Baze podatkov o rasnem in etničnem izvoru v Evropski uniji (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je razprava o:
vprašanju za ustni odgovor o bazi podatkov o rasnem in etničnem izvoru v EU, ki so ga v imenu skupine S&D Komisiji zastavili Monika Flašíková Beňová, Claude Moraes, Kinga Göncz in Sylvie Guillaume - B7-0553/2010),
vprašanju za ustni odgovor o bazi podatkov o rasnem in etničnem izvoru v EU, ki so ga v imenu skupine Verts/ALE Komisiji zastavili Hélène Flautre, Raül Romeva i Rueda in Judith Sargentini - B7-0554/2010),
o vprašanju za ustni odgovor o bazi podatkov o rasnem in etničnem izvoru v EU, ki so ga v imenu skupine ALDE Komisiji zastavili Renate Weber, Nathalie Griesbeck, Sophia in 't Veld, Sonia Alfano, Cecilia Wikström, Louis Michel, Sarah Ludford, Gianni Vattimo, Leonidas Donskis, Alexander Alvaro, Niccolò Rinaldi, Ramon Tremosa i Balcells, Metin Kazak in Marielle De Sarnez - B7-0556/2010), in
o vprašanju za ustni odgovor o bazi podatkov o Romih in diskriminaciji, ki so ga v imenu skupine GUE/NGL Komisiji zastavili Rui Tavares, Cornelia Ernst, Marie-Christine Vergiat, Cornelis de Jong, Nikolaos Chountis, Marisa Matias in Eva-Britt Svensson - B7-0557/2010).
Monika Flašíková Beňová
vlagateljica. - (SK) Po nedavnem poročanju medijev francoska žandarmerija uporablja bazo podatkov o Romih, imenovano MENS.
Nevladne organizacije so vložile pritožbo zaradi vzpostavitve nezakonite in neprijavljene baze podatkov za shranjevanje osebnih podatkov o rasnem in etničnem izvoru ter napovedale nadaljnje pritožbe pri ustreznih organih. Francoske oblasti obstoj takšne baze podatkov zanikajo. Minister za priseljevanje je tudi pred tem naznanil, da bodo biometrični podatki o izgnanih Romih shranjeni v bazi podatkov OSCAR ter v novi bazi podatkov, ki je še v ustanavljanju. Poroča se tudi, da celo Nizozemska in druge države EU shranjujejo podatke o rasnem in etničnem izvoru. Ob tem Svet razpravlja o osnutku sklepov o potujočih kriminalnih skupinah, pri katerem se uporabljajo dvoumni pogoji in o katerem EP ni bil obveščen.
Zato vas, gospa komisarka, želim vprašati, kaj bo Komisija storila, da bi preverila te informacije o obstoju baze podatkov MENS v Franciji. Če Komisija ugotovi, da omenjena baza podatkov krši načelo nediskriminacije, katere ukrepe bo sprejela, da to odpravi? Ali bo Komisija preučila možnost sprožitve postopkov za ugotavljanje kršitev proti državam članicam, zlasti glede na nedavna dogajanja v drugih državah članicah v zvezi z vzpostavljanjem ali obstojem baz podatkov na podlagi etničnega in rasnega izvora. Ali bo Komisija sprožila preiskavo, da bi zbrala dodatne informacije o tovrstnih bazah podatkov in preverila njihovo zakonitost v skladu z načelom nediskriminacije? Na koncu želim vprašati tudi, kaj bo Komisija storila za zagotovitev, da države članice v njihovih upravnih postopkih in postopkih kazenskega pregona ne bodo uporabljale etničnega profiliranja.
Hélène Flautre
vlagateljica. - (FR) Gospa predsednica, gospa komisarka, dober večer. Gospa Reding, danes ste lahko povsem upravičeno zadovoljni, da je Francija ob enajsti uri odgovorila na postopek za ugotavljanje kršitev, ki ga je sprožila Evropska komisija, in predložila zakonodajni program za vzpostavitev postopkovnih pravic, kot zahteva direktiva o prostem gibanju.
Glede na vašo oceno so te obljube pristne in zato je postopek za ugotavljanje kršitev zamrznjen - ne pa preklican. Vaše pripombe smo vzeli na znanje, vendar si kot poslanci Evropskega parlamenta želimo, da bi lahko te zaveze tudi spremljali. To pomeni, da morajo francoske oblasti posredovati informacije o izpolnjenih obljubah in rokih. A ne pozabimo, da ste Francijo vprašali tudi o posameznikih, ki so bili pospremljeni na mejo in od katerih se je zahtevalo, da zapustijo državo, s to poizvedbo pa ste želeli potrditi, da ti upravni postopki niso bili diskriminatorni. Kaj se je zgodilo s temi vprašanji? Ali ste dobili odgovor?
Tako kot so časopisi razkrili informacijo o podli in diskriminatorni okrožnici iz avgusta, so bile nedavno objavljene informacije o dokumentu - bazi podatkov -, ki vsebuje osebne podatke, vključno s podatki o etničnem oziroma rasnem izvoru. Ali ta nov preobrat ni zmanjšal vašega zaupanja v obljube francoskih oblasti in točnost posredovanih informacij?
Gospa Reding, ali se ne strinjate, da je naslednji smiseln korak ta, da nas obvestite o trenutnem stanju v tekoči preiskavi dokumentov, ki jo je zahtevala Komisija, tako v zvezi z domnevno diskriminatornimi dejanji v Franciji, a tudi v zvezi z možnimi kršitvami standardov o varstvu podatkov, kot jih določa pravo Skupnosti?
Mislim, da imajo današnji evropski državljani pravici, da zahtevajo odgovorno Komisijo, ki lahko javnost seznani o svojih dosežkih, ki pa bo tudi odločno vztrajala pri postopkih proti francoskim oblastem. Navsezadnje je to tisto, kar bolj na splošno počnete za vse države članice EU, ki v zvezi z Romi slabo ravnajo, kar je splošno priznano.
Moram tudi poudariti, da je tudi podjetje CNIL potrdilo obstoj štirih nezakonitih dokumentov, ki vsebujejo osebne podatke, v katerih so posamezniki opisani kot cigani ali Romi.
Sophia in 't Veld
avtorica. - Gospa predsednica, vsi vemo, da je gospa komisarka zelo odločna in pogumna oseba. Gospa komisarka, nihče vas ne more zlahka ustaviti in ponavadi ne potrebujete spodbude. Če nekaj hočete, greste naravnost proti svojemu cilju. Želim si, da bi bili tako odločni tudi v tem primeru.
