Strategický dokument Komise pro rok 2007 o rozšíření (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o zprávě Elmara Broka, jménem Výboru pro zahraniční věci, ke strategickému dokumentu Komise pro rok 2007 o rozšíření.
Elmar Brok
zpravodaj. - (DE) Pane předsedající, pane úřadující předsedo, pane komisaři, musíme uvést, že předchozí rozšíření Evropské unie jsou zásadním úspěchem v oblasti politické i hospodářské. O tom není žádných pochyb. V případě Rumunska a Bulharska, pane komisaři, budeme jistě muset v nadcházejících týdnech vést debaty, moje úvodní poznámka však zůstává obecně platnou.
Zároveň je však nutné objasnit, že vyjednáváme-li se státy a přislíbíme-li jim další jednání, tyto sliby dodržíme, a že, udělíme-li státu postavení kandidátské země, je s ním také tak zacházeno. Musíme také ctít sliby učiněné v Soluni.
Zároveň je však nutné objasnit, že z toho v žádném případě automaticky nevyplývá další sled událostí, ale že každý stát zvlášť musí splnit podmínky členství v Unii - kodaňská kritéria - aby přechod proběhl úspěšně z hlediska přistupujících států i Evropské unie jako celku.
Je také nutné zvážit, zda, s navýšením počtu členských států na 27 - a Chorvatsko se možná brzy stane dvacátým osmým členem - nepotřebujeme konsolidační fázi, aby bylo zajištěno, že vše v Evropské unii bude v pořádku a správně fungovat. Právě ti, kteří hledají chyby v Lisabonské smlouvě, a přitom podporují rozšíření, si musí uvědomit, že jejich politické smýšlení si odporuje. Lisabonská smlouva byla ve skutečnosti zamýšlena jako předpoklad pro předešlé kolo rozšíření, ne jako příprava na další. Ti, jež usilují o rozšíření, ale staví se proti Lisabonské smlouvě, ve skutečnosti pracují na tom, aby možnost rozšíření byla zrušena. To musí být řečeno velmi jasně.
Dalším nanejvýš důležitým bodem, který si musíme uvědomit je, že síla nezávisí na pouhé velikosti, ale že vnitřní soudržnost, jíž míním opatrnost, abychom nepřecenili své možnosti, je zásadním faktorem, jak nás naučily dějiny. Evropská unie tak, jak ji chceme mít, není pouhou oblastí volného obchodu, ale také politicky účinnou jednotkou. To znamená, že naše schopnost vnitřní reformy je stejným předpokladem rozšíření, jako je vnitřní reforma v kandidátských zemích předpokladem jejich přistoupení. "Prohlubování a rozšiřování" se stalo běžným popisem tohoto dvojitého procesu.
Zároveň si musíme být vědomi zásadní důležitosti evropské perspektivy, pro např. země západního Balkánu, ale i pro Ukrajinu a další země, jako klíče k úspěchu procesu jejich vnitřní reformy směrem k demokracii a právnímu státu, a aby směřovaly více k Bruselu než kamkoli jinam.
Za okolností, jež jsem popsal, však tato cesta nepovede v každém případě okamžitě k plnému členství, protože tyto země ještě nejsou připraveny a Unie také ne. V mnoha případech nebude plné členství možné.
Z toho důvodu potřebujeme nové nástroje v oblasti mezi plným členstvím a politikou sousedství, aby evropská perspektiva nedávala těmto zemím pouhou naději, ale aby byla spojena s opravdovým pokrokem v oblastech jako jsou volný obchod a schengenský systém. Potřebujeme nástroje vytvořené pro Evropský hospodářský prostor, ve kterém se zapojujeme do volného obchodu se zeměmi EFTA, nástroje, jež dovolí partnerským státům přijmout 30, 50 nebo 70 % práva Společenství a jeho praktického provádění.
To znamená, že jednání o plném členství by mohla být velmi stručná. Švédsko, Finsko a Rakousko se touto cestou vydaly, zatímco státy jako Švýcarsko, Island a Norsko si vybraly jiný směr. Ale kdo si je dnes vědom toho, že Norsko je součástí Schengenských dohod a že Švýcarsko přispívá strukturální politice Unie v nových členských státech? Jinými slovy, můžeme vytvořit velmi blízké vztahy a posléze v každém konkrétním případě rozhodnout o tom, zda obě strany chtějí v této úzké spolupráci pokračovat trvale, nebo zda chtějí, aby byla přechodnou fází na cestě k plnému členství.
I na západním Balkánu by tedy země, - ačkoli kromě Chorvatska, kde by to byl naprosto nelogický krok - u nichž by přistoupení bylo delšími procesem, mohly této přechodné fáze využít, pokud by chtěly, jako nástroje. Musí mít na vybranou.
Na základě toho, dámy a pánové, se domnívám, že bychom měli posílit využití evropské perspektivy jako nástroje v oblasti mezi členstvím a politikou sousedství, čímž se rozšíří oblast stability, míru a svobody v Evropě, aniž by byl ohrožen rozvojový potenciál Evropské unie.
Jean-Pierre Jouyet
Pane předsedající, Rada by chtěla poděkovat Evropskému parlamentu a především panu Brokovi za jeho zprávu ke strategickému dokumentu Komise pro rok 2007 o rozšíření a také by chtěla využít této příležitosti k ocenění aktivní role, kterou Parlament sehrál, a jeho nesmírnou pomoc při procesu rozšíření.
Zpráva pan Broka ukazuje, že poslední rozšíření bylo úspěšné jak pro Evropskou unii, tak pro členské státy, jež k ní přistoupily.
Věříme, že bylo úspěšné pro Evropskou unii, že umožnilo překonat rozdělení Evropy a napomohlo zajistit mír a stabilitu na celém kontinentu. Bylo inspirací pro reformy a posílilo společné zásady svobody, demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod, právní stát a tržní hospodářství.
Rozšíření jednotného trhu a rozvoj hospodářské spolupráce posílily prosperitu a konkurenceschopnost, což napomohlo Evropské unii k tomu, aby zlepšila svoji reakci na problém globalizace, a také usnadnily výměnu s našimi partnery. Rozšíření bezpochyby dodalo Evropské unii větší váhu ve světě, a posílilo její postavení jako mezinárodního hráče.
Naše politika rozšíření je osvědčená a bere v úvahu poučení z předchozích rozšíření. V prosinci roku 2007 Unie souhlasila s tím, že budoucí strategie rozšíření bude založena na upevňování závazků, nestranné a důsledné podmíněnosti a zlepšené komunikaci. To zůstane základem našeho přístupu k rozšíření.
Unie došla k závěru, že má-li si uchovat svou integrační kapacitu, musí být kandidátské země připraveny plně přijmout povinnosti, jež vyplývají z přistoupení, a že Unie musí být schopna efektivně fungovat a jít kupředu, jak to pan Brok zdůraznil ve svém projevu.
Tyto dva aspekty jsou nezbytné, chceme-li získat rozsáhlou a trvalou podporu veřejnosti. Měly by být mobilizovány pomocí zvýšené transparentnosti a zlepšené komunikace o těchto tématech, a já počítám s tím že nám Evropský parlament v tomto ohledu bude nápomocen.
Evropská unie splní své závazky s ohledem na právě probíhajících jednání.
Co se týče Turecka, proces šetření (screening), tedy první formální fáze každé kapitoly, byl dokončen u dvaceti tří kapitol a o osmi z nich byla zahájena jednání.
Co se týče Chorvatska, jednání byla zahájena o dvaceti kapitolách a u dvou z nich byla prozatímně uzavřena.
Dne 17. června se konaly mezivládní konference na ministerské úrovni s Tureckem a Chorvatskem k otevření jednání s Tureckem o kapitole 6 "právo společností" a kapitole 7 "právo duševního vlastnictví", a s Chorvatskem o kapitole 2 "volný pohyb pracovníků" a kapitole 19 "sociální politika a zaměstnanost".
