Veszteségekkel kapcsolatos adóeljárás határon átnyúló tényállások esetén (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont Kauppi asszony határon átnyúló tényállások esetén a veszteségekkel kapcsolatos adóeljárásról szóló jelentése a Gazdasági és Monetáris Bizottság részéről.
Piia-Noora Kauppi
előadó. - Elnök úr! Szeretném azzal kezdeni, hogy kiemelném, miről is szól ma megvitatandó jelentésem lényegében. Bár a jelentés elvileg az adózásról szól, igazából az EU belső piacának megfelelő működése forog itt kockán.
A globális gazdaság olyan módon alakul, hogy egyre nagyobb nyomás nehezedik Európára a versenyképesség fenntartásának tekintetében, mely tényt számos alkalommal hangsúlyoztak és melyről széles körű megállapodás született, különösen a Lisszaboni Stratégiában és annak felülvizsgálataiban. Proaktívan kell közelítenünk a kihíváshoz, és úgy hiszem, hogy egy teljesen működőképes egységes piac az elsődleges prioritás ennek elérésében.
Az áruk, személyek és szolgáltatások szabad mozgása mellett ez lényegében azt jelenti, hogy az európai vállalkozások egyenlő játékteret kapnak ahhoz, hogy Európában bárhol letelepedjenek, úgy, mintha ez egyetlen ország lenne belföldi piaccal - valódi belföldi piaccal -, ahol a határozatok alapja a valós gazdasági előny, nem pedig a bürokrácia okozta torzított előny.
E szabadság akadályai nem csupán az optimális szint alatti gazdasági döntéseket eredményeznek, hanem gátolják az európai vállalkozások terjeszkedését is. A tény, hogy egyes akadályok még mindig fennállnak, sajnálatos, mivel egy európai szintű belföldi piac mérföldkő az európai vállalkozások növekedéséhez, és előfeltétele több európai világelső cég kialakulásának.
A veszteségek határon átnyúló konszolidálása - e jelentés tárgya - előremutató lépés egy ilyen működő belföldi piac felé. Jelenleg e tekintetben az egyetlen tagállamon belül működő vállalatcsoportra vonatkozó adóeljárás erőteljesen preferenciális a határon átnyúló tényállásokhoz viszonyítva. Egyetlen tagállamon belül egy vállalkozás általában leírhatja a kirendeltségei és leányvállalatai veszteségeit az anyavállalat adójából. Azonban a más tagállamokban lévő kirendeltségek és leányvállalatok esetében a nemzeti jogalkotás komoly eltéréseket mutat.
A legtöbb esetben, ha lehetséges a veszteségek adózási célú konszolidálása egyazon csoporton belül, azt jelentős és változó késedelem mellett biztosítják. Ez a koordinálatlanság súlyos következményekkel jár a belső piac megfelelő működésére. Torzítja a befektetési döntéseket és akadályt jelent egyes piacokra való belépés előtt, egyúttal azonban tisztességtelen módon előnyben részesít nagy piacokat, ahol a veszteségek könnyebben felszívódnak. Különösen sérti a KKV-k növekedési kapacitását, mivel gyakorta indulási veszteségekről van szó, melyeket nem tudnak azonnal leírni - még az időtényező is igen fontos a KKV-k esetében Az eltérő tagállami jogszabályok megléte nyilvánvalóan növeli a megfelelési költségeket is, melyeknek a KKV-k nehezebben tudnak eleget tenni, és ami ösztönzi a nagyvállalatoknál az adózási machinációkat.
Végül a veszteségenyhítés késedelme érthetően költséges és megterhelő valamennyi európai vállalkozás számára. Komoly költségteherről van szó olyankor, amikor a törvényesen visszaigényelhető tőkét adott esetben évekre lekötik, mivel a hatályos nemzeti veszteségenyhítési jogszabályok nem engedélyezik a késedelem nélküli konszolidációt.
A jelentés minderre azáltal kínál gyógyírt, hogy támogatja azt a lehetőséget, hogy ugyanazon adóéven belül ellentételezzék a veszteséget, ami a vállalat válláról leveszi az ésszerűtlen időbeli terhet, és áthárítja azt az állami szektorra. Mindez egyenlővé tenné a versenyfeltételeket is, egyúttal pedig csökkentené a vállalkozások megfelelési költségeit. Ez azt is jelentené, hogy az adózás az a terület, ahol még mindig van tennivaló a belső piac teljes körű kihasználását illetően. Ez nem jelenti az adómértékek harmonizálását, inkább azt, hogy az adóverseny az európai gazdaság egészséges sajátossága. Azonban nincs szó az annak érdekében történő jogalkotásról, hogy megkönnyítsék a határon átnyúló vállalkozást, és olyan egyenlő versenyfeltételeket alakítsanak ki, amelyek mellett a beruházások torzítástól mentes gazdasági előnyökre alapulnak.
