Puhemiehen julkilausuma
Puhemies.
Hyvät kollegat, tämä kesä on ollut erityisen väkivaltainen: sotilashenkilöstöä vastaan tehdään jatkuvasti iskuja Irakissa, viattomat siviilit ovat joutuneet kauhistuttavien iskujen uhreiksi Mumbaissa, Jerusalemissa ja jälleen viime viikonloppuna Najafissa. Joudun valitettavasti ottamaan näistä tapahtumista esille erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien Bagdadin päämajaan kohdistuneen pommi-iskun. Elokuun 19. päivän 2003 iskussa kuoli YK:n Irakin erityislähettiläs Sergio de Mello sekä muita YK:n työntekijöitä, irakilaisia siviilejä ja muiden humanitaaristen avustusjärjestöjen tai kahdenvälisten järjestöjen työntekijöitä, jotka osallistuivat tuona hetkenä YK:n rakennuksessa kyseisenä päivänä järjestettyyn koordinaatiokokoukseen. 
Lähetin välittömästi parlamentin nimissä YK:n pääsihteerille kirjeen, jossa ilmaisin syvän osanottomme ja solidaarisuutemme uhrien perheille, ystäville ja kollegoille. 
Tällä kertaa YK on kärsinyt erityisen kovan iskun. Kuten tiedämme, YK:n pääsihteeri Kofi Annan menetti traagisesti kuolleessa de Mellossa ainutlaatuisen ja pätevän edustajan ja neuvonantajan mutta myös läheisen ja arvostetun ystävän. Haluamme osoittaa Kofi Annanille, että Euroopan parlamentti tukee häntä kaikin tavoin ja päättäväisesti näinä synkkinä ja vaikeina aikoina. 
Menetettyjen ihmishenkien tragedia koskee myös parlamentin jäseniä henkilökohtaisesti ja suoraan. Kuolleiden joukossa oli Euroopan parlamentin jäsenen entinen henkilökohtainen avustaja ja erään työntekijämme veli. 
Paras kunnianosoitus Sergio de Mellolle ja muille Bagdadin pommi-iskussa kuolleille heidän järkkymättömästä rohkeudestaan olisi se, että YK saavuttaisi tavoitteensa ja saisi nopeasti vakiinnutettua Irakiin kansainvälisen oikeuden sekä lain ja järjestyksen ja luotua asianmukaiset elinolot Irakin kansalle.
Pyydän teitä viettämään minuutin hiljaisuuden uhrien muistoksi. 
(Parlamentti vietti minuutin hiljaisuuden.)

Puhemies.
Puheenjohtajakokouksen työjärjestyksen 110 ja 110a artiklan mukaisesti torstaina 28. elokuuta 2003 pidetyssä kokouksessa laatiman esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu. Siihen on ehdotettu seuraavaa muutosta:

Barón Crespo (PSE).
Arvoisa puhemies, tämän ehdotuksen yhteydessä haluan muistuttaa parlamentille, että toimiessani Euroopan parlamentin puhemiehenä minulla oli vuonna 1991 kunnia antaa Saharov-palkinto Aung San Suu Kyille, jonka puolesta palkinnon otti vastaan hänen aviomiehensä, tällä hetkellä jo edesmennyt Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen. Aung San Suu Kyi on taistellut saman asian puolesta jo vuodesta 1991. Sen sijaan, että järjestäisimme keskustelun tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista, meidän pitäisi mielestäni vedota hänen puolestaan ja kunnioittaa häntä hänen väsymättömästä toiminnastaan sekä antaa tukemme tälle oikeutetulle asialle. 
Puhemies.
Parlamentti on selvästi yhtä mieltä kanssanne. 
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.) 
Käsittelyjärjestys vahvistettiin.
Banotti (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tiedän, että tämän aiheen toistuva käsittely alkaa jo väsyttää, mutta voisitteko kertoa, onko Air France - josta parlamentin jäsenillä on hyvin erilaisia näkemyksiä - valmis jatkamaan Lontoon ja Strasbourgin välisiä lentoja, jotka se lopetti heti ensimmäisen kilpailijan ilmaannuttua, nyt, kun vanhan kunnon Ryanair ei enää voi lentää Strasbourgiin. 
Puhemies.
Otin tämän asian esille viime viikolla Ranskan Eurooppa-ministerin kanssa. Käsittääkseni hän pitää asiaa kiireellisenä. Voin varmistaa, että parlamentille ilmoitetaan lisätiedoista, joita mahdollisesti saan tällä viikolla käytävissä keskusteluissa. Luullakseni meidän on myös opittava kokemastamme, sillä sekin on eräänlaista tietoa tästä asiasta.

Ludford (ELDR).
Arvoisa puhemies, lisään edelliseen kommenttiin, että lentoyhteydestä vastanneen Air Francen tytäryhtiön Brit Airin tiedottaja arveli The Times -lehdessä viime viikolla, että vaikka Ryanairin tuen kieltävä tuomio vahvistettiin, yhtiö ei välttämättä aloita uudelleen lentoja Strasbourgiin, sillä se saattaa löytää kannattavampia yhteyksiä. Tämän vuoksi kirjoitin kirjeen, joka julkaistiin The Timesissa ja jossa todettiin, että eurooppalaisen veronmaksajan mielestä kannattavampaa olisi jättää kokonaan tukematta tätä 169 miljoonan euron Strasbourgin matkustussirkusta. 
Tsatsos (PSE).
Arvoisa puhemies, joudun valitettavasti ilmoittamaan Kyproksen pohjoisosaa laittomasti miehittävien Turkin asevoimien häpeällisistä ja luvattomista toimista. 
Kaksi Kyproksen kreikkalaista opettajaa, Alexia ja Grigoris Koukotsikas, karkotettiin lastensa kanssa viime lauantaina Rizokarpason kreikkalaisen ala-asteen tiloista, jonne he olivat menneet luovuttamaan koulurakennuksen ja välineet seuraajilleen. Karpasian koordinointikomitea on välittänyt meille tiedon siitä, että Karpasiassa pelätään, että siellä vielä asuvat Kyproksen kreikkalaiset karkotetaan ja että ensimmäisenä karkotetaan perheet, joissa on peruskoulun yläasteikäisiä lapsia. Komitea on korostanut, että yksityisen keskiasteen koulun perustamista Rizokarpasoon koskevan ehdotuksen vuoksi turkkilaiset miehittäjät ovat uhanneet sulkea kylän ala-asteen koulun, joka on ainoa miehitetyllä alueella toimiva kreikkalainen koulu. Arvoisa puhemies, minun tuskin tarvitsee korostaa parlamentille, mitä ja kuinka monia perusoikeuksia ja kansainvälisiä sopimuksia tässä rikotaan. 
Arvoisa puhemies, pyydän teitä ottamaan yhteyttä Ankarassa oleviin Turkin viranomaisiin, sillä heidän asiamiehensä rikkovat jälleen räikeästi lakia Kyproksen miehitetyllä alueella.

Villiers (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin jatkaa samasta asiasta. Kyproksen pohjoisosassa sijaitsevilta eristyksissä olevilta Kyproksen kreikkalaisyhteisöiltä on lähes 30 vuoden ajan kielletty lasten keskiasteen koulutus. Tämän vuoksi kouluikäisten lasten perheiden on muutettava muille Kyproksen alueille, jotta lapset pystyvät jatkamaan koulunkäyntiä. Samalla perheet hajoavat, ja perimmäisenä tarkoituksena on ajaa kodeistaan ne muutamat harvat Kyproksen kreikkalaiset, jotka vielä asuvat tällä hetkellä Turkin viranomaisten hallinnassa olevassa Kyproksen pohjoisosassa. 
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on tehnyt protestin tästä asiasta ja todennut, että tilanne on vastoin 2 artiklan säännöksiä. Pyydän parlamenttia vetoamaan Rauf Denktashiin, jotta hän peruisi päätöksensä, jolla kielletään keskiasteen koulujen toiminnan jatkaminen. Näiden eristyksissä olevien yhteisöjen perheiltä on evätty ihmisoikeudet ja oikeus koulutukseen jo aivan liian kauan. Nyt olisi erityisen hyvä hetki osoittaa sovittelevaa asennetta sallimalla keskiasteen koulujen toiminnan jatkuminen eristyksessä olevissa Kyproksen kreikkalaisyhteisöissä, sillä Kyproksen kahden yhteisön välisestä sovittelusta on nähtävissä yhä enemmän merkkejä ja Kypros on liittymässä Euroopan unioniin.
Puhemies.
Reagoimme parlamentin jäsenen huomautukseen ottamalla asian esille sekä Ankaran että Pohjois-Kyproksen asianomaisten viranomaisten kanssa.

De Rossa (PSE).
Arvoisa puhemies, pyydän teitä parlamentin puolesta välittämään osanottomme Jean McConvillen perheelle. Hänen jäännöksensä löytyivät sattumalta viime viikolla. Hän oli yksi niistä yhdeksästä "kadonneesta", joiden kohtalosta Irlannin IRA on ilmoittanut olevansa vastuussa. Tämä nainen - 37-vuotias kymmenen lapsen äiti ja leski - kaapattiin, murhattiin ja haudattiin salassa pysyneeseen paikkaan lähes 30 vuotta sitten. Kadoksissa on edelleen viisi niistä yhdeksästä henkilöstä, joiden katoamisesta IRA on ilmoittanut olevansa vastuussa.
Pyydän teitä lisäksi vetoamaan Irlannin ja Britannian hallituksiin, jotta ne hyödyntäisivät kaikkia mahdollisia yhteyksiään IRA:han saadakseen aiempaa täsmällisempää tietoa näiden viiden IRA:n terrorismin uhrin sijainnista. "Kadonneiden" henkilöiden läheisten mielenrauha on tärkeämpää kuin kyseisiin murhiin syyllistyneiden turvallisuus. 
Helmer (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olin viikko sitten käymässä Jogevan pikkukaupungissa Virossa, jossa osallistuin EU:n jäsenyyttä koskevan kansanäänestyksen johdosta järjestetyn kiertueen tapahtumiin. Univormuihin pukeutuneet tytöt jakoivat kasoittain aiheeseen sopivia propagandalehtisiä. Yhdessä tällaisessa lehtisessä, jossa oli PPE-DE-ryhmän merkki, oli kuva miesmallista, ja siinä luki "Äänestä kyllä seksikkäämpien miesten puolesta". 
(Naurua ja suosionosoituksia)
Saksan Viron lähetystön diplomaatti Carsten Wilms piti puheen EU:hun liittymisen puolesta. Tämä oli täysin ristiriidassa vuoden 1961 Wienin yleissopimuksen 41 artiklan kanssa, jossa diplomaatteja kielletään puuttumasta vastaanottavan valtion sisäisiin asioihin. 
Arvoisa puhemies, tuomitsetteko tekin tämän Wienin yleissopimuksen rikkomisen ja voisitteko kirjoittaa jäsenvaltioiden ulkoministereille ja muistuttaa heitä asiaan liittyvistä velvoitteista?

Puhemies.
Jäsen Helmer, jos ymmärsin oikein, huomautitte, että "seksikkäämpiä miehiä" koskeva viittaus oli PPE-DE-ryhmän lehtisessä. He varmaan tiesivät, että kuulutte kyseiseen ryhmään. 
?lyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa, että Irakiin sijoitetut asevoimat, joihin alussa viittasitte, ovat itse asiassa miehitysjoukkoja. 
Siirryn nyt varsinaiseen asiaani. Saamiemme tietojen mukaan Romanian oikeuslaitos on poistanut maan tunnustettujen poliittisten puolueiden listalta sosialistisen työväenpuolueen, jolla on 110 000 jäsentä ja joka oli viime aikoihin saakka edustettuna maan parlamentissa. Puolueen poistaminen listalta on täysin laitonta, sillä se rikkoo poliittisten puolueiden toiminnasta vuonna 2003 annettua lakia nro 14. Päätös tehtiin sen jälkeen, kun Romanian hallitus oli painostanut oikeuslaitosta ja kun hallitseva sosiaalidemokraattinen puolue oli puuttunut sosialistisen työväenpuolueen sisäisiin asioihin.
Kreikan kommunistinen puolue tuomitsee Romanian viranomaisten laittomat ja luvattomat toimet, sillä tarkoituksena on selvästikin vaientaa kaikki perusoikeuksia ja sosialistisia näkemyksiä puolustavat äänet. Tämä laiton toiminta liittyy mitä luultavimmin siihen, että Romaniaan on perustettu Yhdysvaltain sotilastukikohtia ja että maa on piakkoin liittymässä Euroopan unioniin.

MacCormick (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, joudun valitettavasti ottamaan esille ilmiantoon liittyvän asian. Kyse on erään valitsijani eli Robert Dougal Wattin tapauksesta. Hän työskenteli aikaisemmin tilintarkastustuomioistuimessa ja ilmoitti yli vuosi sitten useille parlamentin jäsenille olevansa erittäin huolissaan tietyistä tilintarkastustuomioistuimen toimintatavoista. Tämän jälkeen hän lähti sairaslomalle, jonka jälkeen hän joutui kurinpitomenettelyyn. Otin hänen edustajanaan yhteyttä tilintarkastustuomioistuimen pääsihteeriin, en ilmaistakseni mielipiteeni Wattin esiin ottamien seikkojen paikkansapitävyydestä vaan kiinnittääkseni tilintarkastustuomioistuimen huomion siihen, että Watt oli mielestäni - olipa hän sitten oikeassa tai ei - kansalaismielinen henkilö, joka toimi yleisen edun mukaisina pitämiensä asioiden puolesta. Häntä olisi kohdeltava samalla kunnioituksella kuin muitakin yleisen edun puolesta toimivia henkilöitä. 
Käsittääkseni kurinpitolautakunta suositti tämän jälkeen Wattin alentamista palkkaluokassa, mutta 13. heinäkuuta 2003 kuulin, että hänet oli juuri erotettu. Tämä on ensimmäinen mahdollisuuteni ilmaista kollegoilleni syvä huoleni asiasta. Parlamentin olisi mielestäni tutkittava, onko meillä Euroopan unionissa riittävä suoja ilmiantajia vastaan. 
Sääntöjä on muutettu ja tiukennettu, mutta minulle ei riitä, että tilanne on tyydyttävä. Olen tästä erittäin pahoillani. Niiden meistä, jotka uskovat vahvasti Euroopan yhdentymisprosessin hyveisiin, olisi erityisen tärkeä varmistaa, että siinä edetään täysin rehellisesti ja yksilön oikeuksia suojaten. 
Puhemies.
Mainitsemanne asia on todellakin tutkittava. Talousarvion valvontavaliokunta voisi olla tarkoituksenmukaisin parlamentaarinen elin aloittamaan tämän asian käsittelyn.

Andrews (UEN).
Arvoisa puhemies, osallistuin heinäkuun lopulla ja elokuun alussa Bogotassa järjestetyn oikeudenkäynnin loppupuheenvuorojen pitämiseen. Kolmea irlantilaista miestä syytettiin FARC:n kouluttamisesta Kolumbiassa. Syyttäjän loppupuheenvuoron jälkeen Kolumbian armeijan esikuntapäällikkö kenraali Moro vaati televisiossa kaikkien näiden miesten tuomitsemista jo ennen kuin puolustus oli pitänyt loppupuheenvuoronsa. Kaikki Yhdysvaltain ja Australian tarkkailijat totesivat, ettei miehiä vastaan ollut todisteita. Tarkkailijavaltuuskuntaan osallistui lakimiehiä, poliitikkoja ja ammattiliittojen edustajia. 
Oikeudenkäyntiä on seurattu tarkkaavaisesti kaikkialla maailmassa, ja jos miehet tuomitaan, se on ilman muuta väärä tuomio. Kolumbian viranomaiset ovat antaneet useita erittäin haitallisia lausuntoja, joiden vuoksi oikeudenkäynnin vilpittömyys voidaan kyseenalaistaa. 
Arvoisa puhemies, pyydän teitä vastaamaan teille heinäkuun lopulla lähettämääni sähköpostiin, joka koskee tätä asiaa. Vieraillessamme vankilassa vankilan johtaja lisäksi ilmoitti meille varsin selväsanaisesti, etteivät nämä kolme miestä olisi turvassa missään Kolumbian vankilassa. Arvoisa puhemies, nyt kun oikeudenkäynti lähenee loppuaan, on erittäin tärkeää, että puututte asiaan parlamentin jäsenten nimissä. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on toiminut tällä tavoin useissa tapauksissa, joissa sen omat kansalaiset ovat joutuneet vaikeuksiin.

Puhemies.
Vastaan sähköpostiinne.

?orakas (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, vierailin muutama viikko sitten Latviassa maan sosialistipuolueen kutsusta. Samalla sain tietoja eräistä erittäin vakavista perusihmisoikeuksien loukkauksista, joista ei ole mainintaa Latviasta ajoittain laadituissa edistymistä koskevissa kertomuksissa. 
Latvian kommunistinen puolue on siis edelleen kielletty. Yli 70 000 asukkaalta on riistetty kaikki poliittiset oikeudet sekä oikeus Latvian kansalaisuuteen, koska he kuuluivat kommunistipuolueeseen vielä kahdeksan kuukautta ennen Neuvostoliiton romahtamista. Samasta syystä näillä latvian kansalaisilla ei ole oikeutta asettua ehdolle vaaleissa. Tässä tilanteessa on parlamentissa edustettuna olevan sosialistipuolueen puheenjohtaja Alfred Rubiks ja useat muut tärkeät julkisuuden henkilöt. 
Useilla sadoilla tuhansilla asukkailla maan yhteensä 2 500 000 asukkaasta ei ole kansallista identiteettiä, vaikka monet ovat asuneet Latviassa jo sata vuotta. Väestöstä 30 prosentilla ei ole äänioikeutta, eivätkä nämä ihmiset näin ollen voi osallistua Euroopan unionin jäsenyydestä järjestettävään kansanäänestykseen, mikä tarkoittaa, että kansanäänestyksen tulos on mitätön. Vaikka 45 prosenttia Latvian kansalaisista on venäjänkielisiä, venäjänkieliset yliopistot suljettiin vuonna 1998, ja vaikka venäläisten ala- ja keskiasteen koulujen täydellinen kielto lopulta kumottiin vastalauseiden vuoksi, kiellon kumoaminen koski ainoastaan 40:ää prosenttia oppitunneista. 
Euroopan unioni on tässä tilanteessa syyllistynyt suvaitsevaan asenteeseen ellei jopa antanut suostumuksensa siihen. Tässä on jälleen kyseessä kuuluisa tilanne, jossa niin sanotusti pata kattilaa soimaa. Tämä ei koske ainoastaan Latviaa vaan myös Viroa ja muita maita. 
Arvoisa puhemies, kuinka aiotte reagoida tähän, kun otetaan huomioon, että tilanne on samanlainen Virossa - kuten juuri totesin - jossa SS-joukkojen kunniaksi pystytetään patsaita?

Puhemies.
Tutkin mainitsemanne asiat.

Tannock (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mainitsitte jo maailmanlaajuisen, traagisen terroristipommi-iskujen sarjan, jonka uhreina ovat olleet viattomat siviilit Jerusalemissa ja 19. elokuuta 2003 Bagdadissa, sekä Mumbaissa 25. elokuuta 2003 tapahtuneen hirvittävän iskun. Nyt sama on tapahtunut Najafissa. 
Haluan puuttua siihen vakavaan asiaan, että 20 bussimatkustajaa, myös lapsia surmanneen Jerusalemin pommi-iskun teki islamistiryhmä Hamas, vaikka Israelin kanssa tehty aseleposopimus oli tuolloin voimassa. 
Kuinka on mahdollista, että EU sallii Hamasin poliittisen siiven jatkaa toimintaansa ja kerätä varoja toiminnalleen ja niin sanottuun hyväntekeväisyyteen EU:ssa? Yhdysvallat on jo kirjannut ryhmän kiellettyjen terroristijärjestöjen luetteloon, ja jopa palestiinalaishallinto on antanut periksi ja jäädyttänyt ryhmän varat sekä lakkauttanut sen lehtien toiminnan. Eikö komission ja ministerineuvoston olisi nyt aika tehdä samoin toimiessaan yhteisen asian eli kansainvälisen terrorismin torjunnan puolesta?

Puhemies.
Keskustelemme Lähi-idästä syyskuun toisella istuntojaksolla. Muun muassa tämä Lähi-itää koskeva asia voidaan tuolloin ottaa esille asianomaisten toimielinten kanssa.

Patakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni ei ole edelleenkään reagoinut niihin rikollisiin toimiin, joihin Sharonin mafiahallitus jatkuvasti syyllistyy Palestiinassa. 
Sen lisäksi, että Israel rakentaa häpeällistä muuria, joka on tällä hetkellä 150 kilometriä pitkä - ja jota on tarkoitus jatkaa 350 kilometrin pituiseksi - ja 8,5 metriä korkea, sen toimintamallina on edelleen poliittisten kilpailijoiden eli Hamasin ydinjoukkoon kuuluvien henkilöiden kylmäverinen murhaaminen sekä kuolemaa ja loukkaantumisia aiheuttava palestiinalaisten pommittaminen. 
Kysymykseni kuuluu: miksi Euroopan unioni edelleen rahoittaa Israelin toimia ja miksi tällä hetkellä Israelissa vieraileva Euroopan unionin korkea edustaja Solana ei ole tuominnut näitä murhia?

André-Léonard (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä Thierry Falisen ja Vincent Reynaudin mukana olleiden laosilaisten henkilöiden kohtalosta. Kuten tiedämme, Falise ja Reynaud onneksi vapautettiin sen jälkeen, kun heidät oli pidätetty ja tuomittu yli 20 vuodeksi vankilaan. Heidän mukanaan olleiden laosilaisten kohtalosta ei sen sijaan tiedetä mitään. Haluaisin tietää, onko heidän tilanteestaan mahdollista saada tietoja, sillä olisi loogista, että myös lehtimiesten mukana olleet laosilaiset vapautettaisiin. He eivät ilmeisesti ole voineet turvautua ulkoasiainministerien ja suurlähettiläiden apuun, jonka ansiosta lehtimiehet vapautettiin.
Puhemies.
Tiedustelen asiaa André-Léonardilta ja kerron teille ja parlamentille aiheesta lisää myöhemmin.

Santini (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ennen elokuun lomakautta matkustin Romaniaan ennen kaikkea hoitamaan tehtävän, jonka olin saanut Robert Schuman -säätiöltä sen pääsihteerinä. Romaniassa ollessani tapasin yrittäjäryhmien edustajia sekä erityisesti maanviljelijöitä ja kasvattajia. Sain valituksen, jonka haluan välittää komission jäsenelle ja kaikille suhteista Romaniaan vastaavan valtuuskunnan jäsenille. Maanviljelijät valittivat ensinnäkin ISPA- ja Sapard-ohjelmien toteuttamisessa ilmenevistä luvattoman pitkistä viivästyksistä, jotka heidän mukaansa selvästikin johtuvat välittäjänä toimivan hallituksen viraston heikosta toiminnasta: perustiedoista on puutetta, hankkeiden suunnitteluun ei saada apua, hankkeiden hallinto siirretään mielivaltaisesti Bukarestista Brysseliin, harvoista saatavilla olevista tiedoista joutuu maksamaan kohtuuttoman paljon ja byrokratiakoneisto aiheuttaa perusteettomia viivästyksiä, mistä kärsivät erityisesti Romanian syrjäisimmät alueet, jotka varmastikin ovat kaikkein köyhimpiä. 
Arvoisa puhemies, pyydän teitä ystävällisesti ilmoittamaan Romanian lähetystön jäsenille tästä asiasta puheenjohtajakokouksessa ja pyydän komission jäsentä puuttumaan asiaan kaikin mahdollisin keinoin.

Dhaene (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa, että olemme päässeet turvallisesti tänne Strasbourgiin. Puolueryhmämme viisi jäsentä pyöräili koko 530 kilometrin matkan. Jäsenet Buitenweg, Turmes, Bouwman ja Mayol sekä minä itse haluaisimme kiittää teitä tuestanne. Mainostimme tällä tavalla niin pitkän- kuin lyhyenmatkan pyöräilyä Euroopassa sekä Euroopan käsitettä. Ylitimme neljän jäsenvaltion rajan ja tapasimme samalla todella paljon ihmisiä, ja paikalliset viranomaiset ottivat meidät avosylin vastaan. Kutsumme teidät kaikki osallistumaan pyöräilymatkallemme ensi vuonna. 
Gorostiaga Atxalandabaso (NI).
Arvoisa puhemies, jätän nyt käsittelemättä espanjalaisten sotilasjoukkojen uusien komentajien valinnan, joka kohdistui Rajoyhin - mieleen tulee sattumoisin kenraali Francon ajat 34 vuotta sitten - ja keskityn yli vuosi sitten tapahtuneeseen poliittisen puolueeni tyrmistyttävään eristämiseen. 
Poliittinen pluralismi ja kulttuurien monimuotoisuus ovat arvoja, joista kaikki Euroopan parlamentin jäsenet toitottavat. Näin ollen Batasunan kieltäminen on Euroopan eikä ainoastaan Espanjan virhe. Unioniin liittyvien maiden kannalta on nimittäin erittäin tärkeää, että olemme kaikki samaa mieltä siitä, että vahva, vakuuttava ja uudistuva kulttuurinen ja poliittinen monimuotoisuus ovat uuden vuosituhannen alussa eurooppalaisen elämäntavan universaaleja tosiasioita. Euroopan yhdentymistä ei koskaan voida pelkistää pienten kansojen sulautumiseksi: tällöin kulttuurinen monimuotoisuutemme ja sisäinen yhtenäisyytemme voisi tuhoutua. Parlamentti ei voi paeta vastuutaan tässä keskeisessä asiassa. 
Ne, joista on tehty lainsuojattomia, jatkavat kuitenkin samaan tapaan poliittista toimintaansa ja vaativat nopeita ja tehokkaita, ehdottomia diplomaattisia toimia, joilla löydetään lopullinen ratkaisu Baskimaan jatkuvaan konfliktitilanteeseen. Arvoisa puhemies, voitte olla varma henkilökohtaisesta sitoutumisestani.

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, viime vuoden lopulla parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunta sopi Århusin sopimuksen toisen pilarin eli yleisön osallistumista ympäristöä koskevaan päätöksentekoon koskevan direktiivin lopullisesta sisällöstä. Olin sovittelussa mietinnön esittelijän roolissa. Olennainen osa sovittelutuloksen hyväksymistä oli komission sitoutuminen antamaan Århusin sopimuksen kolmatta pilaria koskeva esitys vuoden 2003 ensimmäisen neljänneksen aikana eli kuluvan vuoden maaliskuun loppuun mennessä. Sovittelukomiteassa päätetyn mukaisesti komissio liitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistuun direktiiviin julistuksen, jossa se vahvisti tämän sitoumuksen.
Nyt tuo komission sitoumus on edelleen täyttämättä. Komissio ei ole vieläkään hyväksynyt ympäristöasioissa sovellettavaa muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta koskevaa direktiiviesitystä, vaikka on alkamassa jo vuoden viimeinen neljännes, eli esitys on kuusi kuukautta myöhässä. Komission antaman sitoumuksen pettäminen horjuttaa suuresti parlamentin luottamusta, eikä voi olla puolustettavissa tai hyväksyttävissä.
Tästä syystä pyydän, että Te, arvoisa puhemies, laaditte viipymättä komission puheenjohtajalle kirjeen, jossa parlamentti muistuttaa annetusta sitoumuksesta, nuhtelette komissiota siitä, ettei se ole pysynyt tässä sitoumuksessaan tai mitenkään halunnut edes selittää parlamentille viivästymistä, sekä vaaditte komissiota hyväksymään Århusin sopimukseen liittyvät puuttuvat esitykset ja antamaan ne parlamentille syyskuun aikana.

Puhemies.
Lähettäkää minulle lyhyt viesti tai sähköposti kyseisistä seikoista, niin toimitan tiedot komissioon, kuten ehdotitte.