Še ta teden ste objavili sporočilo Komisije o učinkovitem izvajanju Listine o temeljnih pravicah. V tem sporočilu je navedeno, da bo Komisija v celoti izkoristila svoje pristojnosti, s katerimi bo zagotovila, da bodo države članice izvajale pravo EU in pri tem v celoti spoštovale temeljne pravice, in da boste postopke za ugotavljanje kršitev sprožili brez obotavljanja.
Zato se sprašujem, zakaj se Komisija v primeru Francije zanaša izključno na izjave vlade, ko pa je že Hélène Flautre pravkar poudarila, da so se številne izjave, če pogledamo nazaj, izkazale za nezanesljive. Zakaj Komisija ne sproži svoje preiskave? Za to smo prosili že prej. Veste, da vas večina v tem parlamentu podpira. Vemo, da iz držav članic prihaja veliko nasprotovanj, vendar vas mi podpiramo, gospa Reding.
Omenila bi razmere v Franciji, razmere v Italiji - ki se zdijo še resnejše - in razmere v moji državi. Najprej bi rada vedela, ali je obstoj teh baz podatkov mogoče potrditi. Ali imamo dokaz, da obstajajo oziroma ali ne obstajajo? Ali imamo seznam? Vem, da seznam obstaja na Nizozemskem, saj so občine, ki so ustvarile baze podatkov, na to zelo ponosne; mislijo, da so opravile zelo dobro delo. To so verjetno storile z dobrimi nameni. Če baze podatkov obstajajo, ali menite, da je to zakonito ali nezakonito? Če je zakonito, potem razprave ne potrebujemo. Če je nezakonito, potem moramo sprožiti postopke za ugotavljanje kršitev. Tako preprosto je.
Komisija se na drugih področjih ne obotavlja. Na primer, ko ste hoteli urediti cene za gostovanje v mobilnih omrežjih, ste se odločno spopadli z nasprotnimi mnenji. Če gre za kartele, se Komisija ne obotavlja niti za trenutek. V tem primeru mislim, da bi Komisija morala ukrepati. Gospa Reding, čas je, da EU dokaže, da je skupnost vrednot in da bo v primeru kršenja temeljnih pravic tudi posredovala. Državljani nas gledajo.
Tako kot Hélène Flautre, vas želim tudi jaz prositi, da pridete na Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve in nam pojasnite, kakšno je stanje in kako namerava Komisija ukrepati. Tudi jaz kot poslanka Parlamenta in kot evropska državljanka pričakujem, da bom imela poln dostop do vse korespondence s Francijo in po možnosti tudi z drugimi državami članicami.
Cornelia Ernst
Gospa predsednica, gospe in gospodje, postavila bom samo vprašanje: kakšno je stanje v zvezi s protidiskriminacijo in enakim obravnavanjem Romov v Evropi? Ko zdaj slišimo, da francoska žandarmerija in tudi druge države vzpostavljajo etnično motivirane baze podatkov o Romih - in mislim, da so baze podatkov kot takšne prepovedane - ter da jih do neke mere vzpostavljajo zaradi preventivnih namenov, potem je to res skrajna meja. Baze podatkov, ki se v prvi vrsti uporabljajo za zbiranje osebnih podatkov o rasnem in etničnem izvoru ljudi, so tako v Franciji kot v EU preprosto prepovedane zaradi velike nevarnosti njihovih zlorab in diskriminacije. Tovrstno zbiranje podatkov se lahko izvaja samo v zelo posebnih okoliščinah, torej za posebne namene, pri čemer se upošteva načelo nediskriminacije. Romov se ne sme kriminalizirati in to je ključno. Etnično motivirane baze podatkov za namen preprečevanja kaznivih dejanj so nezakonite. Romi zaradi svojega načina življenja ne smejo biti izpostavljeni posebnemu zbiranju podatkov, zato od Komisije oziroma od vas, gospa Reding, pričakujemo, da boste zavrnili vse oblike zbiranja podatkov o etničnem in rasnem izvoru in da si boste trdno prizadevali, da bi se to dejansko ustavilo v zadevnih državah.
Iskreno, vse pogosteje se vprašam, ali se v tem parlamentu in v okviru EU dogaja še kaj drugega, razen praznega govoričenja, in kaj smo poleg praznega govoričenja v praktičnem smislu dejansko uspeli narediti, da bi izboljšali položaj Romov v Evropi. Če si ogledamo zbirko podatkov, vidimo, da so Romi grešni kozli in da se z njimi pometa v številnih državah članicah EU. Izgnani so na Kosovo, pri čemer Francija že več mesecev krši pogodbe EU, kršeno je načelo protidiskriminacije - Komisija se pri tem vede, kot bi bila zadovoljna, na kar gledam precej drugače kot predhodna govornica -, francoska vlada pa obljublja, da bo zagotovila pravno podlago za prenos direktive o prostem gibanju do začetka leta 2011. Zaradi vljudnosti pa je treba reči, da mora Francija ustaviti deportacijo Romov in da je pomembno tudi, da se tistim Romom, ki so bili neupravičeno deportirani, olajša vrnitev v Francijo.
V zvezi z bazami podatkov bi rada vprašala: katere dejanske informacije imate in kakšne pobude boste sprejeli, če te baze podatkov dejansko obstajajo v takšni obliki, ter ali boste v takšnih primerih sprožili postopke za ugotavljanje kršitev pogodbe?
Viviane Reding
podpredsednica Komisije. - Gospa predsednica, mislim, da je v nasprotju s človekovimi pravicami, da nocoj tako pozno sedimo tukaj in govorimo o pomembni temi, o kateri bi v resnici morali govoriti v teku dneva in ne sredi noči, ko bi se moral vsak normalen človek samo še sprostiti in odpraviti spat.
V zadnjih nekaj tednih je bilo veliko razprav, veliko škandalov in veliko ukrepanja in mislim, da bi si moral ta parlament ogledati, kaj se je dogajalo v Franciji in kako se je na ta skorajda zgodovinski dogodek odzvala Evropska komisija. V zgodovini naše Evropske unije namreč do zdaj še ni bilo sodnega postopka zaradi pravic.
Sprožili smo postopke zaradi trgovine, zaradi gospodarstva, zaradi financ, tokrat pa je dejansko prvič, da je Komisija na podlagi Lizbonske pogodbe in na podlagi Listine o temeljnih pravicah, ki je vključena v to Lizbonsko pogodbo, rekla, da je zdaj tega dovolj.
