Euroopan unionin Itämeren alueen strategia (keskustelu) 
Puhemies
(DE) Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Euroopan unionin Itämeren alueen strategiasta.
Cecilia Malmström
Arvoisa puhemies, olen iloinen saadessani esitellä yhtä Ruotsin puheenjohtajakauden tärkeimmistä painopistealueista, eli Itämeren alueen strategian kehittämistä. Käsillä oleva ehdotus pohjautuu suurelta osin Euroopan parlamentin vuonna 2005 tekemään aloitteeseen, jonka alullepanijana oli Christopher Beazleyn johtama, puoluerajat ylittävä työryhmä. Ruotsi aikoo käyttää puheenjohtajakauttaan yhtenäisen, kattavan strategian laatimiseen alueelle komission ehdotusten pohjalta.
Yksi tärkeimmistä tapahtumista on mittava korkean tason kokous, joka järjestetään Tukholmassa huomenna ja ylihuomenna. Strategia on luonnollisesti tärkeä Ruotsille ja muille Itämeren alueen maille, mutta meidän mielestämme se voisi toimia mallina muillekin alueille ja muille alueellisille strategioille, jotka hyödyttäisivät koko Euroopan unionia. Yhteisiin haasteisiin, kuten saastumiseen ja ympäristötuhoihin, pystytään tarttumaan yhteisesti ja paljon tehokkaammin, kun tehdään rajat ylittävää ja eri alojen välistä yhteistyötä. Voidaan luoda uusia liiketoimintamahdollisuuksia ja uusia työpaikkoja sekä parantaa liikenneyhteyksiä.
Sen vuoksi on tärkeää, että alueelliset strategiat ovat osa laajempaa eurooppalaista strategiaa. Nyt käsillä oleva ehdotus Itämeren alueen strategiaksi on laadittu sen jälkeen, kun Eurooppa-neuvosto esitti asiaa koskevan pyynnön komissiolle joulukuussa 2007, ja Euroopan parlamentti antoi aloitteelle tukensa päätöslauselmassaan 12. joulukuuta 2007. Toivon mukaan myös Eurooppa-neuvosto antaa strategialle tukensa lokakuun lopussa pidettävässä kokouksessaan.
Strategian tavoitteena on parantaa Itämeren alueen ympäristöä sekä lisätä alueen yhdentymistä ja kilpailukykyä. Strategia kohdistuu erityisesti neljään asiaan: sen tavoitteena on taata ympäristön kannalta kestävä kehitys, lisätä vaurautta, parantaa alueen saavutettavuutta ja houkuttelevuutta sekä taata alueen vakaus ja turvallisuus. Ympäristökysymysten ratkaiseminen on tietenkin yksi tärkeimmistä painopistealueista. Itämeren alueen ympäristöön kohdistuu erittäin vakavia uhkia, jolloin myös taloudellinen kehitys on vaarassa kärsiä. Kyseessä on hyvin herkkä meriympäristö, joka altistuu monenlaisille ympäristövaikutuksille.
Tarvitaan päättäväisiä toimia ja pian. Erityisesti liiallisten ravinteiden aiheuttama rehevöityminen ja leväkukinnat uhkaavat Itämeren ekologista tasapainoa. Samaan aikaan Itämereen vaikuttavat myös maalta peräisin olevat saasteet, vaaralliset aineet sekä ilmastonmuutoksen vaikutukset. Näiden akuuttien ja vakavien ympäristöuhkien vuoksi Itämeren alue on ilman muuta yksi ympäristöpolitiikan painopistealueista, ja toivomme, että asiaa koskevat päätelmät hyväksytään joulukuussa.
Itämeren heikko tila ei kuitenkaan ole alueen haasteista ainoa. Talouskriisi on nostanut ajankohtaiseksi työpaikkoihin ja kasvuun liittyvät kysymykset. Useimmat Itämeren alueen valtiot ovat pieniä ja viennistä riippuvaisia. Tämä tarkoittaa sitä, että meidän on tiivistettävä yhdentymistä koko Itämeren alueen kilpailukyvyn vahvistamiseksi. Tavoitteemme tässä suhteessa ovat selvät. Haluamme sisämarkkinoiden toimivan alueellamme paremmin kuin missään muualla ja haluamme, että uudistettu Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategia pannaan tehokkaasti täytäntöön tässä osassa Eurooppaa.
Meidän on vastattava kriisiin lisäämällä yhteistyötä ja sitoutumista omaan lähialueeseemme. Kansainvälinen kilpailukyky edellyttää rajat ylittävää yhteistyötä maiden ja yritysten kesken tutkimuksessa ja innovaatioissa.
Itämeren alueen strategian tarkoituksena ei ole luoda uusia instituutioita. Sen sijaan pyrimme hyödyntämään jo olemassa olevia välineitä ja politiikan aloja, jotta niitä voidaan yhdessä käyttää strategisesti koordinoidulla ja järkevällä tavalla. Strategia ei myöskään edellytä uusien resurssien kohdistamista alueelle. Se perustuu olemassa oleviin EU:n ohjelmiin ja olemassa oleviin rakenteisiin sekä pyrkimykseen löytää entistä parempia keinoja toiminnan koordinointiin.
Tavoitettamme ei tietenkään voida saavuttaa yhdessä yössä, mutta pyrkimyksemme ovat kunnianhimoiset. Ansaitsemme puhtaamman Itämeren ja sen ympärille alueen, joka tarjoaa mahdollisuuksia koko EU:n tukemaan, rajat ylittävään kestävään taloudelliseen kehitykseen. Jos tämä toteutuu, olen vakuuttunut siitä, että se on koko Itämeren alueen eduksi, ja toivon, että siitä voidaan ottaa mallia myös muilla alueilla. Haluan kiittää komissiota rakentavasta yhteistyöstä asian parissa, sekä tietenkin myös Euroopan parlamenttia, jolta koko aloite oli alun perin lähtöisinkin ja joka on ollut todellinen kantava voima Itämeren alueen yhteistyössä.
Paweł Samecki
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää parlamenttia siitä, että se on ottanut Itämeren alueen uuden strategian täysistuntonsa esityslistalle.
Tämä lisää strategian näkyvyyttä, mikä onkin todella tarpeen. Tietenkään parlamentin kiinnostus strategiaa kohtaan ei tullut minulle täytenä yllätyksenä. Parlamentin ja etenkin sen Itämeri-työryhmän tekemä pohjatyö oli yhtenä kimmokkeena tällaisen makroaluestrategian käyttöönotolle.
Itämeri-strategia on vaatinut Euroopan komissiolta kokonaan uudenlaista lähestymistapaa, sillä nyt on ensimäistä kertaa laadittu yhtenäinen strategia joukolle jäsenvaltioita, joilla on edessään samoja haasteita ja myös samankaltaisia mahdollisuuksia. En yritä peitellä sitä tosiasiaa, että valmistelutyö on tuonut mukanaan omia haasteitaan, mutta ne on onnistuttu ratkaisemaan.
Strategian neljä pilaria tarjoavat kattavan kehyksen toimille, joilla pyritään Itämeren alueen kokonaistilanteen parantamiseen. Strategia kattaa ympäristö-, talous-, energia-, liikenne- ja turvallisuuskysymykset ja tarjoaa näin useita politiikan aloja kattavan yhtenäisen toimintamallin, jolla pyritään samalla varmistamaan asianomaisten alojen tiivis vuorovaikutus.
