Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Andrews
Unioni Euroopan puolesta -ryhmä, jonka jäsen olen, lähti viime viikolla Angolaan suorittamaan rauhantehtävää. Saimme viisumit Angolan matkaa varten, ja matkan tarkoitus oli varmistaa rauhanomaisesti, että molemmat osapuolet osallistuvat Lusakan sopimusten täytäntöönpanoon. Kun saavuimme Lissaboniin, Portugalin Angolan suurlähettiläs peruutti viisumimme.
Minusta tuntuu, että jos AKT-yhteiskokouksen varapuheenjohtajaa ja van Bladelia, ihmisoikeusalivaliokunnan varapuheenjohtajaa ja Portugalin parlamentin viittä jäsentä estetään vierailemasta Angolassa, tällä alueella täytyy olla jotakin pahasti vikana. Haluaisin pyytää teitä, arvoisa puhemies, tämän parlamentin kolmanneksi suurimman puolueen puolesta protestoimaan sitä tapaa, jolla Angolan hallitus kohteli Euroopan parlamentin jäseniä. Lusakan sopimusten täytäntöönpanoon täytyy osallistua kaksi osapuolta, Unita ja MPLA, jotta Angolan ongelma ja alueen kireä tilanne voidaan ratkaista.
Me kaikki olimme sitä mieltä, että tapa, jolla meitä kohdeltiin, asetti kyseenalaiseksi Angolan hallituksen laillisuuden. Pyydän teitä kirjoittamaan Euroopan unionin Angolan suurlähettiläälle Brysselissä ja pyytämään selitystä sille, miksi meidän matkamme Angolaan estettiin viime hetkellä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Andrews. Huomiotanne ei ainoastaan merkitä pöytäkirjaan, kuten asetuksissa sanotaan, vaan istunnon puhemiehenä merkitsen muistiin huomionne ja saatan ne parlamentin puhemiehen tietoon.

EU: n ja AKT-maiden väliset suhteet 2000-luvun alussa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Martensin kehitys- ja yhteistyövaliokunnan puolesta laatima mietintö (A40274/97) komission vihreästä kirjasta "Euroopan unionin ja AKT-maiden väliset suhteet 2000-luvun alussa - uuden kumppanuuden tuomat haasteet ja mahdollisuudet" (KOM(96)0570 - C4-0639/96).

Martens
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat. En voi selittää tässä yksityiskohtaisesti mutkikkaan mietintöni yksityiskohtia. Yritän kuitenkin esittää yleiskatsauksen tähän mietintöön, joka koskee komission vihreää kirjaa Euroopan unionin ja AKT-maiden suhteista 2000-luvun alussa sekä uuden kumppanuuden tuomia haasteita ja mahdollisuuksia. Haluaisin aluksi mainita pyrkineeni siihen, että päätöslauselmaesitys olisi syntynyt todellisen konsensuksen kautta kehitys- ja yhteistyövaliokunnassa. Haluaisin erityisesti kiittää tästä valiokunnan puheenjohtajaa Michel Rocardia ja kaikkia kollegoitani. Vastustan tiettyjä tarkistuksia vain sen vuoksi, että ne saattaisivat vaarantaa päätöslauselman johdonmukaisuuden.
Haluaisin kertoa teille aluksi, että olen yrittänyt yhdessä muiden valiokunnan jäsenten kanssa tehdä poliittista arviota Lomén yleissopimuksesta. Tämän vuoksi haluaisin ensimmäiseksi kysyä, onko järkevää jatkaa Euroopan unionin ja AKT-maiden välistä yhteistyötä? Yleissopimus on jo yli 20 vuotta vanha. Yleissopimus on päättymässä 29. helmikuuta vuonna 2000. Yleissopimusta on kritisoitu paljon, ja monet ovat olleet tyytymättömiä, kun siitä on tehty poliittista arviota. Tämän vuoksi meidän pitää pohtia tätä sidosta Euroopan unionin ja AKT-maiden välillä. Näihin maihin kuuluu maita Afrikasta, Karibian meren alueelta sekä Tyynen valtameren alueelta, ja niiden maiden kanssa meillä on yleissopimus.
Minun ja valiokunnan vastaus ensimmäiseen kysymykseen on selkeä ja yksiselitteinen. Meidän tulee jatkaa yhteistyötä AKT-maiden kanssa, eikä vain solidaarisuudesta AKT-kumppaneitamme kohtaan tai omien intressiemme vuoksi. Yhteistyötä tulee jatkaa, kuten päätöslauselmassa mainitaan, sillä Lomén yleissopimuksen oleellisten elementtien henki ja politiikka on otettu Euroopan unionin poliittisesta identiteetistä. Me olemme tulleet siihen tulokseen, että kehitysyhteistyöpolitiikka ja erityisesti Lomén yleissopimus ovat oleellinen osa maailmantalouden organisointia ja säätelyä.
Me haluamme jatkaa yhteistyötä vahingoittamatta AKT-maiden keskinäistä yhteenkuuluvuutta ja solidaarisuutta. Tämän vuoksi olemme vakuuttuneita siitä, että AKT-maiden ryhmän koostumusta ei saisi periaatteessa muuttaa ilman AKT-maiden suostumusta. Yhteistyötä tulisi siis jatkaa mutta sitä pitäisi myös muokata, samoin kuin yleissopimusta pitäisi uudistaa ja sille pitäisi kehittää uusi perusta. Meidän tulee integroida täydellisesti poliittinen ulottuvuus uuteen yleissopimukseen. Euroopan unionin ja AKT-maiden välinen yhteistyö on ollut kauan pääasiallisesti taloudellista yhteistyötä. Eurooppa itse ei ollut kehittynyt yhteismarkkinoita pitemmälle, ja silloin ajateltiin, että talous ja politiikka voidaan pitää erossa toisistaan. Kokemus on osoittanut tilanteen olevan päinvastainen.
Lomén yleissopimuksen tavoitteiden toteuttamisessa tulee ottaa huomioon kaikki kehitysyhteistyöpolitiikan elementit ja poliittinen ulottuvuus tulee hyväksyä kokonaisuudessaan. Tässä asiassa kehitys- ja yhteistyövaliokunta on muotoillut joukon tärkeitä esityksiä.
Toinen tärkeä asia, jonka voitte havaita esityksissämme ja joka on myös esitystemme punaisena lankana, on ajatus siitä, että meidän on toimittava lähempänä ihmisiä, niitä naisia ja miehiä, jotka ovat aktiivisia tässä toiminnassa. Tämä tarkoittaa sitä, että suurten kansalaisryhmien on tuettava kehitysyhteistyötä. Yhteistyöhön osallistuminen on ollut pitkän aikaa molemmin puolin vain harvojen etuoikeus. Tämän vuoksi uusia toimijoita on saatava mukaan sekä päätöksentekoon että toteuttamiseen. Yhteiskunnan laajoille eri osa-alueille on jätetty tärkeä tehtävä. Näitä osaalueita ovat paikallisviranomaiset, yksityinen sektori, yliopistot, ammattiliitot, kansalaisjärjestöt ja nuoriso. Tässä mietinnössä painotetaan erityisen paljon naisten roolia.
Kolmantena tärkeänä asiana haluamme tuoda esille sen, että yhteistyötä tulisi voimakkaasti yksinkertaistaa. Yhteistyön toteuttaminen ja kehittäminen on muuttunut erittäin mutkikkaaksi, ja tämän vuoksi yhteistyön käytännön suorittaminen on yhä vaikeutunut. Me olemme laatineet konkreettisia esityksiä, jotka vastaavat laajassa mittakaavassa komission Vihreässä kirjassa esitettyjä ajatuksia.
Neljäs tärkeä asia on se, että uudelle kumppanuudelle on tyypillistä, että kansa, joka on vaatinut avoimuutta ja mahdollisuutta osallistua, omaksuu yhteistyön. Tässä uudessa kumppanuudessa täytyy kuitenkin ottaa huomioon myös kansan tarpeet. Tärkein tavoite on köyhyyttä vastaan taisteleminen. Päätöslauselmassa mainitaan, että haluamme äärimmäisen köyhyyden AKT-maissa vähenevän puolella vuoteen 2015 mennessä. Myös elinympäristön suojelusta täytyy tulla erottamaton osa kaikkia menettelytapoja.
Lomén yleissopimukselle on ominaista se, että kumppanuus aloitettiin 20 vuotta sitten ja että nykyisin kumppanuus tunnustetaan ja hyväksytään yleisesti myös OECD: n ja G8-maiden taholta. Meidän tulee pitää tätä kumppanuutta Euroopan unionin ja AKT-maiden yhteistyön tärkeänä toteuttamisena ja uudistamisena, ja merkittävä osa on myös yhteiskokouksella.
Ja lopuksi vielä kiitokset. Haluan kiittää Euroopan komissiota ja erityisesti komissaari Pinheiroa. Vihreä kirja on saanut aikaan laajan keskustelun Euroopan unionissa. Nyt voi sanoa, että Euroopan unionin ja AKT-maiden yhteistyön tulevaisuus on jo muuttunut ja uudistunut. Haluan kiittää myös kehitys- ja yhteistyövaliokunnan puheenjohtajaa Rocardia ja muita valiokunnan jäseniä. Lisäksi haluan kiittää kaikki kehitys- ja yhteistyövaliokunnan työntekijöitä täällä parlamentissa. He ovat auttaneet minua asiantuntevasti ja tehokkaasti tämän mietinnön laatimisessa.

Vecchi
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ja AKT-maiden välisten suhteiden tulevaisuus on olennainen osa unionin ulkosuhteiden tulevaisuutta ja olennainen osa kehitysyhteistyöpolitiikkoja ja olennainen elementti myös määritettäessä Euroopan yhdentymisprosessin muotoa. Euroopan komissio on tehnyt oikein käynnistäessään viime kuukausina laajan keskustelun, johon on jo osallistunut tuhansia tahoja, sekä instituutioita että kansalaisyhteiskuntaa edustavia. Nyt on Euroopan parlamentin vuoro ilmaista kantansa ennen kuin komission neuvottelumandaatti AKT-maiden kanssa yleissopimuksen tulevaisuudesta käytävässä keskustelussa määritetään.
Lomén sopimuksista saatu yli kahdenkymmenen vuoden kokemus näyttää minusta osoittavan pääasiassa kaksi asiaa: ensinnäkin sen, että maailmanlaajuisen yhteisen sopimuspohjaisen sopimuksen periaatteet, jotka perustuvat osallistumiseen, ovat yhä ajankohtaiset ja että uudenlaisessa maailmassa, joka on yhä globaalistuneempi ja jossa keskinäinen riippuvuus on yhä suurempi, niitä on itse asiassa toteutettava entistä tehokkaammin ja johdonmukaisemmin; toiseksi sen, että monia kehitysyhteistyömme konkreettisia mekanismeja ja prioriteetteja on mukautettava, jotta niitä voitaisiin tehostaa ja jotta ne vastaisivat paremmin niiden maiden tarpeita, joissa uudenaikaisuuspyrkimysten ja alikehittyneisyyden välillä vallitsee entistä silmiinpistävämpi ristiriita.
Tuomme siksi hyvin voimallisesti esiin oman kantamme, jotta myös vuoden 2000 jälkeen olisi olemassa viides Lomén yleissopimus, joka perustuu samaan maantieteelliseen kehykseen ja nykyisen yleissopimuksen keskeisiin periaatteisiin mutta jonka sisältöä on samaan aikaan muokattu perusteellisesti. Tämän pohjalla täytyy siis olla Euroopan unionin uusi tietoisuus siitä, että AKT-maiden suhteiden kehitys merkitsee kaikille sopimuspuolille strategisesti edullista valintaa, jonka avulla ne voivat kohdata yhdessä globaalistumisen haasteet.
Euroopan kehitysyhteistyön on siksi lakattava olemasta poliittisesti toissijainen elementti ja siitä on tultava olennainen osa ulkopolitiikkaamme ja sen on annettava panoksensa strategisten valintojemme uudelleensuuntaamiseen. Kaiken kaikkiaan AKT-maat ja ennen kaikkea Afrikan maat ovat läpikäyneet voimakkaan syrjäytymisprosessin, joka on syössyt ne joitain poikkeuksia lukuun ottamatta yhä selkeämpään alikehittyneisyyteen. Näin ollen köyhyyden vastaisesta taistelusta ja köyhimmille maille annettavasta tuesta, jonka turvin ne voivat integroitua kansainväliseen järjestelmään, on tultava saman kolikon kaksi puolta.
Tämän aikaansaamiseksi on välttämätöntä asettaa ehdottomalle etusijalle kestävän, osallistuvan ja hajautetun inhimillisen kehityksen tavoitteet; kehityksen, joka perustuu inhimillisten voimavarojen arvostamiseen köyhimmissä maissa.
Lisäksi unionin on yhdessä AKT-maiden kanssa osallistuttava kansainvälisiä suhteita säätelevien mekanismien uudelleenmäärittelyyn. Tästä on kiinni paitsi tuhansien ihmisten tulevaisuus AKT-maissa myös se, tuleeko Euroopan unionista kansainvälisellä näyttämöllä todellinen tehokas toimija, joka kykenee edistämään tasa-arvoa, oikeudenmukaisuutta ja hyvinvointia kaikkialla maailmassa.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä Martensia hänen loistavasta mietinnöstään. Se on loistava, koska siinä esitetään laaja-alainen visio Euroopan unionin ja kolmannen maailman suhteista ja koska mietinnössä osoitetaan ymmärtämystä vaikeaa tilannetta kohtaan, jossa monet kehitysmaat ovat. Esittelijä ei ole myöskään lähtenyt muodinmukaiseen keskusteluun, jossa kritisoidaan kaikkea meidän ja kolmannen maailman suhteisiin liittyvää. Mietinnössä on tehty joukko rakentavia esityksiä siitä, kuinka suhteita voitaisiin parantaa ja valtavirtaistaa sekä sopeuttaa moderniin globalisoitumiseen, uusiin kauppasuhteisiin ja kansalaisyhteiskunnan kehittymiseen.
Tässä yhteydessä haluaisin tehdä muutamia huomautuksia liittyen visioomme. Ensimmäinen huomautukseni koskee alueellisuutta. Monet kolmannen maailmaan maat, joiden kanssa tehdään yhteistyötä, ovat ulkomaankaupassaan hyvin riippuvaisia Euroopasta ja suurista kaupparyhmittymistä. Näiden maiden vientiä varten olemassa oleva infrastruktuuri ulottuu yleensä mantereelta rannikon suuntaan. Yhteydet maiden sisällä ja yhteydet maiden välillä ovat usein huonommat. Haluisin painottaa sitä, että menestyvän talouden rakentamisessa keskitytään usein ensisijaisesti omiin markkinoihin ja vasta toissijaisesti naapurimaiden markkinoihin ja sitten vasta kaukaisiin merentakaisiin markkinoihin. On siis hyvin tärkeää kannustaa alueellisen rajat ylittävän yhteistyön kehittämistä. Tämän pitäisi mielestäni olla tärkeä osa Lomén V yleissopimusta.
Toinen huomautukseni liittyy demokratisointiin, ihmisoikeuksiin ja vähemmistöjen suojeluun. On tapahtunut monta kertaa, että jotain on rakennettu suurin ponnistuksin, ja sitten kaikki on tuhoutunut jonkin pienen ryhmän päästyä valtaan, sisällissodan alettua tai vallalle päässeen laajan korruption vuoksi. Minusta on erityisen tärkeää, että yhteystyön ehtoja tulisi parantaa ja että näihin asioihin kiinnitettäisiin enemmän huomiota. Tässä yhteydessä on tärkeää, että kriisejä ehkäisevälle diplomatialle annetaan enemmän mahdollisuuksia, kuten Rocard on todennut aikaisemmin eräässä mietinnössä.
Kolmas huomautukseni liittyy kansalaisyhteiskuntaan. Ei voida koskaan painottaa liikaa sitä, että maat eivät voi kehittyä ainoastaan esivallan ja liike-elämän pohjalta. Myös yhteiskunnallisilla järjestöillä on avainrooli yhteiskunnan rakentamisessa. Tämä rooli on erityisen tärkeä, ja olen iloinen siitä, että herra Martens on painottanut tätä asiaa ja että se saa myös tärkeän osan uudessa Lomén V yleissopimuksessa.
Lopuksi muutama havainto merentakaisista maista ja alueista. Monet niistä sijaitsevat AKT-maiden keskellä, mutta niiden suhde Euroopan unionin ja AKT-maiden kanssa on erityisen mutkikas. Minä haluaisin pyytää, että komissaari Pinheiro esittäisi pikaisesti merentakaisiin maihin ja alueisiin liittyviä päätöksiä ja huolehtisi siitä, että merentakaisten maiden ja alueiden ja AKT-maiden sekä myös Euroopan unionin suhteet paranisivat eikä tulisi sellaisia onnettomuuksia kuin esimerkiksi riisikonflikti. Tämä on ikävä asia, joka täytyy kuitenkin ottaa esille tämän keskustelun aikana.
Arvoisa puhemies, herra Martens on tehnyt erinomaista työtä. Lomén V yleissopimuksen hyväksi on tehty riittävästi työtä. Me haluamme saa aikaan Lomén V yleissopimuksen, siitä voivat kaikki olla varmoja. Me haluamme hyvän yleissopimuksen, jossa noudatetaan herra Martensin hyvässä mietinnössä selkeästi esitettyjä linjauksia.

Aldo
 Arvoisa puhemies, Lomén yleissopimusta, joka on ennen kaikkea esikuva yhteistyöstä, ollaan nyt siirtämässä 2000-luvulle sen puutteista huolimatta.
Komission vihreässä kirjassa esiin tuodut, tarkastellut ja käsitellyt erilaiset ongelmat sekä kehitys- ja yhteistyövaliokunnan huomattava apu - haluaisin tässä kohdin antaa tunnustuksen esittelijällemme - ovat olleet pontimena valmisteltaessa tätä päätöslauselmaesitystä, josta selvästi käy ilmi Euroopan parlamentin halu nähdä viidennen Lomé-yleissopimuksen syntyminen, sopimuksen, jonka tavoitteena on korvata yhteistyössä olevia puutteita.
Tiedämme, että talouden globaalistuminen aiheuttaa yhteiskunnallisia eroja. Kehitysavun, joka on Lomén yleissopimuksen pääperiaate, pitäisi siis toimia taloudellisen säätelyn välineenä planeetan rikkauksien jakamiseksi tasaisemmin. Tätä AKT-maiden ja Euroopan unionin välille syntyvää uutta liittoa tulisi tarkastella globaalisti ja yhteensovittaen, ottaen huomioon jäsenvaltioiden erilaisen osallistumisen kehitysyhteistyöpolitiikkaan.
Hyvät jäsenet, AKT-maat voidaan integroida asteittain maailman talouteen ainoastaan Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden tehokkaaseen kehitysapupolitiikkaan pyrkivän yhteistoiminnan avulla. Vuonna 1975 solmitun Lomén yleissopimuksen valmistelun johtoajatuksena olleet pääperiaatteet eli sopimuksenmukaisuus, kumppanuus, turvallisuus ja ennakoitavuus on säilytettävä, mutta on myös toivottavaa, että EU löytää sopivampia ja johdonmukaisempia keinoja neuvotteluissa ilmenevien todellisten tarpeiden tyydyttämiseksi.
Niinpä esimerkiksi EKR: n liittämisestä Euroopan unionin talousarvioon tulee oikeudellinen velvoite, jonka tarkoituksena on taata riittävien varojen saannin jatkuvuus ja parlamentin lisääntyvä osallistuminen varojen hoitoon. Lisäksi Euroopan unionin yhteisvastuuvelvoitteen mukainen sovittelu niiden maiden kanssa, jotka olivat Euroopan siirtomaavallan alaisuudessa, sekä kaupallisten etujemme säilyttäminen AKT-maiden kanssa solmittavan kumppanuuden avulla, joka myös on oikeudellinen velvoite, on ennen kaikkea meidän kaikkien moraalinen velvollisuus. On ilmeistä, ettei edistys ole mahdollista eikä kehitystä tapahdu, jos vapaakauppa on kansainvälisen kaupan ainoana vaikuttajana. Ilmeistä on, että banaanin YMJ: n kyseenalaistaminen se, joka loppujen lopuksi vahvistaa vakaumustamme asiasta.
Haluaisin lopuksi korostaa, miten tärkeää on ottaa huomioon alueellinen integroiminen ja hajautettu yhteistyö ottamalla käyttöön oikeudellisia mekanismeja ja soveltuvia keinoja, jotka mahdollistavat konkreettisten suhteiden kehittymisen varsinkin AKT-maiden ja tiettyjen Euroopan unionin äärialueiden välillä.

Fassa
Arvoisa puhemies, minäkin yhdyn niihin, jotka ovat kovasti ylistäneet kollega Martensin tekemää hyvää työtä, ja juuri siksi keskittyisin sen sijaan kahteen ratkaisevan tärkeään seikkaan hänen parlamentille esittämässään mietinnössä.
Ensimmäinen liittyy 9 kohdan kolmanteen alakohtaan, jossa Martens esittää sopimusten käyttämistä sen sijaan, että kerätään hallitsemattomasti yhteen suuri määrä ehtoja. Minä ja ryhmäni olemme toki yhtä mieltä tarpeesta vähentää ehtojen määrää, mutta samaan aikaan on korostettava voimakkaasti, että ehdot ovat paras väline sen varmistamiseksi, että maa lähtee demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen tielle. Juuri tästä syystä minä ja ryhmäni katsomme, että tällaisen sopimusten käyttämisen ehtojen hallitsemattoman yhteen keräämisen sijasta on aina oltava alisteinen sille seikalle, että kyseisten maiden on kunnioitettava ihmisoikeuksia ja demokratian periaatteita.
Sama kriittinen huomautus pätee 83 kohtaan, jossa todetaan, että kehitysmaiden kohdalla voidaan poiketa Maailman kauppajärjestön asettamista periaatteita. Jos uskomme vapaan ja liberalistisen talouden periaatteisiin, jotka ovat Euroopan unionin perusta, voimme vahvistaa tämän vain ja ainoastaan sillä ehdolla, että aiemmin määritettyjä tavoitteita noudatetaan. Heti kun kehitysmaa kykenee tulemaan toimeen omin avuin, ei ole syytä poiketa järjestön vahvistamista periaatteista.
Tätä tarkoitamme kahdella ehdottamallamme tarkistuksella, joita rohkenemme tukea parlamentin edessä.

Carnero González
Arvoisa puhemies, talouden kansainvälistyessä ja hetkellä, jolloin valitettavasti monissa maissa on otettu askel taaksepäin kehitysyhteistyössä, on tärkeämpää kuin koskaan, että Euroopan unioni vahvistaisi kansainvälisen solidaarisuuden minimivaatimusten mukaiset poliittiset, taloudelliset ja rahoitussopimuksensa 70 AKT-maan kanssa.
Meidän näkökulmastamme on erittäin tärkeää hyödyntää keskustelua viidennestä Lomé-sopimuksesta joidenkin avainkysymysten käsittelemisessä. Ensinnäkin, jotta voisimme päästä suurempaan yhtenäisyyteen kehitysyhteistyöpolitiikan ja muiden politiikkojen, erityisesti kauppapolitiikan, asiakirjojen välillä. Emme tässä asiassa voi unohtaa kaakaodirektiivin valitettavaa ja negatiivista esimerkkiä.
Toiseksi, on erittäin tärkeää, että Euroopan unionista välittyisi sellainen viesti, että AKT-maita ei voi tiukasti alistaa Maailman kauppajärjestön sääntöihin, koska AKT-maat eivät pysty kilpailemaan tasavertaisesti niiden maiden kanssa, jotka ovat taloudellisesti ja teollisesti kehittyneempiä. Tässä mielessä on erittäin tärkeää säilyttää AKTpolitiikan asiakirjat, jotka takaavat AKT-maille suosituimmuusjärjestelmien kautta aseman Euroopan maiden tuonnissa. Voimme tässä epäilemättä muistaa banaaniesimerkin, joka myös on luonteeltaan kielteinen.
On epäilemättä erittäin tärkeää, että poliittista vuoropuhelua lisätään AKT-maiden kanssa ja että osallistumisesta ja yhteistyöstä siirryttäisiin ennen kaikkea poliittiseen kumppanuuteen.
Lopuksi on välttämätöntä, että tässä keskustelussa viidennestä Lomé-sopimuksesta otettaisiin huomioon unionin ja AKT-maiden yhteistyön poliittiset päämäärät, vaikka voitaisiinkin luoda myös muita mekanismeja, jotka edistäisivät alueellista yhteistyötä ja myös alueellista integraatiota.

