Schůze ministrů práce a zaměstnanosti skupiny G20 (Washington, 20.-21. dubna) (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je prohlášení Komise o schůzi ministrů práce a zaměstnanosti zemí G20 (Washington, 20.-21. dubna).
László Andor
člen Komise. - Paní předsedající, nejnovější odhady Mezinárodní organizace práce a Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj uvádějí, že míra nezaměstnanosti v průmyslově vyspělých zemích stále roste a vrcholu dosáhne nejdříve v roce 2011.
Více než 200 milionů pracujících lidí v rozvojových a rozvíjejících se zemích je navíc ohroženo extrémní chudobou. Mohlo by se pak stát, že na celém světě bude žít v chudobě až 1,5 miliardy pracujících. Tato čísla hovoří sama za sebe. Současná krize bezpochyby odhalila největší slabinu naší stále propojenější celosvětové ekonomiky. Nyní panuje jasná shoda, že k vyřešení globálních problémů je potřeba přijmout globální opatření.
Loni v Pittsburghu se představitelé zemí skupiny G20 zavázali, že jakmile začne ekonomika opět růst, budou vytvářena i pracovní místa. Následně se představitelé zemí G20 dohodli, že pro budoucí hospodářský růst vytvoří rámec zaměřený na zaměstnanost.
To vše velmi vítáme. Komise plně podporuje jakýkoli rámec pro opatření, která jsou v rámci oživení ekonomiky zaměřena na kvalitní pracovní místa a lidem na celém světě pomáhají opět získat práci. Tento přístup odráží zjevnou skutečnost, že v současné celosvětové hospodářské krizi je zaměstnání alfou a omegou a že bez vzniku pracovních míst není oživení možné.
V Pittsburghu vyzvali vrcholní představitelé amerického ministra práce, aby svolal schůzku ministrů práce a zaměstnanosti zemí skupiny G20. Jejich úkolem bude vyhodnotit celkovou situaci v oblasti zaměstnanosti a diskutovat o dopadu politických reakcí na krizi a rovněž o případné potřebě dalších opatření. Kromě toho mají ministři posoudit střednědobou politiku zaměstnanosti a rozvoje kvalifikace, programy sociální ochrany a osvědčené postupy tak, aby zaměstnanci měli prospěch z vědecko-technického rozvoje. Toto mimořádné setkání se bude konat ve Washingtonu ve dnech 20. a 21. dubna. Zúčastní se ho také Komise a španělské předsednictví.
Komise úzce spolupracuje s Mezinárodní organizací práce na přípravách setkání, které nám poskytne zejména příležitost podpořit jménem Evropské unie důstojnou práci na celém světě. V této souvislosti je nezbytně nutné používat mezinárodně uznávané základní pracovní normy Mezinárodní organizace práce a usilovat o dosažení cíle, který spočívá v zajištění finančních prostředků na základní sociální zabezpečení. Kromě toho mandát zemí G20 zahrnuje vypracování střednědobé globální strategie vzdělávání ze strany Mezinárodní organizace práce a jiných mezinárodních organizací.
Komise se na tomto úsilí významně podílí prostřednictvím iniciativy Nové dovednosti pro nová pracovní místa. Ta je součástí klíčové strategie Evropa 2020 týkající se programu získávání nových dovedností a pracovních míst. Stěžejním úkolem této strategie je dosáhnout pokroku v oblasti rekvalifikace a zvýšení kvalifikace globální pracovní síly a usnadnit změnu zaměstnání a u mladých lidí přechod ze školy do zaměstnání.
Zapojení sociálních partnerů může přinést obrovskou přidanou hodnotu. My všichni zde víme, jak účinný může být evropský sociální dialog, pokud jde o zlepšení návrhu různých opatření v oblasti zaměstnanosti. Komise je připravena podělit se o své zkušenosti s mezinárodními partnery Evropské unie. Bude také průběžně informovat Parlament o pokroku dosaženém na setkání ve Washingtonu.
