Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Maat
Arvoisa puhemies, pöytäkirjassa lukee, että olisin äänestänyt tyhjää eilisessä Olssonin mietintöä koskevassa äänestyksessä päätöslauselmaesityksen 1 kohdan 2 osasta. Äänestin kuitenkin tätä kohtaa vastaan. Haluaisin, että tämä muutetaan pöytäkirjaan.

Puhemies
Otamme huomioon sen, miten halusitte äänestää, ja korjaamme asian.
Puheenjohtajakokouksen ehdotukset nimityksistä parlamentaaristen sekavaliokuntien valtuuskuntien ja parlamenttien välisistä suhteista vastaavien valtuuskuntien puheenjohtajistoihin ovat erehdyksessä jääneet pois eilisestä pöytäkirjasta, joten ne merkitään tämänpäiväiseen pöytäkirjaan.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)   

Rübig
Arvoisa puhemies, pöytäkirjaan: tahtoisin erikseen kiittää Ranskaa ja Belgiaa siitä, että rakennusten valvontaa on nyt selvästi tiukennettu.

Puhemies
Kiitos jäsen Rübig, otamme huomautuksenne huomioon.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, edellisellä istuntojaksolla meitä järkytti tieto siitä, että Safiya Husseinia oltiin tuomitsemassa kuolemaan Nigeriassa. Aioin pyytää asiasta puheenvuoron, mutta jäsen Corrie toimi mielestäni minun puolestani pyytäessään omassa puheenvuorossaan puhemiestä puuttumaan asiaan.
Kotimaassani ollaan tällä hetkellä levottomia, koska vaikuttaa siltä, että teloitusta on aikaistettu ensi lauantaiksi. Asia kammoksuttaa vieläkin enemmän siksi, että tapaus on useiden muiden naisten tapausten tavoin osoitus raakuudesta. Mielestäni on hirvittävää, että nainen tuomitaan kuolemaan, koska hän on synnyttänyt tyttären, joka on hänen viides lapsensa, olipa tytär sitten saanut alkunsa miten tahansa. Meidän on vielä viime hetkellä pyrittävä tekemään kaikki voitavamme estääksemme tämän teloituksen, jota viranomaiset ovat aikaistaneet lauantaiksi pyrkiessään välttämään kansainvälistä painostusta sitä vastaan, teloitusta, jonka minä katson olevan murha.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä ryhtymään kaikkiin mahdollisiin toimiin.

Puhemies
Jäsen González, koko parlamentti on teidän kanssanne yhtä mieltä tästä asiasta ja ryhdymme kaikkiin toimielimellemme mahdollisiin toimiin tämän hirvittävän teon estämiseksi.

Maaten
Arvoisa puhemies, muutama sana tämän päivän esityslistasta. Huomiotani on kiinnittänyt, että tämän päivän keskustelujen on määrä päättyä klo 17.30, kun taas äänestysten pitäisi alkaa sen jälkeen klo 18.30. Tilanne on ollut tällainen jo pitkään. Tämä merkitsee, että monet jäsenistä eivät ehdi enää kotiin keskustelun päätyttyä, jolloin heidän on jäätävä tänne huomiseen asti tai lähdettävä jo aikaisemmin. Minusta on loistavaa, että olemme täällä, minun puolestani vaikka yötä myöten, jos on jotain käsiteltävää. Jos ei ole mitään käsiteltävää, meidän ei pidä istua täällä tuntia kahvia juomassa. Haluaisin siis kysyä, voisitteko ehkä ottaa puhemiehen kanssa asian esityslistalle katsoaksenne, voidaanko ongelma ratkaista niin, ettei jäsenten tarvitse ainakaan olla läsnä tarpeettoman pitkään.

Puhemies
Aivan, jäsen Maaten, mutta esityslista on vahvistettu. Pyrimme mahdollisuuksien mukaan ottamaan asianne huomioon sen sallimissa rajoissa.

Naisten oikeudet ja yhtäläiset mahdollisuudet Välimeren maissa
Puhemies
Esityslistalla on seuravana Kratsa-Tsagaropouloun laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö (A5-0022/2002) Euroopan unionin politiikasta naisten oikeuksien ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseksi Välimeren maissa (2001/2129(INI)).

Kratsa-Tsagaropoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euro-Välimeri-yhteistyö merkitsee EU:n kannalta elintärkeää poliittista näkemystä ja suunnitelmaa. EU:n taloudellisten etujen turvallisen edistämistavan lisäksi sen tavoitteena on ennen kaikkea rauhan, turvallisuuden, vakauden ja hyvinvoinnin vyöhykkeen luominen.
Euroopan yhdentymisen historia opettaa meille, että rauhan ja vakauden alue edellyttää hyvinvointia kaikilla tahoilla ja kaikille kansalaisille, miehille ja naisille. Tällä hetkellä naisten rooli tässä yhteistyössä on rajallinen tai keskittynyt talousalaan toistaiseksi kehnoin tuloksin kaikkialla. Päinvastoin, valiokuntamme on sitä mieltä, että tällaisen poliittisen näkemyksen pitää kohdella naisia koheesiota, rauhaa ja kestävää kehitystä edistävinä tekijöinä.
Valiokunta-aloitteisen mietinnön tavoitteena on arvioida tähänastista politiikkaa ja kannustaa Euroopan unionia panemaan täytäntöön kaikki tarvittavat politiikat Välimeren alueen naisten yhteiskunnallisten, poliittisten ja taloudellisten oikeuksien edistämiseksi sekä kumppanuusmaita ottamaan huomioon vastuunsa vastatakseen kaikin mahdollisin keinoin tämän tavoitteen tuomiin haasteisiin. Tilanteen arviointi ei ole helppoa, sillä maat eroavat suuresti toisistaan. Sukupuolen mukaan erotellut tilastotiedot ovat puutteellisia, komissio ja kansalliset hallitukset eivät ole riittävästi tutkineet ja arvioineet käytännössä Euro-Välimeri-yhteistyön vaikutuksia naisten oikeuksien edistämiseen, eikä tähän mennessä ole myöskään pantu täytäntöön mitään naisia koskevaa Välimeren alueellista ohjelmaa.
Yleisiä havaittavissa olevia piirteitä on, että työttömyydestä kärsivät myös yliopistokoulutuksen saaneet naiset. Lukutaidottomuus lisääntyy. Varhain solmitut avioliitot ja perinteiset roolimallit estävät naisia saattamasta opintojaan loppuun. Varsinkin Maghreb-maissa esiintyy paljon yrittäjähenkeä, mutta rahoituksen ja luoton puute eivät anna naisten aloitteille mahdollisuutta kehittyä. Väkivalta, köyhyys ja naisten heikompi terveys ovat myös tyypillisiä samoin kuin naisten aliedustus päätöksentekokeskuksissa, minkä takia naiset eivät myöskään osallistu Euro-Välimeri-yhteistyötä koskeviin neuvotteluihin ja suunnitteluun. Uskonnolliset ja perinteiset roolimallit vaikuttavat lainsäädäntöön, kansainvälisten sopimusten ratifiointiin tai näiden sopimusten soveltamiseen.
Valiokuntamme pyytää panemaan täytäntöön Barcelonan julistuksen kohdat demokratian edistämisestä ja ihmisoikeuksien kunnioittamisesta ja sisällyttämään Barcelonan prosessiin erillisen maininnan sukupuolinäkökohdista ja siten naisten oikeuksien kunnioittamisesta ja edistämisestä horisontaalisesti ja kumppanuussuhdetta koskevissa kolmessa pilarissa. Valiokuntamme kehottaa lisäksi sisällyttämään assosiointisopimuksiin naisten oikeuksien suojelua koskevan lausekkeen ja edellyttämään tämän suojelun seurantamekanismia.
Olemme tyytyväisiä siitä, että on jo päätetty Välimeren ensimmäisen alueellisen naisia koskevan ohjelman tutkimisesta ja laatimisesta, ja kehotamme komissiota laajentamaan ohjelmaa ammatillisen koulutuksen ulkopuolelle, niin että siinä olisi kattava poliittinen lähestymistapa ja se tarjoaisi kaikki tarvittavat välineet ryhtyä toimiin tasa-arvokysymyksessä samassa laajuudessa kuin sitä sovelletaan Euroopan unionin valtioissa. Komissiolla ja läsnä olevalla komission jäsenellä on kokemusta tällaisten ohjelmien laatimisesta ja täytäntöönpanosta omissa valtioissamme ja ehdokasvaltioissa, ja mielestämme saman kokemuksen täytyy innoittaa myös Välimeren alueellisen ohjelman laatimista.
Lisäksi valiokuntamme tukee apua kumppanuusmaiden naisjärjestöille sekä näiden verkottumista Euroopan unionin valtioiden naisjärjestöjen kanssa. Edellytämme myöskin, että näitä yhteistyömahdollisuuksia naisjärjestöjen ja työmarkkinaosapuolten kanssa laajennetaan ehdokasvaltioihin sekä Balkanin maihin, koska koko alueella on haasteena vakauden ja rauhan lisääminen kansalaisyhteiskunnan aktivoinnin kautta. Lisäksi toteamme, että Euroopan investointipankilla ei ole määrärahoja naisia koskevien hankkeiden rahoittamiseen Euro-Välimeri-vyöhykkeellä, ja kannatamme ehdotusta, että tutkitaan edellytyksiä luoda Euroopan ja Välimeren alueen kehityspankki, koska toteamme sen luovan mahdollisuuksia kehittää ja hyödyntää naisten järjestämiä ja/tai ohjaamia lainoja. Tuemme lisäksi tietopankin ja seurantakeskuksen luomista tilanteen edistymisen seuraamiseksi ja tietojen keräämiseksi, jotta voidaan arvioida paremmin myös tulevan politiikan suunnittelua.
Olemme kiinnittäneet erityistä huomiota myös näistä maista tulevien naismaahanmuuttajien ongelmiin Euroopan unionissa ja vaadimme sellaisten byrokraattisten ja muiden esteiden poistamista, jotka vaikeuttavat laillista maahanmuuttoa Euroopan unionin maihin, koska toteamme tämän aiheuttavan köyhyyttä, syrjäytymistä ja ihmisten, erityisesti naisten, hyväksikäyttöä. Sekä valiokuntamme että koko Euroopan parlamentti on toistuvasti tuominnut nämä ilmiöt.
Tämä mietintö on tulosta hyvästä yhteistyöstä muiden poliittisten ryhmien kanssa ja kiitän kollegoja, jotka ovat esittäneet tarkistuksia ja tehneet kanssamme yhteistyötä, ja tästä syystä pyydän teitä tukemaan mietintöä myös kokonaisuudessaan.

Avilés Perea
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, me Euroopan parlamentin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan jäsenet olemme hyvin huolestuneita Välimeren maissa asuvien naisten tilanteesta, jota jäsen Kratsa kuvasi mietinnössään oikein hyvin.
Lukutaidottomuus, joka prosenttiosuutensa perusteella on etenkin joissakin valtioissa hyvin yleistä, koulunkäynnin keskeyttäminen varhain, jolloin opintoja ei täydennetä sellaiselle tasolle, että ne antaisivat koulutuksellista pätevyyttä tulevaisuuden varalle, vähäinen osallistuminen työmarkkinoihin - etenkin nuorten naisten kohdalla - ovat tekijöitä, jotka yhdessä köyhyyden ja syrjäytymisen kanssa koskevat ennen kaikkea ja valtaosassa tapauksia juuri naisia.
Näin on yhteistyösopimuksista huolimatta, vaikka niihin on sisällytetty useita määräyksiä, niiden tavoitteissa ei milloinkaan yksiselitteisesti ilmaista, että naisten asema on otettava huomioon, eikä sitä, että tavoitteisiin on kuuluttava myös naisen aseman edistäminen, naisten henkilökohtaisen hyvinvointitason parantaminen ja naisten työmarkkinoille osallistumisen edistäminen, jotta he voisivat kehittää omaa ammattitaitoaan.
Näillä alueilla yksi vaikeimmista osa-alueista on terveyteen liittyvät ongelmat, ei ainoastaan siksi, että niihin ei kiinnitetä huomiota vaan myös siksi, että ei ole ennaltaehkäisyä. Nämä ongelmat koskevat yleensä koko väestöä, mutta enemmän naisia.
Tämä on varsin yllättävää siksi, että tiedämme Meda-ohjelman ongelmista täällä parlamentissa, jotka johtuvat siitä, että ei ole pantu täytäntöön edes puolta sitä, mitä on suunniteltu.
Välimeren alueiden, ja erityisesti eteläisen Välimeren alueen valtioihin suuntautunut Meda-ohjelma olisi oivallinen väline naisten aseman edistämiseen ja naisten elintason kohottamiseen, mikä hyödyttäisi samalla koko väestöä. Me kaikkihan tiedämme, millainen vaikutus naisen asemalla on vähemmän kehittyneissä yhteisöissä, ja etenkin sellaisissa perinteisissä yhteisöissä, joissa naiset kantavat raskaimman taakan perheessä ja joissa lisäksi yleensä on monta lasta.
Parlamentaarisen Euro-Välimeri-naisfoorumin ansiosta tunnemme näiden naisten tilanteen hyvin ja tiedämme mitä he odottavat Euroopan parlamentilta ja Euroopan unionilta. Siksi meidän velvollisuutenamme on kiinnittää asiaan huomiota, niin että heidän tarpeensa tulisivat tyydytetyiksi.

Valenciano Martínez-Orozco
Arvoisa puhemies, ikävä kyllä tämä on kertomus vielä toistaiseksi lunastamatta jääneestä sitoumuksesta, jota selvitän myöhemmin.
Ensiksi haluan kiittää esittelijä Kratsaa, että hän on saanut onnistuneesti liitettyä mietintöön kaikki ne tarkistukset ja kysymykset, joiden avulla me sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän jäsenet olemme halunneet täydentää tätä erinomaista mietintöä. Valiokunnassa on todella työskennelty täydellisessä yhteistyössä kaikkien ryhmien kesken ja toivon, että tämä heijastuu täysistunnossamme tämän aamupäivän äänestyksessä.
Olemme onnistuneet saavuttamaan neuvotteluratkaisuja lähes kaikissa siihen ongelmaan liittyvissä näkökohdissa, josta on tullut erittäin vakava, koska se koskee valtaosaa assosioituneiden Välimeren maiden naisista. On totta että eri maiden välillä on eroja, hyvään ja huonoon suuntaan, mutta naisten tilanne näissä valtioissa on yleisesti hyvin huolestuttava: on lukutaidottomuutta, koulunkäynnin keskeyttämistä, työttömyyttä, sukupuolista väkivaltaa ja ongelmia, jotka johtuvat lisääntymisterveyteen liittyvien ja naisille sopivien palveluiden puuttumisesta. Mietintö kuvaa tyhjentävästi näitä kaikkia.
Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden on sitouduttava uudelleen Välimeren maiden naisten asiaan. Yhteistyösopimuksissa jää hyvin usein lunastamatta sitoumus avustaa naisten huonoon asemaan liittyvässä erityiskysymyksessä. Juuri sitä me kutsumme "sukupuolinäkökulman poikittaiseksi sisällyttämiseksi", koska naisten huono tilanne ei ole verrattavissa miesten tilanteeseen ja siksi naisten tilannetta on tarpeellista tutkia huolellisesti alusta alkaen, jotta heille voitaisiin antaa oikeat työkalut sen korjaamiseksi.
Ikävä kyllä alueellinen puiteohjelma Meda viivästyy yhä ja tämä mietintö valmistuu paljon ennen tämän alueellisen ohjelman käynnistymistä. Toivon, että silloin voimme käsitellä uudelleen niitä perusasioita, joita ilmenevät tässä mietinnössä.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, enää emme voi toimettomina vain surkutella naisten huonoa asemaa monissa maailman maissa, etenkin tällä hyvin läheisellä alueella. Asian hoitamista ei enää voida lykätä ja meidän pitää saattaa alulle sellaiset mekanismit, joita tarvitaan, jotta naisten elämä näissä maissa muuttuisi todella paremmaksi ja helpommaksi.
Meidän pitää sitoutua tähän työhön uudelleen, sillä aikaa ei enää ole hukattavaksi, nyt on toimittava.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, joka kerta, kun esityslistalla on naisia koskeva kysymys, täällä vallitsee sellainen suuntaus, että vain naiset osallistuvat keskusteluun. Sen vuoksi haluaisinkin aloittaa toteamalla, että kaksi ryhmääni edustavaa miestä on todellakin laatinut parlamentille tasa-arvoa koskevan vetoomuksen, joka myös lähetetään eteenpäin puheenjohtajalle. Vetoomuksessa, jonka nimi on "Enough is enough", kaikkia ryhmiä kehotetaan tarkastelemaan, kuinka tasa-arvo ryhmissä oikeastaan toteutuu, ja niitä kehotetaan tekemään aktiivisesti aloitteita tasa-arvon parantamiseksi.
Seuraavaksi haluaisin kiittää esittelijää loistavasta mietinnöstä, jossa selitetään erittäin hyvin asiaa, jossa on välttämätöntä kiinnittää huomiota naisten tilanteeseen, ja otan esille muutaman sellaisen yksittäisen kohdan, joita haluaisin korostaa. Ensiksikin on mielestäni todella tärkeää, että saamme tilastotietoja, ja haluaisinkin kehottaa komissiota tarkastelemaan, kuinka voimme saada enemmän tilastotietoja, koska jokainen naisia ja miehiä ja epätasa-arvoa koskeva keskustelu epäonnistuu, jos meillä ei ole tarvittavia tilastotietoja. Sillä ei ole juurikaan merkitystä, tuleeko kyseeseen seurantakeskus vai tietopankki vai jokin muu. Tärkeintä on, että saamme tilastoja.
Toiseksi olen sitä mieltä, että on täysin varmaa, ja myös tämä liittyy juuri tähän vetoomukseen, että komissio varmistaa sen, että naiset osallistuvat assosiointisopimuksista käytäviin neuvotteluihin. Tiedämmehän varsin hyvin sen, että neuvottelupöydän ääressä istuu hyvin usein pelkästään miehiä. Tällaisessa tapauksessa naisten tilanne menettää etukäteen merkitystään ja jää taka-alalle.
Kolmanneksi haluaisin korostaa ohjelmia koskevaa kysymystä. On ratkaisevan tärkeää tutkia, mitä konkreettisia ohjelmia voimme tarjota naisten parempaa koulutusta varten, jotta he itsekin olisivat valmiimpia edistämään tasa-arvoa.

Sörensen
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Vihreät /Euroopan vapaa allianssi -ryhmä onnittelee esittelijä Kratsaa hänen erinomaisesta mietinnöstään. Haluaisin lisäksi korostaa, että olemme olleet iloisia siitä, miten rakentavasti mietintö on syntynyt, nimittäin ryhmien välisen yhteistyön avulla. Tuemme esittelijän kantaa, jonka mukaan Euro-Välimeri-yhteistyön politiikka on elintärkeää Euroopalle. EU:n taloudellisten etujen turvallisen edistämisen lisäksi politiikan tavoitteena on ennen kaikkea rauhan, turvallisuuden, vakauden ja hyvinvoinnin vyöhykkeen luominen. Yhteistyön tehostamiseen tarvitaan Euroopan kansojen ja kumppanuusmaiden kansojen keskinäisen ymmärtämyksen parantamista sekä aktiivista kansalaisyhteiskuntaa, joka kykenee osallistumaan tähän prosessiin.
Naiset ovat kaikessa tässä avainasemassa. Heitä on rohkaistava hankkimaan oma poliittinen identiteetti, ja tätä tarkoitusta varten heille on annettava mahdollisuus kuroa vuosisatojen mittainen epäoikeudenmukainen jälkeenjääneisyys umpeen kouluttautumalla ja tietoisuutta kasvattamalla. Naisia ei saa enää nähdä vain äiteinä, olipa heidän kasvattajanroolinsa miten tärkeä tahansa. Heidät on nähtävä myös - jos heillä on mahdollisuus koulutukseen - tasaveroisina kumppaneina työmarkkinoilla ja politiikassa. Laajentumista ajatellen etelän naisten on tehtävä yhteisvastuusopimus pohjoisen naisten kanssa, ja naisten on tuettava toisiaan oikeutettujen vaatimusten saavuttamiseksi. Euroopan tulisi toimia tässä yhteydessä moottorina. Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnallamme, jota johtaa innostava puheenjohtaja, jäsen Karamanou, on tässä tärkeä osuus.

Bonino
Arvoisa puhemies, tästä mietinnöstä, josta kiitän kollegaamme Kratsaa, puuttuu mielestäni kokonaan eräs seikka, siihen sisältyy tabu, siinä vaietaan eräästä sanasta ymmärrän, että asia on arkaluonteinen jota ilman emme voi kuitenkaan päästä käsiksi varsinaiseen ongelmaan emmekä tehdä yhteistyötä niiden naisryhmittymien kanssa, jotka näissä maissa ponnistelevat vapautumisensa puolesta. Puuttuva sana on "uskonto" eli islam ja se, että vallanpitäjät käyttävät islamia poliittisesti hyväkseen.
Näiden maiden naisten emansipaatiossa tai vapautumisessa keskeinen ongelma joka oli myös meidän ongelmamme pitkän aikaa on uskonnon ja politiikan rinnastaminen, jonka perusteella sarian säännökset ovat ja niistä on tullut yhä useammin näiden maiden naisten asemaa koskevien lakien ainoa oikeusperusta. Tätä ei ole sisällytetty mietintöön, ja ymmärrän, että se on vaikeaa, mutta pelkäänpä, että rohkeuden puutteemme ei auta niitä naisryhmittymiä, jotka ovat yksin ja rohkeasti näissä maissa alkaneet puhua julkisesti uskonnollisen ja poliittisen vallan erottamiseen liittyvästä ongelmasta.
Tärkeimpiä naisia koskevia lakeja kutsutaan siviilisäätyä koskeviksi laeiksi. Kaikki lait, joissa säädetään painotan sanaa säädetään naisten syrjimisestä voidaan johtaa joskin eri muodoissa suoraan koraanin tulkinnasta. Näissä maissa naiset ponnistelevat uskonnollisen vallan ja poliittisen vallan erottamisen puolesta; on naisia, jotka ponnistelevat koraanin uudenaikaisen tulkinnan puolesta. Kaikki tämä ei ilmene lainkaan tästä mietinnöstä, jossa luetellaan seuraukset, muttei tartuta syihin. Olen pahoillani asiasta, koska luulen, että olemme itse askeleen heitä jäljessä.

Sartori
Arvoisa puhemies, minäkin yhdyn moniin kollegoihini onnitellessani tehdystä mietinnöstä. On selvää, että kuultuamme jäsen Boninon puheenvuoron emme voi olla tunnustamatta, että hänen sanansa pitävät paikkansa. Tietenkin asian puristaminen kahteen minuuttiin on estänyt käsittelemästä aihetta syvemmin, vaikka se on tärkeä ja vaikka aihetta on varmasti käsiteltävä toisin kuin tässä "naisiin ja fundamentalismiin" keskittyvässä mietinnössä on tehty. Jos käsittelemme asiaa näin, emme auta itseämme emmekä näitä naisia hyödyttämään kasvua, enkä tarkoita vain näiden maiden taloudellista kasvua vaan myös kulttuurista kasvua ja siten kaikkien näiden kansojen mahdollisuuksia irtautua sellaisesta kulttuurisesta ja uskonnollisesta tilanteesta, jossa poljetaan ihmisoikeuksia ja yleensä ihmisten ja etenkin naisten kansalaisoikeuksia.
Pidän siis hyödyllisenä, että aihetta käsitellään kollegamme Boninon esittämässä muodossa, koska tästä kysymyksestä on parlamentissamme toistaiseksi keskusteltu vain vähän.
Sen sijaan tästä mietinnöstä sen nykyisessä muodossa katson, että minun on yhdyttävä onnitteluihin ja suositeltava komissiolle ja neuvostolle kahta asiaa, vaikka ne onkin sisällytetty tekstiin, joita kuitenkin haluaisin vain korostaa. Ensimmäinen asia on se, että naisten tasa-arvoinen läsnäolo kaikilla tasoilla sosiaalisessa, taloudellisessa, rahataloudellisessa ja poliittisessa elämässä myös päätöksenteossa on demokratian ja siten myös rauhan ja hyvinvoinnin edellytys. Unionin on näihin päämääriin tähtäävissä toimissaan huolehdittava myös siitä, että jo toteuttamissamme tai käynnissä olevissa ohjelmissamme puolustetaan tinkimättä oikeuksia ja että neuvoston harjoittamissa kaikissa toimissa kumppanuuteen ja yhteistyöhön pyrkimisen alalla otetaan aina huomioon vaatimus näiden oikeuksien kunnioittamisesta.

Gröner
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluaisin kiittää kollega Kratsa-Tsagaropoulouta hyvästä analyysistä ja erinomaisesta yhteistyöstä tämän mietinnön laatimisen yhteydessä. Minusta voimme lisäksi vielä kerran palata Pekingissä pidettyyn naisten maailmankonferenssiin. Sielläkin otettiin jo suunnaksi naisten vaikutusvallan ja toimintaedellytysten lisääminen, ja Meda-ohjelmassa meillä olisi oikeastaan oikeat välineetkin. Minun on kuitenkin todettava, että meiltä puuttuu tässä asiassa tilastotietoja, joiden perusteella voisimme laatia tarkan, nykyistä täsmällisemmän analyysin. Rahoitusta koskevassa vuosikertomuksessa ei esimerkiksi ole tällaisia tietoja, eikä tähän mennessä ole myöskään määritelty edistymistä ilmaisevaa indikaattoria.
Miksi Meda I - ja Meda II -ohjelmissa ei tähän mennessä ole ollut yhtään ainoaa alueellista ohjelmaa, jonka kohteena olisivat vain naiset? Miksi demokratialauseketta ei sovelleta tarkemmin silloin, kun naisten oikeuksia loukataan räikeästi, kuten esimerkiksi sukuelimiä silvottaessa? Valenciano Martínez-Orozcon mietintö antaa tästä tärkeitä vihjeitä. Miksi fundamentalismiin ei puututa nykyistä enemmän? Tässä asiassa pyydänkin muita ryhmiä edustavia kollegoja olemaan niin rohkeita, että he ottavat asian esiin täällä täysistunnossa eivätkä tosiasiassa estä käsittelyä puheenjohtajistossa.
Ihmettelen: miksi naisten koulutus estetään monissa valtioissa? Suuntaus on kielteinen. Varsinkin maaseutualueilla jopa 60 prosenttia naisista on suljettu koulutuksen ja myös lisääntymisterveyspalveluiden ulkopuolelle. Miksi jäsenvaltiomme eivät näytä laittomalle ihmiskaupalle selvästi punaista korttia esimerkiksi siirtolaisuus- ja turvapaikkakysymyksissä? Esimerkiksi minun kotimaassani ei-valtiollisen vainon tai sukupuoleen perustuvan vainon tunnustaminen turvapaikan myöntämisen perusteeksi on nyt tuotu mukaan vaalikamppailuun, ja ne myönteiset aloitteet, joita meidän maahanmuuttolaissamme on, kielletään näin lopulta myös Välimeren alueen naisilta.
Minusta meidän naisten pitää siis tehdä tässä asiassa entistä tiiviimpää yhteistyötä. Mietintö on siitä hyvä esimerkki. Ei riitä, että saamme täällä entistä enemmän naisia yhteiskunnallisiin tehtäviin, niin täytyy olla myös kumppanuusmaissa, ja Euroopan unionin - korostan tätä vielä kerran - on kohdistettava yhteistyön välineet entistä selvemmin naisiin siten, että kun annamme naisille lisää vaikutusvaltaa demokratiaohjelman avulla, avaamme vuoropuhelun, josta on hyötyä meille kaikille.

De Sarnez
Haluaisin ensinnäkin kiittää esittelijä Rodi Kratsaa hänen erinomaisesti suorittamastaan työstä. Tämä mietintö muistuttaa meitä siitä, että naisten aseman edistämisen sosiaalisessa ja taloudellisessa elämässä on oltava ensisijainen tavoite Euroopan unionissa sekä yhteisöjen politiikkojen että kolmansien maiden ja Välimeren maiden kanssa harjoitettavan yhteistyön puitteissa. Haluaisin tehdä vain muutaman lisäyksen mietinnössä erinomaisesti luonnehdittuun nykytilanteeseen.
Vaikka naisten asemassa on nykyään tapahtunut parannusta eräissä Välimeren maissa, parannettavaa on vielä valtavasti etenkin naisten koulutusmahdollisuuksissa, ammatilliseen koulutukseen pääsyssä, työllisyysmahdollisuuksissa sekä sosiaalisissa kysymyksissä, kun on kyse yksin elävistä ja eronneista naisista tai naimattomista äideistä sekä maaseutualueiden naisista. Euroopan unionin velvollisuutena on korostaa edistystä, kun sitä tapahtuu, ja tukea sitä aina, kun meillä on siihen mahdollisuus. Euroopan unionin on pidettävä huoli myös siitä, että assosiointisopimuksia koskeneissa neuvotteluissa tai kumppanuusneuvotteluissa julistetut hyvät aikomukset näkyvät todella myös konkreettisina tekoina, jotta voidaan varmistaa sosiaalisen koheesion lisääminen.
Monet alat kaipaavat vielä kehitystä. Sukupuolten välisen tasa-arvon edistämisessä Välimeren maissa törmätään joihinkin esteisiin, joita ovat muun muassa kulttuuriperinteiden ja uskonnollisten perinteiden painolasti sekä oikeudellisten ja sosiaalisten rakenteiden puuttuminen. Aikana, jolloin talouskasvu on ollut voimakasta joissakin Välimeren maissa, on tärkeää edistää sukupuolten välisen tasa-arvon sisällyttämistä kaikkiin toimintalinjoihin ja erityisesti ammatillisia koulutusmahdollisuuksia ja työllisyysmahdollisuuksia koskeviin toimintalinjoihin, koska naisilla on mahdollisuus päästä sosiaalista, taloudellista tai poliittista vastuuta edellyttäviin asemiin vain, jos on toteutettu ammatillisia koulutusmahdollisuuksia koskevia erityistoimia, joita on täydennetty asianmukaisin sosiaalisin toimin kuten kehittämällä lastenhoitojärjestelmiä.
Puheenjohtajavaltio Espanja on muistuttanut voimakkaasta halustaan kehittää Medan kaltaisia ohjelmia sekä Euroopan unionin ja Välimeren maiden välistä yhteistyökumppanuutta, mikä antaa meille loistavan mahdollisuuden kannustaa nykyisiä ja tulevia yhteistyökumppaneitamme edistämään naisten yksilöllisiä, sosiaalisia ja taloudellisia oikeuksia sellaisen aktiivisen yhteiskunnan kehittämiseksi, johon osallistuisivat sekä naiset että miehet ja joka mahdollistaisi toivoakseni rauhan, turvallisuuden ja hyvinvoinnin vyöhykkeen luomisen keskipitkällä aikavälillä.

Karamanou
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella lämpimästi kollega Kratsaa sekä aloitteesta laatia tämä mietintö, mietinnön sisällöstä sekä siihen sisältyvistä hyvistä poliittisista ehdotuksista.
Mietintö on merkittävä edistysaskel Välimeren alueen naisille, jotka huolimatta olojen osittaisesta parantumisesta viime vuosina kärsivät edelleen sukupuoleen kohdistuvasta syrjinnästä ja epätasa-arvosta. Lukutaidottomuus, köyhyys, perheväkivalta, riittämätön terveydenhoito, aliedustus ammatillisessa ja poliittisessa elämässä kuvaavat hyvin naisten elämää Välimeren etelärannalla. Pahinta kaikista on kuitenkin - tässä olen täysin samaa mieltä jäsen Boninon kanssa - se, että naiset ovat uskonnollisen ja poliittisen fundamentalismin, äärikonservatismin ja autoritaaristen järjestelmien pääasiallisia uhreja, järjestelmien, jotka suureksi osaksi perustavan valtansa naisten seksuaalisen käyttäytymisen, elämäntapojen, lisääntymisen ja jopa pukeutumisen valvontaan.
Epäilemättä epärationaalisuus ja suvaitsemattomuus ovat tärkeimpiä esteitä sekä naisten emansipaatiolle että näiden maiden yleisemmälle sosiaaliselle ja taloudelliselle kehitykselle. Paras tapa puolustautua taantumuksen ja suvaitsemattomuuden voimia vastaan on valtion maallisen luonteen ja laillisen demokraattisen järjestelmän vahvistaminen. Viestimme pitää olla selvä. Mikään poliittinen järjestelmä, uskonnollinen liike, perinne tai tapa ei voi olla naisten perusoikeuksien, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion kunnioittamisen yläpuolella. Niin kauan kuin nämä demokraattisen sivistysvaltion peruspiirteet puuttuvat monista Välimeren maista, toiveet naisten aseman paranemisesta jäävät haaveiksi, ja Barcelonan prosessin puitteissa toteutettavat päätöslauselmat jäävät ilman vastakaikua.
Tästä syystä pyydämme komissiota hyödyntämään kaikki käytössään olevia mekanismeja erityisesti neuvotteluissa assosiointisopimuksista, jotta niihin sisällytettäisiin selkeitä lausekkeita ja sitoumuksia naisten oikeuksien ja oikeusvaltion periaatteiden tunnustamisesta ja suojelusta Välimeren maiden kehittymisen ja Välimeren alueen rauhan ja yhteistyön edistämisen välttämättöminä ehtoina.

Ebner
Arvoisa puhemies, otan mietinnöstä esiin neljä asiaa. Ensinnäkin pidän erittäin myönteisenä sitä, että mietintö on olemassa. Kiitän samoin esittelijää hänen vaivannäöstään.
Toiseksi katson, että kollega Boninon esittämistä pohdinnoista on oltava samaa mieltä. Mietinnöstä puuttuu juuri tämän tilanteen tunnusmerkistön pääaiheuttaja; tilannetta analysoidaan osittain säälimättömästikin, mutta syytä ei ilmoiteta.
Kolmanneksi minusta vaikuttaa, että suhtaudumme aivan liian ystävällisesti, aivan liian rauhallisesti, aivan liian maltillisesti seurauksiin. Paljon vedotaan, suositellaan, pyydetään, korostetaan; minusta esitetään aivan liian vähän vaatimuksia. Uskon, että meidän on tulevaisuudessa harjoitettava painostusta tämän aihepiirin yhteydessä paljon nykyistä enemmän. Meidän on painostettava järeästi näitä valtioita ja niiden yhteiskuntia, myös viittaamalla mahdollisiin - vaikka tiedänkin, ettei tämä ole täysin oikea sana - seuraamuksiin. Tarkoitan, että meidän on saatava heidät uskomaan, meidän on saatava heidät ymmärtämään, että jos naisten tasa-arvoon ei vaikuteta näissä valtioissa myönteisesti, sillä on myös seurauksia.
Neljänneksi tartun liberaalikollega Dybkjærin esittämään ajatukseen: tämä on ilman muuta miehiäkin koskeva aihe! Tänään pistän täällä hiukan silmään, mutta toivon, että ne miehet, jotka eivät tänään ole täällä, käyttäytyvät äänestyksessä samoin ja vievät tämän mietinnön politiikkaa - toivottavasti myös tulevaisuudessa - muutaman askeleen eteenpäin.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella esittelijä Kratsaa ja naisten oikeuksien ja tasa-arvoasiain valiokuntaa, koska sisältönsä lisäksi mietintö nostaa naisten oikeudet jälleen korostuneesti esille Euro-Välimeri-vuoropuhelussa.
Barcelonan prosessi on käytännössä vuoropuhelun väline yhteisön ja Välimeren maiden välillä. Vuoropuhelun pohjana eivät tietenkään voi olla pelkästään Euroopan unionin periaatteet eikä näiden maiden periaatteet ja niiden järjestelmien perusta. Pohjana pitää olla kansainvälisen oikeuden, ihmisoikeussopimusten, Pekingin julistuksen, jonka nämä maat ovat allekirjoittaneet, kaikkien näiden kansainvälisten asiakirjojen ja sopimusten, jotka nostavat naisten oikeudet ihmisoikeuksien ytimeen. Barcelonan prosessi on myös osa Euroopan unionin ulkopolitiikan kehittämistä.
Haluaisin kertoa parlamentille, että komissio on tehnyt jo yhden aloitteen suositus- ja periaatetekstiksi, joka koskee naisten oikeuksia ja sukupuolinäkökulmaa ulkopolitiikassa, ja tavoitteena on, että ulkoministerit hyväksyisivät sen ja että se liitettäisiin jokaiseen Euroopan unionin sopimukseen kolmannen maan kanssa. Ensimmäisiä tapaamisia on ollut jo ulkopolitiikasta vastaavan komission jäsenen ja minun välillä. Huhtikuulle on järjestetty ensimmäinen kansainvälisten asiantuntijoiden tapaaminen tästä asiasta. Tavoitteenne on vuonna 2003 esitellä poliittisella tasolla ohjelma suosituksista ja periaatesopimuksesta. Tätä edellyttää tietenkin erillinen keskustelu naisten oikeuksien valiokunnan kanssa, käsittääkseni hyvinkin pian, kun ohjelma ja aikataulut ovat valmiit, jotta voisimme keskustella konkreettisesta tekstistä parlamentin valiokunnan kanssa.
Tässä Barcelonan prosessissa rahoitusvälineitä ovat Meda I ja Meda II. Kuten aivan oikein totesitte, meillä ei ole syytä olla erityisen ylpeitä Meda I -ohjelman tuloksista yhteiskunnallisella sektorilla ja naisiin ja oikeuksiin liittyvissä kysymyksissä, ja ongelmat johtuvat suureksi osaksi hallintojärjestelmien kyvyttömyydestä lähentyä sekä lisäksi periaatteellisista erimielisyyksistä. Meda II -ohjelman pitkän aikavälin tavoitteena on saada aikaan vuoteen 2010 mennessä vapaakauppa-alue Euroopan ja Välimeren maiden välille. Näissä puitteissa pyritään panemaan täytäntöön ohjelmia, jotka johtavat näiden maiden taloudelliseen kehittymiseen, mutta samalla myös sosioekonomisiin toimiin, jotka liittyvät tähän taloudelliseen kehittymiseen. Näiden toimien keskeisiä tekijöitä on oltava myös toimet, jotka koskevat naisia, naisten osallistumista koulutukseen, työmarkkinoihin, sosiaaliseen ja taloudelliseen elämään.
Komission vastuulla on Belgian puheenjohtajakaudella pidetyn foorumin jälkeen valmistella vuoden 2002 aikana konkreettinen alueellinen ohjelma, jonka toimet koskevat työmarkkinoita, naisverkkoja, parempia rahoitusvälineitä naisille, koulutusta koskevien aloitteiden kehittämistä.
Mietinnöllä on käytännössä suuri panos lopulliseen ohjelmaan, jonka komissio esittelee, mutta lopuksi haluaisin korostaa omaa vakaumustani, että ellei mitä tahansa alueohjelmaa, olipa rahoitus miten suurta tahansa, sovelleta kansainvälisten sopimusten puitteissa - palaan tähän koska usein tätä Euroopan lähestymistapaa pidetään holhoavana - toista siis, että tämä ohjelma onnistuu ja tuottaa toivottuja tuloksia vain, jos sitä sovelletaan kansainvälisten sopimusten ja ihmisoikeuksien, naisten oikeuksien kunnioittamista koskevan Pekingin julistuksen puitteissa.

Puhemies
Paljon kiitoksia arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Lukutaidottomuus ja sosiaalinen syrjäytyminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Hermangen laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0009/2002) lukutaidottomuudesta ja sosiaalisesta syrjäytymisestä (2001/2340(INI)).

Hermange
Arvoisa puhemies, perusoikeuskirjan hyväksymisestä on pian kaksi vuotta. Oikeus tietoon ja siten luku-, kirjoitus- ja laskutaito kuuluvat noihin perusoikeuksiin.
Näin ollen mahdollisuus oppia lukemaan ja kirjoittamaan olisi tarjottava kaikille perusoikeutena, ja vanhempien, opettajien kuten poliitikkojenkin olisi tunnustettava velvollisuutensa varmistaa, että kaikki saavat tämän mahdollisuuden, varsinkin kun henkilö, joka ei kykene ilmaisemaan itseään sanoin, turvautuu hyvin usein väkivaltaan ja tuntee siten itsensä syrjäytyneeksi koulumaailmasta, yritysmaailmasta, jopa perheestään.
Nykyisin tuo oikeus tietoon kuitenkin puuttuu, sillä Euroopassa 10-20:tä prosenttia unionin väestöstä voidaan pitää lukutaidottomana, tai jopa 30:tä prosenttia, jos mukaan lasketaan ehdokasvaltiot: lukutaidottomia on 45 prosenttia Portugalissa, 35 prosenttia Italiassa, 22 prosenttia Irlannissa ja Isossa-Britanniassa, 15 prosenttia Saksassa ja Ranskassa; vastaavat luvut ovat seuraavat ehdokasvaltioissa: 42 prosenttia Sloveniassa ja Puolassa, 33 prosenttia Unkarissa, 29 prosenttia Bulgariassa ja 20 prosenttia Liettuassa.
Lukutaidottomuus jakaa kuitenkin ihmiset niihin, jotka ovat muita edullisemmassa ja suhteellisen turvatussa asemassa, ja niihin, jotka ovat muita epäedullisemmassa ja syrjitymmässä asemassa, joilla ei ole mahdollisuuksia saada työtä ja jotka ovat siten taloudellisesti muita heikommalla ja elävät henkisesti eristyksissä eivätkä osallistu yhteiskuntaelämään.
Taloudellisesti lukutaidottomuus vaikuttaa myös - kuten me kaikki tiedämme - yritystemme toimintaan ja niiden uudenaikaistamiseen: se lisää tapaturmiin liittyviä kustannuksia, palkkakustannuksia sekä työaikaa ylimääräisen henkilöstön työnjohdon vuoksi.
Vaikka Euroopan komissio ja toimielimemme ovat synnyttäneet jonkin verran tutkimusaineistoa aiheesta, toiminnassa on kuitenkin eräitä esteitä: niitä aiheuttavat luotettavien tietojen puute, eräiden ehdotettujen ohjelmien vaikeaselkoisuus sekä toimintalinjojen yhä puutteellinen integrointi. Arvoisa puhemies, näin ollen on syytä tarttua tähän vakavana pitämääni ongelmaan yhteisön politiikkojen avulla yhdistämällä sosiaalipoliittiset tavoitteet kulttuuri- ja koulutuspoliittisiin tavoitteisiin, on myös aloitettava poliittinen keskustelu, jotta edistetään tämän ilmiön tiedostamista.
Tässä hengessä kehotan komissiota esittämään parlamentille ja neuvostolle mahdollisimman pian vihreän kirjan lukutaidottomuudesta sekä liittämään siihen sosiaalipoliittisen ohjelman mallin mukaisen käytännön toteutusta koskevan aikataulun, jossa määritetään yksityiskohtaisesti Euroopan unionissa toteutettavat toimet. Samassa hengessä pyydän komissiota laatimaan työllisyyssuuntaviivojen yhteydessä lukutaidottomuutta koskevat erityiset indikaattorit ja vertailutestit ja tekemään sen tiiviissä yhteistyössä yhteiskunnallisten toimijoiden kanssa. Pyydän komissiota myös esittämään meille vuosittain kirjallisen yhteenvedon numerotietoineen lukutaidottomuuden ja sosiaalisen syrjäytymisen ehkäisemiseksi asetettujen tavoitteiden toteutumisesta.
Meidän kaikkien on tiedostettava, että tämä kysymys on ratkaiseva yhteiskuntiemme kehittymisen ja tasapainon kannalta. Emme aina tiedosta tätä: tämän vuoksi toivoisin myös, että voisimme perustaa Thessalonikissa sijaitsevan Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen yhteyteen ylimääräisen seurantakeskuksen sijasta eräänlaisen lukutaidottomuutta tutkivan eurooppalaisen instituutin, kuten ryhmäni on ehdottanut etenkin jättämässään tarkistuksessa 5.
Lopuksi haluan sanoa äskettäin jätetyistä, etenkin vihreiden ryhmän jättämistä tarkistuksista, että puollan tarkistusta 4 ja että olisin puoltanut myös tarkistusta 2, jos sitä olisi pidetty lisäyksenä. Vaikka en suhtaudu kielteisesti tarkistukseen 3 enkä sen asiasisältöön (siinä vaaditaan vihreän kirjan laatimista luku- ja laskutaidottomuudesta), kehottaisin kuitenkin äänestämään sitä vastaan, koska katson, että ilmaisuun "vihreä kirja lukutaidottomuudesta" käsittää luonnollisesti myös laskutaidottomuuden. En voi hyväksyä myöskään tarkistusta 1.
Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tässä olivat ne muutamat täsmennykset, jotka halusin tehdä.

Mantovani
Arvoisa puhemies, onnitteluni ennen kaikkea kollegallemme, jäsen Hermangelle, aloitteesta, jossa hän on osannut lukutaidottomuuden ja sosiaalisen syrjäytymisen uudesta torjuntastrategiasta poimia sellaisen seikan kuin lukutaidottomuus, jonka luulen olevan konkreettinen ja todellinen ongelma ihmisten, tai pikemminkin jokaisen kansalaisen mahdollisuuksille käyttää perusoikeuksiaan. Se, että funktionaalisesta lukutaidottomuudesta kärsii yli 10 prosenttia Euroopan unionin väestöstä, on vähintäänkin järkyttävä lukumäärä sellaisen sosiaalisen ulottuvuuden puitteissa, jonka mukaan Euroopalla on Lissabonin neuvostossa asetettujen tavoitteiden kaltaisia kunnianhimoisia tavoitteita, joista ensimmäinen on se, että jokaisen kansalaisen on kyettävä elämään ja työskentelemään uudessa tietoyhteiskunnassa, ja toinen on se, että on huolehdittava siitä, että taloutemme on maailmassa yhä kilpailukykyisempi ja dynaamisempi. Mielestäni näiden näkökohtien tai näiden tavoitteiden avulla olisi erittäin päättäväisesti tehtävä analyysi lukutaidottomuudesta tai pikemminkin käsiteltävä lukutaidottomuuden ongelmaa.
Päätöslauselmassa korostetaan muutamia seikkoja, joiden kommentointia pidän tärkeänä: ensimmäiseksi luku- ja kirjoitustaito on perusoikeus, joka on kaikkien kohdalla taattava; toiseksi lukutaidottomuuden torjunta on aivan välttämätöntä, koska sen avulla toteutetaan ja vahvistetaan yksilöiden vapautta; kolmanneksi tämä huolestuttava tilanne on ratkaistava koko yhteiskunnan, erityisesti valtioiden ja julkishallintojen osallistumisen avulla; neljänneksi etenkin vanhuksia, erityisesti sosiaalisen syrjäytymisen riskistä kärsiviä vanhuksia koskeva lukutaidon heikkeneminen varsinkin silloin, kun he eivät enää kykene huolehtimaan itsestään ja heidän on siirryttävä huoltolaitoksiin, jolloin he jättävät lopullisesti perhepiirinsä ja sosiaalisen ja kulttuurisen piirinsä on sellainen ongelma, jota on torjuttava. Ja juuri silloin hallitukset tekevät yhteisön ohjelmia hyödyntävän voimakkaan aloitteen, ja arvoisa komission jäsen, teidän kuuluu ryhtyä ratkaisemaan tätä ongelmaa, sillä tiedämme, että ongelma on teille läheinen.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa esittelijän mietinnön perusteluista mainitsemalla hänen mielipiteensä selvästi julki tuoneen lauseen, jonka mukaan laajamittaista köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä on pidettävä ihmisoikeuksien loukkauksena sekä lukutaidottomuutta näitä samoja oikeuksia kestämättömällä tavalla loukkaavana epäkohtana.
Meidän on lisäksi muistettava, että 10-20 prosenttia unionin väestöstä kärsii funktionaalisesta lukutaidottomuudesta, kuten esittelijä sanoi. Näillä henkilöillä on hyvin rajalliset mahdollisuudet löytää hyvää työpaikkaa tai sulautua siihen yhteisöön, jossa he elävät. Jopa tavallisten rekisterien virallisten asiakirjojen lukeminen on heille vaikeaa.
Asia vaikuttaa todella myös siihen, että Euroopan kaltaisessa vauraassa maanosassa 18-20 prosenttia väestöstä elää köyhyydessä, jos heidän katsotaan elävän alle 60 prosentilla kotimaansa keskituloista. Tilanne on sietämätön.
Esittelijä esittää joukon tavoitteita, josta olemme hänen kanssaan yhtä mieltä ja jotka on otettava huomioon lähitulevaisuudessa tehtävissä päätöksissä.
Ensimmäisenä on lukutaidottomuuden eri muotojen määritelmä - mitä meillä tällä hetkellä ei edes ole käytettävissämme - yhdessä yhteisten arvosteluperusteiden ja mekanismien kanssa.
Toisena on yhteinen toiminta toiminnallisen lukutaidottomuuden voittamiseksi eri valtioiden kesken harjoitetun avoimen yhteistyömenetelmän avulla. Tämä lukutaidottomuuden vastainen taistelu on sisällytettävä muihin unionin politiikkoihin ja se on otettava huomioon aina, kun on kyse koulutuksesta tai ammatillisesta koulutuksesta. Sen konkreettista toteuttamista varten tarvitaan aikataulu, ja siinä saavutetut edistysaskeleet pitää saattaa Euroopan parlamentin tietoon, kuten esittelijä sanoi. Se pitää sisällyttää myös yhtäläisten mahdollisuuksien politiikkaan. Juuri äsken keskustelimme toisesta mietinnöstä, jossa puhutaan tästä asiasta selvästi, ja tiedämme hyvin, että lukutaidottomuudesta kertovat luvut ovat kaikissa valtioissa suurimpia naisväestön keskuudessa. Ja vielä lopuksi, yhteiskunnallisten toimijoiden ja asianosaisten henkilöiden on osallistuttava siihen.
Heidän osallistumisensa on ratkaisevan merkittävää. Kuten hyvin muistamme, vanhat köyhyyden torjuntaa koskeva ohjelmat sisälsivät konkreettisia hankkeita, joiden yhteydessä puhuttiin kaikkien asianomaisten ryhmien osallistumisen ratkaisevasta merkityksestä.