Telkämper
Arvoisa puhemies, Martens on esittänyt mietinnön, jota selvä enemmistö kannattaa etenkin siitä syystä, että siinä on otettu huomioon myös poliittisten ryhmien välinen laaja vuoropuhelu. Tämä vastaa sitä, mitä Pinheiro teki aiemmin, kun hän vieraili jäsenvaltioiden pääkaupungeissa saadakseen käsityksen AKT-EUyhteiskokouksen etenemisestä, ja tämän vuoropuhelun ansiosta olemme muodostaneet aiheesta selvän eurooppalaisen kannan. Mielestäni meidän on kuitenkin vielä kuultava, mitkä ovat AKT-maiden näkemykset ja vaatimukset.
Voimme vain sanoa: tämä oli erityislaatuinen ohjelma. Sen on myös oltava erityislaatuinen ohjelma. Kyse on kaikkein köyhimmistä maista ja tämän vuoksi perusedellytyksenä on, että esitämme myös Euroopan näkökohdasta laaditun ohjelman, jossa ...
(Puhemies keskeytti puhujan.) Mielestäni meidän ei tulisi harjoittaa politiikkaa hajota ja hallitse -periaatteella, toisin sanoen jakaa AKT-maiden tulevaisuutta A: han, K: hon ja P: hen. Koska ne ovat kaikkein köyhimmät maat, niiden on voitava neuvotella kanssamme yhteisesti ja käydä vuoropuhelua, jossa otetaan huomioon etelän näkökohdat. Välineet, joita käytimme aiemmin, kuten Stabex hintojen vakauttamiseksi, olivat tärkeitä välineitä, joilla autettiin niitä vapautumaan siirtomaariippuvuudesta. Kokemustemme perusteella välineitä on kuitenkin tarkistettava, sillä ne ovat usein johtaneet yksipuolisiin käytäntöihin. Tiedemiehet ovat esittäneet meille alaa koskevia malleja; mielestäni meidän tulisi ottaa ne käyttöön.
Se, mitä Fassa sanoi näiden maiden kehittymisestä WTO: n sääntelyn puitteissa ja kyvystä seurata teollistuneita maita ja maailmanmarkkinoita, ei ole uskottavaa kehityspoliittisesta näkökulmasta, sillä kokemusten perusteella tämä ei ole mahdollista. Meidän on suojeltava köyhiä maita, jotta ne voisivat ylipäätään kehittyä.
Puutteita on myös naisten osallistumisessa kehitykseen. Näissä maissa naiset ovat yleensä avainhenkilöitä, jotka myötävaikuttavat kehitysprosessiin. Tarvitsemme ennen kaikkea, ja mielestäni tätä on painotettu liian vähän Martensin mietinnössä, yhteiskokousta. Suhteiden historia on kumppanuuden historiaa, ja meidän on ylläpidettävä tätä kumppanuutta. Tämän vuoksi tarvitsemme foorumin poliittista vuoropuhelua ja yhteisiä neuvotteluja varten, ja tämä oli myös Lomén sopimuksen erityispiirre, jota meidän tulisi edistää tulevaisuudessa.
Lyhyesti sanottuna on välttämätöntä, että teemme viidennen puitesopimuksen, että jatkamme kehitystä emmekä korosta teollistamista, että muutamme rakenteita, että saamme käyttöömme budjetin, että tämä parlamentti osallistuu koko prosessiin ja ennen kaikkea, että kyseiset toimet otetaan käyttöön myös itse asianomaisissa maissa, että ne voivat seurata Euroopan unionin demokraattista kehitystä ja että ihmisoikeuksia kunnioitetaan. Näiden on oltava uuden sopimukset tärkeimmät perusperiaatteet. Martens on esittänyt nämä mietinnössään ja tulemme tämän vuoksi kannattamaan mietintöä.

Blokland
Arvoisa puhemies, Euroopan komissio on ilmoittanut vihreässä kirjassaan, että Lomén yleissopimuksen tulos on keskinkertainen. Kaupankäynnin prioriteeteistä huolimatta AKT-maiden osuus unionin sisämarkkinoilla on laskenut vuoden 1975 6, 7 %: sta vuoden 1994 3, 7 %: iin. Sysmin ja Stabex eivät ole vaikuttaneet AKT-maiden viennin monipuolistamiseen. Projektiapu ei ole parantanut hyvinvointia.
Merkittävin vastalauseeni Martensin päätöslauselmaa vastaan on se, että huolimatta pituudestaan päätöslauselma ei vastaa lainkaan komission analyysia. Päätöslauselmassa painotetaan, että Lomén yleissopimuksen lähtökohtia ovat kumppanuus, ennakoitavuus ja varmuus. Vaikka nämä lähtökohdat ovatkin hienoja, niillä ei ole saatu aikaan AKT-maiden tilanteessa mitään parannusta reilun 20 vuoden aikana. Esittelijän mainitsema enemmän tai vähemmän vanhaan malliin jatkaminen ei ole AKT-maiden etujen mukaista. Tämän vuoksi aion äänestää päätöslauselmaa vastaan lopullisessa äänestyksessä.
Päätöslauselmassa on kuitenkin paljon kohtia, jotka voin hyväksyä. Tuen sydämestäni 20 kohtaa, jossa käsitellään hajautettua yhteistyötä, sekä 43 kohtaa, jossa käsitellään kaupallisen yhteistyön vahvistamista ja jäljellä olevien kaupan esteiden poistamista.
Sitä vastoin vastustan kovasti 80 kohtaa, jossa pahoitellaan sitä, että kehitysyhteistyötä ei ole saatu tiiviimmin yhteisöjen politiikan osaksi. Mielestäni jäsenvaltioiden tulee säilyttää vastuunsa kehitysyhteistyöstä. Myös siksi Euroopan komission jatkuva poliittinen vuoropuhelu menee mielestäni liian pitkälle.

Scarbonchi
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat. Parlamentin on nyt, Librevillessä pidettävän AKTmaiden päämiesten huippukokouksen aattona, annettava erittäin voimakas poliittinen signaali.
Ryhmäni, Euroopan radikaaliallianssin ryhmä, on vakuuttunut siitä, että Lomén yleissopimuksen viitekehys on ehdottomasti säilytettävä ja sopimuksen sisältöä elvytettävä. Olemme siis täysin samaa mieltä esittelijän kanssa. Esittelijän tärkeänä tehtävänä on vakuuttaa, toivon mukaan, niin neuvosto, komissio kuin AKT-kumppanimme sekä kaikki Euroopan kansalaiset, viidennen Lomén yleissopimuksen tarpeellisuudesta.
Muistutan mieliin joitakin olennaisia kohtia. Meidän on pyrittävä estämään kehitysapua kohtaan tunnetun kiinnostuksen katoaminen ja kriisi, jossa kehitysavun oikeutuksen sanotaan olevan. Unionin jäsenvaltioiden ja kehitysmaiden edut käyvät yhä yksiin.
On myös torjuttava pyrkimykset kansallistaa uudelleen kehitysyhteistyöpolitiikkoja. Juuri Euroopan unionin on edelleen toimittava julkisen kehitysavun sulatusuunina, koska se on etuoikeutettu kumppani, joka kykenee uhmaamaan amerikkalaisia ja aasialaisia. Saman logiikan mukaan meidän on pidettävä huolta siitä, ettei unioni laajentumistaan verukkeena käyttäen luopuisi varsinkaan AKT-maiden kanssa aikaisemmin solmituista yhteisvastuun muodoista.
Tältä pohjalta meidän pitää yrittää luoda uudelleen AKT-EU-yhteistyö vastuullisen kumppanuuden puitteissa. Meidän on kuitenkin pidettävä huolta, että tämä kumppanuus on todella tasapuolista eikä suuntaudu jälleen kerran vain eurooppalaisten odotusten täyttämiseen. Tämä kumppanuus tuo meille velvollisuuksia: demokratisoitumisprosessin, kouluttamisen ja taloudellisten rakenteiden kehittämisen paikallisesti ja kestävällä tavalla.
Tämän vuoksi olemme kiinnostuneita ja tyytyväisiä siitä, että Togossa, Lomén yleissopimuksen isäntämaassa, 6 %: n vuotuinen kasvu yhdistyy nykyisin maan demokraattisten instituutioiden myönteiseen ja nopeaan kehitykseen. Tämä on voimakas ja rohkaiseva merkki seuraavalle, lokakuun lopulla pidettävälle yhteiselle edustajakokoukselle.

Antony
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat. En ole Euroopan yhteensulautumisen ja sekasortoisuuden kannattaja, vaan kannatan Euroopan valtioliittoa, joka kunnioittaa kansojensa vapautta ja itsemääräämisoikeutta. Tämän vuoksi ei teitä hämmästytä, kun ilmoitan, että me kaikki emme hyväksy vihreän kirjan henkeä emmekä kollegamme Martensin siitä tekemää mietintöä.
Olemme tietenkin samaa mieltä toiveista ja pääperiaatteista, kumppanuudesta ja koko väestön ottamisesta mukaan. Emme kuitenkaan pidä tyydyttävänä globalisoivaa näkemystä, jossa suhteita määritellään jollakin tavalla blokkien mukaan. Hyväksymme tietenkin kurssien säätelyn, mutta mitä tulee konkreettiseen kehitysapuun, maatalouteen, teollisuuteen, terveyteen ja asumiseen, mielestämme parempi olisi turvautua pehmeään yhteensovittamiseen kuin keskitettyyn organisaatioon.
Maillamme on Afrikan maiden kanssa historiallisia siteitä ja olemme oppineet yhteisistä kokemuksista. Ranskan on helpointa tehdä työtä Senegalin, Norsunluurannikon ja Togon kanssa, Portugalin taas Angolan ja Mosambikin kanssa. Pelkään, että myös kehitystyön alalla kansat joutuvat jatkossakin maksamaan kalliisti ideologisesta konstruktivismista.

Barthet-Mayer
Arvoisa puhemies, minulla on kunnia esitellä maatalousvaliokunnan lausunto tästä asiakirjasta. Valitettavasti kireän aikataulun vuoksi kehitys- ja yhteistyövaliokunta ei voinut ottaa tätä lausuntoa huomioon. Pyydänkin arvoisia kollegoita kiinnittämään nyt lausuntoon sen ansaitseman huomion.
Komission vihreän kirjan ansiona on, että se esittelee mielenkiintoisia näkökohtia uusista yhteistyömuodoista AKTkumppaniemme kanssa. Se kuvastaa päättäväistä halua tehdä Euroopan unionin ja AKT-maiden välisestä yhteistyöstä pysyvää. Mutta jotkin sen esiin tuomista vaihtoehdoista saattaisivat olla vaarallisia tietyn ajan kuluttua itse AKT-EU-kumppanuudelle.
Kuten herra Martenskin, jota muuten onnittelen vilpittömästi erinomaisesti tehdystä työstä, kannatamme maatalousvaliokunnan kanssa AKT-EU-suhteiden säilyttämistä ja syventämistä. Ei saisi unohtaa, että Lomén yleissopimus on kaikkein edistynein malli kehitysyhteistyöstä, sanotaan siitä sitten mitä tahansa. Sen merkitystä niin AKT-maille kuin EU: lle ei todellakaan pitäisi aliarvioida.
Euroopan parlamenttia pyydetään nyt, kuten jo on mainittu, antamaan tuleville neuvottelijoille voimakas poliittinen signaali. Haluamme, että EU-AKT-yhteistyötä uudistetaan, niin että se perustuu kumppanuuteen, jonka poliittista ulottuvuutta on vahvistettava ja jonka on liitettävä väestö läheisemmin kehitysyhteistyöprosessiin.
Mutta tätä kehitysyhteistyömallia repivät eri suuntiin toisaalta kauppavaihdon lisääntyvä globaalistuminen ja toisaalta Euroopan väistämättä tapahtuvan avautumisen ahdistaman unionin tulevaisuuden vaatimukset. Euroopan unioni ei minusta kuitenkaan saisi missään tapauksessa asettaa kyseenalaiseksi olemassa olevia ja syviä yhteisvastuun muotoja. Tämä koskee erityisesti maatalouskysymyksiä.
Tämän vuoksi esitän pahoitteluni sen johdosta, ettei maataloutta ja maaseudun kehittämistä ole todella otettu huomioon vihreässä kirjassa. On helppo todeta, että maatalouskysymykset ovat keskipisteessä sekä AKT-maiden enemmistön kehitysprosessissa että kauppasuhteissa. Viimeisimmän Lomén yleissopimuksen jälkeen juuri maatalousvaihto on hallinnut suhteitamme näihin maihin. Mutta en halua kuitenkaan sanoa, että tulokset olisivat olleet aina toiveittemme ja odotustemme mukaisia. En halua myöskään aliarvioida kauppaetuusjärjestelmien vikojen aiheuttamia kieroutumia ja riippuvuussuhteita, joita näin on syntynyt.
Juuri tämän vuoksi on maatalouskysymyksiin kiinnitettävä lisääntyvässä määrin huomiota. Jos riippuvaisuutta aiheuttavat tilanteet halutaan lopettaa, jos kansalliset ja alueelliset markkinat pyritään saamaan itseriittoisiksi ja jos AKT-maiden integroitumista maailmanmarkkinoihin halutaan helpottaa, Euroopan unionin on otettava sekä sisäinen että ulkoinen vastuu. Jotta yhteistyöpolitiikka olisi tehokasta, se on integroitava muihin politiikkoihin. Esimerkiksi yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen kohdalla on muistettava unionin 70 AKT-maan kanssa tekemät sitoumukset.
Euroopan unionin on puolustettava kansainvälisten foorumien jo olemassa olevia yhteisvastuun muotoja, tarkoitan tässä lähinnä Maailman kauppajärjestöä. Surullisenkuuluisa banaanijuttu muistuttaa meitä siitä, kuinka helposti liberalismissa voidaan mennä liiallisuuksiin. Euroopan unionin on puolustettava sitoumuksiaan. Olen esimerkiksi suosituimmuusjärjestelmien kannalla, mikäli ne osaltaan auttavat pyrkimyksiä eriyttää maataloustuotteita, mikä on ainoa keino lopettaa vaaralliset riippuvuussuhteet.
Lopuksi haluaisin sanoa, että maataloustuotteita koskevien kauppasuhteiden uudelleenmäärittelyn lisäksi tasapainoisen EU-AKT-suhteen avulla voidaan maaseudun kehittymistä piristää. Tämä taas on sosioekonomisen kehitysprosessin moottori, joka takaa maaseutualueiden taloudellisen monimuotoisuuden, paikallisen väestön aktiivisen osallistumisen prosessiin ja alueellisen ja alueiden välisen dynamiikan ja yhteisvaikutuksen syntymisen. Näin voidaan turvata kyseisten alueiden elintarvikehuolto ja taata luonnonvarojen kestävä käyttö.
Hyvät kollegat, nämä ovat ne suunnat, joihin meidän on ehdottoman välttämätöntä kulkea, jos haluamme todella elvyttää suhteitamme AKT-kumppaneihimme.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Barthet-Mayer. Puhemiehenä minun on esitettävä kaksi yleistä pyyntöä parlamentille. Ensiksikin pyydän, että pyrkisitte puheenvuorojenne valmistelussa noudattamaan ryhmienne antamia puheaikoja. Tiedän, miten vaikeaa on sanoa lyhyessä ajassa ne tärkeät asiat, jotka teidän on esitettävä parlamentille. Kun puheajat kuitenkin toistuvasti ylitetään, emme lopulta ehdi käsitellä kaikkia esityslistan asioita.
Toiseksi pyydän, että vaikka teillä onkin vain vähän aikaa, pitäisitte puheenvuorojenne aikana taukoja, koska muuten tulkkien jo nyt vaikea työ vaikeutuu entisestään. Saan jatkuvasti huomautuksia tulkeilta siitä, miten vaikeaa heidän on seurata meidän puheenvuorojemme kulkua.
Hyvät kuulijat, tiedätte, etten koskaan keskeytä puheenvuoroa, vaan ainoastaan huomautan, joskus pontevastikin mutta kuitenkin huomautan, kun puheaikanne on kulunut loppuun. Pyydän teitä tarkkailemaan itseänne, jotta työskentelymme etenisi hyvin.
Kun olen nyt sanonut tämän, hyvät kuulijat, tarkoittamatta tätä erityiseksi suositukseksi kenellekään tietylle henkilölle, annan puheenvuoron kahden minuutin ajaksi Rocardille.

Rocard
Arvoisa puhemies, kollegamme Martens on laatinut harvinaisen laadukkaan mietinnön. Tämä mietintö on kunniaksi parlamentille ja samalla hyvin hyödyllinen komissiolle ja neuvotteluille. Kiitos!
Mietinnössä oli kaksi ansiota, nimittäin kirjoituksen ja vakaumuksen voima sekä toisaalta avoimuus sille, että siinä hahmoteltuja suuntaviivoja voidaan täydentää tekemällä yksityiskohtiin useita tarkistuksia ja lisäyksiä. Tämä tekee päätöslauselmasta kokonaisuutena luonteeltaan erittäin innovatiivisen.
Valiokuntamme lähes täydellinen yksimielisyys, jonka toivon ennakoivan parlamentin lähes täydellistä yksimielisyyttä, osoittaa, että yleissopimus halutaan säilyttää ja että sen maantieteellistä kenttää ei pitäisi muuttaa muuten kuin AKT-maiden niin halutessa ja että taloudellisten seikkojen lisäksi tärkein odotettavissa oleva uudistus koskee poliittisia seikkoja, joita ei neljässä aikaisemmassa yleissopimuksessa ole mainittu.
Tavoitteena on tukea demokratian oppimista ja demokraattisia rakenteita. Tavoitteena on integroiminen; eräs tarkistus yllättää teknisyydellään, mutta on tärkeä, nimittäin kriisien ennaltaehkäisyä ja konfliktien hoitamista koskeva muutos. Tavoitteena on jopa yhteisvastuusäännöksiä, epäilemättä Afrikan maiden välisiä, joiden avulla kannustetaan hyvään hallintoon ja valvotaan sitä. Jos AKT-maat ovat keskenään samaa mieltä, esittämämme ajatus on tärkeä.
Talouden alalla emme luonnollisesti ole yhtä innovatiivisia. Muistutan kuitenkin aluksi, miten tärkeää on keskittää voimavaroja Sysminiin, joka on apumme markkinoiden infrastruktuureille niiden laajentuessa. Muistutan erityisesti aivan uudesta näkökulmasta, eli kansalaisten harjoittaman talouden tunnustamisesta. Tätä taloutta ei saisi enää kutsua vapaamuotoiseksi, jotta sitä ei sekoitettaisi huumeisiin ja rikollisuuteen, koska pienimuotoinen perustalous on kehityksen ydin. Rouva Barthet-Mayer, minusta olette unohtanut, että kun puhutaan maaseudun ihmisistä, tarkoitetaan juuri tätä.
Seuraavaksi arvoisa puhemies - ja lopetan tämän jälkeen - mietinnön ehkä uusin näkökulma on pyrkimys ei niinkään odottaa suoraa kehitysapua vaan vapauttaa apua pidäkkeistä ja siirtää esteitä kehityksen tieltä. Ensimmäiseksi on lopetettava Afrikan henkisen omaisuuden ryöstäminen ja alettava suojella vähälukuisia patentteja ja uusia keksintöjä, jotta vältettäisiin Afrikan henkisen omaisuuden joutuminen rikkaiden maiden monikansallisten yritysten haltuun. Toiseksi on korostettava alueellisen integroimisen tärkeyttä kehityksen tukena. Kolmanneksi on pidettävä kiinni hajautetusta yhteistyöstä korostaen sitä, hyvä komissaari, että hajautetussa yhteistyössä paikallisia yhteisöjä ei kohdella kuten kansalaisjärjestöjä, kysymys on eri kategorioista.
Viimeiseksi, me korostamme uuden, lupaavan ilmiön, pienlainojen tärkeyttä. Pienen ryhmän perustamaa ja sen luottamukseen perustuvaa pankkia, joka koostuu aivan pienistä lainoista, joihin ei tarvita aineellisia takuita. Tämä on kokonaan toinen maailma. Näin päästään pois köyhyydestä. Olemme ylpeitä mietinnön innovatiivisuudesta.

Schwaiger
Arvoisa puhemies, ryhmämme puheenjohtajan Wilfried Martensin mietintö, jota haluaisin kannattaa Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta, kuvastaa Euroopan parlamentin monivuotista kokemusta kehitysyhteistyössä, eikä ainoastaan kehitysvaliokunnassa vaan myös AKT-EU-yhteiskokouksessa. Tämä mietintö, joka sisältää tärkeitä johtopäätöksiä, on Euroopan parlamentin yksimielisyyden ilmaus, ja pyydän tämän vuoksi komissaari Pinheiroa sisällyttämään tämän mietinnön olennaiset rakenneosat seuraaviin AKT-maita koskeviin neuvotteluvaltuuksiin. Olemme tästä hyvin kiinnostuneita.
Sallinette minun kiinnittää huomiota kolmeen Martensin mietinnön avainkohtaan. Ensinnäkin: haluamme kumppanuutta ensi sijassa demokraattisten AKT-maiden kanssa ja niiden maiden kanssa, jotka ovat valinneet päättäväisesti ja lopullisesti tien kohti demokratiaa, oikeusvaltiota ja ihmisoikeuksia ja jotka toteuttavat nämä päämäärät hallitusten ja parlamenttien myönteisillä toimilla. Emme voi hyväksyä sitä, että tämä yhteistyö ulottuu korruptoituneisiin diktatuureihin. Nämä diktatuurit eivät myöskään saa osallistua uuden sopimuksen neuvotteluihin.
Toiseksi: kehitysyhteistyömme painopiste on oltava Afrikka. Hyvien naapuruussuhteiden politiikka, Afrikan maantieteellinen läheisyys, useiden Euroopan maiden historiallinen vastuu sekä kumppanuutemme toistaiseksi vaatimattomat tulokset antavat erityisen syyn parantaa välineitä ja syventää laaja-alaisen yhteistyön perustaa. Kaikista maanosista juuri Afrikka on heikoimmassa asemassa talouden, yhteiskunnan ja demokratian rakenteiden kehityksessä. Suhteet tarvitsevat näin ollen uutta pontta.
Kolmanneksi: AKT-maiden kehitysyhteistyöpolitiikka globaalisen kehitysstrategian osana tarkoittaa, että meidän on tarkistettava myös Karibian ja Tyynenmeren maiden yhteistyön välineitä. Myös heikoimmassa asemassa olevien kehitysmaiden, Karibian ja Tyynenmeren kumppaneidemme naapurien, on voitava osallistua kestävään taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen. Pyydämme tämän vuoksi komissiota harkitsemaan, voidaanko Keskija Etelä-Amerikan sekä Kaakkois-Aasian köyhimmille kehitysmaille, jotka ovat Karibian ja Tyynenmeren kumppaneidemme naapureita, laatia vastaavasti yleiset ensisijaiset tavoitteet, tai voisiko Euroopan unioni ottaa tämän lisäksi käyttöön nykyresursseille ylimääräisiä välineitä, jotka ylittävät Lomén sopimuksen maantieteelliset rajat? Tätä kysymystä - voinko esittää Teille, komissaari Pinheiro, tämän nimenomaisen pyynnön - tulisi tutkia EUAKT-neuvotteluvaltuuksien hahmottelun yhteydessä.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, komission vihreässä kirjassa ja herra Martensenin mietinnössä on useita tärkeitä huomioita, analyysejä ja päätelmiä, ja tämän vuoksi keskustelun ei tule päättyä tänään. Aion nimittäin korostaa kolmea asiaa, joita pidän erittäin tärkeinä.
1.Komission mukaan negatiivinen kuva, joka monella on Afrikasta hajoavana mantereena, ei vastaa todellista kuvaa tämän päivän Afrikasta. Kuva Afrikasta on sekava. Toisin sanoen, avunanto ei mene hukkaan. Siitä on hyötyä. Toisella tavalla sanottuna: meillä ei ole mitään tekosyytä olla toimittamatta apua. Voimme olla mukana antamassa ihmisille mahdollisuuden elämään, ja se luo toivoa myös heidän lapsilleen. EU: n vastuu tässä asiassa on suuri, osittain yhteisenä ponnistuksena, osittain yksittäisten maiden toimintana.2.Tänään emme keskustele tukiohjelmasta, mutta joka kerta, kun keskustelemme kehitysmaa-avusta ja suhteestamme kehitysmaihin ylipäänsä on sanottava, että on häpeällistä, ettei EU edes likimäärin pääse tavoitteeseensa, joka on 0, 7 %.3.Köyhät maksavat aina takaisin. Tämä väite symboloi mielestäni sitä, kuinka paljon apua voi olla siitä, jos toimimme oikealla tavalla, nimittäin jos tuemme ihmisarvoa ja tasa-arvoa. Sanon tämän myös siksi, että huolimatta siitä, että hallitusten tekemät ihmisoikeusrikkomukset aiheuttavat rajoituksia, joiden takia heille kohdistuvat avustuksemme pienenevät, on määränpäänämme aina niiden auttaminen, jotka apuamme eniten tarvitsevat.
Souchet
Arvoisa puhemies, Martensin mietintö käsittelee aihetta, joka alusta alkaen on ollut yksi Euroopan yhteisön erityispiirteistä, eli halua rakentaa kumppanuus, erityisyhteistyön muoto, joka perustuu huomattavan suureen julkiseen kehitysapuun, maantieteellisesti etuoikeutetun yhteistyöalueen kanssa.
Tämä esimerkki on ainutlaatuinen, sen tulokset ovat myönteisiä. AKT-maat haluavat jatkaa tätä kumppanuutta. Näin ollen pyrkimystä tulee aivan ilmeisesti pitää yllä. Juuri sitä suosittelee hyvällä syyllä herra Martens korostaen, miten tärkeää on säilyttää globaali kehys Euroopan unionin ja AKT-maiden välisissä suhteissa sekä Lomén sopimuksen menestymiseen vaikuttaneet välineet, eli tuotteita koskeva pöytäkirja, Stabex ja Sysmin. Nämä välineet takaavat AKT-maille ennakoitavuuden ja turvallisuuden minimitason, joita maat tarvitsevat hallitakseen kehitystään.
Tämän politiikan jatkamisen tiellä on kuitenkin vakavia uhkia. Todellisuudessa huomaamme olevamme täydellisessä umpikujassa, koska komission on annettu seurata kahta yhdensuuntaista, mutta keskenään ristiriitaista politiikkaa: absoluuttiseen vapaakauppaan perustuvaa ulkomaankauppapolitiikkaa ja etuoikeutettujen kumppanien kanssa noudatettavaa kehitysapupolitiikkaa. Ristiriita näkyy nyt siinä, että Maailman kauppajärjestö " banaanipöytäkirjallaan" hajotti Lomén sopimuksen määräysosan ensimmäisen elementin.
Ellemme halua Maailman kauppajärjestön riisuvan Lomén järjestelmää systemaattisesti väline välineeltä, neuvoston olisi korkea aika saada lopultakin johtava asema ja tunnustettu etusija, jotta se voisi laajoilla yhteisen edun aloilla kuten kehitysavussa määritellä johdonmukaisesti selvät, pitkän aikavälin suuntaviivat ja puolustaa niitä päättäväisesti, käyttäen kaikkia ulkopolitiikan välineitä. Arvoisa puhemies, vain tällä tavalla Euroopan unioni pystyy välttämään sen, että ulkopuoliset intressiryhmät sanelevat sen poliittiset valinnat.
Valitamme, ettei Martensin mietinnössä korosteta tarpeeksi tätä ratkaisevaa näkökohtaa. Äänestämme kuitenkin hänen mietintönsä puolesta, koska hän ilmaisee selvästi halunsa jatkaa päättäväisesti kumppanuuttamme AKTmaiden kanssa.