Komisija - vseh 27 komisarjev - se je 29. septembra odločila, da sproži postopek za ugotavljanje kršitev proti Franciji zaradi neizvrševanja pravic ljudi, pravic vsakega posameznega državljana.
Ne rabim vam opisovati vsega pritiska, ki smo ga deležni od takrat, a Komisija je enoglasno rekla, da bo sprožila sodni postopek in Franciji dala ultimat. Če Francija do 15. oktobra ne odgovori na pozitiven in sprejemljiv način, potem bo sodni postopek izvršen. To je običajen način, ki ga uporabljamo za vse države članice.
Kaj se je v resnici zgodilo? No, Francija je ponudila odgovor. In tokrat je bilo to prvič, to je bil edinstven primer glede na to, kako se vprašanja obravnavajo, in osebno sem prepričana, da je bil to prvi trenutek Evrope državljanov.
Naj to nekega dne preučijo zgodovinarji. Smo sredi postopka, smo sredi boja, zato si lahko to ogledamo z drugega zornega kota.
Kaj je torej Francija storila? Francija je storila natanko to, kar je od nje zahtevala Komisija. Direktiva iz leta 2004 določa materialne pravice, ki jim pravimo tudi postopkovne pravice in ki obstajajo zato, da bi se državljane, ki prestajajo zaporno kazen, zaščitilo pred nesprejemljivimi dejanji oblasti. Teh postopkovnih pravic pa francosko pravo ne izvaja. Zato smo Franciji rekli: do 15. oktobra nam morate povedati, kako nameravate spremeniti francosko pravo, ki izvaja postopkovne pravice iz leta 2004, in nam pokazati verodostojen urnik, ki bo pokazal, kako boste to uvedli v francosko pravo.
To smo dobili. To smo dobili eno uro pred iztekom roka, a vseeno. Moji strokovnjaki preučujejo dokumente že od osme ure v soboto zjutraj in danes sem ugotovila, da smo prejeli odgovore o vseh zakonskih točkah, ki jih je Komisija zahtevala od Francije - te se sicer še ne uporabljajo v nacionalnem francoskem pravu, saj je treba najprej z njimi iti v senat in jih šele nato dejansko uvesti v francosko pravo ter začeti tudi izvajati.
Zadovoljni smo s tem, kar so nam dali francoski organi, vendar tega primera ne moremo zapreti, saj se te obljube, ti elementi prava, ti predlagani zakoni, še ne izvajajo. Zato smo rekli, da bomo primer zamrznili, vendar ga puščamo odprtega. Pustili ga bomo odprtega vse do takrat, ko bo francoska vlada dejansko uporabila to zakonodajo v vsakodnevnih postopkih.
To je ena stvar, ki je po mojem mnenju nekakšna zmaga. Pomislite na vse, kar se je zgodilo. Zdaj bodo Francozi rekli, da ni nobenega problema, da ga tudi nikoli ni bilo. No, problem je, oni pa nam predstavljajo zakon, ki ga nameravajo spremeniti. Počakajmo, da to storijo. Prepričana sem, da bodo to storili.
Drugo vprašanje je bilo, kako so bili posamezniki obravnavani med poletjem in ali so imeli kakšna postopkovna zagotovila kot posamezniki, kot evropski državljani, ali pa so bili diskriminirani.
Zakaj nisem sprožila postopka za ugotavljanje kršitev, kakršne smo sprožili na podlagi zakonov? Zgolj zato, ker če želimo ukrepati, lahko ukrepamo samo na podlagi pravnih dokazov. Ne moremo ukrepati samo zato, ker imamo nek občutek, ker so nas prepričali, da je nekaj narobe. Moramo imeti pravni dokaz in zato sem francosko vlado prosila, naj nam posreduje dokumentacijo o posameznikih.
Zdaj jo imamo, imamo več kupov te dokumentacije. Moji strokovnjaki jo analizirajo in povedali so mi, da bodo imeli za francosko vlado gotovo še dodatna vprašanja; predvidevajo, da bodo za dokončanje te analize z odgovori vlade potrebovali štiri tedne.
Torej imamo danes ta dva primera. To je po mojem mnenju zelo pomembno dejstvo, saj moram poslancem iskreno povedati, da tudi izvajanje direktive iz leta 2004 o prostem gibanju ni popolno. Ker je bila Komisija močna, zdaj vidimo, da še vse druge države, ki tudi niso popolne - ne tako nepopolne kot Francija, temveč samo manj popolne - pravijo, da bodo direktivo zdaj začele v celoti izvajati.
Torej se je nekaj zgodilo. Mislim, da vsa Evropa razume, da se več ne šalimo in da je treba pravice posameznikov, naših državljanov, ter vrednote naše družbe resno jemati.
To je vse o francoskem vprašanju, kajti Komisija je o tej zadevi že sprejela odločitev, vendar to še ni končano in postopek je še vedno odprt.
Zdaj pa k vprašanju baze podatkov, ki naj bi jo imela francoska žandarmerija in ki naj bi vsebovala etnične elemente. Prvič, Komisija pozorno spremlja dogajanje v teh zadevah. Francoske oblasti so nam ponovno zatrdile, da je vse v redu, vendar pa se tu uporablja drugačen sistem, saj je tu francoski zakon o varstvu podatkov in obdelavi podatkov, ki ga v skladu z našimi pravili preverja francoski organ za varstvo podatkov CNIL. V skladu s temi pravili je CNIL opravil pregled in prejšnji teden sestavil predhodno poročilo za javnost. Rezultate CNIL ste že videli. Tudi jaz sem jih prebrala. Časopisi o tem ne poročajo vedno popolno, saj je CNIL tudi dejal, zelo resno, da tam mogoče ni etničnih elementov, vendar pa da zagotovo obstajajo baze podatkov, ki jih oblasti niso odobrile.
Kar zadeva skladnost z zakonodajo EU, je treba pri posredovani informaciji zagotoviti, da to zadevo zajema Direktiva o varstvu podatkov. To lahko velja samo za namene, povezane s priseljevanjem. V primeru priseljevanja obstaja niz zagotovil in zaščitnih ukrepov, ki se uporabljajo za tako imenovane "občutljive podatke". Občutljivi podatki se lahko obdelujejo samo v izjemnih primerih, v primerih javnega interesa; zanje veljajo ustrezni zaščitni ukrepi, slednje pa mora zagotoviti zadevna država.
