Priprava vrhunskega srečanja voditeljev držav in vlad euroobmočja 7. maja 2010 (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka sta izjavi Sveta in Komisije o pripravi vrhunskega srečanja voditeljev držav in vlad euroobmočja (7. maja 2010).
Diego López Garrido
predsedujoči Svetu. - (ES) Gospod predsednik, ta teden, 7. maja, bo srečanje voditeljev držav in vlad euroobmočja, današnja razprava v Evropskem parlamentu pa je posvečena temu pomembnemu srečanju. Namen srečanja bo formalizirati sporazum, ki smo ga dosegli glede posojil Grčiji za obvladovanje hudega finančnega položaja v tej državi euroobmočja, in razmisliti o naukih, ki nam jih ponujajo to stanje in ti sporazumi glede prihodnosti euroobmočja in Evropske unije v celoti.
Voditelji držav in vlad bodo v petek potrdili finančno rešitev, ki jo je Evropska unija pripravila za Grčijo. Z drugimi besedami, srečanje bo formaliziralo zavezo - ki je v sedanji fazi politična zaveza - sprejeto na srečanju voditeljev držav in vlad Evropske unije 11. februarja, zavezo podpreti Grčijo pri reševanju svojega izredno težkega finančnega položaja.
Zato bodo voditelji držav in vlad v petek predstavili, oblikovali in potrdili voljo ostalih 15 držav članic euroobmočja odobriti Grčiji to pomoč, ta posojila, po tem, ko bo njena vlada sprejela strog program gospodarskih in finančnih sprememb. Te spremembe naj bi zagotovile finančno stabilnost Grčije in celotnega euroobmočja, za katero smo se politično dogovorili ne le v primeru Grčije, pač pa smo se politično dogovorili 11. februarja v resoluciji voditeljev držav in vlad Evropske unije.
To je pomemben sklep, v političnem in zgodovinskem smislu, saj je nujen za verodostojnost euroobmočja in za zunanjo verodostojnost celotne Evropske unije s finančnega vidika. Pomemben je za fiskalno konsolidacijo, ki jo zahtevajo Pogodbe o Evropski uniji in za fiskalno konsolidacijo euroobmočja in celotne Evropske unije ter zelo pomemben za utrditev učinkovitega in trajnega gospodarskega okrevanja Evropske unije.
Danes je gospod Rehn, ki je tu med nami, objavil napovedi Komisije za obdobje 2010-2011, ki pomeni sporočilo o postopnem gospodarskem okrevanju Evropske unije. Napoved Komisije potrjuje, da Evropska unija gospodarsko okreva in da po najgloblji recesiji v svoji zgodovini Evropska unija kot celota pričakuje rast na ravni 1 % v letu 2010 - tekočem letu - oziroma 1,75 % v letu 2011.
Torej se je gospodarska recesija v Evropski uniji v tretjem četrtletju lanskega leta končala in prešla v fazo gospodarskega okrevanja. Evropski načrt za oživitev gospodarstva in odločitve držav članic so k temu odločilno prispevali z vložki velikih finančnih zneskov v gospodarstva posameznih držav iz proračunov držav članic in iz proračuna Unije prek Evropskega načrta za oživitev gospodarstva. To je eden od razlogov, da - naj ponovim - po najhujši recesiji v naši zgodovini zdaj že ugotavljamo oživljanje gospodarstva v Uniji.
Take so napovedi Evropske komisije, nedvomno pa tudi odločitev za odobritev posojila Grčiji odločilno prispeva k uspešnosti in trajnosti oživitve gospodarstev v euroobmočju in v celotni Evropski uniji.
Prepričani smo, da se je Evropska unija na sedanje ekonomske razmere, na gospodarsko krizo, odzvala ustrezno, in da je pri tem storila vse, kar je lahko. Konkretno mislimo, da se je odzvala ustrezno na izredno resne finančne razmere v Grčiji, saj je Evropska unija v zadnjih mesecih napravila odločne korake v smeri, ki jo imenujemo gospodarsko upravljanje oziroma gospodarska vlada Unije. Napravili smo odločne korake naprej. Včasih so se nam zdeli počasni, prepočasni, ampak korake smo napravili, zanesljive in odločne, zapečatili pa jih bomo na petkovem srečanju voditeljev držav in vlad Evropske unije.
Menimo, da mora imeti gospodarsko upravljanje, gospodarska vlada, Unije trdne temelje. Prvi od temeljev je odgovornost za sprejete zaveze, na primer ob podpisu in ratifikaciji katere od Pogodb o Evropski uniji. Drugi temelj je solidarnost, to načelo je v osrčju Evropske unije in vseh njenih politik. Tretji temelj so koordinacija fiskalne konsolidacije, koordinacija zunanjega zastopanja Evropske unije - na primer na srečanjih G20 - in koordinacija rasti ter izhoda iz krize. Prepričan sem, da bo to zapisano tudi v dokumentu, ki ga pripravlja komisar Rehn na to temo in ga bo predstavil Komisiji 12. maja.
Na koncu bi rad še dejal, da gospodarsko upravljanje Unije, ki ga vzpostavljamo in razvijamo ter zanj postavljamo temelje v Evropski uniji, zahteve učinkovite instrumente, pa tudi nadzor. Prepričan sem, da bo dokument, ki ga pripravlja Evropska komisija, omenil tudi to. Potrebujemo kakovostne javne finance. Potrebujemo nadzor finančnega sistema, evropski nadzor finančnega sistema, in s tem v zvezi bi rad pozval Evropski parlament, naj čim prej sprejme sveženj o finančnem nadzoru. Ta sveženj bi moral vsebovati uredbe in direktive, o katerih sedaj razpravljate v Parlamentu in o katerih bodo v naslednjih dneh razpravljali ustrezni odbori, nato pa ustrezno plenarno zasedanje.
Potrebujemo tudi mehanizme za preprečevanje možnih kriz, potrebujemo pa tudi - kot sem že dejal - sposobnost govoriti z enim glasom pri zunanjem zastopanju Unije; pri tem imam seveda v mislih srečanja G20. Mislim, da so to naši koraki k gospodarskem upravljanju oziroma gospodarski vladi Unije; pomoč in posojilo Grčiji spadata mednje; zato sem prepričan, da gre Evropska unija v pravo smer in da je to smer trdno opredelila.
Prepričan sem, da bodo voditelji držav in vlad sveženj finančne pomoči Grčiji sprejeli, saj gre, kot so zapisali v svoji izjavi 11. februarja, za zavezo finančni stabilnosti, gospodarski stabilnosti euroobmočja in celotne Evropske unije.
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - Gospod predsednik, Parlament me je prosil za izjavo pred petkovim srečanjem voditeljev držav in vlad euroobmočja.
Najprej bi rad izrazil sožalje družinam žrtev današnjega nasilja v Atenah. Državljani naših demokratičnih družb imajo vsekakor pravico do tega, da nasprotujejo odločitvam oblasti in protestirajo, nič pa ne more upravičiti nasilja pri izražanju nasprotovanja.