Našim cílem je urychlit tato jednání, a chtěl bych připomenout, že s ohledem na naše vztahy s Tureckem chceme, aby proces reforem pokračoval a aby byl intenzivnější. Tím zajistíme, že proces bude nevratný a trvalý, a je nutné dále pozorně sledovat pokrok, jehož bylo dosaženo ve všech oblastech, zejména co se týče splnění kodaňských kritérií.
Přirozeně také musíme dosáhnout pokroku v normalizaci bilaterálních vztahů s Kyperskou republikou. Co se týče Chorvatska, jednání probíhají dobře a tento rok dospěla do rozhodující fáze. Hlavním cílem v současné době je pokračovat v dosaženém pokroku, těžit z něj a urychlit provádění reforem.
Evropská unie tedy apeluje na Chorvatsko, aby vytrvalo ve svém úsilí o vytvoření dobrých vztahů se sousedními státy, včetně práce na nalezení definitivních řešení přijatelných pro obě strany, a samozřejmě o vyřešení zbylých bilaterálních záležitostí se svými sousedy.
Nicméně tento projev bych také rád využil, pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, pokud dovolíte, k důraznému odsouzení, jménem předsednictví, násilných událostí, k nimž došlo dnes ráno v Istanbulu a jehož oběťmi byli policisté ve službě u ambasády Spojených států v Istanbulu. Jménem předsednictví odsuzujeme tento strašlivý útok a samozřejmě jsme v těsném kontaktu s tureckými orgány.
(potlesk)
Olli Rehn
člen Komise. - Pane předsedající, rád bych nejdříve poděkoval Elmaru Brokovi a výboru za velmi zajímavou zprávu.
Tato rozprava se odehrává v době, kdy Evropská unie zvažuje situaci, jež vznikla díky irskému "ne". Zároveň nám dění v jihovýchodní Evropě připomíná, že máme bezprostřední zodpovědnost za podporování stability a demokracie na evropském kontinentu.
Konsolidovaná agenda rozšíření Evropské unie zahrnuje západní Balkán a Turecko. Vítám velkou odhodlanost zprávy, co se týče perspektivy jejich členství. Komise sdílí mnoho bodů zprávy včetně integrační kapacity, která je zajisté důležitým tématem, jež je nutné zohlednit při rozšíření Evropské unie.
Se zájmem pozoruji návrh zprávy na "Evropský hospodářský prostor plus" pro vztahy se státy, které nejsou součástí současné agendy rozšíření. Čelíme hospodářské globalizaci, je tedy smysluplné rozšířit evropský právní a hospodářský prostor a tím učinit posílit širší Evropu v oblasti jejích regulatorních pravomocí.
Nicméně západnímu Balkánu a Turecku, které mají jasnou perspektivu členství, Evropská unie nesmí ukládat další přechodné fáze před kandidátstvím nebo přistoupením. To by jen vyvolalo pochyby o závazku Evropské unie a tím oslabilo nezbytný podnět k demokratické reformě.
Na červnovém zasedání Evropské rady minulý měsíc byla potvrzena úplná podpora evropské perspektivy pro západní Balkán. Je to významné poselství: Evropská unie dodržuje své slovo. Je to důležité poselství i pro Turecko. Proces přistoupení k Evropské unii postupuje: v polovině června byly otevřeny další dvě kapitoly.
Co se týče Turecka, minulý rok jsme společně udrželi proces naživu a překonali mnoho nesnází. Bylo to vítězství, k jehož dosažení bylo třeba jasné vize a vytrvalosti.
V roce 2008 byla půda připravena pro úspěch, tak, aby tento rok byl obnoven proces přistoupení Turecka k Evropské unii. Je mrzuté, že k takovému obnovení nedošlo, převážně z důvodů na straně Turecka.
My v Evropské unii chceme v procesu pokračovat v souladu s podmínkami stanovenými vyjednávacím rámcem. Turecko jako takové musí zlepšit demokratické fungování svých státních orgánů a zaměřit úsilí na nezbytné kompromisy, jež zajistí reformy spojené s Evropskou unií.
Upřímně věřím, že klid a rozumné uvažování převládnou, aby se Turecko mohlo vyhnout stagnaci a místo ní dosáhnout pokroku a pokračovat na cestě k Evropě s jasně určeným cílem a odhodláním.
Rád bych této příležitosti využil a uvedl několik slov ohledně dnešních událostí v Turecku a přidal se tak v této záležitosti k panu ministru Jean-Pierre Jouyetovi. Komise důrazně odsuzuje únos tří německých turistů ve východním Turecku, a žádá jejich okamžité propuštění. Komise důrazně odsuzuje násilný ozbrojený útok v Istanbulu dnes ráno. Chtěl bych vyjádřit svoji soustrast rodinám a přátelům policistů, kteří byli zabiti, a zraněnému policistovi přeji brzké uzdravení.
Na závěr, rozšíření bude vždy dlouhodobým úsilím, jež si musí poradit s politickými bouřemi v Ankaře, Bělehradu, Bruselu a v mnoha dalších hlavních městech Evropy. Nemůžeme polevit v této zásadní práci pro mír a prosperitu, jež je v zájmu Evropské unie a jejich občanů. Věřím tomu, že v tomto ohledu se mohu spolehnout na vaši podporu.
Marian-Jean Marinescu
jménem skupiny PPE-DE. - (RO) Strategie rozšíření Evropské unie by měla být založena na doposud získaných zkušenostech a na současné politické a hospodářské situaci. Předchozí rozšíření přinesla prospěch jak Unii, tak členským státům.
Měli bychom si však povšimnout, že státy, které se připojily k Evropské unii, neměly stejnou dobu na jednání a prošly různými cestami při skutečné integraci do Evropské unie.
Evropské orgány se s obtížemi přizpůsobovaly nárůstu počtu členských států. Existují argumenty ve prospěch dalšího rozšíření Unie. Domnívám se, že by bylo v neprospěch Unie, pokud by například země na Balkánu nebo Moldavská republika zůstaly mimo ni.
Státy východní Evropy při žádostech o přistoupení k Evropské unii využívají historických a geografických hledisek. Některé hospodářské požadavky nám nedovolují pozastavit rozšíření, například oblast energetiky. Je také nutné zabývat se vlivy vnější politiky, jež mohou mít nepříznivé důsledky.
Potřebujeme, aby sousední státy rozvíjely silnou demokracii, funkční tržní hospodářství a právní stát. V současné době se politika sousedství uskutečňuje pomocí dohod o spolupráci a přidružení, jejichž součástí jsou činnosti srovnatelné s procesem jednání, ale na méně zásadní úrovni. Domnívám se, že by tyto dohody měly obsahovat a uplatňovat stejné postupy jako jsou postupy v kapitolách jednání.
Jsem přesvědčen, že by státy, které se skutečně chtějí stát součástí Unie, na takové podmínky přistoupily, i pokud by nepodepsaly předběžnou dohodu kandidátské země, a obě strany by z toho měly velmi zásadní užitek. Ve chvíli, kdy dojde k rozšíření, budou tedy tyto země v situaci, jež jim umožní rychlou integraci.
Nicméně pro konsolidaci Evropské unie a pro dosažení dalšího rozšíření je bezpodmínečný předpoklad: reforma evropských institucí. Z toho důvodu je ratifikace Lisabonské smlouvy požadavkem, kterému musí všechny členské státy porozumět a jemuž musí dostát.
Obsah zprávy pana Broka přináší objasnění ohledně kroků, jež musí Unie učinit v příštím období, a Evropská Komise je musí zohlednit.
Předsedající
Dámy a pánové, povšimněte si, že žádáme-li někoho, aby vystoupil, po skončení jeho řeči čekáme, protože nám tlumočníci sdělili, že je nutné ponechat deset až patnáct vteřin na tlumočení projevu, než požádáme následujícího řečníka, aby se ujal slova.