Če obdelava podatkov ne sodi v okvir Direktive o varstvu podatkov, potem se lahko v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja uporabi okvirni sklep o varstvu osebnih podatkov iz leta 2008.
Še vedno imamo problem, saj se bo ta okvirna direktiva uporabljala šele od 27. novembra letos. Torej so na podlagi te direktive pristojnosti Komisije precej omejene.
Poleg vprašanja o francoskem primeru bom odgovorila še na eno zelo konkretno vprašanje, ki je bilo zastavljeno. Ali je morebiten obstoj baz podatkov, ki vsebujejo podatke etničnega in rasnega izvora, mogoče preveriti še v drugih državah članicah?
V okviru Direktive o varstvu podatkov se obdelava takšnih občutljivih podatkov odobri le izjemoma, o čemer je treba obvestiti nacionalne organe za varstvo podatkov. Organ za varstvo podatkov v Franciji je CNIL. In o teh izjemah je treba zaradi precejšnjega javnega interesa obvestiti tudi Komisijo.
V primeru takšnih obvestil lahko nacionalni organ za varstvo podatkov in Komisija ocenijo, ali so ukrepi v skladu s pravili o varstvu podatkov, tu pa imamo rezultat predhodne analize, ki jo je opravil CNIL, ki jasno kaže, da za takšno odobritev ni zaprosil nihče. Torej moramo omogočiti, da pravosodno delo v Franciji opravijo pravosodni organi, ki za takšno nalogo niso samo pooblaščeni, temveč tudi odgovorni.
Kaj pa Nizozemska? Bilo je več baz podatkov, pri katerih je bila obdelava občutljivih podatkov omogočena in o čemer je Nizozemska obvestila Komisijo v letih 2005 in 2006. Najspornejša baza podatkov se je nanašala na kazniva dejanja mladostnikov karibskega porekla. Ta baza je vse od takrat izbrisana.
Pred kratkim je ena izmed občin na Nizozemskem načrtovala etnično dokumentacijo, vendar je ta projekt preklicala na podlagi priporočila nizozemskega organa za varstvo podatkov. To je dokaz, da sistem na podlagi direktive - po katerem odgovornost leži na strani organov za varstvo podatkov, nacionalnih organov za varstvo podatkov - deluje.
Mimogrede bi želela povedati Parlamentu, da delam na spremembi Direktive o varstvu podatkov, deloma zato, da bi se v evropskem okviru povečala neodvisnost nacionalnih organov za varstvo podatkov in njihove možnosti posredovanja.
To bi moralo biti za zdaj vse: svoj govor moram skrajšati, kajti po polnoči ni nobenih tolmačenj, torej se ustavimo tukaj.
Véronique Mathieu
Gospa predsednica, gospa Reding, gospe in gospodje, zelo vesela sem bila, ko sem danes tukaj slišala, da kolegij komisarjev ne namerava sprožiti postopka za ugotavljanje kršitev proti Franciji v zvezi z Direktivo 2004/38/ES. Vendar pa sem vam pred časom, na zasedanju Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve postavila vprašanje o tej zadevi, povedala pa sem vam tudi, da je Francija posredovala vse informacije leta 2006 in 2007, skupaj s konkordančno tabelo za prenos Direktive 2004/38/ES.
Zdaj, v letu 2010 pa hlinite presenečenje nad ugotovitvijo, da postopkovne pravice niso primerne. Gospa Reding, na moje vprašanje mi niste nikoli odgovorili, zato si želim odgovora danes.
Rada bi povedala eno stvar v zvezi z bazo podatkov MENS. Mislim, da so tako opozicija kot drugi počasi siti te razprave. Zelo preprosto je mogoče dokazati, da ni nobene podlage za te domneve. Imate sklepe poročila CNIL, ki je bilo predloženo predsedniku vlade. Rekla bi, da ste tudi vi, gospa Reding, tako kot jaz, prejeli poročilo generalnega direktorja francoske žandarmerije. Omenili ste veliko točk, za katere očitno menite, da niso zadovoljive.
Borite se za človekove pravice, vendar pa se ne smemo omejiti samo na obrambo pravic manjšin. Braniti je treba pravice vseh ljudi in vsi smo upravičeni do spoštovanja. V Franciji smo tudi pošteni in lahko zagotovim, da baza podatkov MENS ni nikoli obstajala. Gospa Reding, CNIL je opravil preiskavo in iskal različne neprijetne ključne besede, kot so cigani in Romi, vendar ni našel nikakršnih dokazov, da bi nacionalna žandarmerija takšne baze podatkov imela.
Edino, kar je mogoče nacionalni žandarmeriji očitati, je, da ni prijavila te baze podatkov, vendar pa dokumenti ne vsebujejo rodoslovnih podatkov. Gre zgolj za to, da ima nacionalna žandarmerija številne dokumente, ki ...
(Predsednica je prosila govornico, naj sklene svoj govor)
Prosim, dovolite mi, da končam. Sem edina govornica iz skupine PPE, zato želim, da mi daste priložnost, da spregovorim v imenu svoje skupine.
Dokumenti vsebujejo informacije o skupinah posameznikov, ki nimajo stalnega prebivališča niti doma; ne vsebuje nobenih podatkov o etničnem izvoru. Torej, čeprav CNIL o tem ni dal nobene izjave, bi vsaj želela, da priznate, da ni nobenih ...
(Vzklik)
To pa je res in želim si, da bi to dejstvo sprejeli. Tudi od vas, gospa Reding, si želim, da preženete sume v francosko vlado. Vaša drža je tik pred tem, da se spremeni v nezdravo obremenjenost.
Sylvie Guillaume
Gospa predsednica, gospa komisarka, gospe in gospodje, etnično profiliranje ni nova praksa v državah članicah, vendar se zdi, da se je v zadnjih letih okrepila v imenu protiterorističnih dejavnosti, ohranjanja prava in reda in tudi boja proti nezakonitemu priseljevanju. Zadnja odkritja o obstoju baze podatkov o Romihi in potnikih v Franciji so pokazala, kako pomembno je, da Komisija še naprej nadaljuje s svojimi preiskavami, da bi pridobila dodatne informacije o obstoju teh baz podatkov, a tudi zato, da ugotovi, ali so baze podatkov zakonite in v skladu z načelom nediskriminacije.
Gospa komisarka, ne delim v celoti vašega navdušenja v zvezi z odgovorom, ki ga je pred nekaj dnevi posredovala Francija, vendar razumem, zakaj ste tako govorili.