Naj spregovorim o svežnju finančne pomoči Grčiji, ki je bil odobren preteklo nedeljo. Nato vam bom razgrnil nekaj svojih misli o tem, kaj je treba storiti, da se krize take vrste ne bi ponavljale.
Kar zadeva Grčijo, so grške oblasti sprejele večletni program fiskalne konsolidacije in strukturnih reform. Program smo skupaj sestavili Komisija, Evropska centralna banka in Mednarodni denarni sklad.
Grška vlada je predlagala kakovosten in prepričljiv sveženj, ki bo usmeril gospodarstvo države v trajnostno smer in obnovil zaupanje. Grškemu predsedniku vlade Papandreouju in njegovi vladi moramo priznati pogum, ki sta ga pokazala pri tem.
Grčijo čakajo hudi napori, vsi pa vemo, da druge možnosti ni.
V zameno pa je bil po priporočilu Komisije in Evropske centralne banke aktiviran usklajen evropski mehanizem pomoči Grčiji. To je dejanje solidarnosti brez primere na svetu.
Pomoč bo odločilnega pomena za vrnitev Grčije in njenega gospodarstva na pravo pot, obenem pa bo tudi ohranila finančno stabilnost euroobmočja kot celote.
Rad bi poudaril, da je Komisija poskrbela, da je mehanizem, čeprav temelji na dvostranskih posojilih, evropski mehanizem. Komisija je pomagala pri njegovem vzpostavljanju, imela pa bo tudi pomembno vlogo pri njegovem upravljanju in izvajanju.
Komisija ima in bo imela osrednjo vlogo pri ocenjevanju grškega izpolnjevanja pogojev, ki jih predpisuje sveženj. Komisija bo tudi upravljala dvostranska posojila držav članic.
Konec tedna bomo že dosegli kritično maso držav članic z zaključenimi postopki odobritve dvostranskih posojil Grčiji. Trdno sem prepričan, da pionirska finančna pomoč Grčiji - 110 milijard EUR - in program prilagoditve pomenita ustrezen odziv na grško krizo. Zaupamo lahko, da bodo kot Grčija kot države članice euroobmočja sprejete ukrepe dosledno izvajale.
To stališče delijo tudi vsi drugi akterji. Pred kratkim so na primer svojo podporo izrazili nekdanji, sedanji in prihodnji predsednik sveta finančnih ministrov G20. Žal pa ugotavljamo, da vsi akterji na trgu še niso prepričani. Jasno in glasno moramo povedati, da se dvomljivci motijo. K temu se bom kmalu vrnil.
Na petkovem srečanju voditeljev držav in vlad euroobmočja ne bomo obravnavali samo rešitve za Grčijo, pač pa širše - kako moramo ravnati, da bomo iz sedanjega stanja izluščili prave nauke. Razprava bo seveda le izhodišče, saj mora o odločitvah najprej razpravljati in jih nato sprejeti vseh 27 držav članic - države članice euroobmočja, pa tudi vse druge države članice Evropske unije. Naj povem zelo jasno: razprave in sprejem v sedemindvajseterici so pogoj za trdnost odločitev.
Res je, da morajo procesi potekati hitro, dejstvo pa je tudi, da je skupno delovanje sedemindvajseterice - brez primere v svetu - najboljši možni temelj naše skupne prihodnosti v svetu vedno tesnejših medsebojnih povezav.
Po mojem mnenju je treba razmišljati in ukrepati v dveh glavnih smereh: prvič, ponovno pretresti pravila gospodarskega upravljanja, vključno s Paktom za stabilnost in rast, in drugič, reformirati finančne trge.
Komisija se intenzivno ukvarja s področjem gospodarskega upravljanja in bo svoje predloge za izboljšave predstavila naslednjo sredo. Upoštevati moramo tri glavne gradnike. Prvič, odgovornost: okrepiti moramo Pakt za stabilnost in rast, predvsem pa izpolnjevanje zahtev tega pakta v državah članicah. Očitno je nujno okrepiti tako preventivne kot popravljalne vzvode Pakta. Veseli me, da se večina tistih, ki so v preteklosti dvomili v Pakt - ali celo predlagali njegovo rahljanje - danes zaveda potrebe po strožjih pravilih in - še pomembneje - doslednem izvajanju pravil.
Drugič, soodvisnost: zadeve zadevajo nas vse. Mislim, da je kriza jasno pokazala, da se moramo posvetiti neravnovesjem med našimi državami članicami, zlasti v euroobmočju. Tu gre za razlike med njimi glede konkurenčnosti, saj so te razlike ključni element in izvor drugih neravnovesij.
Seveda to ne pomeni, da bi morale nekatere med državami svojo konkurenčnost znižati, da bi lahko druge ocenili kot sorazmerno bolj konkurenčne. Vsi tekmujemo s konkurenco na svetovnih trgih. Okrepiti moramo svojo skupno konkurenčnost na uravnotežen način in ob medsebojni podpori. Prepričan sem, da moramo preučiti tudi druge vzroke neravnovesij. Za premik na tem področju bomo predlagali krepkejši nadzor in krepkejšo koordinacijo ekonomskih politik. Veseli me tudi večja odprtost držav članic na tem področju v zadnjem času.
Tretjič, koherenca: vprašati se moramo, ali je naš sistem fiskalnih pravil zaokrožen. Po mojem mnenju bi bilo koristno oblikovati stalen mehanizem za ukrepanje ob motnjah. Konec koncev je previdnost boljša od obžalovanja.
Upam, da bomo lahko ravnali ustrezno razmeram - in računam na vašo pomoč pri uvajanju reform. Prepričan sem, da smo v političnem smislu glede povezovanja Evrope v enem od tistih trenutkov, v katerem Evropo moramo krepiti, da ne bomo zaostali. Ne moremo preprosto stati na mestu. Trenutek, v katerem smo v Evropi, je zelo poseben - naša solidarnost, naša odgovornost sta na preizkušnji prav vsak dan. Upam, da bodo voditelji držav članic znali ravnati primerno trenutku, da bodo znali ne le pomagati drugim, pač pa tudi dokazati svojo odgovornost do našega skupnega evropskega projekta.
Reforme bodo uvedene v razmerah, ki jim po težavnosti ni primere. Odločno moramo znižati ravni primanjkljajev in zadolženosti v nekaterih državah članicah; cilji pri tem morajo biti bolj ambiciozni kot pred krizo.
Povedati pa velja tudi, da ne smemo prezreti, da je poslabšanje proračunskih kazalcev v letu 2009 predvsem posledica delovanja samodejnih stabilizatorjev ob hudem krčenju obsega gospodarske dejavnosti v finančni krizi, katere izvor je bil zunaj Evrope. Z drugimi besedami, splošno stanje v euroobmočju je bilo predvsem rezultat protirecesijskih politik, ki so jih priporočali po vsem svetu.
