Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Schierhuber
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa siitä, että annoin eilen Rothleyn mietinnön kohdalla kaksi äänestysselitystä kirjallisesti tarkistuksesta 74, joita en kuitenkaan valitettavasti löytänyt pöytäkirjasta, samoin annoin suullisesti selityksen komission muutetusta ehdotuksesta. Haluaisin pyytää teitä merkitsemään tämän pöytäkirjaan.

Ford
Arvoisa puhemies, tämä on henkilökohtainen lausunto. Jäsenet saattavat muistaa, että viime istuntojakson maanantaina lausuin Angelillia koskevia väitteitä, jotka hän keskiviikkona kiisti. Toimitin hänelle kopion asiakirjasta, johon väitteeni perustuivat. Olen tänä aamuna saanut häneltä kirjeen, jossa hän tavallisen herjaustulvan lisäksi antaa ymmärtää, että hän ei aio haastaa lehteä oikeuteen kuten ehdotin. Toivon jäsenten tekevän tästä oikeat johtopäätökset. Arvoisa puhemies, toimitan teille kopion hänen kirjeestään.

Provan
Arvoisa puhemies, emme usein lausu kohteliaisuuksia parlamentin sihteeristölle, mutta päivittäinen "Session news" -julkaisu on mielestämme aina erittäin hyödyllinen. Komission eilisen tärkeän lausunnon yhteenvetoa ovat tavoitelleet innokkaasti kaikki englanninkielistä versiota lukevat, jopa niin innokkaasti, että yhtään kopiota ei ole saatavilla, ja tiedän, että monet jäsenet haluaisivat parlamentin tavallisesti toimittaman ytimekkään yhteenvedon komission ehdotuksista. Voisitteko mahdollisesti taata, että sihteeristö varmistaa eilisen kaltaisissa tärkeissä tapauksissa, että englanninkielisiä kopioita on runsaasti saatavilla?

Santini
Arvoisa puhemies, olen ammatiltani asianajaja, ja näin ollen, jotta kunnioittaisimme tiettyä, parlamentissa aina kunnioittamaamme etiikkaa, tahdon torjua kollega Fordin hyökkäyksen siitä yksinkertaisesta syystä, että kollega Angelilli ei ole täällä eikä siis kykene täsmentämään omaa näkökantaansa. Olisin puuttunut asiaan, vaikka hyökkäys olisi koskenut ketä tahansa muuta kollegaa, mitä tahansa ryhmittymää.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Parlamentaarisen loukkaamattomuuden kumoaminen
Trakatellis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen hämmästynyt. Tämä asia koskee erään Thessalonikin yliopiston professorin valintaa, jonka Kreikan korkein oikeus mitätöi vuonna 1993. Käsittelin tätä tapausta rehtorina ollessani yhdessä yliopiston lakikomitean kanssa. Opetusministeri nimitti hakijan uudestaan virkaan, hakija teki minusta valituksen vuonna 1993, yhdessä lakikomitean kanssa laadimme yksityiskohtaisen vastineen ja asia jäi silleen. Olen hämmästynyt, koska neljän vuoden jälkeen tämä asia otetaan esiin. En haluaisi uskoa, että tässä on kyseessä pelkkä poliittinen laskelmointi, mutta kun tämä tapaus nousee neljän vuoden jälkeen äkkiä esiin, niin tapahtumat kertovat omaa tarinaansa. Pyytäisin asianomaista parlamentin valiokuntaa mahdollisimman nopeasti esittämään johtopäätöksensä tästä tapauksesta.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa Trakatellis, mutta meidän on kerrottava 6 artiklan perusteella se tosiasia, ettei tämä ole oikea paikka käsitellä aihetta.

MED-ohjelmat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Fabra Vallésin talousarvion valvontavaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0236/97) Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksesta N: o 1/96 Välimeren alueen ohjelmista (EY: n perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan 2 alakohdan mukaiset huomautukset) sekä komission vastauksista (RAP CC 1/96S - C4-0512/96).

Fabra Vallés
Arvoisa puhemies, kuten te juuri hyvin sanoitte ja kuten on esityslistalla, me käsittelemme nyt talousarvion valvontavaliokunnan mietintöä tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksesta N: o 1/96.
Kyseinen kertomus on kokonaisuutena selkeä ja siinä tuodaan esille hajautettuun yhteistyöhön liittyvät ongelmat, joita ovat eturistiriidat, asetusten noudattamatta jättäminen kilpailujen yhteydessä ja oikeudellisen perustan puuttuminen joiltakin päätöksiltä.
Arvoisa puhemies, meidän on minun mielestäni käsiteltävä tätä tapausta esimerkkitapauksena, eikä pelkästään siitä syystä, että sillä on merkitystä hajautetulle yhteistyölle, vaan myös siksi, että se koskee menettelyä, jota meidän on vastaisuudessa aina noudatettava kun eteemme tulee vastaava tapaus.
Asian määrittely esimerkkitapaukseksi oli syynä sille, että tarkistuksia on käsitelty hyvin huolellisesti. Viittaan sekä valiokunnassa käsiteltyihin 72 tarkistukseen että niihin 17 tarkistukseen, jotka käsitellään tänään täällä täysistunnossa. Hyväksymällä mahdollisimman monet tarkistukset olen pyrkinyt siihen, että pääsisimme mahdollisimman suureen yksimielisyyteen tämänpäiväisessä äänestyksessämme, koska sillä me vältämme parlamentin heikon kannan, joka ei millään tavalla auttaisi koko tätä asiaa.
Toisaalta olen katsonut velvollisuudekseni hylätä joitakin tarkistuksia, koska joskus unohdetaan se mikä on meidän velvollisuutemme parlamenttina ja mitkä ovat meidän mahdollisuutemme. Ei Euroopan parlamentti eikä UCLAF ole ohjeita antava tuomioistuin; ei Euroopan parlamentti eikä UCLAF ole yleinen syyttäjä. Me emme ole kenenkään syyttäjiä. Tehtävänämme on ainoastaan esitellä täällä tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus 1/96 ja antaa siitä poliittinen kantamme. Emme voi siis puuttua mahdollisesti rangaistaviin tapauksiin ja vielä paljon vähäisemmät mahdollisuudet meillä on arvioida niiden vakavuutta.
Arvoisa puhemies, haluan korostaa komission asennetta, joka on mielestäni oikea. Se käynnisti hallinnollisen tutkimuksen ja ryhtyi etsimään viitteitä kertomuksessa mainittujen yritysten osallistumisesta muihin ohjelmiin, muiden pääosastojen ja myöskin jaostojen toimintaan. Se ei ole ollut helppoa ja se on johtanut viivytyksiin. On otettava huomioon, että monissa tapauksissa samat henkilöt olivat eri nimien ja eri yritysten takana. Selvitettävänä oli osoitteita, yritysten nimiä ja ihmisten nimiä. Toistan, että kyseessä ei ollut helppo tehtävä.
Arvoisa puhemies, haluaisin kuitenkin antaa tänään hälytysäänten soida. Haluaisin kiinnitettävän huomiota hälytysääniin, joilla lääkärien slangissa viitataan keinojen etsimiseen sairauksien toteamiseksi varhaisessa vaiheessa. Tai varhaiseen hälytykseen, kuten me ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnassa olevat asiaa nimitämme. Meidän on vihdoinkin löydettävä keino, jolla me pystymme hankkimaan tietoja vastaavanlaisista tilanteista.
Tiedän että se ei ole mahdollista tilintarkastustuomioistuimen avulla, koska sillä on omat ohjelmansa ja se tutkii tapauksia aina jälkikäteen, mutta uskon että komissiolla on keinoja - jotka sitä paitsi ovat jo olemassa - joilla pystytään toteuttamaan mainitsemani varhainen toteaminen tai varhainen hälytys.
Yksi niistä asioista, joita haluaisin korostaa tässä mietintömme esittelypuheenvuorossa, on se että pitäisikö UCLAF: n jatkaa toimintaansa nykyisessä muodossa, täydellisessä ja ehdottomassa riippuvuussuhteessa komissioon, vai pitäisikö sillä olla komissiosta riippumaton asema. Minulla on sanottavanani ainoastaan ylistäviä sanoja UCLAF: sta, koska olen ollut jäsenenä yhteisön passitusjärjestelmän petoksia käsittelevässä tutkintavaliokunnassa ja olen nähnyt käytännössä, miten tehokasta työtä yksikkö tekee. Mieltäni vaivaa kuitenkin epäilys siitä, voiko se toimia yhtä vapaasti komission sisällä.
Kannatamme joka tapauksessa komission ponnisteluja vastuussa olevien rankaisemiseksi, petollisesti hankittujen summien palauttamiseksi ja mustan listan laatimiseksi.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni esittämällä komissiolle pyynnön: pyydämme sitä hyväksymään tässä mietinnössä kuvatut toimenpiteet, sillä se on välttämätön ehto vuoden 1996 varainhoidon hyväksymiselle. Arvoisa komissaari, teillä on kuusi kuukautta aikaa siihen.

Malerba
Arvoisa puhemies, taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta on saanut suureksi pettymyksekseen tietoonsa tilintarkastustuomioistuimen MED-ohjelmien hallintoa koskevat vakavat huomautukset ja se pyytää erittäin huolestuneena komissiota ryhtymään pikaisesti kaikkiin tuomioistuimen huomautusten edellyttämiin jatkotoimiin, toteuttamaan kaikki tutkimukset, rankaisemaan kaikista väärinkäytöksistä ja antamaan parlamentille säännöllisesti yksityiskohtaisia selontekoja asiasta.
Taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta on huolissaan myös siitä - ja sanoisin että ennen kaikkea ottaen huomioon sen toimivallan asiassa - että tietyt toimielinten ulkopuoliset tai myös niiden alaiset virkamiehet eivät vaarantaisi sääntöjenvastaisin toimin Välimeren politiikkaa, joka on unionin identiteetin keskeinen ulottuvuus sen ulkosuhteessa. Meitä eivät rohkaise eivätkä tyydytä ohjelmien keskeyttämistoimet, joilla vahingoitetaan myös ansiokkaita hankkeita, lopetetaan yrityksiä ja työpaikkoja ja vaarannetaan juuri alkanut hajautettu yhteistyö.
Tahdomme komission mieluummin osoittavan mahdollisimman nopeasti välttämättömät keinot ja muodot, joilla hallita täsmällisesti ja tehokkaasti MED- ja MEDA-ohjelmia. Muistutan mieliin neljä kohtaa taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan suositteleman uuden toiminnan suuntaviivoista. Ensimmäinen: ponnistellaan päättäväisesti kilpailujulistusten, hankkeiden valintamenettelyn ja töiden edistymisestä tiedottamisen julkisuuden ja näkyvyyden lisäämiseksi koko kentän laajuudelta. Toinen: komissio ottaa vastatakseen urakkakilpailujen ja hankkeiden toteuttamisen suorasta valvonnasta, johon ei valtuuteta ulkopuolisia yhteisöjä, omalla henkilöstöllään ja hyödyntämällä tehokkaita ja nykyaikaisia valvontajärjestelmiä, minkä komissio osaakin tehdä. Kolmas: siirretään kulujen painopistettä infrastruktuuriltaan runsassisältöisempiin hankkeisiin, kuten Välimeren kolmansien maiden edustajat pyytävät meitä tekemään aina, kun meillä on tilaisuus tavata heitä. Viittaan vesihuollossa, tietoliikenteessä ja kuljetusalalla toteutettaviin hankkeisiin pikemmin kuin neuvonta- ja seminaaritoimintaan. Neljäs: aloitetaan uudelleen ja vahvistetaan hajautettu yhteistyö myös kansalaisyhteiskunnan verkostojen välityksellä. Neuvoisin lämpimästi luomaan aiheen puitteissa Fellow members' innovation relay centres -verkoston, jollainen on toiminnassa KIE-maissa ja jolla voitaisiin vahvistaa yliopistojen, sairaaloiden ja osaamiskeskusten keskinäisiä yhteyksiä Välimeren molempien rantojen välillä.
Lopuksi, arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, katson, että petoksesta on rangaistava erittäin ankarasti varmistaen kuitenkin, että Välimeren alueen yhteistyön poliittinen päämäärä pääse hämärtymään.

Azzolini
Arvoisa puhemies, en voi muuta kuin olla samaa mieltä Malerban puheenvuoron kanssa, ja se johtuu myös siitä, että aluepoliittinen valiokunta on vastustanut sitä, että tilintarkastustuomioistuin voisi ryhtyä tutkimaan ongelmaa, joka on luonteeltaan puhtaasti poliittinen. Tilintarkastustuomioistuin on aivan oikein nostanut esiin puutteellisuuksia ja sääntöjenvastaisuuksia menettelytavoissa, mutta kuten olen jo todennut aluepoliittisessa valiokunnassa, olisi ollut parempi tiedottaa asiasta riittävästi komissiolle, ennen kuin vielä ryhdytään tutkimaan ja toteamaan puutteellisuuksia ja muita sääntöjenvastaisuuksia, ja se tapahtuisi Euroopan unionin hengessä eli eräänlaisen toisiinsa liitettyjen koepullojen teorian mukaisesti. Tilintarkastustuomioistuimen velvollisuutena on toki puuttua asiaan, mutta sen toimivaltaan ei ehdottomasti kuulu puhtaasti poliittisten kysymysten tutkiminen.
Muiltakin valiokunnilta tulevat näkemykset, kuten kollega Malerba vastikään osoitti, panevat meidät pohtimaan asiaa syvällisemmin: myös valvontajärjestelmä on tarkistettava ja komission petosten vastainen yksikkö (UCLAF) on irrotettava keskinäisestä riippuvuusjärjestelmästä yksikön toiminnan tehostamiseksi ja olosuhteista riippumattomuuden vahvistamiseksi. Tältä osin on mainittava se, mistä Malerba aivan oikein muistutti, eli se, että UCLAF: n toiminta on ollut aina hyvin arvostettua ja täsmällistä.
Meidän vaikeutenamme on nähdä ajassa eteenpäin ja siten laajasisältöisempinä ne sitoumukset, joita unionin olisi sen sijaan korostettava ja edistettävä Euro-Välimeri-politiikassa. Olemme näin ollen sitä mieltä, että kaikki tarvittavat keinot on otettava käyttöön, mutta myös MED-ohjelmia on tehostettava ja ne on pantava täytäntöön nopeasti.

Wemheuer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, keskustelemme tänään ja äänestämme huomenna kollega Fabra Vallésin mietinnöstä. Tämän mietinnön otsikkona oli vielä vähän aikaa sitten "väliaikamietintö" . Korostan tätä nyt erityisesti ja tarkoituksella. Meille ei ole kaiken muun yläpuolella olevista hallintoteknisistä syistä mahdollista kutsua väliaikamietintöä väliaikamietinnöksi. Siksi sanon nyt, että tämä on väliaikamietintö! Ketään ei varmasti lohduta tieto, että päätämme siitä huomenna ja sitten asia on saatu pois pöydältä. Se ei ole poissa pöydältä eikä pöydän alla eikä sitä ole ainakaan lakaistu maton alle.
Kun lukee huolellisesti päätöslauselmaa, jonka me tulemme hyväksymään, saa riittävästi merkkejä siitä, kuinka ja millä tavalla valiokunta, talousarvion valvontavaliokunta ja siten parlamentti käsittelee tapahtumia. Me hyväksymme sen tänään, ennen kesätaukoa, pelkästään siksi, että vihdoin MED-ohjelmat voidaan vapauttaa, jotta niitä autetaan, jotka voivat vähiten auttaa sitä, mikä täällä on huolimattomuudella, väärällä hallinnoinnilla tai millä tahansa saatu valumaan hiekkaan, mistä olen erityisen vakuuttunut. Me haluamme auttaa heitä, tulla heitä vastaan. Siksi me hyväksymme tämän mietinnön!
Mutta työtapa, mietintö ja kaikki, mikä on ympäröinyt tätä mietintöä - yksityiskohtiin puuttumatta - herättää minussa muutamia kysymyksiä, eikä vain minussa, vaan myös ryhmässäni.
Ensinnäkin kysymys: Miksi komissio tekee aina samat virheet? Miksi aloitetaan jatkuvasti ohjelmia, vaikka niitä ei pystytä itse hallinnoimaan? Milloin komissio oppii ja miten sen ilmaisee sen?
Meissä on herännyt myös seuraava kysymys: Me laadimme mietinnön tilintarkastustuomioistuimen kertomuksesta, myönnetään. Mutta tilintarkastustuomioistuin antaa komissiolle ja yksityisille järjestöille huomautuksia. Komissiolla on paljon aikaa valmistautua tarkkaan määritettyyn prosessiin niin suullisesti kuin julkistaen vastauksensa kirjallisesti virallisessa lehdessä, ja se voi puolustautua valiokunnan edessä. Mutta miksi me emme koskaan kuule muita? Aivan, me emme ole ollut tapana toimia niin, myönnän. Mutta onko se sen vuoksi oikein? Onko sen oltava oikea tapa? Eikö vain toisilla ole mahdollisuus selittää, mitä on tapahtunut, ja toisilla ei? Tämä on yksi kysymys, jota emme ratkaise tänään, mutta haluan tuoda sen kuitenkin esiin.
Emme salli sanella meille, miten meidän on asioiden kanssa meneteltävä, tämä on yksi asia. Me harkitsemme tarkkaan, mitä me teemme, miksi me teemme ja miten me teemme. Olemme paljon varovaisempia ja paljon kriittisempiä tämän prosessin jälkeen. Meistä on tullut tietävämpiä, eikä vain sen suhteen, mitä tulee UCLAF: n riippuvuuteen ja riippumattomuuteen. Tämä keskustelu on osoittanut meille, että meidän on mietittävä omaa rooliamme. Meidän on ehkäpä oltava itsetietoisempia, kriittisempiä omaa työtämme kohtaan. Mutta yksi on selvä: keskustelu ei ole päättynyt, me tulemme tarttumaan siihen uudelleen emmekä vain MED-ohjelmien suhteen, ne ovat vain esimerkki. Tulee olemaan vielä enemmän. Hinta, joka maksetaan siitä, että me tänään tai huomenna vapautamme ohjelmat äänestyksessä, tulee olemaan hyvin tarkka tutkimus siitä, miten komissio toimii näiden asioiden kanssa.
Vielä lopuksi: Komissio on toiminut ulospäin hyvin nopeasti. Olisin hyvin iloinen, jos komissio olisi kerrankin yhtä nopea, kun on kyse komission sisäisistä kurinpitotoimista, että ihmisiä ei vain siirretä johonkin tai ei voitaisi vain siirtyä varhaiseläkkeelle, jos kerrankin voitaisiin toimia niin nopeasti ja johdonmukaisesti kuin oman katon alla on epäilyksen aihetta! Tämä lisäisi merkittävästi komission uskottavuutta.

Theato
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kahden minuutin puheaika on lyhyt, siksi haluan keskittyä vain kahteen kohtaan Fabra Vallésin tärkeässä mietinnössä, jonka suhteen haluan häntä erityisen sydämellisesti kiittää tehokkaasta työstä. Haluaisin kuitenkin myös kiittää rouva Wemheuria keskustelusta, jonka hän aloitti ja jota hän johti valiokunnassamme tästä koko ongelma-alueesta. Tuen häntä siinä.
Sitten asiaan: Ensinnäkin tällä tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomusta koskevalla mietinnöllä on tehty pohja sille, että osoitetut raskauttavat väärinkäytökset MED-ohjelmien hajautetussa hallinnossa tutkitaan ja erityisesti osoittautuneet etujen ristiriidat poistetaan. Väärin perustein maksetut yhteisön varat on palautettava EU: n kassaan. Meidän asiamme on kuitenkin samalla huolehtia siitä, että komission tämänhetkinen ohjelmien keskeytys voidaan perua järjestetyissä olosuhteissa sopusoinnussa varainhoitoasetuksen ja keskeisten määräysten kanssa. Siksi on tärkeää, että päätämme tästä Fabra Vallésin mietinnöstä nyt, sillä kuuden kuukauden sisällä komission on määrä ilmoittaa uudelleen meille tehdyistä toimenpiteistä, joilla tarkoitetaan myös kurinpidollisia toimenpiteitä, sekä toivottavasti niiden hyvistä tuloksista.
Toisena näkökohtana haluaisin korostaa sitä, mitä herra Fabra Vallés sanoo päätöslauselmaesityksen kohdassa 10, jossa talousarvion valvontavaliokunta vaatii, että EU: lle perustetaan riippumaton petosten vastaisen taistelun yksikkö. Paino on sanalla "riippumaton" , sillä petosten vastainen yksikkö meillä jo on. Petosten vastainen yksikkö, UCLAF, tekee hyvää ja menestyksekästä työtä. Ajatellaanpa esimerkiksi äskettäisiä BSE-lihaan liittyvien petosten paljastumista. Mutta siihen kohdistuu lähes automaattisesti jääviyssyytöksiä, sillä se on osa komissiota. Se on myös altis sille riskille, että sitä syytetään koko tapauksen vähättelemisestä, jotta komission saama kunnioitus kärsisi mahdollisimman vähän, tai että sitä syytetään erityisesti ulkoisten neuvonantajien suosimisesta ja heidän hyväkseen toimimisesta.
Siksi me tarvitsemme riippumattoman yksikön samoin kuin mahdollisuuden voida käynnistää rangaistustoimia, jotka sitten kansalliset tuomioistuimet toteuttaisivat ja joiden avulla voitaisiin lopettaa EU-rahojen kauhistuttava väärinkäytösten ja petosten määrä.
Vielä sydämellinen kiitos esittelijälle tämän tiivistä työstä valiokunnassa, samoin talousarvion valvontavaliokunnan sihteeristölle.

Giansily
Arvoisa puhemies, tänään keskustelemme jälleen petoksista odottaen ensi syyskuussa vuosikertomuksesta ja petosten torjuntaa käsittelevästä komission työohjelmasta käytävää tärkeää keskustelua.
Tällä kertaa tarkastelemme kollegamme Fabra Vallésin mietintöä MED-ohjelmien hallinnasta tai pikemminkin niiden hallinnan puutteesta. Erikoista tilanteessa on muun muassa se, että siinä on menty liiallisuuksiin tavalla, joka hipoo jo naurettavuutta. Myönnettäköön, että yhteisön lainsäädännön monimutkaisuus ja menoja koskevan vastuun hajauttaminen ohjelmien täytäntöönpanosta vastaaviin useisiin julkisiin ja yksityisiin elimiin helpottavat suuresti petosten tekemistä. Näin on valitettavasti käynytkin tälle ohjelmalle, joka on ryhmällemme hyvin tärkeä ja jonka ei todellakaan olisi tarvinnut joutua yleiseksi keskustelunaiheeksi tällaisesta syystä. Jotkut asiat ovat hyväksyttäviä ja jotkut eivät.
Niihin asioihin, joita ei voida hyväksyä, hyvät kollegat, kuuluu se että tutustuttuaan tilintarkastustuomioistuimen masentavaan kertomukseen MED-ohjelmien hallinnasta, jossa todettiin useita sääntöjenvastaisuuksia ja vakavia puutteita, komissio päätti kuitenkin olla aloittamatta välitöntä hallinnollista tutkintaa ja että jäsenvaltioiden oikeusviranomaisetkaan eivät ole tähän mennessä tehneet ainuttakaan aloitetta asiasta. Kuitenkin 16: sta teknistä apua koskevasta sopimuksesta kymmenen oli sellaisia, joista ei pidetty tarjouskilpailua, mistä aiheutui 170 000 ecun lisäkustannukset. Silti komissio siirsi toimivaltaa Välimeren alueen verkostojen yhteistyöelimelle ilman selkeitä oikeudellisia perusteita ja tekemättä periaatepäätöstä asiasta. Yhtä hyvin voisi sanoa, että se antoi täysin vapaat kädet ulkopuolisille neuvonantajille, jotka toimivat samanaikaisesti sekä tuomareina että asianosaisina.
Tarkoituksenani ei ole pitää syytöspuhetta komissiota vastaan, joka usein joutuu aivan aiheettomasti ja toisinaan, se myönnettäköön, hyvin helposti syntipukiksi sellaisista yhteisössä ilmenevistä vääristymistä, joista myös muut ovat vastuussa. On totta, että komissiolla ei ollut eikä vieläkään ole keinoja hallita moitteettomasti heinäkuussa 1992 aloitettujen MED-ohjelmien rahoitusta. MED-ohjelmien hyväksymisen yhteydessä komissiolla oli aihetta pyytää tai vieläpä vaatia neuvostolta tarvittavaa henkilöstöä ja varoja voidakseen huolehtia asianmukaisesti rahoituksen täytäntöönpanosta ja siinä tapauksessa, että neuvosto kieltäytyisi, komissiolla oli oikeus kieltäytyä tästä raskaasta hallintatehtävästä, jossa se oli väistämättä tuomittu epäonnistumaan. Miksi komissio ei osoittanut sitä rohkeutta ja selväjärkisyyttä, jota siltä voitiin oikeutetusti odottaa, olihan sentään kyse julkisista varoista? Ja mitä nyt pitäisi tehdä?
On tietenkin hyväksyttävä kollegamme Fabra Vallésin mietintö, joka on oikea kouluesimerkki, kuten hän itse sanoo, mutta sen lisäksi olisi mielestäni mentävä pelkkiä puheita pidemmälle ja vaadittava toimenpiteitä ja seuraamuksia. On komission tehtävä laatia viipymättä uudistusehdotuksia MED-ohjelmien palauttamiseksi oikealle tolalleen, ja meidän kuuluu arvioida sen toimia.

Mulder
Arvoisa puhemies, kaikkein ensimmäiseksi haluan onnitella esittelijää. Hän on tehnyt erinomaista työtä. Tässä on taas yksi tyypillinen asia, josta parlamentti saa kaiken kunnian, sillä onhan juuri parlamentin asia tutkia tällaiset asiat pohjia myöten.
Haluan sanoa liberaalien ryhmän puolesta, että tällaiset tapaukset eivät saa varjostaa mitään avustusohjelmia. Näitä avustusohjelmia tarvitaan Välimeren alueella ja muualla maailmassa. Kun puhutaan hajauttamisesta, joka sinällään ei ole huono asia, sen on tapahduttava, on tärkeää jakaa valta myös tässä. Se joka toteuttaa, ei saa valvoa itseään, vaan valvonnan suorittajan tulee olla riippumaton elin.
Haluaisin myös tukea ajatusta tutkimustoimistojen mustasta listasta, jolta löytyisivät myös monet nimenmuutokset, joita käyttämällä tapahtuu usein niin, että toimistot, jotka tekevät tutkimuksen hankkeen aloittamisen valmisteluksi, voivat osallistua myös hankkeeseen. Kaikkia tällaisia epäselviä asioita on mielestäni vältettävä tulevaisuudessa. Odotankin kiinnostuneena komission kuuden kuukauden kuluttua antamaa mietintöä, jotta voimme lopultakin hyväksyä komission politiikan.

Müller
Arvoisa komissaari Marín, mielestäni me emme keskustele täällä pelkästään esimerkkitapauksesta, vaan myös traagisesta tapauksesta. Traagisesta siksi, että hankkeet ovat pääsääntöisesti sujuneet hyvin. Esimerkki: Kölnissä on elokuvantekijä, joka suunnittelee palestiinalaisen televisio- ja elokuvaaseman hankkeen. Loistohanke! Nyt tämä hanke on vaarassa, ja tästä, tämä on sanottava selvästi, on vastuu teillä ja komissiolla.
Olen valiokunnassa kysynyt teiltä usein, kuinka voi käydä niin, että komissio sallii yli kolme vuotta salamyhkäisiä toimia, ilman että olisi mitään mahdollisuuksia paljastaa niitä. Tähän te vastasitte, että ette voi mitään sille, jos jokin työntekijä, joka tekee hallinnollisen virheen, ei tule luoksenne vapaaehtoisesti ja paljasta virhettään itse. Olette mielestäni oikeassa, mutta mielestäni antaa ajattelemisen aihetta kuitenkin se tosiasia, että te komissiossa ette ole selvästikään miettineet sitä, miten omassa hallinnossanne voitaisiin rakentaa valvontajärjestelmä tällaisten menettelyjen paljastamiseksi. Miten voi olla mahdollista valvoa varojen käyttöä, jos teillä komissiossa ei ole mitään keinoja ylipäätään paljastaa tällaisia kauhistuttavia virheitä? Tämä on minusta edelleenkin ratkaiseva kysymys täysin riippumatta siitä, kellä vastuu on yksittäisissä tapauksissa. Tästä te olette vastuussa ja tämä asia on korjattava!

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, arvoisa varapuheenjohtaja Marín, hyvät kollegat, tässä epäilemättä merkittävässä mietinnössä tehdään johtopäätökset pitkäaikaisesta tutkimuksesta, jossa on lopulta osoitettu MEDAohjelmien toteuttamisessa löydetyt puutteet. En kuitenkaan haluaisi innostuksessa unohdettavan, että samaa kurinalaista ja täsmällistä analyysia tarvitaan sen ymmärtämiseksi, toimiiko järjestelmä kokonaisuudessaan. Olen vaatinut aina, ettei komission pitäisi palkata yhtään virkailijaa enempää kuin on välttämätöntä, jotta kurinalaisuus vallitsisi, ja että palkkaamista olisi valvottava myös C-luokassa. Sen sijaan kaikki nämä ohjelmat, Phare, Tacis jne., joista komissiota pyydetään aina huolehtimaan, on tosiasiassa delegoitu ulkopuolisille neuvonantajille. Se nimenomainen tapaus, jota käsittelemme tänään, ei näin ollen ole erillinen. Kysyn siksi itseltäni, eikö nyt ole tullut aika sanoa " riittää" ! Otamme tämän esimerkin oheisilmiönä käytännöstä, jonka täytyy olla leviämässä ja joka aiheuttaa sen, että komissio joutuu nykyisin käyttämään urakoitsijoita ja aliurakoitsijoita, uskomaan yhä enemmän ulkopuolisille yrityksille yhden jos toisenkin paitsi valkoisen tai vihreän kirjan toteuttamisen myös sen valmistelun.
On totta, että sääntöjenvastaisuuksiin syyllistyneitä virkailijoita on rangaistava, ja että toiminnassa esiintyneet sääntöjenvastaisuudet on vahvistettava todeksi. Jos kuitenkin sisäisten ja tavanomaisten normien vahvistama perusperiaate on jopa varainhoitoasetuksen tasolla ollut sellainen, että virkailija tai virkailijat, joiden tehtävänä oli näiden ohjelmien toteuttaminen, katsoivat toimivansa oikein päästäessään suurten neuvonantajayritysten tai ulkopuolisten rahastojen hallinnon vastuuhenkilöt mukaan toimielimeen, jonka oli sitten päätettävä hankkeista, ja pitivät suorastaan normaalina tätä käytäntöä kolmansien maiden kanssa hoidettavissa hankkeissa, niin on ilmeistä, että ongelma on yleisempi ja siihen on todella puututtava. Minusta tuntuu kuitenkin, että tämä oikeutettu kritiikki toimii varmasti tietyllä tavalla omantunnon kokeena. Tekemällä tämän omantunnon kokeen saatamme ymmärtää, onko valitsemamme linja oikea tässä tai muissa hankkeissa, mielestäni myös siksi, että emme ole antaneet komissiolle riittävästi inhimillisiä sisäisiä voimavaroja, jotta se voisi yksinään vastata tällaisista ohjelmista.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, me käsittelemme tänään tärkeää mietintöä. Tärkeä se on siksi, että siinä käsitellyt tosiseikat, jotka liittyvät siihen, miten komissio on käyttänyt MED-ohjelman talousarviomäärärahoja, ovat erityisen vakavia. Pahoin pelkään, että yrittäessään hinnalla millä hyvänsä löytää komission kannalta lieventäviä asianhaaroja esittelijä Fabra Vallés loppujen lopuksi kehottaakin meitä osittain luopumaan parlamentin olennaisesta tehtävästä - jota taas minun mielestäni olisi sen sijaan vahvistettava - joten puhunkin mieluummin yhteisön moitteettoman varainhoidon valvonnasta.
Tosiseikat ovat suhteellisen yksinkertaisia. Tilintarkastustuomioistuin on ne selostanut. Komissio päätti antaa MEDohjelmien hallinnan tehtäväksi Välimeren alueen verkostojen yhteistyöelimelle (ARTM), joka perustettiin sen omasta aloitteesta. Kaksi neljästä tämän elimen hallintoneuvoston jäsenestä oli samalla kahden MED-ohjelmien seurannasta vastaavan teknisen tuen toimiston johtajia. Siten ne pystyivät hankkimaan yli 60 prosenttia tekniseen tukeen käytettäväksi annetuista teknisen tuen määrärahoista. Kaksoisasemansa kautta nämä hallintoneuvoston jäsenet saattoivat myös osallistua omien toimistojensa kanssa käytäviin sopimusneuvotteluihin, valmistella hankkeita, jotka komissio sitten valtuutti heidät panemaan täytäntöön, ja saada käsiinsä sellaisia asiakirjoja, joita heidän ei missään nimessä olisi pitänyt saada. Kymmenen 16: sta teknistä tukea koskevasta sopimuksesta tehtiin järjestämättä ensin tarjouskilpailua ja kuudessa muussa tapauksessa sopimuksen tekomenettely oli hyvin epämääräinen ja kyseisille kahdelle teknisen tuen toimistolle edullinen.
Tässä ei siis ole kyse pelkästä palvelujen tarjoamista koskevasta sopimuksesta, vaan tosiasiallisesta toimivallan siirrosta komissiolta kolmannelle elimelle, mikä tapahtui täysin avoimesti säännönvastaisuuksien jatkuessa ilman että kenelläkään olisi ollut siihen mitään huomauttamista, ja tämä juuri onkin erityisen huolestuttavaa.
Komissio, joka on ollut tietoinen asiasta 6. lokakuuta 1995 alkaen, ei edes yrittänyt tarkastaa järjestelmällisesti kaikkia niiden kahden teknisen tuen toimiston kanssa tehtyjä sopimuksia, joita nyt vaaditaan tilille. Se aloittaa tutkinnan vasta nyt, kun on kulunut jo yli puolitoista vuotta siitä, kun nämä häpeälliset tosiseikat ovat päässeet julkisuuteen, eikä se ole edes ryhtynyt niiden suhteen kurinpidollisiin toimenpiteisiin tai vedonnut asiassa toimivaltaisiin rikostuomioistuimiin.
Tässä tilanteessa, hyvä kollegani Fabra Vallés, onkin purettava komission hajautettuun yhteistyöhön perustuvat hallintamenetelmät. On muistutettava, että komission virkamieshenkilöstöä olisi voitu lisätä joko suoraan tai välillisesti. On tuotava julki, että komission itsensä lisäksi kaikki sen toimivallan jakoa ja hankintasopimusten myöntämistä ja tekemistä koskevat työskentelymenetelmät ovat vaarassa menettää uskottavuutensa. Vaarassa on tänään myös parlamentin tehtävä. Aiommeko jälleen kerran luopua harjoittamasta tehtäväämme, kuten teimme vuonna 1992 vapauttaaksemme komission vastuusta tai kuten teimme BSE: n tapauksessa, vai perustammeko tutkintakomitean tämän asian tuomiseksi lopullisesti päivänvaloon?

Lukas
Arvoisa puhemies, Fabra Vallésin mietinnöstä paistaa läpi selvästi ja yksiselitteisellä tavalla, miten Välimeren alueen ohjelmien yhteydessä on menetelty vastuuttomasti Euroopan verorahojen kanssa. Esittelijää on kiitettävä tämän selvistä sanoista ja kaikkien tasojen väärinkäytösten selvästä esittämisestä. Erityisen valitettavaa on, että tässä tapauksessa ratkaisevat virheet on tapahtunut Brysselissä, jolloin sitä tosiasiaa, että komission toimivaltaiseen yksikköön kohdistui valtavia odotus- ja aikapaineita, ei voida hyväksyä puolustukseksi. Jos tämän mukaan toimittaisiin, lähes kaikki säännönvastaisuudet niin yksityisessä kuin julkishallinnossakin olisivat täysin sallittuja, sillä aika- ja odotuspaineet kuuluvat maailmanlaajuisilla markkinoilla päiväjärjestykseen.
Se, että näin monimutkaiseen ohjelmaan, jonka oli määrä käynnistää tiivis yhteistyö Välimeren alueella ja jonka rahallinen arvo on jopa 78 miljoonaa ecua, voitiin ryhtyä näin harrastelijamaisesti ja kevytmielisesti, on yksinkertaisesti käsittämätöntä. Aloitettiin ohjelma, joka oikeastaan pakotti etujen sekoittumiseen tunnetuin painavin seurauksin. Räikeät väärinkäytökset alentavat tämän sinällään järkevän ohjelman arvoa kansalaisten silmissä. Monilla pienillä eurooppalaisilla veronmaksajilla, joita piinataan säästöpaketeilla, herää myös kysymys, oletteko te ylipäätän oikealla tiellä.
Hajautettujen ohjelmien käynnistämiseen uudelleen voidaan suostua vasta sitten, kun kaikki tämän ensimmäisen kierroksen väärinkäytökset on poistettu jälkeä jättämättä ja kun myös syyttäjäviranomaiset ja oikeusistuimet ovat tehneet työnsä.

Dankert
Arvoisa puhemies, aluksi haluan huomauttaa, että olen todella ottanut etäisyyttä siihen huomautukseen, jonka kollega Azzolini teki aluepoliittisen valiokunnan esittelijänä sanoessaan, että tilintarkastajien ei pidä tehdä tällaisista asioista julkisia, vaan ne on hoidettava sisäisesti komission kanssa. Jos valitsemme sen tien, tällaiset ongelmat eivät lopu koskaan. Ne voidaan ratkaista vain avoimuuden ja siitä seuraavan paineen vaikutuksesta, enkä sitä paitsi aliarvioisi tällaisten tilintarkastajien raporttien ennalta ehkäisevää vaikutusta.
Arvoisa puhemies, en halua puuttua perusteellisesti tosiasiallisiin olosuhteisiin, jotka on kuvattu Fabra Vallésin mietinnössä. Se on mielestäni erinomainen mietintö, kuten Wemheuerkin jo sanoi, follow up on välttämätön, koska emme ole vielä päässeet eroon harmeista tässä mielessä. Mutta haluan ottaa esille yhden asian, josta muutkin, etenkin Dell'Alba, ovat maininneet, nimittäin: pystyykö komissio toteuttamaan oman talousarvionsa? Kuinka komission pitää tehdä se? Minkä välittäjän kanssa komissio saa tehdä työtä? Voimmeko olla varmoja siitä, että se tapahtuu oikealla tavalla? Lyhyesti, koko ongelma Phare- ja Tacis-rahastoista rakennerahastoihin. Sillä kun katson Agenda 2000: tta, huomaan, että komissio painottaa yhä enemmän hajautettua toteuttamista. Ymmärrän, miksi samanaikaisesti esitetään yhä useammin kysymys: voiko komissio olla vastuussa omasta vastuustaan? Ja tästä minulla on suuria, vakavia kysymyksiä.
Arvoisa puhemies, näyttää siltä, kuten Müller juuri sanoi, että komission jäsenet eivät enää pysty valvomaan omia virkamiehiään pääosastoissa, vaikka näin pitäisi olla. Siis siellä on jo vikaa yhteyksissä. Puhumattakaan Brysselin pääosastojen ja kentän välisistä yhteyksistä. Mielestäni ongelmaa voi verrata siihen ongelmaan, joka monilla jäsenvaltioilla on kehitysyhteistyön toteuttamisessa, jota voidaan yleisesti ottaen nimittää huonoksi, vain koska jäsenvaltioilla ei ole kehitysyhteistyökohteissaan omia ihmisiään eikä omaa koneistoaan, vaan ne ovat riippuvaisia yhteistyöstä muiden kanssa. Ja mikäli toisten kanssa tehtävä yhteistyö annetaan kolmannen osapuolen hoidettavaksi, eikä sitä tehdä enää itse, kaikki on vain monimutkaisempaa. Mielestäni koko ongelmakenttä, jota Euroopan unionissa ei oikeastaan ole koskaan tutkittu, mutta joka tulee yhä tärkeämmäksi ulkoisen avun ja rakennerahastojen suuruuden takia, ansaitsee kerrankin lähempää huomiota. Komissio on aikoinaan perustettu lainsäädäntökoneeksi, ei hallintokoneeksi. Ja tästä hallinto-ongelmasta tulee unionissa yhä vakavampi ja suurempi. Mielestäni meidän on parlamenttina tutkittava asiaa vakavasti.

Kellett-Bowman
Arvoisa puhemies, tämä keskustelu olisi voinut vajota koko MED-ohjelmien olemassaolon kritisoimisen tasolle. On hyvä, että näin ei tapahtunut. Mitä itse asiassa tapahtui, oli se, että tilintarkastustuomioistuin esitti varapuheenjohtaja Marínille erittäin vakavia syytöksiä ja hän ymmärsi, että kyseiseen tapaukseen oli vastattava ja keskeytti ohjelmat heti. Jos jotkin sopimuskumppanit katsovat hänen toimineen liian hätiköidysti, heillä on oikeus vedota siviilituomioistuimeen.
Mielestäni kaikki juontaa juurensa siihen, mitä Santer sanoi astuessaan virkaansa. Hän sanoi, että komission tulisi tehdä vähemmän, mutta tehdä se paremmin. Olen täysin tietoinen siitä, että MED-ohjelma käynnistyi ennen hänen virkaanastumistaan. Mutta mitä tapahtui? Raha oli myönnetty äänestyksessä laajalle ohjelmalle ja pinnalta katsoen näytti siltä, että komissio teki hyvän työn jakaessaan sen useille sopimuksille. Se voi sanoa: " Tämä on erittäin avointa, näette, mihin rahat menevät." Komissiossa ei kuitenkaan ollut riittävää ja tarpeeksi taitavaa johtoa näiden sopimusten täytäntöönpanoa varten. Mukana oli liian monta pääosastoa, sopimuksia oli liian monta, ja valvonnan delegointi riistäytyi käsistä. Itse asiassa MED-ohjelmasta tuli " MAD" (hullu) -ohjelma.
Ehdottaisin komission etenevän asiassa siten, että varapuheenjohtaja Marín osoittaisi hieman vaatimattomuutta ja hyväksyisi Fabra Vallésin erinomaisen mietinnön suositukset. Esiin nousseisiin ongelmiin on olemassa ratkaisuja, ja uskon hänen löytävän ne tästä mietinnöstä. Ongelmana on se, että kyseessä on väliaikainen sopimus, jolla ohjelmien sallitaan jatkua tästä eteenpäin, mutta asiassa täytyy vielä suorittaa lisätutkimuksia. Olen tyytyväinen, että esityslistalla on syksyllä tyhjä paikka Fabra Vallésin uutta mietintöä varten. Odotan häneltä lisää hyvää työtä.

Viola
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, aluksi arvonantoni kollega Fabra Vallésin erinomaiselle mietinnölle ja, minun on sanottava, myös tilintarkastustuomioistuimen suorittamalle erinomaiselle tarkastustyölle, jonka toivon toimivan yhtä ankarasti ja samalla tavalla myös muilla osa-alueilla ja ennen kaikkea ulkopuolisille uskotuissa tehtävissä. Tosiasiassa minun on vilpittömästi vaikea uskoa, että vilppiä ja sääntöjenvastaisuuksia esiintyisi ainoastaan MED-ohjelmissa. Sanottuani tämän minusta on tärkeää mainita, että huomautukset ja kritiikin ilmaukset eivät varmasti voi merkitä hajautetun yhteistyön hylkäämistä, joka on tulevaisuudessa uuden Euro-Välimeri-politiikan perusta. Itseasiassa idea luoda verkostoja, joilla saatetaan vaakatason yhteyteen kansalaisyhteiskunnat ja yksittäiset toimijat kulkematta pystysuoran yhteistyön byrokraattisten esteiden kautta, on merkinnyt perusteellista muutosta, ja sellaisena se tulee säilyttää.
Haluan myös toivoa, että tämä keskustelu antaa mahdollisuuden korostaa päättäväisesti muutoksen välttämättömyyttä Euro-Välimeri-politiikassa, joka on käytännössä hitaasti painumassa talviuneen Maltan konferenssin masentavien tulosten, MEDA-ohjelmien käynnistysvaikeuksien ja MED-ohjelmien lähes kaksi vuotta kestäneen keskeytyksen jälkeen. Komissaari Marín toimi hyvin jäädyttäessään ohjelmat, mutta toivon, että hän olisi ratkaissut tämän pitkän ajanjakson jälkeen organisatoriset ongelmat taatakseen paremmin hallinnon avoimuuden ja tehokkuuden. Nyt on aika lähteä uudestaan liikkeelle, koska julkinen mielipide alkaa epäillä, että Euro-Välimeripolitiikasta ainoastaan ilmoitettiin, mutta sitä ei koskaan toteutettu.