Pochopíte, že to umožní, aby se tlumočený projev dostal ke každému správným způsobem.
Jan Marinus Wiersma
jménem skupiny PSE. - (NL) Jménem své skupiny se přidávám a potvrzuji to, co pan předseda Rady a pan komisař před chvílí uvedli o událostech v Turecku. Za druhé bych chtěl poděkovat zpravodaji za způsob, kterým s námi spolupracoval při přípravě této rozpravy a za třetí, jménem své skupiny opakuji, že z našeho pohledu - a pan předseda Rady to také uvedl - bylo rozšíření doposud úspěšné a významně přínosné pro rozvoj širší Evropské unie.
Je nutné zdůraznit tuto skutečnost na začátku mého projevu, a zpráva pana Broka se o tom také zmiňuje: dodržíme - jak uvedl pan komisař - sliby učiněné Turecku a zemím západního Balkánu v naší rozpravě o strategii rozšiřování. Takže vůči těmto zemím nedošlo ke změně strategie, bude však věnována větší pozornost tomu, jakým způsobem jsou uplatňována a zvládána přístupová kritéria v průběhu jednání.
Za druhé, souhlasíme se zpravodajem ohledně toho, že je nutné věnovat více pozornosti schopnosti Unie vstřebat nové členy. Na jedné straně žádáme od kandidátských zemí více v průběhu přípravné fáze, na straně druhé je však jasné, že Evropská unie musí udělat více, aby se patřičně vyrovnala s příchodem nových členů. Domníváme se, že to znamená dokončení nezbytných institucionálních reforem. Smlouva z Nice není odpovídajícím základem pro úspěšné další rozšíření.
Za třetí, a co je z mého hlediska nejdůležitější: pohled této zprávy je také zaměřen dále než je současná agenda rozšíření, k zemím, jež nejsou na seznamu potenciálních kandidátských zemí. Naše současná evropská politika sousedství nestačí. To platí o našich sousedech na jihu a Evropská unie předložila návrh na Středomořskou unii, ale tím více to platí i o našich sousedech na východě. Učinili jsme jasný závěr, že Evropská unie musí nabízet více, více než politiku sousedství. Domníváme se, že musí obsáhnout vztahy mezi těmito zeměmi a Unií a také bilaterální vztahy těchto států mezi sebou. Černomořská oblast by byla dobrým geografickým rámcem s významem pro Rusko i pro Turecko. Bez nich v této oblasti nevyřešíme hlavní úkoly a problémy. Turecko by mělo mezi Černomořskou oblastí a Středomořím stěžejní roli, což by mu dalo příležitost ukázat, jak je v Evropě důležité a jakou má hodnotu v Evropské unii.
Bronisław Geremek
jménem skupiny ALDE. - (PL) Pane předsedající, nejdříve bych chtěl podpořit postoj, který zaujala Rada a Komise v souvislosti s dramatickými událostmi v Turecku. Tato důležitá záležitost je předmětem naší dnešní rozpravy.
Zpráva pana Broka potvrzuje význam strategie rozšíření Evropské unie. Mluvím jako občan státu, pro nějž byla tato strategie přínosem. Zpráva uvádí, že nová přistoupení k Evropské unii byla úspěšná. Zpráva také uvádí, že naděje evropských národů, jež usilují o přistoupení k Evropské unii a jsou připraveny splnit přístupová kritéria, naleznou podporu Evropské unie. Koncept integrační kapacity, jež je podmínkou rozhodnutí o přistoupení, je v této zprávě přesně určen.
Mělo by také možná být řečeno, že ti, kteří očekávali, že Evropský parlament oznámí ukončení rozšíření Evropské unie a předloží náhradu plného přistoupení, jsou zklamáni. Evropská unie se rozpíná a posiluje. Potěšila mě slova komisaře Rehna, jenž uvedl, že bychom neměli vytvářet žádné nové předvstupní fáze zemím, jež se chtějí připojit k Evropské unii, ale měli bychom jim povolit zažádat o přímé připojení. Je však nutné zvážit skutečnost, že další rozšíření musí mít porozumění a podporu evropských občanů. To je zásadní součást schopnosti Evropské unie přijímat nové členské státy, jež také ovlivní zvýšení důvěry v Evropu mezi jejími občany. Víme, že tato důvěra prochází kritickým obdobím. Víme také, že Evropa se z této krize dostane. Patřím k těm, kteří věří v moc evropských myšlenek a orgánů Společenství.
Cílem strategie rozšíření, kterou dnes Evropský parlament pečlivě zvažuje, je upevnění vnitřní síly Evropské unie a odpověď na úsilí evropských občanů. Její odpověď je stejná jako v roce 2004 na úsilí střední Evropy.
Adam Bielan
jménem skupiny UEN. - (PL) Pane předsedající, můj hlavní nesouhlas se zprávou, o níž dnes debatujeme, se týká nedostatku jasného plánu otevření Evropské unie na východ. V té souvislosti bych chtěl zdůraznit nedostatek soudržnosti v činnosti této sněmovny. Minulý rok jsme přijali zprávu, kterou připravil můj kolega pan Michał Kamiński, jež hovořila o představení Ukrajiny s jasnou perspektivou členství. Dokument, o němž debatujeme dnes, však spíše bije na poplach v zemích, jež uvažují o přistoupení k Evropské unii, především v našem nejbližším sousedním státě, na Ukrajině. Zpráva hovořící o nutnosti posílit kapacitu Unie přijímat nové státy je v podstatě brzdou dalšího rozšíření Evropské unie. Přirozeným kandidátským zemím, jako například Ukrajině, evropskému národu, jsou nabízeny pochybné hodnoty namísto plného členství.
Zohledníme-li své geostrategické zájmy, měli bychom nejužší možnou spolupráci s Ukrajinou považovat za důležitou. V současné situaci by bylo lépe ukázat Kyjevu otevřené dveře do Evropské unie, než možnost členství zastírat a tím posunovat Ukrajinu na oběžnou dráhu Ruska. To platí zejména v současné době, kdy se ohrožení Ukrajiny ze strany Kremlu stupňuje.
Gisela Kallenbach
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Pane předsedající, také bych chtěl poděkovat panu Elmaru Brokovi, který do své zprávy zahrnul koncept procesu. Mezi pracovním dokumentem a současnou zprávou je známa změna strategie, a to je správné a vhodné.
Předešlá rozšíření byla úspěchem pro celé Společenství, přesto je na některých místech nutná kritika. To je rovněž správné a vhodné. Proces rozšíření však ještě není u konce. Jako mnoho ostatních řečníků bych chtěl zmínit západní Balkán, který nesmí být odložen do černé díry obklopené členskými státy Unie. Je v našem zájmu tomu zabránit. Potřebujeme jednoznačnou strategii rozšíření, ne takovou, jež se mění podle podmínek.
Evropská unie musí být spolehlivým a důvěryhodným partnerem. To také znamená, že musíme být sami ochotni provádět reformy. Je-li v současnosti nad naší ochotou otazník, měli bychom se nad sebou kriticky zamyslet. Je lehkomyslné a chybné připisovat každý náznak euroskepticismu předchozím rozšířením a únavě. Probuďme se tedy! Začněme pracovat na vyváženém hospodářství, sociálním rozvoji a rozvoji životního prostředí a předávejme rozsah hospodářského, kulturního a historického obohacení, jež rozšíření přináší. Sdělme také lidem, jaká by byla cena dalšího požáru na našich hranicích v rámci Evropy.
Jasné cíle a úplná a otevřená debata o nich vytváří důvěru. Unie rovněž důvěru posiluje dodržováním svých slibů a já očekávám, že tak učiní tím, že schválí tuto zprávu.
