Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Jatkakaamme istuntoa. Minun on kerrottava teille, että järjestelmässä on jokin ongelma jossain päin rakennusta. Järjestelmän asentaneet henkilöt ovat jo jonkin aikaa yrittäneet jäljittää ongelmakohtaa. Kyseessä näyttää olevan ajoittainen häiriö. Toivon, että se saadaan korjattua mahdollisimman pian.
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu. Onko huomautettavaa?

Watson
Arvoisa puhemies, pöytäkirjan liitteen sivulta 27 käy ilmi, että ääneni on kirjattu annetuksi Morillonin mietintöön esitetyn tarkistuksen 20 puolesta. En kannata tässä tarkistuksessa olevia näkemyksiä ja toivoisin, että ääneni merkittäisiin annetuksi sitä vastaan.

Puhemies
Asia korjataan seuraavaan pöytäkirjaan, jäsen Watson.

Thors
Arvoisa puhemies, haluan merkittäväksi pöytäkirjaan jäsen Van der Laanin ja itseni puolesta, että äänestimme Morillonin mietintöön esitettyä tarkistusta 15 vastaan. Haluamme merkittäväksi pöytäkirjaan, että äänestimme Leyla Zanan ja muiden kurdivankien vapauttamisen puolesta.

Cox
Arvoisa puhemies, siitä voisi olla hyötyä, jos voisin esittää työjärjestyspuheenvuoron tästä asiasta. Ryhmäni toimi eilisessä äänestyksessä, kuten usein aikaisemminkin, automaattiohjauksella, mutta huomasimme, että muutamat meistä olivat menneet metsään siinä äänestyksessä, joka koski GUE-ryhmän esittämää tarkistusta 15, jonka aiheena oli muun muassa Leyla Zanan vapauttaminen. Äänestimme väärin.
Asia on jo korjattu minun osaltani, mutta pyytäisin teitä ilmoittamaan virallisesti ELDR-ryhmän kollegoille, että he voivat ottaa yhteyttä asianomaiseen yksikköön. Jotkut jäsenet ei ole nyt paikalla osittain istunnon keskeyttämisen vuoksi ja osittain siksi, että tätä asiaa ei voitu etukäteen aavistaa. Olisin tyytyväinen, jos voisitte tehdä näin.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)   

Myller
Arvoisa puhemies, minulla on enemmänkin tulevaisuuteen kuin menneisyyteen liittyvää asiaa eli haluaisin varmistaa, että BSE-äänestys toimitetaan tänään päivä-äänestyksissä. Tässähän on kyse kansalaisten kannalta erittäin tärkeästä ja kiinnostavasta asiasta, ja olisi kohtuullista, että voisimme saada sen päätökseen tänään päivällä.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)

Yleisön oikeus saada tietoja parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Cashmanin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0318/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yleisön oikeudesta saada tietoja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoista (KOM(2000) 30 C5-0057/2000 2000/0032(COD)).

Cashman
Arvoisa puhemies, minulla on kunnia esitellä tämä mietintö, jonka aiheella on ratkaiseva merkitys edustamillemme ihmisille ja varsinkin unionin tulevaisuudelle. Pyrkimyksenäni on ollut mietinnön koko valmistelun ajan saada aikaiseksi poliittisesti kypsä ja toimielinten ja kansalaisten kannalta ehdottoman järkevä ja käytännöllinen ehdotus. Uskon, että mietintöni ilmentää näitä tavoitteita ja kanssani yhteistyötä tehneen lausunnon valmistelija Maij-Weggenin näkemyksiä, ja annan hänelle erityiset kiitokseni.
Korostaisin, että kyseessä on lainsäädäntöteksti; sen on oltava yksityiskohtainen ja vedenpitävä. Se ei ole tiedote. Tiedote annetaan myöhemmin. Minusta on kuitenkin valitettavaa, että jotkut ovat esittäneet mietinnön väärässä valossa lyhytnäköisen poliittisen eduntavoittelun vuoksi. Muutamat halpamaiset otsikot tai rivit saavat nämä henkilöt erkaantumaan tosiasioista. Mietinnön kiireellisyys korostuu entisestään ajateltaessa neuvoston elokuussa hyväksymiä sääntöjä eli niin sanottua "Solana-päätöstä". Mietinnössä todetaan erityisesti, että elokuussa tehty päätös samoin kuin tietyt muut päätökset on kumottava.
Pyrimme muuttamaan perinnettä. 15 jäsenvaltion ryhmänä me suhtaudumme eri tavoin kysymykseen yleisön oikeudesta saada tietoja asiakirjoista, mutta olen mielissäni siitä, että Euroopan parlamentti näyttää laajasti vastustavan niitä voimia, jotka pyrkivät pitämään toimielinten ovet suljettuina yleisöltä. Oikeus saada tietoja asiakirjoista ja toimielinten toiminnasta antaa kansalaisille mahdollisuuden asettaa EU:n hallintoelimet vastuuseen ja lisää tehokkuutta. Olen edelleenkin vakuuttunut siitä, että olemme jäsen Maij-Weggenin ratkaisevalla tuella saaneet aikaiseksi kypsän ja järkevän tekstin ja esittäneet mullistavia muutoksia toimielimiin mutta myös todellisia ja konkreettisia etuja Euroopan kansalaisille.
On selvää, että perustamissopimuksen 255 artiklan perusteella kansalaisten oikeutta tutustua toimielinten asiakirjoihin voidaan tulkita laajemmin, ja siksi haluaisinkin esitellä joitakin mietintööni sisältyviä muutoksia. Kaikki 255 artiklassa tarkoitetut toimielimet ja elimet olisi mainittava nimeltä asetuksessa, ja siihen olisi sisällytettävä komiteoiden ja työryhmien lisäksi kaikki toimielinten perustamat virastot. Kaikkien toimielinten asiakirjojen olisi oltava julkisia, ellei sille, miksi niiden ei pitäisi olla julkisia, ole hyvää syytä, joka perustuu haittatestiin ja rajalliseen määrään poikkeuksia. Nämä poikkeukset ovat harkinnanvaraisia, eivät pakollisia, kuten ehkä muut teille uskottelevat.
Termi "asiakirja" olisi tulkittava laajasti, ja sen pitää sisältää toimielinten sisäiseen käyttöön laaditut asiakirjat; tosin epäviralliset asiakirjat, kuten henkilökohtaiset pohdinnat ja aivoriihet, voidaan jättää termin ulkopuolelle. Kuten komission ehdotuksessakin sanotaan, olisi perustettava asiakirjarekisteri. Rekisterin pitäisi sisältää asiakirjat, jotka ovat suoraan saatavilla. Rekisteriin tulisi sisällyttää myös asiakirjat, jotka on luokiteltu ei-julkisiksi, mainiten sovellettava poikkeus. Tällöin yleisö saa tiedon asiakirjoista ja voi valittaa niiden luokituksesta ei-julkisiksi. Asiakirjojen tulee lisäksi olla luettavissa Internetin avulla käyttäjäystävällisellä tavalla tai perinteisin keinoin, ja parlamentti valvoo jatkuvasti mikä on äärimmäisen tärkeää uutta prosessia ja asetuksen täytäntöönpanoa.
Haluaisin selventää muutamia muita näkökohtia. Mietinnössäni esitetyllä luokitusjärjestelmällä on tarkoitus helpottaa asiakirjoihin tutustumista. Asiakirjapyynnön myötä poikkeuksen soveltaminen asetetaan kyseenalaiseksi. Kun jotakin asiakirjaa pyydetään, poikkeuksen soveltamista on harkittava tapauskohtaisesti. Meidän on varmistettava, että nykyisten ja tulevien toimielinten välisten sopimusten oikeudellisena perustana on 255 artikla sen varmistamiseksi, että toimielinten välillä sovitaan johdonmukaisista puitteista ja että kansalaisille taataan mahdollisimman laaja tiedonsaantioikeus.
Muutamat jäsenet ovat sanoneet, että tekstini myötäilee liikaa neuvoston ja komission kantaa. Itse asiassa neuvoston ja komission ennakoimat perusongelmat mietinnössäni ovat, kiinnostavaa kyllä, juuri ne samat ongelmat, joita on ilmennyt parlamentin enemmistön ja parlamentin muutamien pienempien ryhmien välillä. Kehotan näin ollen neuvostoa ja komissiota suhtautumaan myönteisesti muutokseen. Unionin on tultava lähemmäksi kansalaisia. Sen on oltava vastuullisempi ja avoimempi, varsinkin kun se kohta laajenee. Meidän on tartuttava yhdessä tähän tilaisuuteen ja ratkaistava yhdessä siihen liittyvät ongelmat. Kehotan parlamenttia kannattamaan mietintöäni.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, kesti kauan ennen kuin Euroopan komissio teki ehdotuksen hallinnollisesta avoimuudesta. Moni parlamentin jäsen on pyytänyt sitä jo vuosikausia. Minä itse jätin jopa täydellisen ehdotusaloitteen tämän istuntojakson alussa perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa. Komissio ilmoitti silloin antavansa puolen vuoden sisällä konkreettisen ehdotuksen, ja se on pitänyt sanansa.
Harmi vain, että sisältö ei vastaa odotuksiamme. Sitä on arvosteltu varsin paljon toimittajajärjestöissä, kansalaisjärjestöissä, monissa jäsenvaltioissa ja myös meidän parlamentissamme. Ei siis olekaan kovin kummallista, että tarkistuspaketti on laaja, niin laaja, että asetusta kyllä mukautetaan tuntuvasti. Sitä mukautetaan vastaamaan joidenkin jäsenvaltioiden lakeja hallinnollisesta avoimuudesta mutta myös Yhdysvalloissa voimassa olevaa lakia tiedonvapaudesta. Sillä miksi soisimme omille Euroopan kansalaisillemme vähemmän avoimuutta Brysseliin nähden kuin Yhdysvaltojen kansalaiset saavat Washingtoniin nähden?
Tarkistuksia on siis hyvin monta, ja haluan kiittää kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunnan esittelijää, Michael Cashmania, siitä tavasta, jolla hän on tehnyt yhteistyötä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan ja minun kanssani. Käsiteltävänä oleva mietintö on itse asiassa kummankin valiokunnan työtä.
Mitkä sitten ovat tärkeimpiä tarkistuksia? Kaikkein tärkein tarkistus on tietysti 4 artiklassa, jossa komissio esitti 17 poikkeusta asiakirjojen julkisuuteen ja me vähensimme määrän kuuteen poikkeukseen.
Sotilaallisia ja puolustuksellisia seikkoja koskevan tiedon osalta ehdotamme lisäksi toimielinten välistä sopimusta neuvoston ja parlamentin välille, jotta salaiset tiedot voidaan kertoa niin kutsutulle erityisvaliokunnalle. Se voi sitten arvioida, onko tämä salassapito oikeutettua. Sillä tavalla parlamentista tulee myös yhdysside neuvoston ja kansalaisten välille, ja juuri sen takia tämä asia kuuluu tähän asetukseen.
Toinen tärkeä tarkistus on ehdotus siitä, että asetusta ei sovellettaisi pelkästään neuvostoon, komissioon ja parlamenttiin vaan myös kaikkiin ulkoisiin toimielimiin. Miksi emme pakottaisi avoimuuteen niitä elimiä, joita rahoitetaan komissiosta käsin ja joiden henkilökunta koostuu eurooppalaisista virkamiehistä? Mielestäni tämä on erittäin tärkeä kohta, ja sen sääntelemiseksi tähän asetukseen pitää lisätä aikamoinen liite.
Sitten luokituksesta. Lyhyesti sanottuna, voin yhtyä täysin siihen, mitä Michael Cashman sanoi. En myöskään ymmärrä kovin hyvin liberaalien ja vihreiden esittämää kritiikkiä, koska tuo luokitushan on avoimuudelle päinvastoin tärkeää. Sen takia neuvosto inhoaa sitä niin paljon.
Viides tärkeä tarkistus on mielestäni vuosittain annettava kertomus, jonka on määrä käsitellä nimenomaan niitä asiakirjoja, joiden pitää pysyä salaisina tai jotka ainakin pysyvät salaisina. Silloin voidaan vielä kerran vuodessa tarkistaa, onko salassapidon tarve todellista vai ei.
Euroopan komissio on saattanut epävirallisesti tietoomme, että se ei ole vielä aivan valmis kannanotossaan parlamenttiin nähden. Ehkä ei ole hyvä, mutta jos kollega Cashman on myös sitä mieltä, niin voimme katsoa, voidaanko loppuäänestystä mahdollisesti lykätä.
Lopuksi, arvoisa puhemies, tämä ehdotus on tärkeä ennen kaikkea unionin demokraattisuuden kannalta. Siitä siinä on kysymys, kansalaisista, ja sen takia toivon, että parlamentin suuri enemmistö äänestää sen puolesta.

Hautala
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, oikeus saada tutustua Euroopan unionin toimielinten asiakirjoihin on edellytys sille, että kansalaiset voivat ylipäätään seurata päätöksentekoa ja vaikuttaa siihen. Tällä hetkellä me olemme luomassa avointa ja modernia hallintoa, jonka luonnollinen osa on se, että kansalaisilla on tämä suora oikeus. Luonnollisesti tälle oikeudelle tulee asettaa rajat, ja myös siitä me olemme tänään keskustelemassa. Tällä hetkellä Euroopan unionissa on jo olemassa asiakirjajulkisuuskäytäntöä, ja on syytä muistaa, että rohkeat kansalaiset ja monet edistykselliset jäsenvaltiot ovat jo monta vuotta taistelleet sen puolesta, että avoimuus lisääntyy. Emme aloita tätä keskustelua tyhjästä, mutta voimme pitää velvollisuutenamme sitä, että avoimuus lisääntyy ja Amsterdamin sopimuksen vaativat kriteerit täyttyvät.
Mietintö, jota nyt tarkastelemme, vie tilannetta monessa suhteessa parempaan suuntaan. On erittäin hyvä, että mietinnössä todetaan, että asiakirjajulkisuus ja velvollisuus luovuttaa asiakirjoja koskee kaikkia toimielimiä, ei ainoastaan kolmea päätoimielintä. On myös erittäin hyvä, että toimielimet velvoitetaan, tai pikemminkin niille annetaan mahdollisuus, luovuttaa asiakirjoja myös niille henkilöille, jotka eivät asu Euroopan unionin alueella tai eivät ole Euroopan unionin kansalaisia. Tätä periaatetta pitäisi vielä entisestään vahvistaa: arvoisat kollegat, voitte hyvin kuvitella, että joku Euroopan unionin kansalainen jonakin päivänä tarvitsisi tietoa vaikkapa siitä, mitä Yhdysvaltain hallinto on tekemässä. Itse asiassa ei ole mitään syytä rajoittaa asiakirjajulkisuutta maantieteellisesti.
Mietinnössä ei kuitenkaan selvitetä riittävästi sitä, että mahdolliset erilliset säännöt, jotka jäävät voimaan tämän asetuksen voimaanastuessa, täyttävät suuremman avoimuuden kriteerit. Tämä asia on epäselvä, ja on mahdollista, että voimaan voi jäädä myös rajoittavampia sääntöjä, ja muun muassa tähän kohtaan me olemme esittäneet tarkistuksia. Mitä tulee asiakirjan määritelmään, se on hyvin olennainen kysymys, ja jo pelkästään siitä voitaisiin varmasti kiistellä kokonainen vuosi, ja näin on varmasti tehtykin. On olennaista, että toimielimille tunnustetaan tietty mahdollisuus harjoittaa niin sanottua omaa sisäistä ajattelutoimintaa, mutta tässä täytyy olla erittäin varovainen, koska saatamme luoda tilanteen, jossa päätöksiin johtavat valmisteluasiakirjat suljetaan avoimuuden ulkopuolelle, ja tällöin ei tietenkään voida vaikuttaa päätöksentekoon. Mielestäni mietinnössä mennään liian pitkälle myös sen suhteen, että tunnustetaan niin sanotuille kolmansille tahoille oikeuksia rajoittaa asiakirjojen saantia. Voi olla neuvoston ja komission tehtävä puolustaa tällaisia rajoituksia, mutta mielestäni se ei ole parlamentin eikä kansalaisten intressissä.
Poikkeuslista, kuten Maij-Weggen sanoi, on hyvin olennainen, ehkä tärkein osa tätä työtä. Siinä on menty huomattavasti parempaan suuntaan, mutta haluan kiinnittää erityisesti huomiota siihen, että jos haluamme, että kansalaiset voivat seurata jatkossa turvallisuuspolitiikan yleistä kehitystä, siis yleistä kehitystä, niin poikkeus, joka koskee puolustusta, turvallisuutta ja sotilasasioita, on aivan liian laaja. Se pitäisi määritellä tarkemmin tai siihen pitäisi liittää haittatesti.
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsenten oikeus saada salaisia asiakirjoja on hyvin tärkeä asia, mutta se ei voi korvata kansalaisten suoraa oikeutta saada tietoja. Tämä mietintö vaatii vielä lisää työstämistä myös parlamentissa, ja sen tähden uskon, että sitä täytyy vielä täälläkin parantaa.

Malmström
Arvoisa puhemies, avoimuuteen perustuva demokraattinen hallintotapa on edellytyksenä sille, että kansalaiset voivat seurata julkista päätöksentekoprosessia ja osallistua siihen. Mahdollisuus tutustua julkisiin asiakirjoihin lisää luottamusta ja oikeutusta, joita EU:lla ei valitettavasti nykyään ole liikaa.
Tutkimukset ovat osoittaneet, että avoimen hallinnon ja korruption vähyyden välillä on olemassa selvä yhteys. Cashmanin mietintö ei sen vuoksi ole mikä tahansa mietintö. Tässä mietinnössä on määritelty tulevan eurooppalaisen julkisuusperiaatteen ydin, toisin sanoen periaatteen, jonka mukaan kaikkien asiakirjojen pitää olla julkisia. Poikkeuksia saa olla vain vähän, ja niiden on oltava selkeästi säänneltyjä. Kaikki asiakirjat on rekisteröitävä. Muutoksenhakua koskevat hakemukset on käsiteltävä tapauskohtaisesti. Hylkäämiset on perusteltava.
Me ulkoasioiden valiokunnassa vastustamme sitä, että ulko- ja turvallisuuspolitiikan kysymysten pitäisi automaattisesti ja ryhmänä muodostaa poikkeus julkiseen avoimuuteen. Sitä olisi mahdoton hyväksyä. Tälläkin alueella jokainen asiakirja on käsiteltävä erikseen. Olemme sen vuoksi esittäneet ikään kuin demokraattisena "pelastusrenkaana" ehdotuksen, että ne asiakirjat, joita ei - tutkinnan jälkeen - voida julkaista, jaettaisiin pienemmälle ryhmälle parlamentin jäseniä. On kuitenkin tärkeää, että tämä ei mitenkään korvaa pyrkimystä, jonka mukaan mahdollisimman monet asiakirjat olisi julkistettava laajalle yleisölle: lehtimiehille, eturyhmille ja yksittäisille kansalaisille.
EY:n perustamissopimuksen 255 artiklassa käsitellään kansalaisten oikeutta tutustua asiakirjoihin. Toimielinten oikeuksia pitää kehittää edelleen erityisin määräyksin.
Cashmanin mietintö on ensimmäinen askel pitkällä avoimuuden, demokratian ja kansalaisten luottamuksen lisäämiseen johtavalla tiellä. Yhteinen direktiivi on välttämätön ja tärkeä. Vaatii myös paljon työtä muuttaa eri toimielinten suhtautumista ja kulttuuria siihen suuntaan, että avoimuus on välttämätöntä, luonnollista, tehokasta ja demokraattista. Odotamme nyt neuvoston siirtoa.

Theato
Arvoisa puhemies, jäsen Malmströmin tavoin minäkin haluaisin korostaa sitä, että avoimuuden periaate on perusedellytys päätöksentekoprosessien demokraattiselle valvonnalle ja kansalaisten osallistumiselle niihin. Avoimet menettelyt lisäävät hallinnon legitimiteettiä, tehokkuutta ja läheisyyttä kansalaisiin. Ne suojelevat myös tehokkaasti mielivaltaisuudelta, vallan väärinkäytöltä ja korruptiolta. Nämä ajatukset ovat olleet talousarvion valvontavaliokunnan lausunnon vaikuttimina tässä menettelyssä.
Olemme iloisia nähdessämme, että mietinnössä esitetään eräs tärkeä periaate, jota myös me talousarvion valvontavaliokunnassa kannatamme ehdottomasti. Tämä periaate on seuraava: avoimuusperiaatteesta saa poiketa vain poikkeustapauksessa! Siksi komission ehdottamaa pitkää poikkeusluetteloa ei voida hyväksyä. Annamme nyt kansalaisten etujen nimissä oikean signaalin, jos torjumme jyrkästi ehdotetun poikkeusluettelon ja sitä koskevan tarkistuksen 30. Minusta itsestäni vieläkin valitettavampaa on se, että mietinnöllä yksinkertaistetaan ja selvennetään vain tätä yhtä kohtaa, joka on tosin varmastikin hyvin tärkeä, mutta ei koko asetusta.
Nyt oli näköjään valitettavasti tärkeämpää torjua ennalta mahdollisesti syntyvät tilanteet ja saada aikaan mahdollisimman täydelliset ja kattavat säännöt. Lyhyemmän tekstin sijasta laadimme loppujen lopuksi pidemmän. Pelkään, että se heikentää luettavuutta ja käyttäjäystävällisyyttä. Sitäkin tärkeämpää on, että kansalaisia ei jätetä yksin tällä asetuksella, vaan että toimielimet perustavat yhteyspisteitä, joiden puoleen asianosaiset voivat kääntyä ja joilta he saavat käytännön apua asiakirjojen etsinnässä. Jos haluamme, että kansalaiset voivat todella käyttää oikeuksiaan, meidän on palkattava näihin yhteyspisteisiin erikoiskoulutuksen saaneita työntekijöitä, jotka opastavat tietoa hakevia kansalaisia ja johdattelevat heitä toimielinten monimutkaisen labyrintin läpi. Tämä koskee myös kielten käyttöä.

Andreasen
. (DA) Arvoisa puhemies, perustamissopimuksen 255 artikla aiotaan nyt siirtää käytäntöön, ja esittelijä Cashmanin mietinnön avulla otamme pitkän askeleen oikeaan suuntaan, mutta askel ei ole kuitenkaan tarpeeksi pitkä. Arvostan kuitenkin suuresti sitä työtä, jota esittelijä Cashman on tehnyt tämän mietinnön eteen. Minusta se on yksi tämän vuoden tärkeimmistä mietinnöistä. Kulttuurivaliokunnan lausunnossakin mennään paljon komission tekemää ehdotusta pitemmälle. Tarkastelumme lähtökohdaksi olemme ottaneet hallinnon avoimuutta koskevat pohjoismaiset mallit, koska Pohjoismaissa kansalaisten oikeudella saada tietoja asiakirjoista on erittäin pitkät perinteet. Kulttuurivaliokunnan tehtävänä on tietenkin myös ollut korostaa, että säännöissä käytettävän kielen on oltava mahdollisimman selkeää, yksinkertaista ja ymmärrettävää, ja samoin olemme viitanneet myös siihen, että avoimuus ja julkisuus ovat parhaita keinoja ratkaista ongelmat, joita jäsenvaltioiden kulttuurisista ja kielellisistä eroista voi aiheutua, myös tässä kysymyksessä.
Pidän yleisön oikeutta saada tietoja asiakirjoista olennaisena osana EU:n tiedotus- ja viestintäpolitiikkaa. Kaikki tutkimuksethan ovat osoittaneet, että Euroopan kansalaiset ovat kaukana Brysselistä, ja kansalaiset ovat itse sitä mieltä, että he tietävät EU:sta liian vähän. Kansalaisen tiedot ovat riippuvaisia tiedotusvälineiden arvioista tai erityisistä eturyhmistä, ja hän tuntee usein voimattomuutta toimielimiin nähden. Nyt kansalaiselle annetaan mahdollisuus saada tietoa myös niistä asioista, jotka eivät ole tiedotusvälineiden ja eturyhmien erityisessä suosiossa, jotta hän voisi paremmin osallistua avoimeen ja demokraattiseen keskusteluun, jolla on niin huomattava merkitys EU:ta kohtaan tunnetun luottamuksen kannalta. Toivon, että komissio panostaa kovasti siihen, että kansalaiset, myös kadunmiehet, saavat tietää tästä lainsäädännöstä, koska tiedotusvälineet ja eturyhmäthän pääsevät kyllä itse käsiksi niihin asiakirjoihin, jotka niitä kiinnostavat. Toivon myös, että neuvosto ja komissio voivat antaa meille tänään lupauksen myönteisestä jatkokäsittelystä, jotta voisimme mahdollisimman pian tehdä menettelytapoihin välttämättömät muutokset, joista on hyötyä kansalaisille ja toimielinten imagolle. Syyskuussa kansalaisvapauksien- ja oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa pidetyssä kuulemistilaisuudessa saimme tietää, että hallinnon mentaliteetin muuttamien vie kymmenen vuotta, joten mitä pikemmin pääsemme liikkeelle, sen parempi.

Thors
. (SV) Arvoisa puhemies, tämän mietinnön taustoista on sanottu paljon järkeviä asioita. Mielestäni meidän pitää kuitenkin korostaa sitä, että kyse on asioiden kääntämisestä päälaelleen. Nyt kyse on siitä, että kansalaisille annetaan valtaa valvoa toimielimiä.
Vetoomusvaliokunnan lausunnossa mainitaan muun muassa rekisterien tärkeys. Rekisterit ovat tärkeitä, jotta julkisuudesta ei muodostuisi sisäpiirijulkisuutta. Valiokunta tahtoo, että avoimuus koskisi yhtä lailla toimielinten laatimia asiakirjoja kuin niitäkin asiakirjoja, jotka toimielimet ovat saaneet haltuunsa. Toimielimille voidaan tietenkin antaa miettimisaikaa, mutta se ei tarkoita sitä, että asiakirjat voitaisiin pitää salaisina ikuisesti. Kun aika on mennyt umpeen, näitäkin asiakirjoja on voitava arvioida.
Meidän on myös toteutettava esittelijä Cashmanin ehdottama vertailu. Etuja on aina verrattava keskenään: julkisen keskustelun etua on verrattava esimerkiksi yksittäisten ihmisten suojaamisen etuun.
On myös tärkeää, että asianosaisilla on oikeuksia. Korostamme sitä, että niillä on oltava yleisöä suuremmat oikeudet. Nyt kyse on kuitenkin yleisön eikä parlamentin oikeudesta tutustua asiakirjoihin. Vetoomusvaliokunta haluaisi, että asiakirjat julkistettaisiin nopeammin. Aika on valtaa yhteiskunnassamme.
Korostamme myös sitä, miten tärkeä merkitys oikeusasiamiehellä on ollut niissä edistysaskelissa, joita on kuitenkin tapahtunut. Uskon, että hänen merkityksensä on tärkeä jatkossakin. Haluamme myös korostaa, että kyse ei ole kansallisten sääntöjen yhdenmukaistamisesta. Kansallisten kulttuurien on säilyttävä, esimerkiksi siinä maassa, josta tulen ja jossa kerran keksittiin koko asiakirjojen julkisuusperiaate.

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, Cashmanin mietinnön voi tiivistää kolmeen sanaan: kansalaisten ylivalta byrokratiasta. Yleisön oikeus saada tietoa Euroopan unionin toimielinten asiakirjoista on yksi avoimen ja demokraattisen EU:n rakentamisen peruspilareista. Oikeus saada tietoa lisää myös tehokkuutta. Tämä on huomattava askel eteenpäin kohti vapaampaa ja demokraattisempaa EU:ta.
On ilahduttavaa, että parlamentti on onnistunut saamaan laajan enemmistön kannattamaan avoimuuden lisäämistä. Haluan esittää suurkiitoksen esittelijä Cashmanille ja lausunnon valmistelija Maij-Weggenille erittäin hyvästä yhteistyöstä, joka todellakin on luonut hyvän lähtökohdan jatkoneuvotteluille. Ulko- ja turvallisuusasioissa ei ole mitään ryhmäpoikkeuksia, eikä niitä pidä esiintyä jatkossakaan.
Asiakirjojen saatavuutta koskevan periaatteen on tietenkin koskettava kaikkia EU:n toimielimiä ja elimiä. Sen vuoksi on erittäin tärkeää, että saamme asiat kirjatuiksi, että saamme rekisterin, jotta kansalaisilla olisi kohtuulliset mahdollisuudet nähdä, mitä asiakirjoja on olemassa.
Asiakirjojen avoimuuden on oltava kaiken kattavaa ja kaikkein olennaisin pääperiaate, mutta sitä on tietenkin täydennettävä muutamilla hyvin määritellyillä poikkeuksilla. Kansalaisiahan on suojeltava. Komissio ehdotti 16:ta poikkeusta, mikä oli mielestämme aivan liikaa. Olemme sen vuoksi vähentäneet niiden määrän kuuteen. Jokaisessa yksittäisessä tapauksessa on vaadittava perustelut, jotta asiakirja voitaisiin luokitella salaiseksi. Niitä ei myöskään saa pitää salaisina miten pitkään tahansa. Heti, kun salassapito ei ole perusteltua, asiakirjojen on tietenkin muututtava julkisiksi. Jotkin neuvottelustrategiat saattavat vaatia, että tietty asiakirja pidetään salaisena ennen kokousta, mutta päätöksen tekemisen jälkeen ei ehkä enää ole aihetta pitää sitä salaisena. Asiakirjaan pitää sen jälkeen olla mahdollisuus tutustua. Kaikista salassapitopäätöksistä on lisäksi voitava valittaa. On voitava kääntyä EY:n tuomioistuimen, oikeusasiamiehen tai asiasta vastaavan EU:n viranomaisen puoleen, ja parlamentin on aina voitava kyseenalaistaa salassapidon perusteet.
Toinen tärkeä periaate on - ja se on ollut yksi lempiajatuksistani avoimuudesta käytävien keskustelujen alusta lähtien - että asiakirjojen on oltava saatavilla mahdollisimman laajasti sähköisessä muodossa Internetissä. Parlamentti on kannattanut sitä, ja se varmaan korostaa sitä tänäänkin, mikä on tärkeää.
Mielestäni tämä on erittäin hyvä esimerkki Ruotsin ja Pohjoismaiden vaikutuksesta EU:n järjestelmään.

Andersson
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä esittelijää ja lausuntojen valmistelijoita erittäin hyvästä työstä. Lisääntynyt avoimuus vähentää byrokratiaa ja petosten mahdollisuutta sekä lisää toimielinten oikeutusta kansalaisten parissa.
En aio paneutua joihinkin mietinnön yksityiskohtiin - yksityiskohtien osalta voi tietenkin aina toivoa jotain enemmän - vaan keskityn pääperiaatteisiin. Käsiteltävänämme olevan ehdotuksen periaatteena on, että kaikkien asiakirjojen pitää olla julkisia. Poikkeuksia on huomattavasti vähemmän, ja ne ovat selkeämpiä kuin komission tekemässä ehdotuksessa. Yleisölle taataan mahdollisimman hyvät tilaisuudet tutustua asiakirjoihin mahdollisimman yksinkertaisella tavalla. Sama koskee kolmansien maiden kansalaisia. Kaikki asiakirjat kattava rekisteri on laadittava. Asiakirjapyyntöjen käsittely tulee olemaan melko nopeaa.
Asetus ei vaikuta kielteisesti niihin valtioihin, joilla on jo parempi järjestelmä, vaan ne voivat säilyttää omat järjestelmänsä. Lisäksi parlamentille on joka vuosi annettava kertomus, jotta voisimme jatkuvasti seurata tätä toimintaa.
Haluan myös korostaa, että kaikille kansalaisille on taattava oikeus tutustua asiakirjoihin mahdollisimman monessa muodossa. Olemme ryhmässämme keskustelleet jopa sellaisesta mahdollisuudesta, että näkövammaisten tai muiden vammaisten olisi saatava asiakirjat muussa kuin kirjallisessa muodossa. Haluan kiinnittää huomiota Internetiin ja muihin mahdollisuuksiin, jotka voivat tulevaisuudessa helpottaa asiakirjoihin tutustumista.
Haluan lopettaa puheenvuoroni sanomalla, että parlamentin on hyvin yksimielisesti tuettava tätä laajaa ehdotusta. Meillä ei nimittäin ole ongelmia tässä asiassa. Meidän on nyt saatava aikaan ehdotus neuvoston ja komission kanssa käytävissä neuvotteluissa sekä saavutettava hyvä tulos. Se on kaikkein tärkeintä, ja se tehtävä meillä on edessämme.

Wiebenga
Arvoisa puhemies, Euroopan unionilla ei ole hyvää mainetta avoimuuden ja julkisuuden osalta. Kansalaisten silmissä Euroopan unioni on raskasliikkeistä virkamieskuntaa, joka istuu suljettujen ovien takana väsäämässä salaa kaikenlaisia säännöksiä. Parlamentin jäsenenä voin vahvistaa tuon kuvan. Varsinkin ministerineuvosto on suljettu linnake. Käsiteltävänämme oleva Euroopan komission lakiehdotus ei myöskään saa iloiseksi. Onneksi tätä komission ehdotusta on mukautettu tuntuvasti eri valiokunnissa, osittain äsken puhuneiden liberaalien lausunnon valmistelijoiden toimesta. Pääperiaatteeksi pitää tulla, että kaikki työt ovat julkisia poikkeuksia lukuun ottamatta. Se on parlamentin tahto.
ELDR-ryhmän mielestä ehdotus on nyt kaiken kaikkiaan selvästi parempi, mutta sitä voidaan parantaa vielä enemmän. Viittaan siihen, että asiakirjojen rekisteröintiä koskevat säännökset ovat liian mutkikkaita, poikkeusperusteet voidaan muotoilla paremmin, ja myös ei-eurooppalaisilla EU-kansalaisilla on oikeus avoimuuteen. Määräykset, jotka koskevat komission ja neuvoston velvollisuutta tiedottaa parlamenttia, eivät kuulu tähän lakiehdotukseen. Poliittisen vastuun oppia ei pidä sekoittaa kansalaisten oikeuteen saada tietoa. Pyydän kaiken kaikkiaan sosiaalidemokraattien ja konservatiivien ryhmiä, ja tietysti myös muitakin, tukemaan näitä meidän tarkistuksiamme.
Arvoisa puhemies, vielä sananen Euroopan komission asemasta, sillä neuvostosta olen jo puhunut. Minulla ja minun ryhmälläni on omat epäilyksemme Euroopan komissiosta. Kuuleman mukaan näitä avoimuussäännöksiä ei ole käsitelty kollegiossa juuri lainkaan, ja niitä on pidetty siellä toistaiseksi lähinnä virka-asiana. Kuulisin mielelläni täällä läsnä olevan komission jäsenen mielipiteen siitä. Jos asia on todella niin, niin se on virhearvio, sillä tässä on kysymys Euroopan unionin uskottavuudesta ja luotettavuudesta kansalaisten silmissä. Kehotan Euroopan komissiota tekemään kanssamme täysin voimin työtä tavoitteenaan hyvät säännökset, jotka perustuvat avoimuuden periaatteeseen poikkeuksia lukuun ottamatta.

Lagendijk
Arvoisa puhemies, esittelijä Cashman, väärinkäsitysten välttämiseksi haluan sanoa selvästi, että myös minun ryhmäni mielestä teidän mietintönne on suuri askel eteenpäin verrattuna komission ehdotukseen. Siinä on vähemmän poikkeuksia, ja jäsenvaltioille on annettu mahdollisuus säilyttää oma kansallinen pitemmälle menevä lainsäädäntö. Mutta siinä on myös kritisoitavaa. Otan esille yhden kohdan.
Se on mietintöönne sisältyvä maininta niin kutsutusta erityisvaliokunnasta, tutkintavaliokunnasta. Huomatkaa, että tässä on kyse Euroopan parlamentin erityisvaliokunnasta. Pienestä ryhmästä Euroopan parlamentin jäseniä, jotka saisivat tulevaisuudessa tutustua salaisiin sotilaallisiin asiakirjoihin.
Minun ja ryhmäni mielestä tässä ongelmallista on se, että nuo parlamentin jäseniä koskevat säännökset on sisällytetty säännöksiin, joiden pitäisi käsitellä yleisön, kansalaisten, oikeutta saada tietoja. Eihän voi olla niin, esittelijä Cashman, että jos me saamme sovituksi itsellemme edullisen sopimuksen asiakirjoihin tutustumisesta, niin jätämme sitten kansalaiset oman onnensa nojaan samassa asiassa. Muistutan teitä siitä, että tällainen vaara ei ole pelkkää kuvittelua, sillä Euroopan parlamentti on päättänyt hakea muutosta Solanan päätökseen. Mutta se on samalla sanonut, että sen asian läpivieminen riippuu siitä, miten neuvottelut edistyvät erityisvaliokunnan osalta. Toisin sanoen tässä luodaan mielestäni väärä kytkös parlamentin jäsenten oikeuksien ja yleisön oikeuksien välille.
Haluaisinkin kehottaa esittelijöitä poistamaan kaikki viittaukset parlamentin jäsenten oikeuksiin näistä säännöksistä, jotka käsittelevät yleisön oikeutta saada tietoja asiakirjoista, ja haluan kehottaa kaikkia kollegoja huolehtimaan erittäin tarkasti siitä, että heidän etujaan ei ajeta yleisön etujen kustannuksella.