Marín
Arvoisa puhemies, johtuen keskustelumme tärkeydestä ja koska komissio katsoo tehneensä esimerkillistä yhteistyötä Euroopan parlamentin ja talousarvion valvontavaliokunnan kanssa, tarvitsen jonkin verran aikaa, koska haluan lisäksi kertoa läsnäolijoille joistakin uusista asioista.
Ensiksi haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja esittää seuraavan täsmennyksen Violan viimeksi käyttämään puheenvuoroon. Olen esittänyt sen jo useampia kertoja, mutta vaikuttaa siltä, että se ei ole mennyt perille. MED: n hajautetun yhteistyön ohjelmat sekoitetaan - en tiedä lieneekö kyseessä tahallinen sekaannus vai ei - Barcelonan konferenssissa hyväksyttyyn MEDA-ohjelmaan. Me puhumme nyt asiasta, joka liittyy ministerineuvoston 29. heinäkuuta 1992 antamaan asetukseen, kun sen sijaan MEDA-asetus annettiin heinäkuussa 1996. Parlamentti ei siis voi enää sekoittaa keskenään tiettyyn politiikan alueeseen, vanhojen pöytäkirjojen MED-ohjelmiin liittyviä asioita Barcelonin konferenssin tuloksiin ja MEDA-ohjelmaan. Käsittelemämme yhteistyö ei liity millään tavalla MEDAohjelmaan.
Toiseksi, arvoisa Fabra Vallés, olen sitä mieltä, että mietintönne on monestakin syystä esimerkillinen. Siinä tuodaan ensinnäkin esille sääntöjenvastaisuuksia tiettyjen yritysten hallinnossa, joille olemme antaneet tehtäväksi hajautetun yhteistyön ohjelmien toteuttamisen Välimeren alueella, samoin kuin Euroopan komission omissa yksiköissä. Toiseksi mietinnössä paljastetaan Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen rikosoikeudelliseen suojaamiseen liittyviä aukkoja yhteisön lainsäädännössä. Kolmanneksi siinä osoitetaan, mitä sisäisiä ponnisteluja Euroopan komission on vielä toteutettava luodakseen ja ottaakseen käyttöön hälytysjärjestelmiä ja keinoja, joilla voidaan välttää yhdellä tukea saavalla sektorilla - joka on tässä tapauksessa MED - havaittujen sääntöjenvastaisuuksien toistuminen muilla tukea saavilla sektoreilla, kuten on tapahtunut. Lopuksi mietinnössä osoitetaan, että toimielinten - tilintarkastustuomioistuimen, parlamentin, komission ja neuvoston - yhteistyöllä ja yhdistetyillä ponnisteluilla voidaan todella saada aikaiseksi edistystä ja päästä lähemmäksi näiden ongelmien ratkaisua, koska käsittääkseni me kaikki pyrimme ratkaisemaan nämä ongelmat.
Ensimmäisen kohdan - tilintarkastustuomioistuimen havaitsemat sääntöjenvastaisuudet - osalta te tiedättekin - koska minulla on ollut useita tilaisuuksia asian selvittämiseksi, mutta valitettavasti puhujat eivät ole kuitenkaan tuoneet asiaa esille - että päätin varotoimenpiteenä keskeyttää ja purkaa kaikki sopimukset kaksi viikkoa sen jälkeen, kun tilintarkastustuomioistuin otti minuun yhteyttä tilintarkastajiensa välityksellä 6. lokakuuta 1995 siitä, että sääntöjenvastaisuuksia oli havaittu.
Ensimmäinen päätös, jonka tein siinä vaiheessa kun en vielä ymmärtänyt asiaa selvästi, oli se että purin sopimukset kaikkine poliittisine seurauksineen, kuten jatkossa selvitän. Siinä operaatiossa oikeauskoiset joutuivat maksamaan synnintekijöiden puolesta, koska osa teknisistä avustajista syyllistyi sääntöjen rikkomiseen mutta toiset tekniset avustajat - kansalaisjärjestöt, erinomaista työtä tehneet instituutiot, jotka te mainitsettekin esimerkkinä - toimivat oikein. Minä olin tietoinen siitä. Kaksi vuotta sitten - valittelen sitä, että jotkut puhujista ovat poistuneet istuntosalista eivätkä voi kuulla tätä selitystä - päätin kuitenkin purkaa sopimukset. Minulla ei ollut mitään salattavaa. Sanoisin vielä, arvoisa Kellett-Bowman, että ei ole missään nimessä totta, että tilintarkastustuomioistuin tekee päätöksen ohjelmien keskeyttämisestä.
Tilintarkastustuomioistuin teki päätöksensä toukokuussa 1995, mutta me olimme jo lähes vuotta aiemmin tehneet oman päätöksemme ohjelmien keskeyttämisestä ja kaikkien yritysten kanssa tehtyjen sopimusten purkamisesta. Pyysin tuolloin UCLAF: lta ja varainhoidon valvonnalta - kuten tiedätte - että ne käynnistäisivät tutkimuksen koko verkostosta, jotta saataisiin selville, mitä todella tapahtui.
Haluaisin sanoa Dankertille, että hän ilmaisi joissakin huomioissaan asian ytimen. Nykyiset hallinnolliset keinot eivät todellakaan anna komissiolle tai meille komissaareille mahdollisuutta valvoa erityisesti hajautettua yhteistyötä; se ei ole mikään salaisuus. Olen todennut, että juuri tällä hetkellä en pystyisi kertomaan teille, mitä tapahtuu niissä pikku hankkeissa, joita ehkä toteutetaan Perussa, Guatemalassa, Tunisiassa, Egyptissä, Kambod&#x017E;assa, Filippiineillä, Intiassa tai Pakistanissa. En tiedä pystyisikö joku teistä siihen. Kyse ei itse asiassa ole siitä, onko kyseessä minun vastuulleni kuuluva asia vai ei. Jos haluamme tehdä yhteistyötä, meidän on löydettävä oikea ratkaisu.
On toinenkin asia, josta minun on muistutettava parlamenttia uudemman kerran. Ottaen huomioon mitä tapahtui 17. heinäkuuta 1996, siis täsmälleen vuosi sitten, esitin komissiossa neljä uutta sopimustyyppiä, joita tuetaan MEDAsopimuksella. Sen me siis teimme vuosi sitten, mikä merkitsee sitä, arvoisat Müller ja Wemheuer, että me selvitämme asian pohjia myöten, ja minä olen se, joka haluaa sitä ensimmäisenä. Minulla ei ole mitään moittimisen aihetta, koska olen tullut tähän täysistuntoon osoittamaan parlamentille, että suuri osa niistä asioista, jotka Fabra Vallés perustellusti esittää, on yksinkertaisesti jo ratkaistu.
Osa on toki vielä ratkaisematta, mutta voin sanoa teille, että 80 prosentista Fabra Vallésin mietinnössä esitetyistä asioista on jo tehty päätös. Meiltä ei puutu enää muuta kuin hallinnollisen tutkimuksen loppuun vieminen. Ja jos te kysytte, " mutta miksi komissaarilla on vaikeuksia selvittää asia perinpohjaisesti, kun hän peruutti ohjelmat jo vuosi sitten?" , niin vastaan teille, että minulla ei ole mitään vaikeuksia, me selvitämme asian perinpohjaisesti sen kaikkine seurauksineen ja kaikilla alueilla.
Mitä komissio on sitten tehnyt?
Ensiksikin yhtäkään ecua ei heitetä hukkaan. Komissio on minun aloitteestani tehnyt päätöksen keskeyttää ja lopettaa kaikki ohjelmat - ne 14 jotka saimme selville - ja minä kiitän Fabra Vallésia siitä, että hän on tuonut esille, kuinka paljon koko verkoston selvittäminen kaikkine välikäsineen on tullut maksamaan komissiolle; kuinka paljon sille on maksanut selvittää lopullisesti kaikki ne pääosastot, jotka ovat tehneet näitä sopimuksia ilman että ne olisivat olleet siitä tietoisia, koska joillakin teknisillä avustajilla on tapana vaihtaa nimeä. Siitä huolimatta me saimme ne selville. Kaikki sopimukset on siis purettu ja jäädytetty. Ehdottomasti kaikki. Me selvitämme asian perinpohjaisesti, mutta arvoisa Theato, minä olen nyt vähän hämmentynyt. Te tunnette minut hyvin, te pyysitte minulta suljettujen ovien takana, että olisin joustamaton, että toimisin täydellä kurinalaisuudella, että purkaisin sopimukset ja että vaatisin varoja palautettavaksi. No niin olen nyt tehnyt. Ja me selvitämme asian pohjia myöten.
Siitä syystä en nyt ymmärrä - mikä on syynä hämmentyneisyyteeni - miten te voitte syyttää komissiota hätäilemisestä nyt kun päätökset on tehty.
Olemme myös antaneet määräyksen kaikkien väärinkäytettyjen varojen palauttamisesta. Annan teille listan yritys yritykseltä niistä tapauksista, jotka olemme saaneet selville.
Haluan ottaa asian vastuulleni tänään ja nimenomaan siksi, että siten minulla on perusteita odottaa, että tulevaisuudessa minulle selvitetään myös tietyt asenteet.
Seuraaville teknisille avustajille on annettu käsky palauttaa varat:
" Cité Unie Developpement" . " Cité Unie Developpement" on jo maksanut vaaditun summan. Asia on sen osalta selvä.
" Córdoba City Hold" , joka sai varoja kahteen hankkeeseen. Yritys on esittänyt syyksi laskennalliset ongelmat ja se on ilmoittanut voivansa maksaa takaisin 70 prosenttia varoista. Komissio käy nyt neuvotteluja sen selvittämiseksi, pitävätkö heidän lukunsa - tai meidän lukumme - paikkansa, mutta varat on vaadittu palautettavaksi myös tästä Cordobaa koskevasta hankkeesta.
Olemme vaatineet varoja takaisin myös " Conseil de Communes et des Régions de l'Europe" -järjestöltä. Vastauksen antamisen määräaika umpeutuu tällä viikolla.
Lopuksi, ARTM, ISMERI ja FERE -yritykset eivät ole vastanneet annetussa ajassa tai ne ovat kieltäytyneet täyttämästä komission vaatimuksia.
Vahvistan teille, että viime viikolla, yhteisymmärryksellä komission sihteeristön kanssa ja seuraten Fabra Vallésin suosituksia, annoimme näiden yritysten kanssa solmittuihin sopimuksiin liittyvän yleisen maksukehotusmääräyksen. Jos ne eivät maksa, komissio velottaa summat automaattisesti muista 14 voimassaolevasta sopimuksesta, mikä on - meidän oikeudellisen yksikkömme mukaan - mahdollista nykyisen lainsäädännön perusteella.
Toiseksi, te puhuitte rikosoikeudellisesta vastuusta. Komissio - sanoin tämän myös suljettujen ovien takana ja sanon sen tänään julkisesti välttääkseni vastaisuudessa sekaannuksia - on jo aiemmin tehnyt päätöksen kanteen nostamisesta kyseisen jäsenvaltion tuomioistuimeen, jotta yhtiön oman maan tuomioistuin tutkisi, liittyykö asiaan rikollista toimintaa.
Lopuksi - viittaan jälleen Müllerin puheenvuoroon - komissio on päättänyt käynnistää hallinnollisen tutkimuksen, kun UCLAF: n kertomus saadaan valmiiksi. Ja UCLAF: n kertomuksen mukaan - sanoin tämän suljettujen ovien takana ja toistan sen julkisesti - kukaan virkamies ei ole laittomasti rikastunut.
Te voitte pohtia, onko se väärin vain oikein, mutta minun on lähdettävä työssäni objektiivisista tiedoista, ja samalla tavoin kuin päätin objektiivisten tietojen perusteella haastaa tietyt yhtiöt oikeuden eteen, en voi komissaarina sallia sellaista julkeutta, että jotakuta syytetään laittomasta rikastumisesta ilman paikkaansa pitäviä tietoja. Sellaista en voi tehdä, olen selittänyt sen monta kertaa eikä minulla ole mitään salattavaa.
Hallinnollinen tutkimus on siis käynnissä. Yhteisön menetelmä on selkeä. Sisäisiä aukkoja löytyi; miten me suhtauduimme niihin, arvoisa Fabra Vallés?
Ensinnäkin pääsihteeri kehotti kaikkia pääosastoja noudattamaan sääntöjä ja horisontaalista varovaisuutta koko komissiossa, jotta vastaavanlaiset tapaukset eivät pääsisi toistumaan.
Aiomme käytännössä - päästäksemme yhteisymmärrykseen - laajentaa Barcelonan MEDA-sopimuksella tuettavan sopimustyypin käyttöä kaikkiin muihinkin pääosastoihin, jotta varojen maksu keskeytetään välittömästi, yritykselle määrätään rangaistus ja varat vaaditaan takaisin, jos teknisen avustajan todetaan syyllistyneen väärinkäytöksiin. Se takaa ainakin sen, että vanhoista MED-ohjelmista ei häviä yhtäkään ecua.
Toiseksi komission yksiköiden yleinen tarkastus antaa vastauksia - jotka esitämme teille ennen lokakuuta - yleisistä mekanismeista laatimassaan kertomuksessa. Se on yksi asia, joka meiltä on vielä tekemättä - tunnustan sen - niistä 20 prosentista asioita, joita ei ole vielä tehty.
Lisäksi komissio on jo päättänyt ottaa käyttöön varhaisen hälytyksen järjestelmän, " Early Warning System" , joten kun tästä lähtien havaitaan epäsäännönmukaisuutta jossakin ulkoisen verkoston ohjelmassa, kaikki pääosastot keskeyttävät varotoimenpiteenä ohjelmansa. Se on raju toimenpide, mutta se on meidän vastauksemme siihen, mitä Dankert aivan perustellusti sanoi. Meillä ei ole muunlaista toimintatapaa; kun poliittisessa vastuussa oleva henkilö saa tiedon, hänen on varovaisuuden vuoksi tehtävä päätös ohjelmien keskeyttämisestä. Sen jälkeen tilanne on selvitettävä. Se on kova järjestelmä, varmasti hyvinkin kova, mutta sitä ei voida välttää.
Lopuksi haluan sanoa teille seuraavan asian. Komissio on todella pidättänyt kaikki maksut muiden pääosastojen solmimien sopimusten suhteen kaikille niille yrityksille, jotka ovat kieltäytyneet takaisinmaksusta. Sen vuoksi, sanon tämän jälleen, yksikään ecu ei joudu hukkaan. On annettu päätös keskeyttää kaikkien sopimusten täytäntöönpano.
Arvoisa puhemies, haluan tehdä selväksi, että komissio selvittää asian perinpohjaisesti.
Vakuutan teille, että komissio on purkanut FERE ja ISMERI -yritysten kanssa suoraan solmitut sopimukset.
Näiden kahden sopimuksen ohella olemme saaneet selville kolme muuta sopimusta, jotka on tehty yhdessä muiden teknisten avustajien kanssa muulla nimellä. Tällä nimellä toimi teknisiä avustajia sääntöjen mukaisesti, emmekä halunneet vahingoittaa heitä mutta myös heidän tapauksessaan päädyttiin toiminnan keskeyttämiseen kaikkine seurauksineen.
Asian päätteeksi haluan esittää seuraavan vakuutuksen. Te voitte olla varmoja siitä, arvoisat Fabra Vallés ja Theato, että me selvitämme asian. Komissio puuttui asiaan jopa ennen kuin itse parlamentti pystyi ryhtymään toimiin. Komissio ryhtyi toimiin myös ennen kuin tilintarkastustuomioistuin antoi lopullisen päätöksensä. Siksi että komissio on enemmän kuin kukaan muu halukas selvittämään asian.
Olen tietoinen yhdestä asiasta: minua ei huolestuta se, että voin puolustaa tekemiämme päätöksiä. Minua huolestuttaa todellisuudessa se, että kukaan ei ole puolustanut niitä rehellisiä kansalaisjärjestöjä, instituutioita ja teknisiä avustajia, jotka ovat joutuneet kärsimään päätöksestäni.
Odotin puheenvuoroja, joissa olisi sanottu: " Kuinka kova te olettekaan ollut, Marín" tai " Arvoisa Marín, te olette tehnyt hätiköidyn ja liian tiukan päätöksen, koska se ja se kansalaisjärjestö, instituutio tai tekninen avustaja, joka tekee sääntöjen mukaista työtä, on nyt joutunut kärsimään."
Olen saanut monilta kansalaisjärjestöiltä ja instituutioilta kirjeitä, joissa minulla on sanottu: " Arvoisa Marín, te olette kohdellut meitä epäoikeudenmukaisesti, koska me teemme hyvää ja rehellistä työtä sääntöjen mukaisesti, ja nyt meitä on rangaistu." Ja minä olen vastannut: " Se pitää paikkansa, mutta minun on saatava tietää, mitä on tapahtunut."
Olisin toivonut, että hyvin ankarasta päätöksestäni kärsimän joutuneiden oikeamielisten puolesta oltaisiin oltu huolestuneita.
Te, arvoisa Fabra Vallés, voitte joka tapauksessa jättää kaikki epäilynne, sillä saatte ennen lokakuuta täydellisen vastauksen kaikkiin kysymyksiinne.

Kellett-Bowman
Arvoisa puhemies, pelkäänpä että komission varapuheenjohtaja siteerasi minua väärin. Hän antoi ymmärtää minun sanoneen, että tilintarkastustuomioistuin keskeytti nämä sopimukset. Pöytäkirja osoittaa minun sanoneen, että komission varapuheenjohtaja Manuel Marín keskeytti nämä sopimukset toistaiseksi, ja lisäksi sanoneen, että mikäli hän toimi liian hätiköidysti, sopimusosapuolilla ja muilla on tilaisuus puolustaa oikeuksiaan vetoamalla siviilituomioistuimiin.

Theato
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, haluaisin kiittää varapuheenjohtaja Marínia sydämellisesti. Pelkäänpä vain, että tähän lipsahti, ilmeisesti kielivaikeuksien vuoksi, pari väärinymmärrystä. Me emme ole vaatineet sopimusten lopettamista. Sehän on komission asia. Päinvastoin, me totesimme, kuten mietinnössäkin selvästi lukee, että komissio on toiminut oikein ja että meidän yhteisen intressimme on nyt oltava paljastaa virheet, oppia niistä ja lopettaa väärinkäytökset. Mutta ohjelmien on määrä jatkua. Sanoin tämän aiemminkin omassa puheenvuorossani, ehkäpä tässä on tapahtunut väärinkäsitys. Joka tapauksessa haluamme kiittää. Tämä oli tarpeellinen keskustelu, muttei vielä lopullinen. Uskon, että olemme tästä yksimielisiä molemmin puolin.

Marín
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, sillä asiassa on sattunut varmasti jokin väärinkäsitys.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Raakatupakka-alan YMJ
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Rosado Fernandesin maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0214/97) komission kertomuksesta neuvostolle raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä (KOM(96)0554 - C4-0057/97).

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi haluaisin sanoa, että puhun nyt alle viisi minuuttia, koska komissaari Marínin aikaansaama savu vahingoitti varmasti tätä keskustelua. Haluaisin tämän lisäksi muistuttaa teille, puhemiehelle, mitä presidenttien kokouksessa Luxemburgissa sovittiin - ja ei ole kysymyksessä läpinäkyvyys vaan on kysymyksessä rehellisyys, koska läpinäkyvyys on ilmaus kristallille ja rehellisyys on taas ilmaus ihmisille: täytyy olla rehellinen ja äänestää kello 12.00 tästä mietinnöstä.
Kun minä otin hoitaakseni tämän mietinnön, tiesin, että siinä ei olisi pelkästään savua, kuten muutamissa täällä suosituissa keskustelun aiheissa; siinä on myös tulta, joka voi polttaa meitä. Tämän vuoksi otin sen hoitaakseni. Ajattelin, että näin puolustaisin 170 000 tupakan viljelijää. Tupakan viljelijöitä on 170 000 eikä 135 000. He tekevät ulkotyötä 1, 5-2 hehtaarin viljelyksillä ja he tekevät 1 000: sta 2 000: een tuntia vuodessa. Haluaisin tietää, kuinka monta ihmistä työskentelee Euroopassa 1 000: sta 2 000: een tuntiin vuodessa? Tupakan viljelijät ovat eettinen esimerkki.
On totta, että käytämme paljon rahaa, budjettivaliokunnan komissaarin lähettiläiden ja ajatollahien antamien tietojen mukaan; käytämme miljardi ecua tupakan viljelyn avustuksiin. Se on totta! Tätä faktaa ei tarvitse piilotella, eikä sitä tarvitse hävetä! Olen kyllästynyt näkemään Euroopan, joka on aivan häpeissään siitä mitä se tekee ja häpeissään siitä, että se käyttää rahaa, jota se ei käytä korruption nujertamiseksi. En näe, että olisimme yhtä huolissamme petoksien nujertamisesta, en näe, että olisimme yhtä huolestuneita miljardeista ecuista, jotka menetämme maksamattomina arvonlisäveroina, enkä näe, että olisimme yhtä huolissamme verotusjärjestelmien yhtenäistämisestä, jota on liikaa rangaistusjärjestelmässä, joka itse asiassa voisi rangaista lainrikkojia. Tällä hetkellä Euroopassa rikosten rankaiseminen on vähäistä. Euroopasta puuttuu kokonaan etiikka; se on komission ja jäsenmaiden välistä yhteistyötä ja rikostoveruutta. Monet jäsenmaista eivät edes liity rangaistuslakien yhtenäistämiseen.
Siksi harmistun, kun näen, että tupakka-asiaan laitetaan miljardi. Näillä 170 000 maanviljelijällä sekä 30 000: lla alkutuotannossa että 84 000: lla käsittelyssä olevalla ja muilla mahdollisilla työntekijöillä ja pienyrittäjillä, jotka suojelevat ympäristöä erittäin köyhillä alueilla, ei ole vaihtoehtoa. Jos vaihtoehto kuitenkin olisi olemassa, se vain häiritsisi niiden alojen taloutta, joille he muuttaisivat. Tekosyy, jota asiassa käytetään, on häpeällinen; tekosyynä käytetään terveyttä! Muistutan rakkaille kollegoilleni, että minun terveydestäni huolehdin minä enkä pyydä teitä " puhuttelemaan minua terveydestä" !
On totta, että on olemassa kasvavaa mccarthyismia, joka on maahantuotu Amerikasta, tupakoitsijoiden vainoajilta. On kysymyksessä McCarthy, Salemin noita-akat ja inkvisitio!!! Kun ensimmäinen espanjalainen sotilas, Rodrigo de Jeres, saapui kotimaahansa Meksikosta ja toiset näkivät hänen käärivän aromaattisen kasvin rullalle kuin revolverin, eräs pappi, joka näki sitten hänen hengittävän savun ulos sieraimistaan, sanoi: " Te olette tehneet sopimuksen itse pirun kanssa!" ja hän teki valituksen inkvisitiolle. Meillä on täällä useita tällaisen ajattelun seuraajia. " Se, joka polttaa, on tehnyt sopimuksen pirun kanssa" . Pirun kanssa on sopimuksen tehnyt se, joka käyttää liikaa rahaa suojellakseen työtä sen sijaan, että maksaa työttömille. Tämä on minun eettinen mielipiteeni, joka oli vallalla Euroopassa, mutta jota ei ole enää olemassa. Nöyristelemme amerikkalaisten edessä. Nyt kannattaa olla tupakoimaton ja syyttää tupakoitsijoita ja yrityksiä siitä vahingosta, jota he tupakoimattomalle tekevät. Tällä hetkellä tällainen kannattaa. Näin, hyvät ystäväni, se mitä on kirjoitettu on kirjoitettu, myönnän kaiken ja haluaisin sanoa, että olen hyvin ylpeä puolustaessani kaikkia niitä, jotka työskentelevät ja viljelevät pelloilla, jotka puolustavat ympäristöä ja jotka voivat varmasti tehdä osansa, jotta löydettäisiin terveydelle vähemmän haitallisia tupakkalajeja ja jotta jatkaisimme laadun parantamista. Tälle asialle on olemassa uudelleenmuokkaustapa.

Hardstaff
Arvoisa puhemies, puhun kollegani Terry Wynnin sijaan budjettivaliokunnan puolesta sekä omasta puolestani esittämieni tarkistusten tueksi. Valitettavasti tämä keskustelu alkoi myöhässä ja Terry Wynnin oli lähdettävä.
Toisin kuin useimmat maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan jäsenet, minä pidän komission ehdotuksia hyödyllisenä askeleena oikeaan suuntaan raakatupakka-alan YMJ: n uudistuksessa. Komissio ei kuitenkaan mene tarpeeksi pitkälle. Olen täysin eri mieltä sen väitteen kanssa, että tupakanviljely ei eroa millään tavalla muusta maataloustoiminnasta. Tupakka on ainoa EU: n tukema maataloustuote, joka tappaa kuluttajia silloin, kun sitä käytetään siten, kun sitä on tarkoitettu käytettävän.
Yhdysvalloissa tuomioistuimet pakottavat tupakkateollisuuden ottamaan taloudellisen vastuun ihmisten terveyden tuhoamisesta ja tuotteidensa kuluttajien kuolemasta. EU: n on varottava sitoutumasta tupakan tukien vaiheittaiseen lopettamiseen tietoisena siitä, että kaikki tutkimukset osoittavat tupakalla olevan haitallisia vaikutuksia käyttäjiensä, tupakoivien savua hengittävien passiivisten tupakoitsijoiden sekä tupakoivien odottavien äitien lasten terveyteen.
Ensimmäinen neuvo, jonka lääkärit antavat hengitysvaikeuksia tai sydänoireita valittaville potilailleen, on tupakoinnin lopettaminen. Ei tietenkään ole hyväksyttävää tuhota tuhansien tupakanviljelijöiden elinkeinoa avustamatta uudelleenjärjestelyissä. Käsiteltäväksi esittämissäni tarkistuksissa esitetään tuen jatkamista viljelijöille 1- ja 5btavoitealueilla, sellaisten tupakkalajikkeiden viljelyyn siirtymistä, jotka pystyvät kilpailemaan markkinoilla ilman palkkioita, ja avustusta uudentyyppiselle maataloudelle tai muille työpaikoille sellaisessa määrin, mitä sadattuhannet kaivostyöläiset, terästyöläiset, laivanrakennustyöläiset, kalastajat ja muut kahden viime vuosikymmenen aikana työnsä menettäneet eivät ole koskaan nauttineet. Tällaista solidaarisuutta eivät tunteneet ne työläiset, joiden hallituksia EU: n säännökset estivät ja estävät tukemasta näitä töitä.
Siirryn nyt käsittelemään budjettivaliokunnan esittämiä näkökohtia. Valiokunta katsoo, että tupakanviljelyalueiden työläisten tukemiseen tarvittavat miljardi ecua voidaan löytää eri otsikoiden alta, esimerkiksi rakennerahastoista, EMOTR: n tukiosastosta, budjettikohdista B1 5010 - B1 5012 ja lukuisista budjettikohdista luvusta B5 32, joiden tarkoituksena on kannustaa pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Se huomauttaa myös, että tupakkasektorin tukien jatkaminen kuormittaa EU: n budjettia entisestään laajentumisen jälkeen ja että jotakin olisi tehtävä EU: n terveysja maatalouspolitiikan täydellisen yhteensovittamattomuuden poistamiseksi.
On erittäin tärkeätä, että EU ilmaisee tässä vaiheessa selkeästi aikomuksensa luopua vähitellen kokonaan tämän vahingollisen tuotteen tuista tupakkamarkkinoiden uudistuksen pitkän tähtäimen tavoitteena. Miten voimme saada lapsemme vakuuttuneiksi tupakoinnin todellista vaaroista, kun EU edistää sen raaka-aineen kasvattamista osoittamalla siihen joka vuosi miljardi ecua? Pyydän teitä tukemaan asianmukaisia tarkistuksia.

Needle
Arvoisa puhemies, kun sanon, että ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan jäsenet eivät ilmaisseet mielipidettään tästä kertomuksesta turhan pitkästi, se ei osoita kiinnostuksen puutetta tai vakaiden, tietoihin perustuvien, tieteellisesti perusteltujen mielipiteiden puutetta, vaan paremminkin johdonmukaisuuden hyvettä. Siksi tuon ilman anteeksipyyntöjä vielä kerran tänään ilmi ennustettavissa olevan, toistuvasti ilmaistun ja vakaan vastustuksen EU: n tupakkatuotteille antamalle tuelle, jota vastustavat myös monet käytännöllisesti katsoen kaikkien ryhmien ja valtioiden edustajat. On valitettavaa, että komissiolla ei ole tupakan osalta samaa hyvettä. Pääosasto V: n pyrkiessä ylläpitämään perustamissopimuksen terveyden suojelua koskevaa 129 artiklaa ja sen syöpäohjelman ollessa vakavasti ylikuormitettu, PO VI on hylännyt vaihtoehdot, joilla poistettaisiin tuet tuotteelta, joka tappaa ihmisiä ja jonka mainonnan neuvosto toivottavasti kieltää ensi vuonna.
Tämä on mitä räikein ja ilmeisin ristiriitaisuus, kun puoli miljoonaa EU: n kansalaista kuolee joka vuosi ennen aikojaan tupakointiin liittyviin sairauksiin. Tämä tarkoittaa yli tuhatta ihmistä tänään ja yli viittäkymmentä keskustellessamme juuri tästä mietinnöstä. Tämä kuolonuhrien määrä on täysin vältettävissä. Lontoossa käynnistettiin juuri kuluvalla viikolla laaja hallituksen sponsoroima kampanja - lähes ristiretki - jolla tupakointi pyritään siirtämään historiaan. EU: n tulisi tukea sitä, ei kaivaa maata sen alta. Ristiriitaisten lähestymistapojen oikeuttamiseksi löytyy varmasti poimintoja lukuisista tilastoista. Jo kuolonuhrien valtavan määrän - joka vastaa Luxemburgin väestön poispyyhkäisyä joka vuosi - tulisi riittää varmistamaan, että jäsenet äänestävät ympäristöasioita käsittelevän valiokunnan jäsenten esittämien tarkistusten 1-10 puolesta.
Mietintöön kätkeytyy kuitenkin karmaiseva viittaus Puolan vuosittaiseen 10 000 tonnin tupakantuotantoon. Tämä voi hyvinkin olla synkkä sikarinkatkuinen tulevaisuutemme. Siksi meidän täytyisi toimia nyt ja antaa tukemme maanviljelijöille edistämällä nopeata viljelyn monimuotoistumista ja siirtymistä muihin viljelykasveihin, kuten tilintarkastustuomioistuin esitti vuonna 1994. Tupakkatutkimus- ja tiedotusrahastoa tulisi vahvistaa taloudellisesti ja sen toiminta-alaa laajentaa ympäristönsuojelun aseman vahvistamiseksi.
Ainakin toimenpiteet, joilla edistetään vapaaehtoista alasta luopumista, ovat tervetulleita, mutta mietinnössä ei ole juuri muuta, mikä auttaisi monien pikemminkin kuin harvojen tarpeisiin. EU: n on aika siivota oma pesänsä, jotta se voisi sitä paremmin puuttua tupakankulutuksen laajoihin haittoihin.

Fernández Martín
Arvoisa puhemies, tällä foorumilla ei ole helppo esittää puolustuspuhetta tupakantuotannon hyväksi mutta, arvoisa puhemies, minun on kuitenkin aluepoliittisen valiokunnan puolesta, joka nimitti minut asian valmistelijaksi, muistutettava mieliin ja korostettava joitakin tosiasioita.
Minun aluksi sanottava, että me kannatamme komission asiakirjaa ja Rosado Fernandesin mietintöä. Minun on muistutettava, että ei ole sattumaa että Euroopan tupakantuotanto on keskittynyt enimmäkseen tavoitteen 1 alueille. Näiden alueiden tuotanto jää hyvin paljon alle unionin keskiarvon: Traakia ja Makedonia Kreikassa; Puglia ja Campania Italiassa; Andalusia, Extremadura ja Kanariansaaret Espanjassa, ja Azorit Portugalissa. Ne kuuluvat kaikki Euroopan köyhimpiin alueisiin, ja tupakka on monissa niistä tärkein vaurauden lähde, jota ei voi korvata millään muulla tuotteella. Näin on esimerkiksi Traakiassa ja Makedoniassa.
Yli 80 prosenttia Euroopan tupakantuotannosta keskittyy näille alueille ja se työllistää suoranaisesti maataloustyössä 180 000 ihmistä ja lisäksi 125 000 ihmistä jalostusteollisuudessa. Kaikki Euroopan tupakantuotannon alueet kärsivät korkeasta työttömyydestä. Puhetta sosiaalisen yhteenkuuluvuuden puolesta - kauniita sanoja Euroopan köyhimpien alueiden puolesta - ei voida jatkaa, kun samaan aikaan samat henkilöt esittävät alakohtaisia politiikkoja, joilla rankaistaan juuri samoja alueita.
Kannatamme muun muassa näistä syistä Rosado Fernandesin mietintöä ja komission kantaa.

Garriga Polledo
Arvoisa puhemies, talousarvion valvonnan näkökulmasta YMJ: n uudistus on hyväksyttävä sekä sisällöltänsä että muotonsa puolesta, ja näistä johtopäätöksistä äänestettiin ja ne hyväksyttiin valiokunnassamme.
Olemme yhtä mieltä uudistuksen tarpeesta, koska paras tae YMJ: n toimivuudesta on tehokas määrärahojen valvonta. Tästä syystä me painotamme - ja tämä on kärkevin huomautus, joka voidaan tehdä komission ehdotukseen varainhoidon valvonnan näkökulmasta - kansallisten valvontaelimien välitöntä perustamista. Vaikka niistä määrättiin erityisesti aiemmassa asetuksessa, niitä ei ole kuitenkaan perustettu eivätkä jäsenvaltioiden käyttöön ottamat vaihtoehtoiset välineet ole toimineet johtuen valvonnan hallinnollisesta monimutkaisuudesta. Vaadimme näin ollen komissiota ryhtymään tarvittaviin toimiin, jotta kyseisiä elimiä voitaisiin perustaa välittömästi.
Lopuksi, arvoisat läsnäolijat, YMJ: n uudistuksen tavoitteena ja parlamentin tavoitteena olisi oltava se, että se takaa Euroopan tupakanviljelyn säilyminen, tupakan laadun parantaminen ja kilpailukykyisemmän ja terveydelle vähemmän haitallisen tupakan tuotanto, jolloin taattaisiin myös yhteisön tuottajien etuja. Uudistuksen hyväksymättä jättäminen tai alan tukien kieltäminen on - ennen muuta - vastoin Euroopan viljelijöiden hyvinvointia ja saattaa ajaa yhteisön ulkopuolisia kaupallisia etuja.

Fantuzzi
Arvoisa puhemies, ryhmämme tukee Rosado Fernandesin mietintöä olennaisilta osin, mutta se yhtyy ennen kaikkea komission kertomukseen. Mielipiteet ovat jakautuneet sosialistien ryhmässä. Siitä tosiasiasta ollaan kuitenkin yksimielisiä, että komission kertomus antaa hyvät lähtökohdat. Vuoden 1992 uudistuksen jälkeen on edistytty paljon ja on tunnustettava, että tupakanviljelijät ovat kyenneet sopeutumaan uusiin olosuhteisiin ja voittamaan heille annetun haasteen. Olisi virhe olla ottamatta sitä huomioon. Täytyy sanoa, että kuten näinä päivinä on tupakan osalta kuultu, parlamentissa käydyt keskustelut ovat olleet samanlaisia jo kymmenen vuoden ajan.
Tuottajien kohtaamat ongelmat eivät ole loppuneet. Ikävä kyllä tämän päivän sanoma voisi kuulua: " Hyvät tuottajat, te olette tehneet hyvää työtä, mutta nyt te voitte jäädä vain lepäämään, koska kukaan ei enää häiritse teitä!" Toimialalla on laatu- ja uudelleenjärjestelyongelmia. Ongelmana on se, pitäisikö panostamista vähemmän epävakaaseen tulevaisuuteen ohjata kiihkoilu tupakoinnin haitallisuudesta - ongelma, jolta emme saa ummistaa silmiämme - vai rakenteellisilla syillä, jotka koskevat koko yhteistä maatalouspolitiikkaa, ennen kaikkea epäsuotuisimmilla alueilla, joille juuri tupakantuotanto keskittyy.
Mielestäni me emme ratkaise tupakkariippuvuutta tupakantuotannon itsepintaisella vastustuksella. Se merkitsisi väärään suuntaan liikkumista ja riitaantumista heikoimpien kanssa, jolloin ehkä antaisimme vain suuren lahjan kaikkein vahvimmille, eli niille neljälle monikansalliselle tupakkayritykselle, jotka hallitsevat Euroopan kulutusmarkkinoita. Tuottajat kuitenkin tietävät, että heillä voi olla tulevaisuudennäkymiä ainoastaan siinä tapauksessa, että he suuntautuvat voimakkaasti markkinoille ja järjestäytyvät kiinteämmin, ja he tietävät myös sen, että he voivat luottaa yhteisön apuun yhä vähemmän tulevina vuosina, koska kyseessä on koko yhteisen maatalouspolitiikan luonnollinen kehityskulku, haluttiinpa sitä sitten tai ei. Heitä on autettava ymmärtämään tämä asia ja toimimaan sen mukaisesti.
Uskon kuitenkin, arvoisa komissaari, jos saamme uuden maaseutupolitiikan, että tilanne paranee pian tupakan, työllisyyden ja elämänlaatumme osalta. Jos meillä olisi jo nyt vakaa yhteisön maaseutupolitiikka, melkoinen kappale matkaa olisi varmasti jo taitettu myös tupakanviljelijöiden puolesta.
Tiedämme, miten voimakkaasti te, arvoisa komissaari, uskotte tulevaisuuden maaseutupolitiikkaan. Toivomme, että liitettyänne sen EMOTR: n tukiosastoon, kuten sanoitte meille eilen, se ei olisi merkki maaseutupolitiikan liiallisesta alemmuudesta verrattuna vanhaan YMP: aan, jota me haluamme muuttaa. Päinvastaisessa tapauksessa tupakanviljelijöillemme koittavat vastoin tahtoamme todella kovat ajat.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää joitakin hyvin ilmeisiä huomioita, jotka jäsenten olisi juuri siitä syystä, että ne ovat ilmeisiä, otettava huomioon äänestyksen yhteydessä.
Puhumme tupakan tuotannosta, jonka osuus on 5 prosenttia maailman tuotannosta, joka työllistää suoraan 170 000 ihmistä ja jalostuksessa 135 000. Puhumme siis yli 300 000 työpaikasta, joka edellyttää täällä esitettyjen arvioiden mukaan 1 000 miljoonaa ecua.
Tämä on yksi yhteisöpolitiikan kannattavista alueista; pitäisikö meidän tuhota 300 000 työpaikkaa, jotka meillä jo on valmiina, jotta saataisiin tietää, pystymmekö luomaan saman määrän lisää, kun tupakanviljely on lopetettu; ja niin me avaisimme oven niille herroille, jotka hallitsevat jalostusteollisuutta, kuten Fantuzzi juuri aivan oikein totesi. Ja se tehtäisiin tarjoamatta muita varteenotettavia vaihtoehtoja viljelijöillemme ja ennen kaikkea köyhimpien alueiden viljelijöille, kuten muut jäsenet juuri toivat esille. Näin ollen, arvoisat läsnäolijat, en aio kuluttaa aikaani keskustelun vauhdittamiseksi vaan totean, että meillä on edessämme hyväksyttävä komission ehdotus. Meidän on paranneltava sitä ja korjattava siitä joitakin valvontaan ja mukauttamiseen liittyviä kohtia. Haluamme myös komission selvityksen siitä, miten tutkimusrahasto käyttää varoja, koska siitä huolimatta, että emme vastusta varojen lisäämistä, haluamme tietää, miten se käyttää varansa, jotta saataisiin tietää, onko korotuksen oltava yli kaksi prosenttia, mikä saattaa tulla kysymykseen.
Emme siis halua, että me ohjataan tällä ehdotuksella luomaan 300 000 työpaikkaa, jotka meillä jo on. Ne maksaisivat yhteisölle huomattavan summan rahaa, jonka määrää pidän riittävän perusteltuna ja joka sitten ohjautuisi - kuten on jo todettu - niille neljälle monikansalliselle yritykselle, jotka hallitsevat alan kauppaa.

Santini
Arvoisa puhemies, luovun yli puolesta ajastani edistääkseni äänestyksen pitämistä vielä tänä aamuna. Kuten sanoin aiemmin, jos emme äänestä asiasta tänään, koko uudistus valuu hukkaan vuoden 1998 jälkeen aiheuttaen vakavaa vahinkoa tuottajille. Muuten, mietintö on hyvin selkeä ja esittelijä Fernandes on käsitellyt aihettaan hyvin.
Haluan lisätä ainoastaan sen, että Euroopan tupakantuotannon lakkauttaminen olisi todellinen taloudellinen ja sosiaalinen itsemurha, koska sillä ei vähennettäisi joukostamme yhtä ainoata tupakoitsijaa, vaan sen seurauksena tupakoitsijat hankkisivat mielihyvin, kuten mainittiin, kolmansista maista tulevat savukkeensa, jotka ovat ulkomaalaisten, ennen kaikkea amerikkalaisten monikansallisten yritysten valmistamia.
Muistutamme työllisyysongelmasta: työntekijöitä ei ole ainoastaan 300 000 vaan 1 420 000 suorat ja välilliset työpaikat mukaan lukien, mikä on 11 prosenttia Kreikassa ja 9 prosenttia Italiassa, naisia on 80 prosenttia, ja muistakaamme, että kaikki tämä on epäsuotuisiksi katsotuilla alueilla.
Lisäksi pitäisi vielä kieltää tupakka savun torjumiseksi ja syövän vastaisen taistelun edistämiseksi, mutta sehän olisi sama asia, kuin kiellettäisiin viinirypäleenviljely, jotta vältyttäisiin alkoholismilta. Älkää kasvattako enää sikoja, koska niissä on kolesterolia, joka aiheuttaa sydäninfarkteja ja - jos sallitte minun esittää lopuksi vielä voimakkaamman vertauksen - älkää hankkiko enää lapsia, jotta torjuttaisiin pedofilia!

Mulder
Arvoisa puhemies, täällä on jo sanottu monet asiat, jotka halusin sanoa. Liberaalien ryhmä on sitä mieltä, että tupakan tuotanto on erittäin tärkeä maatalouden muoto monissa Euroopan unionin valtioissa. Tälle maatalouden muodolle on tällä hetkellä hyvin vähän vaihtoehtoja. Se luo myös hyvin paljon työpaikkoja. Ei siis ole järkevää lakkauttaa tupakan tuotantoa lyhyen ajan sisällä, me toisimme sitä vain muista maista ja siitä Eurooppa ei hyötyisi mitään.
Liberaalien ryhmä voi tukea komission esitystä suurelta osin. Olemme ennen kaikkea sitä mieltä, että on painotettava enemmän tuotannon laatua ja meidän on tuotettava enemmän markkinoille. Se koskee kaikkia maatalouden aloja. Sen pitää koskea myös tupakan tuotantoa. Korkealaatuista tupakkaa ja niin edelleen ja mahdollisimman vähä tukia. Liberaalien ryhmässä ollaan tietenkin huolestuneita tupakoinnin terveyshaitoista. Tupakointi on ilman muuta vaarallista terveydelle. Vielä kerran, komission on ajateltava sitä toteuttaessaan politiikkaansa, tupakan tuotannossa on keskityttävä niihin lajikkeisiin, joissa on vähemmän nikotiinia, jotta viljelijät tuottaisivat tässäkin mielessä sitä, mitä markkinat vaativat ja tämä on kansanterveyden etujen mukaista.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, jälleen kerran voidaan nähdä, että tupakanviljelyn vainoojien amok-juoksu jatkuu. Tämän ilmapiirin seuraamus on komission esitys raakatupakka-alan YMJ: n uudelleenjärjestelystä. Valitettavasti Fernandezin mietintö tekee vain pieniä parannuksia eikä edistä asiaa niin kuin pitäisi.
Arvoisa puhemies, vuodesta 1992, kun tupakantuotantoa ensimmäisen kerran rajoitettiin, se on vähentynyt 31 % ja tuottajat ovat vähentyneet 7 %. Nämä ovat menetettyjä työpaikkoja, nämä työpaikat eivät ole korvattavissa, koska niiden lakkauttaja ei tunne huolta siitä miten viljelijöiden käy. He jäävät työttömiksi nälkää näkemään, heidät suljetaan yhteiskunnan ulkopuolelle.
Ja edelleen, arvoisa puhemies, tahdon sanoa, että jokainen kilo, jolla tupakantuotanto Euroopassa vähentyy, korvautuu moninkertaisesti ylikansallisen tupakkateollisuuden tuonnilla kolmansista maista. Ei näin taistella tupakointia vastaan. Tämä muka tupakanvastainen kampanja on vähintäänkin naivi, ellei järjetön. Mutta se ei ole kumpaakaan, se on tarkoituksellinen. Tarkoitus on auttaa suuria monikansallisia tupakkakaupan monopoleja tuomaan halpaa ja huonolaatuista tupakkaa kolmansista maista, tukehduttamaan markkinoita ja kasvattamaan voittojaan. Tämä on järjettömyyttä ja rikollista voitontavoittelua.
Ja edelleen, Fernandesin mietinnössä on myös joitain hyviä puolia, jotka hyväksyn - toisaalta siihen on tullut muutosesityksiä valiokunnassa käydyn keskustelun pohjalta - hyviä puolia on muun muassa tarkastajan ammatin luominen valvomaan tupakan laatuluokittelua ym. Mielestäni julkinen viranomainen, joka kokemuksellaan ja tieteellisellä pätevyydellään takaisi luotettavuuden, olisi paras vaihtoehto. Tällaiseksi on osoittautunut Kreikan vastaava järjestelmä. Lopuksi, budjettileikkausten sijaan tarvitaan lisämäärärahoja tupakan laadunkehitystutkimukseen...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Holm
Arvoisa puhemies, EU: n tupakkapolitiikka on täynnä kaksoismoraalia ja suoraan sanoen hurskastelua. Samalla kun tiedämme, että tupakka aiheuttaa lukuisia syöpätapauksia - komissio sanoo itse, että noin puoli miljoonaa ihmistä kuolee EU: ssa vuosittain tupakan aiheuttamiin sairauksiin - me keskustelemme siitä, kuinka suurella summalla tupakanviljelyä tulee tukea. Samanaikaisesti EU: lla on myös käynnissä ohjelma tupakan aiheuttamaa syöpää vastaan toimimiseksi. Tämä on kaksoismoraalia! Kyse on nimittäin suuresta tuesta, 1000 miljoonasta ecusta vuodessa, kun ohjelmaan, jonka on määrä ehkäistä tupakan aiheuttamaa syöpää, käytetään 10 miljoonaa ecua.
Voiko tämä johtua tietystä tekijästä eli siitä, että EU: n jäsenvaltiot maksavat itse sairaanhoitokustannuksensa, kun taas EU: n maatalouspolitiikan ja tupakan tukemisen maksaa EU? Tällöin menetetään kokonaisnäkymä: tukea annetaan tupakanviljelyyn samalla kun sairaaloiden on hoidettava tupakan aiheuttamia haittoja, mistä aiheutuu suuria sairaalakustannuksia.
Nyt on aika tehdä tälle jotakin. Realistisinta ei ole lopettaa tukea tänään. Kyse on siitä, että tuki lopetetaan vähitellen, ohjelmista tuotannon muuttamiseksi. Kyse ei ole siitä, että me autioitamme maaseudun. Me haluamme ja meillä on oltava elävä maaseutu. Kyse on siitä, että meillä on oltava looginen ja johdonmukainen politiikka. Sellaiseen ei kuulu tuki tupakanviljelylle.
Maatalousvaliokunta on mielestäni ottanut huomioon vain tupakanviljelijät ja maatalousalan, kun taas terveydelliset näkökohdat, kuten ympäristövaliokunta mainitsee, loistavat poissaolollaan. Siksi meidän tehtävämme on äänestää niiden ehdotusten puolesta, joissa tähdätään tuotannonmuutosohjelmiin, kuten esim. Hardstaffin, Wynnin ja Wiben tarkistus.

Barthet-Mayer
Arvoisa puhemies, välttääkseni asian käsittelyssä noudatettua sekavaa logiikkaa haluaisin pitää kansanterveydelliset kysymykset erillään kysymyksistä, jotka liittyvät tuotantoon, josta 150 000 eurooppalaista tuottajaa saa elantonsa.
Tupakkateollisuus suorittaa hankintoja maailmanmarkkinoilla ja se, mitä Eurooppa ei itse pysty määrällisesti tai laadullisesti tuottamaan, ostetaan Euroopan unionin ulkopuolelta. Kannatan ajatusta tupakan liikakäytön ohjelmallisesta vähentämisestä, mutta minusta on tekopyhää ja perusteetonta väittää, että tuotannon lakkauttaminen Euroopan unionissa johtaisi tupakoinnin loppumiseen. Sen sijaan on pyrittävä vaikuttamaan meihin vapaisiin kuluttajiin.
Tupakan viljely on erikoistunutta pienviljelytoimintaa, ja liian hätäinen tuotantosuunnan muutos olisi tuhoisaa alalle. Jos tupakkaviljelmät lopulta korvataan vaihtoehtoisilla viljelmillä, vastaava tulotaso ja varsinkin tuottajien toiminta olisi selkeästi turvattava. Mutta onko tämä mahdollista, kun maatalouden talousarvio koko ajan pienenee suhteellisesti? Tällä hetkellä järkevin ratkaisu olisi uudistaa yhteiset markkinajärjestelyt niin, että varmistettaisiin toiminnan jatkuminen ja tulotason pysyminen ennallaan ja muutettaisiin jopa palkkioita ottaen laatunäkökohdat kaikessa huomioon.
Itse en polta, mutta ymmärrän hyvin, että hyvää tupakkaa voi arvostaa samalla tavoin kuin hyvää viiniä. Näistä syistä kannatamme kollegamme Rosado Fernandesin mietintöä, jota muuten itse arvostan erityisesti sen eurooppalaisen hengen vuoksi, sillä vaikka onkin etelän mies, hän ajatteli pohjoisen tuottajien parasta vaatiessaan, että näiden palkkiot on palautettava samalle tasolle kuin ennen vuotta 1993.

Souchet
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella kollegaamme Rosado Fernandesia laadukkaasta mietinnöstä, jossa esitellään hyvin selkeästi tupakanviljelyn haasteet Euroopassa ja aivan oikeutetusti kumotaan, kuten mietinnössä sanotaan, komission kertomuksen harhaanjohtavat väitteet.
Äänestämme päätöslauselmaehdotuksen puolesta sellaisena kuin esittelijä sen meille esitteli ja sellaisena kuin se hyväksyttiin maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevässä valiokunnassa. Henkilökohtaisesti en aio äänestää yhdenkään sellaisen tarkistuksen puolesta, jolla tätä päätöslauselmaa pyritään muuttamaan, sillä itse asiassa useimpien tarkistusten ainoana tavoitteena on heikentää eurooppalaista tupakantuotantoa muka kuluttajien terveyden suojelemiseksi, ja tämä tapahtuu Yhdysvalloista tuotavan tupakan ja sikarien hyväksi.
Ryhmämme pyysi kohta kohdalta -äänestystä johdanto-osan A kappaleesta. Itse asiassa alkuperäisen tekstin mukaan tupakan viljelyä harjoitettaisiin " erittäin epäsuotuisilla tavoitteeseen 1 kuuluvilla alueilla" . Toivomme, että sanat " erittäin" ja tavoitteeseen 1" poistettaisiin tästä johdanto-osan kappaleesta, sillä osa tupakantuotantoalueista on tavoitteeseen 5b kuuluvia epäsuotuisia alueita. Pyydän siis arvoisaa esittelijää tukemaan tätä ehdotusta.
Komission asiakirja perustuu kahteen väitteeseen, jotka eivät ole asiaankuuluvalla tavalla perusteltuja. Ensinnäkin komissio väittää, että Euroopan tupakantuotannon vähentäminen voi olla kansanterveyden kannalta edullista. Muistuttaisin, että Euroopan unioni on huomattava tupakantuoja ja että eurooppalaisen tuotannon vähentäminen lisää välittömästi tuontia kolmansista maista.
Toiseksi komissio esittää pohdinnoissaan muutosta tuottajille tarkoitettuun tupakan yhteisten markkinajärjestelyjen tukimuotoon, josta eurooppalaisten viljelijöiden tuottaman tupakan liian huono laatutaso sen mukaan johtuu. Haluaisin tältä osin muistuttaa, että esimerkiksi Kreikassa tuotetuilla aromaattisilla tupakoilla on tärkeitä markkinaalueita kansainvälisillä markkinoilla. Ranskassa tuotetaan nykyisin erinomaisia laatutupakoita dynaamisen ammattikuntien välisen toiminnan ansiosta. Siinä on mukana tuottajia, jalostajia ja jakelijoita, joiden pyrkimyksenä on edistää nikotiinipitoisuudeltaan alhaisia lajikkeita ja ottaa käyttöön markkinoiden kehitykseen sopeutettuja laatuja.
Jotta tupakan yhteiset markkinajärjestelyt voisivat toimia moitteettomasti, olisi tärkeää kehittää voimakas ammattikuntien välinen yhteistyöelin, joka toimisi tiettyjen suurten monikansallisten yritysten liiallisen vaikutusvallan vastapainona sekä määriteltäessä toimitusehtoja, joissa laatuvaatimukset täsmennetään, että vahvistettaessa hintoja liian voimakkaan keskittymisen kielteisten vaikutusten välttämiseksi.
Työllisyyden turvaaminen tappiollisella maataloussektorilla on välttämätöntä, arvoisa puhemies, eikä eurooppalaisen tupakantuotannon tuen vähentämistä voida hyväksyä, ennen kuin olemme päässeet tuotannossa omavaraisiksi.

Parigi
Arvoisa puhemies, rajoitun aikasyistä tarkastelemaan sähkösanomatyyliin yhdysvaltalaisten monikansallisten yritysten tekopyhyyttä, jotka teeskentelevät haluavansa suojella kuluttajien terveyttä. Tekopyhän kampanjoinnin sijasta Yhdysvallat harkitkoon alueelleen levittämiensä monilukuisten sähkötuolien poistamista!
Yhdyn Rosado Fernandesin mietintöön.

Lambraki
Arvoisa puhemies, puhun hyvin lyhyesti. Olemme samaa mieltä komission selvityksestä tupakanviljelyn merkityksestä tietyillä alueilla. Olemme kuitenkin eri mieltä komission esityksistä, jotka eivät ole sopusoinnussa selvityksen kanssa. Komission esitys kiintiöiden takaisinostamisesta johtaa laajojen alueiden taloudelliseen kurjistumiseen, työttömyyden kasvuun ja maaseudun autioitumiseen. Mitä tulee tutkimus- ja tiedotusrahastoon, hyväksymme sen sillä ehdolla, että se laajennetaan koskemaan myös muita tuotteita, joilla on epäsuotuisia ja haitallisia vaikutuksia, kuten on alkoholilla, rasvoilla, hormoneilla ja naudanlihalla, varsinkin nyt kun BSE-tauti muodostaa välittömän vaaran kuluttajille. Kannatamme tietenkin myös suurten tupakkatehtaiden osallistumista.
Niille täällä oleville, jotka uskovat, että lakkauttamalla tupakanviljely Unionin alueella lopetettaisiin myös tupakoiminen, tahdomme sanoa että näin ei tule käymään. Tupakointi saadaan loppumaan vain jos kielletään tupakkatehtaat ja tupakan tuonti halvoista maista.

Cunha
Arvoisa puhemies, haluaisin olla yhtä mieltä yleisesti komission ehdotuksen kanssa, jossa halutaan parantaa kiintiöiden hallinnan laatua ja joustavuutta. Haluaisin kuitenkin sanoa kolme asiaa niille tämän parlamentin jäsenille, jotka ovat kriittisiä tupakan suhteen. Ensinnäkin pyydän, että te tajuatte kolmensadantuhannen työpaikan tärkeyden Euroopassa, jossa on ongelmana iso työttömyys. Toiseksi pyydän, että te ymmärrätte, että tupakan kulutus ei ole riippuvainen alan maatalouspolitiikasta; itse asiassa jos vähentäisimme Euroopan tupakan tuotantoa, joka nykyisin on vain kolmannes kulutuksesta, se vaikuttaisi vastaavasti heti tupakan maahantuontiin, mahdollisesti Yhdysvalloista. Kolmanneksi jonkin maatalousalan, niin kuin tupakka-alan, uudelleenjärjestelyä ei voi tehdä ihan nopeasti, se on hyvin vaikeata, ja sen vuoksi on epärealistista ajatella, että vähennetyt avustukset voisivat mahdollistaa nopeutuksen tässä uudelleenjärjestelyssä.
Viimeiseksi haluaisin kiittää jäsen Rosado Fernandesia erinomaisesta työstä, jonka hän on tehnyt.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, tämä ei vie kuin hetkisen. Kolme asiaa: Rosado Fernandesin mietintä on oikeansuuntainen, sillä se kattaa kaiken tupakkaan liittyvän, unohtamatta tupakanviljelijöitä. Komission kanta - tämä on sanottu jo miljoona kertaa - kansalaisten terveyden suojelemisen varjolla ainoastaan peittelee ja suojelee kansainvälisiä tupakkamonopoleja. Vielä kolmas asia: kaikki ne, jotka täällä puhuvat vaihtoehdoista tupakanviljelylle, ensinnäkään ongelma ei koske heidän omia maitaan ja toiseksi he eivät ole eläissään nähneet tupakkapeltoa. Menkää Pohjois-Kreikkaan katsomaan rinteitä ja kallioita, joiden päällä tupakka kasvaa!

Vallvé
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin onnitella Rosado Fernandesia hänen mietinnöstään, joka koskee tupakanviljelyä, tavoitealueella 1 - Euroopan unionin köyhillä alueilla - harjoitettavaa elinkeinoa, jonka korvaamisesta jollakin muulla elinkeinolla me emme saa demagogisesti puhua.
Kyseessä ei olisi vain tupakan viljelyalan käyttö muiden viljelykasvien tuottamiseen vaan muutos koskisi joka tapauksessa tupakkaviljelmillä työskentelevää työvoimaa, jolle olisi löydettävä muunlaista taloudellista toimintaa, jonka olisi taattava heidän toimeentulonsa siellä missä he asuvat, ei kaupunkialueiden liepeillä.

Kaklamanis
Arvoisa puhemies, onnittelen kollegaani Rosado Fernandesia hänen mietinnöstään. Tämä mietintö pyrkii lähestymään ongelmaa rehellisesti Euroopan kansalaisten kannalta ja eurooppalaisia viljelijöitä vastaan. Valitettavasti komission ja neuvoston näkökulma on toinen: että tupakoinnin vastaisen kampanjan rahoittaminen ja toisaalta tukiaisten antaminen Euroopan unionin noin 150 000: lle tupakantuottajalle olisivat muka ristiriidassa keskenään. Tämä ristiriita on näennäinen ja Santerin eilisestä puheesta päätellen se on osa yritystä leikata Euroopan unionin menoja ja maatalousbudjettia, jotta rahat voitaisiin siirtää laajentumiskustannuksiin. Jos todella haluaisimme vähentää tupakointia Euroopan unionissa, kaikkein ensimmäisenä meidän pitäisi sulkea savukkeita valmistavat tehtaat. Tehtaat jatkavat kuitenkin toimintaansa ja tupakkaa tuodaan kolmansista maista Euroopan unioniin myös tulevaisuudessa. Näin ollen kyseessä ei ole Euroopan kansalaisten suojelu, vaan rahansäästö, jotta rahaa voitaisiin siirtää laajenemiseen.

Kestelijn-Sierens
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen ja kollegat, olen yksi niistä, jotka haluavat tehdä lopun terveys- ja maatalouspolitiikan vastakkainasettelusta. Kuinka kauan meidän on turhaan yritettävä selittää kansalaisille, että päivittäin kuolee noin 1.400 eurooppalaista tupakoinnin seurauksena ja että tupakoinnin estämiseen kulutetaan 30.000 ecua ja samalla annetaan päivässä noin 2, 5 miljoonaa ecua eurooppalaiseen tupakanviljelyyn?
Arvoisa komission jäsen, puhemies, kollegat. Meidän on tartuttava härkää sarvista. Tupakanviljelylle annettava tuki on lopetettava ennen pitkää. Meidän on tehtävä tämä tavoite tiettäväksi viljelijöille ja saatava heidät lyhyen ajan sisällä etsimään vaihtoehtoisia viljelymahdollisuuksia suoran tulotuen avulla.
En jaa komission pessimismiä siirtymismahdollisuuksien suhteen. Pelkään lisäksi, että käymme kymmenen vuoden kuluttua saman keskustelun, mikäli tupakkatukea aletaan käyttää tupakan laadun parantamiseen. Meidän vaikutuksemme tässä on, harmi kyllä, hyvin vähäinen. Meidän velvollisuutemme poliitikkoina on kuitenkin vaatia valtion varojen oikeaa käyttöä.

