
Santini
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä parlamentille menettelyä koskevan esityksen, sillä valmistaudumme nyt - tänään - äänestämään tärkeimmästä asiakirjasta, joka meidän on hyväksyttävä, eli talousarviosta. Yhdeksän ihmistä sai eilen surmansa Gotthardin tunnelissa sattuneessa liikenneonnettomuudessa. Tämän on saatava meidät tuntemaan suurempaa vastuuta, kun äänestämme "infrastruktuuria" koskevasta kohdasta, välttämättömistä ja nyt jo ehdottoman kiireellisistä rakennushankkeista, joilla Euroopan on puututtava alppitunnelien läpikulkuliikennettä koskevaan ongelmaan.
Tänään keskustelemme Mont Blancin tunnelin uudelleenavaamisesta, johon liittyy monia taloudellisia ja ympäristöä koskevia ongelmia. Muistakaamme myös tämä: Gotthardin onnettomuus johtui suuressa määrin siitä ylimääräisestä liikenteestä, joka on ohjautunut Gotthardin ja Brennerin tunneliin ja muihin alppitunneleihin juuri Mont Blancin tunnelin sulkemisen seurauksena. Meidän on siis äänestettävä päättäväisesti infrastruktuureista, jotta voidaan nopeuttaa menettelyä, jolla pyritään rakentamaan uudelleen Brennerin rautatietunneli ja Fréjusin rautatietunneli ja siirtämään liikennettä maanteiltä rautateille, mikä on hyväksi matkustajien turvallisuudelle ja myös ympäröivälle luonnolle. Muistakaamme tämä, kun äänestämme.

Puhemies
Ehdottomasti, jäsen Santini.

ÄÄNESTYKSET
- Tarkistusluonnokset, jotka koskevat vuoden 2002 yleisen talousarvioesityksen pääluokkia I, II, IV, V, VI, VII ja VIII (Euroopan parlamentti, neuvosto, tuomioistuin, tilintarkastustuomioistuin, talous- ja sosiaalikomitea, alueiden komitea, oikeusasiamies ja Euroopan tietosuojavaltuutettu).

Tarkistuksesta 192:
Maij-Weggen (PPE-DE). (NL) Arvoisa puhemies, ehdotan suullista tarkistusta tarkistusluonnokseen 192. Vanha teksti on hyvin lyhyt ja kuuluu seuraavasti: "And furthermore research-projects making use of primates are also excluded" (eikä tutkimushankkeisiin, joissa käytetään kädellisiä). Ehdotan sen muuttamista seuraavaan muotoon: "Financing of research-projects making use of primates is suppressed within two years, unless it is proved that alternatives are not available." (Sellaisten tutkimushankkeiden, joissa käytetään kädellisiä, rahoitus lopetetaan kahden vuoden kuluttua, jollei pystytä todistamaan, ettei vaihtoehtoja ole olemassa). Jos kyseinen tarkistus hyväksytään, se voidaan yhdistää tarkistukseen 372. Täten tekstistä tulee tältä kohdin erinomainen. Olen sopinut asian näin esittelijä Buitenwegin kanssa.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, vastustan tätä suullista tarkistusta.
(Koska yli 12 jäsentä nousi ylös, suullista tarkistusta ei hyväksytty.) Äänestyksen jälkeen:

Buitenweg
Arvoisa puhemies, täällä puhkesivat äsken innokkaat suosionosoitukset sen johdosta, että tämä äänestys saatiin päätökseen. Ymmärrän sen kyllä, sillä kyseessä on aina pitkäaikainen prosessi. Siitä huolimatta tahtoisin pyytää äänestämään vielä yhdestä tarkistuksesta. Oikeastaan minun olisi pitänyt ilmoittaa tästä heti alussa, mutta sitten äänestys lähti jo käyntiin. Kysymys on tilintarkastustuomioistuimesta. Olemme nyt äänestäneet 1 miljoonan euron määrärahasta tilintarkastustuomioistuimen rakennuksen uutta lisäsiipeä varten, joka on välttämätön laajentumisen kannalta. Budjettivaliokunta haluaisi lisäksi pyytää ottamaan kuuden miljoonan euron ylimääräisen varauksen tulevan vuoden lisärahoitusta varten. Veronmaksajalle tästä koituu loppujen lopuksi merkittäviä säästöjä, ja lisäksi se antaa ylimääräistä liikkumavaraa tulevaisuuden talousarvioita ajatellen. Tahtoisin pyytää teitä äänestämään vielä tästä viimeisestä tarkistuksesta, joka merkitsee kuuden miljoonan ylimääräisen euron ottamista varaukseen 206 alakohtaa varten.
(Parlamentti hyväksyi ehdotukset.)   
Costa Nevesin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0330/2001) esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2002 (C5-0300/2001 - 2000/2324(BUD)) ja oikaisukirjelmästä nro 1/2002 esitykseen Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2002
(12733/2001 - C5-0495/2001 - 2000/2324 - 2000/2325(BUD))
Pääluokka III - Komissio
Äänestyksen jälkeen:

Costa Neves
Arvoisa puhemies, äänestys on toimitettu, mutta äänestimme talousarviota koskevan äänestyksen aikana tätä ajatusta vastaan, ja siksi se poistettiin talousarviosta. Nyt äänestämme tämän kohdan puolesta, vaikka se on ristiriidassa talousarviota koskevan äänestyksen kanssa. Tässä on siis ristiriita, josta parlamentin on oltava tietoinen. On kuitenkin totta, että äänestys on jo toimitettu.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Buitenwegin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0329/2001) esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2002 (C5-0300/2001 - 2000/2325(BUD)) ja oikaisukirjelmästä nro 1/2002 esitykseen Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2002
(12733/2001 - C5-0495/2001 - 2000/2324 - 2000/2325(BUD))
Pääluokka I, Euroopan parlamentti
Pääluokka II, neuvosto
Pääluokka IV, tuomioistuin
Pääluokka V, tilintarkastustuomioistuin
Pääluokka VI, talous- ja sosiaalikomitea
Pääluokka VII, alueiden komitea
Pääluokka VIII (A), oikeusasiamies
Pääluokka VIII (B), Euroopan tietosuojavaltuutettu
Kohdasta 39:

Puhemies
Jäsen Buitenweg, haluatte käsittääkseni esittää suullisen tarkistuksen kohdasta 39 budjettiäänestyksen vuoksi. Voisitteko ystävällisesti esittää sen meille uudelleen, jotta voimme sen jälkeen äänestää.

Buitenweg
. (NL) Selitän asian englanniksi. Kuten jo alustavasti ilmoitin, kysymys on niistä ehdoista, joiden nojalla vapautamme aikanaan edellisessä äänestyksessä varaukseen ottamiamme määrärahoja tai virkojen määrärahoja. Kyseessä ovat talousarvion valvontavaliokunnan tarkistuksessa 73 mainitut ehdot. Ehdotus noudattaa samaa linjaa, josta aiemmin olemme keskustelleet, ja tällä tavoin se tulee selvimmin ilmaistua. Meidän on siis muutettava teksti vastaamaan äskeistä äänestystämme. Tässä sanotaan:
"Määrärahojen vapauttamista voidaan harkita sitten, kun suhteista tilintarkastustuomioistuimeen vastaava Euroopan parlamentin valiokunta on antanut puoltavan lausuntonsa sen jälkeen, kun tilintarkastustuomioistuin on antanut ajan tasalle saatettua tietoa nykyisistä henkilöstöongelmistaan ja siitä, miten lisähenkilöstö mahdollistaisi sen, että tilintarkastustuomioistuin voisi arvioida ehdokasmaiden varainhoidon valvontajärjestelmien suorituskykyä, parantaa yhteistyötään kansallisten tilintarkastuslaitosten kanssa ja laatia entistä yksityiskohtaisempia tarkastuslausumia."
(Puhemies totesi, että suullista tarkistusta ei vastustettu.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)   

Van Hulten
Arvoisa puhemies, jäsen Morgan otti tiistaina puheeksi komission uudistusta koskevan kirjeen, jonka puhemiehistö oli lähettänyt puheenjohtaja Prodille ja jossa se otti asiaan hyvin erilaisen kannan kuin komissio. Olemme juuri äänestäneet Buitenwegin mietinnöstä ja hyväksyneet jäsen Ellesin tarkistuksen 4, jossa toistetaan parlamentin täysi tuki komission uudistuksille.
Kirjoitatteko te nyt puheenjohtaja Prodille ja välitättekö hänelle parlamentin vahvistaman täyden tuen komission henkilöstösääntöjen perusteellisille uudistuksille?

Bourlanges
Arvoisa puhemies, uskon, että jokainen meistä kuuli äänestänne, että osoititte urhoollisuutta toimiessanne puhemiehenä terveydentilastanne huolimatta. Haluaisin sanoa kaikkien budjettivaliokunnan jäsenten samoin kuin varmasti myös kaikkien kollegojen puolesta, että arvostamme suuresti teidän uskollisuuttanne toimia puhemiehenä, kun budjetista äänestetään ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssä.

Elles
Arvoisa puhemies, minun on helppo yhtyä jäsen Bourlangesin esittämiin kommentteihin. Meidän pitää kuitenkin tarkastella asiaa, josta jäsen van Hulten puhui, koska kun jäsen Morgan nosti saman asian esiin aiemmin tällä viikolla Provanin toimiessa puhemiehenä, jälkimmäinen sanoi ottavansa selvää, mitä asialle voidaan tehdä.
Ehkäpä te siis voitte vastata van Hultenin esittämään kysymykseen ja puhua asiasta puhemiehistölle, joka kokoontuu selvittämään sitä.

Harbour
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että puhemies Fontaine joutui lähtemään, joten voisitte kenties välittää hänelle huomautukseni.
Kuten parlamentti tietänee, käytin viime vuonna paljon aikaa uudistusprosessin tarkasteluun parlamentin puolesta ja seurasin sen etenemistä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa. Ymmärrän täysin puhemies Fontainen kannan, mutta pyydän teitä kaikkien parlamentin jäsenten puolesta tiedottamaan meille nykyistä paremmin prosessin kulusta.
Otin saman asian puheeksi syyskuussa, kun pyysin puheenjohtajavaltiota antamaan meille yhtä paljon tietoa uudistusten etenemisestä kuin komissiokin. Komission jäsen Kinnock on antanut meille kattavan aikataulun uudistusta koskevien keskustelujen etenemisestä. Parlamentti ja parlamentin jäsenet eivät ole saaneet puhemiehistöltä minkäänlaista tietoa uudistusprosessista. Pyydän teitä olemaan paljon nykyistä avoimempi ja antamaan meille selvityksen uudistusten etenemisestä.

Puhemies
Pyyntönne välitetään eteenpäin, mutta ymmärtänette, että koska meillä kuluu vielä paljon aikaa äänestyksiin, en voi pitkittää tätä keskustelua. Näyttäkää, että kykenette olemaan kärsivällinen. Puhemies osoitti jaksavansa terveydentilastaan huolimatta, ja jäsen Fatuzzollakin on vielä paljon työtä tänä aamuna, joten koetetaan nyt kaikki vain kestää.
Seppäsen laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0342/2001) esityksestä EHTY:n toimintatalousarvioksi vuodelle 2002 (SEC(2001) 827 - C5-0233/2001 - 2001/2100(BUD)).
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)  
Päätöslauselmaesitys (B5-0686/2001) - Euroopan unionin strategiaa Marrakesin ilmastokokouksessa käsittelevän parlamentin lausunnon seurannasta
Kohdasta 9:

De Roo
Arvoisa puhemies, haluaisin sosialistiryhmän ja kristillisdemokraattien ryhmän kollegojeni puolesta tehdä suullisen tarkistuksen 9 kohtaan. Sen pitäisi kuulua seuraavasti: "...pitää myönteisenä, että komissio esitti kaavaillun, kolmen ilmastonmuutokseen liittyvän ehdotuksen kokonaisuuden." Komissio teki nämä kolme ehdotusta toissapäivänä, joten meidän on korjattava kohtaa.
Haluan myös onnitella komissiota siitä, että se teki ehdotukset ennen erittäin tärkeää Marrakesissä järjestettävää ilmastonmuutosta käsittelevää sopimuspuolten seitsemättä konferenssia.
(Puhemies totesi, että suullista tarkistusta ei vastustettu.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0326/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi irtolastialusten turvallisen lastaamisen ja lastinpurkamisen yhdenmukaistetuista edellytyksistä ja menettelyistä (7193/2/2001 - C5-0292/2001 - 2000/0121(COD)) (Esittelijä: van Dam)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi.)
Vatasen laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0327/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön satamiin saapuvia ja satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista (KOM(2001) 46 - C5-0051/2001 - 2001/0026(COD)).
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Lamassouren laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0338/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi liittymistä valmistelevasta rahoitustuesta Turkille (KOM(2001) 230 - C5-0219/2001 - 2001/0097(CNS)).
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Lamassouren laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0343/2001) komission vuoden 2000 määräaikaiskertomuksesta Turkin edistymisestä Euroopan unioniin liittymisen valmisteluissa (KOM(2000) 713 - C5-0613/2000 - 2000/2014(COS)).
Tarkistuksesta 8:

Swoboda
Arvoisa puhemies, haluaisin esitellä esittelijän suostumuksella suullisen tarkistuksen. Minulla on nyt edessäni vain englanninkielinen teksti. Tekstin pitäisi kuulua seuraavasti: "vaatii, että kuolemanrangaistus poistetaan välittömästi...", eikä "toistaa tarpeen poistaa kuolemanrangaistus välittömästi...".
(Puhemies totesi, että suullista tarkistusta ei vastustettu.) Kohdasta 10:

Swoboda
Arvoisa puhemies, jotta saisimme aikaan sopuratkaisun, esittäisimme tähänkin kohtaan tarkistuksen, joka esitetään yhteistyössä ja esittelijän suostumuksella. Se kuuluu seuraavasti: "kehottaa Turkkia esittämään tulevana vuonna täsmällisen aikataulun...", joten lisäisimme siis sanat "tulevana vuonna".
(Puhemies totesi, että suullista tarkistusta ei vastustettu.) (Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Gahrtonin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0366/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksella perustetussa ministerikokouksessa vahvistettavaksi yhteisön kannaksi Kiinan kansantasavallan liittymisestä Maailman kauppajärjestöön (KOM(2001) 517 - C5-0487/2001 - 2001/0218(CNS)).
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Gahrtonin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0367/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yhteisön kannasta Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen nojalla pidettävässä ministerikokouksessa Taiwanin saaren sekä Peskadorien, Quemoyn ja Matsun saarten (Taiwanin) erillisen tullialueen liittymisestä Maailman kauppajärjestöön (KOM(2001) 518 - C5-0488/2001 - 2001/0216(CNS)).
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Wurtzin GUE/NGL-ryhmän puolesta käsiteltäväksi jättämä päätöslauselmaesitys (B5-0695/2001) Gentissä 19. lokakuuta 2001 pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen päätelmistä).

Ludford
Arvoisa puhemies, asiani koskee Gentin Eurooppa-neuvostoa.
ELDR-ryhmän, vihreiden ryhmän ja sosialistiryhmän ehdotus koskee 7 kohtaa, johon me kaikki olemme esittäneet tarkistuksen; kyseessä ovat tarkistukset 13, 9 ja 5. Ehdotamme suullista tarkistusta, jonka mukaan kyseiset tarkistukset yhdistettäisiin ja 7 kohdan loppuun lisättäisiin seuraava teksti: "joka edustaa asianmukaisesti naisia, kunnioittaa naisten ihmisoikeuksia ja joka sitoutuu varmistamaan sen, että naiset osallistuvat täysipainoisesti tulevaisuuden rakentamiseen."

Puhemies
Hyvä kollega, ainoa ongelma on, että käsittelemme tällä hetkellä ryhmämme päätöslauselmaa. Emme käsittele vielä yhteistä päätöslauselmaa. Kiirehditte nyt asioiden edelle. Meidän on ensin tarkistettava, kannattaako enemmistö ensimmäistä päätöslauselmaa.
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)   
Yhteinen päätöslauselmaesitys Gentissä 19. lokakuuta 2001 pidetyn epävirallisen Eurooppa-neuvoston kokouksen tuloksista.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää täsmennystä siihen, onko meidän tarkistuksia yhdistettäessä säilytettävä sana compromiso, joka sisältyy sosialistien tarkistukseen. Toisin sanoen kyseessä olisi sitoutuminen. Luulen, että asiayhteydestä selviää, että sanan compromiso on oltava myös yhdistetyssä tekstissä.

Ludford
Arvoisa puhemies, ehdottamaani suulliseen tarkistukseen, jonka mukaan kolme tarkistusta yhdistettäisiin, on yhtenä syynä se, että sosialistiryhmän tarkistus ei kuulosta kovin hyvältä englanninkielisessä tekstissä. Kun siinä sanotaan, että meillä pitäisi olla "compromise in favour of Afghan women", tämä voitaisiin tulkita siten, että vaarannamme afgaaninaisten edut. Tämä sanamuoto ei ole onnistunut englanniksi. Siinä tarkoitetaan sitoumusta. Englanninkielinen sana compromise ei ole hyvä käännös ranskankieliselle sanalle compromis. Tämä oli yhtenä syynä siihen, että rohkenin ehdottaa, että yhdistäisimme kolme tarkistusta ja pääsisimme näin eroon monimerkityksisestä englanninkielisestä sanasta compromise.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä kielellisen korjauksen. Espanjankielinen sana compromiso käännetään tässä tapauksessa englanniksi sanalla engagement, ei compromise.
(Puhemies totesi, että suullista tarkistusta ei vastustettu.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Poosin laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0308/2001) neuvoston uudistuksesta (2001/2020(INI)).
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Gallagherin UEN-ryhmän puolesta käsiteltäväksi jättämä päätöslauselmaesitys (B5-0689/2001) maailman kauppajärjestön neljännen ministerikokouksen valmistelujen edistymisestä Dohassa Qatarissa.
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)Yhteinen päätöslauselmaesitys WTO:n neljännen ministerikokouksen valmistelujen edistymisestä
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)Yhteinen päätöslauselmaesitys WTO:n neljännen ministerikokouksen valmistelujen edistymisestä
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Désirin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0331/2001) kansainvälisen kaupan avautumisesta ja demokratiasta (2001/2093(INI)).
Tarkistuksesta 6:

Schwaiger
Arvoisa puhemies, saanen viitata siihen, että PPE-DE-ryhmä on ehdottanut johdanto-osan A kappaleeseen tarkistusta 6 ja että pyydämme nyt neljännen rivin sanojen "tarjonnan rajoitukset" korvaamista sanalla "kiintiöt", koska se on oikea ilmaus.
(Puhemies totesi, että suullista tarkistusta ei vastustettu.) Tarkistuksesta 3:

Deva
Arvoisa puhemies, haluan esittelijän suostumuksella esittää suullista tarkistusta, jonka mukaan tarkistusta 3 selkiytettäisiin niin, että siinä lukisi "...kehottaa Maailman kauppajärjestössä kokoontuvia johtavia poliitikkoja sitoutumaan sellaisten toimien koordinointiin, joilla tuetaan kehitysmaita niiden pyrkiessä voittamaan niiden kaupan esteenä olevat ongelmat..." ja niin edelleen.

Puhemies
Vastustaako joku jäsenistä tätä suullista tarkistusta?

Désir
. (FR) Arvoisa puhemies, otan vastaan tämän jäsen Devan esittämän suullisen tarkistuksen. Jos suullinen tarkistus hyväksytään, ryhmäni tukee tarkistusta 3.
(Puhemies totesi, että suullista tarkistusta ei vastustettu.) (Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Brokin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-332/2001) yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toteuttamisessa tapahtuneesta edistymisestä (C5-0194/2001 - 2001/2007(INI)).
Kohdasta 7:

Brok
Arvoisa puhemies, pyytäisin tarkistusten esittäjien suostumuksella, että kirjoitetaan "odottaa jäsenvaltioilta" ja sen jälkeen lisätään sanat "ja neuvostolta".

Puhemies
Vastustaako joku sitä, että tekstiin lisätään "ja neuvoston"? Koska asiaa ei vastusteta, lisäämme tekstiin tämän suullisen ehdotuksen.
(Puhemies totesi, että suullista tarkistusta ei vastustettu.) Tarkistuksesta 15:

Lynne
Arvoisa puhemies, minua on pyydetty esittämään suullinen tarkistus. Kompromissihengessä ja tämän tarkistuksen hyväksymiseksi ehdotan, että lisäämme 37 kohdan loppuun sanat "ja tukemaan terrorismin vastaista taistelua".
(Puhemies totesi, että suullista tarkistusta ei vastustettu.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.) ÄÄNESTYSSELITYKSET
Yleinen talousarvio varainhoitovuodeksi 2002

Maaten, Manders, Mulder, Plooij-van Gorsel ja Sanders-ten Holte
. (NL) ELDR-ryhmän alankomaisen VVD-puolueen edustajat ilmoittivat vuoden 2002 talousarvioesityksestä äänestettäessä vastustavansa maksumäärärahojen korottamista ura-alueella 2. Euroopan komissio on huomauttanut, että kyseessä olevat budjettikohdat eivät voi nielaista tällaisia korotuksia, ja lisäksi korotukset nostavat jäsenvaltioiden maksuja. VVD-puolueen edustajien mielestä tämä maksumäärärahojen korottaminen ei siksi ole välttämätöntä.
Sen sijaan VVD:n edustajisto on kylläkin äänestänyt ura-alueen 2 maksusitoumusmäärärahojen korottamisen puolesta, koska senkin mielestä rakennerahastojen järjestelmällinen ohjelmointi on välttämätön asia.

Malmström ja Olle Schmidt
Olemme yleisesti äänestäneet otsakkeeseen 1 kuuluvien maatalousmenojen korottamista koskevaa valiokunnan ehdotusta vastaan. Mielestämme ei ole kohtuullista, että noin puolet unionin koko vuoden talousarviosta käytetään maataloustuotteiden tuotannon ja viennin tukemiseen. Nykyinen yhteinen maatalouspolitiikka ei käy kalliiksi pelkästään unionille. Se nostaa myös kuluttajahintoja. Maataloussektori on sitä paitsi suojattu hyvin siltä kilpailulta, jota ulkomailta tapahtuva tuonti siihen kohdistaa. Tällä on erittäin vääristävä ja epävakautta aikaansaava vaikutus maailmantalouteen.
EU:n yhteinen maatalouspolitiikka on erityisesti kehitysmaiden ongelma. Maatalous on nimittäin ala, jolla kehitysmaat pystyvät kilpailemaan teollisuusmaiden tuottajien kanssa. EU:n yhteinen maatalouspolitiikka muodostaa tässä asiassa suuria esteitä, muun muassa sen vuoksi, että EU:n maataloutta tuetaan ja suojellaan tuontikilpailulta. Erityisen huomionarvoista on, että unioni myöntää lisäksi tukea tupakanviljelylle. Tupakanviljelylle myönnetty tuki pitää lakkauttaa mahdollisimman pian. EU:n toiminnan ja talousarvion pitää sen sijaan suuntautua niihin rajat ylittäviin ongelmiin, joita jäsenvaltiot eivät pysty itse ratkaisemaan. Yhteinen maatalouspolitiikka on hyvin epäsolidaarinen ja sitä on uudistettava perusteellisesti.
Costa Nevesin mietintö (A5-0330/2001)

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, äänestysselitykseni osoittaa, että radikaalijäsenten erityisen tehokkuuden maine on väärä, sillä erehdyimme talousarvioäänestyksen aikana ja teimme pahan virheen tarkistuksen 75 kohdalla, joka koskee avustuksia Euroopan poliittisille puolueille. Vaikka allekirjoitimmekin tämän tarkistuksen, jonka tarkoituksena oli poistaa kyseinen budjettikohta koska mielestämme eurooppalaisten poliittisten puolueiden rahoitusperiaatetta ei voi tällä hetkellä perustella, mutta ei myöskään ole olemassa aihetta koskevaa oikeusperustaa äänestimme tätä itse ehdottamaamme tarkistusta vastaan. Äänestysselitykseni tarkoitus on siis mahdollisuuksien rajoissa korjata äänestystulosta. Olemme jo esittäneet pyynnön, että pöytäkirjaan tehdään korjaus. Haluamme korjata äänestyslistassamme olevan virheen. Muilta osin annamme myönteisen arvion Costa Nevesin mietinnöstä, mutta halusimme korostaa tätä pientä teknistä virhettä, joka koskee tarkistusta 75. Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia.

Puhemies
Kiitos, jäsen Dell'Alba. Parlamentti ihmettelikin asiaa, mutta nyt kaikki on selvää.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olisinko muka voinut luopua äänestysselityksistä vain siksi, että minulla ei ole ääntä? Talousarviota haluaisin kommentoida komission pääluokan osalta. Äänestin sen puolesta, mutta tämä on viimeinen kerta, koska haluan selvän käsityksen siitä, miten komissio toimii. Lähden 1. tammikuuta 2002 pitkälle matkalle - kuten Odysseus Troijan sodan loputtua - komission 13 523 yksikön ja 33 728 työntekijän byrokratian kiemuroissa. Matkasta tulee pitkä, raskas ja vaikea: kohtaan Polyfemoksen, kohtaan noita Kirken, ja lopulta ehkä näen Penelopen puheenjohtaja Prodin hahmossa. Se on varmasti järkytys, mutta toivon voivani äänestää talousarvion puolesta myös seuraavalla kerralla!

Krivine ja Vachetta
. (FR) Kuten joka vuosi, lokakuun toisen täysistuntokauden päätavoitteena on yhteisön talousarvion hyväksyminen. Tämä on ainoa aihealue, jossa parlamentilla on mahdollisuus vaikuttaa yhteisön politiikkaan, koska sillä on yhteispäätösoikeus yhdessä neuvoston kanssa ja erityisesti veto-oikeus. Tämä on siis yksi harvoista valtuuksista, joita yleisillä vaaleilla valitut edustajat voivat käyttää teknokratiaa ja demokratiavajetta ilmentävässä Euroopassa.
Kuten viime vuodenkin talousarvio, myös talousarvio varainhoitovuodeksi 2002 kuvastaa liberaalin Euroopan rakentamista. Tässä talousarviossa on noudatettu kireää talouspolitiikkaa (sen osuus on 0,3 prosenttia Euroopan bruttokansantuotteesta), ja yleisesti ottaen siitä puuttuu välineet työllisyyspolitiikan, laajentumisen, elintarvikekriisien, Afganistanin, Palestiinan ja Balkanin tilanteen käsittelemiseksi.
Kokonaisuudessaan esittelijä Costa Neves vahvistaa nämä suuntaukset ehdottaessaan maksumäärärahojen korottamista, mutta mikä on varsin myönteinen asia lisäksi hän ehdottaa melko hämärää rakennerahastojen ja määrärahojen siirtoa toimintamenoista hallintomenoihin, mikä on puolestaan varsin kielteinen asia.
Näistä syistä emme voi tukea mietintöä, emmekä myöskään esitystä talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2002.
Buitenwegin mietintö (A5-0329/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin jäsen Buitenwegin talousarviota koskevan mietinnön puolesta, mutta tässä yhteydessä haluan korostaa painokkaasti ja kuuluvasti tässä niin jäsenrikkaassa parlamentissa, että eläkeläisten puolueen - jota minulla on kunnia täällä edustaa - mielestä Euroopan parlamentin rahoitusta ja organisointia on kehitettävä, sillä Euroopan parlamentti päättää tällä hetkellä noin 50 prosentista kaikesta kansallisesta lainsäädännöstä, joka mukautetaan täällä hyväksymiemme direktiivien mukaiseksi. Tällä tavoin parlamentti voi toimia tavalla, joka sopii ylikansalliselle parlamentille, jolla on niin monia tärkeitä tehtäviä.

Kauppi ja Korhola
. Olen, kuten ryhmäni, kannattanut siirtymistä tositteellisten kulujen mukaisiin korvauksiin matkakulujen sekä sihteeristökorvausten ja toimistokulukorvausten osalta. Ryhmäni tulkitsee tarkistuksen yksi sanamuotoa niin, että asianmukaisia menettelyjä ei nyt lainkaan olisi. Samalla tarkistus sivuuttaa kokonaan sen tosiseikan, että asian ratkaisu on nyt neuvoston käsissä: Parlamentti on tarkistuksella tarkoitettua menettelyä ehdottanut ja sen valmis hyväksymään, mutta neuvosto ei ole kyennyt antamaan tarvittavaa hyväksyntää. Edellä olevan perusteella ryhmäni kokee, että tarkistus saattaa parlamentin perusteettomasti ja epäoikeudenmukaisesti huonoon valoon.

Markov
. (DE) Talousarviokeskustelut ovat parlamentin kohokohtia, koska ne antavat mahdollisuuden toteutetun ja tulevan politiikan laajaan kokonaistarkasteluun. Valitettavasti minä en voi ajan puutteen vuoksi tehdä niin. Sallikaa minun siksi rajoittua yhteen ainoaan kohtaan, nimittäin ehdokasvaltioiden rajanaapureina olevien jäsenvaltioiden raja-alueiden tilanteeseen. Ei ole epäilystäkään, että nykyiset raja-alueet hyötyvät pitkällä aikavälillä Euroopan unionin laajentumisesta, sillä se tarjoaa aivan uudenlaisia mahdollisuuksia taloudelliseen, kulttuuriseen, sosiaaliseen ja hallinnolliseen alueelliseen yhteistyöhön.
Lyhyellä aikavälillä on kuitenkin valtava paine sopeutua tiettyihin ongelmiin, jotka johtuvat suurista kehityseroista erityisesti sosiaalialalla. Haluaisin vain muistuttaa siitä, että palkat ovat idässä noin 60 prosenttia pienempiä kuin lännessä. Tämä nostaa esiin ongelmia, joita ei esiintynyt aiempien laajentumisten yhteydessä ja joiden mittasuhteet ovat uudet. Paikallisten työ- ja palvelumarkkinoiden odotettavissa olevia ongelmia ei voi ratkaista ilman tehokkaita vastatoimia. Useat rajan ylittävät työntekijät kuormittavat raskaasti muutenkin kireitä työmarkkinoita - yli 20 prosentin työttömyysaste ei ole harvinaista edes Brandenburgissa ja Mecklenburg-Etu-Pommerissa. Halvat palvelut noin 60 prosenttia alhaisemmin palkkakustannuksin muodostavat suuren haasteen pk-yrityksille ja käsityöammateille.
Komission esittelemä ohjelma raja-alueiden tukemiseen ei paikallisten ja alueellisten hallitusten ja hallintojen mielestä vastaa haasteen vaativuutta. Siksi olen yhtäältä tyytyväinen siihen, että talousarvioon lisättiin oma kohta raja-alueille. Toisaalta vaadin unionia lisäämään määrärahoja mahdollisimman nopeasti, jotta näiden raja-alueiden asukkaille annettaisiin varmuus siitä, etteivät heidän huolensa ja vaikeutensa jää huomiotta. Komission on viipymättä valmisteltava sopiva oikeusperusta.
Seppäsen mietintö (A5-0342/2001)

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR)
Äänestimme tietenkin EHTY:n toimintatalousarviota vastaan, joka siihen asti, kunnes EHTY:n perustamissopimus menee umpeen, toimii lähteenä, josta hiili- ja terästeollisuuden osakkeenomistajat imevät itselleen tukia. Alan työnantajille on jo myönnetty huomattavia summia, joiden ansiosta on mahdollista siirtyä harjoittamaan uusia tuottoisia toimintamuotoja samaan aikaan, kun lukuisat työpaikkansa menettäneet työntekijät ovat edelleen työttömiä.
Mietinnössä ehdotetaan sosiaalitukien sisällyttämistä Euroopan unionin yleiseen talousarvioon, mutta vähimmäisvaatimukseksi on asetettava se, että kaikille työntekijöille, jotka voivat vielä menettää työpaikkansa, maksetaan täysi palkka eläkeikään asti.
van Damin mietintö (A5-0326/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, te - kuten uskoakseni kaikki - tiedätte, että työurani alkuvuosina toimin merimiehenä. Kannan siksi erityistä huolta merillä liikkuvien ihmisten turvallisuudesta ja suojelusta, eikä vain merillä, vaan myös silloin, kun laivat purkavat lastinsa satamissa. Tässä asiakirjassa pyydetään tekemään jotakin satamissa työskentelevien merimiesten turvallisuuden parantamiseksi. Satamat ovat hyvin tärkeitä Italialle - erityisesti Genovalle, jossa olen syntynyt, ja Livornolle, jossa kävin vähän aikaa sitten - kaikki satamathan ovat tärkeitä, Marseillen satama ja Euroopan - joka on merimiehiä eniten työllistävä valtioiden liitto - muiden rannikoiden satamat. Jatkossa on pyrittävä tekemään kaikki mahdollinen merenkulkijoiden turvallisuuden takaamiseksi, niin kuin tässäkin asiakirjassa tehdään.
Vatasen mietintö (A5-0327/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin ystäväni Vatasen mietinnön puolesta. Hänestä on varmaan ollut valitettavaa, että hänen esittelemällään mietinnöllä on kovin vähän vaikutusta liikenteeseen: sillä vaikutetaan kuitenkin byrokratiaan. Haluaisinkin sanoa hänelle: emme kykene poistamaan byrokratiaa, eikä tämä koske vain meriliikennettä, mutta kykenisimmekö poistamaan byrokratian edes eläkkeiden maksusta, eläkkeiden myöntämisestä? Arvoisa puhemies, jotkut eläkeläiset kuolevat saamatta eläkettään byrokratian vuoksi. Toki he pääsevät paratiisiin, sen he näkevät päästessään sinne. Nämä eläkeläiset ansaitsevat pääsyn paratiisiin, kuten kaikki eläkeläiset, mutta olisi parempi, jos he ehtisivät saada eläkettä vielä eläessään!
Lamassouren mietintö (A5-0338/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Turkille annettavaa apua koskevan mietinnön puolesta, mutta haluaisin sanoa, että eläkeläisten puolue ja minä henkilökohtaisesti pyydämme Euroopan unionia toimimaan rohkeammin. Kaikkien niiden 12 valtion, jotka ovat hakeneet Euroopan unionin jäsenyyttä, on sallittava liittyä unioniin vuonna 2004 ilman erillisiä ehtoja, sillä se olisi rohkea poliittinen teko: ne ovat odottaneet 50 vuotta mahdollisuutta tuntea todella kuuluvansa Eurooppaan. Arvoisa puhemies, täytyikö kuuden Rooman sopimuksen allekirjoittaneen valtion sisällyttää yhteisön säännöstö oikeusjärjestykseensä ennen allekirjoittamista? Mitään yhteisön direktiivejä ei ollut, mutta silti merkittävällä poliittisella teolla saatiin aikaan suuri Eurooppa. Minä sanon nyt: me voimme ottaa vastaan kaikki nämä 12 valtiota vuonna 2004, olipa niiden lainsäädännön tilanne millainen tahansa.

Gorostiaga Atxalandabaso
. (EN) Olen äänestänyt Turkkia koskevaa mietintöä vastaan.
Turkki ei ole vielä ryhtynyt välttämättömiin toimiin palauttaakseen täysimääräisesti kurdiväestön poliittiset oikeudet, poistaakseen kidutuksen sekä lakkauttaakseen erityiset turvallisuustuomioistuimet ja vankilat, joiden takia vangit ryhtyvät nälkälakkoihin, jotka ovat vaatineet jo yli 70 ihmisen hengen.
Turkki ei ole edes vahvistanut täsmällistä aikataulua Kööpenhaminan poliittisten kriteerien täyttämiselle.
Olemme luopumassa ihmisoikeuksista geopoliittisista ja sotilaallisista syistä. Tätä ei voida hyväksyä demokraattisessa parlamentissa.

Meijer
. (NL) Eräät poliitikot tahtovat tuoda Turkin Euroopan unioniin ennen kuin maa on päässyt radikaalisesti muuttumaan. Siksi ne ovat valmiit sulkemaan silmänsä eräiltä erittäin kielteisiltä seurauksilta. Tällaisen poikkeuksellisen maan hyväksyminen jäseneksi merkitsee EU:n sisäisten, demokraattisia vapauksia ja ihmisoikeuksia koskevien normien vakavaa vaurioittamista. Esittelijä on tahtonut herättää sellaisen vaikutelman, että Turkissa on kysymys pienistä epäkohdista, jotka saadaan nopeasti ja helposti korjattua. Onneksi ulkoasiain valiokunta on osoittautunut huomattavasti kriittisemmäksi, joskaan ei aluksikaan riittävän kriittiseksi. Luvassa olevat uudistukset etenevät tosiaankin oikeaan suuntaan, mutta ainoastaan erittäin lyhyen askeleen verran. Vankien vapauttaminen ja kuolemanrangaistuksen poistaminen koskee vain rikollisia vankeja, mutta ei vieläkään poliittisia vastustajia, joiden oikeuksia ei tahdota tunnustaa. Armenialaisten joukkomurha kiistetään yhä vieläkin, tai sitten se hyväksytään normaalina keinona kumota vastarinta, keinona, jota tulevaisuudessakin halutaan voida soveltaa. Asuinsijoiltaan karkotetut, Turkin kaakkoisosan 3500:n tuhotun kurdistanilaisen kylän asukkaat eivät saa palata tälle alueelle. "Separatismin" pelko on johtanut kielen, laulujen ja kirjoitusten kieltämiseen. Tämä maa ei vieläkään ole matkalla kohti EU:ta.

Souchet
. (FR) Turkin kysymys muistuttaa meitä raa'alla tavalla, millaisen Euroopan me haluamme. Jos Turkin kysymystä tarkastellaan saumattomasti koko laajentumisprosessin yhteydessä, sitä on hyvin vaikea ratkaista. Esimerkkinä tästä riittää kysymys yhteisestä ulkorajasta.
Näin ollen jos oletetaan, että Euroopan rakentamisessa edetään määrätietoisesti kohti vaihtelevan geometrian Eurooppaa, mikään ei estä antamasta Turkille mahdollisuutta osallistua määrättyihin Euroopan politiikkoihin aloilla, joilla sillä on Euroopan kanssa jo nyt yhteisiä ja todellisia etuja. Sitä vastoin jos pidetään tiukasti kiinni joustamattomasta Euroopan unionin määritelmästä, pian ei ole muuta ratkaisua kuin palata Helsingissä tehtyyn päätökseen ja aloittaa Turkin kanssa uudestaan assosiaatioprosessi, joka olisi samankaltainen kuin ne prosessit, joita kehitämme muiden maantieteellisesti ja historiallisesti Euroopan ulkopuolelle jäävien Välimeren valtioiden kanssa.
Olin muuten hämmästynyt kuullessani Turkin suurlähettiläältä, että mietinnön esittelijä Lamassoure mahdollisesti vastustaa Armenian kansanmurhaa koskevia tarkistuksia, vaikka hänen oma poliittinen ryhmänsä on aktiivisesti tehnyt työtä sen eteen, että Ranskan kansalliskokous tunnustaisi nämä rikokset. Onko kielenkäytössä nyt mahdollisesti päällekkäisyyksiä?
Lamassouren mietintö (A5-0343/2001)

Berthu
. (FR) Äänestimme tätä Lamassouren mietintöä vastaan, joka koskee Turkin edistymistä Euroopan unioniin liittymisen valmisteluissa, sillä emme ymmärrä, miten esittelijä onnistuu sovittamaan yhteen ajatuksensa liittovaltiopohjaisesta Euroopasta, joka perustuu vahvaan ylikansalliseen toimivaltaan, ja Turkin liittämisestä Euroopan unioniin. Oikeussääntöjen pitää näet vastata kansan identiteettiä, ja demokratian harjoittaminen liittyy juuri tähän. Emmehän me edes onnistu tavoittamaan Euroopan kansaa. Miten turkkilais-eurooppalaiselle kansalle sitten käy?
Lamassouren mietinnön ansioksi ei oikeastaan voida lukea muuta kuin sen, että siinä tuodaan avoimesti esiin nykyisen Euroopan ristiriidat. Jos Turkin kanssa halutaan ryhtyä tehokkaisiin yhteistyöhankkeisiin, niitä ei missään nimessä pidä antaa sellaisen ylikansallisen hallinnon hoidettavaksi, joka määrää yhdenmukaisesti kaikkiin soveltuvia sääntöjä, vaan hankkeiden on perustuttava kansojen väliseen keskusteluun vaihtelevan geometrian Euroopan mallin mukaisesti.
Lisäksi Lamassouren mietinnössä jätetään huomiotta vuonna 1917 tapahtuneen Armenian kansanmurhan tunnustaminen, minkä tarkoituksena on epäilemättä rauhoitella Turkkia. Meidän ei pitäisi mielestämme kierrellä vaan vaatia Turkkia tunnustamaan kyseinen kansanmurha. Tämä on epäilemättä vaikea asia, mutta Turkki ei olisi ensimmäinen maa, joka pahoittelee historiaansa liittyvää synkkää tapahtumaa. Tämän jälkeen sen pitäisi ottaa vastuu tapahtumista pyrkimällä rauhoittamaan tilannetta ja elvyttämään diplomaattiset suhteensa Armenian kanssa.