Frahm
Arvoisa puhemies, olemme parlamentissa puhuneet paljon siitä, että unioni pitäisi saada lähemmäksi kansalaisia, ja olen sitä mieltä, että jos todellakin haluamme sitä, tämä hanke on erittäin ratkaiseva. Tämä hanke voi johtaa siihen, että kansalaiset pääsevät sellaiseen asemaan, jossa he voivat olla mukana suurissa kiinnostavissa peleissä ja osallistua niihin aktiivisesti, eivätkä he jää niissä vain sivustakatsojiksi tai pelinappuloiksi. Sen vuoksi mielestäni onkin tärkeää, että tässä mietinnössä keskitymme kansalaisten oikeuksiin, emmekä sekoita tätä kysymystä kaikkiin mahdollisiin muihin asioihin, jotka liittyvät kansalaisten oikeuteen saada tietoja asiakirjoista, emmekä sekoita sitä parlamentin ja komission ja neuvoston sisäisiin riitoihin, jotka koskevat mahdollisuutta tutustua asiakirjoihin. Työskentelemme tällä kertaa kansalaisten oikeuksien parissa. Haluaisin korostaa, että äänestämme joka tapauksessa asiakirjojen mahdollisimman laajan määritelmän puolesta. Asiakirjoja on nykyään monenlaisia, ja haluaisimme varmistua siitä, että mahdollisuus tutustua mitä erilaisimpiin asiakirjoihin mahdollisimman monessa muodossa olisi mahdollisimman laaja. Sehän merkitsee myös sitä, että haluamme toisin sanoen varmistua siitä, että poikkeukset ovat mahdollisimman pieniä ja vähäisiä.
En kerta kaikkiaan voi ymmärtää, että tässä yhteistyössä olisi välttämätöntä ottaa käyttöön sellaiset säännöt, jotka ovat tiukemmat kuin yksittäisten jäsenvaltioiden hyväksymät säännöt. En voi ymmärtää, että voisimme hyväksyä sen, että unionin kansalaisilla olisi heikommat oikeudet tutustua asiakirjoihin kuin kansalaisilla yksittäisissä jäsenvaltioissa. En voi ymmärtää, että olisi sen tärkeämpää tai vaarallisempaa, jos joitakin tietoja pääsee julkisuuteen tästä "yhteisöstä", joksi sitä kutsutaan, kuin jos jotakin vastaavaa pääsee julkisuuteen Ruotsin tai mahdollisesti Tanskan hallitukselta. Sen vuoksi on mielestäni hyvin ratkaisevaa, että kansalaisten oikeudet eivät heikkene niissä jäsenvaltioissa, joissa nyt on hyvät mahdollisuudet tutustua asiakirjoihin, ja että yhteistyötä käytettäisiin sen sijaan parantamaan kansalaisten oikeutta tutustua asiakirjoihin yksittäisissä jäsenvaltioissa ja todellakin myös koko unionin tasolla. Joten jos olemme tosissamme kansalaisten oikeuksien osalta ja jos tosissamme yritämme lähentää kansalaisia unioniin, kyseeseen eivät tule hienot asiakirjat tai suuret puheet vaan aivan konkreettiset kansalaisia koskevat oikeudet.

Turco
Arvoisa puhemies, kiitän koko Boninon listan edustajien puolesta esittelijä Cashmania siitä erinomaisesta työstä, jota hän on mielestämme tehnyt. Ennen kuin korostan huoltamme eräistä seikoista, haluan sanoa, että oikeus saada tietoa pitäisi tunnustaa kansalais- ja poliittiseksi oikeudeksi. Tämän kansalais- ja poliittisen oikeuden harjoittamista varten on nykyään olemassa Internet - sana, joka kuulostaa vieraalta Euroopan unionin toimielimissä, joissa sitä on kyllä alettu käyttää mutta joissa läheskään kaikkia sen mahdollisuuksia ei hyödynnetä. Internet on ainutlaatuinen väline, ja nykyään se on varmasti yksinkertaisin, taloudellisin ja helpoimmin käytettävissä oleva väline. Tästä syystä äänestämme sen käyttöä edistävien tarkistusten puolesta.
Huolemme ovat seuraavat: ensimmäinen liittyy yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan, mutta myös oikeus- ja sisäasioihin. Näillä aloilla asiakirjojen saatavuus ei ole taattu, ja se evätään paitsi kansalaisilta myös Euroopan parlamentilta, joka ei muuten saa edes virallista ilmoitusta keskeisistä asiakirjoista ja jota ei kuulla niistä.
Toinen huoli koskee salailua, jonka turvin neuvosto tekee lainsäädäntöä koskevia päätöksiä. Kansalaisilta ja parlamentin jäseniltä evätään nykyään oikeus saada tietoa kansallisten valtuuskuntien kannoista ja äänestyskäyttäytymisestä neuvostossa. Jos neuvosto on nykyään lakien säätämiseen osallistuva elin, eräänlainen ensimmäinen kamari, jolla on lainsäädäntövaltaa, neuvoston äänestystulosten ja töiden pitää kaiken järjen mukaan olla julkisia. Kansalaisten on voitava saada tietoa siitä, miten heidän oma hallituksensa on äänestänyt erittäin tärkeissä kysymyksissä.
Kolmas huoli koskee rajoitettua mahdollisuutta saada tietoa unionin palvelukseen ottamiseen liittyvistä pääsykokeista. Tässä on todellakin harmaa alue, joka luo pohjan syrjintätapauksille ja hallinnollisille epäkohdille. Nämä tapaukset vaikuttavat puolestaan suoraan toimielinten työn laatuun.
Me Boninon listan edustajat katsomme kuitenkin, ettei tasapainoa tule horjuttaa ottamalla käyttöön ylisääntely, joka sallii täysin rajattomat mahdollisuudet tutustua tietoihin tai mielipiteisiin, joilla ei ole mitään merkitystä päätöksenteossa. Pyrimme siis äänellämme löytämään oikean tasapainon näiden kahden ääripään välillä.

Bonde
Arvoisa puhemies, komission kanta yleisön oikeuteen saada tietoja asiakirjoista selviää siitä sisäisestä käsikirjasta, joka lähetettiin 11. lokakuuta komission työntekijöille, jotta he saisivat tietää, kuinka heidän pitäisi käsitellä parlamentin jäseniltä tulevia pyyntöjä, jotka koskevat kansalaisten oikeutta saada tietoja asiakirjoista. Se lähetettiin parlamenttiin 13. lokakuuta, mutta olen nähnyt sen vasta tänä yönä. Siitä käy selville, että jos parlamentin jäsen pyytää tietoja osana vastuuvapauden myöntämismenettelyä, komission jäsen De Palacion palveluksessa olevien työntekijöiden on kieltäydyttävä vastaamasta tällaisiin kyselyihin. Vain yksi henkilö - talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtaja - saa pyytää tietoja vastuuvapauden myöntämismenettelyn yhteydessä. Tästä komission työntekijöille tarkoitetusta käsikirjasta voi lukea lisäksi, että jos jäsen näkee lehdessä mielenkiintoista tietoa ja haluaa nähdä kyseisen asiakirjan, vain yksi parlamentin jäsen saa esittää sitä koskevan pyynnön, ja se on parlamentin puhemies. Tämä on skandaali, ja siitä käy ilmi, millaiset komission aikeet olivat puitesopimuksen osalta. Jos kerran parlamentin jäsenet eivät voi saada pyytämäänsä tietoa, kuinka ihmeessä tavalliset kansalaiset voisivat sitä saada? Sen vuoksi on hyvin perusteltua, että kaikki jäsenet esittävät ryhmillensä......
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, avoimuus mahdollistaa kansalaisten paremman osallistumisen päätöksentekomenettelyihin ja lisää hallinnon oikeutusta, tehokkuutta ja vastuullisuutta demokraattisessa yhteiskuntajärjestelmässä. Tällaisen järjestelmän on ehdottomasti perustuttava unionin kansalaisten mahdollisimman laajaan tiedonsaantioikeuteen. Asetukseen on suhtauduttava periaatteessa myönteisesti, etenkin selvennykseen, jonka mukaan tätä asetusta on sovellettava sekä kaikilla unionin politiikan aloilla että kaikkiin unionin toimielimiin.
Jäljelle jää kuitenkin yksi erittäin vaikeasti hyväksyttävä kohta. Jos 4 artiklassa ehdotettua poikkeusluetteloa sovelletaan laajasti, tämän asetuksen tavoite voi vesittyä kokonaan. Poikkeusluetteloa leimaa epämääräisyys ja siihen liittyvä kansalaisten oikeudellinen epävarmuus. Minusta on erittäin kyseenalaista evätä oikeus saada tietoja asiakirjoista, jos - lainaan 4 artiklaa - se voisi vahingoittaa "toimielinten tehokasta toimintaa". Tällä säännöksellä lisätään mielivaltaa. Käsite "toimielinten tehokas toiminta" on epämääräinen käsite, joka ei vastaa myöskään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että asiakirjojen tutustumisoikeutta arvioitaessa on punnittava keskenään asianomaisen toimielimen etuja, asiakirjan luottamuksellisuutta ja pyynnön esittäjän etuja.
Toimielinten tehokkaan toiminnan vahingoittuminen ei ole riittävä peruste evätä oikeutta saada tietoja asiakirjoista. Tämä sääntö on hylättävä tai sitä on täydennettävä vähintäänkin velvollisuudella punnita eri etuja. Tämän asetuksen tavoitteena on parantaa mahdollisuuksia saada tietoa asiakirjoista niin, että varmistetaan samalla mahdollisimman laajalti avoimuusperiaatteen noudattaminen. Asetusehdotuksella voidaan saavuttaa tämä tavoite vain, jos 4 artiklassa ehdotettua poikkeusluetteloa vähintäänkin terävöitetään.

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, tänään tässä salissa käydään hyvin vakavaa ja tärkeää keskustelua, jonka aiheena on yksi kaikista tärkeimmistä lakiteksteistä, joita me parlamentissa käsittelemme. Lakiteksti on tärkeä, koska se liittyy tavallisen kansalaisen ja toimielinten suhteiden olennaisimpaan osaan, joka tarkoittaa yksinkertaisesti sitä, että toimielinten on oltava kansalaisten ulottuvilla.
Käytävälle keskustelulle rajat asettaa komission tekemä ehdotus, joka erinomaista työtä tehneen kollega Cashmanin mietinnön välityksellä muodostaa Euroopan parlamentin kannan. Monia askarruttaa kuitenkin kysymys, mitä neuvostossa tapahtuu. Tähän asti neuvoston taholta ei ole tullut mitään muuta ehdotusta kuin Solanan ehdoton ja mielestäni tuomittava kanta asioissa, jotka koskevat yhteistä ulkopolitiikkaa.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, esitän vetoomuksen, että painostaisimme neuvostoa muuttamaan kantaansa, ja samalla vetoan sen puolesta, että hyväksymme Cashmanin mietinnön.

Lund
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää esittelijä Cashmania siitä erittäin hyvästä työstä, jota hän on tehnyt tämän mietinnön parissa. Mielestäni mietintö antaa voimakkaan viestin kaikille EU:n toimielimille ja yleisölle. Lainsäädäntötyön ja julkisen hallinnon avoimuus on demokratioidemme toiminnan perusta. Sen vuoksi ei riitä, että yksi järjestelmä on muodollisesti avoin. Se pitää myös kokea avoimeksi. Komission asetusehdotus muistuttaa todellisuudessa H.C. Andersenin kuuluisaa satua keisarin uusista vaatteista. Sanotaan yhtä ja tehdään toista. Meidän on Euroopan parlamentissa toimittava sadun pienen pojan tavoin. Tavanomainen tapa tehdä kansainvälistä yhteistyötä kaikkien tavanomaisten diplomatian tapojen ja sääntöjen mukaan, mukaan lukien, että kaikki tehdään suljettujen ovien takana, ei ole hyväksyttävää sellaisessa nykyaikaisessa yhteistyössä, jonka ilmentymä EU nykyään on.
Meidän on luovuttava tästä ajattelutavasta. Yleisöllä on oltava täysi oikeus tutustua asiakirjoihin ja siihen saa olla vain harvoja poikkeuksia, muuten menetämme kansalaisten tuen eurooppalaiselle yhteistyölle. Haluaisin lisätä, että vaikka säännöt koskevatkin tässä vain julkisuutta EU:ssa, esittelijä Cashmanin ehdotuksella on vaikutusta myös toimintaan jäsenvaltioissa, joissa asiakirjoja ei enää voitaisi pitää salassa sillä tavanomaisella perusteella, johon lähes aina törmäämme, eli että kyse on EU:n asioista. Esittelijä Cashmanin mietintö tekee lopun julkisuudessa tapahtuvasta EU:n maineen vahingoittamisesta, jota tämä asenne synnyttää. Ja se on hyvä asia, jos ajatellaan kansalaisten luottamusta eurooppalaiseen yhteistyöhön.
Lopuksi haluan vain sanoa, että mielestäni on valitettavaa, että jäsen Jens-Peter Bonde sai mukaansa väärän tekstin tämänpäiväistä puheenvuoroaan varten. Se ei ainakaan liittynyt esittelijä Cashmanin mietintöön.

Watson
Arvoisa puhemies, kiitän jäsen Cashmania hänen uutterasta ja innokkaasta työskentelystään valiokunnassa. Tiedonvapaus ja avoin ja selkeä hallintokulttuuri ovat tehokkaita välineitä hallinnon parantamiseksi sekä lahjonnan ja väärinkäytösten kitkemiseksi.
Koska puheenjohtaja Prodi esitteli meille ehdotuksia tammikuussa, toivoimme, että hän olisi ollut vastaamassa tähän keskusteluun. Komissio on todellakin ollut poikkeuksellinen hiljainen käsitellessämme tätä asiaa, mutta odotamme tänä aamuna kiinnostuneina komission jäsenen näkemyksiä.
Korkea edustaja Solana on vaatinut röyhkeästi neuvostossa, että hänet kruunattaisiin pimeyden ruhtinaaksi. Sen jälkeen, kun tästä mietinnöstä on tänään äänestetty, parlamentti on kuitenkin valmis neuvottelemaan komission ja neuvoston kanssa säännöistä, jotka saavat kansalaiset räpyttelemään silmiään kirkkaassa Strasbourgin auringonvalossa. Asiakirjojen julkistamisen on oltava perusperiaatteenamme, ja siitä on tehtävä velvollisuus niille, jotka pyrkivät estämään sen. On irvokasta, että kansalliset hallitukset tekevät Euroopan unionissa päätöksiä yleisestä järjestyksestä paksun salaisuuden verhon takana. 255 artiklassa säädetty tiedonvapaus repii sen rikki.

Schörling
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää ja kaikkia niitä, jotka ovat osallistuneet tähän työhön. Tämä on erittäin tärkeä mietintö, joka muodostaa tärkeän osan siitä, mitä voisimme kutsua EU:n uudeksi julkisuusperiaatteeksi. Tämän lainsäädäntöehdotuksen lisäksi, jossa määritellään kansalaisten oikeus tutustua asiakirjoihin, siihen sisältyy myös komission ja parlamentin välinen puitesopimus ja muita sopimuksia, kuten Solana-päätös. Meillä on nyt mahdollisuus tehdä EU:sta avoimempi ja demokraattisempi. Olisi suuri pettymys, jos emme onnistuisi siinä. Kyse on oikeusturvasta, tehokkaasta hallinnosta ja tehokkaasta kansanvallasta.
Meidän on muistettava, että tässä ehdotuksessa päätetään, että kansalaisilla on oikeus tutustua asiakirjoihin, ilman että heidän olisi ylipäätään perusteltava asiakirjapyyntöään tai osoitettava, että asiakirja koskee heitä. Meidän ei pidä sekoittaa tähän Euroopan parlamentin asemaa tai tulevia toimielinten välisiä sopimuksia.
Cashmanin mietintö merkitsee komission ehdotuksen parantamista, mutta mielestäni sitä ei paranneta tarpeeksi. Meidän on jatkossakin äänestettävä useiden, muun muassa vihreiden ja liberaalien laatimien, tarkistusten puolesta. Erityisen tärkeä on rekisteriä koskeva tarkistus.
Lisäksi kansalaiset eivät tarvitse sitä, että heidän oikeuksiaan tulkitaan, vaan heillä pitää olla oikeus tutustua asiakirjoihin, jotta he voisivat itse päättää, mikä on tärkeää.

Modrow
Arvoisa puhemies, tarkasteltavana olevassa mietinnössä on omaksuttu oikea suunta. Sen olisi kuitenkin mentävä pidemmälle. Julkisuudessa annetaan nykyään usein vaikutelma hyvästä tiedonkulusta, sillä kansalaisten eteen tuodaan kasoittain kiiltopaperille painettuja esitteitä. Kansalaiset eivät kuitenkaan mittaa tietoa kiillon vaan sisällön, avoimuuden ja ymmärrettävyyden perusteella. On totta, että lahjonnan ja varojen tuhlaamisen kaltaisia ilmiöitä voidaan torjua pikemminkin avoimuudella ja julkisuudella. Tilintarkastustuomioistuimen uusin kertomus osoittaa, miten välttämättömiä muutokset ovat.
Kolmesta muusta näkökohdasta totean ensinnäkin, että demokratia perustuu kansalaisten osallistumiseen ja demokratian olisi lisättävä aktiivisuutta. Entä sitten, jos tiedonsaanti on olematonta tai puutteellista, jos luomme pykäläviidakon, josta ei selviydy edes parlamentin jäsen tavallisesta kansalaisesta puhumattakaan? Tiedonsaannissa kyse on toki myös siitä, että kansalaiset voivat todeta päätöstemme olevan heidän etujensa mukaisia esimerkiksi edistämishankkeiden ja muiden asioiden yhteydessä.
Toiseksi asiakirjoissa käytetään usein kieltä, jota ei ymmärrä edes juristi puhumattakaan tavallisesta kansalaisesta.
Lopuksi: ehdotettu salassapitovelvollisuus on niin laaja jopa parlamentin jäsenten näkökulmasta, että monet päätöksentekoomme liittyvät ja meille välttämättömät asiayhteydet jäävät niin epäselviksi, että ...
(Tekninen häiriö)

Blokland
Arvoisa puhemies, paljon kuullusta kansalaisten Euroopasta ei näy jälkeäkään niissä rajoittavissa säännöksissä, joita komissio ja neuvosto ovat ehdottaneet asiakirjojen saatavuudesta. Haluavatko nämä toimielimet edes itse asiassa saada kansalaiset lähemmäksi Eurooppaa? Niiden asenteesta paljastuu pikemminkin pyrkimys vallan keskittämiseen. Miksi on valittu asetus? Kysehän on toimielinten asiakirjoista? Ja miksi tietojen saannin poikkeukset on muotoiltu niin laajasti?
Nyt, kun neuvostossa ei vaadita yksimielisyyttä, niin ainoa mukauttamisen mahdollisuus on varmasti parlamentissa. Onneksi Cashmanin ja Maij-Weggenin mietinnössä asetetaan tavoitteeksi asiakirja, jossa säännellään kansalaisten oikeutta saada tietoja asiakirjoista eikä toimielimien oikeutta asettaa rajoituksia.
Parlamentti ei myöskään ole kuitenkaan vapaa vallanhalusta. Niinpä mietinnössä on tarkistuksia toimielinten oikeudesta luokitella asiakirjat salaisiksi tai julkisiksi, tarkistuksia, joilla pyritään ennen kaikkea laajentamaan omaa vaikutusvaltaa. Mutta kuuluuko tämä aihe todellakin asetukseen, joka käsittelee kansalaisten oikeutta tutustua asiakirjoihin? Parlamentin into laatia säännöksiä, mikä ilmenee tarkistusten suuresta määrästä, johtaa lisäksi vaikeasti sovellettavan säännöstön syntyyn. Mutta kansalaisten osallisuuden takaamiseksi tarvittavaa selkeyttä ja avoimuutta edistettäisiin tehokkaimmin juuri selkeillä ja yksinkertaisilla säännöksillä. Meidän parlamenttina pitää varmasti pyrkiä siihen.

Gemelli
Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Cashmania hänen mietinnöstään, jota rikastuttavat myös jäsenten Maij-Weggen, Hautala, Malmström, Theato, Thors ja Andreasen lausunnot. Luulen kuitenkin, että hän viittaa kaikkiin muihin toimielimiin paitsi neuvostoon, koska neuvosto on tämän Euroopan unionin musta aukko. Neuvoston tekemisistä ei tiedetä mitään. Katson, että on otettu askel eteenpäin kohti kansalaisen tietojensaantioikeuden toteutumista. Luultavasti sähköisen tiedon avulla päästään myös siihen, että kansalaisille annetaan mahdollisuus saada automaattisesti tietoja ilman, että asiakirjapyyntöjä tarvitsee perustella. Mielestäni vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen esityksen mukaisesti täytyisi lisäksi yrittää täsmentää menettelyjä koskevia institutionaalisia ja byrokraattisia seikkoja, jotta voidaan määritellä myös vastuu, jonka täytyy kuitenkin aina olla hallinnon huipulla, eikä vastuuta pidä siis hajauttaa.
Olen puhunut vastuusta, koska minusta tiedon on suojeltava kansalaisia julkisen hallinnon virheiltä. Jos näin ei olisi, kyse olisi vain pelkästä tiedonhalusta. Kansalaisen oikeus puolustautua julkisen hallinnon edessä edellyttää kuitenkin tietoa.
Viimeinen huomautus: ei ole mahdollista antaa tietoa, siis oikeutta tietoon, oikeutta kansalaisten suojaan julkisen hallinnon virheiltä, jos menettelyistä ei tehdä aikaisempaa yksinkertaisempia ja ymmärrettävämpiä ja ellei erilaisten menettelyjen määrää vähennetä, sillä monimutkaiset menettelyt, vaikka kansalaiset tuntisivatkin ne, ovat avoimuuden vastaisia ja haittaavat kansalaisen ja toimielimen välistä suhdetta, jonka on tähdättävä kansalaisten elämän laadun parantamiseen.

Martin, Hans-Peter
Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi kiitän sydämellisesti esittelijä Michael Cashmania ja kaikkia niitä, jotka ovat osallistuneet tämän mietinnön laatimiseen. Tähän asti avoimuus on tuskin ollut muuta kuin usein väärin käytetty iskusana puhuttaessa EU:n toimielinten toimien läpinäkyvyydestä. Cashmanin mietintö siinä esitettyine vaatimuksineen on nyt ensimmäinen arvokas askel eteenpäin, mutta ei mielestäni sen enempää. Meidän parlamentin jäsenten olisi osoitettava suurempaa rohkeutta. Aiomme tehdä puolueista ja parlamentista riippumattoman aloitteen unionin avoimuuden lisäämiseksi eli ETI:n. Siinä ovat mukana niin Euroopan parlamentin jäsenet ja kansallisten parlamenttien jäsenet kuin tiedotusvälineiden edustajatkin, ja tällä aloitteella me kaikki vastustamme yhdessä EU:n toimielinten vanhentuneita salassapitokäytäntöjä. Tässä ei ole kyse ainoastaan rajoittamattomasta oikeudesta saada tietoa kaikista asiakirjoista, vaan tietenkin myös siitä, että onnistumme lopulta avaamaan ovet neuvoston istuntoihin, jotta neuvosto ei voi enää tulevaisuudessa päättää asioista yksin salassa Metternichin tyyliin ja järjestää sen jälkeen halvat pidot Brysselissä (Brussels-bashing).
Varsinkin tiedotusvälineiden edustajia kehotetaan lämpimästi tukemaan meitä parlamentin jäseniä ja osallistumaan tutkimuksiin, jotta saamme selville kaiken sen, mitä kansalaiset haluavat tietää ja mitä heidän on tiedettävä. Lontoossa järjestetään tapaaminen jo huomenna. Pyydämme silloin Britannian ulkoministeriltä ja tiedeministeriltä ymmärtämystä, ja sen jälkeisenä viikonloppuna Euroopan taitelijoiden järjestö kokoontuu Madridissa, ja ETI on keskeisessä asemassa myös sen kokouksen esityslistalla.
Meidän esimerkkimme tässä kaikessa on Yhdysvaltain laki tiedonsaannin vapaudesta (Freedom of Information Act) ja Ruotsissa harjoitettu avoimuuskäytäntö. Ei ole mikään sattuma, että miltei kaikki täällä puhuneet tulevat Skandinaviasta, vain muutama Saksasta ja Italiasta mutta - luullakseni - ei yksikään Ranskasta, ei ainakaan tähän mennessä. On hyvä asia, että Ruotsi toimii ensi vuonna puheenjohtajana, ja voitte ehkä antaa silloin huomattavasti voimakkaamman signaalin. Tarvitsemme joka tapauksessa uutta valistuksen aikakautta, ja meillä parlamentin jäsenillä on nyt suuri mahdollisuus näyttää todelliset kasvomme.

Korhola
Arvoisa puhemies, haluan kiittää Cashmania hyvin tehdystä työstä. Hän ei ole kuitenkaan ainoa, jota kiitän, suuri kiitos kuuluu myös PPE-DE-ryhmän Hanja Maij-Weggenille, joka lujitetun Hughes-menettelyn kautta on mietinnön toinen laatija. Olen iloinen siitä, että he ovat voineet tehdä asiassa hyvää ja tuloksellista yhteistyötä.
Avoimuus ja demokraattisuus ovat tärkeitä arvoja työssämme, ja ne toteutuvat jos rekisterit olemassa olevista tiedoista, myös salaisiksi julistetuista, ovat pakollisia. Tämä on periaate, jonka olen omassa mietinnössäni ympäristöä koskevan tiedon saatavuudesta ottanut lähtökohdaksi. Tärkeää olisi myös, että kansalaisille annetaan tieto, milloin asiakirja, joka pyynnön esityshetkellä ei keskeneräisyyden tai luottamuksellisuuden vuoksi ole julkinen, on saatavilla.
Haluaisin kiinnittää huomiota asiaan, joka koskee komission alaisuuteen kuuluvien tai EU:n toimielinten perustamien yksiköiden hallussa olevien tietojen julkisuutta. Tällaisia ovat esimerkiksi Euroopan ympäristökeskus Kööpenhaminassa yhtä hyvin kuin pian perustettava elintarviketurvallisuusviranomainenkin. Luonnollisesti näiden yksiköiden asiakirjat pitää sisällyttää julkisuussääntöjen piiriin yksiselitteisesti. En pidä kuitenkaan Cashmanin valitsemaa tekniikkaa hyvänä. Näiden yksiköiden luetteleminen erillisessä liitteessä on teknisesti kömpelöä, kun uusia yksiköitä perustetaan tai niitä muutetaan. Olisi parempi luoda itse pykäliin säännöt, jotka velvoittavat kaikkia yksiköitä julkistamaan asiakirjansa ja luomaan niitä koskevat rekisterit.
Toiseksi muistuttaisin poikkeuksia koskevasta työstä. Poikkeuksista säätäminen on hyvin arkaluontoinen asia, sillä hyväkin mietintö ja suurikin avoimuuden lisäys jää kansalaisten mielissä helposti kömpelön poikkeussäännöstön varjoon. Luonnollisesti on vihdoin päätettävä käytännöistä, jotka luovat julkisuuden valoa neuvoston työhön, eikä poikkeussäännöstö saa luoda neuvostolle mahdollisuutta vetäytyä sen taakse entiseen tapaan. Mutta yhtä tärkeätä on vähentää suorastaan vainoharhaisuutta lähenteleviä kansalaisasenteita, joita esimerkiksi turvallisuuteen ja puolustukseen liittyvien asiakirjojen liioitteleva salailu ruokkii. Itse asiassa turvallisuudenkin kannalta on tärkeää, että kansalaisilla on mahdollisuus tosiasioiden ja asiakirjojen kautta arvioida luottamustaan eurooppalaiseen puolustukseen.

Myller
Arvoisa puhemies, olemme nyt tilanteessa, jossa voimme todellakin sanoa, että otetaan askeleita siihen suuntaan, jota on vaadittu vuosikausia ja jonka periaatteet saatiin Amsterdamin sopimuksessa hyväksyttyä. Avoimuudesta on tultava koko Euroopan unionin toiminnan peruspilari, mutta oikeus tutustua asiakirjoihin ei sinällään riitä vielä avoimuuden toteuttamiseen. Meidän on pidettävä huoli siitä, että kaikkien instituutioiden toiminta perustuu läpinäkyvyydelle, selkeydelle ja ymmärrettävyydelle, ja se tarkoittaa silloin sitä, että päätöksentekorakenteet ovat selvästi nähtävissä. Tässä kysymyksessä on vältettävä myös byrokratiaa. Aikamääreiden, joita asiakirjojen antamiselle esitetään, on oltava maksimiaikoja, koska normaalissa tilanteessa asiakirjat ovat luontevasti kansalaisten saatavissa.
Pidän myös erittäin tärkeänä sitä, että tässä mietinnössä esitetään vuosittaista tarkastelua, koska vuosittaisessa tarkastelussa voidaan sitten perustellusti käydä läpi listoja asiakirjoista, joita ei ole voitu antaa julkisuuteen. Tässä vaiheessa on sitten mahdollisuus tarkastella myös poliittisin perustein sitä, ovatko nämä arviot asiakirjojen salaamisesta olleet tarkoituksenmukaisia. Toivon, että tämä mietintö saa hyvän vastaanoton täällä parlamentissa.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, parlamentin kanta ja toisaalta neuvoston ja komission kanta ovat hyvin kaukana toisistaan. Niiden välinen etäisyys symbolisoi Euroopan unionin etäisyyttä omista kansalaisistaan. Meidän väestömme pitää Eurooppaa epädemokraattisena, paikkana, missä päätökset tehdään suljettujen ovien takana. Tältä etäisyydeltä syntyy myös demokraattinen tyhjiö Eurooppaan. Tiedonvälityshän muodostaa loppujen lopuksi modernin demokratian perustan, joka saa aineksia julkisesta keskustelusta, tiedotusvälineistä, julkisesta valvonnasta ja kansalaisjärjestöjen panoksesta. Täällä parlamentissa tehdyissä ehdotuksissa tätä etäisyyttä ylitetään. Haluan heti korostaa sitä, että parlamentin suuri enemmistö tukee ehdotuksia, mukaan lukien kollegamme niistä maista, joissa avoimuuden perinne on heikompi. Pidän tätä koko parlamentissa vallitsevaa yksimielisyyttä suurena saavutuksena, jolla Euroopan parlamentti osoittaa, että tästä on tullut Euroopan laajuinen taistelu eurooppalaisen demokratian puolesta.
Teen sen päätelmän, että neuvosto teki heinäkuussa suuren virheen julistaessaan kaikki sotilaallisia asioita sisältävät asiakirjat salaisten asiakirjojen luokkaan. Tämä päätös symbolisoi sitä matkaa, joka meidän pitää vielä kulkea, ennen kuin Euroopalla todella on demokraattisesti valvottu turvallisuus- ja puolustuspolitiikka. Euroopan parlamentti pyytääkin, että Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikka sisällytetään tulevaisuudessa Euroopan komission rakenteisiin. Nyt meidän pitää ryhtyä ensimmäiseksi toimiin neuvoston sietämättömän päätöksen osalta. Euroopan parlamentti tunnustaa tietysti, että eräiden sotilaallisten asioiden salassapito on välttämätöntä, mutta sen pitää silloin kyllä tapahtua jokaisen asiakirjan sisällön erillisen arvioinnin pohjalta, valvottavien arviointiperusteiden ja menettelytapojen perusteella. Salaisten asiakirjojen parlamentaarinen valvonta voi tapahtua myöhemmin Euroopan parlamentin erityisvaliokunnassa.
Arvoisa puhemies, oikeus saada tutustua asiakirjoihin on perustavan tärkeää eurooppalaiselle demokratialle. Neuvoston ja komission pitää tehdä suuria myönnytyksiä tulevina viikkoina käytävissä neuvotteluissa. Jos niin ei tapahdu, niin sosiaalidemokraattinen ryhmä yrittää yhdessä muiden kanssa pakottaa tämän tiedonsaantioikeuden lakiin.