Martínez Martínez (PSE).
Arvoisa puhemies, 14. elokuuta tapahtui vakava onnettomuus vaalipiirini Castilla-la Manchan alueella Puertollanossa sijaitsevassa Repsol YPF:n omistamassa öljynjalostamossa, joka on yksi Espanjan tärkeimmistä öljynjalostamoista. 
Räjähdyksessä ja sitä seuranneessa tulopalossa kuoli seitsemän työntekijää ja useita loukkaantui. Onnettomuus aiheutti suurta kärsimystä kaupungissa, maakunnassani Ciudad Realissa ja koko Espanjassa. 
Olemme valitettavasti saaneet osoituksen tämän vaarallisen teollisuudenalan turvatoimien puutteellisuudesta, mutta selväksi on käynyt ennen kaikkea se, että puutteista johtuvat onnettomuudet ja kuolemantapaukset ovat yleistyneet aliurakoinnin vuoksi ja että yleinen työturvattomuus on Espanjassa kolme kertaa suurempaa kuin yhteisössä keskimäärin. 
Haluan pyytää puhemiestä lähettämään koko parlamentin puolesta surunvalittelut ja solidaarisuuden osoituksen kuolleiden ja loukkaantuneiden työntekijöiden perheille sekä kuntien, maakuntien ja alueiden viranomaisille, joilla on ollut arvokas ja merkityksellinen tehtävä onnettomuuden ja sen seurausten selvittämisessä.

Puhemies.
Teen sen mielelläni.

Lipietz (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, suurin osa teistä tietää Ingrid Bettancourtin, joka edustaa Kolumbian vihreitä ja jonka sukulaiset ovat vierailleet useaan otteeseen täällä parlamentissa. Kolumbian vallankumoukselliset asevoimat (FARC) kaappasivat hänet puolitoista vuotta sitten. Bettancourtin perheen ja Kolumbian vihreiden puolueen sekä Euroopan parlamentin Verts/ALE-ryhmän tavoitteena on ollut edistää humanitaarista vaihtoa kritisoiden samalla FARC:ia ja todeten, että poliittista vaihtoa on mahdotonta hyväksyä. Kolumbian lehdistö sai eilen haltuunsa kasetin, joka sisältää Ingrid Bettancourtin kolmitahoisen viestin. Ensinnäkin hän toteaa, että jos haluamme vapauttaa hänet sotilasiskun avulla, voimme tehdä niin, mutta meidän täytyy toimia varovasti. Toiseksi humanitaarinen vaihto on mahdollinen ainoastaan sotilaiden kesken, ja kolmanneksi, kaapattujen poliitikkojen mielestä ei ole muuta mahdollisuutta, kuin että FARC vapauttaa heidät ehdoitta. 
Mielestäni tämän yllättävän viestin selittää se, että Ingrid Bettancourt on ainutlaatuisen rohkea ihminen eikä pelkää ottaa riskejä poliittisten periaatteidensa puolesta, ja toisaalta se, että FARC haluaa osoittaa olevansa valmis siihen, että sen vanki saa vedota julkiseen mielipiteeseen, vaikka viestinä olisikin "hyökätkää!".
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pyydän, että Ingrid Bettancourtin kolmatta vaatimusta tuetaan päättäväisesti eli FARC:ia vaaditaan selkeästi vapauttamaan yksipuolisesti kaikki poliittiset vangit, sillä neuvottelijoiden tai kansalaisten edustajien panttivangiksi ottamista ei voida hyväksyä.

Fitzsimons (UEN).
Arvoisa puhemies, Yhdistyneestä kuningaskunnasta tullut uutinen, jossa todetaan, että Thorpin ydinvoiman jälleenkäsittelylaitoksen tulevaisuus näyttää synkältä, on Irlannin näkökulmasta erityisen hyvä uutinen. Irlantilaiset ovat avoimesti osoittaneet vastustavansa Sellafieldin ydinvoimalan toimintaa ja sen laajentamista. Olen puhunut asiasta useaan otteeseen täällä parlamentissa viimeisten 20 vuoden aikana. Olen saanut vierailla voimalassa irlantilaisen puolueeni puolesta kahdesti, joista toisella kerralla teimme Nirexin tutkimusta. 
Meitä kuitenkin suututti erityisesti Thorpin ydinvoiman jälleenkäsittelylaitoksen rakentaminen vuonna 1993. Thorpin voimala on jo pitkään ollut briteille hyödytön ja kalliiksi tuleva huvi, ja irlantilaiset ovat jyrkästi vastustaneet Thorpin ydinvoimalaa jo useita vuosia ja vastustavat sitä edelleen. 
Viime viikolla ilmoitettiin, että Thorpin ydinvoiman jälleenkäsittelylaitoksen toiminta saattaa loppua piakkoin. Toivon, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus selventää tätä asiaa. Arvoisa puhemies, pyydän teitä kehottamaan komissiota valvomaan tilannetta tarkkaan sille Euratomin perustamissopimuksessa annetuin valtuuksin.

Isler Béguin (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan puhua samasta asiasta. Haluan ilmoittaa vastustavani hallitukseni, eli Ranskan hallituksen, tekemää päätöstä luokitella radioaktiivisten jätteiden kuljetukset salaisiksi. Tämä tarkoittaa, että tästä lähtien Ranskassa on kiellettyä ilmoittaa yhteisöille ja kansanedustajille radioaktiivisten jätteiden kuljetuksista. Me kaikki kuitenkin tiedämme, kuinka vaarallista korkea-aktiivinen jäte on ja kuinka huolissaan kansalaiset ovat pääasiassa ydinvoimaloista peräisin olevaan radioaktiiviseen jätteeseen liittyvistä asioista. 
Hyvät kollegat, mielestäni tässä päätöksessä hyökätään ilmaisunvapautta vastaan: se on vastoin radioaktiivisten aineiden kuljettamisesta annettua Euroopan parlamentin päätöslauselmaa, josta äänestimme täällä helmikuussa 2001. Päätöslauselmassa vaadittiin, että kansanedustajille ja paikallisviranomaisille ilmoitetaan radioaktiivista jätettä kuljettavien junien reiteistä. Korostimme siinä lisäksi, että meillä on oikeus ilmaista mielipiteemme ja osoittaa rauhanomaisesti mieltä näiden junien reiteillä. 
Arvoisa puhemies, pyydän teitä näin ollen ottamaan yhteyttä Ranskan hallitukseen ja muistuttamaan sitä Euroopan parlamentin päätöslauselmasta, jotta se peruisi tämän täysin järjettömän päätöksen. Minä ainakin aion edelleen ilmoittaa kollegoilleni ja kansalaisille radioaktiivista jätettä kuljettavien junien reitit heidän niistä kysyessään.

Ludford (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää huomionne EU:n syrjinnänvastaisen lainsäädännön ällistyttävään laiminlyöntiin, johon Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus - työväenpuolueen hallitus, jota en kuitenkaan voi kuvailla sosiaalidemokraattiseksi - on syyllistynyt. Se on viime kuukausina väittänyt panevansa täytäntöön sekä rotudirektiivin että direktiivin työllisyyskehyksestä, mutta molemmissa tapauksissa Yhdistyneen kuningaskunnan uusien säännösten soveltamisala on liian suppea sellaisissa keskeisissä asioissa, joissa EU:n direktiiveillä on tarkoitus varmistaa suojelu. Yhdistynyt kuningaskunta on näin ollen selvästi rikkonut EU:n lainsäädäntöä. 
Rotudirektiivin osalta hallitus on kieltäytynyt myöntämästä suojaa ihonväriin perustuvalta syrjinnältä väittäen, että rotuun ja etniseen syntyperään perustuvan syrjinnän kielto ei käsitä ihonväriä. Tämä on absurdia ja ahdasmielistä legalismia pahimmillaan, eikä tällainen toiminta ole kunniaksi Yhdistyneen kuningaskunnan rotulainsäädännölle, joka on aiemmin ollut Euroopan edistyksellisintä. 
Työllisyyskehystä koskevan direktiivin osalta säännöksissä, joilla olisi tarkoitus saattaa voimaan EU:n direktiivi, jolla kielletään seksuaaliseen suuntaukseen perustuva syrjintä, työnantajalle annetaan itse asiassa mahdollisuus asettaa seksuaaliseen suuntaukseen liittyviä vaatimuksia, jos uskonoppi tai uskontoa harjoittavien vakaumukset sitä edellyttävät. Tämä on suora tulos Englannin valtionkirkossa vaikuttavien homoseksuaaleja vastustavien oikeistoryhmittymien lobbauksesta, ja tämä voi johtaa siihen, että homoseksuaaleilta kielletään mahdollisuus toimia opettajana anglikaanisen kirkon kouluissa riippumatta heidän hurskaudestaan. 
On häpeällistä, että hallitus, joka valittiin kuusi vuotta sitten sen vuoksi, että se julisti lopettavansa tuomittavan syrjinnän kaikkialla, missä sitä ilmenee, on valmis rikkomaan EU:n lainsäädäntöä pitääkseen taantumukselliset ryhmittymät tyytyväisinä.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma kesän helleaallon seurauksista.

Barnier
Arvoisa puhemies, hyvät Euroopan parlamentin jäsenet, tämä kesä 2003, joka ei ole vielä ohi, on ollut joka suhteessa traaginen. Vietitte juuri minuutin hiljaisuuden Bagdadissa murhattujen YK:n työntekijöiden muistoksi, ja on muitakin merkkejä siitä, että meneillään oleva kesä on ollut vaikea ja jopa traaginen. 
Vierailin viime torstaina Portugalissa, jossa lensimme usean tunnin ajan Santaremin, Portalegren ja Castelo Brancon tuhoutuneiden alueiden yllä. Näkymä oli lohduton, ja kollegani Diamantopoulou ja Vitorino olivat saaneet vahinkojen laajuudesta käsityksen muutamaa päivää aikaisemmin. Tämä lohduton näkymä muistutti minua myös siitä, mitä näin lähes päivälleen vuosi sitten Saksassa. Silloin syy oli toinen. Itse asiassa myös kesä 2002 oli traaginen suurelle osalle Keski-Eurooppaa, Itä-Saksan osavaltioille, T?ekille, Itävallalle ja myös Ranskalle.
Meidän on toimittava kaikilla rintamilla ja kaikilla tasoilla, kun joudumme kärsimään tällaisista ekologisista katastrofeista, joiden syyt eivät ole täysin luonnolliset, kuten hyvin tiedämme. Inhimilliset seuraukset ovat traagiset - Portugalissa kuoli 18 ihmistä tulipaloissa - kuten myös taloudelliset seuraukset: Keski-Portugalissa tuhoutui satojatuhansia hehtaareita maa-alaa, minkä vuoksi tuhannet maanviljelijät jäivät työttömiksi tällä maan köyhimmällä alueella. Tuhansilla ihmisillä ei ole enää työtä, ja ellei heille tarjota välittömästi uutta työtä, he saattavat muuttaa kaupunkeihin tai rannikolle. Tässä tilanteessa on sanomattakin selvää, että taso, jota parlamentti, komissio ja neuvosto edustavat, on asianmukainen taso puuttua tilanteeseen. Arvoisa puhemies, kiitän teitä siis vielä kerran ja kiitän Euroopan parlamenttia ja kaikkia poliittisia ryhmiä siitä, että komissio saa nyt mahdollisuuden kertoa toimistaan, joita se toteuttaa, joita se aikoo toteuttaa ja joita sen pitää vielä toteuttaa Euroopan tasolla. 
Ensimmäinen tukiväline on Euroopan unionin solidaarisuusrahasto. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, muistan, kun pidin aivan ensimmäisen puheeni Euroopan parlamentissa. Useat teistä tietävät, että olen jo pitkään ollut kiinnostunut ympäristöstä ja luonnonsuojelusta ja että lokakuussa 1999, jolloin minut oli juuri nimitetty komission jäseneksi, jouduin matkustamaan Kreikkaan tutkimaan maanjäristyksen aiheuttamien vahinkojen laajuutta. Sanoin tuolloin, ettei meillä ollut käytössämme erityistä välinettä, jonka avulla voisimme reagoida poikkeuksellisiin tilanteisiin, tragedioihin ja poikkeuksellisiin luonnonkatastrofeihin. Pystyimme antamaan ainoastaan tavanomaisia latteita vastauksia. Solidaarisuusrahaston perustamiseen tarvittiin viimevuotinen katastrofi eli Keski-Euroopan tulvat. Komission aiheesta tekemä aloite sai välittömän tuen, ja haluan sanoa, että parlamentti toimi asiassa erityisen tehokkaasti. En unohda esittelijöidenne Rolf Berendin ja Ralf Walterin meille antamaa tukea.
Rahasto perustettiin kolmessa kuukaudessa. Rahastoon varataan vuosittain miljardi euroa, ja se on nykyisin tärkein tukivälineemme, jonka tarkoituksena on korjata - puhun hetken päästä vahinkojen ehkäisemisestä - vastaavista tulipaloista aiheutuneet vahingot, joista Portugali kärsi tai josta Ranska edelleen kärsii. Sen lisäksi, että rahasto perustettiin erittäin nopeasti, apu saadaan myös toimitettua erittäin nopeasti. Portugalin tukipyyntö saapui komissioon 14. elokuuta, ja viime viikolla, eli kaksi viikkoa myöhemmin, myönsimme 31,6 miljoonaa euroa hätäapua pelastustoimia, väliaikaista majoittamista, energiantoimituksia, perusinfrastruktuurien korjaamista ja eläinten ruokintaa varten, sillä kaikki on tuhoutunut. 
Tänä vuonna solidaarisuusrahasto on saanut viisi pyyntöä, joista yksikköni hyväksyivät neljä yhteensä 88 miljoonan euron arvoista pyyntöä. Nämä pyynnöt koskivat Etnan purkautumista Italiassa, maanjäristystä Molisen alueella, Prestigen haaksirikkoa ja luonnollisesti Portugalin tilannetta. Vuonna 2002, kun rahasto oli ollut toiminnassa vasta kolme-neljä kuukautta, siitä myönnettiin Saksalle, T?ekille ja Itävallalle tukea yhteensä 728 miljoonaa euroa. Saksasta puheen ollen ilmoitan parlamentille, että matkustan ensi torstaina Dresdeniin Sachsen-Anhaltin osavaltioon, jossa vierailin vuosi sitten. Tarkoituksenani on tarkastaa, todeta ja arvioida, kuinka tulvavahinkojen korjaamiseen tarkoitetut yhteisön varat on käytetty. 
Hyvät parlamentin jäsenet, tämän solidaarisuusrahaston lisäksi, joka on tarkoitettu hätätoimiin, joihin ei saada muuta eurooppalaista tukea, meillä on käytettävissämme myös muita tukimuotoja esimerkiksi romahtaneen talouden jälleenrakentamiseen. Tämä on rakennerahastojen ja koheesiorahaston tarkoitus, ja niistä voidaan hallitusten pyynnöstä jakaa ja kohdentaa uudelleen varoja. Portugali onkin ilmoittanut meille aikovansa pyytää, että yhteisön rakennerahastovaroista yhteensä 182 miljoonaa jaetaan tai kohdennetaan uudelleen, jotta se pystyy jälleenrakentamaan metsä- ja maataloutensa.
Arvoisa puhemies, sallinette minun tässä rakennerahastojen yhteydessä hieman poiketa asiasta: puhemies Cox mainitsi hiljattain, että Luciano Caveri aikoo lähteä parlamentista. Hän on ollut erittäin tärkeä teille ja myös minulle, sillä hän on toiminut aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan puheenjohtajana. Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää häntä kunnioittavasti valiokunnan ja komission välillä usean vuoden ajan vallinneesta myönteisestä ja avoimesta suhteesta. 
Hyvät parlamentin jäsenet, otan nyt esille asian, jota jotkut teistä ehkä haluavat käsitellä, eli ajatuksen siitä, että meidän on arvioitava solidaarisuusrahaston valintaperusteita, jotka yhdessä hyväksyimme komission ehdotuksesta ja joita neuvosto on mukauttanut tai muokannut. En väitä, että nämä valintaperusteet, joita olemme soveltaneet järjestelmällisesti, objektiivisesti ja puolueettomasti puolentoista vuoden ajan kaikissa katastrofitilanteissa, olisivat täydelliset. Pidän itselläni näin ollen mahdollisuuden arvioida rahaston toimintaa - arviointi on tehtävä ennen 31. joulukuuta 2006 - ja ehdottaa tarvittaessa muutoksia tuen valintaperusteisiin. 
Tulipalojen syntymistä edistävän ja nopeuttavan helleaallon vuoksi useat erityisesti Etelä-Euroopan alueet ovat kärsineet taloudellisista ja inhimillisistä tragedioista. Tarkoitan lähinnä kuivuutta, jonka joku teistäkin luultavasti mainitsee. Myös tämä ilmiö on aiheuttanut suuria vahinkoja. Esimerkiksi pelkästään Pohjois-Italiassa maitotuotantoon kohdistuneiden vahinkojen on arvioitu olevan 70 miljoonaa euroa sekä vilja- ja rehutuotannon vahinkojen 380 miljoonaa euroa. Kuivuuden tapauksessa eurooppalainen ratkaisu ei luonnollisesti voi perustua solidaarisuusrahastoon, jota ei ole perustettu tätä tarkoitusta varten. Muistutan, että rahaston tarkoituksena on auttaa katastrofitilanteissa, joissa muuta tukea ei ole tarjolla. Kuivuuden kohdalla ja erityisesti yhteisen maatalouspolitiikan alalla meillä oli ja on edelleen käytössämme tukikeinoja. Tässä yhteydessä haluan muistuttaa, että kollegani Franz Fischlerin aloitteesta komissio hyväksyi heinäkuun alussa tietyn määrän toimia kaikkien kuivuudesta kärsineiden alueiden tuottajien hyväksi. Toimet liittyvät erityisesti kesannoitujen maiden kasvuston hyödyntämiseen, viljan ja riisin interventiovarastojen käyttämiseen kotieläinten ruokinnassa sekä mahdollisuuteen nostaa naudanliha-alan ennakkomaksuja 80 prosenttiin ja suorittaa joitakin naudan- ja lampaanliha-alan sekä tärkeimpien peltokasvien alan maksuja ennakkoon.
Komissio aikoo luonnollisesti tutkia mahdollisimman pian kaikki valtiontukia tai maaseudun kehittämisohjelman muutoksia koskevat aiheelliset pyynnöt, joita kuivuudesta kärsineiden valtioiden hallitukset sille mahdollisesti esittävät.
Kolmanneksi käsittelen pelastuspalvelua. Muutama päivä sitten minulla oli mahdollisuus tavata Castelo Brancon vapaaehtoisia palomiehiä, jotka tekivät upeata työtä. Solidaarisuuden, yhtenäisyyden ja anteliaisuuden on huomattu lisääntyvän kaikkialla, missä näitä katastrofeja tapahtuu. Useissa hätätilanteissa, joihin olemme joutuneet ja joista kärsimme edelleen, herää kuitenkin kysymys pelastuspalvelun resurssien koordinoinnista Euroopan tasolla. Neuvoston päätöksellä perustettiin lokakuussa 2001 pelastuspalvelualan yhteisön toimintakeskus, jonka tehtävänä on huolehtia Euroopan tason yhteistyöstä hätätilanteissa. Kyseessä on ennen kaikkea koordinointi- ja asiantuntijakeskus, joka on toiminut aktiivisesti tulipalojen aiheuttamissa katastrofeissa, kuten myös Erikan ja Prestigen uppoamisen yhteydessä. Keskus hyödyntää kaikkia sille toimeksiannossa annettuja keinoja. Erityisesti Portugalin tämänkesäisten kokemusten perusteella olemme kuitenkin voineet todeta, ettei keskuksella ole tällä hetkellä valitettavasti valtuuksia toimittaa tarvittavaa tukea suurkatastrofeissa. Tästä syystä komissio aikoo kollegani Margot Wallströmin aloitteesta esittää syyskuun loppuun mennessä tulokset keskusteluista, joissa pohditaan parasta mahdollista tapaa käsitellä tätä tilannetta, ja tekee aihetta koskevia ehdotuksia. Mielestäni tämä on ala, jolla on kunnianhimoisemmin pohdittava tarvittavia varoja ja toimintamalleja, jotta keskuksen tukitoimia saataisiin tehostettua. 
Tekemästämme ehdotuksesta tai toimistamme riippumatta haluan muistuttaa, että pelastuspalvelun järjestäminen kuuluu yleensä jäsenvaltioiden ja usein jopa alueiden toimivaltaan, joten asiassa ei edetä, ellei ministerineuvosto pyydä komissiota esittelemään hanketta. Totean vielä, että parlamentin on lisäksi kerrottava toiveistaan ja siitä, kuinka pitkälle tällä alalla halutaan edetä, kuten jotkut parlamentin jäsenet ovatkin jo tehneet. 
Otin esille solidaarisuusrahaston, kuivuuden ja pelastuspalvelua koskevien tulevien ehdotustemme tämänhetkisen tilan. Haluaisin lopuksi mainita eräästä jo pitkään tärkeänä pitämästäni asiasta. Olen aina ajatellut, että kun puhutaan luonnonkatastrofeista - vaikka kaikki niiden syyt eivät olekaan luonnollisia, esimerkiksi Prestigen ja Erikan onnettomuudet eivät olleet lainkaan luonnollisia - joka tapauksessa olen aina ajatellut, että vahinkojen ennaltaehkäisy on kaikissa tilanteissa halvempaa kuin niiden korjaaminen. Haluan siis korostaa ehkäisytoimien merkitystä kaikilla tasoilla: maailmanlaajuisesti - otan tämän esille lopuksi Kiotosta puhuessani -- ja paikallisesti eri alueilla ja valtioissa. Tästä syystä tarkastelen erittäin huolellisesti valtioiden tai alueiden rakennerahastojen ohjelmakautta 2000-2006 koskevia tukipyyntöjä siltä osin kuin ne liittyvät ennaltaehkäisyyn, kun muutaman kuukauden kuluttua teemme aluepoliittisten ohjelmien väliarvioinnin. Haluan kuitenkin, että komission tulevasta alue- ja koheesiopolitiikasta tehtävissä ehdotuksissa, jotka perustuvat yhteisiin pohdintoihimme, mennään pidemmälle ja tehdään enemmän kuin tähän mennessä on tehty ja tällä hetkellä tehdään, jotta katastrofien ennaltaehkäisytoimista tulee lähes pakollisia kaikissa aluepoliittisissa ohjelmissa. Lisäksi toivon, että löydämme yhdessä keinot lisätä aluepoliittisissa tai kansallisissa ohjelmissamme uudistuvan energian tai puhtaan liikenteen hyväksi toteutettavia talousarviotoimia.
Puhuessani ehkäisytoimista voin lisäksi todeta, että me kaikki tiedämme, että ennaltaehkäisevä toiminta edellyttää ymmärrystä, tietämystä ja asioiden selvittämistä. Tässä yhteydessä maantieteellinen tieto on tärkeä osa riskien ehkäisemistä ja hallintaa. Komissio on luonut metsäpaloja koskevan Eurooppalaisen tietojärjestelmän, jonka avulla voidaan päivittäin laatia koko Euroopan alueen kattava selvitys tulipalojen kannalta riskialttiista alueista. Tietojärjestelmä on tästä lähtien olennainen osa jäsenvaltioiden metsäpelastuspalveluja koskevaa yhteisön tukijärjestelmää. Haluan lisäksi korostaa, että tämän järjestelmän avulla voidaan nopeasti ja luotettavasti arvioida metsäpalojen aiheuttamat vahingot. Tällä tavoin pystyimme viime viikolla arvioimaan, että Portugalin metsäpaloissa tuhoutui yli 400 000 hehtaaria metsää.
Hyvät parlamentin jäsenet, puhun lopuksi kaikkein tärkeimmästä, vaikeimmasta ja välttämättömimmästä ennaltaehkäisyn muodosta eli maailmanlaajuisesta ennaltaehkäisemisestä, joka käsittää jäsenvaltioittemme ja unionimme toimet ilmastonmuutosten ehkäisemiseksi. Kaikki ilmastotieteilijät ennustavat, että käynnissä oleva ilmaston lämpeneminen muuttaa yhä todennäköisemmin merkittävästi sademääriä ja kuivuusoloja, ja tämän oletuksen vuoksi yhteisön ja kaikkien sen jäsenvaltioiden on toimittava esimerkillisinä suunnannäyttäjinä ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Yksikään maa tai edes yksikään Euroopan unionin kaltainen teollisuusmaiden ryhmä ei pysty ratkaisemaan näin suurta ongelmaa toimimalla yksin ja omien rajojensa sisällä. Tästä syystä unioni toivoo, että Kioton sopimus, jonka jo kahta kolmasosaa maailman väestöstä edustavat 113 maata on ratifioinut, tulisi voimaan mahdollisimman pian. Unioni on toteuttanut jo useita toimia saavuttaakseen pöytäkirjassa asetetut tavoitteet. Se on myös sisällyttänyt ympäristöä koskevat periaatteet strategiaansa ja päätöksentekoprosessiinsa. 
Hyvät parlamentin jäsenet, tiedätte kuitenkin hyvin, että vaikka sitoutuminen ja osallistuminen on välttämätöntä, se vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen. Päästöjä koskevien tuoreimpien tietojen mukaan nykyisistä 15 jäsenvaltiosta kymmenen ei ole vielä läheskään saavuttanut kasvihuonekaasujen päästöjen vähentämistä koskevia tavoitteitaan. Komissio käynnisti 22. heinäkuuta 2003 oikeustoimet varmistaakseen, että Euroopan ilmanlaadun parantamiseen tähtäävää unionin lainsäädäntöä noudatetaan. Kuten tiedätte, olemme lisäksi antaneet ehdotuksen asetukseksi, jolla on tarkoitus vähentää tiettyjen fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöjä. Ehdotus on uusi vaihe Euroopan unionin toiminnassa Kioton pöytäkirjassa asetettujen velvoitteiden täyttämiseksi. Komission jäsen Franz Fischler voi kertoa enemmän siitä, että ympäristöön ja luonnonsuojeluun liittyvät uudet vaatimukset otetaan lisäksi tästä lähtien huomioon yhteisen maatalouspolitiikan suuntaviivoissa. 
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, puhuttaessa luonnonkatastrofeista ja kaikista tämän kesän tapahtumista puhutaan luonnollisesti taloudesta, sadoista tuhansista hehtaareista tuhoutunutta metsää, vakavan iskun saaneesta ja vielä pitkään sen seurauksista kärsivästä maataloudesta, mutta myös ennen kaikkea ihmisistä, joille on koitunut omaisuus- ja henkilövahinkoja. Puheeni päätteeksi en voi muuta kuin kunnioittaa niiden tuhansien kansalaistemme muistoa, jotka ovat kuolleet viime viikkoina kokemiemme poikkeuksellisten helteiden vuoksi. Ehkä meidän pitäisi tästä syystä myös yrittää ymmärtää kunkin jäsenvaltion tilanne, pohtia tapoja koordinoida toimiamme ja arviointivälineitämme nykyistä paremmin sekä epäilemättä myös edistyä huomattavasti Euroopan kansanterveyden alalla. 
Kuten tiedätte, olemme parlamenttia edustavien Klaus Hänschin ja Inigo Méndez de Vigon kanssa pitkän aikaa osallistuneet valmistelukunnan työskentelyyn ja olleet sekä sen puheenjohtajiston että varsinaisen valmistelukunnan jäseniä. Useiden muiden parlamentin edustajien tavoin olemme pyrkineet parantamaan kansanterveyden alan eurooppalaisia toimia koskevia tekstejä. Valmistelukunnan teksti on varmasti askel eteenpäin, mutten ole varma, että siinä mennään riittävän pitkälle, kun kyse on tiettyjen vitsausten todellisesta eurooppalaisesta ulottuvuudesta. Vaikka tämä aihe saattaakin vaikuttaa hieman irralliselta Portugalin metsäpaloista, haluaisin helleaallon ja muiden Euroopan kansalaisten terveyttä heikentävien suurten vitsausten vuoksi mainita, että kansanterveyden alan yhteisissä tai jopa yhteisön toimissa on mentävä pidemmälle. 
Coelho (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää teitä puheenvuoroistanne ja Portugaliin tekemästänne vierailusta, komission puolesta esittämästänne solidaarisuuseleestä sen jälkeen kun kaksi komission jäsentä oli vieraillut kotimaassani, sekä Portugalista esittämistänne huomioista. Haluan teidän tietävän, että portugalilaiset olivat erityisen otettuja komission jäsenen Barnier'n lausunnosta, jonka mukaan hän ei ole koko poliittisen uransa aikana nähnyt vastaavaa tragediaa, sekä hänen tunnustuksestaan, ettei solidaarisuusrahaston 31 miljoonan euron tuki ole riittävä, tai hänen omia sanojaan lainatakseni, ettei se vastannut odotuksia.
Kuten sanoitte, kyseessä oli valtava tragedia Portugalille. Tragedia, jonka aiheuttamien haittojen kustannukset arvioidaan yli miljardiksi euroksi ja jonka seurauksena yli 400 000 hehtaaria autioitui komission omien laskelmien mukaan. Viimeksi mainittu pinta-ala vastaa viittä prosenttia koko Portugalin pinta-alasta ja lähes 11 prosenttia sen metsistä. Kuten totesitte puheessanne, tragedian jälkivaikutuksina menetettiin ihmishenkiä ja pitkän ajanjakson sosiaaliset, taloudelliset ja ympäristölliset jälkivaikutukset ovat valtavia.
Välttämätöntä hätäapua, joka on elintärkeää niille, joilla ei ole mitään, jotka ovat menettäneet kaiken, jaetaan nyt, kiitos Portugalin hallituksen, paikallisviranomaisten ja solidaarisuuttaan osoittaneiden kansalaisjärjestöjen määrätietoisen toiminnan. Arvoisa komission jäsen, kuten hyvin tiedätte, ja kuten olette ennenkin todennut, tarvitaan eurooppalaista solidaarisuutta. Solidaarisuuden on heijastuttava tuen määrään ja sen perille saapumisaikaan. Haluan korostaa näitä kahta tekijää: avun on oltava taloudellisesti riittävää, mutta sen on myös saavuttava nopeasti, jotta eurooppalaisella toiminnalla olisi välitön vaikutus.
Arvoisa komission jäsen, omia sanojanne lainatakseni, apu ei vastaa odotuksia: nyt maksettava 31 miljoonaa euroa on toki hätäapua, mutta hätäapuna tarvitaan jo nyt 90 miljoonaa euroa, kolme kertaa komission avun määrä. Lisäksi, kuten sanoin, on arvioitu, että tragedian kokonaiskustannukset ylittävät miljardi euroa. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä oli siis oikeassa korostaessaan parlamentin päätöslauselman tarvetta. Tämän keskustelun jälkeen parlamentin on hyväksyttävä päätöslauselma, jossa se ilmaisee kantansa asiasta.
Arvoisa komission jäsen, mainitsitte useaan otteeseen erityisesti ehkäisevien toimien tarpeen. Olemme tästä samaa mieltä kanssanne: ehkäiseviä toimia todella tarvitaan, sillä myös tällä alalla ennaltaehkäisy on parempi vaihtoehto kuin jälkien korjaaminen. Tämän vuoksi olisi kenties aihetta pohtia uudelleen myös Forest Focus -ohjelmassa esitettyjä säännöksiä, jotta voidaan varmistaa, että meillä on käytettävissä tarvittavat varat metsäpalojen ehkäisyyn. Välimeren alueen metsien merkitys paikallisen talouden, työllistämisen, maan suojaamisen, biodiversiteetin ja elämänlaadun kannalta on merkittävä.
Lopuksi haluan kiittää kaikkia jäsenvaltioita, jotka ovat osoittaneet solidaarisuuttaan nopean Portugalille osoitetun avun muodossa. Haluan kiittää myös niitä Portugalia tukeneita maita, jotka eivät ole Euroopan unionin jäseniä. Sveitsin valtioliiton presidentti on parhaillaan Portugalissa viemässä sinne lähes miljoonan euron tukea Maçãolle, joka on yksi katastrofista pahimmin kärsineistä kunnista. Viimeisenä haluan korostaa seikkaa, jota komission jäsen Barnier jo korosti: palontorjujien ja kansalaisten panosta, sillä he toimivat rohkeasti, jalosti ja sankarillisesti. Näin he todistivat sen yleisesti tunnetun tosiseikan, että tällaisten tragedioiden yhteydessä, kun ihmisten huonoimmat puolet toisinaan tulevat ilmi, on myös ihmisiä, jotka osoittavat meille, mitä hyvyydellä saadaan aikaan.