Setkání ministrů práce zemí skupiny G20 bude pro nás příležitostí k vypracování nových opatření, která vytvoří pokrizový politický rámec. Tato nová opatření a politiky mohou přispět k vyváženému překonání krize, protože jejich podstatou v rámci oživení hospodářství budou pracovní místa, a mohou pomoci vyrovnat se s dědictvím krize. Cílem je zajistit pro vrcholné schůzky představitelů zemí G20, které se uskuteční koncem tohoto roku v Kanadě a v Koreji, potřebné informace a nasměrování.
Elisabeth Morin-Chartier
Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, vzhledem k nynější hospodářské a finanční krizi nám nezbývá než dojít k závěru, že prvním cílem vrcholné schůzky skupiny G20, kterého musíme dosáhnout, je větší zaměstnatelnost pracovníků.
To je naprosto nezbytné, protože bez pracovního začlenění nemůže dojít k sociálnímu začlenění. Proto dnes, když se na toto setkání skupiny zemí G20 připravujeme, může být naším jediným společným heslem a cílem boj s nezaměstnaností.
Jak jste právě řekl, pane komisaři, nezaměstnanost v Evropské unii a ve světě výrazně vzrostla, ale je zcela zřejmé, že se prohlubují nerovnosti, a to především u mladých lidí, dočasných pracovníků, migrantů a žen.
Když tedy dnes vidíme, že v porovnání se 14,7 % mladých lidí bez práce před dvěma lety, což je samo o sobě již velké procento, jich je dnes nezaměstnaných již 21,4 %, je tempo růstu velmi znepokojující.
Musíme proto v rámci Evropy i celého světa - neboť reakce může být pouze celosvětová - společně vytvořit strategie sbližování a integrace, které budou otevřeně reflektovat skutečnost, že dynamická sociální politika a politika soudržnosti jsou základem rozvoje naší společnosti.
Ráda bych vám také připomněla Světovou dohodu o pracovních místech Světové obchodní organizace, která obsahuje celou řadu strategických možností, které nám mají pomoci při překonání krize.
Jak jsme na tom v souvislosti s návrhem Evropské komise vytvořit rámec nové strategie po roce 2010 založený na sociálním tržním hospodářství, začlenění a transparentnosti?
Doufám, že naši evropští ministři práce a zaměstnanosti budou mít na tomto summitu na paměti, že se budou muset zodpovídat za růst nezaměstnanosti všem těm milionům lidí, kteří v posledních měsících postupně přišli o práci.
Pane komisaři Andore, Evropská unie proto očekává, že budete jednat tak, abychom mohli své spoluobčany uklidnit a pomoct jim opět najít práci.
Alejandro Cercas
Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, také já jsem velmi rád, že máme možnost dnes odpoledne vést tuto rozpravu v rámci příprav na summit, na kterém se všichni společně sejdeme ve Washingtonu ve dnech 20. a 21. dubna.
Dnešní zasedání se koná díky předsedkyni Výboru pro zaměstnanost paní Berèsové, která zde nemůže být z objektivních důvodů přítomna.
Budu hovořit za nás oba. Budu hovořit v jejím jazyce, ve francouzštině, a využiji dokumenty, které připravila, protože jsem přesvědčen, že si její slova vyslechnete s velkým zájmem:
(FR) Pane komisaři, nyní, kdy míra nezaměstnanosti v Evropě brzy překročí 10% hranici, kdy více než jeden a půl miliardy pracujících lidí ve světě žije v chudobě a kdy krize zasahuje dalších 200 milionů chudých pracujících, je proto načase, aby se nejvyšší představitelé zabývali sociálními důsledky krize a přednostně se zaměřili na zaměstnanost.
Oceňujeme přípravné práce, které jste provedli v úzké spolupráci a v duchu dialogu se sociálními partnery.