De Palacio
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan ilmaista tyytyväisyyteni siitä, että voin esittää teille komission kannan niihin tarkistuksiin, joita eri valiokunnat ovat esittäneet asetusehdotukseemme. Kyse on asetuksesta, jota me kaikki pidämme erittäin merkittävänä demokratian toteutumisen ja yhteiskuntamme kehityksen kannalta.
Lisäksi haluan kertoa, kuinka paljon arvostan ja arvostamme esittelijä Cashmanin ja ehdotuksen laatijan, jäsen Maij-Weggenin, vaivannäköä, jonka tuloksena tämä mietintö voidaan esitellä näin nopeasti. Perustamissopimuksen 255 artiklan mukaan tämä asetus on hyväksyttävä ennen 1.5.2001, eli kahden vuoden kuluttua siitä, kun Amsterdamin sopimus on tullut voimaan.
Ennen kuin esitän komission kannan, haluan kertoa, että komissio on ehdotusta laatiessaan tukeutunut toisaalta kuuden viime vuoden aikana sovellettuihin vapaaehtoisiin toimintasääntöihin ja niistä saatuihin kokemuksiin, ja toisaalta unionin jäsenvaltioiden lainsäädäntöä koskevaan tutkimukseen, sillä joillakin niistä on laajaa kokemusta siitä, miten kansalaisten tutustumista asiakirjoihin helpotetaan.
Perustamissopimuksessa tunnustetaan kansalaisten oikeus tutustua eurooppalaisten toimielinten asiakirjoihin tiettyjen periaatteiden ja edellytysten mukaisesti. Kuten ehdotuksessa sanotaan, avoimuus mahdollistaa komission mielestä kansalaisten paremman osallistumisen päätöksentekomenettelyihin ja lisää hallinnon oikeutusta, tehokkuutta ja vastuullisuutta kansalaisiin nähden demokraattisessa yhteiskuntajärjestelmässä. Perusperiaatteena on siis avoimuus, mutta se on sovitettava yhteen yleisen edun ja tiettyjen erityissuojaa tarvitsevien oikeuksien suojaamisen kanssa. Tämä perustavaa laatua oleva tasapaino meidän pitää saavuttaa.
Lainsäädäntömme on oltava tasapainoinen myös toisen ja yhtä merkityksellisen näkökohdan osalta: Amsterdamin sopimuksessa mainittujen kolmen toimielinten välillä on oltava tasapaino, mikä ei merkitse sitä, etteikö muiden toimielinten olisi hyödyllistä hyväksyä asetus silloin, kun me sen teemme. Puhuessaan parlamentille viime elokuun 3. päivänä puheenjohtaja Prodi mainitsi toimielinten muodostaman kolmikannan ja muistutti, että valvontaan ja tasapainoon perustuvassa eurooppalaisessa järjestelmässä kunkin toimielimen toiminnan sujuvuus edistää yhteistä etua. Kullakin toimielimellä on oma tehtävänsä suoritettavanaan, ja siksi niiden tarpeet ja velvollisuudet ovat erilaisia.
Jäsen Cashmanin laatiman mietinnön ansiosta meillä on nyt selkeä käsitys parlamentin painopistealueista. Neuvoston kanta joihinkin ehdotuksen tärkeimmistä määräyksistä ei kuitenkaan ole toistaiseksi selvillä. Tämä epävarmuus saa aikaan sen, että menettelyjen tässä vaiheessa komissio voi esittää ainoastaan yleisen kantansa. Emme siis voi sanoa myöntyvämme moniinkaan tarkistuksiin ilman, että se ratkaisisi ennalta tulevat neuvottelut, jolloin annamme lopullisen kantamme.
Komissio panee tyytyväisenä merkille, että Euroopan parlamentti lähestyy monia kysymyksiä samoin kuin sekin. Mikä vielä parempi asia, useiden tarkistusten osalta ei ole minkäänlaista periaatteellista ongelmaa. Meidän on paneuduttava soveltamiseen ja käytäntöön, sillä avoimuus, julkisuus ja asiakirjoihin tutustumisen helpottaminen ovat asioita, joita voimme tehostaa omissa hallinnoissamme ja joiden on oltava todellisuutta.
Luulen, että monet niistä, jotka meidän tavallamme kannattavat mahdollisimman laajaa julkisuutta, koska se edistää toimielinten toimimista tehokkaammin, joutuivat todella hämmästymään muutama vuosi sitten havaitessaan, että maassa, jota on aina pidetty malliesimerkkinä näissä asioissa, oli monien vuosien ajan steriloitu tiettyjä kansalaisryhmiä mahdollisimman salaisesti ja mitä vähäisintä avoimuutta osoittaen. Minun mielestäni se osoittaa, että täydellisiä tapauksia ei ole olemassakaan ja että meidän kaikkien on toimittava yhdessä, jotta tällaiset tapaukset vältettäisiin.
Sallinette, että käsittelen nyt joitakin ongelmia, jotka tällä hetkellä estävät komissiota hyväksymästä eräitä tarkistuksia. Yksi niistä on se, että meidän on saavutettava oikeanlainen tasapaino avoimuuden ja tehokkuuden välillä. Viittaan erityisesti sisäisiin asiakirjoihin, hankeluonnoksiin ja valmisteluasiakirjoihin, jotka on tarkoitettu yksinomaan toimielinten yksikköjen sisäiseen käyttöön. Julkisuusperiaate ei koske niitä missään kansallisissa lainsäädännöissä. Se, että toimielimet velvoitettaisiin julkistamaan myös nämä sisäiset muistiot, voisi aiheuttaa ainoastaan eräänlaista hämmennystä kansalaisten keskuudessa. Kuten yksi teistä jäsenistä sanoi, on paradoksaalista, että joskus suurin epätietoisuus aiheutuu liiasta tiedonsaannista. Luulenkin, että tässä mielessä valmisteluasiakirjoihin tutustuminen ei juurikaan lisäisi tietoa. Tämänkaltainen suhtautuminen hävittäisi sitä paitsi luovan ajattelun ja lisäisi puhtaasti byrokraattisia näkemyksiä toimielimissä. Uskon, että se on nimenomaan vastoin toimielinten pyrkimyksiä.
Minun on tunnustettava, että tämän asetuksen suuri haaste on asiakirjan määritteleminen selväpiirteisesti. Olenkin sitä mieltä, että lähiaikoina meidän on jatkettava sellaisen yhteisen määritelmän etsimistä, joka mahdollistaisi kaikkien toimielinten yksimielisyyden asiassa. Vaikka en siis voi tänään ilmoittaa suostuvamme 3 ja 4 artiklaa koskeviin tarkistuksiin 28 ja 30, se ei tarkoita sitä, etteikö meidän pitäisi keskustella asiasta ja edistyä sen osalta.
Toinen ongelma liittyy siihen, miten kolmansilta saatuja asiakirjoja pitäisi käsitellä. Toimielimillä ei ole kokemusta tästä asiasta, sillä nykyjärjestelmä kattaa ainoastaan toimielinten itsensä esittämät asiakirjat. Komission kolmansilta saatuja asiakirjoja koskevassa ehdotuksessa otetaan huomioon se, mitä sovittiin aiemman hallitustenvälisen konferenssin Amsterdamin sopimukseen liitetyssä julistuksessa 35, jota emme voi sivuuttaa ja jossa annetaan niin toimielimille kuin kolmansille osapuolillekin viimeinen sana näiden asiakirjojen julkistamisesta.
Parlamentin tekemissä tarkistuksissa tämä ajatus kääntyy täysin päälaelleen ja siksi sitä pitää mielestämme pohtia enemmän, minkä lisäksi tarkistusta 36, joka koskee ehdotusta uudeksi 4 c artiklaksi, ei ole kypsytelty riittävästi, jotta komissio voisi suhtautua siihen myönteisesti.
Muista tarkistuksista olemme sitä mieltä, että tarvitsemme aikaa arvioidaksemme ehdotuksen seurauksia sen toimivuuden kannalta ja että meidän on valvottava sitä, että siihen sisällytetyt menettelytavat eivät olisi byrokraattisia, vaan että kaikki kansalaiset pystyisivät todella saamaan tietoa. Niihin kuuluvat sellaiset tarkistukset, joista on sovittava toimielinten välisellä sopimuksella: tarkistukset 34, 45 ja 48.
Kuten olen aikaisemmin maininnut, voimme olla periaatteessa samaa mieltä joistakin tarkistuksista, mutta meidän on tehtävä teknistä ja hallinnollista yhteistyötä esimerkiksi asiakirjojen luokitusta ja rekisteröintiä koskevien tarkistusten osalta. Komissiolla on ollut jo useiden vuosikymmenten ajan käytössään asiakirjojen luokitusjärjestelmä. Siksi siitä, että asiakirjoille laaditaan luokitusjärjestelmä, ei koidu minkäänlaista ongelmaa. Siitä ei ole kuitenkaan keskusteltu, pitääkö kaikissa toimielimissä noudattaa samoja luokitussääntöjä vaiko ei.
Lainsäädäntömenettelyn tässä vaiheessa on liian varhaista ottaa kantaa siihen, pitäisikö asiakirjojen luokituksen ja niihin tutustumisen välillä olla suora yhteys, kuten tarkistuksessa 29 ehdotetaan, vai pitäisikö tähän asetukseen liittää sitä koskevia määräyksiä. Tarkistuksissa määrätyt luokitussääntöjen ja rekisterin sisällön väliset yhteydet estävät siis tässä vaiheessa hyväksymästä rekisteriä koskevaa tarkistusta 46.
Haluan korostaa, että komissio voisi aikanaan hyväksyä käytännöllisesti katsoen kaikki tarkistukset, kuten tarkistukset 9 ja 18, osittain tarkistuksen 21, tarkistukset 23, 25, tarkistusten 26 1 kohdan ja 28 f kohdan, tarkistukset 35 ja 38, tarkistusten 40 1 kohdan, 40 6 kohdan, 41 1 kohdan ja tarkistuksen 42, tarkistuksen 43 1 kohdan sekä tarkistukset 47,49 ja 52. Lisäksi komissio olettaa, että voimme päästä sopuun joidenkin muutoksen tekemisestä tarkistuksiin 11, 12, tarkistuksen 40 4 kohtaan, 40 7 kohtaan, 43 2 kohtaan, tarkistukseen 47 sekä tarkistuksen 48 4 kohtaan ja 50 1 ja 2 kohtaan. Ehkä myös tarkistusten 63, tarkistuksen 66 2 kohdan, 73 1 kohdan, 74 2 kohdan, 75 viimeisen osan sekä tarkistuksen 78 2 kohdan osalta.
Haluaisin tähdentää, että vaikka komissio voi ilmaista tänään vain joitakin yleisiä ja jossakin mielessä myönteisiä ajatuksia, emmekä esitä mielipidettämme muista tarkistuksista tai sitten teemme sen varoen, se ei merkitse sitä, ettemmekö haluaisi saattaa kolmen toimielimen välistä keskustelua, neuvonpitoa ja yhtymäkohtien etsimistä eteenpäin. Toivomme voivamme työskennellä tämän asian osalta siten, että voimme hyväksyä asetuksen ensi toukokuussa.
Jälleen kerran monet kiitokset kaikille tämän asian hyväksi ponnistelleille esittelijöille.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komission jäsen.

Poos
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä menettelyä koskevan esityksen tai käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Kuulimme juuri äsken, kuinka komission jäsen da Palacio luetteli meille pikavauhtia tusinoittain sellaisia tarkistuksia, jotka komissio voi hyväksyä, ja muita tarkistuksia, joiden hylkäämistä se suosittaa meille. Eikö tätä luetteloa olisi mahdollista saada kirjallisena, koska äänestämme kymmenen minuutin kuluttua? Kukaan ei ehtinyt merkitä muistiin komission jäsenen mainitsemia tarkistuksia. Teen tämän huomautuksen, koska komission läsnä oleva jäsen esittää komission äänestyssuositukset yleensä suullisesti. Meillä ei ole käytössämme mitään kirjallista asiakirjaa, ja haluaisin, että komissio antaisi myös jatkossa suosituksensa parlamentin jäsenille kirjallisesti.

Cashman
Minun on pakko olla eri mieltä kollegani Poosin kanssa. Komission tehtävä ei ole sanella poliittisille ryhmille, millaisia päätöksiä niiden olisi tehtävä eri poliittisten ryhmien esittämistä tarkistuksista, ja siksi komission jäsentä ei pitäisi asettaa tällaiseen hankalaan asemaan.

Goebbels
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoron huomauttaakseni samasta asiasta kuin jäsen Poos. Jäsen Cashman on oikeassa sanoessaan, ettei komission tehtävänä ole sanoa poliittisille ryhmille, minkälainen kanta niiden on otettava täällä täysistunnossa. Parlamentissa on kuitenkin joitakin jäseniä, kuten minä, jotka luottavat joskus myös komission viisauteen. Haluaisin todellakin äänestää joskus komission tekemien ehdotusten puolesta, ja tätä varten parlamentin jäsenillä on todellakin oltava käytössään luettelo niistä tarkistuksista, joita komissio voi tukea, ja niistä tarkistuksista, joita se ei halua tukea. Kunniansa ja omantuntonsa kautta joka tapauksessa äänestävien parlamentin jäsenten tehtävänä on päättää, miten he näihin komission tekemiin suosituksiin suhtautuvat.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä esittelijä Cashmaniin siinä, että tällä hetkellä käynnissä on parlamentaarinen päätöksentekoprosessi. Olen kuullut komission sanovan - ja haluan muuten kovasti kiittää komissiota siitä, että se on tullut niin paljon meitä vastaan, sillä sen me voimme kyllä todeta - että se ei voi vielä antaa vastausta tiettyihin osiin. Se on tietysti erittäin tärkeä huomautus. Siitä on myös pian seurauksia. Mutta juuri siksi, että komissio ei vielä voi antaa varsinaista vastausta näihin osiin - näen myös komission jäsenten nyökkäävän - on hiukan vaarallista panna asioita mustalla valkoiselle jo nyt, sillä silloin ne alkavat elää omaa elämäänsä. Siispä haluaisin oikeastaan nyt kysyä, pystyykö parlamentti vielä tietyssä mielessä jatkamaan omaa päätöksentekoprosessiaan komission asemasta riippumatta, ja voimme sitten nähdä, miten esittelijät pystyvät edelleen neuvottelemaan komission kanssa lopulliseen kantaan pääsemiseksi. Tämä vaikuttaa minusta paremmalta järjestykseltä.

Puhemies
Otan tarkasteltavaksi täällä ilmaistut mielipiteet.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Hyvät kollegat, minulla on parlamentin puolesta ilo toivottaa tervetulleeksi lehterille saapunut Louis Galean johtama Maltan tasavallan edustajainhuoneen valtuuskunta Euroopan unionin ja Maltan parlamentaariseen sekavaliokuntaan.
Euroopan unionin ja Maltan parlamentaarinen sekavaliokunta piti tänään ja eilen täällä Strasbourgissa 14. kokouksensa ja keskittyi neuvotteluissa Euroopan unionin ja Maltan välisiin liittymisneuvotteluihin Euroopan komission säännöllisesti julkaiseman, Maltan edistymistilannetta käsittelevän raportin pohjalta, joka julkaistiin marraskuussa 2000, kuten tiedetään.
Parlamentaarinen sekavaliokunta sai tietoa uusimmasta kehityksestä Euroopan komissiolta, Euroopan unionin neuvoston nykyiseltä puheenjohtajalta ja Maltan tasavallan hallitukselta.
Haluaisin viitata siihen ratkaisevaan osaan, jota Euroopan unionin ja Maltan parlamentaarinen sekavaliokunta esittää parhaillaan käytävissä neuvotteluissa Maltan tasavallan liittymisestä Euroopan unioniin.
Toivon Euroopan parlamentin puolesta, että kokouksenne täällä Strasbourgissa on ollut onnistunut ja hedelmällinen, ja toivotan teille turvallista kotimatkaa. Tervetuloa!

Luottolaitosten omat varat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Villiersin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0282/2000) luottolaitosten omista varoista annetun direktiivin 89/299/ETY arvioinnista (2000/2207(INI)).

Villiers
Kun pankki romahtaa, sillä on kauaskantoisemmat vaikutukset kuin jonkin muunlaisen yrityksen kaatumisella, koska henkilöiden talletukset joutuvat vaaraan ja rahoitusjärjestelmä voi vaarantua. Siksi meillä on erityiset säännöt, joilla varmistetaan pankkien vakavaraisuus ja estetään niiden velkaantuminen ja romahtaminen, ja näiden sääntöjen tarkoituksena on suojella säästäjiä ja säilyttää luottolaitosten vakavaraisuus.
Säännöistä sovitaan maailmanlaajuisesti Baselissa, mutta nykyinen säännöstö on vanhentunut, koska siinä edellytetään samoja lakisääteisiä pääomavarantoja. Sama määrä rahaa on laitettava talteen hyvin monien erilaisten riskien varalle. Tällaisella itse asiassa rohkaistaan pankkeja ottamaan suurempia riskejä, koska se merkitsee sitä, että pankki voi tavoitella suurempia voittoja samoilla lakisääteisillä pääomavaatimuksilla. Komission uuden ehdotuksen - johon valiokunta suhtautuu kaiken kaikkiaan hyvin myönteisesti - ajatuksena on: mitä alhaisemmat riskit, sitä alhaisempi pääomavaatimus. Se merkitsee sitä, että luottolaitoksia kannustetaan minimoimaan riskejä ja säilyttämään riittävästi pääomaa vastuidensa varalle.
Esitämme talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnössämme monia poliittisia vaatimuksia. Ensinnäkin sen, että uusissa säännöissä on otettava huomioon pankki- ja vakuutussektorin monimuotoisuus Euroopan unionissa. Sääntöjä sovelletaan useisiin tuhansiin pieniin ja suuriin pankkeihin ja sijoitusyhtiöihin, ja ne on laadittava siten, että ne ovat sopusoinnussa näiden luottolaitosten kaikkien tarpeiden kanssa. Noiden laitosten pitäisi pystyä noudattamaan näitä sääntöjä mahdollisimman helposti. Olemme siirtymässä pitemmälle kehittyneeseen järjestelmään. Sen ei tarvitse olla byrokraattisempi ja monimutkaisempi järjestelmä.
Me valiokunnan jäsenet hyväksymme varauksin komission ehdottaman ulkopuolisten luokitusten roolin, edellyttäen, että kyseessä on rajallinen rooli tärkeintä on, että pienyrityksiä ei tarvitse luokitella ja etteivät luokittelemattomat yritykset joudu epäsuotuisaan asemaan. Mielestämme on kuitenkin korostettava, että pankkien sisäisten luottoriskiarvioiden ja sisäisten luokitusjärjestelmien on oltava keskeisellä sijalla uudessa säännöstössä. Niiden perusteella voidaan parhaiten luoda riskiherkkä säännöstö, jota sovelletaan laajalla pankkisektorilla ja jossa otetaan huomioon asiakkaat ja pienyritykset.
Suhtaudumme myönteisesti siihen, että luottoriskien lieventämistä ja etenkin pienyrityksille tarjottavia vakuuksia painotetaan. Hyväksymme myös sen, että pitkällä aikavälillä tarvitaan todennäköisesti uusi pääomavaatimus muita riskejä varten, mutta korostamme, että tällaista vaatimusta ei pidä asettaa, ennen kuin käytössä on sopiva menetelmä muiden riskien arvioimiseksi.
Hyväksymme myös sen, että sääntelijöillä on valtuudet asettaa tietyille pankeille erityis- tai lisävaatimuksia. Uudessa säännöstössä osoitetaan luottamusta pankkeja kohtaan. Emme salli sitä, että ne asettaisivat oman pääomavaatimuksensa, mutta se olisi epäilyttävän lähellä, jos emme valvoisi tarkasti niiden sisäisiä järjestelmiä. Tämän vuoksi valvojilla on oltava ylimääräiset valtuudet asettaa erityisvaatimuksia sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi yksittäisissä pankeissa.
Lopuksi ja tämä on eniten kiistaa aiheuttanut asia valiokunta kannatti vankasti nopeutetun menettelyn käyttöä tämän lainsäädännön täytäntöönpanossa. Mietintöön on jätetty tarkistuksia, joissa kannatetaan varovaisempaa lähestymistapaa, mutta me kaikki olemme tietoisia siitä, että viimeisen vakavaraisuusvaatimusta koskevan Baselin sopimuksen jälkeen Yhdysvallat pani uudet säännöt täytäntöön kolmessa kuukaudessa, kun Euroopan unionilta kului siihen yli kolme vuotta. Niinä kolmena vuonna eivät vain EU:n pankit joutuneet hyvin huonoon kilpailuasemaan - ja on olemassa todisteita siitä, että niille koitui suurta vahinkoa - vaan niinä kolmena vuotena myös eurooppalaiset kuluttajat joutuivat tulemaan toimeen ilman ajanmukaista ja tekniseltä tasoltaan riittävää säännöstöä.
Lainsäätäjinä meidän on kysyttävä itseltämme vakavasti, teemmekö parhaamme niiden ihmisten hyväksi, jotka ovat valinneet meidät, jos meidän sääntömme ja lakimme vanhentuvat jo ennen kuin ne saadaan lakikirjoihin. Meidän on tarkistettava kaikki vaihtoehtomme, komiteamenettely, nopeutettu menettely ja muut menettelyt mukaan luettuina, koska on vaarallista säännellä menneisyyden markkinoita. Näin käy, ellemme uudista menettelyjämme.
Meidän on varmistettava, että saamme joustavan lainsäädännön, keinot, joilla se voidaan panna nopeasti täytäntöön, keinot, joilla sitä voidaan ajanmukaistaa nopeasti ja helposti, ja keinot, joilla sen johdonmukaisuus varmistetaan kaikissa jäsenvaltioissa, ja että kaikkia käyttöönotettavia uusia menettelyjä valvotaan asianmukaisesti ja demokraattisesti.
Pyytäisin täällä tänään olevaa komission jäsen Bolkesteinia esittämään parlamentille ehdotuksia näiden keskeisten tavoitteiden toteuttamiseksi. Niillä on oleellinen merkitys rahoituspalvelualan moitteettomalle toiminnalle Euroopan unionissa.

ÄÄNESTYKSET
 BSE:stä ja liha- ja luujauhon käytön kieltämisestä kaikessa eläinten ravinnossa

(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)   
Bloklandin laatima mietintö (A5-0321/2000) sovittelukomiteavaltuuskunnan hyväksymästä Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteisestä tekstistä jätteenpoltosta [C5-0371/2000 - 1998/0289(COD)]
(Parlamentti hyväksyi yhteisen tekstin.)  
Figueiredon laatima mietintö (A5-0307/2000) Euroopan parlamentin ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön toimintaohjelman käynnistämisestä sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevan jäsenvaltioiden yhteistyön edistämiseksi [KOM(2000) 368 - C5-0317/2000 - 2000/0157(COD)]
Figueiredo (GUE/NGL), esittelijä. (PT) Arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa täysistunnossa oleville, että esittelemäni GUE/NGL-ryhmän tarkistukset ovat tulosta neuvoston ja komission kanssa käydyistä keskusteluista sekä työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa edustettuina olevien poliittisten ryhmien koordinaattoreiden tuesta. Lisäksi ne ovat tulosta tarpeesta helpottaa yhteispäätösmenettelyä, jonka kohteena tämä mietintö tunnetusti on. Nämä tarkistukset korvaavat useita muita mietinnön ehdotuksia, jotka todennäköisesti hylätään äänestyksessä, ja jotka sitten korvataan näillä uusilla tarkistuksilla, jotka ovat tulosta sopuratkaisusta.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)  

Bourlanges
Arvoisa puhemies, äänestimme juuri äsken joidenkin kollegoiden poissa ollessa BSE-tautia koskevasta julkilausumasta. Haluan sanoa, että jos hullun lehmän ja Creutzfeldt-Jakobin tautia ylipäänsä esiintyy, sitä sairastaa nimenomaan hissien tietokone. Hissit jumiutuivat kymmeneksi minuutiksi äänestysten aikana, ja vain kaksi niistä toimi. Haluaisin, että ne tutkittaisiin, jotta tietäisimme, minkä tyyppistä Creutzfeldt-Jakobin taudin muunnelmaa tietokoneemme sairastavat.

Puhemies
Jäsen Bourlanges, valitettavasti kyseessä on vakava tauti, josta ilmoitamme asiasta vastaavalle yksikölle.
  
Rothen laatima mietintö (A5-0320/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön edistämisestä sähkön sisämarkkinoilla [KOM(2000) 279 - C5-0281/2000 - 2000/0116(COD)]
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
  
Cashmanin laatima mietintö (A5-0318/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yleisön oikeudesta saada tietoja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoista [KOM(2000) 30 -C5-0057/2000 - 2000/0032(COD)]
Äänestyksen jälkeen tarkistuksen 28 osasta 9

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, saanko pyytää liberaaliryhmää lähestymään tätä asiaa hieman käytännöllisemmin, ja pyydän tätä myös ollessani yhteisesittelijä. Sillä he äänestävät suuressa määrässä artikloja aina kohta kohdalta, vaikka usein kyse on vain yhdestä ainoasta kohdasta, jota vastaan he haluavat äänestää. Joten voisivatko liberaalit toimia hiukan käytännöllisemmin ja nopeammin.

Wiebenga
Arvoisa puhemies, on erityisen valitettavaa, että esittelijät eivät todellisuudessa ole neuvotelleet kunnolla. Tässä on kyse erittäin merkittävästä lainsäädännöstä, ja tässä on kyse myös tärkeistä artikloista. Me liberaalit ja myös jotkut muut täällä parlamentissa haluamme osoittaa täysin selvästi, että puollamme näiden avoimuussäännösten parantamista. Joten pahoittelen, että tästä on neuvoteltu liian vähän. Haluamme näyttää, miten suojelemme täällä kansalaisten etuja.
  

Cashman
Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon tämän mietinnön saama laaja kannatus äänestyksessä ja komission tänä aamuna antama vastaus, on selvää, kun tarkastellaan kaikkia niitä osia, joista olemme äänestäneet, että meidän on työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaisesti lykättävä äänestystä luonnoksesta lainsäädäntöpäätöslauselmaksi, jotta voimme käynnistää tulokselliset neuvottelut komission ja neuvoston kanssa. Toivon parlamentin kannattavan tätä ehdotusta.
(Parlamentti päätti lykätä äänestystä.)   

Theorin
Arvoisa puhemies, käsittääkseni nyt ei ole mitään mahdollisuutta äänestää Theorinin ja Smetin mietinnöistä. Kehottaisin sen vuoksi, että äänestystä lykättäisiin marraskuun toiseen istuntojaksoon.

Puhemies
Toimitan äänestyksen myös Theorinin ehdotuksesta lykätä äänestys marraskuun toiseen istuntojaksoon.

Theorin
Arvoisa puhemies, esittelijä Theorinin ja esittelijä Smetin mietintöjä käsiteltiin myöhään eilen illalla, ja tarkoituksena oli, että niistä äänestettäisiin nyt. PPE-DE-ryhmä esitti minulle saman toivomuksen kuin itse juuri esitin, nimittäin että siirtäisimme näistä mietinnöistä käytävän äänestyksen marraskuun toiselle istuntojaksolle, emmekä äänestäisi niistä tänä iltana. Suurin osa naisista matkustaa Berliiniin osallistuakseen siellä konferenssiin paikallisten parlamentaarikkojen kanssa. PPE-DE-ryhmän ja PSE-ryhmän yhteinen toive siis on, että äänestystä lykättäisiin marraskuun toiselle istuntojaksolle.

Poettering
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä yhden asian selväksi: PPE-DE ei toivonut lykkäystä, vaan meille esitettiin lykkäystä koskeva pyyntö. Minä itse olen kertonut, että voin hyväksyä tämän pyynnön. Ryhmässämme on kuitenkin myös poikkeavia mielipiteitä. Voisin kannattaa lykkäystä yhdellä ehdolla, nimittäin sillä, että jäsen Theorin käyttää tätä aikaa marraskuun toiseen istuntojaksoon asti parantaakseen mietintöään, sillä ryhmämme ei kannata sitä sen nykyisessä muodossaan.
Haluaisin tehdä yhden asian täysin selväksi, ja kyse on periaatekysymyksestä: jos emme saa toimitettua äänestyksiä torstaisin keskipäivään mennessä, normaalikäytäntö on se, että jatkamme äänestyksiä torstai-iltaisin.
Ei käy päinsä, että lykkäämme äänestystä, koska kollegat eivät voi olla paikalla iltaisin. Lyhyesti sanottuna: kannattaisin ryhmäni esittämää lykkäystä marraskuun toiseen istuntojaksoon, jos jäsen Theorin ilmoittaa, että hän tekee vielä töitä mietintönsä parantamiseksi.
(Suosionosoituksia PPE-DE-ryhmältä)

Puhemies
Mitä tulee toiseen asiaan - eli siihen, että äänestyksiä toimitetaan iltapäivällä - luulen, että me kaikki tiedämme sen ja että meidän pitäisi olla läsnä.

Theorin
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, jos sanoin, että myös PPE-DE-ryhmä pyytää äänestämisen lykkäämistä, mutta teidän ryhmänne koordinaattori todellakin tuli sanomaan minulle, että tekin haluatte, että asia lykätään marraskuun toiseen istuntojaksoon, sen sijaan että siitä äänestettäisiin tänä iltana.
Jäsen Poettering, olemme tehneet yhteistyötä teidän väkenne kanssa, ja PPE-DE-ryhmässä ja PSE-ryhmässä on sovittu siitä, miltä mietinnön pitäisi näyttää. Olemme olleet samaa mieltä keskeisistä kysymyksistä ja olemme päässeet yhteisymmärrykseen neuvotteluissa. Suostun siihen, mitä parlamentti haluaa tehdä, mutta kyse on siis PPE-DE- ja PSE-ryhmän välisestä sopimuksesta, joka koskee sekä mietintöäni että sen keskeisiä kysymyksiä. Sen vuoksi minun on sanottava, että olen erittäin hämmästynyt tästä.
(Parlamentti päätti lykätä äänestystä.)   

Goebbels
Arvoisa puhemies, äänestettävänä olisi esityslistan mukaan myös Villiersin mietintö. Mietinnöstä ei ole kuitenkaan vielä keskusteltu, ja siitä keskustellaankin vasta tänä iltana äänestysten jälkeen. Villiersin mietintö ansaitsee paremman kohtelun kuin sen, että siitä äänestetään huomenaamulla. Ehdotan siis, että Villiersin mietintöä koskeva äänestys siirrettäisiin marraskuun toiseen istuntojaksoon.

Puhemies
Äänestys toimitetaan huomenna. Huomenna on kuitenkin mahdollista esittää äänestyksen lykkäämistä. Tällä haavaa se jää huomisen esityslistalle, koska siitä ei ole vielä keskusteltu.

Gillig
Arvoisa puhemies, vastustan todella suuresti sitä, mitä tässä parlamentissa tapahtuu. Olemme jo muutamien istuntojaksojen ajan nähneet, kuinka täällä sovelletaan yhä useammin menettelyjä, joilla pyritään siirtämään parlamentin viisi päivää kestävälle istuntojaksolle määrättyjä äänestyksiä syistä, jotka liittyvät henkilökohtaisiin ongelmiin, läsnäolon vaikeuteen ja niin edelleen. Mielestäni parlamentti joutuu tällaisia päätöksiä tehdessään huonoon valoon.

Villiers
Arvoisa puhemies, toisin kuin jäsen Theorin, minä en ehdota äänestysten ja keskustelujen lykkäämistä oman henkilökohtaisen aikatauluni perusteella. Olen todellakin täällä läsnä keskustellakseni mietinnöstäni tänä iltapäivänä ja olen täällä läsnä huomenna, kun siitä on määrä äänestää. Syynä sille, miksi ehdottaisin äänestyksen lykkäämistä, on se, että kyseessä on kuten jäsen Goebbels totesi hyvin tärkeä asia. Sen lisäksi, että se koskee rahoituspalveluja, sillä voisi olla kauaskantoiset seuraukset ajateltaessa menettelyämme, yhteispäätösmenettelyämme ja suhdettamme komissioon. Kollegojen on oltava läsnä tässä äänestyksessä. Olen ehdottomasti sitä mieltä, että äänestys on lykättävä Brysselin istuntojaksoon.
  
Yhteinen päätöslauselmaesitys Aasian ja Euroopan kolmannesta kokouksesta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
  

Posselt
Arvoisa puhemies, puhun työjärjestyksestä. Halusin vain sanoa, että esityslistalla on myös minun tärkeä mietintöni. Siitä keskustellaan ja äänestetään huomenna, ja olen hyvin kiitollinen ja ylpeä siitä, että se tehdään perjantaina!

Smet
Arvoisa puhemies, täällä on juuri äänestetty minun mietintöni lykkäämisen puolesta. Yhdyn siihen, mutta jos olisitte noudattanut esityslistan järjestystä ettekä olisi antanut äänestää ensin Cashmanin mietinnöstä, koska osa ihmisistä ei ole läsnä tänä iltana - sillä se on syy - niin olisimme voineet äänestää myös Smetin mietinnöstä.

Puhemies
Olen noudattanut istunnoista huolehtivan henkilökunnan minulle toimittamaa järjestystä, eikä parlamentti ole päättänyt tehdä siihen muutoksia. Muutoin olisin tehnyt niin mielelläni.

Rocard
Arvoisa puhemies, panen merkille melko ällistyneenä, että äänestystä siitä mietinnöstä, joka minun piti esitellä tässä istunnossa ja joka on tämän aamun esityslistalla, on epähuomiossa ja huomaamatta lykätty. Ymmärrän, että asiat ovat vaikeita, mutta meille on ilmoitettava etukäteen esityslistaa koskevista muutoksista. Olen torstaisin tavallisesti aina läsnä. Tänään iltapäivällä olen luennoimassa. En ole siis paikalla iltapäivän äänestyksissä, koska minulle ei ilmoitettu ajoissa. Kuulun niihin parlamentin jäseniin, jotka ovat läsnä pikemminkin tyydyttävästi. Minäkin haluaisin pyytää äänestyksen lykkäämistä marraskuun toiseen istuntojaksoon, mutta haluaisin lisätä muutaman sanan.
Parlamentin hölmöyden tila kehittyi tänä aamuna erityisen akuuttiin vaiheeseen. En tiedä nimenhuutoäänestyksen hintaa, mutta käytämme talousarviostamme siihen varmasti satojatuhansia frangeja, tai Belgian frangeja. Olemme joidenkin mieliksi kuluttaneet irvokkaissa oloissa sekä aikaa että rahaa. Arvoisa puhemies, mielestäni teidän olisi annettava asia puheenjohtajakokouksen käsiteltäväksi, jotta liiallisia kohta kohdalta -äänestyksiä ja nimenhuutoäänestyksiä koskevat aloitteet voitaisiin tunnistaa ja nimenhuutoäänestykset ehkä jopa kiintiöidä. Tällainen ei ole normaalia, ja parlamentti oli tänä aamuna naurettava.

Puhemies
Jäsen Rocard, vakuutan teille, että puheenjohtajakokous käsittelee asiaa. Mitä tulee äänestysluetteloon, puhemies ei muuta äänestysjärjestystä. Parlamentti tekee tarvittaessa sitä koskevia muutoksia. Minä vain toimitan äänestyksen toisensa jälkeen.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, puhun työjärjestyksestä. Michel Rocard on täysin oikeassa: tässä on nyt kyse siitä, että muutamat harvat yrittävät käyttää tilaisuutta hyväkseen ajaakseen vielä kerran omia etujaan, joita he eivät onnistuneet saamaan läpi valiokunnassa. Näiden henkilöiden vuoksi meidän on toimitettava nimenhuutoäänestys, joka ei ole kuitenkaan luonteeltaan enää mikään nimenhuutoäänestys. Muutamat harvat yrittävät nyt profiloitua tietoisesti toisten kustannuksella. Tarvitsemme siis ensinnäkin järkevän järjestelmän nimenhuutoäänestyksiä varten.
Toiseksi: ei voi olla totta, että nyt kun parlamentti on päättänyt lopettaa perjantain istunnot, mikä on mielestäni tyypillinen esimerkki väärästä parlamentin päätöksestä, sitä protestoivat nyt nekin, jotka viime kädessä itse sanoivat, että he eivät enää halua perjantain istuntoja! Kysymykseni kuuluu seuraavasti: onko parlamentin päätöstä lopettaa perjantain istunnot tällä välin vastustettu? Onko tähän mennessä esitetty oikeudellisia vastaväitteitä? Miltä tilanne näyttää ensi vuonna? Joudumme turvautumaan tähän nykykäytäntöön mahdollisesti tulevaisuudessakin, toisin sanoen joudumme lykkäämään mietintöjä aina uudelleen Brysselin kokoukseen sen sijasta, että käsittelisimme ne täällä Strasbourgissa. Voimmeko saada asiasta tietoa?

Puhemies
Mitä tulee ensimmäiseen huomautukseenne, jäsen Mann, asia saatetaan ilman muuta parlamentin puhemiehistön ja puheenjohtajakokouksen käsiteltäväksi. Istuvana puhemiehenä voin sanoa teille vain tämän; kollegananne voin sanoa, että olen kanssanne samaa mieltä. Valitettavasti meidän on yritettävä muuttaa työjärjestystä.
Perjantain osalta luulen, että mitään uutta tietoa ei ole. Tämäkin saatetaan kuitenkin puheenjohtajakokouksen käsiteltäväksi.
BSE:tä käsittelevä päätöslauselma (B5-0880/2000)

Lynne
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää äänestysselityksen BSE-tapauksia koskevasta päätöslauselmasta. Äänestin kokonaisten karjojen teurastusta vastaan, koska se ei mielestäni ole paras tapa päästä eroon BSE:stä. Olen kuullut, että jotkut maanviljelijät mieluummin ampuvat ja hautaavat BSE:tä sairastavan eläimen kuin tekevät siitä ilmoituksen. Tiedän, että Ranskassa teurastetaan kokonaisia karjoja, mutta se ei ole paras menettelytapa. Jopa tieteellinen ohjauskomitea on sitä mieltä, että se ei ole välttämättä tehokkain keino ja että kohortin teurastus jota käytetään Isossa-Britanniassa on tehokas keino.
Äänestin myös tarkistusta 7 vastaan, koska sitä ei mielestäni voida toteuttaa, mutta äänestin koko päätöslauselman ja etenkin sen puolesta, että nisäkkäiden lihasta ja luujauhosta valmistetun rehun käyttö kielletään kaikkien maatilaeläinten ruokinnassa, kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa on tehty vuodesta 1996 lähtien. Äänestin päätöslauselman puolesta, koska meillä on oltava koko Eurooppaa koskevat vahvat säännöt.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kannatin äänestyksessä mietintöä, joka koskee tärkeän parlamenttimme aloitetta siitä vakavasta kriisistä, joka meillä nyt vallitsee tämän nautojen keskuudessa leviävän epidemian vuoksi. Haluaisin korostaa, että myönteisen ääneni tarkoituksena on muun muassa kannattaa mietinnön 7 kohtaa. Toivon nimittäin ja pyydän, että tästä eteenpäin kaikkien Euroopan unionin teurastamoiden kautta myyntiin tuotavat teuraseläimet tutkitaan sen toteamiseksi, esiintyykö niissä BSE:tä (Bovine spongiforme encelafopathy). Kaikkien eläinten tarkistus on aloitettava välittömästi, maksoipa se mitä tahansa, muuten naudanlihan myynti romahtaa olemattomiin.

Alavanos
. (EL) Komissio ja neuvosto kantavat raskaan vastuun siitä, että BSE-tauti on saanut näin laajat mittasuhteet. Sen lisäksi, että ne suhtautuivat alussa kielteisesti, kun Euroopan parlamentti ilmoitti vaaroista Isossa-Britanniassa, toisessa vaiheessa, kun skandaali oli valloillaan Isossa-Britanniassa, toimenpiteet rajoittuivat käytännössä tähän maahan, ilman, että olisi välittömästi laadittu ohjelma valvonnan tiukentamiseksi ja rehuruokinnan uudistamiseksi koko Euroopassa. BSE-tapauksia on ilmennyt Ranskassa, koska Ranska on ainoa Euroopan unionin maa, joka on omasta aloitteestaan soveltanut laajaa valvontajärjestelmää. Nyt vallalla on täysi turvattomuus, huoli piilevistä vaaroista, joista ei ole tiedotettu kuluttajille eikä valtioiden viranomaisille.
Täytyy välittömästi:
ryhtyä toimiin koko Euroopan tasolla,
luoda laaja ja tiukka valvonta, joka koskee kaikkea Euroopan unionin karjaa, mutta myös tuontia,
poistaa liha- ja luujauho jauho paitsi rehusta, jota annetaan nautaeläimille ja lampaille, myös rehusta, jota annetaan sikaeläimille, siipikarjalle ja kaloille,
ryhtyä toimiin, jotta rehuruokinnan perinpohjaiseen uudistukseen ei tulisi mukaan USA:ssa, Brasiliassa tai muualla valmistettu geneettisesti muunneltu soijajauho ennen kuin niiden turvallisuudesta on täydet tieteelliset takuut, mikä ei vielä pidä paikkaansa.