Roth-Behrendt (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Barnier, kuvasitte tilannetta hyvin selkeästi, ja olen iloinen siitä, että entisenä ympäristöministerinä totesitte, että tuhot eivät tapahdu itsestään. Kunnioitan solidaarisuusvetoomuksia, joita tuhoista eniten kärsineiden jäsenvaltioiden edustajat ovat luonnollisesti esittäneet. Niin heidän on tehtävä. Ranskan, Portugalin ja muiden Kaakkois-Euroopan maiden edustajat vetoavat perustellusti solidaarisuuteen, mutta - haluan tehdä tämän täysin selväksi - en halua meidän nyt keskustelevan pelkästään siitä, tarvitaanko tuhojen korjaamiseksi 31 miljoonaa, 90 miljoonaa vai 120 miljoonaa euroa, sillä on aivan yhtä ilmeistä - arvoisa komission jäsen Barnier, tekin teitte sen selväksi - me vain paikkaamme reiän. Jos emme halua vuodesta toiseen vain paikata reikiä, meidän on pohdittava hieman myös syitä. Toinen syy, miksi meidän on pohdittava myös syitä, on se, että jossakin vaiheessa me käytämme loppuun kykymme korjata vahinkoja.
Ensi vuodesta alkaen jäsenvaltioita on 25. Talousarviomme ei kuitenkaan kaksinkertaistu, ja katastrofeja tapahtuu edelleen huolestuttavan usein - tulvia, myrskyjä, helleaaltoja ja tulipaloja. Arvoisa komission jäsen Barnier, kuten totesitte, sillä on jotain tekemistä ilmastonmuutoksen kanssa. Kaikki tietävät sen nyt. Olemmeko kuitenkaan valmiit toimimaan tietojemme mukaisesti? Sanon sen suoraan: emme ole. Kukaan meistä ei ole valmistautunut, ja itse asiassa olemme jopa haluttomia kuulemaan jotain niin epämiellyttävää.
Meillä Euroopan unionissa tilanne ei ole lähelläkään Kioton vaatimusten täyttymistä. Tällä hetkellä ainoastaan kolme jäsenvaltiota - Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta ja Ruotsi - ovat edes lähellä tavoitteita. Tällä hetkellä olemme täyttäneet vasta noin puolet Kioton vaatimuksista vähentämällä ilmastoon haitallisesti vaikuttavia kaasuja. Kaasut aiheuttavat maapallon lämpenemistä esimerkiksi maatalouden ja jätteiden, mutta ennen kaikkea energiantuotannon ja liikenteen synnyttämien kasvihuonekaasujen vuoksi. Emme ole valmiita ryhtymään toimiin ja puuttumaan johdonmukaisesti taustalla oleviin syihin. Tieliikenne kasvaa jatkuvasti, ja tiedämme sen olevan yksi kasvihuonekaasujen pääasiallisista lähteistä yhä enenevässä määrin. Tällä hetkellä tieliikenne synnyttää noin 20 prosenttia kokonaispäästöistä, ja vuonna 2010, jolloin Kioton pöytäkirja olisi pantava täytäntöön, osuus tulee olemaan 28 prosenttia. On siis ilmeistä, että me kyllä puhumme katastrofeista, mutta emme halua tehdä mitään niiden ehkäisemiseksi.
Puhun teille nyt puhtaista tosiseikoista. Ette ylläty, kun totean, ettemme koskaan aseta kovin korkeita tavoitteita ympäristöpolitiikan osalta. Olen nyt ollut Euroopan parlamentin jäsen jotakuinkin neljätoista vuotta ja olen kyseisen ajanjakson aikana osallistunut myös ympäristöpolitiikkaan, mutta tiedän aivan hyvin meidän kaikkien kannan, kun on kyse todellisesta lainsäädännöstä. Mitä tapahtuu, kun keskustelemme lentokoneiden polttoaineena käytetyn kerosiinin verotuksesta? Mitä tapahtuu, jos kehotamme komission jäsentä Barnier'ta rajoittamaan tiukasti rakennerahastoista rautatieliikenteelle tai ympäristön kannalta suotuisille toimille myönnettävää rahoitusta? Haluan kuulla, mitä tragediasta kärsineiden maiden edustajilla on tästä sanottavana!
Meidän on kerta kaikkiaan kehitettävä kannustimia, jotta liikenne saadaan siirrettyä maanteiltä raiteille, käytettävä etuuskohtelua, palkkioita sekä seuraamuksia, vaikka juuri seuraamuksia tässä parlamentissa ei koskaan haluta asettaa. Meidän on esimerkiksi vähennettävä teollisuuden päästöjä, ryhdyttävä toimiin valvonnan parantamiseksi, verotettava haitallista toimintaa. Mitä me teimme, kun tämän vuoden alussa keskusteltiin energiantuotannon verotuksesta? Me jänistimme. Myös neuvosto jänisti, ja jälleen kerran me pakenimme vastuutamme. Vaikka komissio onkin jossain määrin edistynyt, me kaikki aina vain uudelleen toteamme ajavamme vaalipiiriemme tarpeita, eikä teollisuus siellä halua painostusta. Kuitenkin teollisuus tuottaa kemikaaleja - joilla on merkitystä - ja torjunta-aineita, ja meidän on käytettävä niitä. Kukaan meistä ei todella halua tehdä mitään, mutta kerran vuodessa, kesän tai syksyn jälkeen, me taas keskustelemme täällä parlamentissa katastrofeista.
Haluan lisäksi mainita lehdestä lukemani raportin. Ranskan vanhainkotien yhdistyksen puheenjohtaja totesi, että Saksan vanhainkodeissa on neljä kertaa enemmän henkilöstöä. Tämä tyrmistyttää minua, sillä saksalaiset vanhainkodit ovat yleisesti ottaen katastrofaalisessa tilassa. Tästä käy ilmi, että meidän on Euroopan unionissa viimeinkin sisällytettävä solidaarisuus sosiaalipalvelujen käytännön toimintaan. Meidän on kerta kaikkiaan määritettävä ne normit, joita sovelletaan Euroopan unionissa eläviin ihmisiin. Kuinka vanhukset voisivat elää ihmisarvoista elämää vanhainkodeissa, ja mikä on sairausvakuutuksen tilanne? Kuten tiedätte, halusin Euroopan unionin saavan uuden perustuslain myötä toimivaltaa myös terveydenhuoltopolitiikassa. Siinä emme onnistuneet. He eivät onnistuneet siinä. Vaikuttaa siltä, että sitä ei haluttu, mikä surettaa minua. Kun kuitenkin puhumme katastrofeista, se tarkoittaa toisaalta korjaustöiden toteuttamista ja kollegojemme auttamista kyseisissä maissa, mutta ennen kaikkea se merkitsee myös, että ehkäistään tällaisten katastrofien toistuminen, ja näin kehotan teitä vastaisuudessa toimimaan.
Ries (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluan vuorostani kiittää komission jäsentä Barnier'ta hänen esittämästään selkeästä ja avoimesta tilannekartoituksesta. Vuoden 2003 kesä on ollut polttavan kuuma kaikkialla Euroopassa Rovaniemeltä Algarveen, ja helteen seuraukset ovat olleet ennennäkemättömän dramaattisia. Euroopan kesä on ollut julman epäoikeudenmukainen: itse asiassa olemme nähneet, että sen pääasiallisiksi uhreiksi joutuivat meistä haavoittuvimmat. Lähes 20 000 yksinäistä vanhusta, joista osa kärsi hengityselinsairauksista, menetti henkensä tässä tappavassa kuumuudessa. Liberaalien ryhmän nimissä haluan ensisijaisesti esittää vilpittömät surunvalittelut helteen uhrien perheille.
Samaan aikaan tämän inhimillisen tragedian kanssa, Ranskaa edelleen ravisuttavan terveydenhuoltoalan kriisin kanssa, Välimeren maiden metsät ovat kärsineet korvaamattomia vahinkoja. Poikkeuksellisen rajut metsäpalot ovat tuhonneet tänä kesänä yli 400 000 hehtaaria metsää. Tämä inhimillinen, taloudellinen ja ekologinen katastrofi olisi voinut olla vieläkin laajempi ilman useissa tapauksissa vapaaehtoisten palomiesten rohkeutta ja tehokasta toimintaa, Punaisen Ristin tukea onnettomuudesta kärsineelle väestölle ja eurooppalaisten valtioiden yhteisvastuullisuutta, unohtamatta kolmansien maiden aineellista apua. Euroopassa toimittiin oikein: komission jäsen mainitsi yhteisvastuullisuuden mukaisesti Portugalille osoitetut 31 miljoonaa euroa - ja tämä on keskeinen seikka perustamissopimuksissa - sekä rakennerahastot. On huomattava toinenkin seikka: yhteisön metsäpalojen tutkimuksen ja keskitetyn hallinnon ohjelmasta tähän mennessä maksetut noin 23 miljoonaa euroa eivät ole menneet hukkaan. Metsäpalojen ehkäisemistä koskevat pilottihankkeet, riskialueiden määrittäminen sekä onnettomuudesta kärsineiden alueiden kunnostaminen ovat osoittautuneet hyödyllisiksi erityisesti Portugalissa, mutta myös niiden rajallisuus on todettu. Euroopan on itse asiassa tehtävä vielä enemmän. Nämä Portugalin ja eteläisen Ranskan metsäpalot ovat osoittaneet todeksi yhden seikan: suurimmassa osassa jäsenvaltioita metsäpalojen torjuntaan käytettävät lentokoneet ovat jo vanhoja. Ilman jo mainitsemaani naapurimaiden apua ja erityisesti ilman suurten venäläisten 12 tonnin säiliöllä varustettujen koneiden apua varmasti enemmän kuin 400 000 hehtaaria olisi palanut. Tämän vuoksi liberaalit kannattavat - ja tämä on vastaus yhteen kysymyksistänne - sellaisen eurooppalaisen turvaryhmän perustamista, joka toimisi metsäpalojen, tulvien sekä erityisesti teollisten katastrofien yhteydessä. Tällaista inhimillisten keinojen vahvistamista on tuettava lisäämällä myös aineellisia keinoja. Eurooppa ei saa jäädä jälkeen Kanadasta, Australiasta, Yhdysvalloista ja Venäjästä. Meidän on erityisesti harkittava sellaisten eurooppalaisten, tulipalojen sammuttamiseen tarkoitettujen suorituskykyisten lentokoneiden hankkimista, jotka soveltuisivat vaihtelevaan topografiaamme. Odotankin komission jäseneltä Wallströmiltä hänen kollegansa Barnier'n mainitsemia ehdotuksia. 
Euroopassa ei pidä myöskään unohtaa sitä - tätä ei vielä ole mainittu täällä - että 95 prosenttia näistä paloista on ihmisen aiheuttamia. On äärimmäisen tärkeää tehostaa kansalaisille suunnattuja tiedotuskampanjoita. Auton ikkunasta viskattu savuke voi polttaa kokonaisen metsän. Piittaamattomien ihmisten saaminen tiedostamaan vastuunsa, siinä myös yksi ehkäisevä toimenpide.
Vaikka olisin voinut puhua tästä myös ensimmäisenä, kysyn lopuksi, voimmeko olla yhdistämättä toisiinsa näitä toistuvia luonnonkatastrofeja ja planeettamme lämpenemistä? Liberaalien ryhmä tukee komissiota kaikissa sen pyrkimyksissä kasvihuonekaasujen vähentämiseksi. Tänä kesänä otsonipäästöjen ennätykset lyötiin kaikissa jäsenvaltioissa. Kioton sopimusta on käytettävä siihen kohdistuvista jatkuvista rajuista hyökkäyksistä ja sen rajoituksista huolimatta. Eräiden mielestä se on vain vähimmäistavoite, mutta sen on oltava myös aktiivinen keino. Euroopan unionin on nyt enemmän kuin koskaan aiemmin käytettävä sitä sotaratsuna kansainvälisissä neuvotteluissa.

Figueiredo (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Portugalissa tänä vuonna riehuneet vakavat metsäpalot vaikuttivat myös maanviljelyalueisiin ja kaupunkeihin tuhoten taloja, tehtaita, kouluja, voimalinjoja, puhelinverkkoja ja muita laitteistoja. Ne aiheuttivat 18 ihmisen kuoleman, veivät perheiltä kodin ja omaisuuden, tappoivat riistaa ja karjaa ja riistivät noin 45 000 kansalaiselta palkan ja tulot. Tämä oli valtava katastrofi, joka heikensi Portugalin valmiiksi tukalaa yhteiskunnallista ja taloudellista tilannetta entisestään. Pyysimme tämän vuoksi Euroopan unionilta apua ja tukea alusta alkaen. Viimeaikaisten arvioiden mukaan yli 400 000 hehtaaria on palanut, mikä vastaa viittä prosenttia maan pinta-alasta ja 11 prosenttia metsistämme. Joissakin kunnissa yli 80 prosenttia metsistä on tuhoutunut, ja tuhojen hinnaksi arvioidaan yli miljardi euroa.
Tilanne vaatii erityisiä tukitoimenpiteitä, sillä komission ehdottama määrä on selvästi riittämätön, kuten komission jäsen Barnier perustellusti totesi Portugalin vierailunsa aikana. Uhrien perheille ja kaikille katastrofista kärsineille osoitetun myötätunnon ja solidaarisuuden lisäksi, urheille palomiehille ja tavallisille kansalaisille, jotka käytettävissä olevista niukoista resursseista huolimatta toimivat määrätietoisesti torjuakseen paloa, osoitetun kunnioituksen lisäksi on äärimmäisen tärkeää, että Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta myönnetyt varat vastaavat vähintään Portugalin hallituksen pyytämää määrää, toisin sanoen yli 52 miljoonaa euroa.
Tilanteen vakavuus edellyttää kuitenkin myös poikkeuksellisia toimia, kuten rakennerahastojen ohjelmapainotuksen muuttamista sekä käynnissä olevien yhteisön eri ohjelmien tukea, jotta jäykkä varojen myöntämismenettely saadaan joustavammaksi ja yksinkertaisemmaksi. Tämä on tarpeen sekä aiheutuneiden sosiaalikulujen korvaamiseksi että katastrofista kärsineiden alueiden tuotannon uudistamiseksi ja uudelleenmetsittämisen kannustamiseksi. Vaikka metsäpalot ovatkin vuosittain toistuva vitsaus, joka tuhoaa satoja tuhansia hehtaareja Euroopan unionin metsiä varsinkin etelässä, on muistettava, että tänä vuonna Eurooppaa riivanneet ilmasto-olosuhteet pahensivat tilannetta entisestään, sillä tilanne oli otollinen valtaville metsäpaloille, joita oli vaikea torjua. Tämä merkitsee myös sitä, että on kannustettava entistä tehokkaampia ehkäisytoimia yhteisön tasolla sekä kansallisella ja paikallisella tasolla, ja että Euroopassa on kiinnitettävä enemmän huomiota kansanterveyteen. Yhteinen maatalouspolitiikka (YMP) on johtanut viime vuosina tuhansien maatilojen ja maanviljelyn katoamiseen, varsinkin kotimaassani, ja näin se on osaltaan edistänyt perinteisen vuorovaikutussuhteen purkautumista metsien ja maanviljelyalueiden väliltä alueilla, joilla pienimuotoinen maanviljely on yleistä. Näin on nopeutettu maaseudun autioitumista. YMP on näin edistänyt laaja-alaisten metsäpalojen syntyolosuhteiden kehittymistä.
YMP:n muutokset vaikuttavat pahentavan tilannetta entisestään; meidän on mietittävä uudelleen nykyisiä toimenpiteitä. Kehotamme komissiota jatkamaan yhteistyötä kansallisten viranomaisten kanssa sekä ympäristövaikutusten minimoimiseksi ja tuhoista kärsineiden alueiden tukemiseksi että uudelleenmetsittämisen edistämiseksi tukemalla kaikkia hallitusten tukialoitteita ja tarkistamalla Forest Focus -ohjelmaa sen soveltamisalan laajentamiseksi. Kehotamme komissiota myös ottamaan käyttöön yhteisön yhdennetyn palontorjuntastrategian. Lisäksi haluamme korostaa, että tämä katastrofi todistaa vakaussopimuksen vaatimusten olevan kohtuuttomia, kun otetaan huomioon Portugalin yhteiskunnallinen ja taloudellinen tilanne, sillä vaikka tilanne vaatii mittavia julkisia investointeja, vakaussopimus edellyttää tällaisten investointien rajoittamista. Pyydämme näin ollen komissiota ja neuvostoa tarkastelemaan uudelleen vakaussopimusta ja erityisesti jättämään tämän katastrofin aiheuttamat julkiset menot ja investoinnit ulkopuolelle laskettaessa budjettialijäämää.

Turmes (Verts/ALE).
Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, meille poliitikoille tämän kesän olisi oltava viimeinen varoitus, jotta me lopultakin ryhtyisimme toimiin ilmaston lämpenemisen suhteen. Puhumme luonnollisesti paljon tuhansista uhreista Ranskassa ja Portugalissa, ja niin meidän kuuluukin puhua, mutta unohdamme, että tänä kesänä Kiinassa neljä miljoonaa ihmistä kärsi tulvista, että kolmas maailma kärsii tilanteesta vielä enemmän kuin me. Tämän vuoksi meidän on sitouduttava määrätietoisempaan politiikkaan. Emme enää voi kulkea samaa vanhaa rataa. Me vihreät olemme myös omasta aloitteestamme kirjoittaneet komission puheenjohtaja Prodille avoimen kirjeen, jonka pääkohdat esitän teille. Mitä me pyydämme?
Ensinnäkin meidän on laadittava ilmastonmuutosta koskeva vakaussopimus. Emme voi hyväksyä sitä, että Espanjan, Portugalin ja Irlannin hallitukset lakkaamatta vähättelevät ilmastonmuutosta ja että Euroopan unioni joutuu kansainvälisellä tasolla naurunalaiseksi, koska nämä hallitukset eivät kanna vastuutaan. Euroopan ympäristökeskuksen tilastot osoittavat selvästi, kuinka paljon nämä hallitukset ovat jääneet jälkeen.
Toiseksi, mitä käsittää neuvoston puheenjohtajana toimivan Italian juuri jättämä eurooppalaisia infrastruktuureja koskeva aloite? Aina vain uusia moottoriteitä ja alueellisia lentokenttiä. Tämä on aivan hullua! Emme me voi nyt käyttää Euroopan investointipankin tai yhteisön talousarvion miljardeja täysin harhaantuneeseen liikennepolitiikkaan. Me vihreät kannatamme talouden elpymiseen tähtäävää politiikkaa, mutta sen täytyy toteutua rautatieliikenteen avulla. Meillä ei vielä ole tarvittavaa rautatieverkostoa toisenlaisen Euroopan tavaraliikennettä koskevan politiikan käynnistämiseksi. Meidän on investoitava voimakkaasti tällaiseen politiikkaan.
Kolmanneksi helleaalto osoitti, että äärimmäisen keskittyneet sähköntuotantolaitokset olivat vaarassa menettää tuotantokykynsä, jos joissa ei olisi tarpeeksi vettä tai se olisi liian lämmintä. Hiili- tai ydinvoimalan hyötysuhde on alle 35 prosenttia. Tämä tarkoittaa, että ne lämmittävät entisestään ilmakehää ja keittävät kalat sen sijaan, että tuottaisivat sähköä ympäristöä kunnioittaen. Meidän on investoitava paljon enemmän hajautettuun energiantuotantoon, ja me vihreät kiitämme teitä, komission jäsen Barnier, koska ilmoitatte olevanne valmis tarkistamaan rakennerahastojen ja aluerahastojen kriteerejä.
Välimeren metsäpalot järkyttivät minua. Yksi ongelmista on tiheikköjen raivaaminen. Itävallassa on käytössä puunkäytön edistämispolitiikka. Maailmanlaajuisesti olemme puulla lämmittämisen kärkisijoilla. Sähkön- ja puuntuotanto on yhdistettävä, ja jos yhteisö rahoittaa hankkeita, on luotava yhteys tiheikköjen raivaamisen ja puunkäytön tehostamisen välille.
Lopuksi Eurooppa on jäänyt täysin jälkeen energianhallinnassa. Energianhallintaa koskevaa direktiiviä on odotettu jo kaksi vuotta. Sen sijaan että komission jäsen de Palacio käyttää aikaansa ydinvoiman vähentämisen estämiseen, hänen olisi pikemminkin lopultakin esitettävä direktiivit, jotta Eurooppa voisi kuroa kiinni viivästymistään alalla. Kirjeessämme Prodille pyysimme häntä kiirehtimään toimia ja koordinoimaan entistä paremmin joukkueensa toimia vauhdittaakseen ilmastonmuutosten estämistä.

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aivan aluksi haluan kiittää puhemies Coxia nopeasta vastauksesta jäsen Figueiredon kirjeeseen ja omiin kirjeisiini, jotka kirjoitin ryhmäni puolesta Portugalin kriisin vasta kehittyessä sekä hänen pikaisesta ilmoituksestaan tämän keskustelun järjestämisestä, vaikka hän oli kesälomalla 11. elokuuta alkaen. Olen myös kiitollinen siitä, että ryhmissä ja puhemieskonferenssissa keskusteluun liittyy pyynnöstämme komission julkilausuma sekä lopuksi äänestys päätöslauselmasta.
Haluan kiittää myös komission jäsentä Barnier'ta osallistumisesta tähän keskusteluun, hänen puheestaan keskustelun aluksi, hänen ystävällisestä ja huomaavaisesta vierailustaan kotimaahani, hänen siellä antamistaan lausunnoista ja tietenkin myös komission jäsenten Diamantopouloun ja Vitorinon jo ennen sitä komission puolesta osoittamasta huolenpidosta.
Esitettyäni kiitokseni minun on nyt kerrottava teille tosiseikat ja pyydettävä apua. Minun on kerrottava hieman maahani kohdistuneesta tragediasta: kolme viikkoa kestäneestä syvästä hädästä, maani kokemasta armottomasta tuhosta, jonka aiheuttivat ennen kaikkea - vaikka tällaisiin ilmiöihin liittyy tietenkin aina useita eri tekijöitä - todella kamalat ilmasto-olosuhteet. Ne olivat kamalat sekä poikkeuksellisten lämpötilojen, kosteuden ja tuulien että myös epätavallisen kestonsa vuoksi. Itse asiassa ahdistavin seikka, joka oli kauhea tragedia niille, joihin se kohdistui ja jotka osallistuivat palojen torjuntaan, oli, että me olimme tapahtumien keskipisteessä ja täysin tietoisia voimattomuudestamme sään jatkuessa samanlaisena. Pääsimme voitolle todellakin vasta kun helle lopulta hellitti 14. elokuuta, noin kolmen viikon kuluttua kriisin voimakkaasta käynnistymisestä.
Kyse on siis luonnonkatastrofista, jonka tuhoisat inhimilliset, yhteiskunnalliset ja taloudelliset seuraukset on täällä jo mainittu. On mainittu erilaisia lukuja: viisi prosenttia maan pinta-alasta, 11 prosenttia metsistä. Tällaiset luvut ovat kuitenkin harhaanjohtavia, sillä kuten täällä jo on todettu, useissa pahiten kärsineissä kunnissa luvut olivat jopa 80 prosenttia metsistä, yli 50 prosenttia pinta-alasta, jossakin jopa 70 prosenttia. Lisäksi luvut ovat aina vain lukuja. On nähtävä omin silmin, kuten komission jäsen Barnier on nähnyt ja kertonut.
Olen itse viime päivinä vieraillut eri alueilla, kuten Vila do Reissä, Maçãossa ja Gaviãossa. Jotta ymmärtäisitte tilanteen, voin kertoa, että kun katsoo Gaviãossa, Portalegren pohjoisosan kaupungissa kirkon takana kukkulalla olevasta tornista sisämaahan päin - kyse on näkymästä useiden kilometrien päähän - kaikki vuorille saakka, vasemmalla, oikealla ja suoraan edessä on kärventynyt. Tämä on totuus siitä valtavasta tuhosta, joka on kohdannut kotimaatani, ja tämän vuoksi kotimaani pyytää Euroopan unionilta apua ja tukea.
Komission jäsen puhui totta mainitessaan, kuinka nopeasti hallitus toimi, erityisesti pannessaan yhteisön koneiston pyörät pyörimään, sekä kuinka nopeasti komissio toimi. Olen kuitenkin samaa mieltä niiden kollegojeni kanssa, jotka pyytävät parlamentilta suurempia varoja, jotta kotimaani hallituksen pyyntöön voidaan vastata tarkemmin ja runsaskätisemmin. Portugali pyysi solidaarisuusrahastolta noin 50 miljoonaa euroa, ja katson, että kyseinen määrä olisi myönnettävä. Ymmärrän kyllä komission säännöt, mutta nähdäkseni Portugalin hakemus on kohtuullinen. Ministerineuvosto esitti 50 miljoonaa euroa Portugalin kriisin ollessa pahimmillaan, ja määrä vastaa uudelleenjärjestelyyn myönnettyä kansallista rahoitusosuutta useissa komission jäsenen mainitsemissa yhteisön ohjelmissa. Katson, että maani hallitus on laskenut oikein ja hakenut parlamentilta tukea oikein perustein.
Kuten kollegat jo ovat todenneet, kyse ei myöskään ole pelkästään solidaarisuusrahaston valjastamisesta. Myös muita ohjelmia on suunniteltava uudelleen tarpeen mukaan, varsinkin koska vuosia 2003-2008 koskevan Forest Focus -asetuksen toisen käsittelyn määräpäivä lähestyy.
Katson, että tämä erityisen kovasti maatani koetellut kriisi osoittaa, että parlamentti oli oikeassa hyväksyessään kannan, josta ensimmäisessä käsittelyssä äänestimme, ja että Italian, Espanjan ja Portugalin hallitusten edustajat olivat oikeassa pidättyessään yhteisestä kannasta, kun sitä käsiteltiin kuukausia sitten. Näin he kiinnittivät huomion tarpeeseen lisätä metsäpalojen ehkäisykeinoja kyseisessä ohjelmassa. Uskon tämän vuoksi, että kun asetus palaa muutaman viikon kuluttua toiseen käsittelyyn, esitämme kaikki yksimielisesti uudelleen parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä valitseman kannan ja että tämän vuoksi sekä neuvosto että komissio tulevat jakamaan parlamentin kannan.