Ves čas je bilo jasno, da se bo stanje naknadno popravilo in večina držav članic je že sprožila korenite reforme, na primer svojih pokojninskih sistemov. Enako odgovorno kot vlade morajo ravnati tudi akterji na finančnih trgih. Zato ni nič manj nujno prizadevati si za trajnosten in odgovoren finančni sektor, ki bo deloval v prid gospodarstva in državljanov.
Upoštevati moramo, da imajo akterji na finančnem trgu ključni vpliv na splošno razpoloženje na trgih. Na gibanja na trgih vpliva tudi psihologija. Finančna kriza je nastala iz kratkoročnih usmeritev, procikličnosti in pomanjkanja odgovornosti. To moramo nujno popraviti.
Potrebujemo močne in stabilne evropske trge finančnih storitev za podporo vlaganjem v prihodnjo rast v skladu z vizijo Evropa 2020. Vsi akterji na naših finančnih trgih morajo ravnati odgovorno. Glede reforme finančnih trgov smo dosegli že precej. Računam na vašo zbornico, da bo to pojasnila tudi javnosti.
Evropske institucije delujejo in morajo delovati skupaj: Parlament, Svet in Komisija. Določili smo prednostne naloge na področjih odgovornega obvladovanja tveganj, varnejših trgih izvedenih instrumentov, boljšega finančnega nadzora in zagotavljanja kapitalske ustreznosti bank v skladu z njihovimi dejanskimi tveganji. To delo moramo pospešiti.
V naslednjih tednih bomo morali zaključiti reforme, ki so že v teku. Kot sem v vaši zbornici dejal pred dvema tednoma, upam, da bo kmalu dosežen napredek glede našega predloga o hedge skladih in skladih zasebnega kapitala.
Prav tako si želim hitrega dogovora o učinkoviti novi evropski ureditvi nadzora. Evropski odbor za sistemska tveganja in trije nadzorni organi naj bi začeli delovati na začetku leta 2011.
Ne smejo pa biti zgolj papirnati tigri: naša skupna odgovornost je zagotoviti jim potrebna orodja za delovanje. To zajema tudi pristojnosti za sprejemanje zavezujočih odločitev v izjemnih okoliščinah, za izvrševanje evropskih pravil - poudarjam, evropskih pravil, ne le državnih - in za reševanje sporov v okviru kolegijev nacionalnih nadzornikov. Skrajni čas je za uveljavitev teh odločitev, ambiciozno uveljavitev.
Letos pripravljamo predloge za izboljšanje zaščite vlagateljev, za okrepitev ukrepov proti zlorabam na trgih, za nadaljnje izboljšanje kakovosti in obsega bančnega kapitala ter za odvračanje akterjev od pretirane izrabe finančnih vzvodov.
V zadnjih treh mesecih, paradoksalno pa celo še v tem tednu, razmere na trgih državnih dolgov zbujajo nove in nove skrbi. Komisija že pripravlja temeljito reformo trgov izvedenih finančnih instrumentov, ki naj bi izboljšala preglednost in varnost teh trgov. V prvi fazi bomo predložili zakonodajo za standardizacijo primernih pogodb o izvedenih finančnih instrumentih prek osrednje klirinške ustanove, katere delovanje bo ustrezno zakonsko urejeno in nadzorovano. Trenutno tudi tehtamo, ali so na trgih državnih dolgov potrebni še kakšni konkretni ukrepi.
Kriza je še enkrat poudarila pomen bonitetnih agencij. Te agencije imajo osrednjo vlogo pri delovanju finančnih trgov, ocenjevanje bonitete pa je očitno preveč ciklično, odvisno bolj od splošnega vzdušja na trgu kot od temeljnih meril - tako v razmerah pretiranega optimizma kot v razmerah pretiranega pesimizma na trgu. Zaradi svoje osrednje vloge in vpliva na trge imajo bonitetne agencije tudi posebno odgovornost glede kakovosti in celovitosti svojih ocen. Zato se je Komisija leta 2008 hitro odzvala s predlogom nove zakonodaje za te agencije, ki bo uveljavljena v naslednjih mesecih.
Nova pravila bodo zagotovila bolj pregledno delovanje agencij po javno objavljenih metodologijah in brez križanja interesov, storiti pa moramo še več. Komisija meni, da bi bilo treba za boljši nadzor nad temi akterji, katerih delovanje ima evropske razsežnosti, uvesti neposredni nadzor nad njimi, ki bi ga izvajal v ta namen ustanovljeni evropski organ za nadzor trga vrednostnih papirjev, in prav to bomo predlagali.
Tehtamo tudi vprašanje, ali so morda potrebni dodatni ukrepi, zlasti za zagotovitev pravilnega ocenjevanja državnih dolgov. Najprej moramo pomesti pred svojim pragom, šele nato bomo lahko kaj takega zahtevali tudi od drugih.
Komisija bo storila vse potrebno, da finančni trgi ne bodo več peskovnik špekulantov. Prosti trgi so temelj uspešnega delovanja gospodarstev, prosti trgi pa potrebujejo pravila in spoštovanje pravil, pravila in nadzor nad njihovim spoštovanjem pa je treba zaostriti, če neodgovorno obnašanja nekaterih povzroča tveganja na področjih, kjer tveganj ne bi smelo biti.
Ravnanje akterjev na trgu mora temeljiti na treznih in objektivnih analizah, ponudniki finančnih storitev pa se morajo zavedati, da so finančne storitve natanko to: storitve, ne pa neodvisna dejavnost z lastnimi cilji. Ne smejo se odrekati svojih ekonomskih in družbenih nalog. Akterji na finančnih trgih pravzaprav niso propadli prav zato, ker so regulativni organi in demokratične institucije - na koncu pa davkoplačevalci - umirili finančne trge po izbruhu finančne krize.
Takrat smo se odzvali hitro, in iz enakih razlogov se bomo odzivali hitro tudi v prihodnje. Sporočilo s petkovega srečanja voditeljev držav in vlad mora biti jasno, in tudi bo jasno: naredili bomo vse, kar bo potrebno - na vseh frontah.
Predsednik
Radi bi se pridružili besedam sožalja, ki jih je izrekel gospod Barroso v svojem govoru. Do dogodkov, ki jih je omenil gospod Barroso, je prišlo v Grčiji danes. Močno upamo, da bo Grčija kmalu našla pot iz sedanje slepe ulice. Sedanje težave v tej državi zaskrbljeno in pozorno spremljamo vsi člani Evropskega parlamenta.
Joseph Daul
Gospod predsednik, gospe in gospodje, Evropejci preživljamo zelo hudo obdobje, ki ga zaznamujejo resna kriza v Grčiji, njeni učinki na položaj državljanov, in, kot ste omenili, tudi tragične in dramatične posledice, dolgovi, ki se kopičijo v večini držav članic, pa tudi odzivanje Evrope, ki sicer ni vedno tako učinkovito, kot bi želeli, vendarle pa ga vsaj imamo.