Berthu
Tässä istuntosalissa eilen pidetty keskustelu hullun lehmän taudista ja eläinten ravinnon turvallisuudesta osoitti varsinkin sen, kuinka äärimmäisen sekaisin vastuusuhteet ja mielet ovat.
Nykyiset toimivaltuudet jakaantuvat yhteisön, joka jo on antanut joitakin osittaisia määräyksiä (liha- ja luujauhon käytön kieltäminen märehtijöiden ravinnossa, jauhojen lämmitystä koskevat säännöt, erityisten riskiaineiden pakollinen erottaminen), ja jäsenvaltioiden välille, jotka haluavat säilyttää oikeutensa antaa omaan tilanteeseensa sopivia määräyksiä sekä oikeutensa suojella ja reagoida nopeasti väestönsä terveyden suojaamiseksi.
Tämän jo nyt epäselvän tilanteen sekavuutta pahentaa kaksi muuta vaikeutta: yhtäältä on vaikeaa jatkaa yhdenmukaistamista korkean tason valvonnan suuntaan, sillä jotkin jäsenvaltiot, kuten Saksa, eivät halua maksattaa lisäkustannuksia viljelijöillään tilanteessa, jossa ne ovat lähestulkoon säästyneet taudilta; toisaalta on vaikea hallita monenlaisia kansallisia sääntöjä, sillä koska rajavalvonta on lähes kadonnut ja koska etiketeissä ei mainita tuotteen alkuperämaata, riski syödä liha- ja luujauholla ruokitun sian lihaa on hyvin suuri, jopa sellaisessa jäsenvaltiossa, jossa nämä jauhot on kielletty.
Hämmennys on tällä hetkellä huipussaan, kuten täysin neuvottomilta vaikuttaneiden Ranskan teollisuusministerin Patriat' n ja Euroopan komission jäsenen Byrnen eiliset puheenvuorot hyvin osoittivat.
Tämä tilanne paljastaa, miten vastuuttomasti sisämarkkinoita on viime vuosina yhdennetty. Ensimmäiseksi tehtävänä aloitteena olisi aloittaa kaikki alusta, tarkistaa merkintöjä koskevat säännöt, palauttaa valvontavalta jäsenvaltioille ja laatia uusia valvontatoimia sekä niveltää edelleenkin toisiinsa tarkasti, selvästi ja toteuttamiskelpoisesti unionin vähimmäissääntely ja jokaisen jäsenvaltion välttämätön oikeus joko mennä pidemmälle tai toteuttaa suojelutoimia.
Jos tätä toimivaltuuksien selventämis- ja järkeistämistyötä sekä kansakuntien ensisijaisen oikeuden tunnustamistyötä ei suoriteta ensiksi kunnialla loppuun, Eurooppa vain jatkaa nykyisessä kohtalokkaassa vastuusuhteiden heikentäjän roolissaan.
Varsinaisen asiasisällön osalta ryhmäni on suosittanut neljää mahdollisimman ankaraa toimea epidemian torjumiseksi. Niihin ei kuitenkaan pidä tyytyä. On erittäin hyvä sammuttaa tulipaloja, mutta olisi vielä parempi estää niitä syttymästä. Siksi haluamme tuoda esiin neljä suurta opetusta, jotka on otettava tulevaisuudessa huomioon.
Ensimmäinen opetus on se, että on torjuttava luonnottomat tuotantomenetelmät, jotka johtavat väistämättä jonakin päivänä tällaisiin murhenäytelmiin. Laadukas maatalous on ehkä hieman kalliimpaa, mutta tuottavuuden parantamiseen pyrkivän maatalouden näennäiset säästöt muuttuvat todellisuudessa loppujen lopuksi koko yhteiskunnan kannalta hirvittäviksi kustannuksiksi. Meitä pelottaa tässä suhteessa nähdä, kuinka komissio yrittää parhaillaan kaikin tavoin saada geneettisesti muunnellut organismit hyväksytyiksi, vaikka niiden seuraukset eivät ole mitenkään hallinnassa ja vaikka ne saattavat ehkä kymmenen tai kahdenkymmenen vuoden päästä aiheuttaa uusia hullun lehmän taudin tyyppisiä murhenäytelmiä.
Toinen opetus on se, että sellainen laadukas maatalous, joka takaa elintarvikkeiden tuotannossa tietyn itsenäisyyden, ei voi selviytyä Euroopassa maailmanlaajuisen vapaakauppa-ajattelun ilmapiirissä. Meistä tuntuu tällä hetkellä kuitenkin siltä, että komission jäsen Lamy odottaa kärsimättömänä sitä, että saisi käynnistää Seattlen jälkeen kansainvälisten kauppaneuvottelujen uuden kierroksen ja sisällyttää siihen maatalouden tarkoituksenaan saada aikaan jälleen uusi mukautuminen maailmanmarkkinoihin. Tällaista on mahdoton hyväksyä.
Kolmas opetus on se, että jäsenvaltioiden on valvottava komissiota tiiviimmin kansainvälisissä neuvotteluissa, jotta väärät temput - minun pitäisi oikeastaan sanoa petokset - eivät toistuisi, kuten tehtiin Blair Housen ja Marrakechin sopimuksissa, jotka amerikkalaisten hyödyksi tehtyjen valkuaiskasvituotantomme rajoituksien takia ovat ajaneet meidät kehittämään valkuaiskasvien sijaan luu- ja lihajauhoja, jotka ovat nykyisten ongelmien taustalla. Mielestämme tulevassa Nizzan sopimuksessa ei pitäisi lisätä komission toimivaltaa kansainvälisissä neuvotteluissa, kuten tällä hetkellä kaavaillaan, vaan se olisi asetettava päinvastoin tiiviimmin kansallisten hallitusten ja parlamenttien valvontaan.
Neljäs opetus on se, että sisärajojen valvonnan täydellisen poistamisen politiikkaa olisi tarkistettava perusteellisesti, sillä se edistää kaikenlaista salakauppaa ja vaikeuttaa terveyden hallintaa. Samoin olisi hillittävä hintaan mihin hyvänsä ylläpidettävän vapaan liikkuvuuden opinkappaletta, joka sai komission uhkaamaan niitä jäsenvaltioita, jotka halusivat asettaa tuontikiellon brittiläiselle naudanlihalle vuonna 1996, ja joka sai sen vuonna 1999 viemään Ranskan yhteisön tuomioistuimeen, koska Ranska oli kieltäytynyt poistamasta tuota tuontikieltoa. Kaikista nykyisistä tapahtumista huolimatta komissio pitää julkeasti kiinni kanteestaan ja osoittaa siten, missä määrin tuotteiden vapaa liikkuvuus on sille tärkein opinkappale. Jos jäsenvaltiot haluavat tehdä lopun näistä älyttömyyksistä, niiden on käytettävä Nizzan sopimusta hyväkseen vahvistaakseen uudelleen selvästi kansanterveyssyihin perustuvan kansallisen suojeluoikeuden.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Hyväksyimme tämän päätöslauselman, vaikka se annetaankin erittäin myöhässä, ja siitä epäluulosta huolimatta, jota joidenkin sanamuotojen epäselvyys meissä herättää.
Tuomitsemme viivästyksen liha- ja luujauhon tuotannon ja käytön täydellisessä ja yleisessä kieltämisessä, koska olemme tienneet jo kymmenen vuotta, että ne ovat syynä BSE-taudin leviämiseen.
Lisäksi tuomme esiin, että 4 kohdan sanamuodon epäselvyys herättää välttämättä kysymyksiä viranomaisten tahdosta vastustaa kaikin keinoin elintarviketeollisuuden trustien harjoittamaa petkutusta ja huijausta, vaikka olisi niin paljon yksinkertaisempaa sanoa yhdellä rivillä, että liha- ja luujauhon tuotanto ja käyttö on täysin kielletty.

Daul ja Grossetête
. (FR) Äänestimme tämän yhteisen päätöslauselman puolesta.
Olemme kriisitilanteessa. Emme ole kuitenkaan joutuneet tekemisiin pelkästään naudanliha-alan kriisin kanssa. Meidän on nimittäin selviydyttävä todellisesta kansanterveyttä koskevasta ongelmasta ja talouskriisistä. Kyseessä ovat kaikki vaiheet "navetasta lautaselle" .
Kuluttajat ovat menettäneet luottamuksensa, ja tämän ilmiön hillitsemiseksi oli välttämätöntä toistaa vetoomuksemme BSE-taudin pakollisten seulontatestien nopean käyttöönoton puolesta kaikkien nautojen osalta, ja tämän toimen lisäksi on kiellettävä välittömästi liha- ja luujauhon käyttö kaikkien eläinlajien kohdalla koko yhteisön alueella. Juuri näin sovellettaisiin konkreettisesti ennalta varautumisen periaatetta. Olemme odottaneet jo liian kauan.
Unioni on saatava kokonaisuudessaan liikkeelle, sillä olisi mahdoton hyväksyä sellaista tilannetta, jossa yksi jäsenvaltio ryhtyisi erittäin ankariin toimiin ja vaarantaisi kansantaloutensa sillä aikaa kun toiset jäsenvaltiot jatkaisivat normaalisti toimintaansa. Lisäksi petoksia on valitettavasti yhä paljon, ja ainoa keino tehdä niistä loppu on kieltää nämä jauhot koko yhteisön alueella. Juuri tämänkaltaisten toimien välityksellä kuluttajat rauhoittuvat ja maanviljelijät huomaavat solidaarisuuden, jota haluamme heille viestittää.
Euroopan parlamentin on painostettava komissiota, joka arkaili keskustelun aikana ehdotuksissaan. Olemme hämmästyneitä siitä, ettei komissio käsitä ongelman laajuutta.
Sanon lopuksi, että tämän ennennäkemättömän kriisin avulla on mahdollista korostaa yhteisen maatalouspolitiikan rajallisuutta, jonka olemme voineet panna merkille jo vuosia. Maanviljelijöitä on nyt autettava - ei tuottamaan enemmän vaan tuottamaan paremmin. Tässäkin asiassa olemme odottaneet jo liian kauan.
Toisaalta jotkut ovat huolissaan siitä, että liha- ja luujauhojen tilalle ilmestyy geneettisesti muunneltuja tuotteita. Jos kuitenkin yhteinen maatalouspolitiikka suunnattaisiin perusteellisesti uudelleen - mistä on tullut välttämätöntä - kehittämällä kasvien viljelyä tähän saakka kesannolle jätetyillä mailla, Yhdysvalloista ei ehkä tarvitsisi tuoda valtavia määriä geneettisesti muunneltuja organismeja.
Kansanterveydestä on tehtävä yhteisen maatalouspolitiikan ensisijainen tavoite.

Figueiredo
. (PT) Creutzfeldt-Jacobin taudin uuden muodon lisääntyminen Englannissa ja Ranskan tilanne ovat aiheuttaneet sen, että "hullut lehmät" (BSE) on nostettu entistä kärkkäämmin esityslistalle. Tätä kysymystä ei ole koskaan käsitelty täysin avoimesti, ja joissakin Euroopan unionin jäsenvaltioissa tietoa on salattu korkeimmalla tasolla mitä huolestuttavimmissa määrin.
On totta, että elintarviketurvallisuus on vaarantunut niin hullujen lehmien, dioksiinin kuin jopa geenimuunnettujen organismien takia, ja on tullut selväksi, että mikäli ainoana tavoitteena on mahdollisimman suuren voiton tavoittelu, ihmisten ja eläinten terveys vaarantuu. Lisäksi kuluttajien epäluottamus kasvaa ja maatalousmarkkinoilla otetaan takapakkia.
Ilman yhteisen maatalouspolitiikan muuttamista elintarviketurvallisuuden tilanne huonontunee entisestään. Yhteisen maatalouspolitiikan avulla on aina edistetty tehotuotantoa, tuotannon jatkuvaa "vertikalisoitumista" ja maanomistuksen keskittymistä, mikä on palvellut pääasiassa maatalousteollisuuden ja suurten monikansallisten elintarvikeyritysten etuja.
Perusongelmaa ei voi ratkaista ainoastaan Euroopan elintarvikeviranomaisen tai sellaisten myönteisten, joskin myöhäisten, yksittäisten lainsäädäntötoimien avulla, kuten kieltämällä lihajauhon käytön kaikissa eläinruoissa. On tarpeen ja kiireellistä mennä pitemmälle edistämällä yhteisen maatalouspolitiikan muuttamista.

Muscardini
. (IT) Viimeaikaiset Bovine spongiforme encelafopathy (BSE) -tapaukset vahvistavat valitettavan kielteisesti unionin elintarviketurvallisuuden alan viivytykset, jotka ovat vieläkin raskauttavampia, kun ajatellaan, että liha- ja luujauhon käyttöä eläinten ravintona on jo pitkään pidetty vaarallisena - kuten mekin totesimme kauan sitten täällä parlamentissa - mutta toimiin ei ole ryhdytty. On siis mahdollisimman pian määriteltävä menettelyt, jotka estävät sellaisten ruhon osien käytön, jotka saattavat edistää viruksen leviämistä.
Elintarviketurvallisuutta koskevaan valkoiseen kirjaan sisältyvät komission ehdotukset, erityisesti elintarviketurvallisuudesta vastaavan viraston perustaminen, on toteutettava mahdollisimman pian - yli vuosi on jo kulunut, eikä virasto vieläkään ole aloittanut toimintaansa! - jotta voidaan välttää se, että hallitusten tässä asiassa toteuttamat hajanaiset toimet pahentavat entisestään vahinkoja, jotka nyt ovat nähtävissämme. Nämä vahingot ovat erittävin vakavia, koska ne ilmenevät kahdella toisiinsa tiiviisti sidoksissa olevalla tasolla: toisaalta ihmisten terveydessä ja toisaalta nautakarjan terveydessä ja sitä kautta eläinjalostusalan taloudessa.
Muistamme, että Eurooppa esti Ranskaa jatkamasta Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuotavan lihan tuontikieltoa, ja toimenpiteistä luopuminen johti siihen, että nyt epidemia on levinnyt Ranskaan.
On kuitenkin tarpeen, että komissio kieltää välittömästi liha- ja luujauhon käytön ja määrittää nykyisen tietämyksen pohjalta turvallisimmat menettelyt vaarallisiksi katsottujen osien, kuten aivojen ja luuytimen, tuhoamiseksi. Koska lisätietoja tieteellisiltä elimiltä ei ole vielä saatu, myös nautojen ruhot olisi hyvä tuhota, jotta ihmisten terveys taataan mahdollisimman hyvin.
Ranskassa ilmenneet BSE-tapaukset, kuten myös Belgian dioksiinikanatapaukset, ovat viimeisimmät lukuisista vastuuttomuuksista. Koska jotkin hallitukset eivät ole halunneet levittää paniikkia kansalaisten keskuudessa tai ne ovat halunneet välttää taloudellisia katastrofeja, ne eivät ole toimittaneet ajoissa tarvittavia tietoja komissiolle tai eivät ole vaarallisten ilmiöiden ensimerkkien ilmettyä ryhtyneet toimiin kyseisten tuotteiden kulutuksen lopettamiseksi välittömästi ja niiden viennin kieltämiseksi. Nämä vastuuttomuudet on tuomittava jyrkästi, ja niiden toistumisen estämiseksi on otettava käyttöön kaikkia unionin jäsenvaltioita koskeva sääntely. Ei voida olettaa, että yhtenäismarkkinat saadaan toimimaan ilman yhteisiä sääntöjä niin tärkeällä alalla kuin ihmisten terveys.
Kansalaiset reagoivat tähän epävarmuuteen tuntemalla aiheellista pelkoa ja kieltäytymällä käyttämästä sellaisia tuotteita, joista epäillään olevan haittaa terveydelle. Heidän suhtautumisensa heijastaa myös epäluottamusta Euroopan unioniin, joka ei heidän silmissään kykene takaamaan markkinoilla olevien elintarvikkeiden turvallisuutta. Jotta voitaisiin paitsi suojella kansalaisten terveyttä myös palauttaa heidän luottamuksensa, unionin on ehdottomasti kiirehdittävä päätöksiään, joiden päämääränä on yhteisten sääntöjen määrittely tällä alalla sekä elintarviketurvallisuuden valvonnasta vastaavien tieteellisten elinten ja valvontaelinten toiminnan mahdollisimman pikainen käynnistäminen. Liha- ja luujauhon käytön kieltäminen karjan ruokinnassa on vasta ensimmäinen askel tähän suuntaan.

Raymond
. (FR) Lihankuluttajat valtaa hysteria, joka kohdistuu erotuksetta myös perinteisiin ja laadukkaisiin valmistusketjuihin, joissa ei kuitenkaan käytetä liha- ja luujauhoja. Ovatko ne velvoitteet, jotka eri valmistusketjut ovat itselleen asettaneet, varsinkin Ranskassa, tuotteiden laadun ja jäljitettävyyden takaamiseksi, jo vaarantuneet sen takia, että kuluttajat ovat menettäneet luottamuksensa paitsi tuotteisiin myös niihin järjestelmiin, joilla laatu ja jäljitettävyys voidaan heille taata, koska iskun ovat saaneet myös muun muassa suojatun maantieteellisen merkinnän tai suojatun alkuperänimityksen mukaiset tuotteet?
Emme voi antaa kokonaisten valmistusketjujen tuhoutua. On vahvistettava terveystarkastuksia, vaadittava BSE-taudin järjestelmällistä seulontamenettelyä ja kiellettävä eläinperäisten valkuaisaineiden käyttö. Juuri tällaisessa asiassa Eurooppa saa kaiken oikeutuksensa ja juuri siinä sen on hoidettava osansa. Jäsenvaltioiden ponnistelut pysyvät turhina, jos tuontituotteiden kohdalla, olivatpa ne peräisin Euroopan unionista tai kolmansista maista, ei voida vedota samoihin vaatimuksiin.
Nyt on välttämätöntä kieltää liha- ja luujauhot eläinten ravinnossa, koska tuotannossa käytettävien ainesosien jäljitettävyyttä ei voida taata, mutta tämä aiheuttaa lukuisia ongelmia. Onko ne poltettava vai varastoitava? Tämä edellyttäisi erityistehtaiden perustamista ympäristövaikutusten hallitsemiseksi. Onko ne korvattava? Toistaiseksi kyllä, koska unioniin tuotavista öljykasvi- ja valkuaiskasvieristä ei voida erottaa niitä, jotka ovat peräisin geneettisesti muunnelluista kasvilajeista. On välttämätöntä käynnistää uudelleen keskustelut Maailman kauppajärjestössä, jotta eurooppalaiset maanviljelijät voisivat lisätä kasviperäisten valkuaisaineiden tuotantoaan. Maanviljelijät eivät voi selviytyä tästä kriisistä yksinään: on laadittava suunnitelma karjankasvatuksen tukemiseksi sekä toimia kuluttajien luottamuksen palauttamiseksi. Poliitikkojen vastuulla on myös ottaa huomioon ne inhimilliset tilanteet, joita nämä vaikeudet aiheuttavat.
On kokonaisvaltaisen keskustelun aika. Elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan valkoisen kirjan käsittely antaa tähän tilaisuuden. Tarttukaamme siihen.

Souchet
. (FR) Eilinen keskustelu hullun lehmän taudin aiheuttamasta kriisistä oli monessa suhteessa esimerkillinen.
Haluan palauttaa mieliin sen ratkaisevan osan, jossa UEN-ryhmä oli tämän keskustelun aikaansaamiseksi, ja sen erittäin johdonmukaisen päätöslauselmaesityksen, jonka jätimme käsiteltäväksi. Suostuimme lopulta yhteisen päätöslauselmaesityksen toiseksi esittäjäksi, ja olemme iloisia siitä, että se hyväksyttiin erittäin suurella enemmistöllä sen puutteista ja heikkouksista huolimatta. Pahoittelemme sitä vastoin suuresti, ettei ryhmämme käsiteltäväksi jättämiä tarkistuksia hyväksytty.
Meistä vaikuttaa kuitenkin välttämättömältä, että yhteisön talousarviosta rahoitetaan niiden uusien turvatoimien toteuttaminen, jotka on määrätty karjankasvattajille ja aivan erityisesti kaikille naudanliha-alan toimijoille, joille kuluttajien luottamuksen menetys on vakava isku. On yhtä välttämätöntä vaatia, että Maailman kauppajärjestössä käynnistetään välittömästi uudelleen neuvottelut Marrakechin sopimuksen öljy- ja valkuaiskasveja koskevasta osiosta, joka on erittäin epäedullinen eurooppalaisille tuottajille, jotta voitaisiin välttää tilanne, jossa liha- ja luujauhojen käytön kieltämisen myötä unioniin tuotaisiin valtavia määriä sellaisia öljy- ja valkuaiskasveja, jotka voivat sisältää geneettisesti muunneltuja organismeja.
Eilinen keskustelu toi esille varsinkin laajat erimielisyydet tavasta, jolla kriisiä on syytä käsitellä: erimielisyydet jäsenvaltioiden välillä, erimielisyydet poliittisten suuntausten välillä, erimielisyydet yhteisön toimielinten välillä. Merkittävät erimielisyydet liha- ja luujauhon kysymyksessä. Merkittävät erimielisyydet testeistä.
Edessämme on kuitenkin kerrassaan perustava turvallisuusongelma, joka koskee kansalaistemme terveyttä ja jopa tulevaisuutta sellaisella kokonaisella taloudenalalla, joka on muutamien jäsenvaltioiden yhteiskunnallisen tasapainon kannalta ratkaisevassa asemassa.
Emme voi siis tyytyä kriisin hoidossa puolinaisiin tai kompromissitoimiin eli käsitteisiin, jotka ovat täysin sopimattomia, kun tarkoituksena on soveltaa ennalta varautumisen periaatetta toteuttamalla maksimaalisen turvallisuuden mukaisia tarkoituksenmukaisia toimia kansalaistemme hyväksi.
Keskustelu on osoittanut, missä määrin sekä neuvoston puheenjohtajavaltio että komissio takeltelevat asiassa. Oli hieman säälittävää nähdä neuvoston puheenjohtajavaltion ryhtyvän vastuun siirtelyyn jättämällä pelastustoimet Euroopan tulevan elintarvikeviranomaisen tehtäväksi, ikään kuin tämän viranomaisen eurooppalaisuus olisi itsessään ehdoton ja vakavasti otettava turvatae.
Keskinäiset syytökset, joita eilinen keskustelu oli tulvillaan (Se on neuvoston syy! Se on jäsenvaltioiden syy! Se on komission syy!), osoittavat, missä määrin yhteisön koneisto toimii todellisuudessa sellaisen järjestelmän tavoin, jossa jokainen välttelee vastuuta, keskustelun ainoan tavoitteen eli kansalaistemme terveyden tehokkaan suojelun kustannuksella.
Komissio pani varmasti merkille, kuinka laajaa oli erimielisyys kriisin pysähdyttämiseksi esitetyistä parannuskeinoista. Se katsoi tarpeelliseksi saattaa joidenkin jäsenvaltioiden päättämät suojatoimet naurunalaisiksi puhumalla muun muassa lihajauhojen täydellisen kiellon taikavoimasta. Vaikka komissio tuomitsikin joidenkin jäsenvaltioiden leväperäisyyden, se ei suinkaan ilmoittanut luopuvansa Ranskan vetämisestä yhteisön tuomioistuimeen, koska tämä on säilyttänyt hyvin perustellusti voimassa brittiläisen naudanlihan tuontikiellon.
Komissio harkitsee ilmeisesti pelkkiä epäsuoria toimia, jotka eivät merkitse turvallisuuteen vaativimmin suhtautuvien jäsenvaltioiden kannalta asioiden parantumista vaan niiden huononemista, minkä pitäisi johtaa toissijaisuusperiaatteen nimessä siihen, että jäsenvaltioille palautetaan se välttämätön toimintavapaus, jota ne tarvitsevat kansalaistensa tehokkaaksi suojelemiseksi ja heidän turvallisuutensa takaamiseksi, kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden yleisen mielipiteen tila, niiden poliittinen tahto, epidemian tila jäsenvaltioissa sekä asianomaisten toimialojen asema niiden taloudessa ja yhteiskunnassa.
Unionin kaikkien toimielinten (neuvoston, komission, parlamentin) kyvyttömyys määritellä sellaisia tarkoituksenmukaisia yhteisötoimia, joilla voitaisiin vastata niiden jäsenvaltioiden turvallisuustarpeisiin, joita tämä asia suorimmin koskee, aiheuttaa nimittäin hierarkiaongelmia yhtenäismarkkinoiden rajoitteiden ja kansalaistemme terveys- ja turvallisuusvaatimusten välillä.
Miten esimerkiksi voidaan palauttaa ranskalaisten kuluttajien luottamus ja estää karjankasvatukseen liittyvien toimialojen luhistuminen, jos ranskalaisilta karjankasvattajilta ensin kielletään täysin liha- ja luujauhojen käyttö ja sitten samanaikaisesti sallitaan lihantuonti sellaisista jäsenvaltioista, joissa eläimille edelleen syötetään lihajauhoja ja joissa kieltäydytään testeistä?
On kunnioitettava tarkasti niiden jäsenvaltioiden tahtoa, jotka aikovat asettaa elintarvikkeiden turvallisuuden ja kuluttajien terveyden kaikkien muiden pohdintojen yläpuolelle ja jotka haluavat asettaa tieteellisesti perustellut päätökset ja ennalta varautumisen periaatteen etusijalle sellaisiin toimiin nähden, joita toteutettaisiin varsinkin leväperäisimpien kumppaneiden ottamien kantojen keskiarvon perusteella. Muutoin olisi erittäin ilmeistä, ettei toissijaisuusperiaate ohjaa yhteisön toimielinten käytöstä.
Bloklandin mietintö (A5-0321/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kuten kaikki tiedämme, on hyvin tärkeää torjua ilmakehän saastumista, joka on ennen kaikkea merkittävien teollisuusyritysten syytä, ja niin on myös jätteenpolton laita, joka on seurausta jätteistä, jota syntyy muilla teollisuudenaloilla ja Euroopan kansalaisten muussa tavallisessa arkipäiväisessä toiminnassa. Äänestin tämän direktiivin puolesta, mutta haluaisin korostaa, että tällä äänelläni pyydän myös Euroopan unionia sitoutumaan huolehtimaan niistä, jotka hengittävät tämän teollisen toiminnan tuottamaa myrkyllistä ilmaa, ja huolehtimaan myös aiempaa enemmän näillä aloilla työskentelevistä työntekijöistä. Minusta olisi johdonmukaista, että saastuttavissa yrityksissä työskentelevien työaikaa lyhennettäisiin. Jos nämä yritykset saastuttavat ulkoilmaa, voi vain kuvitella, millainen ilman täytyy olla tehtaiden sisällä!

Caudron
. (FR) Olemme siis saaneet päätökseen pitkän prosessin, jolla on tarkoitus antaa direktiivi jätteenpoltosta.
Euroopan komission ehdotus on vuodelta 1998, mutta parlamentin ja neuvoston väliset lukuisat erimielisyydet johtivat sovittelukomitean kokoontumiseen 11. lokakuuta. Otamme siis tänään kantaa tästä sovittelusta peräisin olevaan tekstiin.
Palautan mieliin, että direktiivi käsittää jätteiden polton ja rinnakkaispolton. Nämä ovat juuri ne kaksi jätteenkäsittelyn tapaa, joiden on kuuluttava sellaiseen Euroopan tasolla yhteensovitettuun kokonaisstrategiaan, joka käsittää jätteiden ehkäisyn, uudelleenkäytön ja kierrätyksen.
Ilmaisin Euroopan parlamentin ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssä käydyissä keskusteluissa epäilykseni ja pelkoni siitä, että samassa direktiivissä käsitellään sekä vaarallisia että tavanomaisia jätteitä. Juuri nämä hyvin perustellut huolet saivat parlamentin osoittamaan erityistä valppautta ja jättämään käsiteltäväksi tarkistuksia, joiden tarkoituksena on asettaa tiukat rajat koko poltto- ja rinnakkaispolttoprosessille. Neuvoston kanssa käytyjen lukuisten keskustelujen jälkeen voimme olla tyytyväisiä useaan kohtaan.
Liitteessä on siten täsmennetty yleensä sementtiuuneissa tapahtuvan rinnakkaispolton päästöjen raja-arvot. Jos kuitenkin 40 prosenttia tällaisissa laitoksissa poltetuista jätteistä on vaarallisia jätteitä tai kuntien käsittelemättömiä sekajätteitä, laitosten on täytettävä polttamista koskevassa toisessa liitteessä määrätyt tiukemmat standardit.
Euroopan komissio halusi sulkea direktiivin ulkopuolelle maatalouden sekä metsä- ja elintarviketeollisuuden kasviperäiset jätteet. Parlamentti lisäsi siihen toisessa käsittelyssä ensiömassan ja massapohjaisen paperin tuotannossa syntyvät kuituainetta sisältävät jätteet, jos nämä on tarkoitus rinnakkaispolttaa. Se sai sovittelussa tämän kohdan hyväksytyksi. Parlamentti korosti menestyksekkäästi myös erästä toista kohtaa: laitokset, joissa poltetaan radioaktiivisia jätteitä, on nimenomaisesti suljettava direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle.
Parlamentti sai myös hyväksyttyä tiukemmat rajat polttolaitosten toiminnalle ja parannettua yleisön tiedonsaantia.
Päätän puheenvuoroni korostamalla uudelleen sitä, ettei vaarallisten jätteiden käytön yleistyminen saa johtaa siihen, että mukaudumme tällaisten jätteiden syntymiseen. Ensisijaisena tavoitteenamme on ja on pysyttäväkin se, että ehkäisemme jätteiden syntymistä Euroopan unionin tällä alalla hyväksymän strategian mukaisesti.

Crowley
Euroopan unionissa ollaan vakavasti huolestuneita siitä, että uusia jätehuoltoehdotuksia ei pyritä toteuttamaan riittävän tehokkaasti. EU:n 370 miljoonaa kansalaista vaatii toimia tämän asian hoitamiseksi, ja siinä he ovat oikeassa. Euroopassa kertyy jätettä kilo henkilöä kohden päivässä. Vuodessa jätettä kertyy EU:ssa kaksi miljardia tonnia. Tämä tilanne ei voi jatkua loputtomiin.
Euroopan unionissa on tehtävä selväksi eräs jätehuolto-ongelman ratkaisemiseen liittyvä näkökohta. Jätehuollon tulevaisuus ei ole siinä, että paikalliset viranomaiset etsivät Euroopan unionin joka kolkasta uusia maa-alueita kaatopaikkoja varten. Kaatopaikkojen tosiasiallisista ympäristövaikutuksista ollaan yleisesti yhä vakavammin huolestuneita. Myös minä olen huolestunut niistä. Olen sitä mieltä, että tässä tapauksessa ei riitä sen vähäisempi toimi kuin painopisteen siirtäminen kaatopaikoista kokonaisvaltaisempaan jätehuoltoon.
Euroopan parlamentti on ollut viime vuosina eturintamassa kehittämässä uusia jätehuoltostrategioita. Kannatan täällä tänään käsiteltävänämme olevan direktiivin tavoitetta eli sitä, että jätteenpolton haittavaikutuksia ihmisen terveydelle ja ympäristölle lievennetään vähentämällä huomattavasti useiden erityisen haitallisten epäpuhtauksien päästöjä. Kyseessä on myös osa Euroopan unionin laajemmista ympäristöpolitiikoista, joiden tavoitteena on vähentää epäpuhtauksien syntymistä kaikilla talouden aloilla Euroopassa Kioton sopimuksessa asetettujen velvoitteiden mukaisesti.
Euroopan unioni tukee täysin Irlannin hallituksen asettamia tiukkoja ja kunnianhimoisia mutta saavutettavissa olevia jätteiden kierrätyksen ja hyödyntämisen tavoitteita. Näihin tavoitteisiin, jotka on määrä saavuttaa seuraavien 15 vuoden aikana, kuuluu seuraavia asioita: yleisen kotitalousjätteen kaatopaikoille vietävän määrän vähentäminen 50 prosentilla, tällä hetkellä kaatopaikalle päätyvän biojätteen vähentäminen vähintään 65 prosentilla ja ympäristöä säästävää teknologiaa käyttävien jätteiden hyödyntämismenetelmien kehittäminen 300 000 tonnin biojätteen käsittelemiseksi vuodessa.
Kaikki nämä toimenpiteet ilmentävät suuren yleisön muuttuvaa mielipidettä jätehuollosta. Kaatopaikkojen aika on nyt päättymässä, ja ne on korvattava ympäristöä säästävällä teknologialla.
Figueiredon mietintö (A5-0307/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Figueiredon mietinnön puolesta, joka koskee sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden torjuntaa, kuten mietinnössä todetaan. Olen kuitenkin hämmästynyt ja pettynyt joihinkin eräistä tarkistuksista toimitettuihin äänestyksiin. Olen aivan vakuuttunut siitä, että vastuu sosiaalisesta syrjäytymisestä ja köyhyydestä lankeaa 99-prosenttisesti unionin 15 jäsenvaltion hallituksille. Ne kaikki ovat tähän asti kilpaa lisänneet sosiaalista syrjäytymistä ja köyhyyttä, ja tekevät niin nytkin. Jos esimerkiksi eläkkeet riittäisivät paremmin elämiseen, köyhiä olisi vähemmän. Miksi Euroopan kansanpuolueen ryhmä vastusti äänestyksessä Fatuzzon tarkistusta - jonka itse esittelin - jonka mukaan köyhyys johtuu osittain alhaisista eläkkeistä? Olen tähän hyvin pettynyt. Toivon, että kanta tähän muuttuu seuraavissa äänestyksissä.

Alavanos
. (EL) Kollega Figueiredon mietintö voi auttaa merkittävästi sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa kehittämällä jäsenvaltioiden yhteistyötä tässä suunnassa.
Tästä syystä neuvoston pitää huolehtia, että:
ohjelman rahoitusta lisätään merkittävästi,
kansallisiin ohjelmiin on asetettava konkreettinen tulostaulu,
kaikki politiikat mukautetaan pyrkimykseen ottaa mukaan vammaisryhmät,
mukaan otetaan uusia syrjäytymisen muotoja kuten syrjäytyminen tietoyhteiskunnasta,
prosessiin osallistuvat työmarkkinaosapuolet ja erityisesti edustajat niistä herkistä ryhmistä, joille tämä ohjelma on suunnattu,
ohjelma kohdistuu erityisesti lapsiköyhyyteen sekä naisiin ja vanhuksiin,
Euroopassa luodaan verkosto sosiaalisen syrjäytymisen vastaisen ohjelman luetteloimiseksi, kehittämiseksi ja mukauttamiseksi.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Pidättäydyimme äänestämästä tästä mietinnöstä, vaikka sitä tarkistettiinkin. Tärkeimpänä syynä siihen, miksi emme äänestäneet sitä vastaan, ovat sen tekijän ilmaisemat muutamat hyvät aikomukset. Hyvistä aikomuksista ei kuitenkaan valitettavasti synny politiikkaa, vaikka tarkoituksena olisikin pelkästään tuomita.
Euroopassa lasketaan olevan virallisesti 65 miljoonaa köyhää, eli heitä on 18 prosenttia väestöstä. Tämä tarkoittaa sitä, että huomattava osa työvoimasta yhdellä maailman rikkaimmista alueista joutuu elämään kurjuudessa. Sillä näitä 65:tä miljoonaa köyhää eivät ole synnyttäneet ties mistä aiheutuneet vastoinkäymiset vaan sen on synnyttänyt etuoikeutetun kapitalistisen luokan ahneus, joka yritysten voittoja kasvattaakseen ja pörssikursseja nostaakseen lakkauttaa työpaikkoja, sulkee tehtaita ajaen siten 15 miljoonaa naista ja miestä työttömäksi sekä painostaa kaikkia palkkoja siihen pisteeseen asti, että alhaisimmat niistä eivät riitä elämiseen.
Mietinnössä kaavaillaan viideksi vuodeksi 100 miljoonan euron suuruisia määrärahoja köyhyyden vähentämiseen. Tämä merkitsee puoltatoista euroa yhtä köyhää eurooppalaista kohti. Se olisi hyväntekeväisyytenäkin naurettavan vähän puhumattakaan siitä, ettei köyhyyden ongelma ole mikään hyväntekeväisyyskysymys.
Olemme tietoisia siitä, ettei yksikään mietintö eikä yksikään äänestystulos, vaikka ne olisivatkin peräisin Euroopan parlamentista, voi muuttaa tätä tilannetta. Mietinnössä olisi ainakin voitu tuomita sen aiheuttajat.
Sanon joka tapauksessa, että vaikka emme äänestäneetkään mietintöä vastaan, emme äänestäneet myöskään sen puolesta, koska siinä esitetyt konkreettiset ehdotukset ovat riittämättömiä ja koska siinä myös valitettavasti pikemminkin peitellään kuin torjutaan riistämisen todellisuutta, joka on työväenluokkien köyhyyden varsinainen syy.