Berthu (NI).
Arvoisa puhemies, tänä kesänä olemme todistaneet helleaallon tuhoisia seurauksia -kuivuutta, tulipaloja, ilman ja veden saastumista - mutta ennen kaikkea olemme kauhuissamme poikkeuksellisen monen vanhuksen kuolemasta Ranskan kaltaisessa maassa.
Meidän ei kuitenkaan tavallisesti kuuluisi pyytää apua unionilta, sillä myös naapurimaissamme on kärsitty samasta ilmiöstä, ja suuren asianmukaisesti johdetun valtion olisi pystyttävä itse huolehtimaan tällaisesta tilanteesta. Ranska on kuitenkin nyt hyvin haavoittuvassa tilanteessa, sillä talousarvion liikkumavaraa ei palautettu silloin, kun se olisi ollut mahdollista, silloin kun verotulot olivat runsaita.
Lisäksi Ranskalla on kaksi hyvin kielteistä ominaispiirrettä: hoitojärjestelmän toimintaa on vaikeutettu erityisesti kesäisin vähentämällä henkilökuntaa ja lyhentämällä viikkotyöaikaa 35 tuntiin. Ilmeisesti myös perheet ovat hajanaisempia kuin naapurimaissa, koska luonnollista yhteisvastuuta ei ole niinkään osoitettu. 
Tässä yhteydessä haluan sivumennen huomauttaa, että työntekijöiden välttämätöntä maantieteellistä liikkuvuutta olisi käsiteltävä siten, että siinä otettaisiin huomioon, aina kun se on mahdollista, myös sosiaaliset yhteydet ja perheyhteydet. Tulevaisuudessa unionin suuri tehtävä on erityisesti vahvistaa sisäistä ja ulkoista toimintaansa kasvihuoneilmiön ja ilmaston lämpenemisen estämiseksi. Hiilidioksidipäästöjen säilyttämisellä nykyisellä tasolla olisi muun muassa peruuttamattomia vaikutuksia ilmastoon. Kehotamme unionia viipymättä panemaan täytäntöön Kioton pöytäkirjan energia- ja ympäristöpolitiikan sovittamiseksi yhteen entistä paremmin. Olisi toki suosittava uusiutuvia energialähteitä, mutta erityisesti ydinvoimaa, jonka hiilidioksidipäästöt ovat vähäisiä. Jotta ydinvoima saataisiin laajemmin hyväksytyksi, on ehdottomasti ratkaistava radioaktiivisen jätteen huoltoa ja hävittämistä koskeva ongelma. Toivomme, että tätä varten käynnistetään yhteisiä laajoja tutkimustoimia. Se on ratkaisevan tärkeää, koska kaikki muu riippuu siitä.
Arvoisa puhemies, vielä kolmas seikka: kasvihuonekaasupäästöjä on vähennettävä maantiekuljetusten paremman hallinnon kautta. Katsomme, että tieinfrastruktuurin käyttömaksuja koskevassa direktiiviehdotuksessa olisi hyväksyttävä se, että tietulleihin sisällytetään verkoston ylläpitokustannusten lisäksi myös ne kustannukset, jotka liittyvät toistaiseksi vielä määrittelemättömiin haittoihin, joita kuljetuksista aiheutuu ympäristölle ja tätä kautta yhteisölle.

Grossetête (PPE-DE).
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen. Valitettavasti kokoonnumme uudelleen keskustelemaan tämän kesän tragedioiden vuoksi aiheista, joista on jo monet kerrat keskusteltu täällä. 
Aluksi, mitä tulee metsiin ja metsäpaloihin, haluamme ilmaista myötätuntomme palojen uhreille erityisesti Portugalissa, mutta myös muissa samanlaisista katastrofeista kärsineissä maissa, sillä kyseessä ovat todelliset ekologiset katastrofit eteläisessä Euroopassa. Palaneet metsät on perustettava uudelleen kunnioittaen alueen ilmastollisia ja ekologisia ominaispiirteitä. Nämä metsät todellakin paloivat, mutta muut metsät kärsivät kuivuuden seurauksista. Vuoristossa nähdään jo täysin paahtuneita puita ennen syksyn saapumista. Näitäkin metsiä on istutettava uudelleen, ja meidän on kysyttävä itseltämme, onko maatalouspolitiikkamme todellista maaseudun aluesuunnittelu- ja kehittämispolitiikkaa.
Maatalouspolitiikkamme johdosta olemme menettäneet joitakin maanviljelijöitä. Ja nyt voimme valitettavasti todeta, että jos alueellamme olisi ollut hieman enemmän maanviljelijöitä, alueita ja metsiä olisi hoidettu paremmin. Ainoa vaihtoehto ei olisi ollut autioituminen, vaan tuottavat metsät. Juuri äsken eräs kollega puhui puusta energialähteenä. Suhtaudun siihen myönteisesti ja kasvatan itse metsää vastuullani olevalla alueella. Meidän on epäilemättä tarkistettava maatalouspolitiikkaamme ja tuettava ensi kädessä maanviljelijöitämme, jotka tulevat kärsimään kauhealla tavalla tämän kuivuuden seurauksista, sillä kaikki sanovat tämän vuoden tulojen häviävän kuivuuden seurauksiin. Karjankasvattajat eivät tällä hetkellä tiedä kuinka ruokkia karjaansa, ja he odottavat nopeampaa apua; tukea on luvattu, mutta useimmiten se tulee liian myöhään. Meidän on osoitettava Euroopan tasolla, että kykenemme panemaan täytäntöön läheisyyspolitiikkaa.
Myös niittyjen tilaa on kohennettava korkeahkoilla vuoristoalueilla, jotka te tunnette hyvin, arvoisa komission jäsen, ja joihin olette kiintynyt. Niityt tarvitsevat kunnostamista, sillä kastelujärjestelmiä ei ole, eikä maanviljelijöillä näillä vaikeasti viljeltävillä alueilla ole mekaanisia välineitä käytössään.
Haluan puhua myös vesiongelmasta, sillä emme ehkä ole onnistuneet ottamaan käyttöön sellaista vesipolitiikkaa, jolla kohdatut vaikeudet olisivat poistettavissa.
Olemme puhuneet myös väestön ikääntymisestä. Euroopan tulevaa perustuslakia valmistelevan valmistelukunnan töiden yhteydessä pyysin, että kansanterveys otettaisiin tärkeänä tekijänä uuteen perustuslakiin. Näin ei valitettavasti ole tehty, ja olen siitä pahoillani.
Yhden näkökannan haluaisin vielä esittää. Toivoisin, että näiden katastrofien ja ilmastonmuutosten väliset yhteydet kannustaisivat meitä lopultakin noudattamaan Kioton pöytäkirjaa ja panemaan sen täytäntöön. En usko verotuksen olevan hyvä ratkaisu. Euroopassa on luotava innovaatioita ja vakuutettava hallitukset ja kansat siitä, että on syytä tukea erilaista maatalouspolitiikkaa, että metsiä on kehitettävä tuottaviksi. Tarvitaan myös hajautettua politiikkaa, läheisyyspolitiikkaa, ja erityisesti energiapolitiikka ja liikennepolitiikka on määritettävä uudelleen. Yksinkertaisesti sanottuna tarvitaan todellista eurooppalaista kestävän kehityksen politiikkaa.

Lage (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin katson velvollisuudekseni kiittää aluksi komission jäsentä Barnier'ta hänen toimistaan Portugalin traagisten tapahtumien aikana. Hän osoitti huolenpitoa ja ymmärrystä sanoessaan ne sanat, jotka portugalilaiset halusivat kuulla ja joita he arvostivat, joita muut viranomaiset eivät kyenneet ilmaisemaan yhtä hyvin.
Kuten komission jäsen totesi, kesälomien päättymisestä jäi kitkerä maku, sillä kesä oli traaginen kuolonuhreineen ja tuhoisine metsäpaloineen. Tuhansia vanhuksia kuoli Euroopan eri maissa kuumuuteen ja otsonihuiput ovat saattaneet aiheuttaa monta muuta uhria. Olivatko kyseessä sääolot, jotka eivät olleet vältettävissä, vai kärsimmekö kenties ihmisen aiheuttamista ilmastonmuutoksista? Oliko tämä seurausta ihmisen omasta ajattelemattomuudesta? Vastaus on varmasti myönteinen molempiin kysymyksiin.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten jo olemme tänään kuulleet, Portugalissa on tuhoutunut 400 000 hehtaaria metsää, enemmän kuin kaikkialla muualla eteläisessä Euroopassa yhteensä. Tämä antaa meille ajattelemisen aihetta. Kuinka Portugalin kaltaisessa suhteellisen pienessä maassa voi olla tällaisia metsäpaloja? Palvovatko portugalilaiset kenties tulta? Joidenkin mielestä näin on, koska rakastamme juhannusaaton kokkojamme ja ilotulituksia. En kuitenkaan usko sitä. Portugalin tämän kesän uskomattomat tapahtumat johtuvat suuressa määrin viranomaisten vakavista virheistä ja laiminlyönneistä.
Metsäpalot paljastivat Portugalin järjestäytymättömän ja järjettömän metsänhoitojärjestelmän heikkoudet. Viimeisten vuosikymmenien aikana Portugalin metsänhoito on ollut sekasortoista, kuten komission jäsen täällä totesi. Kolmannes Portugalin 90 000 neliökilometrin pinta-alasta on metsittynyttä. Suurin osa metsistä - kaksi kolmasosaa - kasvaa ainoastaan rakentamisessa käytettävää mäntyä. Sen lisäksi kasvaa eukalyptuspuuta, jota käytetään kuitupuuna paperin valmistuksessa, sekä erikoista korkkitammea. Jokainen Välimeren alueen puu- ja kasvilaji on tuhansien vuosien aikana kehittänyt oman strategiansa suojautuakseen metsäpaloilta ja toipuakseen niistä. Ongelma on se, että metsät köyhtyvät vuosi vuodelta, niistä tulee joko pensaikkoa tai pelkkää havumetsää, jolloin ne ovat tulenarempia kuin hitaammin kasvavat tammien ja korkkitammien jalopuumetsät. Maaperän eroosio huolehtii lopusta ja aavikoituminen jatkuu.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, solidaarisuusrahasto luotiin vedestä, mutta sillä sammutetaan tuli. Se tuo mieleen kaksi kreikkalaista filosofia, Thaleksen ja Herakleitoksen. Syntynyt vedestä, käytetään tulta vastaan, mutta säästeliäästi, niin olemme kuulleet. Arvoisa komission jäsen, käytettävissämme olevat varat ovat hyvin vähäiset. Minusta määrää olisi tarkistettava, koska lievittävänä toimenpiteenä tuen olisi oltava suurempi Portugalin valtion valtavien budjettivaikeuksien vuoksi.
Katson, että komission jäsenen ehdottama rakennerahastojen varojen uudelleen jakaminen on hyvä ratkaisu uudelleenmetsittämisen ja Portugalin kasvillisuuden uudistamisen rahoitusongelmaan. Me olemme siis samaa mieltä siitä, että varat on jaettava uudelleen. Portugalissa tarvitaan pikaisia toimia ennen kuin tämä isku unohtuu, ja tämä koskee myös muuta Eurooppaa. Ehkäisy on avainsana ja kultainen sääntö metsien suojelussa, kuten monet ovat jo tänään täällä todenneet. Ratkaisevia ovat kuitenkin myös metsien valvonta ja metsiä koskeva politiikka sekä ankarat rangaistukset niille rikollisille, jotka harkitusti ja tarkoituksellisesti sytyttävät metsäpaloja. Valtion on otettava uusi asema Portugalin metsien uudelleenjärjestämisessä sekä nykypäivän ilmastoon liittyvien ongelmien käsittelyssä kaikkialla Euroopassa. Ilmastonmuutos on todella vakava uhka, ja sen vuoksi on ryhdyttävä välittömästi toimeen.

Vallvé (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi ilmaista kiitollisuuteni tämän keskustelun järjestämisestä tänä kesänä kokemaamme helleaaltoon liittyvien ongelmien analysoimiseksi. Helleaalto johti lukuisiin katastrofeihin, joista osa on toistuvia, kuten metsäpalot.
Toivoisin, että erottaisimme toisistaan toisaalta tämän vuoden helleaallon vaikutukset ja toisaalta eteläisessä Euroopassa, Välimeren maissa, endeemisen ongelman, metsäpalot.
Metsäpalot ovat saattaneet lisääntyä ilmastonmuutoksen seurauksena, mutta myös koska olosuhteet metsissä ja maaseutualueilla ovat muuttuneet. Maaseudun autioituminen on tosiasia. On myös totta, että Välimeren alueen metsissä kasvavaa puuta ei enää hyödynnetä, koska se ei ole taloudellisesti kannattavaa. Metsillä ei siis enää ole taloudellista merkitystä, vaan ympäristöllinen merkitys, joka myös on hyvin tärkeä.
Olosuhteet ovat kuitenkin muuttuneet: autioitumisen myötä maanviljelijät vähenevät, eikä pidä unohtaa, että maanviljelijät ovat metsien ja luonnon tärkeimpiä suojelijoita. Maanviljelijä kohtaa metsäpalon ensimmäisenä.
Koska kyseessä on endeeminen koettelemus, on tärkeää toteuttaa hätätoimenpiteitä: ne auttaisivat antibioottien tavoin. Tosiasiassa tarvitsemme kuitenkin jonkinlaista rokotetta tällaista koettelemusta vastaan. Tässä tapauksessa rokotteita voisivat olla ehkäisytoimet ja voimavarat, jotka olisivat nopeasti käytettävissä metsäpalon syttyessä.
Arvoisa komission jäsen, olemme tänä vuonna nähneet, kuinka tuhoisia metsäpalot voivat olla. Olette puhunut rakennerahastojen ja osittain koheesiorahaston päivittämisestä näiden vaikutusten korjaamiseksi. Toivoisin teidän myös tarkastelevan yhteisön maaseudun kehittämistä koskevaa Leader-yhteisöaloitetta ja sitä, kuinka tätä aloitetta, jota sovelletaan vain tiettyihin alueisiin, voitaisiin soveltaa myös metsäpaloista kärsineisiin alueisiin.
Katson, että tässä suhteessa yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä toteutetut toimenpiteet ovat olleet myönteisiä eniten kuivuudesta kärsineillä alueilla. Haluan antaa tunnustusta myös niiden palomiesten, metsänvartijoiden ja vapaaehtoisjoukkojen työlle, jotka ovat osallistuneet metsäpalojen torjuntaan.
Me vaadimme kaikilta hankkeilta tutkimusta ympäristövaikutuksista, ja tällainen tutkimus olisi tehtävä myös metsäpalojen mahdollisista vaikutuksista, sillä toistan vielä: ne ovat eteläisen Euroopan Välimeren maissa endeeminen vitsaus.

Ainardi (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, monet Euroopan maat ovat todellakin kärsineet koko kesän ajan poikkeuksellisista lämpötiloista, sehän on keskustelumme aihe tänään, ja nyt on todellakin tilinteon aika. Helleaalto on vaikuttanut ihmisiin ja alueisiin kauhealla tavalla. Kollegat ovat todenneet, että Portugalissa metsäpalot ovat tuhonneet viisi prosenttia maasta. Kyseessä on kansallinen katastrofi.
Mitä tulee Ranskaan, haluan aluksi kertoa tunteistani, myös suuttumuksestani, kokemamme inhimillisen tragedian laajuutta kohtaan. Ranskan hallitus ilmoitti perjantaina, että helleaallon johdosta elokuun ensimmäisen ja 15. päivän välillä ilmoitettiin yli 11 000 kuolemantapausta tavanomaista enemmän. Luvut ovat järkyttäviä. Luonnollisesti meidän on pohdittava velvollisuuttamme osoittaa solidaarisuutta kaikkein haavoittuvaisimpia ihmisiä kohtaan. Kansallisten hallitusten, erityisesti Ranskan hallituksen, kuten koko Euroopan unionin, on kuitenkin myös pohdittava julkisen terveydenhoitopolitiikan merkitystä, laadukkaiden, kaikkien saatavilla olevien ja riittävien sairaaloiden ensiapupalvelujen tarvetta sekä sellaisten vanhainkotien tarvetta, joissa on koulutettua henkilöstöä ja keinot huolehtia korkeatasoisesta palvelusta. Toisin sanoen tarvitaan kunnianhimoista vanhuksia ja muita haavoittuvassa asemassa olevia ihmisiä koskevaa politiikkaa. Kaikki tämä edellyttää määrärahoja, toisin sanoen poliittisia valintoja, jotka ohjaavat julkisia menoja kaikkien kansalaisten tarpeiden tyydyttämiseen.
Tulipalot, jotka vahingoittivat erityisesti Ranskan Varin aluetta ja vieläkin enemmän muita Euroopan maita, ohjaavat meidät pohtimaan joitakin kysymyksiä. Minkälaista tukea on myönnettävä onnettomuudesta kärsineille alueille? Minkälainen kriisinhallinta olisi tulevaisuudessa tehokkaampaa? Ja ennen kaikkea, olisiko tällainen vältettävissä ja minkälaisen ehkäisevän politiikan kautta? Samat kysymykset koskevat myös kuivuuden kauheita seurauksia maanviljelyn kannalta. Arvoisa komission jäsen, te annoitte joitakin vastauksia ja pohdittavia aiheita näihin kysymyksiin, mutta molemmissa tapauksissa - niin tulipalojen kuin kuivuudenkin osalta - on valmisteltava hätäapua, eurooppalaista solidaarisuusrahastoa kansallisen tuen lisäksi tulipaloista kärsineille alueille.
Lukuisat maanviljelijät ovat ajautuneet vaikeaan tilanteeseen, ja Euroopan unionin on vähintäänkin annettava kansallisten hallitusten myöntää poikkeuksellista tukea lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Ranskassa tilanne on kyseisillä alueilla masentava: Lot-et-Garonnen alueella kastelemattoman viljan osalta arvioidaan menetyksen olevan 50-100 prosenttia. Rehusta on pulaa, mikä uhkaa välittömästi karjanhoitoa. Kaikkialla maanviljelijöitä uhkaa merkittävä tulonmenetys. Tukien yhteydessä on pohdittava myös toteutettavia mekanismeja sekä poikkeuksellisiin luonnonolosuhteisiin liittyvien kriisien tehokasta hallintaa. Tämäkin edellyttää julkisia varoja, joiden myöntäminen ei voi perustua kilpailun logiikkaan.
Lopuksi muutama sana ehkäisemisestä ja syistä. Muiden kollegojen tavoin haluan todella korostaa tarvetta tarkastella uudelleen maankäyttöä ja maanviljelymme kehittämistä sekä liikennettä niiden nykyisessä muodossa. Kehitys kulkee erittäin vaaralliseen suuntaan, jos käytettävissä olevasta maasta pyritään saamaan aina vain enemmän hyötyä, tulipalojen torjuntaan tehtäviä investointeja laiminlyödään säästösyistä, suuret maatilat ja tuotot asetetaan etusijalle ja maantiekuljetuksia suositaan raideliikenteen sijaan - en kuitenkaan paneudu tähän nyt tämän tarkemmin . On kehitettävä toinen malli, joka perustuu siihen, että todella otetaan huomioon myös ympäristö, yhteinen etu ja yhteisvastuu. Meidän on todellakin osoitettava enemmän määrätietoisuutta Kioton pöytäkirjan soveltamiseksi, mutta lopuksi toivon, että kansalaisten viime viikkoina kokemat dramaattiset tapahtumat saavat meidät tiedostamaan...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Mayol i Raynal (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kesä toisensa jälkeen nämä tuhot toistuvat. Viime vuonna tulvat aiheuttivat surua Euroopassa. Tänä vuonna Eurooppaa vaivasi helleaalto, joka aiheutti Ranskassa terveydenhoitokatastrofin ja Portugalissa sekä Välimeren rannikolla ekologisen katastrofin. Nämä ilmastolliset häiriöt ovat kenties seurausta ilmaston lämpenemisestä, jota, kuten hyvin tiedämme, hiilidioksidipäästöjen aiheuttama kasvihuoneilmiö vain pahentaa.
Kaikki ovat joka tapauksessa tietoisia siitä, että meidän on kohdeltava luontoa yhä varovaisemmin. Meidän on myös hoidettava inhimillisemmin keskinäisiä suhteitamme. Väitetään, että Pariisissa on kuollut yli 800 ihmistä - tämä luku on pöyristyttävä - joita kukaan ei ole surrut ja joiden ruumiita kukaan ei ole noutanut.
Verts/ALE -ryhmämme päätöslauselmaehdotukseen sisältyy joitakin hyvin myönteisiä suosituksia, joista mainitsen tässä vain muutamia. Terveydenhuollon osalta komission on autettava jäsenvaltioita takaamaan kaikille ihmisille perusoikeuskirjan 35 artiklassa esitetyt oikeudet, toisin sanoen yleinen mahdollisuus ehkäisevään terveydenhoitoon myös poikkeuksellisissa ilmasto-olosuhteissa. Arvoisa komission jäsen, pyydämme, että solidaarisuusrahastosta myönnetään Portugalille muutakin tukea hätäavun lisäksi, jotta maa voisi hoitaa kaikki haavansa. Kasvihuoneilmiön vaikutusten lieventämiseksi kehotamme komissiota valvomaan Kioton sitoumusten noudattamista. Tällä alalla liikennepolitiikalla on merkittävä asema. On kannustettava entistä enemmän energiaa säästäviä liikennemuotoja.
Kuten kollegamme Dhaene juuri kertoi, osa meistä tuli polkupyörällä Brysselistä Strasbourgiin, jonne saavuimme aamupäivällä. Halusimme tempauksellamme luonnollisesti edistää polkupyörän käyttöä. Pyöräily on huomioitava Euroopan laajuisissa liikenneverkoissa. Näin tuettaisiin alueita luomaan tai parantamaan pyöräteitä Manner-Euroopan jäsenvaltioiden välillä.
Viimeisellä taipaleella ajoimme Marne-joelta kanavan rantaa pitkin Reinin rantaan. Reitti oli upea, mutta totesimme, että kanavaa käytetään aivan liian vähän tavarakuljetuksiin. Tällaista maantieliikennettä vähemmän saastuttavaa liikennemuotoa olisi edistettävä.
Lopuksi haluan mainita vielä yhden ehdotuksen päätöslauselmaesityksestämme. Ehdotamme eurooppalaisen pelastuspalvelujoukon, vihreiden kypärien, perustamista. Heidän toimintansa ekologisissa katastrofeissa kannustaisi jäsenvaltioita toimimaan samoin.
Lyhyesti sanottuna kestävän kehityksen on siirryttävä sanoista tekoihin, juuri se on päätöslauselmaesityksemme tavoite.

Martinez (NI).
Arvoisa puhemies, 12 000 kuollutta kymmenessä päivässä, se on kolme kertaa enemmän kuin kaksoistornien romahduksessa. Päivittäin on kuollut tuhat ihmistä yksinäisyydessä, hylättyinä. Ruumiita on varastoitu jäähdytettyihin kuorma-autoihin, armeijan arkkuihin sekä Pariisin alueen hedelmä- ja vihannestorille Rungisissa. Neandertalin ihminen, kauan ennen Antigonea, on viimeksi näin häpäissyt ruumiita.
Missä tämä Timisoara tapahtui? Milosevicin hallintokaudella? Bagdadissa Saddamin vallan aikana? Heiderin Itävallassa? Berlusconin mainitsemien kapojen vahtimilla leireillä? Somaliassa tai tuhansien kukkuloiden Ruandassa? Tämä tapahtui Ranskassa! Yleisurheilun maailmanmestaruuden voittaneessa Ranskassa, ihmisoikeuksien Ranskassa, kultamitalien Ranskassa, uuden perustuslain isän, Valéry Giscard d'Estaingin Ranskassa. Perustuslain ensimmäisessä artiklassa tunnustetaan oikeus ihmisarvoon, ja tämä koskee myös vanhuksia.
Mistä nämä kuolleet tulivat? Heistä 66 prosenttia tuli vanhainkodeista, sairaaloista ja erityislaitoksista. Heille ei oltu annettu riittävästi juotavaa. He kuivuivat kuoliaiksi. Miksikö? Koska ei ollut tarpeeksi sairaanhoitajia, henkilöstöä eikä lääkäreitä. Miksikö? Koska vakaussopimus edellyttää säästötoimia ja leikkauksia. Leikkauksia on tehty kaikkein heikoimmassa asemassa olevilta, jotka eivät voi osoittaa mieltään, vanhuksilta.
Suurin osa kuolleista on naisia. He eivät kuolleet perheväkivaltaan, kuten naisten oikeuksien valiokunta uskoo. He eivät kuolleet syrjintään tai tasa-arvon puutteeseen, he kuolivat nestevajaukseen. Tästä pääsemme syihin, toisin sanoen 20 vuoden ajan tehtyihin jatkuviin virheisiin: ääriliberalismin virheeseen, säästäväisyyteen. Ääriliberalismi synnytti 1800-luvulla Zolan, Victor Hugon, proletariaatin ja miljoonia vainajia. Ja jälleen ääriliberalismi tappaa: yhteinen erheellinen usko ihmisarvoihin, jossa Lenin on unohdettu muodollisten oikeuksien ja todellisten oikeuksien joukkoon, unohtamatta farisealaisuutta, jossa arvojen julistaminen on suhteessa niiden rikkomiseen.
Mitä on tehtävissä? Arvoisa komission jäsen Barnier, voimme tietenkin esittää määrärahoja, suunnitelmia, uutta taloutta ja uutta hierarkiaa. Totuus on kuitenkin, kuten tilastot osoittavat, ettei kuolleiden joukossa ole yhtään keskiluokan tai porvariston edustajaa. Vain vähäisiä köyhiä on kuollut. Onneksi lihaluujauhon käyttö on kielletty, muuten he olisivat päätyneet jauhettuna sikaloiden rehuksi. Tosin possuja ei ole jätetty heitteille, toisin kuin ranskalaisia vanhuksia.