Erik Meijer
jménem skupiny GUE/NGL. - (NL) Pane předsedající, po prvních vlnách přistoupení v letech 2004 a 2007 nyní rozšíření stagnuje. Chorvatsko musí počkat do roku 2011, Makedonie nepřistoupí před rokem 2014 nejdříve a pro dalších pět zemí západního Balkánu bude čekání ještě delší. Probíhají jednání s Tureckem, je však možné, že to nebude moci přistoupit ještě po celá desetiletí.
V současné době, kdy přistoupily všechny státy, jež byly dříve ve sféře vlivu Sovětského svazu, se zdá, že Evropská unie trpí únavou z rozšíření. Za rozpravou o rozšíření a politikou sousedství se skrývají dva typy myšlení. Jedním z nich je, že Evropská unie je světová velmoc a nadstát, jež činí stále více rozhodnutí, která ovlivňují její členské státy. Tento nadstát chce, aby na něm jeho sousední státy závisely, aniž by měly vliv jako rovnocenní partneři v rámci Unie. Státům, jež se patřičně nepřizpůsobily, nebo jejichž hospodářství je slabé, nebude dovoleno se připojit. Musí být drženy vně Unie, nicméně jsou vtahovány do sféry jejího vlivu, který nemohou ovlivnit. Má skupina tuto taktiku odmítá.
Druhý pohled zastává spolupráci a zapojení různých a rovnocenných partnerů. Unie je otevřená jakémukoli evropskému státu, jež se chce připojit a splňuje nezbytná kritéria, jako např. demokracii a lidská práva. Taková Unie nečiní rozhodnutí svévolně bez podpory členských států, ale snaží se vyřešit přeshraniční problémy svých občanů ve spolupráci. Tento způsob nejlépe splňuje účel a má největší naději na dlouhodobé přežití.
Georgios Georgiou
jménem skupiny IND/DEM. - (EL) Pane předsedající, snahy pana Broka jsou vskutku chvályhodné a chci mu poděkovat za jeho projev, ve kterém poskytl některá užitečná vysvětlení.
Navzdory chvályhodným snahám je však spěch Evropské unie k dalšímu nahodilému začlenění nových členských států nevysvětlitelný.
Do jaké Unie a do jaké Evropy by se začlenily? Do Evropy vysokých cen ropy, potravin, nezaměstnanosti - Evropy chudoby, chcete-li? Co chceme vytvořit? Měli bychom vytvořit novou síť interkontinentální chudoby?
To nemůže být v zájmu Evropy. Domnívám se, že by to mohlo být v zájmu jiných. Musíme mít na paměti výsledek irského referenda, jenž by pravděpodobně nedovolil povrchně zjednodušené rozšíření, jako je to, jež jsme si vybrali.
Irena Belohorská
(SK) Chtěla bych poděkovat zpravodaji za jeho práci na aktuálním tématu, jehož cílem je řešení této pro současnou Evropskou unii citlivé záležitosti.
Rozšíření o deset nových členských států roku 2004 a o další dva roku 2007 bylo nepochybně úspěšné pro Evropskou unii i pro členské státy, jež se připojily. Konkurenceschopnost a důležitost Evropské unie narůstá právě díky zvýšenému lidskému i hospodářskému potenciálu. Dnes mohu však s jistotou tvrdit, že i přes tuto skutečnost dvanáct nových členských států stále cítí rozdíly mezi nimi a patnácti původními státy. Hovoříme o diskriminaci, ať už je způsobená nedostatečnou hospodářskou nebo i sociální zralostí. Zaráží mě však, že rozšíření je předkládáno jako důvod k ratifikaci Lisabonské smlouvy.
Dámy a pánové, smlouva z Nice je mrtvým historickým dokumentem, který není použitelný pro politický život. Svůj účel jako smlouva původních patnácti států již ztratila. Je nás již dvacet sedm, proto je nutné Lisabonskou smlouvu přijmout, ne kvůli rozšíření. Rozšíření je možné dosáhnout prostřednictvím samostatné bilaterální smlouvy mezi Evropskou unií a členským státem.
Charles Tannock
Pane předsedající, Velká Británie, moje vlast, byla jedním ze tří států, jež přistoupily v první vlně rozšíření roku 1973. Od té doby má strana, britští konzervativci, aktivně podporovala proces rozšíření do současného počtu dvacet sedmi členských států.
Rozšíření zvětšuje jednotný trh Evropské unie a tím vytváří více příležitostí pro hospodářský růst a trh. Vytváří více pracovních míst a sociální stabilitu a dodává váhu Evropské unii v globálním měřítku. Rozšíření upevňuje evropské hodnoty demokracie, lidských práv a právního státu v nových členských státech, čehož jsme byli svědky u dřívějších diktatur ve Španělsku, Řecku a Portugalsku, které posléze přistoupily, a u dřívějších komunistických států Varšavské smlouvy, které přistoupily nedávno.
Pro ty, kteří zpochybňují tendence k uzavřenější Evropské unii, by rozšíření mělo teoreticky znamenat širší, volnější a flexibilnější Evropu a další debatu o budoucím směřování Evropské unie. President Sarkozy, jako úřadující předseda Rady nedávno vznesl otázku rozšíření v kontextu zablokované Lisabonské smlouvy, poté, co ji Irsko v referendu odmítlo. Pan Sarkozy uvedl, že k nejbližšímu předpokládanému rozšíření o Chorvatsko nemůže dojít bez Lisabonské smlouvy. Domnívám se, že je to chyba a pokus o záchranu Smlouvy.
Jsem přesvědčen, že řešení přistoupení Chorvatska je možné nalézt i bez Lisabonské smlouvy. Jistě existují další aspekty Smlouvy, u nichž dojde k pokusům o jejich zavedení bez dokumentů k ratifikaci. Nyní je jasné, že Evropané se chtějí méně zaměřit na zabývání se institucemi a více na samotnou Unii tím, že ji znovu propojí s lidmi.
Já osobně podporuji další rozšíření na západní Balkán a případně na Ukrajinu, Moldávii a doufejme i na demokratické Bělorusko. Je to hmatatelný příklad toho, co dobrého může Evropská unie přinést svým národům.
Hannes Swoboda
(DE) Pane předsedající, chtěl bych začít tím, že vyjádřím své upřímné díky panu Brokovi za jeho ochotu zapojit se do velmi konstruktivní spolupráce. Poselství je zcela jasné: proces rozšíření nebude přerušen, my všichni se však potřebujeme ještě více připravit. To se týká těch z nás, jež jsou uvnitř Evropské unie i těch, kteří tam chtějí vstoupit. Lepší příprava samozřejmě znamená institucionální reformu a upevnění Evropské unie. Nemusím téměř dodávat, že lepší příprava také znamená jednoznačné přijetí kodaňských kritérií, která je třeba uplatňovat a prosazovat, nejen začlenit do sbírky zákonů.
Jsem také vděčen, že pan Brok spolu s panem Wiersmou přijali naši myšlenku Černomořské unie, třebaže opatrnějším způsobem. Jedná se o to, že musíme vysílat jasné signály Ukrajině a ostatním zemím Černomořské oblasti, jež jsou součástí politiky sousedství. Abychom však těmto zemím pomohli, je také důležité do této spolupráce zapojit Turecko a Rusko. Cením si myšlenek francouzského předsednictví o Středomořské unii, ale nesmíme odsouvat Černomořskou oblast. Je nutné zasahovat i tam a Evropská unie musí předložit patřičné návrhy na spolupráci.
Co se týče Balkánských zemí, pan Brok ve své zprávě činí několik nabídek. Jak dnes sám přesně a jasně zdůraznil, tyto nabídky si můžeme zvolit. "Počkejte chvíli se svými reformami, máte dost času" je poselství, jež by nikdo odtud neměl dostávat. Ne, je třeba reformy uspíšit, jak v Chorvatsku, tak samozřejmě v dalších státech. Především, ujme-li se nová vláda úřadu, jak k tomu nyní došlo v Srbsku, náš signál musí být jasný. Měl by říct "Chceme vás v Evropské unii co nejdříve, nemůžeme však nabídnout alternativu vašeho procesu reforem. Vy sami o něj musíte usilovat a budete muset uplatňovat proevropskou strategii".