Kinnock, Glenys
Arvoisa puhemies, otan tyytyväisenä vastaan tämän mietinnön, ja suosittelen sitä parlamentille.
Komissaari Pinheiro muistanee, että moni meistä esitti varauksia vihreään kirjaan, mutta otamme tyytyväisinä vastaan vihreän kirjan julkaisemisen jälkeen käydyt neuvottelut ja mahdollisuuden vuoropuheluun. Toivon, että komission kannanotto heijastaa niitä neuvotteluja, joita on käyty parlamentin, AKT-ryhmän ja kansalaisjärjestöjen kanssa.
Martensin mietinnössä on esitetty joitakin erittäin tärkeitä kohtia. AKT-ryhmän kokoonpanoa ei tulisi muuttaa, ennen kuin ryhmä itse niin päättää. Pelkästään luottamus markkinoihin ja avoin vapauttaminen eivät ole ihmelääkkeitä köyhimmille maille.
Komission on edelleen tuettava näkemystämme siitä, että ilman tukea ja kauppaetuuskohtelua ei ole mahdollista luoda sosiaalisia turvaverkkoja ja täten varmistaa köyhimpien maiden kohtuullista kasvua. EU on maailman suurin kaupparyhmittymä, ja sen on aika lopettaa nöyristely WTO: n ja Yhdysvaltojen edessä.
Kehitysvaliokunta on tunnistanut lukuisia ensisijaisia tavoitteita, jotka liittyvät naisten keskeiseen asemaan kehitysprosessissa. Meidän tulisi myös ottaa käyttöön riippumaton valitusmekanismi yksilöille tai yhteisöille, jotka katsovat, että heidän etujaan ei ole valvottu. Lisäksi AKT-EU-yhteiskokousta tulisi kuulla, jos syntyy tilanne, jossa 5 artiklaa sovelletaan asianomaisten maiden erottamiseen.
Haluaisin pyytää, että kannatamme 20/20 ajatusta, jonka mukaan vastaanottavien maiden tulisi turvata ja lisätä perussosiaalimenojaan. Komission tulisi myös arvioida konfliktien vaikutusta epävakailla alueilla ja varmistaa, että voimme suojella haavoittuvia ryhmiä ja yhteisöjä. Meillä on hyvä tilaisuus varmistaa pitkäaikainen monenkeskinen kehitys. Sanasto on merkittävästi muuttunut, ja komissaari Pinheiro on käyttänyt uutta sanastoa. Emme enää sano Lomén jälkeen, sanomme nyt Lomé V, ja otamme tyytyväisinä vastaan tämän sanastomuutoksen.

Stasi
Arvoisa puhemies, nyt kun parhaillaan mietimme Euroopan unionin ja AKT-maiden välistä uutta kumppanuutta, Euroopan parlamentilla on tilaisuus muistuttaa tietyistä tosiasioista. Ensinnäkin, yhteistyöpolitiikka ei ole Euroopan unionille marginaalipolitiikkaa, vaan sen on oltava yksi EU: n politiikan ja eurooppalaisten tahdon ydinkysymyksistä.
Eurooppa ei todellakaan voi käpertyä itseensä. Avoimuus ja halu myötävaikuttaa kansojen väliseen uuteen yhteisvastuuseen ovat eurooppalaisen identiteetin tärkeimpiä elementtejä. Euroopan unionin on oltava esimerkkinä köyhien maiden kanssa tehtävässä yhteistyössä. Muistutamme myös, ettei Euroopan unionin sovi missään tapauksessa pakottaa muissa maanosissa sijaitsevia ja muita kulttuureja edustavia maita seuraamaan omaa malliaan. Päinvastoin, meidän pyrkimyksenämme on oltava auttaa näitä maita säilyttämään arvokkaimman osan perinteestään, ajatustavastaan ja elämäntavastaan, huolimatta lisääntyvän globaalistumisen epävakaille maille aiheuttamista riskeistä.
Euroopan unionin nyt aloittaessa uutta laajentumisprosessia on syytä muistaa, että tämä epäilemättä uusia menoja EU: lle aiheuttava prosessi ei saa toteutua AKT-maiden kanssa tehtävän yhteistyön kustannuksella. Emme saa unohtaa vastuutamme näitä maita kohtaan emmekä omaa kutsumustyötämme maailmassa.
Lopuksi, meidän on myös muistettava, että tämän uuden kumppanuuden onnistuminen vaatii väestön osallistumista. Tämän vuoksi yhä useamman paikallisen yhteisön harjoittamaa hajautettua yhteistyötä pitäisi entisestään lisätä. Tämä yhteistyön muoto lujittaa hajauttamis- ja demokratisoitumisprosessia AKT-maissa ja saa Euroopan valtioiden asukkaat tietoisiksi kumppaneidensa ongelmista.
Hajautettu yhteistyö tuo EU-AKT-suhteisiin inhimillisen ulottuvuuden, jota ilman yhteistyö ei saavuttaisi Martensin erinomaisessa mietinnössä määriteltyjä tavoitteita.

Junker
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat! Martensin mietintö on hyvä perusta pyrkimyksillemme saattaa tuleva keskustelu ja toivottavasti myös viidennen Lomén sopimuksen suunnittelu edistykselliselle tielle. Haluaisin korostaa yhtä näkökohtaa, jota ei mielestäni ole otettu riittävästi huomioon. Tämän vuoksi ryhmäni on esittänyt täydentäviä ehdotuksia, jotka mielestäni ovat kehitys- ja yhteistyövaliokunnan näkemysten mukaisia, joten esittelijä voinee hyväksyä ne. Kyse on etenkin naisten peruspalvelujen saatavuudesta, niin koulutuksen kuin terveydenhuollon alalla, mutta myös yhdenvertaisesta osallistumisesta päätöksentekoon, sillä naisten oikeuksien vahvistaminen on ratkaiseva tekijä kehityksen kannalta. Tästä näkemyksestä ollaan yhtä mieltä, ja aiheesta on käyty periaatekeskustelua jo vuosien ajan. Olemme omaksuneet Euroopan unionissa mainstreamingperiaatteen ja mielestäni tätä periaatetta on sovellettava myös kehitysyhteistyöpolitiikkaamme. Tämän vuoksi toivon, että teemme mietintöön vielä lisäyksiä äänestyksessä.

Günther
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat! Euroopan ja AKT-maiden välistä menestyksekästä yhteistyötä on jatkettava tulevaisuudessa, ja kiitän sydämellisesti kollegaani Martensia aivan henkilökohtaisesti siitä, että hän on ottanut tehtäväkseen edistää tätä asiaa. Euroopan ja kehitysmaiden välisessä yhteistyössä on kuitenkin muutamia näkökohtia, joissa on epäilemättä parantamisen varaa, huolimatta aiemmin saavuttamistamme edistysaskelista, ja tämä on yksi niistä syistä, miksi tarkastelemme aihetta tänään niin yksityiskohtaisesti.
Tässä yhteydessä voidaan myös nähdä, että vihreän kirjan vertaaminen mietintöön viittaa siihen, että keskustelu on vihdoin saatu liikkeelle. Tästä huolimatta meillä on mielestäni yhä muutamia kumppaneitamme koskevia avoimia kysymyksiä, joista on keskusteltava. Ensimmäisenä on tehokasta hallintoa koskeva kysymys. Meillä on vaikeuksia hyväksyä yhteistyötä pohjoisissa maissa, jos ne eivät osoita pyrkivänsä varmistamaan tukea toimivalla hallinnolla.
Toiseksi: yksi näkökohdista on asevarusteluun käytettävät menot. Yksittäiset kehitysmaat ovat viime vuosien aikana kuluttaneet yhä enemmän rahaa puolustukseen ja vähemmän kansalaisten koulutukseen. Kolmas näkökohta on joiltakin osin rikkaat luonnonvarat. Tässä yhteydessä herää kysymys, miten laajalti väestö hyötyy maan rikkauksista, vai hyötyykö niistä vain pieni osa? On myös kysyttävä, ovatko kaikki AKT-maat yhtä köyhiä, vai olisiko niiden välillä syytä tehdä eroja.
Kehitysmaita on rohkaistava ottamaan enemmän vastuuta omasta tulevaisuudestaan, ja olisi hienoa, jos jonain päivänä varoja ei enää tarvitsisi siirtää nykyisiä määriä, mutta siihen päivään asti näiden maiden on oltava varmoja yhteisvastuullisuudestamme.

Lööw
Arvoisa puhemies! Nyt kun olemme sopineet uuteen Lomén sopimukseen liittymisestä, on myös tärkeää, että uskallamme tunnustaa vanhan version puutteet. Niin tapahtuu myös vihreässä kirjassa, jossa huomautetaan esimerkiksi siitä, ettei kumppanuuden idea toimi monessa maassa, koska institutionaalista suorituskykyä ei tämän hoitamiseksi riitä tarpeeksi. Tämä on vain yksi esimerkki siitä, että yhteistyötä on eriytettävä sen suuren heterogeenisen joukon sisällä, jonka 70 AKT-maata muodostaa. Tällaista eriyttämistä tehtäessä on ainakin minun näkemykseni mukaan köyhyyteen puuttumisen ja kestävän kehityksen oltava keskipisteenä. Sitä paitsi, kuten Junker juuri huomautti, on naisten asemaan kiinnitettävä huomattavasti enemmän huomiota kuin mitä olemme tänään tehneet.

Paasio
Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää huomiota siihen ajankohtaan, johon Lomén sopimuksen jatkamisesta käytävät neuvottelut osuvat. Euroopan unionin kannalta laajentumisneuvottelujen menestys ja Euroopan talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen käynnistyminen ovat kohtalon kysymyksiä koko Euroopan kannalta. On syytä korostaa Lomén sopimuksen jatkamiseen tähtäävien neuvottelujen tärkeyttä myös tätä taustaa vasten. On kysymys Euroopan unionin maantieteellispoliittisesta kattavuudesta, sen tehokkuudesta ja samanaikaisesti unionin roolista maailmanlaajuisessa yhteydessä. On syytä vakavasti toivoa, että EU aikaisempaa selvemmin oivaltaa kehitysmaasuhteidensa kuuluvan kiinteästi yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan piiriin. Tästä seuraa myös se, etteivät toivottavasti menestykselliset laajentumisneuvottelut saa johtaa kehitysmaiden aseman heikkenemiseen.

Smith
Arvoisa puhemies, taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta oli erittäin tietoinen siitä, että Lomén yleissopimuksen kaupalliset määräykset ovat EU-AKT-suhteiden tärkein kohta taloudellisesta näkökulmasta katsoen. Siksi me uskomme, että meidän tulisi analysoida ja arvioida yksityiskohtaisesti ehdotettujen vaihtoehtojen taloudelliset vaikutukset kullekin maalle.
Vihreästä kirjasta puuttuu tällainen analyysi, ja ehkä taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta voisi tulevina kuukausina suorittaa tämän tehtävän. Joka tapauksessa parlamentin tulisi vaatia perusteellista arviointia, ennen kuin se antaa tukensa yhdellekään kauppavaihtoehdolle.
Martensin mietinnössä todetaan aivan oikein, että ei-vastavuoroinen kauppaetuuskohtelu on tärkeä kehitysväline, ja meidän tulisi tunnustaa tämä. Ehdotan myös, että komissio voisi tehokkaammin puolustaa kehityskumppaneitaan WTO: ta vastaan. Komissaari, lukekaa tämä ja ryhtykää toimiin, olkaa hyvä.
Taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnalla oli tämä mielessään, kun se pyysi kaupan ja kehityksen käsitteen kehittelemistä WTO: n puitteissa. Tämän käsitteen tulisi paremmin kuin olemassa olevien WTO-sääntöjen ottaa kantaa vastavuoroisiin ja ei-vastavuoroisiin kauppasopimuksiin kehitys- ja teollisuusmaiden välillä. Päinvastoin kuin nykyisissä WTO-säännöissä, siinä tulisi täysin ottaa huomioon eri kehitystasot ja kyseisten talouksien kokoerot.
WTO puoltaa tasa-arvoisia sääntöjä kaikille, mutta sen olemme ainakin oppineet Etelä-Afrikasta käydyistä keskusteluista ja banaanipaneelista, että jos epätasa-arvoisia kumppaneita kohdellaan tasa-arvoisesti, niin päädytään epätasa-arvoiseen ja epäoikeudenmukaiseen tulokseen.

Pinheiro
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin sanoa, että aikaisemmin Euroopan parlamentti on aina ollut kumppanina perusteellinen määritellessään ja jatkaessaan yhteistyöpolitiikkoja. Mutta en ole koskaan odottanut, että vihreän kirjan, jossa identifioidaan ongelmat yrittämättä ratkaista niitä, julkaisemisen jälkeen meillä todellakin voisi olla suuntaviivat ja alustavat vastaukset niin moniin ongelmiin kuin Martensin mietinnön ansiosta on laita. Onneksi meillä nyt on mietintö, joka laadukkuutensa ansiosta tarjoaa tarvittavat puitteet komission poliittisille ehdotuksille ja suuntaviivoille. Sanon tämän vilpittömästi, koska mielestäni mietintö on poikkeuksellisen laadukas. Kiitän herra Martensia ja kehitys- ja yhteistyövaliokuntaa sekä muita valiokuntia, koska työni yksinkertaistuu huomattavasti. Haluaisin kuitenkin mainita pari esille tullutta seikkaa.
Ensimmäinen on kauppa. Uskon todellakin, että Maailman kauppajärjestössä on tehtävä jotakin. Ministeritkin myönsivät Singaporessa viime joulukuussa, että vähiten edistyneet maat tarvitsevat erikoissääntöjä. Tähän mennessä emme kuitenkaan ole saaneet Maailman kauppajärjestöltä vastausta. Ollaksemme täsmällisiä kysymys ei ole vain siitä, että olisi olemassa säännöt, jotka olisivat samat kaikille. Kuten äskettäin oli puhe, vaikka säännöt olisivatkin samat molemmille, en koskaan voittaisi Mike Tysonia edes puremalla häntä korvasta. Ei riitä, että kaikille on samat säännöt. On todettava selvästi ja rohkeasti, että pienten saarten tai köyhimpien maiden epävakaat taloudet tarvitsevat myös jotakin muuta.
Toinen, valitettavasti meidän toimivaltaamme kuulumaton näkökohta koskee ulkomaan velkaa. Hyvät ystävät, yhteistyömme voisi olla loistavana esikuvana, mutta jos suurin osa maista jatkuvasti nääntyy velkataakan alla, toimintamme on käytännöllisesti katsoen tuhoon tuomittua. Toivon todella, että me kaikki ainakin poliittisesti rohkenemme painostaa Bretton Woods -instituutiota, jotta kaikkein velkaantuneimpien maiden hyväksi tehdyt aloitteet olisivat hieman kunnianhimoisempia. Korostan tässä kahden jäsenvaltion, Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan, erinomaisia ponnisteluja velan mitätöimiseksi vaikeissa olosuhteissa. Näitä ponnisteluja on tuettava ja muita instansseja on kehotettava tekemään samoin.
Inhimillisen ja yhteiskunnallisen kehityksen on kaikissa tapauksissa oltava toimintamme runkona. Voidaan keskustella makrotaloudesta, kaupasta, pienlainoista ja kansalaisten harjoittamasta taloudesta, mutta itse ytimenä yleissopimuksessa on oltava köyhyyden torjunta ja inhimillisen ja yhteiskunnallisen kehityksen pitkän aikavälin näkemys. Uskon todellakin, että Martensin mietinnössä tätä korostetaan monessa kohdassa ja että tässä asiassa olemme ehdottomasti samaa mieltä. Sama koskee yleissopimuksen yksinkertaistamista, naisten osallistumista, avun tehokkuutta ja EKR: n budjetointia.
Mitä viimeksi mainittuun tulee, mistä johtuu tämä syrjintä? En ymmärrä sitä. Olen osallistunut neuvotteluihin ministerinä sekä komission jäsenenä, hyvät ystävät, mutta koskaan en ole kuullut hyvää perustelua nykyisen tilanteen puolustukseksi. Päinvastoin. Tämä on syrjintää, ja minun mielestäni joko komission tai parlamentin on ponnisteltava kaikin keinoin EKR: n liittämiseksi talousarvioon.
Lopuksi, arvoisa puhemies, haluan vilpittömästi sanoa, että komissio on päättänyt tehdä neuvotteluvaltuutusta koskevat esitykset kaksivaiheisesti. Ensimmäisessä vaiheessa luodaan neuvottelujen poliittinen kehys, minkä annamme neuvoston ja parlamentin tehtäväksi. Sanon tämän etukäteen parlamentille, herra Martens, ja te tulette huomaamaan monissa näistä suuntaviivoista piirteitä omasta mietinnöstänne. Toiseksi, loppuvuodesta esitämme teknisiä yksityiskohtia, joita haluamme sisällyttää poliittisen kehyksen hyväksymiseen. Toivon, että parlamentti tukee meitä tässä suorassa lähestymistavassa, koska mielestäni se on paras tapa varmistaa viides Lomén yleissopimus.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komissaari. Uskon, että pohdintanne miellyttivät suuresti esittelijää, kaikkia valiokunnan jäseniä, jotka ovat työskennelleet uutterasti tämän mietinnön eteen, ja kaikkia parlamentin jäseniä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.

Elävien eläinten kuljetus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana van Dijkin matkailu- ja liikennevaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4266/97) hevosten ja muiden elävien eläinten kuljetuksesta.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, tämä mietintö, jossa käsitellään hevosten ja muiden elävien eläinten kuljetuksia, ei ole aivan uutta asiaa. Euroopan parlamentin puhemies vastaanotti lokakuussa 1994 vetoomuksen, jonka oli allekirjoittanut yli kolme miljoonaa henkilöä. Tämän jälkeen on aloitettu vielä uuden elävien eläinten kuljetukseen liittyvän vetoomuksen laatiminen. Tähän vetoomukseen on saatu jo kerättyä yli puoli miljoonaa allekirjoitusta. Tämä on merkki julkisuudessa vallitsevasta suuttumuksesta siihen, kuinka eläviä eläimiä kuljetetaan Euroopan sisällä, Euroopan sisälle ja Euroopasta pois.
Eläinten olot kuljetuksen aikana ovat usein hirvittävät. Tämän parlamentin jäsenet sekä muut ihmiset, jotka ovat nähneet monissa jäsenvaltioissa televisiossa esitettyjä ohjelmia, voivat havaita, missä tilassa eläimet ovat saapuessaan Euroopan unionin rajalle. Eläimet ovat usein kuivuneita, nääntyneitä, pahoin loukkaantuneita, ja hevosten tai muiden eläinten jalat saattavat olla poikki. Tällaista tapahtuu myös Euroopan unionin sisällä. Eläimet ovat usein matkalla monta päivää, joten ne saattavat olla täysin nääntyneitä ja kuivuneita. Tällaiset tapaukset eivät ole hyväksyttäviä. Euroopan parlamentti haluaa ryhtyä asiassa toimenpiteisiin, ja yhteiskunnallinen painostus toimenpiteisiin on tuntuva.
Lisäksi tämä tilanne on yhteisöoikeuden vastainen. Yleisen mielipiteen vuoksi jo vuonna 1995 on säädetty direktiivi eläinkuljetuksista. Vuoden 1995 direktiivin mukaan eläinten kuljetus ei saa kestää kahdeksaa tuntia kauemmin. Tämän jälkeen eläimet täytyy päästää ulos ja niiden täytyy saada levätä 24 tuntia. Tällöin niitä pitää myös juottaa ja ruokkia. Direktiivi on hyvin eläinystävällinen, mutta käytännössä sitä noudatetaan erittäin harvoin. Tähän on monia syitä.
Ensinnäkin viisi jäsenvaltiota ei ole vieläkään täysin sisällyttänyt direktiivin määräyksiä kansallisiin lainsäädäntöihinsä. Mutta vaikka lainsäädäntö olisikin direktiivin mukainen, näyttää siltä, että direktiiviä ei noudateta riittävästi ja että noudattamista ei valvota tarpeeksi. Haluaisin sanoa, että Euroopan komissio seuraa tilannetta, mutta sillä ei ole paljoakaan keinoja puuttua asiaan, mikä johtuu komission käytettävissä olevista mahdollisuuksista.
Toinen ongelma on se, että nykyisessä direktiivissä mainitaan, että tulisi saada aikaan vielä kaksi muuta direktiiviä. Ensimmäisen direktiivin pitäisi koskea niin sanottuja pysähdyspaikkoja. Tämän asian parissa työskennelty kovasti. Toisen direktiivin pitäisi koskea kriteerejä, jotka kuljetusvälineiden tulisi täyttää, jos eläimiä halutaan kuljettaa yli kahdeksan tunnin ajan. Koska kriteerejä ei ole tällä hetkellä olemassa, mitä tahansa kuljetusvaunua voidaan pitää " luksusvaununa" , jossa eläimiä voidaan kuljettaa yli kahdeksan tunnin ajan. Näin ollen vuoden 1995 direktiivistä on tullut lain kuollut kirjain. Olisi erittäin tärkeää, että neuvosto, luonnollisesti komission esityksestä, päättäisi lopultakin direktiivistä, joka koskee eläinkuljetusvaunuja, ja huolehtisi siitä, että nykyiseen tilanteeseen tulee muutos.
Jäsenvaltioiden piittaamaton asenne ei ole negatiivinen asia ainoastaan kuljetettavien eläinten kannalta. Myös kuluttajalle aiheutuu haittaa. Ei ole varmaankaan yllättävää, että stressaavissa olosuhteissa kuljetettujen eläinten lihan laatu ei ainakaan parane. Eläimet ovat loukkaantuneita ja kuivuneita. Yritämme muuttaa tilannetta teurastamoilla siihen suuntaan, että teurastustilanne aiheuttaisi eläimille mahdollisimman vähän stressiä, jotta lihan laatu paranisi. Kun taas on kysymys kuljetuksista, ei välitetä mistään. Tämä on käsittämätöntä.
Mietinnössä esitetään selvästi, että suoraan teurastamolle menevien eläinten kuljetus ei saisi kestää yli kahdeksaa tuntia. Jos on kysymys lihotettavaksi kuljetettavista eläimistä, voidaan edellä mainittu kuljetusaika ylittää vain siinä tapauksessa, että eläimiä kuljetetaan erityisen hyvissä vaunuissa, joihin liittyvät kriteerit esitetään mietinnössä. Tässä tapauksessa eläimet pitäisi kuitenkin päästää kahdeksan tunnin kuluttua ulos vaunusta, jolloin ne pitäisi juottaa ja syöttää sekä niiden pitäisi antaa levätä. Tämän jälkeen eläimet voitaisiin taas mahdollisesti siirtää vaunuun.
On käsittämätöntä, että Euroopan unioni edistää elävien eläinten kuljettamista myöntämällä vientitukia. Tämän vuoksi mietinnössä vaaditaan tukien lopettamista. Meidän tulisi myös muistaa, että vientituesta on kuitenkin luovuttava lähitulevaisuudessa WTO: n kanssa tehtyjen sopimusten vuoksi.
Toivon, että parlamentti hyväksyy päätöslauselman tässä muodossaan. Lisäksi toivon, että komissio ottaa tämän päätöslauselman vakavasti ja että komissio ja neuvosto ryhtyvät toimiin sen pohjalta.