Carlotti
. (FR) Monet kipeät kysymykset, kuten menneisyyden synnyttämä tuska, ovat jättäneet jälkensä kaikkialla maailmassa asuvien armenialaisyhteisöjen mieliin.
Kesäkuussa 1987 laatimassaan päätöslauselmassa Euroopan parlamentti kehotti Turkkia kohtaamaan rohkeasti menneisyytensä, jotta se kykenisi kohdistamaan katseensa kohti tulevaisuutta. Historiasta kerrottu totuus takaa demokratian. Demokratia ei ole neuvoteltavissa, eikä sen haittana pidä olla erityisiä rahoitus- tai talousintressejä.
Nyt ei ole kyse Armenian kansanmurhan tunnustamisesta, koska parlamentilla oli jo vuonna 1987 tilaisuus tuoda esiin näkemyksensä asiasta.
Kun pyysin, että Lamassouren mietinnössä esitettäisiin viittaus kansanmurhaan, en halunnut, että vanhaa vihaa heräteltäisiin henkiin tai että suvaitsemattomuus lisääntyisi, vaan halusin tuoda julki armenialaisyhteisöjen taakan, joka on täysin ymmärrettävä.
Armenialaislapset, jotka vuosisadan alussa lähtivät maanpakoon kohti meidän maitamme, odottavat nyt oikeustoimia. He haluavat haudata esi-isänsä kunnialla. Menneisyys velvoittaa yhä enemmän nyt, kun maanpaon viimeiset todistajat, viimeiset verilöylyistä henkiin jääneet alkavat pikku hiljaa poistua keskuudestamme.
Olen vakuuttunut siitä, että Euroopan unioniin liittymisen edellytyksenä pitää olla sellaisten perusperiaatteiden noudattaminen, jotka ovat toimineet unionin perustamisen johtoajatuksena: demokratia, ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen kunnioittaminen. Tällainen menettelytapa edellyttää ennen kaikkea sitä, että jokainen ehdokasvaltio myöntää menneisyytensä voidakseen elää rauhassa historiansa tapahtumista huolimatta.
Parlamentti ei tukenut ajatuksiani, mistä olen pahoillani.

Grossetête
. (FR) Pidättäydyin äänestämästä tästä päätöslauselmaesityksestä.
Olen pahoillani siitä, että Euroopan parlamentti ei kyennyt osoittamaan johdonmukaisuutta, kun se hylkäsi tarkistukset, joissa Turkkia kehotettiin jatkamaan keskustelua Armenian kansanmurhan tunnustamisesta. Itse asiassa viime vuonna parlamentti sitoutui avoimesti kannustamaan Turkin hallitusta, jotta se tunnustaisi julkisesti kyseisen aikakauden historiassaan.
Tänään Euroopan parlamentti on temppuilullaan antanut osoituksen tekopyhyydestään.
Turkin mahdollisesta liittymisestä Euroopan unioniin haluan muistuttaa, että Euroopan rajoja koskeva todellinen kysymys on edelleen avoin.
Keskustelua maan mahdollisesta liittymisestä unioniin jatketaan kaukana kansasta ilman, että nostetaan esiin oikea kysymys Euroopan identiteetistä ja sen rajoista.
Komissio ja parlamentti olisivat ennemmin kiinnostuneita tutkimaan assosiaatiosopimuksen mahdollisuuksia kuin integroimaan Turkki suoraan Euroopan unioniin.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Tämä mietintö, joka koskee Turkin edistymistä Euroopan unioniin liittymisen valmisteluissa, esitetään hyvin erikoisessa kontekstissa.
Ensinnäkin Turkkia painaa ulkomainen velkataakka (yli 120 miljardia), ja tämän seurauksena sen on uhrattava miltei 70 prosenttia budjetistaan näiden velkojen maksamiseen. Velkakierteeseen vastataan säästöohjelmalla ja rakenneuudistuksilla, mikä johtaa valtavaan työttömyyteen ja sosiaalibudjettien tuntuviin leikkauksiin. Taloudellisten vaikeuksien lisäksi poliittinen tilanne on huonontunut erityisesti mielipidevankien kannalta, kurdien oikeudet kielletään edelleen, Armenian kansanmurhaa ei ole vieläkään tunnustettu, ja yleisemmin ottaen Turkin kansan demokraattisia oikeuksia ei tunnusteta.
Vaikka mietinnössä otetaankin huomioon pitkittyneen talous- ja rahoituskriisin sosiaaliset seuraukset ja "kannatetaan Euroopan unionin taloudellisen tuen maksamista nopeasti etenkin yhteiskunnallisten uudistusten tueksi erityisesti kun on kyse oikeusvaltion luomisesta ja yhteiskunnallisen keskiluokan edistämisestä ja katsotaan, että Turkille myönnetyn tuen määrä ei vastaa sen lisäämisestä huolimatta vielä tässä kohdassa mainitun painopistealueen merkittävyyttä" ja vaikka siinä painotetaankin, että "Turkin on säädettävä nykyaikainen lakko-oikeutta ja työehtosopimusneuvotteluja koskeva lainsäädäntö", ei Euroopan hallitusten eikä liioin Turkin hallituksen tehtävä ole vahvistaa liittymisehtoja. Turkin kansan kuuluu saada päättää asiasta, ja sen mielipidettä on kuultava kansanäänestyksen välityksellä. Näistä syistä emme äänestäneet tämän mietinnön puolesta.
Gahrtonin mietintö (A5-0366/2001)

Meijer
. (NL) Maailman kauppajärjestön ominaispiirteet huomioon ottaen ihmettelen, mitä tekemistä suurella ja köyhällä maalla on siinä. Tahtoisin kehottaa Kiinaa pysymään järjestön ulkopuolella ja luottamaan edelleenkin enemmän omavaraisuuteen kuin maailmankauppaan osallistumiseen. Mutta siitä olen kyllä samaa mieltä, että Kiinalta ei voida kieltää jäsenyyttä, jos maa sitä itse pyytää. Kiinan kansantasavalta oli vuosikausia kansainvälisestä kanssakäymisestä eristettynä, eivätkä useimmat valtiot sitä tunnustaneet. Sen jälkeen kun kansantasavalta lopulta tunnustettiin, Taiwanin saaren aluetta, jota hallitsevat vuonna 1949 maanpakoon ajetun hallituksen jatkajat, on ryhdytty pitämään valtiona, jota ei tunnusteta ja jolle on nyt löydettävä ratkaisu. Toisaalta taloudellisia ja sotilaallisia suhteita pidetään yllä, kun taas toisaalta ollaan ikään kuin valtiota ei olisi olemassakaan. Taiwanin automaattinen liittäminen Kiinaan tuntuu aivan yhtä keinotekoiselta kuin aikoinaan Kiinan alueen lukeminen Taiwaniin kuuluvaksi. Molemmat alueet ovat yli puolen vuosisadan kuluessa etääntyneet kauas toisistaan, ja etnisessä mielessähän eroavuuksia on jo aina ollut. Hyväksyn vastahakoisena ehdotetut konstruktiot, mutta todellinen ongelma ei niiden avulla ratkea.
Gentin Eurooppa-neuvoston kokous (RC B5-0696/2001)

Alyssandrakis
. (EL) Gentin epävirallisessa huippukokouksessa Euroopan unionin johtajat saivat vielä yhden tilaisuuden asettua amerikkalaisen imperialismin puolelle ja tukea USA:n seikkailupolitiikkaa Keski-Aasiassa, jota toteutetaan murhapommituksin Afganistanissa. Johtajat julistivat aivan selvästi, että he aikovat valmistella uutta (ilmeisesti mieleistään) hallintoa Talebanin tilalle ja auttaa maan "jälleenrakentamista" paljastaen tällä tavalla varsinaiset tarkoitusperänsä: he haluavat pysytellä tulevan saaliinjaon ulkopuolella. Lisäksi viitoitetaan läheistä yhteistyötä USA:n kanssa joissakin asioissa, joihin sisältyy myös oikeusapu. "Sisäisen vihollisen" rintamalla huippukokous aikoo nopeuttaa epädemokraattisia lainsäädännön uudistuksia, jotka koskevat terrorismin määrittelyä ja yleiseurooppalaista pidätysmääräystä kiireellä, joka paljastaa aikeet. Lähi-idän osalta pidättäydytään yleisissä julistuksissa palestiinalaisvaltiosta ja puhutaan väkivallan lopettamisesta ilman mitään viittauksia Israelin aggressiivisuuteen.
Kyseessä on huippukokous, joka täysin vastoin edellisiä, pursuaa kansanvastaisia epädemokraattisia toimenpiteitä ja hyökkäystoimia kansoja vastaan; huippukokous, jonka vuoksi jäsenvaltioiden sekä koko maailman kansojen on oltava huolissaan ja laajennettava kamppailuaan; huippukokous, joka osoittaa vakuuttavasti jälleen kerran Euroopan unionin imperialistisen luonteen ja antaa hyvän oppitunnin kaikille, jotka julistavat, että EU voi toimia vastapainona Yhdysvaltain aggressiivisuudelle.
Yhteinen päätöslauselma ei ole mitään muuta kuin vastenmielinen ylistyslaulu huippukokouksen päätöksille, jossa ei millään lailla ilmene tietoisuus seurauksista, joita näistä päätöksistä on sekä EU:n alueella että maailmanlaajuisesti. Näistä syistä Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot äänestävät sitä vastaan.

Berthu
. (FR) Gentin Eurooppa-neuvoston kokouksessa perehdyttiin vastikään komission kertomukseen käteisen euron käyttöönoton valmisteluista, ja kertomus sisältää 40 "hyvää käytännettä", joita ehdotetaan pankeille, hallituksille ja jäsenvaltioiden vähittäiskauppiaille menetetyn ajan korvaamiseksi.
Tämä komission toisarvoisen huomion pitäisi herättää meissä kiinnostusta. Miksi asiassa ollaan myöhässä, vaikka kolikoiden ja setelien vaihtopäivämäärästä on sovittu jo ajat sitten ja vaikka hallituksilla oli runsaasti aikaa valmistautua toimenpiteeseen? Tässä on todennäköisin selitys: asiasta vastaavat näyttävät arvioineen, että yksityishenkilöiden, jotka eivät kuitenkaan pysty vaikuttamaan asiaan mitenkään, on vain pakko mukautua tilanteeseen. Eli kun tilanne on tällainen, miksi pitäisi vaivautua tekemään asialle jotakin? Tällainen asenne puhuu omaa kieltään ajattelutavasta sellaisen toimen yhteydessä, jonka tarkoitukseksi esitetään väärin perustein kansalaisten hyvinvoinnin kokonaisvaltainen parantaminen.
Tämän lisäksi, kun silmäilee "40 hyvän käytänteen" listaa, voi huomata, että se sisältää nokkelasti esitettyjä vaatimattomia toimia, jotka vaihtelevat eurojen merkitsemisestä etukäteen hintoihin pankkien pidennettyyn aukioloaikaan ja joiden vaikutus on väistämättä toisarvoinen. Mutta kansalaisten vaikeuksien helpottamiseksi tarkoitetut mahdolliset suuret toimet on määrätietoisesti jätetty syrjään, olipa kyse sitten rahoitustoimista (korvausten maksamisesta liikkeenharjoittajille ja hyvin pienille yrityksille niiden mukautumisponnistelujen vuoksi) tai teknisistä toimista (euron ja sitä vastaavan kansallisen valuutan arvon merkitsemisestä seteleihin ja kolikoihin). On totta, että kahden eri arvon kirjaamista seteleihin tai kolikoihin olisi pitänyt ajatella aikaisemmin, minkä vuoksi yksityishenkilöiden auttamisesta olisi todellakin täytynyt huolehtia. Mutta mikään ei voisi olla sen oudompaa yhteisen rahan ajatuksen luojille.
Ehkäpä loppujen lopuksi käykin niin, että onni onnettomuudessa kansalaiset huomaavatkin ensi vuoden alussa, että todellisuudessa heillä ei ole ollut minkäänlaista osaa eikä arpaa yhteisen rahan käyttöönotossa. Ehkäpä he siinä vaiheessa tajuavat joitakin perustotuuksia Brysselin todellisesta luonnosta.

Figueiredo
. (PT) Vaikka olemme löytäneet joitakin myönteisiä näkökohtia Euroopan parlamentin tänään hyväksymästä päätöslauselmasta, meidän on kuitenkin ilmaistava olevamme eri mieltä siitä ja arvosteltava sen erittäin kielteisiä puolia, erityisesti siinä annettua tukea Yhdysvaltain Afganistanissa toteuttamalle sotastrategialle, jonka avulla ei ainoastaan epäonnistuta ongelmien ratkaisussa, vaan myös pahennetaan humanitaarista kriisiä sekä rasismia ja muukalaisvihaa.
Arvostelemme myös hellittämätöntä poliittista painetta, jonka tavoitteena on Euroopan unionin militarisoiminen sekä oikeus- ja sisäasioihin kuuluvien näkökohtien yhteisöllistäminen samoin kuin varsinaisen Euroopan oikeudellisen alueen perustaminen. Erityisen huolestuttavana on pidettävä ehdotuksia Euroopan laajuisen pidätysmääräyksen antamisesta tai yhteistä terroritekoa koskevan kiistanalaisen ja vaarallisen määritelmän laatimisesta. Huolestuttavia ovat myös Yhdysvaltain kanssa tehtävän yhteistyön puitteissa toteutettavat painostuskeinojen koordinointiin ja tehokkuuteen liittyvät toimet, joilla vahingoitetaan vakavasti vapauksia, takeita ja perusoikeuksia.
Meidän on myös mainittava, että päätöslauselmassa ei oireellisesti arvostella millään tavalla Gentin Eurooppa-neuvostossa tehtyjä päätöksiä, jotka koskevat vakaussopimuksen noudattamisen vahvistamista, minkä seurauksena on palkkamaltin ylläpitäminen, työmarkkinoiden uudistusta, julkisten palvelujen vapauttamista josta esimerkkinä on äskettäinen postipalveluja koskeva päätös , sosiaalisin perustein saatavien julkisten palvelujen uudistusta tai neuvoston antamaa vahvistusta uuden Maailman kauppajärjestön neuvottelukierroksen aloittamisesta. Nämä ovat Euroopan unionin eri maiden työntekijöiden ja kansojen etuja haittaavia toimia.
Meidän mielestämme uutta hallitustenvälistä konferenssia valmistelevan valmistelukunnan keskeisenä tavoitteena on yritys rajoittaa tai säädellä hallitusten ja kansallisten parlamenttien itsenäisesti tekemiä päätöksiä.
Äänestimme siis päätöslauselmaa vastaan.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Kuten aikaisemmatkin kokoukset, Gentissä pidetty epävirallinen Eurooppa-neuvoston kokous nosti esiin eripuraa, jota eri valtionpäämiesten välillä on, ja tiedotusvälineet ovat kommentoineet sitä hyvin laajalti.
Mutta näistä selkeistä erimielisyyksistä huolimatta yhdessä oleellisessa asiassa päästiin yksimielisyyteen: Euroopan unioni on toden teolla sodassa, ja se aikoo vahvistaa sitoumustaan osallistua taisteluihin. Sen puolustuskeinoissa on otettu aimo harppaus eteenpäin:
nopean toiminnan joukkojen toimintavalmius konkretisoituu;
Euroopan oikeudellisen alueen ansiosta voidaan luoda yleinen syyttäjänvirasto ja yhtenäistää rangaistukset;
Europolin oikeuksia vahvistetaan.
Kaikkein suurin kansalaisten vapautta uhkaava vaara on epäilemättä Euroopan laajuisen pidätysmääräyksen käyttöönotto, minkä vuoksi torjuntatoimet vaikeutuvat koko alueella, kun kaikkien oletettujen terroristien varalle luodaan poikkeusoikeus. Sanan terroristi määritelmää laajennettiin, ja sitä voidaan soveltaa kaikkiin niihin, jotka vastustavat epäoikeudenmukaista ja sietämätöntä yhteiskuntajärjestystä.
Kyseisessä huippukokouksessa ei tietenkään ollut aikaa käsitellä sosiaalista Eurooppaa, päinvastoin: siellä vaadittiin maltillisia palkkaratkaisuja ja työmarkkinoiden perusteellista uudistusta. Sosiaalinen Eurooppa näkyi Gentissä kaduilla nuorison ja työmaailman edustajien järjestämissä mielenosoituksissa.
Koska kannatamme tällaisten liikkeiden toimintaa, äänestämme tätä Gentin Eurooppa-neuvoston tuloksia koskevaa päätöslauselmaa vastaan.

Muscardini
. (IT) Fundamentalistien terrori-iskujen seuraukset eivät rajoittuneet vain New Yorkin "kaksoistornien" romahtamiseen, vaan ne näyttävät myös huomattavasti edesauttaneen kahden muun "pilarin" romahtamista Atlantin itäisellä rannalla: yhteisen turvallisuuspolitiikan ja Euroopan ulkopolitiikan. Tämä "isku" on onnistunut järisyttävän hyvin, mihin ovat selkeästi myötävaikuttaneet eräät Euroopan hallitukset, jotka ovat heittäneet syrjään vuosien ajan selkeästi ilmaistut Euroopan ulkopolitiikan määrittelyyn pyrkivät aikomukset sekä sotilaallista yhdentymistä tavoittelevat hyvät pyrkimykset ja jotka ovat ryhtyneet liputtamaan kansallisen mahtinsa puolesta, vaikka niillä ei yksin olisi sen enempää todellista mahtia, jolla puuttua tähän kansainväliseen kriisiin, kuin uskottavuuttakaan Euroopan turvallisuuden takaamisessa. Kolmenvälinen minihuippukokous, joka järjestettiin juuri ennen 15 jäsenvaltion epävirallista huippukokousta, oli osoitus myös Eurooppaa koskevasta romahduksesta. Eikä epävirallisen huippukokouksen päätteeksi allekirjoitettavaksi jaetuilla terrorisminvastaisilla julistuksilla ole mitään virkaa. Olemme nyt jo vuosikymmenien ajan tottuneet lukemaan erinomaisia loppupäätelmiä. Ne ovat kuitenkin ristiriidassa tosiasioiden kanssa ja antavat aihetta ihmetellä tätä "olematonta" Eurooppaa, joka saavuttaa yhtenäisyyden sanojen tasolla, mutta häviää välittömästi olemattomiin, kun pitäisi yhdessä puuttua maailman rauhaa uhkaaviin kriiseihin.
Nämä seikat huomioon ottaen katson, että keskeinen tehtävä, johon on tartuttava, on Euroopan unionin poliittisen roolin lujittaminen. Gentin "kolmiliitto", joka ei edes kutsunut paikalle Euroopan ulkopolitiikasta vastaavaa korkeaa edustajaa, ei pyrkinyt tähän tavoitteeseen, sillä se keskittyi ja keskittyy edelleen rummuttamaan omaa johtajuuttaan tai petaamaan seuraavia vaaleja. Yksi heistä puhui "Saksan uudesta johtoasemasta ulkopolitiikassa ja puolustuksessa" unohtaen lisätä - kuten tapahtui 56 vuotta sitten, kuten eräässä pääkirjoituksessa huomautettiin - sanat "Euroopan kontekstissa". Ilmentääkö tämä vain huoletonta suhtautumista "ennakkotapauksiin" vai selkeää kansallista poliittista tahtoa? Tämä "kolmiliitto" ei ansaitsisi minkäänlaisia poleemisia kommentteja, jos taustalla ei vaikuttaisi toinen, paljon mahtavampi kolmiliitto, jonka muodostavat Yhdysvallat, Venäjä ja Kiinan kansantasavalta. Gentin kolmiliitto - jonka Prodi julisti olevan "loukkaus Italiaa ja Eurooppaa kohtaan" - on voimattoman Euroopan rinnalla kansainvälisellä kentällä höyhensarjalainen, ja lisäksi se heikentää myös sitä vähää Eurooppaa, joka on olemassa. Sen tilalle on saatava aikaan vahva Eurooppa, joka on ylpeä vahvuudestaan ja jolla voidaan katsoa olevan välttämätön rooli alueellisen tasapainon takaamisessa.
Eurooppa-neuvoston seuraavassa Laekenin kokouksessa on selvitettävä Gentissä havaitut epäselvyydet ja ristiriidat. Tämän päämäärän saavuttamiseksi siellä on asetettava historiallinen haaste: on siirryttävä sanoista tekoihin ja käynnistettävä "tiiviimpi yhteistyö" Euroopan politiikassa. Se edistäisi myös talouden ja rahoituksen vakautta, koska näin korjattaisiin epäkohta, joka liittyy siihen, ettei yksikään Euroopan hallitus valvo Euroopan keskuspankkia. Mutta voidaanko tällaista haastetta ajatella nykyisen kaltaisessa sekavassa tilanteessa? En lakkaa uskomasta, että yhdentyminen parantaa pelissä mukana olevien toimijoiden yhteenkuuluvuutta. 15 jäsenvaltiota, jotka ovat lähentyneet turvallisuuden ja puolustuksen aloilla - joilla on siis selkeä ulkopolitiikka - muodostavat epäilyksettä luotettavamman voiman kansainvälisen terrorismin vastustamisessa ja rauhan takaamisessa.
Esitettyäni nämä arviot ja ilmaistuani varaukseni "valmistelukuntaa" koskevaa metodia kohtaan toimielinuudistuksen valmistelussa äänestän päätöslauselman puolesta toivoen, että julistuksista siirrytään viimeinkin tekoihin.

Thors
20 miljoonaa afgaania joutuu kärsimään kovasti pommituksista, joiden syihin he eivät ole voineet vaikuttaa. YK:n ihmisoikeusvaltuutettu on pyytänyt pommitusten keskeyttämistä, jotta kansalaisille saataisiin elintarvikkeita ennen talvea. Kolme vuotta kestänyt kuivuus on tehnyt elintarviketilanteesta kestämättömän. Olen sen vuoksi tukenut tarkistuksia 2 ja 3, joita on esitetty Gentissä pidetyn epävirallisen Eurooppa-neuvoston päätelmiä koskevaan päätöslauselmaan. Lisävaatimuksena on kuitenkin, että talebanit sallivat kuljetukset apua tarvitseville. Vetoamme myös Pakistaniin, jotta se antaisi turvaa pakolaisille.
Poosin mietintö (A5-0308/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin tämän asiakirjan puolesta, mutta sekä henkilökohtaisesti että eläkeläisten puolueen nimissä kuin myös vankkana Euroopan kannattajana pyydän, että neuvoston valtaa vähennetään ja parlamentin valtaa lisätään. Me tiedämme, että neuvosto koostuu kansalaisten edustajien valitsemista edustajista, mutta Euroopan parlamentti on kansalaisten suoraan valitsema. Me olemme Eurooppa! Euroopan parlamentilla on oltava lainsäädäntövalta, ja neuvostolla voi olla jokin pieni rooli kaikkia jäsenvaltioita koskevissa lainsäädäntöasioissa, kuten puolustuksessa ja ulkoasioissa, mutta ei enempää. Vaadin siis, että on tehtävä kaikki mahdollinen, jotta Euroopan parlamentille annettaisiin sen ansaitsemat valtuudet, kun taas neuvostolta on vähennettävä valtuuksia, joita se ei ansaitse.

Puhemies
Huomaamme, että te haluatte lähettää neuvoston eläkkeelle, mikä on melko ymmärrettävää, kun ottaa huomioon teidän poliittisen taustanne.

Andersson, Färm, Hulthén ja Hans Karlsson
. (SV) Syynä siihen, miksi "YUTP:n korkean edustajan ja ulkosuhteista vastaavan komission jäsenen tehtävät olisi yhdistettävä ja annettava komission varapuheenjohtajan vastuulle" on se, että pitkällä aikavälillä on vaikea ylläpitää sellaista tilannetta, jossa kaksi edustajaa vastaa toisen pilarin alaisuuteen kuuluvasta politiikasta. On ongelmallista - niin selkeyden kuin talousarvionkin kannalta - että EU säilyttää kaksi ulkoasiainhallintoa ulkopolitiikan toteuttamiseksi.
Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että me mitenkään tukisimme ylikansallisuuden liittämistä toiseen pilariin kuuluviin asioihin. Emme sen vuoksi halua, että YUTP pitäisi liittää ensimmäisen pilarin, yhteisöpilarin, alaisuuteen.
Edellä mainittu kannanotto koskee myös sitä tähän asiaan liittyvää 3 kohdan muotoilua, joka on esitetty siinä mietinnössä, jossa käsitellään yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toteuttamisessa tapahtunutta edistymistä. (A5-332/2001 esittelijä: Brok).

Berthu
. (FR) Poosin mietintö sisältää mielenkiintoisia teknisiä uudistuksia, joiden avulla eri alojen neuvostot kykenevät työskentelemään paremmin kiinteissä lainsäädännöllisissä puitteissa perustamissopimuksia muuttamatta. Mutta olemme yllättyneitä siitä, että mietinnössä ei esitellä uudistusta, joka kaikkein selkeimmin helpottaisi yleisten asioiden neuvoston työtä, sillä sen kantama taakka muodostaa tällä hetkellä suurimman ongelman. Tämä uudistus olisi jako yleisen koordinointineuvoston (toimielintöitä ja -kysymyksiä käsittelevä yleinen organisaatio) ja tietenkin puhtaasti hallitustenvälisen ulkoasioiden neuvoston välille.
Tämä yksinkertainen ja käytännöllinen uudistus ei saa tukea federalisteilta, sillä he pelkäävät, että YUTP:n korkeaa edustajaa ei sen turvin onnistuta houkuttelemaan lopullisesti uuden hallitustenvälisen ulkoasioiden neuvoston rinnalle, vaan he päinvastoin haluavat houkutella hänet yhteisön piiriin laittamalla hänet komissioon ja antamalla komissiolle samanaikaisesti ulkopolitiikkaan liittyviä toimivaltuuksia. Heidän ehdotuksensa ei ole realistinen.
Laajemmalta kannalta Poosin mietinnössä ei pyritä ennakoimaan tulevaisuuden Eurooppaa eikä päättelemään siitä, miten neuvoston pitäisi kehittyä. Tulevaisuuden Euroopassa on lukuisia erilaisia jäsenvaltioita, joten kyse on väistämättä vaihtelevan geometrian Euroopasta. Samasta syystä tällaisessa Euroopassa yhteisön menettelyjä pidetään usein liian joustamattomina, ja hallitustenväliselle toiminnalle jätetään runsaasti tilaa, joten kyse on Euroopasta, jossa perustamissopimuksen pilarien välinen ero on pysyvä. Lopuksi kyse on Euroopasta, jossa Bryssel ei enää voi nykyiseen tapaansa haalia itselleen valtaa niin sopii ainakin toivoa ja jossa kansallisilla demokraateilla on jälleen sananvaltaa.
Näiden pääasiallisten suuntaviivojen pohjalta hahmottelemamme tulevaisuuden neuvosto toimii keskipisteessä, minkä ansiosta sen pitäisi voida omaksua rooli, jossa se toimii yhä vahvemmin liikkeellepanevana voimana (tekstien laatimisaloitteet pitää jakaa paremmin), ja sillä on koordinoiva rooli pilarien, eri "ympyröiden", jäsenvaltioiden ja Euroopan välillä. Olisi hyödyllistä ryhtyä pohtimaan juuri tämänkaltaisia asioita.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Vaikka äänestimme neuvoston uudistusta vastaan, tämä ei merkitse, että pitäisimme sen nykyistä toimintatapaa parempana. Tärkeintä ei ole neuvoston perustuslaillinen muoto joskin sen epädemokraattisista piirteistä olisi paljonkin sanottavaa vaan sen sisältö.
Neuvoston olennainen olemassaolon tarkoitus on hoitaa eri Euroopan maiden kapitalistiluokkien yhteisiä asioita, mikäli niiden intressit eivät ole keskenään ristiriidassa ja mikäli yleisen yksimielisyyden saavuttaminen on mahdollista.
Mutta Euroopan unionin neuvosto ei edusta unionin valtaväestön etuja sen enempää kuin eri hallituksetkaan edustavat maidensa väestön todellisia etuja kokonaisuudessaan.
Näennäisesti se demokraattinen tapa, joka luonnehtii kansallisten hallitusten nimeämistä vaalien jälkeen, ei estä niitä toimimasta maidensa suurten työnantajien hyväksi. Sitäkin suuremmalla syyllä sama pätee Euroopan toimeenpanevaan elimeen, jonka muodostamiseksi ei edes pidetä vaaleja.
Emme anna tukeamme Euroopan unionin toimielinten nykyiselle emmekä niiden uudistetulle toiminnalle.

Figueiredo
. (PT) Poosin neuvoston uudistusta koskeva mietintö on kiistanalainen ja ristiriitainen ja siinä avataan ovia Euroopan liittovaltiolle, vaikkakin varovaisesti. Toisaalta siihen sisältyy myönteisiä näkökohtia, jotka eivät liity laajentuneen Euroopan unionin toimielinten kehitykseen ja jotka vahvistavat avoimuutta, esimerkiksi maininnoissa, jotka koskevat neuvoston toimintaa sekä kansallisten ja alueellisten parlamenttien osallistumista Euroopan unionin politiikkoihin. Toisaalta siinä esitetään erittäin kiistanalaisia näkökohtia, joista esimerkkinä on erityisesti yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan tehtävien siirtäminen komissiolle, jolloin neuvoston valtuudet pienenisivät ja tämä merkittävä politiikka yhteisöllistyisi entisestään, mitä voimme vain vastustaa.
Samalla mietinnössä esitetään neuvoston toimintaa koskevia toimia, jotka voivat vaikuttaa kielteisesti kansallisten hallitusten rooliin, sillä niiden avulla syvennetään federalismia. Tällaisia toimia ovat esimerkiksi yleisten asioiden neuvoston lujittaminen siten, että se kokoontuisi mielellään viikoittain ja koostuisi jäsenvaltioiden lähettämistä ministereistä, sekä lakiasäätävän ja toimeenpanevan neuvoston erottaminen toisistaan siten, että edellisen on toimittava avoimesti, jolloin se alkaa vaikuttaa eräänlaiselta Euroopan unionin senaatilta.
Äänestämällä mietintöä vastaan vahvistimme siis vastustavamme liittovaltiomallia kyseenalaistamatta kuitenkaan mietinnön myönteisiä näkökohtia.

Krivine ja Vachetta
. (FR)
Pitääkö neuvostoa uudistaa? Samoin kuin Euroopan rakentamisessa esiintyvä demokratiavaje tämäkin tarve nousee selkeästi esiin Euroopan kansalaisten mielipiteistä. Demokratian vahvistaminen ja avoimuuden lisääminen, kansalaisten osallistuminen ja kansalaisten harjoittama valvonta: näiden seikkojen pitäisi olla tämän uudistuksen ehdoton edellytys. Ja kuten esittelijä toimii, olisi syytä osoittaa varovaisuutta ennen kuin selitetään, että kaikki toimintahäiriöt johtuvat siitä, että perustamissopimuksia ei ole noudatettu, tai siitä, että komissio tai yleisten asioiden neuvosto ovat menettäneet valtaa.
Mutta rakenneuudistusten lisäksi esimerkkinä parlamentin aseman vahvistaminen, komission ja neuvoston saattaminen valvonnan alaisuuteen, kansalaisten vallan vahvistaminen suoraan tai epäsuorasti järjestöjen, etujärjestöjen jne. kautta nyt pitäisi keskustella Euroopan rakentamisen merkityksestä; tätä rakentamismallia hallitsee liberalismi, ja se on täysin demokratian ja yhteiskunnallisiin tarpeisiin vastaavan mallin vastainen. Uudet toimielimet toisenlaista Eurooppaa varten on aihe, josta olisi syytä keskustella ja josta Euroopan kansalaisten pitäisi saada äänestää. Tämän vuoksi emme äänestäneet Poosin mietinnön puolesta.

MacCormick
. (EN) Minulla oli ilo antaa puoltava ääneni Poosin erinomaiselle mietinnölle.
Skotlannin edustajana ja ryhmääni kuuluvan Euroopan vapaan allianssin jäsenenä pidän erityisen myönteisenä mietinnön 13 kohtaa, jossa vaaditaan, että "kansalliset parlamentit, tai liittovaltioissa tai voimakkaasti hajautetuissa valtioissa alueet, osallistuvat - - tarvittaessa neuvoston työhön EY:n perustamissopimuksen 203 artiklan mukaisesti". Skotlannille ja vastaaville maille tämä on vasta alkua, mutta se on merkittävä askel.
Parlamentti on huolissaan demokratiavajeesta. Meidän olisi tilanteen korjaamiseksi pyrittävä lisäämään alueellisten parlamenttien osuutta yhteisön lainsäädännön laatimisessa. Jos haluamme todella ottaa mukaan Euroopan kaikkien tasojen parlamentaarikot, neuvostossa on käytävä avointa ja julkista lainsäädäntökeskustelua. Meidän on korostettava julkisuuden ja avoimuuden tarvetta neuvostossa, kuten mietinnön 26 kohdassa todetaan. Kaikki mietinnössä vaaditut uudistukset ovat oikeansuuntaisia.

Meijer
. (NL) Entisenä Luxemburgin ministerinä Poos tietää, miten neuvosto toimii, ja tätä tietoaan hän on käyttänyt taitavasti hyväkseen. Hän arvostelee aiheellisesti suljettujen ovien takana kokoontumista, joka on demokratian ja avoimuuden periaatteiden vastaista. Hän ehdottaa myös, että neuvoston erityiskokoonpanot ainoastaan valmistelisivat päätöksentekoa eivätkä itse tekisi lainsäädäntöä koskevia päätöksiä. Ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan omituisen uuden viran, josta on kehittymässä eräänlainen Euroopan ulko- ja puolustusasiain superministerin virka, jonka haltijaa ei voi silti asettaa poliittisesti vastuuseen, hän tahtoo yhdistää ulkosuhteista vastaavan Euroopan komission jäsenen virkaan. Poos rajoittuu valitsemaan vain tavoitteita, jotka nykyisten sopimusten ja voimasuhteiden puitteissa ovat realistisia, koska ne voidaan toteuttaa nopeasti. Tässä pyrkimyksessä tuen häntä. Mutta siinäkin tapauksessa, että uudistukset toteutettaisiin, neuvosto pysyy yhä riesana, jäänteenä Euroopan kolmen yhteisön alkuajoilta, joka kiertää niin kansalliset parlamentit kuin Euroopan parlamentinkin. Yhteistyöneuvottelijoina ja veto-oikeuden käyttäjinä kansallisilla ministereillä oli oma tehtävänsä. Nykyisessä virassaan, samanaikaisesti sekä kontrolloimattomana senaattina että hallituksena, heitä ei enää tarvita. Heidän tehtävänsä on siirrettävä kansallisille parlamenteille. Neuvoston hengissä pitäminen on loukkaus parlamentaarista demokratiaa kohtaan.
Maailman kauppajärjestö (RC B5-0691/2001)

Berthu
. (FR) Äänestimme PSE-PPE -ryhmän yhteistä päätöslauselmaa vastaan, joka koskee ensi marraskuussa Qatarissa pidettävää seuraavaa WTO:n ministerineuvoston kokousta, sillä mielestämme kyseinen kokous ajaa meidät jälleen kerran ansaan, kun siellä hyväksytään uusien kansainvälisten kauppaneuvottelujen aloittaminen ilman, että pelisäännöt ja tavoitteet ovat riittävän selkeät.
Päättelemme komission jäsen Lamyn eilisestä puheesta, että vaikka hän pyrkiikin esittämään tulevien neuvottelujen varalle monipuolisen tavoitekokonaisuuden (kaupan vapauttaminen ja sääntely, kehitysmaiden integrointi, kestävän kehityksen huomioon ottaminen), kaupan vapauttaminen pysyy kuitenkin ensimmäisenä tavoitteena. Lisäksi WTO:n viiteasiakirjat, joissa keskitytään liian tiiviisti kaupankäynnin puhtaasti kaupalliseen näkökulmaan, pakottavat meidät automaattisesti omaksumaan tällaisen painopistealueen. Vapauttaminen vaikeutuisi entisestään, jos neuvottelumandaattiin sisällytettäisiin kysymys sijoituksista WTO:n toimivaltuuksien joukkoon, minkä seurauksena saattaisi olla synkkiä muistoja herättävän monenvälisen sijoitussopimuksen (MAI) elpyminen.
Emme kuitenkaan väitä, että vapauttaminen olisi sinänsä huono asia, kuten eräs vasemmistopuolue katsoo, mutta mielestämme vapauttamisprosessissa olisi nyt syytä pitää taukoa.
On varattava aikaa Uruguayn kierroksen selkeää kartoittamista varten. Ja tältä pohjalta neuvottelut on tietysti aloitettava, mutta pääasiallisen mandaatin on oltava seuraava: miten taata jokaiselle yhteiskunnalle ja jokaiselle kansalliselle demokratialle oikeus valita toimintamallinsa? Kaupan vapauttamisesta ei saada irti kaikkia siihen liittyviä etuja, mikäli emme ensin vastaa konkreettisesti tähän kysymykseen.