Unie je bez Balkánských zemí jihovýchodní Evropy neúplná, je však nutné v těchto zemích odvést práci, a odvést ji co nejrychleji, abychom novou Evropu mohli budovat společně.
István Szent-Iványi
(HU) Historie Evropské unie byla doposud historií stálého rozšiřování, a toto rozšíření je jedním z nejzjevnějších dokladů úspěchu a atraktivity Evropské unie. Přesto je mezi veřejností stále více znatelná jistá apatie a únava z rozšíření. To je dobrým důvodem k tomu, abychom s otázkou rozšíření zacházeli realisticky.
Realisticky však neznamená skepticky. Nemůže to znamenat pozastavení procesu rozšíření a ještě méně navržení nových podmínek přistoupení, jež nemohou být splněny, nebo opakování dříve převzatých povinností, protože to by podrývalo naši důvěryhodnost. Od irského referenda bylo naším hlavním zájmem dokázat, že Evropská unie stále pracuje a že rozšíření je stále jejím důležitým a opravdovým cílem. Je to v zájmu členských států stejně jako v zájmu států, jež chtějí přistoupit. Děkuji.
Konrad Szymański
(PL) Pane předsedající, akademický žargon se šíří ještě více než politika v naší strategii rozšiřování. Teorie kapacity rozšíření je pouhou záminkou pro naprosto svévolné politické rozhodnutí uzavřít Unii světu. Pro Evropu je to špatný a škodlivý směr, protože právě toto rozšíření dalo Evropské unii váhu na mezinárodním poli a umožnilo jí rozvinout svůj sociální, politický a hospodářský model.
Schválíme-li tuto zprávu, posíláme negativní signál do Kyjeva a Tbilisi a oslabíme tam prozápadní a proevropské síly. Bylo ohlášeno, že je třeba získat podporu pro reformy Smlouvy v Polsku a dalších zemích, a že jsou nezbytné pro rozšíření. Tím je to ještě překvapivější, že přes přijetí Lisabonské smlouvy musíme pracovat na dodatečných reformách smlouvy v kontextu dalšího rozšíření .
Elmare, Tvá prezentace byla jistě lepší než zpráva, ale řekni mi prosím jednu věc: kolik reforem smlouvy musíme ještě schválit, aby sis myslel, že jsme připraveni přijmout Ukrajinu do Evropské unie?
Adamos Adamou
(EL) Pane předsedající, náš pohled na rozšíření je ten, že evropské národy mají právo, pokud tak usoudí, a pod podmínkou, že splňují daná kritéria, usilovat o přistoupení k Evropské unii.
Tato zásada je také základem našeho pohledu v případě Turecka, jehož proces přistoupení také ovlivňuje vyřešení otázky Kypru. Trváme však na tom, že splnění závazků, jež Turecko učinilo vůči Evropské unii, je základní podmínkou dokončení jeho přistoupení.
Neměli bychom se zříci povinnosti Evropské unie dodržet své vlastní závazky, Turecko však musí úplně splnit zásady mezinárodního práva, usnesení OSN a evropského práva, a ukončit okupaci Kypru, otevřít přístavy a letiště kyperským lodím a letadlům a zrušit veto, aby se Kyperská republika mohla účastnit mezinárodních fór a dohod.
Především v této době, po iniciativě nově zvoleného prezidenta Demetrise Christofiase, a vzhledem k úsilí vůdčích osob obou společenství, by se Turecko mělo přizpůsobit a zdržet se vytváření jakýchkoli překážek v cestě této nové fáze v kyperské otázce.
Gerard Batten
Pane předsedající, tato zpráva potvrzuje, že rozšíření není neomezeným úspěchem. Pan Brok připouští, že bez vážné změny současných politik může být vnitřní soudržnost Evropské unie rozšířením ohrožena.
Evropská unie umožnila přistoupení států, o nichž velmi dobře věděla, že nesplňují přístupová kritéria, jako to bylo v případě Rumunska a Bulharska. To se může lehce opakovat s dalšími státy východní Evropy a Tureckem.
V členských státech, jako například ve Spojeném království, vzniká velké napětí vyplývající z nekontrolovaného, neomezeného a nevybíravého přistěhovalectví, jež je zapříčiněno stálým rozšiřováním Evropské unie.
To je pouze jeden z důvodů rostoucího nepřátelského postoje evropských občanů vůči Unii. Řešení pana Broka je navrhnout rozsáhlý rozpočet na propagandu mezi občany, aby je přesvědčil o přínosech rozšíření. Řešení pro Británii je vystoupit z Evropské unie a obnovit kontrolu nad hranicemi svého státu.
Philip Claeys
(NL) Pan komisař Rehn před chvíli znovu uvedl, že Turecko má jasnou perspektivu plného členství a že by neměly být ukládány další požadavky. Navrhuji panu komisaři, aby se dobře podíval na údaje Eurobarometru. Přistoupení Turecka nemá demokratickou podporu. Propast mezi politikou a občany se stále prohlubuje a rozšiřuje. Bylo slíbeno, že jednání budou ukončena, pokud bude Turecko zjevně selhávat v plnění svých povinností. Tento slib nebyl dodržen. Další slibem bylo, že jednání budou postupovat spolu s procesem reforem v Turecku. To se také nestalo. Proces reforem v Turecku byl skutečně zastaven a přesto bylo před dvěma týdny rozhodnuto, že budou otevřeny další dvě nové kapitoly jednání. Tento rozpor mezi slovy a činy se Evropské unii stane osudným, pokud nebudou učiněny radikální změny v naší politice a přístupech.
Zbigniew Zaleski
(PL) Pane předsedající, Evropská unie je v dnešní době značně velká, ale stále ještě neúplná. V zájmu soudržnosti Evropa potřebuje ve svých základech společné hodnoty a také dobrou vůli svých obyvatel. Abychom dosáhli cílů, jež jsme si sami určili, jako je lepší hospodářství, větší politický vliv na mezinárodním poli, lepší demografie a lepší kvalita života, musíme splnit jisté podmínky. Co se týče bodů, jež představil pan kolega Brok, jistěže mezinárodní integrace je důležitá. Členové Unie také musí chtít pokračovat v rozšíření a samozřejmě, že kandidátské země musí splňovat nezbytná kritéria. Jaká je strategie tohoto rozšíření? Jednoduše jde o to, motivovat kandidátské země k úsilí, pracovat s nimi a podporovat je prostřednictvím různých nástrojů, včetně politiky sousedství.
Východní rozměr je pro nás důležitý, protože velká část Evropy není její řádnou součástí, není součástí Evropské unie. Jedinou možností v tomto směru je usilovat o větší poznání těchto východních sousedů a připravovat půdu v oblasti právní, hospodářské a sociální. V tom všem jsou důležité společné hodnoty, nebo alespoň možnost jejich vytvoření. Zdá se mi, a jsem o tom přesvědčen, že největší sociální a politický experiment v celé historii - dokončení Evropské unie - má reálnou šanci na úspěch.
Véronique De Keyser
(FR) Pane předsedající, slavný belgický umělec René Magritte namaloval obraz, na němž je dýmka a pod ní napsáno "ceci n'est pas une pipe" (toto není dýmka). Je to velkolepá malba, tuto dýmku však nebude nikdy možné kouřit.
Zpráva pana Broka je tomu podobná. Přes svůj název se nejedná o strategii rozšiřování, protože to není záležitost strategie nebo klíčových otázek, jež si kladou občané. Proč rozšiřovat Evropskou unii? Jakým směrem? Za jakou cenu a s jakým přínosem? Pan Brok hovoří o metodě konsolidace, o obranné taktice. Jednoduše řečeno, rozšíření je smlouvou mezi Evropou a kandidátskými zeměmi. Ti druzí musí splnit kodaňská kritéria, a Evropa musí prokázat schopnost je vstřebat.