Provan
Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää hänen täydellisestä sitoutumisestaan tähän mietintöön. Hän on tehnyt erinomaista työtä saattaessaan tämän mietinnön parlamentin tarkasteltavaksi tänään.
Tämä on ensimmäinen kerta, kun liikennevaliokunta itse asiassa käsittelee eläinten kuljetusta koskevaa kysymystä. Olen tyytyväinen, että se on ottanut tämän asian esille, sillä jollei kaikkia eläintuotannon osapuolia kuunnella, emme voi varmistaa sääntöjen moitteetonta soveltamista. Eläinten hyvinvointi kuljetusten aikana on erittäin tärkeä aihe.
Olen iloinen siitä, että kansainvälisen hevostensuojeluliiton edustajat ovat läsnä lehterillä tänään. He ovat tämän anomuksen, joka on laajin Euroopassa koskaan esitetty anomus, liikkeellepanija. Käytännössä kolme ja puoli miljoonaa Euroopan unionin kansalaista on allekirjoittanut sen. Tämä osoittaa, että ihmiset ovat vahvasti sitä mieltä, että jotain pitäisi tehdä tällä alueella.
Lukuisista televisio-ohjelmista on käynyt selvästi ilmi, että ihmisten mielestä elintarviketuotannon tai eläinten hyvinvoinnin kaltaiset asiat ovat erittäin tärkeitä aiheita. Sen tähden tämä aihe kiinnostaa hyvin monia ihmisiä. Tämän aiheen merkitys tulee kasvamaan, ja on oikein, että parlamentti tarkastelee sitä tänään.
Päätavoitteena on oltava tarpeettomien pitkän matkan teuraskuljetusten täydellinen lopettaminen. Ei ole mitään syytä, miksi eläimiä ei teurasteta mahdollisimman lähellä niiden alkuperäpaikkaa, niiden kotitilaa. Eläinten kuljetus aiemmin järjestetyllä arvottomalla tavalla on täysin väärin.
Esimerkiksi Venäjän kaukaisista itäosista yhteisön maihin tuotuja hevosia kuljetetaan kaksi ja puoli tai kolme tuhatta mailia eli viisi tuhatta kilometriä; tämä on täysin tarpeetonta, mutta tämä toiminta on erittäin kannattavaa alalla toimiville Venäjän ruplan heikon arvon vuoksi. He käyttävät eläimiä hyväkseen aivan tarpeettomasti, ja voin ilokseni todeta parlamentin vastustavan tätä ja antavan joitakin määräyksiä varmistaakseen sen, että kuljetusten aikana näitä eläimiä kohdellaan edes arvokkaasti.
Lopuksi meidän on varmistettava, että eläimet teurastetaan mahdollisemman lähellä kotitilaa. Näin ei kuitenkaan tapahdu, jos emme luo kunnollisia kontrollimekanismeja Euroopan unionin ulkorajoille. Komission on huolehdittava tästä; me aiomme painostaa komissiota tässä asiassa, kunnes asia hoidetaan perusteellisesti.
Euroopassa on monia vapaaehtoisjärjestöjä, joilla on mahdollisuus varmistaa, että saamme tarpeelliset tiedot, jos asioita ei hoideta. Tässä mietinnössä annetaan tarpeelliset minimivaatimukset eläinten hyvinvoinnin varmistamiseksi kuljetusten aikana.

Eisma
Arvoisa puhemies, kuten kollegani Provan jo mainitsi maatalousvaliokunnan lausunnossa, minä olen ollut vuonna 1983 esittelijänä tässä samassa aiheessa. Tunnen puhuvani jälleen samoista asioista. Vuodesta 1983 lähtien eläinten hyvinvoinnissa kuljetusten aikana on kuitenkin tapahtunut vain vähän parannuksia. Tilanne on nyt sellainen, että jäsenvaltiot ovat huolehtineet toimeenpanosta vähän tai eivät lainkaan. Ja jos toimeenpanosta on huolehdittu, valvontaa ei ole järjestetty. Tämä on mielestämme yllättävää ja ikävää.
Me haluamme luonnollisesti vastustaa elävien eläinten kuljetuksia mahdollisimman paljon. Nykyisissä kuljetuksissa tulee huolehtia siitä, että kuljetusolot ovat mahdollisimman eläinystävälliset. Van Dijk puhui pysähdyspaikoista. Ministerineuvosto on onneksi päättänyt kriteereistä tämän vuoden toukokuussa Alankomaiden puheenjohtajakaudella, mutta minä haluan nyt kysyä komissiolta, kuinka meidän päättämiemme pysähdyspaikkoihin liittyvien kriteerien valvonta hoidetaan. Kuinka moni komission tähän mennessä palvelukseen ottamasta 100 eläinlääkintätarkastajasta aiotaan sijoittaa valvontatehtäviin? Millä tavalla luotettavia kansalaisjärjestöjä aiotaan ottaa mukaan toteuttamaan valvontaa?
Näyttää taas siltä, kuten Van Dijk totesi, että meidän kahdeksan tunnin sääntömme on lain kuollut kirjain. Eläimiä ei saa kuljettaa yli kahdeksaa tuntia, mutta kukaan ei valvo asiaa. Mitään ei siis tapahdu.
Haluaisin myös kysyä milloin komissio aikoo päättää eläinten kuljetuksessa käytettävien " luksusvaunujen" kriteereistä, jotta niitä voitaisiin joskus ottaa käyttöön. Niitä vaunuja kutsutaan joskus myös " business class - vaunuiksi" .
On outoa, että unionin nykyiset vientituet kannustavat elävien eläinten pitkiin kuljetuksiin. Mitä mahdollisuuksia komissio näkee WTO-sopimuksessa näiden vientitukien lakkauttamiseksi?
Toivon, että komissio reagoi selkeästi Van Dijkin erinomaisessa mietinnössä esitettyihin suosituksiin sekä myös minun juuri esittämiini erityisiin kysymyksiin.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat! Olen hyvin iloinen siitä, että keskustelemme tästä aiheesta tänään Euroopan parlamentissa, sillä eläintensuojelulla ja eläinten hyvinvoinnilla on etusija Euroopan kansojen ajatuksissa. Tämä edellyttää kuljetusolojen ja eläinten kunnon tarkistuksia sekä tuotaessa eläimiä maahan että vietäessä eläimiä maasta. Tarvitsemme tietenkin myös rangaistuksia, jos tarkistuksissa todetaan, että EU: n määräyksiä ei ole noudatettu. Rangaistuksena voidaan esimerkiksi perua vientilupa tai määrätä kolmansien maiden tuontikiintiöistä. Elävän karjan vientiluvan tulisi riippua virallisen eläinlääkärin todistuksesta, jossa todistetaan, että kuljetusolot vastaavat määräyksiä.
Itävallan tiukkoja määräyksiä, eli enintään kuuden tunnin kuljetusaikaa, tulisi soveltaa ympäri Eurooppaa. Näen tämän kuitenkin ensimmäisenä askeleena rajoittaa kansainvälistä kuljetusaikaa kahdeksaan tuntiin rajat ylittävässä liikenteessä. Tämän lisäksi on todettava, että elävien nautojen kuljetusten määrä kokonaiskuljetuksista on vähentynyt viime vuosien aikana 16 %: sta noin 10 %: iin. Lisäksi on otettava huomioon, että nämä luvut sisältävät hyöty- ja siitoskarjan viennin, joka on kasvanut 16 %: sta 28 %: iin, joten tässä mielessä tämä voidaan nähdä myönteisenä kehityksenä.
On myös sanottava, että elävälle karjalle myönnetyn tuen määrä on paljon pienempi kuin teuraskarjalle myönnetyn tuen määrä. Karjankasvattajien näkökulmasta haluaisin kuitenkin huomauttaa, että elävän karjan kuljetuksen täydellinen lakkauttaminen ei ole mahdollista, mutta että kuljetusmatkan on oltava mahdollisimman lyhyt. On ensisijaisesti Euroopan karjankasvattajien edun mukaista, että siitos- ja teuraseläimet eivät kärsi kuljetuksen aikana, sillä kivut ja stressi heikentävät lihan laatua.
Kannatan yleisesti lihan vientiä, mutta samalla on edistettävä teurastus- ja kylmätilojen rakentamista niissä kolmansissa maissa, jotka ovat EU: n tärkeimpiä kohdemaita, ja joissa ei ole tämänkaltaisia säilytysmahdollisuuksia. Tämän vuoksi meidän Euroopan yhteisössä on rakennettava teurastuslaitoksia, jotta kolmansien maiden kuluttajat voivat ostaa lihaa elävän karjan sijasta. Yleisö on hyvin valveutunut tällä alalla, ja olen siitä hyvin iloinen.

Anttila
Arvoisa puhemies, mietinnön laatija van Dijkille kiitokset hyvin perusteellisesta mietinnöstä, jossa hän tekee erittäin hyviä ehdotuksia eläinkuljetusten järjestämiseksi niin, että eläinten hyvinvoinnista huolehditaan koko kuljetuksen ajan. Tavoitteena Euroopan unionilla tuleekin olla teuraseläinten kuljetuksista kokonaan luopuminen, koska ne aiheuttavat eläimille rasitusta ja kärsimyksiä. Tämä on Suomen virallinen kanta. EU: n tulee ottaa asia esille seuraavalla WTO-neuvottelukierroksella, koska siitä pitää sopia globaalisti.
Teuraseläinten kuljetuksilla on vähennetty erityisesti naudanlihan ylituotantoa, joka johtuu muunmuassa BSE-kriisin aiheuttamasta kuluttajien luottamuspulasta. Mietinnön laatija kehottaa komissiota lakkauttamaan vientituen myöntämisen kolmansiin maihin suuntautuvalle viennille. Tähän en voi nyt vielä yhtyä, koska se merkitsisi naudanlihan ylituotantoa, lisää vientitukea ja paineita maatalousbudjettiin. Se ongelma on ratkaistava ensin.
Edelleen mietinnön laatija ehdottaa komissioon lisättäväksi henkilökuntaa, samoin kuin varaamaan lisää rahaa eläinkuljetusten pysähdyspaikkojen ja teurastamojen valvontaan. En voi kannattaa tätä ehdotusta siitä syystä, että valvonnan tulee tapahtua jäsenmaiden valvontaviranomaisten toimesta, siis siellä, missä kuljetuksetkin tapahtuvat. Onhan mahdotonta valvoa Brysselissä, mitä Saksassa, Italiassa tai Ranskassa kuljetusten aikana tapahtuu.
Lopuksi vaadin, että kaikkien jäsenvaltioiden on sisällytettävä olemassaolevat direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöään, myös niiden viiden jäsenmaan, jotka eivät vielä ole sitä tehneet. Mietinnön laatijan olisikin pitänyt kertoa näiden maiden nimet lisätäksemme painetta. Komission on ryhdyttävä kiireellisiin toimiin näiden jäsenvaltioiden ratifiointitoimien toteuttamiseksi. Laki on otettava käyttöön joka maassa ja vastuu käyttöönoton valvonnasta on komissiolla, jonka tulee vaatia sitä jäsenmailta.

Sjöstedt
 Arvoisa puhemies! Van Dijk on kirjoittanut hyvän ja tärkeän mietinnön. Huolimatta siitä, että EU on tiukentanut eläinkuljetusten sääntöjä ja että yleinen mielipide on kohdistanut tähän asiaan voimakasta painostusta, jatkuvat tarpeettomat ja julmat eläinkuljetukset edelleenkin laajalti. Vähentyminen, joka kuljetuksissa on tapahtunut, johtuu lähinnä BSE-kriisistä eikä siitä, että eläimet otettaisiin paremmin huomioon.
Vakavaa on myös se, etteivät tiukennetun EU-direktiivin tärkeimmät lisädirektiivit ole vielä toiminnassa, toisin sanoen direktiivit ajoneuvoista ja pysähdyspaikoista. Niin kauan kuin nämä eivät ole toiminnassa, ei tule sallia mitään sellaisia kuljetuksia, joiden yhteenlaskettu pituus ylittää kahdeksan tuntia.
On myös hyvä, että Van Dijk käy mietinnössään perin pohjin käsiksi järjestelmään. Ajattelen lähinnä 35 kohtaa, joka käsittelee vientitukien poistamista, joka on kannatettava asia, sillä vientituet merkitsisivät sitä, että EU tukee tällaisiakuljetuksia. Myös periaate siitä, että teurastuksen tulisi tapahtua mahdollisimman lähellä kasvatuspaikkaa on tärkeä.

Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies, näiden skandaalien ja eläinten äärimmäisten kipujen ja kärsimysten syy - tarpeettomien kipujen ja kärsimysten syy - on, että eläimiä pidetään yhä tavaroina, joita ihmiset voivat käyttää haluamallaan tavalla suurimman mahdollisen hyödyn saamiseksi. Kun niitä ei enää tarvita, ne heitetään menemään! Näin tehdään esimerkiksi hevosille, jotka ovat ihmisten ikivanhoja kumppaneita. Useissa tilanteissa ihminen ei olisi päässyt eteenpäin ilman hevosia, minkä vuoksi tämä on erityisen masentavaa. Niin kauan kuin kuvittelemme, että eläimet ovat tavaroita, joita voimme käyttää vain voiton tavoitteluun, tilanne ei tule muuttumaan.
Sallinette minun lukea ääneen henkilöstä nimeltä Fransiskus Assisilainen, joka eli 1100-luvulla. Hänen sanansa osoittavat, miten vähän me olemme oppineet, vaikka olemme omasta mielestämme suuri kulttuurikansa: " Kaikki luontokappaleet tuntevat samoin kuin me. Kaikki luontokappaleet pyrkivät onneen samoin kuin me. Kaikki luontokappaleet rakastavat, kärsivät ja kuolevat samoin kuin me. Me olemme siis kaikki kaikkivaltiaan Luojan samanarvoisia töitä." Meidän tulisi tietää tämä ja pitää tämä mielessämme. Olemme myös osa Luojan luomakuntaa, kuten eläimet, mutta me kohtelemme niitä väärin ja riistämme niitä! Kuvitelkaa mielessänne, miltä hevosista tuntuu tuhansia kilometrejä pitkien kuljetusten aikana! Hevoset ovat pelokkaita eläimiä. Ne raastetaan omista talleistaan vieraisiin talleihin ja sijoitetaan kuljetusvälineeseen ilman, että ne voivat juoda tai syödä. Ne kytketään liian lyhyeen hihnaan, ne eivät voi mennä makuulle, ne eivät voi virtsata, ne eivät voi tehdä yhtään mitään, ne polkevat toisensa hengiltä. Ja me sallimme tämän vielä nykyään! Tätä tapahtuu joka päivä. Tilanne on aivan samanlainen sikojen kuljetuksessa, nautojen kuljetuksessa jne. Esitämme suuria puheita, hyväksymme asiakirjoja ja direktiivejä, mutta kukaan ei välitä siitä, toteutetaanko ne. Tämän on muututtava! Jos ylipäätään haluamme enää katsoa itseämme peilistä, tai - kuten monet yhä tekevät, minä mukaan lukien - mennä kirkkoon ja rukoilla, silloin meillä ei ole oikeutta käsitellä Luojan luomia olentoja siten, kuin käsittelemme niitä nykypäivänä. Tämän on vihdoin loputtava, ja voin vain toivoa, että komissio vihdoin valpastuu ja että yksittäisissä jäsenvaltioissa ryhdytään tiukempiin tarkistuksiin!

Blot
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kannatan tietenkin rouva Van Dijkin mietintöä, jossa on hyvä ongelmanasettelu ja jossa kuvaillaan monien kanssaihmistemme oikeutettua suuttumusta ja eläinkuljetuksiin liittyviä skandaaleita.
Luulen kuitenkin, ettei ongelmaa voida tarkastella ainoastaan romantiikan ja moraalisen suuttumuksen valossa, vaan että tässä on tilaisuus nähdä kansainvälisen kaupan kieroutuneet mekanismit, joiden ansiosta kaikki tällaiset rikolliset teot voivat levitä.
Van Dijkin ehdotukset ovat hyviä mitä tulee kuljetusolosuhteiden parantamiseen ja myös siksi, että niiden avulla kannustetaan vähentämään kuljetuksia. Tässä on asian ydin. Äsken oli puhetta kolmansissa maissa vallitsevista vaikeista olosuhteista. Juuri siihen pitää puuttua. Vapaan kaupankäynnin turmiolliset seuraukset ovat helposti nähtävissä tässä asiassa eikä 38 kohta tässä suhteessa ole riittävä.
Miksei voisi ajatella elävien eläinten tuontimaksua. Se olisi taloudelliselta kannalta johdonmukaista ajatellen 35 kohtaa, jossa ehdotetaan vientituen lakkauttamista. Nyt on siis myös tilaisuus miettiä tässä puhtaasti kaupallisuuteen perustuvassa kulttuurissamme vallitsevia taloudellisia mekanismeja ja niiden turmiollisia seurauksia.

Sindal
Arvoisa puhemies, aluksi haluan esittää valitteluni siitä, ettei kollegani Seal ole ollut läsnä. Kiitän esittelijää hyvästä mietinnöstä ja hyvästä aloitteesta. Kysehän on valiokunta-aloitteisesta mietinnöstä eikä lainsäädännöstä. On kuitenkin uskomatonta - ja tässä toistan tietenkin sitä mitä kollegani ovat sanoneet - mutta on kuitenkin uskomatonta, että edelleenkin käsittelemme aihetta, vaikka siitä on direktiivit jo vuosilta 1991 ja 1995. Kuten tänään on jo useaan otteeseen mainittu, on tuomittavaa, että hevosten, nautojen, sikojen ja lampaiden kuljetus jatkuu olosuhteissa, jotka kerta toisensa jälkeen paljastuvat huonoiksi tiedotusvälineissä direktiiveistä ja hyvistä aikomuksista huolimatta.
Lähtökohtana on, että elävien eläinten kuljettaminen on välttämätöntä, muttei toivottavaa, osittain eläinten hyvinvoinnin ja osittain tartuntavaaran vuoksi. Eläinten hyvinvoinnin kannalta on sopimatonta, että eläimiä kuljetetaan suunnattoman pitkiä matkoja huonolla kalustolla. Eläimet stressaantuvat ja tämän vuoksi ne joutuvat usein kärsimään ja osa eläimistä kuolee. Tartuntavaara kasvattaa tarttuvien tautien leviämistä pitkillä matkoilla.
Ehkä suurteurastamojen ja Euroopan sisällä tapahtuvan kuljetuksen halpuuden yhdistelmä johtaa tähän tulokseen. Tässä asiassa tarvitaan toimintaa. Eläinten kuljettaminen pitkiä matkoja on liian halpaa. Rajatarkastuksiin ja valvontaan kohdistuvia vaatimuksia on tiukennettava. Tarvitsemme tarkkoja kriteereitä esimerkiksi pysähdyspaikoista. Mainitut toimielimet parantavat eläinten hyvinvointia ja vähentävät tarttuvien tautien leviämistä. Päämääränä on kuitenkin jatkossakin oltava, ettei eläviä eläimiä tule kuljettaa pitkiä matkoja, ja että teurastuksen tulisi tapahtua mahdollisimman lähellä kasvatuspaikkaa. Muun muassa kylmätekniikka on tuonut joitakin parannuksia tilanteeseen, mutta meidän tulisi ehkä tarkastella pitäisikö alueellinen omavaraisuus ottaa uudelleen käyttöön, ettei eläimiä tarvitsisi kuljettaa pitkän matkan päähän teurastettavaksi.
Kollegat, tiedämme kaikki, miltä kipu tuntuu. Tämä tunne on kaikille nisäkkäille yhteinen. Siksi on myös välttämätöntä, että kunnioitamme eläimiä ja sen teemme vain vähentämällä eläinten kärsimyksiä. Esittelijälle ja herra Eismalle haluan sanoa: ongelmana on, että kuljetamme naudat Tanskasta Hollantiin syötettäviksi, mistä ne sitten kuljetetaan takaisin. Tällä minä tarkoitan, että me jokainen voimme itse ryhtyä seuraamaan oman maamme tilannetta.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, kun kolme miljoonaa ihmistä näkee vaivaa lähettääkseen allekirjoitetun kirjeen Euroopan parlamentille, on jostain vakavasta kysymys. Näissä kirjeissä pyydettiin tekemään jotain surkeissa oloissa tapahtuville eläinkuljetuksille. Eläinsuojelijoiden tarkastusryhmien ottamat kuvat osoittavat, että unionin yritykset parantaa eläinten asemaa eivät ole onnistuneet tietyissä maissa ja että lakia ei noudateta ja että mihinkään toimenpiteisiin ei ole ryhdytty. Näin ollen meidän on myönnettävä, että kansalaistemme protestit ovat osuneet oikeaan. Meidän täytyy myös todeta, että unionin pitäisi hoitaa näitä asioita paremmin.
Haluaisin painottaa tässä neljää asiaa. Eläimet pitäisi teurastaa mahdollisimman lähellä paikkaa, missä ne on kasvatettu. Liha voidaan kuljettaa pakastettuna. Eläinkuljetukset ovat itse asiassa usein turhia. Yli 6-8 tuntia kestävät kuljetukset pitää yksinkertaisesti kieltää. On järjetöntä kiusata eläimiä niin pitkään, ennen kuin ne teurastetaan. Eläinten kuljetus unionin ulkopuolelta tulee sallia vain siinä tapauksessa, että eläimiä kohdellaan samalla tavalla kuin unionin alueella. Hevoskuljetukset Puolasta, Valko-Venäjältä ja Liettuasta ovat suuri häpeä. Eläinkuljetuksiin liittyvä lainsäädäntö tulee saada aikaiseksi. Jos näin ei tapahdu, komission tulee ryhtyä toimenpiteisiin.
Arvoisa puhemies, Nel van Dijk on laatinut erinomaisen mietinnön, ja Jimmy Provanin toiminta on ollut hyvin ansiokasta. Me puhumme usein kansalaisten Euroopasta, ja tässä on nyt asia, jonka kolme miljoona ihmistä on nostanut esille. Me odotamme hyviä esityksiä ja komission toimenpiteitä, jotta tähän huonoon ja tuskalliseen tilanteeseen saataisiin muutos.

Ojala
 Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan esittää lämpimät kiitokset rouva van Dijkille erinomaisesta mietinnöstä. Voin täysin tukea kaikkia hänen mietinnössään olevia esityksiä ja myös tätä 35 kohtaa, josta täällä on keskusteltu. Olen kuitenkin aivan varma, että tarvitaan uusia säännöksiä komission taholta. Nykyiset säännökset, vaikka niitä ei ole edes täysin pantu toimeen, eivät kuitenkaan riitä. Tarvitaan konkreettisia esityksiä komissiolta.
Hirveitä julmuuksia tapahtuu eläinkuljetuksissa, kuten täällä on useaan kertaan todettu. Itse uskon, että ainoa keino, jolla ne voidaan saada poistettua, on ottaa käyttöön taloudellisia sanktioita. Koska vientituen lopettaminen, jota maksettiin muun muassa vuosina 1995-1996 kolmesataa miljoonaa ecua, ei kuitenkaan nopeasti onnistu, niin komission tulisi nyt ryhtyä toimenpiteisiin, jotta niiltä yrityksiltä, jotka ovat syyllistyneet väärinkäytöksiin, perittäisiin takaisin heidän saamansa kuljetustuki. Minusta se olisi yksi keino. Vastuu on viime kädessä jäsenvaltioilla, siitähän me emme pääse mihinkään. Silti minusta tarvitaan myös komission taholla lisää henkilökuntaa valvontatoimenpiteisiin. Tarvitaan lisää avoimuutta, keskeistä on se, että kaikki nämä väärinkäytökset täytyy julkistaa. Myös niiden yritysten nimet täytyy julkistaa, jotka syyllistyvät näihin räikeisiin eläinten oikeuksien loukkauksiin.

Schörling
Arvoisa puhemies! Haluan onnitella van Dijkiä tästä tärkeästä mietinnöstä. Toivokaamme nyt, että tämä todellakin johtaisi parannuksiin! Toivon todellakin, että Euroopan parlamentilla on tänä päivänä rohkeutta hyväksyä tämä mietintö kokonaisuudessaan.
On helppo olla pessimistinen, kun lukee, että Euroopan parlamentti on todellakin halunnut saada aikaan parannuksia eläinsuojeluasiassa jo vuodesta 1983 lähtien. Oikeastaan asiassa ei ole tapahtunut paljoakaan. Elävien eläinten vienti ja tuonti jatkuu edelleenkin sellaisessa laajuudessa ja sellaisissa muodoissa, joka ei olisi mahdollista, mikäli juuri EU: n oma politiikka, maatalouspolitiikka, ei johtaisi siihen ja tukisi sitä vienti- ja kuljetustukien muodossa ja toisin sanoen kannustaisi toiminnan jatkamiseen. On myös käsittämättömän välinpitämätöntä, ettei komissio ole vahvistanut kuljetusvälineitä ja väliasemia tai lepopaikkoja koskevia normeja ja vaatimuksia, kuten se sanoi tekevänsä. Tämä tekee direktiivistä tehottoman tietyillä alueilla. Tilannetta on toisin sanoen täysin mahdotonta hyväksyä.
Van Dijk tuo esiin kuljetusvälineiden ja pysähdyspaikkojen tekniset parannukset, jotka tulee toki tehdä. Olen iloinen erityisesti kahdesta kohdasta, jotka ovat ainoita kohtuullisia, nimittäin vientituen tai muiden teurastettavaksi vietävien elävien eläinten suorien tai epäsuorien tukien lopettamisesta. EU: n politiikkana on myös, että lihantuotantoa varten kasvatetut eläimet teurastettaisiin mahdollisimman lähellä niiden kasvatuspaikkaa. Tämä on ehdottomasti kohtuullista! Kylmäkuljetukset ja pakastevaunut ovat olemassa nykyaikana, vuonna 1997. Käyttäkää hyvänen aika niitä!
Kehittyneessä yhteiskunnassa ei voida sallia niitä inhottavuuksia ja sitä raakaa toimintaa, jota olemme nähneet filmeissä, jotka kuvaavat eläinten jokapäiväistä arkea, kun niitä kuljetetaan Euroopan alueella. Hyvät kollegat, äänestäkää nyt koko mietinnön puolesta.