Na schůzce, které se účastnily hlavy států či předsedové vlád v Pittsburghu, se konečně podařilo sladit makroekonomické otázky se sociálními aspekty. Chceme-li se vyhnout chybám, které vedly ke krizi, musíme bezpodmínečně zabránit tomu, aby krize dále zvyšovala sociální nerovnosti v našich zemích, mezi členskými státy EU a na mezinárodní úrovni.
Musíme zajistit, aby narychlo vytvořená strategie pro ukončení krize nezpůsobila rozpad našeho sociálního modelu, neboť původ této krize - kterou procházíme už třetím rokem - je skutečně sociální. Nestačí regulovat finanční produkty; musíme se dostat až na samou podstatu darebáctví.
Bohužel se obáváme, že přes četné zprávy organizací, jako je například Mezinárodní organizace práce (MOP) a Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), které upozorňují na prohlubování sociálních nerovností, chybí dostatek politické vůle, pokud jde o sociální rozměr. Důkazem toho je velmi špatná viditelnost sociálních otázek, o nichž se nezmiňují dokonce ani oficiální webové stránky G20. Stejně tak je nepřijatelné nedávné rozhodnutí Rady pro hospodářské a finanční záležitosti ECOFIN ukončit mimořádná opatření na podporu zaměstnanosti určená na rychlou obnovu veřejných financí.
Ministři financí a ministři zaměstnanosti a sociálních věcí spolu hrají nebezpečnou hru.
Pane komisaři, spoléháme na vás a na španělské předsednictví, že se proti tomuto krátkodobému přístupu postavíte a v rámci evropských a mezinárodních opatření zařadíte sociální otázky mezi priority.
Marian Harkin
jménem skupiny ALDE. - Paní předsedající, je naprosto zásadní, aby se ministři práce a zaměstnanosti zemí skupiny G20 zaměřili ve svých plánech hospodářské obnovy v první řadě na kvalitní pracovní místa.
Jak jistě víte, pane komisaři, situace mnoha pracovníků je neutěšená: roste nezaměstnanost, snižuje se pracovní doba, výrazně klesají platy, pracující lidé žijí v chudobě, jak jste sám zmínil, a možnosti dalšího vzdělávání jsou nedostatečné či neexistují. Zároveň pracující lidé vidí, jak se bankám doplňuje chybějící kapitál, zatímco malé a střední podniky - hnací motory hospodářského růstu - mají nedostatek finančních prostředků a lidé přicházejí o práci.
Fiskální disciplína a omezování výdajů nesmí nahradit pobídkový plán pro vznik nových pracovních míst, přestože se tak děje v mnoha zemích, včetně mé vlastní - Irska. Komise chválí naši fiskální disciplínu, ale pracovní místa rychle mizí. Zajišťujeme vyrovnaný rozpočet, ale cenu za to platí naši pracovníci. Ministři zemí skupiny G20 musí přijmout pevný závazek na podporu důstojné práce a jako prioritu si stanovit zvýšení počtu pracovních míst spolu s minimálním příjmem, sociální ochranou a vzděláváním či rekvalifikací pro ty, kteří nemají práci.
A konečně souhlasím s vámi, že se ministři musí zavázat k provádění politik, které jsou v souladu se základními zásadami a právy Mezinárodní organizace práce, a nesmí připustit, aby současná hospodářská krize byla používána jako záminka k oslabení nebo přehlížení mezinárodně uznávaných pracovních norem.
Ilda Figueiredo
Je nejvyšší čas, aby vedoucí představitelé Evropské unie uznali, že také oni hráli úlohu v závažné sociální krizi, k níž dochází po celé Evropě a ve světě. Je to důsledek finanční a hospodářské krize, k níž přispěli deregulací finančních a obchodních trhů a prosazováním dohod o volném obchodu s třetími zeměmi bez ohledu na zájmy pracujících nebo veřejnosti.