Üdvözlöm tehát a Bizottság e területen folytatott tevékenységeit a határon átnyúló veszteségenyhítési intézkedéseket illetően. Örömmel töltene el, ha a Parlament támogatná ezt a sürgősen szükséges jogszabályt, és hálás vagyok az eljárás során kapott támogatás üzenetéért. Úgy vélem, hogy a Parlament e kérdéssel kapcsolatos véleménye szintén igen időszerű lesz, mivel az Európai Bíróság felhívott a kérdést illetően politikai iránymutatásra is.
Szeretném tehát a Bizottságot tovább ösztönözni arra, hogy az egységes konszolidált társaságiadó-alapot, a CCTB-t mint hosszú távú megoldást támogassa, és remélem, hogy e Ház is támogatni fogja ezt e jelentéssel. Azonban a CCTB hosszú távú projekt, és megvalósítása a távoli jövőbe mutat. Időközben sürgős szükség van határon átnyúló jogszabályokra, illetve a veszteségek enyhítésére és konszolidálására egyes olyan komoly problémák időközi megoldása gyanánt, melyekkel a belső piac működése során találkozunk.
László Kovács
a Bizottság tagja. - Elnök úr, bizonyára emlékszik rá, hogy néhány hete vitattuk meg az adózási és vámpolitikák által a növekedés, a foglalkoztatás és a versenyképesség Lisszaboni Stratégiájának terén játszott szerepet. A veszteségek határon átnyúló enyhítése az egyik kulcseleme egy akadályoktól mentes versenyképes belső piac megteremtésének, mellyel ilyen módon hozzá lehet járulni a növekedéshez és a foglalkoztatáshoz.
Hadd fejtsem ki a határon átnyúló veszteségenyhítés szerepét a belső piac szempontjából. Képzeljünk el egy kis- vagy középvállalkozást, mely saját belföldi piacán sikeresen működik. Amint más tagállamokra is ki kívánja terjeszteni a tevékenységeit, nem csupán további megfelelőségi költségek problémájába ütközik. Ilyen módon ez a KKV számos esetben nem lesz képes arra, hogy leírja indulási veszteségeit azon nyereséggel szemben, melyet a székhelye szerinti tagállamban továbbra is szerez.
A külföldi veszteség figyelmen kívül hagyásának az eredménye a kettős adóztatás, és ez számos KKV-t visszatart attól, hogy más tagállamokban tegyen befektetéseket. A határon átnyúló veszteségenyhítéssel kapcsolatos új kezdeményezéssel a nagyvállalatok - de különösen a KKV-k is - könnyebben terjeszkedhetnek külföldre tevékenységeikkel, és a belső piac valamennyi előnyét élvezhetik.
A határon átnyúló veszteségenyhítésre vonatkozó kezdeményezés célzott megoldást jelent rövid- és középtávon, és köztes lépést jelent. Azonban kérem, hogy ne feledjék, hogy ez a kezdeményezés a jövőben csak mellékes a közös konszolidált vállalati adóalap (CCTB) mellett, különösen a CCTB hatálya alá nem tartozó vállalatoknál.
A határon átnyúló veszteségenyhítésre vonatkozó kezdeményezés köre korlátozottabb annál, mint az adóalap CCTB szerinti konszolidálása, mivel ez automatikus és átfogó módon ellentételezi egy vállalatcsoport valamennyi nyereségét és veszteségét.
Igen nagyra értékelem a Kauppi asszony jelentésében a bizottsági kezdeményezés iránt tanúsított támogatást a határon átnyúló veszteségenyhítést, az együttműködési megközelítést és természetesen a CCTB-vel kapcsolatos munkánkat illetően.
Önhöz hasonlóan én is úgy gondolom, hogy folytatnunk kell erőfeszítéseinket a belső piac adózási akadályainak megszüntetése érdekében.
Zsolt László Becsey
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (HU) - Köszönöm, elnök úr! Nagy elismerésemet szeretném kifejezni a biztos úrnak és Kauppi asszonynak a jelentés elkészítéséért, mert érzékeny és ellentétes indulatokat kiváltó, fontos témához nyúltak.
Két megjegyzés: egyrészt magam is fontosnak tartom, hogy a belső piac működése szempontjából ne álljon fel annak a veszélye, hogy csak azért, mert az anyavállalat és a leányvállalat két különböző tagállamban fejti ki tevékenységét, hátrányba kerüljenek a csupán egyetlen tagállamban tevékenykedőkhöz képest.
Ezért magam is szorgalmazom, hogy a kettős adóztatást zárjuk ki - amit a biztos úr is mondott -, akár elektronikus együttműködési mechanizmusok révén. Az időtényező miatt bátorítsuk a gazdasági szereplők hatékony határon átnyúló tevékenységét, alkalmazzuk a jóváírás vagy a mentesítés módszerét.