Komissio hyväksyi strategiansa kesäkuussa, ja sen ansiosta neuvostossa on puheenjohtajavaltio Ruotsin johdolla pystytty käymään myönteisiä ja rakentavia keskusteluja, joissa odotetaan päästävän ratkaisuun jo lokakuussa. Nopea eteneminen onkin tärkeää, mikäli haluamme pitää yhtä hyvää vauhtia yllä myös strategian täytäntöönpanovaiheeseen siirryttäessä.
Haluan nimenomaan korostaa tätä, sillä meidän on ymmärrettävä, että kaikki tämä valmistelutyö, jota olemme tehneet strategisen kehyksen luomiseksi ja jota juuri kuvailin, ei merkitse mitään, ellemme ala saada aikaan näkyviä tuloksia alueella. Siitä syystä strategiaan kuuluva toimintasuunnitelma, joka valmistelutyön yhteydessä myös on laadittu, on erityisen tärkeä.
Toimintasuunnitelman täytäntöönpano vaatii aitoa yhteistyötä, sitoutumista ja johtajuutta jäsenvaltioilta ja alueellisilta toimijoilta, jotta tähän vaiheeseen sisältyvät noin 80 erilaista hanketta saadaan toteutettua. Talouden osalta vaikka EU:n talousarviosta ei ole tulossa lisärahoitusta, strategiassa vaaditaan nykyisten varojen koordinoidumpaa käyttöä sekä luovuutta muiden rahoitusmahdollisuuksien, kuten Euroopan investointipankin tai Pohjoismaiden investointipankin rahoituksen, hyödyntämisessä.
Haluan sanoa vielä muutaman sanan strategian täytäntöönpanoa varten suunnitteilla olevasta hallintojärjestelmästä. Tämä on yksi aihe, josta jäsenvaltioiden kesken on keskusteltu paljon, mutta yleinen näkemys on, että poliittiset suuntaviivat määrittää neuvosto. Koordinoinnin seurannasta ja raportoinnista vastaa komissio, ja toimien täytäntöönpanoa paikan päällä johtavat jäsenvaltiot tai Itämeren alueen järjestöt
Lisäksi komissiolle ehdotetaan välittäjän roolia mahdollisissa ongelmatilanteissa. Korostaisin kuitenkin, ettei komissiolla ole valtuuksia eikä haluakaan johtaa itse toimintaohjelman toteutusta.
Vastuun on oltava asianomaisilla jäsenvaltioilla ja muilla suoraan paikan päällä mukana olevilla toimijoilla. Se on ainoa keino varmistaa, että strategian omistajuus säilyy jäsenvaltioilla ja muilla asianomaisilla toimijoilla.
Mitkä ovat siis seuraavat siirtomme? Sen jälkeen kun neuvosto ja Eurooppa-neuvosto ovat tehneet päätöksensä, siirrymme strategian täytäntöönpanovaiheeseen. Siinä vaiheessa odotamme koordinointikokousten sumaa potkaisemaan käyntiin toimintasuunnitelmaan sisältyviä kokonaisuuksia ja yksittäisiä hankkeita.
Ensimmäinen virallinen arvio saavutetusta edistyksestä esitellään Puolan puheenjohtajakaudella vuoden 2011 jälkipuoliskolla. Kuitenkin jo ennen sitä järjestetään Itämeri-strategian ensimmäinen vuosifoorumi ensi vuonna. Se tarjoaa osapuolille mahdollisuuden pohtia, miten strategian ensimmäiset kuukaudet ovat sujuneet ja mitä päätelmiä kenties voidaan tehdä jo tässä vaiheessa.
Lopuksi haluan vielä todeta, että odotan jatkossakin tiivistä yhteistyötä parlamentin kanssa kaikissa strategiaan liittyvissä asioissa. Komissio odottaa kovasti, että parlamentti osallistuisi aktiivisesti kaikkiin siihen liittyviin tapahtumiin, kuten vuosifoorumiin. Teidän tukenne on ratkaisevan tärkeää strategian näkyvyyden säilyttämiseksi. Näin saadaan säilytettyä korkean tason poliittinen tuki strategialle ja painostettua jäsenvaltioita ja alueellisia toimijoita samaan aikaan tuloksia.
Tunne Kelam
PPE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, PPE-ryhmä onnittelee puheenjohtajavaltio Ruotsia sen osoittamasta johtajuudesta Itämeri-strategian täytäntöönpanon aloittamisessa. Tässä strategiassa näkyy se perustavanlaatuinen muutos, joka tapahtui alueella viisi vuotta sitten. Vuodesta 2004 lähtien Itämeri on ollut EU:n sisämeri. Juuri siitä syystä unioni tarvitsee kattavaa lähestymistapaa, jolla pystytään vastaamaan koordinoidusti sekä mahdollisuuksiin että haasteisiin, joita tämä uusi tilanne tuo mukanaan.
Lisäksi Itämeri-strategia on esimerkki erinomaisesta yhteistyöstä EU:n tärkeimpien toimielinten kesken. Niin kuin ehkä tiedätte - ja niin kuin on jo todettukin - alkusysäyksen kyseiselle strategialle antoi parlamentti, tarkemmin ottaen sen Itämeri-työryhmä Christopher Beazleyn pätevällä johdolla, kolme vuotta sitten. Haluaisin myös ilmaista erityiskiitokseni komission puheenjohtajalle Barrosolle. Hän on osoittanut vuodesta 2007 lähtien ymmärrystä ja tukea, jolla on ollut ratkaiseva merkitys konkreettisen strategian laatimisessa komission viime kesäkuussa antaman tiedonannon pohjalta.
Haluaisin nostaa esiin kolme seikkaa. Ensinnäkin aloitteen tekijöiden tavoitteena oli tehdä Itämeren alueesta yksi EU:n kilpailukykyisimmistä ja nopeimmin kehittyvistä alueista. Edellyttäen, että Itämeri-strategiaa hyödynnetään parhaalla mahdollisella tavalla, alueesta voi tulla niin kutsutun Lissabonin ohjelman toteuttamisen menestystarina.
Toiseksi alue tarvitsee juuri nyt enemmän kuin koskaan energian parempaa saatavuutta ja toimitusvarmuutta. EU:n ja jäsenvaltioiden on päästävä sopuun vaihtoehtoisten reittien tarjoamisesta energiatoimituksille. Ennen kaikkea kyse on yhtenäisen energiajärjestelmän luomisesta Itämeren ympäristöön.
Viimeiseksi mainitsen vielä Nord Stream -hankkeen, joka on kahdenvälinen ja ensisijaisesti poliittinen kysymys. Se tulisi ratkaista kaikkien Itämeren ympärysvaltioiden laillisia etuja kunnioittaen ja ehdottomasti vasta sen jälkeen, kun Venäjän hallitus on liittynyt Espoon yleissopimukseen.
Constanze Angela Krehl
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, olen iloinen siitä, että puheenjohtajavaltio Ruotsi on nostanut Itämeren alueen yhteistyön asialistansa kärkeen. Kiistämätön tosiasia on, että meidän on turvattava energiavaramme sekä autettava ilmaston ja luonnon suojelemisessa. Toisaalta meidän on epäilemättä keskityttävä Itämeren alueen yhteistyöhön taloudellisen kehityksen alalla. Siihen saatte täyden tukemme.
Epäilyksen aiheitakin on. Sanoitte juuri, että lisärahoitusta ei tarvita. Sen mukaan, mitä me puhuimme valiokunnassa, kaikki varat on tarkoitus ottaa nykyisestä koheesiopolitiikasta. Minulle tässä herää kysymys, onko rahoitus tarkoitus ottaa nykyisistä hankkeista, joita rahoitetaan jo nyt koheesiovaroista, vai perustetaanko sitä varten uusia hankkeita. Jos niin on, meidän on syytä kysyä, mitkä jo hyväksytyistä koheesiopolitiikan hankkeista menettävät rahoituksensa.