Patakis
. (EL) Kansojen kasvava huoli globalisoitumisen seurauksista tuli esiin Seattlen, Prahan ja Genovan massiivisissa mielenosoituksissa. Laajamittaiset kansan vastareaktiot osoittavat, että edes WTO:n sääntely ei ole yhteiskunnallisesti hyväksytty. Mielenosoitukset, joihin osallistuu ihmisiä kaikkialta maailmasta, olivat ratkaiseva tekijä neuvottelujen epäonnistumiselle.
WTO, jonka keskeinen tavoite on kaupan täydellinen vapauttaminen, ajaa käytännössä uuden siirtomaavallan prosessia ja on nykyään yksi tärkeimmistä uuden maailmanjärjestyksen tukipilareista. WTO:n säännöt palvelevat niiden hallitsevien monikansallisten yritysten etuja, joilla on jo monopoleja kansainvälisen kaupan alalla, minkä johdosta se on painajainen kehitysmaille sekä työntekijöille, joiden oikeuksia vähennetään. Suuret maat ajavat omien monikansallisten yritystensä etuja vähemmän kehittyneiden maiden kustannuksella eivätkä sano sanaakaan näiden maiden pitkäaikaisesta vaatimuksesta mitätöidä niiden velat.
Maataloudessa vaaditaan toteutettavaksi mahdollisimman pian vaaditut uudistukset maan keskittämiseksi harvoihin käsiin, jotta siitä tulisi yksi rengas integroidussa ketjussa, jota monikansalliset klusterit valvovat. Lisäksi kaupan vapauttamisella sekä tullien ja tukien poistamisella vahingoitetaan välillisesti maataloustuotantoa, minkä johdosta maataloustulo pienenee, viljelijäväestö pienenee ja työttömyys lisääntyy. Kuten myös muiden maiden, Kreikan maataloustuotanto uhrataan, jotta suojeltaisiin Keski- ja Pohjois-Euroopan teollisuustuotteita ja jotta ne saisivat paremman aseman kansainvälisillä markkinoilla.
Olemme sitä mieltä, että uudella neuvottelukierroksella EU ei puolusta kansojen etuja vaan yrittää tavoitella jälleen suurempaa osuutta eurooppalaisille monopoleille kilpailussa muiden imperialististen keskusten USA:n ja Japanin kanssa.
Sääntöjen, joita noudatetaan kansainvälisissä taloussuhteissa ja kaupassa, pitää palvella työntekijöiden etuja, niillä ei saa puuttua perustavanlaisiin sosiaalisiin oikeuksiin, niiden pitää auttaa kehitysmaiden kehittymistä, kunnioittaa ympäristöä ja kaikkien kansojen oikeutta harjoittaa itse valvontaa ja päättää omasta tulevaisuudestaan.
Luonteensa mukaisesti WTO on imperialistinen rakenne, ja sitä kiinnostaa suurin mahdollinen voitonsaanti pääomalle sekä turvallisemmat, joustavat ja esteettömät tavat liikutella pääomia, erityisesti kaupallisia ja pörssipääomia, seurauksena suurten väestöryhmien kurjistuminen koko maailmassa ja edelleen lisääntynyt saastuminen ja ympäristötuhot.
Tässä uudessa maailmanjärjestyksessä, jossa kaikin tavoin pakotetaan alistumaan viidakon lakeihin ja jossa suurempi kala syö pienemmän, kansat ymmärtävät yhä paremmin, että ainoa ratkaisu on vastarinta ja vastahyökkäys. Huolimatta epäyhtenäisyydestään ja monimuotoisuudestaan liike globalisoitumista ja WTO:ta vastaan on ensimmäinen vastahyökkäys monopolipääoman diktatuuria ja sen taloudellisia etuja vastaan. Liike lähettää vastarinnan ja vastahyökkäyksen viestin miljoonille työntekijöille, työttömille, pienten ja keskisuurten tilojen viljelijöille, kaikille sen kapitalistisen maailmanjärjestyksen uhreille, jonka WTO haluaa saada aikaan.
Me Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot äänestimme päätöslauselmaa vastaan, koska se asettuu suurimmaksi osaksi suurpääoman puhtaiden liberalisoimissuunnitelmien kannalle, köyhien maiden yhä kasvavan ryöstämisen kannalle, maanviljelyn kitkemisen ja työntekijöiden hankittuja oikeuksia sekä koko maailman kansojen oikeuksia vastaan hyökkäämisen kannalle.

Souchet
. (FR) Minusta on harmillista, ettei komission jäsen Lamy puhunut eilen selkeämmin eroista, joita neuvoston neuvottelumandaatin ja Dohan konferenssin ministerien julistusehdotuksen välillä on. Olin kuulevinani, että mutta komission jäsen puhui puoliääneen ne koskevat erityisesti maataloutemme ulkopuolisen suojelun ja sisäisen tuen heikkenemistä, minkä johdosta eräät jäsenvaltiot ovat esittäneet vastalauseensa.
Pahoittelen myös sitä, että yhteisessä päätöslauselmassa, josta parlamentti juuri äänesti, syyllistytään epäjohdonmukaisuuteen, koska siinä vaietaan yhteisön etuuskohtelusta, mutta sitä vastoin siinä perustellusti korostetaan WTO:n jäsenten oikeutta soveltaa sellaista maatalouspolitiikkaa, joka soveltuu niiden tarpeisiin ja oloihin, ja erityisesti Euroopan unionin maiden oikeutta puolustaa eurooppalaista maatalousmallia, joka perustuu perhetiloihin, elintarvikkeiden turvallisuuteen ja laatuun, ympäristönsuojeluun sekä alueiden tasapainoon.
Elintarviketurvallisuuteen sisältyy strateginen ulottuvuus, minkä 11. syyskuuta murheelliset tapahtumat asettavat uuteen valoon. Euroopan unioni ei voi pysyvästi riippua tuonnista joka on 75 prosenttia sen tarpeista niinkin merkittävän, elintärkeän ja strategisen tuoteryhmän kohdalla kuin öljy-valkuaiskasvit. Miten Euroopan unioni voi antaa itsensä ajautua tilanteeseen, jossa kasvu on nolla prosenttia sellaisella ratkaisevalla alalla, jolla maailmanlaajuinen tuotanto nousee viisi prosenttia vuodessa? Mitä tapahtuisi tilanteessa, jossa ilmastolliset olot olisivat Amerikan mantereella epävarmat? Blairin hallituksen tuhoisa virhe ja Marrakesissa myönnetty järjetön ja tiukka vapaaehtoisuusperiaate on siis ehdottomasti korjattava seuraavan neuvottelukierroksen aikana. Liha- ja luujauhon täyden eliminoinnin vuoksi on entistä välttämättömämpää voida tukea kasviproteiinien tuotannon kehitystä yhteisössä. Tämän tavoitteen on oltava eurooppalaiselle neuvotteluosapuolelle ensimmäisellä sijalla. Aiomme seurata tämän kysymyksen kehittymistä erittäin tarkasti.
Désirin mietintö (A5-0331/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin toki tämän asiakirjan puolesta, jolla edistetään kansainvälisen kaupan demokratiaa, mutta haluaisin tehdä enemmän. Myös niiden eläkeläisten edustajana, jotka minulla on ollut tilaisuus tavata näiden kahden ja puolen vuoden aikana, haluaisin tänään esittää uuden iskulauseen: "Kaikkien maiden eläkeläiset, yhtykää!" Eläkeläiset ovat kansalaisia, joilla on enemmän rahaa kuin nuorilla ja jotka voisivat vaikuttaa koko maailman kauppaan ja talouteen. Esitän siis kaikille eläkeläisille ja vanhuksille kaikkialla maailmassa vetoomuksen, että he liittyisivät yhteen sellaisessa organisaatiossa, joka voisi antaa heille sen painoarvon, joka heille lukumäärän puolesta kuuluu, ja jonka välityksellä he voisivat vaikuttaa kansainväliseen kauppaan, jotta se olisi inhimillisempää ja lähempänä apua tarvitsevia, kuten me kaikki toivomme.

Berthu
. (FR) Äänestimme mietinnön puolesta, joka koskee kansainvälisen kaupan avautumista ja demokratiaa, vahvistaaksemme vaatimustamme, että Maailman kauppajärjestöä uudistetaan kohti avoimuutta ja oikeudenmukaisuutta (erityisesti kiistojen ratkaisemiseksi) ja että kansojen harjoittamaa valvontamahdollisuutta lisätään.
Mutta tässä suhteessa epäselvyyksiä näkyy kahdella tasolla: Euroopassa ja WTO:ssa. Euroopan unionin kohdalla perustamissopimusten perättäiset uudistukset ovat käytännöllisesti katsottuna riistäneet jäsenvaltioiden parlamenteilta mahdollisuuden yhteisen kauppapolitiikan valvontaan ja ratifiointiin. Hyväksymisvaiheessa olevassa Nizzan sopimuksessa tällainen kehityskulku viedään loppuun asti, kun parlamentit jätetään palveluita ja tekijänoikeuksia koskevien neuvotteluiden ulkopuolelle. Euroopan parlamentti ei kuitenkaan astu jäsenvaltioiden parlamenttien tilalle oikeudellisessa eikä konkreettisessa mielessä. Ja vaikka se saisikin todellisen ratifiointioikeuden, lopullinen tulos heikentäisi joka tapauksessa demokraattista valvontaa yleisesti ottaen sen vuoksi, että kaikkein lähimpänä kansaa olevilta kansallisilta demokratioilta poistetaan kokonaan niiden suora valta.
Tässä mielessä Euroopan parlamentin ehdotus, että WTO:n piirissä luotaisiin parlamentaarinen kokous, jolla olisi kuulemisvaltuudet, on kuin alkusoittoa sille, että vallanriistosta tulee lopullista. Tämän kokouksen vaarana nimittäin on, että näin vahvistuisi vielä voimakkaammin ajatus, että ilman kansallisten demokratioiden mielipiteitä on mahdollista tulla toimeen, ja toisena vaarana on sellaisten sääntöjen luominen, jotka kahlehtisivat demokratioita yhä tiukemmin. Olisi siis syytä tuoda hyvin selkeästi esiin, että kuulemisvaltuudet saaneen kokouksen päämääränä on parantaa tietoa, mutta ei missään tapauksessa eikä millään tavalla korvata kansallisia parlamentteja.
Meidän mielestämme ensimmäinen sääntö, joka täytyy pitää mielessä, on se, että jokaisella kansalla, ilmaiseepa se sitten itseään suoraan tai maansa parlamentin kautta, on oikeus valita yhteiskuntamallinsa ja maassa sovellettavat lait.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Tämän tekstin esittelijä ei voi olla niin naiivi, että hän ajattelisi kaupankäynnissä syntyvien räikeiden erojen johtuvan siitä, että suurin osa WTO:n jäsenvaltioista "on jäänyt toisarvoiseen asemaan niitä syrjivien työskentelytapojen vuoksi tai sen vuoksi, että ne ovat heikosti tai eivät lainkaan edustettuina Genevessä" taikka GATTista perittyjen tapojen vuoksi.
Maiden välisissä taloussuhteissa ja erityisesti kaupallisissa suhteissa noudatetaan vain vahvimman lakia eikä suinkaan tätä "demokratiaa", jonka esittelijä haluaisi sisällyttää näihin suhteisiin. Imperialistiset maat pakottavat kolmannen maailman maat noudattamaan omia lakejaan, ja Yhdysvallat pakottaa pienemmät imperialistimahdit puolestaan noudattamaan omiaan. Voimasuhteita ei tietenkään voi muuttaa niin, että kaikkein köyhimmille maille suodaan joitakin ylimääräisiä virkemiespaikkoja WTO:ssa tai jossakin aivan muussa kansainvälisessä organisaatiossa.
Todellisuudessa mietinnön perusteet löytyvät siitä, että kansainvälinen kauppa, jonka lakeihin kuuluu "viidakon lakeja", herättää vastaväitteitä ja antaa aihetta mielenosoituksiin. Koska Euroopan parlamentti on kykenemätön muuttamaan asioiden perusolemusta, se haluaa antaa hieman demokraattista sävyä niille suhteille, jotka ovat täysin tasa-arvoon ja demokratiaan perustuvien suhteiden vastaisia.
Emme tietenkään tukeneet tällaista teennäistä ajattelutapaa, vaan äänestimme tätä mietintöä vastaan.

Fruteau
. (FR) Tiistai 11. syyskuuta 2001: matkustajia täynnä olevat reittilentokoneet iskeytyvät eräisiin Yhdysvaltain mahtia edustaviin symboleihin, tässä tapauksessa kaksoistorneihin ja Pentagoniin.
Yhdysvaltojen ydintä kolhittiin, mutta myös kokonaisen sivilisaation perustoja vahingoitettiin. Meidän on otettava oppia tästä karmeasta tapahtumasta, joka koskettaa Yhdysvaltoja, joka on aktiivisin osapuoli yhä syrjivämmässä maailmanlaajuistumisprosessissa ja sen suurin hyötyjä: teollistuneet maat eivät voi enää harjoittaa taloutta sen ajatuksen pohjalta, että talous perustuu pohjoisen ja etelän välisiin suhteisiin.
Seattlen, Göteborgin ja Genovan mielenosoituksissa ensioireet maailman jakautumisesta puhkesivat jo esiin. Nyt kannattaa alkaa pohtia erityisesti maailmanlaajuistumista säätelevien elinten toimintaa.
Kollegamme Harlem Désirin mietintö on tässä mielessä valaiseva. Esimerkiksi Seattlessa Yhdysvaltain valtuuskuntaan kuului noin 150 ihmistä, Japanin ja Euroopan unionin valtuuskuntiin satakunta ihmistä, mutta suurimassa osassa kehitysmaiden valtuuskuntia oli vain yksi edustaja. Tällaisessa tilanteessa maapallon köyhimpien on vaikea saada ääntään kuuluviin.
Vaikka WTO:n legitiimiyttä ei voi asettaa kyseenalaiseksi, sen toiminta, avoimuus sekä sen tehokkuus rikkauksien jakamisessa ovat varsin kiistanalaisia asioita. Esittelijän ehdotuksissa, joiden tarkoituksena on vastata tähän kolminkertaiseen haasteeseen, näytetään liikkuvan oikeaan suuntaan, ja tästä syystä äänestin hänen mietintönsä puolesta.
Toimintamme ei kuitenkaan pidä rajoittua tähän. Meidän on myös puututtava konkreettisesti köyhien maiden velkatilanteeseen, osoitettava, että kykenemme toimimaan epäitsekkäämmin ja kunnioittamaan enemmän eteläisiä kumppaneitamme, sekä lakattava tyrkyttämästä niille omaa sivilisaatiomalliamme.
WTO:n neljäs ministerikonferenssi, joka on määrä pitää Dohassa Qatarissa ensi marraskuussa, tarjoaa tässä mielessä tilaisuuden osoittaa, että kauniita ajatuksia sisältävät sanat voidaan muuttaa konkreettisiksi toimiksi ja oikeudenmukaisemman ja solidaarisemman maailman tukipilareiksi.

Meijer
. (NL) Maailman kauppajärjestössä voisi ehkä olla mieltä, jos se rajoittuisi helpottamaan valtioiden kauppasuhteita kaukaisien vieraiden maiden kanssa. Nykyisen WTO:n pyrkimykset ulottuvat valitettavasti paljon laajemmalle alueelle. Se pyrkii asettamaan jäsenvaltioille normeja, joiden mukaan työn, elinympäristön ja julkisten palvelujen suojeleminen jäävät vapaan kaupan ja suurten kansainvälisten yritysten suojelemisen rinnalla alistettuun asemaan. WTO:sta on tullut eräänlainen uusi Yhdistyneet Kansakunnat, mutta sellainen, missä valta ei jakaannu asukasluvun mukaan vaan missä rahan valta ratkaisee. Globalisoitumisen vaatimus on syynä siihen, että kuilu kalliita, korkealaatuisia teknologian tuotteita vievien rikkaiden maiden ja maatalouden ja vuorityön halpojen raaka-aineiden viennistä riippuvaisten köyhien maiden välillä kasvaa. Viimeksi mainittuihin maihin tehtyjen investointien voitot virtaavat takaisin rikkaimpiin maihin. WTO pyrkii säilyttämään nämä epäkohdat ja on sen tähden uhkana hyvinvoinnille, ympäristölle ja demokratialle. Désir tekee ansiokkaan yrityksen avoimuuden ja demokratian edistämiseksi kansainvälisessä kaupassa. Tässä kohdin tuen häntä, mutta pelkään tulosten enemmittä muutoksitta jäävän riittämättömiksi.
Brokin mietintö (A5-0332/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kun olin palaamassa vierailulta Slovakiasta lentokoneella, joka lensi Bratislavasta Prahan kautta Malpensan lentokentälle, luin jäsen Brokin mietintöä päättääkseni, kuinka äänestäisin, ja tavalliseen tapaani nukahdin. Ja näin unta. Arvoisa puhemies, koska tiesin, että jäsen Brok on varsinainen ulkopolitiikan asiantuntija, näin unta, että hänestä oli tullut tulevan Euroopan ulkoministeri. Näin myös unta, että lentokoneessa oli jäsen Brokin lisäksi erittäin kauniita vaaleita lentoemäntiä Tsekin tasavallasta.
Arvoisa puhemies, sitten heräsin. Olen varma, että kauniit vaaleaveriköt jäävät haaveeksi, mutta mahtaako jäsen Brokista joskus oikeasti tulla Euroopan ulkoministeri?

Korakas
. (EL) Minun on tunnustettava, että esittelijämme, saksalainen kristillisdemokraatti Elmar Brok, ei säästele sanojaan. Sekä päätöslauselmaehdotuksessa että perusteluissa korostuu militaristinen, hyökkäävä kyynisyys suhteessa yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan ja Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan.
Mietinnössä arvioidaan, että erityisesti vuoden 2001 keskivaiheilta lähtien yhteinen poliittinen tahto operatiiviseen toimintaan on lujittunut, esimerkkeinä mainitaan EU:n onnistunut itsenäinen interventio "kriisien hallinnassa" Lähi-idässä ja entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa. Tämän jälkeen mietinnössä luetellaan pitkä litania välineistä ja elimistä, joita EU:lla on tällä hetkellä käytössä "konfliktineston" ja "kriisinhallinnan" hurskaan työn toteuttamisessa koko maailmassa: nopean toiminnan joukot (sekä 5000 miehen poliisijoukkojen luominen), (uusi) kriisien tarkkailukeskus ja toimintapolitiikan suunnittelu- ja varhaisvaroitusyksikkö (molemmat Solanan yksiköitä), jne. Venäjää, Ukrainaa, Moldaviaa, Afrikkaa ja Latinalaista Amerikkaa pidetään paitsi naapureina myös strategisina kumppaneina. Selvä tavoite on niiden pakottaminen palvelemaan imperialistisia etuja. Nämä maat on saatava hyväksymään kapitalististen markkinoiden säännöt ja tietenkin kunnioittamaan ihmisoikeuksia siinä muodossa, mitä EU niillä tarkoittaa. Lisäksi käsitteen "maailmanlaajuinen vastuu rauhasta, vakaudesta ja kestävästä kehityksestä" nimissä korostetaan tarvetta, että EU:n on kehitettävä strategisia suunnitelmiaan Iranissa, Kiinassa, Koreassa ja Indonesiassa.
Toisin sanoen Brokin mietintö osoittaa kyynisesti EU:n imperialistisen luonteen, mutta kuitenkin EU, joka tekee tarpeesta hyveen, haluaa ajaa etujaan rikkomattomassa yhteistyössä USA:n kanssa ja hyödyntää NATOn välineitä. Mietinnössä ollaan tosiaankin täysin selkeitä, kun siinä puhutaan tehtävien jaosta kahden imperialistisen keskuksen, USA:n ja EU:n välillä: EU toimii yhdessä USA:n kassa, jos mahdollista, mutta myös ilman USA:ta silloin, kun se ei ole siihen valmis tai halukas. Tämän kannan kanssa ehdottoman yhteensopiva on täysi tuki USA:lle sen uudessa imperialistisessa sodassa Afganistanissa ja laajemmin Euraasian alueella, lähtökohtana kansainvälisen terrorismin vastainen taistelu, joka nyt Neuvostoliiton ja Varsovan liiton hajoamisen jälkeen tulee kuin manna taivaasta ja antaa imperialisteille tekosyyn, paljon kaivatun vastustajan, joka oikeuttaa varustelun kiihdyttämisen, kansojemme oikeuksien rajoittamisen, järjestelmämme monimuotoisen panssaroimisen, kaikenlaiset interventiot - sotilaalliset ja ei-sotilaalliset - ympäri maailmaa.
Tyypillistä mietinnölle on Brokin julkilausuma Euroopan parlamentin täysistunnolle esittelyn aikana: "Jos haluamme olla vakuuttavia ja uskottavia ulkopolitiikassamme, meidän on pakko todistaa joka päivä, että olemme valmiita tekemään sotilaallisesti sen, mikä ei mene perille muilla keinoin." Kuka voi enää tänään kiistää marxilaisen kannan, että sota kuuluu kapitalismin luonteeseen ja vieläkin enemmän imperialismin luonteeseen?
Arvoisa puhemies, tässä syy miksi kansat eivät saa nauttia tyytyväisyyden ylellisyydestä. Rauhanrintama kansallisella, eurooppalaisella ja maailmanlaajuisella tasolla sotaa lietsovia imperialisteja vastaan on ihmiskunnan selviytymisen ainoa mahdollisuus.

Meijer
. (NL) Puolustusvoimia ja niiden ylläpitoa on aina puolusteltu sillä perusteella, että niitä tarvitaan puolustamaan oman maa-alueen vapautta ja pelottamaan mahdolliset miehittäjät. Koska kukaan ei tahdo joutua miehitetyksi, useimmat ihmiset hyväksyvät tällaiset puolustusvoimat, joskin usein empien tai vastahakoisesti. Sen sijaan sotatoimia, jotka ulottuvat omien rajojen ulkopuolelle, on aina syystä pidetty aggression ja imperialismin ilmentymänä. Viime vuosina on käyty kampanjaa omien rajojen ulkopuolelle ulottuvien sotatoimien oikeutuksen puolesta. Sitä on käyty Irakin ja Kosovon tapauksissa ja käydään tällä hetkellä Afganistanin tapauksessa. Kuulin Solanan sanovan virkaan tullessaan, että hän näkee EU:n alueen ulkopuolella useita paikkoja, jonne voisimme lähettää sotilaallisia voimia. Brok tahtoo toteuttaa nopeasti sellaisen "nopean toiminnan joukkojen" toimintavalmiuden. Hylkään hänen tämänsuuntaiset ehdotuksensa. Sen sijaan tuen häntä taistelussa rahanpesua ja kansainvälistä huumekauppaa vastaan, humanitaarisen ja poliittisen ratkaisun etsimisessä Tsetsenian kysymykselle, YK:n rauhantehtävien lisäämisessä ja siinä, että Makedonialle annettu apu on saatettava riippuvaiseksi sopimuksiin perustuvien perustuslain muutosten toimeenpanemisesta.

Souchet
. (FR) Emme voi muuta kuin hämmästellä sitä eroa, joka on Brokin mietinnön ja sen uuden tien välillä, jolle kansainvälisissä suhteissa on lähdetty syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen. Esittelijä palauttaa mieliin syyskuun 11. päivän tapahtumat, mutta hän ei lainkaan mieti, miten ne saattavat vaikuttaa uuteen suuntaukseen YUTP:ssä. Hän päinvastoin tyytyy vanhan mallin mukaisiin tyynnyttäviin ja kiistämättömiin totuuksiin, jotka on rakennettu sellaisen periaatteen ympärille, jossa yhteisö otetaan kaikissa asioissa lähtökohdaksi: YUTP:n korkea edustaja pitää "yhteisöllistää", yhteisistä toimista on tehtävä enemmistöpäätös jne.
Mutta tämä uusi kansainvälinen järjestys, jossa on aloitettu pysyvä taistelu terrorismia vastaan, edellyttää toimintaa kahdella eri taholla: yksittäisissä valtioissa, joilla on ratkaisevan tärkeitä keinoja, joita voidaan käyttää tässä uudenlaisessa sodassa, sekä maailmanlaajuisella areenalla, joka yksin soveltuu tarvittavaan suurimittaiseen yhteistyöhön. Euroopan unioni on vain kaiken keskellä oleva osapuoli, jonka toimintavälineet ovat useimmiten liian rajoittuneet, jotta se kykenisi käymään käsiksi kansainvälisen terrorismin piireihin ja verkkoihin.
Näinä jännittyneisyyden aikoina ratkaisevan tärkeät yhteistyöhankkeet järjestetään yleensä suoraan eri valtioiden välillä. Näin on käynyt sen merkittävän sotilaallisen panoksen kohdalla, jonka Iso-Britannia on antanut Yhdysvaltain toimille, kolmiosaisessa Gentin huippukokouksessa sekä Ranskan ja Saksan kahdenvälisessä yhteistyössä.
YUTP:n on sen sijaan mukauduttava nopeasti uuteen diplomaattiseen rooliin. Kaikkien kantavien voimien samoin kuin eri hallitusten ja yhteisöä koskevien näkökohtien välillä tarvittava koordinointi on toteutettava neuvostossa, joka on ainoa taho, joka kykenee toimimaan keskeisessä asemassa. Samanlaisen tehokkuuden tavoittelun pitäisi johtaa yleisten asioiden neuvostosta erillään olevan erityisen ulkoasioiden neuvoston perustamiseen, mistä komission jäsen Barnier muuten mainitsi puheenvuorossaan. Mikäli tällaista kehitystä ei saavuteta, vaarana on, että YUTP ajetaan pian toisarvoiseen asemaan ja että sen tehtäväksi jää vain pelkkien julistusten laatiminen.

Van Orden
. (EN) Brittikonservatiivit tukevat voimakkaasti eurooppalaista ulkopoliittista yhteistyötä ja EU:n ei-sotilaallisten konfliktinestoon tarkoitettujen välineiden käyttöä, kun kyse on yhteisistä eduista. He kuitenkin korostavat, että kansallisilla hallituksilla on edelleen oltava täysi suvereniteetti ulko- ja puolustuspolitiikassa. Emme siis kannata pyrkimyksiä kohti EU:n ulkoasiainhallinnon luomista tai ulkopolitiikan "yhteisöllistämistä", Europolin toimivallan laajentamista operatiiviselle alueelle tai toimenpiteitä, jotka johtavat eurooppalaisen armeijan kehittämiseen. NATOn olisi mielestämme oltava se kansainvälinen järjestö, johon turvaudutaan ensiksi paitsi yhteisessä puolustuksessa myös kaikissa olennaisissa kriisinhallintatehtävissä, jotka edellyttävät sotilaallisten voimavarojen käyttöä.

Lampaan- ja vuohenliha-alan YMJ
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Adamin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0340/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä (KOM(2001) 247 - C5-0214/2001 - 2001/0103(CNS)).

Adam
. (EN) Arvoisa puhemies, nykyinen markkinajärjestely on selvästikin epätyydyttävä kaikille osapuolille, erityisesti lampaan- ja vuohenkasvattajille mutta myös jäsenvaltioille ja komissiolle. Sen takia lampaankasvattajien tulot ovat laskeneet maatalouden muiden alojen yleisen tulotason alapuolelle. Tuloerojen syveneminen on vakava asia, kun otetaan huomioon, että laajat yhteisön alueet ovat erittäin riippuvaisia lampaan- ja vuohenkasvatuksesta.
Palkkion laskutapa on monimutkainen ja tilastollisesti epäilyttävä. Lukuja, joiden perusteella varsinainen lampaiden palkkio sovitaan, ei voida tyydyttävästi perustella, koska siinä vaaditaan markkinatilanteesta yksityiskohtaisia tietoja, joita ei ole helppo saada eikä todentaa.
Toisena epäkohtana on, että palkkio perustuu hinnanerokorvauksiin. WTO ei pidä tätä hyväksyttävänä, joten se on este yleensä maatalouskysymyksistä käytäville neuvotteluille.
Maanviljelijät ovat 12 kuukauden ajanjaksolla epävarmoja siitä, minkä suuruinen vuotuinen palkkio lopulta maksetaan. Epävarmuuden takia palkkio ei mahdollista tehokasta hallintosuunnittelua.
Komissio myönsi kaikki nämä epäkohdat, ja ne on suurelta osin vahvistettu tutkimuksessa, joka toteutettiin ennen nyt käsittelemiemme ehdotusten valmistelua. Komission ehdotus on pohjimmiltaan nykyistä järjestelyä yksinkertaisempi, vähemmän byrokraattinen ja ymmärrettävämpi. Pääasiallisena erona on, että se perustuu kiinteään vuotuiseen maksuun. WTO:n on helpompi hyväksyä tämä, joten siitä on apua myös yleisissä maatalousneuvotteluissa, joissa komissio on mukana.
Kasvattajien kannalta on erittäin tärkeää, että palkkio tiedetään etukäteen, sillä tämä helpottaa tilan liiketoimintaan liittyvää päätöksentekoa.
Yhteisön lampaan- ja vuohenkasvattajien kanssa käymissäni keskusteluissa on vahvistunut, että ehdotukset ovat heidän kannaltaan yleisesti ottaen hyväksyttäviä. Olen saanut jäsenvaltioista sellaisia tietoja, että ehdotukset ovat niidenkin kannalta yleisesti ottaen hyväksyttäviä. Yleisesti pidetään toivottavana, että järjestelyn muuttamisesta päästäisiin sopimukseen hyvissä ajoin ennen tammikuun 1. päivää 2002, jotta kasvattajat voisivat mahdollisimman pian hyötyä siitä.
Komission ehdotusten taustalla oleva periaate on maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan kannalta yleisesti ottaen hyväksyttävä, vaikka meillä onkin painotuseroja. Valiokunta ehdottaa 50 prosenttia suurempaa palkkiota kuin komissio. Lypsylampaiden ja vuohien pienempi palkkio torjutaan, ja lampaille ja vuohille ehdotetaan suurempaa lisäpalkkiota epäsuotuisilla alueilla.
Valiokunnassa on voimakkaita paineita siihen, että markkinajärjestelyssä huomioitaisiin nykyistä paremmin kansalliset erot. On tehty useita ehdotuksia. Ne koskevat sellaisia asioita kuin laajaperäistäminen, pääluvun vähentäminen ja palkkio-oikeuksien lunastaminen.
On myös ehdotuksia, joiden myötä jäsenvaltiot voisivat maksaa eläinkohtaista ja pinta-alaperusteista lisätukea. Lisätuki myönnettäisiin objektiivisin perustein, jotka liittyisivät muun muassa ympäristönäkökohtiin, korvamerkkeihin ja jäljitettävyyteen.
Lampaankasvatuksessa ei ole tapahtunut samanlaista tuottavuuden nousua kuin muilla maatalouden aloilla. Mietintöön on sisällytetty tarkistuksia, joissa komissiota vaaditaan tukemaan ylimääräisiä menekinedistämistoimia. Kulutuksen lisäämiseksi on tärkeää ottaa kohderyhmäksi nuoret.
Valiokunta myöntää, että kyseessä on välivaihe, ja se odottaa komissiolta kertomuksia ympäristövaikutuksista, jäljitettävyydestä ja laiduntamistekniikoista. Tämän arvellaan johtavan laajempiin uudistuksiin Agenda 2000 -ohjelman puolivälin tarkistuksessa.
Maatalouden valiokunta odottaa komission suhtautuvan myönteisesti esittämiinsä tarkistuksiin.

McCartin
. (EN) Arvoisa puhemies, budjettivaliokunnan puolesta antamani selonteko on lyhyt, koska budjettivaliokuntaa pyydettiin antamaan lausunto komission ehdotuksesta. Yleisesti ottaen tuimme sitä. Ensiksikin siinä tehostetaan politiikkaa yksinkertaistamalla sitä ja lisäämällä sen perusteltavuutta GATT-neuvotteluissa ja tuomalla näin turvallisuutta lampaan- ja vuohenkasvattajille pitkällä aikavälillä.
Ehdotimme eläinkohtaisiin korvamerkkeihin liittyvää tarkistusta. Tarkoituksenamme ei ollut astua näin elintarviketurvallisuuden alalle eikä myöskään puuttua maatalouden valiokunnan työhön. Halusimme ainoastaan, että palkkiot maksetaan olemassa oleville lampaille ja vuohille ja että pystymme jollakin tavalla varmistamaan, että niiden olemassaolo voidaan todistaa. Vastaan talousarvion valvontavaliokunnalle eläintuotteista, joten katsoin, että minulla on velvollisuus sisällyttää mietintöön kyseinen tarkistus.
Voin omasta puolestani sanoa, että budjettivaliokunnalla on omat velvollisuutensa. Komission ehdotus on enimmäkseen neutraali, mutta maatalouden valiokunnalla on omat velvollisuutensa maanviljelijöitä kohtaan. Tuen maatalouden valiokunnan kantaa tässä asiassa. Tuen jäsen Doylen tarkistusta, joka hyväksyttiin maatalouden valiokunnassa. Kustannusten osalta budjettivaliokunta lisäsi noin 400 miljoonan euron suuruiset horisontaaliset leikkaukset, jotka neuvosto vähensi talousarviosta, joten lisäsimme sinne tänä aamuna 400 miljoonaa euroa. Lisäsimme toiset 400 miljoonaa euroa eläinten terveyteen liittyviin toimenpiteisiin.
Talousarvio on tänä vuonna reaalisesti mitattuna 2 prosenttia suurempi kuin aloittaessamme viime vuonna, ja reaalisesti mitattuna se on yli 5 prosenttia, jos otetaan huomioon kokonaistuotanto. Minun mielestäni ja budjettivaliokunnan PPE-ryhmää edustavien jäsenten mielestä maatalouden valiokunnan pyynnön täyttämiseen on riittävästi varoja: jos parlamentti ja neuvosto hyväksyvät jäsen Doylen kannan, politiikan rahoittamiseen on riittävästi varoja. Tämä merkitsee rahojen siirtoa rikkailta alueilta köyhille alueille, suurilta tiloilta pienille tiloille. Me tarvitsisimme tällaista sosiaalista ja alueellista toimenpidettä.

Doyle
Arvoisa puhemies, toistan sen, mitä kollegani McCartin äsken sanoi. Hän puhuu budjettivaliokunnan puolesta. Rahaa on olemassa maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa hyväksyttyjen ehdotusten tukemiseen, 30 euron kiinteään palkkioon ja 9 euron lisäpalkkioon. Rahaa on olemassa. Vetoan kollegoihin, jotta he tukisivat maatalouden valiokunnan näkemyksiä. Pelkäänpä, että tämäniltainen äänestys - torstai-illan äänestys - ei välttämättä edusta maatalouden valiokunnan suuren enemmistön päätöstä tässä asiassa.
Yhteisön lampaan- ja vuohenkasvattajien keskitulot kuuluvat yleisesti ottaen kaikista aloista alhaisimpiin erityisesti Pohjois-Euroopassa, missä karitsoja kasvatetaan lihantuotantoa varten. Lainaan komission sanoja: "Toisin kuin naudanlihasta ja muista hyödykkeistä, yhteisössä on puutetta lampaanlihasta, ja nykyisissä järjestelyissä erityisesti Pohjois-Euroopassa on vallalla merkittävä lampaantuotannon lopettamissuuntaus. Naudanliha-alan järjestelyllä myös tuetaan tahattomasti tällaista lampaantuotannon lopettamissuuntausta, sillä uuhet otetaan huomioon järjestelyn laajaperäistämispalkkiossa, mutta niistä ei makseta, jolloin rohkaistaan maanviljelijöitä, jotka pystyvät vähentämään lampaiden määrää ja lisäämään nautakarjan määrää tilalla saadakseen suurempia laajaperäistämispalkkioita."
Yhteisen maatalouspolitiikan kannalta kustannustehokkain ratkaisu on varmistaa, että lampaan- ja vuohenliha-alan järjestelyllä yhdessä naudanliha-alan järjestelyn vaikutuksen kanssa edistetään mahdollisimman suuren maa-alan käyttämistä Euroopassa lampaantuotantoon. Naudanlihayksikön tuottaminen on vähintään neljä kertaa kalliimpaa kuin lampaanlihayksikön tuottaminen.
Naudanlihan tuottajat toki tarvitsevat kaiken saamansa tuen, kun otetaan huomioon heidän nykyiset vaikeutensa, mutta heidänkään etunsa mukaista ei ole synnyttää kilpailua lihakarja-alojen välille epätasapainoisilla järjestelyillä.
Kannatan täysin pääasiallista ehdotusta eli 30 euron suuruista kiinteää vuotuista palkkiota. Kannatan sitä täysin, koska nykyinen hinnanerokorvausjärjestelmä on epäoikeudenmukainen, epävarma ja - WTO:n kannalta - mahdoton hyväksyä. Tuemme joustavuutta koskevia tarkistuksia, jotta komissiolle välitettäisiin sellainen viesti, että eriytetty kohtelu on joissakin jäsenvaltioissa tässä järjestelyssä mahdollista, kunhan se ei perustu kiinteämääräiseen maksuun. Emme voi tukea tunnistusta ja jäljitettävyyttä koskevia tarkistuksia siksi, että ne ovat PO V:n asia - emme siksi, ettemme tukisi periaatetta, vaan siksi, että asia kuuluu toiselle PO:lle, ja yksinomaan tästä syystä.

Garot
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin ensimmäiseksi antaa tunnustusta esittelijämme Gordon Adamin työlle ja onnitella häntä hänen halukkuudestaan tarjota uusia näkymiä lampaan- ja vuohenkasvattajille, jotka ovat yleensä maatalouden tuloasteikon alapäässä.
Kuten varmasti muistatte, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta vahvisti äänestyksensä kautta periaatteen kiinteämääräisestä perustuesta, maatalouspalkkiosta ja täydentävästä joustavuuspalkkiosta, joka perustuu tuotteiden laatua, ympäristöä tai talousjärjestelyjä koskeviin vaatimuksiin. On kuitenkin totta, että valiokuntamme hyväksymiä palkkiomääriä on selkiytettävä täysistunnossa, mikäli parlamentti haluaa vaikuttaa neuvostoon eli olla uskottava. Komissio itse asiassa suositteli 28 euron enimmäismäärää eläintä kohti. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta nosti määrää 44 euroon, mikä on pitkälti yli kasvattajien odotusten ja mitä saattaisi olla hyvin vaikea sovittaa yhteen budjettiin liittyvän liikkumavaran kanssa.
Olen siis oman ryhmäni puolesta jättänyt uudestaan kaksi esittelijän tarkistusta, joiden tavoitteena on palauttaa peruspalkkio 25 euroon eläintä kohti ja lypsykarjaa uuhia tai vuohia koskeva palkkio 20 euroon. Liha-alalla enimmäistuen määrä eläintä kohti olisi näin ollen 39 euroa, ja tämän luvun myötä hehtaarikohtaisten julkisten palkkioiden kannalta lampaantuottajia ja emolehmiä kasvattavia nautakarjantuottajia kohdellaan samanarvoisesti.
Tämä on minun mielestäni täysin johdonmukainen ajattelutapa, sillä nämä kaksi eri karjatyyppiä elävät usein samoilla alueilla ja tiloilla ja joskus jopa samoilla maatiloilla. Markkinoilla on kuitenkin näkyvissä kaksi vastakkaista todellisuutta: yhtäältä on naudanlihan ylituotantoa, ja toisaalta lampaanlihaa tuotetaan liian vähän. Jos hehtaarikohtaiset palkkiot ovat samantasoisia, tuotannossa on mahdollista saada aikaan uusi tasapaino, koska silloin kasvattajat seuraavat markkinoiden kulkua.
Suosittelen nyt siis eron säilyttämistä liha-alan ja maitoalan perustuen välillä siksi, että vastakkainen päätös merkitsi sitä, että lampaan- ja vuohenmaitotalouteen ei välitettäisi kiinnittää huomiota, mitä kukaan ei usko todeksi.
Hyvät kollegat, tästä syystä odotan saavani teiltä tänä iltana tukea näille ehdotuksille, jotka ovat minusta todenmukaisia ja vastuullisia.

Mulder
Arvoisa puhemies, voin liberaaliryhmän puolesta ilmoittaa, että tuemme suurelta osin komission ehdotuksia. Meidän mielestämme uusi järjestelmä on parempi kuin vanha, joka enemmän tai vähemmän edusti hinnanerokorvauslinjaa.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mainitsemat summat ovat meidänkin mielestämme liioiteltuja. Siksi tuemme Garot'n ja Adamin tarkistuksia, jotka ovat jonkin verran vaatimattomampia, mutta asettavat meidät neuvoston kanssa käytävissä neuvotteluissa todella suotuisaan asemaan.
Puolueryhmäni on esittänyt uusia tarkistuksia, jotka koskevat eläinten tunnistusta. Mielestämme on mitä tärkein asia, että valvontajärjestelmä on palkkioita, esimerkiksi eläinkohtaista tukea, jaettaessa moitteettoman siisti ja aukoton. Siksi komission on mahdollisuuksiensa mukaan kiirehdittävä uuden tunnistusjärjestelmän luomista.
Lopuksi olen henkilökohtaisesti, enkä puolueryhmän nimissä, esittänyt tarkistuksia siitä, että myös patoalueet ja lietemaat kuuluvat Euroopan epäedullisimpiin alueisiin.