Ugyanakkor szerintem azzal is kell gondolatilag foglalkozni, amikor a leányvállalat nyereséges és az anyavállalat veszteséges. Piia-Noora Kauppi asszonynak: az új tagállamokban például ez egy érdekesebb helyzet a mi szempontunkból.
Másik megjegyzésem a kettős adóztatás eltörlése mellett a közös konszolidált adóalapra vonatkozik. Még előtte vagyunk a vitának, de vannak fenntartásaim: nem az adószuverenitás bajnoka akarok lenni, hanem ennek a közös konszolidált alapnak a hatását nem látom még tisztán. Félő ugyanis, hogy nagy lesz a politikai nyomás arra, hogy legyen itt is minimum szint, mint az áfánál vagy a jövedéki adózásnál. Ezt mutatják a szocialista és a kommunista, tehát a baloldali képviselők javaslata is, holott a maastrichti kritériumok ennek azt hiszem, hogy gátat szabnak.
De félelmem van ebben az ügyben azért is, mert nem tudom, milyen lesz a hatása az új, tőkeszegény keleti tagállamokra a belső piaci tőkeáramlás szempontjából. Kihez telepszik le az adminisztráció? És fenn lehet-e majd tartani a hátrányos infrastrukturális helyzet ellensúlyozására az egyedi adóalap-kedvezményeket is?
Ezért fogok ezeknél a részeknél tartózkodni, de egyébként szeretnék gratulálni még egyszer a biztos úrnak és a jelentéstevőnek. Köszönöm, elnök úr.
Donata Gottardi
a PSE képviselőcsoport részéről. - (IT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! A holnap megszavazandó, állásfoglalásra irányuló indítvány jól jelzi, hogy uniós szintű adópolitikára van szükség.
Ez nem jelenti a nemzeti adópolitikák meggyengítését vagy korlátozását; senki sem kérdőjelezi meg e területen az egyes tagállamok hatáskörét. Ez viszont azt jelenti, hogy támogatnunk és koordinálnunk kell ezeket, különösen amikor, ahogy az a határon átnyúló tényállások során a vállalati veszteségekre is igaz, az Európán belüli és kívüli áthelyezési döntések átnyúlnak a nemzeti határokon.
Egyértelmű, hogy nem csupán a nemzeti szabályozások, hanem a kétoldalú megállapodások is elégtelenek, mivel a globalizált pénzügyi piacok és a globalizált termelés korában ilyen jelenség gyakorta előfordul, és túllép egyes országok határain. Az indítvány tartalma számos ponton hozott konszenzus eredménye, és hadd emlékeztessek a legfontosabbakra, szívből köszönetet mondva az előadónak folyamatos együttműködési készségéért.
Huszonhét eltérő adórendszer akadályozza a belső piac gördülékeny működését, és akadályt jelent a vállalkozások - különösen a kisvállalkozások - számára, ahogyan azt Kovács biztos úr is elmondta. A szövegben tett első kijelentés egyértelmű, és kifejezi azt a komoly aggodalmat, melyet az a kedvezőtlen hatás kelt, amelyet a határon átnyúló veszteségek tagállamok által történő eltérő kezelése a belső piac működésére gyakorol.
A javasolt megoldás még mindig ideiglenes és átmeneti, mivel az egyetlen tökéletes megoldás egy közös konszolidált vállalati adóalap (CCCTB). Ezért támogatjuk a Bizottság közleményét a helyzet kezelésének fontos lépéseként, egyúttal a tagállamok közötti, megfelelő együttműködésre szólítva fel az időzítés és a megoldások tekintetében: a 4. bekezdésből idézek.
Fontos emlékeztetni olyan közös európai intézmények fennállására, mint amilyen az "európai részvénytársaság” és az "európai szövetkezet”, illetve a közösségi szintű vállalatcsoportokra vonatkozó uniós eljárásokra. Ezekre kell építeni, mivel ezek nem csak azt teszik lehetővé számunkra, hogy a szociális partnerek kapcsolatára és ilyen módon a foglalkoztatásra gyakorolt hatásokra hivatkozzunk, hanem hogy elismerjük a közösségi szintű, stabil vállalatcsoportok kialakulását is. Mindenesetre egy európai gyártási rendszer fejlesztését és létrehozását kívánjuk támogatni, nem pedig az egyes tagállamokét, és ez egy olyan gyártási rendszer, mely nem szirénhangok után megy és taktikus módon más országokban is letelepül az adóelőnyök, a terhek és veszteségek leírása alapján, ahogy ez éppen kényelmes. A gyártási rendszernek képesnek kell lennie az egyenlő elbánásra támaszkodni, és el kell kerülnie a megkülönböztető jellegű számvitelt annak megfelelően, hogy az ellenőrzést gyakorló vállalkozás csak egyetlen országban telepedett le vagy különböző országokban van jelen.