Avilés Perea
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää jäsen Hermangeria lukutaidottomuutta koskevasta mietinnöstä, yleensä emme kiinnitä huomiota tähän ongelmaan, koska luulemme kaikkien jo osaavan lukea, sillä useimmissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa on viime vuosina ryhdytty merkittäviin toimiin tavoitteen saavuttamiseksi ja luulimme, että se oli jo saavutettu.
Kaupungeissa on kuitenkin yhä enemmän syrjäytymisloukkuja, kaupunkeihimme asettautunutta maahanmuuttajaväestöä, ja tästä johtuu, että lukutaidottomuus, etenkin funktionaalinen lukutaidottomuus, on nykyään hyvin vakava ongelma, sillä se liittyy aina köyhyyteen, syrjäytymiseen ja sosiaalisen syrjäytymiseen. Meillä ihmisoikeuksien puolustajilla - tämä on eräs kaikkein perusluonteisimmista oikeuksista, kuten täällä on jo mainittu - on velvollisuus kiinnittää siihen huomiota, jotta saadaan aikaan ohjelmia, joilla ongelma voidaan ratkaista.
Asia koskee eniten näistä väestöryhmistä peräisin olevia nuoria, joilla ei ole mahdollisuutta saada työtä, tai jotka joissakin tapauksessa saavat epävarman työpaikan, jossa heillä ei ole mahdollisuutta työolojensa parantamiseen. Lissabonin huippukokouksen jälkeen tavoitteenamme on ollut olla maailman kilpailukykyisin tietoon perustuva yhteiskunta. Mikäli työn perusedellytyksenä on tulevaisuudessa tietoyhteiskunta, näillä nuorilla, joilla tavanomaisissa oloissakin on vaikeuksia työpaikan löytämisessä, ei ole mitään mahdollisuutta, jos siirrämme heidät tähän tietoon perustuvaan tietoyhteiskuntaan.
Tämän vuoksi meidän on hyvin nopeasti laadittava ohjelmia ja toimintaa sen vihreän kirjan avulla, jota esittelijä pyytää, jotta viime vuosien aikana maahanmuuton mukana kasvaneille väestöryhmille voidaan tarjota ratkaisu tähän perusluonteiseen ongelmaan ja jotta ne voivat osallistua muihin henkilökohtaista hyvinvointia edistäviin järjestelmiin. Kiinnitämme huomiota aina terveyteen, asumiseen ja työllisyyteen, mutta tämä on perusluonteinen ongelma, jonka ratkaiseminen on tärkeintä.
Kiitän esittelijää vielä toistamiseen loistavasta mietinnöstä, jolla kiinnitetään huomiota erääseen vakavaan, yhä keskuudessamme vallitsevaan ongelmaan.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella esittelijä Hermangea siitä, että hän on esitellyt tämän mietinnön työllisyys- ja sosiaalivaliokunnalle ja käsitellyt aihetta varsin täsmällisesti.
Tiedämme, että Eurooppa on maailman vauraimpia maanosia, mutta siitä huolimatta huomattava määrä maanosamme kansalaisia elää äärimmäisessä köyhyydessä ja sosiaalisesti syrjäytyneenä. Yksi tällaisen tilanteen mittareista on tulotason ohella tietenkin lukutaidottomuus. Se on osa syrjäytymistä ja loukkaa ihmisoikeuksia, kuten esittelijä oikeutetusti totesi mietinnössään. Lukutaidottomuus, jolla tarkoitan sekä perusopetuksesta syrjäytymistä että vanhuksia koskevaa lukutaidon heikkenemistä, suurentaa kuilua niiden välillä, jotka ovat etuoikeutetussa asemassa ja joiden asema on suhteellisen varma, ja niiden välillä, jotka ovat sen sijaan epäedullisessa asemassa ja syrjäytyneitä, jotka eivät työllisty, joita uhkaa eristäytyminen ja jotka eivät osallistu yhteiskunnalliseen elämään.
Lukutaidottomuus on lisäksi kustannus, se on kustannustekijä yrityksille ja sosiaalinen kustannustekijä, ja lisäksi se on osa syrjäytymistä. Euroopassa kyse on merkittävästä ilmiöstä, vaikka sitä ei usein tullakaan ajatelleeksi, eikä luotettavia ja vertailukelpoisia tietoja ole tarjolla.
Tällä hetkellä lukutaidottomuuden ja sosiaalisen syrjäytymisen ehkäiseminen kuuluu ennen kaikkea jäsenvaltioiden toimivaltaan, mutta Lissabonin huippukokouksessa mistä jo muistutin valtioiden ja hallitusten päämiehet asettivat itselleen tavoitteeksi, että Euroopasta on tultava maailman kilpailukykyisin ja niin edelleen ja niin edelleen tietoon perustuva talous. Lisäksi Nizzassa hyväksyttiin Euroopan sosiaalinen toimintaohjelma.
Tämän vuoksi lukutaidottomuuden ja sosiaalisen syrjäytymisen ehkäisemisestä on tehtävä yksi unionin ja sen jäsenvaltioiden ensisijaisista tavoitteista, ja asiaa on edistettävä kattavalla ja yhdennetyllä strategialla, jossa on yhdistyneenä kaikki aiheeseen liittyvä politiikka. Näin ollen tuemme voimakkaasti esittelijän pyyntöä vihreän kirjan ja toimintaohjelman laatimisesta. En luettele tässä niiden osatekijöitä, koska ne on jo sisällytetty mietintöön. Kuitenkin pyydämme tosissamme komissiolta, että se ryhtyy edistämään asiaa. Parlamentti puoltaa näitä aloitteita ja tukee komissiota, jotta neuvostokin hyväksyisi esityksen.

Stauner
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, voi tuskin uskoa, että 10-20 prosenttia Euroopan unionin alueella elävistä ihmisistä ei kykene ymmärtämään ja hyödyntämään painettua ja kirjallista informaatiota. Myönnän tosin mielelläni, etten kykene täyttämään saksalaiseen veroilmoitukseen liittyviä kaavakkeita ilman ammattiapua, puhumattakaan eurooppalaisen tukihankkeen hakukaavakkeen täyttämisestä käytännössä. Mutta käsiteltävänä olevassa mietinnössäkään ei varmaankaan tarkoiteta tällaisia kirjallisia tuotteita.
Ihmiset, joilla on vaikeuksia lukemisessa ja kirjoittamisessa, voivat osallistua yhteiskunnalliseen elämään vain rajoitetusti, ja toimeentulon hankinnassa he joutuvat tyytymään vähän erityistaitoja vaativiin ja siksi huonosti palkattuihin tehtäviin. Tietoyhteiskunnan ja elinikäisen oppimisen vuosisadalla meidän velvollisuutemme on suojella ihmisiä tältä kohtalolta taloudellisista, mutta ennen kaikkea eettis-moraalisista syistä. Siksi on myönteistä, että parlamentti ottaa mietinnössä esiin tämän usein häpeällisesti vaietun ongelman ja tarjoaa siihen ratkaisuja.
Esittelijä, kollega Hermange, on esittänyt asian käsiteltävänä olevassa mietinnössä niin laajasti kuin tarpeellista ja niin lyhyesti kuin mahdollista. Eurooppalaisen lainsäätäjän on tosin rajattava toimintansa tämän tehtävän yhteydessä tukitoimenpiteisiin, sillä yleissivistävä ja ammatillinen koulutus kuuluvat jäsenvaltioiden vastuualueeseen, ja niin on oltava vastakin. Yksinomaan jäsenvaltioiden tehtävä on toteuttaa oikeutta koulutukseen, joka on nyt kirjattu myös perusoikeuskirjan 14 artiklaan. Mietinnössä vaaditun lukutaidottomuuden seurantakeskuksen työ pitäisi tehdä jo olemassa olevassa Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksessa (CEDEFOP) Thessalonikissa siellä käytettävissä olevin voimavaroin. Tämä on järkevää kustannussyistä ja siksi, että asia on varsin lähellä niitä tehtäviä, joita CEDEFOPilla muutenkin on. Siksi pyydänkin teitä kannattamaan esittämäämme tarkistusta 5.
Tuen ja kannatan lisäksi kirjojen tai lukemisen eurooppalaista teemavuotta, sillä monet nuoristamme on vallannut suoranainen televisiovimma.

Gillig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämä valiokunta-aloitteinen mietintö, jolle on syytä antaa tunnustus, valaisee konkreettisesti niitä kahta lähestymistapaa, joita Euroopan unioni soveltaa erityiseen aiheeseen, lukutaidottomuuteen, ja jotka se on vakiinnuttanut hyväksymällä sekä Euroopan perusoikeuskirjan että sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa kokevan toimintaohjelman.
Jokaisen yksilön oikeus oppia lukemaan, kirjoittamaan ja laskemaan on nimittäin kansalaisuuden toteuttamisen todellinen perusta, kuten esittelijämme Marie-Thérèse Hermange on muistuttanut. Tämä oikeus on taattava konkreettisin toimin kaikkialla, missä lukutaidottomuutta esiintyy; lukujen esittäminen tässä yhteydessä on erittäin rakentavaa.
Näiden toimien on mielestäni voitava kehittyä konkreettisesti kahteen suuntaan. Yhtäältä on nähtävä yhteys lukutaidottomuuden ja työllisyyden välillä - tämä liittyy ehdotukseen toteuttaa kohdennettuja toimia luku- ja kirjoitustaidon opettamiseksi työpaikoilla - Lissabonissa tehtyjen päätösten yhdenmukaisuuden varmistamiseksi sekä toisaalta lukutaidottomuuden ja sosiaalisen yhdentymisen välillä. On todellakin tarpeen harkita riippumattomia toimia, joilla pyritään asianomaisten henkilöiden sosiaaliseen ammatilliseen sopeuttamiseen, ja tarkoitan etenkin naisia. Siirtolaisnaisten asemaa on tässä suhteessa mielestäni korostettava.
Mietinnössä vaaditaan myös Euroopan lukutaidottomuuden seurantakeskuksen perustamista, ja siihen onkin mielestäni realistiset mahdollisuudet nykyisen keskuksen CEDEFOPin yhteydessä, sillä jäsenvaltioiden yhtenäiset indikaattorit ja vertailutestit ovat kaikenlaisen yhdenmukaisen yhteisön politiikan perusta.
Lopuksi olen sitä mieltä, että - lopetan tähän puheenvuoroni - mietintöä on pidettävä välineenä, joka edistää eri tasot - paikallisen ja kansallisen tason sekä yhteisön tason - huomioon ottavan järjestelmän kehittämisen siten, että kullakin on oma erityinen vastuualueensa. Näiden kysymysten tarkastelu edellyttää nykyisin virikkeitä ja yhteisön aloitteita, jotta jäsenvaliot saadaan tekemään kansalaisten kannalta välttämättömiä päätöksiä.

Fatuzzo
Aivan ensiksi onnittelut esittelijä Hermangelle tästä tärkeästä ja tarpeellisesta asiakirjasta ja onnea komission jäsen Diamantopouloulle hänen tulevassa työssään. Minulla on ilo nähdä komission jäsen ensimmäistä kertaa tänä vuonna, ja olen varma, että hän tällä toimikautensa toisella puoliskolla tekee yhtä hyvää työtä kuin ensimmäisten kahden ja puolen vuoden aikana.
Pidän tätä asiakirjaa tavattoman tärkeänä, ja lisäksi tavattoman tärkeää on, että esittelijä Hermange on korostanut, että lukutaidottomuus ei tarkoita ainoastaan luku- ja kirjoitustaidottomuutta vaan myös sitä, ettei ymmärretä sitä, mistä on puhe, ja sitä, ettei osata suunnistaa nyky-yhteiskunnassa, jossa pelkkä lukutaito ei riitä ja jossa pärjääminen edellyttää myös tietyssä määrin oppineisuutta ja harjaantumista. Joissakin Euroopan unionin valtioissa tällä tavalla lukutaidottomia on jopa 3035 prosenttia. Haluan näin ollen korostaa, että ongelman ratkaiseminen on tärkeää. Aiheesta on olemassa myös toinen komission asiakirja, joka on jätetty kulttuurivaliokunnan käsiteltäväksi tarkoitan kaikkien hyvin tuntemaa "elinikäistä oppimista" , mutta tässä kyse ei ole toisten jäsenvaltioiden kielten oppimisesta vaan oman maan kielen oppimisesta. Olen siis huolestunut siitä, mitä tapahtuu tällaisen lukutaidottomuuden vuoksi vaalien aikana. Tällä tavalla lukutaidoton ei äänestäessään tiedä, mitä äänestää ja ketä äänestää eikä ymmärrä ohjelmia. Tämä on pois demokratiasta. Minun on sanottava, että eläkeläiset tietävät äänestämään mennessään hyvin, mitä heidän on äänestettävä, mutta meidän on varmistuttava siitä, että kaikki ymmärtävät, miksi he äänestävät ja ketä he äänestävät.

Thorning-Schmidt
Arvoisa puhemies, kuten muut ovat sanoneet, tämä on uskomattoman tärkeä mietintö. Tulevaisuuden uhkakuvana on, että yhteiskunta jakaantuu kahteen ryhmään: niihin, jotka seuraavat kehitystä ja osaavat kaiken, mikä liittyy tietoyhteiskuntaan, ja niihin, jotka eivät pysty seuraamaan kehitystä ja jotka sen vuoksi syrjäytyvät yhteiskunnasta. Ei ole myöskään epäilystäkään siitä, että tämä on eurooppalainen kysymys, ja sen vuoksi tuenkin lämpimästi sitä, mitä esittelijä sanoi, toisin sanoen sitä, että avoin koordinointimenetelmä on paras menetelmä saavuttaa edistystä tässä asiassa. Ainoa keino on asettaa jäsenvaltiot todella, todella kiusalliseen asemaan, jos ne eivät ryhdy toimiin asiassa, ja se on esitettävä mahdollisimman avoimesti.
Meidän on vietävä mahdollisimman nopeasti eteenpäin elinikäistä oppimista koskevaa ehdotusta, ja toivon tietenkin, että komissio liittää elinikäistä oppimista koskevaan ehdotukseen ne huomiot, jotka parlamentti tänään hyväksyy, koska ne olisi todellakin syytä sisällyttää siihen. Olen myös sitä mieltä, että meidän olisi pyrittävä ajattelemaan tähän asiaan liittyviä asioita uudesta näkökulmasta. Meidän on ajateltava sitä, että jos ihmisten pitää oppia jotakin, heidän ei todellakaan pidä mennä uudestaan kouluun vaan oppimisen pitää tapahtua toisin, heidän pitää saada oppia työmarkkinoiden välityksellä, heidän pitää saada työstä vapaata, jotta he voivat osallistua koulutukseen, heidän on saatava opetusta siten, että koulutus ja opetus toteutetaan työpaikoilla. Uskon, että on tärkeää löytää yhteys työn ja oppimisen välillä, jotta voisimme jatkaa elinikäistä oppimista.
Lopuksi haluaisin sanoa, ja tämä on myös komission jäsenelle suunnattu ehdotus, jota voisi ehkä viedä eteenpäin ja joka saattaisi myös painostaa jäsenvaltioita todistamaan, että ne tekevät jotakin tällä alalla, että pitäisi voida ottaa käyttöön yksittäisiä jäsenvaltioita koskevia tulostaulukkoja, joiden avulla ne yksinkertaisesti vuosittain selvittäisivät, kuinka paljon ne ovat tehneet lukutaidottomuuden vähentämiseksi ja antaneet tietoa ja koulutusta ylipäänsä. Arvoisa komission jäsen, tulostaulukot on hyvä ehdotus, jota toivon teidän harkitsevan.

Ebner
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olen täysin ja kaikilta osin samaa mieltä Lissabonin tavoitteista. Pidän erittäin myönteisenä sitä, että elämme tuloshakuisessa yhteiskunnassa, joka haluaa olla yhteiskunnista kilpailukykyisin, dynaamisin ja tietoon perustuvin. Tässä yhteydessä on tietenkin hyvin ikävää todeta, että todellisuudessa tämä yhteiskunta sirpaloituu kehityksensä ohella ja että meillä on yhteiskunnassamme uusi sosiaalisesti ja koulutuksellisesti heikko ryhmä. Tuen mietintöä tässä mielessä ja katson, että on käsiteltävä näitä asiakirjoja, joista on puhuttu useasti vihreän kirjan yhteydessä, ja että pitäisi hyväksyä lukutaidottomuuden seurantakeskusta koskeva tarkistus, jota kollegat Pronk ja Stauner esittivät.
Haluaisin ottaa puheeksi toisenkin aiheeseen liittyvän asian, nimittäin kysymyksen siitä, missä määrin voidaan tasoittaa eri jäsenvaltioiden välisiä koulutus-, kouluopetus- tai tietotasoeroja. Onhan melko vanhanaikaista pitää kiinni kansallisista toimivaltuuksista tällä alueella. Meidän olisi muutettava tässä ajattelutapaamme ja hyväksyttävä myös jonkin verran yhdenmukaistamista, vaikka se johtaisikin joissakin valtioissa huomattaviin uudistuksiin. Ei ole reilua julistaa unionin kansalaisille, että meillä on matkustamis- ja sijoittautumisvapaus, jos koulujärjestelmien erilaisuus ja koulutusstandardien tunnustaminen aiheuttavat huomattavia eroja tehokkaaseen toteutukseen, jolloin toiset joutuvat muita heikompaan asemaan.
Tästä syystä meidän olisi käytettävä mietintöä sen perusteluna, että etenemme kulttuurialan yhdenmukaistamisessa.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, lukutaidottomuutta koskeva mietintö on erittäin tärkeä panostus suureen eurooppalaiseen kysymykseen. Perustaidot, eli lukutaito ja matematiikan käytännön taito ovat sosiaalisen yhdentymisen edellytyksiä, Lissabonin tietotaloutta koskevan tavoitteen saavuttamisen edellytys.
Olemme joka tapauksessa uudessa vaiheessa, jossa perustaidot eivät pidä sisällään enää vain kirjoituksen lukemista, vaan niihin kuuluvat myös tietoyhteiskunnan tekniset taidot, tekninen kulttuuri, yritteliäisyyden kehittyminen, vieraat kielet, viestintätaidot ja yhteiskunnallinen osallistuminen. Sanoisin, että tänä aikana kaikki tämä voidaan sisällyttää kahteen yksinkertaiseen sanaan. On opeteltava ja opeteltava. Komission politiikka tällä alueella koostuu joukosta aloitteita ja ohjelmia, joita ollaan kehittämässä yhteistyössä neuvoston ja parlamentin kanssa.
Puhun ensin vuoden 2000 Lissabonin Eurooppa-neuvoston vaatimuksesta, että komissio laatii raportin konkreettisista tulevaisuuden tavoitteista koulutusjärjestelmille. Tämä raportti esitettiin Tukholmassa ja nyt valmistaudutaan esittämään Barcelonassa työohjelma, jonka aiheena on perustaidot kaikille. Tämä perustaitojen hankkiminen on yksi Euroopan unionin koulutusjärjestelmien 13 perustavoitteesta. Tähän tavoitteeseen sisältyy indikaattoreiden määrittely, jotta kymmenvuotiskaudella voitaisiin mitata missä määrin jäsenvaltiot ovat taanneet, että kaikki kansalaiset pystyvät laskemaan, lukemaan ja kirjoittamaan. Tämä on ensimmäinen kerta, kun voidaan antaa konkreettinen indikaattori kymmenen vuoden kehityksestä tällä alueella.
Toiseksi haluaisin viitata komission tiedonantoon marraskuussa 2001, joka koskee elinikäisen oppimisen eurooppalaista aluetta, jossa korostetaan perustaitojen hankkimista elinikäisen oppimisen edellytyksenä.
Kolmanneksi viittaan tulevaan toimintasuunnitelmaan, joka koskee perustaitoja ja liikkuvuutta Euroopan unionissa, ja josta komissio antaa tiedonannon ensi viikolla, minun ja puheenjohtaja Prodin toimesta, tavoitteena todellisten eurooppalaisten työmarkkinoiden saavuttaminen, jonka edellytyksiä ovat liikkuvuus ja vähimmäismäärä perustaitoja eurooppalaisella tasolla.
Neljäs kohta on yhteisön strategia sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa. Tiedätte, että useimpien maiden toimintasuunnitelmien keskeisenä osana on sosiaalisen syrjäytymisen ja perustaitojen hankkimisen yhdistäminen. Sekä Equal-ohjelmassa että sosiaalirahastossa on mahdollisuus rahoittaa ohjelmia, jotka koskevat perustaitojen hankkimista etenkin ryhmissä, joihin kohdistuu syrjintää. Ei pidä unohtaa, että erityisryhmillä, kuten vammaisilla tai maahanmuuttajilla, on paljon suurempia ongelmia perustaitojen hankkimisessa.
Viides kohta on kansainvälinen yhteistyö, kansainvälinen strategia. Komissio on yhteistyössä OECD:n, ASEM-maiden ja G8-ryhmän kanssa ja tukee perustaitojen välitöntä edistämistä vastaavissa toimintaohjelmissa.
Mietinnöstä tarkemmin puhuttaessa, ja erityisesti avoimen koordinointimenetelmän soveltamisesta, kuten sanoin syrjäytymistä koskevan strategian yhteydessä, voidaan katsoa, että tämä kohta on hyväksytty, että avoimen yhteistyön ja yhteisten koulutusjärjestelmätavoitteiden menetelmä odottaa hyväksyntäänsä opetusministereiden neuvoston ensi viikon kokouksessa.
Vihreästä kirjasta haluaisin esittää muutaman epäilyn, ennen kaikkea siksi, että on olemassa arvio, että on käynnistetty monia uusia poliittisia aloitteita, että eri neuvostoissa käsitellään parhaillaan tärkeitä asioita ja että me olemme jo valmiita ryhtymään toimiin lukutaidottomuuden alueella, ja vihreän kirjan laatiminen olisi ehkä lisäviivytys, kun otetaan huomioon, että käytössämme on jo suurin osa viime vuosien hankkeiden tiedoista.
Siirryn käsittelemään jäsenvaltioille osoitettua suositusta, joka koskee lukemisen ja kirjoittamisen oppimista ja perustaitojen hankkimista. Haluan korostaa erityisesti tässä tarvetta kunnioittaa toissijaisuusperiaatetta, ja että meidän on suhtauduttava hyvin varovaisesti kysymykseen koulutusjärjestelmistä, jossa toimivalta kuuluu yksinomaan valtioille. Näin ollen avoimen yhteistyön menetelmä on oikein hyvä työkalu, josta indikaattoreiden ja hyviä käytäntöjä koskevan tietojenvaihdon avulla valtiot voivat hyötyä.
Eurooppalaisesta seurantakeskuksesta ja lukutaidottomuudesta haluaisin sanoa, että panen merkille parlamentin jäsenten ehdotuksen olemassa olevien elinten kuten CEDEFOP:in käyttämisestä, mutta haluan mainita myös sellaiset jo meneillään olevat ohjelmat kuin OECD:n Pisa-ohjelma, joka voi olla alustava vastaus. On sanottava, että ennen kuin luomme uusia työkaluja, meidän täytyy olla varmoja, että entisiä työkaluja käytetään tehokkaasti.
Lopuksi ehdotuksista, jotka koskevat vuosittaista parlamentille jätettävää lukutaidottomuusraporttia, me tutkimme, mikä on paras tapa tehokkaasti tiedottaa parlamentille, ja selvitämme, missä määrin parlamentti voi hyödyntää sosiaalista yhdentymistä koskevia kansallisia toimintasuunnitelmia sekä avoimen koordinointimenetelmän kautta saatavia raportteja, eli siis miten nykyisten välineiden raportteja, jotka joka tapauksessa laaditaan vuosittain, voitaisiin hyödyntää myös tässä tarkoituksessa, niin että tulevan tiedon hyöty moninkertaistuisi.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen Diamantopoulou, paljon kiitoksia!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Sosiaalinen toimintaohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Hermangen laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0004/2002) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Tulostaulukko Euroopan sosiaalisen toimintaohjelman täytäntöönpanosta (KOM(2001)104 - C5-0536/2001 - 2001/2215(COS)).

Hermange
Arvoisa puhemies, on harvinaista saada puhua kaksi kertaa perätysten saman päivän aikana. Arvoisa komission jäsen, haluaisin kiittää teitä huomiostanne ja ehdotuksistanne. Meidän on nyt keskusteltava niistä.
Arvoisa komission jäsen, olemme arvostelleet paljon Nizzan huippukokousta, vaikka se tarjosi teille loistavan välineen: sosiaalisen toimintaohjelman, joka sisältyy tavoitteeseen tehdä Euroopan unionin taloudesta maailman kilpailukykyisin, kuten Lissabonin huippukokouksessa päätettiin. Koska me kaikki tiedämme, että eurooppalaisten, kansallisten ja paikallisten kumppaneiden työnjako ei ole selkeä, sosiaalisessa toimintaohjelmassa pohditaan ohjelman toteuttamiseen osallistuvien toimijoiden vastuuta ja jakaumaa.
Juuri tämä sosiaalisen toimintaohjelman kasiosainen tavoite - lisätä ymmärrettävyyttä ja toimia sosiaalisena välineenä - tekee siitä taloudellisen ja sosiaalisen nykyaikaistamisen ratkaisevan välineen, koska sen täytäntöönpanolla on pitkällä aikavälillä ratkaiseva merkitys Lissabonin Eurooppa-neuvostossa asetettujen strategisten tavoitteiden toteutumisen kannalta. Olemme vakuuttuneita tästä, vaikka siihen ei tätä nykyä kiinnitetä suurta huomiota.
Arvoisa komission jäsen, tämän vuoksi parlamentti ja sen työllisyys- ja sosiaalivaliokunta ovat pahoitelleet suuresti sitä, ettei niillä ollut mahdollisuutta käsitellä sosiaalista toimintaohjelmaa ennen Tukholman Eurooppa-neuvostoa. Tämän vuoksi pyydämme, että parlamentti otettaisiin kaikkien työmarkkinaosapuolten tavoin mukaan sosiaalisen toimintaohjelman tarkistamiseen, ja vaadimme myös, että tulostaulussa korostettaisiin vastedes aiempaa enemmän asianomaisten osapuolten eri vastuualueita. Kehotamme komissiota myös antamaan tietoja siitä, miten se aikoo suhtautua esittämiimme pyyntöihin: olemme pyytäneet muun muassa määrittelemään asianmukaisen oikeusperustan kansalaisyhteiskunnassa käytävän vuoropuhelun kehittämiselle, huolehtimaan yhteisötalouden kehitystä tukevan vero- ja lainsäädäntökehyksen käyttöönotosta, sisällyttämään kilpailupolitiikkaan sosiaalisen ulottuvuuden, esittämään direktiivin työn uusien muotojen sosiaalisesta suojelusta, vahvistamaan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan tarkoitettuja toimintaohjelmia ja välineitä, esittämään ehdotuksen sen direktiivin muuttamisesta, joka koskee toimenpiteitä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä sekä tekemään aloitteen, jolla pyritään takaamaan nykyistä paremmin työn sosiaalinen laatu.
Arvoisa komission jäsen, ymmärtänette varmasti myös sen, että kehotamme teitä nopeuttamaan eräitä toimia, etenkin esittämään ehdotuksen yritysneuvostodirektiivin tarkistamiseksi mahdollisimman pian, jotta lainsäädäntömenettely voidaan saattaa päätökseen sovitussa ajassa, esittämään parlamentille sellaisen muistion, joka koskee työterveyden ja työturvallisuuden alalla noudatettavaa politiikkaa ja joka voisi toimia kuulemisasiakirjana, tutkimaan ja arvioimaan syvällisesti Luxemburgin prosessin vaikutuksia sekä esittämään aloitteita Euroopan vammaisten teemavuoden johdosta.
Arvoisa komission jäsen, olemme vakuuttuneita siitä, ettei tulostaulussa pidä rajoittua ainoastaan luettelemaan komission toteuttamia toimia, vaan siitä olisi ajan myötä tultava myös strateginen väline, jonka avulla voitaisiin valvoa toimintaohjelman täytäntöönpanoa ja tarvittaessa mukauttaa sitä. Olemme vakuuttuneita myös siitä, että olisi vahvistettava kumppanuuksia kaikissa tällä alalla toteutettavissa toimissa.
Arvoisa puhemies, Nizzan sopimus on tarjonnut teille loistavan välineen. Teillä on siten erinomainen rooli, jonka avulla voitte pyrkiä edelleen selkeyttämään sosiaalipolitiikkaa. Tarttukaa tilaisuuteen, jotta tavaroiden Eurooppa muuttuisi kansalaisten Euroopaksi. Tehän tiedätte, että tällöin parlamentti on aina rinnallanne.

Kratsa-Tsagaropoulou
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää Hermangea, joka on erittäin tarkasti ja hienovaraisesti laatinut tämän mietinnön työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan puolesta, ja olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että sosiaalisen toimintaohjelman tulostauluun pitää sisältyä ennakoidut toimet kokonaisuudessaan sekä vastuiden jakaantuminen, ja se pitää toimittaa Euroopan parlamentille kohtuullisessa ajassa, jotta parlamentti voisi sitä tutkia ja antaa siitä lausuntonsa.
Euroopan parlamentti on tukenut alusta asti komission ehdotusta tiiviin poliittisen kehyksen laatimisesta sosiaaliselle kehitykselle, mutta parlamentti on kuitenkin korostanut, että ajanmukaistetun eurooppalaisen mallin - joka on sosiaalisen toimintaohjelman tavoite - pitää palvella entistä paremmin ja tehokkaammin solidaarisuuden ja oikeudenmukaisuuden arvoja, jotka muodostavat eurooppalaisen rakenteen perustan ja jotka nykyään ovat kärsimässä. Näiden arvojen edistämiseksi Euroopan parlamentti korosti päätöslauselmassa, että on edistettävä naisten täysimittaista osallistumista talous- ja yhteiskuntaelämään.
Tässä päätöslauselmassa Euroopan parlamentti korostaa myös, että sukupuolinäkökulma on sisällytettävä kaikkiin sosiaalisen toimintaohjelman alueisiin, ja sitä on seurattava säännöllisen raportoinnin avulla. On tehtävä ehdotus raskaana olevien ja imettävien työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä koskevan direktiivin 92/85 muuttamisesta. Työmarkkinaosapuolten vastuullisuutta on korostettava samapalkkaisuuden ja yhtäläisten mahdollisuuksien osalta. On tehtävä aloite työehtojen parantamisesta ja paremman tasapainon turvaamisesta perhe- työelämän välillä, sukupuolten tasa-arvoa täytyy edistää konkreettisemmin kaikissa laajentumisneuvotteluissa, ja on edistettävä vuoropuhelua ehdokasvaltioiden naisjärjestöjen kanssa.
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasiain valiokunnan esittelijänä sosiaalisen toimintaohjelman laadinnassa haluaisin kehottaa komissiota tiedottamaan Euroopan parlamentille, miten näitä edellä mainittuja asioita aiotaan edistää, sekä kysyä, aikooko komissio tehdä direktiiviehdotuksen yhtäläisestä kohtelusta muilla alueilla kuin työllisyyden alueella. Lopuksi Euroopan parlamentti on korostanut tarvetta helpottaa yhteiskunnallisten järjestöjen osallistumista, ja haluaisin kysyä, mitä aloitteita aiotte tehdä naisjärjestöjen osallistumisen edistämiseksi?

Van Lancker
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ensimmäiseksi ja ennen kaikkea haluaisin tietenkin onnitella Marie-Thérèse Hermangea ja kiittää häntä lisäksi hyvästä yhteistyöstä. Tulosta on tullut. Mietintö perustuu hyvin suureen yksimielisyyteen, sillä edes yhtään tarkistusta ei ole jätetty. Haluaisin kuitenkin lisäksi sanoa, että Euroopan parlamentti on mietinnöllä päätynyt istumaan ikään kuin kahdelle tuolille. Toisaalta on niin, että käsittelemämme tulostaulukko on ohitettu jo kauan sitten. Toisaalta Euroopan yhteisöjen komissio ei ole vielä lopullisesti hyväksynyt tulostaulukkoa huolimatta siitä tosiseikasta, että Tukholmassa sovittiin, että tulostaulukko yhdessä Barcelonan yhteenvetokertomuksen kanssa olisi käsiteltävänä viimeistään tammikuussa.
Haluan joka tapauksessa kiittää komission jäsentä siitä, että saimme yhdessä koordinoijien kanssa tilaisuuden saada ajankohtaista tietoa komission suunnitelmista ja ilmaista huolemme sosiaalisen toimintaohjelman täytäntöönpanon tilanteesta. Arvoisa komission jäsen, minusta meidän olisi toteutettava tätä hyvää aloitetta järjestelmällisesti, jotta taattaisiin parlamentin osallistuminen sosiaalisen toimintaohjelman täytäntöönpanoon.
Haluaisinkin tehdä tästä keskustelusta ajankohtaisemman käyttämällä tilaisuutta hyväkseni ja kehottamalla painokkaasti teitä, arvoisa komission jäsen, mutta ennen kaikkea - ja korostan tätä - kaikkia muita kollegojanne komissiossa panemaan Ruotsin ja Belgian puheenjohtajakausien sosiaaliseen toimintaohjelmaan liittyvät kunnianhimoiset tavoitteet ja sopimukset täytäntöön viimeistä pistettä myöten ja aikataulua noudattaen. Arvoisa komission jäsen, meillä on sentään melkoisesti syitä olla huolissamme. Vuonna 2001 saavutettiin tietysti kohtalaisen hyviä tuloksia, mutta olennaista on säilyttää tämä tahti, ja siihen tarvitsemme uutta ja entistä parempaa tulostaulukkoa, jossa vastuualueet ja niihin liittyvät määräpäivät määritellään selvästi.
Esitän teille joitakin syitä siihen, että olemme huolissamme. Ensinnäkin työmarkkinaosapuolilla on keskeinen rooli sosiaalisen toimintaohjelman täytäntöönpanossa, varsinkin työn organisoinnissa ja elinikäisessä oppimisessa, ja toivon, että työmarkkinaosapuolet osallistuvat Barcelonan valmistelutyöhön huomattavassa määrin. Kun neuvottelut epäonnistuvat, lainsäätäjän on kuitenkin ryhdyttävä toimiin, ja juuri nyt määräaikaisen työn tilanne on tällainen; siitähän olemme jo pitkään kärsimättömästi odottaneet komission aloitetta.
Toiseksi: nyt kun direktiivi työntekijöiden edustajien osallistumisesta eurooppayhtiön päätöksentekoon on viimeistelty menestyksekkäästi, mikään ei enää estä tarkistamasta yritysneuvotteludirektiiviä. Tämä koskee myös turvallisuutta ja terveyttä koskevaa toimintasuunnitelmaa, jonka kollega Hermange ottikin äsken esiin. Sosiaalisen toimintaohjelman mukaan näiden aloitteiden olisi pitänyt olla valmiina käsiteltäviksi joko vuoden 2001 lopussa tai vuoden 2002 alussa, mutta arvoisa komission jäsen, komission toimintaohjelmassa tästä ei näy merkkiäkään. Olen kuullut sellaistakin, että komissiossa vastustetaan tätä melko lailla. Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin sanoa vain yhden asian. Arvoisa komission jäsen, haluaisin tehdä teidän välityksellänne komission jäsenille selväksi, että sopimukset on pidettävä (pacta sunt servanda). Parlamentti ei milloinkaan hyväksy sitä, että sosiaalisen toimintaohjelman toteuttamista lykätään pitkällä aikavälillä, ja toivon, että voitte käyttää parlamentin tukea hyväksenne komissiossa.

Attwooll
Arvoisa puhemies, ELDR-ryhmä haluaa mitä vilpittömimmin onnitella esittelijä Hermangea hänen mietinnöstään ja sen valiokunnassa saavuttamasta yksimielisyydestä. On lisäksi vain oikein sanoa parlamentille, että meidän saattaa olla vaikeampi päästä yksimielisyyteen sitten, kun komissio esittää jonkin 14 kohdassa mainituista ehdotuksista.
Joskus se on kiinni ehdotusten muodosta, kun otetaan huomioon sitoumuksemme toissijaisuusperiaatteen noudattamiseen, ja joskus se riippuu niiden tarkasta sisällöstä. Minä esimerkiksi olen huolissani näistä molemmista näkökannoista kyseisen kohdan toisen sisennyksen ja minkä tahansa yhteisötalouden - kolmannen sektorin - kehitystä tukevan vero- ja lainsäädäntökehyksen käyttöönottoa koskevan ehdotuksen kohdalla. Monet vapaaehtoisjärjestöt ovat jo sanoneet olevansa huolissaan siitä, että tällainen toimenpide - ellemme pysty toteuttamaan sitä juuri niin kuin pitää - voisi pikemminkin haitata kuin edistää heidän toimintaansa.
Tämä on vain yksi syy, miksi haluan täysin varauksetta kannattaa 14 kohdan ensimmäistä sisennettyä kohtaa. Kun tiedän, kuinka monet vapaaehtoiset tekevät työtä hyvinvointimme hyväksi, joskus vain ihmettelen, millainen yhteiskunta meillä oikein olisi ilman heidän ponnistelujaan. Tarvitsemme kiireesti sopivan oikeusperustan kansalaisyhteiskunnan kanssa käytävälle vuoropuhelulle. Ilman sitä meidän on huomattavasti vaikeampi tehdä se, mitä parlamentin puhemies eilen kehotti: ottaa EU:n kansalaiset mukaan sellaisen Euroopan luomiseen, joka on valmis kohtaamaan tulevaisuuden haasteet.

Ainardi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, vaikka Nizzassa korostettiin eurooppalaisen sosiaalipolitiikan tarvetta, paljon on vielä tehtävää sellaisen rohkean sosiaalipolitiikan varmistamiseksi, jolla voidaan parantaa kansalaistemme elämänlaatua.
Unionin olisi toimittava sosiaalisten takuiden edistämisen moottorina. Emme ole täällä epätietoisia siitä, mihin yhteiskunnassa pyritään: tarkoitan Porto Alegren toista maailmanlaajuista sosiaalifoorumia, jossa jälleen kerran pohdittiin sosiaalisia valintoja, jotka on otettava huomioon.
Meidän on vastattava eurooppalaisten odotuksiin. Yksikin edistysaskel on edistystä, ja olenkin omasta puolestani tyytyväinen myös työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnössä tehtyihin huomioihin sosiaalisesta toimintaohjelmasta.
Olen tyytyväinen myös esittelijä Hermangen valintaan sisällyttää mietintöönsä tärkeitä huomioita.
Haluan keskittyä puheenvuorossani kolmeen mietinnössä tehtyyn huomioon. Ensinnäkin olen pahoillani siitä, ettei valiokunta ole ottanut huomioon parlamentin vaatimuksia, jotka koskevat eurooppalaista lakko-oikeutta ja oikeutta järjestää yhteisön tason työtaistelutoimia. Molemmat oikeudet ovat välttämättömiä työntekijöiden, työnantajien ja poliittisten edustajien välisen sosiaalisen yhteyden moitteettoman toiminnan kannalta. Nämä oikeudet merkitsevät edistystä, jota voidaan luonnehtia sivilisaation edistymiseksi, joten Eurooppa ei saa jäädä tässä suhteessa jälkeen, sillä demokratia on aina keskeisellä sijalla parlamentin huolenaiheiden joukossa.
Toiseksi haluaisin korostaa mietinnössä esitettyä kehotusta ottaa nykyistä paremmin huomioon laajentumisen sosiaalinen ulottuvuus. Myös tämän kysymyksen on oltava keskeinen huolemme. Laajentumisen on onnistuttava. Se ei ole mahdollista, jos lähentymiskriteerejä tulkitaan kapea-alaisesti. Onnistuminen edellyttää, että lähtökohdaksi asetetaan kansojen tarpeet ja kunkin ehdokasvaltion mahdollisuudet tavoitteena kohottaa kaikkien kansalaisten elämän ja työn laatua.
Kolmanneksi minusta on hyvin tärkeää, että kaikissa yhteistoimintaa koskevissa komission päätöksissä otetaan huomioon sosiaaliset seuraukset ja maankäyttö. Jatkotoimia ja täytäntöönpanoa koskeva kysymys on luonnollisesti ratkaiseva.
Olen suurimmaksi osaksi samaa mieltä esittelijä Hermangen mietinnössään esittämistä huomioista, joten ryhmäni äänestää luonnollisesti sen puolesta.

Crowley
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella esittelijää hänen tekemästään työstä. Pyrimme lisäämään parlamentin merkitystä takaamalla, että pystymme sopimaan yhteiskunnallista osallisuutta koskevista asioista, jotta pystyisimme täyttämään edustamiemme ihmisten tarpeet ja vaatimukset mahdollisimman hyvin. Parlamentilla täytyy olla rakentava rooli. Olen kuitenkin hieman huolissani mietinnössä esitetyn lainsäädännön paljoudesta sekä byrokratian ja paperisodan lisääntymisestä, koska ne voivat toimia sosiaalisen toimintaohjelman perimmäisiä ihanteita vastaan.
Meidän on pyrittävä luomaan asianmukainen liiketoimintaympäristö, jonka avulla voidaan edistää työllisyyttä ja ylläpitää kunnollisia ja todellisia työpaikkoja Euroopan unionissa. Nykymaailmaa tarkastellessamme huomaamme, kuinka helppoa teollisuuden ja yritysten on nykyään sijoittaa toimintaansa suurista sosiaalimenoista ja tiukasta verotuksesta kärsivien alueiden ulkopuolelle ja kuinka yleinen tällainen käytäntö on. Meidän on pyrittävä luomaan aiempaa edistyksellisempi järjestelmä, jossa työntekijöillä on oikeus pitää itsellään mahdollisimman suuri osa ansaitsemistaan tuloista ja jossa valtion varoilla voidaan tarjota aiempaa parempia sosiaalipalveluja, kuten asumiseen liittyviä palveluja ja terveys- ja koulutuspalveluja. Emme ehkä saavuta näitä tavoitteita mietinnössä esitetyillä ehdotuksilla. Kannatan kyllä mietintöä, mutta minulla on sitä koskevia tiettyjä huolia.
Meidän täytyy tarkastella myös koko lainsäädäntöprosessia, josta mietinnössä esitetyillä vaatimuksilla vihjailtiin. Vaikka parlamentti pyrkiikin saamaan lisää merkitystä sekä osallistumaan entistä tiiviimmin koordinointiin ja nopeaan toimintaan, se pyrkii jälkiviisaana lisäämään myös lainsäädäntöä. Lainsäädäntöehdotuksia vaaditaan siinä tapauksessa, ettei koulutukseen, elinikäiseen oppimiseen, työn organisointiin, uusiin työmuotoihin sopeutumiseen, työmarkkinaosapuolten neuvottelujen suuntaviivoihin ja täydentävään sairausvakuutukseen liittyviä neuvotteluja saada päätökseen.
Komissio on kuitenkin ehdottanut jotain muuta. Komissio soveltaa ehdotuksissaan huomattavasti ennakoivampaa ja tulevaisuuteen suuntautuneempaa ajattelutapaa. Meidän on kannatettava tutkimusta koskevia vaatimuksia, joita ei valitettavasti painotettu valiokunnan mietinnössä. Huomattavasti entistä useampien ihmisten on voitava osallistua työmarkkinoihin. Entistä parempien työpaikkojen merkitystä on korostettava. Meidän on työskenneltävä yhä enemmän sellaisten eurooppalaisten työmarkkinoiden luomiseksi, joissa työvoima liikkuu aiempaa enemmän.
Lopuksi haluan sanoa, että meidän on toimittava entistä tehokkaammin ja näkyvämmin edistääksemme vammaisten asemaa yhteiskunnassa. Vammaisia on 10 prosenttia väestöstä, ja he ovat nykyään vielä monien elämänalueiden ulkopuolella. Emme ole toistaiseksi tehneet näiden ihmisten hyväksi niin paljon kuin meidän olisi pitänyt.

Smet
Arvoisa puhemies, onnitteluni esittelijä Hermangelle hänen mietinnöstään ja myös komissiolle tiedonannosta. Kyseessä on uusi väline, jota kehitetään parhaillaan. Tämä on ensimmäinen kerta, kun asia on käsiteltävänä, joten on itsestään selvää, että sitä täytyy vielä tulevaisuudessa kehittää eteenpäin. Kaikki kritiikki on siten nähtävä tässä valossa, ja kritiikki on ilman muuta aina suhteellista. Minusta väline on hyvä. On oikeastaan vain kaksi asiaa, joista haluan sanoa jotakin.
Ensinnäkin: olemme kehittäneet paljon eurooppalaista lainsäädäntöä. Tiedonannon liitteessä viitataan muun muassa kodifioinnin tarpeellisuuteen. Minusta se on ehdottomasti välttämätöntä, sillä Euroopan lainsäädännön monitahoisuus ja suuri määrä alkaa tuottaa meille vaikeuksia. Voimme tietenkin puoltaa eurooppalaisen lainsäädännön lisäämistä, ja sosiaalialalla tarvitaankin tosiaan vielä lisää eurooppalaista lainsäädäntöä. Joskus on kuitenkin tultava myös hetki, jolloin hengähdämme ja katsomme, kuinka pitkällä olemme, etenkin laajentumista ajatellen. Onhan ehdokasvaltioissakin sovellettava kaikkia näitä uusia lakeja. Kun tarkastelen ehdokasvaltioiden tilannetta sosiaalipuolella, huomaan, että tämä ei ole mitenkään itsestään selvää. Nämä valtiot ovat sosiaalipuolella hyvin huonosti kehittyneitä, ja jos teemme uusia lakeja, ne koskevat myös näitä valtioita. Oikeastaan kannatan siis sitä, että asioiden tilasta tehtäisiin silloin tällöin yhteenveto. Eikö olisi hyödyllistä joskus katsoa, mitkä ovat olemassa olevien lakien tulokset? Miten ne toimivat käytännössä? Eikö käytännön tulos olisi otettava mukaan tulostaulukkoonkin, niin että saisimme yleiskuvan paitsi omista parannustoiveistamme, myös kentän todellisuudesta. Kannatan sitä, että tämäkin otettaisiin mukaan tulostaulukkoon.

Weiler
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin tahtoisin aluksi onnitella kollega Hermangea ja kiittää häntä hyvästä mietinnöstä, joka on aivan yhtä hyvä kuin edellinenkin. Olemme samaa mieltä teidän analyysistänne mutta myös siitä kriittisyydestä, jota te olette osoittanut mietinnössä.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin kiittää teitäkin Barcelonan huippukokousta koskevista ajatuksistanne. Kerroin jo tänä aamuna Bad Hersfeldistä tulleelle vierailijaryhmälleni, miten sitoutunut olette työhönne. Parlamentti ja erityisesti oma ryhmäni ovat tukeneet asialistaanne hyvin vankasti, mutta nyt odotamme myös konkreettisia ehdotuksia ja aloitteita, toimintasuunnitelmia ja myös direktiivejä, jäsen Smet. Täysin ilman direktiivejä tämä ei onnistu. Meidän olisi tietenkin hyödynnettävä uutta koordinointimenetelmää nykyistä enemmän, erityisesti ehdokasvaltioiden kanssa käytävässä keskustelussa. Minusta se on erinomainen keino saada nämä valtiot jo nyt mukaan työskentelyyn ja antaa niille samalla mahdollisuus esittää meille ajankohtaisia huoliaan ja vaikeuksiaan ja saavutuksiaan.
En ole samaa mieltä jäsen Smetin kanssa siitäkään, että nämä ehdokasvaltiot olisivat jääneet kaikissa näissä asioissa kehityksestä jälkeen. Minusta me tarvitsemme ehdottomasti uudistuksia eurooppalaiseen yritysneuvostodirektiiviin. Arvoisa komission jäsen, jos teillä on ongelmia omienne kanssa, käyttäkää toki hyväksenne parlamentin erinomaista mietintöä viime syksyltä.
Meidän on tehtävä myös ehkäisevää sosiaalipolitiikkaa, eikä meidän ole aina toimittava vasta, kun niin sanoakseni maito on jo kaatunut. Kuljettajaskandaali Luxemburgissa on vain jäävuoren huippu. Meidän pitäisi ehkä ottaa todesta ne Luxemburgin pääministerin sanat, että tässä kaivataan kipeästi Euroopan unionin toimia. Arvoisa komission jäsen, puheenjohtajavaltio Espanja on valitettavasti hieman epäröivä, mutta parlamentti tukee teitä kaikin tavoin.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, se seikka, missä määrin Euroopan unioni täyttää sosiaalisen toimintaohjelman velvoitteet, on tärkeä viitetieto, kun halutaan mitata sen kiinnostusta lukemattomien yhä vallitsevien yhteiskunnallisten ongelmien ratkaisemiseen. Totuushan on se, että toimintaohjelman täytäntöönpanossa on aina vain jääty jälkeen tavoitteista eikä sosiaalipolitiikoista tunnettu huoli vaikuta muihin politiikkoihin eikä yhteisön talousarvioon, vaan työllisyys- ja sosiaaliasiain varoissa on todettavissa jopa vähennystä, mitä ei voida hyväksyä.
Totuus sosiaalisesta osallisuudesta on, että huolimatta tätä asiaa koskevien kirjoitusten kilometrien mittaisesta paperimäärästä, kansallisista sosiaalisen osallisuuden suunnitelmista ja lukemattomista hyvien aikomusten julistuksista, on yhä olemassa vakavia ongelmia, jotka saattavat kärjistyä sitä mukaa kuin taloudellinen toiminta heikentyy ja kun itsepäisesti halutaan todellisen sosiaalisen osallisuuden sijasta turvautua yksityistämiseen keskeisillä perusaloilla ja keskeisissä julkisissa palveluissa, kun rahavarat sen lisäksi ovat edelleen varsin niukat.
Jos vastuunalaiset henkilöt Euroopan unionissa yhä jatkavat tällä tiellä, on syytä pelätä, kuten mietinnössäkin sanotaan, että toimintaohjelmaan kuuluvia sitoumuksia ei täytetä kokonaan vuoteen 2005 mennessä. Siksi onkin tärkeää, että komissio nopeuttaa töittensä aikataulua ja ennen kaikkea muuttaa politiikkojaan siten, että se myöntää täyden etusijan sellaisille sosiaalialan asioille kuin laadukas ja oikeuksien suojaama työ, köyhyyden ja sosiaalisen eristäytyneisyyden torjunta, takeet oikeuksien toteutumiselle etenkin sosiaalisesti heikoimpien ryhmien kuten lasten, vanhusten, maahanmuuttajien ja vammaisten kohdalla, sekä miesten ja naisten välisten tasaveroisten mahdollisuuksien konkreettinen toteuttaminen kaikilla aloilla.
Lopuksi lausun kiitokset mietinnön esittelijälle, jäsen Marie-Thèrese Hermangelle ja kollegoilleni työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa siitä, että he ovat ottaneet mukaan esittämäni ehdotukset, etenkin ne ehdotukset, joiden tarkoituksena on pyytää komissiota tekemään aloitteita ja esittämään toimintasuunnitelma lihasten ja luuston työperäisten vammojen torjumiseksi tehokkaasti, tekemään aloitteita työntekijöiden oikeuksien suojaamiseksi asianmukaisesti, etenkin suojaamalla työvoimaa rakenneuudistuksissa ja yritysten siirtyessä muualle, ja tekemään aloitteita miesten ja naisten palkkatason todelliseen tasaveroisuuteen tähtäävän toimintasuunnitelman aikaansaamiseksi.