Virgin
Arvoisa puhemies, komissio on esittänyt ehdotuksen muutamista muutoksista tupakanviljelyyn. Mielestäni tämä ehdotus ei kuitenkaan ota esiin pitkäkatseista politiikkaa tällä alueella. Ympäristövaliokunta viittaa lausunnossaan maatalousvaliokunnalle sopivuuteen poistaa maatalousviljelyn tuki asteittain. Olen tästä samaa mieltä.
Minusta on väärin tukea tätä viljelyä maatalouspolitiikan puitteissa. Maatalouspolitiikan lähtökohtana on kuitenkin Euroopan unionin elintarvikehuolto; tupakka-ala jää ehdottomasti tämän tavoitteen ulkopuolelle.
Alueet, joilla tupakkaa viljellään, sijaitsevat aluepoliittista tukea saavilla alueilla. Siksi on parempi antaa virikkeitä siirtymiselle toisen tyyppiseen viljelyyn tämän tuen puitteissa. Onnistunut asteittainen siirtyminen olisi pitkällä tähtäimellä varmasti myös myönteistä viljelyalueiden elinkeinoelämän rakenteille. Mielestäni budjettivaliokunnan ajatus on tukemisen arvoinen.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, komissio myöntää, että tuen asteittaisella lopettamisella olisi vakavat seuraukset alueille, joilla on suuria taloudellisia ongelmia, eikä sillä olisi vaikutusta tupakankulutukseen. Siksi uudistuksen tavoitteena on lisätä unionin alueella tuotetun tupakan markkina-arvoa.
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on käytettävissä kolme tapaa: palkkioiden mukauttaminen, joustavat kiintiöt ja alalta poistuminen. Palkkioiden mukauttamisesta: markkinahinta on avainasemassa. Se ei tietenkään aina kuvasta täsmälleen laatua, mutta tavoitteen saavuttamiseksi ei ole olemassa parempaa vaihtoehtoa. Mitä tulee kiintiöiden siirron joustavuuteen ja alata poistumiseen, kiintiöiden siirtoa huonolaatuisilta laadukkaammille lajikkeille tulisi edistää kaikin tavoin ja yksittäisille viljelijöille tulisi antaa mahdollisuus siirtää kiintiönsä muille viljelijöille. Lisäksi voitaisiin perustaa kansallisia varantoja, joiden avulla voidaan helpottaa sopeutumista ja tuotantokiintiöiden hankkimista.
Toimenpiteiden tarkoituksena on parantaa tuotettavan tupakan laatua. Myönnämme kuitenkin, että kaikki viljelijät eivät varmastikaan pääse tavoitteeseen, ja tälle kohderyhmälle ehdotamme turvaverkkoa, joka koostuu kiintiöiden takaisinostosta tai paikallisista maaseudun kehittämisohjelmista. Tutkin, miten voidaan estää, etteivät nämä toimenpiteet vähennä korkealaatuisten lajikkeiden viljelyä - mikä ei todellakaan ole tarkoituksemme - ja miten voimme varmistaa tämän olevan viimeinen ratkaisu niille viljelijöille, jotka eivät pysty saavuttamaan laadun parantamisen tavoitetta.
Näihin pääajatuksiin komissio perustaa ehdotuksensa, joita suosittelen parlamentille.

Pasty
Arvoisa puhemies, esitän asiani hyvin lyhyesti. Olen iloinen siitä, että tämä keskustelu saatiin päätökseen. Koska on kyse tärkeästä mietinnöstä, toivoisin, että siitä voitaisiin äänestää jo tänä aamuna. Ehdotankin ryhmäni puolesta, että Raul Rosado Fernandesin mietinnöstä äänestetään lainsäädäntöä koskevista mietinnöistä pidettävän äänestyksen eli Argyroksen mietinnön jälkeen mutta ennen valiokunta-aloitteisia mietintöjä.

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies, haluaisin vain toistaa sen, minkä puhemies Pasty sanoi. Koska on kyseessä ajankohtainen aihe, joka antaa tämän elimen jäsenille vastuun, olisi surullista, jos minun mietinnöstäni äänestettäisiin itse asiassa myöhemmin iltapäivällä tai huomisaamuna, kun täällä ei ole enää ketään.

Äänestys
Pasty
Arvoisa puhemies, koska ryhdyitte vasta äsken johtamaan istunnon puhetta, haluaisin muistuttaa, että Raul Rosado Fernandesin mietinnöstä käydyn keskustelun päätteeksi pyysin, että mietinnöstä sen merkittävyyden vuoksi äänestettäisiin Argyroksen mietintöä koskevan äänestyksen eli kaikkien lainsäädäntöä koskevien mietintöjen jälkeen mutta kuitenkin ennen valiokunta-aloitteisia mietintöjä. Sitä paitsi myös tämä mietintö koskee lainsäädäntöä.
Toivoin siis, että tästä ehdotuksesta järjestettäisiin äänestys.

Puhemies
Hyväksyn ehdotuksenne, jollei kenelläkään ole mitään sitä vastaan.
Onko vastalauseita?
(Puheenjohtaja totesi, ettei ehdotusta vastusteta.)

Wynn
Arvoisa puhemies, esittäisin 9 artiklan 1 kohdan nojalla työjärjestyksen noudattamista koskevan puheenvuoron, joka koskee liitteen I 4 artiklaa, sanotaan: " Kuhunkin jäseneen sovelletaan sen jäsenvaltion lainsäädännössä vahvistettuja omaisuuden ilmoittamista koskevia velvoitteita, jossa hän on tullut valituksi" . Koska aiomme äänestää Tillichin mietinnöstä, eikö niiden jäsenten, jotka saavat tukea EMOTR-varoista, tulisi varmistaa tuen ilmoittaminen ja pidättäytyä äänestämästä? Mikäli asiasta on epäselvyyttä, saisimme ainakin jonkinlaisen selvyyden tulevaisuuden varalle.

Puhemies
Kysymys on varsin hankala. Se tuntuu aiheelliselta, ja pidätän oikeuden tutkia sitä myöhemmin.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselmaesityksen.)

Read
Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä, hyväksyisikö esittelijä suullisen tarkistuksen tähän tarkistukseen. Viimeinen lause kuuluisi: " pyytää komissiota sisällyttämään liitteeseen V viittauksen ei ainoastaan maihin vaan myös alueisiin." Jos esittelijä voi hyväksyä tarkistuksen, ryhmäni pystyy äänestämään sen puolesta.

Van Velzen, Wim
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, etten voi hyväksyä sitä, sillä se ei nimittäin poista oikeaa ongelmaa. Esitän siis, ja toivon istunnon seuraavan minua, äänestämistä tarkistukseni puolesta.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselmaehdotuksen.)

Fantuzzi
Arvoisa puhemies, kysyn 8 kohdan tarkistuksesta 6, onko esittelijä samaa mieltä siitä, että se katsotaan sen 8 kohdan lisäykseksi eikä korvaukseksi.

Puhemies
Edustaja Fantuzzi, tässä asiassa teidän tulisi kääntyä edustaja Collinsin puoleen.

Collins, Kenneth
Olisin lähes iloinen, jos se hyväksyttäisiin lisäykseksi. Olisi hyvin ystävällistä esittelijältä, jos hän hyväksyisi sen.

Rosado Fernandes
Se on hiukan vaikeata, koska olemme jo äänestäneet, joten on liian myöhäistä. En ole samaa mieltä asiasta, mutta jätän sen kollegoideni päätettäväksi.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselmaehdotuksen.)

Van der Waal
Maatalousmenojen talousarviomenettelyssä ad hoc -menettely saa tärkeän sijan. Siksi on erittäin tärkeää, että maatalousvaliokunnan toiveet yhdistetään niin paljon kuin mahdollista parlamentin valtuuskunnan mandaattiin sen neuvotellessa neuvoston kanssa. Siksi onkin myönteistä, että Mulderin kaksi tarkistusta on hyväksytty. Silti äänestin lopulta Tillichin mietintöä vastaan. Tein niin seuraavista syistä.
Ensiksi harmittelen sitä, ettei maatalousvaliokunnan esitystä keventää vuoden 1998 talousarviota siirtämällä öljypitoisten siemenien tukien maksua ole hyväksytty. Ennakoin suuria ongelmia sen esityksen suhteen, jonka esittelijä tekee neuvoston maatalouden hintoja koskevan päätöksen rahoittamiseksi. Viimeisen kolmen vuoden aikana kertynyt talousarvion eri momenttien ylijäämä on minusta erittäin heikko pohja ensi vuoden maksujen alentamiselle. Hylkään myös esityksen 329 miljoonan ecun varannon luomisesta. On oltava selvää, että nykyisen talousarvion tiukan liikkumavaran sisällä ei ole tilaa maatalousvarannolle.
Muuten Euroopan parlamentin jatkuva kritiikki komission maatalousmenoja koskevia suunnitelmia kohtaan on mielestäni kummallista. Brinkhorstin ja Fabra Vallésin mietinnöstä, joka käsittelee korjaavaa lisätalousarvioita N: o 1 varainhoitovuodeksi 1997 käy ilmi, että vuonna 1996 maatalouden kulutus oli huomattavasti korkeampi kuin niiden pääluokkien kulutus, joiden suhteen parlamentilla on viimeinen sana, eli sisä- ja ulkopolitiikan pääluokkien. Eikö olisi siksi järkevämpää tarkastella kriittisesti näiden viimeksi mainittujen pääluokkien menojen suuruutta.
Toiseksi, vastustan esittelijän esitystä aloittaa uudelleen keskustelu pakollisten ja vapaaehtoisten menojen välisestä erosta. Väitetään usein, että maatalousmenoihin ei kohdistu minkäänlaista demokraattista valvontaa. Tämä ei pidä täysin paikkaansa. Muistutan vain Euroopan parlamentin mahdollisuudesta esittää muutosesityksiä maatalouden talousarvioon. Mikäli se ei johda talousarvion korotukseen, vaaditaan neuvostossa määräenemmistön päätös asian hylkäämiseksi. Myös kansalliset parlamentit painostavat neuvostoa. Kansalliset parlamentit hylkäävät ehdottomasti omien varojen korottamisen. Osaksi tämän ansiosta maatalousmenojen määrättömän kasvun aika on todellakin ohi.
Brinkhorstin ja Fabra Vallesin mietintö (A4-0232/97)
Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Allekirjoittaneet pidättäytyivät äänestämästä. Se ei tarkoita sitä, että meistä panostukset aiheisiin, joita mietinnössä käsitellään, olisivat samantekeviä. Mielestämme olisi pitänyt kuitenkin panostaa enemmän sen tutkimiseksi, eikö henkilöstöä olisi voinut vahvistaa tekemällä uudelleenjärjestelyjä komission nykyisessä henkilöstössä.
Ne kolme aluetta, jolle ehdotetaan uusia virkoja, ovat juuri alueita, joissa EU: n oma järjestelmä on johtanut ongelmiin. PO XXIV: n 35 virkaa yhteensovittamaan tiedekomiteoiden työtä suhteessa BSE-kriisiin on johtunut periaatteessa väärästä maatalouspolitiikasta, johon on kuulunut se, että eläimiä on käsitelty rinnastaen ne tavaroihin.
Petosten vastainen taistelu puolestaan liittyy EU: n itse luomiin ohjelmiin Phareen, Tacisiin, Medaan ja Echoon. Tilintarkastustuomioistuimelle esitetyt uudet virat liittyvät osittain samaa ongelmaan.
Euroopan unionin sisäiset vastakkainasettelut tulevat myös tulevaisuudessa aiheuttamaan ongelmia, jotka vaativat toimenpiteitä unionin omien virheiden korjaamiseksi. Pelkkien uusien virkojen perustaminen on vaarassa johtaa siihen, että EU: n byrokratia aiheuttaa ongelmia itselleen.
Mouskourin mietintö (A4-0237/97)
Caudron
Kirja-alan ja lukemisen edistäminen on meille kaikille hyvin tärkeää, ja sen vuoksi Ariane-ohjelma onkin hyvin tervetullut.
Olemme käyneet komission ja neuvoston kanssa lukuisia ja joskus vaikeitakin keskusteluja, jotka ovat kuitenkin aina olleet rakentavia, ja siitä haluankin kiittää edustajiamme, esittelijää ja koko kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevää valiokuntaa.
Saimme sovittelun päätökseen ja aiomme nyt hyväksyä yhteisen hankkeen. Kuten monet meistä, pidän kuitenkin valitettavana sitä, miten vähän ohjelmaan lopulta myönnettiin varoja.
Onhan tämä hyvä alku, mutta ohjelma olisi voinut, tai sen olisi pitänyt, saada osakseen hieman enemmän huomiota. Toivottavasti Euroopan kansalaiset osaavat käyttää sitä hyödykseen ja saada neuvoston vakuuttuneeksi siitä, että 7 miljoonaa ecua on aivan liian vähän!

Kirsten Jensen, Sindal ja Iversen
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet tänään Mouskourin Ariane-ohjelmaa käsittelevän mietinnön puolesta. Ariane-ohjelman tavoitteena on ensisijaisesti tukea niiden teosten kääntämistä, jotka on kirjoitettu EU: n vähiten levinneillä kielillä, kuten esim. tanskan kielellä.
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tyytyväisiä siihen, että sovittelukomitea on lopultakin päässyt yksimielisyyteen pitkien neuvottelujen jälkeen. Ariane-ohjelmalla on suuri merkitys sellaisen kirjallisuuden levittämiselle, joka on kirjoitettu vähiten levinneillä kielillä. On monia sellaisia kirjallisia teoksia, jotka eivät koskaan tavoita suurta yleisöä, koska ne on kirjoitettu kielellä, jota osaavat vain harvat.
Ariane-ohjelma antaa mahdollisuuden siihen, että esim. tanskalaiset kirjailijat voivat saada tukea saadakseen kirjojaan käännetyiksi muille EU-kielille. Sama koskee myös muita vähiten levinneitä EU-kieliä. Siksi Ariane-ohjelma voi olla mukana edistämässä kulttuurien välistä ymmärtämystä EU-valtioiden kansalaisten kesken.

Leperre-Verrier
Euroopan radikaaliallianssin ryhmä ei ollut kovin innostunut äänestäessään Mouskourin Ariane-ohjelmaa koskevasta mietinnöstä, jonka tarkoituksena on tukea ja edistää lukemista erityisesti käännöstoiminnan kautta.
Sovittelutulokset tuottivat pettymyksen tavoitteisiin nähden ja pidämme valitettavana, että tietyt jäsenvaltiot saattoivat jälleen kerran asettaa esteitä unionin kulttuuripolitiikalle, koska kulttuuria koskevissa asioissa on sääntönä, että äänestystuloksen on 128 artiklan nojalla oltava yksimielinen.
Toivoimme, että Amsterdamin sopimuksessa lisättäisiin joustavuutta määrättäisiin määräenemmistöstä. Jouduimme kuitenkin pettymään: kahdella vuodella lyhennetyn Ariane-ohjelman budjetista leikataan neljä viidesosaa.
Komissio tosin lupaa meille puitelain, jonka pitäisi parantaa kulttuuriasioiden ohjelmointia. Mutta tällä välin myös lukeminen kärsii, kun asioissa vitkastellaan näin paljon?

Ryynänen
Ariane-ohjelman sovitteluratkaisu on tervetullut pitkän ja monivaiheisen neuvotteluprosessin jälkeen. Näin siitäkin huolimatta, että parlamentti joutui taipumaan budjettivaatimuksessaan ja kaksivuotinen ohjelma saa vain seitsemän miljoonan ecun rahoituksen. Ohjelma saa nyt viimein oikeudellisen perustan ja pääsee toden teolla käyntiin.
Ariane on ennen kaikkea kääntämisen tukiohjelma. Sen tarkoituksena on edistää jäsenmaiden kulttuuria edustavien teosten laajempaa levikkiä ja tuntemusta. Samalla voidaan suoraan lisätä Euroopan kansojen kulttuurin ja historian tuntemusta ja vahvistaa kulttuurista monimuotoisuutta.
Ohjelman puitteissa toteutettavilla projekteilla on tarkoitus tukea ja täydentää kansallisen ja alueellisen tason toimia kehittämällä yhteistyötä verkostojen ja kumppanien muodossa. Yhteistyötä on tarkoitus laajentaa myös kolmansiin maihin, etenkin KIE-maihin. Tärkeitä osapuolia työssä ovat kansainväliset kulttuurialan järjestöt ja erityisesti Euroopan neuvosto.
Olemassa olevaa alan tutkimusta ja koulutusta onkin hyödynnettävä tehokkaasti. Kääntäjien ammatillinen jatkokoulutus on oikeutetusti ohjelman painopistealueita ja keskeisen tärkeää käännösten laadun kannalta. Kääntäjien ammatillinen asema on selkeytettävä ja työn tukemiseksi on luotava ajantasaisia oppaita ja tietokantoja.
Eurooppalaisen kulttuurin tulevaisuuden kannalta on mielestäni erittäin tärkeää suunnata tukea pienten kielialueiden ja harvinaisempien kielten käännöstoiminnan tukemiseen.
Olen iloinen siitä, että nämä kulttuurikomitean ja koko parlamentin näkemykset on sovitteluratkaisussa otettu huomioon. Eurooppalaisen kulttuurin ominaislaatu ja rikkaus on juuri sen elävä monimuotoisuus, jota yhtenäistävissä tietoyhteiskunnan paineissa on tietoisesti vaalittava.
Koko kirja-ala ja lukemisen edistäminen vaatii paljon muitakin toimia ja resursseja kuin mitä tämä ohjelma mahdollistaa. Toivottavasti Ariane-ohjelmasta tulee menestyksellinen alku koko eurooppalaisen kirja-alan uudistavalle kehittämistyölle.
Fontainen mietintö (A4-0246/97)
Caudron
Kollegamme Nicole Fontainen mietintö lääkäreiden vapaasta liikkuvuudesta on loppuunkäsitelty.
Edustajakokouksemme ehdotukset voitiin hyväksyä olennaisin osin sovittelumenettelyssä ja siitä haluankin onnitella esittelijää. Jatkossa lääkärinkoulutus muuttuu yhdenmukaisemmaksi ja samalla lääkärien vapaa liikkuvuus unionissa paranee. Siitä voimme olla vain tyytyväisiä!
Haluaisin kuitenkin muistuttaa, että vaikka lääkärien tilanne selkiytyy, näin ei kuitenkaan ole monien muiden ammattikuntien ja tutkintoryhmien osalta. Tässä yhteydessä olisikin vakuutettava jälleen kerran, että tutkintojen todellinen tunnustaminen, eri alojen ammattihenkilöiden todellinen vapaa liikkuvuus on elintärkeää Euroopan yhdentymisen ja Euroopan kansalaisuuden kehittymisen kannalta.
Olkaamme siis iloisia lääkäreiden puolesta, mutta vedotkaamme samalla hallituksiimme, jotta tutkintojen tunnustaminen nopeutuisi ja toisi näin vastauksia nykynuorisolle, joka niitä usein kärsimättömänä odottaa.

Porto
Lääkärin tutkinnon tunnustaminen koko Euroopan unionissa on tärkeä osa luodessamme tehokkaampia yhteisiä markkinoita, joilla meillä on laajat mahdollisuudet harjoittaa ammattejamme.
On kuitenkin kysymyksessä päämäärä, jolla oletetaan tietysti pelastettavan ihmisten etuja sääntöjen täyttämisessä ja kriteerien yhtenäistämistä.
Lääkärin ammatin harjoittamisessa on välttämätöntä tuntea hyvin potilaiden oma kieli siitäkin huolimatta - varsinkin köyhimpien ja syrjityimpien kohdalla -, että he eivät voi kertoa tarkasti tilanteestaan.
Tämän lisäksi ammatin vapaa harjoittaminen vaatii opetukseen pääsyn sääntöjen yhtenäistämistä senkin vuoksi, että siinä ei ole mitään järkeä, että jokin maa yksin haluaisi laatia järjestelmän, jossa pyrkimisen kautta valitaan vain tietty määrä suhteuttaaksemme tarjontaa erikoistuneiden valinnassa, vaikka työmarkkinat ovat kuitenkin avoimet sille, joka tulee maasta, jossa ei ole samaa huolta. Esimerkiksi siinä ei olisi mitään järkeä, että olisi rajoitettu määrä paikkoja Lissabonin yliopistossa muttei maan muissa yliopistoissa, koska Lissabonin työmarkkinoille voisi kuitenkin tulla erikoistuneita maan muista yliopistoista. Samasta syystä ei voi jättää yhtenäistämättä eri maiden rajoitettua määrää samalla alueella kyseessä olevalla direktiivillä, koska se tarjoaisi työmahdollisuudet kansallisella alueella.
Dykbjaerin mietintö (A4-0235/97)
Bowe
Otan tyytyväisenä vastaan Dybkjærin mietinnön viidennen ympäristötoimintaohjelman tarkistamisesta. Yhdessä kollegoideni kanssa haluan kiittää Dybkjæria työstä, jonka hän on tehnyt valmistellessaan mietinnön, joka merkittävästi parantaa komission alkuperäistä puiteasiakirjaa.
Koska mietintö käsittelee useita tärkeitä kysymyksiä, kiinnostuneet osapuolet ja erityisesti teollisuuslaitokset ovat olleet laajalti edustettuina. Eniten kiinnostusta on herättänyt tarkistus 34 11 artiklan 4 kohtaan, jossa ehdotetaan jätehierarkian laajentamista.
Jätehierarkia on vuodelta 1989, jolloin komissio ensimmäisen kerran ehdotti sitä jätehuoltoa koskevassa strategiaasiakirjassaan. Suosittelin sitä itse parlamentille strategiaa käsittelevässä mietinnössäni vuonna 1990. Dybkjær on luonnollisesti lisännyt menettelyjä, kuten kompostoinnin ja biokaasuksi muuntamisen, joiden käyttö on lisääntynyt uuden teknologian myötä. Mielestäni tämä on nyt oikea lähestymistapa ja kehotan parlamenttia tukemaan sitä.
Teollisuus on pyrkinyt keskittämään huomiomme useisiin komission teettämiin riippumattomiin kertomuksiin, joiden mukaan Dybkjærin ehdottama tärkeysjärjestys on liian jäykkä ja joka siksi kieltää siltä sen joustavuuden, jota se tuntee tarvitsevansa. En halua hylätä näitä kertomuksia suoralta kädeltä, mutta uskon, että jotkin kertomuksen perustana olevista olettamuksista ovat kyseenalaisia.
Meidän tulisi muistaa myös, että olemme nyt toisessa käsittelyssä ja että sovittelu alkaa pian. Nyt ei ole oikea aika alkaa muuttaa pitkäaikaista politiikkaa voimakkaan lobbauksen takia. Tänä syksynä pidetään jäteasioita koskeva kuuleminen, jonka järjestää ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta. Tästä ja muista kysymyksistä käydään silloin vilkasta keskustelua. Se on huomattavasti parempi foorumi, jolla voidaan pohtia jätehierarkian hienosäätöä.
Jälleen kerran kehottaisin jäseniä antamaan täyden tukensa tälle mietinnölle.

Holm
Tämänpäiväinen täysistunnon äänestys osoittaa jälleen kerran, että kun Euroopan parlamentin tulee toistaa kaikki kauniit sanat, joita täysistunnossa sanotaan ympäristöstä, oikeissa päätöksissä, se ei onnistu. Euroopan parlamentin päätökset johtavat vain siihen, että tie kestävään kehitykseen mutkistuu ja pitenee.
Kaikki ne tarkistukset, joista todella olisi voinut tulla merkkivalo komissiolle ja neuvostolle siitä, että niiden on toimittava ja otettava ympäristöasiat todella vakavasti, eivät saaneet riittävästi ääniä. Kyse on erityisesti tarkistuksista siitä, että meidän on vähennettävä energiankulutusta, ja vähennettävä henkilöautojen keskimääräistä polttoaineen kulutusta 0, 5 litraan kymmenellä kilometrillä bensiinikäyttöisissä autoissa viimeistään vuoteen 2005 mennessä ja 0, 3 litraan kymmenellä kilometrillä vuoteen 2010 mennessä.

Vaz da Silva
Maailman johtajuuden, jota Euroopan unioni väittää pitävänsä ympäristöpolitiikassa, ja Euroopan unionin ohjelman " Kohti kestävää kehitystä" epämääräisten lauseiden muotoilujen - niin komission esittämänä kuin neuvoston asenteissa - välillä on suuri ristiriita.
Esiteltäessä eilen Agenda 2000: tta - joka määrittelee poliittiset suuntaukset 2000- luvun alulle - komissio ilmaisi vaivannäkönsä yhdistääkseen ympäristön sen yleiseen strategiaan.
Poliittiset julistukset ja kansainväliset konferenssit eivät riitä määräämään kestäviä muutoksia. Rion konferenssi, ilmastokonferenssi ja monet muut jatkavat odotellen sitä, minkä arvoisia ne käytännössä ovat. Itse komission Agenda 2000: lla on samanlainen riski, jos tahto yhtenäistää ympäristö muihin politiikkoihin ei muutu toimiksi, joilla on aikataulut ja rangaistukset niiden rikkojille.
Dybkjærin mietinnön ansio on tämä: annamme konkreettisen muodon epäselville " ympäristöä koskeville mietteille" , jotka toistuvat komission tekstissä. Vaikka emme voi olla samaa mieltä kaikkien ehdotusten kanssa, esittelijä toi esille viittauksia riskien vähentämispolitiikasta, erilaisuuden suojelemisesta, energiasta ja verovelvollisuudesta, ajatuksia ihmisten terveydestä ja jätehuollosta, ja hän vastustaa myös neuvoston kieltäytymistä omaksua tiettyjä ehdotuksia, joilla on tarkoitus taata kansalaisten oikeudet. Tämän vuoksi välttäisin äänestämästä ei tietyille toimille, vaikka en olisi samaa mieltä, vaan valitsisin pikemminkin tyhjän äänestämisen. Kompromissit ilman määräaikaa, ilman numeroita ja omaa rangaistusta eivät saa asioita näyttämään siltä mitä ne eivät ole tyhmien huijaamiseksi.
Jarzembowskin mietintö (A4-0243/97)
Van Dijk
Ryhmäni on pakko äänestää tätä mietintöä vastaan. Me kannatimme ympäristövaliokunnan tarkistuksia, mutta siitä ei välitetty. Tämä mietintö on itse asiassa siirtänyt raskaan liikenteen ulkoisten kulujen sisäistämisen hamaan tulevaisuuteen. On kuitenkin tehty tarpeeksi tutkimusta ja keskusteltu tarpeeksi, jotta sisäistäminen voitaisiin nyt lopultakin toteuttaa.
Eurotarran maksujen taso on niin naurettavan alhainen, että sen takia ei kuljeteta tonniakaan vähempää maanteitse. Siirtyminen rautateitse tapahtuvaan kuljetukseen on sen takia turha toive, vaikka miltei jokainen tässä parlamentissa sanoo, että se on välttämätöntä.
Lopuksi, Euroopan unionilla on suuri vastuu ratkaisun löytämisessä Alppien alueelle. Mutta unioni on pikemminkin esteenä tässä, parlamentin tukemana. Sveitsin kanssa käytävissä neuvotteluissa otetaan huomioon vain lyhytnäköinen oma etu 40-tonnisten rekkojen suhteen ja Itävallalle annetaan poikkeusasema Brennerin solan suhteen. Mutta tällä tavalla Alppien ongelmia ei ratkaista kestävästi. Ongelma tulee epäilemättä esille uudestaan, kunnes siihen on löydetty oikea ratkaisu.

Donnay
Jarzembowskin esittelemässä mietinnössä esitettiin merkittäviä muutoksia raskailta ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä perittäviä maksuja koskevaan neuvoston direktiiviin.
Tällä direktiiviehdotuksella on tarkoitus korvata direktiivi 93/89/ETY eli Eurovignette-direktiivi, jonka yhteisöjen tuomioistuin kumosi vuonna 1995.
Näin Euroopan parlamentille annettiin tilaisuus vaikuttaa tämän tärkeän tekstin soveltamisalaan raskailta ajoneuvoilta perittävien maksujen järjestelmän tehostamiseksi ja selkeyttämiseksi Euroopan unionissa. Samalla tämä on tilaisuus esittää pitkään odotettuja ratkaisuja jatkuvasti lisääntyvän raskaiden ajoneuvojen liikenteen aiheuttamiin ongelmiin, kuten liikenteen ruuhkautumiseen, ympäristöhaittoihin tai infrastruktuurien kulumiseen.
Komission ehdotus tuo mukanaan joitakin yhdenmukaistavia tekijöitä, joita esitettiin vihreässä kirjassa " Kohti oikeudenmukaista ja tehokasta liikenteen hinnoittelua" , jossa annetaan tieliikenteen infrastruktuuri- ja kuormituskustannusten jakopolitiikkaa koskevat pitkän aikavälin suuntaviivat.
Tässä pannaan täytäntöön perustavaa laatua oleva periaate eli laitteistoista ja käytöstä aiheutuvista kustannusten kattaminen kokonaisuudessaan jakamalla ne eri käyttäjien kesken yhdenmukaistettujen perusteiden mukaisesti.
Nykyinen järjestelmä perustuu kiinteisiin maksuihin. On ehdotettu, että otettaisiin käyttöön järjestely, jossa maksut eriytettäisiin sen mukaan, miten paljon ajoneuvot kuluttavat infrastruktuuria ja aiheuttavat epäpuhtauksia. Kyse on siis ylimääräisestä eriyttämisestä, joka perustuu ympäristövaatimuksiin ja onnistuu hyvin mukautetun luokituksen ansiosta.
Euroopan parlamentin mietinnössä on esitetty tähän tekstiin kahta tärkeää tarkistusta.
Ensinnäkin parlamentti pyytää komissiota raskaiden ajoneuvojen verotusta koskevassa direktiiviehdotuksessaan harkitsemaan vihreässä kirjassa " Liikenteen ulkoisten kustannusten sisällyttäminen hintoihin" sekä 30. tammikuuta 1997 annetussa vastaavassa parlamentin päätöslauselmassa esitettyjä pohdintoja.
Tiemaksut on vahvistettava sellaisiksi, että maksujen tuottamat tulot eivät ole suuremmat kuin niiden infrastruktuurien rakennus-, käyttö- ja kehittämiskustannukset, joista maksut peritään. Lisäksi on vahvistettava samanlaisten investointihankkeiden mahdollista tuottoa vastaava tuottoprosentti.
Äänestin siis Jarzembowskin mietinnön puolesta toivoen, että kaikkia tässä selostamiani näkökohtia harkitaan tulevassa direktiiviehdotuksessa.

Lindqvist
Alppien ympäristö on äärimmäisen herkkä. Siellä on ahtaita kulkuväyliä, jotka ovat erityisen alttiita ympäristöpäästöille. Niin suuren osan liikennettä kuin mahdollista on tapahduttava rautateitse. Kuorma-autokuljetukset ja konttikuljetukset Alpeilla on voitava siirtää rautateille.

Porto
Toimenpiteiden, joilla saataisiin raskaat kulkuneuvot maksamaan sopimuksenmukaisia tiemaksuja teiden kuluttamisesta, pitäisi saada meidän kannatuksemme, koska se on toisaalta oikea tapa osallistua rahoitukseen ja koska toisaalta se kannustaa vähemmän ruuhkauttavia ja vähemmän saastuttavia kuljetustapoja, kuten rautateitä, meri- ja jokiteitä.
Ei ole siten ymmärrettävää, että nyt ilmaistu huoli ei ole koskenut kevyitä ajoneuvoja, joita koskee myös teiden käyttäminen eli samat perustelut kuin raskaiden ajoneuvojen kohdalla.
On kysymyksessä rahoituslogiikka - päinvastoin kuin mitä on tapahtumassa Portugalissa -, jonka seuraamista vaaditaan varsinkin kaupunkialueilla, joilla infrastruktuurien kustannukset ovat paljon suurempia, ja tästä syystä ei ole hyväksyttävää, että koko maan kansalaiset maksaisivat nämä kulut kokonaan, syrjittyjen alueiden köyhimmät kansalaiset mukaan lukien, ja joilla kaikkien edun mukaisesti on tärkeää, että kysyntä siirrettäisiin yleisille kulkuneuvoille, jotka eivät ruuhkauta eivätkä saastuta.

Van der Waal
Liikennevaliokunnan mietintö on muuttanut komission esitystä kaikkien osien suhteen merkittävästi.
Mitä moottoriajoneuvojen verotukseen tulee, tuen liikennevaliokunnan esityksiä, jotka koskevat suurimman mahdollisen maksun poistoa ja esityksen yksinkertaistamista. Miniminmaksua 30 kertaa suuremman maksimimaksun käyttöönotto ei ole kovinkaan järkevää.
Vastustan eniten liikennevaliokunnan esittämässä järjestelmässä sitä, ettei siinä tehdä eroa Euro I ja Euro IImoottoreiden välillä. Hollannissa hiljattain tehdystä tutkimuksesta on käynyt ilmi, että käytettäessä vähemmän saastuttavia moottoreita, NOx ja SO2 päästöt ovat vähentyneet. Huolimatta ajokilometrien kokonaismäärän kasvusta.
Tuen liikennevaliokunnan esittämää käyttöoikeuksien yksinkertaistamista. Sen yhteydessä on tärkeää maksujen erittely, jonka kautta on mahdollista alentaa eurotarran hintaa vähiten saastuttavien moottoreiden kohdalla.
Vastustan ulkoisten kustannuksien ja haitallisten suolojen poistamista komission esityksestä. Myönnän, että ulkoisten kustannuksien vahvistamiseen liittyy vielä paljon ongelmia. Tiedän myös, että nyt esitetty järjestely tulee olemaan voimassa tilapäisesti, vain kolme vuotta. Siitä huolimatta olen sitä mieltä, että on tehtävä varovainen alku ulkoisten kulujen laskemisessa. Sillä myös ilman sitä tutkimusta, jonka komissio tulee tekemään ja jonka sen täytyy tehdä on selvää, että maantieliikenne, etenkin haavoittuvassa ympäristössä, aiheuttaa kustannuksia, joita ei ole otettu riittävästi huomioon nykyisissä maksuissa. Liikennevaliokunnan Brennerin solan kohdalla tekemä poikkeus ei mene tarpeeksi pitkälle.
Näistä syistä olen kannattanut useimpia vihreiden esittämiä tarkistuksia.

Wibe
Pidättäydyin äänestämästä tästä mietinnöstä. Mielestäni ajoneuvoverot ja tieliikennemaksut ovat asioita, joista jäsenvaltioiden on tehtävä päätökset. Mietinnön ehdotus on toki parempi kuin komission, koska mietintö torjuu ehdotuksen siitä, että ajoneuvoveroille on määritettävä enimmäismäärät. En siltikään voi kannattaa mietintöä.
Bergerin mietintö (A4-0238/97)
Watson
En voi tukea ehdotettua korotusta vähimmäispääomaan, joka maanteiden liikenteenharjoittajalla on oltava käytettävissään, jotta hän voi jatkaa toimintaansa. Komissio ehdottaa nykyisen 3000 ecun ajoneuvokohtaisen vähimmäispääoman, pääomana ja varantoina, korottamista 9000 ecuun ensimmäisen ajoneuvon osalta, sekä ylimääräistä 5000 ecun korotusta jokaiselta ajoneuvolta, joka painaa enemmän kuin 6 tonnia, tai matkustajien kuljetukseen tarkoitetulta ajoneuvolta, jossa on yli 20 istumapaikkaa.
Vastustan näitä ehdotuksia, koska ne väistämättä vaikeuttaisivat uusien yritysten perustamista liikennesektorille. Tällä olisi seuraavanlaisia seurauksia: se vähentäisi resursseiltaan rajallisten pienten ja keskisuurten yritysten mahdollisuuksia vakiinnuttaa asemansa liikennesektorilla ja suosisi suurempia, jo vakiintuneita liikenteenharjoittajia, joilla on suuremmat pääomavarat, ja vähentäisi täten kilpailua alalla sekä vähentäisi yritteliäisyyttä ja aloitteellisuutta liikennesektorilla.
Virginin mietintö (A4-0241/97)
Caudron
Mitä jätteille pitäisi tehdä? Tämä kysymys on yksi suurimmista nykyajan haasteista ja eräs keskeisimmistä teolliseen kehitykseen liittyvistä aiheista tulevaisuudessa. Tähän asti nykyyhteiskunta on onnistunut tuottamaan suuret määrät jätteitä olematta lainkaan huolissaan niiden hävittämisestä tai käsittelystä.
Pitäisikö niitä alkaa viedä maasta tai tehdä niillä kauppaa? Pitäisikö alkaa jossakin mielessä uhkailla niitä kolmansia maita, jotka kieltäytyvät vastaanottamasta jätteitämme? Komission ehdotus ei ole hyväksyttävä ja kollegamme esittelemä mietintö paljastaa sen aivan selvästi.
Euroopan unioni ei saa leikkiä opettajaa ja se toimisi kypsästi hyväksymällä rakentavamman kannan. Meidän on kaikenlaisten jätteiden osalta otettava käyttöön oikean jätteenkäsittelypolitiikan keinot, rahoitus mukaan lukien. Emme voi enää sulkea silmiämme ja paeta vastuutamme. Ympäristömme suojelulla on hintansa! Sen hintana ei saa olla ihmisten hyvinvointi!
Komission on omaksuttava tavoitteidensa mittainen asenne. Euroopan parlamentti voi auttaa sitä muun muassa painostamalla itsekkäitä valtioita.

Rovsing
Siirrettäessä vaarattomia jätteitä kierrätystarkoituksessa OECD: n ulkopuolisiin maihin on välttämätöntä, että komissio kysyy kultakin yksittäiseltä OECD: n ulkopuoliselta maalta, haluaako se vastaanottaa jätteet kierrättämistarkoitusta varten, minkälaisia jätteitä se mahdollisesti hyväksyy ja lopuksi mitä valvontamenettelyjä on sovellettava.
Vuosina 1993 ja 1994 komissio lähetti kirjeen useille OECD: n ulkopuolisille maille. Monien maiden viranomaiset ovat vastanneet, että he eivät halua vastaanottaa mitään jätteitä tai että he haluavat vain tietynlaisia vaarattomia jätteitä, kun taas toiset OECD: n ulkopuoliset maat ovat päättäneet olla vastaamatta komission yhteydenottoon. Molemmat vastaustyypit on hyväksyttävä täysin, ja Euroopan unionin on kiellettävä vaarattomien jätteiden siirtäminen niihin maihin, joilta on asiaa kysytty.
Komission ehdotuksen mukaan tarkoituksena on voida siirtää jatkuvasti vaarattomia jätteitä maihin, joilta on asiaa kysytty (sekä niihin maihin, jotka ovat vastanneet, että ne eivät halua vastaanottaa mitään jätteitä tai että ne haluavat vain tietynlaisia vaarattomia jätteitä kierrätettäväksi, että myös niihin maihin, jotka eivät ole vastanneet) soveltamalla raskasta hyväksymismenettelyä. Komission perustelu, että kyseiset maat eivät ole täysin tietoisia vastauksensa merkityksestä omalle teollisuudelleen, on kestämätön. Siksi kannatan esittelijän mietintöä, jossa liitetään "varovaisuusperiaate" komission ehdotukseen neuvoston asetukseksi.
Mailla, joilta on asiaa kysytty, on tietenkin oltava mahdollisuus muuttaa kantaansa, niin että vaarattomien jätteiden siirtäminen maahan voidaan sallia asetuksen liitteen yhteydessä käytettävän komitologiamenettelyn avulla.

Sandbæk
Olisi toivottavaa, että komission ehdotus hylättäisiin kokonaan, sillä suoraan sanottuna on mahdotonta hyväksyä sitä, että itsenäisten maiden arvostuksia ja toimia ei tunnusteta. Koska Virgin kuitenkin korjaa mietinnössään komission virheitä, äänestän ilomielin hänen mietintönsä ja ympäristövaliokunnan erinomaisten tarkistusten puolesta.
EU on kieltämättä maailman suurin kaupparyhmittymä, mutta se ei ole läheskään mikään oikeutus - pikemminkin päinvastoin - sille toimintatavalle, jonka komissio on esittänyt ehdotuksessaan. On skandaalimaista ja kiusallista, että komissio omaksuu niin ylimielisen ja holhoavan kannan. Ajatella, että komissio rohkenee sanoa, että ne maat, jotka ovat vastanneet, että ne eivät halua vastaanottaa vihreän luettelon jätteitä, eivät ehkä ole täysin tietoisia päätöksensä merkityksestä niille teollisuudenaloilleen, jotka voivat käyttää vihreän luettelon jätteitä esikäsittelyssä ja jatkokäsittelyssä.
On aivan mahdotonta hyväksyä, että komissio yrittää pakottaa maita, jotka ovat suoraan sanomalla tai vaikenemalla ilmoittaneet, että ne eivät halua vastaanottaa tietynlaisia jätteitä, niitä kuitenkin vastaanottamaan. Jos maa on ilmoittanut, että se ei vastaanota mitään tai tietynlaisia vihreän luettelon jätteitä, tätä päätöstä on kunnioitettava. Jätteiden siirtäminen on kiellettävä eikä sitä saa tarkastella samalla tavalla kuin punaisen luettelon jätteitä asiaan kuuluvine tiukempine hyväksymismenettelyineen. Siirtämistä ei tule suorittaa missään tapauksessa! Jätteiden siirtäminen myös niihin maihin, jotka eivät ole vastanneet komission kirjeeseen, on kiellettävä. Sitä voi nimittäin pitää ainoastaan merkkinä puuttuvasta kiinnostuksesta sellaisten jätteiden vastaanottamista kohtaan. Siirtäminen on kiellettävä eikä siirtämistä tule tehdä punaisen luettelon jätteiden yhteydessä käytettävän tiukemman menettelyn mukaisesti!
Vielä yksi syy siihen, että jätteitä ei pidä siirtää, on se, että on olemassa vihreään luetteloon liittyviä epäilyksiä. Vaikka suurin osa niistä jätteistä, jotka on kirjattu vihreään luetteloon, eivät ole vaarallisia, luettelossa on kuitenkin joitakin jätelaatuja, joilla onkin osoittautunut olevan vaarallisia ominaisuuksia. Halutaanko nyt vain siirtää nämä jätteet väkipakolla OECD: n ulkopuolella oleviin maihin, vaikka ne itse eivät halua niin käyvän?
EU ei voi, vaikka siitä on melkoinen jättiläinen tullutkin, jyrätä muita itsenäisiä maita alleen. Tällaisen toimintatavan komissio yrittää legitimoida ehdotuksellaan, joka on röyhkeä ja erittäin sopimaton.
W. G. van Velzenin mietintö (A4-0215/97)
Caudron
Meillä on useaan otteeseen ollut tilaisuus painottaa yleispalvelujen käsitteen tärkeyttä avattaessa telemarkkinoita kilpailulle.
Parlamentti on useaan otteeseen muistuttanut pitävänsä tärkeänä yleispalvelujen käsitettä, joka muodostaa Euroopan kansalaisille takeen televiestintäpalvelujen yhtäläisyydestä ja vapaasta saatavuudesta.
Pidän tänään valitettavana, että komissio on uudelleen kieltäytynyt pitämästä yleispalvelua riittävän tärkeänä ansaitakseen direktiivin.
Minun on tänäänkin hämmästeltävä sitä, että pelkällä tiedonannolla on kuitattu tämä arka aihe, joka koskee mainittujen yleispalvelujen kustannuslaskelmien ja rahoituksen arviointia. Tiedonantojen vaikutus pienenee jatkuvasti, kuten hyvin tiedämme, ja tältä tiedonannolta puuttuu oikeudellista painoarvoa tiettyjen hyvinkin valtionjohtoisten näkökohtien osalta, kuten kyseisessä valiokunnassa toimivat kollegamme ovat selvästi osoittaneet.
Valitan siis sitä, että komissio sirottelee yleispalveluja koskevia säännöksiä sinne tänne, ja kehotan sitä lopultakin laatimaan kokonaisvaltaisen ja selkeän direktiivin tästä tulevaisuuden kannalta olennaisesta aiheesta.
Euroopan unioni ja kaikki sen jäsenvaltiot tarvitsevat selviä merkkejä siitä, että yhteisön toimielimet pitävät tärkeänä yleispalvelujen käsitettä, joka voi särkeä kuvan äärimmäisen suvaitsevaisesta Euroopasta, jos me vain todella haluamme sitä, sillä tästä kuvasta se on kärsinyt aivan liian kauan.

Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Allekirjoittaneet äänestivät mietintöä vastaan pääasiassa seuraavista syistä:
1.Mietintö havainnollistaa selvästi, mitä teknisiä ja byrokraattisia ongelmia esiintyy, kun tärkeä julkinen infrastruktuuri jätetään kaupallisten intressien käsiin.2.Kuluttajia kohtaa vaikeudet, kun käyttöön otetaan niin hajanainen järjestelmä, kuin nyt telealalle ehdotettu järjestelmä.3.Näin ajankohtaiset infrastruktuurit on pidettävä kansallisesti yhtenäisinä. Kansalliset järjestelmät voivat olla julkisessa omistuksessa ja niitä valvotaan ja tarkastetaan. Yhteydet kansallisissa järjestelmissä on yksinkertaisempia ylläpitää.4.Yksityisten operaattorien myötä kansalaiset menettävät perustuslaillisen puhelinsalaisuussuojansa, joka on keskeinen demokraattinen ja kansalaisoikeus.- Argyrosin mietintö (A4-0213/97)
Wolf
Tässä haetaan jotakin, mikä on aiheena kovin rajallisessa muodossa vaikeasti käsiteltävä eli "tehokasta sääntelykehystä Euroopan televiestintämarkkinoille" . Yhä lisääntyvien yksityiskohtaisten sääntöjen, joita tehdään teknisistä tai (kuten nyt) pikemminkin lainsäädännöllisteknisistä syistä, keinoin ei tähän päästä.
Argyroksen mietintö erityisesti esittelijän ja rouva Readin yhteisymmärryksessä antaman täydennyksen ansiosta poimii esiin tässä tilanteessa ne konkreettiset asiat, jotka ovat poimittavissa. Siksi me äänestämme sen puolesta.
Mikä kuitenkin olisi välttämätöntä, ja on jo aikaa sitten ollut ajankohtaista, olisi perusteellinen uudelleen suuntautuminen - sen perusluonteisen "filosofian" mukaisesti, kuinka pitkälle haetut ratkaisut yltävät: Meidän on vihdoin opittava tekemään ero joustavuuden, uusien käyttäjätarpeiden avaamisen, vapauttamisen, yksilöllistämisen ja yksityistämisen välillä, ja meidän on selvästi parlamenttina tuotava EU-toimielimille kyky käsittää jälleen sisämarkkinoiden teollisuuspolitiikan ongelma, joka johtuu vaatimuksesta tietoyhteiskuntaan siirtymisestä demokraattisena muotoilutehtävänä.
W. G. van Velzenin (A4-0215/97), Argyrosin (A4-0213/97) ja Hermanin (A4-0240/97) mietinnöt
Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet tänään kolmen edellä mainitun mietinnön puolesta.
Avoimen verkon tarjoamista koskeva lainsäädäntö on jaettuna nykyisin moniin direktiiveihin. Perusteluna sen kokoamiselle yhden direktiivin piiriin Argyrosin mietinnössä ilmoitetaan, että lainsäädäntöä on nykyisessä muodossaan vaikea hahmottaa eikä se ole avointa. Tanskalaiset sosiaalidemokraatit eivät katso, että lainsäädännön kokoaminen yhteen direktiiviin tekisi voimassa olevasta lainsäädännöstä helpommin lähestyttävän. Kootun, yhtenäistetyn tekstin olemassaolo loisi joustamattoman tilanteen. Direktiiviä pitäisi muuttaa usein, ja vaarana on joutuminen yhtenään siihen tilanteeseen, että lakikokonaisuus on vanhentunut, ennen kuin se on ylipäätään edes tullut voimaan.
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat sitä mieltä, että eurooppalaisen sääntelyviranomaisen perustaminen televiestinnän alalla, vrt. Hermanin ja Van Velzenin mietinnöt, on hyvä ajatus. Ei ole sopivaa yhdenmukaistaa yhtä oikeudellista alaa ja pitää samanaikaisesti kiinni 15 erillisestä, kansallisesta järjestelmästä. Viranomaisen tehtävät on kuitenkin määriteltävä selkeästi. Tanskalaiset sosiaalidemokraatit kannattavat sitä, että mahdollinen viranomainen myötävaikuttaa tehokkaaseen standardoimiseen ja yhdenmukaistamiseen ja että se huolehtii EUvaltioiden välisen yhteisen koordinoinnin tarpeesta suhteessa kolmansiin maihin. Toisaalta tanskalaiset sosiaalidemokraatit vastustavat sitä, että viranomaisesta tulee vetoomustuomioistuin rajat ylittävän tarjonnan osalta ja että se saa valtuudet antaa yhdenmukaistettuja tunnuksia.
Rosado Fernandesin mietintö (A4-0214/97)
Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, tässä äänestysselityksessä en puhu nyt ryhmäni puolesta, vaan omasta puolestani. Kuten myös muissa ryhmissä näyttää olevan, meillä ei tosin ole tupakan suhteen perusluonteisesti erilaisia näkemyksiä, mutta tilanteen mukaan äänestetään eri tavoin. Eräs linja oli, että jos me kannatamme tupakanviljelyn rajoittamista, on meidän tarjottava niille alueille ja yrityksille, jotka hankkivat elantonsa tupakanviljelystä, vaihtoehtoja tasausmaksuin ja tuin, jotta työpaikat näillä maaseutualueilla säilyvät ja yritystoiminta turvataan. Helppo säästöpolitiikka, joka on naamioitu tällöin terveyspolitiikaksi, ei saa tuhota näiden olemassaoloa. Siksi terveyspolitiikan ja tupakanviljelyn tukemista ei voi vain suoraan ja nopeasti yhdistää toisiinsa. Jos halutaan elää terveesti, voi niin tehdä, vaikka tupakkaa viljeltäisiinkin. Ja jos haluaa elää epäterveellisesti, voi sen tehdä, vaikka tupakkaa ei enää viljeltäisikään. Tämä on tupakan markkinajärjestysasia ja kysymys siitä, miten se on järjestettävä; EU: n terveyspolitiikka on eri asia.

Ahlqvist, Andersson, Lööw, Theorin ja Wibe
Mielestämme on periaatteellisesti väärin, että Euroopan unioni tukee viljelyä, joka on näin haitallista terveydelle.
On naurettavaa tukea tuotetta 80 prosentilla tai enemmällä, vain jotta tuottajat saavat vähimmäistoimeentulonsa. Varsinkin kun tuotteella on merkityksetön markkina-arvo. 1 miljardin ecun maksaminen vuodessa tällaisesta sadosta, joka työllistää kokonaisuudessaan n. 135 000 tupakanviljelijää, on kallis hinta, kun summa lasketaan henkeä kohti. Kyse on noin 75 0-100 000 Ruotsin kruunusta henkeä kohti suorana tulotukena. EU: n tuleva laajeneminen tulee tekemään organisaatiosta vielä kalliimman, jos esimerkiksi Puolasta tulee EU: n jäsen ja sille myönnetään tukea samoin perustein.
Meidän mielestämme suora tulotuki tupakanviljelijöille on lopetettava asteittain niin pian kuin mahdollista. Voidaan laatia paikallisia strategisia kehityssuunnitelmia, jotka muodostuvat siirtymisestä muihin viljelykasveihin, metsänistutuksesta, mahdollisuuksista vapaaehtoiseen tupakanviljelyn lopettamiseen ja ajallisesti rajatuista tulotakuista. Mielestämme on määritettävä tavoitteeksi lopullinen vuosiluku, jolloin tuen on oltava lopetettu. On täysin järkevää päättää, että kaikki EU: n tuki tupakanviljelylle lopetetaan asteittain seuraavan ohjelmakauden aikana tai lopetetaan kokonaan vuoteen 2005 mennessä. On tärkeää päättää lopullisesta päivämäärästä, muuten siirtymissuunnitelmista ei tule velvoittavia.