Nastopil je čas, ko moramo Evropejci iz dogodkov v zadnjem času izluščiti nauke in pozvati k radikalnim reformam evropskega upravljanja. Reformam, ki bodo zagotovile, da države članice ne bodo več brez posvetovanja s partnericami - s katerimi si, konec koncev, celo delijo skupno valuto - sprejemale svojih odločitev o proračunskih, fiskalnih in socialnih prednostnih nalogah. Reformam v razmišljanju, tako da naše stranke, naši ministri in naši kolegi poslanci v nacionalnih parlamentih ne bodo več sistematično črnili evropskih odločitev, pri katerih so celo sami sodelovali.
Ali je prav, da v nedogled pozivamo partnerice k solidarnosti, kadar smo v težavah, ko se zadeve spet umirijo, pa se za njihova stališča sploh ne zmenimo? Ali je prav, da v nedogled zahtevamo od naših partneric precejšnje zneske finančne pomoč, obenem pa ne moremo zagotoviti preglednosti svojih javnofinančnih poročil? In še, ali je prav, da nas ob naših pozivih k solidarnosti z ljudmi, ki delajo 35 ur na teden in se upokojujejo pri 60 letih, neprijetno presenečajo vprašanja, ki jih zastavljajo ljudje, ki delajo po 48 ur na teden in se upokojujejo pri 67 letih? Po mojem ni prav. Nasprotno, prepričan sem, da je čas za tehtna vprašanja in poštene odgovore na ta vprašanja.
V svetu, v katerem živimo, ti odgovori večinoma ne morejo biti nacionalni, ampak so lahko samo evropski. Pravi odgovori ne bodo nujno všečni javnemu mnenju, pač pa morajo biti odgovorni in smiselni. iskanje odgovorov je naša odgovornost, nemudoma jih moramo poiskati, ali pa se nam bodo vsilili sami - prej, kot se nadejamo. Če bomo to dopustili, nas bodo ljudje, ki jih zastopamo - povsem upravičeno - obtožili, da nismo izpolnili svojih obveznosti in da smo jim tajili resnico, povrh tega pa jih bodo doletele odločitve, ki bodo še mnogo bolj boleče kot odločitve, ki jih moramo sprejeti danes. Odločno moramo pozvati k vzpostavitvi gospodarske, socialne in fiskalne Evrope, to pa terja zelo konkretne ukrepe naših vlad, levih in desnih.
Ali bo Svet pripravljen prisluhniti takim argumentom? Ali nam bo uspelo argumente jasno in glasno predstaviti? To vprašanja naslavljam na gospoda Verhofstadta, ki ima že nekaj izkušenj s Svetom. Ali meni, da lahko v Svetu odpremo tako skupno razpravo? Ali bo take argumente sprejela Komisija? Upam, da bo, in, gospod Barroso, nujno vas pozivam k sodelovanju: kot skrbnika Pogodb vas pozivam, da poskrbite, da bodo države članice ustrezno in zavzeto uveljavile odločitve, ki jih bomo sprejeli. Ugotavljam, da na primer v zvezi z direktivo o storitvah to še zdaleč ne drži. Ta direktiva pomeni še eno zamujeno priložnost za rast, takih napaka pa si preprosto ne moremo več privoščiti.
Gospe in gospodje, nisem idealist. Ne štejem se med naivneže, prepričan pa sem, da je za Evropo prišla ura resnice, in predlagam, da se s tem izzivom spoprimemo pogumno, odgovorno, po zgledu ustanoviteljev Evrope, ki pred 60 leti niso oklevali ob pogumnih in vizionarskih odločitvah - Schumana, de Gasperija, Adenauerja in drugih. Slediti moramo njihovemu zgledu: niso oklevali, niso sklicevali referendumov. Ob ključnih vprašanjih so zbrali politični pogum in se izzivov lotevali z obema rokama.
Gospe in gospodje, kriza, ki jo preživljamo, ima lahko celo koristne plati, če bomo le pogumno sprejeli prave ukrepe, lahko pa postane zelo huda, če se bomo izogibali nujnim reformam. Nujno potrebujemo gospodarsko in socialno upravljanje, nujno potrebujemo popravke pravil obdavčitve. Nenazadnje potrebujemo tudi varovalke proti ustvarjanju umetnih ločnic med državami članicami Evrope in drugimi državami. Evropska solidarnost zajema vseh 27 držav članic. Člane Sveta pozivam, da Evropo obravnavate tako, kakršna v resnici je. Pozivam vas k izvedbi študije, kaj se nam bo zgodilo, če jutri Francija ali kaka druga država zaide v enake težave, v kakršnih je danes Grčija. Kaj se bo zgodilo z našim evrom? Kaj bomo lahko storili za naše evropske državljane?
Zahvaljujem se vam za pozornost. Gre za našo skupno odgovornost in ura teče.
Predsednik
Ugotavljam, da je eden od kolegov, gospod Madlener, prosil za besedo na podlagi modrega kartončka. Je pa že na seznamu govornikov. Na seznamu govornikov imam tudi gospoda Barryja Madlenerja. Besedo vam bom predal čez nekaj minut. Obljubljam vam, da boste lahko povedali svoje.
Maria Badia i Cutchet
v imenu skupine S&D. - (ES) Gospod predsednik, najprej bi rada v imenu Skupine naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu izrazila popolno solidarnost z grškim ljudstvom ob današnjih smrtnih žrtvah. Rada bi ga tudi pozvala k vrnitvi k mirnemu reševanju in mu povedala, da smo na njegovi strani in da uživa našo podporo pri iskanju rešitve za dolgo in hudo preizkušnjo, ki ga je doletela.
Rada bi tudi posebej podprla predsednika vlade Georgiosa Papandreouja pri njegovem doslednem in politično pogumnem ukrepanju v prid prihodnosti države.
Upamo, da bo v naslednjih mesecih in letih Evropska unija storila vse potrebno v podporo nujnih reformnih procesov. Ne moremo ostati zgolj pri vlogi opazovalcev. Evropska unija mora prevzeti svojo vlogo v tej reformi in jo podpreti. Uspeh procesa reform mora biti skupni uspeh vseh nas v združeni Evropi in mora izražati našo skupno usodo. V ta namen moramo poskrbeti za ustrezno aktiviranje evropskih in fiskalnih instrumentov in v tem težavnem obdobju zagotoviti vso pomoč, kolikor je lahko.
Če pogledamo na grško krizo s širšega vidika, pa menim, da lahko ugotovimo, da je bilo zadnjih nekaj tednov precej poučnih. Vse prejete nauke moramo uporabiti pri krepitvi gospodarskega upravljanja in gradnji Evropske unije, ki ne bo le monetarna, pač pa tudi dejanska gospodarska unija. Rešitve, ki si jih v času Jacquesa Delorsa nismo mogli niti predstavljati, so danes neizogibne in odzvati se moramo v skladu s potrebami današnjega časa.