Rostoucí nezaměstnanost a nejistá a špatně placená práce zvyšuje chudobu a je přímým důsledkem neoliberálních politik a krize kapitalismu. Mezinárodní organizace práce (MOP) a Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj mají za to, že nezaměstnanost v průmyslově vyspělých zemích dosud nedosáhla svého vrcholu a že brzy může být více než 200 milionů pracovníků uvrženo do extrémní chudoby. To znamená, že počet chudých pracujících by mohl dosáhnout až 1,5 miliardy, přičemž nejvíce by se to dotklo žen a mladých lidí.
Je načase zastavit zhoršování situace v oblasti sociálních a pracovních práv, kterého jsme svědky. Prioritou se musí stát kvalitní pracovní místa s právy a musí být uvedena do souladu přinejmenším s úmluvami MOP. Bez vytváření nových pracovních míst s právy není z této krize východiska.
Kinga Göncz
(HU) Myslím, že jsme všichni rádi, že se ministři pro zaměstnanost a sociální věci scházejí nyní na schůzce skupiny zemí G20, a že tak získali rovnoprávné postavení jako ministři financí, což dosud neplatilo. Zdá se, že musela přijít hospodářská krize, aby bylo možné hovořit o globálních ekonomických opatřeních, a to nejen s ohledem na ekonomiku a finance, ale také s ohledem na sociální otázky a na otázky zaměstnanosti. To je důležité zejména nyní, kdy se zdá, že ekonomické tlaky krize ustupují, zatímco nezaměstnanost a chudoba i nadále rostou. Víme, že to bude mít dlouhodobé sociální i politické důsledky. Na celém světě jde toto ruku v ruce s extremismem, což rovněž představuje dlouhodobou hrozbu.
Je důležité, aby ministři pro zaměstnanost a sociální věci vytvořili odvětvové politiky, které mohou napravit situaci v oblasti zaměstnanosti a snížit chudobu. Dovolte mi, abych uvedla konkrétní příklad, který zazněl na summitu skupiny zemí G20, a to příklad nástroje pro mikrofinancování, který nejen zvyšuje sociální soudržnost, ale také soběstačnost, a z tohoto důvodu může být rovněž důležitý. Je však politováníhodné, že Parlament nedokáže přijmout nějaký postoj a předložit jej na schůzce skupiny zemí G20, ale vyjadřuje se k této záležitosti pouze ústně. Nicméně se domnívám, že i tak je to více než všechny naše kroky, které jsme udělali v minulosti.
Elizabeth Lynne
Paní předsedající, jak všichni konstatujeme, finanční krize dopadla velice tvrdě na běžné občany.
Proto musíme zajistit, aby první jednání, které bude svoláno, tedy - jak právě zaznělo - jednání ministrů pro zaměstnanost zemí skupiny G20, přineslo pozitivní výsledky. Jenom doufám, že tyto pozitivní výsledky opravdu budeme mít. Jsem ráda, že ministři nemají v úmyslu soustředit se jen na finanční sektor, ale že se budou zabývat také sociálními dopady na lidi.
Víme, že v mnoha zemích po celém světě je rekordní nezaměstnanost. Musíme zkoumat, jakým reálným způsobem dostat lidi do práce - na skutečná pracovní místa. Je například potřeba, aby vzdělávací programy byly přiměřené a opravdu pokrývaly momentální potřeby. Měli bychom se zajímat o osvědčené postupy v zemích, které již různá opatření zavedly, a snažit se je přenést do dalších zemí, a pokusit se tak pomoci těm, kteří jsou odsunuti na okraj společnosti. V těchto zemích se tím zabývali, tak proč se od nich neučíme?
Musíme zajistit, aby byly skutečně prováděny hlavní úmluvy MOP. Musíme zajistit, aby byla prováděna Úmluva OSN o právech osob se zdravotním postižením. Musíme zajistit, aby ti, kdo v tuto chvíli nejsou chráněni, byli chráněni v budoucnu.