Nobilia
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, sen ohella, että kollegaamme Hermangea on kiitettävä ansiokkaasta työstä, on myös todettava, että komission tiedonanto on sisällöllisesti tietyssä määrin pettymys.
Ei ole tietenkään syytä jättää huomiotta komission itsensä tekemiä useita aloitteita työttömyydestä ja joistakin sosiaalisista kysymyksistä, eikä ole myöskään syytä olla antamatta tunnustusta työmarkkinaosapuolten neuvotteluissa tekemille aloitteille.
Tosiasia on, että jos toimintaohjelma, jota Nizzan jälkeen tuettiin ennen kaikkea Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmissä joihin voimme tietenkin yhtyä , on ohjelmamuotoinen, tämä ensimmäinen arvio sen toteuttamisesta vaikuttaa melko jossittelevalta eikä se ole yhteydessä alkuperäiseen lähtökohtaan ja asetettuihin päämääriin. On siis tarpeen kysyä, onko niille toimintaohjelmassa tarkoitetuille monien tahojen vastuulle kuuluville tehtäville olemassa malli ja tietyt puitteet, joissa niitä voidaan harjoittaa; onko mahdollista löytää edes kehittymässä oleva työn laatu ja mitkä ovat siihen liittyvät ominaispiirteet; suoriudutaanko työnvälitysjärjestelmien ja työpaikkoihin liittyvien tietojärjestelmien avulla onnistuneesti niille asetetusta tehtävästä ja onko kouluopetus- ja koulutussuuntien järkeistäminen aloitettu.
Lisäksi olisi joustavuuden tai varmuuden näkökulmasta katsottuna otettava selvää sekä yhteisössä että kansallisesti, pyritäänkö elinkeinoelämään liittyvissä asiakirjoissa koko ajan yleiseen kehittymiseen ja ollaanko kansallisia toimintaohjelmia koskevien asiakirjojen avulla saamassa selville se, millaista on paikallisten laitosten ja sosiaalisen kentän vastuullinen osallistuminen, ja saavuttamassa niiden täysi vastaavuus unionin suuntaviivojen kanssa.
Kokonaisnäkemyksen saamiseksi olisi tarpeen selvittää myös se, onko jäsenvaltiossa ainakin aloitettu sisäinen pohdinta kunkin sosiaalisesta järjestelmästä, koheesiosta kansallisen alueen sisällä sekä iän, vamman, seksuaalisen suuntautumisen tai ammatin vuoksi syrjäytyneiden tai syrjäytymässä olevien ryhmien integroinnista.
Viimeinen näkökohta koskee laajentumista, johon toimintaohjelmassa kiinnitetään laajasti huomiota, ja tässä arvio poikkeaa ensimmäisestä arviosta, joka liittyi ainoastaan yhteen, joskin merkittävään toimintaan, jota harjoittavat kansalaisjärjestöt.
Lopuksi todettakoon, että tarkoitus on korostaa sitä, että vaikkakin suurin osa välineistä nojaa toissijaisuusperiaatteeseen ja riippuu useamman osapuolen aktiivisesta toiminnasta sosiaalinen pöytäkirja on myöhästyneenäkin erottamaton osa perustamissopimuksia ja avoimessa koordinointimallissa sosiaalipolitiikka on vihdoinkin yhdistetty talouspolitiikkaan.
Näin ollen on olennaista, että komissiolla on nykyistä ratkaisevampi ja täsmällisempi rooli ja että Euroopan parlamentin osallistuminen on merkityksellisempää ja pitkäjänteisempää.

Grönfeldt Bergman
Arvoisa puhemies, kunnioitan suuresti sitä kunnianhimoista työtä, jota esittelijä Hermange on tehnyt laatiessaan mietinnön, joka koskee tulostaulukkoa Euroopan sosiaalisen toimintaohjelman täytäntöönpanosta. Olen kuitenkin samalla huolissani siitä, että työn tuloksena vaadimme komissiota esittämään useita lainsäädäntöehdotuksia. Ne koskevat muun muassa elinikäistä oppimista, työn organisointia, työn ja yksityiselämän yhteensovittamista, työturvallisuuden alalla noudatettavaa politiikkaa, täydentävää sairausvakuutusta ja tilapäistyöntekijöitä.
Vaatimukset näitä asioita koskevista lainsäädäntöaloitteista ovat mielestäni väärä etenemistapa lähinnä kahdesta syystä. Ensimmäiseksi meidän ruotsalaisten maltillisen kokoomuspuolueen jäsenten mielestä näitä kysymyksiä ei pidä tarkastella yhteisön tasolla. Niitä hoidetaan parhaiten kansallisella tasolla ja tietenkin kaikkein parhaiten kansallisella tasolla käytävien neuvottelujen avulla.
Toiseksi olen sitä mieltä, että unionin laajentumisen toteuttamismahdollisuus vaikeutuu selvästi, kun lisätään yhä enemmän sivuja jo nyt tuhansia sivuja sisältävään lainsäädäntöön, joka ehdokasvaltioiden on hyväksyttävä ja liitettävä omaan lainsäädäntöönsä,. Sen vuoksi olen samaa mieltä kuin kollega Smet, joka sanoi, että meidän on pysähdyttävä, pohdittava ja tarkasteltava jo olemassa olevaa lainsäädäntöä. Meille ei anneta mahdollisuutta vastustaa mietinnön yksittäisiä kohtia. Me ruotsalaiset maltillisen kokoomuspuolueen jäsenet emme voi tukea koko mietintöä lopullisessa äänestyksessä, vaikka mietinnössä onkin useita sellaisia asioita, joita pidämme myönteisinä. Valitettavasti aloitteet sijaitsevat väärällä tasolla, kuten aikaisemmin sanoin. Niiden pitäisi olla kansallisella tasolla.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi sanoa, että mietintö on huomattava parannus tärkeän työkalun käyttämiseen. Kuten jäsen Smet sanoi, on erittäin tärkeää huomata, että tämä on ensimmäinen kerta, kun meillä on sosiaalipoliittinen työkalu Euroopan tasolla, työkalu, joka on saatu aikaan hyvin kiperien neuvottelujen jälkeen. Mietinnössä ja parlamentin jäsenten kannanotoissa käsitellään kolmea asiaa: sisältöä, aikaa ja menettelyä. Sisällöstä haluan muistuttaa, että komissio korosti tarvetta laatia sitova sosiaalinen toimintaohjelma keväällä 2000, ja komissio, puheenjohtajavaltio Ranska ja parlamentti Van Lanckerin johdolla olivat puolen vuoden ajan hyvin tiiviissä yhteistyössä ja tekivät hyvin tärkeää poliittista valmistelutyötä, jotta Nizzassa saataisiin aikaan johtavien valtioiden sopimus viisivuotisesta pitkän aikavälin sosiaalisesta toimintaohjelmasta. Komissiolla on siis konkreettinen valtakirja toteuttaa tämä sosiaalinen toimintaohjelma, ja komissio antaa joka vuosi tiedonannon ohjelmastaan, niin että sitoumukset saatetaan päätökseen vuonna 2005. Haluan muistuttaa, että vuoden 2000 lokakuussa esittelin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnalle toimintaohjelman ensimmäisen täytäntöönpanovuoden tulokset. Tehokkuus, sitoumusten ja aikaansaannosten suhde oli sataprosenttinen. Vuoden 2001 lokakuussa esittelin jälleen työllisyys- ja sosiaalivaliokunnalle tulostaulun vuoden 2001 toimista, ja sitoumukset oli taas täytetty sataprosenttisesti. Kysymys kuuluu: pidetäänkö toimintaohjelma vakaana vai lisätäänkö siihen matkan varrella uusia asioita?
Komissio on hyvin suuressa määrin - sanoisin jopa ehdottomasti - sitoutunut sosiaaliseen toimintaohjelmaan, joka Nizzassa hyväksyttiin vuonna 2000 sovitun toimintaohjelman pohjalta. Toimintaohjelman kuluessa olemme sitoutuneet sen uudistamiseen vuonna 2003, ja olen tietenkin samaa mieltä siitä, että parlamentin mietinnön on oltava tuolloin tärkeässä roolissa, jotta toimintaohjelman mukauttaminen olisi mahdollista.
Toinen huomautus koskee aikaa. Ensiksi toimintaohjelmaa koskeva mietintö ja komission yhteenvetokertomus pitäisi jättää yhtä aikaa kevään Eurooppa-neuvostolle. Tämä luo aina aikatauluongelman, jota yritämme ratkaista. Toiseksi esiintyy arvostelua toimintaohjelman ensimmäisen vuoden tuloksista, kuten Hermange mietinnössään sanoo, mutta täytyy ottaa huomioon, että tämä kertomus piti jättää kaksi kuukautta Nizzan päätöksen jälkeen.
Menettelyn osalta yhdyn mietintöön kolmessa kohdassa: ensiksi sosiaalinen toimintaohjelma ja tulostaulu eivät voi olla pelkästään aikaansaannosten kirjaamista, vaan on tarkasteltava huolellisesti laajempia saavutuksia ja suuntauduttava tulevaisuuteen. Toiseksi, on välttämätöntä, että viitataan laajemmassa katsannossa kaikkien menneisyyteen ja tulevaisuudenodotuksiin liittyvien tekijöiden osallistumiseen, ja näitä tekijöitä ovat tietenkin työmarkkinaosapuolet, naisjärjestöt, kansalaisyhteiskunnan järjestöt, kuten parlamentin jäsenet asiaa luonnehtivat.
Kolmas kohta on, että toimintaohjelman vakaus ja tiiviys ei ole dogmaattista, eli asiaan on puututtava tilanteen vaatiessa, kun tulee uusia tietoja, jotka aiheuttavat sosiaalisia seurauksia ja ongelmia. Näin kävi äskettäin rakennemuutosta koskevassa aloitteessa - parlamentin jäsen on jo maininnut tästä - jolloin Euroopan unionissa tapahtui vuoden aikana 350 000 irtisanomista yritysten rakenneuudistusten vuoksi. Silloin meidän oli pakko puuttua asiaan, vaikka toimintaohjelmassa ei ollut sitoumusta.
Arvoisat parlamentin jäsenet, voin vakuuttaa teille, että tämä mietintö samoin kuin hyvin tiivis yhteistyö valiokunnan kanssa voi johtaa jatkuvasti sosiaalisen toimintaohjelman tulosten jatkuvaan parantumiseen, ja muistutan vielä kerran, että se on täysin uusi työkalu, ja tiivis yhteistyömme auttaa tekemään siitä entistä paremman.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Hyvät kollegat, tänään on kunnia-asianani ja ilonani lausua parlamentin puolesta tervetulleeksi istuntosalimme virallisella lehterillä istuva Bulgarian presidentti, Georgi Parvanov.

Hänen valtuuskuntaansa kuuluu muutamia Bulgarian hallituksen kärkinimiä, muun muassa ulkoministeri Passy ja puolustusministeri Svinarov ja lisäksi EU:n ja Bulgarian välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan puheenjohtajiston jäseniä.
Arvoisa Parvanov on aloittanut tehtävässään alle kolme viikkoa sitten, ja olemmekin tyytyväisiä siihen, että yksi hänen ensimmäisistä aloitteistaan oli vieraileminen Euroopan parlamentissa.
Olemme tietoisia presidentti Parvanovin ja Bulgarian hallituksen ponnisteluista maan nykyisten sosiaalisten ja taloudellisten vaikeuksien ratkaisemiseksi ja maan valmistamiseksi Euroopan unioniin liittymiseen. Tuemme hänen pyrkimystään eurooppalaiseen perheeseen kuulumisesta ja olemme iloisia voidessamme korostaa, että Euroopan parlamentti on maanne ja sen kansalaisten puolella.
Arvoisa puhemies, kiitämme teitä, että olette läsnä keskuudessamme.
(Suosionosoituksia)

Äänestykset
1. Ehdotuksesta neuvoston päätökseksi luvan antamisesta Ranskalle jatkaa alennetun valmisteverokannan soveltamista sen merentakaisissa departementeissa valmistettuun perinteiseen rommiin [KOM(2001) 347 - C5-0401/2001 - 2001/0142(CNS)]

2. Ehdotuksesta neuvoston päätökseksi luvan antamisesta Portugalille soveltaa valmisteverokannan alennusta Madeiran itsehallintoalueella siellä tuotettuihin ja kulutettuihin rommiin ja likööreihin sekä Azorien itsehallintoalueella siellä tuotettuihin ja kulutettuihin likööreihin ja tislattuihin alkoholijuomiin [KOM(2001) 442 - C5-0422/2001 - 2001/0169(CNS)]
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselmat peräkkäisissä äänestyksissä.)
Glanten laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0005/2002) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Galileo-yhteisyrityksen perustamisesta [KOM(2001) 336 - C5-0329/2001 - 2001/0136(CNS)]
Ennen äänestystä
Rovsing (PPE-DE). (EN) Arvoisa puhemies, en osallistu äänestykseen taloudellisten etujen vuoksi.
Tarkistukset 10 ja 16

Radwan
Esittäisin suullisen tarkistuksen tarkistuksista 10 ja 16, jotka ovat täysin samanlaisia. Tässä on kyse siitä, että alkuperäisen tekstin mukaan yhteisyrityksen päätoimipaikan on määrä olla siinä valtiossa, missä se vapautetaan veroista. Tämä ei tietenkään käy kilpailusyistä ja muista niihin verrattavista syistä. Siksi tämä teksti pitäisi ryhmien keskinäisellä sopimuksella korvata seuraavalla tekstillä:
... "subject to the existing tax regimes and negotiations with the potential country of location".
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.) (Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Glante
Arvoisa puhemies, tämä on minulle ensiesiintyminen, sillä käytän ensimmäistä kertaa puheenvuoron äänestyksen aikana. Haluankin puhua hyvin lyhyesti. Kiitän siitä selvästä signaalista, jonka Euroopan parlamentti antaa neuvostolle, ja toivon, että neuvostokin kannattaa hanketta tämän vuoden maaliskuussa yhtä selvästi, jotta pääsemme vihdoinkin liikkeelle!
  
Yhteinen päätöslauselmaesitys

Luxemburgiin jäämään joutuneiden kuljettajien tilanteesta
Kohta 9

Turmes
Arvoisa puhemies, yhteisen päätöslauselman 9 kohdasta on unohtunut eräs asia. Eri ryhmien välisissä neuvotteluissamme Euroopan komissiolle osoitettiin tehtävä tässä asiassa, nimittäin CEMT-lupajärjestelmän uudistaminen, mutta tuo tehtävä on unohtunut päätöslauselmatekstistä.
Näin ollen ehdotan suullista tarkistusta ja niiden seuraavassa esittämieni sanojen lisäämistä, joista päästiin yhteisymmärrykseen. Näin ollen teksti kuuluisi seuraavasti: "kehottaa jäsenvaltioita tiiviissä yhteistyössä komission asianomaisten yksiköiden kanssa käynnistämään CEMT-lupajärjestelmän laadullisen ja määrällisen tarkistamisen."
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys Lähi-idän tilanteesta
Tarkistus 2

Morgantini
Arvoisa puhemies, pyydän, että ensimmäinen lause "vaatii Israelia kunnioittamaan" korvataan lauseella "pyytää molempia osapuolia kunnioittamaan kansainvälisiä yleissopimuksia" ja että ilmaus "pidätettyjen ja vankina pidettyjen" korvataan ilmauksella "Israelin pidättämien ja vankinaan pitämien".
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Päätöslauselmasitys (B5-0100/2002) terrorismin vastaisista toimista
Tarkistus 8

Buitenweg
Haluaisin tehdä suullisen tarkistuksen sekä oman ryhmäni, Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän, että sosialistiryhmän puolesta. Tarkoituksenamme on lisätä tekstiin joitakin sanoja, joilla selvennetään, että terrorismin määritelmää, sellaisena kuin sen eilen hyväksyimme, sovelletaan myös näihin toimenpiteisiin. Tällä ei siis ole mitään seurauksia voimaantulolle, mutta kylläkin terrorismin määritelmän tulkinnalle. Luen tekstin hollanniksi: " - pyytää, että näiden neljän toimenpiteen ja erityisesti erityistoimenpiteiden toteuttamista terrorismin torjunnassa koskevan yhteisen kannan täytäntöönpano tehdään riippuvaiseksi terrorismin määritelmän tulkinnasta terrorismin määritelmää koskevassa puitepäätöksessä, jonka neuvosto hyväksyi 6. joulukuuta 2001, ja näin erityisesti johdanto-osan kappaleissa ja asiaa koskevissa neuvoston julkilausumissa kuvattujen varotoimenpiteiden suhteen." Toivon, että kaikki voivat hyväksyä tämän.
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen esittämisen.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys kehitysavun rahoittamisesta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmesitys YK:n ihmisoikeustoimikunnan kokouksen valmistelusta (Geneve, maaliskuu 2002)
Kohta 5

Wuori
Arvoisa puhemies, 5 kohdan, jossa sanotaan "allekirjoittaisivat Roomassa tehdyn kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön tai liittyisivät siihen", pitäisi kuulua "ratifioisivat Roomassa tehdyn kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön tai liittyisivät siihen", koska sitä ei enää tässä vaiheessa voi allekirjoittaa.
Näin ollen 5 kohdan pitäisi kuulua seuraavasti: " - kehottaa jäsenvaltioita vetoamaan kaikkiin YK:n jäsenvaltioihin, jotta ne ratifioisivat Roomassa tehdyn kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön tai liittyisivät siihen."
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen esittämisen.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Napolitanon laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0023/2002) EP:n ja kansallisten parlamenttien välisistä suhteista Euroopan rakentamisessa [2001/2023(INI)] Ennen äänestystä

MacCormick
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa parlamentille, että kun esittelijä Napolitano eilen iltapäivällä järjestetyn keskustelun lopussa vastasi minun ja muiden keskustelun aikana esittämiin toteamuksiin, hän ehdotti, että peruisimme tarkistukset 18 ja 12, jotta hän voisi perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puolesta ehdottaa Euroopan perustuslaillisia alueita koskevan erityismietinnön esittämistä.
Meistä monet pitävät sitä erittäin tärkeänä asiana. Sitä tärkeänä pitävät jakautuvat tällä hetkellä niihin, jotka haluaisivat sisällyttää asian mietintöön, ja niihin, jotka haluaisivat käsitellä sitä jossakin muussa yhteydessä. Parasta olisi - ja minun ryhmäni jäsenet sekä uskoakseni myös liberaalit ovat tästä samaa mieltä -, jos hyväksyisimme esittelijä Napolitanon jalomielisen ehdotuksen, että perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta käsittelee asiaa erikseen omana aiheenaan ja että peruisimme tarkistukset.
Ehdotan siksi, että teemme näin.

Napolitano
Arvoisa puhemies, ehdotan suullista kompromissitarkistusta, jossa otetaan huomioon jäsen Belderin esittämät tarkistukset 7, 8 ja 9. Tarkistuksellani korvataan mietinnön "ottaa huomioon" -kohdat 2, 4 ja 6 seuraavalla sanamuodolla: "ottaa huomioon useiden valtion- ja hallitusten päämiesten viimeaikaiset lausunnot Euroopan tulevaisuudesta."

Van Lancker
Arvoisa puhemies, kollega MacCormick on nyt peruuttanut tarkistuksen 18 ja tarkistuksen 12, mutta tarkistuksessa 10 on kyse samasta asiasta. Peruutetaanko sekin vai säilyykö se ennallaan?

Puhemies
Haluaisin ennen kaikkea tietää, suostutaanko istuntosalissa jäsen Napolitanon esittelijänä ehdottamaan suulliseen tarkistusehdotukseen, jonka mukaan kolme "ottaa huomioon" -kohtaa korvataan hänen äsken ääneen lukemalla lauseella. Eikö kukaan vastusta? Hyvä, tarkistus on hyväksytty.
Sen lisäksi jäsen McCormickin pitämässä puheenvuorossa ehdotettiin tarkistusten 12 ja 18 vetämistä pois. Jäsen Van Lancker sanoo, että myös tarkistus 10 olisi poistettava, koska se käsittelee samaa aihetta. Lisäksi minulle sanotaan, että myös tarkistus 17 liittyy samaan aiheeseen. Kuulemani perusteella lopputulos on, että tarkistukset 10, 12, 17 ja 18 olisi vedettävä pois. Arvoisa McCormick, vahvistatteko tämän?

MacCormick
Arvoisa puhemies, olen kyllä tyytyväinen, mutta ne liittyvät eri asioihin. Kahdessa muussa tarkistuksessa todetaan, että unionissa on tällä hetkellä 15 jäsenvaltiota; sitä ei voi kiistää. Onko kansakuntia enemmän - se onkin jo eri kysymys. Hyvän tahdon hengessä perun nämäkin tarkistukset.

Ferrer
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että jäsen MacCormick on peruuttanut tarkistuksen, mutta mielestäni näissä kahdessa tarkistuksessa ei käsitellä lainkaan samaa asiaa. Siinä esitetään ainoastaan toteamus, että myös alueelliset kansanedustuslaitokset edustavat Euroopan unionin kansalaisia, jota en usko kenenkään kyseenalaistavan.
Tämä on ainoa asia, mitä tässä tarkistuksessa sanotaan. Siksi siinä on mielestäni kyse täysin erilaisesta väitteestä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)   
Pohjamon laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0006/2002) aluepolitiikan hallinnoinnista ja rakennerahastoista [2001/2066(INI)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Musotton laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0007/2002) komission kertomuksesta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Toinen taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevä kertomus [KOM(2001) 24 - C5-0527/2001 - 2001/2207(COS)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Kratsa-Tsagaropouloun laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö (A5-0022/2002) Euroopan unionin politiikasta naisten oikeuksien ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseksi Välimeren maissa [2001/2129(INI)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Hermangen laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0009/2002) lukutaidottomuudesta ja sosiaalisesta syrjäytymisestä [2001/2340(INI)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Hermangen laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0004/2002) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Tulostaulukko Euroopan sosiaalisen toimintaohjelman täytäntöönpanosta [KOM(2001) 104 - C5-0536/2001 - 2001/2215(COS)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)  

Doyle
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Tarkistusten numerointi aiheutti sekaannusta eilisessä äänestyksessä, joka toimitettiin eurooppalaista pidätysmääräystä koskevasta Watsonin mietinnöstä. Näette tämänpäiväisestä mietinnöstä, että tarkistus 3 on muutettu tarkistukseksi 4. Virallisessa mietinnössäkin numerointi on joillakin sivuilla hieman epäselvä.
Habeas corpus -periaatteen oikeudellista käsitettä koskeva tarkistus 3 oli toimitettu meille PPE-DE-ryhmän irlantilaisille jäsenille. Tiesimme, että tarkistus hylättäisiin, mutta siitä huolimatta minä ja useat kollegani päätimme äänestää sen puolesta, koska uskoimme vahvasti habeas corpus -periaatteeseen ja siihen, että se on hyvä. Äänestyksellämme haluamme osoittaa, että Euroopan lainsäädännössä pitäisi olla tilaa tällaiselle oikeussuojakeinolle.
Tarkastellessamme eilistä käsittelypöytäkirjaa huomaamme, että eilen aamulla saamamme tarkistus 3 muuttui äänestyksessä tarkistukseksi 4. Tämä tarkistuksen numeroinnissa tapahtunut muutos romutti päätöksemme äänestää habeas corpus -periaatteen puolesta. Toivon, että pöytäkirjaan merkitään, että äänestyksemme oli tarkoitus tukea habeas corpus -periaatetta.

Puhemies
Arvoisa Doyle, tietenkin teidän toteamuksenne kirjataan pöytäkirjaan, jotta siitä käy ilmi, mitä halusitte.
  
ÄÄNESTYSSELITYKSET
Päätöslauselma vapauteen perustuvasta alueesta (B5-0099/2002)

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, annan tämän äänestysselityksen PPE-DE-ryhmän puolesta.
PPE-DE-ryhmä on ollut huolestunut siitä, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvasta alueesta annettavan päätöslauselman tarkistus 8 voidaan tulkita väärin, koska sen teksti on laadittu epäselvästi. Tämän sanamuodon mukaan - etenkin joissakin kieliversioissa - asia on mahdollista tulkita siten, että edellytettäisiin terrorismia koskevan puitepäätöksen neljän toimenpiteen voimaantuloa.
Jäsen Buitenwegin tekemän selvitykseen perusteella äänestimme puolesta, sillä katsomme, että on johdonmukaista, että terrorismia koskeva puitepäätös on näiden neljän toimenpiteen tukintaperusteena.
Hatzidakisin mietintö (A5-0012/2002)

Meijer
. (NL) Sekä rahtiliikenteessä että henkilöliikenteessä pyrittiin pitkään yhä nopeampiin maantieliikenteen ajoneuvoihin. Nopeuden rajoittamista pidettiin ohimenevänä ja ei-toivottuna sivuvaikutuksena, joka johtui siitä, että tekniikka ei ollut vielä täydellistä. Kaikkea tietoista pyrkimistä takaisin jonkinlaiseen nopeuden rajoittamiseen pidettiin autoilijan yksilön vapauden loukkauksena tai kuljetusyritysten suotuisten tuloslukujen esteenä. Liikennekuolemien lisääntyminen saa meidät toisiin ajatuksiin. Laitteiden määrääminen yhä suurempaan osaan tieliikennettä on kuitenkin vain osaratkaisu. Jos laitteista tehdään pakollisia, mutta nopeutta ei rajoiteta riittävästi lainsäädännöllä, tuntuu ennemminkin siltä, että kyse on piilotuesta yrityksille, jotka saavat näin avatuksi uudet markkinat. Tätä voidaan verrata autoteollisuuden kanssa laadittuun yhteistoimintamuistioon: autoteollisuus toimittaa automaattisesti päälle kytkeytyviä ajovaloja, jotka jokaisen autoilijan on sitten itse sammutettava noudattaakseen kansallisen lainsäädännön säännöksiä tai turvallisuusvaatimuksia. Esittelijä rajoittaa valitettavasti ehdotuksen hyötyajoneuvoihin, pidentää siirtymäaikoja ja korottaa N2-luokan moottoriajoneuvojen enimmäisnopeutta osaksi 110 kilometriin. Nopeudenrajoittimissa on järkeä vain, jos niillä pyritään varmistamaan vakavasti otettavien lainsäädännöllisten nopeusrajoitusten noudattaminen, mutta näin pitkälle ei valitettavasti ole vielä päästy.
Marquesin mietintö (A5-0001/2002)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ja Bulgarian välisen valtuuskunnan jäsenenä minäkin haluaisin ennen kaikkea ilmaista tyytyväisyyteni siihen, että Bulgarian tasavallan presidentti Georgi Parvanov on läsnä Euroopan parlamentissa.
Seuraavaksi totean Marquesin työstä, joka koskee Ranskan merentakaisissa departementeissa ja Azoreilla valmistettua rommia, etten voinut äänestää vastaan. Näin viime yönä unessa merirosvo Morganin, joka sanoi minulle: "Merirosvojen ammattiyhdistys valtuutti minut suosittamaan sitä, että äänestämme tämän mietinnön puolesta, koska muutoin me merirosvot emme voisi laulaa tunnussävelmäämme jota en laula, mutta toistan "15 miestä arkulla vainaan, huh hah hei ja rommia pullo." Kyllä rommipulloa tarvitaan, niinpä äänestin mietinnön puolesta.

Lulling
"Merentakaisten departementtien ihmiset eivät enää saa elantoaan rommista!"
Kun lähtökohtana on sellaisen laatutuotteen onneton tilanne, joka on muiden tuotteiden tavoin AKT-maiden taholta tulevan kilpailun uhri, on etenkin sosiaalisista mutta myös kulttuurisista syistä pelastettava merentakaisista departementeista tulevan rommin markkinat Ranskassa ja jatkaa siten vuodesta 1995 sovelletun poikkeuksen, eli alennetun valmisteverokannan, soveltamista vuoteen 2009 asti. Tämä on tehtävä siinä toivossa, että toteutetaan rakenteellisia toimia joko rommin pelastamiseksi lisäämällä sen kilpailukykyä tai 40 000 asianomaisen työpaikan uudelleen suuntaamiseksi.
Kannatan merentakaisilta alueilta tulevan rommin valmisteveron alentamista koskevan poikkeuksen jatkamista 90 000 hehtolitran suuruiseen vuosittaiseen kiintiöön puhdasta alkoholia Ranskassa. Kannatan sitä varsinkin siksi, että olen yleisesti ottaen sitä mieltä, että viinien ja alkoholien kohtuuttoman korkeaa valmisteverokantaa on laskettava etenkin yhteisön pohjoisissa maissa. Tämä on siten oivallinen ennakkotapaus, sillä on myös hillittävä komissiota, joka laatii ehdotuksia viinin nollavalmisteveron kumoamiseksi. Mielestäni kaikki tilaisuudet antavat oivan mahdollisuuden varoittaa tällaisista aikomuksista.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että siinä välivaiheen arviointikertomuksessa, jonka komission on määrä jättää meille vuonna 2006, on arvioitava paitsi poikkeukseen oikeuttaneiden syiden jatkuvuutta myös otettava huomioon tuon arvioinnin teossa valtiontukia koskevat yhteisön säännöt ja asetettava poikkeuksen jatkamisen ehdoksi alan tehokas rakenneuudistus. Tämä on mielestäni oikeutettu vaatimus.
Olen valmis myöntämään valmisteverokannan alentamista koskevan poikkeuksen vuoteen 2008 asti myös Madeiralla ja Azoreilla tuotetuille ja kulutetuille likööreille ja tislatulle alkoholille, ja välivaiheen arviointikertomuksen on määrä valmistua vuonna 2005. Tämä on tarpeen aluepoliittisista syistä, jotta voidaan varmistaa pienten tilojen eloonjääminen huolimatta sellaisten muualta tuotujen tuotteiden synnyttämästä kilpailusta, joiden tuotanto- ja kaupan pitämisen kustannukset ovat paikallisten tuottajien kustannuksia huomattavasti alhaisemmat.

Sudre
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan nojalla voidaan toteuttaa erityistoimia syrjäisimpien alueiden toimintojen elinkelpoisuuden säilyttämiseksi. Taloudelliset toimijat tarvitsevat oikeudellista varmuutta säilyttääkseen toimintansa ja kehittääkseen sitä.
Rommiala on tärkeä Ranskan merentakaisten departementtien taloudelle, sillä se työllistää 40 000 ihmistä. Vuonna 1995 tehdyllä neuvoston päätöksellä, jonka voimassaoloaika päättyy tämän vuoden lopussa, Ranskalle annettiin lupa soveltaa alennettua valmisteverokantaa sen merentakaisissa departementeissa valmistettuun "perinteiseen" rommiin Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla.
Meneillään oleva sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn tarkistus ja tullisuojan purkaminen vuonna 2003 ovat saaneet Ranskan ehdottamaan tämän verotussäännöksen voimassaolon jatkamista vuoden 2002 jälkeen, koska se katsoo, että kansalliset ja yhteisön toimenpiteet eivät mahdollista sellaisen kilpailukyvyn saavuttamista, jolla merentakaisissa departementeissa tuotetut tuotteet voisivat kilpailla muualta tuotujen tuotteiden kanssa.
Kun tavoitteena on säilyttää kaikissa sokeriruoko-, sokeri- ja rommialan vaiheissa työpaikkoja synnyttävä perinteinen maataloustoiminta, nykyisen järjestelmän ansiosta voidaan varmistaa merentakaisten departementtien tuotteiden vähimmäismenekki Ranskan markkinoilla hyvin rajatusti ja hallitusti, jotta tuo toiminta selviäisi sellaisista kolmansista maista tulevan rommin myynnin jatkuvasta kasvusta, joihin ei sovelleta samoja tuotannon sääntöjä.
Alan säilymisen varmistamiseksi merentakaisten departementtien rommintuottajien on hankittava raaka-aineensa paikallisilta markkinoita, mikä on laadun tae mutta estää esimerkiksi guadeloupelaisen rommin valmistamisen paitsi kolmansista maista myös Martiniquelta peräisin olevasta sokeriruo'osta.
Merentakaisista departementeista peräisin oleva rommi vaikuttaa siis väistämättä näiden alueiden maaseudun kehittämispolitiikkaan, mikä lisää sen tuotantovelvollisuuksia ja -kustannuksia ja saattaa sen epäedulliseen markkina-asemaan kolmansien maiden tuotteisiin verrattuna. Poikkeuksiin perustuvan verotusjärjestelmän yksinomaisena tarkoituksena onkin tasoittaa sitä, että merentakaisten departementtien tuottajat ovat pakotettuja osallistumaan sokeriruoko-, sokeri- ja rommialan säilymisen varmistamiseen.
(Puhemies keskeytti puhujan työjärjestyksen 137 artiklan mukaisesti.)
Glanten mietintö (A5-0005/2002)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, puhukaamme Galileo-hankkeesta.
Te tiedätte varmaan minuakin paremmin, että Galileo Galilei, suuri italialainen tiedemies, tähysti maan pinnalta taivaalle kaukoputkellaan. Tässä asiassa tapahtuu aivan päinvastoin: Galileo tähystää maata satelliittien korkeudelta, johon se lähetetään kiertämään maata. Tämä on mielenkiintoinen seikka, mutta se ei muuta äänestyksessä puoltamani Galileo-hankkeen merkitystä.

Alyssandrakis
. (EL) Galileo-ohjelma koskee satelliittinavigointijärjestelmän rakentamista ja asentamista, ja se tarjoaa käyttäjilleen mahdollisuuden määritellä sijaintinsa hyvin tarkasti. Sen lisäksi, että Galileo-järjestelmä on tarkempi kuin yhdysvaltalainen järjestelmä Global Positioning System (GPS), joka on ollut toiminnassa jo muutamia vuosia, sen perusominaisuus on, että se aiotaan pitää poliittisen valvonnan alaisena, ei sotilaallisen kuten GPS. Tämä on samalla myös ensimmäinen avaruushanke Euroopan unionin tasolla, ja järjestelmän onnistunut asentaminen ja toiminta paitsi parantaa huomattavasti navigointia, antaa myös merkittävän sysäyksen avaruustieteelle ja -tekniikalle.
Tänään käsiteltävänä oleva komission tiedonanto ei koske Galileo-järjestelmää sinänsä, vaan julkisen ja yksityisen sektorin yhteishanketta, joka keskittyy pääasiassa järjestelmän kehittämiseen. Glanten esittelyssä ehdotetaan merkittäviä parannuksia komission ehdotukseen. Kuitenkin Euroopan parlamentti on hyväksynyt suurella ääntenenemmistöllä, päävastuussa Euroopan kansanpuolue ja yhtä syyllisenä Euroopan sosialistinen puolue, kaksi tarkistusta, jotka tähtäävät järjestelmän militarisointiin, kun niissä selvästi viitataan sen sotilaalliseen käyttöön "rauhanoperaatioiden" verukkeella. Jos tämä ajattelu hyväksytään neuvostossa ja komissiossa, järjestelmän ei-sotilaallinen luonne katoaa kokonaan, jolloin tietenkin vahvistetaan Euroopan unionin asevarastoa interventioissa kansoja vastaan.
On syytä panna merkille, että Euroopan parlamentti hyväksyi vastaavia tarkistuksia mietintöön Euroopan unionin avaruuspolitiikasta, jonka esittelin edellisessä istunnossa teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puolesta. Tämä ei tietenkään ole pelkkä yhteensattuma, vaan kuten syytimme jo edellisellä kerralla, selvä osoitus aikomuksesta käyttää avaruutta sotilaallisiin tarkoituksiin.
Nämä tapahtumat osoittavat, että maailmanlaajuisen kansanliikkeen on voimistettava kamppailuaan imperialistista aggressiivisuutta ja avaruuden militarisointia vastaan.
Näistä edellä mainituista syistä me Kreikan kommunistisen puoleen europarlamentaarikot äänestimme mietintöä vastaan.

Berthu
. (FR) Ranskan puolesta -liike tukee voimakkaasti eurooppalaisen satelliittinavigointijärjestelmän kehittämishanketta Galileota yhdysvaltalaisen GPS-järjestelmän rinnalle. Se on yhdysvaltalaisesta järjestelmästä riippumaton mutta säilyttää "yhteentoimivuuden", toisin sanoen yhtenäisyyden ja yhteistyön mahdollisuuden.
Galileo-hanke vaikuttaa esimerkilliseltä hankkeelta kolmesta syystä. Teknisesti sillä tulee olemaan monia myönteisiä vaikutuksia kaikkeen taloudelliseen toimintaan, ja se lisää tuottavuutta yleisesti Euroopassa, mitä Eurooppa tarvitsee. Institutionaalisessa mielessä on selvää, että eurooppalainen yhteistyö on perusteltua toissijaisuusperiaatteen vuoksi ja että Euroopan avaruusjärjestö ESA voisi tarjota sopivan välineen. Galileo tekee Euroopasta myös poliittisesti ja strategisesti riippumattoman Yhdysvalloista, kun taas GPS-järjestelmän monopolin hyväksyminen päinvastoin merkitsisi näkyvää riippuvaisuutta, joka kaiken kukkuraksi pahenisi ajan kuluessa.
Näistä perusteluista huolimatta Galileon kehittämistä koskevaa lopullista päätöksentekoa on lykätty neuvostosta neuvostoon, eikä viimeisin, Laekenin Eurooppa-neuvosto, tehnyt poikkeusta. Olemme jo nyt lähes siinä pisteessä, ettei järkevä päätös ole enää mahdollinen.
Niiden teknisten keskustelujen ohella, joita käydään niistä tarkoista menettelytavoista, joilla yksityiset kumppanit otetaan mukaan hankkeeseen, viivyttelyn todellinen syy johtuu Yhdysvaltojen epäröinnistä, mikä on vaikuttanut eräisiin Euroopan maihin. Tulemmekin nyt olennaiseen kysymykseen: eikö yhteisön rakenteiden edellyttämä pakollinen siirtyminen ole jarru, koska ne ovat liian jäykkiä ja koska kaikki yhteistyökumppanit eivät vielä ole hanketta hyväksyneet? Tämä on nykyään hankkeen käynnistymisen jarruna, ja tämä on sen jarruna myös tulevaisuudessa kaikissa sen kehitysvaiheissa etenkin, jos siihen halutaan ottaa mukaan sotilassovellutuksia tai "rauhan ylläpitämisen" sovellutuksia.
Tältä osin Euroopan parlamentti valitsee todellakin väärän suunnan vaatimalla hankkeen entistä laajempaa yhteisöllistämistä ja toteamalla esimerkiksi viime tammikuun 17. päivänä hyväksymässään päätöslauselmassa, että "valtioiden väliseen yhteistyöhön perustuva ESA olisi pidemmällä aikavälillä tehtävä EU:n alaiseksi". Todellisuudessa on toimittava juuri päinvastoin: Galileohon on sovellettava vaihtelevan tilanteen periaatetta, kuten tehtiin Airbusin ja Arianen tapauksissa, ja on perustettava järjestelmä, johon tulevat mukaan ainoastaan hankkeesta todella kiinnostuneet valtiot. Tämä on paras tapa saada hanke pelastettua ja päästä eteenpäin.

Caudron
. (FR) Haluan ennen kaikkea onnitella kollegaani Norbert Glantea siitä perus- ja neuvottelutyöstä, jonka hän suoritti tässä hyvin strategisessa asiassa.
Haluaisin seuraavaksi tehdä yhden huomautuksen Galileo-järjestelmästä. Tästä hankkeesta kuulee tosiaan puhuttavan usein, vaikka sen tulevaisuuden sovellutuksia ei varsinaisesti tunneta. Kyse on satelliittinavigointijärjestelmästä, jossa vastaanottimen käyttäjällä on mahdollisuus vangita useiden satelliittien lähettämiä signaaleja sijaintinsa määrittämiseksi ajallisesti ja maantieteellisesti. Nykyisin on käytössä kahdenlaisia järjestelmiä: GPS-järjestelmä (Yhdysvalloissa) ja Glonass (Venäjällä). Molemmat järjestelmät on perustettu sotilastukikohdassa, toisin kuin Galileo.
Käytännössä järjestelmää voidaan hyödyntää useilla aloilla, kuten liikenteessä, kalastuksessa, maataloudessa, tietoliikenteessä, öljynetsinnässä, puolustustoiminnassa ja väestönsuojelussa. Annan yhden esimerkin: maaliikenteessä sen avulla voidaan ennakoida ja ohjata liikenteeseen menevää aikaa, ohjata ajoneuvoja automaattisesti, vähentää ruuhkia ja tieliikenneonnettomuuksia jne.
Emme toki ole vielä hankkeen loppuvaiheessa. Galileo on perustettava neljässä vaiheessa. Määrittelyvaihe on nyt saatettu loppuun. Nyt on aloitettava kehitysvaihe (2002-2005). Tänä ajanjaksona on kehitettävä infrastruktuurin nopean rakentamisen (2006-2007) edellyttämät tekniset ja taloudelliset edellytykset, jotta järjestelmää voidaan hyödyntää kaupallisesti vuonna 2008. Euroopan komissio on tehnyt meille ehdotuksia Galileon toisesta vaiheesta.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntamme on arvioinut, ettei rakenteita koskeva ehdotus ole asianmukainen. Näin ollen Euroopan komission harkitseman mallin mukaan yksityiset yritykset voisivat osallistua täysipainoisesti yhteishankkeen toteuttamiseen. Esittelijän tavoin katson, että eturistiriita syntyy, jos yritykset otettaisiin suoraan mukaan tällaisen hankkeen toteuttamiseen, koska niiden olisi myöhemmin vastattava tuon saman hankkeen yhteydessä julkaistuihin tarjouspyyntöihin. Näin ollen tuntuisi toivottavalta, että vain järjestelmän perustajajäsenet, Euroopan yhteisöt ja Euroopan avaruusjärjestö ottaisivat osaa tähän yhteiseen hankkeeseen. Euroopan investointipankki (EIP) voisi ottaa siihen osaa myöhemmin.
(Puhemies keskeytti puhujan työjärjestyksen 137 artiklan mukaisesti.)

Markov
. (DE) Pidän eurooppalaisen satelliittinavigointiohjelman perustamista yleisesti ottaen järkevänä ja kannatettavana. Äänestin kuitenkin tänään Glanten mietintöä vastaan, koska en voi ymmärtää esittelijän lähestymistapaa.
Ei voi missään tapauksessa pitää varmana, että Galileo menestyy taloudellisesti kilpaillessaan tähän asti yksin markkinoita hallinnutta GPS:ää vastaan. Siksi julkisen ja yksityisen sektorin pitäisi minusta jakaa rahoitukseen liittyvät riskit tasan. Esittelijä haluaa mahdollistaa sen, että teollisuus tulee mukaan Galileon rahoitukseen tukiyhtiön kautta sen sijasta, että se osallistuisi - niin kuin komissio on suunnitellut - yhteisyritykseen. Näin on tarkoitus ensinnäkin hälventää jäsenvaltioiden turvallisuuspoliittisia epäluuloja, ja lisäksi on tarkoitus välttää se, että yhteisyritykseen osallistuvat yksityiset yritykset saavat kilpailuetua Galileon perustamiseen ja käyttöönottoon liittyvissä tarjouskilpailuissa.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että tämä ratkaisu, jossa rahoitukseen osallistuminen on täysin vapaaehtoista, johtaa siihen, että lopulta vain julkinen sektori tekee tarvittavat sijoitukset Galileoon. Teollisuus hyppää mukaan vasta sitten, kun Galileo osoittautuu kannattavaksi ja siitä on luvassa voittoja. Se tarkoittaisi, että verorahoja sijoitetaan riskipääomana ja suuri osuus voitosta lahjoitetaan myöhemmin yksityisille yrityksille. Minusta tämä ei ole oikea tapa käyttää verorahoja.
Minua ei vakuuta myöskään tarjouskilpailuihin liittyviä eturistiriitoja koskeva perustelu. Esimerkiksi kunnissa on normaali käytäntö, että kunnan omat yritykset ovat mukana tarjouskilpailuissa yhdessä yksityisten yritysten kanssa ilman, että eri toimijoita kohdellaan epätasa-arvoisesti.
Turvallisuuspoliittisesta perustelusta minulla on kokonaan toisenlaisia epäluuloja. Ei ole epäilystäkään siitä, että komissio ja neuvosto pitävät Galileoa eurooppalaisen puolustuspolitiikan riippumattomuuden keskeisenä osana. Euroopan parlamentti ei ole kyennyt tekemään päätöstä siitä, että Galileon sotilaallinen hyödyntäminen kiellettäisiin selvin sanoin. Torjun kuitenkin satelliittinavigointijärjestelmien sotilaallisen hyödyntämisen yleisesti.

Meijer
. (NL) Esittelijä ohjaa perustellusti yksityisyritykset erilliseen tukiyhtiöön. Hän ei kuitenkaan saa tällä vielä tukeani, sillä Galileo tulee 15 vuotta liian myöhään. Yhdysvaltalaiset kilpailijat ovat jo kauan sitten kaapanneet ne edut, joita satelliittinavigointijärjestelmästä voisi olla viranomaisille, yrityselämälle ja yksityisille käyttäjille. Yhteisön rahoilla on järkevää kehittää tällaista järjestelmää, joka on vapailla maailmanmarkkinoilla tuomittu häviämään kilpailussa yhdysvaltalaista GPS-järjestelmää vastaan, vain siinä tapauksessa, että suunnittelemme Euroopan markkinoiden sulkemista yhdysvaltalaisilta tavaroilta ja palveluilta. Sellaista suunnitelmaa ei ole, ja näyttää jopa siltä, että yritämme pelokkaasti välttää joutumasta kauppasotaan Yhdysvaltain kanssa vaarallisten tavaroiden tuonnin ja meluavien lentokoneiden aiheuttamien vahinkojen vuoksi. Eurooppalaiset yritykset voivat tietenkin vapaasti yrittää kilpailla laadulla yhdysvaltalaisen tuotteen kanssa, jos ne ottavat itse tähän liittyvän riskin. Ehkäpä ne onnistuvat ajan kuluessa saamaan pienen markkinaosuuden ja näin tekemään yhdysvaltalaisten kanssa voitollista kauppaa niin, että eurooppalaiset keksinnöt integroidaan olemassa olevan järjestelmän parannuksiin. Tämä ei päde verorahoilla rahoitettavaan suurisuuntaiseen hankkeeseen, jossa voidaan vain voittaa tai hävitä. Tällainen yhteisten rahojen tuhlaaminen palvelee ainoastaan teollisuuden ja sotilaallisen koneiston etuja.

De La Perriere ja Souchet
Ranskan puolesta -liikkeen jäsenet Euroopan parlamentissa antavat tukensa Glanten mietinnölle tuodakseen panoksensa Galileo-hankkeen toteuttamiseen, mutta he haluavat ilmoittaa eriävän mielipiteensä omaksutusta kaksijakoisesta lähestymistavasta, joka on samalla sekä yhteisöllinen että hallitusten välinen.
Hanke kuvastaa erinomaisesti yhtä niistä aloista, joilla eurooppalainen yhteistyö on välttämätön. Yhteinen etu on ilmeinen ja selkeästi määritelty. Galileo-järjestelmä on elintärkeä Euroopan unionin jäsenvaltioiden riippumattomuuden varmistamiseksi satelliittipaikannusstrategiassa, koska järjestelmän ansiosta ne eivät ole enää riippuvaisia Yhdysvaltain mielivaltaisesti hallitsemasta GPS-järjestelmästä.
Sitä vastoin se, että hanke halutaan toteuttaa "yhteisyrityksenä", jossa komissio muodostaa ESAn kanssa toisen kahdesta tukipilarista, saattaa pysäyttää hankkeen täytäntöönpanon tuoden mukanaan eripuraa, byrokratiaa ja viivästymisiä, sekä tehdä mahdottomaksi unionin ulkopuoliseen asiantuntemukseen turvautumisen. Ainoa tehokas tie olisi mielestämme ESA:n erityisohjelma, jonka rakenne on osoittautunut joustavaksi ja tehokkaaksi. Järjestelmän sotilaallista käyttöä koskeva olennainen kysymys voitaisiin tyydyttävästi ratkaista vain vapaaehtoisella hallitusten välisellä yhteistyöllä.