Linser
Arvoisa puhemies, van Dijkin mietintö saa täyden tukeni. Kaikki vaaditut tekniset ja eläinlääketieteelliset toimenpiteet, joilla parannetaan eläinten kuljetusoloja, ovat aiheellisia. Ne ovat tarkkaan harkittuja ja ne ovat ennen kaikkea toteutettavissa. Ne olisi otettava käyttöön mahdollisimman pian.
Sallikaa minun huomauttaa, että Itävallassa erivapaudet, jotka koskevat eläinkuljetuksista kärsiviä eläimiä, ovat lisääntyneet huomattavasti. Tähänastiset toimemme ulottuvat komissaari Fischlerille osoitetuista avoimista kirjeistä, nimien keruukampanjoista ja toimintapäivistä aina sairaiden eläinten rajanylitysten estämiseen, sillä Itävallassa on aivan erityinen eläinkuljetusteitä koskeva laki. Kokonaiskuljetusaikoja koskevia määräyksiä ei ole vielä mukautettu asiaan liittyvien EU-direktiivien tiukkoihin määräyksiin, ja vaikka Itävallassa sallittu enintään kuuden tunnin kokonaiskuljetusaika on rajoittavampi kuin EU: n määräys, kuljettajaa ei voida haastaa oikeuteen edes siinä tapauksessa, että hän on ollut matkalla yli kuusi tuntia, jos hän ei ole ylittänyt tätä määräaikaa Itävallan sisällä. Tämä on - suonette anteeksi suoran ilmaisuni - elämää halveksuvaa järjettömyyttä! Tämä suorastaan houkuttelee käyttämään väärin sinänsä hyvää tarkoittavaa määräystä.
Tämä on meidän suurin ongelmamme. Ilman tehokkaampaa ja tiukempaa valvontaa ja ennen kaikkea ilman tehokkaita rangaistusmääräyksiä jokainen direktiivi on kuin hampaaton tiikeri. Tämä tarkoittaa, että mainitut EUdirektiivit johtavat vakaviin puutteisiin täytäntöönpanossa, sillä ne eivät yksinkertaisesti sisällä mitään rangaistusmääräyksiä. Uskon tämän vuoksi, että vaatimukset tulisi muotoilla huomattavasti ankarammiksi asianomaisissa rangaistusmääräyksissä. Itävallassa olemme omasta aloitteestamme ottaneet käyttöön tämän vuoden huhtikuussa niin kutsutun eläinkuljetustarkastajan toimen kaikkein liikennöidyimmällä moottoritiellä, ja tarkastajan tehtävänä on ohjata pakolliselle eläin- ja ruokinta-asemalle kaikki kuljetukset, joissa eläimille ei ole annettu tarpeeksi pahnoja, ruokaa ja vettä.
Toistan vielä kerran, että ilman tehokkaita rangaistusmääräyksiä ja ilman tehokkaita sakkoja teemme kaikki toimet tyhjiksi! Elävien eläinten kuljetusten määrä on noussut räjähdysmäisesti siitä lähtien, kun komissio ryhtyi tukemaan niitä avokätisesti. Tämä osoittaa, että monet alalla toimivat ymmärtävät varsin hyvin rahan kieltä, ja eläinten kärsimyksillä voidaan ansaita yhä aivan liikaa rahaa. Tämä on oikeastaan ongelman ydin.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat! Haluaisin onnitella van Dijkiä tästä erinomaisesta mietinnöstä. Tilanteemme on todellakin ollut ja on yhä edelleen kammottava. Eläimiä käsitellään yleisesti tavalla, joka on täysin epäinhimillistä. Haluaisin yhtyä täysin vaatimukseen, että komissio antaa direktiivin kuljetustapoja koskevista vaatimuksista huolimatta siitä, onko kyse autosta, junasta tai jostain muusta kuljetusvälineestä.
Myös me olemme nähneet filmin, jossa näytetään, miten eläimiä sullotaan ahtaisiin tiloihin, miten eläimet päätyvät kuljetusvälineisiin ja miten suhteellisen järkevän ja eläimille sopivan kuljetuksen varmistamiseksi ei ryhdytä minkäänlaisiin toimiin. Toiseksi teurastamoiden varusteet otettiin puheeksi aivan aiheesta. Viikonloppuisin toiminta on osaksi pysähdyksissä. Eläimet kuolevat, ne jäävät paikalleen makaamaan, eikä niitä siirretä minnekään, tämä on aivan käsittämätöntä!
Kolmanneksi: näille vanhanaikaisille ja epäasiallisille kuljetuksille annettavat tuet ja rahalliset avustukset on poistettava. Tarvitsemme niiden sijasta ankaria rangaistuksia, joilla estetään tilanteen jatkuminen samanlaisena. Tällä taloudellisella järjestelmällä on saavutettava se, mikä on lähellä meidän kaikkien sydämiä, toisin sanoen mahdollisimman vähän eläinkuljetuksia, mahdollisimman vähän elävien eläinten kuljetuksia Euroopan läpi, sillä vaihtoehtona on pakasteiden kuljetus. Tämän on oltava ensisijainen tavoite.
Poliitikkojen ja toimittajien näkökulmasta tämä ei ole korkean tason poliittinen kysymys, vaan kyse on tilanteesta, jossa EU voisi osoittaa, että se suhtautuu vakavasti kansalaisten ongelmiin; tilanteesta, jossa EU, komissio, neuvosto ja myös parlamentti voivat osoittaa, että kun kansalaiset ottavat huolekseen ongelman, johon liittyy emotionaalisia näkökohtia, EU toimii ja se toimii pikaisesti. Näin ollen en pyydä ainoastaan hyväksyntää, vaan pyydän komissaaria tai komissiota tarttumaan tähän suureen tilaisuuteen osoittaakseen Euroopan kansalaisille, että EU kykenee reagoimaan nopeasti kansalaisten huoliin ja että EU kykenee toimimaan nopeasti tilanteessa, jossa kansalaisten mielestä on ryhdyttävä toimiin.

Belleré
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, marraskuussa 1996 matkailu- ja liikennevaliokunta edisti Euroopan parlamentissa päättäväisesti Van Dijkin mietintöä, joka on saanut alkunsa Provanin ja muiden päätöslauselmaesityksestä. Siitä ovat laatineet lausunnon myös maatalousvaliokunta ja ympäristö-, terveys- sekä kuluttajansuojavaliokunta. Mietintö puuttuu vakavaan ongelmaan: hevosten ja muiden elävien eläinten kuljetukseen. Ongelman vakavuus käy ilmi myös lausunnon antaneiden valiokuntien, joita täällä edustavat Provan ja Eisma, määrästä.
Käytettävissä olevan ajan vähyyden vuoksi en puutu yleisiin oloihin - kuljetusvälineisiin, taukoihin, elävien eläinten - etenkin lehmien, sikojen, lampaiden - tuontiin ja vientiin, mutta koska kaikki mainitsemani asiat liittyvät sellaisten eläinten kuljetuksen aikaiseen hyvinvointiin, jotka on tarkoitettu ihmisten ravinnoksi tai huvitukseksi, kuten kilpahevoset, totean sen sijaan, että yhdyn parlamentin päätöslauselmiin ja esittelijän - jota haluan onnitella - suosituksiin, ehdotuksiin, jotka ovat kaikki varteenotettavia. Mainitsen niistä muutamia: maantiekuljetuksen enimmäispituus saa olla korkeintaan 500 km eikä kuljetus saa myöskään kestää kahdeksaa tuntia pidempään; ravinnoksi tarkoitettujen eläinten teurastuksen on tapahduttava mahdollisimman lähellä tuotantopaikkaa; eläinlääkintäalan tarkastuselimen toimivallan lisääminen, pysähdyspaikkojen valvonta, etenkin eläinten ruokinnan, juottamisen, lastaamisen ja purkamisen sekä majoituksen osalta; viennin ja tuonnin valvonnan parantaminen. Lisäksi myönteistä on valitusoikeus, jossa tunnustetaan oikeus nostaa kanne sellaisia henkilöitä tai yrityksiä vastaan, jotka aiheuttavat kärsimyksiä eläimille. Toimivaltaisen valiokunnan suositukset ovat hyviä!

Pinheiro
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, kuten voitte nähdä Van Dijkin erinomaisen mietinnön johdanto-osasta, huoli hevosten ja muiden eläinten turvallisesta kuljetuksesta ei ole uusi aihe tässä parlamentissa. Komission mielestä eläinten suojelu - myös hevosten suojelu - kuljetuksen aikana on erittäin tärkeä aihe.
Tämä parlamentti, kuten monet järjestöt ja yksityiset henkilöt, on toistuvasti korostanut haluavansa, että yhteisö ottaa käyttöön tehokkaita toimenpiteitä tässä aiheessa. Komissio on samaa mieltä kanssanne siitä, että oikeat ja tehokkaat eläinten hyvinvointia koskevat yhteisön säännöt ovat välttämättömiä, ja voin vakuuttaa teille, että komissio on aina antanut ja tulee antamaan etusijan eläinten hyvinvoinnille.
Komissio on erittäin huolestunut eläinten hyvinvoinnista kuljetuksen aikana ja erityisesti eläinten pitkän matkan kuljetuksista. Vaikka unioni on ryhtynyt toimenpiteisiin kuljetettavien eläinten suojelemiseksi EU: n alueella ja myös niissä tapauksissa, joissa eläimiä kuljetetaan osaksi kolmansien maiden alueilla, ei voida kieltää, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset eivät pysty riittävästi panemaan täytäntöön määräyksiä ja että kaupalliset toimijat eivät ole riittävästi noudattaneet määräyksiä. Komissio on ryhtynyt oikeudellisiin toimiin niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka ovat syyllistyneet sääntöjen rikkomiseen.
Haluaisin nyt ottaa esille joitakin päätöslauselmaluonnoksessa esitettyjä erityisiä huolenaiheita, kuten kuljetustavat, pysähdyspaikat ja vientituet. Meidän tulisi myöntää, että olemme saavuttaneet huomattavia edistysaskelia eläinten hyvinvointia koskevan yhteisölainsäädännön alalla. Mainitsen muutaman esimerkin. Neuvoston hyväksyttyä uudet eläinten suojelua kuljetusten aikana koskevat standardit, komissiolla oli kaksi tärkeää velvoitetta, jotka liittyivät yksityiskohtaisempien sääntöjen ehdottamiseen. Komission pysähdyspaikkoja koskeva ehdotus hyväksyttiin jo viime kesäkuussa. Heinäkuussa komissio antoi lisäksi neuvostolle ehdotuksen, joka koski standardeja paremmin varusteltuja kuorma-autoja varten. Odotamme, että tämä asia päätetään Luxemburgin puheenjohtajakauden aikana.
Lisäksi komissio antoi neuvostolle ehdotuksen, jossa vientitukien saamisen ehtona olisi kuljetettavien eläinten suojelua koskevien määräysten noudattaminen. Kuten hyvin tiedätte, maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta keskusteli tästä ehdotuksesta muutama päivä sitten, ja asiaa tullaan luultavasti käsittelemään marraskuun istuntojaksossa. Kun neuvosto on hyväksynyt tämän asetuksen, komissio päättää yksityiskohtaisista täytäntöönpanosäännöistä, mikä parantaa vähitellen näihin maihin kuljetettavan karjan suojelun tasoa.
Haluaisin nyt tarkastella täytäntöönpano- ja valvontamenetelmiä. Komission elintarvike- ja eläinlääkintäyksikön eläinlääkintäasiantuntijat ovat suorittaneet tarkastuksia paikan päällä kaikissa jäsenvaltioissa. Tarkastuksissa on osoitettu, että neuvoston asiaa koskevaa direktiiviä ei sovelleta vielä yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa. Yksikkö löysi kolme huomattavaa puutetta. Monissa jäsenvaltioissa eläinten havaittiin usein kärsivän kuljetusten aikana. Joidenkin jäsenvaltioiden suorittamat tarkastukset havaittiin puutteellisiksi tai riittämättömiksi, ja kuljetusväline oli usein puutteellinen.
Komission elintarvike- ja eläinlääkintäyksikkö jatkaa edelleen valvontaa jäsenvaltioissa, huolimatta siitä, että täytäntöönpano kuuluu jäsenvaltioiden velvollisuuksiin.
Lopuksi, kollegani Fischler on pyytänyt minua vakuuttamaan teille, että komissio on yhtä innokas kuin parlamentti laatimaan lainsäädäntökehyksen, jolla jäsenvaltiot voivat varmistaa, että kaikkien eläinten kuljetuksissa noudatetaan määräyksiä ja että toimijoille annetaan selvät säännöt, joita heidän on noudatettava.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.

Äänestys
Trakatellis
Arvoisa puhemies, tahtoisin saattaa teidän tietoonne, että täällä on vierailemassa Kreikan kansallisen parlamentin kansanedustajia. Pyytäisin puhemiehistöä, jos on mahdollista, tervehtimään heitä.

Puhemies
Tietysti, herra Trakatellis. Sanokaamme, että tavallisesti toivotamme tervetulleiksi ainoastaan virallisesti kutsutut vieraat. Tervehdin kuitenkin lämpimästi Kreikan parlamentista tulleita ystäviämme.
Pons Graun taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan puolesta laatima suositus (A4-0273/97) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian yhteistyösopimuksen tekemisestä (KOM(96)533-8204/97 - C4-0305/97-96/0259(AVC)
(Parlamentti hyväksyi päätöksen.)  Pettinarin kehitys- ja yhteistyövaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0221/97) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Kambod&#x017E;an kuningaskunnan yhteistyösopimuksen tekemisestä (KOM(97)78-6828/97 - C4-0250/97-97/0060(CNS)
Pettinari
Arvoisa rouva puhemies, istuntosalissa eilen käydyn keskustelun mukaisesti sekä myös ulko- ja turvallisuusasiain valiokunnan sekä kehitys- ja yhteistyövaliokunnan työn pohjalta pyytäisin parlamenttia palauttamaan mietintöni valiokuntaan hyvin yksinkertaisesta syystä: hyväksyimme mietinnön kehitysja yhteistyövaliokunnassa kesäkuussa, minkä jälkeen tilanne Kambod&#x017E;assa on muuttunut.
Eilisiltainen keskustelu on vahvistanut, että mietintö on palautettava valiokuntaan, jotta valiokunta sekä esittelijä voivat muuttaa kantaansa, työskennellä lisää ja osallistua myös rauhanomaisen ratkaisun etsimiseen Kambod&#x017E;an tämänhetkisiin jännitteisiin. Kaiken tämän vuoksi tarvitsisimme siis vielä hieman lisää aikaa; vakaana tavoitteena on edelleen ratifioida sopimus, mutta rauhanomaisemmassa poliittisessa kontekstissa. Tästä syystä pyydän parlamenttia hyväksymään ehdotuksen - jonka tässä virallisesti esitän - mietinnön palauttamisesta valiokuntaan.
(Asia palautettiin asiasta vastaavaan valiokuntaan.)

Hindley
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin selittää menettelyä koskevan yksinkertaisen seikan. Hallinnollisesta laiminlyönnistä johtuen ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan päätöslauselma on jäänyt pois tekstistä. Teidän yksikkönne ovat suostuneet siihen, että kyseinen päätöslauselma esitetään huomenna suullisena tarkistuksena. Haluaisin pyytää parlamenttia tukemaan tätä. Yksiköiden auttamiseksi olisi ehkä parasta, jos se esitettäisiin päätöslauselman 16 artiklan jälkeen. Joten ehdotan, että äänestämme kaikesta 16 kohtaan asti ja sen jälkeen ulkoasiain valiokunnan päätöslauselman 2-7 kohdasta, ja sen jälkeen jatkaisimme 17 kohdasta. Toivon, että tämä on selkeää. Haluaisin lisätä sellaisen ohjeen parlamentille, että ulkoasiainvaliokunta hyväksyi päätöslauselman yksimielisesti. Joten tässä ei ole kyse poliittisista erimielisyyksistä.

Puhemies
Onko vastalauseita? Ei ole.
Herra Hindley, noudatamme siis tätä menettelyä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Willockx
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat. Minun mietinnöstäni eilen illalla käyty kiehtova keskustelu synnytti kompromissiesityksen suullisen tarkistuksen muodossa. Esityksessä tehdään synteesi alkuperäisen tekstini tästä artiklasta ja PPE: n tekemän tarkistuksen tekstistä. Luen nyt tekstin, jossa asiat on yhdistetty: " 2. Palauttaa mieliin, että budjettikuri ja rahaunionin voimaan astuminen sopivat yhteen niiden menettelytapojen kanssa, joilla pyritään luomaan jatkuvaa kasvua ja parantamaan työllisyyttä. Mutta lähentymisperusteiden noudattaminen ja kolmannen vaiheen ajankohta eivät saa haitata unionin ja jäsenvaltioiden välttämättömiä ponnistuksia työllisyyden parantamiseksi sekä korkeatasoisen sosiaaliturvan säilyttämiseksi." Uskon, että tämä kompromissi on lähentynyt eilisiltaisen keskustelun henkeä, ja toivon, että kollegani hyväksyisivät tämän suullisen tarkistuksen.

Puhemies
Onko tästä suullisesta tarkistuksesta huomauttamista?
Ei ole.
Liittyy tarkistukseen 4

Willockx
Arvoisa rouva puhemies, nyt on kysymys vanhasta ongelmasta kielenkäytössä ja käännöksessä. Hollanninkielinen uusiin teknologioihin liittyvä teksti on seuraava: " erityisesti ympäristönsuojelun alalla" . " Erityisesti" supistaa merkitystä. Tekstin täytyy kuulua seuraavasti: " muun ohella myös ympäristönsuojelun alalla" . Tämä on yksi mahdollisuuksista. Minä haluan esittää tämän tulkinnan ja toivon sen konkretisoituvan hollanninkielisessä tekstissä, kun ilmaus " erityisesti" vaihdetaan ilmaisuun " muun ohella" . Asiasta on keskusteltu vihreiden ryhmän kanssa.

Puhemies
Onko tästä suullisesta tarkistuksesta huomauttamista?
Ei ole.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Puhemies
Onnittelen edustaja Alberia, jonka viimeinen mietintö tämä valitettavasti on...
(Voimakkaita suosionosoituksia) ... toivottaen hänelle vielä kerran paljon onnea hänen uudessa tehtävässään tuomioistuimessa.

Barthet-Mayer
Arvoisa rouva puhemies, tämä tarkistus kuvastaa maatalousvaliokunnan yksimielistä mielipidettä. Lausunnon valmistelijana valitan sitä, ettei aikataulu sallinut kehitysvaliokunnan ottaa huomioon tätä maatalouden asemaa korostavaa lausuntoa. Pyydän kollegojani ystävällisesti äänestämään tämän tarkistuksen puolesta.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Provan
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin, että esittelijä selventää 22 kohtaa. Siinä sanotaan selvästi, että: " Katsoo, että rajan yli kuorma-autolla jne." Meidän ryhmämme on sitä mieltä, että yhteisössä ei ole enää sisäisiä rajoja. Haluaisin, että esittelijä vakuuttaa, että tämä koskee ainoastaan yhteisön ulkorajoja.
26 kohdan eri kieliversioiden välillä on vivahde-ero. Saksalaisessa versiossa sanotaan: " Olisi tarkoituksenmukaista siirtää osa kontrolloimistehtävistä" . Englanninkielisessä tekstissä sanotaan: " Olisi tarkoituksenmukaista siirtää osa valvontatehtävistä" . Me voimme kannattaa sanaa " valvonta" , mutta emme sanaa " kontrolli" . Haluaisin varmistua, että englantilainen versio on sitova.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, minulla ei ole mitään sitä vastaan, että 22 kohtaan lisätään sana " ulkoinen" , koska myös minun mielestäni on kysymys " unionin ulkorajoista" eikä " sisäisistä rajoista" . Jälkimmäisiähän ei pitäisi itse asiassa olla enää olemassa. Tämä on 22 kohta.
Haluaisin kysyä 26 kohtaan liittyen, onko englannin kielen sana " monitoring" parempi kuin sana " kontrolli" . Ehkä myös hollanniksi olisi parempi käyttää sanaa " valvonta" kuin sanaa " kontrolli" . Samaa pätee sitten myös saksan kieleen.

Schörling
Arvoisa rouva puhemies! Haluan vain pyytää teitä tarkistamaan ruotsinkielisen version kohdan numero viisi, kun tarkistatte eri kieliversioita, koska siinä on jotakin vikaa. Luulen että "uppfödning och avel " tilalla tulisi olla "uppfödning och gödning" . Sieltä löytyi myös muutamia muita ihmeellisyyksiä. Olkaa siis ystävällinen ja tarkastakaa nämä.

Puhemies
Ehdottomasti, voin vakuuttaa, että näin tehdään.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Holm
YK: n sopimuksella on suuri merkitys, koska se todellisella kansainvälisellä tasolla säätelee merien ja meriympäristön oikeuksiin liittyviä ongelmia. Tämän vuoksi minulla ei ole mitään sopimuksen asiasisältöä vastaan.
Suhtaudun kuitenkin kriittisesti siihen, että EU: sta tehtäisiin sopimuksen "vastapuoli" . Tämä tarkoittaa, että EU hyväksyttäisiin juridisena henkilönä, toisin sanoen valtiona. Tätä en voi hyväksyä. Kansainvälisissä sopimuksissa on EU: n eri jäsenvaltioiden jokaisen omasta puolestaan toimittava vastapuolena YK: lle. EU ei ole mikään valtio!

Lindqvist
Ei ole mitään syytä, miksi EU: n tulisi olla, jäsenmaiden sijasta, muodollinen osapuoli sopimuksen allekirjoittamisvaiheessa. Tämä käy entistäkin monimutkaisemmaksi, koska kaikki jäsenmaat eivät ole ratifioineet sopimusta. Kuten mietinnössä todetaan, jäsenmailta puuttuu näin ollen motiivi siirtää toimivaltaa EU: lle, kun kyseessä on kauppapolitiikka, kalastuspolitiikka, ympäristökysymykset, merialueiden suvereniteetti tai kalastusoikeudet. Tämän vuoksi olen äänestänyt mietintöä vastaan.

Sjöstedt
Jokaisen maan suvereniteettia kunnioittavan valtioiden välisen kansainvälisen yhteistyön puolestapuhujana suhtaudun kriittisesti siihen, että EU: lle annetaan toimivaltuudet edustaa jäsenmaita kansainvälisissä yhteyksissä.
YK: n merioikeusyleissopimus on hyvin tärkeä meriympäristön pelastamista käsittelevä sopimus, ja se antaa kolmannen maailman maille mahdollisuuden pitää kiinni meriin liittyvistä oikeuksistaan rikkaiden maiden tapaan. Toivon mukaan EU: n liittyminen merioikeusyleissopimukseen johtaa siihen, että unioni joutuu entistä laajemmin kunnioittamaan ympäristövaatimuksia ja tekemään tasavertaista yhteistyötä tasavertaisesti kolmannen maailman maiden kanssa. Tämän vuoksi äänestän suosituksen puolesta.
Pettinarin mietintö (A4-221/97)
Van Dam
Kambod&#x017E;an surullinen historia on kuin verellä kirjoitettu. Se on yksi ASEANin alueen terävistä kontrasteista. Jos kyseinen järjestö yrittää toimia välittäjänä sisällissodassa, EU: lle sopii pidättäytyvä asenne. Kambod&#x017E;an tilanne näytti parantuvan vuoden 1993 vaalien jälkeen, mutta nykyiset riidat pääministeri Hun Senin ja prinssi Ranariddhin välillä ovat jälleen saattaneet maan kuilun partaalle.
Olemme sitä mieltä, että aika ei ole vielä kypsä yhteistyösopimukselle Kambod&#x017E;an kanssa, vaikka olemmekin varmasti yksimielisiä sopimuksen sisällöstä. Ensin täytyy odottaa vuoden 1998 parlamenttivaaleja. Tästä syystä olemme äänestäneet tyhjää Pettinarin mietinnöstä äänestettäessä.
Sopimus Kambod&#x017E;an mutta myös Vietnamin ja Laosin kanssa olisi ennen kaikkea merkki EU: n ystävällisestä suhtautumisesta näiden maiden uudistamisen tukemiseen. Suhtautumista ei missään tapauksessa saa nähdä poliittisen tilanteen hyväksymisenä.
Laosin ja Kambod&#x017E;an kaltaisten maiden kanssa yhteistyötä tehtäessä on pidettävä tarkasti huolta siitä, että taloudellista tukea annetaan asianmukaisesti ja tehokkaasti ja että se ei mene korruptoitujen virkamiesten taskuihin.
Hindleyn mietintö (A4-195/97)
Cunha
Arvoisa rouva puhemies, minäkin esitän suullisesti jäsen Martensin mietintöä äänestettäväksi, mutta minulla on tämä esitys myös kirjallisena.