A v tom je ten problém. Evropa, uvězněná smlouvou z Nice, jež je příliš těsná a z níž se nemůže vyprostit, není připravena na další rozšíření. Stejně tak důsledkem krize evropských institucí by mělo být zastavení rozšíření. To je názor mnoha evropských občanů a do jisté míry i můj.
Musíme ale být opatrní, protože tento slogan sám o sobě, zbaven jakékoli náročné strategie, je nebezpečný. Otevírá cestu všem, kteří jsou připraveni odmítnout novou smlouvu se zaměřením na svůj prospěch, odmítnout Turecko i balkánské země, a všem nacionalistům, kteří nedůvěřují cizincům, jež by se jednoho dne mohli stát Evropany. Pro ně je tento slogan pouhou zástěrkou, ve skutečnosti nechtějí ani rozšíření ani větší prohlubování
Musíme našim občanům dokázat, že postupná rozšíření vytvořila pro Evropu příležitost, zdůraznit jim, že multikulturalismus je požehnáním, že přistěhovalectví je naší demokratickou budoucností. Musíme překonat svou institucionální krizi. Neznamená vítězství euroskeptiků ani levice, ale odhaluje neslavnou bezmocnost, jež může poškodit každého. Zpráva pana Broka s touto bezmocností dobrým a inteligentním způsobem pracuje, a já mu blahopřeji, naneštěstí nás však neposunuje kupředu.
Inese Vaidere
(LV) Dámy a pánové, výsledky rozšíření Evropské unie jsou kladné, je tedy důležité vytvořit správné podmínky, kterými bychom je rozvíjeli. Naše orgány a vlády by měly veřejnosti poskytnout pravdivé a úplné informace o přínosech i nebezpečích rozšíření. Občané musí mít jistotu, že po rozšíření nebudou muset mít obavy o zachování a rozvíjení svých jazyků, kultur, náboženství a tradic, a že jejich blaho a hodnoty nebudou ohroženy. Budou-li se současné národy cítit dobře ve svých zemích, nebude příliv přistěhovalců obklopen obavami a proces rozšíření jako celek bude brán kladně. Je nutné naslouchat našim občanům, rozvíjet dialog. Podporuji různé druhy spolupráce s potenciálními členskými státy. Výsledkem toho by byl nejen čestnější přístup k integrační kapacitě Evropské unie, jež je úspěšně stanovena ve zprávě, ale také jasné instrukce našim partnerům. Děkuji.
Doris Pack
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, Evropská unie nemůže plnit svoji funkci spolehlivého a stabilního partnera v globálním měřítku, pokud ztratí schopnost jednat a nebude sledovat přepracovanou strategii, jež bude odpovídat konkrétním potřebám různých zemí. Nemůžeme přijmout všechny své sousední státy za členy a je tedy nutné, abychom jim, byť pouze v jejich zájmu, nabídli zajímavou rovnocennou alternativu.
Musíme navrhnout efektivní politiku sousedství, jež dostojí svému jménu. Ukázkou tohoto přístupu je zpřístupnění našeho vzdělání, kultury a programů pro mládež a vytvoření zvláštní hospodářské oblasti. Je tedy nutné co nejrychleji rozvíjet a uskutečňovat možnosti vyjmenované ve výborné zprávě pana Broka. Je to jediný způsob jak podpořit stabilitu, mír, dodržování lidských práv a hospodářské reformy ve státech, s nimiž sousedíme.
Situace je však jiná v zemích západního Balkánu, jež po určitou dobu měly jasnou perspektivu přistoupení. Pohled na mapu stačí, aby bylo jasné, že jsou v srdci Evropské unie, tím myslím, že jsou obklopeny členskými státy. Naše politika v této oblasti je založená na logických krocích. Jedna země již vyjednává o svém přistoupení k Evropské unii, zatímco ostatní s Evropskou unií podepsaly smlouvu o stabilizaci a přidružení - vlastně všechny kromě Kosova. Naše politická činnost v této oblasti je lakmusovým papírkem naší důvěryhodnosti v zahraniční politice a zárukou trvalého míru a stability v Evropské unii.
Nejsem ráda, je-li Turecko a Chorvatsko stále zmiňováno jedním dechem. Podmínky a pozadí jsou naprosto odlišné, a každý by si to měl uvědomit. Chorvatsko je první ze zemí západního Balkánu, jejíž přístupová jednání by mohla být ukončena v roce 2009. Evropská unie by měla přistoupení Chorvatska urychlit, a ukázat tak Makedonii, Albánii, Černé hoře, Bosně a Hercegovině, Srbsku a Kosovu, že podstatné a náročné reformy v oblasti sociální, soudní a hospodářské stojí za námahu.
Zodpovědnost za přistoupení těchto zemí v budoucnosti je však v rukou jejich vlastních politiků, kteří se zodpovídají svým voličům v jednotlivých zemích.
Libor Rouček  (PSE
). - (CS) Dámy a pánové, bylo zde řečeno zpravodajem, Radou i Komisí, že minulá rozšíření byla obecně velkým úspěchem. Já s tímto názorem plně souhlasím. Dám-li příklad své vlastní země, Česká republika těží enormně ze svého členství a mílovými kroky dohání ekonomicky nejvyspělejší země, a přesto se v této zemi najdou lidé, včetně prezidenta Klause, kteří členství neustále zpochybňují, kteří zpochybňují i celý smysl Evropské unie. Podobné jevy však najdeme i v sousední zemi, v Rakousku. Tato osmimilionová země v důsledku rozšíření vytvořila 150 000 volných pracovních míst. A přesto jenom 28 % Rakušanů vidí členství své země v Evropské unii jako něco pozitivního. Z tohoto důvodu bych chtěl vyzvednout jeden aspekt ze zprávy Elmara Broka, a to je nutnost zavést komplexní komunikační strategii vůči veřejnosti, kde bychom vysvětlili smysl rozšíření, výhody, případně i nevýhody dalšího rozšíření. A toto vidím jako nejdůležitější bod, samozřejmě vedle ratifikace Lisabonské smlouvy, vedle dodržení závazků, které jsme dali především zemím západního Balkánu v Soluni v roce 2003.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Pane předsedající, ve zprávě o strategii rozšíření, o níž nyní debatujeme, je odkaz na článek Římské smlouvy, podle něhož "může o členství ve Společenství požádat každý evropský stát". S jistým uspokojením sledujeme podněty k přijetí iniciativy Polska a Švédska ohledně východního partnerství, včetně užší spolupráce s našimi východními sousedy, mezi nimiž je Ukrajina a Bělorusko. Měl bych zdůraznit, že Ukrajina očekává plné členství. Měli bychom, v souvislosti s prioritami francouzského předsednictví, jež se soustředí na kontakty s jižními sousedy Unie, také posílit partnerství s východními sousedy, s cílem zabránit vážné nesouměrnosti naší vnější politiky. Jedním z nástrojů by mohlo být ustavení parlamentního shromáždění EU-východní sousedé, tzv. Euronestu. Umístění tohoto návrhu na první místo agendy by posílilo naše poselství východním sousedům a jejich úsilí směrem ke Společenství. Měli bychom jasně prohlásit, že by toto úsilí nemělo být potlačováno a spojováno s neúspěchem Lisabonské smlouvy, jak to v současné době činí někteří starší evropští politici.
Ioannis Varvitsiotis
(EL) Pane předsedající, chtěl bych poblahopřát panu Brokovi k jeho zprávě, v níž je mnoho pravdy. Osobně nejsem optimista, co se týče nových přistoupení a rozšíření, alespoň ne v nejbližší budoucnosti, s výjimkou Chorvatska. Chceme však, aby se svět kolem nás těšil politické a hospodářské stabilitě. Přejeme si, aby převažoval mír a prosperita. Chceme, aby svět kolem nás žil a byl velmi zdravý.