Pravite, da Francija zatrjuje, da ima načrt za prenos direktive o prostem gibanju in da bo posredovala urnik. V zvezi s to direktivo, o kateri se veliko govori, in njenim prenosom, obstajata dve možnosti. Francija je bodisi dala zgolj formalno zavezo, kar bi pomenilo, da Komisija ni prejela odgovora in da je pozabila na to, kar se je dogajalo prej, ali pa je dala popoln odgovor, v tem primeru pa želimo vedeti vse podrobnosti. Omenili ste urnik, urnik za prenos, ki se izvaja. Francija trenutno prenaša direktivo o prostem gibanju kot del pete spremembe njenih zakonov o priseljevanju v sedmih letih. Lahko zagotovim, da se bo ta sprememba razširila daleč prek meja evropskih načel o svobodi gibanja. Zato menim, da boste ta proces morali zelo natančno spremljati.
Za konec naj izrazim upanje, da bo Komisija ohranila trdno stališče in podprla načelo nediskriminacije. Upam, da si ne boste dovolili, da bi vas uspavali prijateljski dogovori ali zgolj obljube, tudi če jih da francoska vlada.
Nathalie Griesbeck
Gospa predsednica, gospa komisarka, vem, da je že zelo pozno, vendar nocojšnja razprava vsebuje dokaj goreča navzkrižja mnenj. Danes zjutraj je bila kljub jasnim pojasnilom, ki ste nam jih pravkar dali, odkrita nova francoska informativna spletna stran, ki vsebuje bazo podatkov o Romih, seveda nezakonito, v kateri se nahajajo podrobne in obširne informacije, ki vključujejo priimke, imena, vzdevke, poreklo, družbene stike, registrske številke avtomobilov in njihove modele ter imena staršev. Oblasti so še enkrat zatrdile, da niso vedele za obstoj takšnih dokumentov.
Na koncu ne glede na to, ali so informacije na tej spletni strani resnične ali ne, še vedno obstaja nevarnost diskriminacije, ki je povezana z obstojem teh baz podatkov v Franciji in raznih drugih evropskih državah.
Torej, gospa komisarka, kaj nameravate storiti glede na vaše pripombe in glede na to, da slovite po moči, ko se nečesa lotite? Katere dodatne dokaze moramo posredovati, da bi ukrepali in se odzvali glede na to neuspelo podporo načelu nediskriminacije? Z drugimi besedami in ne da bi želela, da bi moje besede zvenele sporno, poskusimo podpreti pravo v Franciji, v državah članicah Unije in pri tistih, ki tvorijo to mlačno evropsko demokracijo.
Slišalo smo o izgonih iz Francije, ki so se zgodili to poletje, o okrožnici, ki je bila izdana 5. avgusta - in ki je bila na srečo kasneje umaknjena -, o bazi podatkov MENS in o številnih drugih stvareh. Z velikim zanimanjem smo poslušali vaše nocojšnje utemeljitve. Povedali ste nam, da ste zadovoljni z obljubo, ki jo je Francija dala prejšnji teden, in sicer da bo spremenila nacionalno zakonodajo v skladu z evropsko direktivo iz leta 2004.
Tako kot moji kolegi poslanci bi tudi jaz želela dobiti dostop do teh dokumentov, da bi se lahko potem strinjali z vami in z vašo zavezo ponovni uveljavitvi načela pravne države. Iz vaših izjav, ki ste jih dali danes popoldne, pa se skoraj zdi, da ste se predali.
Za konec te dolge razprave naj poudarim, da je služila svojemu namenu; pokazala nam je glavno potrebo po reševanju bistva problema, in sicer s spodbujanjem nacionalnih prizadevanj in evropskih politik, ki so del načela pravne države, na katerem temelji evropska demokracija.
Raül Romeva i Rueda
v imenu skupine Verts/ALE. - (ES) Gospa predsednica, gospa komisarka, ko ste izgovorili slavne besede "zdaj je dovolj", je to pozdravilo veliko ljudi v tem parlamentu, predvsem pa na ulici.
To je ustvarilo velika pričakovanja pri vseh nas, ki še vedno verjamemo v evropski projekt. Končno si je nekdo iz Komisije drznil upreti močni državi članici pri vprašanju temeljnih pravic, ki so vedno bile najpomembnejša stvar, ko je bilo treba o njih govoriti, vendar ne vedno, ko je bilo treba ukrepati.
To nas je nekoliko presenetilo in nismo v celoti razumeli, da postopki, ki so bili sproženi, ne bodo sproženi zaradi diskriminacije, temveč zaradi prostega gibanja. Mislim, da je bila to do neke mere pomanjkljivost, a v vsakem primeru smo še naprej pozdravljali vaše takratne zaveze.
Zato smo zaradi današnje odločitve nekoliko zmedeni, kar pa ne velja samo za nas, temveč za vse ljudi, ki so upali, da se boste v tem postopku pogumno odzvali. Še zlasti pa zato, ker vemo, da je vaše zaupanje v francosko vlado v najmanjši meri bolj vprašljivo, kot se je najprej pokazalo.
Drugič pa je to tudi zato, ker vemo, da so pri pregledu Direktive o prostem gibanju bile opravljene nekatere skrb vzbujajoče poteze v korist uvajanju pojmov in ponovne opredelitve pojma skupin potnikov, kar bi do neke mere omogočilo, da bi te skupine bile ponovno kriminalizirane.
Mislim, da se nezadovoljstva, ki ga danes tukaj čutimo nekateri, ne bi smelo še bolj podžigati. Zato vas prosimo, da nam dovolite upanje, ki ste nam ga vlili s svojo izjavo "zdaj je dovolj", saj tukaj še vedno verjamemo, da problem obstaja in da se moramo pri tem vprašanju upreti francoski vladi in drugim vladam.
Rui Tavares
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Gospa komisarja, pri tej razpravi gre za temeljne pravice, kot sta nediskriminacija in prosto gibanje. Vendar pa se je zgodilo, da gre tudi za ključne določbe, ki urejajo naše delo v evropskih institucijah. To pomeni, da vemo, ali država članica ravna v dobri veri, ali evropskim institucijam posreduje zanesljive informacije in tako dalje. Poleg tega pa gre na tej podlagi tudi za razpravo o tem, ali smo kot evropske institucije zmožni zagotoviti spoštovanje teh načel in določb, ali smo zmožni jasno spregovoriti in ali smo lahko pri njihovi obrambi nepopustljivi, če je to potrebno.