Se on hyvin tärkeä näkökohta, koska tiedän jo nyt, että kaupunkien, paikallisviranomaisten ja alueiden edustajat tulevat kysymään minulta, mitä niiden pitäisi tehdä päästäkseen mukaan Itämeri-strategiaan. Mistä saadaan varat tämäntyyppisen hankkeen toteuttamiseen? Jos emme pysty antamaan heille kunnon vastauksia emmekä kertomaan, miten yhteistyö on tarkoitus järjestää käytännössä, kansalaisten kiinnostus Itämeren alueen yhteistyötä kohtaan lopahtaa todennäköisesti pian. Se ei suinkaan ole tavoitteemme, joten meidän on ryhdyttävä hyvin intensiivisesti pohtimaan, miten yhteistyö järjestetään.
Siksi pyytäisinkin - ja toivon arvoisan komission jäsenen ottavan pyyntöni huomioon - että sen lisäksi, että neuvosto ja komissio ovat mukana Itämeri-strategiassa, myös parlamentti osallistuisi täysipainoisesti tähän yhteistyöhön ja strategian täytäntöönpanoon, koska haluaisimme myös muiden alueiden voivan hyötyä siitä samaan tapaan kuin Mustanmeren politiikasta tai Tonavan rantavaltioiden keskinäisestä yhteistyöstä. Se olisi meille hyvin tärkeää.
Anneli Jäätteenmäki
Arvoisa puhemies, ryhmäni on erittäin tyytyväinen, että komissio on laatinut ensimmäisen EU:n Itämeri-strategiapaperin. Tämä on myös tämän alueen ensimmäinen tällainen strategiapaperi ja tällä toivotaan vauhditusta etenkin rehevöityneen Itämeren puhdistamiseen. Alueen ongelmat ratkaistaan parhaiten Itämeren alueen ihmisten, valtioiden, yhdistysten ja yritysten yhteistyöllä. Erityisen iloinen ryhmäni on siitä, että Ruotsi on nostanut esille ihmiskaupan ja rikollisuuden vastaisen toiminnan. Haluan erityisesti kiittää Cecilia Malmströmiä tästä, koska luulen, että tässä on myös hänen kynänjälkeään. Tämä on tärkeä asia, ja on aika kummallista, että vuonna 2009 meidän täytyy puhua siitä, että Itämeren alueella on ihmiskauppaa. Nyt tarvitaan Itämeren alueen toimintasuunnitelma ihmiskaupan lopettamiseksi.
Satu Hassi
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on erinomaista, että komissio on laatinut ehdotuksen Itämeri-strategiaksi ja Ruotsi ottanut sen työlistalleen. Toivon, että Ruotsi saa meriympäristön suojeluun lisää konkreettisuutta ennen muuta maatalouden ja laivaliikenteen osalta. Itämerihän on yksi maailman saastuneimmista meristä ja suurin ympäristöongelma on rehevöityminen. Sen suurin aiheuttaja on maatalous, toisin sanoen EU-maiden pelloilta valuvat typpi ja fosfori. Ne vievät merenpohjasta hapen ja pinnalla ruokkivat myrkyllisiä leviä. Se, puhdistetaanko Itämeri, on paljolti EU:n käsissä. Komissio tunnustaa strategiassaan tämän, mutta toimenpide-ehdotukset jäävät epämääräisiksi. Melkein ainoa täsmällinen toimi on fosfaattien kieltäminen pesuaineissa. Se on tarpeen, mutta tarvitsemme kipeästi myös maatalouteen uusia sääntöjä, jotta tuotamme ruokaa tukahduttamatta samalla Itämerta.
Marek Gróbarczyk
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa, että EU:n Itämeri-strategiaa koskevissa suuntaviivoissa tavoitteeksi asetettiin kattavan ohjelman luominen tämän Euroopan osan kehittämiseksi muun muassa vakiinnuttamalla käyttöön mahdollisimman luonnolliset ja lyhyet kuljetusreitit "vanhan" ja "uuden" Euroopan maiden välisten kehityserojen tasaamiseksi. Siksi olen hämmästynyt komission ja neuvoston ehdotuksesta muuttaa Keski-Euroopan reittiä koskevaa yleissuunnitelmaa.
Taloudellisin yhteys Adrianmeren ja Itämeren välillä on Oder-joen vartta kulkeva Keski-Euroopan reitti, joka päättyy Szczecin-Œwinoujœcien satamaan. Ehdotan selkeää sopimusta strategian palauttamisesta alkuperäiseen muotoonsa, jossa mainitaan Keski-Euroopan reitti ja jossa Euroopan kehittämissuunnitelmista ei ole poistettu sellaisia tärkeitä satamia kuin Szczecin-Œwinoujœcie, joka kärsii jo nyt Euroopan komission päätöksestä, jolla tehdään loppu sen laivanrakennusteollisuudesta.
Rolandas Paksas
Tasan 2564 tunnin kuluttua sulkeutuu Liettuassa sijaitsevan Ignalinan ydinvoimalan reaktori - Liettuan viimeinen riippumaton energialähde. Euroopan unioni on jo investoinut 200 miljoonaa euroa tämän voimalan turvallisuuteen. Jos se poistetaan käytöstä nyt, EU:n jäsenvaltiot joutuvat maksamaan vielä 800 miljoonaa euroa lisää. Juridiselta kannalta EU on kenties oikeassa; jokaisen maan on noudatettava antamiaan sitoumuksia. Mutta onko se tosiaan oikein? Onko se oikein Liettuan ja muiden maiden kansalaisia kohtaan? Minun mielestäni ei. Reaktorin käytöstä poistamiseen tarvittavat varat on otettava talouskriisin koettelemilta ihmisiltä. Onko järkevää tai oikein Eurooppaa koettelevan kriisin aikana, kun Liettuan BKT on laskenut 22 prosentilla, kun työttömyys on noussut 15 prosenttiin ja talvi on tulossa, sulkea ydinvoimala, joka on turvallinen - toistan, turvallinen. Ei ole, se on väärin. Liettua täyttää liittymissopimuksen ehdot lupauksensa mukaisesti, mutta tämä on siltä valtava uhraus. Tämän uhrauksen seurauksena Liettuan on huomattavasti vaikeampi selättää talouskriisi. Maan työttömyys kasvaa entisestään ja köyhyys lisääntyy.
Hyvät kollegat, sanokaahan, tarvitseeko Eurooppa tällaisia uhrauksia? Eikö meillä ole nykyään parempaakin käyttöä 800 miljoonalle eurolle? Jokaisen kuulijan omaantuntoon, taloudelliseen päättelykykyyn ja maalaisjärkeen vedoten pyydän, että strategiaan, josta tänään keskustelemme, lisätään maininta siitä, että Ignalinan ydinvoimala pidetään käytössä vuoteen 2012 eli turvallisen käyttöikänsä loppuun asti. Toivon, että hyväksymällä puhemies Buzekin esittämän energia-alan poliittisen ohjelman, johon sisältyy energialähteiden hajauttaminen ja ydinvoiman kehittäminen jäsenvaltioissa, Euroopan parlamentti ottaa tarvittavat käytännön askeleet. Hyvät kuulijat, reaktorin sulkemiseen on aikaa enää 2 563 tuntia ja 58 minuuttia.