Titley
Kannatan varauksettomasti tätä sosialistikollegani mietintöä, joka suo Euroopalle riippumattoman tekniikan, jota voidaan käyttää laajalti moniin käytännön tarkoituksiin, myös kuljetukseen ja tietoliikenteeseen. EU:n on yhä tärkeämpää kehittää tekniikkaa, joka on riippumatonta niistä kahdesta tekniikasta, jotka ovat käytössä ainoastaan Venäjällä ja Yhdysvalloissa. Tilanne on tällä hetkellä epävarma - EU on riippuvainen näiden kahden valtion järjestelmistä, joita voitaisiin käyttää sotilaallisiin tarkoituksiin milloin tahansa.
Projektin rahoitus on aina ollut kiistanalainen asia: sen taloudellisen tuen on ehdottomasti tultava yksityiseltä sektorilta, mutta yhteisyrityksen ja yksityisen sektorin välinen suhde on määriteltävä tarkasti. Näin estetään kaikki projektin osapuolten väliset eturistiriidat tai ikävät epäselvyydet. Tämän valossa tuntuu järkevältä ehdotukselta, että perustettaisiin tukiyhtiö, joka toimisi tehokkaasti välittäjänä projektin osapuolten välillä. Lopuksi totean, että sellaisen valvontakomitean perustaminen, joka tarkkailisi koko projektin luomisprosessia, varmistaa, että projekti on yhtä avoin ja tulosvastuullinen kuin välttämätönkin.
Yhteinen päätöslauselmaesitys Lähi-idän tilanteesta (B5-0101/2002)

De Keyser
Arvoisa puhemies, annan äänestysselitykseni omasta puolestani.
Äänestin parlamentin PSE-puolueen ohjeen vastaisesti tarkistuksen 1 puolesta. Tarkistus koskee israelilaisten sotilaiden kieltäytymistä palvella miehitetyillä alueilla.
Ohje annettiin vain taktisista syistä, sillä jos tämä päätöslauselma olisi mennyt läpi, PSE-puolue ei olisi hyväksynyt sitä.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että se, että Israelissa ja Palestiinassa on nykyään miehiä ja naisia, jotka uskaltavat vastustaa sotaa, antaa pienen toivon kipinän ja erinomaisen esimerkin rohkeudesta, josta meidän ei mistään hinnasta pidä vaieta. Olen jopa sitä mieltä, että - ja haluan niin uskoa - historia osoittaa näiden sotilaiden olevan oikeassa.

Alyssandrakis
, kirjallinen. (EL) Vaikka Euroopan parlamentin Lähi-itää koskevassa päätöslauselmassa osa vastuusta vieritetään Israelille, päätöslauselma noudattaa yleistä yhtäläisten etäisyyksien politiikkaa. Tästä syystä Kreikan kommunistisen puoleen europarlamentaarikot pidättäytyivät äänestyksestä.
Kreikan kommunistinen puolue tuomitsee kansainvälisten sopimusten, kansainvälisen oikeuden ja kahdenvälisten sopimusten räikeät loukkaukset Israelin hallituksen taholta ja erityisesti Israelin miehitysjoukkojen aggressiivisuuden ja barbarismin Länsi-rannalla ja Gazassa. On mahdotonta hyväksyä presidentti Arafatin ja käytännössä koko palestiinalaishallinnon barbaarimaista sulkemista Ramallaan, ja vaadimme sen välitöntä lopettamista. Tuomitsemme lisäksi lisääntyneen ja erottelemattoman väkivallan, jota Israelin joukot harjoittavat palestiinalaisväestöä kohtaan ja jonka seurauksena palestiinalaiset surevat satoja kuolonuhreja ja tuhansia haavoittuneita siviiliväestön keskuudessa ja kärsivät jatkuvasta infrastruktuurin, jopa omien talojensa ja peltojensa tuhoamisesta.
Olemme iloisia, että Palestiinan kansa kamppailee oikeudenmukaisen ja rauhanomaisen ratkaisun puolesta YK:n päätösten mukaan ja olemme solidaarisia Palestiinan kansalle sen kamppailussa oman riippumattoman valtion puolesta pääkaupunkinaan Itä-Jerusalem.
Tervehdimme iloisina myös israelilaisia demokraatteja, jotka vastustavat hallituksensa barbarismia, jotka kamppailevat oikeudenmukaisen ja kestävän ratkaisun puolesta ja jotka kieltäytyvät monasti henkensä uhalla noudattamasta hallituksen laittomia ja epähumaaneja toimia. Haluamme erityisesti tuoda esiin myötätuntomme niitä israelilaisia sotilaita kohtaan, jotka kieltäytyvät ryhtymästä siviilien murhaajiksi.
Olemme sitä mieltä, että huolimatta päinvastaisista julistuksista, EU:n tähänastinen kanta ei ole edistänyt Palestiinan kysymyksen ratkaisemista. Päinvastoin osana uuden maailmanjärjestyksen ajamista yhdessä USA:n kanssa ja soveltamalla yhtäläisen välimatkan taktiikkaa sekä uhriin että sortajaan EU sallii ongelman pitkittymisen, jotta se voisi käyttää sitä hyväkseen imperialististen etujensa mukaisesti tällä alueella ja laajemmin.
Kehotamme jäsenvaltioiden hallituksia ja erityisesti YK:n turvallisuusneuvon jäseniä sekä EU:ta ottamaan YK:ssa esille Lähi-idän kiristyneen tilanteen sekä YK:n nykyisten päätösten täytäntöönpanematta jättämisen ja niiden loukkaukset Israelin taholta ja kehottamaan Israelia edistämään oikeudenmukaista ja kestävää ratkaisua ongelmaan, tunnustamaan palestiinalaisten oikeus itsenäiseen valtioon, mikä edistäisi tehokkaasti alueen vakautta ja turvallisuutta.

Figueiredo
. (PT) Lähi-idän tilanne on niin kärjistynyt, että tarvitaan kiireellisiä toimenpiteitä ja mahdollisimman laajaa solidaarisuutta, jotta voidaan vaatia, että on lopetettava Israelin armeijan laittomat tunkeutumiset Palestiinan kansallisten viranomaisten valvonnassa oleville alueille, presidentti Jasser Arafatin tosiasiallinen pidätys, Palestiinan kansan edustajien laiton teloittaminen, ihmisten keskeisimpien oikeuksien loukkaaminen - lasten kiduttaminen ja surmaaminen mukaan luettuna - sekä Euroopan unionin ja muiden lahjoittajien rahoittaman Palestiinan infrastruktuurin ja muiden laitosten tuhoaminen. Kansainvälisen yhteisön on pikaisesti tehtävä uusia aloitteita väkivallan lopettamiseksi, luottamuksen palauttamiseksi ja molempien osapuolten välisten neuvottelujen aloittamiseksi uudelleen, kansainvälisen oikeuden ja Yhdistyneiden Kansakuntien keskeisten päätöslauselmien mukaisessa hengessä.
Siksi allekirjoitin yhteisen päätöslauselman, joka näin lievennettynäkin saattaisi olla osoitus siitä, että Euroopan parlamentti on tästä tilanteesta huolissaan. Päätöslauselma olisi hylkäävä tuomio Ariel Sharonin lausunnoille ja toimille ja vahvistaisi käsitystä, että ongelman ratkaisu - johon kuuluisi Israelin turvallisuus ja rauha - on saavutettavissa vain tunnustamalla elinkelpoisissa oloissa elävä Palestiinan valtio.
Olen kuitenkin pahoillani siitä, että oikeiston enemmistö epäsi solidaarisuutensa ilmaisun niille Israelin armeijan reserviläisille, jotka kieltäytyivät asepalvelusta miehitetyillä alueilla ja joiden historia on osoittava olevan aivan oikeassa. Pidän kuitenkin myönteisenä päätöstä lähettää alueelle erittäin korkean tason parlamentaarinen valtuuskunta tapaamaan Palestiinan ja Israelin viranomaisia ja välittämään molemmille kansoille rauhan sanomaa. Samoin pidän myönteisenä sitä, että Euroopan parlamentti välttämättä haluaa lähettää alueelle pikaisesti kansainvälisiä tarkkailijoita. Toivottavasti ainakin tämä Euroopan parlamentin lievennetty päätöslauselma pannaan viipymättä täytäntöön.

Souchet
Lähi-idän erityisen traagisessa ja maailmanrauhan kannalta erityisen vaarallisessa tilanteessa, jossa Yhdysvallat - joka on palannut sissipolitiikkaan - ei enää aktivoi rauhanprosessia ja jossa arabivaltiot ovat kuin lamaantuneet Yhdysvaltain valitsemasta kannasta, eurooppalaisten ilmeisenä tehtävänä on nyt tehdä aloite ja yrittää korvata väkivallan umpikuja diplomatian tuomalla edistyksellä. Valitettavasti mitään olennaista ei kuitenkaan ole tehty. Jäsenvaltiot, joilla olisi diplomaattisia toimintavalmiuksia, jähmettyvät unionin yhteisiin järjestelmiin, jotka tuottavat vain keinotekosia julistuksia. Euroopan parlamentin päätöslauselma heijastaa vain entistä enemmän tällaista eurooppalaista tehottomuutta.
Ranska on tyytymätön. Sen ehdotukset ovat kuitenkin osuvia, mutta se katsoo menettäneensä mahdollisuuden tuoda niitä voimakkaasti esiin. Rauhanteemaan keskittyvien vaalien järjestäminen miehitetyillä alueilla toimisi kuitenkin kannustimena, joka pakottaisi palestiinalaiset ottamaan selkeästi kantaa palestiinalaisten kansannousuun ja terrorismiin. Palestiinalaisvaltion tunnustaminen kaikkien taholta neuvottelujen lähtökohdaksi siten, että unohdetaan mittasuhteita vääristävät henkilökysymykset, mahdollistaisi rauhanprosessin elpymisen nykyistä kiinteämmältä pohjalta. Euroopan parlamentin päätöslauselmassa ei tietenkään viitata mitenkään näihin ehdotuksiin, koska ne ovat lähtöisin yhdestä jäsenvaltiosta eivätkä Euroopan yhteisöstä, jolloin periaatteessa niillä ei voi parlamentin mielestä olla merkitystä. Koska nuo ehdotukset eivät ole saaneet todellista poliittista tukea, ne mitä ilmeisimmin raukeavat, vaikka niiden avulla yhteistyökumppanit olisi voitu palauttaa poliittisen vuoropuhelun tielle.
Päätöslauselmaesitys terrorismista (B5-0100/2002)

Caudron
Terrorismin vastaisen päätöslauselmamme hyväksyminen antaa mahdollisuuden toistaa voimakkaasti, että terrorismi on jo sinänsä paha asia, sitä ei voida perustella ja se on kitkettävä kaikin keinoin.
Terrorismille on tyypillistä ja sen toiminnan moottorina on se, että pieni ja häikäilemätön joukko pakottaa omaksumaan ajatuksiaan ja ottaa valtaa väkivallan ja pelon avulla. Tarkoituksia ja keinoja ei pidä sekoittaa toisiinsa. Kaikenlaiset terroristien johtajat kaikkialla tarvitsevat keinoja päästäkseen tavoitteisiinsa. He tarvitsevat nimittäin:
ensinnäkin rahaa, jota heillä on omasta takaa tai jota he saavat kiristyksen, rikollisuuden, huumeiden tai öljydollareiden salakuljetuksen kautta,
joukkoja, joita he värväävät vaikutuksille alttiista ympäristöstä käyttäen hyväkseen kansallismielisyyttä, uskontoa, kunnianhimoja, unelmia, kostonhalua, köyhyyttä tai epätoivoa,
kauhua, jota he kylvävät demokratioihin ja kansalaisiin, jotka eivät ole siihen osanneet varautua ja jotka ovat aina valmiita kompromisseihin.
Meidän kaikkien on syytä ottaa huomioon nämä viime vuosina sattuneet tapahtumat ja terroriteot, joihin ovat syyllistyneet Saksan Baaderissa toimiva rikollisliiga, Italiassa Punainen prikaati sekä muut ryhmät Korsikassa, Irlannissa ja Baskimaassa unohtamatta Münchenin olympialaisten murhia, Tel Avivin itsemurhaiskuja ja fundamentalistimiljonääri bin Ladenin verkostoja.
Kaikilla näillä teoilla on yksi yhteinen tavoite: demokraattisten järjestelmien tuhoaminen kauhua kylvämällä.
Terrorismin vastaisen taistelun on oltava tärkein tavoite kaikkien demokraattisten valtioiden toiminnassa. Tämä laajat keinot omaavien demokratioiden tavoite on pantava ponnekkaasti täytäntöön, on mobilisoitava kansalaiset kertomalla heille panoksista sekä lisättävä sekä kansallisen että eurooppalaisen valtiovallan valtuuksia.
Ilman tätä ei ole mitään toivoa!
Tämän vuoksi olen tukenut Euroopan parlamentin hyvin voimakasta ja oikeutettua vaatimusta päästä tiiviisti mukaan neuvoston toimintaan tällä alalla.
Terrorismin tehokas torjunta edellyttää yleisen mielipiteen mobilisointia, ja juuri Euroopan parlamentti edustaa parhaiten yleistä mielipidettä.
Yhteinen päätöslauselmaesitys kehitysavusta (B5-0034/2002)

Carlotti
Elämme ennennäkemättömän rikkaassa maailmassa. Rikkaus vain ei ole koskaan jakautunut näin epätasaisesti. Maailman epätasa-arvo on saavuttanut kestämättömät ja järkyttävät mittasuhteet. Vuonna 1960 maailman rikkaimmissa maissa elävästä väestöstä 20 prosenttia nautti 30-kertaista tuloa verrattuna kaikkein köyhimpään 20 prosentin väestönosaan. Vuonna 1995 tämä ero oli 82-kertainen.
Toisaalta lähes kolme miljardia ihmistä elää alle kahdella dollarilla päivässä. Nälkää näkee lähes 800 miljoonaa ihmistä.
Kansainvälinen yhteisö sitoutui syyskuussa 2001 antamassaan "vuosituhannen julistuksessa" puolittamaan köyhyyden vuoteen 2015 mennessä. Kansainvälisen yhteisön on nyt ryhdyttävä sanoista tekoihin. Euroopan on johdettava tätä hanketta. Ensi maaliskuussa Monterreyssä ja myöhemmin syyskuussa Johannesburgissa järjestettävässä YK:n kestävän kehityksen maailmankonferenssissa Euroopan unionin on oltava aloitteellinen ja tehtävä konkreettisia ehdotuksia sekä laadittava tarkka aikataulu pitääkseen tuon lupauksensa.
Kehityksen edistämistä ja köyhyyden torjuntaa on toteutettava neljän perusajatuksen varassa. Ensimmäinen on, että nostetaan huomattavasti julkista tukea, jotta saavutettaisiin vihdoinkin yli 30 vuotta sitten asetettu tavoite antaa kehitysapuun 0,7 prosenttia pohjoisen pallonpuoliskon rikkaiden maiden BKT:sta. Merkittävä askel tähän suuntaan otettiin kehitysyhteistyötä käsitelleessä edellisessä neuvostossa, jossa tavoite otettiin takaisin esityslistalle ja jossa komissiota vaadittiin vahvistamaan tuon tavoitteen toteuttamisen määräajat jäsenvaltioiden kanssa. Vastedes on vahvistettava tarkka ja sitova aikataulu.
Toiseksi on kehitettävä uusia ratkaisuja köyhien maiden velkaantumisongelmaan. Tässä tarkoituksessa on lisättävä toimia velan ohjaamiseksi koulutukseen ja perusterveydenhuoltoon Ranskassa tehtyjen "velanvähennys- ja kehitysyhteistyösopimusten" mallin mukaisesti. On mentävä PPTE-aloitetta (hyvin velkaantuneita köyhiä maita koskeva aloite) pidemmälle ja sitouduttava kehitysmaiden velkojen laaja-alaiseen mitätöintiohjelmaan. On ryhdyttävä pohtimaan kehitysmaiden kansainvälisten rahoitusmahdollisuuksien edellytyksiä Ranskan pääministerin esille ottamien suuntausten mukaisesti.
(Puhemies keskeytti puhujan työjärjestyksen 137 artiklan mukaisesti.)
Napolitanon mietintö (A5-0023/2002)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, äänestin Napolitanon mietinnön puolesta. Valmistelukunta on varsin tärkeä asia, josta olemme kaikki yksimielisiä. Käytän tilaisuutta hyväkseni todetakseni kuitenkin, että minun mielestäni Euroopan parlamentista on valittu valmistelukuntaan jäseniä epädemokraattisesti. Luulen esimerkiksi, että jäsen Iñigo Méndez de Vigo olisi ollut paljon tyytyväisempi, jos parlamentti olisi valinnut hänet varapuhemieheksi salaisella äänestyksellä, kuten tapahtui parlamentin puhemiehen kohdalla. Hän olisi saanut kaikki äänet, hänet olisi luultavasti valittu yksimielisesti, ja tällä tavalla ehdokkaiden ja siten Euroopan parlamentista tulevien osanottajien valinta valmistelukuntaan olisi ollut aito ja demokraattinen.
Haluaisin korostaa tässä yhteydessä, että "hyvin tehty on puoliksi valmis", vaikkakin tässä tapauksessa "huonosti alkaneen tehtävän hyväksi täytyy tehdä kaksinkertaisesti työtä". Toivon, että tulevaisuudessa Euroopan parlamentin edustajat valitaan demokraattisemmin näihin tärkeisiin elimiin.

Martin, David
Arvoisa puhemies, parlamentin varapuhemiehenä olen vastuussa kansallisiin parlamentteihin luotavista suhteista ja olen erittäin ilahtunut esittelijä Napolitanon mietinnön sävystä sekä sen sisällöstä. Olen vakuuttunut siitä, että hänen ajatuksensa auttavat meitä parantamaan meidän ja jäsenvaltioissa olevien kollegojemme välisiä hyviä suhteita vielä entisestäänkin. Uskon vahvasti, että näillä suhteilla on ratkaiseva merkitys, jos aiomme varmistaa, että EU:ta rakennetaan demokraattiselta pohjalta.
Olen kuitenkin samaa mieltä niiden kollegojeni kanssa, jotka korostavat, että lainsäädäntään oikeutetut alueelliset parlamentit ovat aivan yhtä tärkeä osa demokratian varmistamista kaikessa EU:n päätöksenteossa. Voin ottaa oman maani esimerkiksi ja todeta, että yli puolet Skotlannin parlamentin työstä on muuta kuin Edinburghissa tai edes Lontoossa annettujen lakien täytäntöönpanoa, nimittäin itse asiassa Brysselin lakien täytäntöönpanoa - sen varmistamista, että EU:n lait saatetaan osaksi Skotlannin lainsäädäntöä.
Meidän on tärkeää tarkastella kansallisia parlamenttejamme, ja suhtaudun edelleen myönteisesti asialle antamaamme painoarvoon. Samalla meidän pitäisi kuitenkin miettiä, kuinka voisimme ottaa alueelliset parlamentit mukaan työhömme.

Palacio-Vallelersundi
Tämä on mielestäni erinomainen ja hyvin viisaasti laadittu mietintö, ja samat ominaisuudet löytyvät myös sen esittelijästä. Henkilökohtaisesti kannatan mietintöä kokonaisuudessaan, sillä mielestäni se on täysin oikeansuuntainen. En kuitenkaan osallistunut äänestykseen - vaikka olenkin samaa mieltä mietinnön sisällöstä - sillä minut on nimetty Espanjan hallituksen puheenjohtajan edustajaksi valmistelukuntaan. En jättänyt äänestämättä sen vuoksi, että tässä olisi jotain ristiriitaa - sillä mielestäni sitä ei ole: ei oikeudellista, aineellista, eettistä, ei minkäänlaista ristiriitaa - vaan päinvastoin: se, että olen Euroopan parlamentin jäsen - kuten kaksi kollegaani, jotka on myös nimetty valmistelukuntaan kahden muun, nimittäin Kreikan ja Luxemburgin, valtion- ja hallitusten päämiesten toimesta - tuo lisäarvoa valmistelukuntaan ja sen työhön, joka ei perustu vastakkainasettelulle, vaan yhteistyölle.
Kaikesta huolimatta syistä, jotka ovat myös henkilökohtaisia ja pikemminkin symbolisia ja miksei myös esteettisiä - arvoisa puhemies, halusin olla osallistumatta sellaisten suuntaviivojen määrittelyyn, jotka tulevat todennäköisesti olemaan niiden päätösten pohjana, joita parlamentin valtuuskunta tekee tässä valmistelukunnassa.
Vaikka asiaan ei liitykään minkäänlaista ristiriitaa, haluan, että pöytäkirjaan merkitään minun äänestäneen tyhjää yksinomaan sen vuoksi, että minun todettaisiin olleen läsnä.

Alavanos
. (EL) Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan päätöslauselmaehdotus on oikean suuntainen ja siksi kannatan sitä.
Kansalliset parlamentin jäävät useimmiten sivuun Euroopan rakentamisessa. On välttämätöntä kehittää niiden roolia - ei uudella toimielimellä, joka vahvistaisi unionin monimutkaista byrokraattista luonnetta vaan sellaisilla toimilla kuin:
eurooppalaisista kysymyksistä käytävän keskustelun edistäminen kansallisissa parlamenteissa,
kunkin ministerin ohjelman käsittely ennen kuin se esitellään neuvostossa,
neuvoston ministereiden toimien valvonta,
kansallisten parlamenttien eurooppalaisia kysymyksiä käsittelevien valiokuntien vahvistaminen,
kansallisten parlamenttien mukanaolo unionin lakitekstien tuottamisessa,
kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin yhteistyön vahvistaminen.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén ja Hans Karlsson
. (SV) Me äänestimme mietinnön tarkistuksen 21 puolesta, joka koskee 3 kohtaa, koska olemme esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että Euroopan parlamentti ja kansalliset parlamentit edustavat kumpikin alallaan unionin kansoja. Sitä vastoin emme ole sitä mieltä, että Euroopan unionin parlamenttien aseman vahvistamisen täytyy perustua Euroopan parlamentin toimivallan vahvistamiseen kaikessa unionin päätöksenteossa. On tärkeää muistaa, että valtioiden välistä yhteistyötä tehdään sellaisten hallitusten kesken, joita kansalliset, myös vastuuta vaativat, parlamentit valvovat.
Äänestimme mietinnön 7 kohdan puolesta, koska olemme periaatteessa samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että olisi valitettavaa, jos hallitukset luovat uusia hallitusten välisiä oikeuksia ja välineitä, joiden ulkopuolelle parlamentit suljetaan. Samalla haluamme tuoda esille, että avoin koordinointi - parlamentaariseen kytkentään liittyvistä puutteistaan huolimatta - on ollut ja on menestyvä ja myönteinen tapa lisätä integraatiota, synergiaa ja tuloksia alueilla, joilla ei ole haluttu lisätä ylivaltiollisia päätöksentekomuotoja.
Kannatimme mietinnön 8 kohtaa, koska olemme esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että ei voi pitää laillisena - oli kyse edustavuudesta tai käytännön mahdollisuuksista - että Euroopan parlamentin jäsenyyden on suljettava pois kansallisen tai alueellisen parlamentin samanaikainen jäsenyys. Alueellisen parlamentin jäsenyyden osalta oletamme kuitenkin, että esittelijä viittaa sellaisiin parlamentteihin, joilla on itsenäinen lainsäädäntövalta eikä sellaisiin parlamentteihin, joilla on siirretty päätäntävalta, kuten esimerkiksi Ruotsin maakäräjien edustajilla. Jäljempänä mainittu jäsenyys pitää pystyä liittämään kohtuullisesti Euroopan parlamentin jäsenyyteen.

Berthu
Napolitanon mietintö kuvastaa Euroopan parlamentin perinteistä käsitystä parlamentin suhteista kansallisiin parlamentteihin: nämä ovat valinneet helpon tien ja sulkeutuneet pirstaleisten kansallisten etujen ajamisen toisarvoiseen rooliin.
Nyt on nähtävästi unohdettu, että demokratia on elinvoimaisinta juuri kansallisella tasolla ja että kansallisen tason liian kärkäs ohittaminen tarkoittaa myös demokratian ohittamista. Yhteistä eurooppalaista hyvää ei sanella ylhäältä päin sellaisen eurooppalaisen demokratian taholta, joka on liian heikko kyetäkseen muuhunkin kuin teknokratian suojelemiseen, vaan se määritellään käymällä rauhanomaista vuoropuhelua eri kansallisten demokratioiden intresseistä ja tavoitteista.
Tämä on kuitenkin asia, jossa Napolitanon mietinnön perusteluosan sanamuodon mukaan mennään "kohti ensiarvoisen tärkeää uudistusta": siinä ehdotetaan tietynlaista "jaettua perustuslainsäädäntövaltaa". Todellisuudessa näin peitetään todelliset aikeet mietinnön rauhoittavien sanojen taakse: tarkoituksena nimittäin ei ole sen enempää eikä vähempää kuin viedä kansallisten parlamenttien yksinomainen oikeus ratifioida eurooppalaisia sopimuksia ja siten määritellä suvereenisti unionin toimivaltuudet.
Tätä uutta "perustuslainsäädäntövaltaa" harjoittaisivat kansalliset parlamentit ja Euroopan parlamentti yhdessä sekä päätöslauselman 21 kohdan täsmennyksen mukaan komissio ja jäsenvaltioiden hallitukset, mikä on todella uutta demokratiassa.
Tällainen uudistus merkitsisi vakavaa taantumista: perussopimusten tarkistusvaltuudet (ja sitäkin suuremmalla syyllä "perustuslainsäädäntövalta") kuuluvat yksistään kansalle eikä todellakaan kansalliselle tai eurooppalaiselle toimeenpanovallalle; kansa voi joissakin tapauksissa jakaa tätä valtaa tähän tarkoitukseen valituille kansanedustuslaitoksille (kuten Ranskan parlamentti teki perustuslain 89 artiklassa säädetyissä tapauksissa), mutta Euroopan parlamentti ei kuulu tällaisiin kansanedustuslaitoksiin, sillä mitään perustuslainsäädäntövaltaa tai edes pelkästään perussopimusten tarkistusvaltaa ei ole otettu huomioon niissä vallanjakoa koskevissa toimivaltuuksissa, joita kansat ovat sille myöntäneet.

Blak, Figueiredo, Frahm, Miranda, Schmid, Herman, Seppänen ja Sjöstedt
Kansallisten parlamenttien asema rajoitetaan mietinnössä niiden oman hallituksen toimien tutkimiseen - niiden asemaa on supistettu siitä lähtien, kun määräenemmistöäänestyksen laajentaminen neuvostossa katkaisi eurooppalaisten päätösten ja kunkin kansan omien päätösten välisen yhteyden. Lisäksi siinä yritetään lisätä Euroopan parlamentin toimivaltuuksia, mutta ei ymmärretä sitä, että legitiimiyden takaavat ennen kaikkea kansalaiset kansallisten parlamenttien tasolla.
Euroopan demokratian elvyttämiseksi kaikille kansoille on tärkeää antaa kaikille kansoille näkyvä päätösvalta Euroopan tasolla. Näin ollen meidän on jatkossa asetettava kansalliset parlamentit päätöksentekoprosessin keskipisteeseen; emme saa jättää niitä syrjään. Nizzan Eurooppa-neuvosto näyttää itse asiassa vaistonvaraisesti tajunneen tämän asettaessaan "kansallisten kansanedustuslaitosten aseman eurooppalaisissa rakenteissa" (eikä näiden rakenteiden reunalla) seuraavan hallitustenvälisen konferenssin asialistalle.
Euroopan unionin kansalaiset pitävät kansallisia parlamenttivaalejaan (ja joissakin valtioissa myös kansallisia presidentinvaalejaan) yleensä demokraattisena perusvalintana esimerkiksi vasemmisto- tai oikeistohallituksen välillä. Demokratian legitiimiys perustuu nykyään kansallisiin parlamenttivaaleihin, ja Euroopan unionin toimielinten on näin ollen sopeuduttava tähän tosiasiaan. Ja kaikkein tärkeintä on, että kansallisten parlamenttien pitäisi ratifioida merkittävät neuvoston päätökset.

Bonde
. (DA) SOS Demokrati -ryhmä ei voi äänestää esittelijä Napolitanon laatiman mietinnön puolesta, koska se ei anna ratkaisevaa asemaa jäsenvaltioiden parlamenteille, jotka ovat ainoita, joilla on tiivis yhteys kansalaisiin.

Ferrer
. (ES) Toisaalta käynnissä olevan laajentumisen ja toisaalta niiden uusien poliittisten ja taloudellisten haasteiden vuoksi, jotka EU:n täytyy kohdata, tämä on hyvin ratkaiseva hetki Euroopan integroitumisprosessissa, ja sen vuoksi nyt tarvitaan sekä Euroopan parlamentin että jäsenvaltioiden parlamenttien tukea, jotta kansalaiset voivat osallistua tähän prosessiin legitiimien edustajiensa välityksellä.
Tämän vuoksi Napolitanon erinomainen mietintö on laadittu juuri oikeaan aikaan, ja samasta syystä olen äänestänyt sen puolesta. On selvää, että on taattava yhteisön politiikkojen ja päätöksenteon demokraattinen valvonta, ja tätä valvontaa on harjoitettava myös kaikilla parlamentin toiminta-alueilla.
Näin ollen pidän erityisen myönteisenä asiana, että perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtaja Napolitano sitoutui laatimaan seuraavaksi mietinnön perustuslaissa tai vastaavassa tekstissä määriteltyjen alueiden kansanedustuslaitosten asemasta tässä prosessissa.
Nämä alueet, joille on annettu lainsäädäntövaltaa, ovat hyvin tärkeä osa tätä järjestelmää, eikä ainoastaan sen vuoksi, että ne ovat lähempänä kansalaisia, vaan myös sen vuoksi, että näiden alueiden kansanedustuslaitoksilla - Euroopan unioniin kuuluvien kansojen legitiimeinä edustuslaitoksina - on oikeus osallistua toimivaltuuksiensa sallimissa rajoissa yhteisön politiikkaa koskevan lainsäädäntöprosessin valvontaan ja saada äänensä kuuluviin voidakseen suojella etujaan.

Goebbels
Vaikka yleisesti ottaen tuenkin Napolitanon mietintöä, äänestin tyhjää lopullisessa äänestyksessä, koska minusta on ennenaikaista tehdä mahdollisen toisen eurooppalaisen edustajahuoneen (valtioiden senaatin) vastaista päätöstä. Tulevan valmistelukunnan tehtävänä on kehittää näitä ajatuksia ja tehdä johtopäätöksiä perustettavista toimielimistä tai niiden perustamatta jättämisestä, ja tämä on tehtävä loppujen lopuksi hyväksyttävän kokonaisvaltaisen suunnitelman pohjalta.

Meijer
. (NL) Kansallisilta parlamenteilta Euroopan yhtenäistämisen nimissä viety valta ei suurelta osin ole päätynyt Euroopan parlamentille, vaan kansallisille hallituksille. Siksi EU:n olemassaolo on lisännyt ministereiden ja valtiosihteerien valtaa. Sen paremmin Euroopan parlamentti kuin kansallisetkaan parlamentit eivät kykene valvomaan tapaa, jolla ministerit sopivat asioista keskenään. Jos lopputuloksena on päätös, joka on ristiriidassa ministerien valtioiden kansalaismielipiteen kanssa, he voivat aina sanoa, että heillä itsellään oli vain hyviä aikomuksia, mutta naapurit estivät valitettavasti aikomusten toteuttamisen. Naapurivaltioiden ministerit sanovat samaa. Tämä hallitustenvälisen päätöksenteon malli ei enää takaa, että otetaan huomioon jäsenvaltioiden toisistaan poikkeavat toiveet. Kannatankin hallitusten välisen mallin sijasta parlamenttien välistä päätöksenteon mallia. Euroopan komissio tekee ehdotuksia, Euroopan parlamentti päättää niistä ensimmäisessä käsittelyssä, ja sen jälkeen kansalliset parlamentit neuvottelevat kukin erikseen näiden päätösten soveltuvuudesta niiden omaan maahan. Tässä mallissa neuvostolla ei enää ole mitään itsenäistä päätöksentekotehtävää. Näin pitkälle esittelijä Napolitanon ehdotuksissa ei valitettavasti mennä, mutta hänkin vahvistaa perustellusti parlamenttien roolia eri tasoilla hallitusten edustajiin verrattuna.

Queiró
. (PT) Katsoin, että minun on pakko äänestää Napolitanon mietintöä vastaan, vaikka myönnänkin, että sen päätöslauselma ilmentää suurta myönteistä huolenpitoa kansallisten parlamenttien merkityksestä, sekä silloin, kun ne valvovat hallituksiaan - etenkin hallitusten määritellessä ja pannessa täytäntöön Euroopan unionin politiikkaa - että myös silloin, kun ne rakentavat tätä politiikkaa.
Myönnän myös - mihin muuten erikseen viittasinkin puheenvuorossani - että asiakirjaan saatiin osittain liitetyksi joitakin ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintöön kuuluneista ehdotuksista. Olin itse tuon mietinnön esittelijä.
En kuitenkaan voi olla samaa mieltä muutamista hyväksytyistä päätelmistä, joita pidän poliittisesti ratkaisevina. Niistä korostan 21 kohtaa, joka koskee valmistelukunnan kautta syntyvää valtaelintä, jossa tosin valtaa käytetään yhdessä ja jonka muodostavat Euroopan parlamentti ja kansalliset parlamentit, komissio ja jäsenvaltioiden hallitukset. En myöskään ymmärrä sitä, että senaatin mahdollisuus tulevaisuudessa (17 kohta) torjutaan alkuunsa, koska senaatista saattaisi nähdäkseni muotoutua yhdenvertaisuuden alku unionin jäsenvaltioiden kesken.
Tämä selitys äänestämisestäni selvittää siis asenteeni, sillä sen lisäksi, että olen ilmaissut ne vastalauseeni, joiden perusteella olen ääneni antanut, kollega Napolitano ansaitsee mielestäni älyllisen kunnioitukseni EU:n "parlamentarisoinnin" hyväksi tekemänsä työn ja ponnistelujen vuoksi, koska hän hylkää sen yksinkertaistetun kaavan, jonka mukaan Euroopan parlamentin roolina olisi vain edustaa kansalaisia ja turvata kansanvalta suhteessa muihin unionin toimielimiin.
Pohjamon mietintö (A5-0006/2002)

Markov
Ryhmäni kannattaa kollega Pohjamon valiokunta-aloitteista mietintöä. Voimassa olevalla lainsäädännöllä ja rakennerahastojen uudistamisella Agenda 2000:n puitteissa ei tähän mennessä ole ollut toivotussa määrin myönteisiä vaikutuksia.
Erityisesti seuraavia asioita on pyrittävä optimoimaan:
komission ja jäsenvaltioiden väliset pitkät ohjelmaneuvottelut
monimutkaiset rahoitussäännökset
alueiden osallistuminen ohjelmien ja hankkeiden toimeenpanoon
hallinnollinen rasitus sekä
toteutuneiden hankkeiden ei-sitova valvonta.
Jollei rakennerahastojen hallintoon tehdä lisää muutoksia, tulevaisuudessakaan tuskin päästään eroon siitä ongelmasta, että eri jäsenvaltioiden välinen epäsuhta pienenee, mutta epäsuhta samassa valtiossa sijaitsevien alueiden välillä säilyy. Näihin muutoksiin pitäisi sisältyä erityisesti seuraavien kohtien:
hankesuunnitelmien aikarajoitukset
sellaisten hankkeiden rahoituksen lopettaminen, joiden toteutuksessa ylitetään määritellyt aikarajat
niiden valtioiden rakennerahastovarojen jakaminen uudelleen, jotka jättävät varat käyttämättä, sellaisille valtioille, jotka ovat jättäneet käsiteltäväksi riittävän määrän edellytykset täyttäviä hankkeita
työllisyyttä edistävien investointihankkeiden painottaminen nykyistä enemmän.
EU:n laajentumisen yhteydessä on ehdottoman välttämätöntä, että viimeistään vuonna 2003 saamme komissiolta käsiteltäväksi konkreettisia ehdotuksia, joilla varmistetaan, että nykyisten jäsenvaltioiden rakennerahastovaroja ei leikata ja että ehdokasvaltioita kohdellaan tasavertaisesti yhteisen rakennepolitiikan tehtävien mukaisesti.
Muuten ei voida saavuttaa sitä tavoitetta, jonka mukaan olemassa olevia kehityseroja on vähennettävä pysyvästi ja sosiaalista koheesiota on tällä tavoin vahvistettava. Ryhmäni tekemillä tarkistuksilla on niin ikään tuettu tätä poliittista tavoitteenasettelua.

Meijer
. (NL) Niin kauan kuin rakennerahastot ovat olemassa nykyisessä muodossaan, säilyvät myös jännitteet alueellisen ja eurooppalaisen näkökannan välillä. Alueelliselta kannalta kyse on alueiden omista rahoista, joihin niillä on oikeus ja jotka täytyy voida käyttää itsenäisesti ja mahdollisimman vapaasti. Euroopan kannalta kyse on eurooppalaisista rahoista, jotka annetaan käyttöön vain tiukoin ehdoin sitä varten, että ne käytettäisiin alueilla ja kaupungeissa, ja jotka on perittävä takaisin, jos määräajat ylitetään tai jos suunnitellusta käyttötarkoituksesta poiketaan. Nämä ristiriitaiset toiveet voidaan sovittaa toisiinsa ainoastaan, jos virkamiehet käyttävät runsaasti ennakkoharkintaa ja harjoittavat runsaasti valvontaa. Tämä merkitsee, että näiden rahojen käyttöön liittyy suuria kustannuksia ja paljon byrokratiaa. Luultavasti olisi parempi, jos Euroopan unioni rajoittuisi sellaisten vapaasti käytettävissä olevien rahojen uudelleenjakoon, jotka käytetään sijoituksiin kehityksestä jälkeen jääneille alueille, kriisialueille tai taloudellis-maantieteellisesti epäsuotuisille alueille, eikä puuttuisi lainkaan tai vain vähäisessä määrin rahojen käyttöön. Muutoksen ansiosta EU:n virkamiehiä voitaisiin käyttää muissa tehtävissä, joissa on vielä puutteita, ja samalla voitaisiin lopettaa rahojen tarpeeton pumppaaminen rikkailta jäsenvaltioilta takaisin samoihin rikkaisiin jäsenvaltioihin. Näin ei saataisi aikaan yhtä paljon propagandatauluja, joissa on EU:n lippu, mutta tarkoituksenmukaisempaa tämä silti olisi.

Titley
Ylistän varauksettomasti vaatimusta, että EU:n rakennerahastojen pitäisi olla entistä tehokkaampia ja tavoitehakuisempia. Rakennerahastojen avulla voidaan todellakin parhaiten saada Euroopan kansalaiset tuntemaan, että EU tekee jotakin heidän hyväkseen, ja ratkaisevaa on, ettei paperisodasta ja byrokratiasta muodostunutta yleistä käsitystä vahvisteta. Rakennerahastojen täytäntöönpano on ollut turhan usein liian byrokraattista, ja käytännön toteutus on ollut hidasta ja tehotonta. Kun rakennerahastoihin osoitetut rahamäärät ovat kerta toisensa jälkeen huomattavasti lisääntyneet, on tärkeää, ettei tuottavuuteen, alueelliseen lisäarvoon ja laatuun perustuvia periaatteita vain hoeta, vaan että niitä myös tarkkaillaan valppaasti.
Rahastojen tehokas kohdentaminen edellyttää kaikkien Euroopan hallinnon tasojen välistä yhteistyötä. Kansallisilla hallituksilla on merkittävä asema täytäntöönpanoprosessin helpottamisessa, ja kannatan Euroopan parlamentin jäsenten vaatimusta, että rahastoja ohjattaisiin alueille entistä suoremmin. Komission pitäisi lisäksi olla aiempaa ennakoivampi hyväksyessään suuntaviiva-asiakirjoja. Se voisi siten osaltaan helpottaa prosessia. Rakennerahastoja ja laajentumista koskevat pohdinnat voidaan lopulta kiteyttää seuraavasti: EU voisi käyttää tilaisuuden hyväkseen kohdistaakseen rakennerahastot ensi kerralla aiempaa tehokkaammin.
Musotton mietintö (A5-0007/2002)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa tässä asiakirjassahan on käsitelty taloudellista ja sosiaalista koheesiota Euroopan unionin alueiden välillä , miten tärkeää on eläkeläisten puolueen ja itsenikin mielestä, että Euroopan unionin tuleva laajentuminen ei muuta millään tavalla rakennerahastoiden kautta harjoitettavaa tärkeää koheesiopolitiikkaa. Katson, että Euroopan kaikkein vauraimpien alueiden on osallistuttava myös taloudellisesti, mutta ei ainoastaan taloudellisesti siihen, että kehitetään vähemmän vauraita, köyhähköjä alueita, joita valitettavasti edelleen on kaikkialla Euroopan unionissa. Tämän toiveen siivittämänä äänestin siis Musotton mietinnön puolesta.

Darras
Haluan ennen kaikkea kiittää sekä aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan esittelijäämme Francesco Musottoa sekä koko valiokuntaa meille esitellystä laadukkaasta työstä.
Mietinnön hyväksyminen merkitsee minusta ensinnäkin sen korostamista, että sosiaalisen koheesion periaate ja siten solidaarisuusperiaatteen sekä unionin kansojen ja alueiden yhdentymisen periaate on kirjattu perussopimuksiin, ja sitä on siten sellaisenaan suojeltava.
Näin ollen on korostettava saavutetun kehityksen epäyhtenäisyyttä ja etenkin jatkuvia alueellisia eroja, joita ei voida hyväksyä ja jotka heikentävät vähemmän kehittyneiden alueiden asemaa, mitä tässä mietinnössä korostetaankin, jotta jäsenvaltioita kehotettaisiin vihdoin tukemaan Euroopan tasolla toteutettuja toimia alueellisen talouselämän koheesion saavuttamiseksi. Mietinnön laatijat, jotka aivan oikeutetusti pitävät olennaisen tärkeänä taata mahdollisimman laaja yhtenäisyys Euroopassa koheesiopolitiikassa toteutettujen toimien ja jäsenvaltioiden sisäisen kehityspolitiikan välillä, kehottavat siten jäsenvaltioita täydentävyyden ja toissijaisuuden periaatteiden mukaisesti tukemaan Euroopan tasolla toteutettavia toimia alueellisen talouselämän koheesion saavuttamiseksi etenkin mukautetun investointipolitiikan avulla.
Näiden ponnistelujen merkittävyyttä lisää se, että meidän on onnistuttava voittamaan unionin laajentumisen haaste. Koheesiosta on siten tultava entistäkin voimallisempi, jos halutaan edes hieman hillitä laajentumisen aiheuttamaa alueiden välisten erojen katastrofaalista kasvua.
Annan täyden tukeni tarkistukselle 49, jossa korostetaan koheesiopolitiikkaan suunnattujen varojen (0,45 prosenttia yhteisön bruttokansantuotteesta) riittämättömyyttä, jos halutaan kehittää tehokasta ja todellista solidaarisuutta synnyttävää koheesiopolitiikkaa.

Hudghton
Äänestin mietinnön puolesta, mutta haluaisin korostaa muutamia kalastuspolitiikan keskeisiä näkökohtia. Kalastuksesta riippuvissa yhteisöissä perinteisten kalastusalojen etujen vaaliminen liittyy erottamattomasti taloudelliseen ja sosiaaliseen koheesioon.
Noudattamalla suhteellisen vakauden periaatetta tietyillä kalastusvesillä sijaitseville tietyille valtioille myönnettävien kalavarojen osuudet pysyvät kiinteinä. Kun kalastusmahdollisuudet lisääntyvät tai vähenevät tietyillä kalastusvesillä, saalis jaetaan osuuksien mukaisesti kaikkien niiden valtioiden kesken, joilla on laillisesti tunnustettu oikeus kyseisiin kalastusvesiin. Suhteellisen vakauden periaate on välttämätön kalastuspolitiikan ja kalavarojen säilyttämisen kannalta, eikä sitä saisi horjuttaa. Haagin suositustenkin tärkeyttä pitää painottaa. Haagin suosituksissa myönnetään, että monet rannikkoyhteisöt ovat riippuvaisia kalastuksesta, ja suosituksissa tarjotaan niille lisäsuojelua. Näiden järjestelyjen sosiaalis-taloudellista merkitystä ei voi liioitella - ne on säilytettävä, koska ne eivät ole välttämättömiä ainoastaan yhteiselle kalastuspolitiikalle, vaan ne ovat oleellisia myös koheesiopolitiikan perustavoitteiden kannalta.
KOR:in (kalatalouden ohjauksen rahoitusväline) rahastojen merkitystä on lopuksi tähdennettävä kalastuksesta riippuvaisten yhteisöjen kohdalla ja erityisesti laivaston uudistamisessa sellaisen alan turvallisuussyistä, jota joudutaan harjoittamaan selvästi epäsuotuisassa ympäristössä.

Krivine
Niin sanotun. koheesiopolitiikan ja Eurooppaa hallitsevien uusliberalististen suuntausten välillä on mielestäni perusluonteinen ristiriita: yleistynyt kilpailu ja yksityistäminen ovat ristiriidassa todellisen yhdenmukaistamisen kanssa. Yhdenmukaistaminen edellyttää varojen lisäämistä tarpeellisten siirtojen ja tasausten varmistamiseksi, mikä synnyttäisi siten positiivisia vääristymiä puhtaasti kaupallisiin ilmiöihin ja kannattavuuden sokeaan pyrkimiseen nähden. Varat voitaisiin saada yhtenäisestä pääomatuloverotuksesta.
Musotton mietinnössä tunnustetaan omalla tavallaan tämä ristiriita esimerkiksi korostamalla kilpailu- ja verotuspolitiikan mukauttamistarvetta. Mietinnössä koetaan kuitenkin saman tien tarvetta puolusteluun ylistämällä yksityisten ja julkisten tahojen välisen kumppanuuden saavutuksia. Mietinnön ehdotukset ovat varovaisuudestaan huolimatta oikeansuuntaisia, kun siinä vaaditaan laajentumisen vaikutusten arvioinnin parantamista tai asetetaan koheesiopolitiikkaan suunnattujen varojen katoksi 0,45 prosenttia yhteisön bruttokansantuotteesta. Tämän vuoksi en äänestänyt mietintöä vastaan, vaikka se jää kauaksi todellisen solidaarisuuteen ja tasa-arvoon perustuvan eurooppalaisen politiikan vaatimuksista.

McCarthy
Euroopan parlamentin Labour-puolueen jäsenet pitävät koheesiota käsittelevän Musotton mietinnön johtopäätöksiä myönteisinä. Meistä on kuitenkin ennenaikaista ottaa mitään pysyvää kantaa keskustelussa, jota käydään unionin tukea saavien alueiden nimeämiseen liittyvistä tulevaisuuden ratkaisuista.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa on vielä vuoden 2006 jälkeenkin tukea tarvitsevia alueita, ja haluaisimme komission arvioivan sekä suojaverkkojärjestelmän että siirtymäkauden rahoituksen merkitystä Yhdistyneen kuningaskunnan köyhimpien alueiden tukemisessa vuoden 2006 jälkeen.
On harmittavaa, että muun muassa Britannian konservatiivit eivät kannattaneet tätä tarkistusta. Heidän päätöksensä olla kannattamatta paikallisten ja aluehallitusten merkityksen lisäämistä yhteisön rahoituksen hallinnoinnissa heikentää lisäksi demokratiaa ja kumppanuutta.

Miranda
. (PT) Käsiteltävänä olevan mietinnön ansio on siinä, että se tekee suurpiirteisen diagnoosin taloudellisen ja sosiaalisen koheesion nykyisestä tilanteesta Euroopan unionissa. Sekä esittelijä että minä haluamme korostaa etenkin sitä seikkaa, että koheesio on perussopimuksissa tarkoitetussa mielessä yksi yhteisön pilareista. Samanmielisyytemme ansaitsee myös selkeä viittaus siihen, että kehityksen ja elintason epäsymmetrisyyksien torjunnassa on jälkeenjääneisyyttä ja jopa taantumista, joka on todettavissa tiettyjen valtioiden eräillä alueilla. Samaa mieltä olemme siitäkin, että on nimenomaan tarpeen jatkaa ja lujittaa aluepolitiikkaa tulevaisuudessa ja - aivan niin - vastustaa sitä, että tietyt alueet vedettäisiin pois tavoitteen 1 piiristä pelkästään tilastollisista syistä.
Jälkeenjääneisyyden ja taantumisen syitä käsitellessään mietinnön esittelijä ei kuitenkaan mene niin pitkälle kuin olisi toivottavaa. Viitatessaan siihen, että koheesion tavoitteeseen käytettävissä olevat varat ovat riittämättömät, hän kuitenkin jättää pois sellaisia keskeisiä näkökohtia kuin uudelleenjaon periaatteen puuttumisen yhteisön talousarviosta ja välttämättömän tarpeen tarkistaa rahoitusnäkymiä välillä uudelleen, kaiken lisäksi juuri laajentumisen kynnyksellä. Hän unohtaa myös eräitä heikosti kehittyneille alueille ratkaisevia tekijöitä, etenkin kielteiset vaikutukset, ja siis myös tarpeen tarkistaa makrotalouden ja rahoituksen toimintalinjoja sekä alakohtaisia politiikkoja, jotka varsin usein osoittautuvat näiden seutujen tarpeisiin nähden perin riittämättömiksi.