Wyn
Haluaisin aivan ensiksi onnitella esittelijää hänen erittäin uutterasta työstään tämän vaikean mietinnön parissa. Maanviljely on kokenut kovia viimeksi kuluneen vuoden aikana Yhdistyneessä kuningaskunnassa, eikä lampaankasvatuskaan ole poikkeus. Kun otetaan huomioon, että EU on nimennyt 80 prosenttia edustamastani kansakunnasta - Walesista - epäsuotuisaksi ja että lampaankasvatus on ainoa mahdollinen karjankasvatusmuoto monissa Walesin osissa, tällä mietinnöllä on kauaskantoisia seurauksia Walesille ja sen vuoristo- ja ylänköalueiden karjankasvattajille samoin kuin heidän eurooppalaisille kollegoilleen. Suhtaudun siis myönteisesti epäsuotuisten alueiden, kuten Walesin, karjankasvattajille myönnettävään taloudelliseen lisätukeen, ja kehotan kollegojani tukemaan lisämaksuja näillä alueilla.
Vaikka tämä palkkio ei ratkaisekaan välitöntä kriisiä yhdessä yössä, meidän on saatava ehdotus läpi mahdollisimman nopeasti, jotta lampaiden vuotuiset palkkiot olisivat käytössä viimeistään tammikuussa 2002. Alkuperäinen ehdotus oli pettymys, ja paljon työtä on tehty sen eteen, että järjestely olisi karjankasvattajille tässä mielessä paras mahdollinen. Haluan toki, että karjankasvattajat saavat erittäin kohtuullisen ja mahdollisimman suuren palkkion. Meidän on kuitenkin toimittava talousarvion rajoissa, ja tästä syystä tuen täysin jäsen Adamin ehdotusta eli 25:tä euroa, ja luotan siihen, että neuvosto pitää tätä ehdotusta rajoitukset huomioon ottaen erittäin kannatettavana vaihtoehtona. Summan korottaminen tätä ylemmäksi merkitsisi rahan viemistä muilta aloilta, myös maaseudun kehittämisestä. Äänestän tarkistusta 21 vastaan, koska sanamuoto on mielestäni liian epämääräinen, ja haluaisin tekstiin sellaisen lausekkeen, että kansalliseen varantoon jäsenvaltion alueelta palautetut rahat pitäisi rajata siten, että varoista saatava hyöty jäisi kyseiselle alueelle - tämä on erittäin tärkeä seikka.
Meidän on suojeltava lampaankasvatusalaamme, koska jos alalla vielä menetetään maanviljelijöitä, se vaikuttaisi tuhoisasti sellaisten maaseutuyhteisöjen rakenteeseen, joissa pienillä perhetiloilla on keskeinen tehtävä.

Hyland
Olen harvoin nähnyt näin suurta yksimielisyyttä lampaan- ja vuohenkasvatusalan uudistuksen tarpeellisuudesta. Esittelijä, komissio, parlamentin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta sekä maatalousjärjestöt ovat yksimielisiä uudistuksen tarpeellisuudesta. Parlamentin ja neuvoston tehtävänä on nyt panna tämä yksimielisyys järkevästi täytäntöön.
Yksi tärkeä silta on kuitenkin ylitettävä, jos haluamme saavuttaa tämän toivotun tavoitteen. Ellemme onnistu saamaan aikaan kohtuullista yksimielisyyttä lampaankasvatuksen taloudellisen tuen määrästä, tässä uudistuspyrkimyksessä epäonnistutaan, ja lampaantuotannon lasku johtaa merkittävään epätasapainoon Euroopan liha-alalla ja lisää näin naudanliha-alan paineita, kun karjankasvattajat siirtyvät yhdestä tuotantosuunnasta toiseen. Tasapainon palauttaminen on siis talouden kannalta erittäin järkevää. Toista tilaisuutta siihen ei tule.
Puhumme paljon Euroopan maatalouden kestävyydestä. Minulle se merkitsee järkevän tasapainon säilyttämistä kaikkien alojen välillä ja myös kaikkien alojen kannattavuutta. Minun ei tarvitse muistuttaa parlamentille, miten merkittävää lampaankasvatus on alueilla, jotka eivät sovellu muuhun maatalouteen, ja miten tärkeää maaseudun kehittämisen kannalta on tukea perhetiloja näillä alueilla.
Haluaisin kuitenkin ottaa esille komission ehdotusten myönteisiä näkökohtia, kuten arviointikomitean tutkimuksen tulokset, menettelyjen yksinkertaistamisen ja yhtenäisen palkkion käyttöönoton. Olen kuitenkin komission kanssa eri mieltä palkkion laskutavasta, joka perustuu keskiarvoihin. Tämä ei kerro tarpeeksi alan vaikeuksista pitkällä aikavälillä. Esitin keskustelun aikana useita tarkistuksia. Ehdotustani 32 euron suuruisesta kiinteästä palkkiosta ei kannatettu; se perustui maatalouteen erikoistuneiden taloustieteilijöiden tasapuoliseen ja perusteelliseen arviointiin tukitasosta, jota tarvitaan tasa-arvoisen aseman palauttamiseksi alalle. Tuin sitten ryhmäni puolesta ehdotusta 30 euron suuruisesta palkkiosta - tämä summa on mielestäni vähimmäismäärä erojen kuromiseksi kiinni ja alan kannattavuuden palauttamiseksi. Pyydän, ettei parlamentti poikkeaisi tästä summasta, joka mahtuu nykyisiin suuntaviivoihin, ja että se tukisi myös tarkistuksia, jotka koskevat laajaperäistämispalkkiota, maaseutupalkkiota ja markkinoiden kehittymisen rahoittamista.
Kaikkien parlamentin jäsenten tavoin olen tietoinen uudistuksen talousarviovaikutuksista. Lampaanliha-alan uudistusta ei saisi tehdä muiden alojen, varsinkaan naudanliha-alan, kustannuksella. Niiden, joista on mukava huomauttaa, että maatalous vie melkein 50 prosenttia talousarviosta, olisi pidettävä mielessä, että yleisellä tuella tuetaan yhtä lailla kuluttajia kuin maanviljelijäyhteisöäkin - niitä ihmisiä, joiden odotetaan takaavan elintarvikehuolto ja elintarvikkeiden laatu ja samalla säilyttävän maaseutuympäristö.
Niiden, joiden mielestä maataloutta tuetaan liikaa, olisi pantava merkille perhetilojen jatkuva väheneminen ja kysyttävä itseltään, mistä se johtuu. Meidän olisi mielestäni pantava huolestuneina merkille nuorten haluttomuus ryhtyä viljelemään maata ja pohdittava sen seurauksia elintarviketurvalle ja maatalouden elintarvikealan työpaikoille. Kun arvioidaan maatalouden merkitystä Euroopan ja maailman taloudelle, ei voida soveltaa samoja taloudellisia kriteerejä kuin muilla aloilla.

Patakis
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi poissaoloani. Maataloudesta vastaavan komission jäsenen esittely on myönteisempi kuin komission ehdotukset, vaikkakaan se ei merkittävästi muuta tilannetta lampaan- ja vuohenkasvatusalalla.
Pidämme myönteisenä esimerkiksi ehdotusta palkkioiden lisäämisestä ja erityistuista, joita ei ole lisätty sitten vuoden 1993, minkä johdosta inflaatio on syönyt ne kokonaan. Myönteistä on lisäksi myös ehdotus joustavimmista edellytyksistä maksaa lisätukea. Myönteinen ei ole kuitenkaan ehdotus säilyttää erilaiset palkkiot lihan ja maidon sekatuottajille. Oikeutuksena tälle esittelijä vetoaa siihen, että sekatuotantoyksikköjen omistajat saavat lisätuloa maidontuotannosta. Nämä asiat eivät kuitenkaan ole vertailukelpoisia, koska lihantuotantoyksiköt, jotka sijaitsevat lähinnä pohjoisissa maissa, ovat suuria yrityksiä, jotka takaavat tyydyttävät tulot sekä myös voittoa niiden omistajille, kun taas sekatuotantoyksiköt, jotka sijaitsevat lähinnä Välimeren maissa, ovat perhetiloja kaikkein hedelmättömimmillä alueilla, eivätkä ne turvaa riittävää toimeentuloa omistajilleen, minkä johdosta nämä alueet ajan mukana kuihtuvat ja autioituvat.
Esittelyssä hyväksytään kiintiöajattelu, ja yritetään vieläpä kaunistella sitä hallinnollisilla ehdotuksilla, samalla kun Euroopan unionin omavaraisuus lampaan- ja vuohenlihassa liikkuu noin 80 prosentissa, lampaan- ja vuohenkasvatusta kehitetään Euroopan unionin kaikkein köyhimmillä alueilla, joissa tavallisesti ei ole muita ammattivaihtoehtoja, ja lampaan- ja vuohenkasvattajat ovat Euroopan unionin köyhin sosiaaliryhmä. Jos todella haluttaisiin tukea näiden alueiden ja lampaan- ja vuohenkasvattajien tuloja, kiintiöt pitäisi poistaa, tukia pitäisi lisätä ja antaa myös muita lisäkannustimia. Tällainen politiikka ehkäisisi autioitumista suurimmaksi osaksi hedelmättömillä vuoristoalueilla ja samalle se turvaisi Euroopan unionin omavaraisuuden lampaan- ja vuohenlihassa.

Souchet
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, maissamme esiintyvä karjankasvatusta koetteleva kriisi on laajuudeltaan ennennäkemätön. Jos kriisiä ei saada pysähtymään, sillä voi olla pelottavia seurauksia taloudellemme, yhteiskunnallemme ja alueittemme elämälle. Huolimatta rauhoittavista ehdotuksista, joita komission jäsen Fischler joka haluaisi saada meidät uskomaan, että kriisi on jo takanamme meille esittää, huono menekki alalla jatkuu. Olen esimerkiksi omassa maassani pannut merkille, että vaikka hinnat olisivat niin alhaiset, etteivät ne enää kattaisi tuotantokuluja, karjankasvattajat eivät enää löydä ihmisiä, jotka huolisivat heidän eläimiään. Merkkejä epätoivosta on jo näkyvissä. Joka päivä joidenkin karjankasvattajien on pakko lopettaa toimintansa hyvin vaikeissa oloissa. Jos odottelemme hiljakseen lukuisten karjankasvattajien romahtamista, se merkitsisi poliittista itsemurhaa.
Haluan painottaa, että lampaantuotanto on Euroopan unionissa hyvin alijäämäistä, ja kun tarkastelemme karjankasvattajien ikäjakaumaa, voimme erehtymättä huomata, että vaje kasvaa tulevina vuosina. Lampaankasvattajien tulotaso on yksi maatalousalan alhaisimmista. Jopa komissio tunnustaa tämän tosiasian. Nykytilanteessa voimme myös huomata, että lukuisat karjankasvattajat ovat ajautuneet toivottomaan tilanteeseen ja heidän on ollut pakko lopettaa toimintansa riittämättömien tulojen vuoksi. Sen inhimillisen ja yhteiskunnallisen katastrofin lisäksi, joka tähän liittyy, kyse on myös ekologisesta katastrofista, sillä lampaan- ja vuohenkasvatus on usein keino torjua kesantoa alueilla, joilla maatalouden harjoittaminen on vaikeaa. Tämän vuoksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta katsoi olevan tarpeellista parantaa jonkin verran komission esittämää lainsäädäntöehdotusta yksinkertaistaaksemme, ennakoidaksemme ja vahvistaaksemme tukia alalla, joka on pahoissa vaikeuksissa, jonka taloudelliset, sosiaaliset ja ekologiset vaikutukset ovat merkittävät ja joka tarjoaa karjankasvattajille mahdollisuuden suunnanvaihtoon tuotannossa, mikäli tämä vahvistaa alaa riittävästi. Teille esitettyjen erittäin johdonmukaisten ehdotusten pyrkimyksenä on tuoda tukijärjestelmää lähemmäksi lampaanliha-alaa emolehmien hyväksi ja samalla noudattaa talousarvioon liittyviä rajoitteita, sillä lampaanliha-alan markkinajärjestelyt maksavat melkoisesti, kun ottaa huomioon karjankasvattajien asiakkaiden määrän. Näissä ehdotuksissa noudatetaan myös kansainvälisiä sitoumuksiamme, koska ehdotetussa uudistuksessa pyritään erottamaan tuet ja tulojen takaamisjärjestelmä, joka voi toimia turvaverkkojärjestelmänä.
Lampaanliha-alaa on nyt vakautettava ja vahvistettava, koska se uhkaa hävitä lukuisilta alueilta. Alalla tarvitaan sekä armeliasta että vastuullista uudistusta: juuri tätä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta teille ehdottaa. Toivon, että parlamentti yhtyy näkemyksiimme ja että neuvosto kuuntelee meitä.

Cunha
Arvoisa puhemies, komission ehdotus yhden vuosittaisen palkkion käyttöön ottamisesta on myönteinen, koska sen avulla yksinkertaistetaan ja vakautetaan maanviljelijöiden tuloja. Ehdotuksessa on kuitenkin monia epäkohtia ja heikkouksia.
Ensimmäinen niistä on riittämätöntä 21 euron palkkiota koskeva ehdotus, jolla jatketaan pienmärehtijäalan syrjintää suurmärehtijäalaan nähden. Siten maatalousvaliokunnassa hyväksytyn 30 euron palkkiota koskevan ehdotuksen avulla korjataan tätä syrjintää. Mikäli ehdotus ei kuitenkaan saa parlamentin enemmistön tukea, kannatan tietenkin jotakin toista summaa, jolla pyritään tähän tavoitteeseen.
Toisena heikkoutena on yhtäältä lihalampaisiin ja toisaalta lypsyuuhiin ja kuttuihin kohdistuvan syrjinnän jatkuminen, sillä jälkimmäisistä saadaan ainoastaan 80 prosenttia lihalampaista maksetusta palkkiosta. Maatalousvaliokunnassa hyväksyttyjen ehdotusten avulla korjataan myös tämä epäoikeudenmukaisuus, kun kaikista palkkioista tulee samansuuruisia.
Kolmas heikkous liittyy siihen, ettei ehdotukseen ole sisällytetty joustomekanismeja, joiden avulla jäsenvaltiot voivat tehdä kansallisten ja alueellisten tarpeiden vaatimia mukautuksia. Tässä mielessä maatalousvaliokunnan tietyin edellytyksin maksettavaa lisäpalkkiota koskevien tarkistusten avulla yhteistä markkinajärjestelyä voidaan soveltaa huomattavasti paremmin ja siitä voi tulla realistisempi ja ympäristöön mukautuvampi.
Kuten komissio itse toteaa perusteluissaan, lampaan- ja vuohenkasvattajien tulot ovat alhaisimpia kaikkien lihantuottajien tuloista ja peräti 80 prosenttia palkkioon oikeuttavista eläimistä kasvatetaan sellaisilla Euroopan unionin alueilla, jotka ovat samalla kertaa sekä syrjäisiä että epäsuotuisia. Tästä syystä, ja koska tämä ala on alijäämäinen ja sillä tuotetaan vain 80 prosenttia kotimarkkinoiden kulutuksesta, on erittäin tärkeää toteuttaa edellä mainitut korjaukset sekä nostaa tavoitteen 1 alueen lisäpalkkiota.
Toivon siis, että parlamentin täysistunnossa hyväksytään komission ehdotus ja että neuvostossa kokoontuvat maatalousministerit tekevät työnsä hyvin ja hyväksyvät parlamentin kannat. Lopuksi haluaisin kiittää jäsen Gordon Adamia hänen työstään, koska hän oli erinomainen esittelijä, joka teki paljon työtä ja kiitänkin häntä hänen täydestä tuestaan.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, sen lisäksi, että onnittelen esittelijä Adamia tästä suurenmoisesta työstä, haluaisin sanoa komissiolle, että ehdotus kaipaa terminologista täsmennystä, joka liittyy sukupuoliviittauksiin. Toisin sanoen siinä unohdetaan jatkuvasti, että on olemassa naispuolisia tuottajia ja karjankasvattajia. Pyydän komission jäsentä tekemään ehdotukseen tällaisen sukupuoleen liittyvän terminologisen täsmennyksen, ja voitte tehdä sen kaikkiin muihinkin ehdotuksiin, joten ilmoittakaa tästä yksiköillenne, arvoisa komission jäsen. Tämän päällisin puolin muotoseikkoja koskevan pyynnön taustalla on vakaa tahtoni, että vastedes tunnustetaan naispuolisten maanviljelijöiden tärkeä rooli.
Arvoisa komission jäsen, sanoisin sitten, että ehdotuksessanne päätöksenteko saatetaan uudelleen kansalliselle tasolle, mikä herättää suuria epäilyjä, koska se on eräänlainen ennakkotapaus tällä alalla. Jotta epäilyt eivät yltyisi vastalauseiksi, teidän on korvattava tämä ehdotuksenne haittapuoli korottamalla palkkioita. Pyydämme sitä teiltä yksimielisesti; toivon, ettette ummistaisi korvianne parlamentin ehdotuksilta.
Minun on lopuksi sanottava, että kaikki pitävät erittäin onnistuneena aloitetta tällaisesta turvaverkosta, jolla kompensoidaan niin nais- kuin miespuolistenkin maanviljelijöiden ja tuottajien tulojen aleneminen kriisiaikoina.

Pesälä
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan myös kiittää esittelijää tästä uuden markkinajärjestelyn eteen tehdystä työstä. Tässähän on kaksi sellaista perustekijää, jotka puoltavat kaikkia niitä puheenvuoroja, joissa halutaan korottaa ja korostaa näitä ammatteja. Ensimmäinen on se, että tämä on alueille erityisen tärkeä - suorastaan elintärkeä laajoille alueille, ja toinen on se, että me voimme tuottaa paljon enemmän - niin kuin täällä on kuultu - koska meillä on alituotantoa näistä tuotteista. Sen tähden kaikki pyrkimykset korostaa, auttaa ja elvyttää näitä tuotteita ja näitä tuotantosuuntia, on yhteisen hyvän eteen tehtyä työtä, mitä halvinta ja edullisinta aluepolitiikkaa, ja tämä on ala, jossa maataloussektorilla aivan selvästi on puutteita. Tässä, jos missä, tietynlainen Robin Hood -politiikka on erityisen hyvä ja hyödyllinen. Toivon, että äänestyksessä ne kannat, joissa lähdetään viemään näitä asioita eteenpäin suuremmilla summilla, voittaisivat.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, komission ehdotuksessa penätään tuotantotukien ja hintojen erottamisen strategiaa sillä perusteella, että siten yksinkertaistetaan nykyistä markkinajärjestelyä. Kiinteän palkkion suuruus eläintä kohti on kuitenkin huomattavan alhainen, koska perushintaa ei ole nostettu sitten vuoden 1993. Vaikka onkin totta, että nykyistä järjestelmää on yksinkertaistettava, on myös keskeistä ottaa huomioon, niin kuin esittelijä sanoi, että lampaiden ja vuohien kasvattaminen on erityisen tärkeää yhteisön epäsuotuisilla alueilla, jonne se on keskittynyt. Siksi kaikkien tämän yhteisen markkinajärjestelyn uudistusten keskeisenä tavoitteena on oltava lampaan- ja vuohenkasvattajien tulojen parantaminen.
Toisaalta on tarpeen ottaa huomioon, että viime vuosina lampaan- ja vuohenkasvattajien suhteellinen asema on huonontunut. Niinpä pidän myönteisenä ja kannatan karjan päälukua kohti maksettavien tukien nostamista 30 euroon ja epäsuotuisimmille alueille maksettavaa 9 euron lisätukea. Tällä alalla tuotanto on nimittäin keskittynyt epäsuotuisille alueille, joilla tilojen elinkelpoisuus on heikompi, vaikka se on tärkeässä roolissa noiden alueiden maaseutumaiseman säilyttämisessä ja on joissakin tapauksissa jopa ainoa taloudellinen toimintamahdollisuus. Lisäksi on myönteistä, että lypsyuuhien ja lihalampaiden välillä tehty ero poistuu ja että sama palkkion nousu koskee myös kuttuja. Myös uusi 5 euron suuruinen tuki saa kannatukseni tämän alan vaikeuksien takia, vaikka on otettava huomioon uudelleenkansallistamisen vaara, johon liittyy kansallisten pakettien luominen. Toivon siis, että täysistunnossa ja ennen kaikkea komissiossa suhtaudutaan myönteisesti tähän mietintöön ja että lampaan- ja vuohenkasvattajat saavat jotkin suurimmista vaatimuksistaan tyydytetyksi.

Evans, Jonathan
Arvoisa puhemies, parlamentti on yksimielinen tämän uudistuksen tärkeydestä, yksinkertaistamisen tarpeellisuudesta ja lampaankasvatusalan keskeisestä merkityksestä. Kaikissa näissä asioissa esittelijä Adam on tehnyt hyvää työtä. Minun on kuitenkin oltava hänen kanssaan eri mieltä yhdestä kiistellystä asiasta: mikä tulee olemaan lampaankasvattajien tukitaso?
Olen syvästi pettynyt siihen, että sosialistit, liberaalit ja nationalistit sanovat parlamentille, että he kaikki aikovat äänestää maatalouden valiokunnan suosituksen leikkaamisesta ainakin 5 eurolla kutakin eläintä kohti. He ehdottavat tätä talousarvion perusteella, mutta edustamassani Yhdistyneen kuningaskunnan osassa eli Walesissa - jota edustaa myös jäsen Wyn, joka ei valitettavasti ole enää paikalla - on teurastettu valtava määrä karjaa suu- ja sorkkatautiepidemian takia. Ala on lamaannuksissa. Olemme tilanteessa, jossa karjankasvatusalaa kohtaan ei tunneta minkäänlaista luottamusta, ja - kuten täällä on aivan oikein sanottu - Walesin kaltaisella alueella laajaperäistämisestä on turha puhuakaan. On turha puhuakaan yhteisön hankkeiden rahoittamisesta ja julkisen liikenteen parantamisesta maaseudulla. Meidän on varmistettava entistä suurempi taloudellinen tuki lampaankasvattajille, joilla ei ole taloudellista vaihtoehtoa.
Vaalipiirissäni on lampaankasvattajia, jotka kysyvät, kannattaako heidän edes hankkia uutta karjaa suu- ja sorkkataudin jälkeen. Sanon esittelijä Adamille, että hänen hallituksensa ei auta heitä sanoessaan, että aiemmin käytössä ollutta korvausjärjestelmää ei jatketa, jos se ei samalla sano, mitä sen tilalle tulee. Tämä vain lisää epätoivoa maaseudulla. Kuulemme siis jälleen kauniita sanoja, mutta lampaankasvattajat haluavat tekoja, ja tämä tarkoittaa, että tuemme maatalousalan suositusta mahdollisimman suuresta tuesta ahtaalla oleville lampaankasvattajille.

Rodríguez Ramos
Arvoisa puhemies, komission ehdotus on tyydyttävä, koska siinä pyritään selvään yksinkertaistamiseen korvaamalla suuruudeltaan vaihteleva palkkio kiinteällä palkkiolla; tämä tarkoittaa, että alalla tiedetään etukäteen palkkion suuruus, eikä enää jouduta elämään epätietoisuudessa, kuten tähän asti.
Tuemme ilman muuta sitä, että palkkiolla taataan tuottajalle hyväksyttävä tulotaso, ja henkilökohtainen mielipiteeni on, että tulotason on oltava sama painavien ja kevyiden lampaiden kasvattajille, kuten maatalouden valiokunnassa hyväksyttiin. Lampaanmaidolla ei ole samanlaista markkinajärjestelyä kuin lehmänmaidolla, ja maidosta saatavat tulot tasoittuvat lihantuotannosta saatavilla pienemmillä tuloilla etenkin Välimeren alueen maissa, joissa on sekatuotantoa harjoittavia tiloja - lampaat, maito, liha - ja joissa eläimet teurastetaan kevyempinä myös ravintotottumusten takia.
Minun on sanottava lisäpalkkiosta, jota ehdotettiin ja joka hyväksyttiin maatalouden valiokunnassa, että komission on välttämättä otettava huomioon, ettei lisäpalkkiota missään tapauksessa saa käyttää lineaarisen palkkion, eläinkohtaisen palkkion ja maaseudun kehittämiseen tarkoitetun palkkion vähentämiseen. Komission täytyy ymmärtää, että parlamentin valiokunta haluaa palkkion lisäämistä ja että siinä on kolme osaa: eläinkohtainen palkkio, maaseudun kehittämiseen tarkoitettu palkkio ja lisäpalkkio, jotta jäsenvaltioita voitaisiin auttaa joustavuusperiaatteen mukaisesti. Pyydän teiltä hartaasti, ettette käytä tätä ehdotusta siihen, että eläinkohtaista palkkiota ja maaseudun kehittämiseen tarkoitettua palkkiota lopulta vähennetään.
Haluan lopuksi sanoa, että - komission jäsen tietää tämän erittäin hyvin - tällä alalla edistetään merkittävästi alueellista yhdentymistä ja kaikkia ympäristöön liittyviä tehtäviä, joita lupasimme puolustaa tulevassa uudessa yhteisön maatalouspolitiikassa. Mielestäni olisi siis tärkeä poliittinen viesti, että todella takaisimme tässä YMJ:ssä ja tällä alalla sellaisen tulotason, että sillä voitaisiin palkita muut kuin elintarvikkeisiin liittyvät palvelut, joita tällainen karjankasvatus tarjoaa yhteisön alueella.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensiksi onnitella komissiota sen ehdotuksesta lähinnä siksi, että siinä yksinkertaistetaan YMJ:tä ja luodaan alalle turvallisuutta ja vakautta, ja myös esittelijää siksi, että tämä on osannut ottaa huomioon parlamentin erilaiset näkemykset säästämättä vaivaa, jota tässä työssä onkin tarvittu.
Kehotan komissiota kuuntelemaan parlamentin poliittisen viestin, jossa pyydetään palkkioon tosin merkittävää lisäystä, mutta palkkiossa ei olekaan tapahtunut mitään muutosta vuoden 1994 jälkeen; palkkio on pysynyt samana. Tästä syystä kyseessä on nykyisin yksi vähiten tukea saavista ja syrjityimmistä yhteisistä markkinajärjestelyistä.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan ehdotus on mielestämme kohtuullinen. Emme siis tue jälkikäteen esitettyjä tarkistuksia, koska mielestämme joitakin niistä - jäsen Mulderin tarkistuksia - on käsiteltävä muussa yhteydessä, vaikka emme vastustakaan niiden sisältöä, ja jotkin niistä ovat ristiriidassa niiden asioiden kanssa, jotka jo käsiteltiin ja hyväksyttiin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa, ja heikentäisivät näin parlamentin poliittista viestiä.
Pyydän, että komissio pyrkisi keskusteluissaan neuvoston kanssa sinnikkäästi antamaan alalle, mitä se tarvitsee. Se pyrki tähän esittelyvaiheessa ehdottaessaan, että palkkiota yksinkertaistettaisiin tai käyttöön otettaisiin kiinteä palkkio ja että jäsenvaltiot voisivat hallinnoida palkkioita, joten sen on edistettävä myös kohtuullista talousarviota - jota budjettivaliokuntakaan ei vastusta - jotta alalla tarpeelliseksi katsottu tavoite tunnustettaisiin.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen erittäin tyytyväinen komission ehdotukseen lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisen markkinajärjestelyn uudistamisesta. Edelliset puhujat käsittelivät jo kaikkia niitä syitä, miksi olemme niin tyytyväisiä tähän ehdotukseen. Minäkin haluaisin kiittää esittelijää sydämellisesti hänen työstään.
Yhtenä tärkeimmistä kohdista pidän palkkioiden uudistamista. Kiinteämääräisen palkkion käyttöönotto on suuri edistysaskel. Haluaisin kuitenkin korostaa, että komission ehdottama palkkio on aivan riittämätön. Palkkion olisi myös kannustettava lampaiden ja vuohien kasvattajia, ja kannusteen määräksi sopisi nimenomaan 30 euroa eikä yhtään sen alle. Kasvattajien saaman palkkion pitäisi olla sama, tuottavat he sitten uuhia tai lypsyuuhia. Eroa ei voi oikeastaan perustella.
Olen myös sitä mieltä, että 9 euron lisäpalkkio uuhista ja kutuista on oikeutettu varsinkin epäsuotuisten alueiden vaikeiden olojen vuoksi. Naudanlihan ja lampaanlihan hinnat kehittyvät yleensä samansuuntaisesti, minkä vuoksi näiden alojen epäsuhtaista kohtelua palkkioiden maksussa ei voi perustella. Päinvastoin, Itävallassa ja monissa muissa Euroopan maissa on pulaa lampaanlihasta. Jos emme luo järkeviä edellytyksiä ja varmista tämän alan säilymistä, lampaiden ja vuohien kasvattajat siirtyvät muille aloille, esimerkiksi naudanliha-alalle, tai luopuvat kokonaan tuotannosta. Sellainen politiikka ei olisi viisasta.
Lopuksi haluaisin sanoa, että lampaiden ja vuohien tuotantoa ei pitäisi tukea vain niillä alueilla, joilla ei ole muuta vaihtoehtoa, vaan myös niillä alueilla, joilla lampaiden ja vuohien tuotannolla on perinteitä. Arvoisa puhemies, siksi toivon, että komissio ja neuvosto hyväksyvät nämä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan järkevät ehdotukset.

Nicholson
Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensiksi sanoa, että pidän ehdotusta myönteisenä. Ehdotus olisi kenties pitänyt tehdä aiemmin, mutta se on silti ilman muuta myönteinen. Haluan tässä yhteydessä myös onnitella esittelijää tätä erittäin tärkeää aihetta käsittelevästä erinomaisesta mietinnöstä.
Lampaantuotanto on tärkeää erityisesti vuoristoalueilla paitsi ympäristön takia ja sen roolin takia, joka sillä on yhteiskuntarakenteen ylläpitäjänä, myös siksi, että se on kautta vuosisatojen ollut yksi maatalouden tärkeimmistä tuotannonaloista.
Lampaankasvattajat ovat kärsineet Yhdistyneessä kuningaskunnassa paljon suu- ja sorkkataudin takia. Myönnän, että meillä on Pohjois-Irlannissa ollut selvä etu muun Yhdistyneen kuningaskunnan kollegoihin verrattuna, myös viimeaikaisten hintojen kannalta. Lampaankasvattajamme ovat olleet erittäin onnekkaita. Kasvattajat ovat viime vuosina saaneet lampaistaan vähemmän kuin 15 vuotta sitten, ja he saavat vähemmän tukea. Onko mikään ihme, että nuoret viljelijät ja lampaankasvattajat luopuvat alasta? Meidän on kysyttävä itseltämme, miten voimme parhaiten tukea heitä.
Haluan sanoa tämän erittäin selvästi: tuen 30:tä euroa, jota ehdotetaan tarkistuksessa, josta parlamentti tänään äänestää. Toivon, että te kaikki olette paikalla äänestämässä tarkistuksen puolesta, koska meidän on oltava sellaisia poliittisia johtajia, joita tässä asiassa tarvitaan. Lampaankasvatusalaa on väheksytty aivan liian kauan. Sitä on väheksytty verrattuna maito-, naudanliha-, tupakka- ja viinialaan. Sitä on väheksytty, koska on katsottu, että siltä puuttuu voimakas ääni Euroopassa.
Haluaisin onnitella komissiota siitä, että se teki tämän ehdotuksen, koska se on nykyistä järjestelmää oikeudenmukaisempi. On totta, että talousarvioon liittyy joitakin ongelmia, mutta me pystymme ratkaisemaan ne. Pyydän parlamentin tukea.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät naiset ja herrat, saanen aluksi kiittää sydämellisesti teitä, jäsen Adam, mietinnön laatimisesta, ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäseniä heidän valiokunnan kokouksissa antamastaan avusta. Kiitän myös tämänpäiväisestä keskustelusta.
Olen kiitollinen myös siksi, että on tärkeää, että joudutamme tätä ehdotusta ja äänestämme siitä pian, jotta neuvostokin voi toivottavasti mahdollisimman pian tehdä sitä koskevan päätöksen, niin että lampaan- ja vuohenliha-alan uudistettu yhteinen markkinajärjestely voi astua voimaan 1. tammikuuta 2002 ja uuden järjestelmän mukaiset palkkiot voidaan maksaa siis jo ensi vuonna.
Uudistusehdotuksen tärkein kohta - kuten monet jo korostivat - on hinnanerokorvauksen korvaaminen kiinteämääräisellä maksulla. Korvaamisesta on useita olennaisia etuja. Tämä uusi maksu on vakaa. Se on myös helposti etukäteen laskettavissa. Maanviljelijän on myös näin varmempi suunnitella tuotantoaan. Ennen kaikkea se ei ole niin byrokraattinen, koska hankalat hinnanilmoitusmenettelyt, joiden perusteella hinnanerokorvaukset nyt lasketaan, sekä kaikki niihin liittyvät monimutkaiset laskelmat jäävät pois.
Lisäksi lampaiden ja vuohien tuottajien on tietysti paljon helpompi ymmärtää uutta järjestelmää. Tuottajien on näin ollen helppo reagoida oikein markkinoiden kulloisiinkin vaatimuksiin, koska tuki on riippumaton hintojen kehityksestä. Komission ehdotus takaa lisäksi budjettivakauden ja on myös ennen kaikkea enemmän WTO:n tavoitteiden mukainen.
Näiden periaatteiden osalta yhteisymmärrys on uskoakseni laaja - sen osoitti keskustelukin.
Sallikaa minun käsitellä lyhyesti tärkeimpiä tarkistuksia. Eräät tarkistukset koskevat erittäin tervetulleita sanamuotojen parannuksia. Siksi hyväksyn mielelläni esimerkiksi tarkistuksen 11, koska käsitteiden "tuottaja" ja "tila" tarkempi määrittely auttaa merkittävästi asetuksen ymmärtämistä.
Voin hyväksyä myös tarkistuksen 16, jossa ehdotetaan, että palkkio maksetaan aina viimeistään 31. päivänä maaliskuuta eikä viimeistään 30. päivänä kesäkuuta. Näin tuottaja saa palkkion entistä aikaisemmin.
Kannatan myös ehdotusta epäsuotuisilla alueilla toimivien tuottajien määritelmän muuttamisesta, mutta olen sitä mieltä, että tätä käsitettä voisi edelleen yksinkertaistaa. Siksi tarkistuksen sanamuotoa pitäisi vielä tarkistaa.
Minusta ei sen sijaan vaikuta välttämättömältä vahvistaa lisäpalkkiota patoalueilla tai marskimailla toimiville tuottajille, kuten tarkistuksessa 44 ehdotetaan. Epäsuotuisia alueita koskeva säännös koskee heitäkin. Siksi tämä tarkistus ei vaikuta minusta tarpeelliselta.
Myös tarkistuksia 1, 6, 9, 22, 36 ja 37 pidän tarpeettomina tai asetuksen yhteyteen huonosti sopivina.
Muut tarkistukset koskevat vaatimusta tietystä joustavuudesta, joka mahdollistaisi sen, että jäsenvaltiot voisivat antaa alalle lisätukea tai voisivat ennen kaikkea hallinnoida entistä paremmin ja aktiivisemmin kiintiöitään.
Kysymykset, joita neuvotteluissa tässä yhteydessä esitettiin, koskevat useita näkökohtia ja mahdollisuuksia, jotka ulottuvat laajaperäistämisestä ja ympäristöarvoista laatutuotteiden kehittämiseen, markkinointirakenteiden parantamiseen ja tuottajaryhmittymien perustamiseen. Niistä haluaisin sanoa, etten voi tosin suoranaisesti hyväksyä esitettyjä tarkistuksia, mutta ymmärrän hyvin viestin, jonka haluatte niiden avulla välittää. Sen vuoksi haluaisin pyrkiä niiden taustalla olevaan tavoitteeseen, jotta löytäisimme ratkaisuja, joissa otetaan paremmin huomioon alan erilaiset vaatimukset yksittäisissä jäsenvaltioissa. Ratkaisujen on kuitenkin oltava yksinkertaisia. Mielestäni meidän ei pidä synnyttää niillä uutta byrokratiaa.
Sama pätee tarkistuksiin 2530, jotka koskevat kansallisia rahoituskehyksiä ja joita pitäisi myös tarkastella joustavuuden lisäämistä koskevien ehdotusten yhteydessä. Meidän on varmistettava, että tämäkin lainsäädäntökehys on käytännöllinen ja niiden tavoitteiden mukainen, jotka esitettiin kyseisissä tarkistusehdotuksissa.
Tarkistuksilla 12, 13 ja 15 on oikeastaan suurimmat suorat vaikutukset. Ne koskevat keskustelun kohteena ollutta kaikkien tuottajien palkkion korottamista 30 euroon ja epäsuotuisten alueiden tuottajien lisäpalkkion korottamista 9 euroon. Jos nämä ehdotukset menisivät läpi, menot kasvaisivat 2,7 miljardiin euroon.
Myös - teidän mukaanne - maltilliset tarkistukset 45 ja 46 johtaisivat 385 miljoonan euron lisämenoihin.
Mukautimme ehdotustamme Berliinissä sovittuun rahoituskehykseen, ja valitan, etten siksi voi ottaa huomioon ehdotuksianne - ennen kaikkea siksi, että hallitusten päämiehet korostavat käytännöllisesti katsoen jokaisessa huippukokouksessa tämän rahoituskehyksen tärkeyttä ja muuttumattomuutta.
Minun on torjuttava myös ehdotus, jonka mukaan lampaanmaidon ja vuohenmaidon tuottajille maksettaisiin sama palkkio kuin tuottajille, jotka toimivat vain lihantuotannossa.
Toisaalta panin kiinnostuneena merkille tarkistukset 31 ja 35, joissa ehdotetaan lisäpalkkioita hintojen romahtaessa. Asetusluonnoksessa on kuitenkin jo ehdotettu eräänlaista turvaverkostoa, jonka on tarkoitus toimia markkinahäiriöitä aiheuttavan hintojen alenemisen yhteydessä. Siksi en voi hyväksyä näitä tarkistuksia.
Tarkistuksessa 20 on ehdotus, että ensimmäiset 15 lammasyksikköä jätettäisiin ottamatta huomioon eläintiheyden laskemisessa naudanliha-alan yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä, ja tämä ehdotus viittaa ongelmaan, joka ei oikeastaan liity tähän asetukseen vaan naudanliha-alan yhteiseen markkinajärjestelyyn, ja sen vuoksi minun on torjuttava tämä ehdotus tässä yhteydessä. Lupaan teille kuitenkin, että palaamme tähän asiaan välivaiheen arvioinnin yhteydessä, kun tarkastelemme naudanliha-alan markkinajärjestelyä ja sen toimintaa.
Tarkistukset 5, 7 ja 33 koskevat tuontia kolmansista maista. Nämä tarkistukset ovat valitettavasti ristiriidassa kansainvälisten sitoumustemme kanssa, enkä voi siitä syystä hyväksyä niitä.
Toinen tärkeä näkökohta koskee jäljitettävyyttä. Tarkistuksessa 8 ehdotetaan, että komissio arvioisi myös tätä asiaa lampaan- ja vuohenkasvatuksen ympäristövaikutuksia käsittelevässä kertomuksessaan, joka sen on tarkoitus antaa 31. joulukuuta 2005 mennessä. Ymmärrän tämän ja yhdyn täysin perusteluihinne, mutta olen kuitenkin sitä mieltä, että tämä ongelma pitäisi oikeastaan ratkaista lyhyemmällä aikavälillä ja ettemme voi odottaa 31. joulukuuta 2005 asti.
Ensimmäinen askel tuotteen alkuperän paremman varmistuksen suuntaan vaatii luotettavan tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmän rakentamista. Koska sitä koskevan ehdotuksen on perustuttava toiseen oikeusperustaan, ehdotetut muutokset eivät yksinkertaisesti liity tähän asetukseen, koska tämän asetuksen yhteydessä vastaava oikeusperusta puuttuisi. Tarkistuksessa 42 on osa, jossa palkkioiden myöntäminen sidotaan tunnistamis- ja rekisteröintisäännösten noudattamiseen, ja tämä vaikuttaa minusta silti järkevältä lähtökohdalta. Teen joka tapauksessa neuvostolle tällaisen ehdotuksen.
Tarkistus 19 koskee jäsenvaltioiden mahdollisuutta lisätä joustavuutta varoaikojen vahvistamisen yhteydessä. Tätä asiaa on säänneltävä täytäntöönpanosäännöissä. Tässä ei tarvita siis neuvoston päätöstä, vaan asia kuuluu komission toimivaltaan. Petosten välttämiseksi meillä pitäisi kuitenkin tästäkin syystä olla käytettävissä tehokas tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmä.
Lopuksi kiitän vielä kerran mietinnöstä ja tarkistuksista. Joissakin tapauksissa olemme yksimielisiä, joissakin tapauksissa välitän toiveenne neuvostolle, vaikka en voi muodollisesti hyväksyä tarkistuksianne niiden nykymuodossa, ja valitettavasti on myös muutamia tarkistuksia, jotka ylittävät taloudelliset mahdollisuuteni ja joita en voi siitä syystä hyväksyä.