Franz Obermayr
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, teoriassa tällaiset alueellista, rajat ylittävää yhteistyötä edistävät hankkeet ovat tervetulleita ja järkeviä. Strategioissa on kuitenkin usein se huono puoli, että vaikka tavoitteita asetetaan ja jopa saavutetaan, kestävyysnäkökohdat sivuutetaan jopa täytäntöönpanovaiheessa. Kestävyys olisikin otettava huomioon heti suunnitteluvaiheesta lähtien.
Näin ollen on tärkeää, että kun tätä Itämeren alueen yhdennettyä strategiaa - tärkeää ja mallikelpoista EU:n hanketta - pannaan täytäntöön, alueet ja organisaatiot verkostoituvat yhteistyöhön, sillä nämä organisaatiot tietävät parhaiten, mikä niille on tärkeää eri aloilla, esimerkiksi luonnon, sosiaalisten rakenteiden tai infrastruktuurin alalla; ne tietävät parhaiten, mitä pitää tehdä. Kyseessä on alue, jolla asuu 100 miljoonaa asukasta ja jonka investointimäärärahat ovat 50 miljardia euroa. Meidän on edettävä hyvin varovasti, jos haluamme tämän pilottihankkeen onnistuvan. Tämä pilottihanke on, kuten jo mainittiin, hyvin tärkeä myös muiden, esimerkiksi Tonavan varrella toteutettavien hankkeiden kannalta ja tärkeä Tonavan rantavaltioille Keski- ja Kaakkois-Euroopassa.
Andrzej Grzyb
(PL) Makroalueella tarvitaan koordinoitua kestävän kehityksen politiikkaa. Näin Euroopan parlamentti, ja sittemmin myös neuvosto, katsoivat vuonna 2007, jolloin suositeltiin, että Euroopan komissio laatisi Itämeren alueen strategian ja toimintasuunnitelman. Tässä yhteydessä haluaisin korostaa tuolloisen komission jäsenen, Danuta Hübnerin, roolia strategian laatimisessa. Samaa politiikkaa jatkaa nyt komission jäsen Samecki, jolle haluan myös esittää lämpimät onnitteluni.
Strategialla vastataan edellä mainittuihin keskeisiin haasteisiin, kuten vaurauden lisäämiseen alueella, jolla innovoinnin ja yrittäjyyden kehittäminen on ollut vähäistä, tai siihen, että Itämerta ei ole tunnustettu yhteiseksi voimavaraksi kestävän ympäristön luomisessa, tai alueen turvallisuuteen, myös energiavarmuuteen, jota varten tarvitaan uuden sukupolven laitoksia ja yhteyksiä. Sama koskee kansalaisten turvallisuutta ja alueen saavutettavuutta, jotka ovat parantuneet Euroopan laajuisten viestintäyhteyksien ansiosta.
Haluaisin korostaa, että tässä on ollut valtavan suuri rooli myös niillä mielipidevaikuttajilla, joita kuultiin strategian laatimisen yhteydessä, etenkin kansalaisjärjestöillä, paikallis- ja aluehallinnon viranomaisilla, kansallisilla hallituksilla ja Itämeri-organisaatioilla. Näiden organisaatioiden aktiivisesta osallistumisesta pitäisi olla suurta hyötyä strategioiden toteuttamisessa.
Itämeri-strategia on hyvä esimerkki siitä, miten yhteisön politiikan välineitä voidaan käyttää poliittisen tahdon toteuttamiseen Euroopan unionin laajalla makroalueella.
Arvoisa komission jäsen, haluan ottaa esille neljä seikkaa. Ensinnäkin minusta on tärkeää keskittyä hallinnoimaan Itämeri-strategiaa sillä tavoin, ettei kiinnostus sitä kohtaan häviä sen paremmin paikallistasolla kuin hallitusten tai Euroopan unioninkaan tasolla. Meidän olisi myös keskityttävä varmistamaan asianmukainen rahoitus itse strategian täytäntöönpanoa ja toimintaa varten; tätä varten on jo sovittukin talousarvion muuttamisesta. Toiseksi makroalueella on alettava toteuttaa täysimääräisesti sisämarkkinaperiaatteita siten, että otetaan samalla huomioon paikallis- ja aluetason kokemus ja sitoutuminen. Kaksi viimeistä seikkaa, jotka haluan mainita, ovat toimielinten tuki strategian piiriin kuuluvien yritysten rahoittamiseen sekä hyvien suhteiden ylläpitäminen kumppaneihimme alueella, muun muassa Venäjään, Norjaan ja Valko-Venäjään.
Diana Wallis
(EN) Arvoisa puhemies, minusta on upeaa, että komissio sekä erityisesti puheenjohtajavaltio Ruotsi ovat ryhtyneet kehittelemään parlamentin ideoita ja tavoitteita tällä herkällä alueella.
Me kaikki olemme tietoisia Itämeren ympäristöongelmista ja alueen taloudellisista vaikeuksista. Tällä parlamentilla on kuitenkin kunnianhimoa, ja luulen, että parlamentti todella haluaa osallistua. Yksi keino, jonka jätitte mainitsematta, olisi se, että aiheesta raportoitaisiin säännöllisesti parlamentille, jolloin voisimme käydä tämänpäiväisen kaltaisia keskusteluja, joissa seuraisimme asioiden edistymistä.
Minulla on parlamentin puhemiehenä ilo saada osallistua perjantaina järjestettävään konferenssiin. Luulen, että rahoitukseen liittyy vielä joitakin ratkaisemattomia kysymyksiä, ennen kuin voidaan olla varmoja siitä, että strategia todella tuottaa ansaitsemiaan tuloksia.
Makroalueellinen talousstrategia voisi olla oikea ratkaisu muullakin tavoin ja muuallakin Euroopassa. Toivotaan, että tämä toimii hyvin.
Isabella Lövin
(SV) Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että ympäristöasiat ovat uuden Itämeren alueen strategian tärkein painopistealue. Itämeri kärsii kahdesta isosta ja akuutista ympäristöongelmasta. Toisen niistä - rehevöitymisen - jäsen Hassi jo mainitsikin. Toinen ongelma on liikakalastus. Tutkijat ovat tästä täysin yksimielisiä. Suhteellisen tuoreet tiedot osoittavat, että huippupetojen, kuten turskan, vähyys on pahentanut leväkukintaa entisestään. Itämeri tarvitsee terveen ekosysteemin. Siksi olisi hyvä, jos uuden Itämeri-strategian puitteissa voitaisiin perustaa nopeasti toteutettava pilottihanke, joka käsittelisi Itämeren alueen alueellista kalastuksenhoitoa. Tarvitsisimme myös turskan dumppauksen kiellon, joka tulisi voimaan välittömästi. Tällä hetkellä suuria määriä Itämereen vasta noussutta nuorta turskaa dumpataan takaisin mereen. Vetoan puheenjohtajavaltio Ruotsiin, jotta se tarttuisi haasteeseen ja tekisi jotain tälle ongelmalle.
Oldřich Vlasák
(CS) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, edellisessä parlamentissa oli jo sovittu, että Itämeren alue olisi sopiva kohde pilottihankkeelle, jonka tavoitteena olisi makroaluetta koskevan EU-strategian täytäntöönpano. Tällä strategialla pyritään nimenomaan yhteisön lainsäädännön soveltamiseen entistä johdonmukaisemmin sekä EU:n varojen tehokkaampaan käyttöön, ja näin ollen minusta olisi asianmukaista, ettei se vaatisi uusien lakien tai instituutioiden käyttöönottoa eikä olisi riippuvainen mistään tietyntyyppisestä rahoituksesta.