Mislim, da imamo v zvezi z dobro vero že jasne odgovore. Obstajajo države članice, predvsem Francija, ki niso ravnale v dobri veri. Nenehno zanikajo obstoj dokumentov, katerih kopije kasneje pridejo v javnost. To se je zgodilo tudi poleti in se dogaja zdaj z bazami podatkov. Kako je mogoče trditi, da ni nobenih baz podatkov, ko pa imamo na francoski spletni strani na internetu še danes bazo podatkov pod imenom Roms, v kateri so navedeni kraji izvora in različne informacije o Romih, vključno s tistimi iz EU: iz Bukarešte, Beograda ali Temišvara?
Tudi odgovor na drugo vprašanje je zelo pomemben. Rekli ste, gospa komisarka, da smo imeli zgodovinski trenutek in da bodo zgodovinarji ugotovili, da je bila Komisija prvič povsem jasna. V to močno dvomim, gospa komisarka, in sam sem zgodovinar. Močno dvomim zato, ker dvomijo tudi novinarji. Dan po udeležbi na Odboru za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve so nekateri časopisi, kot na primer Financial Times, zapisali, da Komisija ne bo preganjala Francije. Drugi časopisi so napisali, da jo bo. Iz novic lahko še danes slišimo, da je bil primer zoper Francijo ustavljen, drugje pa spet, da je bil opuščen.
Če Komisija ne govori jasno - in očitno je, da njene besede niso jasno razumljene - potem lahko rečem, da bo, če bo želela jasno govoriti, imela odličnega zaveznika v Parlamentu. Če se bo obotavljala, Parlament tega primera ne bo zanemaril: ne bo se zgodilo, kot se je zgodilo s primerom letos poleti, ki je preprosto zamrl. O tem bo ta parlament govoril še naprej.
Kinga Göncz
(HU) Lahko vidimo, da je kriza spodkopala občutek za varnost številnih evropskih državljanov. To ustvarja dobro podlago ne samo za razvoj in širjenje ekstremizma, temveč tudi za politične manifestacije, ki določene etnične skupine označujejo za grožnjo varnosti in ki manjšine in priseljence povezujejo s kriminalom. Francoska vlada je začela preganjati Rome iz Francije iz etničnih razlogov, kar je nesprejemljivo. Imamo dober razlog, kot je povedalo nekaj ljudi, da lahko predvidevamo, da tako francoska žandarmerija kot tudi druge evropske države niso še prenehale z zbiranjem etničnih podatkov.
Če se to dokaže, potem iskreno upamo, da bo Komisija zares ravnala kot varuh pogodb in Listine o temeljnih pravicah ter da bo sprožila postopek za ugotavljanje kršitev pri zavezah. Policija igra pomembno vlogo pri ohranjanju javnega reda, vendar pa etnično profiliranje ne sme postati del standardne policijske prakse. To ruši zaupanje manjšin v demokratične institucije in lahko tvori podlago za diskriminacijo. Večina Romov v Evropi živi v hudi revščini, poleg revščine pa morajo trpeti še diskriminacijo. Medtem ko je naš velikopotezen cilj v strategiji 2020 premagati revščino, je to, kar pogosto vidimo, boj proti revnim, kar je treba dokončno ustaviti.
Catherine Grèze
- (FR) Gospa predsednica, gospa Reding, danes ste nam z nekaj navdušenja povedali, navajam, da odziv Francije kaže, da je EU uspešna pravna skupnost oziroma, in ponovno navajam, da si moramo zdaj prizadevati za praktične ukrepe in rezultate, ki temeljijo na naših skupnih evropskih vrednotah. V rokah držim izvod prečiščenih različic pogodb in Listine o temeljnih pravicah in upam, da mi boste oprostili, če ne bom toliko navdušena, kot vi.
Kakšne dokaze Komisija potrebuje, da bi to zadevo speljala naprej? Kakšni dokazi so potrebni, da se obsodijo diskriminatorna obravnava in izgoni, ki so jim trenutno izpostavljeni Romi v Franciji in drugih evropskih državah?
Res je, da je Komisija uvedla cel niz ukrepov za spodbujanje vključevanja Romov, predvsem z uporabo strukturnih skladov. Vendar pa se sprašujem, ali se Komisija s politiko izogibanja dejstvom ni vendarle ustrelila v nogo.
Marie-Christine Vergiat
Gospa predsednica, gospa Reding, moram priznati, da sem nocoj tudi jaz razočarana. Mnogi izmed nas smo vzeli na znanje vaše prejšnje izjave in smo vas celo podprli. Zdaj pa ugotavljamo, da je postopek za ugotavljanje kršitev na področju prostega gibanja zgolj ustavljen. A tema današnje razprave je diskriminacija. Želite dokaze, gospa Reding, zanje pa ste prosili zgolj in samo francosko vlado. To nam govorite vsakič, ko vas vprašamo.
Z vsem dolžnim spoštovanjem, gospa komisarka, moram povedati, da se že sprašujem, ali vam je sploh mar za to, kar govorimo. Ta konec tedna sem bila v Marseillu, kjer sem se sestala z združenji, ki delajo z romsko skupnostjo. Na tem področju sem aktivna že vrsto let in moram reči, da sem ostala brez besed, gospa komisarka, ko so mi povedali, kakšen je položaj Romov na območju Marseilla. Gospa Reding, Romi v Franciji se bojijo, se skrivajo. Ne upajo si zapustiti svojih začasnih naselij. Njihovi otroci si ne upajo več hoditi v šolo. Združenja jih ne morejo najti in zato ne morejo spremljati njihove socialne blaginje in zdravja. To nam pravijo združenja, gospa komisarka. Takšen je trenuten položaj Romov v Franciji.
Baza podatkov MENS. Pustimo to temo o bazi podatkov MENS. Žandarmerija je povedala, da je bila izbrisana. A če si natančno preberete poročilo organa CNIL, gospa komisarka, lahko vidite, da se je pregled, ki ga je izvedel CNIL, nanašal na etnični izvor. Zahtevajmo torej poročila o pregledu. CNIL je ugleden organ. Prosite za evidence o vseh pregledih, ki jih je opravil CNIL, in ...
(Predsednica je prekinila govornico)
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Gospa predsednica, gospa komisarka, 9. septembra je Parlament sprejel resolucijo, ki je sprožila pravočasno in potrebno razpravo. Parlament je svoje delo opravil.