Puhemies
Kiitos paljon, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.
(Istunto keskeytettiin klo 13.25, ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Mont Blanc-tunnelin uudelleenavaaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Mont Blancin tunnelin uudelleenavaamisesta.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät naiset ja herrat, Gotthardin tunnelissa varhain eilisaamuna tapahtunut traaginen onnettomuus muistuttaa meitä Mont Blancin tunnelin traagisesta tulipalosta 24. maaliskuuta 1999. Ennen kuin käsittelen Mont Blancin tunnelin uudelleen avaamista, haluaisin ilmaista komission puolesta syvän myötätuntomme onnettomuuden uhrien perheitä kohtaan samoin kuin myötätuntomme Sveitsin viranomaisia ja Sveitsin kansaa kohtaan. Vaikka onnettomuuden syitä ei vielä tiedetä, tämä tapaus tuo taas erittäin kiireellisesti ja dramaattisesti esiin pitkien tietunnelien turvallisuuden.
Mont Blancin tunnelin uudelleen avaamiseen ei tarvita komission suostumusta. Päätös kuuluu yksinomaan Ranskan ja Italian viranomaisten toimivaltaan.
Edessä oleva tunnelin uudelleenavaaminen on kuitenkin käynnistänyt uudelleen monia kiistoja. Ennen kaikkea on kyse tunnelin sulkemisesta kuorma-autoliikenteeltä, toive, jonka Chamonix'n laakson asukkaat ovat esittäneet jo kauan ennen tulipalokatastrofia. Komissio on kuitenkin sitä mieltä, että tunnelin uudelleen avaamisen on perustuttava vain turvallisuuskriteereihin ja että avaamisen edellytyksenä pitää olla, että kaikki turvallisuusvaatimukset on täytetty.
Komission saamien tietojen mukaan Ranska ja Italia ovat nyt varustaneet tunnelin nykyaikaisilla turvalaitteilla. On perustettu elektroninen hälytyskeskus, sähkölaitteet on uudistettu kokonaan, ilmanvaihtojärjestelmä on nykyaikaistettu ja 300 metrin välein on rakennettu tuuletettuja suojatiloja ja 100 metrin välein hätäpysäkkejä.
Käyttö- ja pelastushenkilöstön koulutustasoa on lisäksi parannettu selvästi. Tunnelissa ajavien ajoneuvojen vähimmäisetäisyyksien noudattamista ohjataan lisäksi turvallisuuden parantamiseksi entistä paremmin. Molemmat alkuperäiset tunneliyritykset, Ranskan ATMB ja Italian SITMB, korvattiin lisäksi yhtenäisellä hallintorakenteella, mikä on tärkeä muutos, kun ajatellaan, että katastrofin jälkeen tehtyjen useiden teknisten selvitysten mukaan uhrien suuri määrä johtui muun muassa yritysten toiminnan huonosta koordinoinnista.
Komissio ohjasi 22,5 miljoonaa euroa korjaustöihin, joihin kului kaikkiaan noin 200 miljoonaa euroa. Tämän onnettomuuden ja sitä seuranneiden kahden tulipalon jälkeen Itävallassa - peräänajon aiheuttama tulipalo Tauernin tunnelissa 25. toukokuuta 1999, joka vaati 12 kuolonuhria, ja Kaprunin hiihtohissipalo 11. marraskuuta 2000, joka maksoi 156 ihmisen hengen -, komissio katsoi, että oli tarpeen tutkia asiantuntijoiden kanssa, millä tavalla tunnelien turvallisuutta voitaisiin parhaiten parantaa. Tätä asiaa koskevat päätelmämme sisältyvät valkoiseen kirjaan liikennepolitiikasta vuoteen 2010 asti.
Koska tunnelit ovat tärkeitä useiden rajat ylittävien liikenneyhteyksien kannalta, komissio suunnittelee unionin tasoista järjestelmää. Sen avulla on tarkoitus luoda tarvittavat edellytykset sille, että tie- ja rautatietunnelien, erityisesti Euroopan laajuisten liikenneverkkojen tunnelien, käyttäjille voidaan taata hyvä turvallisuustaso. Komissio tekee tästä ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuoden 2002 alussa.
Tuorein onnettomuus korostaa edelleen Alpit ylittävien liikennevirtojen valvonnan merkitystä. Komission mielestä on erittäin tärkeää, että molemmat jo Euroopan laajuisten liikenneverkkojen suuntaviivoissa 1996 mainitut rautatieyhteydet, nimittäin yhteys LyonTorino sekä Brennerin kautta kulkeva yhteys, rakennetaan ja otetaan käyttöön pikaisesti.
Se on useita kertoja tiedottanut asiasta vastaaville ministereille ja vaatinut heitä ryhtymään näiden hankkeiden nopeuttamiseksi tarvittaviin toimiin sekä erityisesti pohtimaan niiden rahoitusta. Tällöin ei pidä sulkea ulkopuolelle julkisten ja yksityisten toimijoiden yhteistyötä.
Infrastruktuurin kehittämisen lisäksi, jossa otetaan huomioon suuri osa alueen tavaraliikenteestä, komissio vahvistaa tunnelien turvallisuuden vähimmäisvaatimukset, kuten se ilmoitti valkoisessa kirjassaan. Komissio ehdottaa valkoisessa kirjassa myös uutta lähestymistapaa liikenteen infrastruktuurimaksuihin, jotta yksittäisten liikennemuotojen ulkoiset kustannukset voitaisiin paremmin ottaa huomioon.
Tämän uuden tariffipolitiikan pitäisi olennaisesti auttaa synnyttämään liikennemuotojen tasapainoista suhdetta erityisesti Alppien kaltaisilla herkillä alueilla ja edistämään ympäristöystävällisimpiä liikennemuotoja. Komissio ehdottaa lisäksi kestävän liikkuvuuden strategiaansa liittyen eurovinjettiä koskevan direktiivin tarkistamista, jotta uusien rautatieinfrastruktuurien yhteisrahoitus mahdollistuisi.
Komissio on lisäksi ehdottanut vastaavasti, että Euroopan yhteisö allekirjoittaisi Alppeja koskevaan yleissopimukseen liittyvän liikennepöytäkirjan, mikä antaa poliittisen signaalin eri liikennemuotojen tasapainoisen suhteen rakentamisesta, vaikka vastaavia sääntöjä voidaankin joissakin tapauksissa soveltaa hieman joustaen.
Komission yleisenä tavoitteena on tehdä Euroopan liikennejärjestelmistä kestäviä ja ottaa niissä huomioon keskipitkän ja pitkän aikavälin ympäristötavoitteet. Tähän palataan tarkemmin tiedonannossa, jonka komissio antaa ensi vuonna.

Santini
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, emme voi aloittaa keskustelua tästä aiheesta muistuttamatta, kuten komission jäsen aivan oikein teki, Gotthardin onnettomuudessa juuri surmansa saaneista kymmenestä uhrista, emmekä myöskään voi olla muistuttamatta, että juuri tänä aamuna sattui vielä toinen onnettomuus San Bernardinossa. Aivan kuin meneillään olisi suorastaan ikävien tapahtumien ketju, joka vaatii meiltä vastuullisempaa suhtautumista nyt, kun valmistaudumme ottamaan kantaa Mont Blancin tunnelin uudelleenavaamista koskevaan ehdotukseen ja siihen, onko tunneli syytä avata uudelleen.
Kuten myöhemmin aion sanoa, minulla on tähän selkeä kanta, mutta ennen sen ilmoittamista on otettava esille monia näkökohtia. Ensinnäkin se, että Gotthardin onnettomuus on kiinteässä yhteydessä Mont Blancin onnettomuuteen, jossa, kuten kaikki muistavat, 24. maaliskuuta 1999 sai surmansa 39 ihmistä. Mutta on oikein muistuttaa, että tapausten välillä on tätäkin suorempi yhteys. Kyse on syy-seuraus-suhteesta: kaikille näyttää olevan selvää, että liikennetulva, joka oli liikaa Mont Blancin tunnelille, on näiden sulkemista seuranneiden yli kahden ja puolen vuoden aikana vaarallisella tavalla ohjautunut muihin alppitunneleihin, juuri Gotthardin tunneliin, joka nyt on puolestaan suljettu, mutta myös Brennerin ja Tarvision tunneliin ja Alppien kaikkiin tunneleihin, joiden kautta kulkee se ylimääräinen liikenne, joka kulki Mont Blancin tunnelista ennen sen sulkemista.
On siis sanottava, että onnettomuuden syy oli varsin hyvin määritettävissä ja liitettävissä tähän kriittiseen tilanteeseen, mutta onnettomuuksien lisäksi tunneleihin liittyy myös muita ympäristöön liittyviä kielteisiä vaikutuksia. Raskaat ajoneuvot, varsinkin alppitunnelien läpi kulkevat, aiheuttavat toki ympäristövaikutuksia, joista kukaan ei haluaisi vastata. Siksi myös Mont Blancin tunnelin lähialueilla on juuri näinä päivinä käyty aivan oikeutetusti keskustelua ja esitetty ehdotuksia, joilla yritetään estää tunnelin uudelleenavaaminen ja siten suojella ympäröiviä alueita.
Sanon suoraan, että en missään nimessä yhdy tähän ehdotukseen, vaikka ymmärränkin alueella asuvien oikeutetut pyrkimykset suojella ympäristöään. Tämä ehdotus on kuitenkin paitsi perustamissopimuksen vastainen - se siis rikkoisi perusperiaatetta, tavaroiden, kansalaisten ja niiden edelleen vapaata liikkuvuutta - mutta sanoisin, että se merkitsee myös velvollisuuksien pakoilua: Mont Blancin tunnelin sulkeminen ja pitäminen suljettuna vain siirtää ekologisen ongelman Alppien yhdestä osasta toiseen; Mont Blancin ongelmat siirretään Fréjusiin, Sveitsiin, Brenneriin ja Tarvisioon, kuten aiemmin sanoin, ja tämä ei minusta ole oikein. Kysyn tämän ratkaisun ehdottajilta: mikä ehdotus tämä oikein on? Mitä on tapahtunut alppialueiden yhteisvastuullisuudelle, mitä on tapahtunut yhteisöön, Euroopan unioniin, kuulumisen tunteelle? Toisaalta, kuten myös komission jäsen muistutti, Mont Blancin tunnelin avaaminen tapahtuu varmasti ainutlaatuisten turvatoimien kera. On sanottava, että ympäristöhaittojen lisäksi meidän on otettava huomioon myös taloudelliset haitat: on laskettu, että näiden kahden ja puolen vuoden aikana sulkemisen jälkeen yksin Italia on menettänyt 1,5 miljardia euroa ja että Val d'Aostan alueen bruttokansantuote on pienentynyt 10 prosentilla. Luultavasti Ranskassa on esiintynyt vastaavia vahinkoja: niistä ehkä kertoo kollega Grossetête, jonka tiedän puhuvan seuraavaksi ja joka asuu kyseisellä alueella.
Emme siis saa hävetä sitä, että puhumme myös taloudellisesta ongelmasta, sillä kuten kaikki alppitunnelit, Mont Blancin tunneli vastaa taloudellisiin tarpeisiin. Alppitunnelit tarjoavat myös juuri taloudellisen merkityksensä kautta eri kansoille, kansalaisille, teollisuuden, kaupan ja matkailun alalla työskenteleville mahdollisuuden harjoittaa elinkeinoaan. Tämä kaikki palvelee paitsi rajaseutujen kansoja myös ja ennen kaikkea kauempana sijaitsevia maita - tarkoitan Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Alankomaita, Saksaa - jotka kuormittavat raskaasti Alppien kulkuväyliä, jotka nyt ovat lähes kiinni, käytännöllisesti katsoen pois käytöstä.
Lisäksi on todettava, että sekä italialaiset että ranskalaiset elimet ovat viimeinkin päässeet yksimielisyyteen ratkaisuehdotuksista ja sijoittaneet turvallisuuden takaamiseen lähes 300 miljoonaa euroa, jotka on jaettu tasan näiden kahden yhteiskunnan kesken. On sanottu, että kun tämä tunneli avataan uudelleen - minkä toivon tapahtuvan hyvin pian - se on maailman turvallisin tunneli, jonka ominaisuuksia en toista, koska komission jäsen itse muistutti niistä.
Nyt on mentävä vielä pidemmälle ja nopeutettava byrokraattista ja teknistä käsittelyä, jotta Monaco-Verona-linja, eli Brennerin tunneli, ja Lyon-Torino-linja, eli Fréjusin tunneli, voidaan toteuttaa. Nämä ovat ensisijaisia hankkeita. Arvoisa puhemies, lopuksi muistutan, että on tehty uusi ehdotus, josta voisi olla hyötyä: rautatielinja Aosta-Martigny, joka lähtee Milanosta, ei ole Euroopan ensisijaisten tavoitteiden joukossa, mutta se voitaisiin lisätä niihin, jos Ranska ja Italia toimivat aktiivisesti. Päätän puheeni aiheeseen liittyvään uutiseen: juuri huomenna Italian hallituksen ministeri Lunardi ja hänen ranskalainen kollegansa Gayssot tapaavat sopiakseen Mont Blancin tunnelin uudelleenavaamispäivästä, jonka toivon olevan hyvin, hyvin lähellä.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Mont Blancin tunnelin avaaminen on eurooppalainen tapahtuma, ilahduttava eurooppalainen tapahtuma, aivan kuten Gotthardin tunnelin onnettomuus on traaginen, surullinen eurooppalainen tapahtuma. Liikenne ei tunne rajoja. Ei ole väliä, ollaanko Euroopan unionin jäseniä vai ei. Me tarvitsemme liikennettä, joka yhdistää Euroopan alueet toisiinsa, mutta myös liikennettä, joka ottaa huomioon ympäristön.
Hyväksyn komission lähtökohdan, jossa tunnelien turvallisuuskysymyksiäkin tarkastellaan koko liikennepolitiikan - mutta myös ympäristöpolitiikan - yhteydessä. Komission jäsen mainitsi esimerkiksi Alppeja koskevaan yleissopimukseen liittyvän liikennepöytäkirjan. Kysyn vain itseltäni - neuvosto ei ole paikalla -: missä ovat ministerit, jotka ovat allekirjoittaneet sen? Hallitusten olisi nimittäin pitänyt toimia tässä asiassa jo kauan sitten.
Toiseksi: komission jäsen puhui siirtymisestä maanteiltä kiskoille, sikäli kuin se on mahdollista ja järkevää. Useat Euroopan hallitukset - myös Itävallan hallitus - hidastelevat tämänkin asian täytäntöönpanossa. Suunnitelmat ovat hyviä. Jotta vastaaviin toimiin päästäisiin käsiksi, käytettävissä on oltava riittävät määrärahat. Tiedän, että monien maiden rautateillä riittäisi nytkin kapasiteettia nykyistä suurempien tavaramäärien kuljettamiseen.
Valkoinen kirja, joka mainittiin ja jonka komission varapuheenjohtaja on esitellyt, on erittäin myönteinen ja tärkeä askel liikennepolitiikan rakenneuudistuksessa. Ryhmämme tukee sitä pontevasti, ja toivon, että eurovinjettidirektiivin ja tiemaksudirektiivin muutosten ilmoitettu esittely tapahtuu niin nopeasti, että voimme pian keskustella myös eurovinjetin uudistamisesta. Viime aikoina on sentään puhuttu niin paljon käsitteestä fast track, nopeutettu menettely. Olemme keskustelleet siitä niin usein ja niin paljon, että tässä yhteydessä voisi todella käyttää nopeaa menettelyä.
On varmasti totta, ettei tämä ole vain yleiseen liikennepolitiikkaan vaan myös turvallisuustasoon liittyvä asia. Suhtaudumme myönteisesti siihen, että komissio haluaa vahvistaa turvallisuusnormit. Vaarallisissa tunneleissa ajaminen koskee nimittäin meitä kaikkia. Monia asioita mainittiin jo. Haluaisin lisätä niihin vielä seuraavat: erityisesti kuorma-autonkuljettajien työaikamääräykset ovat tärkeä asia, samoin valvonta, sillä paraskaan järjestelmä, josta päätämme, ei hyödytä mitään, jos sen noudattamista ei valvota. Tämäkin asia on kiinni yksittäisistä jäsenvaltioista.
Minun ja ryhmäni mielestä on selvää, ettei ihmisiä saa asettaa vastakkain. Ranskalla, Italialla, Itävallalla, mutta myös muilla EU-mailla on oikeus vapaaseen tavaraliikenteeseen. Alppien alueen ihmisillä on kuitenkin sama oikeus terveeseen ympäristöön. Se, että YK on julistanut ensi vuoden vuorten vuodeksi, saattaa huvittaa joitakuita, ja jotkut saattavat naureskella sille. Todellisuudessa olisi jo korkea aika kiinnittää erityistä huomiota ympäristön, varsinkin Alppien ja Pyreneiden, tilaan. Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, minun täytyy nyt pyytää anteeksi. Olen epäkohtelias ja poistun heti salista, koska matkustan parlamentin tehtävissä Romaniaan. Tunnustaudumme kaikesta huolimatta ympäristön todella huomioon ottavan liikennepolitiikan tällaisten periaatteiden kannattajiksi.

Caveri
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, olen iloinen, että tämä keskustelu on viimein käyty. Jo kuukausien ajan olen Val d'Aostaa edustavana jäsenenä pyytänyt, että asiaa pohditaan parlamentissa, koska katson, että nämä kysymykset pitäisi ratkaista tämän toimielimen puitteissa, mikä on vaihtoehto pelkälle protestoinnille. On surullista, että tämä tapahtuu vain muutama päivä Gotthardin onnettomuuden jälkeen, Gotthardin, jota pidettiin yhtenä turvallisimmista tunneleista ja joka lisäksi sijaitsee Sveitsissä, joka on ainoa Euroopan maa, joka on - koska se ei kuulu unioniin - todella toteuttanut politiikkaa, jolla pyritään siirtämään rahtiliikenne maanteiltä rautateille.
Mont Blanc on aina ollut symboli: se on ollut alppiurheilun symboli, se on ollut maantieliikenteen symboli tämän 1960-luvulla rakennetun tunnelin myötä, joka vuosien ajan oli Alppien merkittävin tunneli. Kukaan ei olisi voinut kuvitella, että maantieliikenteen kehitys voisi olla niin kiivasta, ja minun on sanottava, että paikalla olleille, kuten itselleni, 24. maaliskuuta 1999 oli traaginen päivä: tunnelissa tapahtunut oli jotakin todella pelottavaa.
Minusta kaiken tapahtuneen pitäisi saada meidät ymmärtämään, että vastakkain olevia äärinäkemyksiä ei voida hyväksyä: ei voida hyväksyä niiden äärinäkemyksiä, jotka vaativat TIR-kuljetusten lopettamista esittämällä epärealistisia näkemyksiä kuorma-autojen lastin purkamisesta toisiin autoihin ja vaalivat utopistista ajatusta maailmasta, jossa ei ole liikennettä eikä liikkuvuutta; tietenkin on sanottava ei myös niille, jotka vaativat vapaata liikkuvuutta kaikille, koska talous edellyttää sitä. Minä olen sitä mieltä, että tällaista kantaa vuoristoseutujen, kuten Val d'Aostan, asukkaat - joita täällä edustan - eivät voi hyväksyä, niin kuin ei voida hyväksyä keinotekoista kiintiöjärjestelmääkään. Mehän pyydämme päiväkohtaisia kiintiöitä TIR-kuljetuksiin, mikä on merkittävä rajoitus. Ennen tätä tapaamista italialainen moottoritieyhdistys La Società Autostrade toi tietoomme, että tunnelia koskevien laskelmien mukaan liikennettä tulee olemaan 30 prosenttia vähemmän kuin ennen tragediaa. En tiedä, riittääkö tämä, mutta haluaisin sanoa, että oikeat suuntaviivat on esitetty valkoisessa kirjassa, Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen liikennepöytäkirjassa ja Sveitsin mallissa, jossa päätettiin sallia TIR-kuljetukset, kunhan niitä verotetaan, ja sijoittaa nämä rahat yhdessä muun pääoman kanssa rautatietunneleihin. Rautatietunneleita tarvitaan: tarvitaan Torino-Lyon-linja, tarvitaan myös Aosta-Martigny-linja, tämä rautatiehanke, josta voi tulla ehdottoman tärkeä ja strategisesti merkittävä. Sitä ennen tarvitaan kuitenkin todellisia ja vakavia rajoituksia turvallisuuden ja ympäristön varjelemiseksi.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Gothardin katastrofi lukuisine uhreineen osoittaa auttamattoman vääriksi ne perustelut, jotka olivat Ranskan liikenneministeri Gayssot'n päätöksen taustalla, kun hän päätti Mont Blancin tunnelin uudelleenavaamisesta.
Emme näet voi tyytyä surkuttelemaan uhreja. Meidän on ryhdyttävä toimiin katastrofitulvan hillitsemiseksi. Meillähän on varsin hyvä syy vaatia sitä täällä.
Ympäristön kannalta Mont Blancin tunnelin uudelleenavaaminen olisi Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden tekemien kasvihuonepäästöjen vähentämistä koskevien sitoumusten vastaisia. Mitä hyötyä oikeastaan on siitä, että äänestämme kestävän liikenteen puolesta ja sen puolesta, että liikennettä siirretään teiltä rautateille, jos tällaista tilaisuutta vältetään silloin, kun meille ilmaantuu ensimmäinen mahdollisuus osoittaa niin voimakasta päättäväisyyttä, että haluamme muuttaa maantiepainotteista suuntausta toiseen suuntaan?
Niiden kahden vuoden aikana, joina tunnelissa on tehty korjaustöitä, rautatierahtikuljetukset eivät ole lisääntyneet; niiden määrä pysyttelee 10,5 miljoonassa tonnissa vuodessa, vaikka rautateillä on kapasiteettia ja vaikka ne 13,5 miljoonaa tonnia, jotka kulkevat vuosittain Mont Blancin läpi, olisi voitu siirtää rautateille, jos Mont Cenisin läpikulkukapasiteettia olisi kaksinkertaistettu eteläisen Lémanin akselin ja Dijon-Valormen akselin kautta. On käsittämätöntä, että tätä rautatieratkaisua ei ole huomioitu, sillä kyseisen reitin läpikulkuliikenteen kapasiteetti on jopa 20 miljoonaa tonnia vuodessa niillä reiteillä, jotka kulkevat Alppien kautta.
Tämän lisäksi olisin kovin iloinen, jos komission jäsen kuuntelisi meitä, koska hänelle esittämäni ehdotukset ovat varsin konkreettisia. Mutta ilmeisesti hän ei kuuntele. Niinpä haluaisin sanoa hänelle, että emme missään tapauksessa allekirjoita hänen analyysiaan Mont Blancin turvallisuudesta. Tästä syystä mekin torjumme hänen ehdotuksensa tunnelin uudelleenavaamisesta.
200 miljoonaa euroa maksaneet työt, jotka on toteutettu ilman vaikutuksia koskevaa tutkimusta tai julkista kyselyä, eivät vastaa korkeita turvallisuusvaatimuksia. Tunneli on edelleen yhdensuuntainen kapea "putki" (seitsemän metriä), johon on laitettu bitumipäällyste, joten se on helposti syttyvä, eikä sen keskellä ole ulospääsykäytävää, samoin puuttuu rinnakkainen evakuointikäytävä. Vanha tuuletuskäytävä toimii evakuointikäytävänä.
Turvallisuuden on edelleen oltava huipputasoa kaikissa liikennemuodoissa, eikä pelkästään lentoliikenteessä, kuten te toitte esiin. Komission on näin ollen torjuttava ehdotus Mont Blancin tunnelin avaamisesta ja otettava huomioon ehdotukset, joita komission jäsen ei kuunnellut, mutta jotka ovat varsin asianmukaisia ehdotuksia vaihtoehdoista, joiden tarkoituksena on rautateiden hyödyntäminen Alppien kautta kulkevaa liikennettä varten.

Vinci
Arvoisa puhemies, tämä keskustelu käydään vain muutama tunti Gotthardin tunnelissa sattuneen toisen kauhean onnettomuuden jälkeen, jossa viimeisten uutisten mukaan on vahvistettu 10 ihmisen saaneen surmansa ja 80 ihmisen kadonneen. Tämä tunneli on samantyyppinen kuin Mont Blanciin rakennettu uusi tunneli: sillä on turvallisuuden osalta pääasiassa samat tekniset ominaisuudet, sama leveys, ajoradan leveys on noin seitsemän metriä, tai oikeastaan huonommat, sillä Mont Blancin tunnelissa ei ole rinnakkaistunnelia. Kuunneltuani komission jäsentä tein johtopäätöksen: minusta vaikuttaa, että tarvitaan lisää katastrofeja, jotta Euroopan komissio saadaan viimein luopumaan politiikasta, joka perustuu valkoisiin kirjoihin, joita ei koskaan toteuteta käytännössä, ja niihin liittyvästä harhakuvitelmasta, että tekniikka voi ratkaista kaikki ongelmat, ja jotta taataan, että komissio tajuaa, että 40 tonnin TIR-kuljetus 7 metriä leveässä tunnelissa on hengenvaarallinen pommi.
Arvoisa komission jäsen, asianosaisia hallituksia on pyydettävä lykkäämään Mont Blancin tunnelin uudelleenavaamista, jotta voidaan vakavasti uudelleen pohtia, millaiset ajoneuvot voivat käyttää sitä. On siis kiellettävä suuret TIR-kuljetukset; asetettava päiväkohtaisille TIR-kuljetuksille tiukat rajoitukset ja kiellettävä vaarallisten lastien kuljetukset. Vain näin on mahdollista välttää uudet katastrofit.

Grossetête
Arvoisa puhemies, valitettavasti eilisaamun tapahtumat vetävät meidät takaisin Mont Blancin tunnelin katastrofin tunnelmiin, ja tänään käymämme keskustelu on näin ollen edelleen ajankohtainen.
Olen täysin samaa mieltä kollega Santinin kanssa, kun hän sanoi, että Alppien alla kulkevan tunnelin kaltaisen yhteyden sulkeminen aiheuttaa todellisia taloudellisia ongelmia, mutta minkä ymmärrän varsin hyvin uskon, että emme voi myöskään vaatia tunnelin uudelleenavaamista, mikäli kaikkia turvallisuusvaatimuksia ei noudateta.
Tällä hetkellä emme edes tunne kaikkia näiden tunneleiden alla tapahtuvien onnettomuuksien taustalla olevia todellisia syitä, mutta emme myöskään tiedä, minkälaisia turvallisuustakeita meille voidaan antaa.
Olen ennen kaikkea pahoillani siitä, että neuvoston edustaja ei ole paikalla kuuntelemassa tätä keskustelua, vaikka komissio muistutti meille selvästi, että tässä asiassa on kyse toissijaisuusperiaatteesta. Olen pahoillani siitä, että neuvosto ei ole paikalla kertoakseen meille, mitä se haluaa tehdä maankäytön suunnittelupolitiikan puitteissa.
Emme saa koskaan vastausta pohtimiimme kysymyksiin, jotka koskevat todellisia Euroopan laajuisia rautatie- tai moottoritieverkostoja. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, toivoisinkin tässä tapauksessa, että voisimme yhdessä painostaa neuvostoa vastausten saamiseksi. Kun onnettomuuksia pahaksi onneksi sattuu, emme voi loputtomiin esittää joka kerta samoja kysymyksiä, jotka ovat vielä kaksi tai kolme vuotta myöhemmin vailla vastauksia.
Niinpä mielestäni on välttämätöntä, että esitämme neuvostolle kysymyksiä ja että toteutamme kunnollisen maankäytön suunnittelupolitiikan, jossa otetaan huomioon rautatiet ja jossa kehitetään Euroopan laajuiset moottoritieverkostot, jotta tällaisia katastrofeja ei enää sattuisi.

Vattimo
Arvoisa puhemies, sallinette, että minäkin yhdyn eilen Gotthardissa sattunutta vakavaa onnettomuutta koskeviin surunvalitteluihin uhrien perheille sekä Sveitsin kansalaisille yleensä.
Maantietunneleissa sattuneiden onnettomuuksien määrä on moninkertaistunut viime kuukausina, ja tämän vuoksi on erityisen tärkeää, ettei turvatoimia viivytetä enempää valkoisilla kirjoilla ja yleisillä ehdotuksilla. Mont Blancin uudelleenavaaminen, joka on jo myöhästynyt huomattavasti Italian ja Ranskan hallitusten tammikuussa 2001 allekirjoittamista sitoumuksista, on tapahduttava tiettyjen ehtojen mukaisesti, joilla taataan liikenteen turvallisuus ja ympäristöhaittojen minimointi.
Käytännössä on otettava käyttöön tunnelin sisällä olevia liikenteenvalvontalaitteet siten, että vaikka käytetäänkin uutta tekniikkaa, valvontahenkilökunnan jatkuvalla läsnäololla taataan, että ilmoitus kaikista onnettomuuksista saadaan nopeasti; liikennettä on säänneltävä, jottei tunnelissa ole samanaikaisesti useita raskaita kuorma-autoja, turvautumalla esimerkiksi tällaisten ajoneuvojen vuoroliikennöintiin, tiukempiin nopeusrajoituksiin ja muihin vastaaviin toimiin; on laadittava erittäin tiukka luettelo tavaroista, joiden kuljettaminen tunnelissa on kielletty, ja tässä muistakaamme, että Gotthardin onnettomuus ei olisi ollut niin vakava, jos yhdessä kuorma-autossa ei olisi ollut renkaiden kaltaista hyvin tulenarkaa lastia; on otettava käyttöön kaikkia sellaisia toimia, joilla voidaan tasoittaa kaupallisen ajoneuvoliikenteen määriä Italiaa ja Eurooppaa yhdistävissä harvoissa maantietunneleissa.
Maantietunneleihin liittyvät lukuisat ongelmat voidaan tietenkin ratkaista vain ohjaamalla päättäväisesti rahtiliikennettä maanteiltä rautateille, ja unionin on ohjattava omia ponnistelujaan tähän suuntaan. Tämä ohjaaminen on kuitenkin prosessi, joka vaatii aikaa, ja siksi sellaiset vetoomukset kuulostavat varsin epärealistisilta, joiden taustalla ovat varmasti mitä parhaimmat ympäristöä koskevat pyrkimykset - joihin me kaikki yhdymme - ja joissa vaaditaan nyt Mont Blancin tunnelin täydellistä sulkemista kaupalliselta liikenteeltä. On huomautettava, että ainakin Italiassa samat tahot vastustavat myös sellaisen uuden ja aiempaa nopeamman, erityisnopean rautatielinjan toteuttamista Torinon ja Lyonin välille, jota on suunniteltu juuri rahtiliikenteen tasaisempaa jakautumista silmällä pitäen: tämä osoittaa, miten ristiriitaisia tai vähintäänkin järjettömiä joidenkin italialaisten poliittisten ryhmien näkemykset ovat.
Vaikka siis yhdymme ympäristön suojelua koskeviin huoliin Val d'Aostan ympäristön suojelusta, on otettava huomioon tunnelin taloudelliset edut, myös työpaikkojen osalta, ennen muuta Val d'Aostan laaksolle, mutta myös koko Italialle. Nämä oikeutetut edut nousivat esille myös laaksossa tehdyistä kyselyistä, joiden mukaan valtaosa kansalaisista suhtautuu myönteisesti tunnelin uudelleenavaamiseen.
Nyt siis pyydetään, että uudelleenavaaminen tapahtuu edellä mainittujen turvallisuusedellytysten mukaisesti ja että samaan aikaan toteutetaan päättäväinen kansainvälinen aloite uusien rautatielinjojen kehittämiseksi, joiden joukosta esille nousee uusi TorinoLyon-linja; että parannetaan edellytyksiä ohjata kaupallista liikennettä TorinoBardonecchiaAmberieu-linjalle; että Col di Tendan ja AostaMartignyn tunneleita levennetään. Tästä kaikesta pyytäisimme Italian ja Ranskan hallitusten välistä komiteaa, joka perustettiin tammikuussa 2001 annetulla julkilausumalla, raportoimaan mahdollisimman pian Euroopan parlamentille.

Mayol i Raynal
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, toteen näytetyistä vaaroista ja laaksojen asukkaista huolimatta Mont Blancin tunneli päätetään avata uudelleen rekka-autoliikenteelle. Rautatiereittien tarjoama vaihtoehto jätetään tahallaan käyttämättä.
Maurienne, Fréjusin tunneli, Briançonnais, Mont Genèvren sola ja Chamonix'n laakso ansaitsevat paremman kohtalon kuin joutua "rekka-autojen syömiksi" Savoijin liiton (Ligue savoisienne) ilmausta käyttääkseni. Valitettavasti vaikuttaa siltä, että maanteiden puolesta puhuvien sanoilla on enemmän painoarvoa kuin asukkaiden terveydellä, matkustajien turvallisuudella tai ainutlaatuisilla maisemilla.
Mitä ne valtiot, joita asia koskee, ovat maaliskuun 1999 jälkeen tehneet sen hyväksi, että rautatiet korvaisivat maantien? Eivät yhtään mitään. Vuoden 2001 ja 2000 ensimmäisen vuosipuoliskon välillä rautateiden rahtiliikenne Italian ja Ranskan välillä on laskenut 8 prosentilla ja yhdistetyt kuljetukset 10 prosentilla. Tällaisen kaukokatseisuuden puutteen vuoksi yhdyn Savoijin liiton vaatimukseen, että valtioista riippumaton kansainvälinen neuvosto joka voisi olla esimerkiksi komissio tekisi asiantuntijatutkimuksen Ranskan ja Italian Alppien läpiajoreitistä ja että sillä välin Alppien alueen tunnelit varattaisiin matkailuajoneuvojen sekä alueiden ja laaksojen väliselle liikenteelle niin, että lastien kokoa ja painoa rajoitettaisiin jyrkästi.

Ainardi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, vuonna 1999 tapahtui Mont Blancin tunnelin katastrofi. Eilen sattui uusi murhenäytelmä Gothardin tunnelissa. Tällä synkällä onnettomuusketjulla ei ole mitään tekemistä kovan onnen kanssa, vaan se on hinta, jonka ihmiset joutuvat maksamaan sellaisesta kauppaliikenteen suunnittelusta, joka perustuu rekkaliikennevoittoiseen ajatteluun ja jonka pyrkimyksenä on tavoitella mahdollisimman suuria voittoja, mistä koituu valtavia riskejä. Sen jälkeen, kun Mont Blancin tunneli suljettiin, Mauriennen laakso on ollut ahtaalla, kun kaikki liikenne kulkee sen kautta. Lisäksi Gothardin murhenäytelmän vuoksi joudutaan pohtimaan, minne sen kautta kulkeva liikenne ohjataan. Mutta läpikulkureittejä on jo liian vähän jo normaaleissakin oloissa. Nyt on siis pohdittava, miten hoitaa tämä väliaikainen tilanne. On suunniteltava yleisiä ratkaisuja. Tässä mielessä Mont Blancin tunnelin uudelleenavaaminen edellyttäisi, että ajoneuvojen välisiä turvallisuusvälimatkoja noudatetaan, tieliikennettä säännellään, osittaisia liikennekieltoja noudatetaan, kuorma-autojen enimmäismääristä verotetaan, näiden enimmäismäärien ylittäminen kielletään, rekkakuskien työajalle asetettuja rajoituksia noudatetaan ja turvallisuussääntöjä valvotaan jatkuvasti. Lisäksi on sitouduttava kehittämään maantieajoneuvojen kuljetusta rautateitse niin, että otetaan välittömästi käyttöön nykyiset poikittaisväylät, jotka ovat nyt liian vähäisessä käytössä.
On erittäin tärkeää tutkia koko tavarakuljetusta koskevaa politiikkaa Euroopassa. Unionin on sitouduttava investointien rahoittamiseen tämän mukaisesti. Uskon, että tavaraliikenne on lopetettava herkillä alueilla, minkä vuoksi jo nyt on otettava käyttöön välineitä rautateitse tapahtuvan maantieajoneuvojen kuljetuksen lisäämiseksi. Euroopan unionin on nyt osoitettava poliittista rohkeutta uusien ja uskaliaiden valintojen tekemiseksi. Kiitos.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, viime aikojen traagiset onnettomuudet ovat taas tehneet meille selväksi, että varsinkin tieliikenteessä on paljon korjattavaa, ennen kaikkea yhdistetyn liikenteen infrastruktuurin rakentamisessa. En haluaisi venyttää keskustelua tarpeettomasti, mutta haluaisin kuitenkin esittää avoimen kysymyksen: mistä liikenne kulkee, jos Mont Blancin tunneli, Gotthardin tunneli ja Bernhardin tunneli ovat suljettuina? Pelkään kovasti ja samaa pelkäävät Itävallan kansalaiset ja koko Alppien alueen kansalaiset , että tämä liikenne siirtyy Brenneriin ja että tällä Alppien herkällä alueella syntyy suuria ongelmia, joista eivät kärsi vain Tiroli ja Etelä-Tiroli vaan myös Trentino. Sen tähden pyydän hartaasti, että tätä asiaa käsitellään täällä todella kaukokatseisesti, sillä ei ole kyse vain teiden turvallisuudesta vaan monien ihmisten elintilasta.