Ez az eredmény nem érhető el megfelelő szabályok és egységes feltételek nélkül. Annak elismerése, hogy a jövedelmező adóverseny alapvetően veszélyezteti e javaslat tartalmát, nem jelenti azt, hogy ezzel szemben ideológiai zászlót lengetünk meg.
Olle Schmidt
az ALDE képviselőcsoport részéről. - (SV) Köszönjük Piia-Noora Kauppi kiváló jelentését. Kiegyensúlyozott módon számol be azon problémákról és nehézségekről, melyek a belső piacon jelentkeznek, 27 eltérő adórendszer esetén. A már említett globalizáció mindenesetre tovább növelte az uniós adóügyek közös megközelítésének szükségességét, hogy a verseny akadályai elkerülhetők legyenek. Az eltérő szabályok és a bürokrácia továbbá a vállalatok számára a gazdasági erő elvesztését és munkahelyek elvesztését is jelenti az EU-ban. Egyértelműbb szabályokra van szükségünk, illetve olyan megközelítésre, mely a vállalkozásoknak kedvez, ahogy azt Kauppi asszony javasolja. Néhányan közülünk levehetnék a szemellenzőjüket.
Az adózás, mint tudjuk, igen érzékeny téma. A kulcsszavak itt az adóverseny és az országok szabadsága saját adómértékeik meghatározására. A Bizottság hosszú távú célja konszolidált vállalati adóalap elérése. Mivel ez nem elérhető, célzott intézkedésekkel kell élni azon területeken, melyek növelhetik a belső piac eredményességét.
A jelentés különféle cselekvési lehetőségeket tekint át, és ismerteti, hogy az egyes országok mennyire eltérő megközelítést választottak, ami jó, de nem eléggé. Elviekben szintén ésszerű, ha a vállalkozások határon átnyúló módon leírják veszteségeiket egy vállalaton belül vagy a konzorciumon belüli vállalatok között. Egy ilyen rendszer elősegítése érdekében közös megközelítésre van szükség azt illetően, hogy mit kell megadóztatni, vagyis konszolidált adóalapra van szükség. Mi az ALDE képviselőcsoporton belül ezt gondoljuk helyes iránynak. A közös CCTB bevezetése önmagában nem gátolja az adóversenyt, épp ellenkezőleg. Az adóalap közös lesz, és fokozódik az átláthatóság. Ez az új rendszer javítja majd a kis- és középvállalkozások lehetőségeit különösen veszteségeik leírására. Az aggódó pénzügyminiszterek - márpedig sokan vannak - szintén megnyugodhatnak. Az adózási hatáskör sértetlen marad.
Az 1. módosítás tekintetében képviselőcsoportunk részenkénti szavazást kér, és az első részben külön kellene foglalkozni a jövedéki adókkal. Ami a többit illeti, tartózkodni kívánunk a szavazástól Donata Gottardi E. és F. preambulumbekezdésekkel kapcsolatos módosításánál, annak érdekében, hogy segítsük egy széles körű konszenzus és támogatás létrejöttét a Házon belül e kiváló jelentés tekintetében.
Dariusz Maciej Grabowski
az UEN képviselőcsoport részéről. - (PL) Elnök úr! Az előadó elismerést érdemel munkájáért, ez a jelentés azonban ellentmondásos. Ellene kell szavaznunk, és meg is mondom, miért.
Ez egy kísérlet az Unió adórendszereinek egységesítésére, illetve a tagállamokra adómegoldások kiszabására. Emellett ezzel a határon átnyúló vállalkozásokat részesítjük előnyben a KKV-kkal szemben, és ez számos belföldi társaságot arra kényszerít majd, hogy más országokban bármi gazdasági indok nélkül kirendeltségeket és leányvállalatokat hozzanak létre, egyszerűen csak a határon átnyúló vállalatokra alkalmazandó rendelkezések kihasználása érdekében.
Szeretnék rámutatni arra, hogy a határon átnyúló vállalkozások évek óta kiaknázzák a posztkommunista országok tisztviselőinek képzetlenségét és korrupcióját, és adózási és számviteli trükköket alkalmaznak a veszteségek bevallására és az adófizetés elkerülésére. Az Unió ezt elnézte. Az új rendelkezés lehetővé tenné az ilyen magatartás folytatását és legalizálását. Különösen meglep mindez azért, mert a dolog a régi uniós országokat is kedvezőtlenül érintené, hiszen adóik csökkennének.
Úgy hiszem, hogy először meg kell oldanunk az Unión belüli határon átnyúló cégek adó- és számviteli trükkjeinek problémáját, és fejlesztenünk kell az adójogszabályokat, különösen az új tagállamokban. Ez segítene az adójogszabályok megsértésének megelőzésében és feltárásában.