Tako ambiciozne cilje pa lahko dosežemo le, če se bomo naučili skupnega delovanja. Pakt za stabilnost in rast spada med elemente, ki najjasneje kažejo nujnost usklajevanja naših ekonomskih politik. Ekonomske politike moramo usklajevati aktivno in učinkovito, pri tem se moramo osredotočiti na procese trajnostne in zdrave rasti, ki je bomo deležni vsi in nam bo zagotovila nova delovna mesta. Upamo, da bo Evropska komisija kmalu pripravila predloge v tem smislu, ki bodo presegali zgolj represivno logiko. Naučiti se moramo skupaj graditi in se krepiti.
Predsednik Barroso, upam, da razumete, kako nujno je, da Komisija v celoti odigra svojo vlogo v tej fazi.
Drugič, opremiti se moramo z instrumenti, potrebnimi za spopad s krizo. Skrajni čas je, da Svet odobri vzpostavitev evropskega mehanizma za finančno stabilnost na podlagi predloga, ki so ga marca sprejeli predsedniki vlad in voditelji stranke evropskih socialdemokratov. Obsoditi moramo agresivno ravnanje in špekulacije nekaterih finančnih agentov, obenem pa se moramo zavedati, da smo zasnovali monetarni sistem, ki v časih krize ne deluje zadovoljivo.
Tretjič, oblikovati moramo nov koncept evropske solidarnosti. Lahko se odločimo za pot skupne usode, v nasprotnem primeru pa se moramo sprijazniti z udarci škodljive dinamike nacionalnih egoizmov in razdiralnega medsebojnega tekmovanja. Ne moremo govoriti, da želimo skupno življenje, obenem pa v praksi zagovarjati povsem neodvisno ravnanje vsakega od nas. Sedanja kriza je lakmusov preizkus in zavedati se moramo njenega polnega pomena.
Četrtič, ustrezno pozornost moramo posvetiti finančni sferi. V prihodnjih tednih in mesecih bo imel Parlament priložnost sprejeti stališča o vrsti zelo pomembnih zakonodajnih predlogov, na primer o hedge skladih in finančnem nadzoru.
Pozivam vse institucije, naj nas podprejo pri tem odgovornem delu, ki bo Evropi v najkrajšem času zagotovilo trdno ureditev področja in kakovosten sistem nadzora. Upamo, da bomo s skupnim delom dosegli tudi uvedbo davka na finančne transakcije, prek katerega bodo tudi finančne družbe pravično prispevale k gospodarskim naporom, ki jih razmere terjajo od vseh drugih.
Prihodnost Grčije bo precej odvisna od rasti njenih sosed - naših držav - saj so te države njene glavne gospodarske partnerice. Če ne bomo sposobni obvladati izzivov, ki smo jih nanizali v strategiji do leta 2020, če ne bomo mogli oblikovati skupnega političnega programa in če bodo naša gospodarstva obsojena na počasno rast z malo priložnostmi za nova delovna mesta, ne bomo mogli preprečiti novih napadov, ki bodo verjetno še ostrejši in jih bo še težje obvladati.
Gre za prihodnost naše celine. Prihodnost Evrope je odvisna od naše inteligence, naše solidarnosti in naše odločnosti.
Guy Verhofstadt
Gospod predsednik, naj za začetek izrazim upanje, ki ga po mojem prepričanju delim z vsemi kolegi poslanci, pa tudi s predsednikom Komisije, da bo sistem, ki smo ga vzpostavili, tudi deloval. Na začetku sem imel nekaj dvomov in sem nekaj kritik sistema dvostranskih posojil tudi izrazil, zdaj, ko ga imamo, pa upam, da bo sistem deloval in zatrl špekulacije proti evru.
Kajti, gospe in gospodje, špekulacije proti evru in napadi na evro po malem doživljamo ves čas, napadi niso usmerjeni samo na Grčijo in niso povezani samo s stanjem javnih financ v Grčiji. Gre za mnogo resnejši in mnogo bolj razširjen pojav. Osebno upam, da bo sistem, ko bo 7. maja dokončno formaliziran, v celoti dosegel svoje cilje, preprosto zato, ker drugih instrumentov nimamo. Nimamo nobenega drugega instrumenta. Torej sistem mora delovati in moramo ga podpreti.
Obe tem pa - in to je moja druga točka - se moramo jasno zavedati, da se s tem sistemu v prihodnje ne bomo mogli zatekati prav ob vsaki priložnosti. Čim prej moramo zagotoviti strukturni mehanizem, morda ne že za naslednje mesece, vsekakor pa za naslednja leta, saj nas bodo dogodki take vrste prav gotovo še doleteli. Če želimo imeti v prihodnje dostop do strukturnega mehanizma, pa se moramo zavedati nečesa: iz dogodkov v zadnjih petih mesecih moramo izluščiti nauke. Za vzpostavitev mehanizma smo potrebovali pet mesecev: tri mesece za odločitev o njegovih načelih, nato pa še dva meseca za odločitev o njegovih pogojih. Zakaj? Zato, ker gre za medvladni sistem!
Naj ponovim, prepričan sem, da se moramo za prihodnost naučiti, da moramo slediti Komisiji pri njenem pristopu Skupnosti. Kajti Komisija je bila tista, ki je predlagala evropsko posojilo: lahko bi ga odobrili takoj, v decembru ali januarju, in danes bi že delovalo in ustavilo špekulacije proti evru.
Zato upam, da bo 7. maja prvi sklep, prvi nauk iz dogodkov zadnjih petih mesecev - ob predpostavki, da bo sistem deloval - naj Komisija predlaga evropsko posojilo, ki lahko nemudoma ustavi špekulacije proti evru. Od takega predloga sta odvisni verodostojnost in likvidnost Evropske unije kot celote, ki ju medvladni sistem, pri katerem mora reči "da" 16 držav, morda tudi 16 parlamentov in tako naprej, ne more zagotoviti.
Upam tudi - čeprav je gospod Rehn nekaj predlogov že oblikoval - da bo naš drugi nauk, da se moramo lotiti vrste strukturnih reform, in sicer preventivnega poglavja Pakta za stabilnost in rast - kar predlaga gospod Rehn - evropskega denarnega sklada, strukturnega mehanizma, ki bo sprožen takoj, in tretjič, strategije 2020, ki mora biti precej bolj čvrsta od različice, ki jo imamo pred seboj danes.
Potrebujemo tudi reformo na področju bonitetnih agencij, čeprav so njihove napovedi precej podobne vremenskim napovedim: včasih so preveč prožne in si želimo, da bi bile nekoliko bolj toge, včasih pa so preveč toge in si želimo, da bi bile nekoliko bolj prožne. Vsekakor pa je pobuda na evropski ravni koristna in jo moramo podrobneje preučiti.