Fiori (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan kiittää komission jäsentä Barnier'ta, joka on käsitellyt tämän kesän traagisia tapahtumia hänelle ominaisella selkeällä tavalla ja kertonut, mitä komissio tekee tutulla taidollaan.
Yksi seikka saa minut kuitenkin ymmälleni: minusta on vaikea erottaa toisistaan kuivuutta ja paloja, varsinkin kun on kyse niiden ympäristöllisistä ja taloudellisista seurauksista. Jos niillä jotakin eroa on, se on syiden tasolla, sillä pelkään pahoin, että monista paloista ovat vastuussa hullut ihmiset, pyromaanit, kun taas kuivuudesta on vaikea syyttää ketään.
Arvoisa komission jäsen, tahtoisin, jos sallitte, tarkastella tätä Euroopan aivan kauhistuttavaa kesää maanviljelyn kannalta, sillä nähdäkseni ongelma on valtava. Viime kuukausien kuivuus on jälleen yksi osoitus siitä, kuinka kiistatta maapallon ilmastonmuutoksella on korjaamattomia vaikutuksia ympäristöön ja erityisesti maanviljelyyn. Pelkään pahoin, että äärimmäisyyksistä on tullut normi: kuivuus, sade, pyörremyrskyt ja tulvat ovat seurausta aavikoitumisesta, joka surukseni vaikuttaa erityisesti eteläiseen ja itäiseen Eurooppaan ja joka viime kädessä vaatii veronsa maanviljelyltä. Nämä katastrofit aiheuttavat talouskriisejä, lisäävät tuotantokustannuksia ja vähentävät rajusti maanviljelytuotteiden tuottajamarginaalia. Niin rajusti, että maatalousyrittäjyyden jatkaminen vaarantuu tämän kaltaisina kesinä laajoilla alueilla Euroopassa.
Minä en maalaile uhkakuvia, vaan kuvaan todellista tilannetta ja haluaisin löytää keinoja auttaa ja tukea maanviljelijöitä. Yleisesti ottaen tässä tapauksessa on tärkeää, että komissio toteuttaa huolellisen arvioinnin ja soveltaa käytännön välineitä analysoidakseen ja arvioidakseen Euroopan vesivarojen määrää ja laatua tulevina vuosikymmeninä keskittyen erityisesti niiden säilyttämiseen.
On myös kiireisiä vaatimuksia. Vaikka kuivuuden aiheuttamat laajat tuhot, jotka paljastuvat lopullisesti satokauden päättyessä ja sadonkorjuun yhteydessä, voivat johtaa Euroopan solidaarisuusrahaston hyödyntämiseen, katson että samanaikaisesti olisi hyvin tärkeää - kuten muidenkin kriisien yhteydessä - hyödyntää mahdollisuutta aikaistaa yhteisön palkkioiden maksua maanviljelijöille. Tämän vuoksi olisi kenties järkevää järjestää eurooppalainen huippukokous, joka koordinoisi kaikkien kriisistä kärsineiden osapuolten toimintaa. Tämä on tarpeen erityisesti maatalouden tilanteen parantamiseksi ja toteutettujen toimenpiteiden tukemiseksi.
Vahinkoarvio, joka voi olla vaikea toteuttaa, mutta jonka on tapahduttava juuri mainitsemieni solidaarisuusvarojen maksamisen edellytyksenä, on toteutettava pian, vaikkakaan ei välittömästi. Tämä edellyttää komissiolta huolellista harkintaa ja komission ehdotusta maanosamme uusien ilmasto-olosuhteiden asettamiin useisiin haasteisiin vastaamiseksi. Tällainen täysin innovatiivinen väline olisi varmasti hyödyksi maataloutemme tukemiselle.

Colom i Naval (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi ilmaista osanottoni kuolemantapausten johdosta. Katson, että tärkein velvollisuutemme on esittää surunvalittelumme uhrien perheille. Vaikka tämä onkin tärkeää ja asianmukaista, emme kuitenkaan saa tyytyä pelkkään välittömän inhimillisen solidaarisuuden ilmaisemiseen.
Ihmishenkiä on menetetty - itse asiassa emme vielä tiedä kuolleiden lukumäärää kotimaassani - ja tämä on kiistatta merkittävin seikka, mutta myös koteja, maisemia, kasvillisuutta ja eläimiä on menetetty. Tuli köyhdyttää maaperää, ja ennemmin tai myöhemmin saapuvat tavanomaiset myrskyt, jotka ovat Välimeren rannikolla aina odotettavissa syyskuussa ja lokakuussa, ja jäytävät köyhtynyttä maaperää yhä enemmän. Meidän on muistettava tämä.
Epäilemättä helleaalto ja kuivuus ovat osaltaan pahentaneet tilannetta, mutta kuumuus ei ole uusi ilmiö Välimeren alueella. Kuten täällä jo on todettu, kuumaa meillä on ollut jo vuosisatojen ajan. Poikkeuksellista on se, että lämpötilat ovat nousseet ennen kokemattomalle tasolle, ja tämän vuoksi ilmastonmuutokseen epäilevästi suhtautuvien olisi kenties hieman pohdittava asiaa ja hallitusten, yritysten ja yksittäisten kansalaisten olisi ryhdyttävä tilanteen vaatimiin toimenpiteisiin.
Kansalaiset ihmettelevät, mitä Euroopan unioni aikoo tehdä tässä tilanteessa. Komission jäsen ehdottaa solidaarisuusrahaston käyttöönottoa, ja kannatan sitä - budjettivaliokunnan esittelijänä tiedän valiokunnan kannattavan ehdotusta - mutta, arvoisa komission jäsen, solidaarisuusrahasto liittyy luonnonkatastrofeihin, eivätkä nämä katastrofit ole pelkästään luonnon aiheuttamia. On olemassa tuhopolttajia ja lukuisia rikostapauksia, ja meidän olisikin myös kysyttävä itseltämme, mitä direktiiville ja muulle ympäristövastuuta koskevalle lainsäädännölle on tehtävä, kuinka niitä on sovellettava, miten ne saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, miten niitä pannaan täytäntöön ja kuinka valvomme vastuuta.
Aloitin työskentelyni täällä parlamentissa vuonna 1986. Ensimmäinen toimeni oli muistaakseni päätöslauselmaehdotus, jossa vaadittiin Välimeren alueen metsäpalojen torjuntaohjelmien käynnistämistä. Viisi vuotta myöhemmin, vuonna 1992, asia edistyi, ja kymmenvuotinen ohjelma oli käynnissä vuodesta 1992 vuoteen 2002. Arvoisa komission jäsen, miksi määrärahoja on aina jäänyt käyttämättä? Olette esittänyt meille useita hyviä esimerkkejä, mutta talousarvioesittelijänä tiedän, että joka vuosi määrärahasiirron yhteydessä on varoja, jotka ovat peräisin tästä toiminnasta. Miksi? Koska hallitukset eivät ole käyttäneet niitä? Minusta tämä on hyvin vakavaa, sillä jos niitä ei käytetä, olemme seuraavana vuonna taas samassa tilanteessa.
Meidän on toteutettava toimenpiteitä yhteisön tasolla. Jäsenvaltioilla on vastuunsa, mutta minusta Euroopan unionilla on tässä yhteydessä velvollisuus johtaa toimia ja päättää toimenpiteistä. Muuten meidän on vain luotettava siihen, kuten joka vuosi teemme, että talvi sammuttaa kesän tulipalot.
Lipietz (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten komission jäsen Barnier totesi, on tärkeää, että unioni osoittaa yhteisvastuuta niitä maita kohtaan, joiden metsät tai maataloustuotanto ovat tuhoutuneet. On kuitenkin hyvin vaarallista pelkistää tämän kesän ekologista katastrofia vain sen aiheuttamiksi taloudellisiksi tappioiksi. Kyseessä on ensinnäkin kauhea inhimillinen katastrofi, joka vastaa koko Euroopassa kymmenkertaisesti syyskuun 11. päivän hyökkäystä. Itse asiassa kyseessä on ensimmäistä kertaa sekä taloudellinen että inhimillinen katastrofi, jonka aiheutti lauhkean ilmaston häiriötila. Ilmastollinen häiriötila ilmeni samaan aikaan toisen katastrofaalisen kehityssuunnan kanssa, sillä vanhukset, jotka ovat yhä riippuvaisempia muista, ovat myös yhä eristyneempiä..
Jätän vihreiden kollegojeni vastuulle tästä kuvottavasta kokemuksesta, tästä kehitysmallimme tuomiosta aiheutuvien välttämättömien ratkaisujen kehittämisen: tarpeen nopeuttaa Kioton sopimuksen täytäntöönpanoa, moottoritieohjelmaan perustuvan talouden piristämisen hylkäämisen, ydinvoiman hylkäämisen fossiilisten energialähteiden vaihtoehtona, velvoitteen sopeuttaa kasvistoa ja elinympäristöämme jo koettuihin muutoksiin. Mutta aivan yhtä tärkeää on mukauttaa terveydenhoitojärjestelmäämme sekä sosiaalisen yhteisvastuun verkostoja vanhusten suojaamiseksi äkillisiltä ilmastonmuutoksilta. Perhesiteiden höltyminen, johon liittyy myös maantieteellinen etääntyminen, johtuu yhteiskuntiemme yksilöllistymisestä ja lisääntyvästä liikkuvuudesta. Ilmiö on peruuttamaton eikä se aina ole kielteinen. Vanhuksemme - ja tulevaisuudessa siis me itse - voivat vastata siihen, kunhan vastapainoksi kehitetään yleisiä yhteistä etua koskevia palveluja joko julkisella tai kolmannella sektorilla, yhdistyksissä tai osuustoiminnassa. Eikö tragedia nyt koskenut erityisesti Ranskaa ennen kaikkea siksi, että kahden vuoden ajan vanhainkoteja hoitavien yhdistysten tukia on puolitettu ja huollettavien henkilöiden tukia on pienennetty?
Tämän vuoksi kehotamme komissiota laatimaan vihreän kirjan ikääntyneiden henkilöiden suojelemisesta ilmaston aiheuttamilta vaaroilta ja yleisemmin terveysvaaroilta parhaiden eurooppalaisten käytäntöjen mukaisesti.

Ferrer (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, valitettavasti metsäpalot ovat jälleen kerran hävittäneet Välimeren alueen metsiä, ja tänä kesänä palot ovat olleet erityisen tuhoisia ilmasto-olosuhteiden vuoksi.
Ihmishenkien menetys, jota suremme, metsäpalojen jälkeensä jättämä Danten helvettiä muistuttava maisema ja niiden aiheuttamat taloudelliset menetykset sekä vuosi toisensa jälkeen eteläisen Euroopan metsiä uhkaavan katastrofin laajuus ja sen jälkiseuraukset koko Euroopan unionissa todistavat, että tarvitaan yhteisön varoin toteutettavaa yhteisön toimintaa metsien suojelemiseksi metsäpaloilta. Toiminnassa on otettava huomioon Välimeren alueen metsien erityispiirteet, ja ehkäisytoimet on sisällytettävä metsänhoitoon, kuten parlamentti on aikoinaan vaatinut.
Meidän ei pidä unohtaa sitä, että metsät kehittyvät Välimeren alueella ja pohjoisessa aivan eri tavoin ja että niitä koskevat aivan erilaiset luonnonlait. Maaperän lisäksi kasvua rajoittavia tekijöitä ovat Välimeren alueella veden puute ja pohjoisessa valo. Välimeren alueen metsissä, joissa valosta ei ole puutetta, korkeat puut kilpailevat pensaiden ja heinäkasvien kanssa maaperän vedestä, ja koska vettä on vähän, tulee aikoja, jolloin jokainen taivaasta tippuva pisara on jaettava. Pohjaveden korkeus laskee, juuret eivät ulotu niin syvälle ja kasvit kuolevat. Maanpinnan yläpuolella oleva kasvillisuus tihenee, ja valitettavasti lopulta tulee taas tulipalo, ja joudutaan takaisin lähtöpisteeseen.
Metsien erilainen kehitys edellyttää myös erilaista metsänhoitoa. Välimeren alueen metsissä metsänhoito ja metsäpalojen torjunta ovat osa yhtä kokonaisuutta, mikä on ainoa tapa ehkäistä jokakesäisiä metsäpaloja, joiden vakavuus riippuu sääolosuhteista.
Välimeren alueen metsät ovat osa kaikkien eurooppalaisten yhteistä perintöä. Tämän vuoksi metsäpalot eivät ole ainoastaan jäsenvaltioiden tai toimivaltaisen aluehallinnon vastuulla, vaikka kiistatta toissijaisuusperiaatteen asianmukainen soveltaminen on olennaista, jotta toteutettavat toimenpiteet ovat tehokkaita. Yhteisön toimivalta ympäristöalalla sekä Euroopan unionin Kiotossa tekemät sitoumukset edellyttävät suurempia talousarviovaroja ja Euroopan unionin entistä suurempaa osallistumista metsäpalojen torjuntaan.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Savary (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ilmaista myötätuntoni ja järkytykseni kaikkien terveydenhoitoskandaalin uhrien puolesta. Se kohdistui julmasti kotimaani Ranskan vanhuksiin, mutta näin kävi myös muissa maissa. Katson, että huolemme on koskettava ensisijaisesti heitä.
Puhun nyt kuitenkin pääasiassa metsäpaloihin liittyvistä ongelmista. Valitettavasti meillä on tapana ilmaista myötätuntoamme vuosittain. Viime vuonna tulvat koettelivat Keski-Eurooppaa, tänä vuonna tulipalot. Tavallisesti osaamme käyttää sopivia sanoja eikä vilpittömyyttämme ole syytä epäillä, mutta tunnemme itsemme usein voimattomiksi, kun pitäisi kehittää todellinen eurooppalainen ratkaisu.
Pitkään aikaan meillä ei ollut muuta annettavaa kuin sanoja, kunnes kautta poliittisten ryhmien kulkeneen keskustelun jälkeen teidän aloitteestanne, arvoisa komission jäsen - ja kiitos siitä kuuluu teille - perustimme solidaarisuusrahaston, joka nyt vastaa laajasti jaettuun sitoumukseen, toisin sanoen siihen, että Euroopan unioni on mahdollisimman lähellä kansalaisia erityisesti silloin, kun hätä on suurin. Selvititte meille uuden välineen käyttöä. Uskon, että sen avulla tehdään hyvin merkittävää työtä. Sillä hillitään vakavia kriisitilanteita, mutta historian toistaessa itseään oudolla tavalla me koemme jälleen uusia metsäpaloja.
Meillä oli ennen tätä alaa koskeva politiikka, väline ja erityiset määrärahat. Kollegamme Ferrer viittasi tähän, eikä kyse ole vanhasta asiasta, vaan vuodesta 1992. Kyseessä oli yhteisön asetus, joka antoi metsänomistajille ja metsää omistaville julkisille tahoille oikeuden sijoittaa ehkäisytoimenpiteenä - koska kuten sanoitte, arvoisa komission jäsen, on parempi ehkäistä kuin korjata jälkiä - konkreettiseen palontorjuntavälineistöön, johon kuuluvat muun muassa palolinjat, vesipisteet ja tiet. Katsoimme kuitenkin sopivaksi kumota kyseisen asetuksen vuoden alussa. Asetuksen määrärahat olivat 52 miljoonaa euroa vuosina 1992-1997 ja 77 miljoonaa euroa vuosina 1997-2002. Nyt meille ehdotetaan uutta asetusta, jonka tavoite on aivan toinen, joka ei koske metsien suojelua tulipaloja vastaan eikä sisällä määrärahoja siihen. Kyseessä on "Forest focus" 41 miljoonan euron määrärahoineen. Jos jatkamme näin, lopputuloksena on, että katastrofaalisena metsäpalovuotena 2003 Euroopan unioni päätti luopua metsien suojelemista metsäpaloja vastaan koskevasta politiikastaan. 
Minusta meidän olisi vältettävä naurunalaiseksi ja kansalaisten halveksimiksi joutumista. Arvoisa komission jäsen, meitä on täällä monta, kaikilla istuimilla, jotka katsovat, että 60 miljoonaa euroa on kallis hinta Euroopan julkisuuskuvan pilaamisesta, kun ajankohtana, jolloin tämän suuruusluokan katastrofi tapahtuu, me luovumme toimivasta ehkäisevästä välineestä, joka toimi tyydyttävästi ja jota kaikki Euroopan metsänkasvattajat kannattavat.
Pyydän teiltä jälleen sitä akrobatiaa, jota solidaarisuusrahaston perustaminen vaati, sillä sitä vastustettiin kiihkeästi. Tarvittiin Saksan tulvat ennen kuin lopulta tunnustettiin solidaarisuusrahaston tarve. Kenties tarvittiin myös Portugalin dramaattiset metsäpalot, jotta palauttaisimme toiveeni mukaisesti metsien suojelusta tulipaloja vastaan annetun asetuksen, joka oli meille kunniaksi ja josta luopuminen antaa mielestäni nyt hyvin huonon kuvan.

Isler Béguin (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tälläkin hetkellä tuli jatkaa tuhojaan Ranskan Mauresissa. Lohduttomuus, hämmennys ja raivo ovat tunteita, joita koemme kulkiessamme tuhkaksi palaneilla alueilla. On totta, että komissio ehdotti solidaarisuusrahastoa, mutta mitä rahasto voi tehdä näin laajojen onnettomuuksien ja niihin liittyvien kulujen suhteen? Kokonaiset talousalat ovat tuhoutuneet.
Jo valmiiksi haavoittunut luonto maksaa edelleen politiikkamme epäjohdonmukaisuudesta. Kuka maksaa luonnon palauttamisen entiseen tilaansa, niiden Natura 2000 -alueiden kunnostamisen, joita meidän on vaikea luokitella, koska raivokkaasti kehittyvä matkailuala himoitsee niitä? Emmekö ole sivunneet muitakin katastrofeja, kun esimerkiksi jokiemme vesi ei enää jäähdyttänyt ydinvoimaloita ja Ranskan hallitus salli entistä kuumemman veden päästöt?
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on todellakin korkea aika panna piste tällaiselle kehitykselle. Muistutitte itse Kioton sitoumuksista maapallon lämpenemisen osalta. Mitä unioni sitten tekee toisenlaisen liikennepolitiikan ja toisenlaisen energiapolitiikan eteen? Tämä helleaalto nimittäin, me tiedämme ja olemme sitä toistelleet, on vain esimakua tulevista ongelmista. Ilmatieteilijät ovat yksimielisiä: on odotettavissa lisää helleaaltoja.
Arvoisa komission jäsen, näiden onnettomuuksien jälkeen meidän on ryhdyttävä toimeen välittömästi. Tiedämme kaikki, että juuri siitä kenkä puristaakin. Täällä parlamentissakin me käsitämme eri tavoin käyttämämme termit. Kestävä kehitys, kestävä liikenne, kestävä talous, nykyisin kaikki eurooppalainen politiikka on kestävää. Ekologiseen kriisiin vastataksemme meidän on kuitenkin muutettava politiikkaamme ja politiikkamme on oltava ekologisesti kestävää. Meidän on laadittava sellainen ympäristöpolitiikka, joka ei jatkuvasti ole vain ylimääräinen haitta, kuten nykyisin.
Ympäristön on oltava ensisijainen aihe poliittisissa valinnoissamme. Näin ei kuitenkaan aina ole, kuten tiedämme. Lisäksi meillä on tekniset välineet - eikä niihin nyt ole tarvetta palata - te tiedätte sen tarkoin komissiossa, mutta juuri poliittiset valinnat puuttuvat, sanovatpa hallitukset mitä tahansa. Arvoisa komission jäsen, me todellakin laskemme teidän varaanne, jotta vakuuttaisitte poliitikot tekemään toisenlaisia valintoja.

Cunha (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää komissiota sen ripeästä ja anteliaasta vastauksesta Portugalin hallituksen vetoomukseen metsäpalojen aiheuttamien haittojen kustannusten minimoimiseksi. Vaikka puhemies Cox ei ole paikalla, toivon pääsihteeristön puheenjohtajan välittävän hänelle kiitokseni nopeista vastauksista minun ja portugalilaisten kollegojeni kaikista puolueryhmistä hänelle kirjoittamiin kirjeisiin. Kollegani Coelho laati kirjeemme ja monet meistä allekirjoittivat sen. Kiitän puhemies Coxia ripeästä vastauksesta vetoomuksiimme ja poliittisten ryhmien puheenjohtajia nopeasta päätöksestä järjestää tämä kiireinen keskustelu erityisesti helleaallon näkyvimmistä seurauksista eli metsäpaloista, mutta myös muista haitallisista seurauksista.
Haluan lyhyesti vedota komission jäseneen ja parlamentin hyväntahtoisuuteen Portugalin tilanteen johdosta. Kaikki tietävät lyhyen ajanjakson näkyvät, välittömät haitat sekä pitkän ajanjakson haitat, jotka ovat aivan yhtä merkittäviä. Meillä on objektiivinen arvio lyhyen ajanjakson haitoista, joiden kustannukset ovat noin miljardi euroa. Tämän komissiolle laaditun ja esitetyn arvion perusteella Portugali voi hakea lähes 100 miljoonaa euroa (noin 95 miljoonaa euroa) Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta.
Portugalin hallitus toimitti hakemuksen, jonka määrä oli noin puolet siitä määrästä, johon sillä oli oikeus, ja komissio ehdotti 32 miljoonan euron tukipakettia. Emme kiistä sitä, että tuki on tarpeellinen ja hyvin tärkeä, mutta se on paljon vähemmän, kuin mitä tarvitaan. Ensisijainen syy tähän on katastrofin laajuus: kyseessä on lähes yksi prosentti BKTL:sta, ja tämän vuoden palot olivat yhtä tuhoisia kuin kymmenen edellisen vuoden palot yhteensä. Emme kykene selviytymään tästä yksin, kun kaiken muun lisäksi on muistettava, että meidän on noudatettava tiukkaa rahoitusvälinettä, nimittäin vakaussopimusta.
On pohdittava myös pitkän ajanjakson vaikutuksia, jotka ovat merkittäviä tulevaisuudessa, sillä paloista ovat kärsineet maan sisäosien köyhät alueet, joilla metsätalous oli pääasiallinen työllistäjä. Meidän on nyt pohdittava taloudellisten tukimekanismien käynnistämistä sekä tähän yhteisön tukeen kuuluvaa uudelleenjärjestelyä ja muokkausta koskevaa kehystä. Lisäksi tulevaisuudessa on pohdittava yhteisön tukikehyksen yhteydessä yhteistä maatalouspolitiikkaa, aluekehityspolitiikkaa ja maaseudun kehittämispolitiikkaa.
Arvoisa puhemies, lopuksi mainitsen ratkaisevan seikan: on selvää, että tarvitaan jotain muuta kuin Euroopan unionin metsänhoitostrategiaa. On myös selvää, että Välimeren alueen metsät ovat suuremmassa vaarassa kuin Pohjois-Euroopan metsät. Meidän on tehtävä enemmän, ja komission on tarkasteltava uudelleen Forest Focus -ehdotustaan, joka on täysin sopimaton metsätuhojen torjumiseen.

Keppelhoff-Wiechert (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluan luonnollisesti ilmaista solidaarisuuttani eteläisille valtioille, mutta toivon, että ette pahastu siitä, että haluan keskittyä kotimaani kuivuuteen sen sijaan, että toistaisin kaiken, mitä kollegat ovat täällä sanoneet. Arvoisa komission jäsen, kun muistelemme hieman pidemmälle, toteamme, että hyvin kuivia kesiä on ollut usein, joten toisin kuin muut minä en näe tätä vuosisadan kesää täysin ainutlaatuisena ilmiönä, mutta kun maatilat ovat taloudellisesti niin tiukoilla kuin ovat, me emme voi suhtautua tähän kesään vain satunnaisena poikkeuksena.
Esitetyn satoraportin tavoin myös ministeriön viralliset luvut osoittavat, että kuivuus on aiheuttanut valtavia tappioita sadolle Saksassa ja muissa naapurimaissa. Olette jo maininnut Euroopan komission ryhtyneen toimiin suorien maksujen mahdollistamiseksi, jotka joka tapauksessa on maksettava maanviljelijöille nopeammin ja aikaisemmin. Vaikka tämä onkin mielestäni rohkaisevaa, se ei merkitse lisää rahaa. Se vahvistaa maanviljelijöiden maksukykyä, jotta nämä voivat ostaa rehua ja uutta viljaa. Sallinette minun kuitenkin kysyä jotakin, josta on keskusteltu lyhyesti maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa, nimittäin onko EU:n maatalousbudjetissa sitomattomia varoja. Luulin, että varoja on käytettävissä. Eikö ole mahdollista, että tällä alalla apua voitaisiin antaa nopeammin - kansallisen tason yhteisrahoituksella, jota eräät Saksan osavaltiot harkitsevat?
Lopuksi haluan sanoa jotakin, mitä täällä on usein todettu, nimittäin sen, että seuraukset metsänhoidolle ovat myös kotimaassani sellaiset, että maanviljelijöiden omat varat eivät riitä uudelleenmetsittämiseen. Jos ajatellaan maaseudun kehittämistä, tämä on seikka, jota meidän on pohdittava tarkkaan ongelman ratkaisemiseksi.

Moreira da Silva (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mielestäni on suuri häpeä, että emme käsittele ilmastonmuutosta koskevaa lainsäädäntöä tänään, koska ottaen huomioon tänään esitetyt mielenilmaukset, en usko, että meillä olisi niin paljon vaikeuksia laatia lainsäädäntöä kuin viime kuukausina. Sanon tämän alan esittelijän kokemuksella, sillä olen usein havainnut tiettyä skeptisyyttä ilmastonmuutosta kohtaan.
Otetaanpa siis opiksemme. Ensinnäkin on siirryttävä kohti kestävää metsänhoitoa, jossa korostetaan enemmän kotoperäisiä lajeja vieraiden lajien sijasta sekä metsien monikäyttöä, sillä ihmisten läsnäolo esimerkiksi metsästyksen, matkailun, mehiläistenhoidon, metsänhoidon, laiduntamisen ja maanviljelyn kaltaisten toimien myötä on parasta ehkäisevää ja valvovaa toimintaa. Ottakaamme kuitenkin opiksi myös ilmastonmuutoksesta: metsäpalot, jotka välittömästi edistävät omalta osaltaan ilmaston muutosta tuottamalla suuria määriä hiilidioksidia ja vähentämällä kykyä toimia hiilinieluna, ovat yhä suuremmassa määrin seurausta ilmastonmuutoksesta. Ilmastonmuutoksen osalta olemme törmäyskurssilla. 1990-luku oli kuumin vuosikymmen kahteensataan vuoteen. Viime kesänä eri osissa Etelä-Eurooppaa mitattiin ennätyskorkeita lämpötiloja. Tutkijat ennakoivat lämpötilojen nousevan 5,8 astetta seuraavien sadan vuoden aikana. Meidän on omalla maaperällämme jatkettava niitä myönteisiä ponnistuksia, jotka olemme jo käynnistäneet liikenteen alalla, päästökaupassa sekä teollisuuden ja energian alojen päästöjen määrän vähentämisessä. Maailmanlaajuisella tasolla meidän on kuitenkin painostettava Yhdysvaltoja hyväksymään Kioton pöytäkirja. Kioton sopimuskaan ei ole mikään valtava harppaus eteenpäin, sillä kyse on viiden prosentin vähennyksestä, vaikka tutkijat kehottavat vähentämään päästöjä maailmanlaajuisesti 70 prosentilla.

Martin, Hugues (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat. Haluan aluksi ilmaista myötätuntoni kaikkia dramaattisista tulipaloista kärsineitä Etelä-Euroopan alueita kohtaan. On tapahtunut inhimillinen, ympäristöä koskeva ja taloudellinen katastrofi. Arvoisa komission jäsen, kuten totesitte, korjaaminen tulee aina kalliimmaksi kuin ehkäiseminen: ehkäisemiseen onkin siis kiinnitettävä huomiota, ja sille on osoitettava tarvittava rahoitus.
Tässä yhteydessä voin kertoa, että Akvitanian metsiin luotu verkosto metsäteineen, palonkatkaisulinjoineen ja kaivantoineen sekä entistä useammat vedenottopaikat ja tähystäjien työ ovat mahdollistaneet huomattavan monien alkavien palojen tukahduttamisen. Nämä ehkäisevät toimenpiteet on rahoitettu metsäpalojen torjunnasta annetulla yhteisön asetuksella N:o 2158/92/ETY; jonka soveltaminen valitettavasti päättyi vuoden 2002 lopussa. Huolimatta kyseisen asetuksen kiistatta hyödyllisistä vaikutuksista komissio on kuitenkin Forest Focus -ehdotuksessaan, kuten monet meistä ovat huomauttaneet, säilyttänyt ainoastaan metsäpalojen valvontaa koskevat näkökohdat. Metsäpalojen ehkäisemistä koskevat näkökohdat puolestaan on yhdistetty maaseudun kehittämiseen, jonka rahoitus on epävarmempaa.
Komissio osoittaa näin aikovansa hylätä yksinkertaisesti kokonaan metsäpalojen torjuntaa koskevan yhteisön politiikan ja saattaa asian takaisin kansallisen politiikan vastuulle. Katson, että tämä on poliittinen ja taloudellinen sekä ympäristön kannalta vakava virhe. Kauan ennen tämän kesän kauheita metsäpaloja - korostan, että kauan ennen - nimittäin jo 29. huhtikuuta tänä vuonna kirjoitin Euroopan komission puheenjohtajalle Romano Prodille ilmaistakseni hämmästykseni komission kannasta. Itse asiassa komissio kannatti niiden parlamentin esittämien tarkistusten hylkäämistä, joilla pyrittiin sisällyttämään metsäpalojen ehkäiseminen Forest Focus -ehdotukseen ensimmäisessä käsittelyssä.
Vastaukseksi sain vain vahvistuksen siitä, että tätä vähintäänkin yllättävää linjaa aiotaan noudattaa. Kun Euroopan parlamentti valmistautuu Forest Focus -ehdotuksen toiseen käsittelyyn, meidän on vaadittava metsäpalojen ehkäisemistä koskevien toimenpiteiden sisällyttämistä siihen. Yhteisön talousarvion kannalta on kyse vain pisarasta valtameressä, mutta arvoisa komission jäsen, sillä pisaralla voidaan sammuttaa monta metsäpaloa.