Sahra Wagenknecht
a GUE/NGL képviselőcsoport részéről. - (DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Bizonyos mértékig egyetérthetünk egy dologban: komoly problémákkal terhes az EU jelenlegi helyzete, ahol 27 különféle adórendszer működik egymás mellett egy integrált egységes piacon, ahol a tőke teljesen szabadon mozog. Itt ér véget valójában az egység. Az adóverseny adódömpinget jelent a gazdagok és a hatalmasok számára, és csupán nagyobb adóteher a rendes keresők és fogyasztók számára. Aligha meglepő, hogy ez a helyzet különösen kedvező az ingatlantulajdonosok és a nagyvállalatok számára.
Különösen meglepő és ijesztő, hogy erről a valóságos helyzetről még mindig viták folynak itt a Házban, amely valójában az elithez tartozó keveseknél több ember érdekeit kellene, hogy képviselje. A nüansznyi részletek és a nüansznyi értékelések ellenére a Kauppi-jelentés tipikus ferdítés. Ez vonatkozik az adóverseny állítólagos kedvező hatásairól elfogadott álláspontra éppúgy, mint arra, ahogyan a tényleges tárgyával - vagyis határon átnyúló tényállások tekintetében a veszteségekkel kapcsolatos adóeljárásokkal - foglalkozik.
Nyílt titok, hogy a vállalkozások rendszeresen fordulnak a határon átnyúló veszteségenyhítés eszközéhez annak érdekében, hogy adószámlájukat csökkentsék a nyereséget alacsony adókulcsú területekre és országokba áttéve. Ebben igen sikeresek, amint azt a statisztika is mutatja: egy ilyen virtuális veszteségleírás valójában azt jelenti, hogy az elmúlt 20 évben a multicégek által szerzett nyereség után fizetett adó folyamatosan csökkent. Az Európai Bíróság ítéleteinek célja pusztán ezen adórendelkezések megkönnyítése volt, és ezért ezek komolyan beavatkoztak a tagállamok adóügyi szuverenitásába. Mindez csak gyorsítja a vállalati adó dömpingjével kapcsolatos versenyt.
E fejlesztés támogatói egyértelműen olyan Európát kívánnak látni, melyben a kimondatlan gazdagság a halom tetején felgyűlhet, míg ugyanakkor alul a szegénységi szint növekszik, és a korábbi középosztálynak reálértékben csökkenő jövedelemből kell megélnie. Mi másmilyen Európát akarunk, szociálisan igazságos adózási politikával. Ez az oka annak, hogy képviselőcsoportunk elveti ezt a jelentést.
John Whittaker
az IND/DEM képviselőcsoport részéről. - Elnök úr! Az előadó szerint ez a kezdeményezés ösztönzi a kis- és középvállalkozásokat határon átnyúló tevékenységeik bővítésére. Nemigen kétlem, hogy ezt komolyan támogatták a nagy multinacionális cégek, hiszen ez elsősorban az ő érdekeiket szolgálja. Hazámban, Nagy-Britanniában a vállalkozások túlnyomó többsége kisvállalkozás, és ezek adják a foglalkoztatás kb. 70%-át. Ezeknek csak elenyésző része érdekelt a külföldi tevékenységekben. Fő kifogásom azonban az, hogy ezzel az Európai Unió erőteljesebben beavatkozik az adózási ügyekbe. Ha a hozzáadottérték-adót az EU-s mérce szerint mérjük, a jogszabályokat vég nélkül fogjuk módosítgatni. Máris nyolc HÉA-irányelvünk van, a helyzet még mindig kaotikus, és lehetőséget ad a csalásra.
A vállalkozások akkor működnek a legjobban, ha a szabályok egyszerűek és jól érthetőek, ahogy azt Schmidt úr az imént mondta. Az EU egy dologhoz ért, és ezt tökéletesen csinálja. Mégpedig ahhoz, hogy hogyan bonyolítsa a dolgokat. Így hát más képviselők véleményével ellentétben sokkal jobb terv lenne az adóverseny ösztönzése. Így azok a nemzetek, ahol a legenyhébbek és a legegyszerűbbek az adók, vonzanák a legtöbb vállalkozást.
Elisa Ferreira
(PT) Elnök úr! A veszteségek egyes tagállamok által történő eltérő kezelése torzítja a versenyt a belső piacon, tisztességtelen, és gyenge adózási gyakorlatokat ösztönöz. Üdvözöljük tehát a Bizottság azon kezdeményezését, hogy e szabályokat illetően minimális szintű harmonizációt javasol, és reméljük, hogy a Tanács egyetért majd a javaslattal. Ezen a területen létfontosságú a jobb szabályozás, különösen az ehhez kapcsolódó jogbizonytalanság kiküszöbölése érdekében, mely azt eredményezte, hogy több eljárás is indult az Európai Közösségek Bíróságán, és ez hozzájárult a gazdasági kapcsolatok terén a fokozott bizonytalansághoz, ilyen módon hátrányt okozva a vállalkozások és KKV-k számára.