Caudron
. (FR) Tämä sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskeva ohjelma kuuluu Ranskan puheenjohtajakauden prioriteetteihin, sillä sen tekemien ehdotusten johtoajatuksena on sosiaalinen Eurooppa.
Palautan mieliinne, että Lissabonin Eurooppa-neuvostossa määriteltiin yhteisön strategia sosiaalisen osallisuuden edistämiseksi.
Minun on annettava tunnustusta tälle aloitteelle, jossa vastataan Euroopan kansalaisten odotuksiin. Vaikka meidän nimittäin onkin iloittava talouskasvun paluusta ja työttömyyden laskusta, emme voi salata epätasa-arvoisuuden itsepintaista jatkumista ja jopa sen pahenemista! Sosiaalinen syrjäytyminen on hyvin todellinen ilmiö, kuten Eurostatin laatimat tilastot osoittavat: noin 18 prosenttia Euroopan unionin väestöstä elää tuloilla, jotka ovat alle 60 prosenttia asuinmaan mediaanituloista eli siitä tulorajasta, jota käytetään suhteellisen köyhyyden mittaamisessa, mikä tarkoittaa siis sitä, että pienituloisia ihmisiä on noin 65 miljoonaa.
Vaikka työttömyys onkin laskenut, Euroopan unionissa on yhä 16 miljoonaa työtöntä. Sanon lisäksi, että vaikka työttömyys aiheuttaakin edelleen eniten köyhyyttä ja syrjäytymistä, työpaikkojen epävakaisuus ja alhaiset palkat estävät joka tapauksessa myös täysipainoisen sopeutumisen yhteiskuntaan.
Liian monet maanmiehistämme on jätetty heitteille. Siksi meidän on ryhdyttävä aktiivisiin toimiin sosiaaliturvan ja muun muassa julkisiin terveys-, koulutus- ja asuntopalveluihin pääsyn osalta.
Tuen varauksetta ehdotusta käynnistää sosiaalisen syrjäytymisen alalla toinen Luxemburgin prosessi, joka sisältää kansallisia suuntaviivoja ja toimintaohjelmia. Tällaisen menetelmän kaikki hyödyt näkyvät nimittäin työllisyyden alalla.
Lissabonin Eurooppa-neuvosto vahvisti Euroopan unionin tavoitteeksi kehittyä tietopohjaiseksi, kilpailukykyiseksi ja osallisuutta edistäväksi yhteiskunnaksi. Tämä onnistuu ainoastaan huomattavin ponnisteluin, joilla varmistetaan, että kaikki pääsevät uusia tieto- ja viestintätekniikoita sekä uusia tietoliikenneverkkoja koskevaan koulutukseen. Yleispalvelut ovat tällä alalla merkittävässä asemassa.
Tapaamme siis Nizzan Eurooppa-neuvostossa, jossa jäsenvaltiot toivottavasti antavat voimakkaan signaalin poliittisesta tahdostaan sitoutua kokonaisvaltaiseen strategiaan Euroopan sosiaalisen mallin vahvistamiseksi hyväksymällä sosiaalipoliittisen ohjelman ja perusoikeuskirjan.

Crowley
Mietinnön ensisijaisena tarkoituksena on tukea yhteisön toimintaohjelmaa sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevan EU:n jäsenvaltioiden yhteistyön edistämiseksi. Tällaisen yhteisön toimintaohjelman käynnistäminen on mielestäni viisasta, ja se voi osoittautua hyvin hyödylliseksi. Emme halua rakentaa kahden kerroksen Eurooppaa, hyvin toimeentulevien ja osattomien Eurooppaa. Emme halua kasvattaa rikkaiden ja köyhien välistä kuilua.
Tosiasia on, että pitkäaikaistyöttömyys ja nuorisotyöttömyys ovat keskittyneet pitkälti tietyille alueille Euroopan unionissa. Ne ovat keskittyneet tiettyihin mustiin pisteisiin, joita on monilla Euroopan unionin maaseutu- ja kaupunkialuilla. Aloitteiden laatiminen sosiaalisen syrjäytymisen ongelmien torjumiseksi sekä toivon ja tilaisuuksien antamiseksi yhteiskuntamme vähäosaisille on nyt otettava keskeiseksi perustehtäväksi kaikkien EU:n hallitusten politiikassa.
Ohjelman taustalla oleva periaate on jäsenvaltioiden välisen avoimen koordinoinnin luominen helpottamaan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen poistamista. Tähän päästään asettamalla erityistavoitteet, jotka sisällytetään kansallisiin toimintasuunnitelmiin, ja toteuttamalla yhtäläisiä mahdollisuuksia edistävää politiikkaa. Esittelijä on mielestäni oikeassa vaatiessaan viranomaisten, työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan laajempaa osallistumista toimenpiteisiin, jotta köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä pystyttäisiin nyt torjumaan.
Amsterdamin sopimuksen seurauksena kaikkien EU:n hallitusten on toimitettava uudet työllisyyttä koskevat toimintasuunnitelmat Euroopan komission arvioitavaksi ja käsiteltäväksi. Euroopan komission on arvioitava nämä kaikki suunnitelmat, jotta nähdään, miten hyvin EU:n hallitukset onnistuvat torjumaan sosiaalista syrjäytymistä. Tällä alalla meidän on opittava toinen toisiltamme. Muussa tapauksessa rikkaiden ja köyhien välinen kuilu kasvaa EU:ssa.
Tässä yhteydessä suhtaudun myönteisesti Euroopan komission hiljattain julkistamaan sosiaalipoliittiseen ohjelmaan kaudeksi 20002005. Sen myötä EU:n työmarkkinaosapuolten merkitys korostuu erilaisten EU:n direktiivien ja asetusten laadinnassa. Työnantajien ja työntekijöiden välisiä suhteita parannetaan. Paikalliset työllisyysohjelmat saavat jatkuvaa kansallista ja eurooppalaista tukea. Lisäksi tietoyhteiskuntaa, uusia televiestintäpalveluja ja Internetiin liittyvää toimintaa koskevien poliittisten ohjelmien koordinointia parannetaan.
Irlannilla on melko pitkälle kehitetty sosiaalisten ja työoikeuksien järjestelmä, ja monia EU:n sosiaalialan kumppanuutta ja työnantajien ja työntekijöiden välisiä suhteita koskevia direktiivejä laaditaan juuri Irlannin mallin mukaisesti.

Darras
. (FR) 18 prosenttia eurooppalaisista, eli 61 miljoonaa ihmistä, elää tuloilla, jotka ovat alle 60 prosenttia asuinmaan mediaanituloista (eli tulorajasta, jota käytetään suhteellisen köyhyyden mittaamisessa).
Näiden tietojen pelkän mainitsemisen on kannustettava meitä toimimaan, ja juuri niin valtioiden ja hallitusten päämiehet tekivät Lissabonin Eurooppa-neuvostossa kirjatessaan köyhyyden ja syrjäytymisen ensimmäistä kertaa Euroopan unionin asialistalle. Koska Eurooppa voi olla taloudellisesti vahva ainoastaan, jos se on yhteiskunnallisesti oikeudenmukainen, voimme vain iloita tästä kehityksestä.
Siksi voin vain äänestää kollegamme laatiman mietinnön puolesta, jossa paitsi hyväksytään komission ehdotus myös vahvistetaan sen sisältöä. Mietinnössä nimittäin vaaditaan sosiaalista syrjäytymistä koskevien laadullisten ja määrällisten indikaattoreiden laatimista. On erittäin tärkeää, että voimme puhua kaikissa unionin jäsenvaltioissa samasta asiasta täysin samanlaisin tiedoin. Lisäksi mietinnössä vaaditaan, että jäsenvaltiot olisivat tarmokkaampia ja vahvistaisivat täsmällisiä tavoitteita laatiessaan kansallisia toimintasuunnitelmiaan.
Lopuksi ohjelma käsittää avoimen koordinointimenetelmän, jossa kannustetaan asianosaisten (työmarkkinaosapuolten, kansalaisjärjestöjen sekä paikallis- ja alueviranomaisten) väliseen vuoropuheluun, ja verkottamisen. Sanon puheenvuoroni lopuksi, että sosiaalivaliokunnan ehdottaman rahoituksen määrä nousee 100 miljoonaan euroon komission ehdottaman 70 miljoonan euron asemesta.
Kyseessä on kaiken kaikkiaan edistysaskel, jota meidän on vahvistettava ja edistettävä, vaikka talouden kehitys ei tosin riitäkään takaamaan kansalaisille parempaa elämänlaatua.

Krivine
. (FR) Tämän mietinnön ansiona on paljastaa nykyisen Euroopan rakentamisen todellisuus: siihen kuuluu 62 miljoonaa köyhää ja 18 miljoonaa työtöntä.
Käynnissä olevat rakenneuudistukset ja fuusiot merkitsevät uusia irtisanomissuunnitelmia. Vaikka talouskasvu - jota työttömyys pyrkii vähentämään - onkin vahvaa, työnteko ei suojele nykyisin syrjäytymiseltä. Köyhät työntekijät, joista useimmat ovat naisia ja jotka työskentelevät osa-aikaisesti, pienellä palkalla ja täydellisessä epävarmuudessa, palaavat hädänalaisten joukkoon, joka jätetään nousukautta käsittelevissä juhlapuheissa kopeasti huomiotta.
Laadukas työpaikka, terveydenhoito, asunto tai koulutus ovat tosiaankin perusoikeuksia, jotka voisivat suojella sosiaaliselta syrjäytymiseltä, jos ne olisivat työnantajien ja valtioiden kannalta sitovia. Siksi äänestämme syrjäytymisen torjuntaa käsittelevän mietinnön puolesta.
Niillä jäsenillä, jotka hyväksyvät nyt tämän tekstin, ei ollut kuitenkaan tällaista solidaarisuuden puuskaa aikaisemmin, kun he hyväksyivät sosiaalisia oikeuksia vaille jääneen perusoikeuskirjan, joka syrjäytymisen torjunnan ja sosiaalihuollon rinnastaessaan merkitsee taantumaa lukuisiin voimassa oleviin lainsäädäntöihin nähden. Syrjäytymisen torjumiseksi olisi tehokkaampaa luoda esimerkiksi eurooppalainen vähimmäispalkka.

Martin, David W
Eurooppa-neuvoston 23. ja 24. maaliskuuta 2000 Lissabonissa pitämän erityiskokouksen "Työllisyys, talousuudistukset ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus" myötä köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen tulivat taas pitkästä aikaa Euroopan unionin asialistalle. Ehdotuksellaan sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevaksi toimintaohjelmaksi komissio on noudattanut neuvoston kehotusta tämän alan yhteistyötä koskevan aloitteen tekemiseksi kesäkuuhun 2000 mennessä.
Eurostatin tietojen mukaan noin 18 prosenttia EU:n väestöstä joutuu tulemaan toimeen tuloilla, jotka ovat alle 60 prosenttia asuinmaan mediaanituloista (suhteellisen köyhyyden mittaamisessa käytetty tuloraja).
Komission ehdotus yhteisön toimintaohjelman käynnistämisestä sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevan jäsenvaltioiden yhteistyön edistämiseksi (20012005) koostuu seuraavista toimista: edistetään sosiaalisen syrjäytymisen ymmärtämistä, sosiaalisen osallisuuden edistäminen sisällytetään jäsenvaltioiden muuhun politiikkaan ja kehitetään erityisiin kohderyhmiin kohdistuvia ensisijaisia toimia. Tämä strategia pitää panna täytäntöön pääasiassa kolmella toimintalinjalla. Toimintalinja 1: sosiaalisen syrjäytymisen piirteiden, syiden, kehityksen ja suuntauksien tarkastelu; toimintalinja 2: politiikkaan liittyvä yhteistyö sekä tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihto; toimintalinja 3: vuoropuhelun edistäminen osapuolten välillä. Avointa koordinointimenetelmää korostetaan noudattaen toissijaisuuden periaatetta ja ottaen mukaan kaikki asianmukaiset toimijat.
Suhtaudun myönteisesti kaikkeen tähän, mutta olen esittelijän tavoin sitä mieltä, että ohjelma voisi olla rohkeampi. Kannatan hänen tarkistuksiaan.

Titley
Suhtaudun myönteisesti tähän mietintöön, jossa vaaditaan lisää määrärahoja ehdotetuille eurooppalaisille ohjelmille köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi. Jäsenvaltioiden yhteistyöllä on ratkaiseva merkitys näiden syvään juurtuneiden ja kaikkialla EU:ssa mutta varsinkin omassa vaalipiirissäni Luoteis-Englannissa esiintyvien ongelmien hoitamisessa. Moss Side ja Salford kuuluvat koko Euroopan heikoimmassa asemassa oleviin kaupunkien sisäisiin alueisiin.
Tunnemme valitettavasti liiankin hyvin köyhtyneiden alueiden ongelmavyyhdin, johon kuuluvat puute, sosiaalinen syrjäytyminen, työttömyys, rikollisuus ja huumeiden käyttö, mutta sosiaalisen syrjäytymisen torjumista koskevien Euroopan unionin hankkeiden ja unionin myöntämien varojen ansiosta paikalliset yhteisöt pystyvät vähitellen vapautumaan tästä tuhoisasta ongelmavyyhdistä.
Ison-Britannian Labour-hallitus on johtanut köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen vastaista taistelua. Pääministeri perusti kolme vuotta sitten sosiaalisen syrjäytymisen yksikön, joka koordinoi hallituksen toimia sosiaalisen syrjäytymisen vähentämiseksi kehittämällä malleja erilaisten ongelmien ratkaisemiseksi. Se työskentelee muiden sosiaalisen syrjäytymisen kanssa läheisissä tekemisissä olevien osastojen kanssa. Kannatan ehdottomasti tätä innovatiivista toimenpidettä, josta on ollut hyötyä etenkin monille nuorille, koska sen yhteydessä on toteutettu tehokkaita toimia, jotka liittyvät koulupinnaukseen, koulunkäynnin keskeyttämiseen, kaduilla elämiseen ja teiniraskauksiin, sekä tuettu koulutuksen, työelämän tai ammattikoulutuksen ulkopuolella olevia 1618-vuotiaita nuoria.
Tämä on hieno esimerkki Labour-hallituksen antamista konkreettisista eduista tavallisille ihmisille. Olen vahvasti sitä mieltä, että me pystymme uudella, rohkealla lähestymistavalla paitsi saamaan aikaan muutoksen myös pääsemään päämääräämme ja poistamaan jossakin vaiheessa täysin köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen Lounais-Englannista.
Rothen mietintö (A5-0320/2000)

Ebner
Arvoisa puhemies, pidättäydyin äänestyksestä erittäin selkeästä syystä: minusta tässä mietinnössä ei saatu aikaan sellaisia ekologisia edistysaskelia, joita toivoin ja odotin. Äänestin toki kaikkien niiden tarkistusten puolesta, joilla pyritään lisäämään vaihtoehtoisten energialähteiden käyttöä, mutta toivoin, että olisi voitu saavuttaa suurempaa edistystä. Tiedän, että tämä on vaikeaa ja että tämä mietintö on jo askel oikeaan suuntaan; tarvittaisiin kuitenkin lisäponnistuksia, ja siksi toivon, että sekä kansallisella että Euroopan tasolla edistettäisiin ponnekkaammin tätä vaihtoehtoisia energialähteitä koskevaa politiikkaa.

Konrad
Arvoisa puhemies, jos hyväksymme Rothen mietinnön - tai ainakin mietinnössä ehdotetun uusiutuvien energiamuotojen käytön edistämistä koskevan lainsäädännöllisen kehyksen - teemme Euroopassa pitkällä aikavälillä vakavan energiapoliittisen virheen. Äänestin näin ollen mietintöä vastaan. Energiapolitiikan on oltava avointa tulevaisuuden kannalta, kestävää ja markkinataloudellista. Mietinnössä halutaan täysin vastakkaista.
On väärin tukea jatkuvasti tuulesta, biomassasta ja auringosta saatavaa energiaa, ja se on ehdottomasti vain vertauskuvauksellista politiikkaa. Muutamat harvat saavat miljardien tuet, ja he vääristävät maataloutta tuulipyörillään. Näissä laitteissa on nykyään yli 60 roottoria, ja ne vastaavat kooltaan tuhatta jalkapallokenttää. Kuluttajat ja laitteiden sijaintipaikka Eurooppa jäävät tyhjin käsin, kun tällä politiikalla rahastetaan jälleen sähkömarkkinoiden vapauttamispolitiikkamme edut.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin uudistuvista energialähteistä tuotetun sähkön edistämistä koskevan mietinnön puolesta. Kannatan selkeästi energiansäästöä, joka on meille erittäin tarpeen. Mutta myös vanhukset ja eläkeläiset tarvitsevat kipeästi energiaa, joka olisi mahdollisesti aina käytettävissämme. Minulle tulevat mieleen niin Pohjois- kuin Etelä-Euroopankin talven kylmät yöt ja päivät, jolloin monien vanhusten on varojen puutteen vuoksi ikävä kyllä pantava lämmitys pois päältä säästääkseen.
Haluaisin mainita esimerkkinä erinomaisesta säästämisestä italialaisen Brescian kaupungin, jossa kaukolämmöllä, joka lisäksi tuotetaan polttamalla jätteitä, tuotetaan sekä sähköenergia että suora lämmitys, joka sitten johdetaan kaikkien Brescian asukkaiden taloihin. Toivon, että tällainen järjestelmä leviää kaikkiin Euroopan kaupunkeihin.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Emme varmasti kiistä "uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön edistämisen" hyödyllisyyttä. Aina vain parempi, jos sen avulla voidaan lisäksi luoda 500 000 työpaikkaa, kuten mietinnössä vakuutetaan.
Emme näe ongelmaa myöskään siinä, että tämän alan tutkimuksia tai jopa noiden sähkönlähteiden toteuttamista tuetaan, jotta kuluttajat eivät epäröisi valita niitä mieluummin kuin sähköä, jota tuotetaan saastuttavammilla menetelmillä.
Miksi tämän tuen pitäisi kuitenkaan merkitä yksityisiä voittoja? Näin tapahtuisi nykyisin, sillä kaavailtu tuki menisi yksityisyrityksille, jotka huolehtivat tutkimuksesta tai markkinoinnista ja joiden joukossa on sellaisia trusteja kuin Total Énergie, Shell Solaire, ABB Alstom Power, Vivendin tytäryhtiö Dalkia, Arthur Andersen, Suez-Lyonnaise des eaux -yrityksen ja Vivendin yhteinen tytäryhtiö Tiru sekä muita teollisuusryhmiä, joiden voitot ovat niin suuria, ettei veronmaksajiin tarvitse taas vedota.
Sähköntuotannon ja -jakelun olisi oltava julkinen palvelu. Miksi siis jäsenvaltiot tai unionin toimielimet eivät voisi ottaa tätä julkista palvelua hoidettavakseen julkisen yhtiön välityksellä ja työllistää suoraan tarvittavia 500 000:ta työntekijää? Niiden säästöjen avulla, jotka saataisiin, kun yksityisyrityksen osakkeenomistajille ei tarvitsisi maksaa voittoja, olisi mahdollista maksaa säädyllisiä palkkoja ja varmistaa kunnollinen julkinen sähköntuotantopalvelu.

Caudron
. (FR) Meitä oli eilisillan täysistuntokeskustelussa monia, jotka puhuimme uusiutuvien energialähteiden välttämättömästä edistämisestä samalla, kun Haagissa on käynnissä ilmaston lämpenemistä käsittelevä konferenssi. Tiedemiehet ja ilmastontutkijat peittelevät nimittäin yhä harvemmin huolestumistaan kasvihuonekaasujen seurauksista: myös kansalaiset alkavat olla niistä perillä.
Näiden ennusteiden, joista tulee kohtalokkaita erittäin lyhyellä aikavälillä, on saatava meidät vakuuttuneiksi välttämättömyydestä hyväksyä Euroopan tasolla ja maailmanlaajuisesti sellaisia selkeitä ja aktiivisia toimia, jotka ovat omiaan jarruttamaan tätä ympäristön laadun turmeltumisprosessia.
Komission ehdotus ja Rothen mietintö, jonka tänään hyväksyimme, ovat tämänsuuntaisia, koska niiden tarkoituksena on edistää uusiutuvia energialähteitä, jotka ovat sähköntuotannon ympäristöä kunnioittavia ja vaihtoehtoisia lähteitä.
Komission ehdotus on seurausta komission ilmoituksista ja Euroopan parlamentin vaatimuksesta saavuttaa merkittävää edistymistä konkretisoitaessa valkoisessa kirjassa vahvistettu tavoite kaksinkertaistaa uusiutuvien energialähteiden osuus energiankulutuksessa vuoteen 2020 mennessä.
Jäsenvaltioiden on nyt sitouduttava tälle tielle paitsi niiden ympäristötavoitteiden kunnioittamiseksi, joihin ne ovat suostuneet niin eurooppalaisella kuin kansainväliselläkin tasolla, myös varmistaakseen riippumattomuutensa energiantuonnista ja turvatakseen energiahuollon. Riippuvuus energiantuonnista, joka on koko unionissa noin 50 prosenttia, saattaa nousta 70 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä, jos uusiutuvia energialähteitä ei kehitetä.
Euroopan unioni on nykyisin johtava voimaloiden rakentaja energiantuotannon eri aloilla.
Jos unioni haluaa pysyä kilpailukykyisenä tällä alalla, sen on edistettävä tätä alaa käyttämällä ja kehittämällä asiaan liittyviä tekniikoita, mikä merkitsee huomattavaa julkista rahoitusta.
Äänestin Rothen mietinnön puolesta kaikkien näiden syiden ja mietinnön erinomaisuuden vuoksi ja toivon, että komissio ja neuvosto ovat kanssamme samaa mieltä.

Goebbels
. (FR) Kannatan tietenkin uusiutuvien energialähteiden aktiivista edistämistä. Juuri tekniikan kehittyminen edistää "pehmeitä" energiamuotoja, eivät ideologiset periaatevetoomukset. Ei riitä, että määrätään kunnianhimoisia tavoitteita ja pakotetaan valtiot täyttämään ne sitovasti. Valtioilla on oltava siihen myös keinot. Jotkin Euroopan parlamentin tekemät ehdotukset ovat epärealistisia, enkä voi hyväksyä niitä.

Kauppi
. Euroopan komission tavoite on kaksinkertaistaa uusiutuvien energialähteiden osuus energiankulutuksesta vuoteen 2010 mennessä. Uusiutuvat energialähteet ovat erittäin tärkeä osa tehokasta ilmastonsuojelustrategiaa.
Turve on Suomessa tärkeä uusiutuva energialähde, jonka osuus käytetystä polttoaineesta on 6 %. Toisin kuin Keski-Euroopassa, Suomen kaltaisessa pohjoisessa maassa turvetta on paljon. Myös kansainväliset asiantuntijat ovat todenneet, että turve on tärkeä biomassapolttoaine, jonka vuotuinen kasvu ylittää Suomessa selkeästi sen kulutuksen. Suomen pohjoisimmat alueet kuuluvat tundravyöhykkeeseen, jossa puuta ei kasva riittävästi energianlähteeksi. Turve on erityisesti näillä alueilla tärkeä polttoaine, jolla on myös merkittävä työllistämisvaikutus. Olen tyytyväinen, että Euroopan parlamentti tunnistaa nämä seikat sisällyttämällä turpeen mietintöönsä uusiutuvista energialähteistä.
Euroopan unionin jäsenmaat, mukaan lukien Suomi, ovat sitoutuneet Kioton tavoitteiden saavuttamiseen, luonnonvarojen säilyttämiseen ja haitallisten aineiden päästöjen vähentämiseen. Ydinenergian merkitys kasvaa tästä syystä alituisesti. Selvää on, että ydinenergian käytössä ja ydinjätteen varastoinnissa on noudatettava edistyneimpiä ja tehokkaimpia turvallisuusmääräyksiä.
Suomalainen energiayhtiö Teollisuuden Voima anoi eilen 15. marraskuuta Suomen valtioneuvostolta periaatepäätöstä viidennen ydinreaktorin rakentamisesta. Toivon hallituksemme ja eduskuntamme suhtautuvan myönteisesti tähän anomukseen. Ydinenergian vastuullinen käyttö tarjoaa ympäristöystävällisen ja taloudellisen energialähteen, jonka käyttöä ei tule syyttä rajoittaa.

Markov
. (DE) Me kaikki tiedämme, että energiahuoltomme tulevaisuus ei voi perustua tähän asti käytössä olleisiin energialähteisiin. Sen tunnustaa myös komissio ja etenkin esittelijä, jonka mukaan vaihtoehtoisia energialähteitä tai vaihtoehtoista energiatuotantoa on tuettava entistä voimakkaammin ensisijaisena toimena. Kollega Rothea on siten kiitettävä hyvästä mietinnöstä.
Perinteisistä energialähteistä tähän mennessä saatujen kokemusten, kuten ympäristölle ja luonnolle aiheutuvien vaikutusten - ennustamattomien turvallisuusriskien ja resurssien odotettavissa olevan niukkuuden - perusteella on ensinnäkin tehtävä se johtopäätös, että uusien energialähteiden kehittämisen ja käytön edistämistä on lisättävä merkittävästi. Sen on johdettava pitkällä aikavälillä perinteisten fossiilisten energialähteiden tukipolitiikan lakkauttamiseen. Ensimmäiseksi on purettava kaikki uusiutuvien energialähteiden käytön esteet. Tulevaisuudessa on myös parannettava julkista tiedottamista olemassa olevista parhaista käytännöistä.
Toiseksi jokaisen energia- ja talouspolitiikan tavoitteena on oltava energiankulutuksen vähentäminen tai optimointi, sillä kustannuksia voidaan pienentää vain käyttämällä huolellisesti kaikentyyppisiä resursseja. Me vaadimme tässä yhteydessä energiantuotannon ulkoisten kustannusten kohdistetumpaa tutkimusta ja uusiutuvien energialähteiden käyttöä.
Lopuksi energiahuollon uudistamisessa on välttämätöntä ottaa huomioon vaihtoehtoisia energialähteitä koskevat erityisominaisuudet. Hajautettu energiahuolto ei ole vain rakennepoliittinen vaan nimenomaan myös sosiaalinen kysymys. Kolmanneksi energia-alaa ei siten pidä vapauttaa määrittämättä sosiaaliset vähimmäisstandardit.

Meijer
. (NL) Emme voi jatkaa sähkön tuottamista nykyisellä tavalla. Hiili ja öljy loppuvat pitkällä aikavälillä ja aiheuttavat C02-päästöjä. Ydinenergia voi johtaa onnettomuuksiin, joiden seurauksena suuret osat maapallosta tulevat asuinkelvottomiksi, ja sen jätteenä syntyvä tuote on vaarallista. Meidän pitää siis etsiä energiaa, joka on jo luonnostaan olemassa, mutta joka on jäänyt käyttämättä, niin kauan kuin sen hyödyntämiseksi ei ole kehitetty tekniikkaa. Ei ole kovin kunnianhimoista parlamentin ja komission taholta, että ne haluavat pelkästään kaksinkertaistaa tuon energian käytön kymmenenä seuraavana vuonna. Veden, tuulen ja auringonsäteiden avulla tapahtuva sähköntuotanto on yhä liian vähäistä, ja se tekee siitä suhteessa kallista. Kaikki haluavat mahdollisimman ympäristöystävällisesti tuotettua mutta myös mahdollisimman halpaa energiaa. Tämä pätee erityisesti ihmisiin, jotka eivät pysty maksamaan paljoa ja joiden päällimmäisenä huolena on sen takia se, että kotitalouden menot pysyvät mahdollisimman pieninä. Jos puhdas energia pysyy kalliina energiana, niin se pysyy vielä pitkän aikaa myös elitistisenä energiana. Ympäristötietoiset, suurituloiset ihmiset voivat halutessaan edistää puhtaampaa energiaa vapautetuilla markkinoilla, mutta muille asiat pysyvät ennallaan. Puhtaan energian pitää olla jokaisen ulottuvilla ja maksettavissa. Noudatan Greenpeacen pyytämää hylkäämistä kuuden kohdan osalta, kuten turpeen ja orgaanisten jätteiden polttamisessa.
Päätöslauselma ASEM III:sta (B5-0811/2000)

Vachetta
. (FR) Soulissa järjestetyn valtioiden päämiesten virallisen huippukokouksen ja kansalaisliikehdinnän - johon saatoin osallistua - välinen vastakohta oli räikeä. Valtioiden päämiehet haluavat nopeuttaa uusliberalistisia uudistuksia, joita kansalaiset puolestaan nousivat vastustamaan. Ammattiliitot ja yhteiskunnalliset liikkeet torjuvat näiden "chaeboliksi" nimitettyjen suurten perinteisten teollisuusryhmien diktatuurin haluamatta kuitenkaan sen tilalle Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailman kauppajärjestön diktatuuria. Ne eivät sitä paitsi halua myöskään maansa taloudellista uuskolonisointia, vaikka kaikki pohtivatkin, mitkä länsimaiset yritykset tulevat ostamaan vaikeuksissa olevat eteläkorealaiset yritykset.
Vaihtoehtofoorumin pitäminen helpotti myös parlamenttien välisiä yhteyksiä, joita 18. lokakuuta Etelä-Korean parlamentissa pidetty tapaaminen korosti. Lopputulos on tässä kiistaton: kansanedustuslaitokset on pidetty syrjässä ASEM-prosessista, johon liikemiehet otetaan kuitenkin järjestelmällisesti mukaan! On kiireellistä antaa eloa Länsi-Euroopan ja Itä-Aasian parlamenttien väliselle vuoropuhelulle (ASEP).
ASEM IV -prosessin valmistelun on oltava tilaisuus tuoda esiin demokratian vaatimus siten, että yhtäältä varmistetaan kansanedustuslaitosten ja kansalaisyhteiskunnan tiedonsaanti ja mukanaolo, mikä tarkoittaa muun muassa yhteiskunnallisen foorumin perustamista, ja toisaalta otetaan täysipainoisesti huomioon sosiaaliset, ympäristö- ja ihmisoikeudet.

Puhemies
Äänestys päättyy tähän.
(Istunto keskeytettiin klo 13.50, ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

KESKUSTELU TÄRKEISTÄ, AJANKOHTAISISTA JA KIIREELLISISTÄ ASIOISTA
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Väli-Amerikan parlamentti
Puhemies
Esityslistalla on ensimmäisenä yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä, jotka koskevat Keski-Amerikkaa (Keski-Amerikan parlamenttia):
(B5-0846/00) esittäneet Seguro ja muut PSE-ryhmän puolesta;
(B5-0854/2000) esittäneet Gasòliba i Böhm ja Sánchez García ELDR-ryhmän puolesta;
(B5-0859/2000) esittäneet Marset Campos ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta;
(B5-0862/2000) esittäneet Salafranca Sánchez-Neyra ja García-Margallo y Marfil PPE-DE-ryhmän puolesta.

Seguro
Arvoisa puhemies, kuten tiedetään, Euroopan unioni on pitänyt komission, neuvoston ja erityisesti Euroopan parlamentin välityksellä yllä erinomaisia suhteita Keski-Amerikan, sen toimielinten ja erityisesti sen muodostavien valtioiden kanssa. Olemme tehneet sen kunnioituksesta heitä kohtaan sekä edistääksemme demokratian vakiintumista tuossa maanosassa ja tukeaksemme ja auttaaksemme taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä samoin kuin ihmisoikeuksien kunnioittamista niin tuossa maailmankolkassa kuin muuallakin.
Yksi tukemistamme tuon maanosan valtioiden painopistealueista on alueellinen yhdentyminen. Me pidämme alueellista yhdentymistä mainitsemani kolmen keskeisen tavoitteen kannalta ratkaisevana välineenä. Tuossa maanosassa, Keski-Amerikassa, on jo nykyään olemassa alueellisen yhdentymisen sihteeristö, Keski-Amerikan pankki, Keski-Amerikan kansanedustuslaitos eli Keski-Amerikan parlamentti. Arvoisa puhemies, tuo parlamentti on sattumalta Euroopan parlamentin ohella maailman ainoa parlamentti, jonka jäsenet valitaan suorilla vaaleilla. Viime aikoina tämä parlamentti on kärsinyt joistakin virheistä ja jopa siihen kohdistetusta arvostelusta. Olemme vastaanottaneet sen valtuuskunnan ja olemme lupautuneet esittämään poliittisen arvion, joka ei koske ainoastaan sen roolia tuossa maanosassa vaan ennen kaikkea oman parlamenttimme ja Keski-Amerikan parlamentin välistä suhdetta.
Tämä on syynä siihen, että laadimme täällä päätöslauselmaesityksen, joka on tulosta siitä työstä, jonka parlamentin Keski-Amerikan valtuuskunta on aiemmin jäsen Salafrancan johtamana tehnyt, ja jota me vaatimattomasti jatkamme tämän valtuutuksen myötä. Arvoisa puhemies ja hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, siksi päätöslauselman merkitys on seuraava: annamme siinä poliittisen tukemme Keski-Amerikan parlamentille sekä demokratiaprosessille, jonka pitää olla maiden omasta tahdosta keskustelun keskipisteenä tuolla alueella, mutta samalla siinä viestitetään, että Eurooppa kannattaa tuon maanosan alueellista yhdentymistä.
Olemme eri mieltä ainoastaan yhdestä asiasta, joka koskee sisältöä ja liittyy päätöslauselman 5 kohtaan: meidän mielestämme Euroopan parlamentin asenne on liian holhoava, mikäli se hyväksyy 5 kohdan. Pidättäydymme äänestämästä 5 kohdasta, mutta sinänsä äänestyksen tarkoituksena on antaa poliittista tukea alueelliselle yhdentymiselle ja Keski-Amerikan parlamentille.

