole Sinclaire
(EN) Г-н председател, и така, пак започваме. Заради неуспелия политически проект за еврото трябва да изменим Договора от Лисабон за втори път през краткия му живот. Следва да си припомним, разбира се, че Договорът от Лисабон беше отхвърлен чрез референдум в Ирландия. Ирландският народ каза "не", но беше излъган: на хората се каза, че икономиката на страната им ще бъде защитена, но бяха подведени и сега, както Европейският съюз обичайно прави, когато е изправен пред проблем, той не прави крачка назад, за да попита: "къде сбъркахме?" Не, искате допълнителна интеграция и малките държави да страдат още повече. Искате да ги санкционирате, ако продължават да срещат трудности и да ги направите по-зависими от европейската ви империя.
Бих искала да кажа следното на г-н Барозу: да, Обединеното кралство може да има проблем с дълга, но не му се помага, като трябва да спасява страни от еврозоната като Ирландия, когато трябваше да вземем назаем необходимите пари, за да направим първо това.
Kay Swinburne
(EN) Г-н председател, изменението на Договора е начинание, в което следва да се впуснем внимателно, особено предвид факта, че във връзка с изготвянето на Договора от Лисабон беше извършена значителна работа и бяха водени преговори. Поради това Парламентът и Съветът трябва да проявят голяма умереност по отношение на начина, по който сега пристъпваме към изменението му. Промяната е необходима, за да се защитят по-слабите икономики от еврозоната. Въпреки това позициите на държавите-членки, които са извън еврозоната, също трябва да се подкрепят.
Изменението на Договора няма да реши неспособността на държавите-членки да живеят в съответствие с договореностите си съгласно Пакта за стабилност и растеж. Няма да реши проблемите, които са в основата на огромните публични дефицити, нито ще направи ЕС по-конкурентоспособен на световната сцена. Това е просто една мярка за спиране увеличаването на различията, която следва да ни даде повече време, за да въведем ред в еврозоната и общите ни домове.
Всяка държава-членка на ЕС трябва да разгледа публичните си разходи и данъчните си политики и да изготви реалистични програми за възстановяване на икономиката си. Един добавен, макар и необходим ред в текста на международно споразумение не може да замени действителната реформа и предпазливостта. Ето защо трябва да се изготви реална стратегия за световна конкурентоспособност.
Марош Шефчович
заместник-председател на Комисията. - (EN) Г-н председател, бих искал да благодаря на всички участници в разискването и на членовете на Европейския парламент за категоричната им подкрепа за общностния метод, за силен Европейски съюз и за съответна роля в бъдещия механизъм, който обсъждаме днес.
В нашето становище недвусмислено посочваме, че изцяло подкрепяме създаването на европейски механизъм за стабилизиране и го разглеждаме като много важна част от мозайката за по-силна и икономически по-благоденстваща Европа. С нашите шест внесени законодателни предложения работим по въпросите за засилен надзор на финансовите пазари, за по-добро икономическо управление. Започнахме първия Европейски семестър с годишния ни обзор на растежа и това следва да бъде последната част от пъзела.
Считам също така, че с това и с днешното ни разискване, както и с решението през март, което смятам, че ще бъде положително, изпращаме много ясни сигнали към всички онези, които залагат срещу еврото. Ако залагате срещу еврото, ще загубите парите си. Това е много важно послание, което изпращаме.
Поради това решението по този въпрос ще е решаващо, но аз знам, че за тази зала също е много важно да зачитаме напълно областите на компетентност на Съюза, да зачитаме напълно прерогативите и ролята на институциите на Съюза. Разбира се, Комисията определено ще следи за това европейското право винаги да се спазва.
Както посочихме в нашето становище, Комисията също е готова да използва експертизата си в прилагането на тези механизми, тъй като считам, че те следва да бъдат в пълно съответствие с подобреното икономическо управление, особено по отношение на координирането и надзора на икономическите и финансови политики на държавите-членки, и по-специално на тези от еврозоната.
Някои от вас подчертаха, че не трябва да създаваме двустепенна Европа. Считам, че позицията на Комисията по този въпрос е също много ясна: въпреки че държавите-членки от еврозоната носят основната отговорност за еврото, ясно е, че всеки бъдещ механизъм за сътрудничество трябва да бъде отворен за останалите държави-членки и че цялата работа, която вършим в момента за повишаване на конкурентоспособността и конвергенцията, трябва да бъде за всичките 27 държави-членки.
Ето защо считам, че процесът, през който преминаваме и в който финансовите пазари също изиграха роля за ускоряване на интеграцията ни, за ускоряване на сътрудничеството ни в областта на икономическото пространство, следва да бъде горещо приветстван, тъй като определено прави нашия Съюз по-силен.
Бих искал особено да благодаря на нашите двама докладчици, г-н Brok и г-н Gualtieri, за тяхното тясно сътрудничество, за идеите, които представиха, и за консултациите, които Комисията провежда с двамата докладчици на текуща основа. Считам, че в резултат на добрата им работа ще бъде изготвен доклад, който ще бъде одобрен от тази зала навреме, преди Европейският съвет да вземе решението.
Последната ми бележка е към г-н Higgins от Ирландия. Той правилно цитира члена на Комисията Рен, като отбеляза, че споразумението е сключено с Ирландия - не с правителството, а с Ирландия като държава. Разбира се, очакваме, че бъдещото правителство ще спазва договореното. Като казвам това, ясно е и е очевидно, че Комисията проявява голямо съчувствие към трудностите, които Ирландия преживява днес, и ще направи всичко възможно, за да подкрепи бързото завръщане на растежа в Ирландия.
Европейските институции - Европейският съюз, Комисията и Европейската централната банка или наистина Международния валутен фонд (МВФ), много допринесоха за стабилизирането на ситуацията в Ирландия. Сигурен съм, че заедно ще направим всичко, което е по силите ни, за да върнем растежа и благоденствието в Ирландия.
Писмени изявления (член 149)
Ilda Figueiredo
От днешното разискване стана ясно, че Европейската комисия е решена да продължи по пътя, по който започна с недемократичния начин за постигане на одобрение за Договора от Лисабон. Следва да се припомни, че след отхвърлянето на така наречената Европейска конституция от гражданите на Франция и Нидерландия, лидерите на Европейския съюз направиха всичко възможно за избягването на други референдуми. Дори след първото отхвърляне от Ирландия те упражниха натиск по всякакъв начин, за да се проведе след известно време нов референдум.
Сега, след като изминаха няколко месеца от влизането в сила на Договора, ето ги, отново се опитват да променят нещата бързо, без каквото и да е публично обсъждане, защото се страхуват от реакцията на гражданите на различните държави-членки на Европейския съюз, по-специално на тези, които понасят последиците от засилващите се неолиберални политики.
Сега искат да приложат така наречената "опростена процедура", за да прикрият факта, че всъщност променят един важен въпрос, свързан с конституционализацията, с оглед на превръщането й в постоянен фонд на Европейския фонд за финансова стабилност с неприемливите условия, съдържащи се в така наречения Пакт за конкурентоспособност и неговите тежки последици за социалните политики: обезценяване на заплатите и пенсиите и увеличаване на пенсионната възраст.