Amadeo
Vaikka tupakantuotanto onkin maalitaulu tupakanvastaisen julkisen mielipiteen voimakkaalle oppositiolle, se on osoittautunut myönteiseksi tekijäksi eräiden Euroopan alueiden autioitumisen välttämiselle.
Komission kertomus on myönteinen, koska siinä tunnustetaan unionin tupakantuotannon ei-ylijäämäinen luonne ja sen sosiaalinen merkitys. Haluamme tuoda erityisesti julki sen tosiasian, että kyseisessä kertomuksessa ei viitata yhteisön tuotteen hinnan vakauteen, joka on vastakohtana villin vapaakaupan markkinoilla todetulle hintavaihtelulle, joista monikansalliset yritykset keräävät voitot.
Emme voi olla mainitsematta, että tupakanviljelykielto, jota kannatetaan kansanterveydellisten ongelmien nimissä ostamalla takaisin maanviljelijöiden tuotantokiintiöt, aiheuttaisi Euroopan tupakanviljelyn lopullisen häviämisen, millä olisi kaksi vakavaa seurausta: vuosisatojen aikana kaikissa unionin Välimeren maissa kertynyt alan tietotaito menetettäisiin ja jalostuksen tuotantoyksiköt siirrettäisiin pois niillä taloudellisilla ja poliittisilla kustannuksilla, jotka aiheutuisivat kymmenien tuhansien työpaikkojen menetyksestä.
Eurooppalaisen tuotannon vähentämisen ja kansanterveydelle myönteisten vaikutusten välillä ei ole todellista yhteyttä. Tuotannon vähentäminen koituisi ainoastaan maailmanmarkkinoita hallitsevien monikansallisten savukkeenvalmistajien eduksi. Komissio on vastuussa siitä, ettei se ole milloinkaan määritellyt laatukriteereitä, joiden määrittely on jätetty suurille jalostusyrityksille.
Nyt maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta ehdottaa hyväksyttäväksi seuraavia laadunparannustoimia:
1.palkkioiden muuttaminen ei saa ylittää 20-25 prosenttia; 2. noin 2 prosentin pidätyksellä palkkioista on rahoitettava tunnettujen lajikkeiden laadunparantamiseen tähtäävää tutkimusta; 3. on päätettävä konkreettisista toimista laadun käsitteen määrittelemiseksi perustamalla tarkoitusta varten itsenäinen laitos.Lisäksi on torjuttava kaikki mahdolliset yritykset, joilla pyritään saamaan tupakantuottajat vakuuttuneiksi viljelystä luopumisesta, sillä alallahan ei ole ylijäämiä. On myös helpotettava yksilöllisten tuotantokiintiöiden soveltamista nuoriin maanviljelijöihin, kunhan ne säilytetään epäsuotuisimmilla alueilla.

Cars
Pidättäydyin äänestämästä, koska vastustan kaikkea EU: n tuen jatkamista tupakanviljelylle. Tupakka aiheuttaa aivan liian suuria terveyshaittoja, erityisesti nuorille, että voisi löytää jotakin perustelua tupakanviljelyn valtiolliselle tuelle.
Seuraamukset voivat olla suuria niille maanviljelijöille, jotka hankkivat nyt toimeentulonsa tupakanviljelyllä. Siksi on tärkeää, että näitä maanviljelijöitä tuetaan siirtymään muunlaiseen tuotantoon. Mutta tukien maksamisella edelleen ei pidä tukea tarpeellista siirtymistä muuhun tuotantoon.

Guinebertière
Tämä tasapainoinen mietintö antaa tiettyä tukea tupakantuottajille, ja muistuttaisin, että heidän tuotantoalueensa sijaitsevat yleensä Euroopan köyhimpien maiden eteläisissä osissa.
On utopistista ajatella, että tupakointi Euroopassa saataisiin loppumaan lakkauttamalla eurooppalainen tuotanto. Tästä kulutuksesta on etuja liian useille monikansallisille yrityksille. Ne suorittaisivat hankintansa muualta ja meidän sinisilmäisyydestämme hyötyisivät ainoastaan amerikkalaiset yhtymät, mikäli noudattaisimme tämän edustajakokouksen vihreiden lausuntoa.
Kannatan myös tutkimusmäärärahojen käyttöä tuotteiden laadun parantamiseksi erityisesti nikotiinin, tupakan sisältämän haitallisen aineen, pitoisuuden vähentämistä koskevan tutkimuksen osalta.
Iloitsen siitä, että edustajakokouksemme tukee tätä mietintöä, jonka taloudelliset vaikutukset ovat niin merkittäviä.

Izquierdo Rojo
Eurooppalaisten suurin ongelma on työttömyys. Amsterdamin Eurooppaneuvostossa ei aivan perusteettomasti päätetty asettaa työllisyyden hoitoa " ehdottomalle etusijalle" (lainatakseni kirjaimellisesti sanojanne) päättäväisen sysäyksen antamiseksi työllisyystilanteen parantumiselle. Eikö sitten olisi vaadittava, että työllisyystason säilyttäminen olisi perusperuste ja ehdottoman selvä ehto kaikille niille toimille ja toimenpiteille, joita sisältyy uuteen säännöstöön?
Arvoisa komissaari, jotkut ehdotukseenne sisältyvät toimenpiteet kuitenkin tuhoavat työpaikkoja. Granadassa, Extremadurassa ja muilla tavoitteen 1 kohdealueilla tuhannet perheet saavat elantonsa tästä tuotannosta. Jos komissio sanoo kannattavansa naisten ja maanviljelijöiden työllisyyden edistämistä, niin se ei voi vain kyynisesti koristaa ehdotuksiaan kaunopuheisilla sanoilla kuten laatu , joita ei määritellä ja joiden taakse piilotetaan tekopyhä politiikka, jolla tuhotaan työpaikat.
Alan hylkääminen olisi tuhoisa isku, jolla lisättäisiin maaseudun rappeutumista. Miten voidaan puhua kauniisti maaseudun kehittämisestä ja samalla nakertaa tällä tavalla tupakantuotannon tapaista alaa, jolle on olemassa markkinoita.
Komissio ei ole vastannut pyyntööni ehdotuksiensa sosiaalisten työllisyysvaikutusten selvittämisestä, mutta se voi olla varma siitä, että me kyllä selvitämme uudistuksen kaikki puolet, jotka liittyvät materiaaliseen taantumiseen.
Emme kannata tarkistusta 6, vaikka se on vain lisäys, sillä se on tuhoisa. Viime hetkellä tupakointia vastustavien fundamentalistien kanssa tehdyt sopimukset eivät saa peittää alleen sitä tosiasiaa, että alan hylkääminen yhteisön ulkopuolisten etujen ja markkinoiden hyväksi ei ole tulevaisuuden vaihtoehto, joka parantaisi nykyistä tilannetta. Uusi raakatupakka-alan YMJ olisi perusteltu ainoastaan siinä tapauksessa, että sillä pystytään parantamaan nykyistä tilannetta Euroopan kansalaisten kannalta.
Haluaisin kiinnitettävän huomiota laatupalkkioon, koska se saattaisi johtaa joissakin jäsenmaissa nurinkurisiin vaikutuksiin, jotka olisivat myös vastoin toivottua laatutavoitetta.

Lindqvist (ELDR), Sjöstedt ja Svensson (GUE/NGL), Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling (V), Sandbæk (I-EDN)
EU: n maatalouspolitiikan tulee olla ympäristö-, terveys- ja kuluttajaystävällistä vähentäen menestyksekkäästi tukia maataloudelle. EU: n tukea tupakanviljelylle ei voida perustella millään, kun EU tukee samanaikaisesti hanketta tupakanpolton vähentämiseksi terveyssyistä.
Tukien poistaminen välittömästi toisi suurta työttömyyttä viljelijöiden ja jalostajien keskuudessa sekä aiheuttaisi suuria kielteisiä seuraamuksia maaseudulle. Meidän käsityksemme mukaan tukia pitää siksi vähentää asteittain ja ne tulee poistaa vuoteen 2005 mennessä.
Muun muassa rakennerahastojen varoilla on voimakkaasti tuettava vaihtoehtoisten viljelytuotteiden tutkimista ja kehittämisen tukemista. EU: n malli tukea noin 9 miljardilla Ruotsin kruunulla niin epäterveelliseen tuotteen kuin tupakan tuotantoa, samalla kun käytetään 0, 1 miljardia Ruotsin kruunua syövän vastaiseen toimintaan, on sekä väärin että ristiriitaista.

Novo
Raakatupakka-alan uudistus sai aikaan erilaisia liikkeitä, joilla oli mielessään kansanterveys. Näillä liikkeillä oli hyvät aikeet joissakin tapauksissa, mutta ne olivat hyvin epäselviä useimmissa tapauksessa.
Jos komission jotkut näkökannat ja monet muutokset olisi pantu käytäntöön, tupakan tuotanto häviäisi Euroopan unionista ja sen korvaisi halvempi maahantuontitupakka kehitysmaista. Päinvastoin kuin jotkut ihmiset ajattelevat, kulutus ei laskisi eikä kansanterveys olisi turvatumpi, vain muutoskykyisten ylikansallisten yritysten voitot kasvaisivat. Olemme varmoja, että tätä eivät monet Euroopan parlamentin hylkäämien muutosehdotusten esittäjät eivätkä tukijat toivo.
Toisaalta ei kannata unohtaa, että raakatupakan tuotanto sijoittuu etelän tavoite 1 -alueille, jotka ovat tehotyövoiman alueita, joilla raakatupakan tuotanto on vailla toteuttamiskelpoista vaihtoehtoa, mutta niin kauan kuin se on yhteisen markkinointijärjestelmän esityslistalla, yhteinen markkinointijärjestelmä tekee osansa korvaamattomasti suojellakseen tiettyjen alueiden, joista jotkut ovat vuoristoseutuja, ympäristöä ja asutusta.
Ei kannata myöskään unohtaa, että jos tämän alan työllistämät 150 000 ihmistä päätyisivät ilman työtä - moni puhuu työttömyydestä keskeisenä asiana, mutta käyttää työttömyyssanaa hyvin retorisesti -, ilman toimeentuloa, ilman vaihtoehtoja ja ilman toivoa arvokkaasta elämästä, se olisi varmasti paljon pahempi vaihtoehto sille, että he tuottaisivat vielä yhden tupakan lisää. Jatkamme varmasti tupakan ostamista niin kuin myös sen kuluttamista.
Täytyy luonnollisesti korottaa sijoituksia, joilla on tarkoitus välttää tupakan kulutusta, ja kehittää siitä aiheutuvien sairauksien tutkimusta ja hoitoja. On kuitenkin hyvin ilmeistä, että tupakan kulutus ei vähene eikä sitä voida välttää raakatupakan tuotantoon köyhillä alueilla kohdistuvin pakkotoimin, joista seuraisi korostuneita heijastuksia työttömyyden kohoamiselle. Tupakan kulutuksen vähentämisessä voimme edistyä vain kasvatuksen kautta, ennaltaehkäisyn avulla ja rajoittamalla muuttuvien monikansallisten yritysten valtavaa voimaa ja voittoa. Monikansalliset yritykset olisivat voineet nähdä mahtinsa ja arvonsa vahvistuvan, jos muutosehdotukset olisi hyväksytty. Koska niitä ei hyväksytty, mietintö muodosti vaihtoehtoisen työn joillekin komission ehdotuksen näkökohdille tupakan yhteistä markkinajärjestelystä, joka ansaitsee yleisen hyväksynnän ja joka käsittää muutokset, jotka me esitimme maatalousvaliokunnassa olleessa keskustelussa.

Parigi
Haluaisin aluksi onnitella esittelijä Fernandesia hänen tekemästään erinomaisesta työstä ja muotoilemastaan mietinnöstä, jonka sisältöön yhdymme täysin ja jota tuemme äänestyksessä.
On ilmeistä, että niiden asemassa, jotka haluaisivat poistaa kaikki tuet tupakantuottajilta, tunnetaan ärtymystä tupakoitsijoita puoltavan tuntuisesta asettelusta. Mieleeni nouseekin epäilys, että heidän kamppailunsa suojelee pikemminkin monikansallisten tupakkayritysten talousarvion kuin kuluttajien terveyttä.
Mitä järkeä on oikeastaan väittää, että eurooppalaisten kuluttajien terveys on suorassa yhteydessä Euroopan tupakantuotantoon, kun samanaikaisesti ei huolehdita saman tuotteen ulkoeurooppalaisen tuonnin ankarasta rajoittamisesta? Tai huolehtivatko nuo terveysideologit ehkä paluusta yhteismarkkinoita edeltäneeseen politiikkaan tai suorastaan sotaa edeltäneisiin omavaraisiin valtioihin?
Euroopan parlamentin Alleanza nazionale -puolueen ryhmä pitää näin ollen välttämättömänä sitä, että tuotantopalkkioita ei supisteta ja että laadukkaan tuotannon tukea lisätään, ja se yhtyy esittelijän ehdotukseen itsenäisen laitoksen perustamisesta, jossa tuottajat olisivat mukana. Laatua valvova ja luokituksista päättävä laitos korjaisi nykyisen tuottajayhdistysten hajanaisuuden ja parantaisi tupakan laatua, koska se ei panostaisi ainoastaan useampiin kasvilajikkeisiin vaan myös laadun ja terveyden väliseen suhteeseen.
Raakatupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn on siis edistettävä sitä, että käynnistetyistä toimista ei luovuta ja on tuettava yksilöllisten tuotantokiintiöiden soveltamista nuoriin maanviljelijöihin, kunhan ne säilytetään epäsuotuisimmilla alueilla.

Souchet
Olen tyytyväinen siitä massiivisesta äänimäärästä, jonka Rosado Fernandesin mietintö sai osakseen täysistunnossa. Huomasin kuitenkin yllätyksekseni, että tupakantuottajiemme kiihkeimmät vastustajat olivat useimmiten samoja, jotka taukoamatta ja innokkaasti puhuvat huumekaupan vapauttamisen puolesta maissamme.
Me emme halua puuttua teologisiin kiistakysymyksiin, joilla ei ole mitään tekemistä tässä keskustelussa, vaan tarkoituksenamme oli lujittaa unionin jäsenvaltioiden 150 000 tuottajan taloudellista ja sosiaalista asemaa ja kannustaa ammattijärjestöjä niiden pyrkimyksissä edistää eurooppalaista laatutuotantoa.
Koska tämä tuotannonala on unionissa alijäämäinen, velvollisuutemme ja etumme on kannustaa omien tuottajiemme aloitteita. Tätä strategiaa käytettiin perustana yhteistä maatalouspolitiikkaa laadittaessa ja siitä on yhä pidettävä kiinni. Olisi kaikin tavoin vältettävä sellaista eurooppalaista politiikkaa, joka sallii suurten monikansallisten yritysten tuoda maihimme Floridassa, Virginiassa tai missä tahansa muussa kolmannessa maassa tuotetut tupakkaylijäämänsä, tai muutoin yhteisö toimii niitä etuja vastaan, joita sen oletetaan puolustavan ja suojelevan.
(Istunto keskeytettiin klo 13.50 ja se jatkui klo 15.00.)

Keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0632/97 Hory ARE-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;an tilanteesta; -B4-0635/97 Pasty ja Azzolini UPE-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;an tilanteesta; -B4-0637/97 Goerens ja Bertens ELDR-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;an tilanteesta; -B4-0641/97 Pettinari GUE/NGL-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;an poliittisesta tilanteesta; -B4-0666/97 Schwaiger ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;an tilanteesta; -B4-0675/97 Junker ja muut PSE-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;an tilanteesta; -B4-0676/97 Titley ja muut PSE-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;an tilanteesta; -B4-0693/97 Telkämper ja McKenna V-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;asta.
Pradier
Arvoisa puhemies, neljä tai viisi vuotta sitten Euroopan maat ponnistelivat valtavasti sen hyväksi, että koko Kambod&#x017E;an väestö saisi nimensä vaaliluetteloon ja voisi äänestää päättääkseen tulevaisuudestaan. Uskoimme silloin sivun kääntyneen lopullisesti maan historiassa ja kansanmurhien, murhien, väijytysten, mielivaltaisten pidätysten ja joukkoteloitusten olevan ohitse.
Näin ei kuitenkaan käynyt. Tänään Pnom Penin ja Siem Reapin kaduilla ammuskellaan ketä tahansa. Funcinpecin tai PDLB: n jäseniä pidätetään ja teloitetaan ja kaikkia niitä vainotaan, jotka eivät selkeästi ilmaise uskollisuuttaan Hun Senille.
Mitä olisi tehtävä? Ensinnäkin olisi vaadittava, että Pariisin sopimusten henkeä ja kirjainta aletaan jälleen noudattaa. Sen jälkeen olisi tuettava varauksetta YK: n ja Punaisen Ristin kansainvälisen komitean toimia. Lisäksi olisi jäädytettävä Maailmanpankin lupaamat 450 miljoonaa dollaria ja lykättävä yhteistyösopimuksia käsittelevän mietinnön hyväksymistä.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, ei ole ihme, että maalta, jossa on tehty kansanmurha, eli Kambod&#x017E;alta kestää kauan päästä tasapainoon. Hiljattain tehty sotilasvallankaappaus uhkaa saada maan uudelleen kaaokseen. Näyttää siltä, että ulkopuolelta annettu moraalinen ja materiaalinen tuki on ollut turhaa. Demokraattista kehitystä vahingoitetaan, oppositiojohtajia murhataan, toimittajien ja asianajajien on piilouduttava.
Onko vakauden mahdollisuus Kambod&#x017E;assa nyt lopullisesti hävinnyt? En usko. On muutamia myönteisiä merkkejä. Ensiksikin ASEAN-ryhmä on ollut hyvin kriittinen Kambod&#x017E;an uuden jäsenyyden suhteen. Oma alue tarkkailee siis tilannetta. Sitten on lupaus vaaleista. Meidän on tartuttava siihen. Meidän on vaadittava, että voimme lähettää tarkkailijoita, jotka voivat taata perustavanlaatuiset ihmisoikeudet. Tämä tulee esille selkeästi tässä päätöslauselmassa, jota ryhmänikin tukee täysin.

Goerens
Arvoisa puhemies, Kambod&#x017E;an viimeaikaiset tapahtumat asettavat kyseenalaiseksi tämän maan kyvyn jatkaa demokratisoitumis- ja jälleenrakentamiskehitystä. Kaiken lisäksi kansainvälinen yhteisö on menettänyt kaiken luottamuksensa siihen, että Kambod&#x017E;a noudattaa sitoumuksiaan ja varsinkin Pariisin sopimuksissa allekirjoittamiaan sitoumuksia.
Emme ole ainoita, jotka tuomitsevat Kambod&#x017E;an tilanteen näin ankarasti, sillä myös ASEAN näyttää tulleen pisteeseen, jossa tilanne on käynyt niin kestämättömäksi, että Kambod&#x017E;an liittymistä kyseiseen järjestöön on lykätty, mikä on vähintäänkin epätavallista. On sääli, että on jouduttu tähän pisteeseen, sillä jollei Kambod&#x017E;a ala uudestaan toimia kansainvälisten sopimusten ja erityisesti Pariisin sopimusten mukaisesti, se menettää pian kaiken tuen, jota se kuitenkin niin kipeästi tarvitsisi.

Pettinari
Arvoisa puhemies, mielestäni on tarpeen pohtia Kambod&#x017E;an uuden pääministerin tuoretta, eilisiltaista virkanimitystä. Ung Huot nimitettiin Norodom Ranariddhin sijalle. Teko selittää myös maan tilanteen monimutkaisuuden ja osoittaa sen, että Kambod&#x017E;assa ei vielä ole päästy poliittisen vakauttamisprosessin päätökseen.
Uskon, että Euroopan unionin tehtävänä on tukea kaikkia ponnisteluja, joilla pyritään olemaan syöksemättä maata sisällissotaan. On täysin ilmeistä, että Hun Senin joukkojen tekemää vallankaappausta on pidettävä valitettavana ja tuomittava ennen kaikkea se tosiasia, että ihmishenkiä on menetetty. En usko myöskään, että olisi toivottavaa muodostaa hallitus, jossa olisivat mukana järkyttävästä kansanmurhasta vastuussa olevat punaiset khmerit.
Katson tällä perusteella, että neuvoston on painostettava kaikin tarpeellisin keinoin Kambod&#x017E;an viranomaisia uudistamaan vuoden 1991 Pariisin sopimukset, ja vakaa käsitykseni on myös, että komission tehtäväksi on annettava varmistaa, että sitoumusta järjestää parlamenttivaalit toukokuussa 1998 noudatetaan, minkä pitäisi kaikkien meidän toiveiden mukaisesti lopettaa tämä järkyttävä tilanne.

Junker
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, neuvottelu on periaatteessa aina oikein etsittäessä ratkaisua konfliktiin. Mutta saumattomasti ei onnistu istua samaan pöytään murhaajan ja hyökkääjän kanssa, joka on juuri väkivalloin ottanut vallan itselleen. Ei riitä, että ministerineuvosto esittää Kambod&#x017E;an tapauksessa vaisun aselepovaatimuksen ja YK: n turvallisuusneuvosto kehottaa istuutumaan neuvottelupöytään kriisin lopettamiseksi.
Kansainvälistä kansainyhteisöä on kehotettu tuomitsemaan Kambod&#x017E;an veriset hyökkäykset yksiselitteisesti ja terävästi ja vaatimaan Hun Seniä tilintekoon. On oltava selvää, että junttahallitus ei voi pönkittää laitonta ja asein hankittua valtaa avustuksin ja kansainvälisen auttajayhteisön avustuksella. Siksi myös jo allekirjoitettu yhteistyösopimus Euroopan unionin ja Kambod&#x017E;an välillä on pantava jäihin, kunnes maassa vallitsee jälleen demokraattiset olosuhteet. Kansainyhteisön on vaadittava, että toukokuussa 1998 järjestetään meidän nähtemme suunnitelmien mukaiset vapaat ja demokraattiset vaalit.

Harrison
Arvoisa puhemies, kaksi vuotta sitten olin mukana parlamentin valtuuskunnassa, joka vieraili Kambod&#x017E;assa. Toivoimme optimistisesti, että vuoden 1993 vaalien jälkeen Funcinpec ja Hun Senin CPP-puolue olisivat saaneet aikaan poliittisen sovun. Toivoimme vaalien tuovan jonkinlaisen poliittisen vakauden köyhään maahan, jonka lähihistoria oli ollut niin traaginen. Optimismi oli kuitenkin perusteetonta ja kaaos on palannut.
Pääministeri Hun Senin törkeä ja kyyninen vallankaappaus ilkkuu vuoden 1991 Pariisin sopimukselle ja heikentää vuoden 1993 vaaleja miljardien Yhdysvaltain dollarien arvosta tukeneen kansainvälisen yhteisön ponnistuksia. Noin 58 kuollutta ja 200 loukkaantunutta on ikävä jälkikirjoitus kaappaukselle ja ennustaa tulevaa sekasortoa ja kuohuntaa. Ja demokratia on tietenkin häviäjän asemassa.
Vasta eilen kuulin Hun Senin esityksestä vähentää Funcinpecin tukijoiden määrää eliminoimalla parlamenttivaaliehdokkaat, joilla on kaksoiskansalaisuus - toisin sanoen Funcinpecin todelliset kannattajat. Ymmärrettävästi ASEAN päätti 10. heinäkuuta lykätä Kambod&#x017E;an liittymistä ASEANiin sen sisäisten ongelmien vuoksi.
Mitä pitäisi tapahtua seuraavaksi? Miten Euroopan parlamentin tulisi suhtautua asiaan? Meidän on ensinnäkin tehtävä kaikkemme, jotta väkivalta saadaan loppumaan. Toiseksi meidän täytyy lopettaa taloudellinen apu, joka menee suoraan hallituksen rahakirstuihin ja niistä sotarahastoon. Kolmanneksi meidän tulee jatkaa humanitaarista apua: Kambod&#x017E;assa alkaa pian sadekausi, eivätkä köyhät ja puutteenalaiset saa joutua sen uhreiksi. Neljänneksi meidän tulee etsiä poliittisia ratkaisuja. Meidän täytyy elvyttää Pariisin sopimus ja puheenjohtajakumppaneiden Ranskan ja Indonesian avulla painostaa Hun Senia kunnioittamaan Pariisin sopimusta, ja lopuksi meidän täytyy tietenkin lykätä EU: n ja Kambod&#x017E;an välisen kehitysyhteistyösopimuksen ratifiointia, kunnes Kambod&#x017E;assa on jälleen poliittisesti vakaat olot. Tämä on Euroopan parlamentin sosialistiryhmän kanta.

Telkämper
Arvoisa puhemies, Kambod&#x017E;an 4. heinäkuuta tapahtuneen vallankaappauksen jälkeen me kaikki olimme hyvin järkyttyneitä. Olimme toivoneet, että Kambod&#x017E;an pitkän verilöylyjakson jälkeen olisi vihdoin saatu aikaan rauha vuoden 1991 Pariisin sopimuksella. Tiedämme, että vuoden 1993 vaalien jälkeen korruptio on vain lisääntynyt Kambod&#x017E;assa. Olemme myös monta kertaa keskustelleet siitä, että sodan jälkeisenä aikana väestössä ilmenee tiettyä väkivaltapotentiaalia tai väestöryhmien, eri sosiaaliryhmien välistä aggressiivisuutta, sekä siitä, kuinka tätä voitaisiin vähentää ulkopolitiikan avulla.
Lähtökohtamme pitäisi myös olla kehittää uusia suunnitelmia ja toimenpiteitä maille, jotka ovat kokeneet väkivallan. Me emme kuitenkaan saa missään tapauksessa hyväksyä tätä sotilasvallankaappausta. Kysymys kuuluu: Mitä voidaan tehdä? Jatkuvasti tulee uusia uutisia siitä, että esimerkiksi FUNCINPEC: n jäseniä sorretaan edelleen. On kyse jo sadoista uhreista, ja mielestäni oikea askel on ensinnäkin jäädyttää EU: n yhteistyösopimus ja tukea ASEANmaita niiden vaatiessa jäsenyyden siirtämistä. Mielestäni tämän sotilashallituksen on nähtävä, että se ei pääse eteenpäin käyttämällä enemmän väkivaltaa.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, komissio hyväksyy täydestä sydämestään kunnianarvoisien jäsenten antaman tuomion perustuslain rikkomiselle ja ensimmäisen pääministerin, prinssi Ranariddhin syrjäyttämiselle. Se kiinnittäisi huomiota Euroopan unionin puheenjohtajamaan heinäkuun 5. ja 6. päivän taistelujen johdosta antaman lausunnon sanakäänteisiin, joissa vaadittiin sitä, mitä monet puheenvuoron käyttäneet edustajat ovat vaatineet, nimittäin välitöntä ja ehdotonta tulitaukoa, paluuta normaaliin hallintoon ja luvattujen vaalien järjestämistä aikataulun mukaisesti toukokuussa 1998.
YK: n turvallisuusneuvosto antoi 11. heinäkuuta lausunnon, jossa vaadittiin jälleen kerran osapuolien välistä vuoropuhelua ja konfrontaation päättämistä. Kuten eräät puhujat, esimerkiksi van Bladel ja Harrison ovat todenneet, on huomattavan tärkeätä, että ASEAN on tuonut julki tyytymättömyytensä lykkäämällä Kambod&#x017E;an jäsenanomuksen käsittelyä ja että sen jäsenvaltioiden diplomaatit ovat vierailleet kuningas Sihanoukin luona ja pyytäneet osapuolia etsimään rauhanomaista ratkaisua, noudattamaan lakia ja pidättäytymään poliittisten vastustajien vainoamisesta.
Komissio on lähettänyt viranomaisille kirjeen ja esittänyt huolensa sen avustustyöntekijöiden kohtalosta, mutta ei ole vaatinut heidän evakuoimistaan. Jäsenvaltioiden edustajat paikan päällä ja täällä Euroopassa tulevat koordinoimaan tarkasti kaikkia pitkän aikavälin tukitoimia koskevia suunnitelmia. Kansalaisjärjestöjen järjestelmät hätäavun ja humanitaarisen avun kanavoimiseksi ovat entisellään ja valmiit toimimaan tarvittavalla tavalla. Kyseessä on vaihteleva tilanne, joka saattaa muuttua päivästä toiseen ja jota me tarkkailemme erittäin huolellisesti ja jonka kehitykseen olemme valmiita reagoimaan.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana De Vriesin ja muiden ELDR-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B4-0638/97) sotarikollisten pidättämisestä entisessä Jugoslaviassa.

Cars
Arvoisa puhemies, Haagin sotarikostuomioistuin ei ole voinut toteuttaa tehtäväänsä eli käsitellä epäillyille sotarikollisille annettuja syytteitä. Epäonnistuminen ei ole kuitenkaan tuomioistuimen syy. Syy on siinä, että vain harvat niistä 75 henkilöstä, joita on syytetty sotarikoksista entisen Jugoslavian alueen sodissa, on saatu oikeuden eteen. Vielä pahempaa on, että jotkut pahimmin epäillyistä ovat edelleen vapaana ja jatkavat lisäksi poliittista vaikuttamistaan omissa maissaan.
Niin kauan kuin tämä jatkuu, sota ei ole loppu. Niin kauan on jännitteitä, jotka voivat vaarantaa turvallisuuden monilla tahoilla entisessä Jugoslaviassa. Entisen Jugoslavian turvallisuus vaatii siten sitä, että rikollisia rangaistaan. Se on myös hengissä säilyneiden ainoa mahdollisuus osoittaa myötätuntonsa niille, jotka joutuivat alttiiksi sodan kouriintuntuvimmille, julmimmille teoille.
Jokainen uusi päivä, jolloin epäillyt jatkavat vapaalla jalalla, vähentää Haagin sotarikostuomioistuimen uskottavuutta. Muun maailman on pidettävä nyt huoli siitä, että epäillyt rikolliset saatetaan oikeuden eteen. Meidän on osoitettava, että keltään ei suvaita sotarikoksia ja että sotarikokset eivät vanhene. Jos Jugoslavian liittotasavallan hallitukset, Kroatia ja Bosnia-Herzegovina eivät edelleenkään välitä noudattaa Daytonin sitoumuksiaan, on Ifor-joukoille annettava tehtäväksi ja siten myös valtuudet tarvittaessa väkivalloin pidättää epäillyt ja saattaa heidät oikeuden eteen. Vasta silloin haavat voivat alkaa parantua ja tulevaisuus jälleen kirkastua entisen Jugoslavian alueen ihmisille.

Swoboda
Arvoisa puhemies, herra komissaari, arvoisat kollegat, esitys, jota käsittelemme on esitys, jota voimme täysin tukea. Sen syy on sekä myönteinen että surullinen. Surullista on se, että vielä hyvin monet sotarikolliset ovat vapaalla jalalla. Samoin surullista on ehkä myös se tosiasia, että pidätys on johtanut kuolemantapaukseen. Niin surullista kuin tämä onkin, pidän yksiselitteisen välttämättömänä, että kansainvälinen yhteisö myöntää myös sotilasedustajiensa suulla, että näin ei voi olla eikä saa olla, että sotarikolliset juoksevat vapaana, olivat he käyneet sotaa sitten millä puolella tahansa. Ei ole mitään syytä, joka voisi oikeuttaa teot, jotka on tuomittava Den Haagin tuomioistuimen edessä.
Kun on käyty sotaa, kun on ollut yhteenottoja, varsinkin eri kansanryhmien välillä, tarvitaan sovittelua, tarvitaan yhteistyötä, mutta tarvitaan myös oikeudenmukaisuutta. Tätä oikeudenmukaisuutta kaikkien puolten kannalta me kannatamme täysin. Tämä ei tarkoita, että me emme samanaikaisesti voisi koota uusia rakenteita, antaa apua ja tukea, saada aikaan luottamusta. Pienemmät virheet on voitava antaa myös anteeksi. Eri ryhmien välillä on oltava yhteistyötä, kuten hiljan juuri näimme Kroatian vierailulla; siellä on otettu vajavaisia, epäröiviä edistysaskeleita, mutta joka tapauksessa oikeaan sovittelun suuntaan, kuten tapahtuu myös Bosniassa. Toivon, että tästä tulee pian itsestäänselvyys myös Serbian tasavallassa.
Sikäli on oikein, että kansainvälinen yhteisö toimii, vaikka hieman myöhäänkin. Nyt meidän on kuitenkin tuettava tätä toimintaa, sillä vain kaksi asiaa voi auttaa: sotarikosten rankaiseminen ja apu ja tuki kyseiselle yhteisölle.

von Habsburg
Arvoisa puhemies, haluaisin erityisesti kiittää liberaaliryhmää siitä, että se on esittänyt tätä päätöslauselmaa. Olen aikaisemmin suhtautunut kriittisesti ajatukseen tällaisesta tuomioistuimesta, mutta tänään, koska meillä on sellainen, on sitä käytettävä ollaksemme ylipäätään uskottavia. Aikaisemmin, tämä on jälleen sanottava, ei niinkään ollut kyse siitä, että entisen Jugoslavian eri hallitukset, serbejä lukuun ottamatta, eivät luovuttaneet sotarikollisia, vaan kyse oli lännen heikkoudesta. Tiettyjä sotarikollisia olisi nimittäin kyllä voitu pidättää, mutta niin ei tehty. En mene nyt yksityiskohtiin, siihen ei ole riittävästi aikaakaan. On kuitenkin tosiasia, että esimerkiksi sellaisia ihmisiä, kuten Karadzic ja Pladic, ei pidätetty korkeammalta taholta tulleiden ohjeiden mukaisesti.
Kiitän kovasti herra Swobodaa, että hän puolusti sovittelua, mutta korosti samalla myös sitä, että vastuut ovat erilaisia ja yleensä teemme virheen luokitellessamme samansuuruisen vastuun aina kaikille. Se, joka on käynyt Kroatiassa ja Serbiassa, tietää, kuka oli hyökkääjä, sillä Kroatiassa talot ja kirkot ovat tuhoutuneet, Serbiaan ei ole taas laukaukset osuneet. Siinä on suuri ero, ja jos kaikki kaadetaan samaan astiaan, ei saada aikaan sitä oikeudenmukaisuutta, joka on ehdottoman välttämätöntä!

Kaklamanis
Arvoisa puhemies, minua ihmetyttää, miksi me emme lähde liikkeelle tämän surullisen historian ensimmäisestä syyllisestä. Tämän surullisen historian ensimmäinen syyllinenhän on Euroopan unioni, joka määräsi Jugoslavian jaon. Juuri Euroopan unioni Jugoslavian jaon jälkeen näki, että sota oli syttymässä, mutta ei tehnyt mitään sen pysäyttämiseksi. Juuri Euroopan unioni, siis me kaikki, näimme sodan etenemisen ja vain puhuimme ja äänestimme päätöslauselmista Euroopan parlamentissa ja odotimme Amerikan tulevan apuun ja tekevän ratkaisun, joka ei ole oikea rauha, vaan pelkkä aselepo. Me kaikki tiesimme tämän kun annoimme tukemme ja allekirjoitimme Daytonin sopimuksen. Sen jälkeen syyllisiä ovat tietysti kaikki, jotka ovat syyllistyneet sotarikoksiin. Olen viimeinen ihminen, joka ei kannattaisi syyllisten viemistä tuomioistuimeen. Mutta meidän ei tule etsiä syyllisiä vain toiselta puolelta. Voi olla, että toisella puolella syyllisiä on enemmän ja toisella vähemmän, mutta syyllisiä löytyy aina kummaltakin puolelta, ja minusta näyttää nyt siltä, että haemme syyllisiä vain yhdeltä puolelta, eikä toiselta ollenkaan? Pyydän tarkkaavaisuutta: viime viikon tapaiset toimet, kun yhtä ihmistä etsittiin, toista mentiin vangitsemaan ja kolmas lopulta murhattiin (sillä murhahan se lopulta oli), eivät auta vakiinnuttamaan rauhaa, jota me kaikki haluamme, ja pelkään kovin, että ne saavat taas sodan leimahtamaan liekkeihin. Meidän on oltava äärimmäisen varovaisia.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, SFOR on lopultakin ryhtynyt toimeen ja aloittanut sotarikollisten kiinniottamisen. Mutta pian tämän jälkeen käy ilmi, että Ranska asettuu poikkiteloin ja meidän on kysyttävä: eikö Ranska halua, että pahat pojat saadaan kiinni, vai haluaako Ranska vain korostaa omaa suuruuttaan ja näyttää maailmalle, ettei se anna Yhdysvaltojen määräillä itseään?
Mikäli haluamme, että Bosniassa on rauha SFOR-joukkojen lähdettyä, on tapahduttava paljon enemmän. Liian monta miestä, jotka pitäisi viedä Haagin tuomioistuimen etten, on vielä vapaalla jalalla. Minun ei tarvitse mainita niitä nimiä täällä, me kaikki tiedämme ne. Ensi viikolla on avustajamaiden kokous ja minusta on hyvä, jos me vetoamme avustajiin, että ne seuraisivat Euroopan unionin esimerkkiä ja lopettaisivat Republica Srpskan avustamisen, sillä rehellisesti sanottuna minusta ei ole mahdollista jatkaa apua.

Dupuis
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää liberaaliystäviäni heidän päätöslauselmaesityksestään. Mielestäni on tärkeää jatkaa kansainvälisen yhteisön painostamista, jotta sotarikostuomioistuin kykenisi toimimaan. Se on tärkeää rauhanprosessin etenemisen mahdollistamiseksi ja se on tärkeää tilapäiseen tarkoitukseen perustetun sotarikostuomioistuimen uskottavuuden kannalta, mutta se on tärkeää myös erään toisen suuren hankkeen, eli pysyvän kansainvälisen sotarikostuomioistuimen perustamisen kannalta. Epäilemättä tämä on pieni osoitus, jonka voimme antaa sen tarpeellisuudesta.
Haluaisin sanoa kollega Van Dijkille, että kunnes Euroopan unioni saa käyttöönsä välineitä ryhtyä rauhanturvaoperaatioihin ja näin ollen myös - kuten tässä tapauksessa - pidättämään sotarikollisia, päädymme aina siihen, että yritämme asettaa suurennuslasin alle mieluummin yhden kuin jonkin toisen valtion toiminnan. Tänään kohteena oli Ranska, huomenna se voisi olla Italia tai Iso-Britannia. Siten on tärkeää, että Euroopan unioni hankkii itselleen välittömästi eurooppalaiset rauhanturva- ja rauhaanpakottamisjoukot.

Oostlander
Arvoisa puhemies, kuulun niihin, jotka ovat erittäin ilahtuneita siitä, mitä on tapahtunut osaksi myös SFOR-joukkojen ansioista Bosnian sotarikollisten pidätysten suhteen. Olikin jo korkea aika ottaa Dayton vakavasti. Ja tähän asti tätä tärkeää seikkaa, sotarikollisten kiinniottamista ja tuomitsemista kansainvälisessä sotatuomioistuimessa ja yhteistyötä tuomioistuimen kanssa ei ole meidän eikä SFOR-joukkojen puolelta oikeastaan toteutettu. Lopultakin niin tapahtuu ja olen myös erittäin tyytyväinen siitä, että voimme aina luottaa komissioon, sillä mikäli on komission vallassa, se noudattaa vahvaa politiikkaa.
Olenkin hyvin mielissäni siitä, että komissio on ottanut tiukan kannan suhteessa Republica Sprskaan , alueeseen, jossa asiat ovat tällä hetkellä erittäin huonosti, ei vain siksi, että siellä on vallassa roskaväki, vaan koska sen asiantilan seuraukset ovat niin selvästi nähtävillä. Väestön asema siellä on paljon huonompi kuin liittovaltion alueella, puhumattakaan Serbiasta ja Kroatiasta. Etenkin väestön hyvinvointia ajatellen pitäisi pyrkiä saamaan aikaan oikeusjärjestys, sillä ilman sitä pakolaiset eivät voi palata arvokkaasti ja turvallisesti, teollisuutta ei voida käynnistää, serbialaiset eivät voi käyttää rautateitä, jotka kulkevat serbien alueen ulkopuolella, kuten esimerkiksi Tuzlan läpi. Nämä kaikki ovat erittäin vakavia rajoituksia. Mielestäni onkin oikein, että komissio on tehnyt tästä asianmukaiset johtopäätökset.
Haluaisin oikeastaan myös, että komissio vaikuttaisi siihen, että saisimme paremman käsityksen niistä esteistä, joita esiintyy eri puolilla yhteistyön hankaloittamiseksi. Kuulen usein, että Bosnian hallitus tekee yhteistyötä tuomioistuimen kanssa, kroaattien kohdalla se on huomattavasti vähäisempää ja Republica Sprskan ja Serbian tasavallan kohdalla erityisen vähäistä. On välttämätöntä, että yhteistyötä tehdään, jotta voimme vastata tosiasioilla siihen pötypuheeseen, jota juuri kuulimme SPÖ: n puolelta. On suuri skandaali, että ihmiset hyväksyvät sen, että rikolliset saavat olla rauhassa ja syyttää vain muita.
Meidän tulee yleisesti ottaen auttaa tuomioistuinta Serbiassa, Republica Sprskassa ja myös Kroatian tasavallassa. Pitää tarjota vielä paljon apua, jotta oikeusjärjestys lopultakin saadaan palautettua alueelle.

Swoboda
Arvoisa puhemies, en halua puhua kauan. Saksaksi tulkittiin, että hallituksessa on vihoviimeisen petollinen ihminen, mutta kaikella kunnioituksella herra Oostlanderia kohtaan on sanottava, että tässä parlamentissa ei pitäisi nimitellä toisia ihmisiä tuollaisilla nimillä, edellyttäen tietenkin, että tulkkaus oli oikein. En tiedä, onko niin.

Oostlander
Arvoisa puhemies, käännös ei ole aivan oikea, mutta olen kohdannut siellä kaupunginjohtajia, jotka voidaan luokitella sellaisiksi, joista Hollannissa käytetään nimitystä roskaväki (tuig) ja se oli erittäin yllättävä tapaaminen, sellaista sattuu harvoin, mutta sillä alueella kylläkin valitettavasti.

Brittan, Sir Leon
Komissio on tyytyväinen SFOR-joukkojen hiljattain tekemään erään sotarikoksista epäillyn pidätykseen. Se korostaa kansainvälisen sotarikostuomioistuimen julistaman tuomion tärkeyttä Tadicia vastaan käydyssä oikeudenkäynnissä. Olemme alusta asti omaksuneet sen kannan, että rauhaa ei voi olla ilman oikeutta ja että kaikkea toimintaa, jonka tarkoituksena on oikeuden toteutuminen, tulisi puolustaa voimakkaasti. Oikeudettomuus olisi jatkuva uhka kestävälle rauhalle ja vakaudelle ja heikentäisi siten Bosnia-Hertsegovinan poliittista ja taloudellista toipumista ja hidastaisi pakolaisten paluuta. Komission mielestä sotarikollisten pidättäminen entisessä Jugoslaviassa on elintärkeä osa ehdollisuutta, joka liittyy Euroopan yhteisön ja Daytonin rauhansopimuksen allekirjoittajamaiden välisten suhteiden kehitykseen.
Viime viikolla komissio päätti keskeyttää ei-humanitaarisen avun Serbian tasavallalle siihen asti, kunnes epäillyt sotarikolliset, kuten Radovan Karadzic, tuodaan Haagin sotarikostuomioistuimen eteen. Ei-humanitaaristen tuotteiden vienti, joiden kokonaisarvo on 35 miljoonaa ecua, on keskeytetty. Karadzicin pidättämättä jättäminen rikkoo selkeästi Daytonin rauhansopimusta vastaan, jonka täytäntöönpano on ehtona jälleenrakennusavulle.
Lisäksi on selvää, että Karadzic vaikuttaa yhä suuresti Serbian tasavallan poliittiseen kehitykseen ja hidastaa siten rauhanprosessia, mikä rikkoo myös rauhansopimusta vastaan. Lisäksi hänen runsaasti julkisuutta saaneet niin sanotut taloudelliset toimensa ovat sellaisia, että ei voida jättää pois laskuista sitä mahdollisuutta, että hän hyötyisi suoraan tai epäsuorasti Serbian tasavallalle annetusta jälleenrakennusavusta.
Näissä oloissa jälleenrakennusavun jatkaminen ei ole perusteltua.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Kuolemanrangaistus Yhdysvalloissa -B4-0609/97 Imbeni ja muut PSE-ryhmän puolesta Joseph O'Dellin kuolemantuomiosta Yhdysvalloissa; -B4-0630/97 Dupuis ja muut ARE-ryhmän puolesta Joseph O'Dellin kuolemantuomiosta Yhdysvalloissa; -B4-0653/97 Manisco ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Joseph O'Dellin kuolemantuomiosta Yhdysvalloissa; -B4-0678/97 Aglietta ja Orlando V-ryhmän puolesta Joseph O'Dellin kuolemantuomiosta Yhdysvalloissa;
Kenia -B4-0599/97 Fassa ja muut ELDR-ryhmän puolesta Kenian tilanteesta; -B4-0644/97 Pettinari ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta ihmisoikeuksista ja tilanteesta Keniassa; -B4-0650/97 Hory ja Macartney ARE-ryhmän puolesta ihmisoikeusloukkauksista Keniassa; -B4-0667/97 Oomen-Ruijten ja Schwaiger PPE-ryhmän puolesta ihmisoikeusloukkauksista Keniassa; -B4-0692/97 Telkämper ja muut V-ryhmän puolesta Keniasta; 
Peru -B4-0598/97 Bertens ja André-Léonard ELDR-ryhmän puolesta ihmisoikeusloukkauksista Perussa; -B4-0615/97 Howitt PSE-ryhmän puolesta ihmisoikeuksista Perussa; -B4-0656/97 Puerta ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Perussa; -B4-0664/97 Lenz ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta Perusta; -B4-0679/97 Kreissl-Dörfler V-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Perussa; 
Naisten ympärileikkaukset Egyptissä-B4-0655/97 Sornosa Martínez ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta naisten ympärileikkauksista Egyptissä; -B4-0672/97 Terrón i Cusí ja muut PSE-ryhmän puolesta naisten ympärileikkauksista Egyptissä; -B4-0673/97 Kokkola PSE-ryhmän puolesta naisten ympärileikkausten oikeudellisesta tunnustamisesta Egyptissä; -B4-0689/97 Hautala ja Van Dijk V-ryhmän puolesta ympärileikkauksista; 
Tunisia -B4-0594/97 Bertens ja Fassa ELDR-ryhmän puolesta Tunisian ihmisoikeuksista; -B4-0618/97 Roubatis ja muut PSE-ryhmän puolesta Tunisian ihmisoikeuksista; -B4-0626/97 Dupuis ja muut ARE-ryhmän puolesta Tunisian tilanteesta ja Tunisian hallituksen reaktioista Strasbourgissa järjestettyyn ihmisoikeuskokoukseen; -B4-0688/97 Aglietta ja muut V-ryhmän puolesta Tunisian ihmisoikeuksista; 
Filippiinit -B4-0601/97 Apolinário PSE-ryhmän puolesta käynnissä olevista rauhanneuvotteluista Filippiinien tasavallan hallituksen ja NDFP: n (National Democratic Front of the Philippines) välillä; -B4-0645/97 Vinci GUE/NGL-ryhmän puolesta tuesta käynnissä oleville rauhanneuvotteluille Filippiinien tasavallan hallituksen ja NDFP: n (National Democratic Front of the Philippines) välillä; -B4-0686/97 Telkämper ja McKenna V-ryhmän puolesta ihmisoikeuksien ja humanitaaristen oikeuksien kunnioittamisen sisällyttämisestä Filippiinien tasavallan hallituksen ja NDFP: n (National Democratic Front of the Philippines) välillä käynnissä oleviin rauhanneuvotteluihin.
Kuolemanrangaistus Yhdysvalloissa
Dupuis
Arvoisa puhemies, päätöslauselma on mielestäni merkittävä, koska sillä polttomerkitään lukuisat kuolemantuomiot, jotka koskevat vuosittain satoja ja jälleen satoja ihmisiä. En usko tällaisen olevan kunniaksi maalle, jota monet, minä itse mukaan lukien, pitävät demokratian mallimaana. Olen vakuuttunut siitä, että kyseessä ovat tuomittujen lukumäärää vastaavat valtion kostotoimet, jotka perustuvat, kuten Joseph O'Dellin tapauksessa, oikeuslaitoksen toistuviin, kohtalokkaisiin virheisiin monien ihmisten suhteen. Parlamenttimme osoittaa Yhdysvalloille aiheellisesti, että tällaista ei voida hyväksyä.

Manisco
Arvoisa puhemies, tämä parlamentti väittää olevansa järjen ja myötätunnon majakka nykypäivän raa'assa maailmassa, mutta sillä tuntuu olevan sokea piste Amerikan Yhdysvalloissa tapahtuvien ihmisoikeusrikkomuksien osalta. Amerikkalaiset puolestaan valitsevat johtajia, jotka uskovat tämän parlamentin kunnianarvoisten jäsenten olevan liian tyhmiä, jotta he näkisivät totuuden, moraalisesti liian kuuroja, jotta he kuulisivat sen, liian pelkurimaisia, jotta he korottaisivat äänensä ja ilmoittaisivat eriävän mielipiteensä.
Joseph O'Dellin, oletettavasti syyttömän hirsipuuhun tuomitun miehen, tapaus Virginian osavaltiossa antaa meille tilaisuuden todistaa, että he ovat väärässä; toivoa siitä, että saamme äänemme kuuluville hänen henkensä pelastamiseksi; unelman siitä, että yhteinen päätöslauselmamme saattaa muuttaa julman suuntauksen, joka johtaa tuhansien laillistettuun murhaan. Edessämme on epätavallinen tavallisen julmuuden vaihe, ihmisoikeuksia koskeva karkea välinpitämättömyys. Koskaan ennen emme länsimaisessa demokratiassa ole tunteneet samanlaista hiljaisuutta, samanlaista tyhjyyttä. Keskustelu kuolemanrangaistuksesta - aina kun Yhdysvalloissa sellaista käydään - käsittelee sitä, mikä on sen inhimillisin muoto: kaasu, hirttäminen, ruiske vai sähkötuoli.
Nyt riittää. Meidän tulisi pyrkiä palauttamaan amerikkalaiset ystävämme ihmisten sukuun jollakin käytännöllisellä keinolla, ehkäpä kehottamalla miljoonia eurooppalaisia turisteja vierailemaan vain niissä muutamissa osavaltioissa, joissa kuolemanrangaistus ei ole käytössä: lumisessa Vermontissa Virginian aaltoilevien kukkuloiden sijaan, Uuden Englannin rannoilla eikä Floridan palmupuiden alla. Meidän tulisi kaikin tavoin pyrkiä muistuttamaan amerikkalaisia runoilijan kuolemattomista säkeistä: " Jokaisen ihmisen kuolema vähentää minua, sillä minä sisällyn ihmiskuntaan, äläkä sen vuoksi koskaan lähetä kysymään, kenelle kellot soivat; ne soivat sinulle."

Orlando
Arvoisa puhemies, näinä päivinä, näihin kellonaikoihin Richmondissa, Virginian kuvernöörin toimistossa yhden miehen on päätettävä yhdellä kädenliikkeellä, yhdellä allekirjoituksella, toisen miehen elämästä ja kuolemasta. Se on eräs dramaattisen ja barbaarisen kuolemanrangaistusrituaalin dramaattisista ja barbaarisista näkökohdista. Rituaali muistuttaa dramaattista, barbaarista antiikin sirkusareenoiden rituaalia, jolloin yksi mies Colosseumilla päätti yhdellä kädenliikkeellä, yhdellä ylös- tai alaspäin käännetyllä peukalolla toisen miehen elämästä ja kuolemasta. Eilen päättivät kansanjoukot sirkuksessa, tänään ennustavat mielipidetutkimukset vaalikäyttäytymistä.
Pysyn itsepäisesti uskossani ja vaatimuksessani siitä, että näiden barbaaristen leikkien on kokonaan loputtava ja kuolemanrangaistus on kiellettävä, koska se on ihmisyydenvastainen ja täysin tehoton ehkäisemään rikoksia. Elämä on pyhä, eikä kukaan, ei edes mikään valtio voi tappaa. Edes Kainia ei saa tappaa, ja tämä pätee kaikkiin kuolemaantuomittuihin.
Ilmaistakseen arvonantonsa minun kaupungilleni, Palermon kaupungille, joka on ollut liian monia vuosia kuoleman kaupunki, Amnesty International -järjestö myöntää sen kunniakansalaisuuden kuolemaantuomituille osoituksena elämän kulttuurista. Joseph O'Dellin, Palermon kunniakansalaisen tapauksessa tilanne on kuitenkin vielä barbaarisempi. Pelkästään siksi, että epäilykset O'Dellin syyllisyydestä pysyvät, koska kuvernööri Allen kieltäytyy päästämästä häntä DNA-testiin.
Sillä välin kun odotetaan sitä, että lakataan leikkimästä ihmisen elämällä tai kuolemalla ja kuolemanrangaistus kielletään, vaadimme testiin päästämistä, jotta Joseph O'Dellin elämästä päätettäisiin ainakin varman syyllisyyden perusteella eikä mielipidetutkimusten hiljaisen huudon perusteella. Jos vetoomusta ei oteta huomioon, Joseph O'Dell surmataan 23. heinäkuuta erään virginialaisen vankilan kuolemansiivessä, ja näin hän vie mukanaan epäilyt syyllisyydestään ja jättää jälkeensä, ei ainoastaan Virginialle vaan kaikille meille, miestapon häpeän. Mielestäni meidän on vedettävä näistä tosiasioista hyvin selkeät johtopäätökset: on tullut aika edellyttää kuolemanrangaistuksen poistamista Euroopan unionin solmimiin rahoitussopimuksiin sisällytettävissä lausekkeissa ihmisoikeuksien kunnioittamisesta.