Redondo Jiménez (PPE-DE).
Arvoisa komission jäsen, sanoitte korjaamisen tulevan ehkäisyä kalliimmaksi. Tämä on turhaa saarnaamista. Juuri ehkäisystähän me täällä puhumme.
Esittelemässään Forest Focus -ohjelmassa komissio pienentää rahoitusosuuttaan 18 miljoonasta 13 miljoonaan euroon ja sanoo, että loput viisi miljoonaa euroa on siirretty maaseudun kehittämistä koskevaan asetukseen. Lopulta se joutui kuitenkin kertomaan meille, ettei siirtoa ole tapahtunut, mikä saa meidät päättelemään, että rahat ovat hukkuneet matkan varrella.
Kuten Martin ja monet kollegat ovat sanoneet, enkä aio toistaa heidän sanojaan, ei ole poliittisesti hyväksyttävää, että ainoaan yksinomaan metsien suojelua, saastumista ja metsäpaloja koskevaan asetukseen osoitettuja varoja vähennetään viidellä miljoonalla eurolla. Ei voida sanoa, että torjumme nyt metsäpaloja ja hylkäämme ehkäisytoimet, tutkimme saastumista, lisäämme monimuotoisuutta ja tutkimme myös hiiltä. Emme me voi tehdä entistä useampaa asiaa vähemmällä rahalla, sillä viisi miljoonaa on merkittävä osa 18 miljoonasta eurosta.
Olisi parempi, jos meidän ei tarvitsisi puhua tulipalon uhrien perheiden surusta tai ilmaista heille solidaarisuuttamme, surra kadonneita maisemia, koteja ja kaikkea muuta. Katson kuitenkin, että ympäristöstä vastaavan komission jäsenen toiminta on kitsasta, kun ainoita käytettävissä olevia varoja pyritään vähentämään ja sanotaan, että ne on siirretty maaseudun kehittämiseen, kun ensinnäkään valtioilla ei ole ollut mahdollisuutta sisällyttää näitä varoja ohjelmiinsa eivätkä nämä varat edes ole käytettävissä maaseudun kehittämiseen.
Kiitos teille, arvoisa komission jäsen. Pyydän teitä välittämään sanani komission jäsenelle Wallströmille, jotta voimme toisessa käsittelyssä hyväksyä parlamentin jo hyväksymät tarkistukset.

Bastos (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minun on mahdotonta puhua kovin omaperäisesti kaiken sen jälkeen, mitä täällä jo on sanottu. Etelä-Eurooppa - Ranska, Espanja ja Italia - kärsivät valitettavasti paloista tänä kesänä, mutta kotimaani Portugali kärsi niistä erityisen paljon. Palot riehuivat 15:llä 18:sta alueestamme ja pyyhkäisivät mukanaan viisi prosenttia koko maan metsistä. Tragedian vaikutukset kohdistuvat talouteen ja ympäristöön, mutta myös ihmisiin. Voin vain surra 18:aa henkensä menettänyttä ja ilmaista myötätuntoni heidän perheilleen. Haluan kuitenkin ilmaista myötätuntoni myös kaikille niille kotimaani kansalaisille, joiden elämään palot ovat vaikuttaneet, ja jotka nyt elävät epätietoisina tulevaisuudestaan. Tarkoitan erityisesti niitä perheitä, joille metsä merkitsi pääasiallista tai joissakin tapauksissa ainoaa tulonlähdettä.
Tragedian laajuus edellyttää Euroopan unionin tukea, jonka olisi oltava välitöntä ja riittävää. Haluan myös korostaa sitä, mitä kollegani jo ovat sanoneet täällä Portugalin hallituksen tehokkaista ja pikaisista toimista, sillä se ryhtyi välittömästi toimeen minimoidakseen yhteiskunnalliset ja inhimilliset seuraukset. Haluan mainita myös komission jäsenen Barnier'n kannustavat sanat ja ilmoituksen Euroopan unionin solidaarisuusrahaston tukipaketista hänen viime viikon Portugalin-vierailunsa yhteydessä.
Arvoisa komission jäsen, toimitte tilanteen vaatimalla tavalla, kiitos siitä. Lisäksi toimenne auttoivat helpottamaan taakkaamme. Kuten komission jäsen totesi, mekin olemme sitä mieltä, että tuki ei vastaa odotuksiamme. Tilanne on hyvin surullinen, erityisesti laajan ulottuvuutensa vuoksi. Toistan vielä: kyseessä on aivan ennenkokematon katastrofi, ja tällaisissa ennenkokemattomissa tapauksissa avun on oltava oikeassa suhteessa. Arvoisa komission jäsen, me toivomme Portugalissa palon jälkeen omin silmin näkemänne tuhkaksi palaneen maiseman vaikuttavan siten, että se kannustaa teitä antamaan myöntävän vastauksen kotimaani viranomaisten esittämään kohtuulliseen ja asianmukaiseen pyyntöön.

Maat (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan aluksi ilmaista solidaarisuuteni eteläeurooppalaisille kollegoilleni. Olen iloinen siitä, että komissiokin on tehnyt niin, mutta on ilmeistä, että siellä tapahtunut katastrofi edellyttää eurooppalaista yhteisvastuuta. Euroopan olisi nyt näytettävä, mihin se pystyy sosiaaliselta kannalta. 
Haluan korostaa tässä keskustelussa myös toista seikkaa. Ei ole hyväksyttävää, että komissio hyötyisi taloudellisesti Euroopan maanviljelyä kovasti koettelevasta kuivuudesta. Tämä on todennäköistä, erityisesti esimerkiksi jalostukseen kasvatettavan perunan viljelyalueilla. Sadon odotetaan olevan muutamia kymmeniä prosentteja tavanomaista pienempi Alankomaissa, Saksassa, Tanskassa ja Itävallassa. Toisin kuin muiden tuotteiden, kuten esimerkiksi varastoperunan osalta pieni sato ei johda hinnankorotuksiin. Parlamentin CDA-valtuuskunta haluaa kehottaa komissiota pikaisesti huomioimaan sadon pienuuden suhteessa ennalta määritettyyn kiintiöön sekä tämän aiheuttamaan taloudelliseen hyötyyn. Esimerkiksi 25 prosentin menetys tuotannossa synnyttää komissiolle arviolta 30 miljoonan euron säästöt, sillä tämän sadon, kuten monen muunkin sadon palkkio on suoraan suhteessa sen kokoon. On syytä tehdä tämä tiettäväksi jo näistä syistä, ja erityisesti koska 40 prosenttia tuesta on tarkoitus irrottaa tuotannosta vuonna 2004 näiden lajien osalta. Tämä tarkoittaa, ettei palkkio enää määräydy sadon perusteella. On todennäköistä, että juuri tätä järjestelmää käytetään jossain määrin jo vuonna 2003. 
Lisäksi parlamentin CDA-valtuuskunta katsoo, että komission olisi käynnistettävä keskustelu eurooppalaisesta määrällisestä vesihuoltostrategiasta. Laadun osalta eurooppalainen politiikka on ollut menestyksekästä, mutta koska tulvat ja vesipulat ovat seuranneet toisiaan jo monena vuonna, meidän on tehtävä todellisen vesihuollon alalla kaikki tarpeellinen tulevan strategian kannalta.

Rovsing (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mielestäni keskustelu on ollut antoisaa, ja haluan vain kommentoida muutamaa seikkaa. Olemme keskustelleet hiilidioksidipäästöistä ja siitä, kuinka ilmasto on riippuvainen energiatilanteesta. Olemme keskustelleet myös kestävämmän energian tarpeesta.
Kotimaani Tanskan kuumina kesäpäivinä katselin tuulimyllyjä ja totesin niiden olevan liikkumattomia. Tuuli ei puhaltanut, joten voimme päätellä, ettei tuuli yksinään ratkaise ongelmaa. Sen sijaan auringonpaistetta oli tarpeeksi, ja meidän on järjestettävä aurinkokennojen kehittämistä siten, että voimme todella hyödyntää auringon maapallolle lähettämää energiaa. Se, että jotkut voimalat eivät pystyneet toimimaan kuumuudessa, on ongelma, jota on kompensoitava luomalla asianmukainen ja voimakas korkeajännitejärjestelmä, jotta todellinen energiansiirto Euroopan eri alueiden välillä on mahdollista.
Nyt koetuilla metsäpaloilla ei ole pitkäaikaisia ympäristövaikutuksia, sillä lopulta puutkin olisivat tuottaneet vastaavan määrän hiilidioksidia. Katastrofi on kuitenkin ollut laajuudeltaan valtava, kuten olemme kaikki tänään kuulleet ja myöntäneet. Minusta on uskomatonta, että niin laajat alueet voivat syttyä tuleen ilman että liekkejä voidaan tukahduttaa. Tämän vuoksi olen samaa mieltä kollegamme Martinin kanssa siitä, että meidän on järjestettävä tuliesteitä joko laajoina kaistoina tai vielä mieluummin hyvin laajoina käytävinä halki maan, jotta tuli ei voi levitä nyt näkemässämme laajuudessa ja jotta voisimme näin suojella maaseutualueita.

Barnier
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän teitä kaikkia mielenkiinnostanne, läsnäolostanne sekä kysymyksiä ja huomautuksia esittäneitä puheenvuoroistaan. Erityisesti parlamentin jäsenelle Lagelle ja hänen portugalilaisille kollegoilleen haluan sanoa, että arvostan heidän kiitoksiaan. Minulla on kuitenkin tunne, että olen vain tehnyt työtäni, kuten komission jäsenet Diamantopoulou ja Vitorinokin vieraillessaan Portugalissa ja ilmaistessaan eurooppalaista yhteisvastuuta sanoin ja myötätunnolla mutta myös konkreettisin teoin. Ymmärrän kyllä, että teot voivat toisinaan vaikuttaa riittämättömiltä. Kiitän teitä joka tapauksessa arvostuksestanne.
Jäsen Coelho mainitsi maksujen nopeuden. Viime keskiviikkona samaan aikaan kun ehdotin 31,6 miljoonan euron määrärahoja, komission jäsen Schreyer ehdotti tarvittavaa menettelyä, jotta molemmat budjettivallan käyttäjät, Euroopan parlamentti ja neuvosto voisivat ilmaista kantansa mahdollisimman nopeasti, epäilemättä jo ennen tämän kuun loppua. Näin rahat voitaisiin tosiasiassa suorittaa Portugalille lokakuussa. Ne olisivat siis käytettävissä lokakuusta alkaen.
Keskustelin torstaina Portugalin valtiovarainministerin kanssa, joka valmistelee varojen jakamista kiireellisimpien menojen tukemiseen tai takaisinmaksuun. Olin jälleen kerran otettu portugalilaisten yhteisvastuullisuudesta, anteliaisuudesta ja toimekkuudesta. Tämä koskee kuitenkin myös muiden alueiden ja maiden asukkaita, ja kuten Coelho totesi, muitakin kuin Euroopan unionin jäsenvaltioita. On mainittu muun muassa Sveitsi. Myös Marokko on osallistunut aputoimiin. Minusta tämä on upeaa, ja se on huomattava.
Parlamentin jäsenet Figueiredo ja Ferrer, kuten monet muutkin teistä, puhuivat metsien uudelleen istuttamisesta, joka vie paljon aikaa. Korkkitammien osalta se vie vielä enemmän aikaa - 40 vuotta - kuin kuusien osalta. Lennettäessä yli palaneiden alueiden on hätkähdyttävää nähdä metsäteiden määrä. On selvästi havaittavissa, että kyseessä oli todellinen taloudellinen toiminta, että ihmiset elivät metsänhoidosta. Metsien uudelleen istuttamisen ja kasvattamisen aikanakin näiden ihmisten on elettävä, eikä heidän pidä joutua muuttamaan. Tämä edellyttää työpaikkojen luomista, epäilemättä muilla aloilla, jotta ihmiset eivät joutuisi lähtemään. Joka tapauksessa vakuutan teille, että rakennerahastoihin voidaan turvautua tässä tarkoituksessa.
Monet teistä, kuten Redondo Jiménez, Martin, Ferrer, Savary ja Vallvé ovat suhteellisen kiihkeästi puhuneet ehkäisevistä ja suojelevista toimenpiteistä ja pahoitelleet komission Forest Focus -ehdotukseen esittämiä muutoksia. Haluaisin välttää polemiikkia ja etenkin väärinkäsityksiä ja muistuttaa painokkaasti, että tarvittavat suojelu- ja ehkäisytoimenpiteet ovat ja tulevat edelleen olemaan mahdollisia maaseudun kehittämisohjelmissa. Uusi Forest Focus -asetus on siis täydentävä lisä. Komissio on pyrkinyt välttämään päällekkäisyyksiä ja toistoa asetusten välillä, vaikka tämä onkin selvästi käsitetty väärin. Komission jäsen Wallström sitä paitsi tapaa lähiaikoina ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan selvittääkseen asiaa.
Haluan myös todeta, että puhuttaessa uudelleenmetsittämisestä - jäsenet Rovsing ja Hugues Martin käsittelivät tätä - kyse voi olla joko metsäpalojen tai myrskyjen tuhoamista alueista. Muistan alueita Akvitaniassa, joissa myrsky kaatoi tuhansia hehtaareja metsää. Uudelleenmetsittämisen menetelmät voivat siis olla erilaisia riippuen siitä, mitä on tapahtunut. Minäkin tarkoitan erityisesti, kuten totesitte jäsen Rovsing, palonkatkaisulinjoja. Kerron teille muutamia lukuja: 10 prosenttia maaseudun kehittämismenoista vuosina 2000-2006 on osoitettu metsiä koskeviin toimenpiteisiin, ja suuri osa tästä metsittämiseen. Rahaa siis on. Rahasta ei ole puutetta. On olemassa kapasiteettia ottaa huomioon kaikki nämä aloitteet ja toistan vielä, että mitä tulee rakennerahastoihin, joista minä vastaan, tai komission jäsenen Diamantopouloun vastuulla olevaan koulutukseen tai komission jäsenen Fischlerin vastuulla olevaan maaseudun kehittämiseen, meillä on paljon joustovaraa hyväksyä määrärahojen uudelleenjakoa tai ohjelmasuunnitelman muuttamista koskevia ehdotuksia. Portugali onkin jo ehdottanut 182 miljoonan euron uudelleenjakoa.
Jäsenet Ribeiro e Castro, Bastos juuri äsken ja Cunha pahoittelivat, ettei määrärahoja ole kuin 31,6 miljoonaa euroa. Totesin itsekin hiljattain, ettei määrä todennäköisesti kata tarpeita. Toistan vielä, että määrä on osoitettu kokonaisuudessaan hätätoimenpiteisiin, joita ei ilman solidaarisuusrahastoa olisi lainkaan tuettu. Jos tämä katastrofi Portugalissa olisi tapahtunut pari vuotta sitten, määrärahat eivät olisi olleet 31,6 miljoonaa euroa, vaan niitä ei olisi ollut lainkaan. Kuten Savary äsken muistutti, perustimme uudelleen jo lakkautetun solidaarisuusrahaston vakavien tulvien vuoksi. Solidaarisuusrahaston varat olivat ennen vain joitakin kymmeniä miljoonia euroja, uudelleen perustettaessa sille kuitenkin osoitettiin miljardin euron määrärahat, mikä on kuitenkin todellista edistystä. Näin ollen en todellakaan voi tehdä muuta kuin soveltaa parlamentin ja neuvoston hyväksymiä edellytyksiä. Huomautan kuitenkin, että alun perin ehdottamani edellytykset olivat huomattavan erilaisia. Sovellamme edellytyksiä mahdollisimman puolueettomasti ja objektiivisesti. Edellytykset ovat samat, joita sovellettiin Saksan, Itävallan ja T?ekin tulvien yhteydessä ja Portugalissa. Jäsen Bastosille vastaan, etten katso edellytysten olevan välttämättä oikeita tai parhaita mahdollisia. Katson pikemminkin, että komission tehtävä on rahaston toimittua kaksi vuotta arvioida sen toimintaa ja todennäköisesti ehdottaa mukautuksia tai muutoksia.
Kiitän jäsen Riesiä hänen pelastuspalvelua koskevasta kannastaan ja kerron komission jäsenelle Wallströmille hänen ryhmänsä ehdotuksesta, joka koskee eurooppalaisen pelastuspalveluryhmän perustamista.
Jäsen Mayol i Raynalille, joka ei enää ole paikalla, haluan sanoa olevani hyvin kiinnostunut hänen ajatuksestaan, joka, jos oikein ymmärsin, koski eurooppalaista pyörätieverkostoa. Olen sattumalta hyvin kiinnostunut pyöräteistä, ja ollut sitä jo kauan, ja kerron komission jäsenelle de Palaciolle Euroopan parlamentin määrätietoisesta kannasta tässä asiassa.
Luonnollisesti monet teistä ovat maininneet ehkäisevistä toimista ensimmäisen, joka on se, että miehet ja naiset pysyvät alueella, työskentelevät ja asuvat siellä. Jäsen Grossetête puhui autioitumisesta, niin myös jäsenet Vallvé, Fiori, Maat ja Figueiredo. Nyt ei ole oikea aika keskustella yhteisen maatalouspolitiikan eri näkökohdista, mutta olivatpa sen puutteet tai riittämättömyydet mitkä tahansa, myös YMP:n uusien suuntaviivojen jälkeen, joista olen itsekin todennut, että niissä otetaan paremmin huomioon ympäristövaatimukset - näin ainakin komission jäsen Fischler on ehdottanut - on kuitenkin todettava, että ilman yhteistä maatalouspolitiikkaa monet alueet, joilla vielä on maanviljelijöitä, olisivat jo autioituneet. Haluan vielä lisätä, että jos autioitumisen uhkaamilla maaseutualueilla halutaan säilyttää muutakin toimintaa kuin pelkästään maan- ja metsänviljelyä, tarvitaan myös alueellista tukipolitiikkaa. Tämä puoltaa sellaista uutta aluepolitiikkaa, jota toki on kehitettävä edelleen, joka koskee kaikkia Euroopan alueita.
Monet teistä, kuten jäsen Roth-Behrendt ja jäsen Moreira Da Silva, viittasivat Kiotossa käsiteltyyn maailmanlaajuiseen kysymykseen, kasvihuoneilmiöön, ja maapallon lämpenemiseen. Olen itsekin esittänyt kantani asiasta. Ei ole kyse sattumasta. Yhä rajummat myrskyt, yhä voimakkaammat helleaallot, se, että maapallon lämpeneminen aiheuttaa näitä helleaaltoja, metsäpalot, tulvat ja - saamme todennäköisesti todeta lähiviikkoina - yhä uudet sateisiin, ukkosiin ja eroosioon liittyvät katastrofit eivät ole sattumaa. Katson, että tämän osalta on olemassa yhteinen yhteisön vastuu, Euroopan unionin vastuu, soveltaa moitteettomasti, kuten äsken totesin, Kioton pöytäkirjaa ja saada mahdollisimman suuri määrä valtioita, Venäjä mukaan luettuna, liittymään pöytäkirjaan, jolla pyritään järjestämään maailmanlaajuista ehkäisyä. Kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi toteutettavien toimien lisäksi tämä vaatimus on mielestäni luonnollisesti otettava huomioon kaikkien muidenkin politiikan alojen täytäntöönpanossa - olen tästä samaa mieltä jäsen Turmesin. Tämä koskee rakennerahastojen sekä liikennerahastojen kautta tukemaamme politiikkaa. Itse kannan huolta siitä, että eurooppalaista liikennepolitiikkaa tasapainotettaisiin yhä enemmän rautatieliikenteen puolelle. Lisäksi muistutan, että koheesiorahastosta, jonka toiminnasta itse vastaan, puolet määrärahoista osoitetaan ympäristöä ja puolet liikennettä koskeviin hankkeisiin.
Tässä yhteydessä tarkastelen erityisen huolellisesti unioniin liittyviä uusia jäsenvaltioita, hyvä jäsen Turmes, koska on estettävä näitä jälleenrakennusvaiheessa olevia maita tekemästä samoja virheitä kuin me olemme tehneet liikenteen alalla sotien jälkeen: me vedimme voimalinjoja minne tahansa, rakensimme teitä keskelle kaupunkeja, rakensimme nimenomaan teitä ja moottoriteitä betonista sen sijaan että olisimme kehittäneet rautatieliikennettä. Takaan teille, että uudessa koheesiorahastossa me valvomme tarkemmin tätä tasapainoa. Hyvä jäsen Turmes, te unohditte yhden seikan, joka on mielestäni otettava huomioon, nimittäin kaupunkien julkisen liikenteen. Koheesiorahaston avulla aiomme auttaa Varsovaa ja muitakin kaupunkeja parantamaan julkista liikennettä. Toivoisin, että näissä kaupungeissa julkista liikennettä kehitettäisiin paremmaksi ja laajemmaksi. Toistan vielä, että tulevassa aluepolitiikassa, jota parhaillaan tarkastelen, aikomukseni on saattaa pakolliseksi riskien ehkäiseminen kaikilla tuetuilla eurooppalaisilla alueilla.
Jäsenet Ainardi ja Keppelhoff-Wiechert viittasivat yhteiseen maatalouspolitiikkaan kuivuuden yhteydessä ja toistan tässäkin, että olemme osoittaneet suurta joustavuutta, kuten komission jäsen Fischler totesi, yhteisen maatalouspolitiikan soveltamisessa auttaaksemme kansallisten hallitusten kanssa ja niiden lisäksi nyt vakavassa tilanteessa olevia maanviljelijöitä.
Jäsen Ries puhui koulutuksesta. Tähänkään aiheeseen meillä ei ole aikaa paneutua tarkemmin juuri nyt, mutta nähdäkseni ympäristötuhojen ehkäiseminen merkitsee sitä, että haasteet tehdään selviksi ja että annetaan tietoa sekä tahallisten ja rikollisten toimien että tahattomien haitallisten toimien ehkäisemiseksi.
Olen samaa mieltä jäsen Berthun kanssa tarpeesta kehittää tutkimusohjelmaa. Myös kollegani Busquin pyrkii kehittämään Euroopassa tällä hetkellä riittämätöntä tutkimustoimintaa. Kuten jäsen Colom i Naval totesi, tutkimustoiminta on yhä tärkeämpää, sillä helleaallot ja lämpeneminen ovat jatkuneet vuosikymmenen, vuodesta 1990 vuoteen 2000, jotka ovat olleet lämpimimpiä vuosia tuhanteen vuoteen. On siis tarpeen tutkia näitä ilmiöitä niiden torjumiseksi mahdollisimman tehokkaasti.
Vastasin jäsen Fiorille kuivuudesta. Hän kehotti komissiota käsittelemään vesivarojen koordinointia. Ei minulla ole mitään sitä vastaan. Ongelma on siinä, että toimivaltaa kaavoituksessa ja vesivarojen hallinnassa on monella tasolla, mutta ei yhteisön tasolla, vaan ainoastaan kansallisella ja alueellisella tasolla.
Lopuksi jäsen Lipietz ehdotti vihreän kirjan laatimista iäkkäiden henkilöiden suojelemisesta ilmaston aiheuttamilta vaaroilta. Minusta ehdotus on mielenkiintoinen, ainakin koska näin saataisiin käsitys siitä, mitä kaikissa valtioissa on tapahtunut ja kenties jonkinlainen kokonaiskuva kriisistä ja siitä, kuinka siihen on eri valtioissa vastattu, ja voitaisiin vaihtaa hyviä käytäntöjä. Välitän ehdotuksen komission jäsenelle David Byrnelle. Jäsen Turmesille vastaan, että hänen mainitsemansa komission puheenjohtajalle Prodille osoitettu kirje tutkitaan hyvin huolellisesti. Näin tekevät sekä komission puheenjohtaja että kaikki muutkin komission jäsenet, jotka käsittelevät kyseistä alaa, varsinkin minä.
Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Alexander Radwanin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0258/2003) pankkien omien varojen riittävyydestä (Basel II) (2001/2257(INI)).