Nástroj, jenž by nám v tomto směru pomohl, jak připouští i pan Brok, je evropská politika sousedství. Evropská politika sousedství však nevytváří partnery ve společném podniku. Je založena na bilaterálních vztazích Unie s každým z těchto států a to je dle mého názoru její slabina. Je tedy nutné vytvořit něco, co by přesahovalo pouhé sousedství, ne však do té míry, aby se sousední země staly členskými státy. Můj návrh na vytvoření evropského svazu (Commonwealth) je krok tímto směrem: bude to zesílená spolupráce, oblast sousedních států Evropské unie, které budou přijímat proevpropský přístup.
Tím se posílí bezpečnost i zvýší mezinárodní prestiž Evropské unie. Bude to alternativní nástroj rozšíření, jež nám umožní větší vliv na dané sousední státy v době, kdy se objevují námitky vůči dalšímu rozšíření.
Na závěr chci dodat, že jsem, přes velkou náročnost tohoto návrhu, přesvědčen o nezbytnosti konečně zvýšit prestiž Evropské unie a rozšířit její vliv, a svůj návrh považuji za jeden ze způsobů, jak toho dosáhnout.
Adrian Severin
Pane předsedající, žádná strategie neexistuje bez určeného cíle. Nejednoznačnost cíle Evropské unie v oblasti politiky rozšíření je překážkou, kterou by nezdolal žádný zpravodaj. Zpráva pana Broka je obětí této nejednoznačnosti.
Naší povinností a základním cílem je zaručit bezpečnost našim občanům. Naší občané se necítí zabezpečeni. K tomu Evropská unie potřebuje sílu. Aby byla silná v globálním světě, je pro ni nutné jak rozšíření, tak vnitřní reforma. Selhali jsme, když jsme našim občanům nesdělili, že práva, jež získali, nejsou udržitelná, proto se teď domnívají, že si je mohou zachovat, budou-li se stavět proti rozšíření i reformě. Za těchto okolností je budoucnost Evropské unie ohrožena.
Rozšíření není ústupkem, jež činíme kandidátským zemím. Některé z nich, jako např. Ukrajina, Srbsko, Moldávie a Turecko mají jiné možnosti, i když horší. V těchto případech soutěžíme s ostatními. Některé z jejich vnitřních problémů by byly lépe vyřešeny vně, než uvnitř Evropské unie. Nenabídneme-li jim perspektivu, nenabízíme bezpečnost naším občanům.
Kandidátské země nebo nové členské státy nejsou nestravitelné, zato náš trávicí systém je příliš pomalý. Měli bychom najít způsob jeho urychlení, nebo budeme muset dlouho hladovět.
Anna Ibrisagic
(SV) Pane předsedající, pane komisaři, považuji za správné učinit závěr, že rozšíření je úspěšné. S potěšením jsem vyslechla potvrzení toho, že státy, jimž jsme dříve dali jasné sliby a jasnou perspektivu Evropské unie, těchto výhod stále využívají. Jsem však vážně znepokojena, že kdykoliv probíráme rozšíření, atmosféra chladne. Stále více jsou používána slova jako "přiměřený", "integrační kapacita", "politická konsolidace", "ohrožení politické a hospodářské soudržnosti". Tato slova v mých očích nevyjadřují vizi ani cíl, ale spíše způsob, jak se vyhnout našemu závazku k možným budoucím rozšířením. Stále více se odkazujeme na únavu z rozšíření mezi domácí veřejností, ale neděláme dost pro to, abychom tento názor změnili.
Není náhodou, že Německo a Francie, dvě země, jež spolu po staletí vedly války, se staly součástí celého projektu Evropské unie. Není náhodou, že vůdčí osobnosti právě těchto dvou zemí měly vizi evropské budoucnosti. Pochopily, že Evropská unie je především projektem pro mír a bezpečnost, což je mnohem více než pouhý hospodářský projekt. Obdobnou vizi a schopnost vést tady skutečně hledám, a často je tu postrádám. Proto si cením jasných slov komisaře Rehna: nesmíme vytvořit čekárnu pro země, jež usilují o členství, a rozšíření má budoucnost. Za to jsem panu komisaři velmi vděčná.
Vural Öger
(DE) Pane předsedající, z mého pohledu je Evropská politika rozšíření příběhem velkého úspěchu. Za padesát let se Evropské unii podařilo vytvořit mírový, demokratický a prosperující kontinent. Co mě však na této zprávě o strategii rozšiřování Evropské unie zaráží je, že se zaměřuje i na vztahy mezi Evropskou unií a státy bez perspektivy přistoupení.
Tento pokus rozmělnit strategii rozšíření a smísit ji s evropskou politikou sousedství vytváří problémy. Tato zpráva se zabývá mnoha zajímavými podstatnými záležitostmi a vyvozuje dobré závěry, ty by však patřily do zprávy o evropské politice sousedství, ale nepatří do zprávy o rozšíření. Mám na mysli například návrhy na Středomořskou a Černomořskou unii. Politika rozšíření Evropské unie by měla zůstat oddělená od evropské politiky sousedství. S politováním však konstatuji, že zpráva obsahuje velmi nejasná až matoucí sdělení, jež ponechávají prostor různým výkladům.
Francisco José Millán Mon
(ES) Pane předsedající, zpráva pana Broka se týká jednoho z nejzásadnějších úspěchů Evropské unie, procesu rozšíření. Pokud dovolíte, rád bych učinil tři poznámky.
Za prvé, rozšíření zvýraznilo tzv. "schopnost změny" Unie. Vůle k integraci byla silným podnětem k hluboké politické a hospodářské změně v mnoha evropských zemích. Tyto země vytrvaly a staly se členy Unie, čímž zajistily přínos sobě i původním členským státům. Páté rozšíření je nejbližším důkazem tohoto úspěchu současné doby.
Za druhé, schvaluji koncepty, jež obhajuje Komise, jako je koncept konsolidace, podmíněnosti a komunikace, které zmiňuje i zpráva pana Broka. Také podporuji požadavek, aby Unie posílila svoji integrační kapacitu. V zásadě, rozšíření vyžadují, aby Unie byla schopna vstřebat nové země a nadále správně fungovat. Aby toho byla schopna, je nutné učinit institucionální reformy tam, kde je to nutné, a například zabezpečit finanční zdroje. Rozšíření nesmí ohrozit společné politiky nebo cíle Unie. Kromě toho podporuji náročnou politiku komunikace, která Unii zatím chybí. Je pravda, že jsme nebyli schopni zprostředkovat přínosy rozšíření našim občanům
Na závěr, zpráva pana Broka hovoří o možnosti vytvořit specifický prostor Unie pro východní země, jež dosud nemají perspektivu členství. Jak naznačuje článek 19 zprávy, takový prostor by byl založen na společných politikách v různých oblastech, od právního státu a demokracie ke vzdělávání a migraci. Z mého pohledu by mnoho těchto společných politik nemělo být prováděno pouze s ohledem na naše východní sousedy, ale mělo by být rozšířeno i na země, jež sousedí se Středomořím. Ty se těšily úzkým vztahům s Evropskou unií po více než padesát let. Pomocí evropské politiky sousedství a tzv. barcelonského procesu, nyní Středomořské unie, musíme zajistit, aby státům na jižním pobřeží nepřipadalo, že s nimi zacházíme jako s občany druhé třídy.
Luis Yañez-Barnuevo García
(ES) Pane předsedající, jen upozornění: za chvíli nebude čas na detaily a tudíž mluvím sám za sebe.
Rozšíření nebylo vždy úspěšné. Politické elity čtyř nebo pěti států v předchozím rozšíření roku 2004 dle mého názoru neporozuměly, nebo nepřijaly evropskou politiku či acquis Společenství. Dávají přednost vztahům se Spojenými státy a kladou větší důraz na NATO, než na skutečný a bezpečný proces integrace do Evropské unie.