Näkisin säästöjä syntyvän paikallisten ja alueellisten elinten yhdistämisestä. Itämeri-strategian käytännön toteutuksessa on ehdottoman tärkeää, että hallinnon eri tasoilla toimivien elinten vastuut järjestetään uudestaan siten, ettei eri elinten ja organisaatioiden toimien kesken tule päällekkäisyyksiä. Olisi hyvä, jos tulevasta koheesiopolitiikasta käytävissä keskusteluissa voitaisiin samalla selventää, miten eri makroalueelliset strategiat ja EU:n yleinen aluepolitiikka toimivat jatkossa rinnakkain. Olisi myös hyvä selventää, miten Itämeri-strategia vaikuttaa alueellisen koheesiopolitiikan toteuttamissuunnitelmiin.
Anna Rosbach
(DA) Arvoisa puhemies, parhaillaan käydään keskusteluja 1 200 kilometriä pitkästä kaasuputkesta, joka on tarkoitus vetää Viipurista, Venäjältä, Saksan Greifswaldiin läpi ekologisesti herkän sisämeren, jossa merenpohjan syvyys vaihtelee, ja läpi alueen, jolta löytyy jatkuvasti kahden maailmansodan aikaisia räjähtämättömiä miinoja sekä paperiteollisuuden myrkyllisiä kemikaaleja. Noin 100 miljoonaa euroa on käytetty ympäristöanalyysiin, jonka suorittaa juuri se samainen yhtiö, Nord Stream, jonka on määrä vetää putki - Gerhard Schröderin ja Vladimir Putinin välisen kaasuntoimitussopimuksen mukaisesti. En aio edes mainita kaikkia niitä turvallisuuskysymyksiä, joita liittyy Venäjän vaikutusvallan merkittävään lisääntymiseen Itämerellä, vaan pitäydyn nyt vain putken mukanaan tuomissa ympäristökysymyksissä. Valitettavasti Suomi on jo hyväksynyt hankkeen, mutta sekä Timo Soinin puolesta että omasta puolestani haluaisin kysyä, missä ovat ne hanketta koskevat tiedot, joita kaikkien Itämeren maiden kansalaiset tarvitsevat ennen rakennustöiden aloittamista.
Inese Vaidere
(LV) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Itämeren alueen strategian laatiminen on parlamentilta merkittävä saavutus, jossa Itämeri-työryhmän jäsenillä on ollut keskeinen rooli. Tämä strategia on verrattavissa Välimeri-strategiaan, joka oli aikoinaan edistämässä unionin eteläisten alueiden nopeaa kasvua. Se on hyvä väline Itämeren alueen ja sen myötä koko Euroopan unionin kehittämiseen. Mitä painopistealueisiin tulee, haluaisin ensimmäisenä mainita Euroopan unionin yhteisen energiapolitiikan kehittämisen, mihin sisältyvät myös Baltian maiden kilpailukykyiset energiamarkkinat. Siihen sisältyy sekä energian toimitusvarmuuteen ja energiatehokkuuteen liittyviä näkökohtia että luonnollisesti myös uusiutuvien energiamuotojen kehittäminen.
Latvia, Liettua ja Viro on liitettävä yhteiseen alueelliseen energiaverkkoon, jossa on mukana myös Nordel. Toinen asia, jota haluamme painottaa, on infrastruktuurin kehittäminen entisestään. Joidenkin Itämeren alueen maiden tiet ovat varsin huonossa kunnossa, mikä johtuu sekä ilmasto-olosuhteista että joskus myös tehottomista toimintatavoista. Siirtokäytävien ja viestintäverkkojen kehittäminen piristää liiketoimintaa ja luo uusia työpaikkoja. Jotta voidaan ylipäätään puhua tehokkaasta taloudellisesta kehityksestä ja ympäristönsuojelusta, kolmas keskeinen tavoite on innovatiivinen talous, mikä tarkoittaa käytännössä tasapainoista ja tietoon perustuvaa kasvua. Strategian toteuttamiseen tarvitaan väistämättä lisärahoitusta, ja se on ehdottomasti saatava Euroopan unionin seuraavasta rahoituskehyksestä.
Meidän on nyt hyödynnettävä sekä energiaohjelman 5 miljardia euroa että globalisaatiorahastoa ja muita rahoitusvälineitä. Strategiaa varten tarvitaan myös tehokas täytäntöönpano- ja valvontamekanismi. Sen on oltava yksinkertainen, avoin ja vailla turhaa byrokratiaa. Strategian käyttöönottoa koskevat säännölliset arvioinnit sekä väliraportit ovat myös välttämättömiä. Ensimmäinen olisi laadittava jo vuonna 2010. Minusta on hienoa, että puheenjohtajavaltio Ruotsi on ryhtynyt aktiivisesti edistämään strategian käyttöönottoa. Toivon, että voisimme toimia tehokkaasti ja joustavasti tämän toimintasuunnitelman toteuttamisessa.
Tomasz Piotr Porêba
(PL) Arvoisa puhemies, viisi vuotta sitten Itämerestä tuli Euroopan unionin sisämeri. Tänään keskustelemme strategialuonnoksesta, joka perustuu Euroopan parlamentin alullepanemaan hankkeeseen ja jonka avulla meillä on mahdollisuus vapauttaa kyseisen alueen piilevät voimavarat. Komissio ei kuitenkaan ole hyväksynyt kaikkia parlamentin suosituksia. Merkittävin puute on se, että komissio hylkäsi parlamentin ehdotuksen erillisen budjettikohdan perustamisesta Itämeren aluetta varten. Komissio vakuuttaa, että rahoitus saadaan olemassa olevista välineistä, ensisijaisesti rakennerahastoista. Minä kuitenkin pelkään, että ilman erikseen tähän tarkoitukseen varattua rahoitusta tavoitteita ei ole mahdollista saavuttaa.
Strategian laatijat mainitsevat tarpeen tiivistää yhteistyötä Venäjän kanssa. Tässä yhteydessä emme kuitenkaan saa unohtaa tällä hetkellä suurinta Itämereen kohdistuvaa uhkaa, nimittäin Nord Stream -kaasuputken rakentamista. Viime vuonna Euroopan parlamentti otti asiaan kielteisen kannan. Toivon, että uusi komissio muistaa myös tuon päätöslauselman ja panee toimeen strategiaan liittyvän toimintasuunnitelman.
Danuta Maria Hübner
(EN) Arvoisa puhemies, tässä on kyseessä todellakin ainutlaatuinen eurooppalainen aluepolitiikan aloite ja edelläkävijähanke. Innovaatioihin perustuva vauraus, ympäristö, liikenne- ja energiayhteyksien parantaminen sekä turvallisuus ovat ne neljä keskeistä aluetta, joihin strategian valmistelutyö on keskittynyt. Työssä ovat olleet mukana kaikki kolme EU:n toimielintä - parlamentti, komissio ja neuvosto - mutta myös kansalliset hallitukset, alue- ja paikallisviranomaiset, liikemaailma ja tiedeyhteisö sekä valtioista riippumattomat järjestöt. Strategian valmisteluprosessi on synnyttänyt aitoa kumppanuutta eri toimijoiden kesken.
Yhä useammin on niin, että kehitystarpeet eivät tunne hallinnollisia tai poliittisia rajoja. Tämän strategian avulla on mahdollista korvata usein hyvin pirstoutuneet ja hajanaiset toimet aidolla sitoutumisella yhteiseen kehitykseen ja yhteisiin mahdollisuuksiin.