Na koncu - to je moja zadnja točka, gospod predsednik - pa bi rad pozval špansko predsedstvo, naj čim prej doseže dogovor o finančnem nadzoru. Obžalujem, gospod López Garrido, ampak za to nismo krivi mi, pač pa Svet! Ali ni bil prav Svet tisti, ki je spremenil predloge Komisije? Nekaj predlogov Komisije sem osebno kritiziral, vendar so bili še vedno dosti boljši kot predlogi Sveta. Trenutno smo mi tisti, ki znova opravljamo delo Komisije in imam koristen predlog za vas.
Če želite, da bi bili finančni nadzor in predlogi uveljavljeni v enem mesecu, nemudoma skupaj s Svetom in Ecofinom sprejmite spremembe, ki vam jih bo v nekaj dneh predložil Parlament. Sprejmete jih lahko praktično takoj in finančni nadzor bo vzpostavljen. Upam, da lahko ta nasvet posredujete kolegom v Ecofinu, ki so v svojem predlogu zgolj orisali sistem, s katerim bi se izognili finančnemu nadzoru, kakršnega je predlagala Komisija.
Daniel Cohn-Bendit
v imenu skupine Verts/ALE. - (FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, nadaljeval bom nekoliko v duhu govora gospoda Verhofstadta. Očitno je, da zadnje mesece nekoliko lebdimo v zraku. Očitno je, da smo napravili tudi nekaj napak. Očitno je, da smo z našo pasivnostjo spodbujali trge k špekulacijam. Člani Sveta, ki so za to odgovorni, bi morali svoje napake vsaj priznati! Reči bi morali: "Mi si zaslužimo kritiko! Mi! Napaka je naša!" Gospa Merkel, gospod Sarkozy - ne vem, kakšne nazive imata in kaj delata, ampak vsakdo bi lahko prebral v časopisu: ukrepati bi bilo treba nemudoma. To je prva stvar, ki jo želim povedati.
Drugič, želel bi, da bi nam bila jasna vsaj ena stvar, in sicer, da je naloga vlade gospoda Papandreouja skoraj neuresničljiva. Pozivam Ecofin in voditelje držav in vlad, naj se zavedo, da njihove države niso sposobne izvesti reform. Koliko časa potrebuje Francija za reformo pokojninskega sistema? Koliko časa potrebuje Nemčija za izgradnjo pokojninskega sistema? Od gospoda Papandreouja pa zahtevamo, naj vse spremembe opravi v treh mesecih. Saj ste popolnoma nori!
To dokazujejo tudi sedanji dogodki v Grčiji. Gričiji - pravzaprav gospodu Papandreouju - ne damo niti časa, da bi dosegel splošno soglasje v Grčiji. V Grčiji se nihče ne istoveti z državo. Vsakdo se bori samo zase, kar je obžalovanja vredno, za tako stanje pa so odgovorna tudi pretekla desetletja politične korupcije v Grčiji. Ustvariti pa je treba kohezijo. Treba jo je ustvariti, ne da se je doseči z dekretom.
Španci boste videli, kaj se vam bo zgodilo, če zaidete v težave, Portugalci boste videli, kaj se vam bo zgodilo, če zaidete v težave! Gospodu Barrosu so te zadeve že nekoliko znane, saj je na ta način izgubil volitve. Torej - ne, nikoli ni izgubil volitev - kar hočem povedati, je, da moramo ravnati odgovorno in ne smemo zahtevati nemogočega. Imam vtis, da smo pred časom slišali med ljudmi glasove: "Hočemo svoj denar nazaj." Zdaj pa imam vtis, da na vladni ravni slišimo: "Radi bi zaslužili na plečih Grčije." Kajti tudi za to gre: če si nekdo izposodi denar po 1,5- ali 3-odstotni obrestni meri in ga posodi Grčiji po obrestni meri 3%, 5% ali 6%, služi denar na plečih Grčije. To je nesprejemljivo!
Poleg tega lahko Evropa sprejme določene pobude. Gospod Verhofstadt ima prav glede evropskega denarnega sklada, sklada za vlaganja in solidarnost, ki bi dajal evropska posojila. Pogodbe je treba spremeniti. No, gospe in gospodje, člani naše zbornice imamo možnost sprožati pobude za spremembe Pogodb. Ne čakajmo na Svet, ta ni sposoben sprejeti odločitve. Prevzemimo pobudo, skupno pobudo Parlamenta, o spremembi Pogodb, da bomo končno vendarle prišli do evropskega denarnega sklada, ki se bo učinkovito spopadel s špekulacijami. To lahko storimo, da, lahko. Torej to storimo!
Zdaj pa bi rad nekaj besed namenil še načinu obvladovanja dogodkov v Grčiji. Pozivam Komisijo, naj vključi Generalni direktorat za zaposlovanje v urejanje zadev, da bomo lahko tudi spremljali, kaj se dogaja v Grčiji. Pozivam Svet, naj prosi MDS, naj vključi Mednarodno organizacijo dela v urejanje zadev v Grčiji, saj gre vendar za človeška bitja. Opraviti imamo s problemi delovnih mest in problemi zaposlenih. Prepričan sem, da ne sme iti samo za finančno plat, pač pa tudi za varnost, in da bi morala svojo besedo imeti tudi Generalni direktorat za zaposlovanje ali MOD. Ta dva organa bi se lahko zoperstavila norosti, ki je včasih značilna za odločanje izključno na osnovi finančnih vidikov.
In še zadnja točka, o kateri bi rad spregovoril. Grški proračun je mogoče rešiti, in to na precej preprost način: Evropska unija bi morala sprožiti pobudo za razorožitev območja. Z drugimi besedami, politično pobudo Grčiji in Turčiji, naj se razorožita. Z drugimi besedami, politično pobudo k umiku ruskih enot ... grških enot ... turških enot - oprostite - s severnega dela Cipra. Naj se razorožita. Reči pa moram nekaj: ljudje smo vendarle dvolični. V zadnjih mesecih je Francija prodala Grčiji šest fregat za 2,5 milijarde EUR, za več kot 400 milijonov EUR helikopterjev in nekaj vojaških letal Rafale (en lovec Rafale stane 100 milijonov EUR). Žal na podlagi lastne vohunske dejavnosti ne morem trditi, ali gre za 10, 20 ali 30 letal Rafale. Skupna vsota je skoraj 3 milijarde EUR. Poleg tega je Nemčija v zadnjih mesecih Grčiji prodala šest podmornic; dobavljene bodo zaporedoma v nekaj letih. Podmornice bodo stale 1 milijardo EUR.
To je skrajna dvoličnost. Dajemo jim denar, da bodo kupovali naše orožje. Pozivam Komisijo, naj Evropskemu parlamentu in Svetu poda natančno poročilo o vseh prodajah orožja Grčiji in Turčiji v zadnjih letih. Poskrbimo vsaj za preglednost! Naj izvemo! Seveda, če hočemo ravnati odgovorno, moramo Grčiji zagotoviti ozemeljsko nedotakljivost: Grčija ima 100 000 vojakov, celo vel kot 100 000! Nemčija jih ima 200 000. To je popoln nesmisel: država z 11 milijoni prebivalcev ima 100 000 vojakov! Predlagajmo to Grčiji. Verjetno je razorožitev učinkovitejši ukrep kot znižanje plače nekomu, ki že zdaj zasluži samo 1000 evrov. Moja prošnja Komisiji je: bodite nekoliko pravičnejši.