Savary
Arvoisa puhemies, minulle sanottiin, että minulla on kolme minuuttia puheaikaa, mikä ei ole hassumpaa. Haluaisin nopeasti sanoa, että vaikka uusi onnettomuus Gothardissa pääsikin yllättämään, minusta vaikuttaa siltä, että on olemassa ero sen välillä, mitä tämä onnettomuus opettaa, ja sen, miten sen aiheuttamaa tunnelatausta käytetään poliittisesti hyväksi. Jos Gothardissa kuolleita ihmisiä joita me kaikki tietysti suremme käytetään sen verukkeena, että Mont Blancin tunnelia ei haluta avata uudelleen, silloin on suljettava myös Fréjus, Arlberg, Brenner, ja silloin on suljettava kaikki Alppien tunnelit, joissa on yhtä suuri vaara tapahtua onnettomuuksia.
Tämä tietenkin lamauttaisi täysin koko Etelä-Euroopan, koska valitettavasti meillä ei ole tällä hetkellä vaihtoehtoja. Kaikki tietävät, että rautatiet eivät ole institutionaalisesti eivätkä teknisesti valmiit korvaamaan maanteiden paikkaa, mikä on minusta tärkeä tuoda esiin. Tämän seurauksena meidän on mielestäni otettava käyttöön toimia kahden, sekä lyhyen että pitkän aikavälin, näkymän kannalta.
Lyhyellä aikavälillä on varmistettava tunnelien turvallisuus ja ryhdyttävä pikaisiin toimiin, kun on kyse Mont Blancista, ja niihin onkin ryhdytty, ja näin on tehtävä myös muissa tunneleissa. Näiden toimien tarkoituksena on säännöstellä liikennettä, pitää huolta siitä, että tunneleissa ei kuljeteta vaarallisia aineita, vahvistaa turvallisuusjärjestelmiä sekä pelastus- ja toimintajärjestelmiä, nopeuttaa tunnelien turvallisuutta koskevan eurooppalaisen direktiivin antamista. Asiasta puhutaan, mutta se ei näytä toteutuvan, joten meidän on otettava se pikaisesti esityslistalle.
Hyvät kollegat ja muut kuulijat, muilta osin olen muidenkin läsnä olevien tavoin sitä mieltä, että pitkällä tähtäimellä meidän on yksinkertaisesti ja lopullisesti kyettävä kieltämään rekka-autojen liikennöinti tunneleissa, koska itse asiassa ne muodostavat kaikkein suurimman vaaran, mutta tämä edellyttää, että on tarjolla muita vaihtoehtoja, ja komissio on esittänyt meille näitä vaihtoehtoja valkoisessa kirjassa. Muiden vaihtoehtojen toteuttamista on vauhditettava, ennen kaikkea on toteutettava Alppeja koskeva vaihtoehto, jossa kyse on erityisesti kahdesta rautatietyöstä Lyonin ja Torinon välillä ja Brennerissä, ja vaihtoehtoihin sisältyy samankaltaisia rakennustöitä Pyreneiden vuoristossa, jossa tilanne on vielä vakavampi, vaikka siitä ei koskaan puhutakaan ääneen.
Uskon myös, että asiasta on nyt kannettava vastuuta ja sanottava tämä ääneen. Mielestäni olemme kuitenkin vielä kaukana tavoitteesta. Komissio on laatinut erinomaisen valkoisen kirjan, se on taitava laatimaan määräyksiä, mutta se ei ole vielä riittävän hyvä vastuunkantaja, jotta me voisimme hyvin lyhyellä aikavälillä hyödyntää rautateitä maanteiden tilalla, niinpä meillä on oltava huomattavasti tehokkaampia toimintakeinoja rautatiekapasiteetin varalle.
Puheenvuoroni päätteeksi haluan sanoa, että kansalaiset ottavat nyt osaa mikä on hyvä asia sellaiseen liikennepolitiikkaa koskevaan keskusteluun, joka ei koske enää pelkästään asiantuntijoita, eikä se ole enää suuria valtiollisia elimiä koskeva asia, ja että meidän kaikkien on pakko etsiä nopeita ratkaisuja, joita pystymme toteuttamaan, koskivatpa ne sitten politiikkoja, rautatieläisiä, rekkakuskeja. Ja päätän puheenvuoroni sanomalla, että haluan pyrkiä siihen, että emme tyytyisi pelkästään asettamaan vaatimuksia hylkäämällä kaikki ratkaisut, ja olen sitä mieltä, että pohjoisen ja etelän välisen liikenteen osalta meidän on käsiteltävä kysymystä Reinin ja Rhônen välisen kanaalin sopeuttamisesta suurten lastimäärien kuljettamiseen.
Emme voi samanaikaisesti sanoa, että ajoneuvoliikennettä pitää rajoittaa, ja sitten torjua jokireittiä, joka helpottaisi huomattavasti liikennettä.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän ensinnäkin puheenvuoroista, joita keskustelussa käytettiin, jotka olivat hyvin rakentavia ja joissa pyrittiin tämän erittäin vaikean ongelman ratkaisemiseen. Alppeja koskevan yleissopimuksen allekirjoittamista koskevaan konkreettiseen kysymykseen sanon tämän: tilanne on sellainen, että komissio pyrkii vaikuttamaan niin, että neuvostokin allekirjoittaa sen vielä Belgian puheenjohtajakauden aikana.
Toisaalta on kyse ennen kaikkea turvallisuuskysymyksistä. Luulen, että vika on siinä, että kaikki turvallisuuskysymykset vain lykätään Euroopan tasolle. Kaikkien on otettava ne huomioon vastuunsa puitteissa. Jäsenvaltioiden viranomaisten on tehtävä niin, aivan niin kuin meidänkin on kannettava vastuumme, mutta me emme voi ottaa kantaaksemme jäsenvaltioiden viranomaisten vastuuta.
Tilanne on nyt sellainen, että Ranskan ja Italian viranomaisten on kaikkein ensimmäiseksi selvitettävä uudelleenavaamiseen ja turvallisuusnormeihin liittyvät kysymykset. Siihen on olemassa menettely. Tämä menettely on päättynyt, ja tulos on nähtävillä. Jos viranomaiset päätyvät siihen tulokseen, että uudelleenavaaminen on oikeutettua, sen on myös tapahduttava. Toisaalta Euroopan tasollakin on oltava selvää, että me voimme toimia vain sen toimivallan rajoissa, joka meille on annettu. Juuri sen valkoisen kirjan, jonka kollegani de Palacio esitteli, tavoitteena on ensinnäkin selvittää tämä toimivalta ja toiseksi huolehtia myös siitä, että liikenne muuttuu entistä turvallisemmaksi ja että sen ympäristövaikutukset saadaan pysymään kurissa niin hyvin, että nämä Euroopan unionin erittäin herkät alueet eivät pilaannu enempää.
Eurovinjettiasetusta koskevaan kysymykseen vastaan, että teemme siitä ehdotuksen vuonna 2002, kuten sanoin. Samassa yhteydessä tutkimme myös, onko tarpeen luoda jonkinlainen siirtymäjärjestely Itävallan kauttakulkusopimukselle. Se riippuu pitkälti siitä, kuinka nopeasti jäsenvaltiot ja Euroopan parlamentti pääsevät sopuun valkoisen kirjan sisällöstä. Näiden asioiden todellinen täytäntöönpano on nimittäin mahdollista vain, jos saamme aikaan entistä paremman tiemaksudirektiivin ja pääsemme sopuun myös muista valkoisen kirjan sisältämistä asioista.
Vastaus kysymykseen on näin ollen saatu. Komissiolla ei ole - ennen kaikkea oikeudellisista syistä - mahdollisuutta kieltää Mont Blancin tunnelin avaamista. Kannatan silti sitä, että keskustelua uudesta valkoisesta kirjasta käydään vilkkaasti, jotta konkreettisia päätöksiä saataisiin aikaan mahdollisimman nopeasti.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Fischler.
Hyvät jäsenet, saimme komission julkilausuman Mont Blancin tunnelin uudelleenavaamisesta käsiteltyä ennakoitua aikaisemmin. Seuraavasta mietinnöstä, joka on jäsen Lannoyen laatima, keskustellaan ennalta määrättyyn aikaan klo 16.00. Koska näin on, meillä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin keskeyttää istunto, jota jatketaan ennalta sovittuun aikaan.
(Istunto keskeytettiin klo 15.46. ja sitä jatkettiin klo 16.00.)

Kalatalous ja köyhyyden vähentäminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Lannoyen laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0334/2001) komission tiedonannosta kalataloudesta ja köyhyyden vähentämisestä (KOM(2000) 724 - C5-0071/2001 - 2001/2032(COS).

Lannoye
. (FR) Arvoisa puhemies, tämä komission tiedonanto koskee kehitysmaiden kannalta olennaisen tärkeää aihetta: miten näissä maissa harjoitettava kalastuspolitiikka voi edistää köyhyyden vähentämistä?
Esittelen teille nyt päätöslauselman, jonka kehitysyhteistyövaliokunta hyväksyi erityismenettelyn Hughes-menettelyn puitteissa ja johon kalatalousvaliokunta yhtyy voimakkaasti, ja haluan painottaa, että päätöslauselmassa on myös kalatalousvaliokunnan lausunto kokonaisuudessaan.
Otimme mietinnön ja päätöslauselman lähtökohdaksi kaksinkertaisen toteamuksen: ensimmäiseksi se, että kehitysmaissa rannikkoyhteisöt panostavat elintarviketurvallisuuteen ja työllisyyteen, toimii liikkeellepanevana voimana näiden alueiden kestävässä kehittämisessä ja köyhyyden vähentämisessä. Toiseksi valitettavasti tämä toteamus ei ole niin myönteinen voimme havaita, että kalavarat vähenevät jatkuvasti näiden kehitysmaiden kalastusalueilla.
Euroopan unionin ja kehitysmaiden kalastussuhteista vastaava kehitysyhteistyövaliokunta katsoo, että FAO:n (Yhdistyneitten Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö) toimintaohjeen periaatteet on pantava täytäntöön vastuullista kalastusta silmällä pitäen. Palautan mieliin näiden käytänteiden pääelementit: ennalta varautumisen periaatteen soveltaminen kalavarojen hoidossa, kehitysmaiden rannikkoalueiden asukkaiden tarpeiden ja erityisesti pienimuotoisen kalastuksen ja perinteisen kalastuksen ensisijaisuus, osapuolten, toisin sanoen paikallisväestön osallistuminen ja viimeisenä paikallinen, alueellinen ja maailmanlaajuinen yhteistyö kalavarojen säilyttämisen ja hoitamisen edistämiseksi.
Näiden asioiden toteuttamiseksi kalatalousvaliokunta ehdottaa joitakin tärkeitä strategisia elementtejä, joiden tarkoituksena on varmistaa johdonmukaisuus Euroopan unionin eri alojen politiikkojen ja kehityspolitiikan välillä. Tarkoitan tällä tietenkin ennen kaikkea kalastuspolitiikkaa, mutta myös aluepolitiikkaa.
Ensimmäinen päätöslauselmassa esitetty elementti: kehitysyhteistyössä on vastaisuudessa kiinnitettävä enemmän huomiota kehitysmaiden kalatalousalaan ja laadittava strategisia yhteistyöasiakirjoja jokaista maata varten EU:n ja kehitysmaiden käymän vuoropuhelun perusteella.
Toinen elementti: näiden yhteisöjen elinolojen parantaminen on otettava huomioon erilaisissa ensisijaisissa aloissa, jotka on määritelty kyseisessä yhteistyöstrategiassa.
Kolmas elementti: on toteutettava erityisjärjestelyjä kalastusjärjestöjen vahvistamiseksi, ennen kaikkea kalataloustuotteiden jalostuksen alalla. Viittaan tällä erityisesti naisjärjestöihin, joilla on hyvin suuri merkitys kehitysmaissa ja joilla on suhteellisen vähän toimintakeinoja.
Neljäs elementti: ennalta varautumisen periaatteen soveltaminen merkitsee kalastussopimusten puitteissa sitä, että käytettävissä olevista kalavaroista tehdään alustava tieteellinen arviointi; mikäli herää epäilyjä, tätä ennalta varautumisen periaatetta on sovellettava kunnolla, mikä tarkoittaa sitä, että lähtökohdaksi otetaan kaikkein pienin olettamus.
Viides elementti: Euroopan unionin pitäisi tukea tehokkaan tarkkailu- ja valvontaohjelman toteuttamista kehitysmaiden talousvyöhykkeillä. Tiedämme kaikki, että muutamilla näistä maista ei ole tarvittavia teknisiä keinoja näiden valvontojen toteuttamiseksi ja tämän tarkkailun harjoittamiseksi. Niinpä on tärkeää, että Euroopan unioni antaa tälle panoksensa liikakalastuksen ja eräiden laivojen harjoittamien luvattomuuksien välttämiseksi. Tällaisella asenteella näitä maita on myös autettava torjumaan mukavuuslippulaivoja ja muita sellaisia laivoja, jotka kalastavat laittomasti niiden talousvyöhykkeillä.
Lopuksi pyydämme päätöslauselmassa neuvostoa muuttamaan KOR:ia (kalatalouden ohjauksen rahoitusväline), jotta lakattaisiin myöntämästä tukea yhteisön varustamoille alusten lopulliseksi siirtämiseksi mukavuuslippujen alle.
En käynyt läpi kaikkia asioita, mutta kollega Varelalla kalatalousvaliokunnasta on ilo esitellä ne asiat, joita erityisesti hänen valiokuntansa on ehdottanut.

Varela Suanzes-Carpegna
. (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kalatalousvaliokunta on hyväksynyt yksimielisesti lausunnon, jossa toimin valmistelijana ja joka sisällytetään tänään Lannoyen mietintöön. Pyysin Hughes-menettelyä, koska asia koskee sekä kalastusta että kehitysyhteistyötä.
Olen vilpittömästi sitä mieltä, että olemme kalatalousvaliokunnassa parantaneet tuntuvasti Lannoyen mietinnön alkuperäistä luonnosta. Olemme osaltamme selventäneet ja tasapainottaneet kehitysyhteistyövaliokunnan ja erityisesti vihreiden ryhmän yksipuolista näkemystä tästä asiasta.
Kansainväliset kalastussopimukset eivät ole haitallisia kalastukselle, Euroopan unionille tai kolmansille maille, kuten toisinaan yritetään väittää. Päinvastoin, ne hyödyttävät kaikkia. Meidän on haettava tätä molemminpuolista hyötyä kaikkien välillä, eikä sitä voida saada pelkästään yhteisestä kalastuspolitiikasta. Kehitysyhteistyöpolitiikka on otettava entistä enemmän mukaan lisäämällä sen taloudellisia, rahoituksellisia ja teknisiä välineitä, kuten lausunnossamme pyydetään ja kuten perusteluissa esittämämme tiedot osoittavat.
Kansainväliset kalastussopimukset ovat kaupallisia sopimuksia, kuten Euroopan unionin neuvosto myönsi, vaikka niissä osoitetaan yhä enemmän varoja kehitysyhteistyöhön; ne ovat kuitenkin välttämättömiä kalavajeen täyttämiseksi Euroopan unionissa ja työllisyydelle ensimmäiseen tavoitealueeseen kuuluvilla Euroopan alueilla, ja meillä on velvollisuus pitää näitäkin asioita ensisijaisina. Työllisyys ja taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus Euroopassa ovat unionin poliittisia perusperiaatteita.
Onko kolmansien maiden kalavarat säilytettävä? Tietysti on. Onko sellaista tahoa, joka pitää niiden säilyttämistä tärkeämpänä kuin Euroopan unioni? Olisiko ulkomailla, esimerkiksi Aasiassa, sellaisia kalastusmahteja, jotka ottaisivat paikkamme, jos me lähtisimme pois, ja jotka kunnioittaisivat kalavaroja enemmän kuin me? Ei tosiaankaan ole.
Lannoyen mietinnössä esitetty kritiikki Mauritanian ja Senegalin kalastussopimuksia kohtaan on mielestäni täysin perusteetonta. Olen eri mieltä myös ehdotetusta alueellisesta tarkastelusta, koska kansainväliset kalastussopimukset tehdään talousvyöhykkeillä, jotka kuuluvat kolmansien maiden suvereeniuteen, ja kullakin valtiolla on itsemääräämisoikeutensa sekä erilaisia poliittisia ja taloudellisia etuja. Monenvälinen yhteistyö kansainvälisillä aluevesillä olisi asia erikseen.
Arvoisa puhemies, parlamentti on mielestämme ottanut ratkaisevan askeleen. Olemme aina pyytäneet komissiota koordinoimaan toimivaltaansa yhteistyön ja kalastuksen alalla. Parlamentti on näyttänyt esimerkkiä koordinoimalla kahta valiokuntaansa, ja mielestäni tämä on hyvä tie, kun puolustamme eurooppalaisia etuja samoin kuin meidän kaikkien kannattamia periaatteita, kuten ihmiskunnan luonnonvarojen säilyttämistä ja köyhyyden poistamista kolmannesta maailmasta, mikä edellyttää yhteistyötä.

Almeida Garrett
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, arvoisa komission jäsen, kuten me kaikki tiedämme, yhteisön eri politiikkojen yhteensovittaminen on tarpeellinen muttei aina helppo tehtävä. Yksinkertaisesti sanottuna: kun on kyse maailman köyhyyden torjumisesta, meidän toimintamme ei ole ainoastaan välttämätöntä vaan myös kiireellistä.
Kala on kaikille meille niukasti saatava hyödyke. Yksinomaan kalataloudesta elantonsa saavien köyhimpien maiden rannikkoseutujen väestölle se on arvokas luonnonvara, josta ihmisten muodostamien yhteisöjen säilyminen on riippuvainen. Olemme siis iloisia komission kalastusta ja köyhyyden vähentämistä koskevasta tiedonannosta ja tuemme kollegamme Paul Lannoyen mietintöä, sillä näissä asiakirjoissa määritellään viisaasti periaatteita ja osoitetaan keinoja, joiden avulla on mahdollista yhteensovittaa yhteisön markkinoiden toimitukset ja kanssamme kalastussopimuksen tekevien maiden kalastus- ja kalanjalostustoiminta sekä kaupankäynti.
Viisaassa kiinalaisessa sananlaskussa opetetaan, että vastuullista toimintaa ei ole kalan antaminen vaan opettaminen kalastamaan. Se pitää paikkansa myös tässä asiassa, tosin pienin muutoksin, koska noissa maissa pyytämämme kala on muiden omaisuutta. Siksi luonnonvaroja koskevan tieteellisen tutkimuksen edistäminen ja näiden tietojen rehti jakaminen kehitysmaiden kanssa, paikallisten kalataloudesta riippuvaisten yhteisöjen organisoitumisen tukeminen, alueellisen yhteistyön mekanismien vahvistaminen ja edistäminen sekä tuki mukavuuslippulaivojen ja laittoman kalastuksen torjumiseksi ovat vain joitakin niistä toimista, jotka osoittavat meille, että nyt suunniteltua tietä meidän nimenomaan kannattaa kulkea yhdessä.

Miguélez Ramos
Arvoisa puhemies, olen useaan otteeseen - monen kollegan tavoin - pahoitellut koordinoinnin puuttumista yhteisön eri politiikkojen ja komission eri pääosastojen välillä; ja samaa voitaisiin sanoa parlamentin valiokunnista. Yhteisen kalastuspolitiikan ja kehitysyhteistyön välillä ei pitäisi olla ristiriitoja, jos yhteisön välineet - tarkemmin sanottuna talousarvio - olisivat nykyistä avoimempia.
Euroopan unioni rahoittaa kalastusalan yhteistyötä näiden maiden kanssa kahta eri kautta: kansainvälisissä kalastussopimuksissa ja Euroopan kehitysrahaston rahoittamissa hankkeissa. Yhä merkittävämpi osa sopimusten taloudellisesta korvauksesta osoitetaan tähän tarkoitukseen (Madagaskarin sopimuksessa 62 prosenttia), mikä ei suinkaan ole ihanteellinen tilanne, sillä yhteisestä kalastuspolitiikasta vaaditaan rahoitettaviksi toimia tai korvauksia, jotka eivät millään tavoin liity sen varsinaisiin tavoitteisiin.
Ne eivät puhu totta, jotka sanovat, että yhteisö ei suosi kehitysmaiden kalastusalaa. Komission jäsen Nielson vastasi äskettäin esittämääni kysymykseen, että yhteisö on aloittanut Euroopan kehitysrahaston kautta 334 ohjelmaa, hanketta tai tointa näiden maiden kalastusalan auttamiseksi ja että niiden määrärahat ovat 421 miljoonaa euroa. Muistutan, että nykyisin tärkein kalastussopimus eli Mauritanian kanssa tehty kalastussopimus maksaa vuodessa noin 80 miljoonaa euroa.
Katson, että mikään ei voi hyödyttää kehitysmaiden kehitystä yhtä paljon kuin vastavuoroinen kauppa Euroopan unionin kanssa. Ne saavat kalastussopimusten ansiosta varoja myöntämällä yhteisön laivastolle pyyntioikeuksia katoaviin kalavaroihin, joiden pyytäminen, jalostaminen ja markkinointi edellyttävät monimutkaisia toimia ja resursseja, joita kehitysmailla ei ole. Olisi järjetöntä, jos estäisimme näitä maita viemästä Eurooppaan maataloustuotteitaan, ja olisi julmaa, jos epäisimme niiltä mahdollisuuden myydä ylimääräisiä kalavarojaan kansainväliseen hintaan.
Näin harkitsematon lähestymistapa kehitysyhteistyössä johtaisikin siihen, että estäisimme kehitysmaita viemästä Eurooppaan kaivostuotteitaan tai että vaatisimme Euroopan energia-alan yrityksiä hylkäämään kehitysmaat, jotta paikalliset yritykset hyödyntäisivät luonnonvaroja ja jotta emme maksaisi Gabonille tai Nigerialle kansainvälistä hintaa öljytynnyristä.
Lopuksi on syytä sanoa, että paikat, joilla yhteisön laivasto harjoittaa pyyntiä, sijaitsevat kansainvälisillä aluevesillä, eivät siis jonkin valtion itsemäärämisoikeuden alaisuuteen kuuluvilla alueilla vaan talousvyöhykkeillä; kansainvälinen merioikeus velvoittaa kaikki maat myöntämään muille oikeuden näiden vyöhykkeiden ylimääräisiin kalavaroihin, joita ne itse eivät pysty hyödyntämään. Kaikessa on otettava huomioon kalavarojen kestävä hoito, johon pyritään yhteisessä kalastuspolitiikassa. Yhteisön laivaston näillä aluevesillä harjoittama pyynti ei haittaa pienimuotoiseen kalastukseen tarkoitettuja paikallisia aluksia, joilla on monopoli 12 meripeninkulman alueella. Kaikkien kannalta kiinnostava hanke olisi, että näitä maita autettaisiin hoitamaan entistä paremmin aluetta, jolla kuteminen tapahtuu ja jolla on eniten nuoria kaloja.
Onnittelen esittelijä Lannoyea hänen erinomaisesta mietinnöstään ja pyydän, että me kaikki jatkaisimme tämänsuuntaista yhteistyötä.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, köyhät pienimuotoisen kalastuksen harjoittajat jäävät saaliista osattomiksi, koska rikkaita suurkalastajia on liian paljon. Euroopan unionin kalatalous kärsii vakavasta liikakalastuksen ongelmasta ja ratkaisee sen siirtämällä tuotannon osittain kehitysmaihin. Sen sijasta, että kalataloutta saneerattaisiin, sille myönnetään vuosittain yli miljardi euroa julkisista varoista.
Tietysti köyhien maiden hallitukset ottavat mielellään vastaan suuria rahasummia vastineeksi siitä, että sallivat suurimuotoisen kalastuksen harjoittamisen vesialueillaan. Mutta on parempi käynnistää heikossa taloudellisessa asemassa olevien maiden oman kalatalouden kehitys kuin antaa paikallisten kalastajien ajelehtia veneissään, samalla kun saaliista kertyvät valtavat tulot kirjataan suurten eurooppalaisten varustamojen tilille.
Valitettavasti meillä ei vielä ole tarkkoja tietoja siitä, mitä seurauksia tästä on kalakannoille ja ympäristölle. Varmaa kuitenkin on, että pienet paikalliset yritykset eivät pysty kilpailemaan ilman palkkioita tai valtionapua ja joutuvat siis yhä tulemaan toimeen marginaalisissa olosuhteissa. Lyhyellä aikavälillä on supistettava etenkin Espanjan ja Portugalin laivastoja.
Lisäksi meidän on valvottava huomattavasti tiukemmin sitä, kuinka kehitysmaat itse käyttävät kalastussopimuksista saamansa rahalliset korvaukset. Rahojen käytön on sovittava yhteen köyhyyden vähentämiseen suuntautuvan politiikan kanssa. Myös paikallinen kalatalous on vedettävä tähänastista enemmän korvausten piiriin. Euroopan kalastuspolitiikka on sovitettava paljon voimakkaammin yhteen Euroopan kehityspolitiikan kanssa.
Euroopan unionin on jaettava kehitysmaille järjestelmällistä teknillistä apua ja tietoa niiden kalarikkauksista. Tärkeintä on se, että köyhät maat hankkivat itselleen taidot, tuotantokyvyn ja investoinnit, niin että ne pystyvät kalastamaan vastuuntuntoisesti omilla vesialueillaan. Pitemmällä aikavälillä meidän on päästävä eroon näistä kalastussopimuksista, jotka Euroopassa ylläpitävät tarpeettomiksi jääneitä kalatalouksia, mutta jättävät kehitysmaat ilman saaliita.

Fernández Martín
Arvoisa puhemies, keskustelu kalastuksesta ja köyhyydestä ei ole yksinkertainen. Kun muistetaan, että esittelijä Lannoye kuuluu vihreiden ryhmään, hänen yhteensovittamispyrkimyksensä ovat olleet erittäin ansiokkaita. Köyhyys on nykyisin ja on valitettavasti vielä monta vuotta maailman suurin ongelma. Kalastus on joillekin maailman köyhimmistä maista yksi tärkeimmistä voimavaroista; monille niistä se on ainoa taloudellinen voimavara.
Mosambik saa äyriäisten viennistä 75 prosenttia kaikista tuloistaan, mikä on täydellinen esimerkki kestämättömän kehityksen mallista. Esittelijä Lannoye on ansiokkaasti ehdottanut meille tekstiä, joka on pohjimmiltaan realistinen mutta jossa on aimo annos utopiaa.
Minun on sanottava, että komission ehdotus on johdonmukainen sen tavoitteen kanssa, että eurooppalaiset edut otetaan huomioon ja sovitetaan viitekehykseen sellaisten maiden kehittämiseksi, joissa kalastus on keskeinen voimavara, ja niiden köyhyyden torjumiseksi.
Olen maininnut esimerkkinä Mosambikin, mutta olisi epäoikeudenmukaista jättää sanomatta, että tuon Afrikan maan kehittymispyrkimyksissä on erittäin myönteisiä piirteitä, ja minun on sanottava, että muissakin Afrikan maissa hoidetaan hyvin kalastusasioita, esimerkiksi Namibiassa.
Mielestäni on aiheellista korostaa, että meidän on unionissa noudatettava erityisen huolellisesti vastuullista kalataloutta koskevaa toimintaohjetta, johon olemme FAO:n jäseninä sitoutuneet. On toivottava, että kehitysmaiden viranomaiset tekisivät samoin. On totta, että joidenkin yhteisön toimijoiden käytännöt - jotka esittelijä Lannoye on maininnut - ovat tietyissä tapauksissa olleet tuomittavia, mutta on niin ikään totta, että tällaiset käytännöt eivät aina olisi mahdollisia ilman paikallisten toimijoiden yhteistyötä.
Ongelma on vakava ja monimutkainen, ja toistan, että komission ja esittelijän pyrkimykset ovat erittäin ansiokkaita, koska asiaa käsitellään tasapainoisesti.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, sanoimme muutama päivä sitten portugalilaisten ja espanjalaisten sosialistien tapaamisessa Santiago de Compostelassa, että Euroopan unionin politiikkoja on aina arvioitava sen perusteella, mitä lisäarvoa ne tuovat sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle. Korostimme näin, että unionin on oltava - muun muassa mutta meidän kannaltamme ensisijaisesti - Euroopan sisäisen yhteisvastuullisuuden ilmentymä.
Tämä näkemys pätee luonnollisesti myös yhdentyneen Euroopan toimiin sen suhteissa muihin maihin ja erityisesti kehitysmaihin. Niinpä myös Euroopan unionin politiikkoja, jotka liittyvät kyseisiin maihin, on arvioitava sen perusteella, mitä lisäarvoa ne tuovat sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle, toisin sanoen sen perusteella, miten niillä edistetään kehitystä kohti entistä tasapainoisempaa ja tasa-arvoisempaa maailmaa.
Olen siis samaa mieltä ystävämme Lannoyen erinomaisesta mietinnöstä, joka ei - minun mielestäni - ole lainkaan utopistinen, ja me kehitys- ja yhteistyövaliokunnan sosialistit katsomme, että meidän on otettava huomioon tämä peruste arvioidessamme kalastuspolitiikkojamme ja näihin politiikkoihin sisältyviä sopimuksia kolmansien maiden kanssa. En väitä, että kalastussopimuksia olisi pidettävä lähinnä kehitysyhteistyöpolitiikkamme välineinä. Ymmärrämme, että on muita perusteltuja tavoitteita, kuten unionin jäsenvaltioiden kalastusalan etujen puolustaminen. Väitämme kuitenkin, että kalastuspolitiikka ei voi olla ristiriidassa sen kanssa, mitä teemme kehitysyhteistyön alalla, ja että se ei varsinkaan voi olla ristiriidassa - lyhyellä, keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä - kehitysyhteistyöpolitiikalle asettamamme ensisijaisen strategisen tavoitteen kanssa, nimittäin köyhyyden poistamista etelän maista koskevan tavoitteen kanssa.
Tavoitteenamme on loppujen lopuksi sellainen kalastuspolitiikka, joka olisi johdonmukainen kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteiden kanssa. Tähtäämme sellaiseen kalastuspolitiikkaan, jolla pystyttäisiin ainakin ohessa edistämään köyhyyden poistamista maista, joiden kanssa allekirjoitetaan sopimuksia pyyntioikeuksista niiden aluevesillä.
Meidän pitää paitsi kunnioittaa keskustelukumppaneitamme ja niiden oikeuksia kyseisten aluevesien omistajina myös ottaa oppia omista kokemuksistamme; kalastimme omat rannikkoalueemme tyhjiksi kalasta. Emme saisi tehdä samaa virhettä sellaisten kansojen kalavesillä, jotka voivat saada kalastuksesta merkittäviä voimavaroja omalle tulevaisuudelleen. Kunnioittava asenne ja johdonmukaisuus kaikkien kannalta kestävää kehitystä koskevien tavoitteidemme kanssa estävät meitä toimimasta itsekkäästi tai ylimielisesti, ja samalla vältetään vastaisuudessa sellainen yhtä lailla vastuuton toiminta, että harjoittamalla kalastusta kolmannessa maailmassa olemme käytännössä toteuttaneet erään espanjalaisen sananlaskun tuomalla näille kansoille leivän täksi päiväksi ja nälän huomiseksi.

Lage
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, arvoisa komission jäsen, kalastus on toimintaa, jota ihmiset ovat harjoittaneet kauan, mutta se ei ole koskaan johtanut rikkauden suurempaan kasaantumiseen. Riittää, kun ajattelee, että neoliittisen vallankumouksen aiheutti maatalous eikä kalastus. Vaikka on totta, että nykyisin Euroopan unionin kalastajia suojataan tavalla, joka takaa heille kelvolliset elinolot, vaikka huonommat kuin monella muulla työntekijällä, samoin ei ikävä kyllä ole käynyt kehitysmaiden kalastajille ja kalastusyhteisöille. Näistä syistä on kiitettävä, ylistettävä ja tuettava komission tiedonantoa, josta huokuu kautta linjan humanistinen innoitus, jota lisäksi vielä laajennetaan Lannoyen mietinnössä. Siinä tunnustetaan, että kalatalous on monille kehitysmaille elintärkeää toimintaa, joka uhkaa loppua, koska kalavaroja on niukalti ja paine lajeja kohtaan on yhä suurempi.
Kalastussopimukset, joita Euroopan unioni tekee kolmansien maiden kanssa, ovat keskeisiä monen Euroopan maan menneisyyteen ja identiteettiin erottamattomasti kuuluvan toiminnan ja kulttuurin säilyttämiseksi. Lisäksi noissa sopimuksissa ei voida jättää huomiotta niiden vaikutuksia maapallon köyhien maiden ja alueiden haavoittuviin talouksiin tai suhtautua niihin välinpitämättömästi. On siis yhteensovitettava yhteisön kalastajien ja kuluttajien oikeutetut intressit kehitysmaiden köyhän kansanosan intressien sekä monta kertaa myös mukavuuslippulaivojen järjettömän kalastuksen takia haaskattujen kalavarojen säilyttämisen kanssa.
Lyhyesti sanottuna tässä asiassa on oltava kultaisena sääntönä, että yhteisen kalatalouspolitiikan ulkoiset seuraamukset yhdistetään Euroopan unionin harjoittamaan yhteiseen kehitysapupolitiikkaan. Lopuksi haluaisin ilmaista tukeni jäsen Lannoyen erinomaiselle työlle, josta huokuu komission nostattamaa innoitusta, kuten jo sanoin, ja joka sisältää erittäin rakentavia ja oikeudenmukaisia ehdotuksia, joita meidän kaikkien pitää tukea.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät naiset ja herrat, komissio suhtautuu myönteisesti tähän erittäin laajaan mietintöön ja esitettyyn päätöslauselmaesitykseen, jonka sisällön kehitysyhteistyövaliokunta muotoili läheisessä yhteistyössä kalatalousvaliokunnan kanssa. Esittelijä Lannoye, haluaisin lisäksi kiittää teitä arvokkaasta työstänne tämän asian yhteydessä.
Päätöslauselmaesityksessänne korostetaan välttämättömyyttä ottaa tulevaisuudessa entistä paremmin huomioon paikallisen kalastusalan, ennen kaikkea pienimuotoisen rannikkokalastuksen, kehitysmahdollisuudet sekä kalastuksesta riippuvaisten rannikkoyhteisöjen tarpeet. Kuten käy ilmi komission tiedonannosta, jonka otsikkona on kalatalous ja köyhyyden vähentäminen, komissio aikoo edistää entistä läheisempää kumppanuutta ja poliittista vuoropuhelua kehitysmaiden kanssa entistä alakohtaisemmalla lähestymistavalla. Tässä yhteydessä on tunnustettava kehitysmaiden vastuu niiden omaan kehitykseen liittyvien ensisijaisten toimien ja etujen määrittelemisessä, ja tätä vastuuta on myös tuettava suoraan.
Sallikaa minun nyt käsitellä lyhyesti erilaisia kehitysongelmia, jotka pitäisi ottaa huomioon tulevissa kalastussopimuksissa ja joihin te viittaatte selkeästi päätöslauselmassanne. Erityisen tärkeitä ovat seuraavat asiat: yhteisön laivastojen kalastusmahdollisuudet eivät saa johtaa paikallisten kalakantojen häviämiseen, ja kalastussopimuksia allekirjoitetaan vain, jos ne pystytään sovittamaan yhteen asianomaisen kehitysmaan kalastusalan kestävän kehityksen kanssa. Komissio on sitä mieltä, että nämä päätöslauselmassa mainitut periaatteet kehityskysymysten ottamisesta huomioon yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisten näkökohtien yhteydessä ovat komission kalataloutta ja köyhyyden vähentämistä koskevassa tiedonannossa ja yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuutta käsittelevässä vihreässä kirjassa mainittujen periaatteiden mukaisia. Noudatamme niitä myös tosiasiallisesti solmiessamme kalastussopimuksia kolmansien maiden kanssa.
Perustamme kalastussopimuksemme Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeussopimuksen mukaisesti käytettävissä oleviin ylimääräisiin kalakantoihin, joita asianomaiset kolmannet maat eivät kalasta itse. Lisäksi komissio on nimenomaan sitä mieltä, että entistä enemmän on sovellettava luonnollisten kalavarojen kestävän hoidon periaatetta. Nämä periaatteet otetaan huomioon myös yhteisen kalastuspolitiikan uudistamisesta parhaillaan käytävässä keskustelussa, jonka aloitti äskettäin julkaistu vihreä kirja.
Sallikaa minun käsitellä vielä yhtä asiaa, joka koskee entistä parempaa koordinaatiota kehitysyhteistyöpolitiikan ja yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisten näkökohtien välillä. Voin sanoa, että komissio on siitä yhtä mieltä parlamentin kanssa. Maiden ja alueiden strategisissa yhteistyöasiakirjoissa, jotka laaditaan yhteistyössä kehitysmaiden kanssa, on kiinnitettävä enemmän huomiota kehitysyhteistyön ja yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisten näkökohtien väliseen yhteyteen. Siksi käsittelemme tätä asiaa myös parhaillaan valmisteltavan uudistuksen yhteydessä.
Viimeinen asia: arvoisa esittelijä, viittasitte siihen, että olisi tärkeää keskeyttää rakenneohjelmien mukaisen rakennetuen maksaminen, jos jokin laiva siirretään kolmanteen maahan. Siihen voin sanoa, että MOO (monivuotinen ohjausohjelma) IV:n jatkamisesta käytävässä keskustelussa, johon ryhdymme seuraavaksi, on otettava huomioon, että tähän ajatukseen tartuttiin jo MOO IV:n jatkamista koskevassa ehdotuksessa, johon se jo sisältyy. Toivon, että parlamentti tukee tätäkin ajatusta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 18.30.

Yhteisön kalastusala (1997-2001)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Attwoollin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0316/2001)
1. ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yhteisön kalastusalan uudelleenjärjestelyn tavoitteista ja yksityiskohtaisista säännöistä 1 päivästä tammikuuta 1997 31 päivään joulukuuta 2001 kestävän tasapainon löytämiseksi kalavarojen ja niiden hyödyntämisen välillä tehdyn neuvoston päätöksen 97/413/EY muuttamisesta (KOM(2001) 322 - C5-0308/2001 - 2001/0128(CNS)),
2. ehdotuksesta neuvoston asetukseksi kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä annetun asetuksen (EY) N:o 2792/1999 muuttamisesta (KOM(2001) 322 - C5-0309/2001 - 2001/0129(CNS)).

Attwooll
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, kalatalousvaliokunta hyväksyy sen, että kun kalastusalan uudelleenjärjestelyä ja rakenteellisia toimia koskevia sääntöjä jatketaan vuodella, vähennystasoon on tehtävä muutoksia, jotta nykyiset määrät voidaan säilyttää. Se suhtautuu myönteisesti kalastusalusten siirtämistä kolmansiin maihin koskevien säännösten tiukentamiseen. Asetuksen 1 artiklan 3 kohtaa koskevassa tarkistuksessa 6 komissiota pyydetään laatimaan luettelo, jossa täsmennetään, mitkä siirrot ovat sallittuja ja mitkä eivät. Toivomme, että komissio voi hyväksyä sen.
Valiokunta suhtautuu myönteisesti myös siihen mahdollisuuteen, että taloudellista tukea voitaisiin myöntää, jos mistä tahansa yhteisön lainsäädännöstä aiheutuu teknisiä rajoituksia, mutta se katsoo, että parlamentille olisi tiedotettava tällaisista tapauksista - tarkistus 10 koskee tätä.
Kalatalousvaliokunta pitää komission ehdotusta tältä osin ongelmallisena, koska siinä ei vain jatketa sääntöjä, vaan niihin tehdään kolme merkittävää muutosta. Toisin sanoen siinä poistetaan mahdollisuus sallia kapasiteetin lisäys turvallisuussyistä, siinä sallitaan taloudellinen tuki laivaston nykyaikaistamiseen tai uudistamiseen vain, jos tavoitteet on saavutettu yksinomaan kapasiteettia vähentämällä, ja siinä sallitaan kyseinen taloudellinen tuki jollekin laivastosegmentille vain, jos kaikki laivastosegmentit ovat saavuttaneet tavoitteensa. Kalatalousvaliokunta torjui nämä kolme muutosta äänestäessään mietinnöstä.
Syyt olivat moninaiset, ja ne liittyivät siihen, ovatko muutokset itsessään toivottavia ja onko niitä toivottavaa toteuttaa, kun ohjelma kestää vuoden. Sekä kalatalousvaliokunta että oikeudellisten asioiden valiokunta esimerkiksi katsoivat, että se, että kaikkien laivastosegmenttien edellytetään saavuttaneen tavoitteensa, ennen kuin mikään segmentti voi hyötyä taloudellisesta tuesta, oli ristiriidassa luonnonoikeuden periaatteiden kanssa. Vastaavasti ehdotus, jonka mukaan taloudellista tukea voitaisiin myöntää vain, jos tavoitteet on saavutettu yksinomaan kapasiteettia vähentämällä, tuntui epäoikeudenmukaiselta niitä laivastoja kohtaan, joissa on vähennetty sekä kapasiteettia että toimintaa. Lisäksi on epäilty, kannattaako tällaista muutosta tehdä tilanteessa, jossa vallitsee yhä suurempi yksimielisyys siitä, että pyyntiponnistusten vähentämiseksi tarvitaan monenlaisia toimenpiteitä. Tarkistuksilla 4, 7, 8 ja 9 pyritään säilyttämään status quo kummassakin vaatimuksessa.
Hankalin asia on koskenut sitä, että mahdollisuus lisätä kapasiteettia turvallisuussyistä poistettaisiin. Kalatalousvaliokunta on erittäin voimakkaasti sitoutunut kalastuksen turvallisuuteen. On olemassa vakava huoli siitä, että varustamot eivät yksinkertaisesti paranna turvallisuutta, elleivät ne saa siihen lisäkapasiteettia. Todettiin myös, että säännöksen väärinkäyttö olisi estettävä asianmukaisella valvonnalla ja että tällainen muutos, jos sitä ylipäätään toteutetaan, olisi asianmukaisinta toteuttaa koko yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksen yhteydessä.
Olen useiden valiokunnan kollegojeni kanssa eri mieltä juuri kapasiteettia koskevasta kysymyksestä. Meidän on toki keksittävä, miten voimme varmistaa alusten turvallisuuden, mutta emme voi enää vaarantaa myöskään kalakantojen säilymistä. Turskakantojen uhkaava tilanne Pohjanmerellä on tästä vain yksi esimerkki. Kalatalousvaliokunnan hyväksymissä tarkistuksissa 2, 3 ja 5 torjutaan kaikki kapasiteettia koskevien sääntöjen muutokset. ELDR-ryhmän esittämissä tarkistuksissa 11 ja 12 kuitenkin hyväksytään periaatteessa komission lähestymistapa, mutta näillä tarkistuksilla pyritään sallimaan kapasiteetin lisäys turvallisuussyistä nykyisiä alle 12 metrin mittaisia aluksia koskevan poikkeuksen avulla. Poikkeusta perustellaan sillä, että taloudellisen tuen mahdollisuuden poistaminen vaikuttaa todennäköisesti raskaimmin alaan ja vaarantaa turvallisuuden parantamisen entistä pahemmin, mutta muutoksen vaikutus kapasiteettiin on todennäköisesti vähäinen.
Tiedän, että monet kollegani - syistä, joita kunnioitan - haluavat omaksua toisenlaisen kannan, mutta kehotan kaikkia pitämään mielessä äänestyspäätöstä tehdessään, miten pakottava kalakantojen säilyttämisen tarve on.