Teljesen elengedhetetlen annak biztosítása, hogy a különféle adózási gyakorlatok összeegyeztethetők legyenek a belső piac eredményes működésével. Az előadó, Kauppi asszony által készített jelentés minősége jelentős konszenzust tett lehetővé a főbb képviselőcsoportok között annak alapvető elemeit illetően. Azonban a jelentés egyes nem létfontosságú szempontjai eredeti változatukban akadályozhatják ezt a megállapodást. Különösen a szocialista képviselőcsoport véleménye az, hogy ez a folyamat nem összeegyeztethető az adóversennyel kapcsolatos gyakorlatok nyílt védelmével. Ezek a gyakorlatok a vállalkozások, a tőke és a személyek mesterséges mozgását ösztönzik. Az ilyen mozgások gyakorta eredményeznek visszaesést mind szociális, mind környezeti szempontból, illetve a gyártási modellben is. Emellett egyes gazdaságokban az adóverseny komoly problémákat okoz a makrogazdasági egyensúlyban, és ez különféle következményekkel jár, különösen az ezen országok által polgáraik rendelkezésére bocsátott állami vagyon minőségében és mennyiségében.
A Európai Parlament szocialista képviselőcsoportja úgy vélekedik, hogy egy ilyen stratégiai fontosságú tárgyban nagy előnyt jelentene a Bizottság és a Tanács elé egy széles körben támogatott európai parlamenti álláspontot terjeszteni. E kezdeményezés terén az Európai Unió előtt még mindig hosszú út áll, különösen a gyakorta emlegetett CCCTB vagy közös konszolidált vállalati adóalap megteremtését illetően. Meg kell teremtenünk e jövőbeli munka politikai feltételeit.
Az e jelentésről szóló megállapodás nem elérhetetlen. Reméljük, hogy a végleges szavazáskor a főbb képviselőcsoportok között a kompromisszum szelleme lehetővé teszi, hogy megőrizzük a főbb üzenetekkel kapcsolatosan elért konszenzust, hogy végül széles körű jóváhagyásra kerüljön sor. A bennünket politikailag nem leküzdhetetlen mértékben megosztó másodlagos kérdések nem akadályozhatják a jóváhagyást.
Üdvözöljük, hogy ebben a folyamatban a PPE-DE képviselőcsoport számos tagja aktívan részt vett, különösen az előadóval együtt tanúsított kompromisszumkészségüket és nyitottságukat, mely lehetővé teszi, hogy konszenzusra jussunk e jelentés alapvető kérdéseiben. Köszönöm, elnök úr.
Margarita Starkeviciute
(LT) Szeretném felhívni a figyelmüket valamire, amiről igen sokat beszélünk, méghozzá a belső piac különféle hiányosságaira, és hangsúlyoznám a tényt, hogy a belső piac fejlődése számos előnnyel jár számunkra. Ez a dokumentum fontos abból a szempontból, hogy előnyösen fejlesztheti az egységes piacon működő vállalkozások munkatermelékenységét. Azonban nem feledkezhetünk meg egy másik szempontról. Olyan országot képviselek, ahol a vállalkozások többsége európai multinacionális vállalat, nem pedig nemzeti. Ezért sokszor nehezen tudjuk gazdaságunkat makrogazdasági értelemben irányítani, mivel a vállalati stratégiák a nemzeti gazdaság céljait, pl. az adóügyi egyensúlyt háttérbe szorítják. Megfelelő kompromisszumra kell jutnunk a belső piac fejlődésének előnyei és a makrogazdasági stabilitás között. Szeretném felhívni a biztos úr figyelmét arra, hogy a politikai és a gazdasági kérdéseket ismét koordinálni kell Almunia úrral.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Elnök úr! Most, hogy szót kaptam a határon átnyúló vitákkal kapcsolatos veszteségekre vonatkozó eljárásról szóló vitában, szeretném kiemelni az alábbi kérdéseket.
Először is a közvetlen adózás, mint például a vállalati adó, nem tartozik az Európai Bizottság hatáskörébe. Ezért elviekben a Bizottság ezzel nem foglalkozhat.
Másodsorban meglepve látom, hogy a jelentés olyan kijelentéseket tartalmaz, melyek helytelenítik a vállalati jövedelemadó-kulcsok egyes, főleg új tagállamok által bevezetett csökkentését.
Harmadszor aggaszt, hogy a Bizottság arra szólít fel, hogy gyorsítsák fel az Európai Unióban egy konszolidált vállalati adóalap bevezetésére irányuló munkát. Egy ilyen adó jellege, mértéke és az adóalap megállapítása azon kevés eszközök egyike, melyek még mindig a tagállamok hatáskörében vannak, és a kevésbé fejlett országok gazdasági fejlődésének meggyorsítására alkalmazhatók.