Sudre
Yksi suurimmista Euroopan rakentamisen kuluessa tapahtuneista onnistumisista oli sen ansiota, että vuonna 1975 päätettiin alkaa kehittää solidaarisuutta ja koheesiota, jotka ovat välttämättömiä kaikkien Euroopan unioniin kuuluvien alueiden ja valtioiden lähentämiseksi toisiinsa taloudellisesti. Nykyään voimme sanoa, että tapa, jolla kykenemme mukauttamaan yhteisön koheesiopolitiikkaamme laajentumista silmällä pitäen, määrittää unionin tulevaisuuden laadullisen suunnan.
Euroopan parlamentti on jo pitkään ja aivan oikeutetusti vaatinut, ettei asianmukaisessa taloudellisen ja sosiaalisen koheesion politiikassa voida riistää joiltakin sitä, mitä joillekin toiselle halutaan palauttaa.
Ensimmäisenä on harkittava laajentumisen lisäämien todellisten tarpeiden arviointia eri tilanteissa sen sijasta, että tuijotetaan aiemmin eri tilanteissa vahvistettuihin määrärahoihin. Laajentuminen nimittäin kasvattaa yhtäältä keskusalueiden ja toisaalta syrjäisten ja syrjäisimpien alueiden välistä kehityseroa, kuten Euroopan komission on korostanut.
Tämän vuoksi toivoisin, että syrjäisimmät alueet olisivat edelleenkin alue- ja koheesiopolitiikan ensisijainen kohde niiden uusien kehitysten yhteydessä, joita toteutetaan EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanossa.
On myös välttämätöntä mukauttaa kilpailupolitiikkaa (etenkin aluepoliittista valtiontukea) ja veropolitiikkaa alue- ja koheesiopolitiikan vahvistamiseksi, sillä pelkästään rakennerahastot eivät riitä korjaamaan usean vuosikymmenen ajan kertyneitä esteitä ja jälkeenjääneisyyttä.
On niin ikään syytä harkita yhteisen maatalouspolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan mukauttamista, jotta voitaisiin entistä paremmin niveltää toisiinsa kaupunkialueiden ja maaseudun alueellinen kehittäminen. Myös alueellisesta koheesiosta vastaavan seurantakeskuksen perustamisella olisi mielestäni kiire.
(Puhemies keskeytti puhujan työjärjestyksen 137 artiklan mukaisesti.)
Kratsa-Tsagaropouloun mietintö (A5-0022/2002)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, äänestin myös jäsen Kratsan Välimeren maiden naisia koskevan mietinnön puolesta. Tältä osin haluaisin pyytää meitä kaikkia parlamentin jäseniä sitoutumaan siihen, että Euroopan unioni laajentaa asetuksen N:o 1408 voimassaoloa pro rata -määrän maksamisen osalta koskemaan Euroopan unionin valtioissa tapahtuneen työskentelyn ajalta kaikkia eteläisen Välimeren maiden kansalaisia, jotka ovat jo vuosien ajan työskennelleet Euroopassa ja joilla on oikeus tietyn suuruiseen eläkkeeseen Euroopassa tehdystä työstä asiaa koskevista yleissopimuksista riippumatta.

Martin, David
Arvoisa puhemies, mietinnössä luodaan ankea kuva naisten tilanteesta joissakin Välimeren maissa. Siinä osoitetaan, että heillä on melko heikko taloudellinen tilanne, että heillä on melko huono terveys ja että ehkä kaikkein heikoin on heidän koulutustilanteensa - joissakin Välimeren maissa lukutaidottomien naisten määrä on suurempi kuin miesten.
Parlamentin on tärkeää kiinnittää asiaan huomiota, mutta se ei vielä riitä. Meidän pitäisi lisäksi varmistaa, että EU:n politiikan aloja suunnitellaan siten, että naisia voidaan auttaa parantamaan asemaansa näissä maissa. Esimerkiksi Meda-ohjelmassa ei ole toistaiseksi mitään naisten koulutuksen tai terveydenhoidon parantamiseen pyrkiviä näkökohtia. Meidän pitäisi miettiä tätä. Meidän pitäisi myös tutkia, miten hoidamme taloussuhteitamme joihinkin Välimeren maihin, ja pohtia, voitaisiinko niiden avulla edistää naisten asemaa, esimerkiksi tukemalla naisten osallistumista ja muuta toimintaa.

Lulling
Ensi näkemältä voidaan kysyä, miksi on kannettava huolta erityisesti Välimeren maiden naisten oikeuksien edistämisestä.
Tasavertaista kohtelua sekä naisten ja miesten ja yhtäläisiä mahdollisuuksia koskeva politiikka on sama kaikille unionin jäsenvaltioille. Emme todellakaan hyväksy sellaista ajattelutapaa, että Välimeren alueen jäsenvaltioiden tilanne ja miesten ajattelutapa olisivat perusteluna sille, että noissa maissa olisi vaikeaa soveltaa tasa-arvoon pyrkivää politiikkaa, jolla on tätä nykyä vahva sija Amsterdamin sopimuksessa.
Meillä ei kuitenkaan ole aikomus nimittää noiden maiden miehiä machoiksi. He eivät ole sitä varmastikaan enempää tai vähempää kuin miespuoliset henkilöt pohjoisempana Euroopan unionia.
On kuitenkin selvää, että niissä Välimeren maissa, jotka eivät ole unionimme jäseniä tai eivät ole sitä vielä, naisten asema on monissa suhteissa huolestuttavampi kuin muualla ja että on perusteltua ja välttämätöntä kantaa siitä erityistä huolta tuomittavan syrjinnän poiskitkemiseksi.
Kannatan siis mietintöä, tosin kahdella varauksella. Olen sitä mieltä, että myönteisten toimien, sellaisina kuin ne on esitettyinä päätöslauselman 5 kohdan b alakohdassa, sekä rakenteiden luomisen pitäisi antaa sekä naisille että miehille mahdollisuus työn ja perheen yhteensovittamiseen.
Päätöslauselman 14 kohdassa ehdotetaan Euroopan ja Välimeren alueen kehityspankin perustamista. Onko meidän todellakin perustettava uusi pankki, kun meillä on jo Euroopan investointipankki, joka voisi aivan hyvin myöntää lainoja niin ikään Barcelonan prosessin yhteydessä?
On varottava synnyttämästä ennakkotapauksia. Jos nimittäin perustamme Euroopan ja Välimeren alueen kehityspankin, miksemme yhtä hyvin perustaisi myös Itämeren, Pohjanmeren jne. pankkia?
(Puhemies keskeytti puhujan työjärjestyksen 137 artiklan mukaisesti.)
Hermangen mietintö (A5-0009/2002)

Bastos
. (PT) Äänestin tämän mietinnön puolesta, koska se on erinomainen aloite saattamaan alkuun johdonmukaista, selkeää ja tehokasta yhteisötason politiikkaa lukutaidottomuuden ongelman ratkaisemiseksi. Kyse on ongelmasta, joka ei ole saanut osakseen asiaankuuluvaa huomiota, luultavasti siksi, että aivan viime aikoihin saakka on vallinnut hyväksytty käsitys, jonka mukaan kehittyneissä maissa ei ole ollut lukutaidottomuusongelmia, koska niissä on oppivelvollisuus. Huomatkaa, että viimeiset juuri tätä ongelmaa koskevat toiminnat hyväksyttiin vuonna 1987.
Kuitenkin OECD:n kesäkuussa vuonna 2000 julkaisema mietintö luku- ja kirjoitustaidosta osoittaa asian olevan selvästi päinvastoin eli osoittaa sen, että lukutaidottomuus on todellisuutta maissamme ja aiheuttaa korkeita taloudellisia ja sosiaalisia kustannuksia.
Sama järjestö on määritellyt lukutaidon "lukemisen ja kirjoittamisen taidoksi, jota aikuiset käyttävät jokapäiväisessä elämässään, työssä tai yhteisössä, saavuttaakseen tavoitteensa, hankkiakseen tietoja ja lisätäkseen tehokkuuttaan". Kun asia on näin, niin lukutaidottomuuden olemassaolo on samaa kuin kiellettäisiin yksi ihmisen perusoikeuksista eli oikeus koulutukseen, ja samalla se on muiden oikeuksien saatavuuden este, koska se estää parantamasta elinolosuhteita, rajoittaa pääsyä työmarkkinoille, rajoittaa yksilöiden mielipiteenvapautta ja tätä kautta heidän osallisuuttaan yhteiskunnassa sekä rajoittaa heille kuuluvien kansalaisoikeuksien käyttöä.
Meille saapuvia numerotietoja tämän ilmiön laajuudesta yhteisön tasolla ei voida aliarvioida, sillä ne koskevat melkoista prosentuaalista osuutta Euroopan unionin 15-65 ikävuoden välillä olevasta väestöstä. Sen kummemmin yllättymättä, mutta aina kovin tyytymättömänä totean, että oma maani Portugali kärsii tästä kaikkein eniten. Jos jotain ei tehdä, tällä ongelmalla on taipumusta kärjistyä entisestään.
(Puheenvuoro keskeytettiin työjärjestyksen 137 artiklan nojalla.)

Krivine
Vaikka myönnän täysin, että luku- ja kirjoitustaito on kaikkien oikeus, mietintö tarjoaa vain niukasti ehdotuksia lukutaidottomuuden torjunnan haasteiden tasoisen politiikan edistämiseksi.
Pedagogeihin ja opettajiin tehdyt viittaukset ovat mielestäni tarpeellisia vain, jos kansallisessa koulutuksessa ajetaan todellista rekrytointipolitiikkaa, sillä kyse on julkisen sektorin tehtävästä.
Itse asiassa kaikkialla Euroopassa on kymmeniätuhansia vapaita opettajanpaikkoja. Tämänsuuntaisia olivat ne Nantesin alueella hiljattain järjestetyt opettajien ja oppilaiden vanhempien mielenosoitukset, joissa vastustettiin koulujen sulkemista ja vaadittiin uusia virkoja sekä luokkien oppilasmäärien vähentämistä.
Lukutaidottomuutta pahentavat vapaamielisten politiikkojen vahingolliset toimet - työttömyys ja hyökkäykset julkista sektoria vastaan. Lukutaidottomuuden torjunta edellyttää myös köyhyyden torjuntaa.
Äänestin kuitenkin mietinnön puolesta, koska siinä esitetään eräitä myönteisiä toimia, kuten niitä, joilla pyritään varmistamaan, että kaikki voivat nauttia perusoikeuksista yhdenvertaisesti, syrjintäkieltoa, miesten ja naisten yhdenvertaisia mahdollisuuksia sekä erityistuen antamista tästä syrjäytymisen muodosta eniten kärsiville Euroopan unionin alueille.
Hermangen mietintö (A5-0004/2002)

Moraes
Euroopan parlamentin Labour-puolueen jäsenet kannattivat äänestyksessä Hermangen mietintöä, joka käsitteli tulostaulukkoa Euroopan sosiaalisen toimintaohjelman täytäntöönpanosta, koska mietinnössä on monia Euroopan sosiaalista toimintaohjelmaa koskevia myönteisiä näkökohtia.
Mietinnössä on kuitenkin useita huolestuttavia seikkoja, koska komissiota vaaditaan selvittämään, miten se aikoo suhtautua pyyntöihin, joita esitetään mietinnössä mutta joita Euroopan parlamentin Labour-puolueen jäsenet eivät kannattaneet täysistunnossa vuonna 2000.
Euroopan parlamentin Labour-puolueen jäsenet eivät voineet puoltaa 14 kohdassa esitettyä pyyntöä, että yhteisön tasolla toteutettaisiin oikeus mennä lakkoon, ja pidättyivät äänestämästä. Euroopan parlamentin Labour-puolueen jäsenten mielestä asia on käsitelty jo jäsenvaltioiden lainsäädännössä, ja se sisältyy myös perusoikeuskirjaan.

Puhemies
Julistan äänestykset päättyneiksi.
(Istunto keskeytettiin klo 13.35, ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista.

Terrori-iskut Intiassa ja erityisesti hyökkäys parlamenttiin
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista viidestä päätöslauselmasta:
B5-0053/2002 Collins UEN-ryhmän puolesta,
B5-0061/2002 Thomas Mann, Morillon, Tannock, Sacrédeus ja Maij-Weggen PPE-DE-ryhmän puolesta,
B5-0072/2002 Frahm GUE/NGL-ryhmän puolesta,
B5-0081/2000 Sakellariou ja Van den Berg PSE-ryhmän puolesta,
B5-0089/2002 Lynne ELDR-ryhmän puolesta,
terrori-iskuista Intiassa ja erityisesti hyökkäyksestä parlamenttiin.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, 13. joulukuuta 2001 oli synkkä päivä, eikä ainoastaan Intian ja Pakistanin suhteiden kannalta. Radikaalien islamilaisten terroristien isku Intian parlamenttiin oli hyökkäys, joka kohdistui maailman suurimman demokratian hermokeskukseen, vapaissa vaaleissa valittujen kansanedustajien instituutioon ja etnisesti monimuotoiseen yhteiskuntaan. Sen jälkeen on koettu sotilaiden suurimittainen liikekannallepano ja asejärjestelmien uhkaava lisääntyminen.
On olemassa suuri vaara, että kiihkoilijat saavat hyökkäyksissä näitä aseita käsiinsä. Yhdysvaltain Kalkutassa sijaitsevaan kulttuurikeskukseen tehty isku, josta ovat luultavasti vastuussa militantit muslimifundamentalistit, on kärjistänyt tilannetta entisestään. Pakistania on jo vuosia epäilty islamilaisten kiihkoilijoiden oleskelun turvaamisesta ja logistisen ja aineellisen tuen antamisesta heille. Nyt on kuitenkin ryhdytty toimiin presidentti Musharrafin määräyksestä. On pidätetty noin 1 500 epäiltyä ja suljettu noin 400 islamilaisten ääriliikkeiden toimistoa. Tämä antaa aihetta toivoon.
Sotilasjohtaja Musharraf on epäilemättä lopettanut maansa eristäytyneisyyden olemalla mukana kansainvälisessä terrorismin vastaisessa liittoumassa. Hänen televisiossa lausumistaan sanoista, joiden mukaan hän aikoo torjua terrorismin johdonmukaisesti, pitäisi kuitenkin päästä tekoihin. On erittäin toivottavaa, että Pakistanissa maan alle painuneet Talebanin taistelijat paljastetaan ja pidätetään. Niissä radikaaleissa islamilaisissa uskontoa opettavissa kouluissa, jotka ovat Talebanin henkinen kasvualusta, on tehtävä organisaatioon liittyviä rakenneuudistuksia ja sisältöön liittyviä muutoksia. Tärkeintä on kuitenkin, että selvitetään syyt siihen, että suuressa osassa maata on yhä vallalla myötätunto Talebania kohtaan ja että liikkeen jäseniä ihannoidaan vapaustaistelijoina.
Asioita on käytävä tiiviisti läpi henkisellä tasolla. Siksi valtion varoin kustannetusta opetuksesta on tehtävä ensisijainen tavoite. Ihmiset, jotka saavat hyvän koulusivistyksen kautta itsevarmuutta ja kriittistä arviointikykyä, pystyvät myös vastustamaan kaikenlaisia diktatuureja ja kaikenlaista manipulaatiota. Vähemmistöjen uskonnonvapaus on hyväksyttävä Pakistanissa. Viittaan tällä muun muassa viimeisimpään verilöylyyn kristittyjen kirkossa jumalanpalveluksen aikana. Tästä vastuussa olevia islamilaisia terroristeja ei ole vieläkään saatu kiinni.
Kristittyjen syrjinnän - myös viranomaisten harjoittaman syrjinnän - täytyy kuulua menneisyyteen, samoin muiden uskontojen vainoamisen. Intia on esittänyt Pakistanille perustellun vaatimuksen, jonka mukaan iskun takana olevat miehet on paljastettava ja luovutettava Intian parlamentille. Toteutus vaatii kuitenkin paljon kärsivällisyyttä. Intian rakettikokeet ovat kelvoton painostuskeino ja provosoivat Pakistania hedelmättömästi.
PPE/DE-ryhmä kehottaa konfliktin molempia osapuolia pyrkimään pois kriisitilanteesta kaikin diplomaattisin keinoin. Meidän on huolehdittava siitä, että sotilaallisista väkivaltaisuuksista luovutaan. Etelä-Aasian alueellisen yhteistyöjärjestön (SAARC) valtuuskunnan varapuheenjohtajana minulle on tärkeää, että Pakistan ratifioi ja panee vihdoinkin täytäntöön SAARCin julistuksen terrorismin tukahduttamisesta. Kaiken kaikkiaan on jatkettava Lahoren ja Shimlan sopimusten viitoittamalla tiellä. Euroopan unioni voi aivan hyvin ottaa laajasti hyväksytyn välittäjän roolin. Kaikki osapuolet varmaankin toivovat sitä. Tasapainoisen politiikkamme ansiosta meihin on alettu vuosien mittaan luottaa vankasti. Molemmat valtiot ja koko Etelä-Aasian alueen turvallisuustarpeet ovat sen arvoisia, että me sitoudumme tähän.

Souladakis
Arvoisa puhemies, viime päivinä, viime kuun alussa oli näkyvillä todennäköinen ja odottamaton avoimen yhteenoton mahdollisuus Pakistanin ja Intian välillä. Onneksi tämä yhteenotto vältettiin, kun kummatkin osapuolet osoittivat vastuullisuutta. Oli siis vaarana, kun Afganistanin terroristeja vastaan oli ollut avoin yhteenotto tietyin ehdoin, mikä oli oikein, että syntyisi vielä toinen synkkä kehityskulku kahden suuren maan välillä, joilla on käytössään ydinaseita.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että ongelma on poistunut. Tässä mielessä tänään käytävän keskustelun tavoitteena on osoittaa molemmille maille, sekä Intialle että Pakistanille, niiden vastuu omia ja naapurikansojaan kohtaan. Samalle meidänkin on kannettava oma vastuumme, ja Euroopan unionin on yritettävä auttaa löytämään rauhanomainen ratkaisu alueen kaikkiin erimielisyyksiin, kansainvälisen oikeuden kunnioittamiseen, ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja kaikkeen, mikä liittyy oikeusvaltioon ja ihmisoikeuksiin.
Tämä pyrkimys ei saa kuitenkaan johtaa siihen, että sivuutamme sen tosiasian, että Pakistanissa on vakavia ongelmia ihmisoikeuksien kunnioittamisessa, demokratiavaatimuksessa ja uskonnollisten vähemmistöjen kunnioittamisessa. Näitä asioita ei mainita todistusaineistona Pakistania vastaan tai anteeksiantavana suhteena Intiaan, kaikkea muuta. Ne mainitaan tarpeina ja prioriteetteina, joita molempien maiden tulee edistää oman etunsa, koko alueen edun ja rauhanomaisen kehityksen nimissä. Molemmat maat ovat vastuussa alueen vakaudesta. Molemmat maat ovat vastuussa tapahtumista, siitä että nämä alueet lakkaavat olemasta köyhyyden, kurjuuden ja taisteluiden alueita. Tässä mielessä olen sitä mieltä, että tämänpäiväinen päätöslauselma ja yksimielinen tuki parlamentin kaikilta tahoilta edistää tilannetta sekä symbolisella että konkreettisella tavalla.

Lynne
Arvoisa puhemies, haluan heti aluksi tehdä selväksi, että tuomitsen terrorismin, harjoitettiinpa sitä sitten missä hyvänsä. Tuomitsen kuitenkin erityisesti Intian parlamenttiin ja USAn kulttuurikeskukseen kohdistuneet iskut. Terrorismi ei ole oikeutettua, vaikka se voitaisiin ymmärtää millaiseksi yllytykseksi tahansa.
Meidän on kuitenkin tarkasteltava terrorismin perimmäisiä syitä. Minusta on siksi ilahduttavaa, että olemme laajentaneet päätöslauselmaa, vaikka emme pystyneetkään vaihtamaan sen otsikkoa; en haluaisi meidän ajattelevan, että yhdistämme jonkin valtion tai järjestön näihin iskuihin. Meillä ei ole edelleenkään tarkkaa tietoa, kuka niiden takana on, joten olen erittäin iloinen siitä, että Intian hallitus tutkii tapausta ja että Pakistan auttaa näissä tutkimuksissa.
Tämän myötä minulle tarjoutuu mahdollisuus viitata vieläkin suurempaan ongelmaan: uuden Intian ja Pakistanin välisen sodan pelkoon. Minusta on myönteistä, että presidentti Musharraf ilmoitti panevansa terrorismin kuriin, mutta on tärkeää tarkastella myös Jammua ja Kashmiria koskevaa kiistaa, joka on jatkunut jo yli 50 vuotta. Toistan EU:lle esitetyn kehotuksen, että se tarjoaisi apuaan molempien osapuolten kumppanina ja ottaisi huomioon asian kannalta merkitykselliset YK:n päätöslauselmat. Ehdotukseni on samantapainen kuin senaattori Mitchellin Pohjois-Irlannissa tekemä ehdotus. Intian, Pakistanin ja Kashmirin tavalliset ihmiset ja siviilihenkilöt joutuvat jatkuvasti kärsimään tilanteesta. Ne, jotka sanovat, ettei EU:n, kansainyhteisön tai YK:n tarjoamasta avusta ole mitään hyötyä, eivät tarjoa mitään vaihtoehtoa. Meidän on löydettävä jokin vaihtoehto verenvuodatukselle ja tälle jatkuvalle kiistalle. Toivon meidän äänestävän päätöslauselman puolesta osoittaaksemme paitsi terrorismin pelkomme myös halumme löytää ratkaisu kyseisen alueen kireään tilanteeseen.

Tannock
Arvoisa puhemies, viime joulukuun 13. päivänä tehtiin hirvittävä ja julma isku Delhissä sijaitsevaan Intian unionin parlamenttiin, joka on mitä näkyvin demokratian ja maallisen kansakunnan symboli. Älkäämme väheksykö iskun aiheuttamaa vaaraa, sillä jos siinä olisi onnistuttu surmaamaan koolle saapuneita hallituksen ministereitä ja oppositiojohtajia, se olisi enteillyt Intian ja Pakistanin välistä sotaa, ja molemmat ovat ydinasevaltoja, joilla on lisäksi valtavat perinteiset maajoukot - vaikka Intia on ainakin julistanut harjoittavansa sellaista politiikkaa, jossa ei ensisijaisesti käytetä ydinaseita, toisin kuin Pakistan.
Syylliseksi osoitettiin pian Pakistanissa toimivat sotaisat islamilaiset terroristiryhmät, joita Pakistanin hallituksen uskottiin tukevan ja kouluttavan ja joiden katsottiin syyllistyneen myös aikaisempiin Srinagarissa tehtyihin Kashmirin osavaltion edustajainkokouksen vastaisiin iskuihin. Tämä on selvä loukkaus turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa 1373 vastaan, jossa valtioita kielletään rahoittamasta toisiin valtioihin kohdistettavaa terrorismia. Siitä huolimatta olen ilahtunut presidentti Musharrafin kannan muutoksesta ja päätöksestä tukea Yhdysvaltoja sen terrorismin vastaisessa taistelussa, jolla onnistuttiin kumoamaan Taleban-hallinto ja tuhoamaan Afganistanin Al Qaida -verkosto, vaikka tämän hallinnon oli pitkälti luonut Pakistanin yksiköiden välinen tiedustelupalvelu. Erityisen iloinen olen hänen 13. tammikuuta pitämästään puheesta, jossa hän lupasi uudistaa madrasseja, uskonnollisia kouluja, jotka ovat lietsoneet länsimaissa niin paljon vihaa ja jotka loivat sellaisen ilmapiirin, joka johti viime vuonna rauhanomaisissa merkeissä jumalanpalvelukseen kokoontuneiden kristittyjen verilöylyyn.
Tämä on lupaava alku, mutta Pakistanin on vielä suostuttava pyyntöön ja luovutettava 20 salajuonen pääpukaria. Ihmiset ovat kovasti huolissaan, että Wall Streetin toimittajan Daniel Pearlin kidnappaukseen on saattanut sekaantua takkinsa kääntäneitä Pakistanin turvajoukkojen Talebanin kannattajia. Jotkin sähköpostiviestit ovat nyt lisäksi osoittaneet, että valitettavasti kotimaastani kotoisin olevan "kenkäpommimiehen" Richard Reidin päällikkö on saattanut harjoittaa toimintaansa Pakistanissa. Pyydän Pakistania siksi ratifioimaan Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön järjestön (SAARC) ja YK:n terrorismia koskevat yleissopimukset ja onnittelen Intiaa tästä kiihotuksen vastustamisesta ja sen viime vuoden marraskuussa EU:n kanssa antamasta terrorismin vastaisesta yhteisestä julistuksesta.
Me länsimaalaiset tuimme islamin sotaisaa ideologiaa 1980-luvulla käydyn Afganistanin sodan aikana vastustaaksemme kommunismin leviämistä. Yhdysvallat valitettavasti joutui maksamaan siitä korkean hinnan 11. syyskuuta. Tekeekö länsi nyt saman virheen uudestaan?

Ford
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmaista sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän syvän huolen fundamentalistisen terrorin yleistymisestä, eikä vain Intiassa vaan koko maailmassa. Ilmaisen olevamme huolissamme sen demokraattisille yhteiskunnille aiheuttamasta uhasta, ja vielä kerran vakuutan, että missä tahansa tapahtuvat terrori-iskut vaarantavat rauhan ja vakauden, mutta tuskin missään muualla niin tuntuvasti kuin Intiassa ja Pakistanissa tällä hetkellä. Molemmilla on ydinaseita, ja ainakaan toinen niistä ei ole kiistänyt käyttävänsä niitä ensisijaisesti.
Tuemme Intian Pakistanille esittämiä vaatimuksia tutkia perinpohjin Kashmirin osavaltion edustajainkokoukseen ja Intian parlamenttiin tehdyt hyökkäykset. Kehotamme molempia osapuolia kuitenkin tekemään kaikkensa sodan mahdollisuuden välttämiseksi. Se edellyttää halukkuutta ja johtamistahtoa sekä Intialta että Pakistanilta ja erityisesti presidentti Musharrafilta. Asiassa voidaan edistyä ainoastaan neuvottelemalla. Toivomme, että Intia ja Pakistan onnistuvat Euroopan parlamentin tuella valitsemaan tämän vaihtoehdon sellaisen vaihtoehdon sijasta, joka on paljon vaarallisempi heille itselleen ja koko muulle maailmalle.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme mielestäni pelastuneet. Etenkin jäsen Lynnen ja jäsen Ellesin yhdessä allekirjoittama alustava perusteksti oli sellainen, jota en voi todellakaan hyväksyä. Tätä tekstiä pystyttiin kuitenkin kovalla työllä perusteellisesti korjaamaan - töitä sen parissa tehtiin etenkin viime aikoina öisin -, niin että lopulta valmistui teksti, joka epätäydellisyydestään huolimatta on hyväksyttävissä.
Meidän on pidettävä mielessämme tämän päätöslauselman otsikko ja syy sen laatimiseen: Intian terrori-iskut. Päätöslauselma on siis ennen kaikkea solidaarisuuden osoitus näiden iskujen uhreille. Jäsen Tannock kertoi meille niistä tuhoisista seurauksista, joita iskulla olisi saattanut olla koko Intian johtavaan luokkaan.
Mielestäni noita seurauksia aliarvioidaan päätöslauselmassa samaan tapaan kuin aliarvioimme mielestäni jossakin määrin myös seurauksia siitä, mikä näkyy toistaiseksi vasta vain presidentti Musharrafin julistuksina. Kuten jäsen Tannock aivan syystä muistutti, kaikkia koraanikouluja eli madrasseja ei ole vielä tosiasiallisesti suljettu. Näin ollen on tärkeää, että olemme edelleen hyvin tiukkoja Pakistanin suhteen.
Sanoisin lisäksi myös jäsen Souladakisille, että tässä tapauksessa tasapainoa ei varmaankaan tuo demokratian tukeminen. Unohdamme, että Intia on demokratia ja että se on ollut sitä jo 50 vuotta. Tämä toimii ja sen täytyy toimia viitekehyksenä parlamentillemme: Intia on kehitysmaa; Intia on jo 50 vuoden ajan jatkanut demokratiansa vahvistamista yhdessä kansansa kanssa. Vastaavaa ei löydy juuri mistään muualta. Sitten meillä on Intian suuri naapuri valtavine markkinoineen, tämä "Eldorado" monille kollegoillemme. Tarkoitan siis Kiinaa. Meillä on siis tämä iso maa Intia, jonka unohdamme liian usein ja jonka kanssa komissio on päässyt jonkin verran eteenpäin muutamassa vuodessa. Euroopan unionin ja Intian välinen ensimmäinen huippukokous on pidetty, ja sitä seurasi myös toinen. Tämä ei kuitenkaan alkuunkaan vielä riitä.
Intian pitäisi - järjestelmänsä kautta ja pyrkiessään demokratiaa kunnioittaen kohtaamaan kehityshaasteensa - toimia kaikkien maailman maiden kanssa harjoittamamme kehitysyhteistyöpolitiikan viitekehyksenä. Intian vaikeudet ovat verrattomasti paljon suuremmat kuin monien muiden maiden, joiden diktatuuria, fundamentalismia ja muita samankaltaisia vitsauksia me edelleen siedämme.
Näin ollen kiitän kollegoita, jotka ovat yömyöhään uurastaneet perustekstin korjaamisen parissa tehdäkseen siitä sellaisen, jolla Intiaa voidaan tukea. Katson, että olisimme voineet mennä tuessamme pidemmälle ja että meidän on oltava edelleen hyvin varovaisia Pakistanin suhteen, koska sieltä on kuulunut paljon hyvää: tämä on ensiaskel, joka ei kuitenkaan vielä alkuunkaan riitä.

Sacrédeus
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi onnitella varapuhemies Cederschiöldiä sen johdosta, että hänestä on tullut Euroopan parlamentin ensimmäinen ruotsalainen varapuhemies. Haluan ilmaista iloni tämän valinnan johdosta.
Viime vuoden 13. joulukuuta sattunut tapaus Intian parlamentissa oli jotakin aivan ennen kuulumatonta: Sotilaalliset islamilaiset ryhmät hyökkäsivät demokraattisen, pluralistisen valtion parlamenttiin. Parlamentti, itse demokratian sydän, joutui raa'an hyökkäyksen kohteeksi. Ihmisiä murhattiin. Koko demokratia joutui kyseenalaiseksi näiden sotilaallisten islamin kannattajien vuoksi.
On tärkeää, että me yritämme itse tunnetasolla ymmärtää, mitä New Delhissä tapahtui tuona päivänä. Ajatelkaa, jos parlamenttimme täällä Strasbourgissa tai joku jäsenvaltioidemme parlamenteista, omassa tapauksessani Tukholmassa sijaitseva eduskunta, joutuisi terroristihyökkäyksen kohteeksi! Reagoisimme siihen erittäin voimakkaasti. Meidän eurooppalaisten on ehkä vaikea uskoa, miten vakava tämä tapaus todella oli.
Haluan kääntyä komission jäsen Diamantopoulun puoleen ja mainita jotakin Pakistanissa toimivista islamilaisista uskonnollisista kouluista, niin kutsutuista madrasseista. Mielestäni komission jäsenellä ja Euroopan unionilla on erittäin tärkeä tehtävä yrittää edistää näissä kouluissa sellaista opetusta, jonka lähtökohtana on rakkauden ajatus, joka perustuu lähimmäisen rakkauteen ja joka ei näe muita uskontoja tai muita poliittisia ajattelutapoja vihan sumentamana. Viha leviää nimittäin juuri näissä yhteyksissä, näissä madrasseissa ja muissa islamilaisissa yhteyksissä.
Rakkaat ystävät, Afganistanin Taleban-hallinto on kaatunut, mutta Taleban-hallinnon mielenlaatu, joka perustuu vihaan ja väkivaltaan ja jossa muita ihmisiä kutsutaan "uskottomiksi" ja pidetään alempiarvoisina - tämä ilmapiiri on edelleen olemassa. Haluan kehottaa komission jäsen Diamantopoulouta tekemään kaikkensa, jotta Pakistanissa ja tietenkin myös Lähi-idän kouluissa opetusta leimaisi rakkauden ajatus, lähimmäisen rakkaus ja suvaitsevaisuus.
Uskonnon tarkoituksena on jalostaa sielua, edistää korkeaa etiikkaa ja moraalia, antaa ihmiselle henkinen maailma - ei toimia väkivallan ja vihan puolesta. Pakistan toimi Al Qaida -terroristien koulutusmaana. Se oli yksi niistä kolmesta valtiosta, joka tunnusti Taleban-hallinnon. Afganistanin Taleban-lähettiläs sai jäädä Pakistaniin Yhdysvaltoihin 11. syyskuuta tehdyn hyökkäyksen jälkeen. Pakistanilla on paljon soviteltavaa. Se, mitä presidentti Musharraf sanoi, oli tärkeää. Odotamme nyt, että hän ryhtyisi voimakkaisiin toimiin.

Puhemies
Kiitos ystävällisistä sanoista ruotsalaisen varapuhemiehen valinnan johdosta. Tämä valinta on merkinnyt paljon meille ruotsalaisille.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella teitä ja toivottaa teille menestystä tehtävässänne.
Parlamentin aloite on otettu tyytyväisinä vastaan. Parlamentin jäsenet ovat korostaneet, että on tapahtunut poikkeuksellisen mittava terroristihyökkäys maailman suurimman demokratian korkeimpia instituutioita vastaan. Euroopan unioni on tuonut esiin yksimielisen suuttumuksensa tapahtuman johdosta. Neuvosto on julkilausumissaan tuominnut tapahtumat ja ilmaissut Euroopan unionin solidaarisuuden Intiaa kohtaan. Neuvosto ja komissio ovat lisäksi toistuvasti korostaneet, että Pakistanin pitää jatkaa ja laajentaa politiikkaansa terrorismia vastaan. Intia pyytää Pakistania osoittamaan konkreettisin toimin päättäväisyytensä ja hävittämään kaikki terrorismin muodot, mikä on täysin oikeutettu vaatimus.
Joulukuun 13. päivän hyökkäyksen jälkeen seurasimme ennennäkemätöntä sotavoimien keskittämistä maiden välisten rajojen valvontalinjalle, ja lisääntynyt jännitys ja aseelliset yhteenotot ovat huolestuttavia. Tässä tilanteessa olemme ilahtuneita Pakistanin presidentin Musharrafin lausunnosta 12. tammikuuta, jossa hän ilmoitti voimakkaista toimista terrorismin ja uskonnollisen fanatismin torjunnassa. Tämä on askel oikeaan suuntaan ja jännityksen lievittymiseen Pakistanin ja Intian välillä. Komissio jatkaa näiden maiden huomion kiinnittämistä yhteistyön tarpeeseen sotilaallisen ratkaisun sijasta. Ensi viikolla, 14. helmikuuta, kun Euroopan unionilla ja Intialla on Madridissa ministeritason tapaaminen, troikan viestiin tulee sisältymään kaksi asiaa. Ensimmäinen on, että Euroopan unioni antaa Intialle täyden tukensa terrorismin torjunnassa, kuten sovittiin toisen huippukokouksen terrorismin vastaisessa julkilausumassa, toinen, että Euroopan unioni rohkaisee molempia osapuolia käynnistämään vuoropuhelun mahdollisimman pian uudestaan ja aloittamaan sotavoimiensa vetämisen.

Puhemies
Kiitos, komission jäsen Diamantopoulou.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Humanitaarinen apu Gomassa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavasta viidestä päätöslauselmasta:
B5-0058/2002 Maes, Rod ja Lannoye Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta,
B5-0065/2002 Johan Van Hecke ja Maij-Weggen PPE-DE-ryhmän puolesta,
B5-0073/2002 Sylla, Miranda, Sjöstedt, Koulourianos GUE/NGL-ryhmän puolesta,
B5-0082/2002 Sauquillo, Pérez del Arco ja Van den Berg PSE-ryhmän puolesta,
B5-0090/2002 Sanders-Ten Holte ja Dybkjr ELDR-ryhmän puolesta,
humanitaarisesta avusta Gomassa.

Maes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, onnettomuus ei koskaan tule yksin, mutta erityisesti näin on ollut Kongon tasavallan itäosien piinatun väestön kohdalla. Sen lisäksi, että se on kärsinyt sodasta jo vuosia, sen lisäksi, että lukemattomat ovat joutuneet pakolaisiksi ja että naapurivaltio Ruanda on miehittänyt alueen, tulivat nyt vielä lisäksi nämä tulivuorenpurkaukset. Äskettäiset dramaattiset raportit vahvistavat väestön surkean tilanteen. Lyhyt kuiva kausi on alkanut, ja kuumuus on tukahduttava. On myrkyllisiä aineita. Laavasta nousee myrkyllisiä höyryjä. Väestöllä ei ole polttopuuta, joten ihmiset käyttävät laavavirran lämpöä keittämiseen. Ymmärrätte, että kaupungin tilanne on surkea - sen hävitys saa ainakin osittain ajattelemaan Hiroshimaa.
Se kaupungin osa, johon purkaus ei ulottunut, elää oikeastaan tavallista elämää sikäli kuin se on mahdollista niissä oloissa ja miehityksen alaisena. Tämä tarkoittaa siis, että oikeasti uhriksi joutuneita ihmisiä on hyvin vaikea erottaa muista, ja tällä hetkellä kenelläkään ei oikeastaan ole käsitystä siitä, ketkä ovat hädänalaisimpia. Raportin vahvistaa myös piispainkokouksen äskettäin antama tiedote. Siinä valitetaan sitä, että säännöstellyt annokset ovat itse asiassa riittämättömiä, vaikka ravintoa on varastoissa tarpeeksi, että suuri osa kaupungista on maan tasalla, mutta oikeastaan ei tiedetä, ketkä ovat kärsineet eniten. On tosin tehty kyselyjä, mutta kyselyjen tuloksia ei edelleenkään ole vahvistettu.
Onneksi kansainvälisen avun virta on päässyt käyntiin, ja Euroopan unionilla on ollut tässä yhteydessä hyvin tärkeä osuus. Pelkäsin, että joutuisin välittämään valituksia tässä vetoomuksessani, sillä niitä kantautuu tietenkin korviini. Olen esimerkiksi kuullut valitettavan, että kaiken avun on kuljettava Kigalin kautta ja että siellä otetaan olosuhteista hyöty irti. Toisaalta minulle sanotaan, että Kigalin lentokenttä on tavaroiden käsittelyn kannalta helpoin vaihtoehto ja että avun toimittamista ei enää tällä hetkellä estetä.
Tiedän, että Kongon demokraattisesta tasavallasta on toimitettu apua Bukavuun ja että sen on tarkoitus mennä sieltä eteenpäin, mutta apu katsotaan Kongon kansan antamaksi avuksi, eivätkä miehittäjät suvaitse, että tavarat jaetaan.
Haluan siis tavallaan rauhoitella teitä, mutta ne toimenpiteet, joista Euroopan parlamentti on ilmoittanut, ovat ehdottomasti tarpeen.

Schwaiger
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin oikeastaan vain todeta yhtyväni siihen vaikuttavaan kuvaukseen, jonka jäsen Maes antoi väestön kärsimyksistä. Haluaisin kuitenkin puuttua lisäksi muutamaan muuhun näkökohtaan, jotka liittyvät ehkä ennemminkin järjestelmään ja myös poliittiseen toimintaympäristöön.
Ensinnäkin järjestelmästä. Toivomme, että kukaan ei enää estä ECHO:n ja Euroopan unionin avustustoimintaa ja että ECHO voi saattaa avun perille mahdollisimman nopeasti. Toivomme myös, että apu ei kohdistu pelkästään Goman kaupunkiin, vaan myös sen ympäristöön. Ympäristö ulottuu Bukavuun, jossa on myös pakolaisia, se ulottuu Ruandaan ja Burundiin, joissa on samoin hajanaisia pakolaisryhmiä. Meidän on annettava tätä apua kaikille uhreille ja tehtävä se nopeasti. Tämä on ensimmäinen asia.
Toinen asia on tietenkin, että tapaus paljastaa jälleen Kongon valtiollisen järjestelmän heikkouden ja sen puutteen. Tarvitsemme mahdollisimman nopeasti vankkaa tukea rauhanprosessille. Meidän on autettava eri osapuolia tulemaan mahdollisimman nopeasti järkiinsä, jotta Kongon jälleenrakennus on mahdollista, jotta hallinnolliset, mutta myös demokraattiset rakenteet palautetaan ennalleen ja jotta tämä suuri maa ei vajoaisi enää syvemmälle kaaokseen.
Meillä on tärkeä tehtävä, ja se esimerkillinen apu, jota voimme nyt antaa, kannustaa ehkä konfliktin eri osapuolia kuuntelemaan Euroopan yhteisöä ja käyttämään meitä hyväkseen välittäjinä.

Sylla
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan luonnollisesti yhtyä molempien kollegojeni mielipiteeseen. Tehän tiedätte, että Gomassa Kongon demokraattisen tasavallan itäosassa tapahtunutta tulivuori Nyiragongon purkausta pidetään vakavimpana Keski-Afrikassa sattuneena onnettomuutena 25 vuoteen. Haluan aluksi osoittaa kunnioitustani niille 300 000-500 000 henkilölle, jotka pakenivat tuosta kylästään onnettomuuden alkuvaiheessa ja jotka palaavat sinne nyt lakkaamattomana virtana, koska he ovat niin syvästi juurtuneet kotikyläänsä.
On muistettava, että kyse on inhimillisestä ja ekologisesta katastrofista ja että se sattui tosiaankin ajankohtana, jolloin 80 prosenttia maatyöläisistä oli juuri kylvänyt vehnänsä ja maissinsa. On muistettava, että tulivuoren laava peitti alleen kaikkein hedelmällisimmän viljelymaan ja vei mennessään taloja, tuhosi julkisia rakennuksia, etenkin kansalaisjärjestöjen käytössä olleita rakennuksia. Kaiken kukkuraksi kaikki tämä tapahtui - molemmat kollegani totesivat tämän - väkivallan ja eripuran ilmapiirissä suurten järvien alueella. Tällaisessa onnettomuudessa on mielestäni nykyisin pelottavaa se, että juomakelpoisen veden puutteen vuoksi puhkeaa myös kaikenlaisia epidemioita, muun muassa koleraa ja punatautia. Tiedämme ennestään, mitä tällaiset epidemiat ovat saaneet aikaan, etenkin "trooppisiksi" kutsuttujen kansanmurhien jälkeen, kun 50 000 ihmistä tapettiin samalla Goman alueella. Eräällä huoltoasemalla jopa räjähti, mistä olemme nähneet kuvia. Olemme nähneet kuvia ihmisistä ryöstämässä ja pakenemassa kanisterit päänsä päällä bensiinin haussa. Myös kaikki tämä synnyttää mielestäni epävarmuutta, johon on puututtava.
Vaikka voimmekin olla nykyisin tyytyväisiä siihen, että - kuten jäsen Maes totesi - Euroopan unioni on ollut hyvin näkyvä, aktiivinen ja nopea ja että humanitaarista apua on vihdoin toimitettu alueelle, on kuitenkin otettu esiin joitakin kysymyksiä, joihin meidän on yritettävä mielestäni vastata arvoisan komission jäsenen kanssa.
Ensinnäkin tuo sama tulivuori purkautui vuonna 1977. On hyvin valitettavaa, että talot on rakennettu toiminnassa olevan tulivuoren juurelle. Muun muassa tätä pohdittiin Gomassa, mutta minä pohtisin sitä kaikissa vastaavissa tilanteissa maailmassa. Taloja rakennetaan paikkoihin, joissa on jo sattunut vastaavanlaisia onnettomuuksia. Olen myös sitä mieltä, että tämän onnettomuuden olisi saatava meidät noudattamaan kaikkialla maailmassa sääntöjä, jotka laadittiin "luonnononnettomuuksien torjuntavuosikymmentä" varten, ja että Euroopan unionin on tässä yhteydessä vahvistettava rooliaan entisestään. Meidän on vihdoinkin tartuttava tilaisuuteen pakottaaksemme yhdessä poliitikot ja etenkin konfliktin osapuolet takaamaan avun perillemenon onnettomuuden uhreille ja pakolaisille. Komission ja jäsenvaltioiden on entistä aktiivisemmin osallistuttava tuohon mainitsemaani kansainväliseen teemavuosikymmeneen. Katson, että meidän on käytettävä hyväksi Euroopan unionin ja Kongon demokraattisen tasavallan välisen yhteistyön elpymistä ja kannustettava kumppaneitamme lopettamaan selkkaukset ja saamaan aikaan oikeudenmukaisen ja kestävän rauhan. Nämä ovat nähdäkseni ehdottomia edellytyksiä, jos emme halua vastaavanlaisten onnettomuuksien uusiutuvan.
On muistettava, että - lopetan tähän puheenvuoroni - toisenlaisetkin onnettomuudet ovat mahdollisia: tiedämme, että esimerkiksi Kivun järvessä on valtavat metaanivarastot ja että sen vesissä virtaava laava saattaa aiheuttaa vielä lisää ongelmia. Kiitän Euroopan unionia siitä, että se on ollut valpas ja toiminut nopeasti, vaikka vaadinkin meitä vahvistamaan toimintaamme ja saamaan siten aikaan oikeudenmukaisen ja kestävän rauhan.

Sauquillo Pérez del Arco
Arvoisa puhemies, Nyiragongo-tulivuoren purkautuminen on tuonut esille kaksi tosiasiaa, jotka muodostavat haasteen kansainväliselle yhteisölle yleensä ja tarkemmin sanottuna Euroopan unionille sekä alueella sijaitseville valtioille.
Ensimmäinen tosiasia on äärimmäinen köyhyys, jossa elää tuhansia ihmisiä paitsi tällä alueella, myös koko Kongon demokraattisessa tasavallassa. Köyhyyttä pahentaa entisestään se, että maassa on ollut sotatila vuodesta 1996 lähtien.
On esitetty faktoja: sanottiin, että yli 300 000 ihmistä tarvitsee apua, että 30 prosenttia väestöstä on jäänyt kodittomaksi ja että 12 000 kotia olisi rakennettava uudelleen. Tämän vuoksi tällä viikolla hyväksytty päätöslauselma tulee oikeaan aikaan, sillä siinä nivelletään yhteen hätäapu, kunnostustoimet ja kehitysyhteistyöpolitiikka.
Toinen tosiasia on viha, joka on vähitellen kehittynyt Kongon itäosissa asuvien kansojen ja Ruandan naapurikansan välille. Tämän vihan vuoksi Goman alueen asukkaat ovat kieltäytyneet Ruandan tarjoamasta avusta ja palanneet suurina joukkoina takaisin tulivuoren laavan peittämälle kotiseudulleen, vaikka uusien purkauksien vaara on vielä olemassa.
Näiden kahden tosiasian pohjalta meidän olisi luotava strategia ja Euroopan unionin toiminta, joiden avulla voimme osallistua alueen avustamiseen. On totta, että Gomassa tarvitaan kunnollista jälleenrakennuspolitiikkaa. On myös tarpeen pystyä ennustamaan mahdolliset uudet purkaukset ja valvomaan Nyiragongo-tulivuoren toimintaa.
Kaikesta huolimatta tällä strategialla voidaan saada aikaan tehokkaita tuloksia vain, jos maahan luodaan perusta demokraattiselle hallinnolle, joka perustuu laajaan sosiaaliseen yksimielisyyteen, jonka avulla alueen rauha ja vakaus voidaan taata.
Strategiasta ei ole myöskään mitään hyötyä, ellei tähän vakauteen uskota koko alueella. Sen vuoksi on tärkeää, että alueen selkkaukset saadaan ratkaistua Kongojen välisessä vuoropuhelussa, jota jatketaan Sun Cityssä Etelä-Afrikassa. Pidämme myös tärkeänä, että järjestetään alueellinen konferenssi, jossa suurten järvien alueen valtiot voivat päästä sopimukseen ja jossa alueen eri kansoille voidaan palauttaa niiden menettämä luottamus.
Esittämässämme päätöslauselmassa on yhdistetty sellaisia kantoja, periaatteita ja strategioita, joita haluamme sovellettavan Nyiragongo-tulivuoren purkauksen tuhoja korjattaessa, unohtamatta kuitenkaan edellä esitettyjä näkökohtia.
Kannatamme ECHO:n vuoden 2002 kokonaisvaltaista suunnitelmaa ja pyydämme, että tätä Afrikan alueen ja edellä mainittujen tavoitteiden täyttämisen kannalta hyvin tärkeää ohjelmaa joudutettaisiin ja huolehdittaisiin siitä, että apu ei tulisi liian myöhään, kuten on tapahtunut valitettavan usein.

Diamantopoulou
Aluksi haluaisin vastata jäsen Maesin huomautukseen antiikin Kreikasta peräisin olevalla sanonnalla: "Åíüò êáêïý ìýñéá Ýðïíôáé." Se tarkoittaa suurin piirtein, että "yksi huono asia voi helposti aiheuttaa niitä lisää". Pelkään, että tämä pitää paikkansa Kongon tapauksessa.
Gomassa sijaitseva Euroopan komission humanitaarisen avun toimisto (ECHO) oli juuri laavavirran kohdalla. Nelihenkinen ECHOn asiatuntijaryhmä sekä onnettomuustilanteissa toimimiseen ja vesiasioihin erikoistuneet henkilöt saapuivat kuitenkin paikalle arvioimaan tarpeita jo 36 tunnin kuluessa purkauksesta. ECHOn lennot, Nairobissa toimiva komission humanitaarinen lentopalvelu, on tarjottu käyttöön, ja se lennättää maahan Yhdistyneiden kansakuntien katastrofitilanteiden määrittelytoimikunnan, tulivuorten asiantuntijoita ja muita tärkeitä henkilöitä.
Sunnuntaina 20. tammikuuta tehtiin kiireellinen päätös ECHO:n ja paikan päällä olevien virastojen yhteisten arvioiden perusteella. Viidellä miljoonalla eurolla voidaan tyydyttää 100 000 ihmisen välittömät tarpeet. He muodostavat noin kolmanneksen uhrien lukumäärästä.
Toimenpiteet keskitetään neljälle alueelle: juomaveteen ja terveyteen, asumuksiin ja käyttötavaroihin, elintarvikkeisiin sekä koordinointiin ja logistiikkaan. ECHOn Afrikan yksikön pääjohtaja vieraili alueella 30. tammikuuta ja 1. helmikuuta välisenä aikana. Edustusto vahvisti, ettei kiireellisiä tarpeita ollut ja että alueen koordinointi oli tehokasta.
Mitkä ovat seuraavat toimenpiteemme? Ensinnäkin, kiireelliset tarpeet pystytään hoitamaan jo olemassa olevien virastojen ja resurssien avulla. Uusia luontoissuorituksia ja uusien virastojen perustamista pitäisi koordinoida jo paikan päällä olevien virastojen kanssa mahdollisten päällekkäisyyksien välttämiseksi. Nyt kun vaihtoehdot on arvioitu huolellisesti, pitäisi keskittyä tasapainoiseen keskipitkän aikavälin avustukseen asuttamalla kodittomia ja kunnostamalla sosiaalista perusinfrastruktuuria.
Lopuksi vielä jäsen Syllan tärkeimmästä huomautuksesta: tämän onnettomuuden viestimien aikaansaama vaikutus ei saisi kääntää huomiotamme pois Kongon viisi vuotta kestäneen konfliktin aiheuttaman humanitaarisen kriisin laajuudesta - Kongo on vuonna 2002 myönnetyn 32 miljoonan euron myötä jo ECHOn suurin saaja. Komissio korostaa, että konflikti pitäisi ratkaista ajoissa ja rauhanomaisesti Lusakan sopimusten ja Kongojen välisen vuoropuhelun täytäntöönpanon avulla.