Ribeiro
 Arvoisa rouva puhemies, taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan mietinnön perusteluissa vakuutetaan, että ASEAN perustettiin liitoksi kommunismia vastaan. Se voi joidenkin mielestä olla ansiokaskin tehtävä. Ja oikeassahan he tavallaan ovat. Hekään eivät silti saisi unohtaa niitä joukkomurhia, jotka tuo taistelu sai aikaan noissa kolkissa, esimerkiksi Indonesiassa, jo ennen kuin ASEAN oli olemassakaan.
Mutta taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta, joka on toimivaltainen asiaa valmisteleva valiokunta, on kiinnostuneempi ponnistelemaan suhteiden lujittamiseksi tärkeän taloudellisen keskustelukumppanin kanssa. Mietinnön mukaan ehdotuksessa pyritään purkamaan se umpikuja, johon jouduttiin Portugalin vastustettua kolmannen sukupolven sopimusta. Siinä puhutaan jopa viittaamatta lainkaan saartoon ja sen syihin, käännetään koko ongelma joidenkin valintamahdollisuuksien kautta uudeksi dynamiikaksi, vuoden 1980 sopimukseen liittyvine pöytäkirjoineen, aktiivisine kumppanuuksineen tai muine strategioineen. Samalla vakuutetaan hyväntahtoisesti, kuinka tärkeää on säilyttää ympäristö- ja kulttuuriarvot, joihin uskotaan sisältyvän myös portugalin kielen ja muiden Timorin menneisyyteen liittyvien ilmentymien. Yhtä hyväntahtoisesti korostetaan, kuinka tärkeää on noudattaa ihmisoikeusehtoja.
Jo ulkoasiain valiokunnan lausuntokin on mitä poliittisin: se viittaa nimenomaan sopimuksen sulkuun ja pitää ratkaisuna Portugalin määräämistä luopumaan vastustuksestaan, perustellen tätä sillä, että näin luotaisiin juridinen perusta ihmisoikeuksien kunnioittamiselle Itä-Timorissa. Silti lausunnossa ei pyydetä mitään Indonesialta, joka on jatkanut sotilasmiehitystä jo yli kaksikymmentä vuotta, vaikkakin siinä - tehtäköön sille tässä asiassa oikeutta - vedotaan jäsenvaltioihin, jotta ne noudattaisivat parlamentin päätöslauselmaa, joka liittyy aseiden myyntiin Indonesialle.
Senpä vuoksi tässä onkin kyse poliittisesta taikatempusta, jonka avulla unohdetaan hyökkäys siirtomaavallasta vapautumassa olleelle alueelle ja tuon alueen sotilasmiehitys, sillä unohdetaan yhden kansan ja sen kulttuurin murha, sen avulla painetaan pois tietoisuudesta ne Yhdistyneiden kansakuntien päätökset, jotka vaativat itsemääräämisoikeuden nimenomaista tunnustamista: kaikki typistetään ihmisoikeuksien suojelemiseen sillä hinnalla, että hyväksytään tämä unohtaminen, laiminlyöminen ja tietoisuudesta pois painaminen, ikään kuin Timor olisi Indonesiaan kiinteästi kuuluva osa. Sitten loppukaneetti! Talouden ja liikesuhteiden nimissä etsitään ulospääsytietä epämukavista tilanteista, mutta ei oteta huomioon, että hiljaisuus on rikoskumppanuutta, koska kyseessä on hyökkäys ja sotilasoperaatio, koska yhden kansankunnan itsemääräämisoikeutta ei kunnioiteta ja koska menossa on kansan ja sen kulttuurin murha.

Souchet
Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä on osaltaan hyväksynyt kaikki tämän ylimääräisen istuntojakson esityslistalle merkityt mietinnöt, joissa käsitellään Euroopan unionin suhteita Aasian maihin, erityisesti ASEANin jäsenmaihin, joiden kanssa Euroopan unionilla on pitkään jatkuneet ja syvälliset suhteet.
Niiden suhteiden kehitys ja uusi tasapainottaminen, joita meillä on tämän maailman osan kanssa, ovat todellakin yhteinen haaste ja tavoite kaikille unionin jäsenvaltioille.
Euroopan unionin on otettava huomioon sekä näiden maiden markkinapotentiaali että niille ominainen kaupallinen agressiivisuus. Sen onkin pidettävä erityistä huolta sopimusten ja vastavuoroisten myönnytysten tasapuolisuudesta tutkimalla tarkasti, mikä on niiden vaikutus työllisyyteen.
Yhteistyösopimuksen ulottaminen koskemaan Vietnamia on unionille keino osoittaa, että se on kiinnostunut tästä maasta ja että haluamme ottaa huomioon alueen poliittisen ja taloudellisen kehityksen realiteetit.
Kambod&#x017E;an yhteistyösopimuksen kohdalla I-EDN -ryhmä haluaa osoittaa olevansa samaa mieltä politiikasta, joka on tässä viisasta ja järkevää. Samalla kun yhteistyö mukautetaan maassa vallitsevaan vaikeaan tilanteeseen, onnistutaan politiikalla säilyttämään maan aikaisempi kokemus ja rohkaistaan ennakolta kaikenlaista myönteistä kehitystä. On olennaisen tärkeää korostaa, miten merkityksellisenä pidämme vaalien sujumista oikeudenmukaisesti. Yhteistyömme laajuuden ja luonteen on määräydyttävä sen mukaan, millaisissa olosuhteissa äänestys tapahtuu.
Parlamentti voisi varmaankin antaa hyödyllistä apua näiden vaalien valvonnassa, onhan sillä kokemusta ja toimivaltaa tällä alalla. Tällä hetkellä on tärkeintä ilmaista halumme tukea kaikenlaista myönteistä kehitystä, tuomita kaikki väkivaltaiset ilmiöt ja suojella kansojen etua luonteeltaan humanitaaristen yhteistyömuotojen avulla.
Tämä tavoite on täysin johdonmukainen Pettinarin mietinnön parlamentin valiokunnalle palauttamisen kanssa. Näin voimme sisällyttää päätöslauselmaamme viimeisimmät näkökohdat Kambod&#x017E;an tilanteen kehityksestä.
Hindleyn mietintö (A4-262/97)
Porto
Koska kyse on suurenmoisten mahdollisuuksien alueesta, Euroopan unionin pyrkimys saada aikaan uutta dynamiikkaa suhteissa ASEAN-maihin on ymmärrettävää.
Se ei kuitenkaan tarkoita sitä, että voitaisiin jättää huomiotta varjeltavanamme olevia arvoja, nimenomaan taloudellisia ja yhteiskunnallisia. Mutta näiden lisäksi, ja ottaen erityisesti huomioon Itä-Timorin erittäin vakavan tilanteen, oli tärkeää mainita hyvin konkreettisesti tarve kunnioittaa ihmisoikeuksia. Se oli kohta, johon kiinnitimme taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnassa erityistä huomiota; sitähän tarkasteltiin erityisesti päätöslauselmaesityksen 16 kohdassa, jossa sen merkitystä korostetaan ja vaaditaan jopa " ihmisoikeuksien asettamista EU: n ja tiettyjen ASEAN-maiden kahdenvälisten suhteiden edellytykseksi" .
Oli suurten kauppojen saamisen kiusaus kuinka suuri tahansa, on arvoja, joiden suhteen Eurooppa ei voi tehdä myönnytyksiä, ellei se halua menettää koko uskottavuuttaan.

Van Dam
Vuoden 1980 jälkeen suuresti muuttunut suhde ASEAN-maiden ja EU: n välillä edellyttää uuttaa dynamiikkaa. Me tuemme neuvoston ja yhteisöjen vaihtoehtoa 2. Yhteinen julkilausuma tarjoaa osapuolille enemmän toimintavapauksia liittyen kehitykseen, ja sitä voidaan täydentää sopimuksilla yksittäisten ASEAN-maiden kanssa. Esittelijä myöntää, että täten Euroopan parlamentin vaikutusmahdollisuudet näyttävät rajoitetummilta kuin vaihtoehto 1: n tapauksessa. Tämä ei ole meille mikään ongelma. Ulkopolitiikka kuuluu ennen kaikkea jäsenvaltioiden toimivaltaan.
Kiinteä yhteistyö ASEAN-maiden kanssa on varmasti toivottavaa. Samalla kaupan ja investointien esteiden käsittelylle on annettava pääpaino. EU: n suorittama viennin edistäminen ei ole itse asiassa muuta kuin jäsenmaiden vientipolitiikan toteuttamista, mikä on tärkein tehtävä. Näin voi myös välttämätön yhteys yritysmaailmaan muotoutua. EU: n tulisi luoda reunaehdot erityisesti monenkeskiselle sopimukselle.
Olen vakuuttunut, että monien länsimaiden ylimielinen asenne ihmisoikeuksiin liittyen on kiusallinen ASEAN-maiden kannalta. Ihmisoikeuksien puolustaminen onnistuu parhaiten, jos EU ja Aasian maat keskustelevat asiasta tasaveroisina. Tämä ei sodi sitä perustaa vastaan, että ihminen on Jumalan luomana olentona suojelemisen arvoinen. Tällä tavalla on suhtauduttava myös ASEAN-maihin. Kansainvälisen ihmisoikeuksien julistuksen noudattamisestakaan ei ole mielestäni keskusteltu, vaikka voin tuntea kritiikin oikeutetuksi asian vahvasti humanistisen luonteen vuoksi.
EU: n tehtävä ei ole määritellä, mitkä maat saavat kuulua ASEANiin ja mitkä eivät, vaikka meillä onkin ongelmia alueen joidenkin maiden tilanteen kanssa. Tämän vuoksi voimme hyväksyä, että sopimusta laajennetaan kattamaan myös Vietnam.
Neuvoston kuuluu kiinnittää huomiota epäkohtiin pitäessään yhteyttä ASEAN-maihin. Ihmisoikeuksia edistävien ohjelmien pitäisi olla etusijalla unionissa ja jäsenmaissa. Inhottava lasten hyväksikäyttö Thaimaassa ja Filippiineillä sekä myös naisilla käytävä kauppa vaativat yhteisiä vastatoimia.
Kaakkois-Aasiaan liittyvissä havainnoissa käsitellään lähes pelkästään nopeaa taloudellista kasvua, kauppaa ja investointeja. Samalla unohdetaan, että köyhyys ja kehittymättömyys ovat vieläkin ASEAN-maiden suurimpia ongelmia. Myös komission tiedonannossa tämä asia jää pimentoon. Monet kansalaisjärjestöt tekevät alueella asiaan liittyen hyvää työtä. Valitettavasti tällainen työ on usein vain pisara valtameressä. ASEAN-maiden kanssa tehtävässä yhteistyössä tulee jatkaa keskeytymätöntä taistelua köyhyyttä ja kehittymättömyyttä vastaan.
Hindleyn mietinnöt (A4-195/97 ja A4-262/97)
Sjöstedt
Olen äänestänyt EU: n ja ASEAN-maiden välisiä suhteita koskevien mietintöjen puolesta. On kuitenkin tarpeellista korostaa ihmisoikeuksiin liittyvää kohtaa enemmän, kuin mitä mietinnössä tehdään. Ihmisoikeuksia on voimakkaasti painotettu yhteistyösopimuksissa Vietnamin kanssa, muttei vielä muiden ASEAN-maiden kanssa tehtävissä sopimuksissa. Kaikissa näissä maissa tapahtuu ihmisoikeusloukkauksia, etenkin Indonesiassa ja Filippiineillä. Näiden valtioiden ammatillisia ja kansallisia liikkeitä on jo pitkään sorrettu ja vainottu, eikä vähiten maaseudulla. Indonesian vastuulla on sitä paitsi Itä-Timorin armoton kansanmurha ja maan miehittäminen.
EU: n täytyy hyvin voimakkaasti puolustaa ihmisoikeuksia koko ASEAN-alueella.
Grazianin mietintö (A4-140/97)
Berthu
Euroopan unionin ja Kanadan 17. joulukuuta 1996 antama yhteinen julistus ja siihen liitetty toimintasuunnitelma eivät mielestämme näytä noudattavan unionin voimassa olevaa oikeutta emmekä ymmärrä, miten neuvostossa edustettuina olevat kansalliset hallitukset ovat voineet hyväksyä sen.
Perustamissopimuksesta saa todella turhaan hakea oikeudellista perustaa, jonka nojalla unioni voisi allekirjoittaa tällaisia sitoumuksia. Kysymys ei ole J2 artiklan mukaisesta yhteisestä kannasta, koska sopimus tehdään kolmannen maan kanssa. Samasta syystä kysymys ei myöskään ole J3 artiklan mukaisesta yhteisestä toiminnasta, siksikään koska tällaista tapausta varten määrättyä menettelyä ei ole noudatettu. Lisäksi on esitettävä varauksia julistuksen ja toimintasuunnitelman kattamien alojen luonteesta. Niissä käsitellään toki kaupallisia suhteita, jotka kuuluvat yhteisön toimivaltaan, mutta myös turvallisuutta, aseriisuntaa, oikeutta, siirtolaisuutta, terrorismia jne. eli tiukasti kansallisia tai hallitusten välisiä aloja. Yllätys on vieläkin suurempi kun huomaa, että komissio on allekirjoittanut tämän sekalaisen asiakirjan kokonaisuutena, vaikka komissiolla on neuvotteluvaltuuksia vain tiettyihin rajattuihin osiin.
On totta, että komissio selitti jo vuoden 1996 alussa neuvostolle antamassaan alustavassa tiedonannossa tylysti, miten välttämätöntä on ottaa huomioon unionin ulkosuhteiden luonteen muuttuminen Maastrichtin sopimuksen jälkeen. Olisi mukava tietää, mitä tämä luonteen muuttuminen tarkoittaa, koska yhteinen ulkopolitiikka on aina ollut luonteeltaan hallitusten välistä, sekä Maastrichtin jälkeen että sitä ennen. Epäilemättä on niin, että Leon Brittan teki ehdotuksensa kanadalaisille, odottamatta neuvostolta edes muodollista lupaa, osoittaakseen luulotellun muutoksen tapahtuneen. Epäilemättä samasta syystä unioni esitetään allekirjoitetun asiakirjan alusta loppuun oikeudellisesti samanarvoisena Kanadan kanssa, aivan kuin unioni olisi valtio, vaikkei se ole edes oikeushenkilö. Itse asiassa kaikkien, tai eniten osallisina olevien, EU-maiden olisi pitänyt myös allekirjoittaa nämä sopimukset. Sopimuksilla ei nykyisellään ole oikeudellista arvoa.
Sopimuksen laatijat haluavat käsitellä Euroopan unionia jonkinlaisena liittovaltiona ja sen lisäksi ne ovat itsepintaisesti yrittäneet pyyhkiä tekstistä pois maininnat jäsenvaltioiden nimistä, niidenkin, joiden historialliset siteet Kanadan kanssa ovat kaikkein selvimmät, eli Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan. Tämän asiakirjan lukenut huomaa ällistyksekseen, millaisella vimmalla kansakuntia todella häivytetään.
Jopa jäsenvaltion käsite näyttää olleen kielletty. Se esiintyy vain yhdessä lyhyessä ja arvoituksellisessa lauseessa, joka lisättiin neuvottelujen viime minuutilla: 'Näillä asiakirjoilla ei ole vaikutusta Euroopan yhteisön, sen jäsenvaltioiden eikä Kanadan oikeudelliseen asemaan.' Tämä on tekstissä ainoa kohta, josta lukija ohimennen saa selville, että unionissa on jäsenvaltioita. Huomattakoon myös hämärä tyyli ('oikeudellinen asema'), jonka tarkoituksena on välttää tuomasta julki vaikeasti tunnustettavaa totuutta: unionin ulkopolitiikassa toimivat täysipainoisesti vain riippumattomat jäsenvaltiot.
Koska jäsenvaltioista ja niiden erillisestä ulkopolitiikasta ei missään tapauksessa saa puhua, ei Euroopan unionin ja Kanadan välisissä asiakirjoissa tietenkään mainita ollenkaan Ranskan ja Québecin etuoikeutetun suhteen olemassaoloa eikä sen säilyttämisen tärkeyttä. Tässä toimii yhteensulauttamiskoneisto: unioni ei suojele eroja, kuten sen pitäisi teoriassa tehdä, vaan yrittää poistaa erot. Se ei nosta jäsenenä olevien kansakuntien arvoa eikä puolusta niitä vaan yrittää jättää ne varjoon päästäkseen itse niiden edelle.
Minusta tuntuu, että kansallisten hallitusten ja diplomaattien pitäisi mietiskellä tätä tekstiä ja tehdä siitä omat johtopäätöksensä.

Sjöstedt
Olen äänestänyt EU: n ja Kanadan suhteita käsittelevän mietinnön puolesta, mutta olen äänestänyt Kanadan kalastuspolitiikkaan kohdistettua kritiikkiä vastaan. Pidän sitä huomattavasti EU: n kalastuspolitiikkaa viisaampana, sillä siinä otetaan huomioon vähentyt kalastustuki. Kanadan politiikka on välttämätön, koska se ottaa huomioon kalakantojen pienentymisen. Kanadan politiikka on tarpeellinen, jotta voitaisiin välttyä kalakannan ehtymiseltä.
Vastustan myös kohtaa, jonka mukaan Europolin ja kanadalaisten poliisiviranomaisten välistä yhteistyötä tulisi kehittää. Europolin kehittämisen vastustajana olen sitä mieltä, että kansainvälinen poliisiyhteistyö tapahtuu paremmin Interpolin välityksellä.

Souchet
Kuten useat kollegamme, otan esiin sen onnellisen yhteensattuman, että Québecin pääministerin runsaasti huomiota herättänyt Pariisin vierailu sattui samaan aikaan kuin Euroopan unionin ja Kanadan välisiä suhteita koskeva keskustelumme.
Tämä yhteensattuma saa meidät kiinnittämään erityistä huomiota Kanadan liittovaltion ratkaisemattomiin ongelmiin, joihin herra Graziani juuri viittasi ja jotka määräävät tulevaisuuden suhteitamme Kanadan eri osien kanssa. Nykyisessä muodossaan Kanada kantaa mukanaan ahdistavaa ja tuhon siemenen sisältävää ongelmaa; kysymys sen alkuperän erityispiirteiden tunnustamisesta on ratkaisematta, koska sen perustajakansoja on kaksi. Kysymys on ratkaisematon ainakin liittovaltiomuodon kannalta, joka ei ole osoittautunut tyydyttäväksi ratkaisuksi. Eihän edes paljon toiveita herättänyt Québecin tunnustaminen " erilliseksi yhteiskunnaksi" Lake Meach - sopimuksessa tuonut ratkaisua, kuten ei Charlottetownin kompromississa tehty liittovaltion valtiosääntömuutoskaan.
Kanadan ja Québecin ongelmien pitäisi johdattaa meitä toimimaan Euroopassa erittäin varovasti ja vastuullisesti, sillä niistä nähdään, että kestävää tasapainoa ei voida löytää niin kauan kun kansat tuntevat itsemääräämisoikeutensa viedyksi. Tämän toi julki kenraali de Gaulle kolmekymmentä vuotta sitten. Tämä on syynä myös Euroopassa ja muuallakin nykyään tapahtuvaan liittovaltioiden hajoamiseen.
On tietenkin québeciläisten oma asia päättää demokraattisesti tulevaisuudestaan, kuten he aikovat tehdäkin. Meidän tehtävämme on kunnioittaa heidän valintaansa, oli se mikä tahansa.
Tässä on kuitenkin se paradoksi, että Kanadan, johon meitä liittävät monet historialliset siteet ja ystävyys, säilyminen ennallaan saattaa riippua sen eri osien itsemääräämisoikeuden tunnustamisesta. Ranskan presidentti ilmoitti juuri, että Ranska pysyy Québecin rinnalla, oli sen tekemä valinta mikä tahansa. Eikö meidänkin pitäisi tehdä omasta puolestamme selväksi Kanadalle ja Québecille, että Eurooppa tukee Québecin tekemää valintaa, oli se mikä tahansa.
Willockxin mietintö (A4-255/97)
Berthu
Willockxin mietintö on seurausta Euroopan parlamentin aloitteesta, jolla se halusi ilmaista mielipiteensä talous- ja rahaliiton lähentymisperusteiden ja jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien rahoituksen välisistä yhteyksistä. Mietinnön johtopäätös oli niin kiusallinen, että se katsottiin parhaaksi jättää mietinnön perusteluosaan, jonka sisältö on virallisesti esittelijän omalla vastuulla, ja jättää täysistunnon äänestykseen menevään lopulliseen päätöslauselmaan ainoastaan joitakin itsestäänselvyyksiä.
Todellakin, päätöslauselmassa selostetaan ensin, kuinka vaikeaa mutta välttämätöntä on poistaa sosiaaliturvajärjestelmien alijäämä (kuka olisikaan eri mieltä?), ja sitten väistetään ongelma ehdottamalla työnteon verotuksen keventämistä, jotta sosiaaliturvamaksujen perimistä voitaisiin vastineeksi helpottaa. Ehdotus ei näin ollen tuo perusratkaisua sosiaaliturvan alijäämään eikä edes lähentymisperusteiden kokonaisongelmaan, sillä jos verotusta vältetään, säästöjä on löydyttävä muualta.
Keskustelun ei kuitenkaan pidä päättyä tähän. Rahaliitolla on paljon muita vaikutuksia sosiaaliturvajärjestelmiin eikä lähentymisperusteita koskeva kysymys ole tärkein, vaikka se onkin ratkaistava nopeimmin. Se on vain jäävuoren huippu.
Kuten perusteluista käy ilmi, rahaliiton tärkeimmät seuraukset alkavat näkyä sen voimaantulon jälkeen. Euroopan tasolla tulisi toteuttaa keskitetty varojen uudelleenjakaminen vähiten kehittyneiden alueiden hyväksi ja etenkin niiden sosiaalisen suojelun takaamiseksi. Esittelijä pyrkii arvioimaan tämän uudelleenjaon kustannuksia siteeraamalla tutkimuksia, joiden mukaan Euroopan olisi budjetoitava tätä varten noin 5-7 prosenttia unionin BKT: sta (nykyään luku on 1, 2 prosenttia).
Törmäämme tässä rahaliiton sosiaalialalle aiheuttamiin todellisiin vaikeuksiin. Kansalaiset huomaavat nämä vaikeudet vasta sitten, kun he ovat kokonaan uuden järjestelmän sisällä. Kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä on kuitenkin tuonut esille nämä ongelmat jo kauan sitten. Ajan mittaan unionin on välttämätöntä laatia nykyistä paljon suurempi talousarvio, vastaavine pakollisine sosiaaliturvamaksuineen, jotka mitätöivät euron mahdollisesti tuoman kilpailuedun. Näin yritykset ja kansalaiset ovat tulleet tehneeksi hölmöläisten kaupat.

Fourçans
Mietinnössä esitetty lähentymisperusteiden ja sosiaaliturvajärjestelmien välinen yhteys ei minusta vaikuta perustellulta.
Vaikka esittelijä ei asetakaan ollenkaan kyseenalaiseksi perusteiden asianmukaisuutta, en kuitenkaan ole hänen kanssaan samaa mieltä siinä, että lähentymisperusteilla rajoitettaisiin jäsenvaltioiden liikkumavaraa niiden hoitaessa sosiaalista tehtäväänsä. Kun vaje on ensin laskenut alle 3 % rajan ja kun se sitten on saatettu vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimaan tasapainoon, niin silloin valtioilla on todellista liikkumavaraa; tällöin ne voivat suurentaa alijäämäänsä 3 %: iin asti BKT: stä pystyäkseen vastaamaan mahdollisiin taloudellisiin ja sosiaalisiin kriiseihin.
Samoin, vaikka hyväksynkin työnantajan sosiaaliturvamaksujen alentamisen työllisyyden parantamiseksi, ei muiden verojen vastaava nostaminen olisi tervetullutta. Missään tapauksessa sosiaaliturvajärjestelmiämme ei saa pelastaa nostamalla jälleen pääomaverotusta, kuten esittelijä ehdottaa. Tavoittelemamme talouden tehokkuus jäisi saavuttamatta, eli kasvu ja työllisyys vaarantuisivat, emmekä kuitenkaan pystyisi ratkaisemaan sosiaalisia ongelmia ja sosiaalivarojemme alijäämää. Olisi paljon viisaampaa järkeistää sosiaaliturvakulujamme siten, ettei se murentaisi yhteiskunnan turvarakenteita, vaan pikemminkin vahvistaisi niitä.