Euroopan parlamentin aluekehitysvaliokunta, joka vastaa hankkeen käsittelystä parlamentissa, tulee painottamaan tätä työssään. Pidämme 6. lokakuuta neuvottelun komission ja neuvoston kanssa, ja valiokunta-aloitteinen mietintö on tarkoitus laatia lähikuukausina. Seuraamme myös jatkuvasti strategian täytäntöönpanoa, ja luotan siihen, että tämä toiminnallinen strategia vahvistaa unionin mahdollisuuksia rakentaa vihreitä, nykyaikaisia ja kilpailukykyisiä talouksia.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Arvoisa puhemies, Euroopan unioni heräsi aika myöhään Itämereen, jonka rannoilla asuu 100 miljoonaa ihmistä plus Venäjä, joka on tärkeä. Tällä strategialla on vahva ympäristöulottuvuus, ja tämä on aivan oikein, sillä Itämeren ympäristöongelmat ovat todella valtavat: rehevöityminen, biodiversiteetin kuihtuminen, Pietarin jätevedet, Kaliningradin ongelmat ja niin edelleen. Täällä on puhuttu siitä, että tämä muuttaa myös Euroopan unionin koheesiopolitiikkaa, ja tämä on minusta aika tärkeä asia, ja toivon, että siitä puhutaan täällä enemmän. Ministeri Malmström kertoo, millä tavalla se muuttuu, koska koheesiopolitiikan muuttumisesta seuraa esimerkiksi se vaara, että kun puhutaan Tonava-strategiasta, Mustan meren strategiasta, niin silloin osa Eurooppaa, muun muassa pohjoiset alueet jäävät ottamatta huomioon, ja itse asiassa arktisilla alueilla on tällä hetkellä käynnissä maailman nopearytmisin muutos ja tämä on tärkeää havaita.
Riikka Manner
(FI) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, Itämeri alueena on erityislaatuinen monellakin tapaa, ja sen takia olen erittäin tyytyväinen, että Ruotsi puheenjohtajavaltiona on nostanut tämän strategian yhdeksi puheenjohtajakautensa painopisteeksi. On tärkeää, että saamme vietyä strategiaa eteenpäin ja sitä kautta myös täytäntöön. Sen lisäksi, että Itämeri-kysymykseen liittyy todellakin vahva ympäristöllinen ulottuvuus, näen sillä myös vahvan aluepoliittisen vaikutuksen. Niin ikään Ruotsi on puheenjohtajakaudellaan linkittänyt nämä aluepoliittiset kysymykset vahvasti osaksi tätä Itämeri-strategiaa. Strategia on pääosin mielletty rannikkovaltioita ja niiden rannikkoalueita koskevaksi paperiksi, mutta sillä todellakin on vahva alueellinen ulottuvuus. Se, kuinka saamme tähän strategiaan linkitettyä ympäristöteknologian osaamisen, sisävesiä koskevat kysymykset sekä sen liikennepolitiikkaa koskevan varsin suuren vaikutuksen, heijastuu voimakkaasti myös sisämaahan. Itämeri-strategia tulee siis saada osaksi yhteistä eurooppalaista agendaa. Toivon parlamentilta vahvaa tukea siinä, ettei strategia jää korulauseeksi, vaan että saamme aikaan myös konkretiaa.
Tatjana Ždanoka
(EN) Arvoisa puhemies, latvialaisena parlamentin jäsenenä pidän myönteisenä sitä, että ensimmäinen makroaluestrategia kohdistuu nimenomaan Itämeren alueeseen. Minusta tässä on kuitenkin unohdettu useita yhteisön tavoitteita, esimerkiksi sosiaalisen suojelun korkea taso. Talouskriisi on koetellut pahoin joitakin alueen jäsenvaltioita, muun muassa Latviaa. Maamme rahoitusala on sidoksissa Skandinavian maihin. Tämä tarkoittaa sitä, että meillä ilmenevät ongelmat synnyttävät ongelmia myös siellä, joten kyseessä ei ole kansallinen asia.
Latvia sai hiljattain komissiolta keskipitkän ajan rahoitustukea maksutaseensa parantamiseen. Valitettavasti tukeen ei ole liitetty mitään sosiaalisia ehtoja. Seuraus on se, että hallitus alentaa eläkkeitä ja etuuksia, ja komissio sallii sen.
Toisena huolenaiheenani ovat perusoikeudet. Valtiottomien henkilöiden suuri määrä ja vähemmistöjen suojelu ovat edelleen ajankohtaisia aiheita kahdessa alueen jäsenvaltiossa: Latviassa ja Virossa. Minusta strategian pitäisi olla kunnianhimoisempi ja pyrkiä täyttämään kaikki Euroopan unionin tavoitteet.
Ville Itälä
(FI) Arvoisa puhemies, haluan kiittää komissiota ja Ruotsin hallitusta erittäin aktiivisesta roolista ja näen, että Itämeri-strategia on hyvä ja tärkeä, mutta ilman kunnon rahoitusta hanke ei onnistu. Siinä tapauksessa tämä kaikki loppuu sen jälkeen kun strategia on hyväksytty. Parlamentissa on monta vuotta mietitty, miten rahoitus järjestetään, ja viime vuonna parlamentti yksimielisesti hyväksyi talousarvioon oman kohdan Itämeri-strategialle. Se on se keino, se instrumentti, jonne voidaan sijoittaa niitä lukemattomia projekteja, joita Itämeri-strategian toteuttaminen nyt vaatii. Tiedän, että budjettivaliokunnassa on nyt tehty ehdotuksia siitä, että kohtaan laitetaan jonkun verran rahaa, ja toivon, että myös neuvosto ja komissio voivat tukea tätä, koska muuten hanke ei todellakaan onnistu. Toinen asia, jota tarvitsemme, jos haluamme Itämeren ympäristönä pelastaa, on että meidän pitää sitouttaa Venäjä vahvasti tähän mukaan. Minusta on ollut käsittämätöntä, että jotkut ovat olleet valmiita hyväksymään kaasuputken Itämerelle ilman, että Venäjä velvoitetaan edes sitoutumaan Espoon sopimuksen päätelmiin. Se on vähintä, mitä meidän täytyy tehdä.
Victor Boştinaru
(EN) Arvoisa puhemies, mielestäni on hyvä ajatus, että Mustanmeren alueen strategia toimii makroalueellisten strategioiden pilottihankkeena.
Tämänkaltaiset aloitteet mahdollistavat EU:n politiikan välineiden koordinoinnin, mikä puolestaan edesauttaa alueiden yhdenmukaista, vakaata ja kestävää kehitystä.
Viime neuvoston kokouksessa todettiin, että Mustanmeren alueen strategia laadittaisiin vuoden 2009 loppuun mennessä. Kyseessä on hyvin tärkeä aloite, sillä se voi tuoda yhdenmukaista kehitystä ja vaurautta alueelle, joka on Mustanmeren alueeseen verrattuna paljon monimuotoisempi toimijoiltaan ja tärkeä niin turvallisuuden, vakauden, energian kuin ympäristönkin puolesta.
Kysyisinkin puheenjohtajavaltio Ruotsilta, milloin tällainen Mustanmeren alueen strategia laaditaan, milloin siitä tiedotetaan parlamentille ja milloin parlamentti otetaan mukaan sen valmisteluun.
Werner Kuhn
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Malmström, arvoisa komission jäsen Samecki, Mecklenburg-Etu-Pommerin alueelta parlamenttiin valittuna uutena jäsenenä kannatan kovasti Itämeri-strategian ja siihen liittyvän toimintasuunnitelman kehittämistä. Komission jäsen mainitsi äsken edelläkävijähankkeet, joita on yhteensä 80.