Puhemies
Kiitos, komission jäsen Diamantopoulou.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Ihmisoikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista ihmisoikeuksia koskevista 28 päätöslauselmasta:
B5-0052/2002 Pasqua UEN-ryhmän puolesta,
B5-0066/2002 Morillon, Galeote, Van Orden, Cushnahan ja Tannock PPE-DE-ryhmän puolesta,
B5-0074/2002 Papayannakis, Ainardi ja Cossutta GUE/NGL-ryhmän puolesta,
B5-0083/2002 Sakellariou, Napoletano, Van den Berg ja Terron i Cusi PSE-ryhmän puolesta,
B5-0091/2002 Malmström ELDR-ryhmän puolesta,
B5-0097/2002 Hautala, McCormick, Wuori, Boumédienne-Thiery, Jonckheer, Rühle, McKenna, Isler Béguin, Schörling, Lannoye ja Elisabeth Schroedter Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta,
Guantanamosta,
B5-0054/2002 Elisabeth Schroedter, Lambert, Wuori ja Staes Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta,
B5-0067/2002 Bethell, Oostlander ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta,
B5-0075/2002 Brie GUE/NGL-ryhmän puolesta,
B5-0084/2002 Sakellariou, Krehl ja Lalumière PSE-ryhmän puolesta,
B5-0092/2002 Thors ELDR-ryhmän puolesta,
Grigori Paskon tapauksesta ja TV6:n sulkemisesta Venäjällä,
B5-0055/2002 Rod, Maes ja Isler Béguin Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta,
B5-0062/2002 Caullery UEN-ryhmän puolesta,
B5-0068/2002 Corrie, Gemelli ja Maij-Weggen PPE-DE-ryhmän puolesta,
B5-0076/2002 Marset Campos ja Cossutta GUE/NGL-ryhmän puolesta,
B5-0085/2002 Scarbonchi, Fruteau ja Van den Berg PSE-ryhmän puolesta,
B5-0093/2002 Sanders-Ten Holte, Van den Bos ja Dybkjær ELDR-ryhmän puolesta,
Madagaskarin vaaleista,
B5-0063/2002 Caullery UEN-ryhmän puolesta,
B5-0069/2002 Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta,
B5-0077/2002 Marset Campos GUE/NGL-ryhmän puolesta,
B5-0086/2002 Van den Berg PSE-ryhmän puolesta,
B5-0094/2002 Maaten ja Dybkjær ELDR-ryhmän puolesta,
Kambod&#x017E;an vaaleista,
B5-0057/2002 Rod, Maes ja Lucas Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta,
B5-0064/2002 Muscardini UEN-ryhmän puolesta,
B5-0070/2002 Bowis, Gemelli ja Maij-Weggen PPE-DE-ryhmän puolesta,
B5-0078/2002 Brie GUE/NGL-ryhmän puolesta,
B5-0087/2002 Ghilardotti ja Van den Berg PSE-ryhmän puolesta,
B5-0095/2002 Sanders-Ten Holte, Van den Bos ja Dybkjr ELDR-ryhmän puolesta,
Eritreasta.
Guantanamo

Morillon
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mitä Guantanamossa on tapahtunut? Tämä sama eurooppalaisen älymystön joukko, joka on aina yhtä sinisilmäinen ja uskoo yhä syyskuun 11. päivän tapahtumienkin jälkeen, että väkivaltaan on mahdollista vastata ilman väkivaltaa ja sotiin ilman sotia, suree nyt oloja, joissa Afganistanin maaperällä vangitut Al Qaidan taistelijat on siirretty Guantanamoon.
Kuvitelkaammepa, mitä olisi tapahtunut, jos yhdysvaltalaiset, jotka luottavat vahvasti Mazar-i-Sharifin kapinasta saatuun traagiseen kokemukseen, eivät olisi toteuttaneet kaikkia varotoimenpiteitä mahdollistaakseen noiden fanaatikkojen turvallisen kuljetuksen, fanaatikkojen, joita on vuosikausia koulutettu tavoittelemaan marttyyrikuolemaa silmittömän väkivallan avulla. Jos heitä ei olisi tehty vaarattomiksi, kuten tehtiin, yksikin yhteinen liike lentokoneissa olisi riittänyt, ja he olisivat päässeet niskan päälle ja heidän valvomisensa olisi käynyt mahdottomaksi.
Mitä Guantanamossa tapahtuu nykyisin? Kaikki todisteet osoittavat, että vankeja on kohdeltu siellä hyvin ja haavoittuneet saavat kaiken tarpeellisen hoidon kuntoutuakseen. Miksi me siis esittelemme tänään tämän kiireellisen päätöslauselman, ellemme sitten juuri siksi, että sen solidaarisuuden tunteen jälkeen, joka heräsi kaikissa täällä istuntosalissa iskujen aiheuttaman pelon vuoksi, voisimme sanoutua irti taistelusta, jota yhdysvaltalaiset edelleen käyvät kansainvälistä terrorismia vastaan. Ei, hyvät kollegat, tätä taistelua ei voida käydä soveltamalla kansainvälisiä yleissopimuksia, jotka on tehty aikana, jolloin oli suojeltava perinteisiin taisteluihin osallistuneita taistelijoita ja jolloin kohteiksi ei valittu järjestelmällisesti siviilejä, kuten nykyään. Terroristien käymä sota aseettomia kansoja vastaan tekee kaikki Geneven yleissopimukset tyhjiksi. Terrorismin vastaisen sodan ydin on ensinnäkin tietojen keruussa tavoitteena uusien iskujen estäminen selvittämällä reitit sellaisten verkostojen tuhoamiseksi, joita tiedämme yhä olevan olemassa alueellamme ja myös Yhdysvalloissa. Tähän yhdysvaltalaiset pyrkivät Guantanamossa. Me voimme vain olla heille siitä kiitollisia. Sen vuoksi ryhmämme ei yhdy toisten laatimaan yhteiseen päätöslauselmaan vaan se aikoo esittää oman, jossa se vaatii etenkin kansainvälisen oikeuden tarkistamista, jonka tarkoituksena on tuon oikeuden mukauttaminen New Yorkissa ja Washingtonissa syyskuun 11. päivänä alkaneen uuden aikakauden vaatimuksiin.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, Guantanamoa koskevien sotilaallisten käänteiden ja analyysien lisäksi koetuksella on ihmisyytemme, valmiutemme ja kykymme puolustaa maailmaa, jossa kaiken yläpuolella ovat oikeuden säännöt, joista olemme aiemmin sopineen, jotta me tällä tavalla voisimme säilyttää itsellämme moraalisen ja poliittisen oikeuden tuomita muita, jotka eivät piittaa kansainvälisen oikeuden säännöistä tai rikkovat niitä, oli sitten kyseessä terroristit, Taleban tai kuka tahansa muu.
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti ei voi sanoa vähempää kuin monet eri arvovaltaiset tahot Yhdysvalloissa, YK:ssa ja Euroopan unionissa, Powellista ja Robinsonista Solanaan, ovat sanoneet. Maailmaa ei voida hallita villin lännen laeilla, Teksasin ja Lynch-cityn tyyliin. Lakia ei voi ottaa käsiinsä se, joka vetää revolverin nopeimmin. Muutoin, arvoisa puhemies, edessä on maailma, joka on kaukana elokuvasta. Edessä on murhenäytelmä.
Hyvät kollegat, osoitan sanani myös toisen laidan kollegoille. Kun vastustamme kuolemanrangaistusta, emme puolusta kenenkään murhaajan tai raiskaajan hirveitä rikoksia. Puolustamme omaa identiteettiämme, omia käsityksiämme, omaa sivistystämme. Juuri tällä perusteella vaadimme, että Guantanamon panttivangeille myönnetään nykyisen kansainvälisen oikeuden tai yhdysvaltalaisen oikeuden edellyttämä kohtelu, jota ei voida rajoittaa vain talebaneihin, jotka ovat Yhdysvaltain kansalaisia. Tällaisia erotteluita ei nähdä edes viidakossa.

Napoletano
Arvoisa puhemies, tässä päätöslauselmassa pyritään korostamaan erästä olennaista seikkaa eli terrorismin torjuntaa, josta tulee pitkä ja kova taisto. Sen on tapahduttava mahdollisimman pitkälti kansainvälistä oikeutta ja oikeusvaltiota kunnioittaen. Tämä pyyntö on lähtöisin yhdysvaltalaisen yhteiskunnan ja oman parlamenttimmekin, jonka toivon hyväksyvän tämän päätöslauselman, keskuudesta.
Guantanamon vankeihin, jotka kuuluvat Al Qaida -verkostoon ja jotka vangittiin Afganistanissa, liittyy kaksi ongelmaa. Ensimmäinen koskee vangitsemista, sillä kansainvälinen Punainen Risti on antanut huolestuttavia lausuntoja vankilaoloista. Toinen koskee vankien oikeudellista asemaa: asia on epäselvä, mutta silmiinpistävää on USA:n kansalaisen, John Walkerin, osakseen saama kohtelu, sillä hänen tapauksensa ratkaistaan siviilituomioistuimessa, kun taas muiden vankien oikeuskäsittely tapahtuu salaisessa sotilastuomioistuimessa. Tätä ei voida hyväksyä. Se, mitä kenraali Morillon sanoo, on luultavasti totta: on tarpeen saattaa ajan tasalle myös Geneven sopimus siltä osin, että vaikka yleissopimuksessa määrätään sotavangin asemasta, tämän aseman ollessa epävarma on määrättävä myös siitä, että on olemassa julistamattoman sodan sotavankeja, joille ei suinkaan tämän vuoksi kuulu antaa vähemmän takeita ja vähemmän huomiota vankilaolojen aikaisen ihmisoikeuksien kunnioittamisen näkökulmasta.
Päätöslauselmassa esitetään lisäksi merkittävä pyyntö, siinä pyydetään, että Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto perustaisi Afganistanissa toimivaltaiseksi katsottavan tuomioistuimen siten, että voitaisiin ottaa huomioon sekä vankien oikeudellinen asema että vankilaolot. Tämän pyynnön hyväksyessämme toimimme varsin järkevästi ja siten muun muassa edistämme terrorismin torjuntaa.

Malmström
Arvoisa puhemies, me kaikki olemme nähneet kuvia Guantanamon tukikohdan vangeista, jotka on puettu oranssin värisiin haalareihin. Kysymys vankien kohtelusta on herättänyt kansainvälistä huolta. Euroopan parlamentti on esittänyt vastalauseen, ja me emme ole ainoita. Suurin osa maista - paitsi kerrankin Kuuba, jossa tukikohta sijaitsee - ovat todellakin esittäneet vastalauseen. Se, että Kuuba ei esitä vastalausetta, saattaa ehkä johtua siitä, että siellä ollaan iloisia siitä, että nyt ei keskitytä siihen, miten se käsittelee vankejaan, mutta se tuskin on tämänhetkisen keskustelun aihe.
Guantanamon tukikohdan vankien oikeudellinen asema on epäselvä, ja se on selvitettävä toimivaltaisessa tuomioistuimessa. Sellainen voitaisiin perustaa YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman avulla. Huolimatta siitä, millaisiin rikkomuksiin ja väkivaltaisuuksiin X-ray camp -leirin vangit ovat syyllistyneet - ja me tuomitsemme ne jyrkästi - heitä on kuitenkin kohdeltava kansainvälisten, humanitaaristen sääntöjen ja periaatteiden mukaisesti. Heitä on kohdeltava sotavankeina, kunnes heidän oikeudellisesta asemastaan on tehty päätös.
Liberaaliryhmän puheenjohtaja Graham Watson sanoi eilen parlamentissa, että me todellakin tuemme Geneven yleissopimuksen tarkastamista. Olisi hyvä, jos saisimme aikaan uudemmat ja nykyaikaisemmat säännöt, joita voitaisiin soveltaa terroritekoihin ja sellaisiin vankeihin, jotka on otettu, kuten jäsen Napolitano sanoi, vaikka sodanjulistusta ei olekaan tehty. Olisi hyvä, jos koko parlamentti voisi tukea tätä.
Parlamentti tukee Yhdysvaltoja ja kansainvälistä terrorismin torjuntaa. Olemme tuoneet kantamme esille erittäin selvästi aiemmin tänään järjestetyssä äänestyksessä. Kun demokratiat käyvät tällaista taistelua, siinä on kuitenkin kunnioitettava ihmisoikeuksia ja oikeusperiaatteita. Olen sen vuoksi samaa mieltä kuin ne kollegani, jotka ovat ilmaisseet huolensa sotatuomioistuimista. Emme voi hyväksyä sitä, että yksi taleban, yhdysvaltalainen taleban, John Walker, asetetaan oikeuden eteen siviilituomioistuimessa, kun toiset taas asetetaan sotilastuomioistuimen eteen. Edellytämme, että olemassa on yhteiset säännöt ja että kaikkia kohdellaan samalla lailla, tavallisen oikeusturvan ja siviilituomioistuinten oikeussuojan puitteissa.
Suuri osa tästä keskustelusta olisi voitu kuitenkin jättää käymättä, jos Yhdysvallat olisi ratifioinut kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevan pöytäkirjan, jotta olemassa olisi pysyvä tuomioistuin, jossa tällaisiin toimiin syyllistyneet henkilöt voitaisiin asettaa oikeuden eteen kansainvälisten sääntöjen mukaan. Kehotan todellakin Yhdysvaltoja ratifioimaan pöytäkirjan.

McKenna
Arvoisa puhemies, parlamentin on pahoiteltava selvästi presidentti Bushin sotilaskäskyä, joka sallii Guantanamon tukikohdan vankien salaisen tuomitsemisen sotatuomioistuimessa, joka saattaa soveltaa omia todistelu- ja tuomitsemissääntöjään. Se ylittää Yhdysvaltojen lainkäyttövaltuudet. Kuten muut puhujat ovat jo maininneet, toistaiseksi ainoa pidätetty yhdysvaltalainen Al Qaidan jäsen tuomitaan eräässä virginialaisessa tuomioistuimessa, ja hänellä on täysi oikeudellinen edustus!
Tämä sotilaskäsky rikkoo kaikki oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevat määräykset, jotka sisältyvät Yhdysvaltojenkin allekirjoittamaan kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevaan yleissopimukseen. Näitä ovat esimerkiksi syyttämysolettama, oikeudenkäyntiavustajan valintamahdollisuus, puolueeton ja oikea-aikainen kuuleminen ja oikeus vedota ylempään oikeusasteeseen. Yhdysvaltain hallitus on ottanut käyttöön laittoman taistelijan käsiteluokan, joka on tuntematon termi kansainvälisessä lainsäädännössä, mutta kieltäytyy myöntämästä Afganistanissa pidätetyille epäillyille Al Qaidan taistelijoille ja Taleban-ryhmille sotavangin asemaa.
Maineikkaat lakimiehet ovat korostaneet näitä huolen aiheita eri puolilla maailmaa, ja heidän mielestään ei ole millään lailla oikeutettua, että nyt Kuubassa vangitut vietiin väkivalloin pois Afganistanista ilman minkäänlaista luovutusmääräystä, ja he kiistävät myös heidän taistelijan asemansa ja vaativat, että heitä on kohdeltava tavallisina rikoksesta epäiltyinä, joilla on asiaankuuluvat oikeudet.
Meidän on otettava huomioon myös se tosiasia, että jotkut näistä ihmisistä, joita epäillään pelkästään Al Qaidan tukemisesta, on karkotettu Bosniasta Guantamoon. Tiedot vankien pahoinpitelystä ovat todella järkyttäviä. Kukaan ei voi kieltää sitä, mitä olemme itse nähneet televisiosta, mukaan lukien tiedot siitä, että heidät on kuljetuksen aikana kahlittu, heidän päänsä on peitetty hupulla, heille on annettu rauhoittavia aineita ja heidän partansa on ajettu pois väkivalloin. Tätä aistien riistämistä arvosteltiin Irlannissa aikoinaan Pohjois-Irlannin vankien kohdalla - jopa oma hallituksemme epäili sitä. Kukaan ei kuitenkaan ole huomaavinaankaan Guantanamon tukikohdan tapahtumia. Meidän täytyy ilmaista kantamme kansainvälisen oikeuden, ihmisoikeuksien kunnioituksen ja oikeusvaltion periaatteen puolesta. Yhdysvaltojenkin pitäisi noudattaa kansainvälisiä sopimuksia. Parlamentin olisi hyvä ilmaista kantansa ja viestittää selvästi, ettemme hyväksy heidän harjoittamaansa politiikkaa.

Tannock
Arvoisa puhemies, annan Yhdysvalloille täyden tukeni Guantanamon tukikohdan vankien käsittelyssä. On täysin Euroopan kansalaisten etujen mukaista, että Yhdysvaltain turvajoukot saavat kuulustella epäiltyjä. Se ei olisi sallittua, jos heidät luokiteltaisiin sotavangeiksi vuonna 1949 tehdyn Geneven yleissopimuksen mukaisesti, koska sotavankien täytyy kertoa vain nimensä, sotilasarvonsa ja -numeronsa, kun laittomia taistelijoita - joka on minusta aivan oikea luokittelu heille Geneven yleissopimuksen 4 artiklan toisen kohdan mukaisesti - voidaan myös kuulustella.
Minun on sanottava toista mieltä oleville parlamentin puhujille, että Geneven yleissopimusten mukaan on merkityksetöntä, julistetaanko sota vai ei. Yhdysvaltojen on kuulusteltava näitä henkilöitä, koska se on oleellinen osa kansainvälistä terrorismin vastaista taistelua. Yhdysvaltain päätös luokitella heidät tällä tavoin ei ole siksi kosto vaan käytännöllinen ja välttämätön ratkaisu, mutta se osoittaa vanhentuneen kansainvälisen juridiikan puutteellisuuden tällä alalla.
Lisäksi uskon, että monet näistä henkilöistä ovat niin vaarallisia, että he eivät olisi epäröineet hyökätä omien vartijoidensa kimppuun. Jos he olisivat saaneet tietää, että joku heidän vankitovereistaan todennäköisesti antaa periksi kuulusteluissa, he olisivat pyrkineet surmaamaan tämänkin.
Ainoa mahdollinen vaihtoehto - sen lisäksi, että heille asetettiin fyysisiä rajoitteita niin maissa kuin kuljetustenkin aikana, jolloin he olisivat hyvinkin saattaneet taistella tiensä lentokoneen kaapeleiden läpi pudottaakseen lentokoneen - olisi antaa heille suuria annoksia lihaksensisäisiä rauhoittavia lääkkeitä, jotka olisivat tosin tehokkaita, mutta aiheuttaisivat vangeille suuren riskin, ja niiden annosteluun tarvittaisiin lisäksi lääkintä- ja sairaanhoitohenkilöstöä.
Ei ole mitään todisteita siitä, että yhdysvaltalaiset kohtelisivat heitä julmasti tai epäinhimillisesti, ja meidän pitäisi tukea heitä eikä arvostella heitä spekuloiden puutteellisten tietojen perusteella.
Olen huolissani kahdesta asiasta: ensinnäkin siitä, mitä Yhdysvallat aikoo tehdä niiden kanssa, joita se ei pidätä ja jotka palattuaan alkuperämaihinsa joutuvat kidutuksen kohteeksi tai kuolevat asiaan millään tapaa liittymättömän islamilaisen sotaisan toiminnan vuoksi, ja toiseksi päätöslauselman 5 kohdasta, jossa korostetaan toistaiseksi vielä toteuttamattoman kansainvälisen rikostuomioistuimen merkitystä. Sillä tarkoitetaan varmasti hyvää, mutta valitettavasti minun käsitykseni mukaan Roomassa tehdyn kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön määräykset eivät toki koske kotimaan terroristeja - olipa se sitten oikein tai väärin - kansainväliset terroristit saattavat kyllä kuulua sen sovellusalan piiriin. Asia ei ole toistaiseksi vielä selvinnyt.
Minulla on muitakin kansainväliseen rikostuomioistuimeen liittyviä huolia, kuten sotilasjohdon vastuu, jonka perusteella joukkojen komentajat voidaan asettaa syytteeseen, vaikka nämä eivät tietäisi mitään tehdyistä rikoksista, sekä myös se tosiasia, että sotaosapuolten välisten armahdusten myöntäminen ja rauhan- ja sovitteluprosessien toteuttaminen olisi entistä vaikeampaa.
Siitä huolimatta tämä koko juridiikan ala ...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Menéndez del Valle
Arvoisa puhemies, miljoonat ihmiset kaikkialla maailmassa ovat voineet nähdä tiedotusvälineistä, kuinka alentavissa oloissa vankeja on kuljetettu, ja ihmiset ovat myös nähneet televisiosta, miten nöyryyttävissä oloissa vankeja pidetään surullisen kuuluisien häkkiensä ulko- ja sisäpuolella.
Kyse ei ole vain siitä, että Yhdysvaltain viranomaisten asenne on tuomittava, vaan myös siitä, että meidän on tuomittava ne häpeälliset lausunnot, joita tukikohdan sotilasjohtajat antoivat ensimmäisten päivien aikana. Muutamat näistä lausunnoista osoittivat erityisen huonoa makua, ja niistä huokui halveksunta ja rasistinen asenne pidätettyjä kohtaan.
Tällaisen suurvallan, joka ei ole sitä vain sotilaallisessa mielessä, vaan joka on myös yhteiskunnallinen valtakeskus, pitäisi mielestäni näyttää sivistynyttä esimerkkiä ihmisoikeuksien kunnioittamisessa, vaikka kaksoistornit olisi hajotettu maan tasalle kaikissa Yhdysvaltain 50 osavaltiossa. Ihmisoikeuksia on ehdottomasti kunnioitettava joka tapauksessa.
Kaikesta huolimatta toivon, että syyskuun 11. päivän tapahtumat eivät olisi turruttaneet niin pahoin Yhdysvaltain kansalaisia, että nämä pystyisivät pysähtymään ja etteivätkö he kykenisi toimimaan kunniallisesti ja arvokkaasti Yhdysvaltojen maaperällä.
Joka tapauksessa monet meistä eurooppalaisista haluavat pysyä valppaina ja muistaa, miten tärkeää on säilyttää arvomme ja periaatteemme juuri tässä taistelussa, jota on käytävä terrorismia ja kiihkomielisyyttä vastaan. Vai onko niin, että tässä Euroopan rakentamisen vaiheessa olemme itse valmiit luopumaan niistä arvoista, joita sanoimme puolustavamme?

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ei ole ensimmäinen kerta kun ne, jotka pitävät itseään länsimaisen kulttuurin airueina ja jotka antavat demokratian oppitunteja koko maailmalle, osoittautuvat barbarian airueiksi. Olemme nähneet heidät Irakin kauppasaarrossa, joka on aiheuttanut tuhansien lapsien kuoleman. Olemme nähneet heidät Jugoslaviassa tappamassa siviilejä, tuhoamassa infrastruktuuria ja ympäristöä yhdessä ystäviensä kanssa tältä puolen Atlanttia.
Barbaarisuus on sitä paitsi imperialismin peruspiirre. Kenen tahansa ihmisen pahoinpitely on rikos. Sotavankien pahoinpitely on lisäksi vakava kansainvälisen oikeuden rikkomus. Lopettakaamme keskustelu siitä, ovatko Guantanamon vangit sotavankeja vai ei. Jos yhdysvaltalaiset kävivät Afganistanissa sotaa, silloin pidätetyt ovat sotavankeja. Jos yhdysvaltalaiset eivät käyneet Afganistanissa sotaa, silloin pidätetyt ovat sieppauksen uhreja. Myöskään vankien siirtäminen Kuuban miehitetylle alueelle ei ole sattumaa. Se on vakava provokaatio Kuuban sankarillista kansaa vastaan.
Sitä, mitä yhdysvaltalaiset tekevät ystäviensä tuella, ja valitettavasti tässäkin salissa on yhdysvaltalaisten ystäviä, he eivät tee salaa. He haluavat koko maailman tietävän, mitä tapahtuu niille, jotka jäävät heidän käsiinsä. Arvoisat kollegat, kuitenkaan barbaarisuus, oli se kuinka kamalaa tahansa, ei voi pysäyttää historian kulkua. Tästä pitävät kansat huolen.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, puhun Gerardo Galeoten puolesta. Hän allekirjoitti kenraali Morillonin kanssa PPE-ryhmän tätä aihetta käsittelevän päätöslauselman.
Tulin keskusteluun myöhässä, mutta ehdin kuitenkin kuulemaan muutamia puheenvuoroja, ja olen sitä mieltä, että nyt on palattava peruskysymyksiin. Mielestäni peruskysymyksiä on kolme: ensinnäkin terrorismi on nykyisin suurin uhka oikeusvaltioille, avoimille ja demokraattisille yhteiskunnille; toiseksi Yhdysvalloilla ja Euroopalla on yhteinen näkemys, yhteinen yhteiskuntajärjestelmä ja tietenkin yhteinen käsitys, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen on järjestelmämme peruskivi. Kolmanneksi on tietenkin sanottava, että jos Euroopan unionilla on jokin tunnusmerkki, se on ihmisoikeuksien kunnioittaminen.
Tästä lähtien tietenkin voimme, ja meidän pitääkin, korottaa äänemme, ja pyytämisen sijaan meidän on puhuttava, sillä pyytäminen tarkoittaisi sitä, että mielestämme Guantanamossa olevia vankeja ei kohdeltaisi inhimillisten vaatimusten mukaisesti, ja todellisuudessa kaikki merkit näyttäisivät viittaavaan siihen, että näin asia kuitenkin on.
En aio ryhtyä väittelemään siitä, pitäisikö vankeihin soveltaa Geneven yleissopimusta vai ei. Euroopan unionina meidän on tietenkin sanottava, että epäselvissä tapauksissa Geneven yleissopimuksen periaatteita on sovellettava, mutta Geneven yleissopimukseen sisältyy myös oikeusperusta, jonka avulla voidaan ratkaista kaikki sellaiset kysymykset, jotka voisivat vaarantaa järjestelmän tai vankien turvallisuuden. Tuomioistuin puolestaan päättää siitä, suojeleeko Geneven yleissopimus vankeja vai ei.
Arvoisa puhemies, tähänastinen vaikutelmani on, että asiaa käsitellään täysin korrektilla tavalla ja että näin ollen tässä keskustelussa keskitytään hieman vääriin asioihin. Ilmeisesti tässä on ymmärretty väärin Euroopan kansalaisten mielipide eikä siis yhdysvaltalaisten mielipidettä. Kyse on suhdetoiminnassa tapahtuneesta erehdyksestä, sillä Yhdysvallat on todellakin levittänyt itse näitä tunteitamme loukanneita valokuvia.
Meidän on siis oltava jatkossakin valppaina, mutta pidettävä kuitenkin aina mielessä, että olemme tässä sodassa samalla puolella.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mikä erottaa Talebanien kaltaisen hallinnon demokratiasta? Minusta ennen kaikkea oikeusvaltion periaatteen kunnioittaminen. Terrorismin vastaista taistelua voidaankin käydä vain - kaikista niistä kiusauksista huolimatta, jotka houkuttelevat poikkeamaan oikeusvaltion periaatteesta - siten, että kunnioitetaan oikeusvaltion periaatetta ja etenkin kansainvälisiä sopimuksia. Niinpä Yhdysvaltojen ei pitäisikään antaa sellaista vaikutelmaa, että kansainväliset sopimukset, Geneven sopimus jne., eivät ole sen mielestä voimassa terroristeiksi epäiltyjen henkilöiden kohtelussa. Tämähän on myös päätöslauselmamme syy.
Saanen kuitenkin sanoa tässä yhteydessä toisenkin asian. Minua edeltänyt puhuja oli sitä mieltä, että Euroopalla ja Yhdysvalloilla on yhteinen visio. Se ei valitettavasti aivan pidä paikkaansa, sillä se terrorismin vastainen taistelu, jota yhdysvaltalaiset nyt käyvät, ei ole meidän näkökulmastamme katsoen tällaisena kovinkaan tehokas, vaikka kannatammekin sinänsä täysin terrorismin vastaista taistelua.
Haluan vain sanoa, että yhdysvaltalaisten suhtautuminen monenlaiseen terrorismiin on ollut hyvin kaksinaista, ellei suorastaan joskus jopa suvaitsevaista, kun se on heille sopinut. Yhdysvaltalaiset ovat kuitenkin valitettavasti jälleen hylänneet monenkeskisyyden ja liittolaisten etsinnän tien syyskuun 11. päivän ensimmäisten kauhunsekuntien jälkeen.
En haluaisi puolustaa täällä Pohjois-Korean, Iranin enkä Irakin hyvin erilaisia hallituksia. Tämä yksinkertaistava tapa mitata kaikkia näitä hallituksia samalla mitalla ja luokitella ne pahan akseliksi osoittaa kuitenkin oikeastaan, että Yhdysvaltain hallitus on, ikävä kyllä, lähtenyt ulkoministeri Powellin suoraselkäisestä asenteesta huolimatta tielle, jolla terrorismia ei torjuta tehokkaasti.
Tiedämme, että esimerkiksi Iranissa on monia ryhmiä, jotka eivät ole kovinkaan tyytyväisiä presidentti Khatamin ja hänen ulkoministerinsä sekä hallituksen valitsemaan linjaan. Tiedämme kuitenkin myös, että Iranissa on vahvoja voimia, jotka pyrkivät etenemään tällä tiellä myönteiseen suuntaan, ja siksi uskonkin, että meidän on terrorismin vastaisen taistelun yksiselitteisyydestä huolimatta sanottava yhdysvaltalaisille selvästi, että heidän tapansa käydä taistelua ei ole oikeusvaltion periaatteen mukainen eikä kovinkaan tehokas.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, komissio panee merkille kunnianarvoisten parlamentin jäsenten ilmaisemat huolet, jotka koskevat niitä oikeudellisia seuraamuksia, joita aiheutuu Yhdysvaltain päätöksestä evätä näiltä vangeilta Geneven yleissopimuksen mukainen sotavangin asema. Olemme kaikki nähneet valokuvia Yhdysvaltain Guantanamon sotilastukikohdassa pidetyistä vangeista ja olemme kuulleet heidän kohtelustaan kertovia raportteja. Huolimatta heidän virallisen asemansa epävarmuudesta ei ole mitään todisteita siitä, ettei vankeja kohdeltaisi inhimillisesti.
Tämän on oltava peruskysymys. Euroopan unioni on käynyt jo pitkään vuoropuhelua Yhdysvaltain kanssa ihmisoikeusasioiden sekä oikeus- ja sisäasioiden alalla. Euroopan unioni ja Yhdysvallat ovat päässeet sopimukseen useimmista asioista. Niissä asioissa, joista olemme heidän kanssaan eri mieltä, kuten esimerkiksi kuolemanrangaistuksessa, ilmaisemme ajatuksemme ja eriävät mielipiteemme selvästi.
Yhdyn niiden parlamentin jäsenten näkemyksiin, jotka uskovat tämän vahvistavan kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista puoltavia EU:n perusteluja. Aiomme noudattaa tätä linjaa jatkossakin toimiessamme yhdysvaltalaisten kollegojen kanssa. Euroopan unioni jatkaa Guantanamon tilanteen seuraamista. Teemme sen huolellisesti emmekä epäröi sopivan paikan tullen ottaa asiaa esiin Yhdysvaltain kanssa käytävissä kahdenkeskisissä neuvotteluissa.
Haluaisin lopettaa toistamalla asian, jonka komission jäsen Patten jo sanoi Tokiossa pidetyssä Afganistanin jälleenrakentamisen rahoittajien kokouksessa. Pääperiaatteenamme on asioiden oikeudenmukaisuus, ja se on sekä rauhan aikaansaamisen että sodan voittamisen edellytys.
Grigory Paskon tapaus ja TV6:n sulkeminen Venäjällä.

Schroedter
Arvoisa puhemies, pienelle ryhmälle on kunnia päästä avaamaan keskustelu. Haluaisin aloittaa sen näillä sanoilla: demokratia ei voi kukoistaa ilman lehdistönvapautta. Se meidän on ymmärrettävä myös Grigori Paskon tapauksen yhteydessä. Se on raskas isku sananvapaudelle Venäjällä, maassa, joka synnytti perestroikan ja jossa perestroika heräsi. Tapaus muistuttaa sananvapauden tukahduttamista Neuvostoliiton aikoina. Siksi esitämme arvostelua, sillä syyte perustuu edelleen Neuvostoliiton salaisiin sotilaslakeihin, joita ei ole kirjattu edes valtion oikeusministeriön rekistereihin. Laeissa kielletään sotilaiden omaisia puhumasta ulkomaalaisten kanssa. He eivät enää saa käydä ostoksilla, sillä monet Venäjän kauppiaista ovat jo pitkään olleet ulkomaalaisia.
Näin ollen vetoammekin valtakunnansyyttäjä Ustinoviin, että hän ottaisi valituksen hyvin nopeasti käsiteltäväksi. Muistamme Aleksander Nikitinin tapauksen, jossa valitusmenettely kesti 16 kuukautta - ja on otettava huomioon, että Grigori Pasko joutuu elämään erittäin huonoissa oloissa. Hänen sellissään ei ole edes ikkunaruutua, vaikka on talvi. Grigori Pasko ei halua armahdusta. Haluaisin huomauttaa komission jäsenelle, että liikkeellä on merkillisiä vääriä tietoja. Kyse ei ole tunnustuksesta. Hän on oikeassa! Hänellä on oikeus sananvapauteen. Siksi pyytäisin komission jäsentä sanomaan komission jäsen Pattenille, että tämä aihe on vihdoinkin otettava mukaan EU:n ja Venäjän välisiin keskusteluihin!

Posselt
Arvoisa puhemies, on sellaisia kollegoja ja voimia, jotka ovat taipuvaisia arvioimaan Madagaskarin - josta kohta keskustelemme - kaltaista pikkuvaltiota ankaramman mittapuun mukaan kuin Venäjän kaltaista suurta valtiota. Meidän velvollisuutemme on kuitenkin tehdä juuri päinvastoin. Venäjä on Euroopan neuvoston jäsen. Venäjä on solminut erityisen kumppanuussopimuksen Euroopan unionin kanssa. Siksi meidän on arvioitava tätä valtiota ihmisoikeusasioissa ankaran mittapuun mukaan, vaikka se onkin mahtava ja vaikka kumppanuus Venäjän kanssa on etujemme mukaista.
Venäläiset ovat hyväksyneet ankarien normien noudattamisen liittyessään näiden organisaatioiden jäseneksi. Nyt heidän on noudatettava näitä ankaria normeja. Siksi emme mitenkään voi hyväksyä sitä, mitä Grigori Paskolle on tapahtunut! Pasko on henkilö, joka on toiminut Euroopan unionin, Venäjän ja Aasian puolella sijaitsevien naapurivaltioiden kansalaisten edun mukaisesti kertoessaan vaaroista, jotka uhkaavat Venäjän kansaa ja meitä kaikkia. Pasko on henkilö, joka venäläisenä demokraattina, ympäristönsuojelijana ja ihmisoikeustaistelijana ansaitsee täyden tukemme. Hän kamppailee Venäjällä mielipiteenvapauden ja oikeusvaltion periaatteen noudattamisen puolesta. Siksi hän on isänmaanystävä, toisin kuin ne, jotka yrittävät tukkia hänen suunsa.
Siksi meidän velvollisuutemme onkin olla juuri tässä tapauksessa selväsanaisia ja vaatia, että salaiset lait, sotilaslait ja sotilastuomioistuimet häviävät Venäjältä ja että Grigori Pasko vapautetaan, ei armahtamalla, vaan kumoamalla häntä vastaan nostettu syyte, joka on ehdottomasti epäreilu ja perusteeton. Lisäksi meidän on sanottava hyvin selvästi tämä: on välttämätöntä luoda Venäjälle vihdoinkin sellaiset edellytykset, että maahan saadaan jälleen koko maan kattavia riippumattomia tiedotusvälineitä. TV6:n lakkauttaminen on hirveä skandaali! Se on sen yhdenmukaistamispolitiikan pääte- ja lakipiste, jota Kreml ja presidentti Putin itse harjoittavat.
Siksi pyydän teitä tukemaan tätä päätöslauselmaesitystä.

Belder
Arvoisa puhemies, kiitos. Minun kotimaassani käytetään aika usein sanontaa "käsittäköön ken saattaa" eli - ehkäpä ulkopuolisten kannalta helpommin muotoiltuna - "ymmärtäköön ken taitaa". Tämä muistui elävästi mieleeni venäläisellä televisiokanava Kulturalla äskettäin sattuneen tapauksen yhteydessä. Juontaja suositteli lähetyksessä vastailmestynyttä teosta, joka käsitteli intellektuellien asemaa Stalinin kaudella. Hän oletti hyvin hienovaraisesti toimittajien varmaankin arvelleen, että nyt on tullut aika muistella melkein unohduksiin jääneitä hengissä säilymisen keinoja. Hienovarainen tapa pilkata Kremlin autoritaarista mediapolitiikkaa.
TV6:n leivättömiä johtajia ei nyt kuitenkaan paljon naurata. Heidän kanavansa lähetykset lopetettiin viime kuussa tuomioistuimen määräyksestä. Näin katosi Venäjän viimeinen kansallinen ja yksityinen kanava, jonka välittämät tiedot olivat itse hankittuja ja riippumattomia. Noin puolet Venäjän väestöstä saattoi nähdä TV6:n ohjelmat. Nämä kansalaiset joutuvat tästä lähin luottamaan tiedonsaannissaan molempiin valtion kanaviin, ORT:hen ja RTR:ään. TV6:n sulkeminen pakolla merkitsee lyhyesti sanoen Venäjän mediamaailman varmaa köyhtymistä. Käsiteltävänä olevassa päätöslauselmaehdotuksessa otetaankin tämä perustellusti esiin.
Onko TV6:n kohtalo nyt sinetöity? Ei, sillä ensi kuussa viestintäministeriössä päätetään uudesta toimiluvasta 6-kanavalle. Tällä riippumattomalla kanavalla on siis jonkinlainen uuden alun mahdollisuus. Kiinnostavaa onkin, että se sai toissapäivänä tähän yritykseen julkista taustatukea Venäjän federaation oppositioleireistä, sekä oikealta että vasemmalta.
Tämä mahdollisuus ei varmastikaan ole Kremlin suosiossa. Moskovan vallanpitäjiä miellyttää paljon enemmän se ajatus, että 6-kanavasta tehtäisiin urheilukanava. Se sopii heidän mielestään lisäksi täydellisesti Putinin uuteen kansakunnan kunnonkohotuskampanjaan. On syytä vahvasti epäillä, tuleeko kansasta tosiaankin terve, jos se katsoo tuntikausia televisiota. Tämä on kuitenkin hyvä keino edistää sen toiveen toteutumista, että yhteiskunta muuttuisi entistä vähemmän poliittiseksi.
Tässä päätöslauselmaesityksessä otetaan myös - täysin perustellusti - kantaa oikeudenkäyntiin sotilastoimittaja Grigori Paskoa vastaan. Hänen asiansa yhdistää punaisen langan lailla TV6:n sulkemiseen se, että molempien toimien oikeudelliset perusteet ovat horjuvia. Ne eivät sovi yhteen Venäjän federaation perustavan oikeusvaltion periaatteen kanssa. Sehän on presidentti Putinin alkuperäinen periaate, jonka haluamme jakaa hänen kanssaan. Venäjän yhteiskunnan tuenilmaukset Grigori Paskolle ja TV6:n toimitukselle osoittavat, että samanmielisiä on, ilahduttavaa kyllä, Venäjällä monia muitakin. Tässä viileän toteavassa mietinnössä heitä tuetaan lämpimästi, jotta Grigori Pasko saisi henkilökohtaisesti oikeutta ja jotta lehdistönvapaus turvattaisiin Venäjällä yleensä.

Dupuis
Arvoisa puhemies, jäsen Schroedter muistutti Nikitinin tapauksesta. Meillä on Grigori Paskon tapaus ja vielä toinenkin, Igor Sutiaginin tapaus, joka on enemmän tai vähemmän samanlainen kuin Paskon. Kalugan alueen tuomioistuin on hiljattain myöntänyt, että vuonna 1999 tuomitun Paskon vangitsemiselle ei ollut oikeusperustaa. Pasko on edelleen vankilassa. Tätä on nykypäivän Venäjä, tätä on Putinin Venäjä ja Putinin ystävän jäsen Oostlanderin Venäjä, Oostlanderin, joka laittoi meidät äänestämään Venäjää koskevasta mietinnöstä, jolle en antanut puoltavaa ääntä ja jossa olemme rivi riviltä ja kappale kappaleelta hyväksyneet joukkotiedotusvälineitä, niiden vapautta, riippumatonta oikeutta sekä ympäristönsuojelua koskevan ohjelman rahoituksen. Meidän on kuitenkin kaikissa tai lähes kaikissa istunnoissa huomautettava, etteivät asiat tällä alalla eivätkä monella muullakaan ole Venäjällä kohdallaan.
Tämä on Euroopan unionin politiikkaa: unioni rahoittaa toimia ympäristön pelastamiseksi, mutta samaan aikaan on taisteltava, jotta ympäristön puolestapuhujat saadaan pois vankiloista ja niin edelleen. Tämä on järjetöntä politiikkaa. Romano Prodin huolet eivät näköjään ulotu paljon Gazpromia ja kaasua pidemmälle. Me kaikki tiedämme tämän, joten kehotankin tekstejä esitelleitä lisäämään pienen suullisen tarkistuksen. Kehotan myös komissiota esittämään mitä voimakkaimman protestin Venäjän viranomaisille. Tämä ei koske mielestäni pelkästään neuvostoa.
Jätän nyt väliin sen tosiasian, että emme tosiaankaan puhu paljon Tsetseniasta, koska olemme kovin varovaisia sen suhteen. Sanomalehdissä ilmestyy kuitenkin päivittäin tai viikoittain artikkeleita siitä. Kehottaisin teitä lukemaan Kansainväliset sanomat (Courrier international) -lehdestä Politovskaïan tuoreimman artikkelin. Se, mitä tuolla edelleen Venäjään kuuluvalla alueella - vaikkei sen enää pitäisi siihen kuulua - tapahtuu, on todella hirvittävää. Emme tosin saa sieltä sellaisia kuvia kuin Guantanamosta, kuvia ei ole mutta, mutta sehän on vielä pahempaa.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, komissio yhtyy parlamentin huolenaiheisiin, jotka liittyvät Grigori Paskon tapaukseen ja TV6:n sulkemiseen. Ottaen huomioon Venäjän kanssa tehdyt poliittisten ja taloudellisten suhteiden tiivistämiseen pyrkivät yhteiset ponnistelut Euroopan unioni on toistuvasti tehnyt selväksi, että se odottaa Venäjän toimivan niiden arvojen mukaisesti, joita se itse sitoutui noudattamaan liittyessään Euroopan neuvostoon ja Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestöön (ETYJ). Nämä perusperiaatteet sekä vapaat ja riippumattomat tiedotusvälineet ovat ilman muuta olennainen osa kumppanuuttamme, joka muodostaa pohjan suunnitteilla olevalle strategiselle kumppanuudelle. Lainsäädännöllisten näkökohtien ohella Venäjän uutistoimituksen vapaus on kokenut viime kuukausina monia kolauksia. Nämä tapahtumat ovat huolestuttavia. Paskon tapauksessa aiheuttavat lisäksi huolta hänen oikeudenkäyntiensä hämärät ja epäselvät olot sekä julkisten raskauttavien todisteiden puute.
Pyrimme joka tapauksessa edistämään Venäjän tiedotusvälineiden riippumattomuutta ja toimituksen vapautta hyödyntämällä jatkossakin kaikkia YUTP:n välineitä sekä ottamalla esiin kaikki merkittävät asiat Venäjän kanssa käytävässä kahdenkeskisessä poliittisessa vuoropuhelussamme.
Komissio aikoo lisäksi kiinnittää edelleen erityistä huomiota kansalaisyhteiskunnan ja riippumattomien tiedotusvälineiden tukemiseen kansanvaltaa ja ihmisoikeuksia koskevassa eurooppalaisessa aloitteessa, jonka lyhyen ja keskipitkän aikavälin painopistealueeksi Venäjä asetetaan.
Madagaskarin vaalit.

Rod
Arvoisa puhemies, Madagaskarissa viime joulukuun 16. päivänä järjestettyjen presidentinvaalien ensimmäisen kierroksen tulokset ovat herättäneet paljon kiistaa ja ristiriitoja kahden johtoon nousseen ehdokkaan eli lähtevän presidentin Didier Ratsirakan ja hänen kilpailijansa Marc Ravalomananan välillä. Ratsiraka on todennäköisesti väärentänyt vaalituloksia, ja hänen aikomuksensa ovat edelleen arvoitus. Hän ei luovuta, ja hänen vaikenemisensa saa pelkäämään väkivaltaisuuksia, joita hänen kannattajansa saattavat järjestää. Koska sisäministeri on valmis antamaan hänelle vain suhteellisen enemmistön, Ravalomanana vaatii voittoa jo ensimmäisen vaalikierroksen perusteella ja toisen kierroksen peruuttamista. Viralliset tulokset pakottavat kuitenkin molemmat ehdokkaat kilpailemaan toisella kierroksella, ja kansainvälinen yhteisö vetoaa toisen vaalikierroksen järjestämiseen. Ravalomanana näyttää saaneen kansan tuen, koska sadat tuhannet ihmiset ovat osoittaneet mieltään hänen puolestaan ja halvaannuttaneet maan yleislakolla vaatien opposition voittoa. Lakolla on tuhoisat seuraukset maan talouteen. Lakon kustannukset päivää kohti olivat 8-10 miljoonaa dollaria viime viikolla, ja nyt kun lakko on kestänyt 10 päivää, tappiot ovat jo ylittäneet Madagaskarin vuosittaiset koulutusmäärärahat.
Meidän on käsitettävä tämä oikein. Kyse ei ole siitä, ketä ehdokasta me tuemme, enkä suhtaudu Ravalomananaan mitenkään myötämielisemmin kuin Ratsirakaan. Ravalomanan itsevaltaiset teot maan pääkaupungin johdossa saattavat huolestuttaa tulevaisuudessa, jos nykyinen taloudellinen ja uskonnollinen valta, jotka hänellä jo on, ja valtionvalta keskittyvät hänen käsiinsä, jos hän tulee valituksi. Ihmisoikeuksien puolestapuhujat saattavat pettyä. Se mitä maa kuitenkin ennen kaikkea tarvitsee, on demokratian ja oikeusvaltion kunnioittamista. Sen vuoksi on tärkeää, että molemmat ehdokkaat suostuvat vaalitulosten tarkistamiseen ja että korkein oikeus suostuu pöytäkirjojen vertailuun. Vertailu on ainoa demokraattinen keino saada tietää äänestyksen todelliset tulokset. On tärkeää, että komissio tekee kaikkensa löytääkseen ratkaisun tähän maata repivään konfliktiin ja edistääkseen todellisen oikeusvaltion juurruttamista maahan. Konflikti on ratkaistava paitsi ihmisoikeuksia, poliittisia oikeuksia ja kansalaisoikeuksia myös monipuolueperiaatetta kunnioittaen. Näiden perusoikeuksien kunnioittamisella on ratkaiseva merkitys demokraattisen prosessin vahvistamisen kannalta.

Gemelli
Arvoisa puhemies, pimeän siirtomaa-ajan ja kehitysmaissa vallalla olleiden diktatuurien jälkeen pidän myönteisenä sitä, että tällä hetkellä puhutaan näissä maissa järjestettävistä vaaleista, vaikka näiden maiden sosiaalinen verkko ja siviilitoiminnan verkko onkin heikoissa kantimissa, kuten myös demokratian käsite.
Osapuolten väliset erottelut ovat vaikeita, jos otetaan huomioon, että kaikkien kulttuurien, kaikkien yhteiskuntien on tarpeen valita edustajansa. Katson kuitenkin, että on korostettava sitä, että tarvitaan vaalit, jotka voivat olla avoimet, koska meidän on pyrittävä lisäämään demokraattista tietoisuutta ja kulttuuria, kuten meidän on pyrittävä edistämään kansalaisyhteiskuntaa. Lisäksi meidän on käytettävissämme olevien välineiden, Cotonoun sopimuksen ja AKT:n ja Euroopan unionin yhteisten parlamentaaristen edustajakokousten avulla ehdotettava järjestelmiä ja keinoja demokratian valvomiseksi siten, että se tapahtuu näiden maiden kansalaisyhteiskunnan kautta.
Voimme päästä eteenpäin, jos onnistumme siinä, että ymmärretään, että demokratian lisäämisen, ihmisten oikeuksien puolustamisen, moniarvoisen valtion perustamisen ja siten moniarvoisen yhteiskunnan sisällä saavutettavan yhteisymmärryksen avulla voidaan luoda kasvua tässä maassa, jolle on varsin tärkeää päästä aktiivisesti mukaan maailman kansalaisyhteiskuntien joukkoon.