Imbeni
Arvoisa puhemies, kiitän teitä, koska aikaistitte omaa vuoroanne puhemiehenä ja samalla mahdollistitte minulle puheenvuoron kysymyksestä, joka on nostattanut voimakkaita tunteita maassamme ja koko Euroopan unionissa. Eikä kerta ole ensimmäinen. Toivomme, että se olisi jos ei viimeinen niin ainakin viimeisiä, jolloin kuolemaantuomitun todellista, oikeudellista asemaa estetään varmistamasta kuolemaan saakka. Tässä tapauksessa kyse on syyttömäksi julistautuvasta ihmisestä, joka pyytää päästä DNA-testiin. Mielestäni Virginian osavaltion kuvernööri ja muut asianomaiset viranomaiset eivät voi jo pelkästään tässä tapauksessa korkeilta tahoilta lähetettyjen vetoomusten vuoksi pysyä asiassa ainakaan horjumattoman varmoina. Vajaan viikon kuluttua voi eräs ihminen olla surmattu, vaikka hän on syytön. Me Euroopan unionissa olemme sitä mieltä, että myös syyllisen surmaaminen valtion toimesta on rikos, mutta kun surmataan syytön, rikos on varmasti vielä vakavampi.
Toivokaamme, että Virginian osavaltion kuvernööri ottaa huomioon ainakin paavin vetoomuksen, vaikka hän jättäisikin huomiotta yksittäisten ihmisten vetoomukset sekä parlamenttien, hallitusten ja yksittäisten moraalisten auktoriteettien esittämät vetoomukset. Miksi ei toteutettaisi hyvin yksinkertaista elettä, jolla varmuudella vältytään riskiltä havaita huomenna, kymmenen päivän kuluttua, että on surmattu syytön ihminen? Emme pyydä Amerikan Yhdysvaltojen tuomarien korvaamista meillä, pyydämme yksinkertaisesti viisasta, lempeää ja ihmisen elämää kunnioittavaa elettä.

Ferrer
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat jäsenet, 23. heinäkuuta - kuten meille on muistutettu - Virginian osavaltiossa voidaan teloittaa viaton ihminen, jolle on annettu kuolemantuomio. Uskomattomana syynä tähän on se, että tuomitulle ei ole annettu mahdollisuutta DNA-kokeeseen, jota hän on pyytänyt 12 vuoden ajan todistaakseen syyttömyytensä ja joka voisi selvittää asian. Asian, joka on todistusaineiston perusteella hyvin sekava. Muistakaamme, että yksi päätodistajista on tunnustanut keksineensä lausuntonsa ja että korkein oikeus vahvisti Joseph O'Dellin kuolemantuomion ainoastaan yhden äänen enemmistöllä.
Tästä syystä tämä päätöslauselma ei koske ainoastaan kuolemantuomion kumoamista ja parlamentin toistuvien julkilausumien mukaista kannanottoa Joseph O'Dellin ja neljän muun kuolemaan tuomitun kansalaisen kuolemantuomion muuttamisesta lievemmäksi tuomioksi, vaan se koskee ennen kaikkea sitä, että Joseph O'Dellille pyydetään antamaan mahdollisuus osoittaa viattomuutensa.
Ihmiselämälle, kaikkien ihmisten elämälle antamamme arvo on saanut meidät yhdistämään äänemme niihin kaikkiin ääniin, jotka on korotettu pyytämään armoa Joseph O'Dellille, ja laatimaan hartaan vetoomuksemme Virginian osavaltion kuvernöörille, jotta jälleen kerran ei tehtäisi korjaamatonta tekoa.

Caccavale
Arvoisa puhemies, Joseph O'Dellin tapaus tarjoaa kaksi erilaista tulkintaa. Ensimmäinen on se, kuten kollegat sanoivat, että Joseph O'Dell on vaarassa kuolla syyttömänä, koska Yhdysvaltojen oikeuslaitos hangoittelee uuden DNA-testin sallimista vastaan, joka luultavasti vapauttaisi tämän miehen syytteestä. Toinen on se, että me pidämme O'Dellin tapausta nykyisen Yhdysvalloissa ja maailmalla sovelletun kuolemanrangaistuksen symbolitapauksena: kuolemanrangaistuksena, joka on valtion kosto, valtion toimeenpanemana murha, rikos, viranomaisvallan ja korskeuden harjoituksen osoitus ihmiselämää kohtaan. Me katsomme tämän olevan häpeäksi sille demokratian ja vapauden mallille, jota Yhdysvallat edustaa nykyisin koko maailmassa, mutta ennen kaikkea me katsomme O'Dellin tapauksen - näin on siksi, että meidän on pelastettava hänet - kaikkien kuolemantuomioiden symboliksi, joita langetetaan päivittäin salaa julkiselta mielipiteeltä sellaisissa maissa kuin Kiinassa, Iranissa, Sudanissa ja monissa muissa maailman maissa. Näin on siksi, että meidän on estettävä valtion toimeenpanemat murhat: se on sivistyskysymys!

Cars
Arvoisa puhemies, USA on ja on pitkään ollut demokratian esikuva maailmalle. Mutta maailman suurimmassa demokratiassa käytetään jatkuvasti kauhistuttavaa rangaistusmuotoa. Kuolemantuomio on peruuttamaton. Kuitenkin usein osoittautuu jälkikäteen, että teloitettu oli syytön. Kuolemantuomio ei vähennä rikollisuutta. Sitä vastoin se raaistuttaa yhteiskuntaa. Kuolemantuomio noudattaa aataminaikuista perinnettä: silmä silmästä, hammas hampaasta. Mutta raiskaajaa ei raiskata!
Me parlamentissa olemme järkyttyneitä USA: n lisääntyvistä teloituksista. Me toteamme, että teloitukset heittävät varjon presidentti Clintonin päälle. O'Dellin tapaus on meistä erityisen järkyttävä. Amerikkalainen oikeusjärjestelmä laiminlöi kertoa hänelle siitä oikeudesta, joka hänellä todella oli. Parlamentti toivoo, että USA luopuu O'Dellin teloituksesta samoin kuin kaikista muistakin.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jos on olemassa asia, jota Euroopan parlamentti voi vastustaa jyrkästi, asia on sen peräänantamaton ja kestävä vakuuttuneisuus välttämättömyydestä kieltää kuolemanrangaistus koko maailmassa, ja se on taisteltava, jotta kuolemanrangaistusta ei sovellettaisi siellä missä lainsäädäntö sitä edellyttää. Yhdysvaltojen tapaus, Joseph O'Dellin tapaus huolestuttaa meitä erityisesti: tapauksessa jossa - sen lisäksi, että tunnemme samoin kaikkia muita kuolemanrangaistuksia kohtaan, jotka pyrimme saamaan peruutetuiksi - olemme perusteellisen varmoja siitä, että todisteet syyllisyydestä ovat kaukana varmistetuista ja että uusi DNA-testi on tarpeen ja saattaa aikaansaada syytetyn vapauttamisen syytteistä.
Kaikista näistä syistä parlamentin tahto, jonka me ilmaisemme, on hyvin merkittävä. Jos tämä sanoma, paavin sanoman ohella, monien hyvää tahtovien miesten ja naisten sanoman ohella kykenee saavuttamaan Virginian kuvernöörin, toivon hänen kykenevän syttymään toivosta Joseph O'Dellin elämän pelastamiseksi 23. heinäkuuta ja hänen ohellaan monien muiden, jotka on tuomittu kuolemaan yhdysvaltalaisten vankiloiden kuolemansiivessä.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, tässä ajankohtaiskeskustelussa tulee säännöllisesti puheeksi suurrikollisten kuolemanrangaistukset Yhdysvalloissa. Myös tänään on näin.
Minun on tunnustettava, että minulla ei ole esillä olevasta konkreettisesta tapauksesta asiatietoja - ihmettelen, kenellä tällä pallonpuoliskolla on sellaisia tämän tapauksen suhteen. En tiedä, mihin hirveään rikokseen tai rikoksiin O'Dell on syyllistynyt. En halua ottaa kantaa niihin esillä olevan päätöslauselman perusteettomiin väittämiin, joissa annetaan ymmärtää, että tuomitun asiaa ei ole käsitelty oikeudenmukaisesti. Minun on kuitenkin todettava, että nämä väitökset epäoikeudenmukaisesta menettelystä esiintyvät kaikissa päätöslauselmissa, jotka liittyvät kuolemanrangaistukseen Yhdysvalloissa, mikä saa minut epäilemään niiden oikeutta. Sillä en ole Yhdysvaltain poliittisen ja oikeudellisen järjestelmän sokea ihailija, mutta kieltäydyn uskomasta sitä, että tuomioistuimet ja hovioikeudet ja jopa korkein oikeus käsittelisivät siellä niin kevytmielisesti ihmiselämää ja kuolemanrangaistusta.
En myöskään halua ottaa kantaa päätöslauselman yhtä perusteettomaan väitteeseen, että kuolemanrangaistus ei toimi pelotusvälineenä, eli ehkäisevänä tekijänä rikollisille. Tiedän, että kriminologit keskustelevat siitä. Mutta yhtä hyvin voitaisiin sanoa, että kuolemanrangaistus on jo säästänyt monien viattomien ihmisten - vapaana olevien rikoksenuusijoiden uhrien - elämän.
Haluan vain sanoa, että tulen itse maasta, jossa olemme viime vuonna kauhuksemme saaneet todeta, että tuomitut pedofiilisadistit, sairasmieliset lastenraiskaajat ja lastenmurhaajat päästetään parin kuukauden - korkeintaan parin vuoden - kuluttua vapaaksi ja yhteiskunnan keskuuteen. Vaikka jokainen psykiatri tietää, ettei näitä hirviöitä voida parantaa ja että he tulevat tekemään uusia uhreja. Ja vielä: tulen maasta, jossa tuomittu rikoksenuusija, lastenraiskaaja Dutroux päästettiin parin vuoden jälkeen vapaaksi ja sai lisäksi 80.000 frangia sosiaaliavustusta kuukaudessa, sosiaaliavustusta, jonka hän käytti, kuten oli odotettavissa, tyrmien rakentamiseen, joissa uusia uhreja kidutettiin ja murhattiin.
Kun ajattelen tätä kaikkea, en voi omantuntoni ja kunniani kautta hyväksyä esillä olevaa päätöslauselmaa, vaikka henkilökohtaisesti en kannatakaan kuolemanrangaistusta. Mutta olen valmis antamaan moraalisia opetuksia Amerikalla vasta silloin, kun minut on saatu vakuuttuneeksi siitä, että kotimaassani ja omalla mantereellamme suojataan heikkoja ja uhreja tehokkaasti rikollisia vastaan, eikä asia tänään ole niin.

Castagnetti
Arvoisa puhemies, äänestämme tästä päätöslauselmaesityksestä paitsi vahvistaaksemme - niin kuin olemme aina tehneet - vastustuksemme kuolemanrangaistusta kohtaan, valinnan sivistyksen puolesta, jonka Euroopan parlamentti on tehnyt monta kertaa jo sisimmistä moraalisista tunnoistamme - paavi sanoi hiljattain tähän tapaukseen viitatessaan, että ainoastaan Jumala on elämän ja kuoleman valtias - niin myös siksi, että tässä tapauksessa me tunnemme vastuumme eurooppalaisina parlamentin jäseninä myös päätöslauselmaesityksemme tekemisestä välttääksemme oikeudenkäytön virheen vaaran. Itseasiassa olemme konkreettisen oikeudenkäytön virheen edessä, mikä on nostattanut monia reaktioita koko maailmassa.
Tiedämme, että myös näihin kellonaikoihin erään yhdysvaltalaisen tuomarin, tuomari Spencerin, on tehtävä lopullinen päätös. Hän sanoi juuri eilen, että monet O'Delliä vastaan esitetyt todisteet ovat kyseenalaisia eikä niiden aitoutta ole varmistettu. Näiden riskien edessä me siis tunnemme vastuumme eurooppalaisina parlamentin jäseninä päätöslauselmaesityksemme tekemisestä pyytääksemme Virginian kuvernööriä olemaan panematta täytäntöön teloitusta ennen kuin hän on antanut luvan uuden varmistuksen tekemille todisteiden paikkansa pitävyyden osoittamiseksi, erityisesti DNA: n osalta. Kaikki tehtävissä oleva yhden ainoankin ihmisen hengen pelastamiseksi on tehtävä. Äänestämme tänään päätöslauselmaesityksestä tässä hengessä.

Amadeo
Arvoisa puhemies, valtion koston makaaberi liturgia lähestyy luvuttoman monennetta kertaa 23. heinäkuuta. Tuona päivämääränä O'Dell lakkaa olemasta ongelma maansa oikeuslaitokselle, mutta ongelma, joka antaa ihmisen omalletunnolle " laillisen" mahdollisuuden tappaa oman lajinsa jäsen, kärjistyy. Minä en halua tietää, onko O'Dell syytön vai syyllinen, eikä minua kiinnosta tietää, olivatko kaikki ne ihmiset syyttömiä vai syyllisiä, joiden kuolemantuomio on avoimesti, puolittain salaa tai salaa pantu täytäntöön viimeisen vuorokauden aikana: heidät teloitettiin ilman paavin väliintuloa, ilman Euroopan parlamentin väliintuloa, ilman valitushuutoa julkisen mielipiteen herättämiseksi. O'Dellistä on tultava ennakkotapaus, luvuttoman mones ennakkotapaus, joka muovaa suuren maan, kuten Yhdysvallat on, edelleen väkivaltaisena pysynyttä kulttuuria. Yhdysvalloissa oli ensimmäinen, demokraattinen perustuslaki, ja maa on monien silmissä lukuisilla aloilla jäljittelemisen arvoinen malli. Juuri siksi että he soveltavat kuolemanrangaistusta monissa osavaltioissa - liian monissa -, he antavat alibin niille paljon vähemmän demokraattisille kommunistimaille, jotka pitävät kuolemanrangaistusta perusteltuna enemmän tai vähemmän oikeuteen perustuvassa järjestyksessään.
Kenia

Fassa
Arvoisa puhemies, jokin päivä sitten muutamat kansalaiset, jotka pyysivät Keniaan institutionaalisia vähimmäisuudistuksia, jotka ovat välttämättömiä seuraavien vaalien asianmukaiselle toimittamiselle, joutuivat poliisin raa'asti kohtelemiksi, mikä aiheutti ainakin 17 ihmisen kuoleman. Kenian vakauden horjuminen vahingoittaisi vakavasti ihmisoikeuksia ja saattaisi horjuttaa koko alueen vakautta. Siksi on ainakin kaksi ehdottoman välttämätöntä asiaa. Ensiksi, Kenian poliisivoimien raa'an käytöksen johdosta jyrkkä tuomio kaikilta ja erityisesti Euroopan parlamentilta, ja toiseksi, kaikkein soveliaimman mahdollisen tukemme antaminen Kenialle maassa toimitettavien vapaiden ja asianmukaisten vaalien toimittamisen turvaamiseksi.

Pettinari
Arvoisa puhemies, minäkin olen sitä mieltä, kuten kollegani Fassa, että Nairobissa tapahtunut opposition mielenosoitusten tukahduttaminen poliisivoimin on osoituksena siitä, missä määrin Kenian hallitus perustuu väkivaltaan ja ihmisoikeuksien sekä yhteiskunnallisten ja poliittisten oikeuksien kieltämiseen. Mielestäni on perusteltua myös vaatia syvien, perustuslaillisten uudistusten toteuttamista Keniassa ennen ilmoitettuja presidentin- ja parlamenttivaaleja. Ilman näitä uudistuksia vaaleista tulee farssi ja niistä tulee luvuttoman mones Arap Moin henkilökohtaisen vallan pakolla aikaansaatu legitimointi. Pyydän neuvostoa ja komissiota muistuttamaan Kenian hallitusta Lomén sopimuksen 5 artiklan sisällöstä antamalla heille samalla tiedoksi Euroopan aikomuksen keskeyttää taloudellinen yhteistyö Kenian kanssa, jos hallitus aikoo jatkaa kaikkien poliittisten demokratisointivaatimusten veristä tukahduttamista. On täysin ilmeistä, että Kenia kärsii demokratian puutteesta ja että Kenian kansa vaatii parhaillaan radikaaleja uudistuksia näiden viikkojen mielenosoituksissa. Mielestäni Euroopan unionin tehtävä on suosia tätä prosessia, muutoin on olemassa riski, että yhteistyömme maan kanssa ei palvele mitään.

Günther
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, tiedot, joita saamme Keniasta, ovat todellakin kaikkea muuta kuin tyydyttäviä. Haluaisin kuitenkin todeta kolme asiaa ja suunnata kolme kysymystä oppositiolle: Ensinnäkin minusta tuntuu, että osaksi vasta nyt kolmannessa maailmassa tapahtuu muutoksia, joita tapahtui KeskiEuroopassa 90-luvun alkupuolella, eli blokit ja hallinnot, jotka aikanaan olivat horjumattomia ja joiden demokraattista laillisuutta kukaan ei uskaltanut ravistella tai ilmaista epäilevänsä. Näiden taustoja kysellään nyt.
Toiseksi oppositio ei merkitse ilman muuta demokratian uhkaa. Toivokaamme, ettei tästä tule samanlaista kuin Zaïressa. Kolmanneksi meidän on huolehdittava siitä, että katuteurastuksista ja mielenosoituksista ei tule itsestäänselvyyksiä, joita ei sitten enää voida pysäyttää.
Nyt minun kolme kysymystäni: Ensinnäkin, hallitus on kieltänyt oppositiota ilmoittamasta mistään kokoontumisista, jotka vanha brittien siirtomaavallan aikainen lainsäädäntö salli, jottei ulkomaille anneta vaikutelmaa, että niiden kokoontumisvapautta edelleen rajoitettaisiin. Pitääkö tämä paikkansa tai onko komissiolla tästä jotakin tietoa?
Toiseksi, millainen on opposition valmius välttää väkivaltaa, kun ilmoitetut perustuslain muutokset astuvat voimaan? Kolmanneksi, mitä komissio on aikonut tehdä, jotta presidentti Moi ryhtyisi myös todella nopeasti toimeenpanemaan ilmoitustaan perustuslain muutoksista?

Telkämper
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, viime aikoina me olemme kuulleet Afrikasta jatkuvasti uusia ilmoituksia väkivallankäytöstä, sodista ja väkivaltaisista yhteenotoista mielenosoituksissa, nyt myös Keniasta. Pitkän siirtomaavaltakauden jälkeen, siitä siirtymisajan jälkeen, vaikuttaa olevan nyt välttämätöntä, että me tarjoamme näille valtioille suunnitelmia tai tukeamme, oli se sitten taloudellista tai koulutuksellista, jotta ne voivat todella löytää tien demokratiaan.
Paraikaa neuvotellaan Lomén sopimuksesta uudelleen. Meidän päämäärämme tulisi olla määrittää uudessa sopimuksessa demokratialauseke ja tarjota sille myös välineitä. Näin voitaisiin näissä maissa kouluttaa ihmisiä, he voisivat ehkä tulla tänne ja saada koulutusta hallintouudistuksia tai perustuslakia koskevissa asioissa.
Mitä tulee Keniaan, ei tietenkään käy laatuun, että mielenosoitukset tukahdutetaan väkivaltaisesti, oli niille pyydetty lupaa tai ei. Mielestäni kyse on ihmisoikeuksista, joita tulee puolustaa. Meidän pitäisi muistuttaa Keniaa juuri AKTsopimuksella, yhteistyöllä EU: n kanssa siitä, että tässä asiassa on toimittava rauhanomaisin keinoin.

Vecchi
Arvoisa puhemies, Lomén sopimuksen 5 artiklassa määritellään keskeiset piirteet niille tunnusmerkeille, jotka jokaisen maan on täytettävä, jotta ne voivat olla täysipainoisesti osallisina kyseisessä sopimuksessa. Solmiessaan sen kaikki AKT-valtiot ovat sitoutuneet kunnioittamaan ihmisoikeuksia sekä käynnistämään demokratisoinnin ja moitteettoman hallinnon.
Kaikki viime päivinä Keniassa tapahtunut osoittaa, että maa ja sen hallitus ovat vielä hyvin kaukana välttämättömistä vähimmäisstandardeista, joilla arvotetaan minkä tahansa maailman maan demokraattisuutta.
Kansojen pyrkimys demokratiaan ja yksilön vapauteen ilmenee nyttemmin hyvin voimakkaasti koko Afrikan mantereella. Se on ollut jo monta vuotta merkittävin ja myönteisin uusi asia Afrikan tilanteessa, mikä saattaa mahdollistaa koko mantereella sen, että sen oma yhteiskunnallinen, sosiaalinen ja taloudellinen kehitys pohjautuu lujaan ja kaikkien hyväksymään perustaan.
Kuinka paljon se onkaan pyrkinyt esille Keniassa, jossa Arap Moin hallituksen vastustajat ovat suurissa mielenosoituksissa vaatineet lainsäädännön ja perustuslain uudistuksia, joilla mahdollistetaan se, että seuraavat vaalit ovat todella vapaat ja säännönmukaiset.
Mielenosoitusten raaka tukahduttaminen, joka aiheutti lukuisia kuolonuhreja ja jota seurasi tukahduttava pidätysaalto, osoitti jälleen kerran sen, että Kenian hallituksella ei tunnu olevan aikomusta hyväksyä ilmaisunvapautta eikä maan todellista demokratisoimista.
Näin ollen on välttämätöntä, että Euroopan parlamentti tuomitsee voimakkaasti Kenian poliisivoimien toimet ja että kaikkia painostuskeinoja käytetään hyväksi, jotta voitaisiin kääntää uusi sivu maan historiassa.
Voimme ilmaista vielä kerran tukemme kansainvälisen yhteisön aloitteelle, jolla 19 maan Nairobiin sijoitetut suurlähettiläät tuomitsivat jyrkästi järkyttävät tapahtumat ja pyysivät hartaasti käynnistämään demokraattisen uudistusprosessin.
Kenian tilanteen kehityksellä on lisäksi keskeinen merkitys koko alueelle, Itä-Afrikalle ja suurten järvien alueelle, joilla on välttämätöntä enemmän kuin koskaan muodostaa vakaat, demokraattiset ja kehityssuuntautuneet olosuhteet.
Peru

Bertens
Kiitos, arvoisa puhemies, Peru on ollut uutisissa panttivankien takia, mutta tällä hetkellä maasta tulee muita levottomuutta herättäviä viestejä. Mielipiteen ilmaisun vapautta ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ei kunnioiteta. Tarkoitan salaisten tuomioistuimien olemassaoloa, armahduslainsäädäntöä, joka jättää ihmisoikeuksien loukkaajat rankaisematta, toimittajien uhkailua ja toimenpiteitä sellaisia tiedotusvälineitä vastaan, jotka puhuvat kriittisesti hallituksesta, kolmen perustuslaillisen oikeuden tuomarin erottamista, jonka Perun kongressi teki hallituspuolueen tuella, koska tuomarit vastustivat lakia, jonka pitäisi mahdollistaa suuren sankarin, panttivankidraaman ratkaisijan, Fujimorin uudelleen valinta.
Arvoisa puhemies, kaikki nämä asiat ovat ristiriidassa niiden periaatteiden kanssa, joihin oikeusvaltion vuonna 1997 tulee perustua. Siksi Perun hallitukselle on tehtävä selväksi, että ilman olosuhteiden muutosta ja paluuta normaaliin elämään Euroopan unionin on vaikeata pitää yllä normaalia suhteita Peruun.

Howitt
Arvoisa rouva puhemies, nyt on Perun viimeisen kansallisen lakon kahdeskymmenes vuosipäivä, ja tänään lakkolaiset osallistuvat eri puolilla maata suuriin marsseihin heiltä puuttuvien taloudellisten, yhteiskunnallisten ja laillisten oikeuksien puolesta. Tämän parlamentin Peruun viime syyskuussa lähettämän valtuuskunnan ja kongressin jäsen Cansecon meille Brysselissä aikaisemmin tässä kuussa antamien erittäin vakavien kertomusten jälkeen on oikein, että Euroopan parlamentti liittyy tänään protestoiviin ja ilmaisee huolemme Perun jatkuvista ja järjestelmällisistä ihmisoikeusrikkomuksista.
Cansecon todistajanlausunnosta tekivät vielä järkyttävämmän viime sunnuntaiaamuna Perun televisiossa esitetyt raportit, joissa käsiteltiin laajaa salakuuntelujärjestelmää, jota Perun turvallisuusjoukot käyttävät oppositiojohtajia ja vanhempia virkamiehiä vastaan, mukaan lukien hallituksen oma ulkoministeri, joka on nyt ymmärtääkseni eronnut.
Tätä taustaa vasten vaadimme Perun perustuslakituomioistuimesta erotetun kolmen tuomarin asettamista takaisin virkaansa. Mikäli näin ei tapahdu, osoittaa se selvästi, että toistuvat kansainväliset vaatimukset oikeuslaitoksen riippumattomuudesta ja demokraattisten normien kunnioittaminen on jälleen kerran sivuutettu.
Tätä taustaa vasten meidän täytyy myös tänään tuomita uhkaukset ja hyökkäykset, jotka kohdistuvat Perun tiedotusvälineisiin, jotka pyrkivät ainoastaan raportoimaan vapaasti ja oikeudenmukaisesti tapahtuneista ihmisoikeusrikkomuksista. Punossa viime lokakuussa tapahtunut pommi-isku Global-televisioasemaa vastaan, Nañassa 25. kesäkuuta tapahtuneet ruumiilliset hyökkäykset kolmea En Persona -televisio-ohjelman toimittajaa vastaan, San Miguelissa 1. heinäkuuta tapahtunut väkivaltainen hyökkäys 'Ojo'-sanomalehden poliittista päätoimittajaa kohtaan ja tällä viikolla tapahtunut Perun kansalaisuuden riistäminen Baruch Ivcheriltä, Perun television toisen kanavan omistajalta, ovat hyökkäyksiä riippumatonta journalismia vastaan, mikä tulisi estää perustuslaillisin varokeinoin.
Tänään Eurooppa tuomitsee lisäksi Perun turvallisuusjoukkojen harjoittaman järjestelmällisen ja raa'an ruumiillisen kidutuksen. Samalla kun suhtaudumme myönteisesti armahduksia ja epäoikeudenmukaisesti terrorismista tuomittujen vankien asemaa käsittelevän väliaikaisen neuvoa-antavan valiokunnan toimintaan, vaadimme näiden tapausten uutta käsittelyä tuomioistuimessa ja korvausten maksamista täysimääräisinä kansainvälisten ihmisoikeuksia koskevien lakien mukaan. Ilmaisemme tänään syvän huolemme siitä, että Peru on jatkuvasti kieltäytynyt välittämästä kansainvälisistä protesteista niin sanottuja " kasvottomia tuomareita" vastaan, joita kansainvälinen yhteisö ei voi missään tapauksessa hyväksyä.
Euroopalla on osansa esitettävänä yhteistyössä Perun kanssa pyrittäessä yhdistämään köyhyyden jakama maa, ei vähiten sisäisten pakkosiirtolaisten uudelleenasuttamiseen tarkoitetun avun kautta, jonka kanssa olen itse tekemisissä, mutta voimme tehdä sen vain hallituksen takaamien ihmisoikeuksien perusteella, joissa tämänpäiväinen keskustelumme on paljastanut perustavanlaatuisia puutteita.

González Álvarez
Arvoisa rouva puhemies, me ilmaisimme aikanamme selvän kantamme tärkeän henkilöryhmän ottamisesta panttivangeiksi Japanin suurlähetystössä. Siitä huolimatta tuomitsimme myös - ehdotimme päätöslauselmaa mutta se ei edennyt - sen tavan, jolla presidentti Fujimori tunkeutui Japanin suurlähetystöön ja murhasi - niin on sanottava - siellä olevat ihmiset ilman mitään mahdollisuutta päästä oikeuden eteen.
Minun mielestäni asia unohtui kovin nopeasti, siitä ei enää puhuttu, mutta valitettavasti ne jotka käyttävät epädemokraattisia keinoja, kuten presidentti Fujimori, ovat sittemmin osoittaneet, että sillä mitä hän silloin teki on yhteyttä sanomalehtimiehille, Diario de la Repúblicalle, televisiokanaville ja radioasemille esitettyihin uhkauksiin, kuten toverini Howitt sanoi. Eikä siinä vielä kaikki, sillä selviä uhkauksia ovat saaneet myös opposition johtohenkilöt, kuten Díez Canseco, joka on vieraillut Brysselissäkin ja puhunut kaikille puolueryhmille.
Myös panttivankidraaman syy on unohdettu. Syynä panttivankien ottamiselle olivat yli 5 000 poliittisen vangin epäinhimilliset olot Perun vankiloissa. Euroopan unionin olisi uudelleen pohdittava suhteitaan tässä tapauksessa Peruun mutta myös muihin Latinalaisen Amerikan maihin ja painostettava niitä, jotta vastaavanlaiset tapahtumat eivät pääse toistumaan.
Arvoisa komissaari, odotan edelleen vastaustanne, mutta minulla on nyt toinen kokous ja joudun jälleen poistumaan. Toivottavasti voin lukea vastauksenne istunnon pöytäkirjasta.

Lenz
Arvoisa puhemies, Peru on aina ollut Latinalaisen Amerikan murheenkryynimme. Ensin oli kyse taloudesta, mutta sillä menee nyt hieman paremmin. Aina on ollut kyse terrorismista, joka on näyttänyt meille kauheat kasvonsa. Silti ei ketä tahansa, joka hyökkää hallitusta vastaan, saa epäillä terrorismista.
Nyt meidän varsinainen huolenaiheemme Perussa on demokratia. Toukokuussa Caracasissa pidetyssä yhteisparlamentaarisessa konferenssissa meillä oli runsaasti tilaisuuksia keskustella perulaisten kollegojemme kanssa.
Nykyinen hallitus uhkaa mielipiteenvapautta ja tuomioistuinten riippumattomuutta, ja haluaisimme siksi erityisesti kehottaa vähintään kunnioittamaan Perun perustuslain sääntöjä. Sillä vain silloin maassa voidaan palauttaa tasapaino taloudellisen vakauttamisen, terrorismin vastaisen taistelun sekä mielipiteenvapauden ja poliittisen elämän uudelleenkukoistuksen välillä. Ei ole epäilystäkään siitä, että nykyinen presidentti ei juurikaan halua kuulla poliittisista puolueista; ne ovat myös hyvin heikkoja. Mutta mielestäni meidän pitäisi auttaa ja vaatia asiassa juuri siksi, että kaikilla meidän puolueillamme on suhteita Peruun. Tässä mielessä ryhmäni tukee päätöslauselmaa.

Kreissl-Dörfler
Arvoisa puhemies, muutamia päiviä sitten Baruch Ivcherilta peruttiin Perun kansalaisuus. Hänen rikkomuksensa oli, että hän oli kertonut televisiokanavallaan " frecuencia latina " ihmisoikeusaktivistien ja intellektuellien vastaisista valvontatoimista. Perussa ei ole tällä hetkellä lehdistön- eikä mielipiteenvapautta. Se joka arvostelee presidentti Fujimoria, joutuu hengenvaaraan. Eräs salaisen palvelun agentti paloiteltiin neljään osaan, koska hän julkisti valtion tekoja lehdistölle. Hänen asianajajansa pelkäävät oman henkensä puolesta. Perun tuomioistuinten suut on tukittu; kolme tuomaria, jotka eivät pitäneet Fujimorin kolmatta uudelleen valitsemista perustuslain mukaisena, saivat nopeasti ammatinharjoittamiskiellon. Korkein perustuslakituomioistuin on hajoamassa. Perun järjestelmä muistuttaa yhä enemmän sotilasdiktatuuria. Presidentin neuvonantaja Montesinosilla, joka tunnetaan maailmalla Narco-kenraalina, on ohjakset tiukasti käsissään. Rohkeista kansanedustajista, kuten Xavier Diez Cansecosta, joka vielä kaksi viikkoa sitten vieraili parlamentissamme, on tullut ja tulee Montesinosin ihmisten suunnittelemien attentaattien uhreja, mikä on todistettu. Epäinhimillisissä vankiloissa viruvat tuhannet poliittiset vangit ilman oikeudenkäyntiä. Ei edes Punainen Risti saa käydä heidän luonaan. Samanaikaisesti armahduslaki sallii sotilaille rankaisemattomuuden heidän väkivallanteoistaan ja julmuuksistaan.
Meillä oli viime vuonna vieraillessamme Perussa tilaisuus keskustella presidentti Fujimorin kanssa. Voin vain sanoa, että olen harvoin nähnyt niin jääkylmää, tinkimätöntä poliitikkoa. Myös vaikka hänellä on näyttää taloudellista kehitystä - me emme voi missään tapauksessa hyväksyä järjestelmää, joka on sikäli epädemokraattinen, että se pakottaa väestön olemaan hiljaa, jottei heitä teloitettaisi. Odotan Euroopan unionilta, että jatkuva yhteistyö vaatii Perulta merkittäviä parannuksia ihmisoikeustilanteeseen ja demokratisointiin, muutoin me emme voi enää esittää suuria vaatimuksia.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, en ole kovin mielelläni eri mieltä kuin ystäväni KreisslDörfler ja Bertens, mutta siitä huolimatta minulla on tässä asiassa eri mielipide.
Kun tänään puhutaan Perusta, pitäisi oikeastaan aina kuvitella mielessään, miltä Peru vielä 10 vuotta sitten näytti, missä tilassa maa oli, kun rikollisten terroristijärjestöjen väkivallanteot olivat vaatineet yli 20 000 syyttömän hengen ja aiheuttaneet yhteiskunnalle ja taloudelle arvioimattomissa olevaa vahinkoa. Kun katsoo Perua tänään, näkee maan, joka pyrkii kovasti institutionalisoimaan järjestelmän, joka lopettaa terrorismin ja yrittää antaa kansalaisille jälleen vahvaa luottamusta omaan maahan.
Emme saisi unohtaa, että Perun hallitus on esimerkiksi perustanut komission, joka tutkii tuomioita, jotka on annettu terrorismista, ja se on viime kuukausien aikana oikaissut yli 500 tuomiota. Emme saisi myöskään unohtaa, että sotilastuomioistuin on myös tuominnut neljä upseeria virka-aseman väärinkäytöstä. Peru pyrkii valtaisasti poistamaan terroritekojen varjostaman menneisyytensä aiheuttaman huonon maineen, ja mielestäni meidän ei pitäisi tällä hetkellä arvostella liikaa, vaikka sitäkin tarvitaan, vaan meidän pitäisi myös rohkaista ja tukea.
Naisten sukupuolielinten silpominen Egyptissä

Mohamed Ali
Arvoisa rouva puhemies, olen hyvin iloinen siitä, että monien turhien yritysten jälkeen ottaa tämä asia esille parlamentissa meillä on vihdoin yhteinen päätöslauselma naisten sukupuolielinten silpomisesta.
Haluan ensiksi esittää valitukseni ja tuomita jyrkästi naisten sukupuolielinten silpomisen niin Egyptissä kuin kaikkialla muuallakin, missä harjoitetaan tätä kammottavaa tapaa.
Toiseksi haluan tehdä selväksi, että kyseistä tapaa, joka on peräisin Afrikasta ja on osa vanhoja, arkaaisia perinteitä, ei voida objektiivisesti perustella millään uskomuksella tai tunnustuksellisuudella, ja näin ollen meidän on tuomittava tämä tavanomainen teko, joka tehdään joka tapauksessa tuomittavan käytännön vuoksi.
Kolmanneksi pyydän ponnekkaasti, että Euroopan parlamentti ja Euroopan unioni pakottavat asianmukaisilla keinoilla kyseistä tapaa harjoittavat maat noudattamaan tarkasti yleisiä ihmisoikeuksia ja kiistämättömiä naisten oikeuksia ehdottoman tasa-arvoisella tasolla.
Naisten oikeuksien ja arvokkuuden kunnioittamisesta on esitettävä luja ja kiireellinen vaatimus. Hyväksymällä tämän päätöslauselman parannamme osaltamme monien naisten elämisen laatua ja autamme yleisesti kyseistä tapaa harjoittavia yhteiskuntia ja kansoja tulemaan tietoisiksi siitä, mitä se todella merkitsee.
Painotan näin ollen sitä, että päätöslauselman kaikki kohdat toteutetaan.

Kokkola
Arvoisa puhemies, kyseessä ovat monien ankarien taistelujen kautta saavutetut ihmisoikeudet, jos otamme huomioon Yhdistyneiden kansakuntien sopimuksen lasten oikeuksista vuodelta 1989, Pekingin konferenssin naisten oikeuksista vuonna 1995, Kairon kansainvälisen kongressin sekä muita. Ja nyt tulee Kairon hallintotuomioistuimen päätös sallia naisten ympärileikkaukset julkisissa sairaaloissa, mitätöiden näin terveysministeriön päätöksen kieltää kyseinen leikkaus.
Mitä hyötyä sitten on kongresseista, julistuksista, sopimuksista ja päätöksistä, jos ei ole edes alkeellista puuttumisoikeutta vähäpätöisiin ihmisoikeusrikkomuksiin? Emme voi hyväksyä uskonnon ja tapojen käyttämistä tekosyinä väkivaltaan naisia kohtaan, väkivaltaan, joka ennen kaikkea kohdistuu alaikäisiin tyttöihin, joilla ei ole valinnan vapautta. Millä oikeudella joku hallintotuomioistuin loukkaa ihmisyyttä ja ihmisarvoa? Euroopan unionin velvollisuus on vastustaa tätä askelta taaksepäin, jota pääasiassa islamilaiset fundamentalistit yrittävät ottaa jälleen naisia vastaan. Euroopan unionin tulee korottaa äänensä naisten oikeuksien ja ihmisoikeuksien puolesta. Naisten sukupuolielinten silpominen muka uskonnollisista syistä on barbaarinen teko, puuttuminen luonnonlakeihin, se on luonnon naisille suoman oikeuden riistämistä. Sitä paitsi, kuka pystyy ennustamaan ne fyysiset ja psyykkiset seuraukset, joita tällä luonnonvastaisella puuttumisella naisen ruumiiseen on? Euroopan unionilla on velvollisuus on luoda tiedotuskampanjoita maissa, joihin unioni on jollain tavoin sitoutunut, ja velvollisuus huolehtia, että jäsenvaltiot kieltävät naisten ympärileikkauksen omien rajojensa sisällä.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, on surullista, että meidän on otettava kantaa täällä parlamentissa ja että meillä on syy ottaa kantaa siihen sukupuolielinten silpomiseen, jota yhä tapahtuu maailmassa. Eikä vain, kuten me mukavuudenhalusta haluamme uskoa, Afrikassa. Tällaista tapahtuu myös Euroopassa. On todellakin kyse naisten omaa ruumista koskevan oikeuden loukkaamisesta eikä sitä voida hyväksyä. Olimmekin järkyttyneitä, kun Kairon hallinto-oikeus purki Egyptin hallituksen tekemän päätöksen sukupuolielinten silpomisen kieltämisestä.
Mielestäni on hyvä, että parlamentti vastustaa tätä ja sanoo samalla, että meidän on tehtävä kaikkemme, jotta tämä silpominen kielletään ja saadaan rangaistavaksi, myös omissa jäsenvaltioissamme.

Lenz
Arvoisa puhemies, voin yhtyä monissa kohdin edellä puhuneisiin kollegoihin. Minusta tämä on pahin ihmisoikeusloukkaus, jonka voi kuvitella kohdistuvan naisiin eikä sille ole uskonnollisia eikä lääketieteellisiä perusteita. Sitä selittää luoja paratkoon vain monissa maailman osissa - ei vain Euroopassa, vaan osittain myös Aasiassa - ainoastaan perinne, jota me nyt vastustamme valistuksen avulla. Tämä on yksi aroimmista ongelmista, kun puhutaan afrikkalaisten tai näiden maiden naisten kanssa, sillä vastustuksen on periaatteessa tultava heidän omista riveistään meidän avullamme, jotta tämä perinne voidaan lakkauttaa.
Siksi meidän pitäisi todella tehdä kaikkemme lisätäksemme valistusta. Me voimme vain vedota Egyptin hallitukseen. Se haluaa kuitenkin olla nykyaikainen valtio, suuri, alueen johtava valtio. Asiaa auttaa valistus ja tämän perinteen vastustaminen, jota valitettavasti myös monet näiden maiden naiset kannattavat. Meidän pitäisi myös nähdä, että me teemme omien kanaviemme kautta vielä enemmän kuin YK: ssa ja UNICEF: ssa jo tapahtuu.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, tuomitsen sukupuolielinten silpomisen ja siksi olen huolestunut Egyptin kanssa solmittavan assosiointisopimuksen esittelijänä tuomioistuimen päätöksestä. On hyvä merkki, että hallitus valittaa asiasta. Tämä on nähdäkseni osoitus siitä kovasta taistelusta, jota presidentti Mubarak käy pitääkseen maansa vapaana fanaattis-ortodoksisen uskonnollisen ryhmän käsistä. Hämäävät tiedot kuten, että esimerkiksi Israelista tulevassa purukumissa olisi seksuaalisesti stimuloivaa adrenaliinia, sopivat fanaatikkojen tapaan pyrkiä saamaan hallinto valvontaansa. Financial Times -lehdessä luki hiljattain, että militantti islamilainen järjestö kuulutti aselevon viiden vuoden jälkeen. Egypti kärsii liikakansoituksesta ja kaikista kehitysongelmista, jotka liittyvät siihen. Egypti on osa Lähi-itää, tärkeä maa rauhan kehityksen kannalta.
Siksi, arvoisa puhemies, tehkää poliittinen johtopäätös: on tärkeää, että Euroopan unioni päättää mahdollisimman pian assosiointisopimuksesta ja solmii sen ja näin voimme ottaa Egyptin lopullisesti mukaan Välimeren alueen toimintaan.

Fassa
Arvoisa puhemies, ympärileikkauskäytäntö Egyptissä asettaa Euroopan parlamentille kiintoisan juridisen ongelman. Länsimaisen juridisen perinteen maissa hallintotuomioistuinten ja valtioneuvostojen, minne niitä on perustettu, keskeisenä tehtävänä on suojella kansalaisia julkishallinnon tai hallitusten väärinkäytöksiä vastaan. Egyptissä on tapahtunut täsmälleen päinvastoin. Juuri tästä syystä on ehdottoman välttämätöntä, että Euroopan parlamentti vastustaisi epäoikeudenmukaista, pelkästään oikeustieteeseen perustuvaa käytöstä suojellakseen sekä ei länsimaista vaan maailman kattavaa juridista sivistystä että kaikkia Euroopan unionissa asuvia, ottaen huomioon - kuten muut kollegat jo tulivat sanoneeksi -, että naisten ympärileikkauksia tehdään valitettavasti myös tiettyjen unionin jäsenmaiden alueella.

Pailler
Tuomitsemme jyrkästi Kairon hallintotuomioistuimen ja Egyptin valtioneuvoston päätöksen, jotka ovat taas kerran osoitus islamilaisen fundamentalismin leviämisestä useissa maissa, tässä tapauksessa klitoriksen poiston ja muualla perhesäännöstön tai terroristitekojen kautta. Tuomitsemalla klitoriksen poisto, joka toisinaan johtaa kuolemaan ja aina elinikäiseen vammautumiseen, ja edistämällä seksuaalisuutta, jossa mielihyvä ja nautinto sallitaan ja niitä arvostetaan, autamme Egyptin hallitusta ja kaikkia niitä muslimeja, jotka vastustavat fundamentalisteja.
Meidän on osoitettava selvästi, että nämä fyysiset kidutukset johtavat symboliseen väkivaltaan joka, kuten antropologi Maurice Godelier toteaa, vieraannuttaa naiset ja saa heidät jatkamaan näitä barbaarisia tekoja ja siten oikeuttamaan nämä joidenkin " kulttuurisidonnaisiksi" nimittämät käytännöt, koska naiset muka itse hyväksyvät ne ja harjoittavat niitä.
Luopukaamme sellaisten ihmisten tekopyhyydestä ja velttoudesta tai parhaimmillaankin tietämättömyydestä ja kevytmielisyydestä, jotka jopa täällä ovat näennäistä suvaitsevaisuutta tekosyynä käyttäen vedonneet kulttuurien ja niihin liittyvien käytäntöjen kunnioittamiseen ja asettaneet sen perusteella kyseenalaiseksi ihmisoikeuksien ja kaikkien ihmisten henkilökohtaisen koskemattomuuden yleisen periaatteen.

Leperre-Verrier
Kairon hallintotuomioistuimen tuomio, jolla kumotaan Egyptin terveysministeriön määräys maan valtiollisissa sairaaloissa tehtävien klitoriksen poistojen kieltämisestä, merkitsee taantumista sukupuolielinten silpomista, jonka uhreja naiset Egyptissä ja muualla ovat, vastustavassa toiminnassa. Egyptin hallitus teki oikean päätöksen, joka on ihmisoikeuksien julistuksen ja - onko tästä vielä tarpeen muistuttaa - Kairossa ja Pekingissä pidettyjen kansainvälisten naistenkonferenssien pöytäkirjojen mukainen. Hallitusta olisi siis kannustettava jatkamaan pyrkimyksiään vaatimalla tämän ihmisarvoa alentavan tuomion kumoamista.
Egyptin naiset eivät ole ainoita, jotka tällä hetkellä kärsivät tästä ongelmasta, sillä on todettava, että klitoriksen poistamiskäytäntö, jonka uhreja naiset ovat, ei ole läheskään hävinnyt maailmasta. UNICEF aloitti jo 1980-luvulla tätä aihetta koskevan kampanjan, mutta tämä torjuntatyö on vieläkin ajankohtaista. Myös jäsenvaltioissa tällä käytännöllä, joka tosin on kielletty, on lukuisia kannattajia, jotka usein saavat osakseen syyllisyydentuntoista sääliväisyyttä. Sillä vielä kerran on toistettava, että ruumiillinen koskemattomuus kuuluu ihmisen perusoikeuksiin ja, hyvät kollegat, siihen kohdistuvia loukkauksia ei oikeuta mikään perinne tai uskonto.
Tunisia

Fassa
Arvoisa puhemies, Tunisia on muodollinen demokratia, mutta ei varmasti vielä sisällöllinen. Maan talouden nykyaikaistaminen on varmasti kohentanut tunisialaisten elinolosuhteita, mutta ei mahdollisuutta käyttää kouriintuntuvasti heidän poliittisia ja yhteiskunnallisia oikeuksiaan. Maassa on syntynyt omalaatuinen vainon muoto: joka ei samaistu hallitsevaan puolueeseen, sitä hallintoviranomaiset ja suorastaan yksityiset ihmiset estävät käyttämästä keskeisiä perusoikeuksia, kuten liikkumisvapautta ja ilmaisunvapautta, vaikka ne käsitteinä tunnustetaankin.
Tämän osoittaa herra Chamarin tapaus, jota ei varmasti voida estää palaamasta maahansa sen pelkän, yksinkertaisen seikan perusteella, että hän on osallistunut kuulemistilaisuuteen tiettyjen Euroopan parlamentin osien mukana. Siten pelissä ei ole ainoastaan demokratian harjoittaminen Tunisiassa vaan myös ja ennen kaikkea parlamentin ja koko Euroopan unionin arvokkuus.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, herra komissaari, kun me tänään käsittelemme Tunisiaa koskevaa päätöslauselmaa, ei se tapahdu siksi, että tilanne Tunisiassa olisi erittäin paha. On monia maita, joissa ihmisoikeusloukkaukset ovat paljon laajempia ja pahempia. Mutta me pidämme Tunisiaa naapurinamme, ystävänämme, ja me olemme pohjoisafrikkalaisia naapureitamme kohtaan, joissa tilanne on hyvin arka ja hyvin vaikea, erityisen kriittisiä.
Me olemme vakuuttuneita siitä, että jokaisen maan taloudellinen kehitys, sosiaalinen kehitys, myös Tunisian, riippuu ratkaisevasti siitä, miten niiden kanssa kehitetään samanaikaisesti ihmisoikeuksia. Haluaisin tehdä selväksi, että tässä asiassa on tapahtunut erittäin myönteistä kehitystä aikaisemmin. Haluaisin kuitenkin tehdä myös selväksi, että me olemme viime aikoina saaneet myös kokea sellaista, joka ei ole meitä juurikaan ilahduttanut. Muun muassa erään poliittisen järjestön jäsentä, joka osallistui erääseen keskusteluun Brysselissä, kohdeltiin tämän palattua hyvin julmasti, lievästi ilmaistuna, mistä on kuten kaikissa näistä tapauksista hyvin erilaisia kertomuksia.
Me olemme sitä mieltä, että Tunisian pitäisi oikeastaan olla esikuva, testitapaus vapaasta, demokraattisesta kehityksestä Pohjois-Afrikassa. Jos on olemassa keino ääriliikkeitä vastaan, jos on olemassa keino radikaalia fundamentalismia vastaan, jos on keino eristämissuuntausta vastaan, diktatuuria vastan, se on ihmisoikeuksien suojeleminen, ihmisoikeuksien positiivinen kehitys, ja se olisi meistä juuri Tunisiassa mahdollista ja tehtävissä sekä erittäin välttämätöntä.

Dupuis
Arvoisa rouva puhemies, uskon, että parlamentti lopulta osoittautuu Tunisialle antamiensa ystävyyttä vakuuttavien julistusten mittaiseksi. Ensimmäisen kerran se puhuu asioista niiden oikeilla nimillä ja mielestäni se on tärkeää ja sitä on korostettava.
Tunisiassa vallitsee itse asiassa paradoksaalinen tilanne. Taloudellisessa ja sosiaalisessa tilanteessa on tapahtunut edistystä ja myös presidentti Ben Alilta on saatu hyvin täsmällisiä julistuksia, mutta toisaalta ihmisoikeustilanne vain pahenee eikä demokratisoituminen etene lainkaan. Mielestäni on siis tärkeää, että parlamentti todellisena ystävyydenosoituksena puhuu asiat halki Tunisian hallituksen ja viranomaisten kanssa, jotta vuoropuhelumme voisi perustua tosiasioihin eikä keksittyihin tilanteisiin tai toiveajatteluun.
Tämä olisi mielestäni lähtökohta rakentavampien suhteiden kehittämiselle Tunisian kanssa. Se vaatii paljon työtä. Tunisialaisten yhteistyökumppaniemme ja viranomaisten kanssa on oltava lujia ja heitä olisi arastelematta ja aina kun mahdollista muistutettava, että se mitä Chamarille ja Moadalle tapahtui, ei varmasti ole merkki siitä, että asiat ovat menossa hyvään suuntaan eli lähemmäs Euroopan unionia.

Tamino
Arvoisa puhemies, minäkin yhdyn siihen, mitä kollegat jo sanoivat, ja ihmettelen, että Tunisian kaltaisessa maassa, jossa kuitenkin talous on edistynyt ja asukkaiden elinolosuhteet kohentuneet, ei ole samanaikaisesti varmistettu myös riittävää demokratiakehitystä. Tapahtumiin, joista jo muistutettiin, on jopa lisättävä pelottelutoimia, kuten hellittämätön vetoaminen kuolemanrangaistukseen, maastapoistumismahdollisuuden käyttäminen syrjinnän välineenä, uhkaus, suorastaan kielto palata omaan maahansa, kuten herra Chamarin tapauksessa, johon kohdistuneesta pelottelusta ja hyökkäyksistä jo muistutettiin.
Kaikista näistä syistä ja myös siksi, että tahdomme Tunisian olevan viitekohta Välimeren kaltaisella erityisen riskialttiilla alueella, katsomme olevan tarpeen jatkuvasti muistuttaa siitä, että unionin alueen maiden kanssa käynnistämä yhteistyö on alisteinen ihmisoikeuksien kunnioitukselle ja on mahdoton ilman riittävää demokratiakehitystä.