Yhteisenä tavoitteenamme on tietenkin taloutemme kilpailukyvyn parantaminen Itämeren alueella ottaen erityisesti huomioon pk-yritysten tukemisen ja yhteisen energiapolitiikan, jossa hyödynnetään myös uusiutuvia energialähteitä. Siihen liittyy myös kysymys siitä, miten suhtaudumme offshore-laitoksiin Itämerellä. Keskeinen rooli tässä on veden säilyttämisellä puhtaana, koska se on elinehtomme ja tärkeä luonnonvara sekä kalastusta että matkailua ajatellen. Siksi olisi tuettava vedenpuhdistuslaitoksiin suunnattavia investointeja.
Olisi sovittava kaikkien Itämeren alueen jäsenvaltioiden yhteisestä suunnitteluohjelmasta, sillä meidän olisi ratkaistava seuraavat kysymykset: Mihin liikenneväylät on tarkoitus sijoittaa jatkossa? Minne offshore-laitoksia rakennetaan? Miten meriturvallisuudesta huolehditaan? Siksi meidän olisi myös tehtävä selväksi, mihin Nord Streamin energiantoimitusreitit ja sähkönjakelureitit sijoitetaan, sekä monia muita asioita.
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Cecilia Malmström
Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia jäseniä laajasta tuesta, jota olemme saaneet Itämeri-strategian parissa tekemällemme työlle. Onkin aivan luonnollista, että saamme tukea Euroopan parlamentilta, koska koko ajatus strategian laatimisesta Itämeren aluetta varten oli teiltä lähtöisin, ja olen tyytyväinen siitä, että aiotte myös varmistaa, että strategia toteutuu. Se voi menestyä ja tulla todeksi pelkän sanahelinän sijaan vain, jos kaikki jäsenvaltiot aidosti sitoutuvat siihen ja kantavat vastuunsa sen toteuttamisesta.
Menestys voidaan taata tekemällä työtä hankkeiden eteen, asettamalla selkeät aikataulut hankkeiden toteuttamiselle ja tekemällä säännöllisiä tarkastuksia. Olen varma siitä, että komission tavoin myös parlamentti jatkaa meihin kohdistuvaa painostusta varmistaakseen, että kaikki tämä toteutuu.
Tällä alueella asuu sata miljoonaa ihmistä. Itämerellä kulkee joka hetki 2 000 alusta. On selvää, että haasteet ovat valtavia. Valmisteluprosessi on ollut laaja, ja haluankin kiittää komissiota - ensin Danuta Hübneriä ja sittemmin Paweł Sameckia - tärkeästä panoksesta. Olemme saaneet runsaasti tukea tavoitteidemme saavuttamiseen niin kansalaisyhteiskunnalta kuin Itämeren rannikkokaupungeiltakin.
Muutamat jäsenet, Krehl ja Itälä, ottivat esiin rahoituskysymyksen. Ei ole tarkoitus, että strategiaan kohdennetaan uusia varoja. Alueella on kuitenkin runsaasti resursseja, joita voimme käyttää. Nykyisessä budjettikehyksessä alueelle on varattu 55 miljoonaa euroa. Tiedämme myös, että rahoitusta on lisäksi odotettavissa kansainvälisiltä rahoitslaitoksilta, kuten Euroopan investointipankilta, joka on osoittanut suurta kiinnostusta Itämeren aluetta kohtaan. Tavoitteena on pitää hallintokustannukset mahdollisimman pieninä ja tehdä yhteistyötä niiden tahojen kanssa, jotka vastaavat edelläkävijähankkeista paikallisella ja kansallisella tasolla.
Yksi edelläkävijähankkeista käsittelee ihmiskauppaa, jonka jäsen Jäätteenmäki mainitsi puheenvuorossaan. Hankkeessa pyritään vahvistamaan alueen tulli- ja poliisiviranomaisten koulutusta, jotta he pystyisivät paremmin tunnistamaan ihmiskaupan ja puuttumaan siihen. Jäsenet Hassi ja Lövin mainitsivat meriympäristön, maatalouden ja kalastuksen. Niihin liittyviä hankkeita on paljon, ja haluaisin mielelläni nähdä niitä vielä lisää. Katson myös, että strategian avulla voisimme saada paremman yleiskuvan EU:n toteuttamista ympäristöalan toimista sekä maatalous- ja kalastuspolitiikasta ja samalla varmistaa, että niillä on samansuuntaiset päämäärät.
Itämeren alueella on myös muita kumppanuuksia. Yksi niistä on laaja ja jatkuvasti laajentuva energia-alan kumppanuus, jossa tavoitteenamme on yhdistää alueen energiainfrastruktuuri, vähentää riippuvuutta sekä parantaa tehokkuutta. Selvää on, että unioni jatkaa työtään tällä alalla. Ignalinan voimalalla ei ole mitään tekemistä Itämeri-strategian kanssa. Kyseessä on vanha päätös, joka on perua Liettuan liittymisneuvottelujen ajoilta. Myöskään Nord Stream -kaasuputkella ei ole mitään tekemistä tämän asian kanssa. Tietenkin se liittyy Itämereen, mutta ei kuulu strategiaan. Kyseessä on kaupallinen hanke, joka on tutkittu voimassa olevien kansainvälisten ympäristösopimusten ja soveltuvan kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
Itämeri-strategia on EU:n sisäinen strategia. Siitä tulee sellainen kuin me siitä teemme. On kuitenkin tärkeää, että myös kolmannet maat otetaan mukaan, niin kuin muutamat jäsenet totesivatkin. Olemme huolehtineet siitä, että pidämme yhteyttä muun muassa Venäjään ja Norjaan ja kerromme niille strategian puitteissa tehtävästä työstä sekä kutsumme ne mukaan hankkeisiin, joissa meillä on yhteisiä etuja.
Odotamme huomenna ja perjantaina järjestettävää konferenssia ja olemme tyytyväisiä siitä, että varapuhemies Wallis on tulossa Tukholmaan. Konferenssissa on tarkoitus keskustella Itämeren alueen strategiasta, ja toivomme asianomaisten maiden sitoutuvan tavoitteidemme toteuttamiseen samoin kuin keskusteluun makroalueista yleensäkin. Tässä yhteydessä on jo mainittukin Tonavan alue ja Mustanmeren alue. Tehtävää on paljon, ja aihe on innostava. Toivottavasti etenemme keskusteluissa, vaikka varsinaisista aikatauluista onkin vielä liian aikaista sanoa mitään. Haluan vielä kerran kiittää parlamenttia sen voimakkaasta tuesta Itämeri-strategialle, ja jään odottamaan tulevia keskusteluja jäsenten kanssa tästä aiheesta.
Paweł Samecki
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää parlamentin jäseniä strategiaa koskevista kommenteista ja huomioista. Sitoutumisenne osoittaa, että strategia tulee herättämään kiinnostusta myös tulevina vuosina, mikä on hyvä asia.
En pysty vastaamaan kaikkiin keskustelussa ja kirjallisissa lausumissa esiin tulleisiin kommentteihin ja asioihin. Keskityn ainoastaan kolmeen laajempaan asiakokonaisuuteen. Ensinnäkin muotoon. Haluan muistuttaa, että strategia on suunniteltu jäsenvaltioiden tavoitteiden ja halujen mukaisesti. Komissio ei puuttunut painopistealueiden valintaan. Komissio ei muotoillut strategian painopistealueita, joten joidenkin tiettyjen hankkeiden mukaan ottaminen tai painopistealueiden muuttaminen on tietenkin vielä mahdollista. Siitä on kuitenkin sovittava myöhemmin strategian täytäntöönpanoon liittyvän työn yhteydessä.