Fruteau
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Madagaskarin korkein oikeus julkisti vaalien tulokset 25. tammikuuta. Menettelyn hitaus ja nykyinen lähes yksinvaltiutta hipova, kohta jo 20 vuotta voimassa ollut johto, joka juuri sai Madagaskarin hallituksen torjumaan kansainväliset tarkkailijat, sekä opposition julkisten julistusten ristiriitaisuus tekevät näistä tuloksista vähintäänkin epäilyttävät.
Mutta ovatko Madagaskarin johtajat yksin vastuussa tästä näennäisdemokratiasta? Miksi tämä maa, joka on kuitenkin yksi maailman köyhimmistä, ei ole saanut erityistä huomiota kansainvälisessä yleisessä mielipiteessä ennen näitä surullisia tapahtumia? Olisivatko Euroopan maat ja etenkin Ranska unohtaneet yhteisen menneisyytensä Madagaskarin kanssa?
Hyvät kollegat, Madagaskarin kansa ei todellakaan kaipaa, että heitä pidetään kädestä ja vielä vähemmän sitä, että teemme vaaleja koskevia valintoja heidän puolestaan. Sitä vastoin Eurooppa ei voi missään tapauksessa vaieta. Tarkkailijoiden korostamasta "leppoisasta" ilmapiiristä - leppoisuus on yksi Madagaskarin kansan luonteenpiirteistä - huolimatta tilanne on poikkeuksellinen maalle: yli puoli miljoonaa ihmistä nähdään lähes päivittäin kaduilla ja mielenosoituksissa, jotka ovat laajemmat kuin koskaan maan itsenäistymisen jälkeen; yleislakko on lähes halvaannuttanut maan tuhoisin seurauksin, ja se on jatkunut yhtä voimallisena jo 10 päivää. Välinpitämättömyydellä ei ole enää sijaa näin vakavassa tilanteessa.
Meidän on siis oltava aloitteellisia ja autettava Madagaskarin kansaa saamaan takaisin arvokkuutensa. Se on mahdollista vain, jos toinen vaalikierros käydään avoimesti, toisin sanoen vain, jos kansainväliset järjestöt ja Euroopan unioni varmistavat, että vaalit sujuvat moitteettomasti.
Meidän on vaadittava molempia ehdokkaita kunnioittamaan oikeusvaltiota ja turvaamaan siviilirauhan, jotta vaaliongelmat eivät johda etnisiin yhteenottoihin. Meidän on yksinkertaisesti vaadittava, että puheenvuoron saa nyt kansa ja että heidän valintaansa kunnioitetaan.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, komissio, jota ihmisoikeudet ja demokratian sekä oikeusvaltion periaatteiden kunnioitus suuresti kiinnostaa, on erityisen huolestunut poliittisesta tilanteesta Madagaskarilla. Ajan puutteen ja muiden vaalien tarkkailutoimien valmistelun vuoksi komissio ei voi lähettää tarkkailijoita toiselle vaalikierrokselle, joka pidetään 24. helmikuuta. Tämä johtuu siitä, että Madagaskar ei ollut komission prioriteettilistalla vuodeksi 2002, sekä syistä, jotka koskevat maata itseään.
Euroopan unioni on kuitenkin valmis tukemaan vaaliprosessia. Komissio on erikseen päättänyt lähettää ryhmän teknisiä asiantuntijoita tukemaan paikallisten tarkkailijoiden työtä Madagaskarin toisella vaalikierroksella.
Kambod&#x017E;an vaalit.

Posselt
Arvoisa puhemies, ennen Kambod&#x017E;an vaaleja, jotka ovat ensimmäiset paikallisvaalit vuosikymmeniin - onhan se sentään edistystä - on valitettavasti nähty vaalikampanja, jossa vallanpitäjät ja valtiollinen puolue manipuloivat ja käyttivät hyväkseen tiedotusvälineitä. Oppositiopuolueisiin kohdistui uhkailun aalto, jonka aikana esiintyi jopa lukemattomia väkivaltaisia kuolemantapauksia ja salaperäisiä murhia. Näin ollen näitä vaaleja ei voi todellisuudessa kutsua vapaiksi, vaikka vaalikierros sinänsä näyttääkin sujuneen suurin piirtein ja jokseenkin moitteettomasti, niin kuin kollegamme Kambod&#x017E;asta ovat kertoneet.
Silti joudumme toteamaan, että on edelleen olemassa suuri tarve todella juurruttaa demokratia tähän kärsimysten koettelemaan valtioon, joka on kärsinyt karmaisevalla 1900-luvulla enemmän kuin mikään muu maailman valtio. Maailmassa ei ole toista valtiota, jossa olisi koettu samanlainen totalitäärisen raivon kausi kuin Kambod&#x017E;assa punaisten khmerien aikana. Siksi haavoja ei voikaan parantaa yhdessä yössä. Meidän on kuitenkin silti pidettävä huolta siitä, että arvioimme toimintaa selkeiden mittapuiden avulla ja että edistämme oikeusvaltion periaatteen toteutumista ja demokratiaa. Ja se onnistuu vain paikallishallinnon kautta.
Siksi vetoan komissioon ja neuvostoon, jotta ne edistäisivät ja tukisivat vastavalittuja paikallisedustajia, eivät ainoastaan hallituspuolueen edustajia, vaan myös oppositiopuolueiden edustajia, joista ei saa tulla pelkkää näkösuojaa, vaan joita tarvitaan, jotta tästä ensimmäisestä heikosta askeleesta kohti demokratiaa tulee enemmän kuin propagandaesitys, nimittäin aitoa demokratiaa. Siksi tarvitsemme paikallisten poliitikkojen kouluttamista, paikallisten poliitikkojen tukemista ja sen edistämistä, että he näkyvät tiedotusvälineissä sekä vapaiden tiedotusvälineiden tukemista. Näiden täytyy olla meidän tulevan Kambod&#x017E;an-politiikkamme painopistealueita. Meidän on tuettava myös Funcinpec-puoluetta ja muita sellaisia voimia, jotta syntyy oikea vakaa monipuoluejärjestelmä tähän valtioon, joka on kärsinyt enemmän kuin mikään muu valtio.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, komissio on samaa mieltä parlamentin kanssa siitä, että on pidettävä prioriteettina Kambod&#x017E;an demokraattisten instituutioiden tukemista. Tästä syystä osoitimme 3 miljoonaa euroa teknisen avun muodossa paikallisvaalien sujuvan toimittamisen auttamiseksi, ja Euroopan unioni lähetti tarkkailijoita Kambod&#x017E;an pyynnöstä. Komissio koordinoi paikan päällä kaikkiaan 120 tarkkailijaa vaalipäivänä. Tämä on ensimmäinen kerta, kun tarkkailijoita lähetetään puhtaasti paikallisvaaleihin. Olen erityisen tyytyväinen, että Carlos Costa Neves oli tarkkailijaryhmän johdossa, mikä osoittaa, että parlamentin ja komission yhteistyö on aina vain tiiviimpää, kun vaalitarkkailijoita lähetetään.
Alustavien raporttien mukaan vaaleihin valmistautuminen ja niiden suorittaminen sujuivat ongelmitta, ja äänestäjiä saapui rauhallisesti sankoin joukoin. Tietysti on sanottava, että kuulimme mainintoja hajanaisesta väkivallasta, murhista ja uhkailusta, mikä aiheuttaa vakavaa huolta. Nämä tapahtuivat huolimatta hallituksen sekä muiden poliittisten puolueiden julkilausumista väkivaltaa vastaan vaalien aikana. Tiedotusvälineiden toiminta vaalien aikana oli puolueellista. Koska vaaliprosessi ei ole vielä päättynyt, tuloksia ei ole vielä ilmoitettu eikä valituksia ja vetoomuksia ole vielä esitetty, on vielä liian aikaista esittää lopullisia johtopäätöksiä vaalien onnistumisesta. On kuitenkin selvää, että Kambod&#x017E;an kansalla on ensimmäistä kertaa historiassaan ollut mahdollisuus äänestää paikallisedustajien vaalissa, ja kansalaiset hyödynsivät tätä mahdollisuutta suurin joukoin.
Komission valtuuskunta ja Euroopan unionin diplomaattiset edustajat jatkavat vaalien jälkeisen prosessin seurantaa. Vasta myöhemmin voimme arvioida kattavasti tätä yritystä jatkaa Kambod&#x017E;an demokratisointia.
Eritrea.

Rod
Arvoisa puhemies, me, jotka olemme tukeneet Eritrean itsenäisyystaistelua, kauhistelemme nyt johdossa tapahtunutta kehitystä maassa, jossa äskettäin tapahtunut konflikti Etiopian kanssa vaikuttaa edelleen dramaattisesti.
Viime syyskuussa Eritrean hallitus pidätti 11 oppositioon kuuluvaa eritrealaista, joista monet olivat entisiä ministereitä, jotka olivat julkaisseet kirjeen, jossa vaaditaan hallituksen demokratisoimista. Pidätyksiä seurasi yksityisen lehdistön kaikkien julkaisujen keskeyttäminen, joka on viranomaisten mukaan väliaikainen. Lisäksi vaaleja on lykätty ja uusien poliittisten puolueiden koulutus on kielletty. Maan johto on näin tukkinut Eritrean toimittajien ja poliittisten toisinajattelijoiden suut.
Nämä sananvapautta rikkovat tukahduttavat toimet huolestuttavat ja ovat tuomittavia. Ne ovat avoimessa ristiriidassa sen kanssa, että Eritrean viranomaiset ovat ilmoittaneet haluavansa ryhtyä demokraattisiin uudistuksiin.
Kaiken kukkuraksi Euroopan unionia paikallisesti edustanut Italian suurlähettiläs vahingoitti vakavasti Eritrean ja unionin välisiä suhteita lokakuussa 2001.
Eritrean ja Euroopan unionin suhteiden normalisointi edellyttää kuitenkin ihmisoikeuksien ja perusvapauksien ehdotonta kunnioittamista. Tässä tarkoituksessa Eritrean hallituksen on paitsi vapautettava kaikki poliittiset vangit ja toimittajat myös purettava kaikkia itsenäisiä toimittajia koskeva kielto.
Tämän vuoksi Euroopan unionin on tarkistettava Eritrean-suhteitaan Cotonoun yleissopimuksen valossa. Sen 96 artiklassa vaaditaan sellaista Eritrean sisäisen kansallisen konferenssin järjestämistä, johon osallistuu sekä poliittisia toimijoita että kansalaisyhteiskunnan edustajia nykykriisin ratkaisemiseksi ja maan sitomiseksi demokratian ja kestävän kehityksen tielle.

Bowis
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, pyydän teitä jakamaan huoleni ja kiukkuni, joita tunnen puhuessani Eritrean ystävänä. Vuosina 1889-1952 Eritrea kuului ensin Italialle ja sitten Britannialle. Kansainvälinen yhteisö luovutti sen myöhemmin Etiopian liittovaltiolle, ja se liitettiin osaksi Etiopiaa. Sen jälkeen Eritrea joutui kärsimään 32 vuoden ajan sotaa, jonka aikana sen talous ja elinympäristön edellytykset tuhoutuivat ja sen kansa hajaantui.
Vuonna 1993 maan itsenäistymisestä järjestettiin kansanäänestys. Olin siellä silloin YK:n tarkkailijana. Maassa eläteltiin toiveita. Pakolaiset palasivat takaisin, ja jälleenrakennustyöt aloitettiin. Kansanäänestykseen osallistui 90 prosenttia kansalaisista, ja 99 prosenttia heistä kannatti itsenäisyyttä. Isaias valittiin presidentiksi. Kohtuulliset elinedellytykset synnyttivät optimismin kauden, ja me toivoimme parasta. Muutaman vuoden ajan ongelmat aiheutuivat rajakiistoista. Nyt ongelmat ovat valitettavasti maan sisällä.
Ihmisoikeudet ovat heikentyneet, oppositio on suvaitsematon, 11 entistä hallituspuolueen johtajaa on pidätetty, lehdistö on tukahdutettu, ja toimittajia on pidätetty. Italian suurlähettiläs on karkotettu maasta. Viime joulukuussa luvatut monipuoluevaalit peruttiin, ja puolueiden toiminta on nyt kielletty.
Demokratian toteuttaminen on peruttu Eritreassa. Eritrea tarvitsee kipeästi tukea sodan tuhoaman maan jälleenrakentamisessa. He tarvitsevat meidän apuamme, mutta apua ei pidä myöntää, ellei asianmukaisesta hallinnosta ole takeita. Eritrealaisille ystävillemme sanomme: "Tulkaa takaisin maailmanyhteisöön, jossa toteutetaan demokraattista hallintotapaa. Luopukaa totalitarismista." Komissiota kehotan pysymään tiukkana. Ihmisoikeudet eivät ole pelkästään meidän etumme. Ne eivät paranna meidän oloamme. Niistä on hyötyä Eritrean kansalle, ja Eritrea tarvitsee ihmisoikeuksia juuri nyt.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten minua edeltäneet kollegat ovat jo sanoneet, tilanne Eritreassa on demokratian kannalta yhä pahempi. Eritrean parlamentti, johon valitut edustajat kuuluvat kaikki demokratian ja oikeudenmukaisuuden kansanrintamaan, on päättänyt kieltää poliittisten puolueiden perustamisen; riippumaton lehdistö on kielletty, ja useita lehtimiehiä, poliittisia henkilöitä, poliittisia vastustajia, joiden joukossa on hallituksen entisiä ministereitä, joita kansalliskokous syyttää maanpetoksesta, on pidätetty; kansalaisiin ja erityisesti opiskelijoihin, joista kaksi kuoli vankeudessa aavikolla, kohdistuvat sortotoimet lisääntyvät; Italian suurlähettiläs on karkotettu maasta; siviiliväestön taloudellinen tilanne ja elinolot vaikeutuvat jatkuvasti. Eritreassa toimivat kansalaisjärjestöt ovat kertoneet meille tilanteesta, joka on vakavampi kuin koskaan ennen; myös lääkäreitä ja muuta terveydenhoitohenkilökuntaa lähetetään sairaaloista rintamalle, jolloin väestö jää täysin ilman terveydenhoitoa; väestöön, erityisesti naisiin ja lapsiin kohdistuva väkivalta on sanoin kuvaamattoman kauheaa.
Kansainvälinen yhteisö ei voi enää vain seurata sivusta. On ryhdyttävä hätätoimiin rajojen määrittelemiseksi. Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto ja Algerin komissio ovat sitoutuneet tähän; lisäksi on tarpeen, että unionin valtuuskunta, troikka, lähtee vierailulle Eritreaan, ja on tarpeen ottaa suhteet tähän maahan uudelleen tarkasteltaviksi Cotonoun sopimuksen pohjalta. On vaadittava parlamenttivaaleja jotka piti järjestää muun muassa joulukuussa 2001 , ja vaalit on pidettävä kansainvälisessä valvonnassa; on vaadittava kaikkien poliittisten vankien vapauttamista, lehdistön- ja yhdistymisenvapautta ja yhteiskunnan järjestäytymisen vapautta ja poliittisten puolueiden ja ammattiyhdistysten perustamisen vapautta.
Tämän kaiken on oltava ehdoton edellytys sille, että unioni voi aloittaa uudelleen maan kannalta ehdottoman välttämättömän rahoituksen sodan tuhoaman talouden jälleenrakentamista ja kehittämistä varten. On tarpeen, että neuvosto ja jäsenvaltiot koordinoivat lähestymistapansa Eritrean suhteisiin, että lähestymistapa on tehokkaampi ja sellainen, että sen avulla voidaan nopeasti edistää rauhanprosessia maan ulkorajoilla ja maan rajojen sisäpuolella.
Ensi kuun puolessa välissä alkaa AKT:n ja Euroopan unionin välinen yhteinen edustajakokous. Toivomme, että tässä yhteydessä voidaan keskustella aiemmin suunnitelluista prosesseista niin, että niiden voidaan katsoa jo toteutuneen, ja että eritrealaistenkin kanssa voidaan löytää tapa käynnistää rauhanprosessi, tapa palauttaa demokratia ja ennen kaikkea tapa palauttaa kansalaisille, naisille, miehille ja lapsille siedettävät elinolot, joita ei ole syytä hävetä.

Gemelli
Arvoisa puhemies, haluaisin välittömästi ilmaista menettäneeni täysin luottamukseni Eritrean nykyiseen johtajistoon ja tuomitsevani heidän toimensa.
Eritrean tilanne on äärimmäisen kriittinen, minkä vuoksi ymmärrämme nyt paremmin syyt, joiden vuoksi tämä kansa on ryhtynyt sotaan Etiopiaa vastaan. Saavutettu ratkaisu ei ole myöskään yhteinen vaan sen on saavuttanut Etiopia, joka voitti sodan sotilaallisesti. AKT:n kanssa pidetyssä yhteisessä edustajakokouksessa marraskuussa 2001 Eritrea muun muassa kaatoi alueellisen ratkaisun kieltäytyessään keskustelemasta näiden kahden maan välisten suhteiden ongelmista.
Italian suurlähettiläästä puhuttaessa on kysyttävä, mikä oli syynä hänen maastakarkottamiseensa. Hänet karkotettiin, koska hän oli "syyllistynyt" siihen, että hän oli halunnut kohdata Eritrean kansalaisyhteiskunnan eikä ainoastaan valtaa pitäviä.
Niinpä tällaisessa tilanteessa meidän on osoitettava lujuutta, varsinkin voidaksemme vapauttaa Eritrean kansan johtajistaan. Katson, että kansalaisyhteiskunnan kehittäminen, sivistyneen maailman luominen ja sellaisen Eritrean luominen, jota ei ole suljettava sivistyneiden kansakuntien ulkopuolelle, edellyttää kaikkia mahdollisia ponnistelujamme ja sitoutumistamme. Se, että komissio käyttää tähän tarkoitukseen Cotonoun sopimusta, ei ole pelkästään välttämätöntä vaan tässä tilanteessa myös pakollista. Emme voi sallia, että tilanne jatkuu tällä alueella edelleen tällaisena.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, viimeaikaiset tapahtumat Eritreassa herättävät suurta huolta komissiossa, jonka mielestä opposition jäsenten pidätykset ja sananvapauden rajoittaminen pahentavat Eritrean tilannetta entisestään.
Pidämme myönteisenä, että toisinajattelijoiden vangitsemisesta, vaalilaista, ja puoluelaista on keskusteltu kauan odotetussa Eritrean parlamentin istunnossa, mutta olemme tietenkin pettyneitä, että mitään päätöstä ei tehty siitä, milloin pidätetyt viedään oikeuteen tai vapautetaan, ja että poliittisten puolueitten perustamista jälleen lykättiin.
Toivomme, että komitea, joka perustettiin huolehtimaan Eritrean lehdistön tulevaisuudesta, kykenee nopeasti vaikuttamaan yksityisille lehdille asetettujen rajoitusten poistamiseen. Komissio tekee yhteistyötä neuvoston puheenjohtajan ja jäsenvaltioiden kanssa, jotta voidaan reagoida voimakkaalla tavalla nykyiseen kriisiin. Ei ole epäilystä, että teemme kaikkemme kansainvälisen oikeuden, ihmisoikeuksien ja ihmisoikeussopimuksien pohjalta ja että pyrimme jatkamaan ja vahvistamaan poliittista vuoropuhelua Eritrean kanssa Cotonoun sopimuksen 8 artiklan pohjalta.
Korkean tason valtuuskunnan lähettämistä Eritreaan suunnitellaan heti sen jälkeen, kun rajakomitean raportti lähiviikkojen aikana julkaistaan. Eritrean ja Etiopian välisen jännityksen vuoksi komissio on sitä mieltä, että on tehtävä kaikki mahdollinen, että tilanne ei kiristyisi enempää. Komission pitää toimia aktiivisesti yhteenottojen ehkäisemissä ja alueen rauhan ja vakauden rakentamisessa. Tämän vuoksi meidän on oltava hyvin varovaisia ja vältettävä kaikkia toimia, jotka voisivat johtaa alueen poliittiset johtajat umpikujaan.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Maanjäristys Turkissa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana kaksi päätöslauselmaesitystä Turkin maanjäristyksestä:
B5-0071/2002, esittäneet Van Orden, Morillon ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta,
B5-0080/2002, esittäneet Ainardi, Figueiredo, Papayannakis ja Alavanos GUE/NGL-ryhmän puolesta.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jälleen kerran käsittelemme Turkkia hyvin ikävistä syistä, nyt kun maanjäristys on jälleen kerran koetellut maata. Arvoisa komission jäsen, mielestäni meidän on osoitettava Kreikan ja Euroopan naapurimaalle ystävyytemme ja valmiutemme antaa kaikkea tarvittavaa apua, taloudellista, humanitaarista ja lisäksi vielä pitkän aikavälin apua.
Päätöslauselmassamme sanotaan mitä tarkalleen vaadimme, eikä sitä ole syytä toistaa. Se, mitä haluaisin sanoa, on, että kun ongelmaa tarkastellaan pitkällä aikavälillä, ja vaikka maanjäristykset ovat tällä alueella yleisiä, huomaamme että meillä ei ole käytännön politiikkaa maanjäristysten osalta, politiikkaa, joka koskee vahinkojen rajoittamista, rakenteiden korjaamista, avunantoa, suojautumista maanjäristyksiltä Euroopan unionissa ja lähialueilla, Turkki tietenkin mukaan lukien. Meillä on kuitenkin välineet, keskukset ja tutkijat, ja kysynkin, arvoisa komission jäsen, hyödynnämmekö me niitä niin kuin pitää? Olemme keskustelleet tästä aiemminkin ja haluaisin ottaa sen esiin tämän ikävän tapahtuman yhteydessä.

Sacrédeus
Arvoisa puhemies, kristillisdemokraatteja edustavan PPE-DE-ryhmän edustajana haluan tuoda esille suuren ja syvän osanottomme kaikkien Turkissa tapahtuneen ankaran maanjäristyksen uhrien johdosta. Kohdistamme osanottomme myös Turkin hallitukselle ja koko Turkin väestölle.
Tapahtumat osoittavat, että kaikkein tärkeintä on kuitenkin itse elämä, kaikista poliittisista mielipide-eroista huolimatta. On tärkeää, että Turkin viranomaiset ja EU vievät alueelle apua kaikin mahdollisin tavoin ja mahdollisimman nopeasti. Turkin tapahtumat ajankohtaistavat tarpeen, jonka mukaan myös kansainvälisellä tasolla on oltava jonkinasteiset valmiusjoukot tällaisten kammottavien luonnonkatastrofien varalta. Tosiasia on, että kansainväliset televisioyhtiöt ovat paikalla paljon nopeammin kuin Euroopan unioni ja eri avustusjärjestöjen edustajat. Tehkäämme töitä sen eteen, että apu saataisiin perille nopeammin!
Lopuksi haluan vain mainita, että viimeksi kun jotakin vastaavaa tapahtui Turkissa, osoittautui, että se sai kreikkalaiset ja turkkilaiset lähentymään toisiaan.

Baltas
Arvoisa puhemies, haluan välittää jakamattoman myötätuntoni Turkin kansalle, jossa jälleen kerran lyhyen ajan kuluessa on ollut maanjäristys, ihmishenkien menetyksiä ja laajoja tuhoja. Toivon, että ne, jotka ovat menettäneet läheisiään, ja ne, jotka ovat jääneet kodittomiksi tai menettäneet omaisuutensa, löytävät rohkeuden selvitä järkytyksestä, jonka tämä odottamaton katastrofi aiheutti. Arvoisa puhemies, haluaisin lisäksi nostaa täällä esille Kreikan hallituksen välittömän julistuksen myötätunnosta ja avuntarjouksen tämän tuhoisan maanjäristyksen uhreille sekä kertoa Euroopan parlamentille, kuinka Kreikan kansa jakaa sen tuskan, jonka maanjäristys on Turkin kansalle aiheuttanut, ja kuinka paljon tämä on meitä jälleen kerran lähentänyt.
Kansan välittömät tunteenilmaukset varsinkin katastrofien ja kärsimysten yhteydessä ilmaisevat kaikkein vilpittömimmällä tavalla aidon ja syvän uskon kansojen rinnakkaineloon ja solidaarisuuteen. Toivon että tulevaisuudessa, hyvin pian, näitä kahta kansaa, turkkilaisia ja kreikkalaisia, eivät lähennä ikävät vaan iloiset asiat kuten Turkin liittyminen Euroopan perheeseen, Euroopan unioniin, jossa kummatkin kansat jakavat samat arvot, demokratian ja yksilönvapauden ihanteet, arvot ja ihanteet, jotka yhdistävät ja turvaavat yhteisen halun hyvinvointiin, harmoniseen yhdessäoloon ja yhteistyöhön.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on itsestään selvää, että tunnemme myötätuntoa Turkin maanjäristyksen uhreja kohtaan, ja kuten sanottiin, tämä on jo toinen maanjäristys kahden vuoden sisällä. Myötätunnolla ei tietenkään ole samaa arvoa kuin käytännön avulla vahinkoa kärsineille, emmekä voi muuta kuin todeta, että Euroopan tasolla ei ole välinettä, joka voisi hoitaa avuntarjoamisen tällaisissa tai vastaavankaltaisissa luonnonkatastrofeissa.
Arvoisa puhemies, vielä toinen asia: alue, jota maanjäristys koetteli, on tapaus, johon sopii hyvin luonnehdinta, että köyhyys kutsuu onnettomuuksia. Jos talot olisi rakennettu maanjäristyksiltä suojaavien standardien mukaan, uhreja ei olisi ollut näin paljon, ja on kuvaavaa, että Konstantinopolin seismisen instituutin johtaja sanoi, että alueella ei toimi komiteaa, joka valvoisi rakennusten kuntoa. Olkoon tämäkin kannustimena parempaan varautumiseen maanjäristyksiä vastaan.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, komissio jakaa Euroopan parlamentin kiinnostuksen ja huolen Turkin maanjäristyksen uhrien humanitaarisesta tilanteesta.
Haluaisin ensiksi vastata Papayannakisin kysymykseen luonnonkatastrofien hoitamisesta. Komissio on jo vuosi sitten ehdottanut eurooppalaisen viraston luomista luonnonkatastrofien hoitamiseen, ja tietenkään tämä ehdotus ei koske vain maanjäristyksiä, vaan myös suurtulvia, metsäpaloja, sellaisia suuronnettomuuksia, joita äskettäin sattui Itävallassa ja Ranskassa, ja ensimmäisellä tasolla päätös johtaa tiettyyn yhteistyömuotoon ja jäsenvaltioiden välineiden oikeaan koordinointiin. Siis eri maissa olevista välineistä, joilla onnettomuuksia hoidetaan, voidaan saada moninkertainen hyöty.
Mitä tulee erityisesti Turkin maanjäristykseen, edustajamme Ankarassa ovat varmistaneet meille, että Turkin hätätilanteista vastaavat viranomaiset eivät ole pyytäneet apua, eikä toistaiseksi tarvita avunantoa suojelupolitiikan alalla eikä humanitaarista apua. Komissio on siis ollut jo yhteistyössä Turkin hallituksen kanssa. Punaisen Ristin antamien tietojen mukaan humanitaariset tarpeet on hoidettu. Punainen Risti on ilmoittanut, että sillä on käytettävissään 7 000 telttaa ja 10 000 peitettä sekä päivittäistavaroita, ja hallitus on lähettänyt 1 000 telttaa ja 3 000 peitettä ihmisille, jotka on pakotettu yöpymään taivasalla.
Tämä on tilanne tähän päivään asti, niin kuin sen ovat kuvanneet edustajamme ja Punainen Risti. Näin ollen tällä hetkellä ei tarvita apua Echo-ohjelmasta. Komissio seuraa tiiviisti Turkin tilannetta ja tekee yhteistyötä muiden avustusjärjestöjen kanssa, jotta rohkaistaisiin kansainvälisten ponnistusten koordinointia ja määriteltäisiin toiminnalle selkeät prioriteetit, jotka ovat seurausta alueen tarpeiden ja ongelmien organisoidusta statuksesta.

Puhemies
 Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Työaikadirektiivin täytäntöönpano
Puhemies
- Esityslistalla on seuraavana Koukiadisin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0010/2002) komission kertomuksesta tietyistä työajanjärjestelyä koskevista seikoista 23. marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY ("työaikadirektiivin") täytäntöönpanon tilanteesta
(KOM(2000) 787 - C5-0147/2001 - 2001/2073(COS)).

Koukiadis
. (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on suuri kunnia esitellä mietintö työaikadirektiivin soveltamisesta viiden vuoden ajan. Työaikaan ja palkkoihin liittyneet tavoitteet ovat olleet työntekijöille tärkein kysymys koko työmarkkinoiden kehityksen ajan teollistuneella aikakaudelle. Nämä tavoitteet ja saavutukset ovat ammattiyhdistysliikkeen aikaansaannosta, koska saavutetut järjestelyt ovat mahdollistaneet menetetyn identiteetin palauttamisen, elinolojen parantumisen, fyysisten vaarojen vähentämisen ja osallistumisen poliittiseen ja sosiaaliseen elämään vapaa-ajan lisääntyessä.
Huolimatta siitä, että direktiivin oikeusperustan muodostavat määräykset, jotka koskevat terveyttä ja turvallisuutta, direktiivin muita puolia ei pidä aliarvioida. Tämä on syy, miksi jäsenvaltioiden pitää turvata tämä yhteisön lainsäädäntö sosiaalisen koheesion kulmakivenä. Samalla tämä antaa minulle oikeuden tuoda esiin pettymykseni sen johdosta, että joukko valtioita ei ole halunnut määräaikaan mennessä saattaa direktiiviä voimaan, vaikka tämän pitäisi olla itsestään selvä velvoite. Haluaisin vielä kommentoida sitä, että valtiot eivät ole antaneet analyyttisia kuvauksia kansallisista järjestelyistä, niin että komissio voisi selkeästi todentaa, missä määrin direktiivin sääntelyyn on mukauduttu. Näin ollen jää täysin epäselväksi missä määrin direktiiviä sovelletaan julkisen sektorin työntekijöihin, jos ollenkaan. Direktiivin tähänastisen täytäntöönpanon kyseenalaistaa suuri joukko epäilyksiä ja suoria rikkomuksia. Yksi näistä kysymyksistä on lääkäreiden päivystys, joka liittyy suoraan kysymykseen työskentelyvalmiuden työajaksi laskemisesta. Näin ollen asia koskee myös muita työntekijäryhmiä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antama ratkaisu, jonka mukaan silloin, kun työskentelyvalmiuteen liittyy fyysisen työpaikalla läsnäolon lisäksi fyysisen ja henkisen valppauden vaatimus, kyseessä on normaali työaika, josta on maksettava palkkaa, on oikea työoikeuden perinteisten kantojen mukaan.
Toinen asia on lomaoikeutta koskevien säännösten kiertäminen käyttämällä määrä-aikaisia työsopimuksia. Tässä asiassa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vastaus, että lomaoikeus on yksi perusoikeuksista ja siihen ovat oikeutettuja myös ne, joiden työsopimus kuuluu luokkaan "pro rata tempores", kun työsopimus on solmittu vuotta lyhyemmälle ajalle, on myönteinen päätös kamppailussa säännösten kiertämistä vastaan. Kolmas asia, joka komission pitää ottaa huomioon, on enimmäistyöajan määritelmän epäselvyys. On outoa, että jo vuosikymmeniä voimassa olleen säännöksen konkreettinen merkitys voidaan yhä vielä kyseenalaistaa.
Suuri kysymys on direktiivin voimaansaattaminen työehtosopimusten kautta. Tällä kysymyksellä on yleisempää merkitystä. Ei ole mitään epäilystä, etteikö tätä menetelmää, joka edistää työehtosopimusautonomiaa, pitäisi rohkaista. Menetelmää pitää kuitenkin käyttää tavalla, joka tuottaa saman tuloksen direktiivin sisällyttämisessä lainsäädäntöön. Näin ei ole tapahtunut tähän mennessä, joko siitä syystä, että on käytetty alakohtaista työehtosopimusta eikä yleistä työehtosopimusta, joka kattaa kaikki työntekijät, tai siitä, että ei ole olemassa työehtosopimuksia, jotka koskevat kaikkia työntekijöitä.
Lopuksi perinteisten työsuhteita koskevien säännösten lisäksi on myös erityisjärjestelyiden ongelma tietyissä työntekijäluokissa, kuten naiset, äidit, vammaiset, lapset jne. Näitä erityisryhmiä koskevista säännöksistä on pidettävä erityistä huolta, koska ne ovat usein haavoittuvassa asemassa olevia ryhmiä, ja lisäksi on tehtävä aloite, jolla tilannetta parannetaan tähän asti saatujen kokemusten perusteella, tavoitteena sisällyttää Euroopan unionin politiikkaan naisten aktiiviseen elämään osallistumisen lisääminen ja vammaisten työmarkkinoille pääsyn helpottaminen.
Haluaisin omistaa puheenvuoroni loppuosan perinteisten järjestelyjen kohtalolle uusien työmuotojen ilmaantumisen jälkeen, missä sekä joustavuusperiaate että perinteinen työpaikan turvallisuus muuttuvat työllistettävyydeksi. Tässä tarvitaan rohkeita innovaatioita, jotta turvattaisiin Lissabonin periaate, jonka mukaan joustavuuden pitää liittyä suojeluun, ja joustavuusperiaatetta on muutettava tässä suhteessa konkreettisin työaikajärjestelyin.
Perinteisten turvattujen työpaikkojen korvaantuminen työllistettävyydellä vaatii uutta lähestymistapaa työaikajärjestelyihin, koska aiheutuu uusia ongelmia, kuten esim. miten osa-aikatyö voidaan muuttaa täystyöllisyydeksi, mikä on viikoittaisen lepoajan ja lakonaikaisen työskentelyn kieltämisen kohtalo, missä määrin palkkatyön muuttuminen ammatinharjoittamiseksi vaatii työaikajärjestelyjen mukauttamista, miten etätyön yhteydessä voidaan valvoa tiettyjen työaikamääräysten soveltamista, minkälaista uutta tasapainoa vaaditaan työ- ja perhe-elämän välille ja lopuksi tietenkin, pidetäänkö elinikäiseen oppimiseen käytettyä aikaa työssäoloaikana.
Lopuksi haluaisin lisätä, että kaikissa näissä kysymyksissä, jotka liittyvät nykyaikaisiin työmuotoihin, eurooppalaiset ammattiyhdistykset ovat oikeassa, kun ne haluavat nostaa nämä kysymykset välittömiksi prioriteeteiksi laajalla kampanjalla, joka aiotaan aloittaa 14. helmikuuta lähtökohtana tänään käyty keskustelu.

Ojeda Sanz
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ilmoittaa, että puhun kollegani Pérez Álvarezin puolesta. Hän on ollut ryhmäni puolesta tämän mietinnön varjoesittelijänä, eikä hän voinut osallistua tähän istuntoon. Hänen ja omasta puolestani kiitän ensimmäiseksi esittelijää. Olen tyytyväinen esittelijän tekemään työhön ja siihen, että hän on suhtautunut myönteisesti minun ja edellä mainitun kollegani esittämiin tarkistuksiin.
Direktiivi 93/104/EY on jatkoa direktiiville 89/391/ETY toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä, ja sen tarkoituksena on varmistaa, että sisämarkkinoiden luominen johtaa työolojen, työntekijöiden elinolosuhteiden ja terveyden paranemiseen yhdenmukaistamalla lainsäädäntöä.
Tässä mielessä komission kertomus on yleiskatsaus siitä, miten jäsenvaltiot ovat saattaneet direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään ja panneet sen täytäntöön, ja tuloksista voidaan nähdä selvästi, että menetelmää ja tuloksia voidaan vielä parantaa. On todettu, että direktiivin voimaansaattamisen määräaikaa ei ole kyetty noudattamaan, minkä seurauksena direktiiviä ei ole voitu soveltaa määräajan kuluessa, ja tämän lisäksi myös lainsäädännön ulkopuolelle jättämisen ja poikkeusten syyt eivät ole aina olleet selviä. Näin ollen kun direktiivi on sisällytetty osaksi kansallista lainsäädäntöä työehtosopimuksella, tätä sosiaalisen vuoropuhelun välinettä ei ole aina onnistuttu käyttämään toivotulla tavalla. Jäsen Pérez Álvarezin esittämät tarkistukset laadittiin juuri näiden puutteiden esille tuomiseksi ja korjaamiseksi, samoin kuin ne tarkistukset, joita tänään kommentoin.
Tarkistusta numero 1 esitetään siksi, että käsitteiden "ulkopuolelle jättäminen" ja "poikkeus", joista jälkimmäiset ovat harvinaisia, sekoittaminen toisiinsa ei saa johtaa siihen, että direktiivin ehtoja voitaisiin pitää pilkkanaan. Tarkistuksessa 2 ehdotetaan selventävää lisäystä, jolla ei pyritä korvaamaan vaan selventämään ja laajentamaan alakohdan sisältöä sellaisten käsitteiden ja määritelmien avulla, joilla voidaan taata direktiivin soveltaminen ja jotka noudattavat sitä ajatusta, että asiat ovat mitä ne ovat eivätkä sitä, miksi niitä kutsutaan. Mielestämme on tärkeää korostaa erityisesti näitä kahta asiaa, jotta työntekijöiden elin- ja työoloja voitaisiin parantaa.
Kaikki tämä on tehtävä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan "Oikeudenmukaiset ja kohtuulliset työolot ja työehdot" mukaisesti. Ensinnäkin "jokaisella työntekijällä on oikeus sellaisiin työoloihin, jotka ovat hänen terveytensä, turvallisuutensa ja ihmisarvonsa mukaisia", ja toiseksi "jokaisella työntekijällä on oikeus enimmäistyöajan rajoitukseen sekä päivittäisiin ja viikoittaisiin lepojaksoihin ja palkalliseen vuosilomakauteen". Molemmat näkökohdat - työterveys ja työaika - liittyvät selkeästi toisiinsa, ja kaiken tämän tarkoituksena on saada aikaan oikeudenmukaisempi yhteiskunta, jossa työntekijöiden yksilölliset ja yhteisöä koskevat oikeudet ovat etusijalla.

Attwooll
. (EN) Arvoisa puhemies, kalatalousvaliokunnan lausunnon valmistelijana haluaisin onnitella jäsen Koukiadisia hänen mietinnöstään ja kiittää häntä siitä huomiosta, jota hän osoitti kalatalousvaliokunnan päätelmiä kohtaan. Turvallisuuskysymyksillä on kalatalousvaliokunnalle erittäin suuri merkitys.
Jäsen Koukiadisin mietintö koskee suoraan vain ensimmäistä niistä kolmesta direktiivistä, jotka työajasta on nyt annettu. Hän osoittaa, että erot direktiivien tulkinnassa, poikkeustyypeissä sekä tavoissa saattaa ne osaksi kansallista lainsäädäntöä ovat osasyy siihen, että direktiivien täytäntöönpanossa on puutteita. Tällaiset ongelmat saattavat paheta entisestään, koska eri aloilla sovelletaan eri sääntöjä. Esimerkiksi kalanjalostamot kuuluvat ensimmäisen direktiivin piiriin, mutta kalastamista harjoittavat kuuluvat toisen direktiivin piiriin. On vaikea ennustaa, mitä vaikutuksia tällä on näihin kahteen alaan, jotka liittyvät toisiinsa niin tiiviisti. Samalla tavalla vesiviljelyn mahdolliset muutokset saattavat merkitä, että tulevaisuudessa tarvitaan sääntöjä, jotka poikkeavat sen nykyiseen toimintamuotoon soveltuvista säännöistä. Tämän vuoksi pyydämme komissiota seuraamaan näitä täytäntöönpanoon liittyviä näkökohtia tulevissa kertomuksissaan. Saattaa olla, että on muita aloja, joille vastaavanlainen lähestymistapa voisi olla hyödyksi.
Olisi suotavaa, että yksittäisiä aloja koskisivat sellaiset säännöt, jotka soveltuvat aidosti niiden omiin erityistilanteisiin. Monet täytäntöönpano-ongelmat voitaisiin kuitenkin välttää, ja teknisiin ja muihin muutoksiin mukauttaminen voitaisiin toteuttaa nopeammin, jos työmarkkinaosapuolten tekemien sopimusten seurauksena saataisiin aikaan tällaiset säännöt. Korostamme Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestön ja Euroopan unionin kuljetusalojen ammattiliiton välistä sopimusta tässä mielessä hyvänä esimerkkinä.
Lopuksi, koska turvallisuus on niin pahasti vaakalaudalla, toivomme, että säännöt hyväksytään sitten, kun asetetaan tilannetta parantavat vähimmäisvaatimukset eikä enimmäisvaatimukset, joita on noudatettava vain siksi, että laki edellyttää niiden asettamista.

Wyn
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää vilpittömät onnitteluni mietinnön esittelijälle hänen laaja-alaisesta ja kriittisestä työstään, jota hän on tehnyt työaikadirektiiviä koskevan mietinnön parissa. Tämä olikin aihe, joka oli syytä ottaa kiireellisesti käsiteltäväksi, kun ottaa huomioon, että lukuisissa yhteisöjen tuomioistuimen istunnoissa on käyty kiistaa aiheuttaneita keskusteluja juuri tästä asiasta. Ennen kuin puhun monesta työaikadirektiiviä koskevasta aiheesta, minun on sanottava, että olen erittäin iloinen, että muutamassa jäsenvaltiossa on jo pantu täytäntöön valtava määrä erilaisia lainsäädännöllisiä, hallinnollisia ja kollektiivisia sopimuksia, jotka liittyvät tähän asiaan.
Olen myös sitä mieltä, että ylikansallisten päätöstentekijöiden toimet ovat oikeansuuntaisia, koska komission uudet direktiivit kattavat sellaisia alueita, jotka jätettiin alkuperäisen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Tästä huolimatta on tehtävä vielä paljon työtä.
Me kaikki tiedämme, että ja esittelijä toimi oikein arvostellessaan asiaa jotkin jäsenvaltiot turvautuvat taktiikkaan, jossa ne väittävät, että niiden nykyiset lainsäädännöt kattavat direktiivin säännökset. Sen vuoksi en voi mitenkään ymmärtää, miksi ne empivät panna täytäntöön melko joustavaa direktiiviä, vaikka aikaa on runsaasti käytettävissä. Niinpä kannatankin, että mietinnössä komissiota rohkaistaan tutkimaan, miksi jäsenvaltiot kieltäytyvät noudattamasta joitakin direktiivin säännöksiä.
Meidän pitäisi myös vaatia, että työllisyyden uusia muotoja, kuten epätyypillisiä työsuhteita, osa-aikatyötä ja määräaikaista työtä koskevia direktiivin täytäntöönpanoehtoja valvotaan. Tämän lisäksi katson, että olisi erittäin tarpeellista kiinnittää suurempaa huomiota kotona työskenteleviin, joiden määrä kasvaa koko ajan. Komissio on ponnistellut sinnikkäästi avoimen opiskelun ja etäopiskelun hyväksi esimerkiksi Leonardo da Vinci -ohjelman puitteissa. Minun on pakko kysyä teiltä, miksi emme kannusta voimakkaammin työmarkkinaosapuolia neuvottelemaan asiaan liittyvistä työaikakysymyksistä?
Mietinnössä olisi kuitenkin pitänyt pureutua syvemmälle yksityiskohtiin, koska siinä jätetään valitettavasti käsittelemättä niin sanottujen itsenäisten ammatinharjoittajien tilanne. Olen vakuuttunut, että tämän ryhmän sisällyttäminen direktiivin piiriin on välttämätöntä ja että se on asia, jota meidän kaikkien pitäisi tukea, ja niin toimiessamme me tekisimme vain lisäyksen hyvin laadittuun mietintöön.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tarkasteltavana olevat työaikajärjestelyt kuuluvat uusliberalistisen politiikan piiriin, joka kumoaa työväenluokan taistelullaan saavuttamat työmarkkinasuhteet. Tämä politiikka on isku työntekijöiden oikeuksia vastaan ja siinä sovelletaan joustavia työmuotoja ja työaikajärjestelyjä; se on isku pysyvää täystyöllisyyttä vastaan ja korvaa sen osa-aikaisella ja määräaikaisella työllä.
Tavoitteena on tietenkin työvoiman hyväksikäyttöasteen kasvattaminen ja suurpääoman voittojen maksimointi. Näin ollen yritetään poistaa vakaa päivittäinen kahdeksan- tai seitsemäntuntinen työaika sekä viikonloppuvapaa, samalla kun työehtosopimukset hylätään ja laajennetaan määrä-aikaisia sopimuksia. Työntekijän pitää olla työnantajan käytettävissä milloin ja miten kauan työnantaja vain haluaa. Lisäksi osa-aikatyön yleistyminen ei vain pienennä työntekijän tuloja, vaan lisäksi eläkeoikeiden hankkimisesta tulee työntekijälle mahdotonta. Euroopan unionin politiikkojen lopputulos on vajaatyöllisyyden yleistyminen, ja joissain maissa se ylittää jo 30 prosenttia.
Me kannatamme toisenlaista politiikkaa, joka laajentaa työntekijöiden oikeuksia ja kamppailee kapitalistisia rakennemuutoksia vastaan. Taistelemme sen puolesta, että poistetaan lainsäädäntökehys, joka määrää päivittäisen työajan järjestelyistä ja joustavista työmuodoista. Kannatamme pysyvää täystyöllisyyttä, seitsentuntista työpäivää ja viittä työpäivää viikossa, sosiaalisten oikeuksien laajentamista ja palkkojen korottamista nykyisten tarpeiden mukaisesti.

Blokland
Arvoisa puhemies, kiitos. Euroopan unionin kansalaiset elävät suuren hyvinvoinnin keskellä ja nauttivat samalla hyvinvoinnin hedelmistä. Hyvinvoinnin hedelmät ilmenevät kansalaisten kokeman hyvän olon määränä. Työntekijän hyvän olon turvaaminen tuottavuutta ja tehokkuutta korostavassa taloudellisessa ilmastossa onkin asia, joka ansaitsee osakseen mahdollisimman paljon huolta ja huomiota. Kansalaisen hyvää oloa edistetään myös hyvällä lainsäädännöllä, joka koskee työnteolle ja levosta nauttimiselle varattuja aikoja.
Täydentääkseni esittelijän lähestymistapaa haluan pyytää kiinnittämään huomiota sunnuntain asemaan kollektiivisena lepopäivänä. Minusta esittelijä on kiinnittänyt liian vähän huomiota sunnuntain merkitykseen lepopäivänä tätä asiaa käsitellessään.
Kuuluu jäsenvaltioiden tehtäviin osoittaa yksi lepopäivä kunkin jäsenvaltion tapojen ja perinteiden mukaisesti. On ilahduttavaa nähdä, että sunnuntai onkin virallinen lepopäivä yhdeksässä jäsenvaltiossa viidestätoista. Jäsenvaltiot ottavat vakavasti parlamentin kehotuksen vuodelta 1996 ja ymmärtävät, että yhdellä kollektiivisella lepopäivällä on suuri merkitys perheelle, suvulle ja muille sosiaalisille siteille.
Alankomaissa tehty tutkimus osoitti tällä viikolla, että kuluttajat ovat varsin vähän tai eivät lainkaan kiinnostuneita sunnuntaista ostospäivänä. Onkin hyvin tärkeää, että Euroopan unionin sosiaalilainsäädäntöön jää tilaa sunnuntain säilyttämiselle lepopäivänä.
Sunnuntailla on kristityille erityismerkitys, koska se on Jumalan asettama lepopäivä, joka palautuu Kristuksen ylösnousemuksen päivään. Näin ollen tämä lepopäivä on juurtunut syvälle eurooppalaiseen kulttuuriin. Onhan elämässä muutakin kuin tuottaminen ja kuluttaminen.