Izquierdo Rojo
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin sanoa Euroopan sosialistipuolueen ryhmän puolesta, että kiireellisyysmenettelyn käyttö Tunisian tapauksessa ilman etukäteistä parlamenttien välistä keskustelua on sopimatonta ja ajattelematonta.
Tällaisella etenemistavalla me saatamme synnyttää epäluottamusta ja me tiedämme, että keskinäinen epäluottamus on assosioitumisen pahin vihollinen; riskinä on toimielinten, parlamenttien asettuminen toisiaan vastaan, mikä on vastoin Euroopan unionin ja Välimeren alueiden maiden välillä solmittujen assosiaatiosopimusten henkeä ja vahingoittaa niitä.
EU: n ja Tunisian assosiaatiosopimusta on vielä kehitettävä tietyn aikaa. Sitä ei ole ratifioitu. Eikö siis ole ennenaikaista, että me jo nyt pyrimme tuloksiin? Sopimus solmitaan 12 vuodeksi. Me emme voi ennenaikaisesti vaatia mitään tuloksia ennen kuin sopimus on syntynyt ja se on tullut voimaan. Viittaan siihen, että tuloksia tarkastellessamme meidän on kiinnitettävä huomiota myös aikaansaatuun edistykseen. On mainittava, että vain joitakin päiviä sitten annettiin laki, joka vahvistaa kansanvaltaa ja edistää naisten ja nuorten edustusta. Se on myös tärkeä asia, ja siksi painotankin, että jos me haluamme vuoropuhelun johtavan hedelmällisiin tuloksiin, meidän on käytettävä asianmukaista parlamentaarista menettelyä eli käytävä etukäteen parlamenttien välistä keskustelua sen sijaan, että jompi kumpi toimielin, Euroopan parlamentti tai Tunisian kansalliskokous, antaa yksipuolisen kantansa.
Tämä on tavanomainen käytäntö kumppaneiden välillä.

Soulier
Arvoisa rouva puhemies, yritän saada teitä ymmärtämään toisenlaista ajattelutapaa. Euroopan kansanpuolueen ryhmä ei äänestä tämän päätöslauselman puolesta. Tämä ei johdu siitä, etteikö se olisi sitoutunut puolustamaan ihmisoikeuksia, kuten kaikki kollegat täällä, eikä se kiellä, etteikö niiden loukkaaminen olisi vakava asia, mutta tätä voimakasta sanomaa, jota meidän on edistettävä, ei saa vesittää tuomitsemalla ankarasti kaikkia mahdollisia käyttäytymismuotoja silloin, kun ne ovat kyseenalaisia.
Mitä Tunisiaan tulee, päätöslauselmassa esitetyt syyt ovat hataria ja todisteet heikkoja. Sen mukaan Tunisian hallitus olisi hankaloittanut tai estänyt jotakuta tulemasta Brysseliin ja osallistumasta vapaasti kokoukseen, joka ei ollut institutionaalinen kokous. Olisi pelätty, että joku paikalle tulleista - kaikkia ei siis estetty tulemasta - ei voisikaan palata maahansa. Pitäisikö tästä vielä hankkia todisteet! Ja yhtä Tunisian kansalaista olisi uhkailtu.
Jo tämä olisi meille riittävä syy olla äänestämättä tätä päätöslauselmaa, mutta sen lisäksi ja ennen kaikkea meidän kieltäytymisemme olla vaatimatta Tunisiaa tilille johtuu siitä tosiseikasta, että olisi muitakin moitteita, joita pitäisi esittää tai tuomioita, joita pitäisi lausua erästä Tunisian naapurissa olevaa Maghreb-maata vastaan, jonka traaginen kohtalo meitä tänään kuohuttaa.
Mikä epäsuhta itse asiassa vallitseekaan mahdollisen liikkumisvapauden rajoittamisen tai uhkailun ja niiden tuhansien kauhistuttavalla tavalla silvottujen ruumiiden välillä, jotka peittävät Algerian maaperän! Puhuuko kukaan niistä? Miksi olemme mykkiä tämä murhenäytelmän edessä? Voitaisiin odottaa, että puhuttaisiin siitä eikä tästä toisesta aiheesta, joka ei häiritse ketään, joka ei uhkaa Euroopan tai Afrikan mannermaan turvallisuutta tänään eikä huomenna! Siksi pyydämme edustajakokousta olemaan tänään tuomitsematta Tunisiaa.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, Tunisia oli yksi ensimmäisistä maista, joiden kanssa solmittiin assosiointisopimus ja monia vuosia esimerkki maltillisesta politiikasta. Maa on Libyan diktatuurin ja Algerian terrorismin välissä. Olen myös huolissani lisääntyvistä ilmiöistä, jotka eivät sovi oikeusvaltioon. Olen kuitenkin sitä mieltä, kuten Izquierdo ja Soulier, että juuri niiden hyvien suhteiden takia, jotka meillä on Tunisiaan, meidän olisi pitänyt keskustella asiasta Tunisian viranomaisten kanssa parlamentaarisella tasolla. Ryhmäni ei voi mitenkään tukea päätöslauselmaa sellaisessa muodossa kuin se on esitetty.
Nyt maa saa tietyn leiman ja tällä tavoin kuvan, jota se ei ole ansainnut, josta hyötyvät juuri fanaattiset ääriislamilaiset, ja sitähän me emme halua. Valitettavasti, arvoisa puhemies, ryhmämme ei tue tätäkään päätöslauselmaa.

Bertens
Arvoisa puhemies, reagoin heti Soulierin ja van Bladelin puheenvuoroihin. Olen aivan ällikällä lyöty. Tämän päätöslauselman tarkoituksena on viestittää myönteisiä ajatuksia Tunisian hallitukselle eikä vain tuomita. Mutta kun Soulier, joka on ihmisoikeuksien alivaliokunnan puheenjohtaja ja edustaa suurta kristillisdemokraattien ryhmää, joka on vastustanut sitä, että me lopultakin puhuisimme Algeriasta täällä parlamentissa, uskaltaa sanoa, että meidän ei pidä puhua Tunisiasta vaan Algeriasta, olen hyvin hämmästynyt. Voin kuvitella, että jotkut ranskalaiset kollegani parlamentissa ovat hieman varovaisia entisen siirtomaansa suhteen.

Pailler
Arvoisa puhemies, edustajakokouksemme 22. toukokuuta 1996 hyväksymä päätöslauselma Tunisian ihmisoikeusrikkomuksista tuotti joitakin positiivisia tuloksia. Kaksi MDS: n edustajaa, Moada ja Chamari, sekä joitakin opposition ja ammattiyhdistysten edustajia vapautettiin. Valitettavasti nämä myönnytykset jäivät rajallisiksi ja yksittäisiksi tapauksiksi, ja ihmisoikeuksien loukkaukset jatkuivat.
Euroopan parlamentissa 11. kesäkuuta pidetyn kokouksen järjestäjien kutsumat henkilöt eivät voineet osallistua kokoukseen, koska heidän passinsa oli takavarikoitu ja heitä oli painostettu - ja tämä on tosiasia, herra Soulier. Nämä henkilöt joutuivat lisäksi voimakkaan vastustuskampanjan kohteiksi tiedotusvälineissä, joissa mentiin niin pitkälle, että joiltakin kutsutuilta henkilöiltä oltiin jopa riistämässä Tunisian kansalaisuutta.
Moadaa, joka on MDS: n entinen edustaja ja on vapauttamisensa jälkeen määrätty kotiarestiin - ja jälleen on kyse tosiasioista - on äskettäin pahoinpidelty häntä valvomaan määrättyjen viranomaisten toimesta. Hän on tällä hetkellä sairaalassa, ja omalta osaltani en laatisi arvoasteikkoja, kun on kyse ihmisoikeuksien kunnioittamisesta.
Tiedotusvälineet ovat jatkuvasti tiukan valvonnan alaisina, minkä vuoksi Kansainvälinen sanomalehtien liitto päätti erottaa Tunisian liitosta siksi, ettei se kyennyt puolustamaan lehdistön vapautta.
Edustajakokouksella ei ole aikomusta muuttua oikeusistuimeksi eikä asettua opettajan asemaan, mutta haluamme kiinnittää Tunisian hallituksen huomion siihen, ettei se ole noudattanut sitoumuksia, jotka se allekirjoitti assosiaatiosopimuksessaan Euroopan unionin kanssa ja jotka perustuvat demokraattisten periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen.
Tämä on keskustelumme todellinen aihe ja sen kompromissipäätöslauselman aihe, jonka allekirjoitin yhdessä muiden kanssa siinä toivossa, että Tunisian hallitus lopettaa ihmisoikeuksien puolustajia ahdistelevan ja kielteisen politiikkansa ja kunnioittaa mielipiteen-, sanan- ja kokoontumisvapautta.

Brittan, Sir Leon
Käsittelen ensin Joseph O'Dellin Yhdysvalloissa saamaa kuolemantuomiota; jokainen keskustelun kuullut tuntee suurta kunnioitusta niin monen edustajan ilmaiseman tunteen syvyyttä ja esitettyjä perusteluja kohtaan.
Päätöslauselman tekstissä ei varsinaisesti kysytä komissiolta mitään, eikä komission niin ollen tulisi ottaa kantaa päätöslauselman tarkkaan sanamuotoon. Sillä ei ole tapana lausua mielipidettään tämäntyyppisistä yksittäisistä tapauksista. Komissio haluaisi kuitenkin painottaa sitä, että se pitää kuolemanrangaistusta arkana asiana ja että sen mielestä kansainvälisen siviili- ja poliittisia oikeuksia koskevan sopimuksen määräyksiä sekä muita kansainvälisiä välineitä tulisi kunnioittaa asianmukaisella tavalla. Kansainvälinen sopimus kieltää kuolemantuomion mielivaltaisen soveltamisen.
Mitä tulee Keniaan, Euroopan komissio oli Keniassa lahjoittajien demokraattisen kehitysyhteistyöryhmän puitteissa mukana laatimassa yhteistä julistusta, joka koskee Keniassa myöhemmin tänä vuonna järjestettäviä vapaita ja oikeudenmukaisia vaaleja. Julistus korostaa vaaliuurnille pääsyn, äänestäjien tavoittamisen, tiedonsaannin ja kokoontumisvapauden tärkeyttä. Juuri nämä neljä seikkaa muodostavat vähimmäisolosuhteet, joissa Keniassa voidaan pitää vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit.
Meiltä kysyttiin, mitä olemme tässä asiassa tehneet. Julistus toimitettiin presidentti Daniel Arap Moille 6. toukokuuta. Sovittiin, että kehitysyhteistyöryhmä ja Kenian viranomaiset tapaisivat säännöllisesti käydäkseen vuoropuhelua Kenian tulevien vaalien peruskysymyksistä. Tästä seurasi toinen tapaaminen presidentin kanssa 1. heinäkuuta.
Tällä hetkellä ryhmä laatii suosituksia, jotka koskevat vaalien tarkkailua ja Euroopan komission rahoittaman asiantuntijan osallistumista kehitysyhteistyöryhmää avustavaan tekniseen ryhmään. Kenian viime viikkojen tapahtumat, joihin keskustelussa on viitattu, osoittavat, että tilanne on huonontumassa ja että hallituksen, opposition ja lahjoittajayhteisön välisen vuoropuhelun tarve on entistä suurempi. Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja komission Nairobissa 9. heinäkuuta julkistamaa lausuntoa on tarkasteltava tätä taustaa vasten.
Euroopan unioni korosti tuntemaansa huolta poliittisen väkivallan asteittaisesta leviämisestä sekä toisti aikaisemmat lausuntonsa, joiden mukaan kenialaisten on saatava käyttää demokraattisia oikeuksiaan rauhallisessa ympäristössä. Euroopan unionin uudisti kaikille osapuolille - hallitukselle ja uudistusta kannattaville -esittämänsä vetoomuksen pidättäytyä väkivallasta ja pyrkiä ratkaisemaan poliittiset kysymykset rauhanomaisin keinoin.
Perun osalta komissio yhtyy parlamentin huoleen kolmen perustuslakituomioistuimesta erotetun tuomarin tilanteesta ja ottaa huomioon ihmisoikeuksia ja lehdistön vapautta Perussa koskevat näkökannat. Komissio seuraa tarkkaavaisesti Perun tilannetta, ja Euroopan unionin hyväksymän positiivisen lähestymistavan mukaisesti se tekee kaikkensa tukeakseen yrityksiä edistää ja varmistaa ihmisoikeuksien toteutuminen maassa. On yksinomaan oikeudenmukaista ottaa huomioon Habsburg-Lothringenin toteamus eli se, että olipa Perussa mitä ongelmia hyvänsä, maan tilanne on täysin toisenlainen kuin vielä muutamia vuosia sitten. Komissio toivoo kuitenkin, että tämänhetkinen asiaintila ei uhkaa oikeuslaitoksen riippumattomuutta, sekä yhtyy parlamentin tuntemaan huoleen mielipidevapaudesta ja toiveisiin siitä, että Perun hallitus ryhtyy toimenpiteisiin mielipidevapauden ja lehdistön vapauden takaamiseksi. On tärkeätä jatkaa toimenpiteiden tukemista, vakiinnuttaa toimielinten riippumattomuus sekä varmistaa aito demokratia.
Mitä tulee Egyptin tilanteeseen, komissio hyväksyy täysin naisten sukupuolielinten silpomiskäytännön jyrkän tuomitsemisen Egyptissä ja itse asiassa kaikissa muissakin maissa. Edistääkseen tämän käytännön lopettamista komissio harkitsee useita positiivisesti vaikuttavia keinoja, kuten tiedotus- ja julkisuuskampanjoita, seminaareja, neuvonantajien ja terveydenhuoltohenkilökunnan kouluttamista sekä koulutuskampanjoita, erityisesti maaseudulla. Ongelmaan tulisi vastata pitkäaikaisella kampanjalla, joka tarvitsee poliittisten ja uskonnollisten johtajien sekä terveydenhuoltoviranomaisten tuen vaikuttaakseen tehokkaasti. Komissio edistää tähän päämäärään tähtääviä toimenpiteitä, joihin kuuluu myös UNICEFin tärkeä tämän käytännön vastainen työ.
Tunisiaa koskeva keskustelu erosi jossakin määrin tänä iltapäivänä käydyistä muista keskusteluista sikäli, että Tunisiasta parlamentilla ei ollut yhteistä näkökantaa. Kolme puheenvuoron käyttänyttä edustajaa puhui Tunisian hallitukseen kohdistunutta arvostelua vastaan. Komissio seuraa tarkoin lausuntoja, jotka koskevat parlamentin opposition jäseniä tai siviiliyhteiskunnan jäseniä vastaan tehtyjä toimenpiteitä. Sen mielestä tulisi käyttää kaikkia keinoja, myös diplomaattisia, jotta varmistettaisiin, että ihmisoikeuksien ja demokraattisten periaatteiden noudattamiselle ei aiheuteta haittaa. Komissio on tyytyväinen siitä, että parlamentti on hyväksynyt komission Tunisian kanssa neuvotteleman Euroopan unionin ja Tunisian assosiointisopimuksen, joka allekirjoitettiin heinäkuussa 1995 ja joka astuu voimaan kolmen viimeisen Euroopan unionin jäsenvaltion ratifioitua sen.
Sopimus sisältää kaksi merkittävää uudistusta: toisaalta ihmisoikeuksien ja demokraattisten periaatteiden kunnioittaminen muodostuu sopimuksen keskeiseksi elementiksi, ja toisaalta käynnistetään poliittinen vuoropuhelu yhteisesti kiinnostavista aiheista. Sopimusta tulisi tarkastella Euro-Välimeri-yhteistyön marraskuussa 1995 käynnistäneen Barcelonan konferenssin poliittisten ja turvallisuutta koskevien elementtien valossa. On myös asiallista huomauttaa, että emme vain seuraa tilannetta passiivisesti. Vuonna 1996 komissio rahoitti kuuttakymmentäkahta hanketta, jotka pyrkivät edistämään demokratiaa ja ihmisoikeuksia ja jotka hyödyttivät kaikkia eteläisen ja itäisen Välimeren alueen maita, myös Tunisiaa.
Tiedän, että kukaan ei ole puhunut Filippiinien tilanteesta, mutta siitä on olemassa päätöslauselma. Haluaisin vastata siihen toteamalla, että komissio suhtautuu myönteisesti kansallisen demokraattisen rintaman ja Filippiinien hallituksen välisiin neuvotteluihin, joilla pyritään lopettamaan niiden pitkäaikaiset kiistat. Neuvottelut ovat tällä hetkellä pysähdyksissä. Henkilökohtaisesti ja komission puolesta ehdottaisin, että nykyiseen päätöslauselmaan lisättäisiin kohta, joka kannustaa molempia osapuolia jatkamaan neuvotteluja mahdollisimman pian. Olemme toimittaneet apua joillekin alueille, joilla kansallinen demokraattinen rintama on toiminut aktiivisesti. Kaikki maatalouden kehittämishankkeemme Filippiineillä sijoittuvat maan köyhimpiin osiin ja niillä pyritään auttamaan erityisesti kaikkein köyhintä väestöä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista kuudesta päätöslauselmasta:
B4-0596/97 Bertens, André-Léonard, Fassa ja Frischenschlager ELDR-ryhmän puolesta jalkaväkimiinoista; -B4-0625/97 Dupuis, Dell'Alba ja Macartney ARE-ryhmän puolesta jalkaväkimiinoista; -B4-0648/97 Moreau, Alavanos, Manisco ja Puerta GUE/NGL-ryhmän puolesta jalkaväkimiinoista; -B4-0660/97 Günther, Fabra Vallés ja Cushnahan PPE-ryhmän puolesta maailmanlaajuisesta jalkaväkimiinat kieltävästä sopimuksesta; -B4-0677/97 Swoboda ja Vecchi PSE-ryhmän puolesta jalkaväkimiinoista; -B4-0691/97 Telkämper, Hautala ja McKenna V-ryhmän puolesta jalkaväkimiinoista.
Bertens
Arvoisa puhemies, haluan ensin sanoa jotakin työjärjestyksestä. Sanoitte, ettei Filippiinien kohdalla ollut puhujaa, mutta tarkistin asian ja minut oli kirjattu sanomaan Filippiineistä minuutissa se, mitä Sir Leon Brittan muuten jo sanoi. Asia on siis järjestyksessä.
Tämän jalkaväkimiinakeskustelun aikana tulee kuolemaan 25 ihmistä jalkaväkimiinaan. Tähän mennessä vaatimus, jonka me yhteiskuntana esitämme jalkaväkimiinojen käytön ja kaupan kiellosta, on kasvanut keskusteluksi. Olen myös iloinen, että Kanadan hallitus on tehnyt Ottawan aloitteen, joka sai jatkon Brysselin julkilausumassa. Oslossa tullaan kohta käymään viimeiset neuvottelut Full-fledged -sopimuksesta, jonka ehkä 100 maata allekirjoittaa joulukuussa. Olen tästä erityisen iloinen, vielä enemmän, koska neuvosto ja komissiokin ovat antaneet ymmärtää, että niiden sydän on oikealla paikalla asian suhteen.
Sen lyhyen ajan puitteissa, joka minulle on suotu puhua esittelijänä jalkaväkimiinojen kiellosta haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja sanoa, että ryhmäni enemmistö kannattaa sitä päätöslauselmaan tarkistusta, jossa sanotaan, että meidän mielestämme on harmi, että Suomi ja Kreikka, kaksi unionin jäsenvaltioita, eivät ole allekirjoittaneet Brysselin julkilausumaa, koska ne vastustivat sitä. Mielestämme tämä ei ole oikein ja siksi tuemme sitä tarkistusta.

Dupuis
Arvoisa puhemies, olemme kaikki tietoisia sen yleissopimuksen tärkeydestä, joka Oslossa mahdollisesti allekirjoitetaan vuoden lopussa. Tätä varjostaa vain yksi tekijä, josta kollegamme Bertens juuri puhui - nimittäin suomalaisten ystäviemme ajatuksissa on ehkä pientä sekaannusta, koska nämä näyttävät sekoittavan jalkaväkimiinat panssarimiinoihin. Komission olisi ehkä hyvä lähettää joitakin asiantuntijoita selittämään heille, että Venäjän rajalla ei venäläisten panssarivaunujen aiheuttamaa ongelmaa ratkaista jalkaväkimiinoilla. Samoin kreikkalaisille ystävillemme voitaisiin selittää, että jalkaväkimiinat ovat eri asia kuin laivamiinat, ja myös sinne voitaisiin lähettää joitakin asiantuntijoita selvittämään tätä kysymystä.
Mielestäni olisi tärkeää, että meitä olisi viisitoista, eli että Suomi ja Kreikkakin liittyisivät niihin kolmeentoista muuhun unionin jäsenvaltioon, jotta olisimme kokonainen unioni, joka yksimielisesti puolustaisi tätä kantaa kyseisen todella tärkeän yleissopimuksen aikaansaamiseksi.

Günther
Arvoisa puhemies, jo esille tuotu Brysselin miinakokous teki vaikutuksen kaikkiin osallistujiin. Pystyimme myös jo tämän kokouksen aikana havaitsemaan pienen edistysaskeleen sen suhteen, että Geneven tavallisten aseiden aseidenriisuntakonferenssi sopi samaan aikaan vihdoinkin miinanraivausta käsittelevän koordinaattorin nimittämisestä, mikä on ollut pitkään käsiteltävänä.
Äsken mainittuun Kreikan ja Suomen kysymykseen haluaisin sanoa seuraavaa: Kaiken, mitä sanomme, on oltava totta, kuitenkaan meidän ei tarvitse sanoa kaikkea, mikä on totta. Tästä näkökulmasta haluan puhua sen puolesta, että emme hyväksy tätä tarkistusta. Sen sijaan meidän on toimittava sen puolesta, että nämä molemmat maat voittavat epäluuloisuutensa ja allekirjoittaisivat muiden 13 EU-maan tapaan Brysselin julistuksen, mikä olisi minusta hyvin ilahduttavaa. Minusta ei kuitenkaan ole tarpeen mainita sitä nyt erikseen päätöslauselmassa. Kollegamme Bertens huomautti selvästi tästä asiasta Brysselin lehdistötilaisuuksissa.
Toinen asia, joka on lähellä sydäntäni, on miinanraivaus, sillä nämä asiat liittyvät toisiinsa. Tässä on ennen kaikkea kyse mahdollisuuksista, joita liittyy mekaaniseen miinanraivaukseen. Pyytäisin komissiolta kuitenkin kovasti sitä, että se asettaa yhtä paljon varoja käyttöön miinanraivaukseen yhteisön talousarviossa kuin vuonna 1997, jotta me voimme jatkaa toimintaamme. Eihän toki ole kyse vain Afrikan ja Aasian miinoista, vaan tämä ongelma on olemassa myös unionin porteilla, nimittäin Itä-Slavoniassa, emmekä me voi lähettää pakolaisia takaisin miinoitetulle alueelle. Siksi pyydän sydämestäni komissiota osoittamaan jonkinlaista liikehdintää tässä asiassa.

Vecchi
Arvoisa puhemies, on myös kiittäminen Euroopan parlamentin johdonmukaisesta ja rohkeasta päätöslauselmaesityksestä sitä, että kamppailu jalkaväkimiinojen täydellisestä kieltämisestä on saamassa laajempaa tukea ja saattaa johtaa merkittäviin tuloksiin.
Jalkaväkimiinat ovat, haluamme muistuttaa tästä, nykyisin mahdollisesti vaarallisimmat ja tappavimmat olemassa olevista aseista, koska niillä ei nyttemmin ole mitään todellista sotilaallista tehtävää, vaan ne iskevät erotuksetta siviiliväestöön ja aiheuttavat tuhansia kuolemia ja vammautumisia joka vuosi ja tekevät kokonaiset alueet kymmeniksi vuosiksi vaarallisiksi käyttää.
Monissa maailman maissa tuhansien miinojen läsnäolo estää miljoonilta ihmisiltä paluun turvallisiin olosuhteisiin ja kehitysmahdollisuudet, silloinkin kun onnistutaan pääsemään sellaisiin poliittisiin olosuhteisiin, että aseelliset selkkaukset lopetetaan.
Tiettyjen suurten, Euroopan unionin ulkopuolisten maiden vastustuksesta huolimatta neuvotteluprosessi kansainväliseen, täydellisesti maamiinat kieltävään sopimukseen pääsemiseksi on jo käynnistetty, ja on välttämätöntä, että Euroopan unioni ja kaikki sen jäsenvaltiot tukevat prosessia tehokkaasti ja antautuvat täysin sen puolestapuhujiksi.
Neuvoston 1. lokakuuta 1996 tekemä päätös antoi ensimmäisen poliittisen perustan eurooppalaiselle päätöslauselmaesitykselle aiheesta; tänään on kuitenkin sekä yksilöitävä sen sisältöä velvoittaen sitovasti poistamaan jalkaväkimiinat kaikista eurooppalaisista valtioista että päivitettävä se kansainvälisellä tasolla voimakkaalla poliittisella aloitteella.
97 maata on jo allekirjoittanut Brysselin julistuksen, ja samalla ensi syyskuun Oslon neuvotteluja pidetään keskeisenä lähtökohtana Ottawan prosessin hahmottumiselle.
Nyt on välttämätöntä, että poikkeuksetta kaikki jäsenvaltiot yhtyvät ja tukevat prosessia allekirjoittamalla Brysselin julistuksen ja että neuvosto tekee yhteisen, sen suuntaisen aloitteen. On suosittava hallitusten ja hallituksista riippumattomien edustajien laajaa osallistumista Oslon neuvotteluihin ja tuettava sopimusluonnosta jalkaväkimiinojen täydellisestä kieltämisestä vahvistamalla sen merkitys miinojen uhrien auttamisen osalta.
Pyydämme komissiota ja neuvostoa tiivistämään omaa toimintaansa, jotta miinojen vientikieltoa noudatettaisiin tunnontarkasti ja jotta voimistettaisiin toimia miinattomien vyöhykkeiden perustamiseksi ja miinojen seurauksista kärsivien väestöryhmien tukemiseksi.

Hautala
Arvoisa rouva puhemies, täällä on jo todettu, että Suomi ja Kreikka eivät allekirjoittaneet Brysselin sopimusta tai julistusta miinojen täyskiellosta. Minusta on erittäin hyvä, jos Euroopan parlamentti toteaa, että se on valitettava asia. Minun ryhmäni kyllä tukee ja on ollut esittämässäkin, että Suomi ja Kreikka selväsanaisesti mainitaan tässä julkilausumassa. Valitettavasti, rouva Günther, tässäkin talossa on varmasti myös suomalaisia, jotka ajattelevat, että se, mikä nyt jätetään sanomatta, ei ole ollenkaan totta; tehän sanoitte, että kaikkea, mikä on totta, ei tarvitse sanoa. Monet suomalaiset uskovat, että Suomen itärajaa ei voida puolustaa ilman miinoja.
Arvoisa komissaari, voisinko kysyä Teiltä, liittyykö tähän Suomen itärajan puolustamiseen maamiinoilla mielestänne joku Euroopan unionia koskeva näkökulma? Kysymyshän on myös Euroopan unionin ulkorajasta. Tiedän, että tämä on hyvin sensitiivinen kysymys, mutta siitä huolimatta kysyn tätä Teiltä.

Brittan, Sir Leon
Komissio on käyttänyt huomattavasti vaikutusvaltaansa ja voimavarojaan jalkaväkimiinojen tragedian voittamiseksi. Tulevassa Oslossa pidettävässä konferenssissa valtioilla on mahdollisuus neuvotella sopimus, joka kieltää jalkaväkimiinojen käytön, varastoinnin, tuotannon ja viennin.
Konferenssi tarjaa tilaisuuden muuttaa 97 valtion Brysselin konferenssissa ilmaisema poliittinen tuki kansainvälisesti sitovaksi sopimukseksi, joka allekirjoitetaan Ottawassa joulukuussa.
Euroopan unioni on sitoutunut ehdottomasti jalkaväkimiinojen täydelliseen kieltämiseen ja kaikki jäsenvaltiot ovat Oslossa läsnä, joko osallistujina tai tarkkailijoina. On tietenkin valitettavaa, että kaksi unionin jäsenvaltiota ei katso voivansa tukea täydellistä kieltoa. Tämän ei tulisi kuitenkaan vähentää Euroopan unionin valtavan panoksen merkitystä asiassa. Olemme suurimpia yksittäisiä YK: n vapaaehtoiseen rahastoon varoja antaneita lahjoittajia - yli 10 milj. ecua kolmen viime vuoden aikana. YK: n ponnistusten lisäksi olemme maailman suurin miinoja koskevan toiminnan rahoittaja kaikissa maissa, joissa ongelma on pahin - 75 milj. ecua kolmen viime vuoden aikana. Meillä on ohjelmia uusien miinanraivaustekniikoiden kehittämiseksi ja me olemme vastanneet vaatimuksiin miinojen uhreille annettavan avun lisäämisestä lupaamalla kansainväliselle Punaisen Ristin komitealle 1, 4 milj. ecua.
Jatkamme merkittävää osallistumistamme jalkaväkimiinoihin liittyvien toimenpiteiden rahoittamiseen ottaen huomioon yhteisön kokonaisbudjetin rajoitukset.
Miinakieltosopimuksen solmiminen Ottawassa on suuri saavutus. Toivon, että kaikki maat, joissa miinoja on, osallistuvat sen allekirjoittamiseen. Prosessi ei kuitenkaan lopu tähän. Työmme jatkuu, kunnes kaikki valtiot osallistuvat tehokkaan maailmanlaajuisen miinakiellon toteuttamiseen, kunnes kaikki miinat on raivattu asutukseen ja taloudelliseen käyttöön kelpaavilta alueilta ja kunnes kaikista miinojen uhreista huolehditaan kunnolla.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista kahdeksasta päätöslauselmasta:
B4-0611/97 Papakyriazis ja muut PSE-ryhmän puolesta Thessalonikian metsäpaloista ja metsän tuhoutumisesta; -B4-0647/97 Papayannakis, Theonas ja Alavanos GUE/NGL-ryhmän puolesta Kreikan metsäpaloista; -B4-0663/97 Trakatellis ja muut PPE-ryhmän puolesta Kreikan katastrofeista ja metsäpaloista; -B4-0695/97 Daskalaki ja Kaklamanis UPE-ryhmän puolesta Kreikan metsäpaloista; -B4-0623/97 Ewing ja Macartney ARE-ryhmän puolesta Skotlannin tulvista; -B4-0658/97 Habsburg-Lothringen ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta Itävallan hiljattaisesta ympäristökatastrofista; -B4-0659/97 Robles Piquer ja muut PPE-ryhmän puolesta Chilessä raivonneiden myrskyjen aiheuttamista vahingoista; -B4-0665/97 Kristoffersen, Habsburg-Lothringen ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta tulvista ja Tsekin tasavallasta.
Papayannakis
Arvoisa puhemies, minulla ei ole mitään lisättävää esittämäämme päätöslauselmaan, kaikki on sanottu siinä. Kannatamme sitä. Haluaisin vain esittää arvoisalle komission jäsenelle kolme kysymystä:
1.Eikö hän katso, että on jo aika saada jotain aikaan siitä, mistä täällä on jo puhuttu pitkän aikaa, eli yhteisön toimien koordinointia metsäpalojen ehkäisyssä ja torjunnassa? Tahtoisimme vihdoinkin nähdä mitä Kreikassa tapahtuu kuulun palontorjuntakeskuksen suhteen, josta täällä on niin kauan puhuttu.2.Voiko arvoisa komission jäsen vakuuttaa, että ei tiettävästi rahoita mitään muka kehittävää tai oikeasti kehittävää suunnitelmaa, joka perustuu suoraan tai välillisesti aiemmin maan tasalle palaneisiin metsäalueisiin?3.Päätöslauselmasta direktiiviksi 308/97 on ollut paljon puhetta. Arvoisa komission jäsen, onko Kreikan hallitus esittänyt teille suunnitelmaa palojen ehkäisystä marraskuun loppuun mennessä, kuten pitikin, jotta se voisi saada yhteisöltä apua suunnitelman toimeenpanemiseksi?
Trakatellis
Arvoisa puhemies, joka vuosi Kreikassa ja muissa Välimeren maissa suunnattomia aloja metsää tuhoutuu tulipaloissa. Viimepäivien tulipalot Kreikassa ovat olleet erityisen tuhoisia. Erityisesti Thessalonikissa, Euroopan kulttuuripääkaupungissa, tuli tuhosi yli puolet kauniista seetripuita kasvavasta kukkulasta, kaupungin ainoista keuhkoista. Tämän johdosta pyydämme komission jäsentä:
Ensiksi, välittömästi vahvistamaan talousavun tuhoalueille sekä vahingonkorvaukset.
Toiseksi, käyttämään kaikkia niitä mahdollisuuksia, joita tarjoavat asiaan kuuluvat ohjelmat, kuten Interreg II C, sekä asetus 308/07, jossa käsitellään toimia, jotka koskevat metsäpalojen ehkäisyä ja metsäpalojen torjunnan optimointia yhteisön alueilla, joilla metsäpalovaara on erityisen suuri.
Kolmanneksi, huolehtimaan siitä, että metsien uudelleenistutustoimet ja - ohjelmat metsäpalojen tuhoamilla alueilla voidaan rahoittaa tulevaisuudessa koheesiorahastosta.
Neljänneksi, ymmärtämään, että ympäristön ja metsiemme suojelu on erityisen tärkeää, ja yhteisön tulee lopulta pyrkiä kattavaan metsien suojelu- ja uudelleenistutuspolitiikkaan. Tulipalot metsissämme ovat katastrofeja, joiden taloudellinen ja ekologinen hinta on hyvin korkea.
Viidenneksi ja viimeiseksi, pyrittävä perustamaan Euroopan palontorjuntakeskus, jonka toimikenttänä on sellaisten uusien tekniikoiden järjestelmällinen tutkiminen ja soveltaminen, joita voidaan käyttää metsäpalojen ehkäisyssä ja torjunnassa. Hyvä sijaintipaikka keskukselle olisi Kreikka.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, viime vuosina Etelä-Eurooppa on palanut kesäisin ja talvisin hukkunut tulviin. Ja me palaamme tänne joka kerta sanomaan samat asiat.
Kuulimme heinäkuun alussa, että Kreikassa paloi Thessalonikia ympäröivä metsä, Peloponnesoksella ja muualla paloi lukuisia viljeltyjä alueita. Mitä siis tarvitaan? Ennen kaikkea tarvitaan solidaarisuutta ja talousapua suuria vahinkoja kärsineille ihmisille, mutta tämä ei riitä. Jäsenvaltioiden tulisi tietysti ryhtyä välttämättömiin toimenpiteisiin, mutta mitä tähän mennessä on tehty Euroopan parlamentin suositusten suhteen, olettaen että komissio on puoltanut niitä? Mitä tapahtui syyskuun 1994 ja syyskuun 1995 päätöslauselmillemme, joissa vaadimme yhteisiä toimia, eurooppalaista metsäkeskusta sekä koulutusta paikallisille palojen sammuttamisesta vastuussa oleville? Tarvitaan tiedotuskampanjaa kansalaisille, mutta myös käytettyjen keinojen tuloksellisuuden valvontaa komission taholta.
En aio toistaa sitä, minkä edustaja Papayannakis on jo sanonut. Komission tulee pyrkiessään suojelemaa eurooppalaista ympäristöä kieltää kaikenlainen rakentaminen palaneille metsäalueille ja ehkäistä rikollista voitontavoittelua. Välimeri on riskialtis alue varsinkin kesäisin ja päätöslauselmassa vaadimme metsien palontorjunnan kokonaissuunnitelmaa. Lisäksi vaadimme, että komissio yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa vihdoinkin kehittäisi kattavan palonehkäisystrategian, mutta samalla jollain tavoin vahtisi jäsenvaltioita. Vaadimme vielä sellaisten koneistojen kehittämistä, jotka takaisivat edellämainitun strategian tuloksellisuuden.

Macartney
Arvoisa rouva puhemies, ilmastollisia ongelmia ei ole ainoastaan Etelä-Euroopassa, vaan myös pohjoisessa. Skotlantia ei tavallisesti pidetä kuivana, mutta koilliskolkka, jossa minä vartuin, on hyvin kuiva ja niinpä kahdessa päivässä satanut vesi, joka vastasi yhtä kymmenesosaa vuotuisesta sademäärästä, oli yksinkertaisesti liikaa. Yhdyn pyyntöön saada jonkin verran apua Euroopasta tälle alueelle. On tärkeätä, että Euroopalla on katastrofirahasto, jotta se voi reagoida tilanteisiin ja edistää unionin suosiota sen kansalaisten keskuudessa.
Morayn kreivikunnassa on kyse katastrofista, jonka kustannuksiksi on alustavasti arvioitu 50 milj. puntaa. Joten pyydämme apua Euroopasta. Emme halua kuulla: " Annoimme teille apua tavoitteisiin 1 ja 5 b, käyttäkää niitä rahoja!" Vastustakaa sitä kiusausta. Antakaa meille vähän lisää. Sen jälkeen näette, että Euroopan unioni on jopa entistä suositumpi näillä alueilla. Kannatan siis mielelläni kreikkalaista kollegaani tässä asiassa.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, herra komissaari, kuten tiedätte, on Euroopan yli viime päivinä kulkenut suuri huonojen ilmojen aalto, joka on monin paikoin jättänyt jälkeensä tulvia ja autioitumista ja osittain, kuten uutisista tiedämme, jättää vieläkin jälkeensä, esimerkiksi nyt Saksan ja Puolan rajalla.
Eräs tämän katastrofin pahimmista uhreista on Itävalta. Niederösterreichissa ja Steiermarkissa kokonaiset laaksot ja alueet olivat päiväkausia erityksissä, sato tuhoutui laajoilta aloilta, tuhansia taloja jäi tulvan alle, infrastruktuuri kuten muun muassa puhelinlinjat, eivät osaksi toimi vielä nytkään. Vahingot pelkästään Niederösterreichissa arvioidaan varovaisesti yli miljardiksi shillingiksi. Olen vakuuttunut siitä, että nyt on aika osoittaa Euroopan solidaarisuus kaikille asianosaisille. Toivon kovasti, että erityisesti komissio hyödyntää nyt kaikki mahdollisuudet, jotta voidaan antaa apua nopeasti ja epäbyrokraattisesti, kun se on mahdollista.

Robles Piquer
Arvoisa rouva puhemies, luonnonmullistuksia ei tapahdu ainoastaan meidän vanhassa maailmassamme. Meidän on ajateltava myös muita. Chilessä - maassa jota yksi sen kirjailijoista kuvasi hulluksi maantieteeksi - on pitkän kuivuuskauden jälkeen kärsitty hirvittävistä tulvista ja tuuli- ja lumimyrskyistä. Niiden runnomiksi on joutunut seitsemän maan keskiosan aluetta, lähes kaksi kolmasosaa koko maasta; 60 000 ihmistä on jäänyt kodittomaksi, noin 30 on kuollut ja useita satoja on jäänyt saarroksiin. Seurauksena on ollut hätätila. Minun mielestäni meidän, joilla on erityinen yhteistyösopimus Chilen kanssa - maan joka on viime aikoina antanut meille monia hyviä esimerkkejä poliittisesta ja taloudellisesta elämästään -, on tiedostettava tämä tragedia, ja komission on - varmasti se on sen jo tehnytkin tai aikoo tehdä - pyrittävä sovittamaan yhteen Euroopan hallitusten tukea, annettava omaa apuaan ja autettava siten parantamaan tilannetta, jonka tulisi todella liikuttaa meitä, jos katsomme edes vähän omien rajojemme ulkopuolelle.

von Habsburg
Arvoisa puhemies, Itävallan eri katastrofien, joista juuri mainittiin, lisäksi saivat tulvista kärsiä erityisesti aluksi Tsekin tasavalta ja Puola, joita tulvat piinaavat vieläkin. Me teemme usein kaikenlaisia solidaarisuuspäätöksiä, mutta meidän tulisi kuitenkin muistaa, että me olemme ensiksi velvollisia niitä Euroopan maita kohtaan, jotka jakavat kulttuurimme ja historiamme, varsinkin kun nämä maat ovat viime vuosikymmeninä kärsineet niin paljon. Sillä juuri ne kansat, jotka olivat Neuvostoliiton miehittämiä, ovat maksaneet todellisen hinnan toisesta maailmansodasta. Tässä asiassa meidän tulisi osoittaa selvästi solidaarisuutemme ja nimenomaan mahdollisimman epäbyrokraattisesti. Byrokraattinen apu ei ole koskaan niin hyvää kuin spontaani ja toimintakykyinen apu.

Schroedter
Arvoisa puhemies, huomioon ottaen Puolan ja Tsekin jännittyneen taloudellisen tilanteen on niiden yhteiskunnalliselle tasapainolle erittäin suuri rasitus joutua nyt kärsimään myös luonnonmullistusten seuraamusten kanssa. Tämä koskee aivan erityisesti niitä ihmisiä, jotka menettäneet elämäntyönsä.
Luonnonmullistuksilla ei ole pelkästään luonnollisia syitä. Pelkkä valitus ei auta, vaan myös lännessä on harjoitettava ennaltaehkäisyä idän ja etelän puolesta. Viittaan tällä Rion + 5: een ja sen kariutumiseen, sillä vieläkään ei ole ollut mahdollista sopia CO2 : n käytöstä, jota tietenkin on vähennettävä ja niin selvästi, että luonnonmullistukset voidaan tulevaisuudessa estää. Lisäksi haluaisin kysyä herra komissaarilta, miksi komissio ei vieläkään ole ryhtynyt Interregin puitteissa hyödyntämään esimerkiksi yhteistyötä jokien palauttamiseksi luonnon tilaan yhteisen rahaston perustamista. Yhä edelleen on vaikeaa rahoittaa yhteisiä hankkeita todella yksinkertaisesti. Pyytäisin teitä vastaamaan tähän kysymykseen. Voin vain sanoa, että lopettakaa jokien betonointi! Sitä ei saa tapahtua, sillä se on edellytys näiden tällaisille katastrofeille, ja siksi komissio ei saa maksaa penniäkään siitä, että Euroopan laajuisten verkostojen puitteissa betonoidaan jokia, kuten esimerkiksi Brandenburgin Havelissa!

Brittan, Sir Leon
Arvoisa rouva puhemies, komission puolesta haluaisin aluksi ilmaista myötätuntomme Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Itävaltaa, Puolaa ja Tsekin tasavaltaa kohdanneiden myrskyjen sekä Kreikan metsäpalojen uhreille, sekä ilmaista myötätuntomme Chilen viimeaikaisten tulvien uhreille.
Mitä asianosaisiin Euroopan unionin jäsenvaltioihin tulee, vuoden 1997 talousarviossa ei ole määrärahoja katastrofien uhreille annettavaa hätäapua varten, koska budjettikohta B 43400 on toista kertaa perättäin mukana vain nimellisesti. Mitä tulee maatalouden tuotantokapasiteetille ja talouden ja tuotannonrakenteille aiheutuneisiin tuhoihin, pystymme olemassa olevien menettelyjen puitteissa ottamaan huomioon kaikki asianomaisten jäsenvaltioiden viranomaisten mahdollisesti tekemät ehdotukset, jotka koskevat rakennerahastoista määrärahojen puitteissa annettavaa apua ja näiden määrärahojen siirtoja.
Rakennerahastojen tarkoituksena ei kuitenkaan ole korvata luonnonkatastrofien aiheuttamia tuhoja. Niiden tuki voi olla korkeintaan epäsuoraa. Tämä tarkoittaa sitä, että jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on suhtauduttava tilanteeseen luovasti ja tehtävä ehdotuksia, joissa katastrofialueet asetettaisiin tärkeysjärjestyksen kärkeen jaettaessa yleistä tukea taloudelliseen kehitykseen. En todellakaan voi tarjota Itävallan kaltaisille maille muuta. Niiden on tehtävä tällainen aloite.
Mitä tulee tarkemmin metsien suojeluun metsäpaloja vastaan, aikaisemmin tänä vuonna neuvosto jatkoi yhteisön metsäpalojen vähentämiseen tähtäävää toimintaa viidellä vuodella. Toiminnan tarkoituksena on auttaa jäsenvaltioita parantamaan metsäpalojen ennaltaehkäisyjärjestelmäänsä rahoittamalla palojen syytä ja ennaltaehkäisyä koskevia tutkimuksia sekä valvonta- ja henkilökuntakoulutustoimenpiteitä, edellyttäen että nämä toimenpiteet ovat osa kokonaisvaltaista suunnitelmaa, jonka tarkoituksena on suojella metsiä paloilta.
Tämän yhteisön toiminnan puitteissa 54: lle Kreikan viranomaisten esittelemälle hankkeelle myönnettiin yhteensä 12, 8 milj. ecua vuosina 1992-1996, ja lisäksi komissio hyväksyi viime vuonna 9. heinäkuuta 2, 35 milj. ecun avustuksen viidelle kreikkalaiselle hankkeelle, jotka kaikki sisältyivät Kreikan kansalliseen ohjelmaan, jonka tarkoituksena on suojella metsiä paloilta. Komissio katsoi vuonna 1993 koko Kreikan kuuluvaksi alueeseen, jolla metsäpaloriski on erityisen suuri.
Komissio on vastuussa toiminnan yhteensovittamisesta läheisessä yhteistyössä pysyvän metsätalouskomitean kanssa. Siihen kuuluu yhteisön tiedotusjärjestelmän käyttäminen, josta on tulossa erinomainen suojelutoimenpiteiden arvioinnin ja informaation vaihdon väline. On lisäksi todettava, että Kreikan osalta vuosille 1994-1999 hyväksytyt alueelliset kehitys- ja toimintaohjelmat sisältävät myös metsiensuojelutoimenpiteitä ja metsien uudelleenistutustoimenpiteitä. Kansallisten viranomaisten on itse tarvittaessa määritettävä asioiden uusi tärkeysjärjestys ilmi tulleiden tarpeiden valossa.
Mitä tulee Morayn alueen rankkasateisiin Skotlannissa, rakennerahastoissa ei ole varantoja, joista voitaisiin myöntää lisäapua alueelle. Alue voi kuitenkin hakea tukea rakennerahastoista. Kummassakaan Morayn alueen kattavista ohjelmista ei viitata tulvia ehkäisevän infrastruktuurin rakentamiseen annettavaan apuun. Molemmissa ohjelmissa pidetään kuitenkin tärkeänä luonnollisen ympäristön parantamista ja suojelua, mikä on yksi alueen valteista. Jos alueen auttaminen olisi Skotlannin viranomaisten mielestä tärkeysjärjestyksen kärjessä, komissio on yhdessä paikallisten kumppaneiden kanssa valmis ottamaan huomioon kaikki ympäristönhoitosuunnitelmat, jotka vähentäisivät sateiden vahingollisia vaikutuksia ja varmistaisivat pitkäaikaisen kestävän kehityksen sekä tukisivat samalla taloudellista kehitystä.
Pidän parlamentin osoittamaa kiinnostusta erittäin tervetulleena ja yhdyn sen huolestuneisuuteen lähinnä Puolaa ja Tsekin tasavaltaa kohdanneiden tulvien vakavista vaikutuksista. Yhdyn julki tuotuihin käsityksiin siitä, mitä meidän olisi tehtävä ja miksi niin olisi tehtävä. Siksi olen erityisen iloinen voidessani kertoa Euroopan parlamentille, että olemme reagoineet tähän kriisitilanteeseen hyväksymällä 14. heinäkuuta, kolme päivää sitten, päätöksen toimittaa Puolan, Tsekin tasavallan, Slovakian ja Unkarin tulvista eniten kärsiville väestöryhmille humanitaarista apua 500 000 ecun arvosta. Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimisto (ECHO) vastaa avusta, joka on vastaus kansainvälisen Punaisen Ristin järjestöiltä tulleeseen vetoomukseen ja jonka avulla ne pystyvät järjestämään hätäapuoperaatioita heti ja ilman byrokratiaa.
Komission avustuksella rahoitetaan elintarvikeapua, juomavettä ja tärkeitä hätäaputuotteita, kuten vuodevaatteita ja hygieniatuotteita. Päätös koskee avustusoperaatiota, joka pannaan toimeen seuraavan kolmen kuukauden aikana. Toivon sen tapahtuvan nopeasti ja käytännöllisesti. Olemme tiiviissä yhteistyössä asianomaisten maiden viranomaisten kanssa valmiit toimittamaan lisää apua muista yhteisön varoista, erityisesti Phare-ohjelman kautta, ja tämän asian takia on jo järjestetty korkean tason tapaamisia.
Robles Piquerin mainitsemaa Chilen tilannetta olemme seuranneet tarkasti ja olimme valmiita rahoittamaan hätäoperaation, mutta koska Chilen viranomaiset, kansainväliset järjestöt tai eurooppalaiset kansalaisjärjestöt eivät vedonneet meihin ja koska Chilen viranomaiset olivat vakuuttaneet tilanteen olevan hallinnassaan, emme puuttuneet asiaan. Olemme kuitenkin vapauttaneet Chilessä käynnissä olevan ja Chilen hallituksen osittain rahoittaman hankkeen käytettävissä olevia varoja. Yhteensä 60 miljoonaa Chilen pesoa vapautui näin käytettäväksi tulvan uhrien välittömien tarpeiden täyttämiseen, mikä tapahtui Chilen viranomaisten pyynnöstä ja kuultuamme jäsenvaltioiden Santiagossa sijaitsevia lähetystöjä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, Sir Leon Brittan.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Schroedter
Arvoisa puhemies, komissaari ei puhunut Interreg 2c: stä. Kysymys kuului, onko komissio valmis tulevaisuudessa antamaan Interreg 2c: n toimita rahastona eikä erillisenä Interreginä ja Pharena yhteisten hankkeiden rahoittamisen helpottamiseksi.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa rouva puhemies, se vaatisi politiikan muutoksen. Minulla ei ole valtuuksia ilmoittaa sellaisesta tänään, mutta tulen kiinnittämään ehdotukseenne niiden kollegoideni huomion, jotka ovat erityisesti vastuussa näistä hankkeista.

Orlando
Arvoisa puhemies, pidän ainoastaan lyhyen puheen viitatakseni ihmisoikeuksiin ja kuolemanrangaistukseen Yhdysvalloissa. Katson velvollisuudekseni ilmoittaa, että sain muutama minuutti sitten puhelun herra Joseph O'Delliltä, kuolemaantuomitulta, Virginian osavaltion erään vankilan kuolemansiivestä. Herra O'Dell, joka käytti hyödyksi vankilaviranomaisten puheluun myöntämät vähät minuutit, pyysi minua välittämään syvän kiitollisuutensa Euroopan parlamentille huomiosta, jota parlamentti on osoittanut hänen oikeudelleen näyttää toteen syyttömyytensä.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 17.23 ja se jatkui klo 17.30.)

Puhemies
Siirrymme äänestykseen ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Äänestys (jatkoa)
Howitt
Arvoisa puhemies, mitä tulee tähän 13 kohtaa koskevaan kohta kohdalta -äänestyksen, tiedän parlamentin olleen hyvin tyytyväinen, kun tämän mietinnön käsittelyä siirrettiin viime istuntojaksosta, jotta esittelijä voisi olla täällä eikä Britannian alahuoneessa. Jos hän on nyt täällä, voisiko hän selvittää, että hän kannattaa kaikkia tämän kohta kohdalta -äänestyksen osia.

Puhemies
Emme varsinaisesti äänestä 13 kohdasta. Tarkistuksen 1 takia 13 ei ole: se jää pois.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Graenitz
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa niille kollegoille, jotka eivät ehkä ole katsoneet tarkistuksia tarkkaan, vaan toimineet vain äänestysluetteloiden mukaan, että olemme hyväksyneet tarkistuksen, jossa komissiota kehotetaan lähentämään siviilioikeutta rikosoikeuteen. Tämä vaikuttaa jokaisesta juristista hyvin erikoiselta, ja minusta on valitettavaa, että parlamentti ei ole tarkempi oikeusasioissa.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, kun esittelijä sanoo jotakin, sen on pidettävä paikkansa sen kanssa, mitä tarkistuksessa sanotaan, eikä kumpaakaan sanaa ole käytetty tässä. Halusin siis huomauttaa tästä.

Puhemies
Älkäämme aloittako teologista väittelyä.

Fabra Vallés
Arvoisa puhemies, tiedusteltuani asiaa useimmilta komission ja talousarvion valvontavaliokunnan jäseniltä ja saatuani heiltä myönteisen vastauksen haluaisin esittää suullisen tarkistuksen johdanto-osan kappaleeseen FF, jossa sana " ISMERI-yritystä" korvattaisiin sanoilla " yhtä näistä yrityksistä" .
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Puhemies
Äänestys on päättynyt.

Pasty
Arvoisa puhemies, toivoisin, että annettaisiin suosionosoitukset myös tulkeille, jotka ovat onnistuneet pysymään mukana tässä hillittömässä tahdissa, jolla suorititte tämän äänestyksen.

Puhemies
Olen aina hyvin kiitollinen tulkeille.

Caudron
Euroopan unionin on osattava varoa sellaisia kolmansien maiden lentoyhtiöitä, jotka eivät noudata unionin tasolla annettuja turvallisuusmääräyksiä. Niille olisi myös määrättävä seuraamuksia tavalla tai toisella.
Me kaikki muistamme tietyt lento-onnettomuudet, jotka riittävien turvatoimien puutteessa tappoivat satoja ihmisiä. Unionin on tehtävä kaikkensa, jotta nämä mahdolliset vaarat jäisivät mahdollisimman pieniksi. Haluankin esittää kiitokseni esittelijälle tämän turvallisuutta koskevista ehdotuksista laitteiden ja maassa ja lentokoneessa olevan henkilöstön koulutuksen suhteen.
Meidän on pyrittävä kohti yhteisiä koulutussääntöjä yhtäläisen turvallisuustason takaamiseksi kaikille Euroopan kansalaisille. Kaikkia tämänsuuntaisia aloitteita olisi edistettävä!