Nemůže dojít k dalšímu rozšíření, dokud nebude Lisabonská smlouva platit.
Současná jednání s kandidátskými zeměmi by měla pokračovat bez přerušení, přesto se důrazně domnívám, že by neměla být uzavřena dokud nebude schválena Lisabonská smlouva.
Na závěr, neměli bychom bránit tomu, aby státy, jež chtějí dosáhnout pokroku, nebyly zdržovány těmi, jež jsou více euroskeptické, nacionalistické a usilují o suverenitu
Hubert Pirker
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, Evropský parlament ve zprávě pana Broka velmi jasně ukazuje, že se poučil z předešlé velké vlny rozšíření, v níž přistoupilo dvanáct nových členských států, a že byl schopen zaznamenat problémy, jež z rozšíření vyplynuly, a zároveň zdůrazňuje veškeré přínosy, jež přineslo novým i původním členským státům.
Hlavní je však učinit odpovídající závěry, což zpráva udělala, především ve dvou oblastech, jež považuji za důležité. Za prvé, budeme muset prozkoumat integrační kapacitu Evropské unie před jakýmkoli budoucím rozšířením, a za druhé, kandidátské země budou před přijetím skutečně muset splňovat kritéria.
Hovoříme-li o integrační kapacitě Evropské unie, považuji za důležité zvážit některé záležitosti, jako např. zásadu, že nová přistoupení nesmí ohrozit projekt evropské integrace. Tím mám na mysli to, že přistoupení nových členských států musí podpořit impuls k rozvoji Unie a sledování jejich cílů, ne je poškodit. Institucionální rámec Unie musí být nejdříve vytvořen a upevněn. Je skutečností, že potřebujeme smlouvu, ať už Lisabonskou nebo jinou vhodnou, a je nutné, aby si Evropská unie mohla rozšíření dovolit, v opačném případě by ohrozilo projekt integrace.
Našim svrchovaným cílem je stálý pokrok. Příští přistoupení dalších států by nemělo být vyloučeno, všechno je však nutné provádět v souladu s pravidly a podmínkami.
Roberta Alma Anastase
(RO) Posílení postavení Evropské unie na mezinárodním poli není možné bez stálého přizpůsobování se globálnímu kontextu dvacátého prvního století.
Geostrategickým prostředkem v této souvislosti je rozšíření, a předchozí rozšíření, včetně toho nedávného roku 2007, bezpochyby dokázalo přínosy tohoto procesu. Je tedy nezbytné, aby tento proces pokračoval, a já vítám opětovné zdůraznění pevného závazku vůči zemím západního Balkánu ve zprávě.
Není však méně důležitou záležitostí poskytnout jasnou evropskou perspektivu evropským partnerům v rámci evropské politiky sousedství, včetně Moldavské republiky.
Připomínám, že hovoříme o evropských zemích, které již stanovily svůj cíl získat evropskou perspektivu a Římská smlouva jasně stanovuje, že o členství ve Společenství může požádat každý evropský stát pod podmínkou, že splňuje kodaňská kritéria.
Žádám tedy Komisi a Radu, aby...
(Předsedající řečníkovi odebral slovo.)
Ioan Mircea Paşcu
Pane předsedající, neúspěch Lisabonské smlouvy v Irsku poskytl těm, jež mají na rozšíření skeptický názor, nečekanou příležitost: Evropská unie musí zastavit zvažování nových členů, protože pro ně jednoduše není místo. Samozřejmě to platí nyní ze striktně právního pohledu, zároveň bychom však měli jasně odlišovat Lisabonskou smlouvou od rozšíření. Za prvé proto, že základem Smlouvy není rozšíření jako takové, ale přizpůsobení Evropské unie globalizovanému kontextu, a za druhé proto, že rozšíření je spíše politická než striktně právní záležitost.
Rozšíření je součástí moci, jež dokazuje atraktivitu, autoritu i integrační kapacitu - které při každé příležitosti připisujeme naší Unii. Strategické plánování, samotná jednání a nové iniciativy v souvislosti s dalším rozšířením by měly pokračovat souběžně s úsilím o ratifikaci Lisabonské smlouvy.
Andrew Duff
Pane předsedající, mohl by pan Jouyet vysvětlit a odůvodnit mimořádnou situaci, jež vznikla ve francouzském parlamentu ohledně použití referenda proti přistoupení Turecka? Nesouhlasí s tím, že volba tak populistického prostředku je pro ratifikaci mezinárodní smlouvy naprosto nevhodná?
Nicolae Vlad Popa
(RO) Rozšíření se ukázalo jako jeden z nejsilnějších politických nástrojů Evropské unie, jež slouží strategickým zájmům Unie, jako je stabilita, bezpečnost a předcházení konfliktům. Ty přispěly větší prosperitě, nárůstu příležitostí i zajištění důležitých dopravních a energetických sítí.
Politika rozšíření Evropské unie byla úspěšná jak pro Evropskou unii, tak pro Evropu jako takovou. V této souvislosti je důležité zachovat politiku otevřených dveří pro kandidátské i potenciálně kandidátské země a pro země s evropskou perspektivou ve východní části kontinentu, což je přístup, jehož samozřejmou podmínkou je splnění požadovaných kritérií a závazků.
Abychom však pokračovali v rozšíření, potřebujeme reálné řešení pro platnost Lisabonské smlouvy.
Monika Beňová
(SK) Zazněla tu slova jako únava z rozšíření, krize a nutnost konsolidace. Jsou to výrazy a postoje velmi depresivní, jež vypovídají spíše o bezmocnosti a elitářství, než o schopnosti aktivně prosazovat projekt jednotné Evropy.
Konsolidace není problémem států, jež přistoupily k Unii v rámci posledních dvou rozšíření. Je to převážně problém pro původní členské státy. Je tedy otázkou, zda a proč konsolidaci potřebují. Co se týče únavy z rozšíření, my se zmítáme v protichůdných názorech a stanoviscích, nikoli státy, jež jsou připraveny plnit veškeré požadavky a podmínky, aby se staly členy Evropské unie.
Například naše jednání vůči Turecku je tragikomické, protože nyní nedokážeme říci, zda budeme po splnění kodaňských kritérií ochotni Turecko přijmout mezi naše elitní řady, takže otázka, nebo všechny otázky, jež...
(Předsedající řečníka přerušil)
Marios Matsakis
Pane předsedající, je uklidňující, že tu z úst francouzského ministra v podstatě zaznělo, že aby Turecko dokázalo svoji vůli pokračovat v úsilí směrem k Evropě, musí normalizovat své vztahy s Kyprem.
Je tedy nepochopitelné a proti jakékoli logice, aby Evropská unie pokračovala v přístupových jednáních se státem, který trvale neuznává jeden z jejích členských států a jeho část stále okupuje. Chápu, že v zemi, v níž je demokracie stále v ohrožována vlastní armádou, je nutné používat metodu cukru a biče, ale naše trpělivost a tolerance má své meze.
Zúčastnili jsme se společných rozhovorů na Kypru. Nastala správná doba, aby Komise a Rada Turecku jasně zdůraznily nutnost ukázat dobrou vůli - nejen na Kypru, ale i Evropské unii jako celku - tím, že okamžitě odsunou své okupační jednotky z ostrova Kypr a realizují protokol z Ankary. Takové kroky bezpochyby urychlí nalezení řešení kyperského problému.
(Předsedající řečníka přerušil.)
Předsedající
Bylo mi řečeno, že máme již velmi málo času, nebude tudíž možné dát slovo všem.
Těm, kteří se o slovo přihlásili, bych chtěl zdůraznit, že mohou svůj projev odevzdat písemně, pro zaznamenání do zápisu ze zasedání.