Negyedszer - ha megvizsgáljuk a Bizottság konszolidált vállalati adóalapra vonatkozó javaslatát -, azt látjuk, hogy a cél az, hogy valamennyi tagállam számára biztosítsák a fejlődés olyan mértékét, melynek keretében évente a GDP legfeljebb 2%-kal növekszik. Egy ilyen forgatókönyv esetén hogyan zárkózhatnak fel azon új tagállamok, melyek 20-30 évvel vannak lemaradva a fejlettebbek mögött?
Katerina Batzeli
(EL) Elnök úr, biztos úr! Az adózás kérdése és a határon átnyúló vállalkozáscsoportok esetében a veszteség áthelyezésének lehetősége az Európai Unión belül nem kezelhető tisztán és egyszerűen csak a vállalkozások határon átnyúló tevékenységei előmozdításával. Ez a célkitűzés nyilván fontos a belső piac gördülékeny működéséhez, azonban a vállalkozások megadóztatásával kapcsolatosan - ahogyan azt Kauppi asszony jelentése is írja, melyet most vizsgálunk - ezt az Európai Unión belül az adózás fokozottabb harmonizációjáról szóló vita összefüggésében kell elhelyeznünk.
Amennyiben nincs egyenlő feltételek szerinti adóverseny és nincs minimálisan előírt megállapodás a vállalkozások közös, egységes adóalapjáról annak érdekében, hogy egységes és átlátható szabályokat állapítsunk meg az adóalap mérésére, olyan lehetőségek nyújtása, mint amilyen a határon átnyúló jellegű veszteségek adóenyhítése, jelenleg azt teszi szükségessé, hogy óvatos megközelítést fogadjunk el. Ennek oka az, hogy ez annak komoly kockázatával jár, hogy torzul a tagállamok adózási és bevételi rendszere, illetve a belső piac működése és a vállalkozások közötti versenyt.
Olle Schmidt
Elnök úr, ezen újfajta vita keretében kihasználhatnám ezt a pillanatot, hogy megkérdezzem a biztos urat, hogy mi a jelenlegi helyzet a CCCTB-t illetően a Tanácsban, mivel tudjuk, hogy egyes pénzügyminiszterek egyáltalán nem örülnek ennek. Biztos úr! Beszámolna nekünk arról, hogyan áll a vita a Tanácsban, és mit javasol ma a 27 tagállam?
László Kovács
a Bizottság tagja. - Elnök úr, nagy érdeklődéssel követtem a vitát, és ez megerősítette azon meggyőződésemet, hogy a határon átnyúló veszteségenyhítés bevezetése fontos lépés a belső piac elmélyítésében.
Teljes mértékben osztom Kauppi asszony nézeteit azt illetően, hogy a felszínen az adózásról van szó, valójában azonban a belső piac megfelelő működéséről.
Különösen hálás vagyok az Önök támogatásáért, melyet különösen a KKV-k határon átnyúló gazdasági tevékenységének nyújtanak, ami igen közel áll a szívemhez. Szeretnék köszönetet mondani az előadónak, Kauppi asszonynak igen bátorító jelentéséért, illetve a Gazdasági és Monetáris Bizottságnak és a Jogi Bizottságnak támogatásukért. A Bizottság a következtetések legtöbbjével egyetért.
A Parlament támogatását üdvözöljük, mivel ez a tényező kedvezően hathat a Tanács keretében ezt követően zajló megbeszélésekre. Amint azt a jelentésben is javasoltuk, biztosíthatom Önöket, hogy folyamatos erőfeszítéseket teszünk a CCCTB és a tagállamok közvetlen adórendszerei közötti együttműködés terén. A CCCTB szintén igen közel áll a szívemhez, mivel teljesen biztos vagyok abban, hogy ez viszonylag nagyobb előnyöket jelent majd a kis- és középvállalkozásoknak, mint a nagy multinacionálisoknak.
Azonban megértem az aggodalmakat, és a vita végén elhangzott kérdésre válaszolva azt mondhatom el Önöknek, hogy a Tanácsnál a kérdés napirenden van, de nem konkrét javaslat formájában. Egyelőre koncepció gyanánt kezelik, és a koncepció tekintetében a tagállamok kb. kétharmada adott hangot támogatásának, és kevesebb mint egyharmada fejezte ki kételyeit vagy ellenállását.
Bármiféle megbeszélés, különösen az olyan megbeszélések, melyek hátráltatnák a határon átnyúló veszteségenyhítés kérdéséről zajló jelenlegi vitát, még korai lenne, mivel egyelőre nincs konkrét jogalkotási javaslat. A Bizottság jogalkotási munkaprogramjában azonban van egy pont, mely szerint az év második felében konkrét jogalkotási javaslatot nyújtunk be - a szükséges hatásvizsgálattal - a CCCTB-ről. Ezután megvitathatjuk, hogy relevánsak-e az aggályok vagy nem.