Holm
Mietinnössä osittain tunnustetaan, että useimmissa EU: n maissa kohdistetaan sosiaalisiin tilanteisiin liian kovia paineita, erityisesti siksi, että taistellaan EMUn konvergenssikriteerien saavuttamisesta. Tästä huolimatta on päätetty, että EMU-politiikka on jatkossakin ainoa oikea tie.
Mietinnössä on useita minulle vieraita johtopäätöksiä. Tämä koskee esimerkiksi kohtaa neljä, jossa sanotaan että sosiaalialalla tarvitaan tulevaisuudessa enemmän rahaa lisääntyvien eläke- ja sairausvakuutusten vuoksi, ja että tämä menojen kasvu "korjataan pienentämällä lapsilisä- ja työttömyysmenoja" . En voi tukea tällaista politiikkaa. Valtion rahatilanteen parantamiseksi voidaan mieluummin säästää maanpuolustuksessa ja moottoriteiden rakentamisessa, mutta säästöjä ei pidä kohdistaa lapsiin - tulevaisuuteemme - ja niihin, joilla on vaikeaa.
Esittelijä ei tyydy kuitenkaan tähän, vaan vaatii lisäksi, että verotusjärjestelmät yhteensovitetaan, toisin sanoen mukautetaan EU-politiikan mukaiseksi. Jos näin tehdään, tulee suuri osa Ruotsin hyvinvointijärjestelmää murtumaan, koska verotustaso on Ruotsissa muita maita korkeampi ja sitä joudutaan laskemaan.Tämä ei tule millään tavalla luomaan kansalaisille sosiaalista turvaa.
Nämä visiot tulevaisuuden sosiaalimalleista EU-maissa eivät ole minun mieleeni ja olen siksi äänestänyt mietintöä vastaan.

Kirsten Jensen ja Sindal
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Frederik A. Willockxin mietinnön puolesta, joka käsittelee EMUn ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien välistä yhteyttä. Mietinnössä todetaan, että lähentymiseen pyrkivien maiden talousarvioon liittyvä liikkumavara on kaventunut. Tanskan sosiaalidemokraatit ovat yksimielisiä edellä mainitusta lausunnosta, mutta ottavat huomioon, että talousarvioon liittyvän liikkumavaran kaventuminen koskee vain niitä maita, jotka ovat päättäneet keskittyä pelkästään lähentymisperusteisiin, kun taas Tanskan kaltainen maa on valinnut taloutensa aktivoinnin täyttääkseen lähestymisperusteet.
Mietintö kannustaa verotusjärjestelmien parempaan yhteensovittamiseen ottaen kuitenkin huomioon jäsenvaltioiden erilliset hyödykkeiden tarpeet. Tanskan sosiaalidemokraatit ovat yksimielisiä siitä, että verotusjärjestelmien parempi yhteensovittaminen olisi suotavaa, myös vaikeita tilanteita ajatellen, kuten esimerkiksi silloin, kun Irlanti laski yhtiöverotusta huomattavasti ja vei sen myötä työpaikkoja muilta mailta, kuten myös Tanskalta. Tanskan sosiaalidemokraatit huomauttavat, että sosiaalipolitiikka on tulevaisuudessakin suvereenien kansallisvaltioiden oma asia.

Lienemann
Yhdyn mietinnön ajatuksiin siitä, että Euroopan unionin sisällä on taattava korkeatasoinen sosiaalinen suojelu. Yhdyn myös analyysiin, jossa todetaan lähentymisperusteiden rajoittavan jäsenvaltioiden talousarvioiden liikkumavaraa niiden pyrkiessä selviytymään sosiaalisista tehtävistään. Sen sijaan minua ihmetyttää todistamaton väite siitä, etteivät nämä perusteet tai euron käyttöönotto haittaisi EU: n tukemia pyrkimyksiä synnyttää lisää työpaikkoja ja tarvittaessa pitää voimassa sosiaaliturva ja lujittaa sitä.
Päinvastoin, hyvin monissa EU-valtioissa ovat uhattuna eläkkeet tai lakisääteisen terveydenhuollon toteuttaminen. Rahaliiton kanssa samanaikaisesti ei ole pantu täytäntöön yhtään konkreettista säännöstä, joka takaisi sen, että molemmat tavoitteet - terve budjettipolitiikka ja toisaalta työllisyys sekä laadukas sosiaalinen suojelu - olisivat keskenään sopusoinnussa.
Pahoittelen varsinkin sitä, että yhteiskunnallisia eroja ylhäältäpäin tasaavaa sosiaalisen lähentymisen periaatetta ei ole otettu huomioon ja ettei tähän pyritä millään sosiaalisella toimenpiteellä.
Lopuksi, komission valkoisessa kirjassa pyritään mukautumaan palkansaajien yhä kasvavaan epävarmuuteen ja jopa puolustellaan sitä joustavuuden nimissä. Valkoisessa kirjassa pyritään edistämään Euroopan siirtymistä tulonjakoon perustuvasta eläkejärjestelmästä sellaiseen sekajärjestelmään, jossa taattua minimieläkettä maksetaan palkansaajille tulonjakoon perustuen, eläkerahastojen huolehtiessa lopusta.
Tämä avaisi portit kahdella eri nopeudella toteutuvaan sosiaaliturvaan ja pitkällä aikavälillä ajauduttaisiin kapitalisointiin, joka on epäoikeudenmukaisempi järjestelmä.
En voi hyväksyä sitä, että mietinnössä annetaan näin vivahteeton tuki komission valkoiselle kirjalle. Äänestän siis Willockxin mietinnössä esitettyä ratkaisua vastaan.

Lindqvist
Olen samaa mieltä siitä, että Maastrichtin sopimuksen EMUlle asettamat ehdot eivät saa aiheuttaa jäsenmaiden hyvinvointimallin romahtamista. Käsitykseni mukaan on olemassa suuri riski siitä, että EMU voi johtaa juuri tähän. En voi siksi olla samaa mieltä sen jokseenkin epäloogisen johtopäätöksen kanssa, että EMU tulee viedä läpi sellaisenaan. Vielä vähemmän voin olla samaa mieltä siitä, että toimenpiteet johtaisivat automaattisesti matalampiin korkoihin, työllisyyden kasvamiseen ja sosiaalimenojen vähenemiseen.
Päinvastoin, on olemassa suuri riski, että EMU johtaa päinvastaiseen tilanteeseen, nimittäin lisääntyvään alueelliseen epätasapainoisuuteen, talouspolitiikan voimakkaaseen keskittymiseen ja epädemokratisoitumiseen sekä lisääntyvään työttömyyteen taloudellisten konvergenssivaatimuksien yksipuolisen priorisoinnin takia, ja siksi vastaavat työllisyyden parantamisvaatimukset puuttuvat.
Ehdotus yhteisestä veropolitiikasta hylätään, kun taas valiokunnan määräystä verotuksen painopisteen muuttamisesta pois työstä kohti ympäristöpäästöjen, luonnonvarojen, energian ja kulutuksen verotusta tuetaan.
Negatiiviset ehdotukset painavat enemmän. Siksi olen äänestynyt mietintöä vastaan.

Theorin ja Wibe
Koska emme kannata ajatusta EU: n jäsenvaltioiden yhtenäisestä valuutasta, emme osallistu tätä mietintöä koskevaan äänestykseen.
Haluamme kuitenkin huomioida, että esittelijä perusteluosansa johtopäätöksissä kirjoittaa, että " Tulevan hallitusten välisen konferenssin on korjattava epätasapaino yhtäältä yhtenäistetyn rahapolitiikan ja toisaalta unionin poliittisen toimivallan välillä." Pelkoamme siitä, että EMUa, kun se on viety läpi, seuraa EU: n yhteinen rahapolitiikka, tuetaan vahvasti tässä mietinnössä, vaikkakin tämän kysymyksen argumentaatio on hyvin laadittu.
Alberin mietintö (A4-276/97)
Berthu
Euroopan unionin asioissa tapahtuu joskus outoja yhteensattumia. Samaan aikaan kun Euroopan parlamentissa tehdyssä Alberin mietinnössä kannetaan huolta kansallisesta vastustuksesta yhteisön oikeuden kaikkivoipaisuutta vastaan, esitetään neuvoston Amsterdamissa hyväksytyssä tarkistusehdotuksessa tähän ongelmaan radikaalia ja mielestämme demokratian vastaista ratkaisua: kansallisten perustuslakien saattamista täydellisesti yhteisön oikeuden alaisuuteen.
Yhteisön tuomioistuin on jo kauan julistanut yhteisön oikeuden ensisijaisuutta kansalliseen oikeuteen nähden. Tuomioistuimen tätä koskeva periaate oli sen oma päätelmä eikä johtunut itse perustamissopimuksesta, jossa ei koskaan ole ollut tästä aiheesta yleistä sääntöä (paitsi 189 artiklan asetuksia koskeva erillissääntö). Tämäkään ei yhteisön tuomioistuimelle riittänyt, vaan se julisti yhteisön oikeuden olevan ensisijainen sekä aikaisempiin normeihin että myös myöhäisempiin normeihin nähden, mikä on kiistanalaisempaa. Yhteisön tuomioistuin täsmensi jopa, että ensisijaisuus pätee kansallisen normin luonteesta riippumatta, eli myös perusoikeuksiin nähden, sellaisina kuin niistä on määrätty jäsenvaltion perustuslaissa tai sen kansallisen perustuslaillisen rakenteen periaatteissa. Lopuksi yhteisön tuomioistuin päätti ajatuskehitelmänsä luonnehtien perustamissopimusta yhteisön tärkeimmäksi perustuslailliseksi peruskirjaksi.
Mitä sitten kansallisella tasolla tapahtui tämän oikeudellisen hyökkäyksen edessä? Aluksi ei mitään. Korkeimman oikeusasteen tuomioistuimet tukivat yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytäntöä. Hallitukset vaikenivat. Kansoille ei ongelmaa esitetty. Perustamissopimusta ei ole koskaan tarkistettu niin, että siihen olisi selvästi lisätty niin sanotut uudet periaatteet.
Hieman myöhemmin sen sijaan jotkin perustuslakituomioistuimet, kuten Tanskan ja Saksan, alkoivat huolestua yhteisön oikeuden ehdottoman ensisijaisuuden periaatteen aiheuttamasta lisääntyvästä demokratiavajeesta. Eikö tästä loogisesti päätellen tultukin siihen johtopäätökseen, että yksi komission antama asetus voi olla ensisijainen kansalliseen, kansanäänestykseen perustuvaan lakiin nähden?
Karlsruhen perustuslakituomioistuin reagoi kaikkein selvimmin Maastricht-päätökseksi kutsutussa, 12. lokakuuta 1993 tekemässään päätöksessä. Tuomioistuin julisti, että Saksan perustuslaki on ensisijainen ja että on kansallinen velvollisuus suojella Saksan kansalaisten oikeuksia yhteisön oikeuden mahdollisia kohtuuttomuuksia vastaan. Se vakuutti, ettei yhteisön oikeutta voida soveltaa, mikäli siinä ylitetään Saksan kansan myöntämät toimivaltuudet, ja väläytti jopa unionista vetäytymisen mahdollisuutta, mikäli Saksan kansalaisten perustuslaillisia oikeuksia ei kunnioiteta.
Tämä päätös, jossa annettiin Saksalle valtuudet hyväksyä Maastrichtin sopimus, on virallinen tulkinta kyseisestä sopimuksesta, joten sillä on sama arvo kuin sopimuksella. EU: n toimielimet miettivät kauan vastaiskua tässä ylikansallista valtaa uhkaavassa tilanteessa. Neljä vuotta myöhemmin, vuonna 1997, ne onnistuivat toissijaisuutta koskevaa pöytäkirjaa verukkeena käyttäen sisällyttämään Amsterdamin sopimusluonnokseen varauksettoman tuen yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytännölle: toissijaisuusperiaatteen soveltaminen ei saa loukata yhteisön tuomioistuimen täsmentämiä kansallisen oikeuden ja yhteisön oikeuden välistä suhdetta koskevia periaatteita, sanottiin, aivan kuin nämä periaatteet olisi jo määritelty kunnolla, aivan kuin ne olisivat itsestään selviä eivätkä vaatisi minkäänlaisia varauksia.
Näin ollen jos Amsterdamin sopimusluonnos ratifioidaan, kansat hyväksyvät käänteisesti yhteisön oikeuden täydellisen ensisijaisuuden, myös myöhemmin annettaviin lakeihin nähden, mukaan lukien kansanäänestykseen perustuvat lait. Kansat hyväksyisivät silloin myös kansallisten perustuslakien täydellisen alistamisen yhteisön oikeuden alaisuuteen ja Euroopan liittovaltion perustamisen ja vielä kuviteltavissa olevista muodoista kaikkein ankarimmassa muodossaan, jolloin kansojen itsemäärämisoikeus kielletään muitta mutkitta.
Tarkastelkaamme myös hetken tässä käytettyä menetelmää. Tästä uudistuksesta, joka on merkittävä - kaikki ovat siitä varmasti samaa mieltä - ei ole koskaan keskusteltu selkeästi hallitusten välisessä konferenssissa. Kukaan ei myöskään ole laatinut luetteloa oikeuskäytännön periaatteista, jotka perustamissopimuksella vakiinnutettaisiin, jos toissijaisuutta koskeva pöytäkirja hyväksyttäisiin. Kaikki on epämääräistä, vaikka kysymys on aroista, kansallisen itsemääräämisoikeuden kannalta erittäin tärkeistä asioista, jolloin pitäisi hyväksyä vain täsmällisiä ja tarkoin rajattuja toimivaltuuksia. Jos hyväksyisimme tällaisen epämääräisyyden, turvautuisimme yhteisön tuomioistuimen tulkintoihin, joiden jo etukäteen tiedämme olevan mahdollisimman paljon yhteisön toimivaltaa lisääviä. Tämä ei ole vastuuntuntoista, ja sitä tuleekin ihmetelleeksi, mitä neuvottelijat ajattelevat halutessaan meidän hyväksyvän tuollaisen puuhastelun.
Mitä itse asiaan tulee, Kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä on jo kauan esittänyt vastaehdotuksia, etenkin itse jättämässäni Euroopan unionin institutionaalista luonnetta koskevassa mietintöehdotuksessa, jota parlamentissa enemmistönä olevat federalistit eivät ilmeisesti ole noudattaneet. Mielestämme kansojemme arvoista, oikeudellisista säännöistä ja yhteisvastuusta koostuva perusverkosto on demokratian hyvän toteuttamisen luonnollinen kehys. Euroopassa nykyisin vallitseva pyrkimys hävittää entinen ja luoda tilalle vastaava verkosto, joka on peräisin eurokraattien päästä ja joka kattaa koko unionin, on mieletön. Kaiken purettuaan se voi onnistua ainoastaan jättämään kansalaisemme tyhjiöön, joka ei hyödytä ketään.
Katsomme siis, että kansalliset demokratiat on säilytettävä ja sen pohjalta rakennettava vähitellen täydentäviä unionitason yhteistyömuotoja. Näin ollen perustuslait ja kansalliset lait, jotka perustuvat kansanäänestykseen, on tunnustettava selvästi unionin ylimmiksi normeiksi. Yhteisön tuomioistuin ei ole mikään ylin perustuslakituomioistuin, vaan tuomioistuin, jonka tehtävänä on tulkita vilpittömästi sopimusta ja jonka päätökset on voitava alistaa kansojen tuomittaviksi, jos niillä muutetaan sääntöjen alkuperäistä ajatusta. Kaikkien näiden syiden vuoksi hylkäämme Amsterdamin sopimusluonnoksen ja siihen liittyen Alberin yhteisön oikeudesta laatiman mietinnön.
Lindqvist (ELDR), Seppänen ja Sjöstedt (GUE/NGL), Holm, Lindholm ja Schörling (V), Bonde, Krarup ja Sandbæk (I-EDN), kirjallisesti. (DA) Päätöslauselmaesitys sisältää osittain yksityiskohtaisen kuvauksen yhdestä EU: n perustavaa laatua olevasta integraatiomekanismista, nimittäin siitä periaatteesta, että EU-oikeus on ensisijainen kansalliseen oikeuteen nähden (ensisijaisuusperiaate, 1, 3-8, 10 ja 13 kohdat), osittain paljon oikeuspoliittisia suosituksia, jotka tähtäävät ensisijaisuusperiaatteeseen ja sitä kautta integraation laajentamiseen ja vahvistamiseen (2, 11, 12 ja 14-17 kohdat), osittain torjuvan kannan " tietyillä kansallisen lainkäytön aloilla tapahtuneen kehitykseen, so. että harkitaan yhteisön oikeuden vastaista mahdollisuutta yhteisön johdetun oikeuden tarkistamiseen" (9 kohta).Viimeksi mainitun kohdan avulla mietintö pyrkii osittain saksalaisen perustuslakituomioistuimen käytäntöön lähtökohtanaan 12. lokakuuta 1996 annettu Maastrichtin päätös, osittain Tanskan korkeimmanoikeuden päätös, joka sallii tanskalaisen tuomioistuimen tarkastaa Tanskan perustuslain merkitystä suhteessa Maastrichtin sopimukseen.
Työskentelemme mietinnön perusteluja ja johtopäätöksiä olevia suuntauksia vastaan. Nämä suuntaukset pyrkivät yhdellä kertaa sekä tehostamaan integraatiota että lisäämään EU: n vallankäyttöä kansallisen perustuslakisuojan kustannuksella.
Tämän vuoksi äänestämme mietintöä vastaan.

Theorin ja Wibe
Emme voi äänestää tätä mietintöä, koska mielestämme EU: n tulee tehdä suvereenien ja demokraattisten valtioiden välistä yhteistyötä.
Martensin mietintö (A4-274/97)
Thyssen
Arvoisa puhemies, PPE-ryhmä on äänestänyt Martensin mietinnön päätöslauselman 87 kohtaa vastaan. Ajattelimme, että olisi tarpeen selittää, miksi toimimme niin. 87 kohta liittyy komission esitykseen uudeksi suklaadirektiiviksi. Kaikki tietävät, että on kysymys hyvin mutkikkaasta ja tunteita herättävästä asiakirjasta. Tämä asiakirja vaati perusteellista pohdintaa. Me emme voi suorittaa pohdintaa sivumennen samalla, kun on otettava kantaa toiseen laajaan mietintöön. Esitys on tällä hetkellä ympäristövaliokunnan käsiteltävänä, ja me keskustelemme asiasta seuraavassa täysistunnossa ja myös tässä istunnossa. Voin myös ilmoittaa että PPE-ryhmä tekee joka tapauksessa kaikkensa, jotta tästä parlamentista löytyisi suuri enemmistö sitä varten, että voisimme vaikuttaa kaikin keinoin siihen, että komission esitykseen saataisiin tehtyä tarvittavat muutokset.

Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Wibe ja Waidelich
Tuemme mietintöä, koska se pitää kiinni kumppanuusperiaatteesta ja köyhyyttä vastaan taistelemisesta sekä kehityspolitiikan ja maatalouspolitiikan suuremmasta yhtäpitävyydestä. Emme voi kuitenkaan olla samaa mieltä 84 ja 85 kohdista, koska mielestämme WTO: n kauppasääntöjä on noudatettava kaikilla alueilla. Olemme sitä mieltä, että WTO: n kauppasääntöihin tehtävät poikkeukset eivät ole kestäviä pitkällä aikavälillä, koska ne poistavat kaikkien maiden taloudelle välttämättömän ennustettavuuden.

Cunha
Komission vihreä kirja Euroopan unionin ja Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maiden (AKT-maiden) suhteiden tulevaisuudesta on ollut poliittisesti merkittävä aloite, niin strategisten tavoitteiden osalta kuin myös toiminnallisella tasolla. Onneksi olkoon siis komissiolle ja erityisesti komissaari João de Deus Pinheirolle, joka on vastuussa tästä merkkipaalusta.
Lähtökohta uudelle, jaksoa 2000-2010 koskevalle Lomén sopimukselle on tietoisuus siitä, että Lomén politiikan henki on Euroopan unionin politiikan yksi peruselementti ja että neljä aikaisemmin tehtyä Lomén sopimusta ovat pohjoisen ja etelän välisen yhteistyön kaikkein kehittynein väline.
Samalla on otettava vastuu siitä, että taloudellisen kansainvälistymisen - joka periaatteessa aina rankaisee kaikkein köyhimpiä - on täydennettävä vahvistamalla solidaarisuutta heikoimpia kohtaan, ja että tätä ulottuvuutta on täydennettävä tukemalla näissä maissa kestävää kehitystä ja maiden vakaata liittämistä maailmantalouteen.
Tahtoisin korostaa kolmea syvästi uudistuksellista näkökohtaa yhteistyö- ja kehitysapupolitiikassa:
Omistautumista sellaisille yhteistyön muodoille, jotka ylittävät perinteisen kansallisen tason, pyrkien vahvistamaan AKT-maiden talouksien alueellista yhdentymistä, etenkin Afrikassa.-Tulevan yhteistyön valikoivaa luonnetta, siten, että annetaan ehdoton etusija kaikkein köyhimmille maille, joihin kuuluu enemmistö portugalinkielisistä Afrikan maista (PALOP-ryhmä).-Sitä seikkaa, että luodaan välineitä selkkausten ehkäisemiseksi kaikissa merkittävissä kansallisissa ja alueellisissa ohjelmissa, jotta näin varmistettaisiin suurempi poliittinen tehokkuus humanitaariseen apuun käytettyjen keinojen ja sotilaallisissa selkkauksissa saavutettujen tulosten välillä; selkkauksethan ovat ikävä kyllä kovin yleisiä monissa näistä maista.Kollegamme Wilfried Martensin, Euroopan kansanpuolueen (PPE: n) puheenjohtajan, laatima mietintö korostaa kaikkia näitä ajatuksia, samalla vahvistaen niitä tärkeillä uudistuksellisilla ajatuksilla, kuten erityisen etusijan myöntämisellä näiden maiden lapsille, sodan takia kotinsa jättäneille, miinanraivausoperaatioille samoin kuin maamiinojen valmistuksen kieltämiselle kokonaan sekä asekaupan suuremmalle rajoittamiselle ja valvonnalle.
Kaikista näistä syistä kannatan tätä mietintöä ja kehotan kollegoitanikin tekemään samoin.

Sandbæk
Olen päättänyt äänestää Martensin mietinnön puolesta - epäilyistäni huolimatta. Komission vihreää kirjaa oli ajateltu idealuetteloksi, mutta sellaisenaan mietintö on puutteellinen. Martens on käyttänyt paljon aikaa mietinnön laatimiseen, mutta lopputuloksena on valitettavasti vain kompromissi. Kompromissi, joka kattaa useita tärkeitä kohtia, joista useimpien kanssa olen samaa mieltä.
Lomén sopimus on ainutlaatuinen, ja se tulee säilyttää, siitä ei ole epäilystäkään. Lomén sopimus ei kuitenkaan ole toiminut parhaalla mahdollisella tavalla. Kaipaan Martensin mietintöön suurempia linjanvetoja ja visioita siitä, miten uusi yhteistyö voitaisiin parhaiten järjestää. Kaipaan suoraa komission vihreään kirjaan kohdistettua kritiikkiä, ja niiden monien olennaisten elementtien priorisointia, jotka Martens jo on ottanut mukaan. Eräs priorisoinnin kohde, jonka olen itse löytänyt, on se, että köyhyyteen puuttuminen ja kumppanuus - kenties konkreettisemman sisällön saaneena - on asetettava etusijalle. Ilman näitä laajempia visioita ja priorisointeja on hankala käyttää rakentavasti Euroopan parlamentin tukia silloin, kun laaditaan eurooppalaisia suuntaviivoja ja annetaan toimintavaltuuksia.

Schwaiger
Olen äänestänyt Martensin mietinnön puolesta seuraavista syistä:
1.Viimeisten kolmen vuoden aikana olemme AKT-EU-yhteiskokouksessa työstäneet tärkeimmissä kertomuksissa yhdessä AKT-maiden kumppaneidemme kanssa suuntaa-antavia esityksiä . Näihin kuuluvat muun muassa: -rajat ylittävän afrikkalaisen alueellisen yhteistyön ehdoton tarve, -teollisuuden alan yhteistyön välineiden parempi hyödyntäminen , mukaan lukien esim. nuorten afrikkalaisten yrittäjien ja pienten ja keskisuurten yritysten edistäminen, -rannikkoalueiden infrastruktuurin laajentaminen Afrikan sisämaahan alueiden rajat ylittävän kehityksen edistämiseksi, -kaupunkikehityksen vähimmäisvaatimukset.Tätä varten komission käytettävissä on yhteiskokouksen laatimia konkreettisia kertomuksia, jotka tulisi seuraavaksi sisällyttää komission ja neuvoston neuvotteluvaltuuksiin.
2.Läheisyysperiaate ja omatoimisen avun edistäminen ovat muut tärkeät tavoitteemme. Sosiaalinen ja ekologinen markkinatalous on mahdollista vain, jos kansalaisjärjestöjen ponnistelut, kansallinen kehitysapu ja eurooppalainen yhteistyö voidaan verkostoida ja sovittaa yhteen. Tämä on käynyt selvästi ilmi Afrikan edustajien kanssa käymistämme keskusteluista.3.Tarvitsemme AKT-maita varten yhtenäisen eurooppalaisen ulkopolitiikan, jolla toisaalta liitetään yhteen rauhanturvaaminen, sotilaallisten konfliktien torjunta ja humanitaarinen apu ja toisaalta edistetään erityisesti ulkomaankaupan yhteistyötä ja ulkomaankauppaa AKT-maiden kanssa ja yhteensovitetaan samalla kehitysyhteistyömme välineitä.4.Uusi kumppanuus, etenkin Afrikan kanssa, edellyttää myös suurempaa tehokkuutta ja taloudellisten avustusten parempaa seurantaa. Kehitysyhteistyön rahoittaminen osana yhteisön talousarviota, Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan tehokas valvonta varojen tehokkaamman ja säästeliäämmän käytön varmistamiseksi sekä omatoimisen avun järjestelmällinen rohkaiseminen ja läheisyysperiaatteen huomioonottaminen ovat muita välttämättömiä ja ratkaisevia käytännön muutoksia, joita on käytettävä uuden sopimuksen kehyksen perusteina.Paikallisia yksityisiä kehitysjärjestöjä ja Afrikkaa koskevia Euroopan moninaisia kehitysaloitteita on kehitettävä edelleen Euroopan kansojen yhteisvastuullisuuden perustana.