MacCormick
. (EN) Arvoisa puhemies, minulla on ilo puhua oikeudellisten asioiden valiokunnan puolesta, ja haluaisin pääasiassa tukea kalatalousvaliokuntaa edustavan kollegani Attwoollin sanoja.
Oikeudellisten asioiden valiokunta tarkastelee tätä kysymystä oikeudellisesta näkökulmasta, kuten odottaa saattaakin. Mielestämme yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden noudattaminen ei ole ainoa tärkeä asia, mutta se on erittäin tärkeä asia. Meidän on muistettava, että yhteisö toteuttaa sen lain keinoin, ja näin ollen lain periaatteita on myös noudatettava.
Oikeudellisten asioiden valiokunta katsoi, että komission ehdotukset olivat puutteellisia kahden tärkeän oikeudellisen periaatteen kohdalla, kahdessa tärkeässä asiassa. Ensimmäinen on suhteellisuuden periaate, ja esittelijä Attwooll on itse asiassa jo puhunut siitä tänään. Komissio sanoi johdanto-osan 3 kappaleessa: "Turvallisuuden parantamiseen tähtäävien toimenpiteiden ei pitäisi johtaa pyyntiponnistusten kasvuun, minkä vuoksi tällaisia toimenpiteitä olisi sovellettava laivaston nykyisten kapasiteettitavoitteiden rajoissa." Tämä tarkoittaa, että turvallisuuden parantaminen voidaan sivuuttaa vain, jos kapasiteettitavoitteita ei saavuteta, ponnistuksista riippumatta. Meidän kaikkien tavoitteena on kuitenkin liikakalastuksen estäminen, ja juuri ponnistuksilla pyydetään kalaa, ei kapasiteetilla. Suhteellisuus siis edellyttää tämän kappaleen poistamista.
Toinen asia liittyy säännöksiin, jotka käytännössä merkitsevät rangaistuksen kärsimistä toisen puolesta. Komission vaatimus, että kansallisten laivastojen kaikkien segmenttien on saavutettava vuositavoitteensa, ennen kuin laivaston nykyaikaistamiseen tai uudistamiseen voidaan myöntää julkista tukea, olisi lainvastainen. Se on vastoin luonnonoikeuden kaikkein alkeellisimpia periaatteita. Se voisi mahdollistaa yhden segmentin rankaisemisen seikoista, joita toinen on tehnyt tai jättänyt tekemättä. Sen tuloksena voisi olla, että merimiehiä rangaistaan heidän maansa hallituksen toimista ja laiminlyönneistä, ja se voisi merkitä rangaistuksen kärsimistä toisen puolesta. Skotlantilaisena parlamentin jäsenenä korostan, että nämä kysymykset ovat elintärkeitä kaikille Skotlannin laivaston osille. Niitä, jotka saavuttavat kapasiteetin vähentämistavoitteensa, ei saisi rangaista niiden takia, jotka eivät saavuta tavoitteitaan, eikä ensiksi mainittujen pitäisi myöskään saada syytä niskoilleen Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen tai Skotlannin hallituksen epäonnistumisista.

Stevenson
Arvoisa puhemies, onnittelen aivan ensiksi kollegaani Attwoollia siitä työstä, jonka hän on tehnyt mietinnön hyväksi. Vaikka käsittelemme ainoastaan MOO IV:n jatkamista vuodella, komission ehdotuksissa pyritään vähentämään liikakalastusta ja vähentämään pyyntiponnistuksia 40 prosenttia EU:n laivastossa; komissio on toistuvasti korostanut tämän olevan aivan välttämätöntä, jotta meillä olisi tulevaisuudessa mitään toivoa kestävästä alasta.
Tiedän, että jonkin verran kiistaa on herättänyt - esittelijä Attwooll mainitsi tämän - tuki toimenpiteisiin, joilla parannetaan merenkulun turvallisuutta, työoloja ja hygieniaa kalastusaluksilla. Sanomattakin on selvää, että me kaikki haluamme, että kalastajillamme on erittäin turvalliset, puhtaat ja varmat työolot. Ei kuitenkaan ole epäilystäkään, että tällaista tukea on aiemmin käytetty väärin pyyntiponnistusten lisäämiseksi, mikä on johtanut hupenevien kalakantojen liialliseen hyödyntämiseen.
Minusta on hyödytöntä, että yritämme vähentää liikakalastusta, jos samalla mahdollistamme petkutuksen veronmaksajien kustannuksella. MOO:n tavoitteena on nimenomaan vähentää pyyntiponnistuksia sekä löytää entistä parempi tasapaino pyyntiponnistusten ja nykyisten kalakantojen välille. Alan jatkuvan valvonnan tarve tuli esille jälleen tällä viikolla, kun ICES (Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) julkaisi raporttinsa pyyntinäkymistä vuonna 2002. Raportissa tuodaan esille, että useat kalakannat - erityisesti turskakannat - ovat edelleen suuressa vaarassa, vaikka siinä myös huomautetaan, että Pohjanmeren kolja- ja valkoturskakantojen tilassa on tapahtunut hienoista paranemista.
Kauhistuin lukiessani, että Tanskan kalastusalan tarkastajat tutkivat viime kuussa tanskalaisen teollisuuskalastusaluksen ja löysivät 114 tonnia nuorta turskaa 543 tonnin kokonaissaaliista, jonka piti koostua yksinomaan tuulenkaloista. Arvokkaiden nuorten koljien jauhaminen kalanrehuksi, jolla ruokitaan lohia kalanviljelyksessä, on sulaa hulluutta. Se on rikos kaikkea sitä vastaan, mitä yritämme saavuttaa.
Toivon, että kun äänestämme mietinnöstä myöhemmin tänään, muistamme, että MOO:n perusajatuksena on nimenomaan vähentää liikakalastusta ja ettemme saa horjuttaa tätä periaatetta myöntäessämme julkista tukea EU:n laivastolle.

Miguélez Ramos
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Attwoollia siitä suurenmoisesta työstä, jonka hän on tehnyt tässä meille erittäin hyödyllisessä mietinnössä.
Yhteisön laivaston mukauttaminen käytettävissä oleviin kalavaroihin on yhteisen kalastuspolitiikan keskeinen tavoite. Vaatimus on sitä paitsi terveen järjen mukainen, jos haluamme, että kalastus on taloudellisesti kannattavaa toimintaa ja että kalastusalamme on taloudellisesti elinkelpoinen ala. Tästä syystä olemme tyytyväisiä nykyisen MOO IV:n jatkamiseen 31. joulukuuta 2002 saakka.
Kuten olen sanonut, sosialistiryhmä tukee Attwoollin mietintöä, joka hyväksyttiin yksimielisesti kalatalousvaliokunnassa, sekä kiittää esittelijää valiokunnassamme yhdessä tarkistusten esittäjien kanssa saavutetusta kompromissista, josta neuvosto on vielä erittäin kaukana. Parlamentti antaa hyvän viestin odottaessaan sopimusta, johon neuvosto voisi myöntyä.
Komission ehdotuksessa ei ainoastaan jatketa vuodella nykyistä MOO:ta, vaan siinä pyritään myös ottamaan käyttöön, kuten on jo sanottu, turvallisuuteen liittyviä kriteereitä, joista olisi keskusteltava uuden MOO:n yhteydessä. Olen turvallisuuden kannalta pahoillani, ettei komissio ole lainkaan viitannut siihen yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta koskevassa vihreässä kirjassa. Haluan muistuttaa, että - kuten parlamentti totesi (käsitellessään mietintöäni kalastusonnettomuuksista ja hyväksyessään sen) - alle 12 metrin pituisiin aluksiin on sovellettava myös toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annettua neuvoston direktiiviä 89/391/ETY.
Jotta onnettomuudet voitaisiin estää, vaadimme sekä aluksen ja pelastuslaitteiden suunnitteluun että resurssinhallintaa koskevien sääntöjen käyttöönottoon ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä, jotka vaikuttavat ihmisten turvallisuuteen, alusten kokoon tai tehoon.
Haluaisin lopuksi muistuttaa komission jäsen Fischlerille, että Euroopan komission järjestämässä vihreän kirjan esittelytilaisuudessa oltiin yksimielisiä nimenomaan siitä, että laivaston uudenaikaistamiseen tarkoitettuja yhteisön tukia on jatkettava.

McKenna
Haluaisin aloittaa sanomalla, että vihreiden ryhmä tukee komission ehdotusta sekä KOR:n että MOO:n kohdalla. Olemme samaa mieltä myös esittelijän tarkistuksista, joilla pyritään rajoittamaan turvallisuutta koskeva poikkeus alle 12 metrin mittaisiin aluksiin, ja haluaisimme kiittää häntä, että hän esitti nämä tärkeät tarkistukset.
Vastustamme kuitenkin jyrkästi ehdotusta siinä muodossa kuin se hyväksyttiin valiokunnassa. Tarkistuksilla poistetaan komission ehdotuksesta sen edistyksellisimmät osat. Loppujen lopuksihan sekä MOO:ssa että KOR:ssä on jo niin paljon porsaanreikiä, että niiden läpi mahtuisi vaikka Atlantic Dawn, maailman suurin kalastusalus. Ehdotuksella yksinkertaisesti paikattaisiin pari kaikkein pahimmista porsaanrei' istä.
Kalakantojen tilaa koskevat tieteelliset raportit ovat nykyisin erittäin masentavaa luettavaa. On yhdentekevää, onko kyse ICES:n tai tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean tai jonkin alueellisen elimen, kuten NAFO:n (Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö), raportista. Kalakantoja hyödynnetään liikaa kaikkialla, ja aivan liian usein ne ovat huvenneet voimakkaasti. EU:ssa on jouduttu toteuttamaan kiireellisiä toimenpiteitä kolmen turskakannan ja pohjoisen kummeliturskakannan hyväksi, ja on selvää, että luettelon jatkoksi tulee pian muita kalakantoja.
Jokseenkin yleisesti ollaan sitä mieltä, että tämä valitettava tilanne johtuu maailman kalastuslaivastojen liikakapasiteetista. Komissio muistuttaa meitä tästä jatkuvasti, mutta jäsenvaltiot ja tietyt kalastusalan tahot eivät selvästikään myönnä tätä. Yhteisö on sopinut useista kansainvälisistä välineistä, joilla pyritään valvomaan pyyntikapasiteettia ja/tai pyyntiponnistuksia. Esimerkiksi FAO:n toimintaohjeissa todetaan, että valtioiden olisi ryhdyttävä toimiin liiallisen pyyntikapasiteetin estämiseksi tai poistamiseksi ja että niiden pitäisi varmistaa, että pyyntiponnistusten taso on kalavarojen kestävän käytön mukainen. Kuitenkin aina, kun komissio yrittää toteuttaa nämä velvoitteet käytännössä, parlamentti ja neuvosto tyrmäävät sen.
Jotkut ovat sanoneet, ettei ole järkevää muuttaa ohjelmaa sen viimeisenä vuonna tai että ehdotuksen tietyt osat ovat ristiriidassa luonnonoikeuden ajatuksen kanssa. KOR:n on määrä jatkua vuoteen 2006 asti, joten uudistuksilla voisi olla jonkinlaisia myönteisiä vaikutuksia usean vuoden ajan. On toki ristiriidassa luonnonoikeuden kanssa, että nyt kieltäydytään ryhtymästä toimiin ja jatketaan ikään kuin tulevaisuus olisi valoisa, sillä näin yhä useammat kalakannat vähenevät ja toiminta joudutaan yhä useammin lopettamaan tilapäisesti tai pysyvästi.
Pyytäisin parlamentin jäseniä muistamaan Newfoundlandin edustalla olevan Eleginus gracilis -kannan, josta saatiin vuosittain 200 000 tonnia kalaa 500 vuoden ajan. Vuonna 1992 Kanadan hallitus joutui lopettamaan kalastuksen jopa kotitarpeisiin, mutta kalakannan elpymisestä ei juurikaan ole merkkejä. Tällaisen tulevaisuudenko me haluamme omille rannikkoyhteisöillemme? Meidän on nyt aika tarkastella asioita pitkällä aikavälillä eikä vain puolen vuoden tai vuoden ajanjaksolla. Meidän on todellakin ratkaistava tämä kysymys, ja haluaisin tukea komission ehdotuksia.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on tehty päätös jatkaa monivuotisen ohjausohjelman MOO IV:n voimassaoloaikaa ensi vuoden loppuun, jotta yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta koskevat neuvottelutulokset voitaisiin ottaa huomioon. Tämän päätöksen myötä ei kuitenkaan pidä kyseenalaistaa niiden maiden intressejä, jotka ovat tähän mennessä noudattaneet ohjelmassa asetettuja pyynninvähennystavoitteita tai jopa alittaneet ne. Portugali on tällainen maa, kun taas muut jäsenvaltiot eivät ainoastaan ole olleet noudattamatta kaikkia tavoitteita vaan myös lisänneet pyyntikapasiteettiaan.
Kuten esittelijä ja muut jäsenet mainitsivat, MOO IV:n voimassaoloaikaa halutaan muuttaa tavalla, josta olisi kielteisiä seurauksia meriturvallisuudelle, miehistön elämänlaadulle ja turvallisuudelle, kalansaaliiden arvolle ja laadulle sekä terveydelle ja puhtaudelle. Siksi on tarpeen, että komission jäsen tarkistaa näissä Euroopan parlamentille toimitetuissa ehdotuksissa ilmaistun kantansa ja hyväksyy parlamentin kalatalousvaliokunnan kannat kokonaisuudessaan.

Van Dam
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jos politiikan apuvälineet toimivat huonosti, niitä muunnellaan, ja jos muuntelu ei tuota ratkaisua, välineistä luovutaan. Tämän periaatteeseen uskoen yllätyin ikävästi komission ehdotuksesta. Ymmärrän kyllä, ettei komissio tahdo ehdottaa poliittista rakenneuudistusta, joka kalastuspolitiikan uudistamisen huomioon ottaen saattaisi olla vanhanaikainen jo vuoden sisällä. Silti en voi välttyä vaikutelmalta, että komissiolle ei ole vieläkään selvinnyt se, että sen nykyiset monivuotiset ohjausohjelmat ovat ajastaan jäljessä.
Siitä, että kalastusta pyritään ohjaamaan kahta erilaista apuvälinettä käyttäen, eli yhtäältä suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) ja kiintiöiden avulla ja toisaalta laivaston rakennepolitiikan avulla, on seurauksena vakavia ongelmia, etenkin siksi, että nämä politiikan työkalut palvelevat eri tarkoituksia. TAC:llä ja kiintiöillä on ratkaiseva osa kalakannan valvomisessa. Kestävään kalastukseen päästään kuitenkin vain siten, että sallittujen saalismäärien puitteissa on tilaa tehokkaalle laivastolle. Laivaston rakennepolitiikan kuuluu olla tukena tässä. Valitettavasti näin ei ole. MOO:ta on syytettävä siitä, että laivaston ylikapasiteettia, ja samalla kilpailun vääristymistä, on voitu ylläpitää kaikenlaisten tukien avulla. Sen lisäksi eräät jäsenvaltiot ovat ryhtyneet edistämistoimiin, jotka vielä enemmän vääristävät kilpailua.
Yhteistä kalastuspolitiikkaa hyödyttäisi selkeän tavoitteen luominen siten, että TAC:n ja kiintiöiden järjestelmälle taattaisiin ratkaiseva asema. Olennaisena tekijänä siihen kuuluisi moitteettomasti toimiva valvontajärjestelmä tiukkoine rangaistustoimenpiteineen.
Toistaiseksi komissio kuitenkin pitää kiinni MOO:sta tehden eräitä muutoksia, joita en pysty luonnehtimaan muunlaisiksi kuin epäonnistuneiksi. MOO:n tehokkuuden parantamiseen vedoten komissio ylittää yhdessä näistä muutoksistaan kaikkein alkeellisimman oikeustajunnan rajat. Epäämällä julkisen tuen se rankaisee yhtä segmenttiä toisen segmentin ylikapasiteetista. Oikeuskäsitystä loukkaa lisäksi se, että komissio tekee eron sen mukaan, kuinka laivastot kapasiteettiaan vähentävät. Omassa maassani laivasto säätelee kapasiteettiaan pienentämällä pyyntiponnistuksia (kalastuspäiväjärjestelmä). Muista maista poikkeavasti Alankomaat jätetään nyt ilman eurooppalaista laivastonuudistamistukea.
Tuemme innokkaasti esittelijän tarkistuksia siksi, että nämä epäonnistuneet muutokset on saatava mitätöityä.

Souchet
Arvoisa puhemies, sillä verukkeella, että monivuotista ohjausohjelmaa (MOO IV) pitäisi pidentää niin, että se sopisi yhteen yhteistä kalastuspolitiikkaa (YKP) varten suunnitellun uudistuksen kanssa, komissio halusi tiukentaa entisestään tätä välinettä, josta on muodostunut perinteiselle kalastuksellemme yhtä vahingollinen kuin se on tehoton pyyntiponnistuksen sääntelyn kannalta.
Esittelijä Attwoollin ja kalatalousvaliokunnan tekemän työn ansiosta tiukennuksen aiheuttamien kaikkein epäoikeudenmukaisimpien ja vahingollisimpien tekijöiden välttäminen oli mahdollista, mutta näin minä toivon laajemmin ottaen on syytä kyseenalaistaa itse YKP:n periaate. Alan ammattilaiset eivät ole koskaan hyväksyneet tätä byrokraattista ja armotonta järjestelmää, joka ei ole millään tavoin merialan perinteiden ja kulttuurin mukainen.
Lisäksi kokemus osoittaa, että kyseinen väline on kankea, epäoikeudenmukainen, liian raskas ja kallis. Sen haittavaikutukset ovat tuntuvia, ja ne ovat esteenä uusien rakennushankkeiden avustamiselle. Väline saa käytettyjen alusten markkinat kukoistamaan ja nuoret välttämään suuntautumista kalastusalalle. Niinpä YKP:n uudistuksesta esitettyjen pohdintojen puitteissa meidän on ehdottomasti suosittava TAC-järjestelmää (suurimmat sallitut saaliit) ja kiintiöitä. Juuri tämän välineen avulla kalastushinnat ja kalavarat pitää sovittaa yhteen. Uudessa yhteisessä kalastuspolitiikassa on keskityttävä kiintiömekanismiin, jota pitää sen puitteissa hioa tekemällä mekanismista monivuotinen, parantamalla avoimuutta ja tieteellistä laatua, tuomalla sitä lähemmäksi kalastusalueiden vaatimuksia, ottamalla ammattilaiset tiiviisti mukaan ja valvomalla sitä tehokkaasti ja puolueettomasti.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, teemme hyvää työtä, jos unohdamme MOO:t ja hiomme kiintiöjärjestelmää.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme tienneet Euroopan kalastusalan vakavista ongelmista jo ennen yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuutta käsittelevän vihreän kirjan julkaisemistakin. Vihreä kirja vahvisti taas sen, kuinka vakavia ongelmat ovat. Valiokuntamme keskustelee ahkerasti tämän ongelman erilaisista ratkaisuyrityksistä. Me tiedämme, että emme saa kaikkia vaikeuksia katoamaan taikatemppujen avulla. Jos joku yrittää saada meidät uskomaan, että se on mahdollista, pidämme häntä sinä, mikä hän todellisuudessa onkin, nimittäin huijarina.
Emme ole onnistuneet tähänastisella yhteisellä kalastuspolitiikalla estämään erinäisten kalakantojen kriisejä emmekä poistamaan laivojen ylikapasiteettia. Riippuu unionin kyvystä muuttaa kalastuspolitiikkaa uudella vuosisadalla, tulemmeko kaikki taloudellisesti toimeen. Komissio ehdottaa nyt kuluvan monivuotisen ohjausohjelman jatkamista vuodella. Kun otetaan huomioon käynnissä olevat uudistuskeskustelut, me tarvitsemme mielestäni jatkuvuuden vuoksi myös näitä toimia.
Emme kuitenkaan voi ratkaista ongelmia näin lyhyen ajanjakson aikana, mutta voimme kenties hieman lieventää niitä. Ratkaisevaa on ohjelman asianmukainen täytäntöönpano. Siihen tarvitaan tietoja, joita eräät maat eivät kuitenkaan toimita tai toimittavat vain osittain. Siksi tarvitaan seuraamusväline, jotta tiedot ylipäänsä toimitetaan, ja vertailtavissa olevat kriteerit ja luokat. Kaikki varustajat haluavat lisätä tehokkuutta. Emme saa kuitenkaan muuttaa lähtökohtia. Merenkulun turvallisuutta on lisättävä. Tämä on Euroopan parlamentin vaatimusten tärkein sisältö. Meidän on tällöin kuitenkin kiinnitettävä huomiota siihen, ettei varustajien pyrkimys tehokkuuden lisäämiseen vaikuta haitallisesti turvallisuuteen.
Myös ehdotus rakenteellisten toimenpiteiden muuttamisesta on nyt liioiteltu. Laivaston kaikkien segmenttien tavoitteiden saavuttamisen ottaminen julkisen tuen edellytykseksi vaikuttaa kielteisesti, sillä se rankaisee kaikkia joidenkin laiminlyönneistä. Kalastajat hyväksyvät politiikkamme vain, jos edellytykset ovat oikeudenmukaiset.

Kindermann
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on järkevää jatkaa monivuotisia ohjausohjelmia vuodella, jotta ne olisivat voimassa siihen asti, kunnes vuoden 2002 jälkeisestä tulevasta laivastopolitiikasta päätetään, ja luulen, että sitä tuetaan ainakin periaatteessa.
MOO:n tavoitteet ovat oikeat, mutta jäsenvaltiot voisivat panna sen täytäntöön tehokkaammin. Kaikki komission aiemmat kertomukset ovat osoittaneet sen. Me olemme myös aina arvostelleet tätä puutteellista täytäntöönpanoa, ja on selvää, että tulevan laivastopolitiikan on löydettävä ratkaisu siihen.
Siksi komissio haluaisi vuodella jatkamisen lisäksi myös muuttaa MOO:n ja KOR:n määräyksiä. Torjun eräät näistä muutoksista, koska olen sitä mieltä, että voisimme ratkaista nämä kysymykset paremmin laivastopolitiikkaa koskevalla periaatepäätöksellä.
Mielestäni ei ole järkevää päättää laajoista muutoksista vielä MOO IV:n viimeisenä voimassaolovuonna, etenkään, jos muutokset voisivat vaikuttaa kielteisesti kalastuslaivojen turvallisuuteen. Jos jäsenvaltioille on kuitenkin edelleen tarkoitus tarjota mahdollisuus ehdottaa kapasiteetin lisäämistä sellaisia toimenpiteitä varten, joilla parannetaan laivojen turvallisuutta ja kalatuotteiden hygieenisyyttä, ja nämä toimenpiteet rahoitetaan KOR-määrärahoista, pitää olla todella varmaa, että toimenpiteet eivät johda kalastuksen lisääntymiseen. Tämä on ehdoton edellytys.
Sellainen ei voi käydä päinsä, että laivojen turvallisuutta parantavat investoinnit estetään, koska toimenpiteiden soveltamisedellytyksiä ei ole täytetty tai koska monissa jäsenvaltioissa ei voida usein taata tai ei taata näiden edellytysten valvontaa.
Meidän pitäisi käyttää yhteisen kalastuspolitiikan uudistamisesta käytävää keskustelua siihen, että etsimme ratkaisuja tämän mietinnön yhteydessä taas selvästi ilmi käyneeseen ristiriitaan laivojen turvallisuuden ja kantojen kestävän hoidon välillä. Kumpikaan ei saa missään tapauksessa tapahtua toisen kustannuksella.

Hudghton
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää esittelijää, joka niin ikään on skotti, hänen työstään asiakirjan parissa ja myös Skotlannin kansanpuolueen kollegaani MacCormickia siitä, että hän tarkasteli oikeudellisten asioiden valiokunnan puolesta mietintöä, jolle annan tukeni.
Euroopan unionin kalastuslaivaston koko on yksi suurimmista ongelmistamme yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksessa, mutta toiminnan todellisena mittana olisi oltava pyyntiponnistus, ei laivaston koko. Jotta voisimme varmistaa kestävän kalatalouden, jota me kaikki haluamme, pyyntiponnistukset on ilman muuta saatava vastaamaan saatavilla olevia kalavaroja.
Olen samaa mieltä tarpeesta jatkaa MOO IV:ää, mutta olen huolestunut etenkin kolmesta asiasta. Ensiksi: on mahdotonta hyväksyä, että turvallisuus on jätetty pois yhtälöstä. Olisi säilytettävä nykyiset säännökset, jotka koskevat tavoitteiden lisäystä turvallisuussyistä. Meidän pitäisi tiukentaa valvontaa ja hallintoa, jotta näitä säännöksiä ei käytettäisi sääntöjen kiertämiseen. Turvallisuuden on edelleen oltava ensisijainen asia, ja toivon, että komissio tunnustaa tämän ja hyvittää myös sen, ettei se sisällyttänyt vihreään kirjaan asianmukaisia turvallisuussäännöksiä.
Toiseksi: MOO:n tavoitteiden saavuttamatta jättämisestä on toki rangaistava, mutta seuraamukset on ilman muuta kohdistettava syyllisiin. On väärin rangaista yhtä segmenttiä toisen toimista tai laiminlyönneistä. On myös välttämätöntä varmistaa, että ne jäsenvaltiot, jotka väittävät saavuttaneensa omat MOO-tavoitteensa, eivät vain siirrä aluksiaan muiden lippujen alle.
Kolmanneksi: ehdotukset, joissa rajoitetaan KOR:n taloudellista tukea segmenteille, joissa pyyntiponnistusten vähentäminen saavutetaan vähentämällä vain kapasiteettia, ovat mielestäni epäoikeudenmukaisia ja syrjivät niitä kalastajia, joiden jäsenvaltioissa päätetään vähentää pyyntiponnistuksia esimerkiksi merelläolopäiviä koskevien suunnitelmien avulla.
Se, että joidenkin jäsenvaltioiden hallitukset eivät ole olleet valmiita löytämään varoja uudelleenjärjestelyyn, on yhtenä syynä siihen, että tavoitteita ei saavuteta. Komission on pystyttävä varmistamaan, että uudelleenjärjestelyyn tarkoitetut varat jaetaan tasapuolisesti koko EU:n kalastusalalle.
Koko EU:ssa tarvitaan entistä yhtenäisempiä ja tiukempia arviointimenettelyjä. Vain, jos meillä on sovittuja, selkeitä ja vertailukelpoisia kriteereitä alusten ja myös moottoritehon ja vetoisuuden mittaukseen, monivuotisissa ohjausohjelmissa asetettuihin tavoitteisiin voidaan luottaa.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijä Attwoollia hänen yhteistyöstään sellaisen kompromissin hyväksi, joka mielestäni parantaa huomattavasti komission kahta ehdotusta, jotka ovat melko puutteellisia ja tuomittuja epäonnistumaan. On nimittäin jokseenkin vaikea hyväksyä, että puoli vuotta ennen laivaston sopeutusohjelman päättymistä ja antamatta minkäänlaisia tieteellisiä tai teknisiä perusteluja alalle sanotaan, ettei pyyntikapasiteettia voida enää vähentää sopeuttamalla ponnistuksia ja että ainoana vaihtoehtona on romutus, koska komissio teki neljä vuotta sitten pienen laskuvirheen. Samalla käytetään tilaisuutta hyväksi ja käännetään ylösalaisin MOO IV:n perusta ja KOR-asetuksen keskeiset osat; tätä ei missään nimessä - luulen, että tästä vallitsee yksimielisyys - voida hyväksyä.
Jos tähän lisätään, että uusissa vaatimuksissa painotetaan eniten - kuten täällä on sanottu - alusten turvallisuuden parantamista koskevien mahdollisuuksien poistamista, on kysyttävä, onko komissio koskaan tullut ajatelleeksi kalatalousalaa, kun se keksii tällaisia viime hetken neronleimauksia.
Tästä syystä pyydän teitä äänestämään kalatalousvaliokunnan tarkistusten puolesta. En nimittäin vieläkään pysty ymmärtämään, ja kalatalousalalla ymmärretään vielä vähemmän, mitä hyötyä voi olla turvallisuustoimenpiteiden soveltamisesta vain alle 12 metrin pituisiin aluksiin, kun nimenomaan suurissa aluksissa on enemmän miehistöä ja ne kalastavat kauempana rannikolta kuin pienet alukset, joten niihin liittyy huomattavasti enemmän riskejä ja niiden on hätätilanteessa vaikeampi palata satamaan, varsinkin kun Atlanttia ei suinkaan voi sanoa peilityyneksi ja kun talvikin on tulossa.
On tosin myönnettävä, että komissio on alusta asti yrittänyt sovittaa MOO IV:n päättymisen yhteen vuonna 2002 toteutettavan yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksen kanssa. Se on kuitenkin vuodesta 1997 asti tiennyt, ettei tässä onnistuta, joten komission olisi pitänyt alkaa valmistella sellaista MOO V:tä, josta olisi poistettu siihenastiset virheet, eikä vain jatkaa MOO IV:ää. Arvoisa komission jäsen, MOO IV:n jatkamisella ei millään tavoin voida edistää tähän asti sovellettujen pelisääntöjen muuttamista.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, minäkin haluan puheenvuorossani onnitella esittelijä Attwoollia siitä valiokunnassamme vallinneesta kompromissihengestä, jonka myötä olemme hyväksyneet etenkin kollegamme Fragan esittämiä kompromissitarkistuksia ja parantaneet huomattavasti, kuten täällä on sanottu, komission ehdotusta, joka liittyy erääseen keskeiseen asiaan - me kaikki myönnämme tämän - nykyisessä ja tuleviksi vuosiksi kaavailemassamme yhteisessä kalastuspolitiikassa.
Laivastoa koskeva yhteisön politiikka on arkaluonteinen ja - olemme tästä samaa mieltä - myös monimutkainen kysymys. Jos jokainen valtio kuitenkin puolustaa omia etujaan ja noudattaa sääntöjä vain silloin, kun se on sen etujen mukaista, emme selvästikään etene mihinkään. Komission on siis tehokkaan ja yleisesti hyväksytyn politiikan avulla onnistuttava luomaan sellainen laivasto, joka todella vastaa kalastukseen liittyviä tarpeitamme. Sen on onnistuttava luomaan varma, tehokas ja kilpailukykyinen laivasto.
Tästä syystä Attwoollin mietinnöllä, kuten aikoinaan Buskin mietinnöllä, on nyt suuri merkitys. Haluamme sen myötä kiinnittää huomiota yhtäältä siihen, että turvallisuustoimenpiteiden lisääminen aluksella ei liity mitenkään mahdollisuuksien tai pyyntikapasiteetin lisäämiseen, ja toisaalta siihen, että jo viisi vuotta toiminnassa olleisiin ohjelmiin ei saa tehdä merkittäviä viime hetken muutoksia, koska MOO IV:n jatkaminen vuodella on yksi asia ja monivuotisten ohjausohjelmien yleisen toimintaperiaatteen perusedellytysten muuttaminen (vieläpä viime hetkellä, kuten sanoimme) on toinen asia.
Toivonkin, että täysistunnossa kannatetaan viestiä, jonka haluamme tänään antaa kalatalousvaliokunnassa, ja että komissio ottaa sen huomioon, kuten sen kuuluukin tehdä.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät naiset ja herrat, jäsen Attwooll, aluksi haluaisin kiittää teitä, tämän mietinnön laatimisesta. Kuuntelin keskustelua erittäin kiinnostuneena, ja minusta tuntuu, että minun on nyt kai selvitettävä vielä eräitä asioita, koska minusta vaikuttaa, että tähän komission ehdotukseen liittyy joitakin vakavia väärinkäsityksiä.
Ensinnäkin on kyse kysymyksestä: tarvitsemmeko me laivastopolitiikkaa vai emme? Olen sitä mieltä, että me tarvitsemme laivastopolitiikkaa, ja me tarvitsemme tehokasta - ja entistä tehokkaampaa - laivastopolitiikkaa, koska nykyinen järjestely ei riitä alkuunkaan. Meillä on Euroopassa laivaston valtava ylikapasiteetti, ja jos emme sopeuta laivastoa tulevaisuudessa toimintaan, jonka on mahdollista toteutua, emme milloinkaan pääse eroon näistä vaikeuksista.
Haluaisinkin sanoa teille oikein selvästi: tätä tavoitetta ei saavuteta MOO IV:n avulla. MOO IV:llä jäämme kauaksi siitä, että saisimme aikaan 30 tai peräti 40 prosentin vähennyksen. On ilmestynyt kertomus, jonka todennäköisesti tai toivottavasti tunnette, jossa sanotaan, että saamme aikaan koko MOO-kaudella parhaassa tapauksessa 5 prosentin vähennyksen, ja sekin on erittäin epätodennäköistä. Todennäköistä on, että koko tämä MOO IV -harjoitus jää vaikutuksettomaksi. Tällainen on todellisuus, ja tämä on totuus, ja siihen meidän on paneuduttava.
Meidän on ymmärrettävä toinenkin periaate: mielestäni ei ole juurikaan järkeä tarkastella laivastopolitiikkaa erillään yhteisön muusta kalastuspolitiikasta. Meidän on tarkasteltava sitä yhteisen kalastuspolitiikan muiden tärkeiden poliittisten osien yhteydessä. Siksi olemme sitä mieltä, että on aivan soveliasta ja oikein, että liitämme laivastopolitiikan tulevaisuutta koskevat pohdiskelut uuden yhteisen kalastuspolitiikkamme määrittelemiseen, jonka aiomme siis tehdä ensi vuonna.
Tekemämme ehdotus on ymmärrettävä vain tätä taustaa vasten. MOO IV päättyy nimittäin ensi vuonna, ja se johtaisi siihen, että meidän pitäisi tarkastella kaikkia muita uuden kalastuspolitiikan alueita erillään laivastopolitiikasta. Siksi päädyimme tähän ajatukseen yhden vuoden jatkoajan pyytämisestä, jotta saisimme nämä ohjelmat tahdistettua. Emme halua kuitenkaan välttämättä joutua samanaikaisesti syytetyksi siitä, että jatkamme tehotonta järjestelyä vuodella. Tämä oli syy, jonka vuoksi ehdotimme myös joitakin toimenpiteitä tämän MOO:n parantamiseksi.
Eräät jäsenvaltiot eivät lisäksi noudata edes näitä MOO IV:n vähäisiä tavoitteita. Komissiolla ei valitettavasti ole Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa vireille pantavaa menettelyä lukuun ottamatta mahdollisuutta pakottaa noudattamaan MOO:n tavoitteita. Siksi teimme myös tähän liittyviä ehdotuksia.
Näin päädynkin esitettyihin tarkistuksiin. Tarkistukset 13 ja 5 koskevat merenkulun turvallisuutta. Siitäkin haluan sanoa aivan selvästi: kenenkään ei pidä tulla syyttämään komissiota siitä, että vastustamme merenkulun turvallisuuden lisäämistä. Tunnemme myös ongelmat ja onnettomuudet, joita merillä juuri viime aikoina on tapahtunut. Sen vuoksi tiedämme myös, kuinka välttämätöntä turvallisuuden parantaminen on, ja tuemme sitä muutenkin. Yhteisön määrärahoja käytetään turvallisuuden parantamiseen. En myöskään kiistä sitä, että laivat muuttuvat paikoin painavammiksi turvallisuuden lisäämisen seurauksena. Sillä ei ole kuitenkaan mitään tekemistä sen kanssa, ettei voitaisi siitä huolimatta vaatia, että yksittäisten laivojen painon lisäystä voitaisiin kompensoida siten, että liikenteestä poistetaan hieman enemmän laivoja. Siitä juuri on kyse. Ei ole kiellettyä rakentaa johonkin laivaan ylimääräisiä turvalaitteita. Siksi emme myöskään ole valmiita hyväksymään näitä neljää tarkistusta.
Tarkistukset 11 ja 12 voimme hyväksyä, koska turvallisuuslausekkeen soveltaminen rajoittuu alle 12 metriä pitkiin laivoihin, jotka eivät kalasta enää troolilla. Tästä on etua ennen kaikkea vanhoille laivoille, jotka harjoittavat pääasiassa rannikkokalastusta ja joilla kapasiteetin ja moottoritehon lisääminen on myös oikeutettua selkeillä edellytyksillä, jos se lisää turvallisuutta.
Olen melko huolestunut tarkistuksista 4, 7, 8 ja 9. Niillä torjutaan oikeastaan kaikki rajoitukset KOR-tukien saamiselle. Se on lopulta kuitenkin ainoa mekanismi, joka meillä on käytettävissä laivaston kapasiteetin poistamiseksi. On kai oltava selvää, että yhteisön laajat nykyaikaistamiseen myönnettävät tuet tekevät tyhjiksi kaikki laivaston pienentämisen tähtäävät ponnistelumme. Miten se voisi ikinä toimia, jos ensin tuemme yhteisön varoin laivojen romuttamista ja sen jälkeen myös yhteisön varoin uusien laivojen hankkimista?
Meidän on joskus päätettävä, kumpi näistä asioista on etusijalla. Parlamenttikin on ilmaissut tässä yhteydessä kantanaan, että emme voi nyt muuttaa sellaisen asetuksen säännöksiä, jonka kuuden vuoden voimassaolosta vasta alle kaksi vuotta sitten päätimme. Tarkoitan sitä, että kalavarojen vaikean tilanteen vuoksi juuri nyt on oikea ajankohta puhua siitäkin kysymyksestä.
Tarkistus 6 täydentää lopuksi säännöstä, joka otettiin asetukseen teidän aloitteestanne, ja tämä säännös lopettaa KOR-tuet viennille tai yhteisyritysten perustamiselle. Mehän puhuimme tästä kohdasta jo esityslistan edellisen kohdan yhteydessä. Komissio on aivan samaa mieltä parlamentin kanssa ja ehdottaa, että myös luettelot niistä maista julkaistaan, jotka rikkovat tätä sääntöä.
Tarkistukseen 10 komissio ei voi suostua, koska on kyse komission sisäisestä menettelystä, eli komission yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvasta asiasta. Siksi se on myös hoidettava komission toimivallan puitteissa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Fischler!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 18.30.