Sánchez García
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, arvoisa komission jäsen, parlamentin jäsenille tänään esitettävä Keski-Amerikan tilannetta koskeva päätöslauselma on asianmukainen nyt, kun Keski-Amerikan parlamentin valtuuskunta on äskettäin tehnyt vierailun Brysseliin. Se on asianmukainen kolmesta tärkeästä syystä, joilla on vaikutusta tähän Amerikan mantereella sijaitsevaan ainutlaatuiseen alueeseen, unohtamatta myöskään sitä, että Euroopan parlamentin ja Keski-Amerikan parlamentin välisen vuoropuhelun voimistaminen on tärkeää ja poliittisesti hyödyllistä.
Nämä kolme syytä ovat seuraavanlaiset: koska päätöslauselmassa painotetaan voimakkaasti demokratiaprosessin vakiinnuttamista ja erityisesti alkuperäisväestön ihmisoikeuksien kunnioittamisen syventämistä. Toiseksi, koska se on Panamassa piakkoin järjestettävän kymmenennen latinalaisamerikkalaisen huippukokouksen linjan mukainen, sillä siellä käsiteltäneen lapsiin ja nuorisoon liittyviä sitoumuksia, jotka perustuvat oikeudenmukaisuuteen ja tasa-arvoon uudella vuosituhannella. Kolmanneksi, koska päätöslauselma on myös tämänhetkisen ajatusmallin mukainen, jossa Euroopan komissio suuntaa jälleen ulkoisia toimia Latinalaiseen Amerikkaan, samoin kuin se on todennäköisten vaikutusten mukainen. Siksi toivomme ja luotamme, että halutut rahamäärät myönnetään, jotta alueellinen yhdentyminen voimistuisi Keski-Amerikassa, jossa vuoropuhelua tarvitaan pysyvästi ja suorastaan välttämättä politiikan välineenä.
Olemme siis iloisia parlamenttimme Keski-Amerikan parlamenttia koskevasta poliittisesta lausumasta, koska siinä tunnustetaan sen rooli tämän Pohjois- ja Etelä-Amerikan välissä sijaitsevan alueen maiden yhdentymiskehityksessä.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, haluan muistuttaa, että olen ollut jo kahdeksan vuoden ajan jäsenenä suhteista Keski-Amerikan maihin ja Meksikoon vastaavassa valtuuskunnassa, jota johti ensin jäsen Salafranca ja nykyään jäsen Seguro.
Muistan erittäin hyvin, että tuolla valtuuskunnalla on kaikkien näiden vuosien ajan ollut kerrassaan loistavat suhteet Keski-Amerikan parlamentin ja muiden Latinalaisen Amerikan parlamenttien kanssa. Keski-Amerikan parlamentin kanssa ehkä siksi, että edustuksellisuus on samankaltaista, sillä niin Keski-Amerikan parlamentissa kuin Euroopan parlamentissakin meidät valitaan suoraan.
Muistan erittäin hyvin, että jäsen Salafranca allekirjoitti Keski-Amerikan parlamentin kanssa asiakirjan, joka koski Euroopan parlamentin ja Keski-Amerikan parlamenttien välistä poliittista vuoropuhelua. Luulen, että sillä hetkellä halusimme auttaa Keski-Amerikan parlamenttia saamaan yhä enemmän toimivaltaa ja taloudellisia voimavaroja, jotta se voisi toimia menestyksekkäästi edustamansa alueen yhdentymisessä.
Luullakseni neljä vuotta sitten jäsen Salafranca muistaa sen ehkä paremmin kokoonnuimme IRELAn (Latinalaisen Amerikan ja Euroopan suhteista vastaava instituutti) kutsumina Antiguassa, joka on ihastuttava kaupunki Guatemalassa, ja keskustelimme siellä Keski-Amerikan parlamenttiin kuuluvien kollegojemme kanssa siitä, minkälainen tulevaisuuden pitäisi olla, ei ainoastaan Keski-Amerikan parlamentin vaan myös Euroopan parlamentin kohdalla. Huomasimme, että Keski-Amerikan parlamentti kävi parhaillaan läpi samoja vaiheita kuin omakin parlamenttimme alkutaipaleellaan, sillä sekin joutui ja joutuu yhä taistelemaan saadakseen lisää toimivaltaa, voimavaroja ja näkyvyyttä sekä käyttääkseen edustuksellisuuttaan hyväkseen.
Uskon, että tämä on kussakin parlamenttien välisessä konferenssissa yksi keskeisistä aiheista niiden taloudellisten ja yhteiskunnallisten vaikeuksien ohella, joista eräät Keski- ja Etelä-Amerikan maat kärsivät. Kahtena keskeisenä tavoitteena on huolehtia siitä, etteivät yhteiskunnalliset erot syvene alueella harjoitettavien talouspolitiikkojen myötä, ja että parlamentit edistävät alueen yhdentymistä, joka on hyödyksi kaikille.
Se on tämän päätöslauselman tavoitteena. Olemme sitä mieltä, että ei ainoastaan nyt, vaan aina siitä asti, kun Keski-Amerikan parlamentti syntyi, joku on aina halunnut, että sillä olisi vähemmän toimivaltaa ja näkyvyyttä, koska parlamentti on toimielimenä aina vaivalloinen, mutta luulen, että Keski-Amerikan parlamentin, samoin kuin meidän ja muiden parlamenttien, kutsumuksena on olla hyödyksi edustamalleen väestölle, vaikka siitä aiheutuisikin vaivaa lujittuneille valtarakennelmille.
Arvoisa puhemies, siksi toivon, että tämä päätöslauselma hyväksyttäisiin suurella enemmistöllä.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, tässä keskustelussa haluamme ilmaista, kuten minua edeltäneet kollegat ovat aivan oikein sanoneet puheenvuoroissaan, edustamamme toimielimen Keski-Amerikan parlamentille osoittaman solidaarisuuden ja tuen hetkellä, jolloin taistelemme siitä, että se säilyttäisi ensisijaisen asemansa niissä ulkoisissa suhteissa, jotka Euroopan unionilla on latinalaisamerikkalaisten maiden kanssa. Tämä on suuntaviivana mietinnössä, jonka me ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa laadimme yhdessä toimivaltaisten valtuuskuntien kanssa ja jossa esitämme asiaa koskevan aloitteen.
Arvoisa puhemies, kuten te oikein hyvin tiedätte niin kuin me kaikki parlamentissa, parlamenttien vaikeana tehtävänä on nykyään enemmän kuin koskaan ennen toimia muun muassa yhteiskunnallisen kehityksen johtajana sekä olla ensimmäisten joukossa etsimässä ratkaisua moniin ratkaisemattomiin ongelmiin ja syventämässä puolustamiamme demokratian ja yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden arvoja. Keski-Amerikan parlamentin tapauksessa tämä tehtävä on, jos mahdollista, vielä paljon merkittävämpi ottaen huomioon sen suunnattoman haasteen, jota näiden yhteiskuntien yhdentyminen ja juurtuminen rauhan, mielipiteidenvaihdon ja sovittelun maaperään edustaa. Olen sitä mieltä, että mikäli pidämme perustana vuoden 1997 julkilausumaa, johon jäsen González Álvarez viittasi, olemme onnistuneet tavoitteessamme tehdä hyödyllistä ja tosiasioihin perustuvaa yhteistyötä, jota meidän ei mielestäni pidä jatkaa vaatimattomasti, kuten puheenjohtaja Seguro sanoi, vaan loistavasti, kuten hänellä on tapana suorittaa kaikki työt, joihin hän ryhtyy. Uskon, että Euroopan parlamentti pystyy näyttämään Keski-Amerikan parlamentille teoillaan, eli tarjoamalla sille kokemuksensa ja tukensa, että se pitää sen työtä erittäin myönteisenä.
On ilmeistä, että niin Euroopan parlamentti kuin Keski-Amerikan parlamenttikin ovat saamassa yhä tärkeämmän osan alueensa yhdentymiskehityksessä. Emme ole täällä antamassa neuvoja Keski-Amerikan parlamentille, eikä se mielestäni kuulukaan meille, jotka edustamme Euroopan parlamenttia. Keski-Amerikan parlamentti seuraa omaa kurssiaan ja raivaa poliittista uraansa Keski-Amerikassa, joka mielestäni haluaa ja jonka täytyy päästä oman monimuotoisen kokonaisuutensa herraksi. Sen on havaittava, että sen yhteinen menneisyys avautuu moniksi mahdollisiksi kulkusuunniksi ja mahdollisuuksiksi, jotka perustuvat rauhaan, vapauteen, solidaarisuuteen sekä itsetuntemuksen vaatimukseen. Siksi on mielestäni kiistettävä selkeästi ne tarkoitushakuiset arvostelut, joissa Keski-Amerikan parlamenttia on syytetty keinotekoiseksi järjestelmäksi ja sen parlamentarismia tyhjäksi, ontoksi ja sisällyksettömäksi. Keski-Amerikan parlamentin on ansaittava Euroopan parlamentin tavoin itselleen arvostusta, uskottavuutta ja oikeutusta, joiden on perustuttava sen poliittisten ryhmien toimintaan, sillä puoluetoiminta heijastaa, tai ainakin sen pitäisi heijastaa, uskollisesti sen edustamaa yhteiskuntaa. Tavoitteena on muodostaa voimakkaita parlamentteja, jotka osallistuvat, toimivat, puuttuvat asioihin, keskustelevat ja kiistävät vääryydet, vahvistavat sen, minkä ne ovat oikaisseet ja puolustavat vakaumuksellisesti vapauteen sisältyviä arvoja, sillä ne ovat seudun poliittisen kehityksen moottori, joka myös levittää ympäristöön tuottamaansa kehitystä.
Arvoisa puhemies, siksi me haluamme ilmaista tällä päätöslauselmalla tukemme ja solidaarisuutemme Keski-Amerikan parlamentille ja pyytää komissiolta, että myös se tukisi päättäväisesti sitä monivuotista ohjelmaa, jonka Keski-Amerikan parlamentti on esittänyt komission yksiköille toimielimenä, joka mielestämme laillistaa Keski-Amerikan yhdentymisprosessin ja toimii uuden vuoropuheluun ja rauhaan perustuvan aikakauden tunnuskuvana.

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, toivon, että Euroopan parlamentin suhteet Keski-Amerikan parlamenttiin toimivat joka tapauksessa huomattavasti tämän salin mikrofoneja paremmin.
Puhumme nyt kysymyksestä, josta ollaan tietenkin käytännöllisesti katsoen yksimielisiä, mikä ei koske ainoastaan tätä edustajainhuonetta, vaan myös monia meistä jäsenistä, jotka oman kotimaamme vuoksi suhtaudumme suunnattoman myötämielisesti näiden meidän sydäntämme lähellä olevien valtioiden toimielinten yhteistyö- ja vakauttamisprosesseihin.
Olen Coalición Canaria -ryhmään kuuluvan kollegani kanssa samaa mieltä siitä, että meidän on tuettava Keski-Amerikan parlamenttia sen ponnisteluissa demokraattisten rakenteiden lujittamiseksi ja siksi meidän on Euroopan parlamenttina toimittava lähellä tätä toimielintä.
Minulla ei ole ihmisoikeuskysymyksissä esitettäväni sellaisia varauksia, joista kumppanillamme ja arvostetulla ystävällämme, suhteista Keski-Amerikan maihin ja Meksikoon vastaavan valtuuskunnan puheenjohtaja Segurolla oli tilaisuus puhua. Vaihdettakoon verbiä, jos niin halutaan, mutta tarkoitusperä ei siitä muutu. Uskon, että näissä asioissa meidän on puhuttava kotona siitä, mitä haluamme tapahtuvan kaikkialla maailmassa katsomatta kuitenkaan muualle, kun ihmisoikeuksia rikotaan muissa maailmankolkissa.
Jäsen Salafrancan puheenvuoron viimeisestä osasta haluan ilmaista myös oman toiveeni siitä, että talousarviossa määrättäisiin vähintäänkin riittävästi varoja siihen, että tärkeinä pitämämme työt Keski-Amerikan parlamentin kanssa voitaisiin saattaa päätökseen. Joka tapauksessa vakaumukseni on, että meidän pitää siirtyä sanoista tekoihin. Espanjan näkemyksen mukaan Latinalaisen Amerikan kanssa tehtävä yhteistyö tuottaa mitä runsaimman sadon.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, komissio panee muistiin teidän jäsenten ehdottamat päätöslauselmaesitykset, jotka koskevat ihmisoikeuksien kunnioittamista Keski-Amerikassa, demokratisoitumista ja alueellista yhdentymistä, sekä sitä erityismerkitystä, jonka te annatte Keski-Amerikan parlamentille.
Komissio seuraa erityisen kiinnostuneena alueen tilannetta, ja ensisijaiset suhdettamme koskevat tavoitteemme keskittyvät teidän esille tuomaanne kolmeen kohtaan: ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, demokratian vakiinnuttamisprosessiin ja alueellisen yhdentymisen vahvistamiseen. Komissio toimii näillä saroilla ja sillä on eri hankkeet näillä kolmella tasolla.
Ihmisoikeuksia olemme tukeneet vuodesta 1990 lähtien sellaisten yhteistyöohjelmien avulla, joilla edistetään ihmisoikeuksien kunnioittamista koulutuksen ja tiedotuksen avulla. Te tiedätte hyvin, että vuodesta 1990 vuoteen 2000 tähän toimintaan, jota tuemme tulevaisuudessakin, on kulutettu 65 miljoonaa euroa. Harkitsemme parhaillaan, että myöntäisimme seuraavalle ja piakkoin alkavalle monivuotiselle ohjelmalle yli 10 miljoonan euron lisäavustuksen tämän toiminnan jatkamiseksi.
Minun on kerrottava, että Keski-Amerikan parlamentti on perustamisestaan alkaen ollut komission etuoikeutettu puhekumppani silloin, kun on laadittu ohjelmia demokratiaprosessin ja alueellisen yhdentymisen vahvistamiseksi. Kun olemme tehneet tämän alueen kanssa yhteistyötä, olemme kiinnittäneet erityistä huomiota kaikkiin niihin toimielimiin, jotka voivat tukea alueellista yhdentymistä, Keski-Amerikan yhdentymisjärjestelmän pääsihteeriin, tuomioistuimeen ja erityisesti Keski-Amerikan parlamenttiin, joka on yksi tärkeimmistä kohteistamme.
Komissio tutkii juuri tällä hetkellä niitä uusia strategisia puitteita, joihin jäsen Salafranca viittasi. Toivomme voivamme tehdä pian päätelmiä, jotka mahdollistavat sen, että voimme myöntää varoja Keski-Amerikan parlamentin tukemiseen.
Lopuksi komissio toistaa myös keskiamerikkalaisten viranomaisten kanssa käymässään vuoropuhelussa, kuinka merkittävä väline alueellinen yhdentyminen on demokratian lujittamisen ja alueen kehityksen kannalta. Myös tämän aiheen osalta olemme työskennelleet kehittääksemme uuden yhteistyöohjelman, jonka pitäisi mahdollistaa se, että voisimme keskittyä kolmeen olennaiseen asiaan: taloudelliseen yhdentymiseen yhteisten toimintalinjojen soveltamiseen sekä toimielinten ja kansalaisyhteiskunnan vahvistamiseen. Nämä asiat ovat meistä keskeisiä ja niiden pitää olla vuodet 2000-2006 kattavan monivuotisen ohjelmamme pääkohtia.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Norsunluurannikko
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista Norsunluurannikon tilannetta käsittelevistä päätöslauselmaesityksistä:
(B5-0847/2000) esittäneet Carlotti ja Junker PSE-ryhmän puolesta;
(B5-0849/2000) esittäneet Rod ja Maes Verts/ALE-ryhmän puolesta;
(B5-0855/2000) esittänyt Van den Bos ELDR-ryhmän puolesta;
(B5-0860/2000) esittäneet Sylla, Cossutta ja Sjöstedt GUE/NGL-ryhmän puolesta;
(B5-0863/2000) esittänyt Van Hecke PPE-DE-ryhmän puolesta.

Carlotti
Arvoisa puhemies, Norsunluurannikko on ollut kauan suhteellisen vakauden ja vaurauden tukipylväs Länsi-Afrikassa, jonka kohtalo on myrskyisä. Siksi olimme erittäin huolestuneita ja surullisia seuratessamme tämän maan hidasta poliittista, taloudellista ja inhimillistä haaksirikkoa, jonka kenraali Gueïn johtama sotilasjuntta järjesti.
Kenraali Gueï kaappasi tarrautuakseen valtaan Norsunluurannikon kansan hyväksymän perustuslain täysin omaksi hyödykseen ja käytti sitä poliittisten vastustajiensa syrjäyttämisen välineenä. Tarrautuakseen valtaan hän ei epäröinyt käyttää hyväkseen norsunluurannikkolaisuutta koskevaa kärkevää väittelyä, joka aiheutti muukalaisvihamielisyyden aallon, toisten ihmisten, ulkomaalaisten, burkinafasolaisten tai malilaisten vihaamisen, ja heitä on kuitenkin elänyt ja työskennellyt paljon Norsunluurannikon maaperällä jo monia vuosia. Hän vei siten Norsunluurannikon kansalaissodan ja etnisen sodan partaalle.
Norsunluurannikon kansa ei kuitenkaan antanut juntan mennä joukkoteurastuksessaan loppuun saakka: se pakotti hirmuvaltiaan pakenemaan ja palautti Norsunluurannikon demokratiaprosessin tielle valitsemalla juntan pitkäaikaisen vastustajan - Laurent Gbagbon - maan johtoon. Tämä prosessi on nyt vahvistettava nopeasti järjestämällä vapaat, avoimet ja moniarvoiset parlamenttivaalit, joihin kaikki poliittiset voimat voivat osallistua. Juuri tämä on joka tapauksessa niin poliittisten johtajien kuin kansankin vaatimus.
Norsunluurannikon poliittiset voimat ovat jo nyt osoittaneet vastuullisuutta puhumalla jo muutaman viikon ajan maan rauhoittamisesta, perustuslaillisuudesta ja kansallisesta sovinnonteosta. Meidän on pantava merkille, että demokratiaprosessi jatkuu, vaikkei täydellisenä, mutta meidän on kuitenkin jatkettava sen tukemista. Mielestäni tämä myös edistää koko alueen vakautta, sillä Länsi-Afrikka elää tältä kannalta erityisen haavoittuvaa vaihetta.
Euroopan unionin on näin ollen saatettava Norsunluurannikkoa sen itsensä valitsemalla tiellä, joka johtaa perustuslaillisuuden paluuseen, yhteiskuntarauhaan sekä talouden ja yhteiskunnan kehitykseen, tukemalla aineellisesti ja taloudellisesti 10. joulukuuta pidettävien parlamenttivaalien järjestämistä ja valvomalla tietenkin niiden oikeudenmukaisuutta ja moniarvoisuutta sekä jatkamalla sen jälkeen yhteistyötä Norsunluurannikon kanssa, jotta sitä autetaan löytämään ratkaisuja, jotka sopivat paremmin kaupunkiympäristön sosiaaliseen ahdinkoon ja maaseudun syviin jännitteisiin. Juuri tämä on päätöslauselmamme tarkoitus.

Isler Béguin
Vaali-ilmapiiriä viime viikkoina luonnehtinut äärimmäinen hämminki Norsunluurannikolla, joka on sentään tähän asti ollut esikuva talouden alalla, on tyypillistä maalle, jossa vallitsee talouskriisi, yhteiskunnallinen toivottomuus ja sitä kautta poliittinen sekasorto.
Todelliset haasteet ja kansallinen keskustelu peittyivät paitsi petolliseen myös kärkevään väittelyyn norsunluurannikkolaisuudesta. Norsunluurannikko, joka on taloudellisten näkymiensä uskottavuuden parantamiseksi tekemiensä rahoitussitoumusten sekä kansainvälisten kauppaneuvottelujen julmien ja sokeiden jälkiseurausten pihdeissä, on siten ajettu tähän yleiseen tuhoon. Tämä on tosiaankin täysin vastoin sitä todellisen kestävän kehityksen mallia ja tulevaisuuden politiikkaa, joiden puolesta me Vihreiden ryhmässä puhumme.
Länsimaalaisten vastuu Norsunluurannikon mallin nykyisessä vararikossa on ilmiselvä ja murskaava. Sisällyttämällä suklaan määritelmään muita kasvirasvoja kuin kaakaovoin Euroopan parlamentti sysäsi tämän maailman suurimman kaakaontuottajan uudelleen koko kansallisen teollisuutensa luhistumisen piinaan, mikä horjutti maan yhteiskunnallista ja poliittista tilannetta niin, että se johti lopulta Norsunluurannikon siviilien joukkomurhiin, siviilien, jotka ovat tämän Brysselistä Ypougoniin ulottuvan päätös- ja seurausketjun paitsi lopullisia myös suoria uhreja. Vihreiden ryhmä tuomitsee lujasti kaikki vaalikaudella tapahtuneet väkivallanteot ja valittaa niiden uhreja.
Norsunluurannikolle ei voida enää perustaa todellista demokratiaa ilman tehtyjä rikoksia selvittelevän riippumattoman tutkijalautakunnan asettamista ja ilman virallista sitoumusta valvoa ihmisoikeuksien ja yhteiskuntarauhan kunnioittamista. Tämän demokratisoitumisprosessin tekeminen uskottavaksi edellyttää lisäksi kansallisen sovinnon komitean perustamista ja kansallisen vaalilautakunnan asettamista valmistelemaan ja varmistamaan tulevia vaaleja, muun muassa niitä, jotka pidetään 10. joulukuuta. Ulkomaisten tarkkailijoiden läsnäolo näissä vaaleissa on niiden oikeutuksen kannalta välttämätöntä.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, onko rauha todella palannut Norsunluurannikolle vai näyttääkö kaikki vain siltä? Gbagbo on toistaiseksi tunnustettu presidentiksi sellaisten vaalien perusteella, joiden ulkopuolelle hänen tärkein vastustajansa oli suljettu. Jos joulukuun parlamenttivaaleja ei toimiteta rehellisesti, levottomuudet kasvavat taas varmasti. Viime aikojen väkivaltaisuudethan ovat jättäneet kansaan syvät jäljet. Pieninkin poliittinen harha-askel saa kansan vihan taas etsimään itselleen kohdetta. Sen takia on ehdottoman tärkeää, että joulukuiset parlamenttivaalit sujuvat rehellisesti, ja etnisillä perusteilla tapahtuva vaalien ulkopuolelle sulkeminen on tietysti täysin tuomittavaa. Norsunluurannikko voi palauttaa vakautensa ainoastaan, jos uudet vallankäyttäjät ovat valmiita myös jakamaan valtaa. Kestävää rauhaa ei synny myöskään ilman uskonnollista ja etnistä suvaitsevuutta. Poliittisten, sotilaallisten ja uskonnollisten johtajien pitää tehdä kaikkensa kansallisen sovinnon mahdollistamiseksi. Maahan pitää saada perustuslaki, jossa taataan kansalaisten ja poliittisten puolueiden oikeudet ja suljetaan pois vallan väärinkäyttö. Sen lisäksi on tavattoman tärkeää, että suhteet naapurimaihin palautetaan ennalleen, erityisesti Burkina Fasoon. Meidän Euroopan unionina pitää olla valmis jatkamaan avustussuhdetta, mutta se on mahdollista vain, jos maata hallitaan hyvän hallintotavan mukaisesti ja sen demokratisoituminen on todellista. Johtajille on annettu nyt uusi tilaisuus, ja toivottavasti he myös tarttuvat siihen. Norsunluurannikko voi toimia esimerkkinä ja edelläkävijänä omalla alueellaan. Mutta se on mahdollista vain, jos kaikki kantavat heille kuuluvan vastuunsa ja rauha palautuu lopullisesti.

Sylla
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni tärkein kysymys Norsunluurannikolla on demokratia. Joidenkin mielestä demokratian tärkeys on suhteellista, kun kyse on Afrikasta, kun menettelyt ovat monimutkaisia ja kun on annettava ajan tehdä tehtävänsä. Minä olen kuitenkin sitä mieltä, ettei demokratiasta ole mahdollista tinkiä, ja Norsunluurannikon ratkaistavana on sama kysymys kuin esimerkiksi Guineassa, jossa tiedämme nyt olevan ihmisiä vangittuina ja jossa ei ole demokraattista järjestelmää.
Pieni määrä parlamentin jäseniä - muun muassa useimmat kollegani - on ollut jo lähes vuoden huolissaan Norsunluurannikon tilanteesta, ja olen todellakin sitä mieltä, että tämä juuri on esimerkki siitä, miten asioita ei saa hoitaa. Ensinnäkin uuden hallinnon annettiin syntyä väkivaltaisesti ja aseiden avulla. Vastustajien ja lehtimiesten vainoamisesta vaiettiin samoin kuin vaiettiin rasistisen ja etnisten ryhmien eriarvoisuutta korostavan perustuslain laatimisesta. Kukaan ei tee mitään, ikään kuin Ruandasta tai entisestä Jugoslaviasta ei olisi opittu mitään. Ja nyt sitten hämmästellään sitä, että kenraali Gueï järjesti loppujen lopuksi vilpilliset vaalit.
Ensinnäkin Euroopan unionin on mielestäni oltava tyytyväinen siihen, että uusi presidentti, Laurent Gbagbo, perustaa kansallisen sovinnon komitean. Meidän on oltava tyytyväisiä myös ensi kuussa pidettäviin parlamenttivaaleihin. Meidän on kuitenkin vaadittava, että nämä vaalit ovat avoimet ja ettei niiden ulkopuolelle suljeta yhtäkään poliittista voimaa eikä yhtään ehdokasta. Poliittisten voimien välinen tasavertaisuus on varmistettava. Juuri tämän takia muuten presidentti Gbagbo ei saa hylätä mahdollisuutta presidentinvaalien järjestämisestä, joka olisi suora seuraus näistä parlamenttivaaleista.
Arvoisa puhemies, meidän on kuitenkin mielestäni oltava ennen kaikkea paljon tiukempia ja vaadittava tämän rasistisen perustuslain mitätöimistä. Norsunluurannikkolaisuutta koskevan keskustelun välityksellä - tämän sekavan keskustelun välityksellä, joka liittyy nimenomaan sellaisen kansallisen etuuskohtelun perustamiseen, jota vastustamme omissa maissamme ja jonka looginen ja lopullinen seuraus on etninen puhdistus - on torjuttava ja poistettava täysin kaikki Norsunluurannikon perustuslaissa olevat norsunluurannikkolaisuutta koskevat viittaukset tai sivumerkitykset.
En ole samaa mieltä kaikista Wataran ajatuksista - sehän näkyy jo tässä istuntosalissa olevan istumapaikkani sijainnista - muun muassa vapauksien ja talouden alalla, mutta mielestäni on mahdoton hyväksyä minkään maan ja varsinkaan Norsunluurannikon kohdalla, että Watara syrjäytetään pelkästään sen takia, etteivät hänen isänsä ja äitinsä ole norsunluurannikkolaista syntyperää. Olen samoin sitä mieltä, että ne 14 puoluetta, jotka syrjäytettiin, on otettava uudelleen näihin vaaleihin mukaan ja että niiden on voitava osallistua vaaleihin täysipainoisesti. Tilanne olisi muutoin sellainen, että Wataran kaltaisen henkilön syrjäyttämisen myötä synnytettäisiin käytännössä toisen luokan kansalaisia ja kahdenlaisia kansalaisia, ja syrjintä muuttuisi loppujen lopuksi valtiojärjestelmäksi.
Euroopan unionin on myös pidettävä huolta siitä, ettei yksikään sen jäsenistä ylläpidä entisiin siirtomaihinsa - ja todella korostan tätä - suhteita, jotka perustuisivat yksinomaan taloudellisiin etuihin tai geostrategisiin tilanteisiin. Sanon juuri näiden pohdintojen valossa, että Ranskan ulkoministeri Hubert Védrine ei epäröinyt mennä jopa niin pitkälle, että nämä vaalit olisivat tietyssä mielessä lailliset, koska niissä otettiin perustuslaki huomioon. Sanon, että meidän olisi tällaisen perustelun mukaan pitänyt siis käytännössä hyväksyä apartheid, joka oli täysin perustuslain mukaista, ja menen vielä paljon pidemmällekin, suokaa anteeksi, ja sanon, että meidän olisi pitänyt ylläpitää mitä parhaimpia suhteita entisen Jugoslavian Miloseviæin kanssa.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni sanomalla, että diktatuurit syntyvät pelkästään siksi, että on kansoja, jotka kärsivät kurjuudesta, jotka eivät voi saada opetusta ja joilla ei ole pääsyä tietoihin ja taitoihin. Minusta näyttää siis tässä mielessä välttämättömältä, että se apu, jota annamme näille maille, jotta ne kulkisivat kohti demokraattista järjestelmää, suunnattaisiin kiireellisesti lukutaidottomuuden, köyhyyden ja kurjuuden torjuntaan. Juuri tällä hinnalla ja näitä kansoja tukemalla autamme heitä loppujen lopuksi perustamaan demokraattisen järjestelmän.

Van Hecke
Arvoisa puhemies, olisi houkuttelevaa kuvitella Norsunluurannikon äskeiset poliittiset tapahtumat demokratian voittona diktatuurista, Belgradin tapahtumien toistumisena, mutta tällä kertaa Länsi-Afrikan sydämessä. Se olisi houkuttelevaa mutta väärin. Sillä todellisuus on paljon monimutkaisempi, ja uuden presidentin asema on paljon kiistanalaisempi. On ilman muuta hyvä asia, että junttajohtaja Gueï ei onnistunut aikeessaan laillistaa valtaansa väärennetyissä vaaleissa.
Euroopan unionilla ja myös parlamentilla on ollut tärkeä osuus niiden vaatiessa demokraattisten vaalien järjestämistä ja panostaessa virastapidätysmenettelyyn. Mutta se ei anna vaalit voittaneelle Laurent Gbagbolle vielä tarvittavaa legitimiteettiä. Hänkin on käyttänyt hyväkseen nationalistisia keinoja. Hänkin on tukenut perustuslain uudistamista, jonka tarkoituksena oli sulkea pois hänen tärkein vastustajansa Watara sen perusteella, että hänen molemmat vanhempansa eivät ole norsunluurannikkolaisia.
Tästä laista seurasi, että Norsunluurannikon perinteinen etninen sopu häiriytyi vakavasti. Siitä lähtien ulkomaista syntyperää olevat ihmiset, sentään kolmannes tai puolet väestöstä, ovat joutuneet syrjinnän ja jopa hyökkäysten kohteeksi. Laista seurasi myös, että Wataran kannattajat, etenkin muslimit maan pohjoisosissa, boikotoivat vaaleja menestyksekkäästi, minkä takia äänestysprosentti oli vain 40, liian alhainen antamaan uudelle presidentille uskottavaa mandaattia.
Kun Wataran kannattajat menivät kaduille vaatimaan uusia vaaleja, heidän mielenosoituksensa nujerrettiin väkivaltaisesti. Pääkaupungin muslimialueille hyökättiin. Ainakin 170 ihmistä sai surmansa ja 350 haavoittui. Watara alistui vaalitulokseen sisällissodan pelosta.
Ei olisi aivan epäjohdonmukaista, jos Euroopan unioni vaatisi tänään uusia presidentinvaaleja, joihin kaikki ehdokkaat voisivat tällä kertaa osallistua. Mutta myönnän, että on monia syitä olla tekemättä niin. Ensinnäkin se heikentäisi uuden presidentin pyrkimyksiä palauttaa kansallinen eheys ja sovinto. Sen puitteissa hän on muuten tarjonnut vastustajilleen erilaisia ministerinvirkoja ja nimittänyt marraskuun 9. päivän kansalliseksi surupäiväksi.
Toisaalta kaikki osapuolet ovat tähän mennessä ilmoittaneet haluavansa omasta puolestaan tehdä työtä oikeusvaltion ja rauhan palauttamiseksi. Sen pitää johtaa 10. joulukuuta sellaisiin parlamenttivaaleihin, joihin kaikki osapuolet voivat osallistua, kuten jotkut kollegat täällä jo sanoivatkin. En usko, että on Euroopan asia valaa öljyä liekeille ja lietsoa jännitystä vielä enemmän, kun asianomaisten keskuudessa on ilmeisesti valmiutta sovintoon.
Gbagbon todellinen koe on kuitenkin 10. joulukuuta. Me voimme ainoastaan katsoa, että vaaleista tulee vapaat ja rauhalliset, ja toivoa, että Norsunluurannikon uudella hallituksella on laaja demokraattinen perusta, jota tarvitaan etnisen sovun palauttamisessa ja maan auttamisessa ulos taloudellisesta umpikujasta.

Junker
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vaikka Norsunluurannikko olikin aiemmin muihin Länsi- ja Keski-Afrikan valtioihin verrattuna vakauden ja demokratian turvapaikka, alueella on jo pitkään vallinnut etnisiä ja uskonnollisia jännitteitä ja edellinen hallitus syyllistyi hiljattain presidentti Bedién johdolla vallan väärinkäyttöön, mikä johti lopulta väkivaltaiseen sotilasvallankaappaukseen. Tämä sotilasvoima torjuttiin kuitenkin hiljattain pidetyissä vaaleissa vaikeissa olosuhteissa, mikä kuvastaa Norsunluurannikon väestön demokraattista vakaumusta. Mielestäni demokratia ja oikeusvaltioperiaate on nyt mahdollista vakiinnuttaa uudelleen. Toivotaan, että nykyisellä puheenjohtajalla on siihen riittävästi taitoa ja valtavasti hienotunteisuutta.
Vaaleja edeltäneet levottomuudet vaativat noin 200 kuolonuhria, mikä on tietenkin tulevaisuudessa raskas taakka uudelle johdolle. On kuitenkin sanottava lisäksi se, että 9. marraskuuta aikaansaadulla sovinnolla ollaan perustamassa demokratiaa ja oikeusvaltiota ja toteuttamassa niitä käytännössä niin, että saadaan aikaan kansallinen sovinto. Euroopan unionia vaaditaan vaikuttamaan omasta puolestaan siihen, että joulukuussa pidettävät vaalit kuten myös tammikuussa pidettävät paikallisvaalit voidaan järjestää rauhanomaisesti, oikeudenmukaisesti, vapaasti ja avoimesti, ja unioni onkin ilmaissut valmiutensa tähän. Samalla meidän on pidettävä tilannetta silmällä ja ohjattava tätä prosessia rakentavasti.
Ratkaisevaa on se, onnistummeko lujittamaan tätä varovasti alkanutta kehitystä. Siihen kuuluu tietenkin myös perustuslain muuttaminen siten, että ketään ei enää voi syrjiä alkuperän perusteella. Hyvin monissa osissa Afrikkaa väestöllä on hyvin erilaiset etniset ja uskonnolliset taustat. Jos tällöin asetetaan tiukkoja rajoja, se voi johtaa vain hautojen avaamiseen ja ongelmiin. Tiedämme, että Norsunluurannikolla asuu miljoonia ihmisiä, jotka tulevat jostain sen naapurimaasta. En halua puuttua tässä yhteydessä lainkaan lapsityövoiman kaltaisiin ongelmiin - sekin aiheuttaa ongelmia. Myös näille ihmisille on luotava rauhanomainen ympäristö, ja heidänkin on voitava jakaa poliittinen vastuu tästä maasta, eikä heitä tule sulkea ulkopuolelle. Tässä mielessä uskon, että päätöslauselmassa tuodaan esille parlamentin tahto edistää tätä tavoitetta ja toivon, että me myös menestymme tässä asiassa.