Thomas Händel
(DE) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, summit skupiny zemí G20 v Pittsburghu nabídl dobrý model. Požadoval vytvoření plánů hospodářské obnovy s cílem podporovat důstojnou práci, která přispěje k jistotě a vytváření pracovních míst, a jako prioritu stanovil růst zaměstnanosti.
Vyzývám proto evropské ministry práce, aby přiměli členy skupiny zemí G20 za prvé nevracet se ke svým souborům opatření na hospodářskou obnovu, ale usilovněji se snažit a ve větší míře vytvářet pracovní místa; za druhé snažit se poskytnout finančně zajištěnou krátkodobou práci s cílem zabránit ztrátě pracovních míst; za třetí podporovat veřejné investice do vytváření pracovních míst a udržitelného ekologického růstu, a za čtvrté posílit a rozšířit opatření týkající se sociálního zabezpečení tak, aby tato opatření byla dostupnější. Tím bude také chráněna kupní síla v rámci vnitřního trhu i zaměstnanost a posílen boj s chudobou. Pro evropské ministry práce je v zájmu posílení sociálního dialogu nepochybně velmi důležitá spolupráce se sociálními partnery, a to v ještě větší míře, než požadoval pan komisař.
Sylvana Rapti
(EL) Paní předsedající, vážená Komise, ve Washingtonu bude dne 20. dubna premiéra. Poprvé se na konferenci sejdou ministři pro zaměstnanost 20 nejbohatších oblastí světa. Hlas Evropy tam musí zaznít hlasitě a silně. V příštích třech letech hrozí, že v Evropě zanikne čtyři a půl milionu pracovních míst, což bude mít nepříznivý dopad na růst, naruší to sociální soudržnost a vyvolá sociální nepokoje.
Vytváření pracovních míst musí být pro Evropu prioritou. Je nezbytně nutné stanovit realistické, konkrétní, měřitelné cíle, a to dlouhodobé i bezprostřední. Musíme být co nejrychleji schopni zajistit občanům Evropy slušnou práci. Musíme být co nejrychleji schopni zajistit zaměstnanost a pracujícím nárok na důchod.
Téměř zapomínáme na samozřejmost, že práce je hybnou pákou růstu. Myslím si, že konečně musíme pochopit, že nemůžeme hovořit o hospodářské politice, aniž bychom neustále měli na mysli problematiku zaměstnanosti.
Na závěr bych chtěla říci, že jinak budeme místo o zasedání Rady ministrů pro zaměstnanost hovořit o zasedání Rady ministrů pro nezaměstnanost.
Patrick Le Hyaric
(FR) Paní předsedající, podle mého názoru žádné trvalé řešení nezaměstnanosti a nízké zaměstnanosti nenajdeme, dokud nezměníme současný přístup, který upřednostňuje kapitál před prací, a dokud nezavedeme novou formu přerozdělení bohatství, což zahrnuje zvýšení platů, větší míru sociální ochrany a zvýšení minimálních dávek. Právě to vytvoří podmínky pro udržitelné oživení, které zajišťuje velké množství pracovních míst. Sociální pokrok je předpokladem pro ukončení hospodářské krize, nikoli naopak.
Skupina zemí G20 by měla být působit jako pobídka k mobilizaci mezinárodního bankovního sektoru ve prospěch selektivního úvěru, který by zvýšil zaměstnanost a investice do vytváření pracovních míst a pomohl propagátorům nové ekonomiky, která bude šetrná k životnímu prostředí.
Zároveň by měly být zdaněny spekulativní kapitálové toky, aby mohly být přesměrovány na boj proti chudobě.