Kalastussopimus EY/Senegal
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Gallagherin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0314/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan talousyhteisön ja Senegalin tasavallan hallituksen välisessä Senegalin rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevassa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta tehdyn pöytäkirjan jatkamista 1 päivän toukokuuta 2001 ja 31 päivän heinäkuuta 2001 sekä 1 päivän elokuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2001 välisiksi ajoiksi koskevan kahden sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtona (KOM(2001) 422 - C5-0405/2001 - 2001/0168(CNS)).

Gallagher
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tässä ehdotuksessa neuvoston asetukseksi jatketaan 1. toukokuuta 1997 ja 30. huhtikuuta 2001 välisenä aikana EU:n ja Senegalin välillä voimassa olleen kalastuspöytäkirjan voimassaoloaikaa. Voimassaoloaikaa pidennetään kahdella kaudella. Ensimmäinen alkaa 1. toukokuuta 2001 ja päättyy 31. heinäkuuta 2001 ja toinen alkaa 1. elokuuta 2001 ja päättyy 31. joulukuuta 2001. Asiasta on käyty useita neuvottelukierroksia, joista ensimmäinen järjestettiin Brysselissä tammikuussa 2001, mutta EU:n ja Senegalin välillä ei päästy sopimukseen nykyisen pöytäkirjan uusimisesta. Senegal katkaisi viime kesäkuussa neuvottelut lokakuuhun asti saadakseen aikaa analysoida kalastuskysymyksiä ja niiden vaikutuksia. Neuvottelujen keskeytymisellä ei ollut samaa kielteistä vaikutusta kuin vuoden 1996 lopussa, jolloin kaikenlainen kalastus keskeytyi. Tällä kertaa kalastus ei ole keskeytynyt, vaan terve järki on vallinnut puolin ja toisin.
Senegalin tutkimuslaitoksen vuonna 1996 tekemän arvion mukaan käytettävissä olevat kalavarat olisivat tuolloin mahdollistaneet noin 465 000 tonnin saaliit. Viimeaikaiset tieteelliset analyysit kuitenkin osoittavat, että tämän lohkon tyydyttävistä käyttöasteista huolimatta rannikon pohjakalavarat ovat romahtaneet ja ajaneet pienimuotoista ja teollista kalastusta harjoittavat alukset naapurimaihin kalastamaan. "Kestävä kalastus" on toki yksi yhteisen kalastuspolitiikan johtavista periaatteista. Kummankin osapuolen on otettava huomioon merkit joidenkin kalavarojen kriittisestä tilasta neuvottelujen alkaessa uudelleen.
Senegalin hallitus tekee neuvottelujen jatkamisajankohtaan mennessä uuden tutkimuksen maan nykyisten kalastusmahdollisuuksien määrittelemiseksi. Koska kalavarojen kestävä hoito oli yhtenä syynä neuvottelujen joutumiseen katkeamispisteeseen, Senegalin hallitus hyödyntänee tutkimuksen tuloksia myöhemmin tänä vuonna neuvotteluissa EU:n kanssa.
Kalastusmahdollisuudet ja yhteisön taloudellinen korvaus eivät ole muuttuneet. Yhteisön maksama korvaus tämän vuoden kahdeksaksi kuukaudeksi lasketaan pro rata -periaatteella eli korvaus toukokuun 1. päivästä vuoden loppuun asti on kaksi kolmasosaa 12 miljoonan euron vuotuisesta summasta. Maksu on suoritettava vuoden loppuun mennessä.
Olen kalatalousvaliokunnan tavoin sitä mieltä, että yhteisön kalastajille on hyvin tärkeää, että sopimus uusitaan 31. joulukuuta 2001 jälkeen, kun nykyinen jatkoaika päättyy. Pöytäkirjan uusiminen on kalastusmahdollisuuksien kannalta erityisen tärkeää nyt, kun Marokon kanssa ei päästy sopimukseen. En yritä verrata Senegalin kalastusmahdollisuuksia Marokkoon, mutta on totta, että siellä on muita mahdollisuuksia. Emme voi verrata niitä toisiinsa, koska Marokon kanssa tehty pöytäkirja olisi ollut suuruudeltaan 500 miljoonaa euroa neljän vuoden aikana. Kun otamme huomioon Mauritanian kanssa äskettäin allekirjoitetun sopimuksen, joka maksaa 430 miljoonaa euroa viiden vuoden aikana, Senegalin kanssa tehdyn sopimuksen taloudellinen merkitys on erittäin vaatimaton.
Kaikkien edellä mainittujen näkökohtien perusteella voin suositella parlamentille tätä mietintöä.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, haluan lausua kiitokset esittelijä Gallagherille siitä, miten nopeasti hän on laatinut mietintönsä, jotta pöytäkirjan voimassaoloa voitaisiin jatkaa kahdeksi kaudeksi ja näin mahdollistaa - kuten hän on todennut - kalastuksen jatkuminen Senegalin kanssa tehtävän uuden pöytäkirjan allekirjoittamiseen asti.
On myös syytä todeta, että esittelijä menetteli viisaasti, kun hän ei halunnut vaikuttaa parhaillaan käytävien neuvottelujen tulokseen esittämällä tarkistuksia, vaikka hän toteaakin, että neuvottelujen tuloksia on analysoitava hänen mietinnössään mainittujen seikkojen perusteella.
Olen samaa mieltä melkein kaikista seikoista, mutta haluaisin täsmentää esittelijän viittausta pelagisten lajien pakastustroolareiden 0 prosentin käyttöasteeseen. Esittelijä viittaa siihen, että pohjoisen sopimuksissa on arvosteltu "paperikalan" tai "paperikiintiöiden" olemassaoloa ja että tässäkin tapauksessa rahaa olisi maksettava vain pyydetystä kalasta.
Haluan muistuttaa, ettei tilanteita millään tavoin voida verrata toisiinsa. Tässä tapauksessa kalastusmahdollisuudet ovat todella olemassa, ja jos kyse olisi etelän sopimuksesta, mikä tahansa jäsenvaltio voisi halutessaan hyödyntää niitä, koska muissa saman sopimuksen luokissa on sallittu pääsy laivastoille, jotka eivät perinteisesti harjoita pyyntiä alueella, kuten Italian ja Kreikan laivastoille. Ellei mahdollisuuksia hyödynnetä, se johtuu siitä, että tietyt valtiot eivät ole halunneet hyödyntää niitä, mutta epäilen, etteikö mahdollisuuksia hyödynnettäisi tulevaisuudessa, kun sopimusta Marokon kanssa ei joko ole tai sitä ei jatketa.
Pohjoisen sopimuksissa taas mikään jäsenvaltio ei voi harjoittaa pyyntiä. Pyynti on kiellettyä, vaikka sitä haluttaisiinkin harjoittaa; ja te kaikki tiedätte, että tietyt laivastot haluavat harjoittaa pyyntiä jo maksetuissa kiintiöissä. On myös muistettava, että tässä tapauksessa kyse ei ole "paperikalasta", koska - kuten olen sanonut - kala on todella olemassa; toisin kuin eräässä pohjoisen sopimuksessa, jossa kalavarojen tila on niin surkea, ettei todellisia kalastusmahdollisuuksia - jotka sitä paitsi ovat paljon kalliimpia kuin Senegalin kanssa tehdyssä sopimuksessa - voida tarjota.

Miguélez Ramos
Arvoisa puhemies, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on tyytyväinen siihen, että komissio ja Senegalin hallitus ovat päässeet sopimukseen Senegalin kanssa tehdyn aiemman kalastussopimuksen jatkamisesta kahdeksalla kuukaudella.
Haluamme kiittää Senegalin hallitusta sen yhteistyöhalusta, jonka ansiosta laivastomme voi jatkaa pyyntiä, kunnes osapuolet saavat aikaan uuden sopimuksen. Laivasto ei siis ole tällä kertaa joutunut jäämään satamaan, kuten viisi vuotta sitten. Komissio ja Senegalin hallitus ovat sittemmin laatineet uuden kalastussopimuksen, joka on toisen keskustelun aihe.
Yhteisön laivasto voi hyödyntää ylimääräisiä saaliita, joita paikallinen laivasto ei voi hyödyntää. Senegalin ja Euroopan unionin kalastussuhteet ovat kummankin osapuolen kannalta täysin tyydyttäviä. Emme saa unohtaa, että kalastustuotteiden osuus Senegalin viennistä on 30 prosenttia ja että vienti kohdistuu pääasiassa Eurooppaan. Lisäksi suuri osa yhteisön laivastosta purkaa lastinsa Senegalin satamissa.
Kun otetaan huomioon tämänpäiväinen keskustelunaiheemme (yhteisen kalastuspolitiikan ja kehitysyhteistyöpolitiikan johdonmukaisuus, jota me kaikki haluamme ja toivomme), olisi suurenmoista, että komissio voisi auttaa Senegalin ja muiden kehitysmaiden viranomaisia hoitamaan kalavarojaan entistä paremmin varsinkin - kuten olemme jo sanoneet - kutualueilla ja nuorten kalojen alueilla, joilla erityisesti tarvitaan apua.
Onnittelen siis esittelijä Gallagheria hänen erinomaisesta ja ennen kaikkea nopeasti laaditusta mietinnöstään ja myös hänen erinomaisesta työstään.

Busk
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin kiittää esittelijä Gallagheria siitä erittäin loistavasta työstä, jota hän on tehnyt mietinnön parissa. Haluaisin aluksi liberaaliryhmän puolesta hieman kommentoida niiden kalastussopimusten rahoitusta, joita EU solmii kolmansien maiden kanssa. Olemme ehdottaneet, että kalastajien pitäisi osallistua enemmän näiden sopimusten rahoittamiseen. Siitä olisi hyötyä heille itselleen, mutta samalla se vastaisi myös sitä käynnissä olevaa kehitystä, joka johtaa entistä enemmän markkinatalousjärjestelmän mukaiseen rakenteeseen. On ilahduttavaa, että komissio on ryhtynyt laatimaan arviointikertomuksia edellisen pöytäkirjan soveltamisesta. Olemassa olevien sopimusten arviointi on erittäin arvokas väline, kun on kyse kalastussopimusten parantamisesta, mistä on tietenkin oltava hyötyä eurooppalaisille kalastajille, mutta siitä pitää todellakin olla hyötyä myös paikallisille kalastajille niissä valtioissa, joiden kanssa sopimukset solmitaan.
Sopimuksen pitää koskea niitä ylimääräisiä kalavaroja, joita paikalliset kalastajat eivät voi kalastaa. Kestävyys on varmistettava. EU on siitä vastuussa. Kalastussopimusten merkitys on erityisen suuri tiettyjen Euroopan alueiden kannalta, joilla varsinaisen kalastussektorin tarjoamien työpaikkojen lisäksi on olemassa useita kalastuksesta riippuvaisia ammatteja. Meidän pitää kiinnittää enemmän huomiota kolmansille maille myönnettävän kehitysavun käyttöasteeseen, ja meidän on varmistettava, että maksamaamme kehitysapua käytetään mahdollisimman hyvin ja että siitä olisi hyötyä erityisesti paikallisille kalastajille. Nämä sopimukset ovat tärkeitä yhteisön kannalta, erityisesti, kun otamme huomioon, että EU:n ja Marokon välistä kalastussopimusta ei uusittu.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kollegojeni tavoin lausua esittelijä Gallagherille onnittelut siitä, miten viisaasti ja nopeasti hän on tehnyt työnsä. Haluaisin myös käyttää hyväkseni sitä, että komission jäsen on paikalla, ja onnitella komissiota siitä, että olemme voineet väliaikaisesti jatkaa sopimusta vuoden loppuun asti ja että Euroopan laivasto on näin voinut jatkaa pyyntiä alueella.
Olen luonnollisesti huolissani - ja haluaisin näin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja ilmaista ja välittää huoleni komission jäsen Fischlerille, joka on läsnä tässä keskustelussa - sopimuksen seurauksista laivastolle, joka on Marokon kanssa käytyjen neuvottelujen epäonnistuttua todella vaikeassa tilanteessa. Kaikki tämä liittyy toki keskusteluun, jonka kävimme tänään kehitysyhteistyöstä ja kolmansien maiden kalavarojen kunnioittamisesta, mutta samalla tiedostetaan, että on vielä hyödyntämättömiä kalastusmahdollisuuksia.
Mauritanian kanssa tehty sopimus - josta minun on myös onniteltava komissiota ja jonka parissa esittelijämme Gallagher työskentelee ahkerasti - on rikkonut eräänlaisen kirouksen eli sen, ettei sopimuksia enää saataisi aikaan, ja näin ollen Senegalin kanssa on saatava aikaan sopimus.
Tiedän, että komissio työskentelee vakavissaan ja että se aikoo kokoontua 20. ja 23. marraskuuta. Pyydän teitä painamaan kaiken tämän mieleenne mahdollisimman nopeasti ja pyydän myös, että parlamentti voisi käsitellä tätäkin pikaisesti, koska se on erittäin tärkeää Euroopan kalastuslaivaston tilanteen kannalta.

Fischler
Esittelijä Gallagher, kiitän aluksi teitä mietinnöstänne kyseessä olevan kalastussopimuksen jatkamisesta vuoden loppuun. Minua ilahduttaa, että kannatatte komission ehdotusta. Sen ansiosta yhteisön kalastajat voivat jatkaa kalastustaan tällä alueella, sillä aikaa kun laaditaan vielä yksi kalastusalaa koskeva tutkimus - kuten Senegalin edustajat toivoivat. Voimassa olevan pöytäkirjan jatkaminen mahdollistaa lisäksi sen, että meidän ei tarvitse käydä ja päättää neuvotteluja monivuotisesta pöytäkirjasta tarpeettomassa kiireessä.
Kuten tiedätte, tämä sopimus on meille erittäin tärkeä. Siihen myönnettävä 12 miljoonan euron rahoitus vuodessa on huomattava summa, ja sopimuksen jatkamiseen kahdeksalla kuukaudella tarvitaan laskennallisesti 8 miljoonaa euroa. Senegalille koituva hyöty muodostuu huomattavan rahoituksen lisäksi varsinkin siitä, että sopimus varmistaa myös suureksi osaksi Senegalin kalastusteollisuuden raaka-aineiden saannin, koska EY:n laivojen pitää purkaa osa saaliistaan Senegalin satamissa.
Komissio ei voi hyväksyä käsiteltävänä olevaa tarkistusta, sillä yhteisön ulkoisen kalastuspolitiikan osana on tunnetusti se, että kalastusoikeuksien kustannukset katetaan osittain yhteisön talousarviosta ja että osan maksavat varustajat. Se on vahvistettu kaikissa kalastussopimusten neuvottelusuuntaviivoissa. Itse sopimuksissa vahvistetaan kulloinenkin taloudellinen korvaus. EU hoitaa sen, kun taas varustajat maksavat lisenssimaksut.
Sallikaa minun lopuksi viitata siihen, että uutta sopimusta tai pöytäkirjaa koskeva seuraava neuvottelukierros sovittiin pidettäväksi 20.23. marraskuuta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Fischler!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 18.30.

Kalastussopimus EY/Madagaskar
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Fraga Estevezin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0315/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan talousyhteisön ja Madagaskarin demokraattisen tasavallan hallituksen välisen Madagaskarin rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista 21 päivän toukokuuta 2001 ja 20 päivän toukokuuta 2004 väliseksi ajaksi koskevan pöytäkirjan tekemisestä (KOM(2001) 409 - C5-0406/2001 - 2001/0161(CNS)).

Fraga Estevez
. (ES) Arvoisa puhemies, esittelen teille ja pyydän teitä hyväksymään uuden kalastuspöytäkirjan, joka on tässä tapauksessa tehty - kuten olette sanonut - Madagaskarin kanssa, jonka kanssa solmimme kalastussuhteet vuonna 1986.
Niin sanotun kustannushyötysuhteen kannalta katsottuna kyseessä on erinomainen pöytäkirja, joka osoittaa selvästi tällaisten sopimusten hyödyn Euroopan unionille. Tässä tapauksessa yhteisön laivasto, teollisuus ja markkinat takaavat tonnikalan kaltaisen raaka-aineen - jonka suhteen yhteisö on huomattavan alijäämäinen - vakaat toimitukset sen oman laivaston kautta, mikä mahdollistaa yhteisössä korkean työllisyystason säilyttämisen paitsi pyyntialalla myös jalostustoiminnassa. Toisaalta pöytäkirjassa osoitetaan jälleen etelän sopimusten kalastusmahdollisuuksien korkea käyttöaste, joka on tässä tapauksessa ollut 91 prosenttia nuottaa käyttävien tonnikala-alusten kohdalla.
Pöytäkirjasta on yhtä paljon hyötyä Madagaskarille, joka saa 308 000 euron vuotuisen taloudellisen korvauksen lisäksi 517 000 euroa kehitysapua koskeviin toimiin, jotka liittyvät lähinnä kalastuksen valvonnan parantamiseen alueella ja kalastajien kouluttamiseen. Toisaalta aluksille otettavien madagaskarilaisten merimiesten määrä nousee nykyisen pöytäkirjan 6:sta nyt käsittelemämme pöytäkirjan 40:een. Määrää on siis lisätty todella tuntuvasti.
Yhteisön kalastus ei puolestaan häiritse pienimuotoista kalastusta harjoittavia aluksia, sillä laivastollamme ei ole pääsyä 12 meripeninkulman alueelle. Euroopan unionin läsnäolo taas on jo itsessään tärkeää valvonnan ja kalavarojen kestävän hallinnan takaamiseksi. Ei saa unohtaa, että laivaston mukana kulkee kaikki yhteisön politiikan valvontalainsäädäntö; tämä on erittäin tärkeä tekijä, kun saaliista ja alueen kalavarojen tilasta halutaan yksityiskohtaisia tietoja, joita samoilla Madagaskarin aluevesillä pyyntiä harjoittavien muiden ulkomaisten laivastojen on mahdotonta antaa.
Nyt, kun olen tehnyt lyhyen yhteenvedon pöytäkirjan sisällöstä ja muistuttanut teille, että - koska kyse on etelän sopimuksesta - varustamot osallistuvat sen rahoittamiseen, haluaisin käsitellä lähemmin kahta kysymystä.
Ensiksikin kiinnitän huomionne siihen, että tässä sopimuksessa, kuten etelän sopimuksissa yleensäkin, jätetään avoimeksi sellaisten jäsenvaltioiden mahdollisuus saada lisenssejä, jotka eivät voisi hyödyntää kalastusmahdollisuuksia suhteellisen vakauden periaatteen nojalla, kuten Italian ja Portugalin mukanaolo osoittaa. On siis aika pyytää komissiota viimein panemaan täytäntöön kalataloudesta vastaavan ministerineuvoston vuonna 1997 antamat suuntaviivat, joissa pyydetään selvästi, että jäsenvaltioiden laivastot voisivat halutessaan käyttää hyödyntämättä jääviä kalastusmahdollisuuksia kaikissa Euroopan unionin sopimuksissa.
Toiseksi on mielestäni tarpeetonta muistuttaa, että me kaikki olemme sitoutuneet kolmansien maiden kehitykseen, ja tästä on ollut hyvänä osoituksena Lannoyen mietintö, jota käsittelimme ennen kalastuskeskustelua. Kalatalousalalla on ensimmäisten joukossa edistetty tätä kehitystä, sillä yhteisön laivaston läsnäolo kolmansien maiden aluevesillä on synnyttänyt niiden rannikkoalueille monia niiden ensimmäisistä teollisista keskuksista, ellei se ole peräti ollut ratkaiseva tekijä siinä, että monet kansakunnat ovat nyt omistautuneet kalastukselle.
Asiat ovat kuitenkin mielestäni etenemässä siihen pisteeseen, että on välttämätöntä selventää erilaisia näkökantoja. Ensiksikään ei saa unohtaa, että - kuten mainitsemassani kalastusasioiden neuvoston kokouksessa myös todettiin - kalastussopimukset ovat luonteeltaan lähinnä kaupallisia. Kuitenkin kalastussopimuksista pyritään yhä enemmän tekemään yhteisön kehitysapupolitiikan täydentäjiä. Tässä sopimuksessa kehitysyhteistyötä koskeviin toimiin tarkoitettu osa nousee jo 62,6 prosenttiin yhteisön talousarviosta maksettavista sopimuksen kokonaiskustannuksista.
Tällainen tilanne herättää monia kysymyksiä. Ensiksikään ei ole mitään syytä, miksi kalatalouden talousarviosta pitäisi rahoittaa kehitysyhteistyöpolitiikan talousarviota, ja talousarvion avoimuuden kannalta katsottuna tähän asiaintilaan olisi mitä pikimmin saatava selvyys. Toiseksi tilanteeseen on saatava selvyys myös siksi, ettemme joutuisi enää kuulemaan valituksia kalastussopimusten suurista talousarviokustannuksista, kun todellisuudessa - kuten olemme nähneet - selvästi yli puolet talousarviosta on pelkkää kehitysyhteistyöpolitiikkaa.

Sudre
Arvoisa puhemies, sopimukset, jotka EU on solminut kolmansien maiden kanssa, ovat aina olleet olennainen osa yhteistä kalastuspolitiikkaa. Annan tunnustusta esittelijä Fragan työlle, ja Réunionin alueen asukkaana huomioni kiinnittyy Euroopan unionin ja Madagaskarin seitsemänteen kalastussopimukseen niiden vaikutusten vuoksi, joita sillä on Intian valtameren ja tietysti Réunionin kalastustoimintaan.
Haluaisin heti alkuun tuoda esiin, että yhteisen eurooppalaisen politiikan toteuttamisen myötä määrättyjen vaatimusten ja Euroopan unionin suositteleman ennalta varautumisen periaatteen välillä on valtava ristiriita. Nimittäin samaan aikaan, kun komissio torjui Réunionin alueen pitkäsiima-alusten hyväksi myönnettävien julkisten avustusten määrää sillä perusteella, että kalavarat saattaisivat vaarantua kyseisellä Intian valtameren alueella, se katsoikin, että nämä samat kalavarat olivat riittävän suuret, jotta saaliiden määrää olisi mahdollista nostaa sen kolmansien maiden kanssa tekemien sopimusten puitteissa. Meidän Réunionin asukkaiden on melko vaikea ymmärtää tätä, mikä minulla olikin mahdollisuus kertoa Euroopan parlamentin jäsenille kalatalousvaliokunnan kokouksessa ja tuoda esiin, että ala on alueella vielä alkutekijöissä, siihen liittyy erityispiirteitä ja kalavarat ovat liian suuret, niinpä yhteisön alalle asettamat saaliskiintiöitä koskevat vaatimukset ovat epäasianmukaisia.
Esittelijä muistuttaa kasvaneista kalastusmahdollisuuksista EU:n ja Madagaskarin välisen sopimuksen mukaisesti, mikä tarjoaa Réunionin alueen kalastajille suuremman mahdollisuuden nauttia lisäoikeuksista Madagaskarin aluevesillä. Annamme heille mahdollisuuden nostaa omaa saalisosuuttaan, joka on tällä hetkellä vain 0,12 prosenttia koko siitä määrästä, jota Euroopan unioni alueella kalastaa.
Kalastussopimukset muodostavat pääasiallisen välineen, jota EU käyttää avustaakseen kolmansia maita kalastusalan kehittämisessä. Merkittävä osa taloudellisten korvausten kokonaismäärää osoitetaan juuri tähän Madagaskarin sopimuksen kautta. Koska Réunionissa tunnetaan hyvin Madagaskarin todellisuus, se on valmis tarjoamaan Madagaskarille kokemustensa ansiosta saatuja tietoja tekemällä sen kanssa yhteistyötä yhteiskehittämishankkeissa, jotka perustuvat ennen kaikkea Madagaskarin kanssa yhdessä luotaviin yrityksiin ja vesiviljelyn kehittämiseen. Joitakin tämänsuuntaisia hankkeita on sitä paitsi jo toteutettu, ja niitä pitää nyt vain vahvistaa.
Lopuksi toivon, että Euroopan unioni omaksuisi Intian valtamerellä harjoitettavan laittoman kalastuksen torjumiseksi tiukan politiikan. Madagaskar allekirjoitti hiljattain Japanin, Taiwanin ja Korean kanssa kahdenvälisiä sopimuksia, joiden sisällöstä ei ole aina helppo päästä perille. Minusta on siis olennaisen tärkeää, että Euroopan unioni valvoo nimenomaan sellaisten erityisten valvontatoimien soveltamista, joiden tarkoituksena on rajoittaa laitonta toimintaa kyseisellä alueella, ja varmistaa näin, että Madagaskarin kanssa tehdyn sopimuksen allekirjoitus on autenttinen ja ehdoton. Arvoisa puhemies, minä kiitän.

Miguélez Ramos
Arvoisa puhemies, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä tukee ehdotusta asetukseksi, joka koskee Madagaskarin kanssa tehdyn kalastussopimuksen uudistamista. Tuemme myös Fragan erinomaista mietintöä ja pyydämme neuvostoa sisällyttämään asetukseen kalatalousvaliokunnan hyväksymät tarkistukset.
Olemme useaan otteeseen - ja aina perustellusti - pahoitelleet komission ja neuvoston johdonmukaisuuden puutetta, joka toisinaan hipoo mielivaltaisuutta, kalastussopimusten neuvottelemisessa ja tekemisessä. Kalatalousalalla kärsitään tästä hämmennyksestä, koska se ei koe saavansa komission tukea. Komissio antaa joskus sellaisen vaikutelman, että se haluaa unohtaa lokakuussa 1997 kokoontuneen Luxemburgin Eurooppa-neuvoston päätelmät, jotka koskivat kolmansien maiden kanssa tehtäviä kalastussopimuksia ja joissa nimenomaan myönnettiin, että yhteisö saa kalastussopimuksista sosioekonomista hyötyä sekä raaka-aineiden saannin että työllisyyden kannalta ja että kalastussopimukset ovat nyt ja vastaisuudessa olennainen osa yhteistä kalastuspolitiikkaa.
Olen samaa mieltä siitä esittelijän mietinnössään julki tuomasta huolesta, että yli 62 prosenttia sopimuksen rahoituksesta käytetään kehitysyhteistyötoimiin, eikä tällä ole mitään tekemistä sovituista saaliista maksettavan taloudellisen korvauksen kanssa. Kannatamme kehitysyhteistyötä ja talousarvion avoimuutta. Tästä syystä kehitysyhteistyötoimet on rahoitettava Euroopan kehitysrahastosta, joka on tähän asti rahoittanut kehitysmaiden kalatalousalan kehittämistä 421 miljoonalla eurolla; tämä ei suinkaan ole mitätön summa.
Tämä sopimus, kuten kaikki kolmansien maiden kanssa tehtävät kalastussopimukset, on tarkoitettu erityiseen kalastukseen, tässä tapauksessa tonnikalan pyyntiin, 6-12 meripeninkulman alueen ulkopuolella, ja se koskee erittäin tarkasti rajoitettuja ja laskettuja vuotuisia kalastusmahdollisuuksia niin ikään tarkasti rajoitetulle ja lasketulle määrälle aluksia eli 80 alukselle.
Varustamot maksavat tietyn summan - 25 euroa - tonnia kohti; tämä on ollut tapana vain etelän sopimuksissa, kuten esittelijä onkin jo todennut. Varustamojen on lisäksi pakko ottaa aluksille merkittävä määrä madagaskarilaisia merimiehiä; määrä nousee 6:sta 40:een, kuten on myös sanottu.
Onnittelen vielä kerran esittelijä Fragaa hänen erinomaisesta mietinnöstään, josta käy selvästi ilmi, että kehitysmaiden kolmansien maiden kanssa allekirjoittamista sopimuksista nimenomaan Euroopan unionin kanssa allekirjoitetuilla sopimuksilla saavutetaan ja taataan näillä alueilla korkein kalastuksen avoimuuden ja valvonnan taso.

Busk
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää esittelijä Fragaa siitä hienosta työstä, jota hän on tehnyt mietinnön parissa. Aivan kuten esittelijä Gallagherin mietinnön yhteydessä aikaisemmin sanoin, liberaaliryhmän mielestä on tärkeää, että sopimuksia koskevat kustannukset rahoitetaan kehityksen edetessä entistä enemmän omarahoitteisesti, toisin sanoen varustamot ja kalastajat maksavat ne, koska ne hyötyvät sopimuksista kaikkein eniten. EU:n ja Madagaskarin välinen kalastussopimus on arvokas niin yhteisön kuin Madagaskarinkin kannalta. Yhteisön kalastusmahdollisuuksien korkea käyttöaste on vaikuttavaa ja se on korostamisen arvoista. Haluaisin tukea esittelijä Carmen Fragaa siinä asiassa, että kalastussopimuksen rahoituksessa on tehtävä selkä ero kalastusmahdollisuuksien rahoittamiseen käytettävän osuuden ja kehitysyhteistyötoimien rahoittamiseen käytettävän osuuden välillä, jonka pitäisi kuulua EU:n talousarviossa kehitysavun piiriin.
Sopimuksilla on erittäin suuri merkitys niille Euroopan alueille, joilla kalastus on pääelinkeino ja joilla kalastajien työn lisäksi kyse on myös maalla sijaitsevista, kalastukseen sidoksissa olevista yrityksistä. EU vastaa siitä, että sopimuksia laadittaessa kyse on ylimääräisistä kalavaroista. Paikallisilla kalastajilla on oltava kehitysmahdollisuuksia, mikä merkitsee, että EU:n on varmistettava kestävyyden määritelmä. EU:n ja Senegalin välisen kalastussopimuksen tapaan tämäkin sopimus on tärkeä EU:n kannalta, tietenkin myös sen vuoksi, että EU:n ja Marokon välistä kalastussopimusta ei uusittu.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, arvoisa esittelijä Fraga, kiitän teitä mietinnöstänne, joka koskee Madagaskarin kanssa solmittavaan kalastussopimukseen liittyvää pöytäkirjaa, jolla voimme varmistaa sen vesillä kalastavan tonnikalalaivastomme toiminnan toukokuuhun 2004 asti.
Minua ilahduttaa myös se, että voitte hyväksyä ehdotuksen. Uusi pöytäkirja koskee ainoastaan tonnikalaa ja tarjoaa pyyntimahdollisuuden 80 laivalle. Taloudellinen korvaus on 825 000 euroa. Haluaisin korostaa, että yli 60 prosenttia näistä varoista sidotaan erityistoimiin, minkä ansiosta ne hyödyttävät paikallista kalastusalaa. Nämä varat käytetään ennen kaikkea seurantaan ja valvontaan, mutta myös tutkimukseen ja perinteiseen kalastusalaan.
Tämän sopimuksen käsittely täällä parlamentissa koskee muuten ensimmäistä kertaa sopimusta sellaisen AKT-maan kanssa, joka valvoo satelliittiseurantajärjestelmällä kaikkia niitä yhteisön aluksia, joita käytämme tämän sopimuksen puitteissa.
Tarkistusten 1 ja 3 osalta kiinnitän huomionne toimielinten välisiin sopimuksiin ja erityisesti parlamentin ja komission 5. kesäkuuta 2000 solmimaan puitesopimukseen. Täytämme näiden tarkistusten vaatimukset tämän sopimuksen mukaisesti, minkä vuoksi tarkistukset ovat tarpeettomia.
Tarkistusta 2 en voi hyväksyä, koska kalastussopimuksiin liittyviä pöytäkirjoja koskevat neuvottelut eivät vaadi uusien valtuuksien antamista.
Tarkistukseen 4 vastasin jo Senegalia koskevan mietinnön yhteydessä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Fischler!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 18.30.
Koska puhujat ovat tänään käyttäytyneet kurinalaisesti eivätkä ole käyttäneet puheaikojaan kokonaan, toisin kuin usein on käynyt, olemme nyt päättäneet keskustelun odotettua aikaisemmin. Arvoisa komission jäsen Fischler, myös komission jäsenet käyttävät yleensä enemmän aikaa kuin te tänään itävaltalaisen lyhyen esitystapanne ansiosta käytitte. Pyydän, että kaikki ymmärtävät, että joudumme nyt keskeyttämään istunnon. Emme voi aloittaa äänestyksiä ennen aikojaan, koska esityslistalla on ilmoitettu niiden alkavan klo 18.30. Keskeytän siis istunnon klo 18.30 asti ja pyydän teitä olemaan silloin täsmällisesti paikalla!
(Istunto keskeytettiin klo 17.51 ja sitä jatkettiin klo 18.30.)

ÄÄNESTYKSET
Attwoollin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0316/2001)

1. ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yhteisön kalastusalan uudelleenjärjestelyn tavoitteista ja yksityiskohtaisista säännöistä 1 päivästä tammikuuta 1997 31 päivään joulukuuta 2001 kestävän tasapainon löytämiseksi kalavarojen ja niiden hyödyntämisen välillä tehdyn neuvoston päätöksen 97/413/EY muuttamisesta (KOM(2001) 322 - C5-0308/2001 - 2001/0128(CNS)) ja
2. ehdotuksesta neuvoston asetukseksi kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä annetun asetuksen (EY) N:o 2792/1999 muuttamisesta (KOM(2001) 322 - C5-0309/2001 - 2001/0129(CNS)).
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselmat peräkkäisissä äänestyksissä.)
  
Gallagherin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0314/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan talousyhteisön ja Senegalin tasavallan hallituksen välisessä Senegalin rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevassa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta tehdyn pöytäkirjan jatkamista 1 päivän toukokuuta 2001 ja 31 päivän heinäkuuta 2001 sekä 1 päivän elokuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2001 välisiksi ajoiksi koskevan kahden sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtona (KOM(2001) 422 - C5-0405/2001 - 2001/0168(CNS)).
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)   
Fraga Estevezin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0315/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan talousyhteisön ja Madagaskarin demokraattisen tasavallan hallituksen välisen Madagaskarin rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista 21 päivän toukokuuta 2001 ja 20 päivän toukokuuta 2004 väliseksi ajaksi koskevan pöytäkirjan tekemisestä (KOM(2001) 409 - C5-0406/2001 - 2001/0161(CNS)).
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
  
Lannoyen laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0334/2001) komission tiedonannosta kalataloudesta ja köyhyyden vähentämisestä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
  
Puhemies. Ennen kuin siirrymme äänestysselityksiin, jäsen Bloklandilla on työjärjestyspuheenvuoro.

Blokland
Arvoisa puhemies, en halunnut ennen äänestystä pyytää teitä kiinnittämään asiaan huomiota, vaan odotin äänestyksen päättymistä. Olen pannut merkille, että yli 80 prosentilla kollegoistamme on tiettävästi ollut hyvät syynsä jäädä pois tämän iltapäivän äänestyksestä. Samalla kysyn itseltäni, onko minulla yhtään hyvää syytä olla täällä torstai-iltapäivänä klo 18.30 äänestämässä näin pienen joukon, noin sadan jäsenen kanssa. Alan ihmetellä, mahtaako tämä olla viisasta. Eikö meidän pitäisi taipua kuuntelemaan kollegojemme ylivoimaista enemmistöä, jolla on ilmeisesti hyvät syynsä olla olematta läsnä näissä äänestyksissämme? Arvoisa puhemies, tahtoisin toisin sanoen kysyä teiltä, voisitteko neuvotella parlamentin puhemiehistön kanssa mahdollisuuksista joko lisätä huomattavasti torstai-iltapäivinä klo 18.30 läsnä olevien jäsenten määrää tai sitten löytää torstai-iltapäiville toinen ratkaisu, ilman äänestyksiä.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa kollega Bloklandille, että oikeassa eivät ole poissaolijat vaan läsnäolijat. Poissaolijat ovat väärässä, ja poissaolijoiden pitäisi hävetä. Olen sitä mieltä, että meidän pitäisi olla ylpeitä siitä, että olemme tehneet velvollisuutemme. Meidän on kuitenkin ymmärrettävä, että tärkeää on juuri perjantain ottaminen uudelleen käyttöön, jotta torstain kiinnostavuus lisääntyisi vastaavasti.

   Äänestysselitykset
Adamin mietintö (A5-0340/2001)

Adam ja O'Toole
. (EN) Yhdistyneen kuningaskunnan Labour-puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet ovat äänestyksessä puoltaneet 25 euron suuruista lampaiden palkkiota, joka on 20 prosenttia komission ehdottamaa summaa suurempi.
Tavoitteenamme oli siirtää lampaankasvattajille (ja vuohenkasvattajille) vuotuisen palkkion nousu mutta pysyä Agenda 2000:n menorajoissa ja pysyä mukana YMP:n uudistuksessa.
Lampaankasvattajien tulot eivät ole pysyneet maatalouden muiden tuotantosuuntien tasolla. Tämä päätös auttaa epätasapainon korjaamisessa. Koska maksu on vuotuinen ja se tiedetään etukäteen, siitä on lampaankasvattajille apua liiketoiminnan suunnittelussa.
Haluamme erityisesti korostaa ylimääräisten menekinedistämistoimien merkitystä kulutuksen lisäämisessä, ja odotamme komission toimivan pikaisesti.

Bordes ja Cauquil
. (FR Lampaan- ja vuohenlihan tuotantoalan ehdotettua uudistusta koskevassa Adamin mietinnössä ei mielestämme oteta huomioon perusongelmia, jotka koskettavat pieniä karjankasvattajia, joiden tulot ovat Euroopan alhaisimpia. Vetoamme mielihyvin maalaisliiton (Confédération paysanne) näkemykseen, jossa se vastustaa sitä, että lampaankasvattajien tulot Ranskassa ovat 45 prosenttia alhaisempia kuin keskimääräiset maatalouden tulot, ja katsoo, että lampaankasvatusalan yhteiset markkinajärjestelyt eivät ole Euroopassa hoitaneet tehtäväänsä, jonka tarkoituksena oli varmistaa tuottajien tulot, ja lisäksi se katsoo, että ehdotettuun uudistukseen ei sisälly minkäänlaista poliittista pyrkimystä, jonka avulla lampaantuotantoalaa olisi määrä elvyttää.
Kiinteämääräisen eläinkohtaisen avustuksen myöntäminen uuhia ja vuohia varten paikan päällä ja tämänhetkinen hinnanerojärjestelmä ovat haitaksi kaikkein pienimpien karjalaumojen omistajille eivätkä paranna mitenkään heidän tulotilannettaan.
Tästä syystä pidätyimme äänestämästä tästä mietinnöstä.

Malmström ja Olle Schmidt
. (SV) Suhtaudumme kriittisesti esittelijä Adamsin mietintöön, jossa käsitellään lampaan- ja vuohenliha-alan yhteistä markkinajärjestelyä. Mielestämme esitetyt tarkistukset edustavat yleisesti vanhentunutta maatalouspolitiikkaa, eivätkä ne vastaa nykyaikaisen, maailmanlaajuisen yhteiskunnan ehtoja ja tarpeita. Tämän vuoksi, ja kun otamme huomioon, että EU:n maatalouspolitiikka joutuu lähiaikoina yleisen tarkistamisen kohteeksi, olemme päättäneet äänestää koko mietintöä vastaan.
Lannoyen mietintö (A5-0334/2001)

Vairinhos
. (PT) Euroopan unionin on vahvistettava kehitysyhteistyöpolitiikan avulla tavoitteita, joilla edistetään kehitysmaiden kanssa kalastusalalla tehtävää yhteistyötä. Tämä on toteutettava useiden ohjelmien, teknisten välineiden ja talousarvioiden avulla erilaisten ensisijaisten toiminta-alueiden puitteissa, joilla tapahtuvan toiminnan kautta voidaan vaikuttaa näiden maiden taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen kehitykseen, erityisesti maaseudun kehitykseen, liikenteeseen, terveydenhuoltoon, koulutukseen ja köyhyyden torjumiseen.
Euroopan unionin on edistettävä luonnonvaroja koskevaa tieteellistä tutkimusta ja se voi tukea tehokkaan tarkkailu- ja valvontaohjelman täytäntöönpanoa kehitysmaiden talousalueilla.

Puhemies
Äänestykset ovat näin ollen päättyneet.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 18.47.)