Koch
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, käsiteltävänämme oleva komission kertomus on enemmän kuin tarpeellinen. Se aiheuttaa jäsenvaltioissa vielä hyvin, hyvin paljon työtä. Esittelijä on ilman muuta nähnyt paljon vaivaa analyysissaan, mistä kiitän häntä lämpimästi.
Direktiivi vaikuttaa minusta kuitenkin jonkinlaiselta tilkkupeitolta. Mukaan on virkattu liian paljon aukkoja ja toisiin kohtiin kansallisia säännöksiä, jotka mahdollistavat sellaiset poikkeukset yleisistä säännöistä, joiden vuoksi koko asiasta on vaikea saada selvää käsitystä. Kyse on sanan varsinaisessa merkityksessä työntekijöiden suojasta, ja sen nimeenhän me vannomme.
Siksi on välttämätöntä, että sekä komissiota että jäsenvaltioita pyydetään paitsi omaksumaan tiettyjen käsitteiden määritelmät ja tulkinta, myös tutkimaan tarkoin mahdolliset poikkeukset tiettyihin säädöksiin, jotta ei aiheutettaisi sekaannusta, joka johtaa lopulta päinvastaiseen tulokseen kuin on haluttu.
Eniten epäselvyyksiä jäsenvaltioissa on sallitun enimmäistyöajan kysymyksessä, vaikka direktiivin 6 artiklassa ja loppusäännösten 18 artiklassa on määritelty selvät rajat.
Periaatteessa on pidettävä myönteisenä mahdollisuutta säätää direktiivin täytäntöönpanosta myös työehtosopimuksin tai työmarkkinaosapuolten välisin sopimuksin. Direktiivi on kuitenkin todella pantava täytäntöön, ja nimenomaan siinä tarkoitetulla tavalla, ilman porsaanreikiä tai mahdollisuutta jättää asia puolitiehen.
Lisäksi käsite "työskentelyvalmius" on määriteltävä nykyistä tarkemmin, ja ennen kaikkea se on saatava käyttöön Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa tarkoitetussa muodossa. Luxemburgissa annetussa tuomiossa nostettiin selvästi esiin yksi tämän direktiivin heikoista kohdista, ja on valitettavaa, että komission on tässä oltava jälkijunassa.
Koukiadisin mietintö on suureksi avuksi sovitussa työssä. Toivon, että parlamentissa esiin otetut kohdat ovat tosiaan mukana direktiivin tulevassa täytäntöönpanossa.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijä Koukiadisia erinomaisesta mietinnöstä, joka koskee työaikadirektiivin täytäntöönpanoa, ja olen samaa mieltä edellisen puhujan kanssa, joka korosti, että työaikadirektiivissä on aukkoja. Ajan kuluessa nämä aukot kuitenkin tukitaan. Haluaisin muistuttaa, että kahden viime vuoden aikana on tapahtunut merkittävää edistystä sekä lääkäreiden työajoissa että kalastusalalla työskentelevien työajoissa, samoin kuin äskettäisessä direktiivissä, joka koskee liikenneyhtiöiden työntekijöitä.
Komission raportti työaikadirektiivin soveltamisesta antaa yleisluonteisen katsauksen tavasta, jolla jäsenvaltiot ovat panneet direktiivin täytäntöön. Komissiolla ei ollut velvollisuutta julkaista raporttia, mutta poliittinen arvioimme oli, että tämä edistää suurempaa avoimuutta ja rehellisyyttä. Tämä tarkoittaa, että kuten esittelijä Koukiadis oikein korostaa, direktiivin voimaansaattamisessa on suuria eroja jäsenvaltioiden välillä. Tässä kohtaa täytyy sanoa, että tarvitaan aina kompromisseja ja sopimuksia talouksien ja yhteiskuntien välillä, joiden kulttuurit ja tottumukset poikkeavat suuresti toisistaan, ja tästä syystä myös sovittu kehys on joustava, jotta ei ajettaisi identtisiä ja jäykkiä ratkaisuja, jotka olisi mahdotonta saavuttaa samalla, kun myös sopimuskehykseen olisi hyvin vaikeaa päästä.
Jäsenvaltioille on annettu paljon liikkumavaraa direktiivin voimaansaattamisessa. Direktiivi sallii joitakin poikkeuksia lainsäädännön tai työmarkkinasopimusten nojalla ja tekee mahdolliseksi tämän edellä mainitsemani kansallisten periaatteiden joustavuuden. Komissio tunnustaa tämän monimuotoisuuden eikä tavoittele identtisiä ratkaisuja tällä alalla.
Haluaisin kuitenkin käsitellä tarkemmin joitakin komissiolle osoitettuja konkreettisia suosituksia. Mietinnön eri kohdissa vaaditaan komissiota seuraamaan direktiivin voimaansaattamista ja ryhtymään tarvittaviin toimiin, kun direktiivi on pantu täytäntöön virheellisesti. Tästä olemme samaa mieltä, esitetyissä puutteellisissa mukautumiskohdissa komissio on jo käynnistänyt tai joissain tapauksissa aikoo käynnistää prosessin, joka koskee yhteisön direktiivien rikkomuksia.
Mitä tulee työajan määritelmään ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätökseen Simap-ohjelman tapauksessa, jossa sanotaan, että ensiapuryhmissä työskentelevien lääkäreiden päivystysaikaa pidetään kokonaisuudessaan työaikana. Tässä tapauksessa komissio on tutkinut seurauksia ja toteuttanut konferenssin kansallisten viranomaisten ja komission osastojen välillä, ja komissio aikoo viitoittaa tutkimuksen oikeudellisesta tilanteesta ja tämän päätöksen vaikutuksista terveydenhoitojärjestelmiin ja muihin aloihin.
Lisäksi Euroopan parlamentin mietinnössä vaaditaan komissiota selvittämään tilanteet, joissa poikkeukset ovat oikeutettuja työmarkkinasopimusten vuoksi. Tässä voidaan selvästi vedota 18 artiklan 1 kohtaan, jonka mukaan jäsenvaltiot saavat kiertää 48 tunnin ylärajan sillä edellytyksellä, että työntekijä suostuu työskentelemään pidempään. Tässä on huomattava, että on olemassa turvaventtiileitä, joilla estetään toimenpiteet ja seuraukset, joihin työntekijä ei suostu. Ainoa valtio, joka on käyttänyt näitä poikkeuksia on Yhdistynyt kuningaskunta. Direktiivissä sanotaan, että neuvosto komission ehdotuksesta ja saatuaan arviointiraportin tarkastelee uudestaan tätä määräystä. Haluan vakuuttaa teille, että komissio laati kyseisen arviointiraportin.
Lisäksi haluan korostaa, että vuonna 2002 jokainen jäsenvaltio jättää kansallisen raportin, jonka kansalliset viranomaiset laativat ja jossa tarkastellaan kyseisen direktiivin käytännön soveltamista. Näiden kansallisten raporttien pohjalta laaditaan komission yhteenveto direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa, jolloin saamme tarkemman ja selvemmän kuvan tilanteesta.
Päätän puheenvuoroni viittaamalla uusiin työskentelymalleihin. On varmasti vaikeaa soveltaa perinteistä työaikaa uusiin työmuotoihin, ja keskustelu elinikäisestä oppimisesta ja työajan lyhentämisestä ovat suuria kysymyksiä. Tähän voisin sanoa, että työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu on tärkeässä roolissa nyt ja tulevaisuudessa. Työmarkkinaosapuolet, niiden väliset keskustelut ja sopimukset, jotka joillakin aloilla on jo solmittu, osoittavat että ensimmäisessä vaiheessa Euroopan tason sopimukset voivat luoda sellaiset olot, jotka antavat mahdollisuuden tarpeen tullen edetä lainsäädäntökehykseen.

Puhemies
 Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Internet-yhteyksien edistäminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana PPE-DE-ryhmän (kristillisdemokraattien) puolesta komissiolle esittämä suullinen kysymys (B5-0003/02) Internet-yhteyksien edistämisestä.

Harbour
Arvoisa puhemies, haluaisin toivottaa komission jäsen Diamantopouloun tervetulleeksi tänne tänä iltapäivänä. Tiedän, että hänen tarkoituksensa on puhua komission jäsen Liikasen puolesta. Olemme tietenkin pettyneitä, että hän ei päässyt paikalle. Ymmärrämme, että komission jäsenillä on kiireitä. Tiedämme, että koko komissiossa tästä asiasta ollaan valtavan kiinnostuneita, ja erityisesti niillä lukuisilla aloilla, joista komission jäsen Diamantopoulou on vastuussa, tällä aiheella on ratkaisevan tärkeä merkitys.
Kysymyksemme taustalla oleva vaikutin kysymyksemme otetaan käsiteltäväksi oikeaan aikaan juuri Barcelonan huippukokouksen valmistelujen yhteydessä on se, että koko Euroopan unionissa on välttämätöntä tarjota pääsymahdollisuuksia tietoyhteiskunnan palveluihin ja edistää sellaista ilmapiiriä, jossa kehitetään uusia palveluja, ja tämän on oltava sen Lissabonin tavoitteen lähtökohtana, jonka tarkoituksena on luoda maailman kilpailukykyisin tietoon perustuva talous. Korostan sanoja "tietoon perustuva", koska puhumme nyt kyvystä onnistua levittämään tätä tietoa ja tarjota sitä käyttöön. Koko erikoiskielikysymys on osittain tämän aiheen ongelmana, ja esittämämme kysymys meneekin ehkä tähän ansaan, kun siinä puhutaan kiinteähintaisista Internet-yhteyksistä.
Ehkäpä kollegat jaksavat kuunnella, jos selitän nyt, miksi asia on niin tärkeä. Jos on todellakin tarkoitus, että Internet tarjoaa käyttöön kaikki mahdollisuutensa maailmanlaajuisena tietoverkkona ja välittömästi käyttövalmiina välineenä, siinä tapauksessa meidän on rohkaistava ihmisiä käyttämään sitä niin, että he pääsevät eroon sellaisesta tunteesta, että koska he käyttävät aikaan perustuvaa yhteyttä, heidän täytyisi pitää kiirettä siinä, mitä he tekevät ja että palvelut eivät muka olisi aina heidän käytettävissään. Tästä oikeastaan on kyse. Nyt tästä valtavasta tieto- ja palvelukirjastosta tehdään sellainen, että se on ihmisten saatavilla jatkuvasti senhintaisena, johon heillä on varaa. Tämä on pohjimmiltaan kysymyksen ydin.
Me tiedämme, että moni asia on mennyt eteenpäin. Olen iloinen, että olen ollut teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan ja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan ryhmän jäsenenä, ja nämä valiokunnat ovat tehneet lujasti työtä yhdessä komission kanssa ajaakseen läpi direktiivejä tilaajaliittymien eriyttämisen ja koko sähköisen viestinnän sääntelypaketin kaltaisissa asioissa. Ymmärrämme, mikä rooli ja vastuu meillä näissä asioissa on. Näiden palvelujen tarjoaminen käyttöön jää viime kädessä markkinoiden tehtäväksi. Matkapuhelinliikenteen kohdalla tässä on jo onnistuttu, ja tätä toteutetaan jo nyt markkinoilla, kun alalla tehdään uusia investointeja. Meidän on kuitenkin kannustettava tekemään investointeja sellaiseen kapasiteettiin, joka voi toteuttaa näitä palveluja ja kannustaa ihmisiä kehittämään uusia palveluja, joka hyödyntävät tätä lisääntynyttä kapasiteettia. Puhumme nyt siitä, että siirrytään koteihimme ja yrityksiimme yhdistetyistä suhteellisen pienistä tietokanavista paljon suurempiin tietokanaviin. Niiden kautta voidaan toimittaa uusia palveluja. Esimerkiksi kokoillan elokuvan toimittamiseen menee sekunteja eikä tunteja, kuten tällä hetkellä.
Yhteenvetona, odotamme kovasti saavamme kuulla, miten komissio aikoo edistää nopeiden Internet-yhteyksien kehittämistä, miten se aikoo kannustaa niiden tarjoamista jäsenvaltioissa, mitä lisätoimia mahdollisesti tarvitaan, ja minkälaista lisätukea voimme antaa tätä Euroopan talouden tulevaisuuden kannalta ratkaisevan tärkeää tavoitetta varten.

Diamantopoulou
. (EL) Kiitän erityisesti arvoisaa parlamentin jäsentä, koska tämä todellakin on erittäin tärkeä asia ja ensisijainen prioriteetti paitsi Euroopan parlamentille ja komissiolle niin myös jokaiselle komission jäsenelle, koska eEurooppa on meidän kaikkien prioriteetti.
Lissabonin huippukokouksen vaatimus oli halpojen ja nopeiden Internet-liittymien tarjonta. Tämä muodostaa teidän itsennekin selittämistä syistä Euroopan tietotalouden kulmakiven; se on kulmakivi Euroopan oikeudenmukaisuutta, tasa-arvoa ja syrjäytymistä koskevissa politiikoissa. Kuten kysymyksessä sanotaan, merkittävä väline on myös Internet-liittymien hinnoittelu. Kysymys on Internet-palveluntarjoajien ja ennen monopolina toimineelle alalle äskettäin tulleiden televiestintäyhtiöiden kiinteään maksuun (flat rate) perustuvasta liittymän hinnoittelusta - tässä kohtaa, kuten aivan oikein sanoitte, terminologia ja käännökset muihin kieliin aiheuttavat ongelmia, ja minun on sanottava, että tiedän jotkin sanat englanniksi mutta en kreikaksi.
Neljän jäsenvaltion, Yhdistyneen kuningaskunnan, Alankomaiden, Espanjan ja Ranskan sääntelyviranomaiset vaativat entisiä monopoliyhtiöitä tarjoamaan markkinaoperaattoreille Internet-yhteyspalvelun kiinteään tukkuhintaan. Tämä tunnetaan friaco-periaatteena, eli Internet-yhteydenottojen kiinteähintaisena veloituksena. Tämän palvelun tarjoaminen aloitetaan piakkoin myös Italiassa.
Alalla väitetään, että friaco-periaate lisää Internetin käyttöä, koska kun aikaveloitusta ei ole, käyttäjät viettävät verkossa enemmän aikaa ja tutustuvat paremmin kaupallisiin ja kulttuuria tarjoaviin sivustoihin. Väitetään lisäksi, että friaco-järjestelmässä näiden palveluiden ansiosta laajakaistaisten liittymien ja palveluiden kysyntä lisääntyy.
Komissio on tyytyväinen näihin jäsenvaltioiden sääntelyviranomaisten päätöksiin, joista puhuin jo aiemmin, ja rohkaisee käyttämään tätä mallia myös muissa jäsenvaltioita. Komissio on tuonut rohkaisunsa ja tukensa esiin seuraavilla tavoilla: ensiksi avoimen verkon tarjontakomiteassa ONP:ssä, foorumissa, jonka puheenjohtaja on Euroopan unioni ja jossa ovat edustettuina sääntelyviranomaiset ja jäsenvaltioiden ministeriöt neuvoa-antavassa ja säätelevässä ominaisuudessa. Tätä asiaa käsitellään ONP:ssä jälleen 20. helmikuuta 2002. Toiseksi televiestintäalan sääntelyasetusten täytäntöönpanoa koskevan paketin seitsemännessä laitoksessa, joka jätettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle joulukuussa 2001, komissio jälleen tukee konkreettisesti kapeakaistaisten Internet-yhteyksien kiinteää hinnoittelua.
Lisäksi, kuten tekin mainitsitte, meidän on sanottava, että eEurope-toimintasuunnitelman jatkon ja toteuttamisen laajaan kehykseen kuuluu myös sitovia päätöksi. Näin ollen on sanottava, että komissio turvaa paikallispuheluverkkojen (LLU) vapauttamista koskevan asetuksen oikean täytäntöönpanon. Paikallispuheluverkkoon pääsyn vapauttaminen tarjoaa uusille palveluntarjoajille ensimmäistä kertaa mahdollisuuden kilpailla vakiintuneiden verkon ylläpitäjien kanssa ja tarjota nopeita ja katkeamattomia tietoyhteyksiä Internetiin digitaalisen linjojen jakamisen tekniikan pohjalta.
Lisäksi komissio on viitannut nopeayhteyksisen Internetin tähän näkökohtaan seitsemännessä laitoksessa samoin kuin yhtäläisiin mahdollisuuksiin vuokrata vakiintuneelta verkon ylläpitäjältä nopeita Internet-yhteyksiä. Komissio rohkaisee lisäksi turvaamaan oikeudenmukaiset ja tasa-arvoiset ehdot maksullisten lyhyiden linjojen tarjontaan, joissa otetaan huomioon kustannukset, jotka muodostuvat toisenlaisesta Internet-yhteyden luomisesta. Nämä ovat tärkeitä erityisesti pienyrityksille ja yhtiöille, jotka käyttävät uusien televiestintäoperaattoreiden tietopalveluita.
On siis selvää, että komissio toimii kahdella tasolla. Ensimmäinen koskee konkreettisen poliittisen yhteistyön vahvistamista, menestyneiksi osoittautuneiden mallien tukemista, ja olen jo kertonut millä tavalla. Toiseksi komissio seuraa sellaisten sitovien päätösten kuten asetusten täytäntöönpanoa, joilla on tietysti tärkeä rooli.
Laajakaistaisen tekniikan välittämisen ja vakiinnuttamisen osalta komissio tunnustaa Barcelonan Eurooppa-neuvostolle jättämässään raportissa, että tämän tekniikan käyttövalmius ja hyödyntäminen eivät toteudu tällä hetkellä jäsenvaltioissa sillä nopeudella, mitä odotimme. Tässä valossa komissio on ehdottanut Eurooppa-neuvostolle, että tavoitteeksi määriteltäisiin, että laajakaistainen tekniikka olisi käytettävissä koko Euroopan unionin alueella vuoteen 2005 mennessä.

Puhemies
 Kiitos, arvoisa komission jäsen.

Junarahti Englannin kanaalin alittavassa tunnelissa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu kahdesta suullisesta kysymyksestä:
Savary ja muut PSE-ryhmän puolesta komissiolle: Rautatiekuljetukset Eurotunnelissa (B5-0004/2002)
Davies ja muut ELDR-ryhmän puolesta komissiolle: Junarahti Englannin kanaalin alittavassa tunnelissa (B5-0005/2002).

Watts
Arvoisa puhemies, marraskuun 7. päivästä lähtien Ranskan valtionrautatiet SNCF on keskeyttänyt kaikki Englannin kanaalin tunnelin läpi kulkevat rautatierahtipalvelut sen vuoksi, että se pelkää Calais'ssa olevan henkilökuntansa turvallisuuden puolesta Isoon-Britanniaan laittomasti pyrkivien maahanmuuttajien uhkailujen seurauksena. Tämän seurauksena kanaalin tunnelin rahtikuljetuspalvelut ovat nyt suuressa kriisissä. Olemme tänään kuitenkin hyvin mielissämme, että sekä ranskalaiset parlamentin jäsenet että brittiläiset työväenpuolueen jäsenet ovat vaatineet asiasta keskustelua ja että ELDR-ryhmä vielä yhtyi vaatimukseemme järjestää keskustelu tänä iltapäivänä.
Tarvitsemme yhteistyötä, emme ristiriitoja ratkaistaksemme tämän erityisongelman. Ei enää nimittelyä, eikä vastuun välttelyä. On välttämätöntä, että Ison-Britannian hallitus, Ranskan hallitus, SNCF, Eurotunnel, Englannin, Walesin ja Skotlannin rautatiet EWS ja muut alkavat tehdä yhteistyötä nykyistä tehokkaammin. Paljon on jo saatu aikaan, mutta vielä on valtavasti tehtävää.
Olen lisännyt listaani myös Euroopan komission. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 2830 artiklassa ja asetuksessa 2679/98 taataan tavaroiden vapaa liikkuvuus. Tämä tarkoittaa, että liikkuvuus on vapaata Englannin kanaalin tunnelin kautta. Kiitän komission jäsentä, että hän puuttui tähän erikoislaatuiseen kriisitilanteeseen ja että hän vastasi myönteisesti minun ja muiden esittämiin pyyntöihin. Muutaman viime päivän aikana on rakennettu turva-aita, mikä on minusta hyvä asia. Mutta paikkaa vartioidaan edelleen ainoastaan iltayhdeksästä aamukolmeen. Toivomme, että onnistumme saamaan ranskalaiset kollegamme vakuuttuneiksi, että tarvitaan ympärivuorokautista poliisivartiointia ja asianmukainen määrä poliiseja. SNCF:n pitää voida jatkaa palvelujen toimittamista mahdollisimman pian, ja vetureihin on tehtävä pikaisesti muutoksia sen varmistamiseksi, ettei niiden enää tarvitse pysähtyä Calais'issa puhtaasti teknisistä syistä. Nämä ovat niitä käytännön toimia, joilla on suuri vaikutus lyhyellä aikavälillä. Arvoisa komission jäsen, toivomme, että te jatkatte työtä sen varmistamiseksi, että tämä sisämarkkinoiden elintärkeä yhteys palautetaan.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, komissio on huolissaan rautateiden tavaraliikenteen vähentymisestä, koska turvallisuusongelmia on ilmennyt tietyllä Ranskan valtion rautateiden (SNCF) asemalla. Tällä tilanteella on kielteisiä heijastumia tavaraliikenteen jakautumiseen kuljetusmuotojen mukaan tällä tärkeällä liikenteen painopistealueella. Tämä vahingoittaa rautatieliikennettä ja on vastoin komission kollektiivista mielipidettä rautateiden tärkeästä roolista, niin kuin syyskuussa 2001 annetussa valkoisessa kirjassa on sanottu.
Rautatietunneliliikenteen osittainen sulkeminen vähentää kuljetuskapasiteetin hyödyntämistä ja edelleen sijoitusten tuottoa erittäin tärkeässä eurooppalaisessa liikenneinfrastruktuurissa. Komissio on ollut täysin tietoinen tilanteesta alusta asti, eli marraskuusta lähtien. Tavaroiden vapaata liikkumista koskevan asetuksen 2679/98 mukaisesti komission osastot ovat kehottaneet Ranskan viranomaisia jo marraskuussa ryhtymään kaikkiin tarvittaviin ja mahdollisiin toimiin liikenteen sujuvan toiminnan palauttamiseksi. On lisäksi pyydetty säännöllisiä tietoja tilanteen kehityksestä.
Viimeisten tietojemme mukaan tilanne on hieman parantunut. Paikan päällä on jatkuvasti poliisiyksikköjä, rautateiden kuljetuskapasiteetti on kasvanut silloin kun mahdollista 1200:sta 1600 tonniin. Työt Frethunin pääteasemalla alkoivat joulukuussa, ja turva-aita aiotaan saada valmiiksi helmikuun alussa. Laitteet alueen täydelliseksi suojelemiseksi, kuten videokamerat ja lämpöilmaisimet, ovat paikoillaan kesäkuun loppuun mennessä. Yhteydenpitoa Ranskan viranomaisiin jatketaan, komission jäsen Bolkestein on ehdottanut tapaamista ranskalaisen ja englantilaisen kollegansa sekä sisämarkkinoista vastaavien ministereiden kanssa tarkoituksena keskustella tästä asiasta ennen seuraavaa markkinaneuvoston tapaamista 1. maaliskuuta. Tavoitteemme on palauttaa tavaroiden vapaa liikkuminen viimeistään kesäkuussa, kun kaikki työt pääteasemalla ovat päättyneet.
Viimeinen huomautukseni koskee turvapaikkaoikeutta ja ulkorajojen valvontaa. Unionin ja jäsenvaltioiden turvapaikkapolitiikka ja rajavalvontapolitiikka ovat myös vaarassa. Komissio on sitä mieltä, että harmonisoitujen sääntöjen hyväksyminen auttaisi erityisesti siinä suhteessa, että tietyt jäsenvaltiot eivät olisi toisia houkuttelevampia. Komissio on jo tehnyt tämänsuuntaisia ehdotuksia.

Chichester
Arvoisa puhemies, meillä oli Yhdistyneessä kuningaskunnassa tapana vitsailla, että Manner-Eurooppa eristettiin sen vuoksi, että kanaalissa on usvaa. Nyt näyttää enemmän siltä, että ihmiset ovat päässeet valloilleen tunnelissa ja että junaliikenne ja kaupankäynti on pysäytetty, mikä on kaiken kaikkiaan vakavampi asia.
Näillä rajoituksilla on hyvin vahingollinen vaikutus vapaaseen liikkuvuuteen ja työllisyyteen: tuhannet työpaikat ovat vaarassa. Minun on sanottava, että niille, joita asia koskee, rajoitusten poistaminen kesäkuuhun mennessä kuulostaa kaukaiselta. Ongelma on Sangatten pakolaisleirin läheisyys: se on liian lähellä ja se pitäisi lakkauttaa, ja se hankaloittaa alueen poliisivartiointia.
Tämä tunneli on hyödyllinen yritys, jonka Ranska ja Iso-Britannia omistavat yhdessä ja josta on hyötyä niille molemmille, samoin kuin laajemmalti yhteisön jäsenvaltioille. Se on ehkä kaikkein tärkein yksittäinen konkreettinen linkki, joka yhdistää Ison-Britannian ja mantereen. Se, että laittomia maahanmuuttajia on vaikea valvoa, vahingoittaa tätä prosessia, ja tilanne on ratkaistava pian.
Pyydän komissiota painostamaan Ranskan viranomaisia, että ne ryhtyisivät asiassa toimiin. Pyydän Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta tarjoamaan entistä enemmän apua ranskalaisille virkaveljilleen sekä asianomaisille kuljetustyöntekijöille ja yrityksille, eikä toimimaan kuten nyt, kun ne tuntuvat sulkevan silmänsä heidän huoliltaan ja käyttävän aikaansa rekkakuskien ja junankuljettajien ahdistamiseen syytteillä ja sakoilla. Viranomaisten pitää nyt toimia, eikä purkaa kiukkuaan syyttömiin osapuoliin.

Skinner
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin osoittaa kunnioitusta kollegoilleni jäsen Wattsille, jäsen Savarylle ja jäsen Darrasille, että he toivat tämän seikan parlamentin pohdittavaksi. On ironista, että puhun tästä aiheesta, koska esittelijänä edistin sitä, että parlamentissa käsiteltäisiin kysymystä tavaroiden vapaasta liikkuvuudesta raja-alueilla, joilla on esiintynyt häiriöitä. Etupäässä oli tarkoitus käydä käsiksi raja-alueiden teollisuussuhteita koskevaan asiaan. Mutta tämä on mielenkiintoista: ylistän ja kiittelen komission uudenlaista ajattelutapaa sen tarkasteltavaksi annettujen kolmen artiklan täytäntöönpanosta.
Kuten nytkin, tiesin aikaisemminkin, että tämän erityisen artiklaryhmän yhteydessä määrätyt vaatimukset olivat puhtaasti mekaaninen toimi ja että kyse on poliittisesta hyvätahtoisuudesta. Tänään paikalla olevat varmasti arvostavat sitä, että kaikkien osapuolten pitää kiinnittää huomiota Englannin kanaalin tunnelin tapahtumiin ja varmistaa, että he eivät salli tätä asiaa sotkettavan sen yhteydessä käytävien puhtaasti kulttuurillisten tai poliittisten väittelyjen vuoksi.
Asiassa on ongelmia. Tässä erityisessä asiassa ongelmana ovat niukat resurssit, jotka ymmärrämme tämän koskevat joko poliisia tai turvallisuushenkilöstöä alueilla, joilla he toimivat. Mutta rahdin on saatava kulkea tunnelissa vapaasti. Tunnustakaamme myös, että tämä on kansainvälinen ongelma. Ihmisiä on siirretty muualle sotien ja suurten ongelmatilanteiden seurauksena, ja myös taloudellisista syistä kotimaastaan on lähtenyt ihmisiä, jotka ovat valmiita maksamaan mitä tahansa päästäkseen Isoon-Britanniaan. Varsin usein he maksavat tämän hinnan rikollisliigoille, jotka odottavat voidakseen käyttää hyväkseen näiden ihmisten perusteltuja syitä lähteä.
Oikeat ratkaisut ovat siis sellaisten poliitikkojen käsissä, jotka koordinoivat toimiaan hallitustasolla. Rauhan saavuttaminen ja kehityksen edistäminen niissä maailman kolkissa, jotka elävät kriisitilanteessa, ovat niin ikään asioita, joita meidän on tavoiteltava. On myös hyvin valitettavaa, että olemme nähneet Ranskassa ihmistragedian, joka on jättänyt mieliimme siellä sattuvien tapahtumien inhimillisen puolen.
Ranskan viranomaisten pyrkimykset tiukentaa turvallisuustoimia ovat varsin myönteinen asia. On vaadittava edelleen, että valvonta on mahdollisimman tiukkaa, kuten jäsen Watts sanoi.
Se, että parlamentissa keskityttiin tähän kysymykseen, osoittaa, että asia on kansainvälinen ja että se sai osakseen ansaitsemaansa kiinnostusta. Tällaisten prosessien avulla voidaan ratkaista myös muitakin asioita kuin Englannin kanaalin tunnelia koskeva kysymys. Tämä tarjoaa meille juuri sellaisen keskustelufoorumin, jossa tämä prosessi voidaan panna alkuun.

Attwooll
Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi olisin kiitollinen, jos komission jäsen Diamantopoulou voisi välittää komission jäsen de Palaciolle minun henkilökohtaiset kiitokseni siitä työstä, johon tiedän komission jäsenen tässä asiassa jo ryhtyneen.
Kun on kotoisin yhdestä Euroopan syrjäisimmistä paikoista, nimittäin Skotlannista, meille on hyvin tärkeää, että meillä on yhteydet keskelle Eurooppaa. Tällä hetkellä edessämme olevat ongelmat ovat hyvin ajankohtaisia. Tarkoitan tällä vientiä ja logistiikassa syntyneitä ongelmia sekä yleisesti ottaen rautatiekuljetusyritysten ongelmia.
Mikäli asioita ei hoideta kunnolla, äkillisestä ongelmasta saattaa muodostua pitkäaikainen. Komission jäsen Diamantopoulou on jo todennut, että Englannin kanaalin rautatietunnelin tapahtumat vaikuttavat kielteisesti siihen politiikkaan, jota me kaikki haluamme harjoitettavan, nimittäin siihen, että rahtia siirretään kuljetettavaksi rautateitse ja pois maanteiltä.
Kun ottaa huomioon tämänhetkisen tilanteen Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja ne vaikeudet, joita sillä on viennissä ja rautatietoiminnassa, ja kun tarkastellaan koko Euroopan unionin tulevaisuuden kuljetuspolitiikkaa, toivon vilpittömästi, että kaikista suunnista harjoitettaisiin mahdollisimman voimakasta painostusta, jotta tämän ongelma saataisiin ratkaistua niin pian kuin suinkin.

MacCormick
Arvoisa puhemies, pidän puheenvuoroni jäsen Attwoollin jälkeen, ja hänen tavoin olen yksi parlamentin skotlantilaisjäsenistä. Olen hyvin kiitollinen jäsen Watsonille ja liberaalikollegoille, jotka esittivät sellaisia kysymyksiä, jotka edistävät tämänpäiväistä keskustelua. Tämä on ratkaisevan tärkeä keskustelu.
Yritän tehdä jäsen Attwoollin esittämästä asiasta vielä selkeämmän kertomalla, että 48 kilometriä siitä talosta, jossa asun Edinburghissa, puolivälissä Edinburghia ja Glasgowta, Motherwellin kaupungissa sijaitsee Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kulkevan Euroopan laajuisen liikenneverkon pohjoisin rahtiasema, Motherwell Eurocentralin asema. Meille on viime viikkojen aikana kerrottu, että rahtiasemalta liikkeelle lähtevällä kuljetusyhtiöllä EWS:llä ei ole varaa jatkaa palvelujen tarjoamista Skotlannin ulkopuolella sen junamäärän turvin, joka on käytössä päivää kohden. Jos näin kävisi, siitä syntyisi kriisitilanne Skotlannille ja näin ollen se olisi kriisitilanne liikenteelle kautta unionin alueen. Monet tietävät, että esimerkiksi Skotlannin viskiteollisuus on vahvasti riippuvainen rahtikuljetuksesta, jotta skottilainen mallasviski ja skottilainen blended-viski saataisiin Euroopan markkinoille. Elintärkeällä kaupanalalla syntyy valtavia tappioita.
Tällaisessa tilanteessa on rohkaisevaa kuulla, että komissio suhtautuu tähän asiaan vakavasti, mutta ei ole rohkaisevaa kuulla, että kaikki saadaan kuntoon kesäkuussa, koska asian kanssa tekemisissä olevilta kaupan osapuolilta saamiemme tietojen mukaan ne eivät voi odottaa nykyoloissa kesäkuuhun asti.
Elämme aikaa, jona ihmiset kautta Euroopan unionin kysyvät itseltään: saammeko nauttia niistä Euroopan unionin jäsenyyden tuomista eduista, joita meille luvattiin? Nämä edut liittyvät erityisesti mahdollisuuteen harjoittaa vapaata kauppaa unionin alueella. Muita luvattuja etuja tarjoaa intermodaalinen kuljetus, koska tarkoitus on, että kaikkea ei kuljeteta maanteitse. Tämä ei vaikuta pelkästään skotlantilaisiin, vaan jos Englannin moottoriteillä kuljetetaan aivan liian painavaa rahtia, tämä vaikuttaa vieläkin enemmän näillä teillä matkustaviin ihmisiin. Rautatiekuljetuksia on käytettävä enemmän, ja kuljetuksia on hoidettava myös meriteitse. Olemme hyvin kiitollisia komission jäsen de Palaciolle työstä, johon hän on uhrannut aikaa varmistaessaan uuden lauttalinjan toiminnan Skotlannin ja Zeebruggen välillä, mutta tämä rautatieyhteys on pidettävä auki, mikäli haluamme harjoittaa sellaista järkevää liikennepolitiikkaa, jonka ansiosta lastikuljetukset jaetaan kunnolla eri liikennemuotojen välillä ja vältetään, että raskasliikenne rasittaa maanteitä liikaa.
Olen kiitollinen niille kollegoille, jotka ovat ottaneet tämän kysymyksen esiin. Olen kiitollinen komissiolle, että se suhtautuu asiaan vakavasti, mutta lisäksi haluan tietää, minkälaista korvausta voitaisiin tarjota sen varmistamiseksi, että rahaa menettäneitä ei estetä käymästä kauppaa kaiken kaikkiaan sellaisten kannattamattomien olojen vuoksi, jollaiset kyseisellä reitillä tällä hetkellä vallitsevat.

Van Dam
Arvoisa puhemies, henkilöiden, tavaroiden ja palvelujen vapaa liikkuvuus, yksi sisämarkkinoiden kulmakivistä, on nyt keskustelunaiheena monessakin mielessä. Henkilöiden tai tavaroidenkaan vapaa liikkuvuus ei saa johtaa avoimien rajojen seurauksena turvapaikanhakijoiden siirtelyyn paikasta toiseen tavalla, jota on mahdoton valvoa. Eurotunnelin luona on syntynyt kestämättömiä tilanteita junien salamatkustajien vuoksi. Tästä syystä on jo kolme kuukautta ollut voimassa rajoituksia, joiden vuoksi tunnelissa rautateitse kuljetettavien tavaroiden määrä on vähintään puolittunut. Tämä liikevaihtotappio merkitsee korvaamatonta vahinkoa Eurotunnelin käyttäjille, jotka eivät sitä paitsi ole edes varmoja siitä, onko salamatkustajista maksettavat sakot poistettu.
Keskustelu liikennepolitiikan valkoisesta kirjasta on täydessä vauhdissa. Kaikista mielipide-eroista huolimatta melkein kaikki asianosaiset ovat kuitenkin yhtä mieltä siitä, että tavaraliikenteen kasvu ei saa kohdistua yksipuolisesti tieliikenteeseen. Raideliikenne on vesiteiden ohella hyvä vaihtoehto. Eurotunnelin käytön rajoittaminen on pakottanut monet yrittäjät kuljettamaan tavarat edelleen maateitse. On pelättävä, että raideliikenteen maineelle koituu jälleen pysyvää vahinkoa. Kuljetuskapasiteetin palauttaminen edellyttää taustalla piilevän ongelman ratkaisemista. Tämä ei ole oikea paikka puhua Euroopan laittomien siirtolaisten ongelmasta ja murhenäytelmästä. On kuitenkin ilmeistä, että Eurotunnelin vastakkaisilla puolilla sijaitsevien kahden valtion turvapaikkapolitiikka on syynä rautateiden tavaraliikenteen määrän jyrkkään laskuun tunnelissa.
Yhdistyneellä kuningaskunnalla on vastuksenaan epäilyttävä maine joustavaa maahanmuuttopolitiikkaa harjoittavana valtiona, jossa laitonta työhönottoa ei juurikaan torjuta. Olipa imago oikea tai ei, Ison-Britannian hallitus ei ole missään tapauksessa onnistunut laimentamaan pakolaisten intoa. Ranskan turvapaikkapolitiikkaa voi toisaalta nimittää tekopyhäksi. Ranskan kautta kulkevien pakolaisten suuri virta pysäytetään vasta Eurotunnelissa ja piilotetaan Sangatten leiriin. Sadat desperadot keskitetään vain kolmen kilometrin päähän siitä Eurotunnelista, joka vie matkan määränpäähän, Englantiin. Olla suljettuna leiriin näköetäisyydellä siitä portista, jonka kautta pääsee toiselle puolelle - tähän sopii alankomaalainen sanonta "sen siitä saa, kun sitoo kissan läskinpalaan".
Turvapaikanhakijat ansaitsevat myötätuntomme, sillä hekin ovat viime kädessä epäselvien säännösten, mielivaltaisen täytäntöönpanon ja epäonnistuneen valvonnan uhreja. Ranskan viranomaisten on korkea aika sijoittaa turvapaikanhakijat pysyvästi sisämaahan, esimerkiksi sellaisen kansainvälisen lentokentän läheisyyteen, jonka kautta he pääsevät takaisin omaan maahansa, jos turvapaikkahakemus hylätään.
Arvoisa puhemies, surulliset kuvat Frethunista yllyttävät sekä komissiota että neuvostoa tekemään kaiken voitavansa, ei pelkästään tämän esteen vaan myös sen syyn poistamiseksi. Ne eivät saa vetäytyä vastuusta tämän tavaraliikenteen markkinoiden häiriön yhteydessä.

Berthu
Arvoisa puhemies, olen todella ymmälläni sosialistien ja liberaalien esittämistä suullisista kysymyksistä, jotka koskivat junaliikenteen esteitä Englannin kanaalin alittavassa tunnelissa, esteitä, joita ovat aiheuttaneet Isoon-Britanniaan laittomasti pyrkivät pakolaiset.
Kun näitä suullisia kysymyksiä nimittäin kuuntelee, pääongelma tai jopa ainoa esiintyvä ongelma on tavaroiden vapaan liikkumisen häiriintyminen Englannin kanaalin alittavassa tunnelissa, toisin sanoen rautatieyhtiöille aiheutuva vahinko, joka saattaa - kauhistuttaa sanoakin - kaksinkertaistua eri liikennemuotojen välisen kilpailun vääristyessä rautatieliikenteen kustannuksella.
Olen kollegoideni tavoin vilpittömästi pahoillani asianomaisten rautatieyhtiöiden kärsimistä vahingoista, ja lisäisin jopa, että minusta on epäloogista, ettei Ranskan valtiota, joka on asiassa vastuussa sosialistihallituksensa takia, ole voimakkaasti tuomittu - henkisesti ja taloudellisesti - sen kyvyttömyydestä säilyttää yleinen järjestys.
Hyvät kollegat, sallinette minun sanoa myös, että tämä asia aiheuttaa yksityisten toimijoiden välistä epätasaista kilpailua paljon laajempia ja vakavampia yhteiskunnallisia ongelmia.
Tämän vuoksi lisäisin sosialistien ja liberaalien esittämiin kysymyksiin täydentäviä kysymyksiä.
Ensinnäkin osa Isoon-Britanniaan laittomasti pyrkivistä henkilöistä on turvapaikanhakijoita, mutta toinen osa koostuu laittomista maahanmuuttajista, joiden asema on laiton jopa Ranskassa. Miten laittomat maahanmuuttajat voivat saapua sankoin joukoin Euroopan sydämeen ylitettyään useita sisärajoja joutumatta koskaan kiinni? Tämä on olennainen kysymys, joka vaatii ratkaisua.
Esittäisin seuraavanlaisen lisäkysymyksen: mihin toimiin on ryhdytty, jotta laittomat maahanmuuttajat voitaisiin välittömästi käännyttää takaisin unionin ulkorajalla?
Toinen kysymys: Suurin osa Isoon-Britanniaan pyrkivistä turvapaikanhakijoista on afgaaneja. Minun tietääkseni Taleban-hallinto on kuitenkin nykyään murrettu, joten afgaanit voisivat palata kotiinsa. Mihin toimiin on siis ryhdytty, jotta heidät palautettaisiin heidän kotimaahansa?
Seuraavaksi esitän kolmannen lisäkysymyksen: Jotkut näyttävät ajattelevan, että jos olisi olemassa yhtenäinen eurooppalainen turvapaikkapolitiikka, tällaisia ongelmia ei syntyisi. Voidaan toki ajatella, että tällöin pakolaisia ei enää kohdeltaisi eri tavoin Euroopan unionin eri jäsenvaltioissa. Luuleeko komissio kuitenkin, että siten turvapaikanhakijoiden kokonaismäärä vähenisi? Jos komissio on tätä mieltä, mikä on tarkkaan ottaen se järjestely, joka sitä vähentäisi? Eikö voida päinvastoin olettaa, että jos pakolaisten vastaanottoa koskevia eurooppalaisia normeja mukautettaisiin nykyistä korkeammalle tasolle, kuten komissio säännöllisesti ilmoittaa aikovansa tehdä, turvapaikanhakijoiden kokonaismäärä Euroopan unionissa nousisi huomattavasti?

Purvis
Arvoisa puhemies, skotlantilaisten kollegojeni tavoin pyydän komission jäsentä auttamaan meitä ratkaisemaan tämän tilanteen niin pian kuin mahdollista.
Komission jäsenestä saattaa olla yllättävää, että Skotlanti käyttää tällaisia puheenvuoroja, mutta Skotlanti on kaiketi yksi suurimmista kärsijöistä tässä Englannin kanaalin tunnelia koskevassa tilanteessa. Koska liikennettä tunnelin läpi on vähennetty, meillä ei ole vuoroliikennepalvelua, oikeastaan meillä ei ole yhtäkään palvelureittiä, koska Skotlannista Manner-Eurooppaan toimiva palvelureitti on poistettu kokonaan. Kuten jäsen MacCormick sanoi, me emme voi enää kuljettaa skottiviskiä mantereelle tai lähettää mikropiirejämme Pariisiin, Frankfurtiin tai Milanoon. Mutta ei siinä vielä kaikki: emme voi enää tuoda maahan varaosia ja mannermaan tuotteita rautateitse. Sekä vienti- että tuontikulut kasvavat koko ajan, ja maanteiden ruuhkat ja saasteet lisääntyvät.
Se reitti, joka edes jotenkin auttoi tuomaan Skotlantia lähemmäs Euroopan "kultaista kolmiota" on nyt menetetty, ja näin Skotlanti on jälleen syrjäinen alue. Tämä on katastrofaalista, ja miksi näin on tapahtunut? Koska vaikuttaa siltä, että emme kykene organisoimaan maahanmuuttojärjestelmiämme eurooppalaisen mallin mukaan, emmekä tarjoamaan asianmukaista turvaa sen varmistamiseksi, että kaikki tällaiset järjestelyt toimivat. Syitä löytyy sekä Englannin kanaalin ranskalaiselta rannalta että sen englantilaiselta rannalta, mutta tilanteen uhrit ovat minun valitsijapiirissäni Skotlannissa, satojen kilometrien päässä Doverista ja Calais'sta.
Vetoan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukseen, että se ratkaisisi maahanmuuttojärjestelmänsä ongelmat yhteistyössä naapureidensa kanssa, jotta järjestelmä ei houkuttele maahan kymmeniätuhansia epätoivoisia ihmisiä. Ei ole varmastikaan yhteensattuma, että Yhdistynyt kuningaskunta on yksi niistä harvoista Euroopan maista, joissa ei käytetä henkilökortteja.
Vetoan Ranskan viranomaisiin "Auld Alliancen" vanhojen liittolaisten, heidän skotlantilaisten serkkujensa puolesta, että ne lisäisivät kunnollisten turvatoimien määrää heidän päässään tunnelia niin, että rautatiekuljetuspalvelua Skotlantiin ja sieltä poispäin voitaisiin jälleen harjoittaa.
Vetoan komission jäseneen ja komissioon, että he laittaisivat pikaisesti viisaat päänsä yhteen, jotta tässä järjettömässä tilanteessa saataisiin aikaan ratkaisu.

Savary
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi myöhästymistäni ja kiitän teitä siitä, että lykkäsitte puheenvuoroani. Olemme esittäneet tämän Eurotunnelia koskevan kysymyksen siksi, että yleinen mielipide katsoo tilanteen vaativan Euroopan unionin väliintuloa, koska tässä n kyse kahdesta suuresta Euroopan maasta sekä turvallisuus- ja turvapaikkapolitiikastamme.
Emme voi antaa tilanteen huonontua, sillä se olisi merkki Euroopan heikkoudesta. Lisäksi tilanne vaatii löytämään ratkaisuja, joita voidaan soveltaa muillakin rajoilla ja muissa paikoissa, joihin siirtolaispaine kohdistuu. Näin ollen koska turvapaikkapolitiikan sekä oikeudellisten ja turvallisuuteen liittyvien menettelyjen yhdenmukaistaminen on puutteellinen, kehotamme komissiota puuttumaan asiaan Ranskan ja Ison-Britannian ongelmaan, jotta ryhdytään voimallisiin toimiin kolmessa suunnassa.
Ensimmäinen suuntaus: elvytetään mahdollisimman hyvin vapaa liikkuvuus, etenkin rautatierahdin liikkuvuus Englannin kanaalin alittavassa tunnelissa. Se mitä siellä tapahtuu huomattavista toimijoiden, etenkin SNCF:n, investoinneista huolimatta, on ristiriidassa sen liikennepolitiikkamme kanssa, jossa on tarkoitus siirtyä tieliikenteestä rautatieliikenteeseen.
Toinen suuntaus: koska turvallisuuslainsäädäntöä ja -järjestelyjä ei ole yhdenmukaistettu, molemmissa maissa on ryhdyttävä koordinoituihin ja yhtenäisiin toimiin ihmiskaupan torjumiseksi lisäämällä valvontaa ja tiukentamalla voimakkaasti sanktioita, koska kyse on ihmisoikeuksien tuomittavasta rikkomisesta ja häpeällisestä kaupasta.
Kolmas suuntaus: Eurotunnelin tapahtumat osoittavat turvapaikkapolitiikkojen yhdenmukaistamisen kiireellisyyden Euroopassa. Se, mitä siellä tapahtuu, se, mistä Ranskaa ja Englantia moititaan, on ongelma, joka koskee mahdollisesti kaikkia unionin maita. Tiedämme maailmanlaajuisten tapahtumien antaman kokemuksen ansiosta, ettei maailman epäjärjestykseen ja pohjoisen ja etelän väliseen kasvavaan epätasa-arvoon löydetä koskaan täydellistä ja ehdottoman luotettavaa ratkaisua.
Ensimmäinen, tärkein perusratkaisu löytyy luonnollisesti entistä jalommasta ja tasapainoisemmasta kehitysyhteistyöpolitiikasta. Mutta sen puuttuessa ja lyhyellä aikavälillä meidän on nähdäkseni toteutettava molemmille maille yhteisiä toimia, jotta voidaan väsymättömästi ajaa takaa harhakuvitelmien kauppiaita, joita ihmissalakuljettajat edustavat. Tämä on mielestäni erittäin tärkeää. Itse toivon, että sen sijasta, että molemmat maat jätetään pallottelemaan vastuulla, löytäisimme komission avulla riittävän vahvoja toimia, jotka olisivat esimerkkinä ja sovellettavissa muillakin Euroopan alueilla.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, on selvää, että meillä on vaikeuksia panna täytäntöön yksi Euroopan vapauden periaate, tavaroiden vapaa liikkuminen. On kuultu monia lähestymistapoja perustamissopimuksen artikloiden käyttömahdollisuuksista, että komissio pyrkisi painostamaan Ranskan hallitusta etenemään nopeammassa tahdissa. Euroopan unionin voimassa oleva oikeus antaa komissiolle mahdollisuuden käynnistää tämä menettely jäsenvaltiota vastaan silloin, kun havaitaan, että tavaroiden vapaata liikkumista estetään.
Kuitenkin tällainen toimi on riippuvainen tiukoista kriteereistä silloin, kun esteen aiheuttavat yksittäiset henkilöt, ja komissio voi toimia vain silloin, kun kansalliset viranomaiset eivät ryhdy tarvittaviin toimiin. Ponnistuksemme tässä asiassa ovat vakavia, yhteydenpito komission ja Ranskan hallituksen välillä on osoittautunut hyödylliseksi, ja jatkamme tätä linjaa. Ranskan hallitus on jo sulkenut tämän alueen, asiaa on tutkittu ja tarvittava tekniikka on ensimmäistä kertaa koetettu asentaa, mutta tietenkin tarvittava poliisimäärä ja korkean teknisen tason valvontavälineistö riippuu Ranskan hallituksesta.
Toinen kohta, josta haluaisin puhua, on itse ongelman ydin. Miksi liikenteessä on näitä keskeytyksiä? Miksi junaliikenne tunnelin kautta on jatkuvasti niin hankalaa? Miksi laittomia maahanmuuttajia löytyy paikoista, joita käytetään rautateiden tavarakuljetuksiin? Sanoisinkin, että ongelman ydin, jota monet parlamentin jäsenet käsittelivät, on Euroopan politiikka, joka koskee yhteisiä periaatteita, yhteistä turvapaikkapolitiikkaa, jotta vältyttäisiin ilmiöiltä, joissa maahanmuuttajat yrittävät päästä tiettyyn jäsenvaltioon.
Komissio on siis jo tehnyt monia ehdotuksia menettelyistä ja pakolaisaseman myöntämisestä sekä yhteisistä vähimmäisedellytyksistä, joita turvapaikan myöntäminen edellyttää. Toisessa ehdotuksessa määritellään kriteerit ja mekanismit, joilla määritellään se jäsenvaltio, jossa turvapaikkahakemus pitää käsitellä. Näissä ehdotuksissa määritellään, että pidempi oleskelu jossain jäsenvaltiossa tarkoittaa, että turvapaikkahakemus pitää käsitellä tässä valtiossa. Näin kussakin tapauksessa tämän järjestelmän mukaan turvapaikanhakijat eivät voi saada pakolaisasemaa oltuaan pitemmän aikaa Ranskassa.
Sanoisin siis, että vastuu tämän ongelman välittömästä ratkaisusta, jolla on merkittäviä vaikutuksia tietyille alueille, erityisesti Ison-Britannian syrjäisille alueille, Skotlannille, sekä myös Euroopan mantereella ja kauppasuhteille Isoon-Britanniaan, kuuluu yksinomaan Ranskan hallitukselle. On lähdettävä liikkeelle niin nopeasti kuin mahdollista, jotta esitetty suunnitelma voitaisiin saattaa loppuun, ja tässä tarkoituksessa harjoitetaan yhteistyötä Ison-Britannian ja komission välillä. Mitä tulee ongelman pitkän aikavälin ratkaisuun, tarvitaan nopeasti päätöstä yhteisestä eurooppalaisesta turvapaikkapolitiikasta, koska monet parlamentin jäsenet sanoivat, että se, mitä tapahtuu nyt Ranskan ja Ison-Britannian rajoilla, voi huomenna tapahtua muilla Euroopan alueilla.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Hyvät kollegat, keskeytän istunnon, kunnes äänestykset alkavat klo 18.30.
(Istunto keskeytettiin klo 18.10 ja sitä jatkettiin klo 18.30.)

Äänestykset
Koukiadisin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0010/2002) komission kertomuksesta: tietyistä työajanjärjestelyä koskevista seikoista 23. marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY (

(KOM(2000) 787 -C5-0147/2001 - 2001/2073(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
ÄÄNESTYSSELITYKSET - Koukiadisin mietintö (A5-0010/2002)
Bonde ja Sandbæk (EDD), kirjallinen. (DA) Olemme päättäneet jättää äänestämättä koko mietintöä koskevassa äänestyksessä. Mielestämme se, minkä komissio on arvioinut Tanskan puutteelliseksi direktiivin täytäntöönpanoksi, heikentää pitkällä aikavälillä tanskalaista sopimusjärjestelmää. Tanska oli päättänyt panna direktiivin täytäntöön työehtosopimusten avulla ja siten jättää täytäntöönpanon työmarkkinaosapuolten hoidettavaksi. Koska komission painostuksesta direktiivi muuttuu Tanskassa kuitenkin lähiaikoina laiksi, voimme vain ilmaista, että olemme tyytymättömiä siihen, että komissio puuttuu hyvin toimivaan järjestelmään.
Tuemme kuitenkin mietinnössä suunniteltuja yleisiä parannuksia, muun muassa niitä, jotka koskevat määritelmien tarkennuksia, koska on käynyt ilmi, että monien määritelmien muotoilut ovat johtaneet virhetulkintoihin direktiivin soveltamisessa. On tärkeää, että tekstiä tarkennetaan monissa kohdissa, jotta työntekijöiden oikeudet suojattaisiin ja työpaikkojen turvallisuutta ja terveyttä parannettaisiin.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 18.40.)