Haluan myös vakuuttaa teille, että strategia on eräänlainen elävä organismi, ja siihen voidaan tehdä myöhemmin monenlaisia muutoksia, mikäli jäsenvaltiot ja sidosryhmät niin haluavat.
Toinen asiakokonaisuus: strategian hallinnointi. Tässä haluaisin korostaa, että eri tehtävät on erotettava selkeästi toisistaan; tarvitaan selkeää työn ja vastuiden jakoa. Minusta me emme saa pettää itseämme. Jäsenvaltioiden, komission ja muiden hallintoon osallistuvien organisaatioiden vastuut on erotettava toisistaan.
Tähän haluaisin lisätä vielä, että haluamme saada paikallishallinnon mukaan strategian täytäntöönpanoon, ja samoin kolmannet maat, niin kuin ministeri Malmström jo mainitsikin.
Tietenkin täytäntöönpanon edistymisestä on tarkoitus raportoida parlamentille.
Viimeinen kysymys, jonka otan esille, on rahoitus. Useat jäsenet mainitsivat, että uusille hankkeille olisi löydettävä lisärahoitusta. Haluan kuitenkin muistuttaa, että heti strategian laatimisen alkuvaiheessa tehtiin periaatepäätös siitä, ettei uutta lisärahoitusta tarvita.
Tällä hetkellä meillä on kutakuinkin kolme vaihtoehtoa. Voimme säännellä olemassa olevien EU:n varojen käyttöä esimerkiksi muuttamalla uusien hankkeiden valintakriteerejä. Toinen mahdollisuus on turvautua muihin rahoituslähteisiin, kuten kansainvälisiin rahoituslaitoksiin, ja viimeisenä vaihtoehtona voimme edelleen yrittää käyttää kansallista rahoitusta, vaikka se saattaakin olla vaikeaa näin taloudellisen taantuman aikana. Tässä suhteessa odotan Tukholmassa pidettävän konferenssin tuloksia, koska siellä saatetaan linjata jäsenvaltioiden ja komission tulevaa suhtautumista makroalueelliseen lähestymistapaan ja mahdollisesti ottaa kantaa myös tulevien strategioiden rahoitukseen. Siksi minusta tuntuu, että Tukholmassa lähipäivinä on hyvä hetki tarkastella makroalueellista lähestymistapaa yleisemminkin.
Puhemies
(DE) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Eija-Riitta Korhola  
Arvoisa puhemies, kiitän EU puheenjohtajamaa Ruotsia siitä, että he ovat rohjenneet nostaa oman alueensa, Itämeren, ja siihen liittyvät kysymykset niin merkittäväksi teemaksi EU-puheenjohtajakautensa ohjelmassa. On sopivaa, että kauan valmistelemamme Itämeristrategia käsitellään nyt; aikaa ei ole hukattavaksi. Itämeristrategian ja toimintaohjelman keskeisin tavoite parantaa alueen ympäristöä ja kilpailukykyä on otettava vakavasti niin siihen allokoitavan rahoituksen kuin toteutettavien toimienkin osalta. Tavoitteet tulee toteuttaa käytännössä, eikä strategia saa jäädä vain juhlavaksi julkilausumaksi. Strategian toivotaan erityisesti vauhdittavan etenkin rehevöityneen Itämeren puhdistamista ja edesauttamaan yhteisten ratkaisujen löytymistä rajat ylittäviin haasteisiin. Juuri näiden tavoitteiden takia katseet kääntyvät nyt Suomeen, jossa pian ratkaistaan sallitaanko Nord Stream -kaasuputken rakentaminen sen aluevesille. Itämeristrategian mukaisesti tämän kaltaisten hankkeiden ympäristövaikutukset tulee selvittää kansainvälisesti juridisesti sitovalla menettelyllä, eikä asiaa sen valossa voi vain ohittaa olankohautuksella. Siksi on vaadittava, että Venäjä ratifioi vuonna 1991 allekirjoittamansa valtioiden rajat ylittävien ympäristövaikutusten arviointia koskevan Espoon yleissopimuksen ja Suomen hallituksen asetettava tämä kaasuputken rakentamisluvan käsittelyn ehdoksi. Venäjä, jonka intresseissä Itämeristrategia myös on, itse toimii sopimuksen mukaan vain silloin kun sille sopii. Tämä ei en voi jatkua, panokset ovat liian kovat ja Itämerelle haitallisista hankkeista on saatava tietää ennen, kun on jo liian myöhäistä.
György Schöpflin  
Puheenjohtajavaltio Ruotsin ajama Itämeri-strategia on hyvin tervetullut. Se voisi hyvin toimia mallina muille eurooppalaisille makroalueille, kuten Tonavan jokialueelle. Itämeren alueen kehittämisessä on kuitenkin yksi näkökohta, joka kaipaa kiireellistä uudelleentarkastelua. Se on Venäjän ja Saksan välinen, merenpohjassa kulkeva kaasuputki Nord Stream. Kaasuputki muodostaa vakavan ympäristöuhan, mutta kenties vielä hälyttävämpää on se, että aika on ajanut hankkeen ohi. Kaasuntoimitusten tulevaisuus ei ole kiinteissä toimitustavoissa - putkistojen kautta - vaan nesteytetyssä maakaasussa. On hyvin todennäköistä, että Nord Stream -putkesta tulee kallis ja tarpeeton muinaisjäänne, ja sen puolestapuhujien tulisikin harkita hanketta uudelleen, ennen kuin siihen syydetään enempää rahaa ja resursseja tai uhrataan enemmän vaivanäköä ja energiaa.
Bogusław Sonik  
Kesäkuussa 2009 julkistetun Itämeri-strategian tavoitteena on tehdä alueesta ympäristöystävällinen, vauras, helposti saavutettava, houkutteleva ja turvallinen. Vuonna 2004 tapahtuneen EU:n laajentumisen mukanaan tuomien, kasvavien haasteiden vuoksi se on nyt entistäkin tärkeämpää.
On tärkeää ryhtyä toimiin, joilla pyritään parantamaan alueen ympäristön tilaa, sillä Itämeri on tällä hetkellä yksi maailman pahiten saastuneista merialueista. Merenpohjaan hautautuneissa miinoissa, ammuksissa, pommeissa, säiliöissä ja tynnyreissä makaa tuhansia tonneja myrkyllisiä taisteluaineita. Arviot näiden kemikaalien määristä vaihtelevat 30 000:sta 60 000:een tonniin, joista pelkästään sinappikaasua on arvioitu olevan 13 000 tonnia. Kemialliset aseet upotettiin mereen toisen maailmansodan jälkeen 1940-luvun lopussa. Ne oli takavarikoitu Saksasta miehitysvyöhykkeiltä, ja koska niiden hautaaminen maahan oli vaikeaa, päätettiin yksinkertaisesti upottaa ne mereen.
Itämeren pohjaan hautautuneisiin kemiallisiin aseisiin kajoaminen minkäänlaisen infrastruktuurin rakentamisen yhteydessä saattaa aiheuttaa ympäristökatastrofin, ja erityisesti toisen maailmansodan aikaisten kemiallisten aseiden liikutteleminen Itämeren kaasuputken rakentamisen tieltä on yksi suurimmista ekosysteemiin kohdistuvista uhkista. Siksi tarvitaan arviointia putken rakentamisen vaikutuksista Itämeren valuma-alueen luontoon.