Obstajajo nekateri, ki mislijo, da je na podlagi ostre narave vaših nadaljnjih razprav - v skladu z zahtevami Parlamenta - in vaših nocojšnjih pojasnil, naš edini sklep lahko razočaranje, ker ni nobenih postopkov zoper Francijo. Treba je poudariti, da tema te razprave ni Francija in da ta razprava zagotovo ni uperjena zoper Francijo; gre namreč za razpravo o temeljnih načelih evropskega povezovanja, kot je prosto gibanje oseb, saj Evropa ne pomeni samo prostega pretoka blaga in kapitala, temveč predvsem pomeni prosto gibanje Evropejcev na podlagi svojih pravic in brez diskriminacije ter seveda brez diskriminacije na etnični podlagi.
Če torej še vedno obstaja nekaj, kar je treba preiskati v zvezi z evidencami o etničnih manjšinah, ki niso bile v celoti pojasnjene, potem je to delo Komisije. Kar pa je treba poudariti, je, da to delo še ni končano, saj vključuje tudi Parlament, ki ostaja pozoren na skušnjave populizma, ki išče grešne kozle za problem socialne izključenosti, namesto da bi iskal rešitve ali odgovore.
Poleg obravnavanja populizma in njegovih skušnjav to delo vključuje tudi prizadevanja za vključevanje izključenih, tistih, ki so že dolgo časa na robu družbe, in seveda romskega prebivalstva.
Parlament mora podpreti konferenco o vključevanju romske skupnosti. Parlament mora tudi reči, da delo še ni opravljeno; v resnici se je komaj pričelo, pred nami pa je še dolga pot. To pomeni, da bo ta razprava imela svoj namen, tudi če postopki zoper Francijo na koncu ne bodo sproženi, saj je pokazala, da je pravočasna in potrebna.
Ioan Enciu
(RO) Leto 2010 naj bi bilo, kot veste, evropsko leto boja proti revščini, socialni izključenosti, diskriminaciji in ksenofobiji. Vendar pa v resnici mislim, da je bitka vsaj letos izgubljena.
Stanje v zvezi s temeljnimi pravicami v Evropski uniji postaja čedalje bolj kritično, namesto da bi se izboljševalo. Zaradi gospodarske in finančne krize vlade nekaterih držav članic krepijo dejanja diskriminacije: izgoni in baze podatkov, ki temeljijo na merilu romskega etničnega izvora, so dejanja, ki so bila že izpostavljena. Dokler Komisija ne bo mogla zagotoviti uresničevanja temeljnih pravic v EU, bo trpela tudi njena podoba, ki jo ima kot varuhinja teh pravic. To je tveganje, ki si ga ta institucija ne more privoščiti.
Podpredsednica Reding, ali bo Komisija tudi pregledala in preiskala druge primere diskriminacije, o katerih se poroča v državah članicah? Ali lahko Komisija še vedno zaključi svoje preiskave glede na političen pritisk, ki mu je izpostavljena?
Csaba Sógor
(HU) Diskriminacija na etnični podlagi je jasno prepovedana tako po pravu EU kot po mednarodnem pravu. Kljub temu se za nekatere države članice pogosto domneva, da izvajajo prikrito diskriminacijo proti manjšinam, ki živijo na njihovem ozemlju. Tokrat ne želim govoriti o prikriti diskriminaciji, rad pa bi vas opozoril na obstoječo zakonodajo, ki etnično manjšinsko skupnost odkrito postavlja v slabši položaj. Medtem ko je slovaška vlada pozitivno spremenila zakon o zaščiti nacionalnega jezika, so v njem še vedno določene denarne kazni. Zato je ta zakon povsem zmožen, da ustrahuje državljane, katerih materni jezik ni slovaščina, in da jih postavi v negotov položaj. V svojem stališču o tem zakonu je Beneška komisija jasno obrazložila, da je zakon v nasprotju z Evropsko listino o regionalnih ali manjšinskih jezikih in da v neupravičeni meri omejuje uporabo manjšinskega jezika. Komisijo, gospo komisarko in Evropski parlament bi prosil, naj temeljito preuči in obsodi vsako prakso na ozemlju EU, ki bi se lahko uporabila za diskriminacijo na etnični ali rasni podlagi.
Elena Băsescu
(RO) Pred enim mesecem je Evropski parlament izrazil zaskrbljenost v zvezi z množičnimi izgoni državljanov romskega etničnega porekla in je zavrnil vsako povezanost med kriminalom in priseljevanjem. Romunija pa že od leta 2007 podpira evropsko strategijo za vključevanje Romov, zamisel, ki je bila poudarjena tudi na zasedanju Evropskega sveta v septembru.
Želim poudariti, da do zdaj še ni bila dosežena nobena zadovoljiva rešitev. Nasprotno, poročanja medijev o obstoju baze podatkov MENS v Franciji ponovno podžigajo razpravo o spoštovanju načela nediskriminacije. Mislim, da mora Komisija sprožiti preiskavo v ustreznih državah članicah, da bi zagotovila, da upravni postopki ne bodo izhajali iz profilov, sestavljenih v skladu z etničnimi merili.
Na koncu bi rada pozdravila uradno zavezo, ki jo je francoska vlada dala prejšnji petek, in sicer da bo upoštevala evropsko zakonodajo o prostem gibanju. Francija in Romunija morata sodelovati, da bi olajšali socialno vključevanje Romov in pridobili potrebna finančna sredstva.
Ulrike Lunacek
(DE) Gospa predsednica, gospa komisarka, današnja razprava ponovno kaže, kako pomemben je bil sklep Evropskega parlamenta z dne 9. septembra, v skladu s katerim Francija - država članica - po našem mnenju krši temeljne pravice v tem primeru z diskriminacijo ljudi na podlagi njihove etnične pripadnosti, zato vas pozivamo, da ukrepate. Zelo jasno in z navdušenjem ter odločenostjo ste nam opisali vse, kar ste naredili do zdaj, zaradi česar ste od nas prejeli tudi močno podporo. Vendar pa menimo, da ste zdaj naredili korak nazaj, kajti poziv k sprožitvi postopkov za ugotavljanje kršitev pogodbe zaradi diskriminacije na podlagi etnične pripadnosti podpirajo tudi dokumenti, ki so jih nekateri govorniki že omenili in o katerih so danes pisali tudi francoski časopisi. Popolnoma jasno je, da so Romi diskriminirani na podlagi svoje etnične pripadnosti, pri čemer ni bila kršena samo njihova svoboda gibanja. Zato še enkrat pozivam, da ukrepate in sprožite postopke.
Jaroslav Paška
(SK) Varnostne službe ustvarjajo baze podatkov ljudi, ki so vpleteni v nezakonite dejavnosti, kar je skoraj naraven del njihovega dela na področju preprečevanja kaznivih dejanj.