Radwan (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Baselin komitean odotetaan tänä syksynä tekevän päätöksen pankkien omasta pääomasta tulevaisuudessa. Tulemme varmuudella seuraamaan hyvin kriittisesti Yhdysvaltojen suunnitelmia sisällyttää päätös tulevaisuudessa lainsäädäntöönsä ja teemme luonnollisesti omat johtopäätöksemme Euroopan tasolla. Jos päätös kuitenkin tehdään syksyllä, käynnistämme lainsäädäntömenettelyn todennäköisesti ensi vuonna. Mietinnössä keskitytään pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, sillä Baselin II sopimuksen tavoitteena on kansainvälisten rahoitusmarkkinoiden vakauttaminen, joka on meidän kaikkien tavoite.
Baselin II sopimuksen seurausten ei kuitenkaan pidä kohdistua niihin, joilla ei ole osaa rahoitusmarkkinoiden epävakauden syntymiseen - tarkoitan erityisesti Euroopan unionin pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka, kuten aina toistetaan, muodostavat taloutemme perustan ja ovat ainoa keino selviytyä talouskriisistä.
Jo jonkin aikaa on vaadittu asiaa koskevaa tutkimusta, ja onkin yhä tärkeämpää, että sellainen laaditaan direktiiviehdotuksen esittämiseen mennessä, jotta asianmukaiset lainsäädäntöä koskevat päätelmät voidaan tehdä. Selitän nyt joitakin hyvin tärkeiksi näkemiäni pääkohtia mietinnöstäni.
Ensimmäinen on lainsäädäntö. Suhtaudun hyvin kriittisesti tapaan, jolla luomme yhä enemmän pehmeää lainsäädäntöä. Tarkoitan tällä kansainvälisten elinten luomaa lainsäädäntöä, jolla ei ole demokraattista perustaa. En kritisoi näissä elimissä tehtyä työtä, vaan tapaa jolla se tehdään. Jos Baselin II sopimus olisi ainoa tapaus, voisimme katsoa sitä läpi sormien, mutta Baselin II sopimuksen kaltaisia välineitä syntyy yhä enemmän, esimerkkinä voin mainita kansainväliset tilinpäätösstandardit. Asiantuntijat laativat standardit, jotka sitten esitetään parlamentille ja komissiolle, ja niiden oletetaan sisällyttävän nämä lainsäädäntöön ilman suurempia korjauksia. Vastuullisina poliitikkoina me voimme suhtautua tällaiseen vain kielteisesti. Meidän on suuntauduttava kohti avoimempaa menettelyä, jolla vaikutetaan tällaisten elinten muodostumiseen. Vaikka en pidäkään tarpeellisena, että meidän olisi täysistunnossa tai valiokunnissa käsiteltävä jokaista kohtaa yksityiskohtaisesti, vastuullisina poliitikkoina meidän on kuitenkin hankittava enemmän vaikutusvaltaa. Euroopan parlamentin vaalit ovat tulossa ensi vuonna ja kotimaissamme kysellään, miksi teimme tällaisen päätöksen.
Tästä pääsen seuraavaan komitologiaa koskevaan seikkaan. Ymmärrän aivan hyvin, ettei Baselin II sopimus ole tavanomainen Lamfalussy-menettely, sillä lainsäädäntömenettelyssä voimme ottaa kantaa liitteiden sisältöön. Lamfalussy-menettelyä kuitenkin sovelletaan, sillä me päätämme kyseisessä vaiheessa, mitä liitteitä minkäkin menettelyn mukaisesti tarkistetaan. Sama koskee myös tätä tilannetta: en halua yleisesti kritisoida Lamfalussy-menettelyä, mutta kaksi seikkaa edellyttää lisäselvennyksiä. Toinen - lainsäädännön vahvistaminen, oikeus tarkistukseen - on perustuslakia valmistelevan valmistelukunnan toimivaltaan kuuluva asia ja toinen on luonnollisesti kriittinen huomio. Toimiiko Lamfalussy-menettely kuten sen laatijat ajattelivat, vai onko sitä vielä varaa parantaa? Se aluksi perustavaa laatua olevista periaatteista!
Tähän mennessä on saavutettu paljon. On miljoonan euron enimmäismäärä, jota vaadimme mukautettavaksi inflaation mukaisesti, on sisäinen ja ulkoinen luokitus - joiden osalta on varmasti huolehdittava siitä, etteivät pienet pankit joudu kohtaamaan liiallista byrokratiaa. On luovuttava 0,2 prosentin osittamisperusteesta ja pohdittava jaksottaisuutta. Vaadimme tämän seikan yksityiskohtaisempaa tutkimista ennen lainsäädännön voimaantuloa. Kuinka toimintaansa aloittavia yrityksiä tulevaisuudessa kohdellaan tällä alalla? Euroopan tasolla tulee varmasti kiireinen tarve tapauskohtaiseen soveltamiseen, joka ei toistaiseksi sisälly Baselin II sopimukseen. Näitä seikkoja me vaadimme Baselin sopimukselta, ja jos Baselin komitea tekee mitä tahdomme, voimme hyväksyä säännöt niitä suuremmin muuttamatta. Jos komitea kuitenkaan ei toimi kuten tahdomme, meidän on sovellettava joustavuutta Euroopan tasolla.
Baselin sopimus tarjoaa kuitenkin mahdollisuuksia, kuten pienten ja keskisuurten yritysten luokituksen, jotta niillä olisi käsitys toimintansa tasosta, vaikka tältä osin pankkien on syytä antaa tarpeeksi aikaa luokituksen selittämiseen, yhteistyöhön pk-yritysten kanssa ja niiden kehityksen tukemiseen. Meidän on luonnollisesti tehtävä läksymme myös kansallisella tasolla. Kotimaassani ihmisillä on pk-yrityksistä sellainen käsitys, että niillä on perinteisesti heikko oma pääoma. Pyydän teitä muistamaan, että baijerilaisena en katso pk-yritysten heikkoa omaa pääomaa hyvänä perinteenä, päinvastoin, se on seurausta viime vuosikymmenten virheellisestä veropolitiikasta. Nyt on aika tehdä asianmukaiset korjaukset tilanteeseen kansallisella tasolla.
Baselin II sopimus on tarkoitus saattaa osaksi lainsäädäntöä vuonna 2006 tai 2007. Tavoite on realistinen, jos työskentelemme sen eteen, mutta siitä ei pidetä kiinni dogmaattisesti. Toisin sanoen varaamme itsellemme oikeuden suorittaa tutkimukset, joihin päätös perustuu.
(Jatkuvia suosionosoituksia)

Bolkestein
. (EN) Arvoisa puhemies, tämä aihe on merkittävä. Haluan aluksi sanoa, että komissio suhtautuu myönteisesti jäsen Radwanin sekä talous- ja raha-asioiden valiokunnan oma-aloitteiseen mietintöön. Parlamentin mielenkiinto tätä asiaa kohtaan on hyvin myönteistä. Komission ehdotusluonnosten yhteydessä toteutetun laajan kuulemismenettelyn lisäksi myös tämä keskustelu on hyvä lisä pyrittäessä noudattamaan Euroopan unionin uuden kehyksen haastavaa aikataulua samalla kun uusi Baselin sopimus pannaan kokonaisvaltaisesti täytäntöön.
Olen samaa mieltä mietinnössä esitetystä kannasta, jonka mukaan voimassa olevia vakavaraisuussääntöjä on tarkistettava. Ne ovat vanhentuneet eivätkä vastaa enää rahoituspalvelujen alan nykytilannetta.
Olen tyytyväinen myös siihen, että mietinnössä kannatetaan ajatusta, että sääntöjen täytäntöönpanoon osallistuisi laaja edustus pankkeja ja sijoitusyrityksiä. Näin varmistetaan yhtenäinen valvontastandardi ja reilu kilpailu. Yhtenä komission ensisijaisista tavoitteista on huolehtia siitä, että uusi kehys soveltuu suurten pankkien lisäksi myös yksinkertaisempiin pankkeihin ja sijoitusyrityksiin. Olemme hyvin lähellä tavoitteen täyttymistä.
Pk-yritysten luotonsaannin osalta - joka on merkittävä huolenaihe esittelijän kotimaassa - mietinnössä todetaan perustellusti, että useita parannuksia on jo saatu aikaan. Hiljattain toteutetun vaikutustenarvioinnin tulokset osoittavat, että pk-yrityksille myönnettävien luottojen pääomavaatimukset ovat nyt suhteellisen kohtuullisia ja että ne todennäköisesti tulevat paranemaan verrattua nykyisiin sääntöihin. Tämä onkin toinen tärkeä syy luopua nyt voimassa olevista säännöistä. Mietinnössä vaaditaan vieläkin suurempia vähennyksiä pk-yrityksiin kohdistuviin vaatimuksiin sekä pankin pääomavaatimuksiin myös riskipääoman osalta ja pääomainvestoinneissa äskettäin perustetuissa yrityksissä.
Minulla on velvoite kertoa parlamentille, että komissio on hyvin huolissaan tästä asiasta. Riskipääoma on riskipääomaa. Jos sovellamme toiminnan vakautta koskevia sääntöjä vähentääksemme keinotekoisesti riskisijoitusten pääomavaatimuksia, vaarannamme juuri sen, mitä pyrimme suojaamaan, toisin sanoen kuluttajien säästöjen turvallisuuden ja rahoitusjärjestelmän vakauden.
Mietinnössä tuodaan esiin myös hyvin tärkeä kysymys uusien sääntöjen mahdollisista jaksottaisista vaikutuksista: entä jos talouden laskusuhdanteen aikana uusien sääntöjen riskiherkkyydestä seuraa luotonsaantimahdollisuuksien väheneminen? Tärkeintä onkin luoda tasapaino riskiherkkyyden - ja sen etujen - sekä mahdollisten kielteisten jaksottaisten vaikutusten välille. Komissio katsoo, että nyt ehdotetut uudet säännöt luovat asianmukaisen tasapainon. Tämä on kuitenkin seikka, jota on seurattava edelleen tiiviisti. Meidän on oltava valmiina toimimaan nopeasti ja muuttamaan sääntöjä, jos kehitys osoittaa, ettei tasapaino ole taattu.
Lopuksi haluan toistaa sen, mitä sanoin komission julkaistessa kolmannen kuulemisasiakirjansa heinäkuussa. Katson, että uusi pääomakehys on hyväksi talouden tasapainolle, että se on hyväksi rahoituslaitoksille ja niiden asiakkaille. Tämän vuoksi suhtaudun myönteisesti mietintöön - ja kiitän jäsen Radwania siitä vielä kerran - sillä se on askel oikeaan suuntaan huolehdittaessa siitä, että uusi eurooppalainen kehys on mahdollisimman hyvä, sekä siitä, että se otetaan käyttöön ajallaan, jotta eurooppalaiset rahoituslaitokset eivät joudu epäedulliseen asemaan.

Karas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan kiittää esittelijä Radwania sekä käsitellä viittä seikkaa.
Ensimmäinen seikka on se, että käsittelemme talous- ja raha-asioiden valiokunnan oma-aloitteista mietintöä, jonka se on hyväksynyt yksimielisesti - kollegallani Rübigilla on jotain kerrottavaa siitä, mitä budjettivaliokunnassa tapahtui. Näin me osoitamme selkeästi olevamme kansan rinnalla ja toimivamme tarvittaessa, toisin sanoen silloin, kun on aika puhua ja toimia poliittisesti oikein sen sijaan että odotettaisiin, kunnes direktiiviluonnosta käsitellään.
Toiseksi parlamentin aloite on tehty ennen kuin Baselin komitea on hyväksynyt päätöslauselmia ja ennen kuin omaa pääomaa koskevaa direktiiviluonnosta rahoitusmarkkinoiden vakauttamiseksi on esitetty, ja tällä tulisi olla aivan yhtä paljon pitkäaikaista vaikutusta molempiin tapahtumiin kuin sillä, mitä olemme tähän mennessä saaneet aikaan Villiers'n mietinnön seurauksena.
Kolmas seikka on, että olemme todella jo saaneet paljon aikaan pk-yritysten, kuten pankkien alalla, ja tätä koskevassa poliittisessa keskustelussa avoimuus on lisääntynyt paljon. Euroopan itseluottamus Baselin komiteassa on vahvistunut.
Neljänneksi se, ettemme vielä ole saavuttaneet tavoitettamme tarkoittaa, että vaatimuksia riittää: ensinnäkin vuotuisen yhden miljoonan euron enimmäismäärän on oltava vuotuisen inflaation mukainen, toiseksi 0,2 prosentin osittamisperuste on poistettava, kolmanneksi aineelliset vakuudet on tunnustettava, neljänneksi toimintansa vasta aloittaneiden tai siirrettyjen yritysten erityinen rahoitustilanne on tunnustettava. Viidenneksi tarpeetonta hallinnollista takkaa ja siitä pankeille aiheutuvia ylimääräisiä kustannuksia on vältettävä. Kuudenneksi vaadimme, että luokituskriteerien avoimuus on taattava, seitsemänneksi, että luokituksessa on suhtauduttava myönteisesti tutkimustoimintaan ja investointimenoihin. Lopuksi vaadimme tutkimusta pk-yrityksiin kohdistuvista vaikutuksista ja sen sisällyttämistä komission ehdotukseen.
Viides seikka edellyttää jotakin meiltä itseltämme. Poliitikoilla, pankeilla ja yrityksillä on vielä työtä tehtävänä Baselin II sopimuksen ja direktiivin valmistelussa. Avoin kumppanuus on luotava tai sitä on laajennettava. Kaikki kolme ryhmää tarvitsevat parempia kehysedellytyksiä, ja olenkin iloinen siitä, että Itävallan verouudistus pienentää verotaakkaa, kun voittoa ei kotiuteta, sillä tämä vahvistaa omaa pääomaa.

Ettl (PSE).
Arvoisa puhemies, onnittelen Radwania hänen mietinnöstään, jossa todella käsitellään kaikkia Baselin sopimuksen ensimmäisen luonnoksen jälkeen ilmi tulleita asioita, jotka edellyttävät EU:n erityisten taloudellisten ja yhteiskunnallisten olosuhteiden huomioon ottamista. Kansainväliset pankkivalvojat ja Baselin pankit sekä komissio Brysselissä ovat jo ottaneet huomioon monia parlamenttimme esittämiä vaatimuksia, mutta vielä on käsiteltävä joitakin kompastuskiviä. Erityisesti komission on otettava kantamme huomioon pohdinnoissaan, vaikka virallisesti emme osallistukaan menettelyyn ja vaikka käsittelemmekin tämän sopimuksen sisällyttämistä yhteisön säännöstöön koskevaa direktiiviä vasta ensi vuonna.
Tämän vuoksi me parlamentin jäsenet katsomme tämän menettelyn läpikäymisen olevan suhteellisen monimutkaista. Komissiolta se puolestaan vaatii äärimmilleen vietyä yhteistyöhalua. Meidän parlamentin jäsenten mielestä on pidettävä kiinni kahdesta periaatteesta. Ensinnäkin katsomme, että kaiken pankkien valvontaa koskevan lainsäädännön on viime kädessä suojattava lainanantajia - ja tarkoitan tällä nyt tallettajia - ja varmistettava rahoitusmarkkinoiden toiminta. Toiseksi koska me EU:ssa pyrimme luomaan rahoitusmarkkinoiden sisämarkkinat, sopimuksen saattamisen osaksi yhteisön lainsäädäntöä on toteuduttava sellaisen direktiivin avulla, jolla mahdollistetaan erityiset kansalliset säännökset ainoastaan todella objektiivisesti tarkasteltuna poikkeuksellisissa olosuhteissa.
Ensimmäinen periaate edellyttää, että pankkien riskit on määritettävä ja arvioitava objektiivisesti. Pankit laskevat oman pääoman laiminlyötyjen lainojen riskin perusteella, ja tällä on luonnollisesti vuorostaan vaikutusta lainaajilta perittyyn korkoon. Baselin II sopimuksen järjestelmällä - siitä minä nyt puhun - on säilytettävä tasapaino. Se ei saa johtaa pankkien ja lainaajien epäreiluksi, suhteettomaksi tai kestämättömäksi kokemaan ylimääräiseen taakkaan, eikä se saa haitata työllisyyttä tai innovaatioita. Tiedän, että tämä on paljon vaadittu, mutta tämä on perustavaa laatua oleva edellytys koko järjestelmän hyväksymiselle.
Valmisteltaessa laajoja ja maksukykyisiä sisämarkkinoita koskevaa direktiiviä on otettava huomioon tarve estää kansallisen tason erityissääntöjen valvomaton lisääntyminen. Myös kuluttajansuojaa on yhdenmukaistettava yli rajojen, jos kansallisten rajojen ei haluta haittaavan kilpailua. Yksi yhteiskunnallisen rakenteemme ominaispiirteistä on yksityisten yritysten ja julkisten yleisen edun yritysten rinnakkaiselo. Yksityisen ja julkisen tason yhteistyö on hyvä esimerkki, ja ainoastaan näissä tapauksissa voidaan sallia kansallisia pankkien valvontaa koskevia sääntöjä.
Jos samoja arviointivälineitä sovelletaan kaikkiin lainaajiin, arviointijärjestelmästä tulee kalliimpi, tai pankkien luotonanto estyy. Lopuksi haluan vielä kerran toistaa, että tulevaisuudessa myönnettävät luotot eivät saa rajoittaa työmarkkinoita, eikä Baselin II sopimusta tule käyttää tekosyynä luoton peruutukselle tai rajoittamiselle. Jo nyt kasvu on epävakaata, emmekä voi sallia tilanteen huononevan siten, että pankit siirtävät luottoja Baselin II sopimuksen vuoksi. Yrityshallinto edellyttää ja on taloudellisesti toivottavaa, että yksittäisten lainaajien riskit arvioidaan objektiivisesti laskettaessa luoton korkoa ja luottoa myönnettäessä. Tämä periaate vahvistaa myönteistä kantaani Baselin II sopimuksesta.

Markov (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, sanomattakin on selvää, että tarkka riskinarviointi luottoa myönnettäessä on pankkijärjestelmän vakauden kannalta ratkaisevan tärkeää. Vaikka kannatammekin Baselin II sopimuksen tavoitetta pankkien aseman vahvistamiseksi riskienarvioinnissa, meillä on myös kriittisiä huomioita esitettävänä.
Ensinnäkin Baselin sopimuksen olisi pääasiassa koskettava kansainvälisesti toimivia pankkeja, jotka voivat muodostaa riskin maailmanlaajuisen rahoitusjärjestelmän vakaudelle. Monissa jäsenvaltioissa pienillä paikallisilla pankeilla on merkittävä asema. On huolehdittava siitä, että uusien valvontasääntöjen näille laitoksille aiheuttamat lisäkulut ovat kohtuullisia eivätkä johda luottojen kallistumiseen. Tässä yhteydessä komissio valitsi joustavamman perustan kuin Baselin komitea, mutta se ei vieläkään ole tyydyttävä.
Toiseksi mitään ei ole tehty niiden pelkojen poistamiseksi, että kompromissi pahentaa pk-yritysten rahoitustilannetta. Miljoonan euron enimmäismäärää on nostettava, jotta pienten pankkien myöntämät luotot eivät tule liian kalliiksi pk-yrityksille. On aivan käsittämätöntä, ettei Euroopan tasolla ole esitetty yksityiskohtaista analyysia siitä, kuinka uudet omia varoja koskevat säännöt vaikuttavat pk-yritysten rahoitusedellytyksiin. Tämän vuoksi meidän on tuettava esittelijän vaatimusta tällaisen pk-yrityksiä koskevan tutkimuksen esittämisestä ennen direktiiviehdotuksen voimaantuloa. Tutkimustulokset on otettava huomioon, sillä muuten pk-yritysten asema kehityksen ylläpitäjänä saattaa vaarantua.
Kolmanneksi uuden omien varojen järjestelmän osalta hyvin ongelmalliselta vaikuttavat sen vaikutukset makrotaloudelliseen vakauteen, sillä se hyvin todennäköisesti johtaa jaksottaisuuteen. Talouden laskusuhdanteen aikana on tavallista, että riskit ovat suurempia, joten pankit voivat rajoittaa luotonantoaan, haitata investointeja ja näin voimistaa laskusuhdannetta. Tältä osin katson, että on tarvetta muuttaa sääntöjä, tai ainakin niitä on tarkasteltava yksityiskohtaisemmin.
Neljäs seikka on se, johon esittelijä jo viittasi. Valittu komiteamenettely ottaa riittämättömällä tavalla huomioon parlamentin kannan, sillä loppujen lopuksi ei ole selvää, mitkä asiat ovat periaatteellisia poliittisia kysymyksiä ja mitkä luonteeltaan teknisiä kysymyksiä. Tietyissä olosuhteissa parlamenttia voidaan estää tekemästä tarkistuksia myöhäisemmässä vaiheessa. Meidän on siis tuettava ja kannatettava oikeuttamme uudelleenkäsittelyyn.

Ilgenfritz (NI).
Arvoisa puhemies. Jos Baselin II sopimusta sovellettaisiin sellaisena kuin Baselin komitea on sen laatinut, niiden yritysten, jotka eivät tarvitse rahaa, siis luottoa, olisi helppo saada sitä. Luottoa, siis rahaa, tarvitsevien yritysten puolestaan olisi hyvin paljon vaikeampi saada sitä. Esimerkiksi Itävallassa 65 prosenttia yrityksistä rahoitetaan pankin luotoilla. EU:ssa keskiarvo on vain 46 prosenttia.
Suurimmassa osassa näistä yrityksistä oma pääoma on pieni. Tämä koskee erityisesti rakennus-, matkailu- ja ravintola-alan yrityksiä. Esimerkiksi Itävallassa ravintola-alan oma pääoma on vain 1,75 prosenttia. Koska tulevaisuudessa lainananto kuitenkin määritellään oman pääoman perusteella, Baselin II sopimuksen mukaan nämä yritykset joko eivät saa lainaa tai saavat sitä vain vähän. Seuraukset voivat olla katastrofaalisia. Yritykset eivät enää voisi tehdä investointeja ja nykyaikaistaa toimintaansa ja joutuisivat lopettamaan toimintansa. Menetämme tuhansia tai jopa useita tuhansia yrityksiä ja työpaikkoja. Minun on kannatettava esittelijän kehotusta analysoida näitä vaikutuksia Baselin II sopimuksen kielteisten vaikutusten selvittämiseksi sekä tasapainottavien toimenpiteiden hyväksymiseksi, jotta nämä kielteiset vaikutukset voidaan samanaikaisesti torjua.

Villiers (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää, joka on tehnyt paljon työtä asian parissa ja saanut aikaan erinomaisen mietinnön, jota kannatan vankasti.
Olen samaa mieltä siitä, että on tarpeen ryhtyä soveltamaan riskit huomioon ottavia puitteita, joissa varovainen luotonanto palkitaan ja harkitsemattomasta luotonannosta rangaistaan. Kannatan myös pyrkimystä panna sopimus täytäntöön mahdollisimman yhdenmukaisesti Yhdysvaltojen kanssa, jotta Euroopan unionin pankkiala ei joutuisi kärsimään epäedullisesta kilpailutilanteesta.
On iloinen siitä, että Radwanin mietinnössä tunnustetaan asianmukaisen kustannusvastaavuusarvioinnin merkitys ja se, että on tärkeää laatia uusi kehys siten, että se vastaa niiden eri alojen tarpeita, joihin vakavaraisuusdirektiivi vaikuttaa. Tämä kattaa sekä pienet että suuret pankit, investointiyritykset ja yritykset, joiden liiketoiminnassa yhdistyvät sijoitukset ja luotonanto. Me saatamme joutua tulevaisuudessa muuttamaan direktiiviä ottaaksemme huomioon myös kaupalliset yritykset, jos ne saatetaan kehyksen piiriin.
Onnittelen komissiota, sillä se on edistynyt pienten yritysten luottoja koskevassa asiassa. On aivan oikein, ettei kehyksessä saa rangaista tarpeettomasti pienten yritysten luottoja. Monilla pienillä yrityksillä ei ole mitään pelättävää riskit huomioon ottavassa kehyksessä, sillä monet pienet yritykset ovat hyviä riskejä, ja ne voivat näin odottaa Basel II -sopimuksen tuloksena halvempaa rahoitusta. On kuitenkin myös pieniä yrityksiä, joiden riskit ovat suuria, ja olen samaa mieltä komission kanssa siitä, että niiden olisi edelleen houkuteltava suuria pääomia. Suurimmalle osalle pk-yrityksiä tämä merkitsee - varsinkin suurta osaa pk-yritysten luottoja koskevan jälleenmyynnin merkityksen uudistuksen myötä - että valmistelemme oikeudenmukaista ja tasapainoista ratkaisua pk-yritysten luottoasioihin.
Toivoisin kehyksessä huomioitavan hieman myös toiminnallisia riskejä. Toimintaan liittyviä riskejä ei ole helppo kalibroida ja meidän olisikin oltava hyvin varovaisia suuren maksun käyttöönoton kanssa. Meidän on oltava joustavia ja seurattava kehitystä siinä, kuinka maksu määritetään. On myös tärkeää, että sääntelykehyksessä tunnustetaan vakuuksien lieventävä asema, niin aineellisten kuin rahallistenkin vakuuksien. Tämä on jälleen yksi merkittävä seikka Radwanin mietinnössä, joka meidän parlamentin jäsenten on tunnustettava. Meidän on tunnustettava myös vakuutuksien merkitys riskien lieventäjinä. Tämä on hyvin tärkeää investointiyritysten yhteydessä.
Lopuksi sääntelykehyksestä on pyrittävä saamaan alan käytännön mukainen. Sen olisi kannustettava hyviä käytäntöjä ja edistettävä alan parhaita käytäntöjä sen sijaan, että kenties luotaisiin täysin erilainen kehys alan hyvien käytäntöjen sijaan.

Randzio-Plath (PSE).
Arvoisa puhemies. Esittelijä toteaa mietinnössään aivan perustellusti, että viime vuosien muutokset ovat olleet oikeansuuntaisia. Valiokuntamme on todennut selvästi, kuten minäkin haluan todeta, että Baselin II sopimus perustellusti pyrkii tekemään pankeista vakaampia, ja tämä Baselin II sopimuksen tavoite on kiitettävä, kun tiedämme pankkikriiseihin liittyvät kustannukset. Tosiasia on, että riskiherkkien lainojen hinnoittelu on vakaan rahoitusjärjestelmän olennainen edellytys.
Baselin II sopimuksesta on vielä keskusteltava. Keskustelua on käyty jo yli neljä vuotta, ja minun on todettava, että on myönteistä erityisesti ensimmäisen pilarin alalla, että riskien arviointitoimintaa on alennettu ja tehty merkittävästi pinnallisemmaksi. Näin vältetään ennen kaikkea pk-yritysten luotonsaantiin liittyvät ongelmat. On myös myönteistä, että lyhyempien luottoaikojen anomukset ovat vähentyneet. Euroopan kannalta on varmasti merkittävää myös se, että aineellisia vakuuksia ei syrjitä. Niitä on kohdeltava samoin kuin rahoitusvakuuksia.
Meidän olisi kuitenkin lopultakin ymmärrettävä, että Baselin II sopimuksella on vaikutusta sekä pieniin ja keskisuuriin pankkeihin että myös pk-yrityksiin. On säilytettävä EU:n hyvin vaihteleva rahoituskehys, joka on yritysten kannalta välttämätön. Sellaisten taloutta edistävien elinten ja toimielinten myöntämien lainojen yhä suurempia pääomavaatimuksia, joita riskinarviointi ei kata, ei pidä hyväksyä.
Lisäksi esitän joitakin kysymyksiä: Mielestäni on perusteltua kysyä, miksi ainoastaan 10 pankkia Yhdysvalloissa joutuu soveltamaan Baselin II sopimusta ja toiset 10 soveltavat sitä vapaaehtoisesti, kun Euroopassa kaikkien luottolaitosten on noudatettava sen malleja. On aivan totta, että pienet eurooppalaiset pankit eivät suoraan kilpaile niiden Yhdysvaltojen laitosten kanssa, joita Baselin sopimuksen velvoitteet eivät koske, mutta ne kilpailevat sen sijaan näiden laitosten yritysasiakkaiden kanssa. Tämä voi tarkoittaa sitä, että eurooppalaiset yritykset ovat kilpailun kannalta epäedullisessa asemassa maailmanmarkkinoilla. Katson, että tätä asiaa on tutkittava ja luotan komissioon, joka aikoo keskustella asiasta riittävän ajoissa, jotta tarkistuksia voidaan tehdä.
Haluan myös korostaa, että on hyvin tärkeää tutkia Charles Goodhartin tutkimusryhmän London School of Economicsissa esittämiä tärkeitä seikkoja, erityisesti niitä, jotka koskevat jo mainittua Baselin II sopimuksen jaksottaisuutta. Kannatan Radwanin päätelmiä, joiden mukaan parlamentin on ajoissa käsiteltävä pk-yritysten ja niiden työntekijöiden ongelmia, että meidän on jatkettava tätä toimintaa ja että ennen kaikkea meidän olisi myös huolehdittava siitä, että parlamentin kannalla on edelleen painoarvoa ja että sitä kuullaan lopuksi.

Kauppi (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani ilmaista tukeni tulevaa Baselin II sopimusta koskevalle Radwanin mietinnölle. Uuden sääntelykehyksen luominen omien varojen riittävyydelle maksimoi pääomaa koskevien sääntöjen tehokkuuden varmistaessaan yleisen rahoitusjärjestelmän vakauden, säilyttämällä luottamuksen rahoituslaitoksiin sekä suojatessaan kuluttajien ja tallettajien etuja. Tästä on hyötyä pankkialan lisäksi myös koko EU:n taloudelle.
Toimintakykyisen pääomasääntelykehyksen luominen edellyttää kuitenkin rakenteellista vuoropuhelua valvojien, lainsäätäjien sekä pankkien ja investointiyritysten edustajien kesken. Keskeinen tekijä - demokraattinen valvonta - on tähän asti puuttunut. Tämän vuoksi jäsen Radwanin tavoite saada Euroopan parlamentti mukaan omien varojen riittävyyttä koskevaan keskusteluun ja demokraattisten tekijöiden lisääminen päätöksentekomenettelyyn on hyvin myönteinen.
Periaate, jossa yrityksen riskit otetaan huomioon lainan hinnoittelussa, on perusteltu. Riskejä olisi tarkasteltava yhtäläisesti, olipa kyseisen laitoksen juridinen asema tai osallistumistaso mikä tahansa. Mietinnössä esitetyt pk-yritysten luottoja koskevat huolet, joihin useat kollegat yhtyvät, ovat kuitenkin perusteltuja. Esimerkiksi Suomessa ainoastaan suurimmilla pankeilla ja hieman yli kymmenellä yrityksellä on ulkoiset luokitukset. Lyhyellä aikavälillä pelkästään ulkoisen luokituksen käyttö ei siis ole kestävä ratkaisu meillä. Sen sijaan voitaisiin kehittää joihinkin sovittuihin kriteereihin perustuva sisäinen luokitus, jotta vältettäisiin kohtuuttomien kulujen aiheutuminen pk-yrityksille.
Olen huolissani lukuisista kansallisista vaihtoehdoista. Pelkään, että uuden sääntelykehyksen tulkinnassa ja soveltamisessa ilmenee tulkintaeroja kansallisten lainvalvojien kesken. Tällaiset kansalliset eroavaisuudet voivat synnyttää eriarvoisuutta yhtenäismarkkinoilla.
Haluan myös mainita vastavuoroisen tunnustamisen Yhdysvaltojen kanssa. Muissa kuin EU-maissa toimivien EU:n pankkien ja investointiyritysten ei pidä joutua kärsimään kotimaan ja toimintamaan erilaisista vaatimuksista mahdollisesti aiheutuvasta taakasta. Tämä on meille hyvin tärkeä seikka, erityisesti Euroopan parlamentin Yhdysvaltain valtuuskunnassa, jossa olemme keskustelleet näistä rahoitusturvasäännöistä.