További szempont: ha nincs egyhangú megállapodás - egyelőre márpedig úgy hiszem, hogy nem lesz egyhangú megállapodás -, megoldásként a kibővített együttműködést választhatjuk. Így egyetlen tagállam sem kényszerül a CCCTB elfogadására és használatára. És még a CCCTB-t választó országokban sem lesznek a vállalkozások a használatára kényszerítve, mivel nincs értelme a belső piacon nem tevékeny - ott üzleti tevékenységet nem folytató - vállalkozások esetében a közös adóalaphoz folyamodni. Ezek megmaradhatnak a korábban használt belföldi nemzeti adóalapnál.
Osztom tehát azon következtetését, miszerint a belső piaci koherens fejlődésének támogatása és megfelelő működése érdekében a tagállamok eltérő vállalatiadó-rendszereinek fennállása miatti akadályokat kezelni kell, lehetőség szerint közös megközelítés és koordinált fellépés útján.
Tekintettel a leírt veszteségre, az Ön jelentése számos egyedi területet emel ki, ahol további lépések szükségesek, ideértve a KKV-k sajátos szükségleteinek kezelését, a vállalatcsoportok meghatározását és az automatizált információcsere lehetőségeit.
A szervezeti egységeink tanulmányozzák ezeket a javaslatokat és észrevételeket, és lehetőség szerint foglalkoznak az ügyek továbbvitelével. A KKV-k szempontja máris fontos része Günter Verheugen alelnök munkájának. Egy másik szempont, a vállalkozáscsoportok fogalmának meghatározása a CCCTB-vel kapcsolatos munka elengedhetetlen eleme.
Biztosíthatom továbbá Önöket, hogy a vállalkozásokon és vállalkozáscsoportokon belül a határon átnyúló veszteségenyhítésre vonatkozó ajánlásaik a következő hónapokban folytatott munkánk számára iránymutatásként szolgálnak. Különféle utalások vannak az Ön jelentésében az adókikerülésre. Itt hadd jegyezzem meg, hogy a Bizottság múlt év decemberében közleményt fogadott el a közvetlen adózás területén a visszaélésellenes intézkedések alkalmazásáról.
A Bizottság osztja az adókikerülés kapcsán az Ön jelentésében megfogalmazott aggályokat. A tagállamok meg kell, hogy tudják akadályozni adóalapjuk visszaélésszerű és agresszív adótervezés miatti erodálódását. Ugyanakkor elengedhetetlen azt biztosítani, hogy nem korlátozzák indokolatlanul a Szerződés nyújtotta szabadságokat. E legutóbbi kezdeményezés elindításával a Bizottság célja további megbeszélések elindítása a többi intézménnyel arról, hogy a nemzeti visszaélésellenes intézkedések hogyan teljesíthetik ezeket a követelményeket. Az Ön adókikerülés kockázatával kapcsolatos megfigyeléseit is figyelembe vesszük.
Végül ami e jelentés javasolt módosításait illeti, a Bizottság nem támogatja a 1., 2., 3., 4., 5. és 6. módosítást, azonban támogatja a 7. és 8. módosítást, melyek összhangban vannak a közlemény szellemével.
Piia-Noora Kauppi
előadó. - Elnök úr! Igen rövid leszek. Nyilván örömömre szolgál, hogy a legtöbb képviselőcsoport támogatja a jelentést holnap a szavazásnál. Saját képviselőcsoportom tartózkodást javasol a 7. és 8. módosítás tekintetében. Úgy vélem, hogy ez összhangban van a Bizottság ajánlásaival, illetve hogy talán a 7. és 8. módosítást is elfogadják, ami azt jelenti, hogy holnap a jelentés mögött komoly többség támogatása áll majd.
Kicsit a múltról is szeretnék megemlékezni: milyen nehéz volt, mielőtt elfogadtuk az első társasági adózási irányelveket - az anya- és leányvállalatokról szóló irányelvet és a kamatokról és jogdíjakról szóló irányelvet az 1990-es években -, hogy ezekre a napirendi pontokra térjek ki. Most azonban a vita komolyabb, és úgy vélem továbbra is, hogy valamennyi praktikus lehetőségünk megvan - úgymint a visszaélésellenes intézkedések az anya- és leányvállalatokról szóló irányelv fejlesztésére, illetve a transzferárképzési fórum munkájának fejlesztésére -, és az ilyen kezdeményezésekre igen nagy szükség van.
Végül azonban átfogó megoldásra és a CCCTB-re van szükségünk. Most ez a legjobb elérhető lehetőség, és ezt komolyan kell vennünk. Remélem, hogy erre ebben az európai parlamenti időszakban kerül sor, a 2009. évi választások előtt. Valamit tenni kell a 2009. évi választások előtt, és nem tehetjük meg, hogy a tagállamokra várunk, míg elkészülnek a ratifikálással és a népszavazásokkal. Most kell lépnünk, és eljött az idő a Parlament intézkedésére.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap kerül sor.