Navrhuji, abychom zkoumali a hodnotili systém sociálního zabezpečení v souvislosti s odbornou přípravou pro budoucí pracovní místa a zároveň rozvíjeli veřejný výzkum, který je klíčový pro novou trvalou a udržitelnou ekonomiku.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Vedoucí představitelé zemí skupiny G20 stanovili v Pittsburghu v září 2009, že hlavní prioritou v plánech hospodářské obnovy musí být zachování stávajících pracovních míst a vytváření nových.
Přes prognózy Mezinárodního měnového fondu hovořící o 3% hospodářském růstu odhady OECD a MOP uvádějí, že míra nezaměstnanosti i nadále rychle poroste až do první poloviny roku 2011.
Hospodářská a finanční krize tvrdě dopadla na evropské firmy, o rozpočtech členských států jako důsledku ani nemluvě.
Ministři práce a sociálních věcí zemí skupiny G20 by měli požádat o to, aby byla podpora poskytovaná podnikům v obtížích způsobených hospodářskou krizí prodloužena až do doby, kdy míra nezaměstnanosti začne znovu klesat.
Kromě toho se domnívám, že tito ministři musí nalézt opatření na podporu státních zaměstnanců i zaměstnanců placených z veřejných prostředků, jako jsou učitelé a lékaři, kteří přicházejí o zaměstnání v důsledku snížení rozpočtů přidělených veřejným institucím.
Zigmantas Balčytis
(LT) Musíme přivítat skutečnost, že poprvé se na setkání skupiny zemí G20 scházejí ministři práce a zaměstnanosti. Na summitu v Pittsburghu se představitelé jednotlivých zemí dohodli, že důraz v národních plánech hospodářské obnovy je třeba klást na zachování a vytváření pracovních míst. Od tohoto summitu se však situace zhoršila, a to v Evropské unii i celosvětově. V některých členských státech počet nezaměstnaných, který denně narůstá, dosáhl kritické úrovně a plány krizového řízení některých národních vlád situaci občanů výrazně zhoršují, neboť důchody a jiné důležité sociální jistoty se snižují. Malé a střední podniky hromadně ukončují činnost. Domnívám se, že summit skupiny zemí G20 by se měl zaměřit hlavně na dohodu o konkrétních opatřeních na stabilizaci nezaměstnanosti, neboť zklamání a strach nepřispívají k rychlému hospodářskému oživení našich zemí.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) V první řadě samozřejmě vítám skutečnost, že se poprvé na schůzce skupiny zemí G20 setkají ministři práce a zaměstnanosti nejmocnějších zemí světa, aby jednali o nejzávažnějších problémech, jinými slovy, o tom jak překonat nezaměstnanost a zvýšit zaměstnanost. Ve skutečnosti se toto setkání uskuteční ve velice obtížné situaci, neboť jen v samotné Evropské unii je bez práce asi 5,5 milionů lidí. Neustále se zvyšuje také počet dlouhodobě nezaměstnaných. Tento týden bylo v Litvě, v zemi, ze které pocházím, registrováno 300 000 nezaměstnaných. Moje země tuto situaci nikdy předtím za celých 20 let od vyhlášení nezávislosti nezažila. Proto je velmi důležité, aby ministři nejmocnějších zemí na tomto společném setkání stanovili konkrétní opatření, která je třeba přijmout, aby občané v zemích EU nejenom měli nějakou práci, ale aby měli vhodnou práci, kvalitní práci, slušně placenou práci, která by je uživila, a nemuseli žít v chudobě. Proto doufám, že na tomto setkání budou takováto konkrétní rozhodnutí přijata.
László Andor
člen Komise. - Pane předsedající, jsem rád, že dnes proběhla diskuse o schůzce ministrů práce a zaměstnanosti ve Washingtonu, protože to nebude jediný summit, kde zazní hlasy poslanců Parlamentu na toto důležité téma. Brzy se bude konat další summit, jehož účastníci by se také měli dozvědět, co jste dnes řekl. Mám na mysli zítřejší summit v Bruselu, kde bude příležitost podpořit program Evropa 2020 prostřednictvím radikálních a široce koncipovaných pilířových a klíčových iniciativ na podporu zaměstnanosti a snížení chudoby a závažných cílů, které tato strategie zahrnuje.