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvä Radwan, hyvät kollegat, mistä Baselin II sopimuksessa on kyse? Kyse on luottojen pituudesta ja niissä tarvittavista vakuuksista. Tämän vuoksi tärkein huolenaiheemme on se, kuinka tämä vaikuttaa pk-yrityksiin. Loppujen lopuksi ne työllistävät kaksi kolmasosaa Euroopan työntekijöistä ja maksavat 80 prosenttia veroista. Voisimme tämän vuoksi vaatia Baselin II sopimuksen täytäntöönpanon valmistelua yhdessä pk-yritysten vakaussopimuksen kanssa. Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta pyysi STOA:a tekemään tutkimuksen. Yksi merkittävimmistä tuloksista oli, että luokitusmenettelyjen mukaan pankit vaativat jopa 400 prosenttia enemmän talletuksia riskirahoituksesta ja toimintansa aloittavilta yrityksiltä.
Nähdäkseni tämä osoittaa, että meidänkin budjettivaliokunnassa olisi puututtava asiaan. Budjettivaliokunnan jäsenenä ja yhdessä esittelijä Mulderin kanssa esitin ehdotuksen pilottihankkeen käynnistämisestä alalla. Aloitteella voitaisiin tarjota vakuuksia pk-yrityksille eurooppalaisten toimielinten ja pankkien kautta. Erityisesti tarjottaisiin enintään 25 000 euron vakuuksia pk-yrityksille. Haluamme kymmenien tai satojen miljoonien eurojen paketin, jolla voitaisiin tukea pk-yrityksiä. Haluamme myös koulutusta, erityisesti valtiovarainministeriöille. Kuten Lissabonin menettelyssä, meidän on tutkittava, mitä vaikutuksia verolainsäädännöllä on esimerkiksi erilaisiin oman pääoman rakenteisiin, varantoihin, rahastoihin, arvon alenemiseen, yritysten tulojen verotukseen ja voittoa tuottamatonta toimintaa koskeviin säännöksiin. Monta asiaa on tarkistettava, ja pyydän komissiota tarkastelemaan näitä asioita kertomuksessaan, joka on viivästynyt jo paljon, jotta jäsenvaltiot ja niiden ministerit voivat parhaalla mahdollisella tavalla soveltaa Baselin II sopimusta ja valmistautua siihen.

Bolkestein
. (EN) Arvoisa puhemies, jäsen Radwan viittasi komiteamenettelyyn. Haluan korostaa, että komissiolle uudesta kehyksestä annettu palaute koskee pääasiassa sitä, että uusi kehys olisi saatava nopeasti käyttöön. Komissio on samaa mieltä siitä, että tämä on hyvin tärkeää, ja tämä todetaan myös tänään käsiteltävässä mietinnössä. Komissio ymmärtää parlamentin huolen komiteamenettelystä: aiheesta on monesti keskusteltu täällä. Huoli näkyy myös Radwanin esittelemässä mietintöluonnoksessa.
Kaikki ehdotetut säännökset, niin artiklat kuin liitteetkin, sisällytetään komission ehdotukseen, ja ne kaikki on hyväksyttävä yhteispäätösmenettelyssä. Parlamentilla on siis täysi oikeus esittää kaikki haluamansa huomautukset. Kuten olen monesti parlamentissa todennut, komissio kannattaa parlamentin toivetta perustamissopimuksen 202 artiklan muuttamisesta, kuten jäsen Randzio-Plath hyvin tietää.
Toiseksi haluan puhua pk-yrityksistä. Monet parlamentin jäsenet, muiden muassa Karas, Markov, Villiers ja Ilgenfritz mainitsivat pk-yritykset. Haluan korostaa, kuten monet puhujat ovat todenneet, että oikeudenmukaisten ja kohtuullisten pääomavaatimusten takaamiseksi on saatu aikaan lukuisia parannuksia, mitä tulee pankkien pk-yritysten luotonantoon. Tästä ovat esimerkkeinä korkeamman riskin lainaajia koskevien vaatimusten alentaminen, pienten luottojen noin 10 prosentin alennus sekä pk-yritysten sisällyttäminen vähittäismyyntiin lainan ollessa alle miljoona euroa. Jäsen Karas kysyi voidaanko tämä sitoa inflaatioon. Minulla ei ole mitään sitä vastaan, mutta se on asia, jota on käsiteltävä komiteamenettelyssä.
Tutkimuksia vaikutuksista on tehty, ja tulokset osoittavat, että uusien sääntöjen seurauksena pääomavaatimukset ovat oikeudenmukaisia ja oikeassa suhteessa pk-yritysten kannalta, joten pk-yritykset tulevat hyötymään niistä, enkä tämän vuoksi ole samaa mieltä jäsen Ilgenfritzin kanssa. Viittaan jäsen Villiers'n perusteltuihin huomautuksiin, jotka ovat aivan päinvastaisia. Ehdotan, että kyseiset kaksi parlamentin jäsentä keskustelisivat asiasta, mutta komissio on todellakin Villiers'n kannalla.
Sitten on vielä riskirahoitus, johon jäsen Ettl erityisesti viittasi. Komissio on samaa mieltä siitä, että riskipääoma ja pääomasijoitukset toimintansa aloittaviin yrityksiin ovat tärkeitä.
Toiminnan vakauden valvontaa koskevan lainsäädännön tavoitteena - ja siitä me nyt keskustelemme - on kuitenkin suojella rahoitusjärjestelmää sekä sijoittajien ja tallettajien etuja. Jäsen Ettl itsekin kiinnitti huomiota kuluttajansuojan tarpeeseen. Meidän on siis huolehdittava siitä, että riskialttiimpia sijoituksia, esimerkiksi riskirahoitusyrityksiin, ei hoideta liian löyhin perustein, jolloin kuluttajansuoja vaarantuisi. Kuten aiemmin totesin, voin kuitenkin ilokseni ilmoittaa, että pienyritysten alennusta - toisin sanoen jopa 20 prosentin alennusta pienyritysten lainoista - sovelletaan myös riskirahoitusyritysten pääomasijoituksiin.
Monet parlamentin jäsenet toivoivat lisätutkimuksia. Barcelonan Eurooppa-neuvosto pyysi lisätutkimuksia Baselin II sopimuksen vaikutuksista Euroopan talouteen. Tämän johdosta PricewaterhouseCoopers toteuttaa tutkimusta parhaillaan. Alustava raportti on tarkoitus saada vuoden lopussa ja lopullinen raportti maaliskuun lopussa. Tutkimustulokset on määrä luovuttaa komissiolle vuoden 2004 alussa. Kuten olen sanonut, olemme toteuttaneet tutkimuksia vaikutuksista ja ensi vuonna PricewaterhouseCoopers tekee lisätutkimuksia Barcelonan Eurooppa-neuvoston komissiolle esittämän vaatimuksen johdosta.
Jäsen Randzio-Plath kiinnitti huomiota siihen, että Yhdysvalloissa vain tietyt pankit joutuvat noudattaman Baselin II sopimusta. Yhdysvaltain keskuspankin kakkosmiehen Roger Fergusonin mukaan kuitenkin se, että Baselin II sopimusta sovelletaan "kymmeneen plus kymmeneen" amerikkalaiseen pankkiin - kymmeneen suurimpaan ja kymmeneen seuraavaksi suurimpaan - merkitsee, että sopimus kattaa yli 99 prosenttia Yhdysvaltojen ulkomaisten pankkien varoista. Voimme siis todeta, että eurooppalaisten ja amerikkalaisten pankkien kansainvälinen kilpailu tulee olemaan oikeudenmukaista.
Jäsen Randzio-Plath ja muut mainitsivat jaksottaisuuden. Kuten totesin jo avauspuheenvuorossani, lisääntynyt riskiherkkyys on tärkeä seikka. Mielestäni - ja toivon parlamentin olevan samaa mieltä - mietinnössä päästään tasapainoon tältä osin. On tehty muutoksia alustaviin sääntöihin kohdistuvien jaksottaisten vaikutusten vähentämiseksi ja tämä on hyvä asia. Toivomme, että Baselin II menettelyn seurauksena parempi riskien hallinta antaa pankeille mahdollisuuden valmistautua paremmin talouden taantuman vaikutuksiin.
Puheenvuorossaan jäsen Radwan käsitteli merkittävää seikkaa, nimittäin pehmeää lainsäädäntöä. Ymmärrän hyvin parlamentin huolen tältä osin. Pehmeä lainsäädäntö merkitsee, että parlamentin osallistuminen voidaan kiertää. Olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka vaativat pehmeän lainsäädännön rajoittamista, jotta lainsäädännön demokraattinen sisältö ei vaarannu. Hyväksyn tämän kannan, mutta minusta on vaikea ymmärtää, että pehmeää lainsäädäntöä sovellettaisiin tilinpäätösstandardeihin tai Baselin II sopimukseen.
Jäsen Radwan kiinnitti huomiota myös tilinpäätösstandardeihin. Molemmat alat - tilinpäätösstandardit ja Baselin II sopimus - ovat hyvin monimutkaisia. Uskon jäsen Radwanin olevan samaa mieltä. Tämän vuoksi on järkevää, että alojen asiantuntijat laativat säännöt, kuten tapahtuu kansainvälisessä tilinpäätösstandardilautakunnassa ja Baselin II sopimuksen komiteassa, joissa komissio on tarkkailijana.
Kaiken tämän työn jälkeen tulokset esitetään Baselin II sopimusta ja kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja koskevien direktiivien muodossa. Parlamentilla on siis oikeus esittää kaikki toivomansa valitukset ja huomautukset. Vaikka olenkin siis samaa mieltä jäsen Radwanin pehmeää lainsäädäntöä koskevasta yleisestä kannasta, ajatuksen soveltaminen Baselin II sopimukseen tai kansainvälisiin tilinpäätösstandardeihin ei ole oikein.

Puhemies.
Paljon kiitoksia komission jäsen Bolkestein.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Koukiadisin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0180/2003) oikeusperustoista ja yhteisön oikeuden noudattamisesta (2001/2151(INI)).

Koukiadis (PSE)
. (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, sain oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnalta kunnian laatia tämän valiokunta-aloitteisen mietinnön oikeusperustoista ja yhteisön oikeuden noudattamisesta.
Mietinnön otsikko ei ole mielestäni täsmällinen vaan jopa hieman harhaanjohtava. Kyse on itse asiassa valtavasta asiakokonaisuudesta, josta neuvostolla, komissiolla ja Euroopan parlamentilla on erilaisia mielipiteitä ja jossa tarkastellaan mahdollisia oikeusperustoja, joiden perusteella Euroopan unionilla olisi toimivalta säätää rikosoikeudellisia seuraamuksia tietyistä yhteisön oikeuden vakavista rikkomisista.
On paljon erilaisia mielipiteitä siitä, voidaanko tällaisesta toiminnasta säätää lakeja, ja jos voidaan, niin missä määrin. Jotta voisin laatia yksityiskohtaisen mietinnön, ehdotin julkisen kuulemisen järjestämistä, jossa esittelijät voivat esittää erilaiset näkemyksensä, ja komissio hyväksyi ehdotukseni. Kiitän heitä osallistumisesta ja ilmoitan parlamentille, että mietintö perustuu asioihin, joista olemme nähtävästi suurin piirtein samaa mieltä. Meidän kaikkien yhteisenä päämääränä on soveltaa tehokkaasti yhteisön säädöksiä. Soveltamisen on kuitenkin tapahduttava luotettavalla tavalla, sillä päätavoitteenamme on luoda oikeusvarmuus.
Muistutan lisäksi, että kysymys rikosoikeudellisista seuraamuksista tietyissä yhteisön oikeuden vakavissa rikkomisissa on tuotu aikaisemminkin esille käsiteltäessä lainsäädäntöehdotuksia, jotka koskevat ympäristönsuojelua, yhteisön taloudellisten etujen suojaamista, teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamista, merien pilaantumista ja yleisesti pilaamisrikoksista määrättäviä seuraamuksia.
Oikeudelliselta kannalta tarkasteltaessa kysymys on sangen monimutkainen. Kolmen pilarin järjestelmä tekee siitä entistä monimutkaisemman. Mietinnössä keskitytään kysymykseen rikosoikeudellisten seuraamusten säätämisestä ensimmäiseen pilariin kuuluvissa asioissa. Jotta ongelma olisi ymmärrettävämpi, olen käsitellyt ainoastaan peruskysymystä, johon mietinnössä annetaan vastaus: missä määrin yhteisö voi määrätä jäsenvaltioille velvoitteen säätää rikosoikeudellisia seuraamuksia yhteisön oikeuden vakavista rikkomisista? Kyse on niin kutsutusta sekamenettelystä, jossa yhteisö velvoittaa jäsenvaltioita säätämään rikosoikeudellisia seuraamuksia kyseisissä erityistapauksissa.
Päädyimme tähän menettelyyn, koska siitä tunnuttiin olevan pitkälti yksimielisiä. Sitä vastoin puhtaasta yhteisömenettelystä, jossa rikosoikeudellisista seuraamuksista säädetään suoraan yhteisön oikeuden nojalla ja jossa kyse on eräänlaisesta rikosoikeuden yhteisöllistämisestä, esitetään vakavia oikeudellisia huomautuksia, kuten ettei EY:n perustamissopimuksessa ole sille selkeää oikeusperustaa, rikosoikeudelliset seuraamukset ovat osa jäsenvaltioiden kansallista itsemääräämisoikeutta ja että rikosoikeus on olennainen osa kansallista kulttuuria. Lisäksi yhteisöllistämistä vastaan on esitetty huomautus, jonka mukaan rikosoikeudelliset seuraamukset liittyvät yksilöllisten oikeuksien rajoittamiseen, mikä edellyttää täysin perustuslaillista valtiota eikä epätäydellistä oikeusjärjestystä, jossa on selkeä rahoitusjärjestelmä ja demokratiavaje, kuten Euroopan unionissa.
Vaikka puhdas yhteisömenettely joka tapauksessa hyväksyttäisiin, sitä voitaisiin käyttää vain säädettäessä yhdestä rikosoikeudellisesta seuraamuksesta. Toimivaltaa ei näytä olevan seuraamuksien määräämiseen tässä erityistapauksessa. Näin ei ole kansallisessa menettelyssä, jossa jäsenvaltioilla on oikeus määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia yhteisön oikeuden rikkomisista. Valtiot voivat noudattaa tätä menettelyä. Seuraamuksen on kuitenkin oltava tehokas, oikeasuhteinen ja varoittava. On siis selvää, ettei tämä päde rikosoikeuden ja seuraamusten yhdenmukaistamiseen, missä voidaan käyttää ainoastaan kolmatta pilaria ja vain tietyissä tapauksissa. Perustuslain myötä nämä kysymykset saavat uuden perustan. Edellä mainitsemassani peruskysymyksessä siitä, voiko yhteisö määrätä jäsenvaltioille velvoitteen säätää rikosoikeudellisia seuraamuksia, mietinnössä todetaan, että yhteisön lainsäätäjällä on laillinen mahdollisuus vaatia sitä jäsenvaltioilta. Tarkemmin sanottuna mietinnössä hyväksytään periaate, jonka mukaan varmistetaan EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan määräyksen noudattaminen: jäsenvaltioita velvoitetaan varmistamaan, että yhteisön oikeuden rikkomisesta määrätään tehokkaita rikosoikeudellisia seuraamuksia. Jos siis tunnustamme, että jäsenvaltioilla on tällainen velvollisuus, meidän tulisi myös myöntää, että yhteisön lainsäätäjällä on toimivalta säätää vastaavista velvoitteista, ainakin kun kyse on yhteisön oikeuden vakavista rikkomisista.
Mietinnössä tehdään näin ollen selväksi, että jotta tällainen yhteisön aloite olisi voimassa olevan yhteisön oikeuden mukainen, velvoitetta on sovellettava vain sellaisin tapauksiin, joissa tämä on ainoa keino varmistaa yhteisön lainsäädännön noudattaminen.
Lopuksi totean, että mietinnössä ehdotetaan, että Euroopan komission on yhteisön etujen vartijana voitava tehdä valitus tai olla kantajana, ainakin sellaisissa tapauksissa, joissa jäsenvaltioilla on sama oikeus. On rohkaisevaa, että EU:n tulevaisuutta käsittelevällä valmistelukunnalla on samansuuntaisia näkemyksiä päätöslauselmaesityksen lopullisissa ehdotuksissa esitetyistä asioista, kuten ?-13, ???-65 ja ???-172 artiklasta käy ilmi. Kun uutta perussopimusta sovelletaan, asiaa täytyy tarkastella uudestaan.

Bolkestein
Arvoisa puhemies, komissio haluaa aluksi kiittää jäsen Koukiadisia erinomaisen mietinnön laadinnasta. Mietintö on arvokas työasiakirja rikosoikeudellisten seuraamusten ja yhteisön oikeuden välisestä arkaluonteisesta suhteesta. Se on lisäksi ensimmäinen toimielinasiakirja, jossa tehdään seikkaperäinen yhteenveto tästä ongelmasta, joka ei eittämättä ole mitenkään uusi. Komission yksiköt haluavat lisäksi käsitellä ongelmaa monissa erilaisissa työasiakirjoissa sen jälkeen, kun kaikki tai lähes kaikki Koukiadisin mietinnössä esitetyt ehdotukset on jätetty käsiteltäväksi. Tarkoitan erityisesti ehdotuksia, jotka koskevat yhteisön taloudellisten etujen suojaamista, ympäristön suojelemista rikoslailla, rasismia ja muukalaisvihaa - aiheita, joita ei ole koskaan käsitelty yhtä järjestelmällisesti akateemisen maailman ulkopuolella.
Toinen syy olla tyytyväinen komission puolesta, on se, että mietinnössä ollaan monista asioista komission kanssa samaa mieltä. Esittelijä Koukiadisin lailla komissio ei katso, ettei yhteisöllä ole yleistä toimivaltaa rikosoikeudellisissa asioissa nykyisten perussopimusten nojalla.
Komissio katsoo toisaalta, että yhteisön toiminnallinen toimivalta EY:n perustamissopimuksen 2 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi antaa yhteisölle toimivallan velvoittaa jäsenvaltioita määräämään seuraamuksia ja tarvittaessa rikosoikeudellisia seuraamuksia, jos se osoittautuu tarpeelliseksi yhteisön tavoitteen saavuttamiseksi. Kuten esittelijä Koukiadis huomauttaa, tämä kanta perustuu EY:n tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, jonka mukaan EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan mukaan "jäsenvaltioilla on velvollisuus ryhtyä kaikkiin aiheellisiin toimiin turvatakseen yhteisön oikeuden tehokkaan täytäntöönpanon."
Jäsenvaltioiden rikoslainsäädännön yhdenmukaistamista voidaan säännellä perussopimusten nykyisessä muodossa vain Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston määräyksillä. Tätä kantaa komissio puolustaa parlamentin tuella Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa kanteessa ympäristön suojelusta rikosoikeudellisin keinoin tehdyn puitepäätöksen lainvoimaisuudesta.
Lopuksi todettakoon, että esittelijä Koukiadis onnistuu mielestäni mietinnössään ja erityisesti sen päätelmissä loistavasti kuvaamaan, missä määrin yhteisön ensimmäisen pilarin politiikat ja menettelytavat, joiden katsotaan siirtyvän kolmanteen pilariin, aiheuttavat jatkuvasti vaikeuksia. Tällainen tilanne voi lisäksi estää päätöksentekoprosessin. Ongelmien ratkaisemiseksi voimme joutua tekemään keinotekoisia jakoja samaa päämäärää palvelevaan lainsäädäntöön, mikä voi tehdä unionin toiminnan käsittämättömäksi kansalaisten silmissä.
Lisäksi on tärkeää, että Euroopan parlamentin ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asema tunnustetaan samaksi kuin ensimmäisessä pilarissa. Tällä tavoin tehokkuuden lisäämistä koskeva tavoitteemme soveltuu yhteen demokraattisten ja oikeudellisten tarkistusten ja menettelyjen parantamisen kanssa. Komissio pitää tästä syystä myönteisenä ehdotusta, jonka mukaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osasto sisällytetään sellaisenaan yhteisön järjestelmään valmistelukunnan suosituksen mukaisesti. Komissio tekee kaikkensa varmistaakseen, että tämä huomattava edistysaskel hyväksytään hallitustenvälisessä konferenssissa, joka alkaa ensi kuussa. Tiedän, että parlamentti on tästä asiasta täysin samaa mieltä komission kanssa.

Gil-Robles Gil-Delgado (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi onnitella esittelijä Koukiadista hänen erinomaisesta mietinnöstään. Mietinnössä eritellään syvällisesti tämän arkaluonteisen asian yksityiskohtia.
Mietinnössä erotellaan aivan perustellusti erityisvelvoitteet yhteisön perusvelvoitteista vaatimalla jäsenvaltioita määräämään tarvittaessa seuraamuksia. Tämä lojaalisuuden velvoite on vahvistettu EY:n perustamissopimuksen 10 artiklassa.
Mietinnössä painotetaan lisäksi - kuten komissio vastikään teki - (lievästi sanottuna) kummallista tilannetta, joka syntyisi VI osaston ja ensimmäisen pilarin käyttämisestä rinnakkain. Mietinnössä korostetaan, että ensimmäistä pilaria on käytettävä aina kun mahdollista. Tätä parlamentti on aina korostanut, mikä on aivan oikein. Kuten komission jäsen juuri painotti, tämä ei sitä paitsi haittaa Euroopan perustuslaissa tehtyä suurta edistystä, jonka mukaan pilarijärjestelmä poistetaan ainakin virallisesti ja kolmatta ja ensimmäistä pilaria lähennetään toisiinsa. Olen täysin samaa mieltä komission jäsenen Bolkesteinin kanssa siitä, että meidän on yritettävä pitää kiinni tästä asiasta hallitustenvälisessä konferenssissa.
Ryhmäni kannattaa Koukiadisin mietintöä, jossa on vaadittu hyvin joustavasti kahta seikkaa, joissa pyysimme suhteellisuusperiaatteen soveltamista. Toisin sanoen rikosoikeudellisten seuraamuksien määräämistä ei vaadita, jos sama tulos voidaan taata muilla oikeudellisilla välineillä. Joissakin tapauksissa on tarpeen määrätä seuraamuksia, mutta meidän on varmistettava, ettei yhteisön oikeudessa ei määrätä vakavinta seuraamusta, jos tavoite voidaan saavuttaa määräämällä lievempi seuraamus. Esittelijä Koukiadis on ottanut tämän kysymyksen asianmukaisesi esille mietinnössään, mistä haluan kiittää häntä.
Käsiteltäväksemme on mielestäni jätetty siis tasapainoinen mietintö, jossa otetaan huomioon komission ja parlamentin jatkuvat huolet siitä, että yhteisön oikeuden pitäisi olla tehokas oikeuskäytäntö eikä flatus vocis ja että oikeus ei voi olla tehokas ilman seuraamuksia ja että oikeuden noudattamista on voitava vaatia asianmukaisin toimin, jos oikeutta rikotaan.
Onnittelen esittelijää vielä kerran, ja olen varma, että parlamentin enemmistö äänestää mietinnön puolesta.

Wallis (ELDR).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää ja onnitella esittelijää. Mietintö on ajankohtainen ja hyvin laadittu erittäin monimutkaisesta ja arkaluonteisesta aiheesta, kuten onkin jo todettu.
Vaikka asia onkin monimutkainen, siihen on suhtauduttava käytännöllisesti. Jäsenvaltiot ovat esittäneet valiokunnallemme seuraamusten käyttöönottoa koskevia aloitteita, mutta emme ole osanneet vastata jäsenvaltioiden haluamalla tavalla. Tämä on pidettävä mielessä HVK:ssa, jolloin neuvosto ja jäsenvaltiot voivat arvostaa mietinnön järkevää suhtautumistapaa.
Kiinnitin lisäksi huomiota ajatukseen, joka esitettiin asiantuntijoiden kuulemistilaisuudessa Koukiadisin laatiessa mietintöään. Sen mukaan yhteisöllä pitäisi olla mahdollisuus suojella omaisuuttaan laajassa mielessä -tässä on kyse nimenomaan omaisuudesta sen laajimmassa mahdollisessa mielessä.
Haluan kuitenkin esittää yhden huomautuksen. Jos aiomme antaa yhteisölle toimivallan tässä kysymyksessä - niin kuin meidän mielestäni pitäisi - toimivaltaa tulisi tukea tietynlaisella tasapainolla, jonka yhteisö itse on saanut aikaan allekirjoittaessaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen. Jos haluamme saada edes rajoitettua toimivaltaa rikosasioissa, asiaa on punnittava vertaamalla tätä lainsäädäntöä johonkin olennaiseen ja perustavaan, joka takaa kansalaisoikeutemme.

MacCormick (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, tässä vaiheessa iltaa ei ole enää paljon sanottavaa, etenkin kun olemme kaikki samaa mieltä mietinnön ansioista ja sen pääsisällöstä. Haluan vain tuoda lyhyesti esille kolme periaatetta.
Ensinnäkin on selvää, että rikosoikeus ja rikosoikeudelliset seuraamukset liittyvät kansalaisten vapauteen enemmän kuin mikään muu oikeuden ala. Vapaus on olennainen osa oikeusvaltion periaatteita, ja sen kannalta on ensisijaisen tärkeää, että rikosoikeuden soveltaminen perustuu asianmukaiseen perustuslailliseen oikeusperustaan. Mietinnössä ja sen perusteluissa osoitetaan muun muassa, missä määrin oikeusperusta on olemassa.
Toiseksi huomautettakoon, että demokraattisessa yhteisössä on erittäin tärkeää, että kansalaisten edustajat voivat äänestää rikosoikeuden laajentamisesta. Pelkästään tämä oikeuttaa meidät kyseenalaistamaan kolmannen pilarin minkä tahansa rikosoikeudellisten toimien oikeusperustana. Kolmannessa pilarissa suljetaan ensin pois kansalaisten demokraattisesti valitsemat parlamentin edustajat ja sitten kansallisten parlamenttien edustajat. Tämän vuoksi on tärkeää tiedostaa, että yhteisöpilari on otettava huomioon, kuten jäsen Koukiadiskin toteaa.
Haluan korostaa 7 kohdassa mainittuja suhteellisuus- ja toissijaisuusperiaatteita. Tässä kohdassa jäsenvaltioille jälleen viestitetään, että niiden on asianmukaisesti tehostettava rikosoikeuttaan ja suhtauduttava suvaitsevaisesti herkkiin paikallisiin oikeusperinteisiin. Tämä on ehdottoman tärkeää. Nämä ovat tämän erinomaisen mietinnön kolme tärkeää periaatetta.
Toivotan komission jäsenen Bolkesteinin tervetulleeksi takaisin lyhyeltä vierailultaan Skotlannista, missä hänet otettiin lämpimästi vastaan.

Bolkestein
. (EN) Puhun lyhyesti. Toivotan jäsen MacCormickin tervetulleeksi Strasbourgiin kahden Edinburghissa pidetyn neuvottelumme jälkeen. Kuten hän sanoi, olemme samaa mieltä asiasta.
Jäsen Wallis nosti esille kysymyksen Euroopan ihmisoikeussopimuksen allekirjoittamisesta, mikä oli erittäin hyvä huomautus. Jotkut ovat ehdottaneet, että nykyisen voimassaolevan ja todennäköisesti uuteen perustuslakiin sisällytettävän perusoikeuskirjan sijasta meidän olisi pitänyt allekirjoittaa vain Euroopan ihmisoikeussopimus, tosin kaikki eivät ole samaa mieltä perusoikeuskirjan sisällyttämisestä perustuslakiin. Nykyisessä tilanteessa on vaarana, että näiden kahden välineen välille syntyy kilpailutilanne. Asiasta on keskusteltu, ja kuten jäsen Wallis tietää, päätöksessä on päädytty perusoikeuskirjaan. Kysymys kuuluukin, kannattaisiko meidän hyväksyä perusoikeuskirjan lisäksi Euroopan ihmisoikeussopimus. Suhtaudun varovaisesti päällekkäisiin välineisiin, joten epäilen, onko jäsen Wallisin ehdotus järkevä. Asiaa kannattaa kuitenkin harkita.

Puhemies.
Paljon kiitoksia, komission jäsen Bolkestein.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 21.10.)