(Aplavz)
Derk Jan Eppink
Gospod predsednik, kot protirevolucionar od rojstva bom govoril precej manj ognjevito kot gospod Cohn-Bendit, jasno pa mi je, zakaj je bil leta 1968 tako uspešen; sam sem kot otrok dogodkom lahko sledil samo po televiziji.
Gospe in gospodje, delim zaskrbljenost evropskih ljudi nad sedanjimi dogajanji. Varčevalci in upokojenci se sprašujejo, kam nas bo vse skupaj pripeljalo. Vprašanje in zaskrbljenost sta upravičena. Znesek 110 milijard EUR za pomoč je ogromno denarja.
Najprej smo govorili o 35 milijardah, nato o 60 milijardah, zdaj pa že o 110 milijardah. To je velikanski znesek, pa tudi sveženj varčevanja v Grčiji je dramatičen ne smemo pa pozabiti, da je Grčija vse predolgo živela na kredo, s svojo upokojitveno starostjo 53 let. Le kdo si ne bi želel podobne ureditve? Vprašanje je, ali se bo Grčija rešila iz svojih težav. Zdaj spremljamo stavke, upor, nerede in podobne dogodke. S tem postaja grški problem evropski problem, naš problem.
Problemi v Atenah, gospod Cohn-Bendit, zadevajo tudi Nizozemce, Flamce, Nemce - nas vse - tveganje prelivanja problemov pa ostaja odprto. Po mojem mnenju bi bilo treba Grčijo izključiti iz euroobmočja takoj, ko so prišle na plan proračunske nepravilnosti. Določiti bi morali mejno raven za izključitev, tega pa nismo storili, zato moramo zdaj nadaljevati po dosedanji poti in lahko le upamo, da nam bo uspelo.
Poleg tega moramo preoblikovati pravila Pakta za stabilnost in rast. Pakt nam ne zagotavlja stabilnosti, danes pa tudi gospodarske rasti ne. Po mojem mnenju je treba okrepiti nadzor, Evropska komisija mora pokazati več poguma in strožje nadzorovati spoštovanje pravil. Tega v zadnjih letih ni bilo.
Menim tudi, da bi morali oblikovati postopek izstopa za države, ki ne zmorejo več izpolnjevati zahtev euroobmočja. Imamo postopek izstopa iz Evropske unije, nimamo pa ga za euroobmočje, prepričan pa sem, da tako možnost potrebujemo, da bo lahko posamezna država uvedla lastno valuto in z njeno devalvacijo dosegla trdna tla pod nogami. Zakaj imamo v Lizbonski pogodbi urejen postopek izstopa iz Evropske unije, za euroobmočje pa postopka nimamo?
Komisar Rehn mi je zadnjič razložil, da bi bil izstop države iz euroobmočja v nasprotju z vedno tesnejšo povezanostjo unije, Grčija pa nam danes kaže, kje so meje te vedno tesneje povezane unije. Nenadoma se soočamo s šibkim evrom in nizko stopnjo rasti. Gospe in gospodje, smo talci teorije o vedno tesneje povezani uniji. Odkupnino terjamo od evropskih davkoplačevalcev in davkoplačevalci so iz dneva v dan bolj vznemirjeni - ne pozabimo tega.
Lothar Bisky
v imenu skupine GUE/NGL. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, Grčiji moramo seveda zagotoviti pomoč. V tej tako imenovani operaciji reševanja pa je tudi nekaj nesmislov. Ker sta se Nemčija in Francija obnašali kot velesili, je bil proces oblikovanja dogovora o svežnju pomoči drag in dolgotrajen.
Regulacija finančnih trgov se rahlja že leta in leta, zdaj pa smo vsi presenečeni, kako drago nas to stane. Kdo bo zdaj plačal ceno za politične napake? Delavci, navadni državljani? Bankam ne nalagamo nikakršnih obveznosti. Ne, še enkrat bodo davkoplačevalci tisti, ki bodo prejeli račun in bodo morali iz svojih plitvih žepov izbrskati denar za plačilo bančnega hlastanja za dobičkom. Še enkrat se bodo morali odvisni delavci sprijazniti z znižanjem plač. Po diktatu Mednarodnega denarnega sklada se zdaj nihče ne trudi ohraniti niti videza podobnosti z demokratičnim sprejemanjem odločitev.
Pri izlitju nafte v Mehiškem zalivu slišimo zahteve po uveljavitvi načela, da škodo plača onesnaževalec. Po mojem mnenju je tako prav. Kdor koplje denar ali zlato, naj tudi odgovarja za škodo, če se stvari zapletejo. Danes pa - vsaj v Nemčiji - bankam ni treba niti vračati najetih posojil, s pomočjo katerih živahno špekulirajo proti evru - da, proti evru. Poleg tega s špekulacijami nadaljujejo, čeprav že dolgo časa govorimo, da bi bilo treba nekaj ukreniti proti temu.
Predloge, kaj storiti, ima pred seboj. Prepoved trgovanja s kreditnimi izvedenimi finančnimi instrumenti in prodaje na kratko, uvedba davka na transakcije na finančnem trgu, posebne dajatve na ugodnosti v finančnem sektorju, pravno zavezujoča obdavčitev bank in zavarovalnic - vse te predloge imamo pred seboj. Seveda mora tudi Grčija opraviti svojo domačo nalogo. Podobno kot druge države Evropske unije bi morala tudi Grčija obdavčiti bogataše, izkoreniniti korupcijo in zmanjšati stroške za oboroževanje. O tem je že zelo prepričljivo govoril gospod Cohn-Bendit. Zato ne bom ponavljal številk, ampak samo izražam podporo njegovim besedam.
Lahko razumem prebivalce Aten, ki se podajajo na ulice in protestirajo. Ne morem pa razumeti nasilja. Pridružujem se vsem, ki ste že izrazili sožalje zaradi žrtev, ki jih zelo obžalujemo. Nasilje lahko samo škoduje zahtevam protestnikov in pristnih demonstrantov. Pozvati moramo k koncu nasilja.
Nikolaos Salavrakos
Gospod predsednik, najlepša hvala. Številke skušamo prikazati v ugodni luči, znano pa je, da so ob ugodnih številkah ljudje nezadovoljni. Doseči moramo ravnotežje, ravnotežje med številkami in zadovoljstvom ljudi.
Zaradi svojega neustreznega ravnanja v preteklosti Grčija danes žaluje za tremi žrtvami, tremi delavci, ki so umrli v nasilnih protestih drugih delavcev. Po vsej Evropi se danes zaradi gospodarske krize, ki je prišla k nam z druge strani Atlantika in ki je nas zadela še huje, na politiko in politike zlivajo golide kritike.