Donnay
McIntoshin esittelemä mietintö on hyvin tärkeä, koska siinä käsitellään perusteellisesti niitä tekijöitä, jotka saattavat parantaa lentoliikenteen turvallisuutta ja varmuutta. Äänestin tämän tekstin puolesta.
Viimeaikaiset niin Yhdysvalloissa kuin jäsenvaltioissakin tapahtuneet murhenäytelmät ovat osoitus siitä, että meidän olisi parannettava tämän liikennemuodon turvallisuutta niin paljon kuin mahdollista varsinkin, kun lentoliikenteen kysyntä kasvaa jatkuvasti.
Suurin osa lento-onnettomuuksista ja välikohtauksista aiheutuu ihmisen toiminnasta. Tässä mietinnössä korostetaankin navigointihenkilöstön koulutuksen lujittamista.
Lisäksi mietinnössä korostetaan tarvetta yhdenmukaistaa paremmin eurooppalaiset lentokoneteollisuuden tuotteet paitsi turvallisuuden varmistamiseksi, myös tiettyjen sellaisten kustannusten ja pakotteiden vähentämiseksi, jotka eurooppalaista teollisuutta rasittavat.
Olisi myös painotettava yhtä tärkeää tekijää: Euroopan komissio on aloittanut neuvottelut siviili-ilmailun turvallisuudesta vastaavan eurooppalaisen organisaation perustamiseksi. Voimme vain iloita siitä, että perustettaan tällainen organisaatio, joka määrittelee yhteisesti sovellettava velvoittavat tekniset määräykset.
Erityisesti toivoisin, että komissio panisi nopeasti täytäntöön yhden mietinnössä esittämistäni ehdotuksista. Esitin nimittäin toivomuksen, että Euroopan unioni osallistuisi aktiivisesti ohjelmiin, joissa etsitään mahdollisia puutteita tiettyjen kolmansien viranomaisten tavassa soveltaa Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) standardeja, sekä ohjelmiin, joissa tehdään näiden havaintojen perusteella yhteistyötä viranomaisten kanssa, jotta nämä voisivat paremmin noudattaa kansainvälisiä turvallisuusstandardeja.

Kestelijn-Sierens
Haluan ilmaista vielä kerran tukeni tälle mietinnölle tällä äänestysselvityksellä. Lisääntyvä lentoliikenne vaatii yhä enemmän takuita lentoturvallisuuden suhteen. Turvattoman lentokoneen tai turvattoman lennon aiheuttama riski ei kohdistu vain matkustajiin vaan myös kolmanteen osapuoleen, etenkin lentokenttien ympäristössä asuviin. Heihin kohdistuu omasta tahdosta riippumaton riski. Turvallisuus joutuu uhatuksi etenkin, kun alueellinen lentokenttä yrittää " säilyä hengissä" eikä aseta siitä syystä niin tiukkoja vaatimuksia kuin muut lentokentät. Näistä kentistä tulee pakopaikkoja kolmansista maista peräisin oleville lentokoneille, jotka eivät yleensä täytä eurooppalaisia normeja. Meidän on vältettävä tällainen kehitys, joka johtaa toisen luokan koneisiin. Näyttää olevan niin, että 92 prosentissa kaikista lento-onnettomuuksista on ollut kyse köyhistä maista peräisin olevista lentokoneista.
Lentoliikenteen turvallisuuden parantamiseksi on laadittava musta lista kaikista kolmansista maista peräisin olevista lentoyhtiöistä, jotka eivät täytä Euroopan unionin turvallisuutta ja ilmoitusjärjestelmiä koskevia normeja. Lentoonnettomuuksien ilmoittavista varten oleva tietopankki voi saada huonosti varustetut lentoyhtiöt tekemään parannuksia. On valvottava, että miehistö ja muu henkilökunta täyttää vaatimukset pätevyyden ja kokemuksen suhteen. Näyttää olevan niin, että lennonjohtotornien ja kolmansista maista tulevien koneiden miehistön välisessä yhteydenpidossa on paljon toivomisen varaa. Tiettyjen lentäjien huono englannin kielen taito aiheuttaa monia väärinymmärryksiä, joilla voi olla kohtalokkaat seuraukset.
Kuten esittelijä sanoo mietinnössään, turvallisen lentoliikennejärjestelmän aikaansaaminen edellyttää kaikkien asianosaisten ennen näkemätöntä asianmukaista esiintymistä ja yhteistyötä kaikilla tasoilla.
Lisäksi esitykset, jotka esittelijä on muotoillut 13 johtopäätöksessään, ovat erittäin tärkeitä: kuten jo sanoin, toimenpiteet lentokenttien läheisyydessä asuvien henkilöiden kohtaamien riskien vähentämiseksi ansaitsevat enemmän huomiota.
Lopuksi, kannatan ehdotusta antaa matkustajille enemmän tietoa eri lentoyhtiöiden turvallisuudesta. Matkanjärjestäjien pitää myös ilmoittaa, minkä lentoyhtiön koneilla lennetään, jotta matkustaja voi itse päättää, minkä riskin hän haluaa ottaa.

Theonas
Olemme syvästi huolissamme lento-onnettomuuksien viimeaikaisesta lisääntymisestä. Tästä näkökulmasta katsoen on välttämätöntä, että Euroopan unionin tasolla ryhdytään välittömästi lisätoimenpiteisiin, jotka tähtäävät ensisijaisesti onnettomuuksien ennaltaehkäisyyn. Erityisesti on otettava huomioon se tosiseikka, että suuri syy onnettomuuksiin on jatkuva pyrkimys leikata kustannuksia käyttämällä ammattitaidotonta tilapäistyövoimaa sekä alentamalla huollosta ja muusta toiminnasta aiheutuvia kuluja.
Mielestämme lentokoneiden teknisten tarkistusten taajuutta ja laajuutta tulee tehostaa. Euroopan unionin tulee auttaa luomaan kansainvälisiä standardeja ilmailualalle. Erityisesti tulee kiinnittää huomiota jäljitelmiin perustuvan vaihto-osakaupan kieltämiseen. On kannustettava teknisen tuen määrärahojen kasvattamista, jotta lentämisestä tulisi mahdollisimman turvallista ja onnettomuudet ehkäistäisiin. Tulee ottaa huomioon Kansainvälisen ilmailualan järjestön yhtenäiset tulkinnat malleille, jotta voitaisiin välttää niistä poikkeaminen.
Mielestämme ei voida ajatella kilpailevaa linjaa turvallisuusalalla. Kaikkien yhteisön alueella toimivien lentoyhtiöiden täytyy alistua yhteisiin standardeihin turvallisuuskustannuksissa. Vastaavasti määräysten rikkojia varten on oltava ankarat rangaistukset, jotka ulottuvat toimiluvan peruuttamiseen asti. Yhdymme lisäksi esittelijän näkökohtiin laskeutumis- tai nousemisluvan kieltämisestä kolmansien maiden lentokoneilta, jotka eivät täytä turvallisuusnormeja.
Inhimillinen tekijä on ensisijaisen tärkeä onnettomuuksien ehkäisyssä. Tästä seuraa, että kaikki työvoimakustannusten vähentämiseen perustuvat ajatukset ovat tuomittavia. Henkilökunnan tulee olla vakituista ja erikoistunutta ja sitä tulee kouluttaa jatkuvasti. Tilapäistyövoiman hyväksikäyttö on kiellettävä. Lisäksi on päästävä paineista vähentää miehistön lukumäärää. On oltava yhteiset kriteerit ohjaamon ja matkustamon lentohenkilökunnan koostumukseksi.
Yhdymme moniin esittelijän näkökohtiin. Odotamme komissiolta konkreettisia aloitteita Euroopan unionin ja ICAO: n puitteissa yllämainittujen esitysten suuntaan. Vaadimme lisäksi vuosittaisten tapaamisten järjestämistä lentoturvallisuudesta, joihin osallistuvat kaikkien eurooppalaisten lentoyhtiöiden, Euroopan unionin ja työntekijöiden edustajat. Lentojen, matkustajien ja työntekijöiden turvallisuus on asia, jossa ei ole varaa mihinkään viivytyksiin.
Graenitzin mietintö (A4-0224/97)
Oomen-Ruijten
Komission ympäristösopimuksia koskeva tiedonanto on tärkeä asiakirja viidennen ympäristötoimintaohjelman puitteissa. Tiedämme, että pyrittäessä kestävään kehitykseen ympäristölainsäädännön asianmukainen toteutus on olennaista. Sen saavuttamiseksi on katsottava, lainsäädännön lisäksi, onko muitakin hyviä politiikan välineitä tämän toteuttamiseksi.
Yksi viidennen toimintaohjelman päätavoitteista on lainsäädännön korvaaminen muilla politiikan välineillä. Selkeät ympäristöä koskevat sopimukset, jotka teollisuus tekee yhdessä valtiovallan kanssa voivat hyvinkin olla vaihtoehtoinen väline. Monissa eri jäsenvaltioissa käytetään sopimuksia jo vuosia ja hyvin tuloksin. Euroopan parlamentin tuleekin tukea täysin tätä komission aloitetta esittää tiedonanto eikä meidän pidä suhtautua siihen niin epäilevästi.
Sopimuksilla päästään tavoitteenmukaisiin toimenpiteisiin, jolloin laillisia ja hallinnollisia toimenpiteitä voidaan välttää. Allekirjoittanut on esittänyt mietintöön asiaa koskevan tarkistuksen. Näin voidaan mennä myös lainsäädännön edelle. Sopimuksia voidaan myös käyttää lainsäädännön täydentäjänä ja mahdollisina toteuttamisvälineinä.
Sopimuksilla on kolme tärkeää etua:
aktiivinen asennoituminen teollisuuden puolelta-ne voivat tarjota hinnaltaan edullisia ja käyttövalmiita ratkaisuja-ne voivat nopeuttaa ja helpottaa ympäristötavoitteiden toteuttamista.Tietenkin tarvitaan tiettyä varovaisuutta ja yksi ja toinen asia pitää työstää paremmin. Mutta emme saa ottaa etukäteen kielteistä asennetta. Solmittaessa ympäristösopimus on esimerkiksi ilmoitettava selvästi, mitkä sanktiot tulevat olemaan sopimuksen noudattamatta jättämisen seurauksena (tästä on esitetty tarkistus). Sopimuksen on myös täytettävä tietyt kriteerit, jolloin joukko asioita turvataan. Jos me käytämme tässä sitä listaa, jonka komissio on esittänyt tiedonannossaan, sen pitäisi onnistua. Ellei kriteereitä täytetä, toimivaltaisen lakia säätävän elimen on säädettävä asia sitovasti lailla.
Komissiolle on myös esitetty pyyntö tutkia, kuinka pitkälle voidaan käyttää mahdollisuutta solmia sopimuksia Euroopan tasolla. Myös tällä tasolla on olemassa joukko sopimuksia, ja tätä välinettä voitaisiin käyttää ehkä enemmän.
Fabra Vallésin mietintö (A4-0236/97)
Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, haluaisin selittää, miksi äänestin Fabra Vallésin mietintöä seuranneen päätöslauselman puolesta, vaikka tiettyjä tarkistuksia hylättiinkin.
Itse asiassa olen pahoillani siitä, että kollegamme eivät käyttäneet hyväkseen saamaansa tilaisuutta harjoittaa todella tehtäväänsä eli edustaa Euroopan eri kansoja ja eri jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka ovat myös veronmaksajia.
Olen pahoillani siitä, etteivät kollegani halunneet kohdata vastuutaan. Kuten silloin, kun komissio vapautettiin vastuusta vuonna 1992 ja kuten kävi myös hiljattaisessa BSE-tapauksessa, emme halunneet ajatella asioita aivan loppuun asti. Tilintarkastustuomioistuimen hyvin tarkan kertomuksen perusteella laaditussa mietinnössä annettu tuomio on itse asiassa varsin radikaali. Emme kuitenkaan tehneet siitä kaikkia mahdollisia johtopäätöksiä. Meidän olisi pitänyt pystyä perustamaan tutkintavaliokunta.
Tänä aamuna komission jäsen Marín sanoi meille, että komissio toteutti paljon toimia. Se on oikein hyvä asia: ainoa ongelma on, että se toteutti ne vasta nyt, vaikka ne olisi pitänyt toteuttaa jo kolme vuotta sitten. Äänestin siis mietinnön puolesta mutta surin samalla sitä, ettei se mene riittävän pitkälle.

Souchet
Tilintarkastustuomioistuimen ja sen jälkeen kollegamme Fabra Vallésin paljastamat komission käytännöt eivät saata kyseenalaiseksi yksittäisen komission jäsenen toimintaa, vaan koko komission yleisen toimintatavan, jota ei missään nimessä voida hyväksyä ja joka on saatava loppumaan.
Onkin täysin irvokasta, että laaditaan pitkiä päätöslauselmia, joissa riepotellaan koko maailmassa ja varsinkin MEDohjelman tukeen oikeutetuissa jäsenvaltioissa havaittuja lahjontatapauksia, kuten tämä parlamentti tekee, kun komissio itse samaan aikaan harjoittaa petollisia menettelyjä.
Sen sijaan komission pitäisi toimia esimerkkinä lahjonnan torjunnasta jopa omissa yksiköissään. Mutta kuten kokemus osoittaa, hallinnollisten elinten sisäisen valvonnan tehokkuus on kovin suhteellista, joten on välttämätöntä, ettei parlamentti tyydy komission jäsenten vakuutteluihin (" voitte olla varmoja siitä, että teemme voitavamme" ), vaan täyttää tällä alueella tehtävänsä täysimittaisesti toimimalla komission rahoituskäytäntöjen luotettavana ja tinkimättömänä valvojana.
Euroopan parlamentti on valinnut oikean tien tutkimalla BSE-asiakirjan ja sen jälkeen ALV-petosta käsittelevän asiakirjan ammattimaisesti, arvovaltaisesti ja tinkimättömästi kahdessa tutkintavaliokunnassa, jotka tekivät erinomaista työtä. Jos parlamentti suuntautuisi työssään ensisijaisesti komission toimintatapojen valvontaan sen sijaan, että haalii itselleen kaikki mahdolliset aiheet ja käsittelee niitä pinnallisesti ja usein tarvittaviin tietoihin perehtymättä, edustajakokouksestamme voisi varmasti olla erittäin paljon hyötyä.
Sen vuoksi ryhmämme tukee määrätietoisesti Fabre-Aubrespyn keskustelun aikana tekemää ehdotusta perustaa MED-ohjelmiin osoitettujen varojen käytön tutkintavaliokunta.

Sosiaalinen vuoropuhelu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Peterin työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0226/97) komission tiedonannosta sosiaalisen vuoropuhelun kehityksestä yhteisön tasolla (KOM(96)0448 - C40526/96).

Peter
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, rakentavan sosiaalisen vuoropuhelun kehittäminen Euroopan tasolla on seurausta yhteisön päätöksestä saattaa sisämarkkinat päätökseen. Jäsenvaltioiden taloudessa työmarkkinaosapuolilla on tosin hyvin eri tavoin painottunut, mutta kaikissa vakiintunut rooli. Oli vain järkevää ottaa työmarkkinaosapuolet mukaan sisämarkkinoita koskevan säännöstoimivallan siirtoon yhteisölle. Tämä kuuluu ensinnäkin sosiaalisen markkinatalouden malliin, ja toisekseen työmarkkinaosapuolten todellisuudenläheisyydestä on hyötyä tehtävien säännösten tarkoituksenmukaisuudelle sekä niiden hyväksyttävyydelle.
Jos sosiaalisen vuoropuhelun on tehtävä oikeutta asetetuille tavoitteille, on sen vaikutettava asianmukaisesti sisämarkkinoiden kehitysprosessiin ja siihen liittyviin sosiaalisiin seuraamuksiin. Tehtävänasettelun ja organisaation on oltava sen mukaisia. Periaatteessa ja myös ajankohtaisesti tarvitaan tähän mennessä kehitettyjen vuoropuhelumuotojen tarkistamista, itse asian ja sen muotojen uusien lähtökohtien muotoilemista sekä kriteerien laatimista järjestöjen osallistumisesta kollektiiviseen vuoropuheluun niin asianmukaisesti kuin myös konsensuskykyiseksi.
Komission esittämä tiedonanto sosiaalisen vuoropuhelun kehityksestä yhteisön tasolla on kehotus keskustella uudistuksesta. Esittämällä tilanteita, tuomalla uudelleen keskusteluun ongelmat ja kehottamalla vastaamaan kysymyksiin on komission tiedonannolla vihreän kirjan luonne. EP: n lausunto voi olla vain sen mukainen. Komission on ilmoittanut aikovansa vuoden 1997 ensimmäisellä puoliskolla esittää konkreettisia ehdotuksia sosiaalisen vuoropuhelun parantamiseksi. EP: n on otettava silloin konkreettisesti kantaa.
Kun tarkastellaan koko ongelmanasettelua, tarvitaan monia organisatoris-teknisiä, taloudellisia ja henkilökuntaa koskevia toimenpiteitä, joiden merkitystä sosiaalisen vuoropuhelun käytännön toiminnalle ja sen tehokkuuden lisäämiselle lähes kaikilla tasoilla ei saa missään tapauksessa aliarvioida.
Olemassa on kuitenkin myös poliittisia näkökohtia, joiden merkityksestä haluan lyhyesti puhua. Sosiaaliseen vuoropuheluun osallistuvien järjestöjen edustavuus on ehdoton edellytys. Vain järjestöt, jotka vastaavat edustavuuden kriteerejä, voivat osallistua sosiaaliseen vuoropuheluun. Kriteereissä ei itsessään saa olla selvyyden kannalta epäilystäkään ja niiden on kestettävä lainopillinen tarkastelu. Niiden laatiminen ja niiden noudattamisen valvonta on yhteisön elinten tehtävä; niiden täyttäminen niiden järjestöjen ja liittojen tehtävä, jotka osallistuvat sosiaaliseen vuoropuheluun.
Jos erityisesti siellä, missä on kuulemisvaiheen lisäksi käytävä neuvotteluja ja kolmansille osapuolille sitovia tuloksia, on määrä kaikkien eri intressien osalta vallita rakentava ilmapiiri, on osallisten järjestöjen hyväksyttävä toisensa. Tämä merkitsee liittojen autonomian virtaamista ulkopuolelle eikä siihen voida vapaassa, pluralistisessa yhteiskunnassa pakottaa.
Sosiaalinen vuoropuhelu ei varmastikaan ole ihmekeino kaikkien syntyvien ongelmien yhteiskunnallisesti oikeaan ratkaisemiseen, mutta se on todellakin tehokas hahmotuskeino, jota yhteisön pitäisi enemmän käyttää. Sosiaalisen vuoropuhelun periaatteen tunnustamista ei siksi saa rajoittaa vain perinteiseen, sosiaalipoliittiseen ongelmaalueeseen, vaan sitä on laajennettava kaikkiin sääntelytarkoituksiin, joilla on korostettua yhteiskunnallista merkitystä.
Tämä edellyttää esimerkiksi komissiolta sitä, että kaikilla komissaareilla on asianmukainen yhteistyövalmius samoin kuin heidän alaisillaan yksiköillä. Yhteisössä vallitseva työttömyys vaatii suorastaan käsittelemään sosiaalisessa vuoropuhelussa olemassa olevia voimavaroja suoraan ratkaisujen kehittämisen kanssa. Komission on erityisesti esitettävä välittömästi konkreettisia ehdotuksia.
Sosiaalisopimuksen ottamisella Amsterdamin sopimukseen ja Ison-Britannian liittymisellä sosiaalisopimukseen vahvistetaan toisaalta sosiaalisesta vuoropuhelusta ilmenevien säännösten vaikutusta tulevaisuudessa, mutta toisaalta lisätään myös edelleen parlamentaaris-demokraattista vajetta. Jos parlamentti suljetaan tulevaisuudessakin kokonaan EU: n laajuisen lainsäädäntöprosessin ulkopuolelle, kun viimeinen sana tässäkin on neuvostolla, se on ja pysyy kardinaalimunauksena, jota ei voida kompensoida muihin asioihin liittyvällä yhteispäätösoikeuden laajentamisella.
Kehotan siksi neuvostoa ja komissiota ryhtymään neuvotteluihin parlamentin kanssa toimielinten välisen sopimuksen solmimisesta, jotta nämä vahingot voidaan poistaa lyhyellä aikavälillä.

Theonas
Arvoisa puhemies, käsiteltävänä oleva komission julkilausuma voisi tietyin edellytyksin muodostaa tärkeän tilaisuuden kehittää todellista kysymyksenasettelua sosiaalisen vuoropuhelun tavoitteista, sisällöstä ja tuloksista yhteisön tasolla. Varsinkin, koska nykytodellisuus vakuuttaa ne, jotka väittävät, että sosiaalisen vuoropuhelun tavoite sekä yhteisön tasolla että jäsenvaltioiden tasolla on toimia sosiaalisena iskunvaimentimena ja hillitä niitä mullistuksia ja vastatoimia, joita unionin ja jäsenvaltioiden yleinen talous- ja sosiaalipolitiikka työläisissä herättää.
Joku voisi toivoa, että nykyisen keskustelun tavoite olisi aito sosiaalinen vuoropuhelu, kollektiiviset neuvottelut ja kollektiiviset työsopimukset työntekijöiden ja työnantajien kesken, samoin kuin pienten ja keskisuurten yritysten osanotto kaikilla sosiaalisen vuoropuhelun tasoilla. Kuitenkaan muutosesitykset, jotka koskivat kollektiivisen neuvottelujen edistämistä, kollektiivisen työsopimusten hyväksymisen helpottamista unionin tasolla, monikansallisten yritysten tasolla sekä ala- tai aluetasolla, eivät saaneet esittelijän eivätkä työllisyys- ja sosiaaliasian valiokunnan hyväksyntää. Sama kohtalo oli myös muutosesityksillä, jotka koskivat pienten ja keskisuurten yritysten osallistumista Val Duchesse'iin ja muuhun sosiaaliseen vuoropuheluun. Ajatus, että pienet ja keskisuuret yritykset ilmaisisivat kantansa UNICEF: N välityksellä, on vähintäänkin huvittava, eikä siihen usko kukaan, koska siinä pienten ja keskisuurten yritysten edustaminen jätetään eurooppalaiselle suurteollisuudelle. Kehoitan kollegojani äänestämään näiden muutosesitysten puolesta.

Van Lancker
Arvoisa puhemies, kollegat ja komission jäsen, haluan onnitella esittelijää hänen erinomaisesta mietinnöstään ja kiittää myös komissiota siitä, että tämä tiedonanto vaatii meitä käymään seikkaperäisen keskustelun sosiaalisesta vuoropuhelusta. Sillä Amsterdamin sopimuksesta ja tästä tiedonannosta huolimatta sosiaalisen vuoropuhelun asema on eurooppalaisella tasolla sekä ammatillisesti että aloittain vielä kaikkea muuta kuin selvä. Hyvät kollegat, tässä tarvitaan kiireellisesti selkeyttä.
Haluan tuoda esille kolme tärkeää etua: ensiksi, puheenjohtajavaltio Luxemburg järjestää ylimääräisen työllisyyttä käsittelevän huippukokouksen, joka lopultakin voi olla alku eurooppalaiselle työllisyysstrategialle. Minulle on selvää, että siellä on päätettävä tuotannon nousun käytöstä tulevaisuudessa ensisijaisesti työpaikkoihin, jotta työllisyystakuut saadaan irrotettua palkkakehityksestä. Se merkitsee sitä, että Euroopan työmarkkinaosapuolet on otettava mukaan. Olen vakuuttunut siitä, että tulevaisuudessa palkka- ja työllisyyssopimukset on solmittava myös Euroopan tasolla talous- ja rahaliiton puitteissa. Sama koskee muuten myös työn uudelleenjärjestämistä ja työajan lyhennystä. On edelleen hyvin epäselvää, kuinka työmarkkinaosapuolet voivat näytellä osaa Euroopan työllisyysstrategian puitteissa. On muuten kuvaavaa, ettei Luxemburg ole esittänyt virallista pyyntöä työmarkkinaosapuolille esimerkiksi eurooppalaisen puitesopimuksen laatimisesta, johon liittyisi sitovia tekijöitä.
Toiseksi, Amsterdamin sopimus jättää todellakin monia kysymyksiä avoimeksi niiden sopimusten voimassaolon ja kattavuuden suhteen, jotka on saavutettu sosiaalisen vuoropuhelun puitteissa. On tarpeeksi syitä selvittää tämä suhde neuvoston kanssa. Mitä tapahtuu esimerkiksi, jos neuvosto ei hyväksy sopimusta, jonka työmarkkinaosapuolet ovat solmineet. Onko loogista, että neuvosto voi hylätä yksinään sellaisen sopimuksen ilman, että siihen liittyy menettelyä siitä, mitä tulee tapahtua jälkeenpäin. Tuen esittelijää hänen kysymyksessään ja huolestuneisuudessaan siitä asiasta, ettei Euroopan parlamentti ole mukana tässä.
Hyvät kollegat, halusin sanoa vielä jotakin alakohtaisen vuoropuhelun puutteellisuudesta, mutta huomaan, että aikani on lopussa. Minulle on jo tullut tuskallisella tavalla selväksi, Renault'n tapauksen jälkeen, että alakohtaisen vuoropuhelun puitteissa on tehtävä sitovampia sopimuksia ja toivon sydämestäni, että komissio tulee tarttumaan tähän tiedonantoon konkreettisten ja sitovien esitysten laatimiseksi tulevina kuukausina.

Menrad
Arvoisa puhemies, herra komissaari, Peter on tehnyt erinomaisen ja havainnollisen mietinnön komission tiedonannosta sosiaalisesta vuoropuhelusta. Sydämelliset onnittelut!
Keskustelu molemmista asiakirjoista osoittaa, että Maastrichtin sopimus aloittaa uuden luvun Euroopan sosiaalipolitiikassa. Ison-Britannian liittyminen sosiaalipolitiikkaa koskevaan sopimukseen Amsterdamissa vahvistaa tätä kehitystä. Lähinnä Euroopan sosiaalipolitiikan etualalla ovat olleet siirtotyöläisten sosiaaliturvan yhdenmukaistamissäännöt ja työsuojelun vähimmäisnormit. Molemmat politiikan alat työsuojelu ja sosiaalivakuutukset muodostavat myös lähtökohdan kansalliselle sosiaalipolitiikalle.
Siellä syntyi myös ajatus siitä, että työntekijöillä pitäisi olla kumppanuuteen perustuvat yhteisvaikutusmahdollisuus ja mahdollisuus osallistua yhteiskuntapoliittiseen muotoiluun. Tällainen on tämänhetkinen Euroopan unionin sosiaalipolitiikan kehitys. Mainitsen esimerkiksi direktiivin Euroopan yritysneuvostoista, joka olisi muuten kaatunut ilman Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön ja UNICEF: N välistä vuoropuhelua tai sosiaalipoliittista sopimusta koskevaa kuulemistilaisuutta. Tämän sopimuksen mukaan ovat lisäksi mahdollisia työmarkkinaosapuolten väliset sopimukset, joista voi tietyissä olosuhteissa tulla jopa neuvoston päätöksellä Euroopan yhteisön oikeutta, kuten esimerkiksi nyt vanhempainloman kohdalla.
Suurta merkitystä on tietenkin sillä, ketkä sosiaaliseen vuoropuheluun osallistuvat. Vuonna 1993 komissio kehitti edustajaluettelon lainsäädäntömenettelyyn osallistuvista järjestöistä. Jos tällä tavoin luodaan eurooppalaista työoikeutta, se koskee erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka työllistävät suurimman osan Euroopan työntekijöistä. Tässä mielessä edustettuina olevien järjestöjen luettelon nopea ajantasaistaminen on välttämätöntä.
Me odotamme myös asianmukaista uutta tiedonantoa komissiolta niin pian kuin mahdollista. Tämä on se tausta, miksi me vaadimme Peterin mietinnön 16 kohdasta erillistä äänestystä ja haluamme poistaa kohdan, joka antaa odottaa viivästymistä. Pohjimmiltaan me kannatamme vapaaehtoisuuden kriteeriä sosiaaliseen vuoropuheluun hyväksyttyjen liittojen osallistumisessa, mutta kannatamme myös poikkeussääntöjä työmarkkinakumppanuuden mallimaan, Itävallan, hyväksi, eli Itävallan tasavallan julkisoikeudellisen talouskamarin täyttä osallistumista. Tästä kollegamme Hubert Pirker puhuu vielä lisää.
Kantamme tarkistamiseksi ehdotamme tarkistuksessa 3, että parlamentti viittaisi selvästi Redingin mietintöön toukokuulta 1994. Siinä määritellään käsite edustavuus selkeästi ja vaaditaan myös selvästi, että komissio laatii yhteydenpitorakenteet kaikkien edustettuina olevien työmarkkinajärjestöjen liittojen välille.
Sosiaalinen vuoropuhelu ilmaisee toissijaisuusperiaatetta. Siksi varoitan siitä, että näille käytännön edustajille ei anneta liikaa virallisia neuvoja siitä, mitä niiden pitää tehdä. He tietävät sen kyllä useimmiten paremmin. Tämä suuntaus on näkyvissä muutamissa tarkistuksissa, jotka me haluamme hylätä.
Toissijaisuus merkitsee mahdollisesti etusijaa pienemmille yksiköille, mutta mahdollisesti myös työmarkkinaosapuolten säännöksille valtiollisiin ratkaisuihin nähden. On tärkeää, että työmarkkinaosapuolet hyödyntävät mahdollisuuksia, joita sopimus Euroopan unionista niille tarjoaa. Ne voivat hyödyntää valtion laitoksiin ja yhteisön elimiin verrattuna suurempaa asiantuntemustaan työmarkkinapoliittisten ongelmien hallintaan. Yhtä tärkeää on, että komissio toimii aktiivisesti laatimalla uuden tiedonannon sosiaalisesta vuoropuhelusta. Tässä mielessä me äänestämme Peterin mietinnön puolesta.

Guinebertière
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Eurooppa on kansalaisten Eurooppa vain, jos kansalaiset itse voivat todella vaikuttaa tulevaisuuteensa. Komissio on siis aivan oikeassa kiinnittäessään suurta huomiota sosiaalisen vuoropuhelun kehittämiseen. Kaikkien osapuolten on kuitenkin hyväksyttävä tehtävät sopimukset ja siinä onkin ongelman ydin. Ennen kaikkea olisi muistettava, hyvät kollegat, että Ranskan lainsäädännössä edustavuus on ainoa peruste, jolla ammattijärjestöille myönnetään valtuudet neuvotella pariteettisopimuksia. Vastavuoroinen tunnustaminen, jota Peterin mietinnössä puolustetaan, antaa työmarkkinaosapuolista germaanisen kuvan ja johtaa siten joidenkin osapuolten ulkopuolelle jättämiseen.
Olenkin sitä mieltä, että kysymykset, joita komissio esittää keskustelukumppaniensa edustavuudesta unionin sosiaalipolitiikasta käydyssä vuoropuhelussa, ovat perusteltuja kysymyksiä. Siitä huolimatta on myös sanottava, että jotkut näistä keskustelukumppaneista asettavat itsekin kyseenalaiseksi sen, onko heidän lausunnoillaan vaikutusta yhteisön toimielinten päätöksiin. Mikä rooli pienillä ja keskisuurilla yrityksillä tai maatalousalan edustajilla oikeastaan on sosiaalipoliittisessa sopimuksessa? Ainoastaan kolme järjestöä osallistuu sosiaalipoliittisesta sopimuksesta käytävään keskusteluun, vaikka alakohtaiseen vuoropuheluun osallistuvia edustajia on useita.
Edellä sanotun huomioon ottaen toivomme, että komissio esittää niin pian kuin mahdollista ehdotuksia sosiaalisen vuoropuhelun tehokkuuden ja tavoitteiden parantamiseksi. Vaikka Amsterdamin tulokset olivatkin heikkoja, ne mahdollistivat sosiaalisen pöytäkirjan sisällyttämisen perustamissopimukseen ja yhteispäätösmenettelyn soveltamisen sosiaalisiin kysymyksiin. Vielä olisi saatava parlamentille tilaa sosiaalisessa vuoropuhelussa. Ajatus jäsenyyttä hakevien valtioiden työmarkkinaosapuolten ottamisesta mukaan vuoropuheluun on kiinnostava, ja kiitän esittelijä Peteriä sen esille tuomisesta. Onnittelen esittelijää laadukkaasta mietinnöstä.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, sosiaalinen vuoropuhelu on itse asiassa eri osapuolten välinen asia. Tässä tapauksessa eurooppalaisen valtiovallan ja työmarkkinaosapuolten. Mielestäni meidän tulee jättää sellaiset asiat työmarkkinaosapuolille, jotka he itse pystyvät hoitamaan. Liberaalien ryhmä ei tulekaan tukemaan tarkistuksia, joissa lähdetään siitä, että meidän on määriteltävä se, mitä työmarkkinaosapuolet itse voivat järjestää työehtosopimuksissa, liberaalien mielestä tämä ei läheskään aina ole tarpeellista Euroopan tasolla. Se ei merkitse sitä, ettemmekö luottaisi sosiaaliseen vuoropuheluun. Luotamme siihen. Etenkin työllisyyttä käsittelevän huippukokouksen puitteissa.
Sitten tulen siihen hankalaan kysymykseen, josta monet kollegat jo ovat puhuneet, eli siihen, että sosiaalisessa vuoropuhelussa on yhä kolme osapuolta ja pienet ja keskisuuret yritykset puuttuvat yhä. Uskoin aina, että mikäli me Euroopan parlamentin jäseninä puhumme asiasta tarpeeksi, se järjestyy.
Olen ollut kolme vuotta parlamentin jäsenenä. Olen kolmen vuoden ajan yrittänyt puhua pienten ja keskisuurten yritysten puolesta, eikä niitä vieläkään ole hyväksytty sosiaalisen vuoropuhelun kumppaneiksi.
Hyvät kollegat, komission jäsen, näin ei voi enää olla. Se sulkee tämän alan työntekijät ja työnantajat pois. Meidän on itse asiassa todettava yhdessä, että UNICE edustaa yhä pienentyvää työntekijöiden ryhmää, sillä yhä suurempi osa työntekijöistä työskentelee pienissä ja keskisuurissa yrityksissä. Kiinnittäkäämme kerrankin huomiomme heihin, eikä vain suuriin tässä vuoropuhelussa.

Elmalan
Arvoisa puhemies, keskustelu sosiaalisista ja työllisyyteen liittyvistä kysymyksistä aloitettiin Amsterdamin jälkeen ja Ranskan hallituksen aloitteesta, ja se on meille erityisen tärkeä. Mutta yhteinen raha ja vakaussopimus, joita ryhmämme edelleen määrätietoisesti vastustaa, ovat ristiriidassa sosiaalisen pöytäkirjan ja työllisyyteen liittyvän perustamissopimuksen luvun kanssa.
Sosiaalinen vuoropuhelu on tärkeä osa sosiaalista ja solidaarista Eurooppaa, jota haluamme rakentaa Euroopan maiden kansalaisten hyväksi. Suhtaudumme tietenkin myönteisesti sen lujittamiseen ja laajentamiseen, sillä se on jo tuottanut myönteisiä tuloksia useilla eri aloilla.
Vuoropuhelussa ei kuitenkaan pitäisi syrjiä tiettyjä ammattijärjestöjä. Viittaus vaatimukseen edustavuudesta unionin tasolla, kuten esittelijä Peter muistutti, mahdollistaa kuitenkin sen, että tietyt järjestöt voidaan todella jättää sosiaalisessa pöytäkirjassa määrättyjen neuvottelujen ja kuulemisien sekä neuvoa-antavien elinten ulkopuolelle, koska ne eivät ole osa yhteisön rakenteita, kuten kävi tietyille ammattiliitoille Ranskassa.
Halu saada unionin tasoinen sosiaalilainsäädäntö on perusteltu ja se on tuotava julki demokraattisessa menettelyssä, jossa kunnioitetaan monimuotoisuutta, perusoikeuksia ja Kansainvälisen työjärjestön asiaankuuluvia yleissopimuksia. Näissä yleissopimuksissa määrätään, että palkansaajilla on oikeus käydä työnantajien kanssa neuvotteluja työehdoista ja sosiaalisista takuista. Niissä täsmennetään myös selkeästi, että palkansaajilla on oikeus itse päättää, kenelle ne luovuttavat tämän neuvotteluoikeuden. Miten Euroopan unionissa tehtyjä sopimuksia voidaan itse asiassa edes pitää laillisina ja miten kyseiset kansalaiset voisivat ne hyväksyä, jos edustavat kansalliset ammattijärjestöt, joille kansalaiset ovat uskoneet oikeuksiensa puolustamisen, eivät saa osallistua neuvotteluihin?
Tällainen on meidän demokraattinen käsityksemme sosiaalisesta vuoropuhelusta, jota on käytävä ketään syrjimättä tai ketään ulkopuolelle jättämättä. Samaan aikaan olisi varmistettava, että kaikissa yhteisön sosiaalialan direktiiveissä taataan Kansainvälisen työjärjestön yleissopimusten noudattaminen, määrätään selvästi jäsenvaltioissa voimassaolevien, palkansaajille edullisimpien säännösten säilyttämisestä ja myötävaikutetaan sosiaalisten oikeuksien edistämiseen kaikissa jäsenvaltioissa, jotta torjuttaisiin työnantajapuolen ja tiettyjen hallitusten hyökkäys sosiaalista säännöstöä ja työntekijöiden oikeuksia vastaan.

Holm
Arvoisa puhemies, paljon on tapahtunut sen jälkeen, kun sosiaalinen vuoropuhelu otettiin käyttöön vuonna 1985. Olosuhteet ovat nyt aivan erilaiset kuin silloin. Työmarkkinoilla meillä on nyt noin 20 miljoonaa työtöntä ja sosiaalialalla yli 50 miljoonaa köyhää EU-maissa komission tietojen mukaan.
Voidaan sanoa, että EU on epäonnistunut täysin talousstrategiassaan, joka on suunnattu aivan liian kapea-alaisesti ja kohdistettu inflaation torjuntaan ja hintojen vakauteen. Itse asiassa tämä politiikka on pikemminkin vaikuttanut päinvastaisesti vakaaseen kehitykseen alueilla työ, palkat, sosiaalinen turvallisuus ja ympäristöasiat. Nämä alueet ovat yhtä tärkeitä näkökohtia taloudelliselle ja sosiaaliselle vakaudelle. Siksi on nyt sopivaa käyttää sosiaalista vuoropuhelua, kun pääsuunnan on määrä olla työllisyyspolitiikka. Vapauttaminen ja joustavuuden vaatimukset ja sopeuttaminen eivät saa johtaa työntekijöiden oikeuksien ja yhteisten sopimusten ja kollektiivisopimusten purkamiseen.
On hyviä ideoita esim. työajanlyhennyksestä, joita on toteutettu esimerkiksi Saksan autoteollisuudessa Volkswagenilla, ja julkissektorilla ja yrityksissä kotimaassani Ruotsissa. Yhteissopimukset ovat vähentäneet työaikoja ilman, että palkka on pienentynyt tai se on pienentynyt vain vähän. Lyhentynyt työaika luo uusia työpaikkoja, kuten muun muassa järjestön Vaihtoehtoiset Euroopan ekonomit laskelmat osoittavat. Työajanlyhennyksen suuruudesta riippuen se voisi tuoda 5-10 miljoonaa uutta työpaikkaa EU-maihin.
Voimien yhdistämiseksi uskon, toisin kuin esittelijä, että on välttämätöntä laajentaa sosiaalista vuoropuhelua. Siihen ei tule osallistua vain pienet ja keskisuuret yritykset, kuten ehdotettu, vaan myös muut järjestöt kuten esim. Euroopan työttömien verkosto, mitä V-ryhmä on ehdottanut tarkistuksessaan 5. Siksi pyydän kollegoja tukemaan tätä.

Amadeo
Arvoisa puhemies, sosiaalinen vuoropuhelu ei aina toteudu yksiselitteisesti yhteisön tasolla. Ammattialojen välinen ja alakohtainen vuoropuhelu on useasti valiokuntien ja tutkimusryhmien muotoilemaa samansuuntaisesti perusperiaatteiden ja periaatteellisten perusosien kanssa, jotka tekevät siitä erikoista. Meillä on nykyisin sosiaalisen pöytäkirjan puitteissa muita viime aikoina perustettuja rakenteita ja menettelyjä, jotka ovat tulleet yhdentäväksi osaksi eurooppalaisen säännöstön määrittelyssä.
Mietintö, josta tänään keskustelemme, panee perustellusti painoa työllisyydelle ja uusien työpaikkojen luomiselle sekä tarpeelle poistaa yritysten alueeltalähtöilmiö. Sosiaalinen vuoropuhelu on mielestämme tehtävä yhteiskunnallisten osapuolten järjestöjen tuntemaksi turvautumalla yhä vain järjestelmällisemmin komission neuvontaluukkuihin, Euroopan elin- ja työolosuhteiden kehityksen säätiöön, ennen kaikkea kuitenkin Työsuhteiden Euroopan keskukseen, jonka toimipaikka on Firenzessä. Komissio on julkituonut selkeästi sen, että on ensisijaista käynnistää sosiaalinen ja yhteisöllinen vuoropuhelu edustavimpien järjestöjen kanssa yhteisön tasolla ja lisätä sosiaalista vuoropuhelua julkisella sektorilla.
Arvioimme myönteiseksi sosiaalisen pöytäkirjan sisällyttämistä uuteen perustamissopimukseen ja yhteispäätösmenettelyn ulottamista sosiaaliseen, yhteistyöstä riippuvaan aihepiiriin, mutta toivomme myös, että sosiaalinen vuoropuhelu laajemmassa mielessä voisi näkyä jälleen sopimuksen huomioimassa yhteispäätösmenettelyssä.

Cabezón Alonso
Arvoisa puhemies, tiellä kohti Euroopan tasolla käytäviä työehtosopimusneuvotteluja on vielä lukuisia esteitä ylitettävänä. Vielä on edettävä järjestäytymisessä ja saatava aikaiseksi oma määritelmä sille, mitä Euroopan tasolla käytävällä sosiaalisella vuoropuhelulla tarkoitetaan, jotta sen vaikutus sisämarkkinoiden kehitykselle ja yhteiskunnalliset seuraukset huomattaisiin ja jotta siihen kiinnitettäisiin yleisesti huomiota kaikkien politiikan alueiden täytäntöönpanossa. Euroopan unionille annetun toimivallan siirtäminen ei ole tuonut mukanaan työmarkkinaosapuolten aseman kehitystä riittävän korkealle tasolle.
Tämä aihe synnyttää monia kysymyksiä, ja joitakin niistä olemme jo kuulleetkin. Se synnyttää myös ongelmia: työmarkkinaosapuolten edustavuus, alakohtaisen vuoropuhelun kattavuus, eron tekeminen kuulemisen ja neuvottelun välillä, sopimusten sitovuus, sosiaalisen vuoropuhelun ja neuvottelujen sovittaminen yhteen lainsäädäntötyöskentelyn kanssa jne.
Vuonna 1985 aloitettiin kokeilu sosiaalisesta vuoropuhelusta, jota on vielä kehitettävä, koska se ei ole edennyt riittävästi. Sopimus Euroopan unionista ja sen viimeisin Amsterdamissa tehty tarkistus sisältävät vaatimuksen tukea sosiaalista vuoropuhelua. Tärkeää - ja ehkä kiireellistäkin - on luoda menettelyt, jotta tulokset olisivat mahdollisimman hyvät. Sosiaalisella vuoropuhelulla voidaan ratkaista tietyissä tarkasteltavana tai käsiteltävänä olevissa direktiiveissä olevat ongelmat; sosiaalisella vuoropuhelulla voidaan ja sillä pitää ratkaista eri talouden alojen säätelyyn liittyvät ongelmat; sosiaalinen vuoropuhelu on paras keino säädellä työnantajien ja työntekijöiden välisiä suhteita ja työoloja. Sosiaalinen vuoropuhelu on aktiivista työllisyyspolitiikkaa. Sen vuoksi työnantajien ja työntekijöiden on omien edustusjärjestöjensä välityksellä siirrettävä Euroopan tasolle se asema, joka niillä on kansallisella tasolla, ja ne voivat olla paljon aktiivisempia, kun työllisyyttä edistäviä toimenpiteitä ja yhteisön toimintaa toteutetaan Euroopan tasolta käsin.
Onnittelen esittelijää, ja koska kyseessä on luja ja varma mietintö, pyydän teitä kannattamaan sitä ja pyydän teitä kannattamaan myös esittelijän kantaa tarkistusten suhteen.

Pirker
Arvoisa puhemies, uskon että me kaikki, jotka osallistumme tähän keskusteluun, olemme samaa mieltä siitä, että sosiaalinen vuoropuhelu toimii vain silloin, kun se on edustava kokonaisuus eli kun kaikki, jotka osallistuvat kansallisella tasolla sosiaaliseen vuoropuheluun, osallistuvat siihen myös Euroopan tasolla. Tämä on erityisen tärkeää silloin, kun Euroopan unioni haluaa toteuttaa yhteisön toimenpiteitä myös kansallisella tasolla. Siinä tarvitaan toimeenpanokykyisiä kumppaneita. Ja heitä on vain silloin, kun edustavuus on riittävän laaja.
Haluan osoittaa teille Itävallan esimerkin avulla, että edustavuutta ei ole kaikkialla. Kollegamme Menrad viittasi kiitettävällä tavalla tähän omassa puheenvuorossaan. Itävallassa on niin, että talouskamari, joka edustaa pieniä ja keskisuuria yrityksiä, kauppaa ja teollisuutta, ei ole edustettuna Euroopan tasolla. Euroopan tasolla teollisuusliitto edustaa UNICE: ssa asianomaista osapuolta sosiaalisessa vuoropuhelussa, eli Itävallan työmarkkinasopimuksia laativa osapuoli ei ole edustettuna Euroopan tasolla. Ja tämä on ristiriita, koska silloin monet yrittäjät eivät ole edustettuna eikä unionilla ole mahdollisuutta edustaa omia etujaan Itävallassa. Tätä voidaan kuitenkin muuttaa. Olen tehnyt yhden tarkistuksen - tarkistuksen 2 kohtaan 17 - ja pyydän teitä tukemaan sitä, sillä siinä sanotaan, että me haluamme päättää siitä, että Itävallan talouskamari, työmarkkinasopimuksia solmiva osapuoli, otetaan mukaan sosiaaliseen vuoropuheluun poikkeuksellisesti.

Lindqvist
Arvoisa puhemies, EU on omistanut aivan liian paljon aikaa taloudelle, EMU: lle, lähentymiskriteereille ja lukuisien sääntöjen täyttämiselle sen sijaan, että se olisi ottanut esille kaikkein suurimman asian, joka meillä on Euroopassa ratkaistavana eli työttömyyden. Siksi on tärkeää, että nyt painostetaan vielä enemmän, että tämä kysymys asetetaan etusijalle kaikilla tasoilla. Tämä mietintö on askel oikeaan suuntaan.
Vuoropuhelun on tapahduttava ensisijaisesti työmarkkinaosapuolten välillä, kansallisella tasolla ja tietysti myös Euroopan tasolla. Suurimmat onnistumiset voivat tapahtua pienemmässä mittakaavassa paikallisella tasolla, osapuolten välillä ilman EU: n tai valtion puuttumista asiaan. Tämä tie on valittava.
Tämä mietintö ottaa esille myös vaatimuksen yhteistyöstä EU: n tason komiteoiden välillä ja neuvoston perustamien uusien komiteoiden välillä. Tämä on erittäin hyvä asia. Ideariihi, jonka valtiot, työmarkkinaosapuolet ja myös EU ottavat esille ennen Luxemburgin kokousta, voisi olla tapa esittää paljon hyviä ehdotuksia ratkaista suurin ongelmamme.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, yhdyn esittelijän näkemykseen - joka on myöskin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan valmistelijan näkemys - kun hän sanoo olevansa huolestunut siitä, että sosiaalista vuoropuhelua voidaan käyttää yhteisön toimielinten ja hallitusten turvatyynynä, pehmusteena joka vaimentaa tiettyjen talouspolitiikkojen toteuttamisesta silloin tällöin aiheutuvia maanjäristyksiä.
Yhdyn myös hänen huolestumiseensa - joka huolestuttaa myös teitä ja muita tovereitani - siitä, saavatko pienet ja keskisuuret yritykset riittävän edustuksen neuvotteluihin, koska ne luovat 85 prosenttia tai enemmänkin yhteisön työpaikoista, ja siitä, että neuvotteluissa olisi keskityttävä työpaikkojen lisäämisen ohella myös työpaikkojen häviämiseen. Me kaikki muistamme, miten menetettiin 3 000 työpaikkaa kun vuoropuhelua ei käyty RenaultVilvoorden tehdessä päätöstään. Ja tänään pohjoisamerikkalainen monikansallinen Electrolux uhkaa vähentää 20 000 työpaikkaa Euroopasta; osa niistä on Espanjassa, Alcalá de Henaresissa, jossa on 20 prosentin työttömyys.
Näin ollen neuvotteluissa olisi keskityttävä sekä työllisyyteen että työpaikkojen menetyksen estämiseen. Vuoropuhelu voisi tarjota monikansallisille yrityksille hyvän menettelytapasäännön, joka estäisi niitä poistamasta Euroopasta 20 000 työpaikkaa ilman minkäänlaisia seuraamuksia niille itselleen.
Sosiaalisessa vuoropuhelussa tarvittaisiin myös naisten osallistumista, mihin toki vaikuttavat muutkin tekijät kuin Euroopan parlamentin tahto. Kuten saatoimme todeta samapalkkaisuudesta annetusta menettelytapasäännöstä, naisten osallistumisen puute vaikuttaa siihen, että he eivät pääse miesten palkkojen tasolle, vaan heidän palkkansa ovat monissa Euroopan unionin maissa edelleen 20-30 prosenttia alhaisemmalla tasolla.
Huomioon on otettava myös Pintassilgon johtaman viisasten komitean tekemä ehdotus, että yhteisö neuvottelisi sosiaalisten osapuolien kanssa sosiaalisten perusoikeuksien toteuttamisesta käytännössä. Mielestäni me olemme nyt eräässä Euroopan rakentamisen ratkaisevassa vaiheessa. Joillekin Amsterdamin huippukokous merkitsi pettymystä ja epäonnistumista, koska siinä ei keskitytty riittävästi sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja työpaikkojen luomiseen. Me tiedämme, että Luxemburgissa järjestetään uusi huippukokous, mutta pelkäämme pahoin sitä - kuten Juncker sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnasta totesi yhtenä päivänä - että työpaikkojen luomiselle ei ole rahoitusta ja pelkäämme pahoin, että huippukokous ei puutu riittävän voimakkaasti meidän kaikkien tarvitsemiemme työpaikkojen luomiseen.

Skinner
Arvoisa puhemies, kiitän Peteriä kovasta työstä, jota hän on tehnyt tämän mietinnön eteen ja jossa on ollut omat ongelmansa, kuten me valiokunnan jäsenet tiedämme. Hän on kuitenkin suoriutunut työstä hyvin ja edistymme selvästi.
Koskaan aikaisemmin sosiaalinen vuoropuhelu ei ole ollut yhtä tärkeää, ainakaan mitä tulee sen ylläpitämiseen, ja sitä uhkaavat monella tavoin ihmiset, jotka luullakseni pitäisivät parempana työsuhdeanarkiaa. Jos katsomme Renault'n ongelmaa, näyttää siltä, kuin se olisi testannut sosiaalisen vuoropuhelun ajatusta, sosiaalista vuoropuhelua, jota ei varmaankaan ole koskaan aikaisemmin testattu yhtä tiukasti. Näyttää kuitenkin siltä kuin vuosikymmenien mittaan ainoa todellinen teollinen, taloudellinen ja sosiaalinen edistys olisi perustunut sille tosiasialle, että oli olemassa suhde, ylläpidetty - ja todellinen - suhde, joka perustui työpaikan henkilökohtaisiin suhteisiin. Ei kuvitteellisiin, ei niihin, jotka vain näyttävät syntyvän siksi, että kauppakumppanit tapaavat, vaan ne, jotka syntyvät, kun ammattiliiton jäsenillä ja todellisten yritysten edustajilla, jotka hierovat kauppoja työpaikalla, on ollut henkilökohtainen suhde, ja he voivat tuoda tämän kokemuksen neuvottelupöytään. On täysin oikein, että näiden taloudellisten yksikköjen tulisi yhä säilyttää suhteensa eurooppalaisella tasolla; ainakin mitä tulee edustavuuteen, tärkeimmät työpaikoilla vaikuttavat järjestöt ovat pitkään olleet mukana vaikuttamassa olemassa olevan sosiaalisen vuoropuhelun lujittumiseen.
Vain ne järjestöt, jotka täyttävät komission alkuperäiset kriteerit, voivat odottaa pääsevänsä mukaan. Pienillä liikeyrityksillä on oma osansa ja niiden täytyy selvästikin päästä osallistumaan laajemmin, mutta ei vain siitä syystä, että pienet yritykset haluavat hylätä sosiaalilainsäädännön. Pöydän ympärillä niiden on oltava todellisia työmarkkinaosapuolia.
Keski- ja Itä-Euroopan saadessa suunnattomasti jalansijaa on myös hyvin tärkeätä ja täysin kohtuullista, että meidän tulisi antaa niille tarkkailijan asema ja mahdollisuus osallistua neuvotteluun, jotta muutos- ja sopeutumisprosessi olisi tehokas. On myös oikeudenmukaista sanoa, että Yhdistynyt kuningaskunta on ollut hyvin vähän mukana sosiaalisessa vuoropuhelussa. Tässäkin on tapahtunut muutos. Macartneystä on nyt tehty sosiaalisesta vuoropuhelusta vastaava ministeri. On yksinomaan oikein ja kohtuullista, että mainitsen sen tässä.
Peter on lisäksi oikeassa ehdottaessaan pysyvän työllisyyskomitean uudistamista ja parlamentin roolin kasvattamista. Esittäisin teille, herra komissaari, kuitenkin kysymyksen. Koska meillä on sosiaalinen vuoropuhelu, mitä tietoa meillä on työsuhdeasioista kaikkialla Euroopan unionissa ja mitä erityisiä takeita ja institutionaalisia välineitä tarvitsemme varmistaaksemme työmarkkinaosapuolten välisten suhteiden kehityksen kaikkialla Euroopan yhteisössä?