Baze podatkov se ustvarjajo v skladu z nacionalno zakonodajo, dostop do zbranih podatkov je omogočen samo pooblaščenim osebam, zbrane informacije pa se smejo uporabljati samo za zaščito družbe pred kaznivimi dejanji. Popolnoma prepričan sem, da se tudi službe v Franciji in na Nizozemskem, tako kot tudi varnostne službe v drugih državah, zanimajo za varnostno analizo tistih podatkov, ki jih res potrebujejo za svoje delo. Sem ponavadi niso vključene informacije o etničnem ali rasnem izvoru. Vsako morebitno preveliko zagnanost varnostnih služb je zagotovo mogoče preiskati in, mislim, da glede na rezultate tudi previdno reševati, da bi bilo to sprejemljivo za Evropsko unijo.
Csanád Szegedi
(HU) Gospe in gospodje, Gibanje za boljšo Madžarsko (Jobbik) je že leta 2006 predlagalo, da bi morali omogočiti označbo etničnega izvora osebe v kazenskih evidencah, tako da bi bilo, ko bi bilo to primerno, mogoče opozoriti na zločince med cigani. To je še vedno naše stališče. V tistem času so levo-liberalni mediji govorili, da je Jobbik ekstremistična stranka. Štiri leta pozneje vidimo, da se v Franciji sestavljajo seznami v zvezi z izgoni ciganov. Vidimo, da v Holandiji predstavljajo tveganje za nacionalno varnost in tudi tam prihajajo na dan baze podatkov. Potem pa vidimo, da tudi na Finskem ustanove za pridržanje evidentirajo etnični izvor ciganskih zločincev.
Zdaj pa mi dovolite, da postavim vprašanje eni izmed poročevalk, gospe s Slovaške, ki se je tako glasno smejala v zvezi z madžarskimi žrtvami. Zdi se mi skrajno hinavsko, da obsoja zbiranje podatkov o ciganih, medtem ko kot slovaška političarka obenem podpira rasistični zakon o jeziku, ki kaznuje ljudi na etnični podlagi, ker govorijo svoj materni jezik.
Viviane Reding
podpredsednica Komisije. - Gospa predsednica, na kratko, primer zoper Francijo ni opuščen. Je preložen, ker moramo počakati, da se začne zakon izvajati tudi v praksi, zato ne moremo sprejemati sodb o pravnih predlogih. Pravni predlogi so sprejemljivi, vendar se morajo začeti izvajati, da bi lahko ta primer zaprli. Primer je torej še odprt.
Kar zadeva baze podatkov o etničnem izvoru, ki jih CNIL, neodvisen francoski organ za varstvo podatkov, preiskuje v skladu s francosko zakonodajo in, v tem primeru, v skladu z evropskimi direktivami, se moramo zaneti na neodvisne nacionalne organe za varstvo podatkov, saj so na podlagi evropske zakonodaje odgovorni, da izvršijo analizo. Mislim, da je francoski neodvisni organ za varstvo podatkov pokazal, da je temu zelo kos.
(FR) Po vsem tem mislim, da je zelo pomembno, da se spomnimo na prava vprašanja, za katera gre v tem primeru.
Razen Romov v Franciji, je v Evropi 10 milijonov Romov, ki tvorijo največjo manjšino v Evropi. Sama prihajam iz države, ki ima 500.000 državljanov. Romov je 10 milijonov, torej se lahko zavedate obsega tega vprašanja. Romi v večini naših držav članic živijo v skrajni revščini. Srečujejo se s problemi na področju stanovanj, izobraževanja, zdravja in zaposlovanja in zame je naravnost škandalozno, da ti problemi še vedno niso rešeni. Zato upam, da se bodo trenutne dejavnosti nadaljevale - mislim, da jih je treba pozdraviti, saj ne smemo dopuščati takšne diskriminacije.
Te dejavnosti bodo vsaj opozorilo za države članice. Nisem pozabila, da so bile na ministrskem srečanju, ki je potekalo v Cordobi aprila letos, na ministrski ravni zastopane samo tri od sedemindvajsetih držav članic. Zato bomo eno leto pozneje organizirali še eno ministrsko srečanje, ko opravimo podrobno preiskavo, skupaj z delovno skupino, o položaju Romov in o tem, ali se evropski skladi uporabljajo ali ne, da bi ugotovili, kaj se zares dogaja. Kot sem rekla, sklicali bomo še eno ministrsko srečanje, eno leto pozneje, da bi natančno videli, katere zaveze je vsaka država članica dala v zvezi z nacionalnimi strategijami za Rome v širšem evropskem okviru.
Upam, da bo trenutno, dokaj grdo, stanje na koncu vendarle pomagalo zagotoviti, da Romi ne bodo več potisnjeni na rob, ko bomo oblikovali politike za reševanje skrajne revščine.
Če tokrat, ko imamo za to priložnost, ne uspemo, bo naslednja generacija poslancev Evropskega parlamenta imela popolnoma enake razprave, kot smo jih imeli v preteklih nekaj tednih. Ne želimo si, da bi se to zgodilo, zato ukrepajmo takoj.
Predsednica
Razprava je končana.
Carlos Coelho
Ustvarjanje etničnih profilov ni nova praksa v državah članicah, vendar je v zadnjih letih v porastu, zlasti po terorističnih napadih v Madridu in Londonu. Vendar pa je Združeno kraljestvo edina država članica, ki to zadevo rešuje in oblikuje ustrezno zakonodajo. Ustvarjanje profilov v okviru posebnih baz podatkov je lahko zakonito in ima lahko legitimen namen. Kadar pa se merila, ki se uporabljajo za zbiranje podatkov, osredotočajo izključno na raso, etnično pripadnost ali vero, potem jih je treba šteti za diskriminatorne in s tem nezakonite. Oblasti lahko legitimno preverjajo identiteto in izvajajo spremljanje na svojem ozemlju, da bi tako zagotovile javni red in varnost in preprečile kazniva dejanja ter spremljale nezakonito priseljevanje. Vendar pa se fizične in etnične značilnosti posameznikov ne smejo razumeti kot znak, da gre za zločince ali da te osebe v tej državi prebivajo nezakonito. Vsako osebo je treba obravnavati posamezno, poleg rase ali etnične pripadnosti osebe pa morajo obstajati še drugi razlogi za vnos njihovih podatkov v bazo ali za to, da se jih obravnava drugače kot ostalo javnost.