Verwaerde
Haluan onnitella esittelijää hänen suorittamastaan työstä. Olen hänen kanssaan samaa mieltä komission vihreästä kirjasta, jonka pohjalta voidaan käydä keskusteluja ja ajatustenvaihtoa suhteistamme AKT-kumppaneihimme, ja haluan ottaa esiin muutaman mielestäni erityisen tärkeän kohdan.
Ensinnäkin on aihetta iloita Euroopan komission aloitteesta. Tämän vihreän kirjan avulla voidaan aloittaa todellinen keskustelu eri vaihtoehdoista, ilman, että se rajoittaa komission jälkeenpäin tekemiä ehdotuksia.
Olen täysin tyytyväinen esittelijän suosittelemaan EU: n ja AKT-maiden välisten suhteiden uudistamiseen ja varsinkin niiden lujittamiseen tulevaisuudessa. Viidennestä yleissopimuksesta on tultava kaikkiin AKT-maihin sovellettavissa oleva kokonaissopimus, johon liittyy ainutlaatuisia, yhteisparlamentaarista vuoropuhelua edistäviä instituutioita sekä kumppaniemme kehityksen tasoon mukautettuja välineitä.
Kannatan lämpimästi alueellisen yhteistyön kehittämistä, koska sen avulla on helpompi torjua ennakolta tiettyjä kriisejä. Se, että kyseinen väestö hyväksyy yhteistyön, auttaa mielestäni lisäämään ohjelmien avoimuutta ja takaamaan sen, että niihin on helpompi osallistua.
Tulevaisuudessa tulisi ryhtyä toimenpiteisiin, jotka helpottavat AKT-maiden liittämistä maailman talouteen. Kysymys on etenkin todellisten alueellisten talousalueiden perustamisesta, kulttuurien ja tuotannon eriyttämisestä ja mukauttamisesta kansainvälisiin kaupankäynnin sääntöihin.
EU: n on jatkettava ja syvennettävä suhteitaan näihin maihin. Todellisen kumppanuuden avulla EU: n on autettava näitä maita torjumaan köyhyyttä, kehittämään niiden tietoisuutta ympäristöongelmista ja niiden kansalaisyhteiskuntien mukaanotosta sekä ottamaan paremmin huomioon niiden ongelmien yhteiskunnallinen ulottuvuus.
Näiden syiden vuoksi tuen kollegani mietintöä täydellisesti.
Van Dijkin mietintö (A4-266/97)
Kreissl-Dörfler
 Arvoisa rouva puhemies, haluaisin onnitella Nel van Dijkiä eläinkuljetuksia koskevasta mietinnöstä. Uskon, että tämä on ensimmäinen askel, jonka me tässä parlamentissa olemme ottaneet tämän tilanteen ratkaisemiseksi eli eläinten kärsimysten helpottamiseksi edes osittain. Maanviljelijänä haluaisin kuitenkin huomauttaa asiasta seuraavaa: eläinten kärsimykset alkavat jo ennen kuljetusta. Tämän jälkeenhän niitä odottaa enää lopettaminen. Tapa, jolla eläimiä lihotetaan, hoidetaan ja teurastetaan, on julma. Tällä ei ole enää mitään tekemistä sen kanssa, miten uskomme voivamme ja saavamme kohdella muita luontokappaleita. On hyödytöntä kiirehtiä sunnuntaisin kirkkoon, rukoilla ja sanoa, että me olemme kaikki Luojan luomia, ja kuitenkin kohdella eläimiä tällä tavoin. Toimintamme on häpeällistä! Tämän vuoksi olen hyvin iloinen, että parlamentin selvä enemmistö on hyväksynyt tämän mietinnön, sillä ehkä jonain päivänä tulemme kansallisissa parlamenteissa heräämään ja miettimään, miten tässä maailmassa tulisi elää yhdessä yhtenä luomakuntana.
Kuten jo totesin, eläinten kärsimykset alkavat jo ennen kuljetusta, ja voin vain pyytää Fischleriä etenemään tiellä, jonka päämääränä on toisenlainen maatalouspolitiikka, jotta eläimiä hoidettaisiin asianmukaisesti ja kohdeltaisiin niiden arvon mukaisesti.

Elliott
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin ilmaista tyytyväisyyteni siitä, että tämä mietintö on hyväksytty ilman tarkistuksia. Onnittelen esittelijää. Tämä on yksi edistysaskel kohti asianmukaisia vaatimuksia, sikäli kuin meidän vielä on jatkettava eläinten kuljetuksia. Mielestäni ja monen muunkin mielestä on välttämätöntä, että teemme työtä elävien eläinten pitkän matkan kuljetusten poistamiseksi. Lihan kuljetuksen tulisi tapahtua ruhojen eikä elävien eläinten kuljetuksena, sillä elävät eläimet voivat kärsiä ja kärsivätkin suuresti.
Olen iloinen voidessani sanoa, että Yhdistyneen kuningaskunnan työväenhallitus ilmoitti tällä viikolla, että tulevaisuudessa näitä aika mukavia, mutta epätyydyttäviä järjestelyjä, joissa kuljetusyhtiöt palkkaavat omat eläinlääkärit tekemään tarkistukset, muutetaan siten, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa maatalousministeri nimittää eläinlääkärit. Kuljetusyhtiöiden on maksettava ministeriön nimittämien eläinlääkäreiden tekemistä erittäin tiukoista tarkistuksista. On tärkeää, että tarkistukset ja valvonta ovat perusteelliset, ja siksi niitä tiukennetaan, ja meille on vakuutettu, että kuljetusyhtiöt, jotka rikkovat asianomaisia Euroopan union määräyksiä, menettävät kuljetuslupansa välittömästi. Tämä on ainoa tapa varmistaa, että asianmukaisia ja inhimillisiä standardeja sovelletaan.

Flemming
Arvoisa rouva puhemies, saanko ensin pyytää merkittäväksi pöytäkirjaan, että sekä kollegani Karl Habsburg-Lothringen että minä äänestimme 16 ja 17 kohtaa vastaan tai halusimme äänestää niitä vastaan. Emme ole varmoja, ovatko laitteemme toimineet oikein. Halusimme äänestää ja äänestimme 16 ja 17 kohtaa vastaan. Saanen selvittää Euroopan kansanpuolueen ryhmän itävaltalaisille edustajille kuten myös kollegalleni Frischenschlagerille liberaalipuolueen ryhmästä, miksi emme hyväksyneet kahdeksan tunnin määräaikaa. Syy ei ole se, että kannatamme pidempää kuljetusaikaa, vaan päinvastoin, mielestämme kahdeksan tuntia on liian pitkä aika ja Itävallassa olemme jo säätäneet laissa enintään kuuden tunnin kuljetusajasta. Tulemme väsymättä pyrkimään tässä parlamentissa siihen, että myös muut Euroopan maat, Euroopan unionin jäsenvaltiot, hyväksyvät kuuden tunnin kuljetusajan. Emme yksinkertaisesti voineet kannattaa ehdotusta, sillä kaikki muu on mielestämme eläinrääkkäystä, josta tulisi rankaista rikostosiseikaston mukaisesti kaikissa Euroopan maissa.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa rouva puhemies, pidättäydyin äänestämästä rouva Van Dijkin mietintöä, vaikka luonnollisesti kannatankin eläinten suojelua ja kaikkia säännöksiä, joilla taataan niiden hyvinvointi varsinkin pitkien kuljetusten aikana.
Pohdin asiaa kolmesta syystä. Ensinnäkin uskon, että tietyt säännökset ovat liian tiukkoja, ja tarkoitan tässä 16 kohdan kahdeksan tunnin rajoitusta. Kaikkia maita koskevana tämä säännös aiheuttaa ongelmia. En ole varma, onko säännöksen kaikkia seurauksia pohdittu.
En ole myöskään varma siitä, onko tämän alunperin hevosten kuljetusta koskevan mietinnön, jota sitten lajennettiin koskemaan kaikkien eläinten kuljetusta, kaikkia taloudellisia seurauksia pohdittu. Mielestäni se olisi kannattanut jättää maatalousvaliokunnan käsiteltäväksi.
Lopuksi, pohdin erään säännöksen puuttumista ja haluaisin päättää puheenvuoroni siihen. Hevosten satunnaisista kuljetuksista ei puhuta mitään. Kuten tiedätte, monissa perinteisissä juhlissamme turvaudutaan karjankuljetusautoihin kuljetettaessa hevosia satunnaisesti lyhyitä matkoja. Näin on varsinkin Provencessa, jossa pidetään St-Éloin perinnejuhlat. Näille karjavaunuille ei saisi asettaa liian suuria vaatimuksia.

Cox
Tämä mietintö on epärealistinen ja pohjimmiltaan virheellinen. Van Dijk vahvistaa 8 tuntia kestävän kuljetussäännön, vaikka jäsenvaltiot ovat tehneet kompromissin tästä asiasta. Lisäksi hän kehottaa komissiota lakkauttamaan vientitukien myöntämisen kolmansiin maihin suuntautuvalle viennille, kun kyseessä on kulutukseen tarkoitettu elävä karja. Taas kerran vihreät "heittävät lapsen pesuveden mukana" .
Vientituet ovat YMP: n tukijärjestelmän olennainen osa. Ilman vientitukea EU: n ylijäämäliha päätyy uusiin, kalliisiin ja ei-toivottuihin lihavuoriin. Kolmansissa maissa elävän karjan kysyntä on suuri. Jos jäsenmaat eivät toimita karjaa, se saadaan muualta. Tämän vuoden tammikuusta lähtien EU: n jäsenvaltiot, myös Irlanti, ovat ryhtyneet huomattaviin toimenpiteisiin parantaakseen eläinten kuljetusoloja.
Vaikka, kuten vihreät vaativat, vientituet lakkautetaan, elävän karjan kysyntä ei vähene, ja maat, joissa ei ole suojelulainsäädäntöä, hyötyvät eläinten kustannuksella.

Cushnahan
Äänestin Van Dijkin mietintöä vastaan, sillä sen hyväksyminen tarkoittaisi, että elävän karjan vienti Irlannista tulisi mahdottomaksi. Irlannin lihantuottajat ovat jo kokeneet ankaran taloudellisen kriisin. Van Dijkin mietinnön toteuttaminen lisäisi heidän ongelmiaan. Monet eivät selviäisi siitä, että heitä kiellettäisiin myymästä elävää karjaa muille kuin irlantilaisille tai eurooppalaisille markkinoille. Jos heiltä kiellettäisiin tämä mahdollisuus, he olisivat yhä enemmän Irlannin lihakaupan monopolien ja kartellien armoilla.
Lisäksi irlantilaiset maanviljelijät noudattavat mallikelpoisesti eläinten suojelua koskevia määräyksiä.

des Places
Aluksi sanoisin, että voimme vain valittaa tämän liikenne- ja matkailuvaliokunnan aloitteesta laadittua mietintöä koskevaa menettelyä. On aivan epänormaalia, että maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta on suljettu pois lainsäädäntömenettelystä ja ettei se ole koskaan saanut keskustella ja antaa lausuntoa tästä asiasta, jolla on suora vaikutus lihamarkkinoihin, maanviljelijöihin ja kaikkiin kyseisen alan toimijoihin.
I-EDN -ryhmä pyysi julkista äänestystä kahdesta tärkeästä kohdasta. Päätöslauselmaesityksen 16 kohdassa sanotaan: " katsoo, että teuraaksi tarkoitettujen eläinten maantiekuljetukset eivät saa kestää kahdeksaa tuntia kauempaa" . Äänestimme tietenkin tätä kohtaa vastaan. Hevosten kuljetusta koskevan valiokunta-aloitteisen mietinnön varjolla tekstissä käsitelläänkin kaikenlaista eläinten kuljetusta (nautakarjan, lampaiden jne. kuljetusta). Tällainen parlamenttikäytäntö on aivan epänormaalia.
Päätöslauselmaesityksen 35 kohdassa sanotaan: " kehottaa komissiota lakkauttamaan vientituen kolmansiin maihin suuntautuvalle viennille, kun kyseessä ovat kulutukseen tarkoitetut elävät eläimet" . Muistutan tästä kohdasta, että Euroopan unioni vie eläviä eläimiä eräisiin kolmansiin maihin, erityisesti joihinkin arabimaihin, joissa eläimet halutaan teurastaa itse uskonnollisista syistä tai syistä, jotka liittyvät kylmälaitevarusteluun tai yksinkertaisesti työllisyyteen. Jos lopetamme viennin näihin maihin, muut tulevat tilallemme. Olisikohan painostusryhmien ja EU: n perinteisistä markkinoista osansa haluavien tiettyjen kolmansien maiden välillä olemassa jokin yhteys.
Saman ajatuskulun mukaan minua ihmetyttää se, että samoja elävien eläinten hyvinvointia puolustavia painostusryhmiä eivät huolestuta Euroopan unionin kolmansista maista tuomien elävien eläinten kuljetusolosuhteet. Kyseisiä painostusryhmiä erittäin lähellä oleva liikennevaliokunta olisi voinut esimerkiksi pyytää tietyille kolmansille maille myöntämiemme suosituimmuusetujen poistamista. Miksi Euroopan vientiä rangaistaan mutta tuonnille ei esitetä rangaistuksia?
Maatalousvaliokunnan jäsenenä minun on pakko muistuttaa, että Euroopan unioni rakentui yhteiselle maatalouspolitiikalle, johon sisältyi myös yhteisön etuuskohtelun käsite. Tässä parlamentissa yritetään kaikin keinoin tuhota koko eurooppalainen maanviljelys ja maatalouspolitiikka.

Holm
Eläinten kuljetukset tunnetaan parhaiten julmuudesta, moraalittomuudesta ja epäeettisestä kohtelusta, jonka eläimet joutuvat kokemaan. Viime vuosina olemme televisiossa saaneet nähdä tästä useita esimerkkejä. Lähtökohtana tulee olla, että nämä kuljetukset lopetetaan.
Siksi tämä mietintö on tärkeä, ja sen toteuttaminen merkitsisi eläimille suurta edistystä. Tämä koskee erityisesti 1 kohtaa, jossa sanotaan, että teurastamisen pitäisi tapahtua mahdollisimman lähellä eläinten kasvatuspaikkaa, 16 kohtaa, jossa pisimmäksi mahdolliseksi tauotta tapahtuvaksi eläinten kuljetuksajaksi on säädetty kahdeksan tuntia ja 35 kohtaa, jossa komissiota kehotetaan lakkauttamaan vientituen myöntäminen kolmansiin maihin suuntautuvalle viennille, kun kyseessä ovat kulutukseen tarkoitetut eläimet.
Mielestäni nämä kolme kohtaa ovat erittäin tärkeitä. Olen sitä mieltä, että mikäli nämä kohdat toteutuvat, voitaisiin useilta nykyhetken ongelmilta välttyä. On myös tärkeää tehdä päätös siitä, että nämä ovat vähimmän mahdollisen tason vaatimuksia. Tiukempien sääntöjen käyttöönotto esimerkiksi kuljetusaikojen osalta riippuu yksittäisistä maista tai alueista.
Äänestän edellä olevan perusteella koko mietinnön puolesta.

Lindqvist
Vientituen ei ylipäänsä tule ulottua elävien eläinten kuljetukseen. Se on vastoin koko mietinnön tarkoitusta. Kuljetusten valvonta on etupäässä kansallinen kysymys. Uusia varoja tarkastustehtäviä suorittavan komission viroille ei tule myöntää. Yksityiskohtaisia päätöksiä lastauslaitureista jne. tulee työstää viranomaistasolla eikä sisällyttää periaatepäätökseen.
Mietintö on pääasiassa hyvä ja tämän vuoksi äänestän sen puolesta.

McCartin
Äänestän Van Dijkin elävien eläinten kuljetusta koskevaa mietintöä vastaan, sillä sen tarkoitus on lopettaa elävän karjan kauppa. Tämän mietinnön ehdotusten toteuttaminen kaikilta osin merkitsisi, että elävien eläinten kuljettamiskustannukset nousisivat niin paljon, että kuluttajien olisi mahdotonta hyväksyä yhteisön lihan hinta. Mietinnössä ei oteta huomioon, että vaikka eurooppalaisia maanviljelijöitä painostetaan hyväksymään maataloustuotteiden vapaa kauppa, meillä ei ole keinoja varmistaa, että kolmansien maiden kilpailijamme noudattavat näitä kalliiksi käyviä standardeja, joita haluamme omien maanviljelijöidemme noudattavan.
Mietinnössä esitetty siirrettäviä teurastamoita koskeva ehdotus on täysin epärealistinen, ja siinä ei oteta huomioon, että komissio on EMOTR: n rahastojen avulla rohkaissut suurempien teurastamojen ja karjamarkkinoiden perustamista pienempien kustannusten varmistamiseksi ja korkeiden standardien ylläpitämiseksi.
Kohdan 35 ehdotus lopettaa elävän karjan viennin tukeminen syrjisi maanviljelijöitä reuna-alueilla, missä elävien eläinten kauppa on välttämätöntä kilpailun varmistamiseksi ja kohtuullisten hintojen ylläpitämiseksi.

McKenna
Nyt tarkasteltavana olevassa mietinnössä todetaan, että " kulutukseen tarkoitettujen eläinten pitkän matkan kuljetukset ovat paitsi ei-toivottuja myös tarpeettomia" . Olen täysin samaa mieltä. Ei ole olemassa syitä - taloudellisia, kulttuurisia tai muita - jotka oikeuttavat elävien eläinten viennin eläimille aiheuttamat kärsimykset.
Kun EU: n johtavat päämiehet kokoontuvat tänään Amsterdamissa allekirjoittamaan uutta sopimusta, on sopivaa, että me muistamme, että yksi niistä sitoumuksista, joista he ovat päässeet yksimielisyyteen on " eläinten hyvinvointia koskevien vaatimusten huomioon ottaminen" maataloutta, liikennettä, sisäisiä markkinoita ja tutkimusta koskevien politiikkojen toteuttamisessa. Jos he aikovat kunnioittaa tätä sitoumusta, elävien eläinten pitkän matkan kuljetukset on lopetettava.
Irlannin karjateollisuus on voimakkaasti väittänyt, että elävän karjan vienti erityisesti Lähi-itään ja Pohjois-Afrikkaan on tärkeä tulolähde Irlannin maataloudelle. Tämä johtuu pelkästään siitä, että viranomaiset ovat tukeneet tämän kaupan säilyttämistä muiden maataloustoimien kustannuksella. Irlannin lihanjalostusjärjestön kaltaiset järjestöt ovat väittäneet, että hallituksen kannalta olisi järkevämpää lopettaa elävän karjan vienti ja kehittää sen sijaan työpaikkoja lihanjalostusalalle antamalla eläimet teurastettavaksi Irlannissa sen sijaan, että ne vietäisiin maasta elävinä. Valitettavasti hallitukset eivät ole välittäneet näistä pyynnöistä.
Eläinten vienti Irlannista työllistää noin 1000 ihmistä. Lihanjalostusryhmä arvioi, että kolminkertainen määrä työpaikkoja voidaan luoda, jos elävien eläinten viennin sijasta eläimet teurastetaan kotimaassa. BSE-kriisin seurauksena meidän olisi pitänyt arvioida uudelleen tätä kysymystä. Egypti on ollut monen vuoden ajan irlantilaisen lihan päävientimaa, mutta nyt se on asettanut tuontikiellon irlantilaiselle lihalle BSE-taudin takia. Sanomalehdissä on hiljattain esitetty, että Egypti voisi olla valmis poistamaan kiellon lähitulevaisuudessa irlantilaisten virkamiesten painostuskampanjan ansiosta.
Tämä olisi askel taaksepäin, ja sillä olisi tuhoisat seuraukset eläinten hyvinvoinnille. Viime vuonna 5000 irlantilaista nautaeläintä kuljettanut alus juuttui kiinni Aleksandrian satamaan Egyptissä niukin ruokavaroin, sillä Egyptin viranomaiset eivät hyväksyneet toimitusta. Mitkään asetukset eivät estä tällaisten tapausten uusiutumista, jos hallitus haluaa edelleen pitää kiinni elävän karjan vientipolitiikasta.
Meillä on monia muita dokumentoituja tapauksia eläinten ankarista kärsimyksistä Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan reitillä. Helmikuussa 1995 140 nautaeläintä 1000: sta kuoli, kun Egyptiin matkalla ollut laiva saapui Biskajan lahden myrskyisille vesille.
Lopuksi haluaisin sanoa, että ongelman osittainen ratkaiseminen ei lopeta elävien eläinten pitkän matkan kuljetusten eläimille aiheuttamia kärsimyksiä. Kuljetukseen tarkoitettuja ajoneuvoja ja eläinten lepojaksoja koskevat uudet määräykset eivät ole riittäviä. Haluaisin kehottaa kaikkia parlamentin jäseniä puhumaan elävien eläinten pitkän matkan kuljetusten täydellisen lopettamisen puolesta.

Souchet
Ennen kuin kommentoin van Dijkin mietintöä, haluan maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan jäsenenä ilmaista ihmettelyni sen johdosta, ettei kyseisestä hevosten ja muiden elävien eläinten kuljetusta koskevasta mietinnöstä ole pyydetty lausuntoa maatalousvaliokunnalta, vaikka asia sitä suoraan koskeekin.
Ryhmäni pyysi, että päätöslauselmasta äänestettäessä suoritetaan osastoittain tietty määrä erillisiä äänestyksiä sekä kaksi nimenhuutoäänestystä, koska ottamalla päätöslauselmasta esiin siihen aiheettomasti lisätyt kohdat, joissa ei käsitellä päätöslauselman kohdetta eli hevoskuljetuksia, voidaan välttää sekaannusten syntyminen. Menettelyn tavoitteena oli tietenkin erottaa päätöslauselmasta kaikki, mikä ei koskenut hevosten kuljetusta.
Vuonna 1991 annettua direktiiviä muutettiin jo vuonna 1995 kansainvälisen hevostensuojeluyhdistyksen anomuksen seurauksena eräiden järjestöjen painostuksesta. On aivan epätavallista, että Euroopan parlamentin liikennevaliokunta on ryhtynyt samojen painostusryhmien vaikutuksesta laatimaan tätä valiokunta-aloitteista mietintöä julistaen selvästi tavoitteekseen asettaa kyseenalaiseksi tuskin kaksi vuotta sitten muutettu teksti, jonka toteuttamisvaikeudet tunnemme.
Ryhmämme pyysi nimenhuutoäänestystä 35 kohdasta ja äänesti tietenkin ehdotettua tekstiä vastaan. Liikennevaliokunta halusi muitta mutkitta lakkauttaa kaiken kolmansiin maihin suuntautuvalle elävien eläinten viennille myönnettävän vientituen (tähän tietenkin sisältyy naudanliha...).
Haluan muistuttaa, että Euroopan unioni vie joihinkin kolmansiin maihin, erityisesti arabimaihin, elävänä lähes 500 000 nautaeläintä. Jos asetamme itse esteitä näihin maihin kohdistuvalle viennillemme, muut valtaavat nopeasti nämä tärkeät markkinat. Kun tiedämme naudanlihan tilanteen Euroopan markkinoilla, on ilmeistä, että voimme vain vastustaa päättäväisesti tätä esitystä.
Toteamme hämmästyneinä, ettei liikenne- ja matkailuvaliokunta ole esittänyt kolmansista maista peräisin olevalle elävien eläinten tuonnille myöntämiemme tariffietuisuuksien poistamista. Tämä epäjohdonmukaisuus osoittaa, mitkä ovat kyseisen tekstin innoittajien ja alullepanijoiden todelliset aikeet: jälleen kerran painostusryhmät käyttävät hyväkseen kaikkia mahdollisia verukkeita yrittäessään purkaa yhteisen maatalouspolitiikan ja yhteisön etuuskohtelun.

Puhemies
Äänestysaika on päättynyt.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 12.25.)