Je nutno si uvědomit, jak vážné krizi světová ekonomika v posledních dvou letech čelí, a nejde jen o zhoršující se statistická čísla. Plně souhlasím s paní Gönczovou, že si musíme být vědomi také politického rizika, rizika, které tato krize představuje pro evropskou civilizaci.
A doufám, že vedoucí představitelé, kteří se zítra sejdou, to pochopí a vyvodí z této situace velmi odpovědné závěry. Bez toho by bylo velice obtížné zastupovat evropské hodnoty po celém světě, bylo by velmi obtížné důvěryhodně vyjadřovat odhodlání plnit závazky k řešení nezaměstnanosti a chudoby v rámci skupiny zemí G20.
Setkání ministrů práce zemí G20 je velkým krokem vpřed. Zda jsme v rovnoprávném postavení s ministry financí, a můžeme je tedy na jednání přizvat, to se teprve uvidí, ale je velmi důležité, že tento krok byl učiněn a že existuje možnost předávat si zkušenosti a vyměňovat si názory.
Je pravda, že finanční krizi nejprve řešily vlády a fiskální pravomoc zaměřil stát na stabilizaci bankovního sektoru. Bankám byl doplněn chybějící kapitál a prioritu měla finanční stabilita.
Nyní se naší prioritou musí stát vytváření pracovních míst. Naší prioritou se musí stát strategie pro překonání krize, která neohrožuje stávající pracovní místa a nenarušuje schopnost investovat. Musíme proto nejprve rozhodnout o vytvoření finančního řádu s cílem obnovit stabilitu a eliminovat tlak na vlády členských států provádět nepřiměřené škrty, které ovlivňují sociální oblast a zaměstnanost.
Plně souhlasím s tím, že Mezinárodní organizace práce je základním kamenem při vytváření norem MOP a že je velmi důležité tyto normy při mezinárodních jednáních zmiňovat. Jedná se o spolehlivý standard při postupu vpřed v oblasti zaměstnanosti a sociálních vztahů.
Setkání skupiny zemí G20 nám poskytuje výbornou příležitost zapojit se do diskusí ve vnějším světě, a to nejen do diskusí o pracovních vztazích, ale také o finanční regulaci a takových záležitostech, jako je daň z finančních transakcí, o nichž se v jiných částech světa hovoří otevřeněji a které by si v rámci Evropské unie občas zasloužily větší pozornost.
Jsem proto vděčný za připomínky, které jsem vyslechl, a za myšlenky, které budu tlumočit ostatním partnerům ve skupině G20.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Ádám Kósa  
písemně. - (HU) Podle mého názoru je důležité uvědomit si, že ti, kdo dnes rozhodují, nedrží krok s vývojem ve světě, s vývojem ekonomiky a technologií. Už i energetické společnosti budou brzy schopné plánovat mnohem dál do budoucna než mezinárodní političtí činitelé. Bohužel neschopnost uznat tuto skutečnost se jasně odráží i v současné strategii EU 2020. Je třeba, aby Evropská unie hleděla dále dopředu a byla ochotna přinášet oběti v zájmu trvale udržitelnější společnosti. Musíme se stále více soustředit na infrastrukturu a vytváření pracovních míst, nikoli na rostoucí spotřebu, která spoléhá na dovoz. Volný obchod bez jakéhokoli omezení ostudně likviduje pracovní místa, ničí životní prostředí, ohrožuje zdraví spotřebitelů a zhoršuje přístupnost, a to jedině proto, aby byla zaručena cena nějakého výrobku nebo služby. Nemůžeme se vracet k extrémům z doby divokého kapitalismu - do světa Olivera Twista! Jinak skončí strategie EU 2020, tak jako Lisabonská strategie, nezdarem.