Bordes
Arvoisa puhemies, on tietenkin parempi, että Euroopan parlamentti tuomitsee Robert Gueïn diktatoriset temput ja presidentinvaalien muuttumisen naurettavaksi teeskentelyksi, koska useimmat ehdokkaat eliminoitiin, sekä niiden aiheuttamat etniset väkivaltaisuudet. Euroopan valtiot yleensä ja Ranska erityisesti vetäytyvät kuitenkin, kuten tavallista, omasta vastuustaan tapahtumissa.
Miksi Ranskan viranomaiset tukivat johdonmukaisesti Konan Bédiéta vuosien ajan sen jälkeen, kun hän oli käynnistänyt ulkomaalaisvihamielisen kampanjansa merkittävää Burkina Fasosta peräisin olevaa vähemmistöä vastaan, joka muodostaa kolmanneksen Norsunluurannikon väestöstä? Miksi Ranskan hallitus hyväksyi Gueïn harjoittaman vaalivehkeilyn, jonka Euroopan parlamentti aikoo tuomita päätöslauselmassaan jälkeenpäin? Miksi Ranskan hallitus peittelee, kuten tehdään itse päätöslauselmassakin, nykyisen presidentti Gbagbon roolia ulkomaalaisvihamielisten kansankiihotusaatteiden levittämisessä?
Onko se pyrkimys, johon Ranskan hallitus vetosi perustellakseen tuomittavan vaikenemisensa, että ei puututa asioihin, pelkkä viikunanlehti peittämässä alhaisia aineellisia etuja?
Ranska tuki vuosikymmenten ajan Houphouët-Boignyn ja hänen yksipuoluejärjestelmänsä harjoittaman diktatuurin suojelemiseksi Norsunluurannikolle sijoittuneiden ja sen taloutta hallitsevien ranskalaisten kapitalististen ryhmien valtavia etuja. Samasta syystä se sietää Norsunluurannikon johdossa olevien suojattiensa tekemiä kaikenlaisia konnuuksia, kunhan he vain suojelevat omasta puolestaan Ranskan etuja. Vaikka kaikki Norsunluurannikon vallasta kilvoittelevat - Bédiésta Gueïn tai Wataran kautta Gbagboon - ovatkin vastuussa ulkomaalaisvihamielisyyden noususta ja etnisten yhteenottojen pahenemisesta tässä maassa, Ranskan valtion johtajat jakavat tämän vastuun.
Tuomitsemme etniset väkivaltaisuudet ja varsinkin ne poliittiset johtajat, joiden harjoittama kansankiihotus on ne aiheuttanut. Tuomitsemme armeijan ja poliisin, joiden keskuudesta monet ovat osallistuneet murhiin. Kieltäydymme sen sijaan yhtymästä niiden poliittisten puolueiden edustajien näkemyksiin, jotka ovat olleet tai ovat mukana Ranskan Afrikan politiikassa. Ilmaisemme solidaarisuutemme Norsunluurannikon työtätekeviä ihmisiä kohtaan, olipa heidän syntyperänsä mikä tahansa, ihmisiä, jotka pidetään kurjuudessa ja jotka heidän johtajansa yrittävät saada nousemaan toisiaan vastaan.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, Euroopan unioni on tuonut useissa äskettäisissä lausumissaan ilmi kenraali Gueïn hallinnon kohtuuttomuudet; se on myös esittänyt pahoittelunsa siitä, että opposition pääehdokkaat suljettiin suoraan lokakuun 22. päivän vaalien ulkopuolelle, mikä vähensi suurelta osin valintamenettelyn uskottavuutta. Unioni on tuominnut kenraali Gueïn yrityksen pimittää vaalitulokset, väkivaltaisen tavan, jolla armeija tukahdutti myöhemmin Laurent Gbagbon tukijoiden mielenosoitukset ja ennen kaikkea etnisten ryhmien väliset veriset kansanmurhat, jotka ovat kohdistuneet Norsunluurannikon pohjoisosan kansallisuuksiin.
Komission mielestä nykyoloissa tärkeimpänä tehtävänä on järjestää joulukuun 10. päiväksi aiotut parlamenttivaalit, joiden on oltava avoimet ja julkiset. Haluaisin painottaa näitä kahta adjektiivia. Niiden puolueiden, jotka jätettiin presidentinvaalien ulkopuolelle, on voitava olla kansallisessa mittakaavassa edustettuina noissa vaaleissa, jotta näin korvattaisiin edes osaksi ensimmäisessä vaalissa tehdyt virheet. Näiden vaalien pitäisi olla yksi meidän kaikkien hartaasti toivomamme ja puoltamamme kansallisen sovituksen tärkeimpiä osa-alueita. Euroopan yhteisö tukee taloudellisesti näiden vaalien järjestämistä, ja me teemme yhteistyötä myös järjestämällä paikalle satoja tarkkailijoita. Sitten kun nämä vaalit on pidetty ja Norsunluurannikon kehittymistä on arvioitu, voidaan harkita perusteellista keskustelua järjestettäväksi maan uusien viranomaisten kanssa, jotta voisimme määritellä yhteistyömme uudelleen aloittamisen edellytykset. Hätätilanteet, kuten haavoittuneiden ja äskettäisten etnisten ryhmien välisten selkkausten uhrien auttaminen jota varten ECHO on jo osoittanut 300 000 euron hätäapumäärärahan ovat tietysti asia erikseen.
Komission näkemyksen mukaan on olemassa myös muita ensisijaisia hätäavun kohteita, jotka liittyvät tiiviisti esimerkiksi terveydenhuoltoon tai koulutukseen erityisesti maaseudulla, mikä on oleellista, jotta tämä prosessi kehittyisi avoimesti ja demokraattisesti.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Ihmisoikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä, jotka koskevat Burman tilannetta ja Vietnamia:
Burma/Myanmar - (B5-0850/2000) esittäneet McKenna ja Lucas Verts/ALE-ryhmän puolesta;
(B5-0853/2000) esittänyt Kinnock PSE-ryhmän puolesta;
(B5-0857/2000) esittäneet Davies ja muut ELDR-ryhmän puolesta;
(B5-0861/2000) esittäneet Vinci ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta;
(B5-0864/2000) esittäneet Maij-Weggen ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta.
Vietnam- (B5-0848/2000) esittäneet Sakellariou ja van den Berg PSE-ryhmän puolesta;
(B5-0858/2000) esittänyt Maaten ELDR-ryhmän puolesta;
(B5-0865/2000) esittänyt Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta;
(B5-0868/2000) esittänyt Dupuis TDI-ryhmän puolesta
Vietnamista.
Burma/Myanmar:

Lucas
Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen siitä, että eri puolilla parlamenttia on osoitettu hyvin vahvasti tukea tässä päätöslauselmassa esitettävälle voimakkaalle mielenilmaukselle, jolla tuomitaan Burman sotilasjuntta. Samaan aikaan olen kuitenkin hyvin surullinen siksi, että meidän annettava vielä yksi päätöslauselma Burmasta, koska maan tilanne ei suinkaan ole paranemassa, vaan se huononee selvästi.
Uuden päätöslauselman tarve johtuu monestakin syystä. Tärkeimpiä syitä on se, että SPDC on vannonut tuhoavansa Kansallisen demokratialiiton (NLD) vuoden loppuun mennessä. Näyttää siltä, että se on vakavissaan. Sen yritys häätää NLD sen nykyisestä päämajasta viittaa järjestelmälliseen pyrkimykseen mainitun päämäärän saavuttamiseksi. Poliittisten vankien määrä näyttää hiljattain lisääntyneen 1 500:sta 3 000 vankiin, joista monet pakotetaan tekemään raskasta työtä, ja he joutuvat kärsimään julmasta kidutuksesta.
Tuleva EU:n ja ASEANin välinen kokous, joka on määrä pitää joulukuussa Laosissa, tarjoaa meille ratkaisevan tilaisuuden osoittaa, että tuomitsemme mitä ankarimmin tämän hallinnon. Kehotamme neuvostoa ja komissiota lykkäämään tätä kokousta, peruuttamaan sen, kunnes Burman sotilasjuntta vapauttaa ehdoitta kaikki poliittiset vangit ja sallii liikkumisvapauden Aung San Suu Kyille ja hänen puolueensa jäsenille ja kunnes Burman juntta aloittaa mielekkään vuoropuhelun vaalit voittaneen NLD:n ja etnisten vähemmistöjen kanssa.
Aung San Suu Kyi on itse todennut, että ASEANin rakentava suhtautuminen Rangooniin ei ole tuottanut tulosta. Mahdollisuus peruuttaa ensi kuussa Laosissa pidettäväksi sovittu kokous ja lykätä sen aloittamista tarjoaa meille tilaisuuden esittää kantamme mitä painokkaimmin osoittaaksemme mahdollisimman selvästi, että tuomitsemme tämän laittoman hallinnon.

Kinnock
Arvoisa puhemies, komission jäsen Patten sanoi minulle lokakuun istunnossa Burmasta antamassaan vastauksessa, että jos tilanne huononee Burmassa, 11. ja 12. joulukuuta pidettäväksi sovittua EU:n ja ASEANin kokousta harkittaisiin uudestaan. Miten huonoksi tilanteen on kehityttävä? Yhteydenpito Aung San Suu Kyihin on estetty. Maassa on 3 000 poliittista vankia, 23 prosenttia väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella, ja 40 prosenttia burmalaisista lapsista kärsii aliravitsemuksesta. Burma on tällä hetkellä Afganistanin jälkeen maailman toiseksi suurin heroiinin ja oopiumin tuottaja. Shanin kansa ja Karen-kansa ovat joutuneet suurhyökkäyksen kohteeksi ja, kuten YK:n tarkkailija on todennut, SDPC:n ja NLD:n välisestä vuoropuhelusta ei ole olemassa mitään viitteitä.
ILO kokoontuu tänään Genevessä samaan aikaan, kun me puhumme, ja näyttää hyvin todennäköiseltä, että se tukee pakotteiden asettamista Burmalle protestina pakkotyövoiman käytölle. Ranskan edustaja Genevessä on ymmärtääkseni ollut tällä kannalla. Nyt on aika asettaa tiukat ehdot joulukuiselle kokoukselle. Aung San Suu Kyi on vapautettava, ja hänen on sallittava matkustaa vapaasti; lisäksi troikka on päästettävä Burmaan ja sen on annettava matkustaa mihin tahansa ja sen täytyy saada tavata kenet tahansa. Thaimaa, yksi ASEANin jäsenistä, on myös todennut tänään, että Burman on sallittava ILOn jatkuva läsnäolo maassa, että on luotava menetelmä pakkotyövoiman valvomiseksi ja että ILOn pakotteita ei pitäisi poistaa tältä ASEANin jäseneltä, ennen kuin todellisia tuloksia on saatu aikaiseksi.
Miten EU vastaa ympäri Eurooppaa ja tietysti ennen kaikkea kyseisellä alueella esitettyihin voimakkaisiin vetoomuksiin? Komissio ja neuvosto eivät varmasti pysty puolustelemaan toimiaan, jos ne jatkavat millään tavalla kyseisen kokouksen valmistelua. On selvää, että se tulkittaisiin tässä vaiheessa siten, että Eurooppa on lieventänyt suhtautumistaan. Aung San Suu Kyi on taas hiljattain todennut, että rakentava suhtautuminen Rangooniin ei ole tuottanut tulosta, ja hän on pyytänyt yhdessä NLD:n kanssa, että kokousta lykättäisiin. Jos EU jatkaa sen valmistelua, päätös istuttaa demokraattisia Euroopan hallituksia edustavat ulkoministerimme samaan pöytään Burman sotilasjuntan kanssa rohkaisisi ja kannustaisi tätä junttaa. Meidän pitäisi hävetä tällaista petollisuutta. ASEANin piirissä ajateltaisiin jatkossakin, ettei jäsenistöön kuuluvalle luopiolle tarvitse tehdä mitään. Aiommeko mennä mukaan tähän salaliittoon vai päätämmekö nyt sanoutua siitä irti? Pitämällä kiinni omista periaatteistamme ja vaalimistamme arvoista vaalimme myös niitä arvoja, jotka ovat tärkeitä Burman sotilashallinnon hyvin järjestelmällisesti vainoamalle Burman kansalle.

Maaten
Arvoisa puhemies, on monta syytä, miksi puhumme Burmasta täällä jo toista kertaa kesän jälkeen, eikä tämä ole edes ensimmäinen kerta tänä vuonna. Siihen on monta syytä. Aung San Suu Kyiltä evättiin taas äskettäin lupa lähteä Rangoonista ja puhua NLD-puolueeseen kuuluvien kannattajiensa kanssa, puolueen, joka voitti vaalit niin selvästi ja joka ei vielä kertaakaan ole saanut käyttää valtaa. Aktivisti James Mawdsley, josta puhuimme kaksi kuukautta sitten, on tosin sen jälkeen vapautettu. Meidän mielestämme se on ehkä pieni valopilkku, mutta se ei saa johdattaa huomiotamme pois suurista asioista, siitä yleiskuvasta, joka meillä on Burmasta. Loppujen lopuksi on kuitenkin niin, että YK:n ihmisoikeuksia käsittelevä erityisedustaja palasi Burmasta kielteinen kertomus mukanaan. Ihmisoikeusaktivisti Soe Theinia on kohdeltu murheellisella tavalla.
On siis syytä puhua taas Burmasta, ja ikävä kyllä, ei ole toivoa, että puhumme siitä nyt viimeisen kerran. ILOssa tullaan tietysti puhumaan paljon Burmassa harjoitetusta orjuudesta. Se aihe ei ole vielä saanut täällä kovinkaan paljon huomiota, mutta siitä pitää tietysti puhua myös Euroopan unionin yhteydessä. Poliittinen sorto jatkuu ja pakolaisten virta jatkuu erityisesti Thaimaahan, ja Thaimaan suuntaan se tapahtuu muuten sotilaiden myötävaikutuksella. Tällaista tapaa suhtautua muihin valtioihin ei voida hyväksyä millään muotoa. Burman sotilashallitus väittää voivansa ylläpitää järjestyksen ja vakauden maassa, jossa etnisten ryhmien välinen kilpailu väijyy nurkan takana. Mutta hallituksen harjoittama sorto vain vahvistaa siellä syntyvää kapinahenkeä eikä johda millään tavalla mahdollisten etnisten konfliktien ratkaisemiseen. Ongelmana on tietysti se, mitä meidän pitää nyt tehdä Euroopan unionina. Sanomme, että jatkakaamme pakotteita. Olen tosiaankin sitä mieltä, että niille ei ole vaihtoehtoja. Surullista siinä on se, että pakotteilla ei ole tähän mennessä ollut vaikutusta. Mutta ASEANin rakentavalla panoksella on yhtä vähän vaikutusta, ja minusta tuntuu myös, että muut ASEAN-maat, Burman naapurimaat, joutuvat yhä enemmän siihen asemaan, missä ne alkavat hävetä päätöstään päästää Burma ASEANiin. Niiden rakentavan panoksen filosofia ei ole toiminut, ja mielestäni meidän Euroopan unionina pitää muistuttaa niitä siitä jatkossakin. Saman pöydän ääressä istuminen Burman kanssa ei toimi. En muuten myöskään luota omiin ministereihimme siinä, että he ottaisivat asian siellä käsiteltäväksi. Lokakuun ASEAN-kokouksessa he eivät puhuneet sanaakaan ihmisoikeuksista. En luota siihen nytkään. Sen takia me jatkamme vielä tällä hetkellä pakotteiden noudattamista. Tuemme koko sydämestämme jäsen Kinnockin tässä kohdassa tekemiä tarkistuksia.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kun torstaisin päästään maailman ihmisoikeustilanteeseen, tuntuu vähän siltä, kuin olisimme itkumuurilla.
Kolonialismin ja uuskolonialismin jättämä synkkä perintö pakottaa Euroopan unionin ottamaan tiukan sekä erittäin urhean ja päättäväisen asennoitumistavan, jotta se voisi auttaa palauttamaan demokratian eri puolille maailmaa, olipa kyseessä Latinalainen Amerikka, jossa Guatemala taistelee parhaillaan sotilaiden röyhkeyttä vastaan, tai kuten tässä tapauksessa, Burma.
Kuten on sanottu, totuus on se, että Burman tilanne on pahenemaan päin; on uskomatonta, että niinkin merkittävää demokraattista johtajaa kuin Aung San Suu Kyitä ahdistellaan jatkuvasti ja että demokratialiitto ei voi toimia tavalliseen tapaan demokratian palauttamiseksi, erityisesti kun maahan tehdään taloudellisia sijoituksia, joissa käytetään hyväksi nimenomaan siellä vallitsevaa vapauden ja ammatillisten järjestäytymisoikeuksien puutetta. Mielestämme Euroopan unionin velvollisuutena on siksi ryhtyä kansainvälisellä kentällä voimakkaisiin toimiin niin pakotteiden kuin demokratiaa puoltavien oppositiojohtajien kanssa aloitettavien neuvottelujenkin avulla, jotta Burman kansa voisi saada takaisin demokratian ja kaikille kuuluvan oikeuden vapauteen ja jotta voitaisiin lakata puhumasta tilanteista, jotka muistuttavat niin ikävästi menneistä tapahtumista. Siksi haluamme painottaa uudelleen tämän päätöslauselman merkitystä ja toivomme komission ja neuvoston sitoutuvan voimakkaasti tähän asiaan.

Deva
Arvoisa puhemies, puhun jäsen Maij-Weggenin puolesta tästä päätöslauselmasta, ja olemme kuulleet erinomaisia puheita tänä iltapäivänä.
Samaan aikaan, kun me istumme täällä mukavasti ilmastoidussa salissamme, Burman demokraattisesti valitut parlamentin jäsenet ovat kotiarestissa tai piiloutuneina, ja heitä uhkaa vakavin mahdollinen vaara. Samaan aikaan kommunistinen juntta pitää kansaa, lehdistöä ja Kansallista demokratialiittoa rautaisessa otteessaan. Juntan jäsenet ovat uhonneet tuhoavansa NLD:n ennen vuoden loppua ja uhonneet jo vuosia tekevänsä saman vähemmistöille.
Olemme viime syyskuun jälkeen hyväksyneet kaksi päätöslauselmaa, joissa Burman hallintoa on pidetty valitettavana, mutta asiasta omaksumistamme selvistä ja vilpittömistä mielipiteistä huolimatta tiedämme, että EU-maat lähettävät ensi kuussa ulkoministerinsä tapaamaan ASEANin kollegojaan Laosiin. Meidän on ilmaistava kuuluvasti ja selvästi, että he tekevät mielestämme täysin väärin toimiessaan noiden suunnitelmien mukaan. Me Euroopassa emme saa antaa heille perusteetonta oikeutusta, ja tästä aiheesta kuulimme erinomaiset puheet jäsen Lucasilta ja jäsen Kinnockilta. Aung San Suu Kyin tarina on meille kaikille tuttu, ja meidän on oltava tietoisia siitä, että rakentava suhtautuminen ASEANin ja Rangoonin välillä ei ole tuottanut tulosta. Tästä syystä meidän on vedottava hallituksiimme, että ne eivät tee päinvastoin kuin Nobelin ja Saharov-palkinnon saaja on pyytänyt.
Eilen James Mawdsley, joka päästettiin pois Burmasta, lähetti minulle viestin, jonka haluan lukea teille. Hän käyttää kaunopuheisempia sanoja kuin minä puhuessaan Burman hallinnon mädännäisyydestä. Hän sanoo: "Burman sotilasjuntta pelkää hirvittävästi NLD:tä. Se pelkää kaikkia, jotka eivät suostu alistumaan sen raakuuteen. Se on täysin selvillä siitä, että maailma ja tohtori Aung San Suu Kyin johtama NLD eivät alistu. Siksi sotilashallinnosta tuntuu, että sen on tuhottava täysin tämä puolue. Sotilastiedustelijat ovat uhonneet minulle, että NLD on nujerrettava. Se on tuhottava. He nauroivat sanoessaan tämän. Se ei ole tervettä käyttäytymistä. He vain nauravat puhuessaan Burman valittujen kansanedustajien murhaamisesta ja sortamisesta. Sotilashallinto uhoaa myös tappavansa kaikki Karen-kansaan kuuluvat ja se murhaa järjestelmällisesti Karenin, Karennin ja Shanin etnisiä kansallisuuksia Burmassa. Olen kävellyt kyseisen alueen läpi: vuorten harjalta katsottuna kaikki kylät silmänkantamattomiin on tuhottu ja asukkaat murhattu tai siirretty muualle. Olen nähnyt tukahduttamistoimien uhreja, haavoittuneita, kuolemaisillaan olevia ja kuolleita naisia ja miehiä. Hallinnon vihaa etnisiä kansallisuuksia ja NLD:tä kohtaan ei voida hillitä vetoamalla järkeen tai moraaliin. Hallinto vastaa vain tuntiessaan olevansa uhattuna. Minun vapauttamiseni osoittaa sen."
Tämä osoittaa, että hallinto ryhtyy toimiin vain tuntiessaan olevansa uhattuna. Nämä ovat James Mawdsleyn sanoja, eivät omia sanojani. Hän joutui kärsimään paljon burmalaisten käsissä, ja hän sanoo, että he toimivat vasta sitten, kun heitä uhataan. Meidän on ymmärrettävä tämä harkitessamme ASEANin kokousta.

Banotti
Arvoisa puhemies, minulla on ollut monta vuotta työhuoneeni seinällä juliste, joka esittää Aung San Suu Kyitä vastaanottamassa parlamentin hänelle myöntämää Saharov-palkintoa. Juliste on käynyt repaleiseksi ja nuhruiseksi, ja sen kulmat taipuvat rullalle. Olen jättänyt sen paikoilleen siinä toivossa, että voisin korvata sen ilahduttavammalla ja hienommalla julisteella. Kuten monissa erinomaisissa puheissa on todettu, tästä upeasta, ystävällisestä, hurmaavasta ja äärettömän rohkeasta naisesta ja hänen yrityksistään pitää vapauden lippua liehumassa omassa maassaan ei kuitenkaan ole jäljellä enää muuta kuin epätoivoa. Hänen maastaan on tullut kansainvälisesti hyljeksitty valtio. ASEANista on tullut sanan täydessä merkityksessä paperitiikeri sen epäonnistuttua Burman hirvittävien tapahtumien selvittämisessä.
Myös lännessä koettiin tappio, kun YK:n Burmaan nimittämä ihmisoikeusraportoija Rajsoomer Lallah poistui maasta. Hän lähti omien sanojensa mukaan siksi, että hän ei saanut tosiasiassa minkäänlaista tukea Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimistolta. Tiedän itse, miten ikävä asia tämä on ihmisoikeusvaltuutettu Mary Robinsonille. Lallah on todennut: "Muutosta ei näytä tapahtuvan. Yleiskokous ja ihmisoikeuskomissio antavat päätöslauselmia vuosi toisensa jälkeen. Olen pettynyt." Me olemme pettyneitä. Meistä tuntuu, että parlamentin monista tuen ja huolestuneisuuden ilmauksista huolimatta emme ole onnistuneet saamaan sotilasjunttaa ottamaan huomioon ulkopuolisen maailman esittämiä huolenaiheita.
Olen sitä mieltä, että meidän olisi turvauduttava pakotteisiin. Jäsen Deva on esittänyt ryhmäni näkemykset, joita kannatan täysin, ja on merkille pantavaa, että tänä iltapäivänä ei ole esiintynyt yhtäkään puhujaa, joka ei olisi samaa mieltä näistä ajatuksista ja yleisestä tuesta Aung San Suu Kyille ja hänen puolueelleen. Hänellä on monen vuoden ajan ollut erityissija meidän parlamentin jäsenten mielessä. On lähes uskomatonta, että hän on ollut tähän asti vangittuna omassa kodissaan ja että hän on vuosien ajan kärsinyt niin kuin hän on. Tiedän, että se antaa pientä lohtua, kun jyskytämme jatkuvasti tämän pahan ja turmiollisen hallinnon ovea, ja toivon hartaasti, että komissio hyväksyy jäsen Devan ja jäsen Kinnockin tekemät ehdotukset ja noudattaa niitä.

Gill
Arvoisa puhemies, minäkin otan vastentahtoisesti vastaan tilaisuuden keskustella meitä huolestuttavasta Burman ihmisoikeustilanteen huononemisesta, sillä olisin halunnut, kuten monet muut ennen minua, että maan tilanne olisi parantunut, jotta meidän ei tarvitsisi palata tähän asiaan kerta toisensa jälkeen.
Toivon, että kun parlamentti korostaa tätä asiaa hätätilanteena, se antaa selvän viestin Burman kansalle siitä, että sen kärsimyksiä ei ole unohdettu ja että me ymmärrämme, että Burman tilanne ei parane vaan huononee, ja että yritämme päättäväisesti tehdä jotakin asian hyväksi.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että kansainvälisen yhteisön on siirryttävä kauniista puheista käytännön toimiin, ja olen suhteista ASEANin jäsenvaltioihin, Kaakkois-Aasiaan ja Korean tasavaltaan vastaavan parlamentin valtuuskunnan jäsenenä pettynyt ja huolissani minua ennen puhuneiden tavoin siitä, että EU on päättänyt osallistua Laosissa ensi kuussa järjestettävään ministeritason vuoropuheluun ASEAN-maiden kanssa.
Tiedän ne perusteet, jotka ASEANin jäsenvaltiot ovat esittäneet valtuuskunnallemme Burman ottamiseksi mukaan tähän ryhmään. Jäsenvaltiot uskovat, että jos Burman kanssa ryhdytään vuoropuheluun, ne pystyvät tavalla tai toisella saamaan sen muuttamaan sortopolitiikkaansa, kun se tajuaa maan ihmisoikeustilanteen parantamisesta seuraavat selvät taloudelliset ja poliittiset edut.
Burma on ollut ASEANin jäsen jo useita vuosia, eikä tähän mennessä ole saatu mitään näyttöä tilanteen parantumisesta millään tavalla tai siitä, että lopetettaisiin pakkotyö, teloitukset tai puhe- ja liikkumisvapauden rajoittaminen. Tämän hallinnon ihmisoikeusrikkomusten lista pitenee vuosi vuodelta. Vuoropuheluun ryhtyminen sen kanssa on naurettavan lapsellinen ajatus niin kauan kuin sen asenteessa ei ole havaittavissa pienintäkään vapaamielisyyden häivettä.
Tämä vuoropuhelu johtaa Burman sotilasjuntan jatkuvia raakuuksia harjoittavan hallinnon legitimointiin. Kuten sanoin aiemmin, tarvitsemme tekoja, emme sanoja. Jos haluamme todella vakavasti parantaa ja helpottaa burmalaisten elämää, meidän on ryhdyttävä joihinkin seuraavista toimista. Kuten minua ennen puhuneet ovat jo sanoneet: meidän olisi lykättävä kokousta, joka on määrä pitää Laosissa ensi kuussa, ja Burman juntan olisi luovuttava kaikista rajoituksista, joita se on asettanut demokraattisesti valituille NLD:n poliittisille jäsenille ja johtajille. Juntan olisi myös aloitettava vuoropuhelu NLD:n ja etnisten kansallisuuksien kanssa.
Lopuksi meidän olisi harkittava ILOn taloudellisten pakotteiden tukemista estääksemme Burmaa hyötymästä eurooppalaisesta kaupasta, investoinneista ja matkailusta, kunnes se lopettaa pakkotyövoiman käytön. Arvoja tunnustavana yhteisönä moraalisena vastuunamme on varmistaa, että Burman kansalaiset pystyvät nauttimaan samoista perusoikeuksista kuin Euroopan kansalaiset.

Ford, Glyn
Arvoisa puhemies, Burman ihmisoikeustilanne huonontuu jatkuvasti vähemmän maltillisen sotilasjuntan alaisuudessa. Aung San Suu Kyin tilanne muuttuu yhä hädänalaisemmaksi. Hänen ei ole sallittu matkustaa mihinkään sen jälkeen, kun hänet asetettiin kotiarestiin 21. syyskuuta hänen yrittäessään matkustaa Mandalayhin. Hän ei ilmeisesti saa käyttää puhelinta eikä vastaanottaa vieraita. Huhutaan jopa, että hänelle on laitettu käsiraudat hänen omassa kodissaan.
Muiden Kansallisen demokratialiiton jäsenten tilanne on tuskin sen parempi. Monia on vangittu tai heitä häiritään, ja heidän Burmassa olevia toimistojaan on yritetty sulkea. Juntta on kertonut, että se pyrkii hajottamaan koko puolueen.
Kyse ei kuitenkaan ole vain Aung San Suu Kyistä, sotilasjuntasta tai NLD:stä Burmassa on lähes 3 000 poliittista vankia, jotka joutuvat tekemään pakkotyötä ja joita kidutetaan. Burmassa pakkosiirretään etnisiin vähemmistöihin kuuluvia väestönosia ja käytetään pakkotyövoimaa. ILO on vieraillut paikan päällä ja yrittänyt selvittää tilannetta ja pyrkinyt saamaan selville, onko rakentava suhtautuminen johtanut minkäänlaisiin parannuksiin. Kuten tiedämme, ILOlla on tänään kokous. Se suosittelee todennäköisesti pakotteita, koska tilanne ei ole parantunut.
Alan olla kurkkuani myöten täynnä tämän puheen esittämistä, koska olen esittänyt sen nyt kolmessa tai neljässä tilaisuudessa neuvostolle ja komissiolle, mutta tilanne vain pahenee, ja mitä te siis aiotte tehdä? Neuvosto ja komissio, nyt on lopultakin aika toimia. Teidän on ymmärrettävä, ettemme etene piiruakaan nykyisellä lähestymistavalla. Pyydän teitä harkitsemaan pakotteiden käyttöönottoa. Tehkää täysin selväksi, ettemme osallistu Laosin kokoukseen Burman sotilasjuntan läsnä ollessa, koska emme hyväksy sen läsnäoloa ja koska kokouksen viestinä olisi, että juntan toiminta hyväksytään.
Vietnam

Maaten
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että Vietnam on vihdoinkin esityslistallamme. Se kesti kauan. Ansio siitä kuuluu mielestäni ennen kaikkea kollega Dupuis'n sinnikkyydelle tässä asiassa, sillä muussa tapauksessa meidän olisi ehkä pitänyt odottaa sitä vielä kauemmin.
Mitä näemme Vietnamissa? Näemme maan, jonka väestö vapautuu, mutta jonka johdossa on vanhoja miehiä, jotka pitävät kouristuksenomaisesti kiinni siitä, minkä he tuntevat. Se on niin traagista. Vietnam on nimittäin maa, jossa on niin paljon voimavaroja. Sillä on dynaaminen, terve ja koulutettu väestö. Sillä on luonnonrikkauksia kuten öljyä, kalaa, kahvia, riisiä ja puuta. Voisi sanoa, että vanhojen miesten tarvitsisi vain avata ovi, ja menestys virtaisi sisään. Sen sijaan näemme lehdistönvapauden täydellisen puuttumisen ja poliittisen sorron jatkumisen. Katsokaahan vain, miten toisinajattelija Ha Si Phuta kohdellaan.
Tiedän kyllä, että Vietnamista käydyssä keskustelussa on historiallista painolastia. Meidän pitää olla varovaisia siinä, mitä sanomme Vietnamista, tai ainakin niin on ollut tähän asti. Loppujen lopuksihan myös länsimaat olivat siellä tietyssä roolissa. Siinä on historiallista painolastia, ja tilanne on luonnollisesti vaikea. Emme voi sanoa ihmisoikeuksista: onko lasi puoleksi täynnä vai puoleksi tyhjä? Vietnamissa lasi ei ole täynnä. Siitä on kysymys. Teemme työtä Vietnamin kanssa. Se on meidän kumppanimme. Sen takia emme saa olla hiljaa siellä vallitsevasta tilanteesta.

Posselt
Arvoisa puhemies, voitaisiin kysyä, miksi Euroopan parlamentti tarkastelee niin intensiivisesti Vietnamia. Jotkut voisivat sanoa, että Vietnamhan on hyvin kaukana Euroopan unionista. Voin kuitenkin sanoa teille, että esimerkiksi Saksasta ja Baijerista katsottuna Vietnam on hyvin lähellä. Jos matkustetaan Baijerin rajan yli naapurimaahan Tsekin tasavaltaan, voidaan nähdä vietnamilaisten markkinoita ja tavata usein vietnamilaisia, jotka ovat hyvin aktiivisia etenkin raja-alueella. Yhdistyneen Saksan itäosassa on vietnamilaisia, jotka ovat löytäneet uuden kotimaan kommunistisessa yhteenliittymässä, kun taas länsiosassa asuu vietnamilaisia, jotka ovat paenneet tätä samaa kommunismia ja saapuneet Saksaan turvapaikanhakijoina ja pakolaisina.
Tämä osoittaa, miten me tässä Euraasiassa olemme jo pitkään olleet tiivis yhteisö, jossa meitä yhdistää sama kohtalo. Se käy myös hyvin selväksi, kun tarkastellaan Euroopan ja Saksan kuten myös Vietnamin historian rinnakkaista kehitystä. Saksa ja Eurooppa olivat jakaantuneet kahtia. Ne yhdistyivät kymmenen vuotta sitten, ja se tehtiin rauhan merkeissä. Vietnam on kärsinyt järkyttävistä sodista, ja suurvaltojen edut ovat raastaneet sitä kahtia. Eräänä päivänä myös Vietnam yhdistyi, mutta ei rauhanomaisesti vaan aseiden voimalla, ja se yhdistettiin kommunistisen järjestelmän, diktatuurin merkeissä. Tällä hetkellä Vietnamissa toteutetaan eittämättä taloudellisia uudistuksia. Monet luulivat, että ne johtaisivat automaattisesti myös poliittisiin uudistuksiin. Näemme kuitenkin hyvin selvästi, että useissa Aasian maissa, myös viimeksi tarkastelemassamme Burmassa - sehän on samankaltainen tapaus - toteutetut taloudelliset uudistukset, kauppa ja yhteistyö, jotka ovat meistä tietenkin hyvin toivottavia, eivät johda automaattisesti suurempaan vapauteen ja oikeusvaltion lujittamiseen.
Varsinkin Aasiassa on vaarana, että taloudelliset ja poliittiset uudistukset kytketään toisiinsa ja että talous voi kehittyä ja taloutta voidaan vapauttaa vapauttamatta politiikkaa ja vahvistamatta oikeusvaltiota, vaikka olenkin sitä mieltä, että ilman toimivaa oikeusvaltiota myös kauppa, valtion tuet ja investoinnit menevät lopulta hukkaan. Siksi talouskin tarvitsee oikeusvaltion puitteet.
Siksi on niin tärkeää, että puolustamme selvästi oikeusvaltiota, niin sanottujen uudelleenkoulutusleirien lakkauttamista ja etenkin uskonnonvapautta. Vietnamissa on tänä vuonna takavarikoitu erään katolisen luostarin omaisuutta, vainottu pieniä protestanttisia kansoja, suljettu lähetystöjä ja vangittu lähetyssaarnaajia, ja lisäksi Vietnamin perinteistä buddhalaista kirkkoa on vainottu hyvin raa'asti, vaikka nimenomaan sillä oli merkittävä rooli Vietnamin kansallisessa uudelleensyntymisessä. Siksi meidän velvollisuutemme on puolustaa näitä poliittisia vankeja ja vaatia selvästi demokratian ja oikeusvaltion kunnioittamista kaikissa oikeutetuissa taloudellista etua koskevissa asioissa, emmekä me saa ummistaa silmiämme ihmisoikeuskysymyksissä, vaan meidän on sanottava, että olemme maailman suurin talousmahti ja haluamme ja teemme Vietnamin kanssa yhteistyötä, mutta vain sillä ehdolla, että maassa puolustetaan entistä voimakkaammin demokratiaa ja oikeusvaltiota ja että poliittinen uudistusprosessi, joka olisi pitänyt jo toteuttaa, saatetaan lopultakin käyntiin. Uskonnonvapaus, omantunnonvapaus ja lehdistönvapaus ovat tässä mielessä tärkeä koetinkivi, jonka perusteella arvioimme kehitystä.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mielestäni jäsen Maaten korosti tärkeää seikkaa: Vietnamilla on kaikki edellytykset rikastua, ja kuitenkin Vietnam on nykyisin yksi maailman köyhimmistä maista. Se voisi olla aasialainen menestystarina, onhan niitä viime vuosina ollut monia, ja kuitenkin se on, kuten sanoin, yksi köyhimmistä maista.
Toisena ongelmana - jäsen Posselt sanoi tämän paremmin kuin minä voisin sanoa - on se, että Vietnamilta puuttuu eräs asia: ihmisoikeuskysymyksen ohella Vietnamilta puuttuu tällä hetkellä demokratia. Juuri se estää tämän maan taloudellisen nousun; juuri se estää Vietnamia torjumasta tehokkaasti sitä turmelevaa korruptiota. Euroopan unionin on siis alettava suhtautua Vietnamiin päättäväisesti ja otettava esille oikeusvaltion kysymys eikä enää pelkästään - toistan tämän - ihmisoikeuskysymystä, jonka kohdalla voimme panna merkille joitakin parannuksia. Nämä pienet parannukset - jotka eivät todellakaan ole sosialistiryhmän jättämien tarkistusten esittäjän, jäsen Sakellarioun, ansiota - on saatu aikaan viime vuosina, ja ne ovat johtaneet tilanteeseen, joka ei tosin ole enää traaginen mutta joka on kuitenkin yhä erittäin huono ja joka ei joka tapauksessa ole nyky-Vietnamin haasteiden tasolla.
Siksi komission on sitouduttava määrätietoisesti siihen, että demokratian ja oikeusvaltion kysymys otetaan keskeiselle sijalle Euroopan unionin ja Vietnamin välisiä suhteita. Mielestäni tämä päätöslauselma on siis merkittävä.
Hyväksyimme yhden päätöslauselman kaksi vuotta sitten - se on viimeisin Vietnamia koskeva päätöslauselma - enkä muista - enkä usko, että kollegani Posseltkaan muistaa - sosialistiryhmän sitoutuneen tuolloin mitenkään erityisesti tuon päätöslauselman tukemiseen. Hyväksyimme tuon päätöslauselman, ja meillä on ollut tilaisuus todeta, että se on aikaansaanut joitakin pieniä parannuksia. Toivottavasti saamme tämän päätöslauselman jälkeen - joka hyväksytään ilman jäsen Sakellarioun esittämiä tarkistuksia - komissiolta lujan sitoumuksen ja Vietnamin viranomaisilta joitakin konkreettisia vastauksia.

Swoboda
Arvoisa puhemies, voin yhtyä edellisiin puhujiin monissa olennaisissa kysymyksissä, sillä monet Vietnamin nykypäivien tapahtumista on tuomittava. Olen itsekin vieraillut kerran tässä maassa, jolloin näin maan elinvoiman, kauneuden ja monipuoliset resurssit. Minusta on sitäkin valitettavampaa, että ihmisillä ei ole rohkeutta osoittaa suurempaa vapautta ja aloitekykyä ja että hallitus tai poliittiset vallanpitäjät estävät sen.
Vastatakseni jäsen Dupuisille pahoittelen kuitenkin sitä, että emme päässeet yksimielisyyteen yhteisestä päätöslauselmasta, sillä kannatusta eivät saaneet ne tärkeät ja oikeasuuntaiset ajatukset, joita on kannattanut myös ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watch - joka ei ole mikään erityisen suvaitsevainen järjestö ihmisoikeusloukkauksia koskevissa kysymyksissä. Jos ilmoitatte jo nyt, että äänestätte näitä esityksiä vastaan, minun on valitettavasti ilmoitettava, että me luultavasti pidättäydymme äänestämästä tästä päätöslauselmaesityksestä. Emme kuitenkaan siitä syystä, että vastustaisimme esityksen ydintä, vaan koska uskomme, että meidän olisi pitänyt löytää tässä kysymyksessä yhteinen perusta.
Arvoisa puhemies, saanen luvallanne käyttää puheaikaani hieman väärin, sillä haluaisin kiinnittää huomionne yhteen tapaukseen, jota ei enää voitu lisätä ajankohtaisten aiheiden luetteloon, sillä se tuli tietoon vasta hiljattain. Iranissa on nimittäin vaalien jälkeen uhattu kahta ihmistä kuolemantuomiolla eräässä menettelyssä, joka liittyy Heinrich Böll -säätiön Berliinissä järjestämään tilaisuuteen, ainakin syyttäjäviraston eli Said Sadrin sekä Khalil Rostamchanionin esittämissä vaatimuksissa. Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä kiinnittämään parlamentin puhemiehen huomion siihen, että kyse on erittäin tukalasta tilanteesta. En välttämättä puolusta väliintuloa, mutta kyseistä menettelyä olisi kuitenkin seurattava hyvin tarkkaavaisesti, ja meidän olisi tarvittaessa myös ilmaistava, että vastustamme kaikissa tapauksissa kuolemantuomiota, etenkin jos kyse on vain "ideologisesta" rikoksesta. Pyytäisin vain, että tätä kysymystä tarkastellaan hienotunteisesti, ja toivon, että annatte minulle anteeksi, että käytin väärin Vietnamia koskevaa puheaikaani.