V Grčiji imajo navadni državljani zelo slabo mnenje o politikih: v grškem parlamentu je 300 poslancev in v grški družbi se širijo pozivi "obesimo vseh 300!". Časi so nevarni. V časopisih berem o enakih pojavih in enakem preziru do politike tudi v drugih državah članicah Evropske unije; te stvari so nam vsem znane, obenem pa vemo, da moramo demokracijo ohraniti.
Glede na to in ob upoštevanju teh dejstev naj, ker nimam časa za daljšo razpravo, poudarim, da bodo morali voditelji jutrišnjega dne v veliko državah ukrepati hitreje in iskati trajnejše rešitve. Med take države spada tudi Grčija, a je le vrh ledene gore. Tudi druge države članice - v euroobmočju in druge - se soočajo z gospodarskimi problemi, ki se bodo v prihodnjih mesecih še poglobili.
Predsednik
Gospod Salavrakos, besedo sem vam pustil, ker ste Grk in vašim besedam vsi prisotni pripisujemo velik pomen.
Barry Madlener
(NL) Gospod predsednik, svoje besede naslavljam predvsem na gospoda Verhofstadta, gospoda Daula in gospoda Schulza - ta je trenutno odsoten, zato jih naslavljam na njegovo skupino, Skupino naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu - saj nosijo del odgovornosti za težave. Pravijo, da potrebujemo solidarnost. Naj vas spomnim, da je bila Grčija dolga leta največja neto prejemnica sredstev iz evropskih skladov. Tako se je država naučila pravil igre, vi pa ste ji pri tem vse preveč radi dajali potuho; kot strastni evrofili in pristaši evropske širitve ste postali popolnoma nekritični, zdaj pa se moramo skupaj ukvarjati s tem problemom.
Ne vem, ali se še spomnite, da je Španija - država, ki je na vrsti naslednja - v zadnjih 15 letih legalizirala status dvema milijonoma priseljencev. To se vam je vsem zdelo sijajno, danes pa ima Španija 20-odstotno stopnjo brezposelnosti in je, podobno kot Portugalska, v hudih težavah. Vse te države imajo socialdemokratske vlade, ki ste jih leta in leta podpirali s sredstvi iz evropskih skladov in ki so z življenjem prek možnosti napravile veliko zmešnjavo. Leta in leta ste to samo opazovali, leta in leta ste to odobravali, zdaj pa moramo ceho plačati državljani. Moralo bi vas biti globoko sram.
Edina rešitev - ki pa je nisem slišal še od nikogar v naši razpravi - je strogost do Grčije. Država mora ponovno uvesti drahmo, saj je njeno članstvo v euroobmočju nevzdržno. Če bo naslednja Španija, naj preprosto ponovno uvede pezeto, Portugalska pa eskudo, nato pa bodo spet pripravljene na konkurenčni boj. Evropa ima vgrajene napake, državljani severnega dela Evrope bodo kmalu zavrnili plačevanje vaših napak in napak domačih socialdemokratskih vlad. Konec koncev, naj ponovim, Grčija, Španija in Portugalska - vse pod socialdemokratskimi vladami - so vse prejemnice sredstev is skladov Evropske unije. Priseljevanje je ušlo izpod nadzora, vi pa ste samo opazovali in niste ukrenili ničesar.
Stavros Lambrinidis
(EL) Hvala, gospod predsednik. Dovolite mi opazko v zvezi z besedami gospoda Salavrakosa o treh ljudeh, treh delavcih, ki so jih danes v Atenah ubili drugi delavci. Za to ni popolnoma nikakršnega opravičila. Te ljudi so ubili morilci, zločinci. Delavci so danes v Atenah organizirali množične mirne demonstracije. Delavci niso ubili nikogar. Prave morilce so že obsodili predsednik vlade, gospod Georgios Papandreou, in vse parlamentarne politične stranke. Huda in nevarna napaka je mešati mirne demonstracije in zločinska dejanja, kakršno se je zgodilo danes v Atenah. Zločince obsojamo vsi, oni niso zastopniki grških delavcev in niso zastopniki našega skupnega prepričanja, da bomo, če se združimo kot narod, rešili domovino iz krize.
Predsednik
Ne želim se vpletati v razpravo o tej temi. Dovolite pa mi povedati, da bi radi vsi prisotni - vsi člani Evropskega parlamenta, prepričan pa sem, da se nam pridružujeta tudi predsednik Komisije in gospod López Garrido v imenu Sveta - še enkrat izrazili našo globoko solidarnost z grškim ljudstvom. Smo njihovi prijatelji in vemo, kako težko odgovornost nosita obe strani v sedanjih nesoglasjih v Grčiji. Ta odgovornost je ogromna.
Naj vam povem, da sem tako odgovornost občutil tudi sam osebno, in sicer tako na eni kot na drugi strani. Vrsto let sme bil zelo aktiven član in aktivist sindikata. Bil pa sem tudi predsednik vlade, zato razumem, v kako težavnem položaju je danes Grčija. Vsi bi radi izrazili solidarnost in naše najgloblje sočutje, še zlasti družinam in prijateljem žrtev. Taka želja je naravna, je pa tudi dolžnost naše institucije, Evropskega parlamenta. Hvala vam za današnjo odgovorno razpravo.
Pisne izjave (člen 149)
Ilda Figueiredo  
v pisni obliki. - (PT) Znašli smo se v težavnem položaju. Očitno je pomanjkanje solidarnosti voditeljev Evropske unije - še zlasti pri Nemčiji - v zvezi z razmerami v Grčiji. Zavzemajo se predvsem za prevzem političnega nadzora nad državo, Grke pa silijo v nazadovanje za nekaj desetletij, kar zadeva socialne razmere. To meče senco dvoma na načela socialne in gospodarske kohezije, približevanja, solidarnosti in tako imenovanega evropskega socialnega modela, ki jih razglašajo ob vsaki priložnosti.
Boj delavcev in delavskega razreda v Grčiji dokazuje, da ni prav siliti grške vlade v ogrožanje njihovih temeljnih pravic. V to jo silijo v zameno za posojilo po obrestni meri, ki je višja od obrestne mere samega Mednarodnega denarnega sklada. Videti je, da voditelji euroobmočja ne poznajo nikakršnih meja. Izkoriščajo ranljivost Grčije in zdaj vsiljujejo svoje imperialistične težnje po absolutnem obvladovanju notranje politike države v zameno za posojilo, pri katerem bodo zaslužili tudi z obrestmi.
To odločitev je treba na naslednjem vrhu spremeniti. Voditelji se morajo odločiti za nepovratno pomoč iz proračuna Unije, bodisi kot izreden izdatek ali iz prihodnjih proračunov Unije. Bogatejše države euroobmočja morajo enkrat za vselej sprejeti načelo gospodarske in socialne kohezije.