Thyssen
Arvoisa puhemies, olen ilahtunut siitä, että mietinnössä kiinnitetään erityistä huomiota pkyrityksiin. Mutta mietintö ja komission tiedonanto eivät mene tarpeeksi pitkälle. Minun ei enää tarvitse puhua pkyritysten merkityksestä sosiaalis-taloudelliselle Euroopalle täällä. Lähden siitä, että te kollegat ja myös te komission jäsen, olette tällä välin tulleet vakuuttuneiksi siitä, että pk-yritysten palkkaluokkien erot verrattuina suuriin yrityksiin liittyvät joillakin aloilla myös politiikan eroavaisuuteen.
Pk-yritysten tarpeet eivät aina ole samoja kuin suurten yritysten ja siksi monet pk-yritykset yhdistyvät keskenään. Siksi meidän pitää vaatia pk-yrityksille erityistä, edustavaa edustusta sosiaalisessa vuoropuhelussa, siis jos me haluamme antaa sosiaaliselle vuoropuhelulle mahdollisimman suuren laillisuuspohjan.
Edustavuuden lisäksi tässä yhteydessä on myös tärkeätä vuoropuheluun osallistuvien kattavuus. Pk-yritysten pitää saada osallistua sellaisenaan, eikä vain neuvotteluihin vaan myös toteuttamiseen, joka johtaa sosiaalisiin sopimuksiin, jotka voidaan julistaa jälkikäteen sitoviksi. Mietinnössä vaietaan valitettavasti pk-yritysten välttämättömästä mukanaolosta toteuttamisessa ja kollektiivisissa sopimuksissa. Se on harmillinen asia, joka voidaan korjata, mikäli tarkistus 4 hyväksytään. Ryhmäni toivoo, että näin tapahtuu ja etenkin että te, komission jäsen, teette aloitteen.

Carlsson
Arvoisa puhemies, komissio haluaa tarkastella sosiaalista vuoropuhelua. Hyvä! Sitä tarvitaan useista syistä, muun muassa siksi että meillä on nopeasti muuttuvat työmarkkinat, rajat työntekijöiden ja työnantajien välillä hämärtyvät ja yhä useimmista tulee itsenäisiä ammatinharjoittajia. Monet, erityisesti nuoret, eivät monta kertaa tunne kuuluvansa kollektiivisiin ja hierarkisiin työmarkkinajärjestöihin. Jotta työttömyyden ongelma voidaan ratkaista, on työmarkkinoita uudistettava. Silloin tarvitaan rakennetta, joka hyväksyy muutosvoimat ja joka antaa tilaa yksilöllisille ja paikallisille ratkaisuille.
Herra komissaari, rakkaat kollegat! Jatkuvassa keskustelussamme sosiaalisen vuoropuhelun käsittelyn yhteydessä on lähtöarvoina oltava tehokkuus, rajoitukset, avoimuus sekä myös edustavuus ja laillisuus. EU: n demokraattisissa päätöksentekoprosesseissa on mielestäni tärkeää, että työmarkkinaosapuolet eivät saa erityisasemaa. Siksi on erittäin sopivaa, että kansan valitsemat poliitikot, erityisesti kansallisella tasolla, eivät luovu vaikeasta tehtävästään luoda edellytyksiä toimiville työmarkkinoille.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, sosiaalinen vuoropuhelu alojen välisenä ja neuvoa-antavissa valiokunnissa sekä alakohtaisesti eli eri talouden aloilla vaikuttaa merkittävästi työllisyyspolitiikan tehokkaisiin ratkaisuihin, uusien työpaikkojen luomiseen ja naisten osallistumiseen. Sosiaalinen konsensus on merkittävä etu Euroopalle, myös kiireellisesti tarpeellisten investointien kannalta.
Huomioon ottaen talouden maailmanlaajuistumisen, jota monet tuijottavat kuin kani käärmettä, on työtä koskevat säännökset sopeutettava, mutta niitä ei pidä heittää kokonaan yli laidan, on sosiaalialan muutoksesta sovittava yhteisesti ja sosiaaliturvan heikkeneminen on yhdessä estettävä. Yhteistyössä toimiminen on ainoa oikea vastaus tällä hetkellä leviäviin konfliktistrategioihin. Sosiaalista vuoropuhelua on siis vahvistettava, kuten Helwin Peter on taitavasti perustellut.
Kuitenkin, herra komissaari, komission on huolehdittava tehokkaasti neuvoa-antavista valiokunnista. Siksi hyvissä ajoin järjestetyt, järjestelmälliset kuulemistilaisuudet ja aihepiirien yhteensovittamiset ovat tarpeen. Työmarkkinaosapuolten on avauduttava. Sen perusteella kolmen kattojärjestön piiriä on laajennettava pienillä ja keskisuurilla yrityksillä, vaikkapa kuulemistilaisuuksissa tai neuvotteluissa. Samalla on otettava mukaan Euroopan unionin tulevien jäsenvaltioiden rakenteet. Sosiaalinen vuoropuhelu on suunnattava tulevaisuuteen. Sisällöllinen painopiste on ilman muuta työllisyyspolitiikka. Kaikkien viidentoista jäsenvaltion on myös neuvoteltava yhteisön toimivaltaan kuuluvista alueista ja erityisesti työllisyysluvun, sosiaalipöytäkirjan ja työntekijöiden perusoikeuksia koskevan peruskirjan Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen liittämisen jälkeen. Se, joka haluaa sosiaalista markkinataloutta, se puolustaa liitoissa ja järjestöissä työtä eri alueilla ja aloilla ja se puolustaa jatkuvaa vuoropuhelua työmarkkinaosapuolten kanssa.

Flynn
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin kiittää kaikkia tähän keskusteluun osallistuneita. Sosiaalinen vuoropuhelu on tietenkin kukoistanut viime vuosina ja sen kehitys on nyt saavuttanut tärkeän vaiheen. Työmarkkinaosapuolten rooli eurooppalaisen sosiaalipolitiikan kehittämisessä on entistä merkittävämpi ja vuoropuhelu muuttuu varmasti entistä tärkeämmäksi, kun työmarkkinaosapuolet ovat avainasemassa Amsterdamin kokouksen poliittisia johtopäätöksiä kehitettäessä. Tiedonannossa sosiaalisesta vuoropuhelusta eurooppalaisella tasolla, jonka komissio hyväksyi viime vuoden syyskuussa, vaadittiin kuitenkin sosiaalisen vuoropuhelun kaikkien näkökantojen selkeätä uudelleenarviointia, johon osallistuisivat kaikki osapuolet. Keskustelun ja sen tuottamien kommenttien perusteella, joissa mietinnöllänne on merkittävä osa, laaditaan toinen tiedonanto ennen vuoden loppua ja toivoakseni komissio hyväksyy sen; tässä asiakirjassa määritellään tulevan sosiaalisen vuoropuhelun rooli ja keinot.
Haluan todeta alustavasti kaksi seikkaa. Haluan ensinnäkin kiittää teitä siitä, että olette pyrkineet lausumaan mielipiteenne tässä vaiheessa, jotta ne voidaan ottaa täysin huomioon, kun alamme laatia luonnosta toiseksi tiedonannoksi. Toiseksi haluan onnitella esittelijää Peteriä ja koko sosiaali- ja työllisyysasiain valiokuntaa sekä kaikkia asiaan vaikuttaneita valiokuntia heidän monimutkaisesta asiasta tekemästään syvällisestä analyysistä sekä kiittää heitä tuesta, jonka he ovat antaneet komission näkökannoille.
Hallitusten välinen konferenssi on tietenkin johtanut sosiaalisen vuoropuhelun kehittymiseen edelleen, ja vaikka mielestäni on vielä liian varhaista keskustella tuloksesta perusteellisesti, haluaisin lausua muutamia lyhyitä huomautuksia.
Ensinnäkin sosiaalinen vuoropuhelu sisällytetään perustamissopimukseen, mitä olemme aina halunneet ja mihin suhtaudumme nyt myönteisesti. Yhdistynyt kuningaskunta on lisäksi luopunut oikeudestaan jäädä sopimuksen ulkopuolelle. Toiseksi yhteispäätösmenettelyä on laajennettu monille tärkeille alueille. Ja vielä kolmanneksi, uudeksi painopistealueeksi on tullut työllisyys, jolle on omistettu kokonainen osasto ja jolla työmarkkinaosapuolilla on selkeä rooli. Kannatan suuresti sitä, mitä van Lancker sanoi asiasta. Euroopan unionin tuotantokykyä on todellakin syytä kasvattaa, mutta haluaisin sanoa van Lanckerille, että tuotantokyvyn kasvun tulisi perustua joustavuuteen, johon liittyy työntekijöiden turva, ja uskoisinpa, että työllisyysstrategia, josta keskusteltiin Amsterdamin huippukokouksessa ja joka on myöhemmin tänä vuonna järjestettävän huippukokouksen aiheena, ei jää pelkäksi julistukseksi, vaan siinä määrätään selkeästi kansallisen ja unionin tason positiivisista toimista ja niihin sitoutumisesta, mitä tulee uusien työpaikkojen luomiseen.
Haluaisin ohimennen sanoa van Lanckerille, että odotan kollegion käsittelevän työmarkkinaosapuolten ehdottamaa osa-aikatyötä koskevaa kollektiivisopimusta ennen kesätaukoa.
Haluaisin kuitenkin lisätä, että ymmärrän Euroopan parlamentin olevan pettynyt, koska uusi sopimus ei anna sille mahdollisuutta vaikuttaa suoraan kollektiivisopimuksiin perustuvan lainsäädännön hyväksymiseen. Otan osaa pettymykseenne, sillä komissio pyrki huippukokouksessa sisällyttämään parlamentille oikeuden toimia tässä asiassa. Vaikka meidän tuleekin soveltaa sopimusta sellaisena kuin jäsenvaltiot sen hyväksyivät, olen valmis keskustelemaan kanssanne käytännön mahdollisuuksista tiedotuksen ja mielipiteenvaihdon osalta tulevaisuudessa. Mielestäni tämä on tärkein näkökohta, jonka Peter esitti jättäessään mietintönsä parlamentille. Olen jo pyytänyt henkilökuntaani harkitsemaan tätä ja huolehdin siitä, Peter, että teidän esittämänne näkökohdat otetaan siinä prosessissa huomioon.
Mitä itse mietintöön tulee, mielestäni siinä on löydetty kultainen keskitie eri intressien välillä, kun siinä kehotetaan työmarkkinaosapuolia harkitsemaan sosiaalisen vuoropuhelun laajentamista, samalla kun siinä selvästi kunnioitetaan niiden itsenäisyyttä. Erittäin monet parlamentin jäsenet korostivat tänään edustavuuden merkitystä yleensä sekä erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten osallistumista sosiaaliseen vuoropuheluun. Komissio on aina säilyttänyt kuulemisen ja neuvottelun välisen eron ja korostaa pyrkivänsä niin laajaan kuulemiseen kuin mahdollista poikkeamatta kuitenkaan periaatteesta, jonka mukaan neuvottelujen on perustuttava neuvottelevien osapuolten vastavuoroiseen tunnustamiseen.
Kannatan täysin mietinnössä esitettyjä vaatimuksia tehokkaammasta vuoropuhelusta kaikilla tasoilla. Mielestäni seuraavat tähän päämäärään tähtäävät vaatimukset ovat erittäin mielenkiintoisia. Vaatimus vahvistaa sosiaalisen vuoropuhelun merkitystä kaikkialla komissiossa samalla kun koordinointi pysyy PO V: n käsissä. Tarve lisätä alakohtaisen vuoropuhelun merkitystä. Olen kanssanne täysin samaa mieltä siitä, että tällä saralla Euroopalla on edessään lukuisia ongelmia, jotka voidaan ratkaista. Lisäksi tarve uudistaa pysyvää työllisyyskomiteaa - mielestäni se on tärkeysjärjestyksessä kärkipäässä. Mielestäni sen merkitys on lisääntynyt entisestään uudessa perustamissopimuksessa ja uudessa osastossa työttömyyden vastaiselle taistelulle annetun arvonnousun myötä.
Lopuksi haluan kiittää teitä vielä kerran mietinnöstänne, joka antaa meille mahdollisuuden määrittää parhaat keinot sosiaalisen vuoropuhelun vahvistamiseksi ja sen liittämiseksi tiiviimmin yrityksiin saavuttaa Euroopan unionin tavoitteet, erityisesti työllisyyteen ja talouskasvuun liittyvät tavoitteet.
Skinner esitti erityisen kysymyksen ja haluaisin vastata siihen. Hän tiedusteli, mitä tiedämme sosiaalisesta vuoropuhelusta unionin eri jäsenvaltioissa. Minun on sanottava, että miellä on kaikista sosiaalisen vuoropuhelun puolista huomattavasti tietoa, jota kerää meille Dublinissa sijaitseva työsuhdeasiain tutkimuslaitos. Se toimii elinja työolojen kehittämissäätiön alaisuudessa. Mikäli haluatte joitakin tiettyjä tietoja, jotka ovat saatavissa työsuhdeasiain tutkimuslaitokselta ja jotka teitä erityisesti kiinnostavat, toimitan ne mielelläni käytettäväksenne.

Rübig
Sir, minulla olisi yksi kysymys: onko päivämäärä jo konkreettisesti vahvistettu? Milloin sosiaalinen vuoropuhelu on seuraavan kerran esityslistalla esimerkiksi PO V: ssä?

Puhemies
Ennen kuin annan teille tilaisuuden vastata, annan puheenvuoron vielä kerran Boogerd-Quaakille. Ehkä näitä puheenvuoroja voidaan käsitellä sitten yhdessä.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, komission jäsen ilmoitti toisen tiedonannon olevan tulossa, mutta jos se on yhtä epämääräinen kuin ensimmäinen tiedonanto ja komission jäsenen vastaus pk-yritysten mukanaoloon, emme pääse askeltakaan eteenpäin. Olen erittäin pettynyt, mikäli valtiovalta ei pysty löytämään ulospääsyä siitä umpikujasta, josta työmarkkinaosapuolet eivät tiettävästi halua päästä ulos.

Flynn
Arvoisa rouva puhemies, vastaukseksi Boogerd-Quaakille haluan huomauttaa, että ensimmäinen tiedonantomme oli kuulemisasiakirja, jonka avulla saimme kaikki mielipiteet ja pystyimme sitten arvioimaan, miten oli paras edetä. Toinen tiedonanto etenee odotettuun suuntaan: konkreettisiin toimiin, joilla meidän tulisi kehittää sosiaalista vuoropuhelua, jotta voimme sisällyttää siihen kaiken, mitä tulevaisuudessa tarvitaan. Toinen tiedonanto käsittelee tätä.

Rübig
Kysyin, onko määritelty konkreettista päivämäärää, milloin sosiaalinen vuoropuhelu on seuraavan kerran esityslistalla esimerkiksi PO V: ssä.

Flynn
Arvoisa rouva puhemies, sosiaalinen vuoropuhelu on PO V: ssä jatkuva - käytännöllisesti katsoen viikoittainen - huolenaihe, joka liittyy kaikkien sosiaalista vuoropuhelua käsittelevien keskustelujen ja arviointien valmisteluun. Jos sosiaalisessa vuoropuhelussa on jokin erityinen kohta, johon Rübig haluaa kiinnittää huomioni, olen valmis keskustelemaan hänen kanssaan kahden kesken. Minun on kuitenkin sanottava, että PO V omistaa suuren osan ajastaan sosiaalisen vuoropuhelun edistämiselle.

Varainhoitoasetuksen muuttaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Sarlisin talousarvion valvontavaliokunnan puolesta laatima mietintö (A40217/97) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (Euratom, EHTY, EY) Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan 21 päivänä joulukuuta 1977 annetun varainhoitoasetuksen muuttamisesta (KOM(96)0351 - C40497/96-96/0189CNS)).

Sarlis
Arvoisa puhemies, mietintö, joka on nyt Euroopan parlamentin arvioitavana, koskee komission esitystä neuvoston asetuksen hyväksymisestä muutoksista varainhoitoasetuksen säädöksiin, johtuen Euroopan yleisestä talousarviosta yhteisöjen yleisbudjetista.
Komission yllä mainitun esityksessä suosittelemat muutokset muodostavat niinsanotun seitsemännen muutospaketin, joka tähtää selkeyteen ja tuloksellisuuteen yhteisön elinten harjoittamassa varainhoidossa, samoin kuin näiden elinten vastuiden selvään ja kiistattomaan määrittelyyn. On sanottava, että komission muutosesitykset ovat lähtökohdiltaan oikeansuuntaisia ja ne toimivat niissä puitteissa, jotka asettaa komission ohjelma varainhoidon parantamiseksi, joka tunnetaan nimellä SEM 2000, jonka Euroopan parlamentti on tunnetusti jo käsitellyt ja hyväksynyt. On sanottava, että sekä komission aloitteen ja varsinkin Euroopan parlamentin komission ehdotuksiin tekemien muutosesitysten lähtökohtia olivat yhteisön määrärahojen hoidossa erityisesti matkailualalla syntyneet ongelmat, sekä tutkimusten paljastama tosiasia, että varainhoitoasetuksessa on ollut ja on paljon porsaanreikiä, leväperäisiä säädöksiä sekä epäselvyyttä siitä, mitä jokin elin voi ja ei voi tehdä.
On sanottava vielä, että ensimmäistä kertaa Euroopan parlamentti esittää mietinnön muutosesityksistä säädöksiin, joista ei ole olemassa komission ehdotusta. Luulen että tämä on ensimmäinen kerta, kun Euroopan parlamentti menee komission esityksiä pidemmälle ja esittää vapaaehtoisesti muutoksia varainhoitoasetuksen konkreettisiin säädöksiin, ja lisäksi myös tiettyjä uusia säädöksiä. Lopuksi, ennen kuin luettelen tietyt uudistukset, joita parlamentin muutosesityksissä esitetään, minun on kiitettävä sekä kollegojani talousarvion valvontavaliokunnassa, jotka poliittisesta sijoittumisestaan riippumatta tekivät työtä hioakseen parlamentin ehdotuksia ja näkemyksiä, että talousarvion valvontavaliokunnan sihteeristöä sekä lisäksi komissiota, koska esittelijänne oli erittäin yhteistyökykyinen, ja ennen kaikkea varmisti että komission puolella suhtauduttiin myönteisesti varainhoitoasetuksen säädösten parannuksiin.
Konkreettisten järjestelyjen osalta minun on mainittava 22 artiklan 4 kohtaa koskeva muutosesitys valtuuksiin liittyvän kysymyksen ratkaisusta. Ehdotuksessa valtuudet, samoin kuin valtuuksien antaminen ja valtuuksien siirtäminen, ratkaistaan tavalla joka ei jätä tulkinnanvaraa -sillä kaikkien näiden pyrkimysten lopullisena tavoitteena on juridisesti validi teksti. Tässä asiassa vielä nykyäänkin vallitseva säädösten leväperäisyys on sallinut sen, mitä matkailualalla on tapahtunut. Toinen muutos koskee 22 artiklaa, jossa säädetään sopimuksista ulkopuolisten urakoitsijoiden ja aliurakoitsijoiden kanssa. Muut muutokset koskevat kuuluisaa " passer outre" -oikeutta. Tämä oikeus on tunnettu, eli että lakia säätävillä elimillä on mahdollisuus kiertää varainhoidon valvojan valtuus hyväksyä tai kieltää sopimisoikeus, paitsi yhdessä tapauksessa, varojen jäädyttämisessä. Lisäämme toisen tapauksen tähän menettelyyn, arvioinnin tarkkuuden. Jos varainhoidon valvoja havaitsee, että jonkin konkreettisen menoerän arvio ei ole tarkka, silloin lakia säätävän elimen johtaja ei voi kumota varainhoidon tarkastajan päätöstä olla myöntämättä valtuutta.
Lopuksi vielä yksi muutosesitys, uusi säädös, jossa säädetään varainhoidon yleisestä periaatteesta, että niitä vastuualueita ja valtaoikeuksia, mitä instituutiot ovat saaneet perustamissopimuksen ja yhteisön kautta sopimuksien solmimiseen, ei voi luovuttaa eikä siirtää kolmansille tahoille Euroopan yhteisön instituutioiden ulkopuolelle. Mitä tämä tarkoittaa? Että ei ole mahdollista arvostella Euroopan yhteisön lakia säätävien elinten ja virastojen, kuuluivat ne sitten parlamenttiin tai koskevat komissiota tai vieläpä neuvoston virastoja, tapaa vastuualueen luovuttamisen kautta antaa sopimusehdoissa etuja yhteisön elinten ulkopuolisille tahoille. Tämän halusin sanoa ja päätän kiittäen jälleen kaikkia jo mainitsemiani tahoja heidän panoksestaan mahdollisimman hyvän esityksen aikaansaamiseksi.

Colom i Naval
Arvoisa rouva puhemies, kuten esittelijä toteaa, varainhoitoasetuksen muuttamisen lähtökohtana ovat komission varainhoidon kehittämisen ohjelman, SEM 2000, toisen vaiheen johtopäätökset.
Parlamentti antoi yleisen kantansa ohjelman toisesta vaiheesta jo marraskuussa 1996, ja me olemme tietyllä tapaa osoittaneet suuret päälinjat varainhoidon kehittämiselle. Siinä mietinnössä, jonka esittelijä minä olin, minulla oli kuitenkin jo tilaisuus nähdä asiaan liittyvät ongelmat, ja sallinette että siitä syystä arvostan vieläkin enemmän esittelijämme tekemää valtavan suurta työtä. Uskon että jos kerrankin puhumme vilpittömästi, niin kukaan ei kadehdi esittelijältä sitä työtä, jota hän on joutunut tekemään aiheen kokoamiseksi. Mietintö on hyvin työstetty, ja minun on pakko sanoa, että aihe on osittain kuiva ja epäkiitollinen mutta hyvin merkittävä myönteisen ja yleisesti ottaen hyvän lähtökohtansa, komission ehdotuksen vuoksi. Se on työ, johon on todella liitetty yhteen tarkistuksia tarkistusten päälle, tarkistuksia joilla selvennetään jo tarkistettua tekstiä jne., mikä edellyttää todellista ja syvällistä juridista tietämystä.
Kokonaisuus on mielestäni tasapainoinen ja se sisältää suurimman osan sosialistien tarkistuksista, mistä me olemme kiitollisia, samoin kuin esittelijän avoimesta asenteesta. Haluan näin ollen sanoa teille, että suhtautumisessamme esittelijän kantaan ei ole olemassa perustavaa laatua olevia ongelmia, vaikka voi olla, että näkemyksemme eroavat vähäisessä määrin äänestyksen yhteydessä. Täydellisyyden tavoittelu saa meidät joskus kannattamaan hieman erilaisia sanamuotoja, mutta korostan, että välillämme ei ole perustavaa laatua olevia ongelmia.
Esittelijän hyväksymistä lisäyksistämme haluaisin painottaa niitä tekstikohtia, joilla pyritään välttämään eturistiriidoista aiheutuvia ongelmia, joka on usein esille tuleva asia joidenkin ohjelmien hallinnossa, ja kun äänestimme Fabra Vallésin mietinnöstä vain vajaa tunti sitten saatoimme havaita, millaisia ongelmia syntyy, kun eri intressejä ei riittävästi säännellä. Olemme näin ollen sitä mieltä, että ne tekstimuodot, joihin lopulta päädyimme, ovat oikein sopivia.
Toinen maininnan arvoinen asia on - meidän osuudestamme - pistokoejärjestelmän käyttöönotto hyväksymismerkinnän antamisen perusteena. Tässä suhteessa meidän on sanottava, että komissio on sallinut liikaa vapautta. Me ymmärrämme, että pistokokeet ovat välttämättömiä hallinnon helpottamiseksi ja että emme voi antaa avointa valtakirjaa.
Haluaisin nyt korostaa niitä asioita, jotka esittelijä sanoi hetki sitten. Parlamentti menee tässä ehdotuksessa vielä komissiotakin pidemmälle, mutta se johtuu siitä, että komission ehdotus on liian varovainen. Minun on sanottava komissaarille, että me saamme aina varainhoitoasetuksen muutosehdotukset aina vähitellen, osissa, ja me haluaisimme tietää, onko komissiolla sen sisäisessä työsuunnitelmassa yksityiskohtainen ohjelma eri vaiheille, niille eri paketeille, jotka se on ajatellut lähettää meille. Me tiedämme jo, että me emme voi tehdä uutta säännöstöä mutta koska ymmärrämme, että parannukset edellyttävät pakettien lähettämistä, haluaisimme tietää, millainen on komission tuleva työohjelma, jos se on sen jo laatinut. Jos ei, niin voisiko se laatia sen ja ilmoittaa meille, mitkä ovat ne osat, jotka saamme seuraavaksi.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa rouva puhemies, jos saan vastata ensin Colom i Navalin juuri pitämään puheenvuoroon, minulla ei ole kaiken kattavaa suunnitelmaa tulevaisuutta varten, mutta kiinnitän tätä asiaa käsittelevien kollegoideni huomion hänen ehdotukseensa. Pidän ehdotuksemme läpikotaista käsittelyä tervetulleena ja onnittelen Sarlisia sekä Dell'Albaa, budjettivaliokunnan esittelijää.
Nykyisen varainhoitoasetuksen tarkistusehdotuksen tarkoituksena on antaa lailliset kehykset joillekin SEM 2000 - ohjelman yhteydessä toteutettavista varainhoidon pääuudistuksista. Ehdotuksen pääkohdat ovat seuraavat: olemassa olevien taloudellisten sitoumusten valvonnan parantaminen ja ulkopuolisille siirretyn yhteisön toiminnan täytäntöönpanon tarkempi valvonta. Tilintarkastustuomioistuin on kahtena viime vuotena korostanut näitä kohtia yhteisön vuosittaisen tilinpäätöksen yhteydessä antamassaan lausunnossa.
Komissio ja parlamentti ovat päässeet yhteisymmärrykseen useimmista tämän laajan ehdotuksen kohdista, joten en halua antaa harhaanjohtavaa vaikutelmaa keskittyessäni erimielisyyttä aiheuttaneisiin kohtiin, kuten minun on väistämättä tehtävä. Haluan korostaa, että enimmäkseen olemme melko yksimielisiä. Velvollisuuteni on kuitenkin mainita muutama kohta, joista olemme eri mieltä.
Tarkistuksen 7, joka koskee 22 artiklan 4 kohdan 22 alakohtaa, ensimmäinen tärkeä näkökohta liittyy eri toimielinten talousarvion toteuttamisvallan luovuttamisoikeuteen - johon puheenvuoron käyttäneet edustajat ovat viitanneet - toimielimen sisäisten sääntöjen mukaan, jotka sallivat toteuttamisvallan luovuttamisen pääjohtajalle ja asianmukaisissa tapauksissa muille virkamiehille.
Minun tulisi korostaa sitä, että tämä nimenomainen lauseke koskee ainoastaan toimielinten sisäistä vallansiirtoa eikä oikeuksien luovutusta ulkoisille elimille. Haluaisin myös mainita, että toimivaltaa ei siirretä edelleen henkilöstölle epävirallisesti, vaan virallisella asiakirjalla, jonka allekirjoittaa asianomainen pääjohtaja, joka ottaa kaiken vastuun jokaisesta toimielimen hänelle myöntämän toimivallan siirrosta edelleen. Toimenpiteen oikeutetusti virallista luonnetta lisää se, että jokaisesta toimivallan siirtoa koskevasta asiakirjasta lähetetään jäljennös tilintarkastustuomioistuimelle.
Toiminnallisista syistä eli voidakseen täyttää tehtävänsä komission, joka käyttää 98 % talousarviosta, on kyettävä siirtämään toimintavaltaa yli 500 virkamiehelle, joista osa väistämättä käyttää harkintaansa toimielimensä puolesta. Ei todellakaan olisi käytännöllistä tai kustannuksia vastaavaa jättää kaikkia yksityiskohtaisia päätöksiä talousarvion toimeenpanosta toimielinten korkeimmalle tasolle. Siksi meidän olisi vaikea hyväksyä ehdotettuun 22 artiklaa koskevaan tarkistukseen sisältyvää lauseen osaa, joka kuuluu seuraavasti: "Talousarvion toteuttamisvallan luovuttamisen tarkoituksena ei koskaan voi olla harkintavallan käyttö yhteisön politiikan puitteissa." Harkintavallan käyttö kuulostaa siltä, kuin virkamiehelle annettaisiin suunnaton valta, mutta itse asiassa osaa asioista, joista he päättävät, voidaan todella luonnehtia sanalla rajoittamaton, vaikka ne ovat käytännössä hyvin teknisiä ja yksityiskohtaisia. Ymmärrämme, että tällainen määräys on tarpeen viitattaessa toteuttamisvallan luovuttamiseen ulkopuoliselle ja sitä käsittelee 55a artiklaa koskeva tarkistus 20, jonka komissio hyväksyy.
Haluaisin nyt siirtyä tarkistukseen 17, joka koskee 39 artiklan toista ja kolmatta alakohtaa ja eri toimielinten oikeutta jättää varainhoidon valvojan päätös huomiotta, jos varainhoidon valvoja kieltäytyy hyväksymästä talousarvion toimenpiteitä. Toistaiseksi toimielimen valtaa rajoittaa ainoastaan toimenpiteen suorittamiseen tarvittavien budjettimäärärahojen puute. Parlamentti on ehdottanut kahta muuta rajoitusta: jos varainhoidon valvojan mielestä meno on kirjattu väärään budjettikohtaan ja jos direktiivejä julkisesta hankinnasta ei noudateta.
Komissio myöntää täysin näitä lisäkohtia koskevan taloudellisen kurin tärkeyden. Komissio katsoo kuitenkin, että tällaisissa asioissa varainhoidon valvojan on pystyttävä ilmaisemaan kantansa objektiivisesti kieltäytymällä antamasta hyväksymismerkintää. Varainhoidon valvojan päätöksen nojalla toimielimen on otettava vastuu syntyneen tilanteen korjauksesta, mukaan lukien kolmansien puolien oikeutettujen vaatimusten suorittaminen. Nämä ovat toimielinten sisäisiä päätöksiä, jotka on kuitenkin tehtävä käytettävissä olevien määrärahojen puitteissa ja tietenkin ilmoitettava tilintarkastustuomioistuimelle. Joten mielestämme tämän tarkistuksen teksti olisi jätettävä ennalleen.
Jäljellä olevat kohdat ovat luonteeltaan teknisempiä. Tarkistus 6 koskee aiemmin ehdotettua varainhoitoasetuksen tarkistusta EMOTR: ssä (tukiosasto), joka komission on määrä hyväksyä piakkoin A-kohtana. Tarkistus 12 sisältää lausekkeen, joka viittaa jäsenvaltioilta saadun alv: n uudelleenkäyttöön, joka on 27 artiklaa koskevassa tarkistuksessa 11 määritettyyn nykyiseen ja ymmärtääkseni hyväksyttyyn ALV: N käsittelytapaan verrattuna epäjohdonmukainen.
Tarkistus 21 koskee hankintoja ja siinä vaaditaan tarjoukseen sisällytettäväksi alusta lähtien kilpailusta poissulkemisen uhalla kaikki tarjouskilpailussa vaaditut tiedot. Tiukasti sovellettuna tämä määräys saattaisi sulkea pois varteenotettavia tarjouksia melko vähäpätöisistä teknisistä syistä.
Tarkistukset 13, 15 ja 19: komissio voi hyväksyä tarkistusten periaatteen, jolla vakiinnutetaan varainhoidon valvojan oikeus antaa hyväksymismerkintä sitoumuksille ja maksuille tarvittaessa pistokokeena toteutettavan valvonnan perusteella. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että olemassa oleva asetus on jo yhteensopiva pistokoemenettelyn kanssa ja että tarkistuksilla vain vahvistettaisiin olemassa oleva käytäntö. Haluaisimme myös ehdottaa joitakin muutoksia tähän tarkistusluonnokseen, mukaan lukien maksusitoumusten hyväksymismenettelyä koskevien yksityiskohtaisten säännösten mahdolliset tarkistukset 38 artiklan 1 kohdassa.
Pitkä ja monimutkainen ehdotus sisältää useita tarkistuksia, ja on tärkeätä, ettei se paisu kohtuuttoman suureksi. Olemme päässeet sopimukseen kaikista muista kohdista paitsi kahdesta tärkeästä kohdasta, kolmesta teknisestä kohdasta ja yhdestä selvennyskohdasta.
Haluan komission puolesta kiittää vielä kerran parlamentin valiokuntia niiden läheisestä ja nopeasta yhteistyöstä tämän ehdotuksen osalta. Tarkoituksemme on esitellä korjattu ehdotus kesäloman jälkeen.

Sarlis
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kiittää komission jäsentä hyvästä puheenvuorosta, sekä myös kollegaani Colom i Navalia sekä kaikkia kollegoita valiokunnassa hyvästä yhteistyöstä. Minun on kuitenkin sanottava, -sanon tämän jälleen, jotta komission jäsen ymmärtäisi asian- että ongelmat, joita meillä on ollut, tapaukset MED ja matkailuala, johtuivat pääasiassa säädösten leväperäisyydestä. Oli olemassa säädöksiä, ja jos niitä olisi tulkittu oikein näitä ongelmia ei olisi syntynyt. Joten, kun joku on vastuussa säädöksen laatimisesta, varainhoitoa koskevasta asetuksesta, hänen velvollisuutensa on muotoilla asia selkeästi, eikä tarjota mahdollisuutta saivarteluun. Tähän periaatteeseen pohjautuu myös valtuuksien siirtämistä koskeva muutosesitys, asia jonka suhteen komission muutosesitys on tulkinnanvarainen.
Minun on sanottava, että erityisesti tässä muutosesityksessä, arvoisa puhemies, annetaan komissiolle tilaisuus 193 artiklan pohjalta selventää kantaansa aiheesta " discretionary power" , kuten sanoitte. Mutta asetukseen on saatava mukaan varainhoitoasetuksen yleisperiaatteeksi, että pääasiallisesti kun valtuuksia siirretään, valtuudet saava viranomainen ei voi käyttää niitä mielivaltaisesti oman harkintansa mukaan. Tätä asiaa voidaan kuitenkin selventää, esityksessä sanotaan niin ja se on parlamentin suositus, jotta voisitte ratkaista käytännön ongelmat.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Rakennerahastojen toimintojen varainhoidon valvonta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Colom i Navalin talousarvion valvontavaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0230/97) komission asiakirjasta rakennerahastojen toimien varainhoidon valvonta - nettomääräiset rahoituskorjaukset" (C4-0246/97).

Colom i Naval
Arvoisat läsnäolijat, pelkään - ja tämän hienon istuntosalin katseleminen saa minut pelkäämään vielä enemmän - että minun mietintöni menee läpi, jos sallitte minun sanoa, ilman kärsimystä tai ylistystä. Se on ihmeteltävää, koska kun se materiaalistuu ensi kuussa Euroopan komission asetukseksi ja varmasti sitten kun sitä aletaan ensimmäistä päivää soveltamaan, siitä kirjoitetaan lehtien otsikoissa. Sinä päivänä, kun jonkun jäsenvaltion on maksettava takaisin asianmukaisesti käytettyjä rakennerahastojen varoja, olen varma siitä, että ainakin kyseisen maan lehdistö ja mahdollisesti jotkut muutkin yhteisön lehdistöt kirjottavat siitä otsikoissaan, ainakin taloussivuilla. Kyse on siis jälleen yhdestä päällisin puolin teknisestä mietinnöstä, jolla on kuitenkin todellinen käytännön merkitys talousarviomme hyvin tärkeän osan toteuttamisessa.
Mietintö joka minulla on kunnia esitellä talousarvion valvontavaliokunnan puolesta, on myös esimerkki sellaisista suhteista, joiden olisi vallittava parlamentin ja komission välillä. Sanon tämän siksi, että komissiolla ei ole - haluan korostaa tätä - laillista velvollisuutta pyytää meitä lausuntoa tästä asiasta. Näin toimimalla se on antanut poliittisen tunnustuksen parlamentin toiminnalle ja vastuullisuudelle. Samalla minun sanottava, että parlamentin ja komission välillä on allekirjoitettu menettelytapasääntö, jonka mukaan kuuleminen on aina enemmän tai vähemmän automaattista.
Meidän oli siis lopultakin pinnistettävä, kuten joku on sanonut, tämä sopimus. Sen vuoksi kahdenvälisissä suhteissamme on nyt sattunut pieni sekaannus, jolla on ollut myönteistä merkitystä talousarvion valvontavaliokunnalle ja kielteistä merkitystä aluepoliittiselle valiokunnalle.
Haluaisin esittää tämän syyksi sille, että me ja minä itse esittelijänä ehdotimme aluepoliittisen valiokunnan puheenjohtajalle yhteistä tarkistusta, jossa muistutettaisiin, että menettelytapasääntö sisältyy kyseiseen kohtaan. Ilmoitan teille siis jo nyt, arvoisa rouva puhemies, että esittelijä kannattaa tätä tarkistusta, vaikka sitä ei olekaan käsitelty talousarvion valvontavaliokunnassa.
Arvoisat läsnäolijat, varsinainen asia EMOTR: n tukiosastossa jo kauan käytetyn tilien rahoituskorjausmenettelyn siirtäminen myös yhteisön talousarvion muille alueille. Parlamentti on esittänyt tämän pyynnön useita kertoja, viimeisin ja painokkain niistä oli minun mietintöni SEM 2000 -ohjelmasta, joka hyväksyttiin viime marraskuussa. Pyysimme menettelyn laajentamista, ja pyyntöömme vastattiin, arvoisat läsnäolijat, että se olisi hyvin vaikeaa ja ehkä mahdotontakin. Myöhemmin kuitenkin, käytyämme hedelmällistä keskustelua komission kanssa ja saatuamme tilaisuuden kehitellä asiaa niin sanotussa valtiovarainministerien henkilökohtaisten edustajien ryhmässä, jota johtaa kaksi komissaaria ja jossa minä olin esittelijänä parlamentin edustaja, päädyimme siihen näkemykseen, että kyseessä oli asia, jota voitaisiin kehittää ja parantaa ja että sille ei ollut mitään estettä. Komissio päätti sitten, että asia hyväksyttäisiin ennen heinäkuun loppua. Tästä syystä me äänestämme joka tapauksessa huomenna tästä mietinnöstä, jotta parlamentti saa vahvistettua kantansa ennen kuin komissio lyö lukkoon kyseisen luvun.
Olemme jo vuosia olleet tietoisia, miten rahoituskorjauksia käytetään EMOTR: n tukiosastossa, komissiolle vastuussa olevan järjestön nimittämisestä jokaisessa jäsenvaltiossa, maksuja välittävien elinten hyväksymisestä ja muista asioista. Sen sijaa rakennepolitiikassa näiden mekanismien käyttö on ollut suoraan sanottuna vähemmän selvää. Mikä voisi olla niiden perustana? No tietenkin rakennerahastojen yhteensovittamista koskevan asetuksen 23 ja 24 artikla.
Tähän mennessä nämä kaksi artiklaa eivät ole kuitenkaan koskaan tukeneet tilien tarkastamisessa ja hyväksymisessä sovellettua menettelyä tai edes satunnaisia rahoituskorjauksia koskevaa menettelyä rakennerahastojen piirissä, joihin liittyvät ehdot ovat kuitenkin tarkoin määriteltyjä. Ja miksi eivät? No siksi, että siihen oli epäilemättä poliittisia ja teknisiä syitä. Uskaltautuisin sanomaan - tiedän, että jäsenvaltiot valittavat tästä - neuvosto ei osoittanut pienintäkään poliittista tahtoa, siitä huolimatta, että juuri neuvosto on sittemmin ollut ensimmäisenä toreilla huutamassa, että se haluaa tehokkaan, oikeudenmukaisen, vakavan ja tiukan hallinnon. Mutta kun oli kyse rakennerahastojen varoista, se katsoi toiseen suuntaan.
Kun neuvoston asenne oli tällainen, oli ymmärrettävää, että komissiokaan ei innostunut asian käsittelystä. SEM 2000 on toiminut tässä suhteessa katalysaattorina, jonka ansiosta me olemme saaneet aikaiseksi muutoksen poliittisessa tahdossa.
Lisäksi 23 ja 24 artikla ovat ehkä hieman epäselviä, mikä on aiheuttanut vaikeuksia niiden soveltamisessa. Nyt komissio katsoo, että 23 ja 24 artikla oikeuttaa rahoituskorvausmenettelyn käyttöönoton, mikä on aina ollut meidän kantamme. Lisäksi se tukeutuu tuomioistuimen oikeuskäytäntöön EMOTR: n tukiosaston alalla - koska on olemassa tuomioistuimeen vietyjä tapauksia - katsoen, että oikeuskäytäntö on jo sinällään riittävä perusta ja että näin ollen se viedä eteenpäin rakennerahastojen käytännönläheistä rahoituskorjausmenettelyä ilman että oikeudellista perustaa pitäisi muuttaa.
Me, arvoisat läsnäolijat - ja tämä on se, mitä sanotaan meidän ehdotuksessamme - voimme hyväksyä alustavasti, kokeellisessa mielessä tämän käytännönläheisen perustan mutta me olemme sitä mieltä, että ehdotuksen oikeudellinen arkkitehtuuri on melkoisen heikko ja että meidän olisi parannettava ja täydennettävä sitä saamiemme kokemusten perusteella.
Meidän mielestämme meidän ei tarvitse saada aikaiseksi ehdottoman täydellistä asetusta mutta sen on oltava täydellisempi kuin nykyinen. Meidän on onniteltava komissiota sen valvontakeinoista rakennerahastojen tukia saavissa maissa. Rakennerahastojen varojen käytöstä päätetään pääasiassa kansallisen tai sitä alemman, paikallisen tai alueellisen tason, maakuntien tai muun vastaavan tason hallinnossa, ja komission valtuuksia on vahvistettava sillä alalla. Arvoisat läsnäolijat, en halua käyttää liikaa aikaa mutta haluaisin sanoa teille vielä, että pidämme sopimattomana komission ehdotusta siitä, että korjauksia voitaisiin tehdä takautuvasti. Kyse ei ole rangaistusten antamisesta. Jos käytetään rangaistuksia, on otettava huomioon lieventävät olosuhteet tai neuvoteltava sakon tarkasta määrästä. Se ei kuitenkaan liity tähän asiaan; me olemme laatimassa valokuvan tarkkaa laskennallista menetelmää tilanteen arvioimiseksi ja sen vuoksi meidän mielestämme siitä ei pidä tehdä takautuvaa.

Berend
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa paljonkin ja tehdä myös aluepoliittiselle valiokunnalle muutamia huomautuksia. Vuonna 1995 rakennerahastoista suoritettiin maksuja yhteensä noin 21 miljardia ecua. Kuten rakennerahastoja kokemuksesta 7. kertomuksesta ilmenee toimivaltaiset pääosastot, aluepolitiikan ja varainhoidon valvonnan pääosastot, tekivät yhteensä 220 tarkastusta, joista 134 teki aluepolitiikan pääosasto ja 80 varainhoidon valvonnan pääosasto.
Eli ei riittävästi. Kaikkia EU: n varoin tuettuja hankkeita ei komission yksiköt pysty kuitenkaan valvomaan. Päätehtävä eli sääntöjenvastaisuuksien estäminen ja paljastaminen on jäsenvaltioiden tehtävä kumppanuuden puitteissa. Huomioon ottaen sen, että talousarviosta katoaa satoja miljoonia ecuja petosten kautta, on heikot kohdat tunnistettava ja poistettava. Nykytiedon valossa voin nähdä kolme tällaista heikkoa kohtaa.
Ensinnäkin: komission organisaatiovaikeudet. Mainittujen pääosastojen välillä on se ongelma, että varainhoidon valvonnan tuloksia ei joko ilmoiteta toimivaltaisille elimille tai ne ilmoitetaan liian myöhään. Toinen heikko kohta: jäsenvaltiot itse. Niin kauan kuin Brysselistä tulleita rahoja ei käytetä yhtä huolellisesti kuin kansallisia verorahoja, kaikki valvonta on tehotonta. Rakennerahastojen varojen tarkoituksen vastaista käyttöä on tutkittava ja niistä on rangaistava jäsenvaltioissa yhtä ankarasti kuin kansallisten tukirahojen väärinkäyttöä.
Kolmas heikko kohta: varainhoidon oikaisuille ei ole määritelty riittäviä lainsäädännöllisiä säännöksiä. Meillä on tosin yhteensovittamisasetuksen artiklat 23 ja 24, mutta niitä ei ole koskaan otettu varainhoidon oikaisujen perustana. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että tämä vaatii vakaata oikeudellista kehystä. Jo Euroopan parlamentin vastuuvapauspäätöksessä varainhoitovuoden 1995 osalta parlamentti vaati rakennerahastojen vastuuvapaudelle selkeätä oikeudellista perustaa. Aluepoliittisen valiokunnan jäsenenä olen tietoinen siitä, että meillä on suuri vastuu EU: n talousarviovarojen kolmanneksen tarkoituksenmukaisesta käytöstä. Varojen on määrä palvella taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lisäämistä eikä niitä pidä käyttää tehottomaan hallintoon tai petoksiin päätä pahkaa. Voin tukea niin asiakirjaa SEM 2000, komission asiakirjaa 3, kuin myös esittelijän johtopäätöksiä.

Virrankoski
Arvoisa rouva puhemies, rakennerahastot muodostavat yhä tärkeämmän osan Euroopan unionin varojen käytöstä. Tällä hetkellä se on jo toiseksi suurin menoerä Euroopan unionin budjetissa ja alkaa määrältään lähennellä 40 prosentin rajaa. Tulevaisuudessa rakennerahastojen osuus tulee vain kasvamaan, kuten eilen Agenda 2000 -selvityksen julkistamisessa huomasimme, koska rakennerahastoista siirretään noin kaksi miljardia markkaa maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosastoon lähinnä samantyyppiseen käyttöön ja lisäksi tämä rakennerahastojen rahoitusosuus pysyy budjetissa samana 0, 46 prosenttina bruttokansantuotteesta. Jäsenmaiden tehtävänä on käyttää hyväkseen nämä rahat.
Herra Colom i Naval on tehnyt erittäin hyvää työtä laatiessaan mietinnön ja selvitellessään siinä vaikeuksia, joita rakennerahastojen varainkäyttöön liittyy. Rakennerahastojen varoista suurin osa käytetään tavoiteohjelmien kautta, joita hallinnoidaan Brysselissä useiden eri pääosastojen kautta. Jo tämä hallinnon hajanaisuus vaikeuttaa rahojen asiallista hoitoa. Toisaalta jäsenmaissa varojen käyttö on jakautunut useiden eri hallinnoijien kesken ja alueellisesti myös hajanaisesti. Tästä syystä varojen käyttöä on vaikea valvoa. Nämä kaikki aiheuttavat omalta osaltaan epäselvyyksiä varojen käytössä. Toisaalta rakennerahaston varoja käytetään pieninä erinä hajanaisesti erilaisilla yhteiskunnan aloilla, mikä edelleen vaikeuttaa varojen käytön tarkkailua.
Rakennerahastot ovat kuitenkin Euroopan unionin ja sen jäsenmaiden eräänlainen luottamuskysymys. Niillä pyritään koheesion ja alueellisen tasa-arvon edistämiseen. Siksi tarkat nettomääräiset korjaukset, joita komissio esittää, ovat vaikeita. Siksi niillä tulisikin olla, kuten esittelijä vaatii, asianmukainen lainsäädännöllinen perusta ja niiden tulisi olla hyvin ennustettavissa ja ennakoitavissa. Vain täten voidaan turvata niin jäsenmaiden ja kansalaisten kuin Euroopan unioninkin oikeusturva.
Arvoisa puhemies, kannatan mietinnön hyväksymistä.

Holm
Arvoisa puhemies, on tietysti tärkeää, että rakennerahastojen toiminnan taloudellinen valvonta toteutetaan ja että se on olemassa. Siksi on hyvä, että me saimme tämän asiakirjan komissiolta. Olen myös hyvin tyytyväinen Colom i Navalin mietintöön.
Jäsenvaltioilla on vastuu valvonnasta sen suhteen, että petoksia ei esiinny. On myös tärkeää, että me kiinnitämme jäsenvaltioiden huomion tähän menettelytapaan, niin että meidän ei tarvitse lukea lehdistä eri petoksista.
Rakennerahastoissa ei tarvita kuitenkaan pelkästään taloudellista valvontaa. Aivan liian usein saamme myös kuulla ja lukea lehdistä, että hanke, joka on saanut tukea rakennerahastoista, on vaikuttanut siten, mikä ei missään tapauksessa ollut tuen tarkoitus. Kuinka rakennerahastot vaikuttavat esimerkiksi niihin ympäristötavoitteisiin, joita me itse olemme EU: ssa asettaneet ja vahvistaneet Euroopan parlamentissa?
Myös päinvastainen tilanne on olemassa. On jäsenvaltioita, jotka eivät käytä hyväkseen oikeuttaan rakennerahastoihin ja varoihin, jotka jäävät saamatta siksi, että on vaikeaa saada tietoa, koska kaikki eivät ymmärrä sitä, että kaikkea on anottava Brysselistä. Byrokratia pelottaa ja siksi sitä pitäisi hieman muuttaa. Vielä lopuksi: kiitos Colom i Navalille tästä mietinnöstä!

Brittan, Sir Leon
Haluaisin myös kiittää Colom i Navalia hänen tässä asiassa tekemästään työstä.
Varojenkäytön valvontatoimet, joihin komissio on ryhtynyt ja joita mietinnössä kannatetaan, ovat kahdenlaisia. Ensinnäkin komissio on ehdottanut rakennerahastoja koskevan asetuksen 23 artiklan mukaista asetusta, jolla selvitettäisiin jäsenvaltioiden suorittaman rakennerahastojen valvonnan minimivaatimukset. Toinen on joukko komission yksiköitä koskevia suuntaviivoja, jotka koskevat nettomääräisten korjausten tekemistä rakennerahastoja koskevan asetuksen 24 artiklan mukaisesti. Asetusluonnos siis täsmentää valvonta- ja hallintojärjestelyjä, joita koskevat määräykset sisältyvät rakennerahastoja koskevaan asetukseen. Emme ole päättämässä uusista säännöksistä tai vaatimassa uusien rakenteiden luomista, vaan tarkoituksena on määritellä tarkemmin, millaista ja miten paljon valvontaa tarvitaan, jotta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat varmistaa toimien hallinnan ja tarkistuksen ja kulujen oikeutuksen.
Asetusluonnos täsmentää erityisesti jäsenvaltioiden hyväksymismenettelyn luonnetta. Kiinteämääräisiä korjauksia koskevat suuntaviivat perustuvat komission mielestä olemassa oleviin päärakennerahastoasetuksen määräyksiin eivätkä vaadi muuta oikeudellista perustaa. Komissio tutkii kuitenkin uudestaan suuntaviivojen toimintaa vuoden kuluttua ja harkitsee, tarvitseeko päärakennerahastoasetusta mahdollisesti muuttaa vuodesta 2000 eteenpäin.
Tiedotamme tällä välin parlamentille 24 artiklan säännösten soveltamisesta yksittäisiin tapauksiin, joihin niitä sovelletaan asianomaista jäsenvaltiota kuullen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
(Istunto päättyi klo 19.55.)