Puhemies
Jäsen Swoboda, Euroopan parlamentti on joustava ja tehokas. Havaitsimme sen heti. Kun kyse on ihmisten pelastamisesta, byrokraattisia esteitä ei ole. Pyydämme teitä vielä antamaan meille asiaa koskevat tiedot, minkä jälkeen reagoimme tietenkin tapahtuneeseen.

Gahrton
Arvoisa puhemies, kun minä ja monet muut sukupolveni edustajat 25, 30, 35 vuotta sitten kuljimme kotikaupunkini kaduilla huutamassa "USA pois Vietnamista!", en voinut kuvitellakaan, että neljännesvuosisata myöhemmin minun pitäisi parlamentissa arvostella vapaata Vietnamia osittain samanlaisista ihmisoikeusrikkomuksista kuin mistä me USA:ta aikoinaan arvostelimme. Valitettavasti ei ole kuitenkaan niin, että ne, jotka ovat itse kärsineet väkivallasta, sorrosta, silpomisista ja joukkomurhista, muuttuisivat automaattisesti enkeleiksi, jotka eivät itse voisi toteuttaa tällaisia toimia.
Israel on varmaankin yksi maailman historian selvimpiä esimerkkejä siitä, että se ei ole niin helppoa. Jokaisen kansakunnan on kerta toisensa jälkeen opittava, mitä ihmisoikeudet ja demokratia ovat. Nyt kuitenkin Human Rights Watch -järjestö sanoo, kuten jäsen Swoboda mainitsi, että Vietnamissa on viime edetty hieman ihmisoikeustilanteen parantamisessa. Kymmeniätuhansia poliittisia vankeja on vapautettu. Mielestäni on kohtuullista, että tämä mainitaan päätöslauselmassa. Arvostelun on oltava kärkevää, mutta parannuksia ei saa kuitenkaan jättää huomiotta. Se vain heikentää arvostelua. Silloin niistä, joita arvostellaan, tuntuu siltä, että heidän teoillaan ei ole mitään väliä - jos he eivät tee kaikkea kerralla, mitä he eivät sen enempää halua kuin pystykään tekemään. Arvostelulla voi olla vastakkainen vaikutus, jos emme todella ota huomioon tehtyjä parannuksia. Vietnam ansaitsee kaiken sen voimakkaan arvostelun, jota päätöslauselmaehdotuksessa esitetään - eikä siitä ole epäilystäkään - mutta mielestäni on kohtuullista, että otamme mukaan myös joitakin sellaisia näkemyksiä, joista käy ilmi, että tiedämme, että asioissa on tapahtunut tiettyjä parannuksia.

Belder
Arvoisa puhemies, on ilahduttavaa, että Yhdysvaltain presidentti Clintonin tänään alkanut valtiovierailu Vietnamiin merkitsee uutta tärkeää vaihetta kohti sovintoa menneisyyden kanssa. Näiden kahden maan välinen sota ei johtanut pysyvään katkeruuteen. Olisi kuitenkin hyvä, jos Yhdysvaltain presidentti ei keskittyisi Hanoissa pelkästään keskinäisen yhteistyön vahvistamiseen vaan asettaisi päinvastoin yhteistyön ehdoksi Vietnamin lujat lupaukset parantaa voimakkaasti maan surkeaa ihmisoikeusoikeustilannetta. Sillä kommunistisessa Vietnamissa moni asia on tosiaankin huonosti.
PSE-ryhmän tekemän vihjailevan tarkistuksen 1 vastakohdaksi huomautan, että Human Rights Watch pitää 10. marraskuuta julkaisemassaan asiakirjassa Vietnamin ihmisoikeustilannetta monilta osin vakavana. Katsokaa poliittisia ja uskonnollisia vankeja, joista osa on uudelleenkoulutusleireissä. Katsokaa myös YK:n uskonnollisen suvaitsevuuden erikoislähettilään suositusten laiminlyömistä. Katsokaa sananvapauden puuttumista ja lehdistösensuuria.
Haluan nyt pysähtyä erityisesti tällä hetkellä tapahtuviin vakaviin kristittyjen vainoihin. Ne onkin aivan oikeutetusti sisällytetty yhteisen päätöslauselman johdantokappaleeseen E ja kappaleeseen 5.
Aasialainen viikkolehti Far East and Economic Review kirjoittaa tänään uusimmassa painoksessaan Vietnamista peräisin olevien huippusalaisten asiakirjojen olemassaolosta. Nämä erittäin salaiset asiakirjat tarjoavat meille harvinaisen välähdyksen Vietnamin hallituksen poliittisten kulissien taakse. Näiden virallisten papereiden lähempi tarkastelu paljastaa, ja olen itse lukenut kyseiset paperit, että vainojen kohteena ovat erityisesti protestantit. Protestanttisen kristinuskon odottamattoman nopea kasvu varsinkin Hmong-vähemmistön keskuudessa maan vuoristoisissa luoteisissa maakunnissa on saanut Hanoin huolestumaan ja ryhtymään julmiin sortotoimiin.
Tässä yhteydessä on kuvaavaa, että on ylennetty virassaan se aluevirkamies, jonka vihaa tähän mennessä sadat kristityt ovat lähteneet pakoon. Tätä kirkon vainoajaa on pyydetty viralliselta taholta puhdistamaan oman alueensa jälkeen nyt myös koko maakunta kristityistä. Esiin tulleet asiakirjat eivät ole sen vähempää kuin todiste. Niistä näkyy, että kirkkojen sulkemiset, pidätykset ja raamattujen polttamiset eivät ole virkaintoisten puoluevirkailijoiden yksittäisiä toimia. Ei, nämä julmuudet perustuvat Vietnamin kommunistisen puolueen poliittisiin ohjenuoriin. Tässä kohtaa paljastuu valehtelu.
Vietnamin hallitushan väittää ottaneensa viime vuosina maassa käyttöön uskonnonvapauden. Presidentti Clinton tekisi viisaasti, jos hän ottaisi sen puheeksi näinä päivinä Hanoissa. Kehotan neuvostoa ja komissiota esittämään lujia vastalauseita Vietnamin viranomaisten räikeille uskonnonvapauden loukkauksille.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, yritän selvittää kumpaakin aihetta. Ensinnäkin kollegani Cris Patten on kertonut parlamentin jäsenille Burman sotilashallinnon jatkuvista ihmisoikeuksien loukkauksista: oikeuslaitoksen ulkopuolella annetuista tuomioista, yleisesti määrätyistä pakkotöistä, paikallisen väestön pakkosiirroista, sadoista poliittisista vangeista maan vankiloissa ja poliittisten puolueiden vapaan toiminnan selkeästä estämisestä. Hän on myös kertonut huolenaiheesta, joka koskee Aung San Suu Kyin ja Kansallisen demokratialiiton jäsenten pidättämistä ja vainoamista.
Me komissiossa olemme yhtä huolestuneita tästä tilanteesta kuin tekin ja yhdymme jyrkästi niihin lukuisiin arvosteluihin, jotka on tänään kohdistettu siihen tapaan, jolla sotilashallinto pitää pilkkanaan kaikkia ihmisiä ja yleismaailmallisen ihmisoikeusjulistuksen periaatteita. Yhdistyneissä Kansakunnissa äskettäin hyväksytty päätöslauselma osoittaa, että kyseessä ei ole ainoastaan unionin huolenaihe. Komissio on kuitenkin yhä vakuuttunut, että tilanne voidaan ratkaista kestävästi ainoastaan sotilashallinnon, demokraattisesti valitun opposition ja etnisten vähemmistöjen edustajien käymän vuoropuhelun avulla.
Yleisten asioiden neuvosto on yrittänyt käyttää hyväkseen tätä poliittista vuoropuhelua sotilashallinnon kanssa painostaakseen sitä muutoksiin, ja se jatkaa sitä tulevaisuudessakin. Komissio tukee tätä aloitetta. Olemme vakuuttuneita, että kaikesta huolimatta meidän ei pidä sallia sitä, että Euroopan unioni ja ASEAN eivät voisi käydä keskenään vuoropuhelua Burman tilanteen takia.
Olemme järjestäneet ministeritason kokouksen ASEAN-kumppaneidemme kanssa viimeksi kolme vuotta sitten, mikä on liian pitkä väli, sillä suhteet tuon alueen kanssa ovat unionille tärkeitä sekä poliittisesti että taloudellisesti. Siksi olemme sitä mieltä, ettei kokousta pitäisi lykätä. Se ei kuitenkaan merkitse sitä, että me viestittäisimme käyttäytymisellämme nyt tai joulukuussa, että Burman liittyminen ei ole mitenkään vaikuttanut suhteisiimme, koska niinhän on käynyt. ASEAN-kumppanimme tietävät sen mainiosti ja ne haluavat korjata tämän vahingon; toisaalta ne tietävät, että paras tapa uudistaa unionin ja ASEAN-maiden välisiä suhteita on kannustaa Burmaa ponnistelemaan voimiensa takaa onnettoman ihmisoikeustilanteensa ratkaisemiseksi. Toivomme, että koska ASEAN-maat, niin kuin mekin, pitävät tätä suhdetta erittäin tärkeänä, ne jatkavat sotilashallintoa koskevien huolenaiheidemme joista suurin osa maista on käsittääkseni samaa mieltä kanssamme välittämistä eteenpäin.
Euroopan unionin ja ASEAN-maiden välistä ministerikokousta pitäisi mielestäni käyttää jälleen uutena tilaisuutena, jolloin voimme ilmaista vahvasti ja selkeästi mielipiteemme Burman tilanteesta niin itse hallinnon taholle kuin ASEANin jäsenillekin. Painostakaamme siis sotilashallintoa, jotta se lopettaisi ihmisoikeusloukkaukset ja käynnistäisi vuoropuhelun demokraattisesti valitun opposition ja etnisten vähemmistöjen edustajien kanssa.
Vietnamin ihmisoikeustilanteesta haluaisin sanoa seuraavaa: on muistettava, että Vietnam on siirtymävaiheessa oleva maa ja että sen hallitus käynnisti siellä prosessin, joka johti ulkoiset suhteet sekä taloudelliset ja poliittiset muutokset kattavan uudistusohjelman hyväksymiseen vuonna 1986. Siitä lähtien Vietnamissa on harjoitettu avoimien ovien politiikkaa, jonka ansiosta maa on saavuttanut sille kuuluvan aseman kansainvälisten suhteidemme kentällä. Prosessi on johtanut lisäksi siihen, että komissio ja Vietnam ovat allekirjoittaneet vuonna 1995 yhteistyösopimuksen. Sen jälkeen Vietnam on edistynyt markkinatalouteen siirtymisessä, mikä on johtanut siihen, että se on esittänyt Maailman kauppajärjestölle liittymishakemuksen. Minusta tänään kannattaisi painottaa, että lisäksi Vietnamissa on valittu vuonna 1992 hyväksytyn uuden perustuslain nojalla kansallinen parlamentti, jonka tehtävänä on kehittää lainsäädäntöä ja jolle hallituksen on vastattava politiikastaan. Meidän tietääksemme parlamentin jäsenet hoitavat tarkoin tehtävänsä lainsäädäntöehdotusten tarkastajina sekä hallituksen politiikkojen ja aloitteiden valvojina.
Mielestäni tälle edistykselle ja Vietnamin jatkuvan kehittymisen puitteille on tärkeää antaa tunnustusta; on siis ilmeistä, että asioita on tehty, mutta kuten monet teistä ovat tähdentäneet, ilmeistä on myös se, että monia asioita on jätetty tekemättä. Olen täysin samaa mieltä joidenkin jäsenten esittämästä huolenaiheesta: vaikka on totta, että yleisissä armahduksissa on vapautettu jo melkein 23 000 henkeä, meidän on oltava vieläkin huolissamme niistä, jotka ovat yhä pidätettyinä poliittisten tai uskonnollisten mielipiteidensä takia. Se, ettei vietnamilaiseen lehdistöön kohdistu virallista sensuuria, herättää tyytyväisyyttä, mutta on myös täysin ilmeistä, että ulkomaista lehdistöä sensuroidaan ajoittain. Vietnamilaiset viranomaiset painostavat myös selvästi omaa lehdistöään itsesensuuriin. Vaikka kuolemanrangaistusten määrän vähentyminen viime aikoina on toisaalta myönteinen asia, on ilmeistä, että meidän mielestämme kuolemanrangaistus pitäisi poistaa kokonaan. Tämän vuoden alussa tuomitun Vietnamissa asuneen Kanadan kansalaisen teloituksen aikaiset olosuhteet tukevat ilman muuta vakaumuksiamme tässä asiassa.
Komissio ottaa osaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa kaikkiin unionin Vietnamin hallitukseen kohdistuviin aloitteisiin, jotka koskevat ihmisoikeuksia, ja voin taata teille, että tässä prosessissa tuomme esille käytännön ongelmia ja yksittäistapauksia ja kannustamme Vietnamin ihmisoikeustilanteen jatkuvaa paranemista.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin vain korjata lyhyesti kollega Swobodan virheellisen käsityksen. Asiasta on varmastikin neuvoteltu, ja sovimme yhteisestä päätöslauselmaesityksestä. Ryhmänne ei tuonut neuvotteluissa lainkaan esille niitä kolmea kohtaa, joista te puhuitte, muutoin olisimme varmastikin löytäneet sellaiset sanamuodot, jotka me olisimme voineet mahdollisesti hyväksyä. Olimme täysin yksimielisiä tekstistä. Te esititte lopulta tarkistusehdotuksia, mikä on oikeutettua, mutta käytitte sellaista sanamuotoa, jota me emme voi hyväksyä, koska sillä pyritään heikentämään tekstiä. Haluaisin vain sanoa tämän selventääkseni menettelytapaa; itse sisällöstä päätetään äänestyksessä.

Puhemies
Jäsen Posselt, puheenvuoronne ei tietenkään koskenut työjärjestystä, vaan esititte sisältöä koskevan kysymyksen. Osoitan nyt sanani jäsen Swobodalle - jäsen Dupuis, ehkä alistutte tähän - olkaa hyvä ja ilmaiskaa sanottavanne lyhyesti. Tehän tiedätte, mistä on kyse.

Swoboda
Otimme tietenkin esille ne osat, jotka sisältyivät kyseiseen päätöslauselmaesitykseen. Niistä on siten jo neuvoteltu, mutta äänestys näyttää, mihin suuntaan me etenemme.

Dupuis
Arvoisa puhemies, kysyn vain komission jäsen Solbesilta, voiko hän tiedottaa meille yksityiskohtaisesti tästä vallankumouksellisesta tapahtumasta, jota demokraattisen parlamentin valinta Vietnamissa edustaa, kuten hän puheenvuorossaan sanoi, koska minulle tämä ei ole silmiinpistävää eikä luullakseni kollegoillekaan.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, voisitteko ystävällisesti ottaa huomioon tämän pyynnön ja vastata jäsen Dupuisille sopivassa muodossa - kirjallisesti tai suullisesti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Tulvat Euroopassa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0851/2000 Lambert ja muut Vihreät / Euroopan vapaa allianssi - ryhmän puolesta;
B5-0852/2000 Ford ja muut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0866/2000 Deva ja muut Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattisen ryhmän puolesta;
B5-0867/2000 Ainardi ja muut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreän vasemmisto -ryhmän puolesta
tulvista Euroopassa.

Lambert
Arvoisa puhemies, toisin kuin monilla muilla, jotka puhuvat tänä iltapäivänä, minulla ei ole vaalipiirissäni asukkaita, joille olisi aiheutunut hirvittäviä vahinkoja Yhdistyneen kuningaskunnan tulvista. Lontoossa selvittiin onneksi vähäisillä tulvilla, joista osa oli peräisin joista, joiden emme muistaneet enää olevan olemassakaan, koska ne on johdettu katujen alle.
Olemme kuitenkin vaikuttaneet omalta osaltamme näiden tulvien syihin, ja Länsi-Euroopan tulvat ovat vain viimeisin seuraus poikkeuksellisista ja vaihtelevista sääoloista. Tämä on tietysti laiha lohtu niille, joiden asunnoissa virtaa likavesi ja jotka voivat joutua kärsimään valtavia taloudellisia tappioita.
Olen yhtä mieltä siitä, että meidän on tehtävä kaikkemme heidän auttamisekseen, mutta auttaisimme eniten muuttamalla sitä tilannetta, joka on heidän ja lukemattomien muiden onnettoman tilanteen syynä ympäri maailmaa. Paikallisella tasolla voimme lopettaa tulvatasanteiden ja tulvaniittyjen kattamisen betonilla. Voimme muuttaa maataloutemme tuotantomenetelmiä ja tehdä strategisia ympäristövaikutustutkimuksia, jotta pystymme toimimaan sopusoinnussa luonnon kanssa sen sijasta, että pyrimme valloittamaan sen.
Maailmanlaajuisesta näkökulmasta olemme tietoisia siitä, että käytämme liikaa fossiilisia polttoaineita emmekä ole tehneet riittävästi tuottamiemme ilmastonmuutosta aiheuttavien kaasujen vähentämiseksi. Meillä on tilaisuus edistää tätä asiaa Haagissa tällä ja ensi viikolla käytävissä neuvotteluissa. Meidän on pantava täytäntöön jo solmimamme sopimukset, mutta meidän on myös sisällytettävä perustamissopimuksen mukaisesti ympäristönäkökulma unionin kaikkeen politiikkaan ja toimintaan, ja jäsenvaltioiden on myös oltava valmiita tekemään samoin.
Meidän on luovuttava talouksiemme ylläpitämisestä fossiilisilla polttoaineilla, aivan kuin ne olisivat hyvä asia. Meidän on maksettava täysi hinta näistä polttoaineista ja siirryttävä vähän hiiltä käyttävään talouteen. Kerrankin voin olla samaa mieltä tästä asiasta Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerin kanssa ja odotan nyt innolla hänen ryhtymistään toimiin.
EU:lla on erinomainen tilaisuus ottaa johtoasema, kun siirrytään ekologisesti kestävään yhteiskuntaan, jossa emme joudu kantamaan huolta tulvista, jotka johtuvat osittain omasta kyvyttömyydestämme ennakoida omien toimiemme seurauksia.

Ford, Glyn
Arvoisa puhemies, koko Euroopan mantereella, niin Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuin Irlannissa, Italiassa, Espanjassa ja Ranskassakin, kärsittiin äskettäin tulva-aallosta, joka koetteli muun muassa Walesia ja Yorkshiren kreivikuntaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Leinsteriä ja Munsteria Irlannissa ja Liguriaa ja Lombardiaa Italiassa.
Koteja ja energia-, viestintä- ja liikenneverkkoja tuhoutui. Omalla alueellani Lounais-Englannissa koettiin kaikki nämä seuraukset. Cheltenhamin ja Swindonin välinen päärautatieyhteys on edelleen poissa käytöstä. Se on kuukauden poissa käytöstä tulvien aiheuttamien vahinkojen vuoksi. Tewkesburyn kaupunki oli vähällä jäädä eristyksiin. Kaksi päätietä oli poikki useita päiviä: Gloucesterin pohjoispuolella kulkeva A38 ja Gloucesterin länsipuolella kulkeva A417. Kyseessä on Yhdistyneen kuningaskunnan pahin tulva vuoden 1947 jälkeen. Devonissa Taw-joen pinta oli korkeammalla kuin koskaan aikaisemmin on kirjoihin merkitty. Somersetissa nousuvesi tulvi rannikolla. Dorchesterissa Frome-joen pinta nousi niin korkealle, että suuronnettomuustoimet käynnistettiin mahdollisten seurausten hallitsemiseksi.
Olemme edelleen valmiustilassa. Meille on aiheutunut kymmenien miljoonien puntien vahingot, ja olen yhtä mieltä jäsen Lambertin kanssa siitä, että meidän on ryhdyttävä toimiin tehdäksemme oman osuutemme tulvien syiden korjaamiseksi aluesuunnittelun sääntöjen, metsien uudelleen istuttamisen sekä kaikkien niiden toimien osalta, jotka ovat johtaneet siihen, että tulvat ovat muuttuneet paljon aiempaa vaarallisemmiksi.
Edellytämme myös EU:lta tukea ja apua, mutta ei vain Lounais-Englantiin vaan kaikille tulvista kärsineille alueille. Päätöslauselmassa kehotetaan komissiota ja jäsenvaltioita viipymättä osoittamaan tukeaan käytännön toimin lähettämällä avustustyöntekijöitä ja materiaalia tuhoalueille neuvoston 9. päivänä joulukuuta 1999 hyväksymän viisivuotisen yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelman mukaisesti.
Kehotamme komissiota myös käyttämään kaikkia olemassa olevia tämäntapaisten katastrofien selvittämiseen tarkoitettuja varoja - esimerkiksi EAKR, EMOTR, tukiosasto jne. taloudellisen avun myöntämiseksi pk-yrityksille, maanviljelijöille, kotitalouksille, vanhuksille ja muille uhreille korvaukseksi ja pikaisen toipumisen tukemiseksi, erityisesti niille, jotka asuvat tuhoalueilla ja joilla on niukasti suojaa turvanaan.

Deva
Arvoisa puhemies, olen jälleen seisaallani ja puhun tällä kertaa asiasta, josta kaikki Euroopan kansalaiset ovat hyvin huolestuneita ja kiinnostuneita ja jolla on merkitystä myös oman vaalipiirini Kaakkois-Englannin väestölle varsinkin Sussexissa, Berkshiressä, Kentissä ja Maidenheadin kaupungissa.
Puhun eri puolilla Eurooppaa esiintyneestä poikkeuksellisesta tulvien sarjasta. Kehitys- ja yhteistyövaliokunnassa tekemäni työn perusteella olen erittäin hyvin selvillä Mosambikin, Intian eteläosan, Bangladeshin, Mekong-joen suistoalueen ja muiden alueiden viimeaikaisista tulvista.
Kun katsoo päätöslauselmassa olevaa maiden ja alueiden luetteloa, ymmärtää hyvin, miten vakavaksi tämä asia on muuttunut. Ihmishenkiä on menetetty useammassa kuin yhdessä EU:n jäsenvaltiossa. Pienille ja keskisuurille yrityksille, kotitalouksille, maanviljelijöille, vanhuksille, yksittäisille henkilöille ja varsinkin yhteiskuntamme köyhimmille ja heikoimmille on aiheutunut valtavasti vahinkoa, jonka kustannukset kohoavat miljardeihin puntiin. Minusta on selvää, että jokin on nyt menossa hyvin vakavasti pieleen.
COP6-konferenssin edustajat ovat tänään koolla Haagissa. He käsittelevät kokouksessaan edistymistä ilmastonmuutoksen pysäyttämiseksi. Hollannin ympäristöministeri Jan Pronk totesi viime maanantaina, että ilmastonmuutoksen vaikutusta ekosysteemeihin, maatalouteen, vesihuoltoon ja terveyteen ei pystytä kumoamaan. Mitä vähemmän teemme ja mitä kauemmin odotamme, ennen kuin ryhdymme korjaamaan ongelman syitä, sitä vakavammat ovat seuraukset ja sitä kovemmalle koetukselle joutuu ihmisten, kasvien ja eläinten sietokyky. Se on varmasti totta. Käsiteltävät aiheet koskevat keskipitkää ja pitkää aikaväliä.
Tämä koko parlamentin ja myös englantilaisten kollegojeni kannattama päätöslauselma koskee kuitenkin hyvin konkreettista lyhyen aikavälin ongelmaa, joka on kohdannut tuhansia ihmisiä Isossa-Britanniassa ja eri puolilla Eurooppaa. Yksin Isossa-Britanniassa vahinkojen on arvioitu aiheuttavan neljän miljardin punnan kustannukset, ja tästä vakuutus kattaa vain puolet. Muualla Euroopassa lasku kohoaa kohoamistaan kuin veden pinta.
Komission on pikimmiten hyödynnettävä tehokkuuttaan ja varojaan, jotta varmistetaan, että pahimmin kärsineillä alueilla asuvia autetaan välittömästi esimerkiksi EAKR:n ja EMOTR:n tukiosaston tapaisilla välineillä. Meidän on autettava erityisesti niitä maanviljelijöitämme, pienyrityksiämme, vanhuksiamme ja kotitalouksiamme, jotka ovat joutuneet toistuvasti kärsimään tulvista. Herää kysymys, pystyvätkö jotkut tulvien uhreiksi joutuneet henkilöt hankkimaan uusia vakuutuksia, ja ottavatko vakuutusyhtiöt enää vastuuta.
On myös ymmärrettävä, että holtiton asuintalojen rakentaminen penger- ja maaseutualueille on vaarallista hulluutta. Siihen oli usein hyvä syy, miksi esi-isämme eivät rakentaneet näille alueille: koska ne tulvivat. Tällä hetkellä on kuitenkin hallituksia - kuten nykyinen Labour-hallitus - jotka pehmittävät valveutunutta paikallista mielipidettä suosimaan rakentamista juuri näille alueille. En tiedä tarkkaan, mikä on tilanne muualla Euroopassa, mutta tämä on todellinen ja akuutti ongelma Kaakkois-Englannissa. Meidän on torjuttava tämä päätön rakentamisvimma. Meidän on selvitettävä hiilidioksidipäästöjen määrä ja ryhdyttävä vakaviin toimiin niiden vähentämiseksi. Meidän on valmistauduttava tehokkaasti ja yhteensovitetusti suojelemaan itseämme. Meidän on tehtävä kaikkemme niiden auttamiseksi, jotka jo kärsivät sääolojen hirvittävistä vaikutuksista niin täällä Euroopassa kuin muualla maailmassakin.
Pyydän vielä esittämämme päätöslauselman lisäksi, että me parlamentin jäsenet järjestämme lähiaikoina julkisen kuulemistilaisuuden ilmastonmuutoksesta, ja pyydän nyt puheenjohtajakokousta harkitsemaan tätä ajatusta. Pyydän teitä kaikkia kannattamaan päätöslauselmaamme.

Cushnahan
Arvoisa puhemies, äskettäiset tulvat aiheuttivat tuhoa ja vahinkoa koko Euroopassa, erityisesti Isossa-Britanniassa ja Irlannissa. Omassa vaalipiirissäni Clonmelin, Fermoyn ja Mallowin kaupungit kärsivät pahiten. Oli sydäntä särkevää olla todistamassa niin monien ihmisten kotien tuhoutumista ja saada tietää niistä ongelmista, joiden kanssa monet yhteisöt, yritykset ja maanviljelijät kamppailivat.
On erittäin valitettavaa, että meillä, Euroopan unionilla, ei ole budjettikohtaa näiden hätää kärsivien auttamiseksi huolimatta vuosia jatkuneista omista ja muiden ponnisteluista tällaisen kohdan aikaansaamiseksi. Käsittämätöntä tässä on mielestäni se, millaista tuhoa tulvat ovat aiheuttaneet niille talousaloille, joita Euroopan unioni tukee merkittävästi etenkin infrastruktuurin osalta. Meidän on nyt aika korjata tämä epäkohta.
EU:n olisi yhteistyössä jäsenvaltioiden hallitusten kanssa käynnistettävä ennalta ehkäisevä toimintaohjelma infrastruktuurin vahvistamiseksi näin laajojen tuhojen estämiseksi tulevaisuudessa, mikäli näin äärimmäiset sääolot jatkuvat. Ongelmana on se, että vaikka tiedämme, milloin sää muuttuu vakavaksi, kukaan ei näytä tekevän mitään estääkseen suurimpien tuhojen aiheutumisen.
Toinen ongelma, jonka haluaisin ottaa esille, on näiden murhenäytelmien uhrien lisätaakka, kollegani Devan mainitsema asia, eli se, että monet vakuutusyhtiöt kieltäytyvät jatkamasta vakuutusturvaa. Mahtaisimmeko me unionina pystyä nykyisen lainsäädännön perusteella velvoittamaan vakuutusyhtiöt hoitamaan ennen kaikkea moraalisen velvollisuutensa sen sijasta, että ne toimivat nykyiseen tapaan, poimivat mansikat kakun päältä ja pyrkivät välttämään kaikkia riskejä. Jos me emme kuitenkaan pysty velvoittamaan niitä siihen, jäsenvaltioiden hallitusten on otettava vastuu, ja on selvitettävä, voidaanko jäsenvaltioiden hallitukset velvoittaa EU:n puitteissa järjestämään valtiollinen suoja. On epäoikeudenmukaista, että niiden ihmisten tulevaisuus on epävarma, jotka joutuvat kokemaan näin vakavia murhenäytelmiä, kun meneillään olevien ilmastonmuutosten perusteella voidaan olla täysin varmoja siitä, että heidän parin viime viikon aikana kokemansa ongelmat toistuvat jos ei jo ensi vuonna niin varmasti tulevina vuosina.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tulva, joka on viime viikkoina koetellut Pohjois-Italian eri alueita sekä muita Euroopan maita - Isoa-Britanniaa, Espanjaa, Irlantia ja Ranskaa - nostaa parlamentissa jälleen esille paitsi ongelman, joka koskee kiireellistä hätäapua tulvan uhreiksi joutuneiden henkilöiden, yhteisöjen ja yritysten auttamiseksi, myös ongelman, joka liittyy pidemmän aikavälin politiikkaan, jolla estetään näin laajojen luonnonkatastrofien toistuminen.
Jotkin Italian alueet ovat kokeneet erityisen kovia toisen kerran vajaassa kuukaudessa. Myös tällä kerralla vahingot ovat huomattavia, ihmisiä on joutunut tulvan uhreiksi ja materiaaliset vahingot ovat erittäin huomattavat. Erityisesti Liguriassa on tuhoutunut kokonaisia kukkien, kasvien ja hedelmien viljelyyn erikoistuneita tarhoja; ja myös uimarantojen yhteydessä toimiville yrityksille, julkisille rakennustöille ja tuotantotoiminnalle on aiheutunut vahinkoja, jotka ovat paitsi tulvien myös voimakkaiden aaltojen seurausta. Kun otetaan huomioon tapahtuman ainutlaatuinen laajuus, yhdessä muiden ryhmien kanssa esittämäämme päätöslauselmaan sisältyvä pyyntö on täysin oikeutettu, vaikka parlamentissa keskusteltiin hiljattain - 26. lokakuuta - näistä kysymyksistä ja vaikka tuolloin hyväksyttiin myös parlamentin päätöslauselma.
Pyydämme komissiota keräämään omasta talousarviostaan kiireellisiä varoja, jotta ne voidaan yhdistää kansallisten viranomaisten tulva-alueille myöntämään apuun, ja myöntämään unionin perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti välittömästi taloudellista apua vahinkoja kärsineille aloille ja ottamaan yleensä huomioon sen, että suurin osa tulva- alueista täyttää edellytykset, jotka on asetettu varojen saamiselle olemassa olevista rahastoista: aluerahastosta, EMOTR:n tukiosastosta ja LIFE-ohjelmasta. Niiden avulla voitaisiin antaa todella merkittävä panos jälleenrakennustöihin ja mahdollistaa mahdollisimman pian näiden katastrofien uhreiksi joutuneiden ihmisten paluu normaalielämään, ja ennen kaikkea toteuttaa ennalta ehkäiseviä toimia.
On tärkeää, ettei unioni tyydy vain antamaan hätäapua katastrofien yhteydessä. Euroopan on kehotettava jäsenvaltioita kehittämään lainsäädäntöään ympäristön, rakennusalan väärinkäytösten, metsien istuttamisen ja sellaisen maanviljelyn edistämisen kohdalla, jonka päämääränä ei ole vain tuotannon määrän lisääminen vaan myös alueen suojeleminen ja hoito. On selvää, että näin laajaa toimea ei voida kehittää tehokkaasti pelkästään kansallisella tasolla ennen kaikkea tarvittavien voimavarojen suuruuden vuoksi, mutta myös näiden kyseessä olevien luonnonilmiöiden, kuten ilmastomuutoksiin liittyvien ilmiöiden, luonteen vuoksi, joka on selvästi rajat ylittävää. Tällä päätöslauselmalla me vaadimme paitsi kiireellistä hätäapua, jolla osallistutaan vahinkojen korvaamiseen, myös pidemmän aikavälin politiikkaa, jonka avulla Euroopasta tulisi entistä turvallisempi alue, jossa sen kansalaisten olisi entistä parempi elää.

Solbes
Arvoisa puhemies, jäsenet ovat puheenvuoroissaan keskittyneet kahteen eri näkökohtaan: ensiksi ilmastonmuutokseen ja toiseksi siihen, mitä komissio tai Euroopan unioni voisi tehdä nykytilanteessa mitä huolestuttavimpien tulvien koetellessa Eurooppaa.
Ensimmäisestä aiheesta haluaisin sanoa, että parlamentin tavoin mekin pidämme ilmastonmuutoskysymystä ja Haagissa parhaillaan pidettävää konferenssia erittäin tärkeänä. Olemme ottaneet tarmokkaasti osaa sen valmisteluun ja pitäneet kiinni siitä, että unionin on otettava siinä voimakas johtoasema.
Olemme samaa mieltä joidenkin aiemmin esitettyjen lausumien kanssa, joissa sanottiin, että tällä tavoin me edistämme ympäristökokonaisuuden suojelua ja ympäristöpöytäkirjojen uskottavuutta silmällä pitäen niiden ratifiointia vuonna 2002. Olemme tietoisia siitä, että maapallon ilmaston epävakaus, joka aiheutuu kasvihuonekaasujen päästömäärien lisääntymisestä ilmakehässä, on Euroopan energia-alan tärkein haaste.
Energia- ja liikennealat tuottavat 85 prosenttia kaikista unionin kasvihuoneilmiötä aiheuttavista päästöistä. Siksi näillä teollisuudenaloilla on ryhdyttävä suurimpiin ponnistuksiin päästöjen vähentämiseksi.
Liikenneala edellyttää kaikkein huomattavimpia toimia jatkuvan kasvunsa takia, jonka on arvioitu olevan yli 38 prosenttia ensi vuosikymmenellä. Komissio esittää piakkoin kaksi strategista asiakirjaa tämä ajatus lähtökohtanaan: politiikat ja toimet Kioton sopimusten toteuttamiseksi ja liikenne- ja energia-alojen tavoitteet. Ensimmäisessä käsitellään energiatarjonnan turvallisuutta ja toisessa liikennealan uudistettua yhteistä politiikkaa.
Ympäristöongelmien lisäksi haluaisin kuitenkin puhua hiukan myös siitä, mitä voimme tehdä nyt. Hyvät jäsenet, kuten tiedätte, meillä on yksi perusongelma: laillinen toimintaperusta. Te tiedätte, että aiemmin on ollut olemassa talousarviokohta, joka oli tarkoitettu väestön auttamiseksi kiireellisesti poikkeustilanteissa. Tämä kohta katosi talousarviosta jokin aika sitten sillä perusteella, että kyse oli toissijaisista aiheista, joita ei pitäisi käsitellä yhteisön vaan jäsenvaltioiden tasolla. Siitä lähtien komission toimintamarginaali on ollut hyvin rajallinen.
Komissio on tehnyt kaksi tätä asiaa koskevaa aloitetta. Ensimmäinen on erittäin selkeä ja liittyy väestönsuojeluun: esitimme 27. syyskuuta 2000 ehdotuksen neuvoston päätökseksi yhteisön välineiden vahvistamisesta eri väestönsuojelujärjestelmien koordinoimiseksi Euroopan tasolla. Tämä tehostaa ongelmien ratkaisua, mutta sen avulla ei ratkaista senkaltaisia ongelmia, joista me nyt puhumme. Sen ohella käytössämme ovat vain jo olemassa olevat rahoitusvälineet.
Jäsen Ghilardotti ehdotti, että voisimme hankkia varat rahastoista. Varojen hankkiminen niistä ei ole niin helppoa. Te tiedätte paremmin kuin ketkään muut, että varat on laskettu tarkasti, eikä rahastoylijäämiä ole yleisesti ottaen olemassa, vaikka kaikkia talousarvion menoeriä ei ole joissakin yksittäisissä tapauksissa pantu toimeen. Varmaa on, että mikäli noiden varojen käyttämiselle ei ole laillista perustaa, niiden saaminen käyttöön on erittäin hankalaa. Siksi komission ehdotus, jonka komission jäsen Wallström esitti yksityiskohtaisesti parlamentille, on käyttää nyt EMOTR:iin nyt kuuluvia varoja ja Interreg-rahastojen rakennerahastoja. Näissä tapauksissa emme voi kyllä puhua komission toiminnasta yhteisen ohjelman avulla: joko vaihdamme toimintamallia kokonaan tai sitten meidän on ajateltava, että ne ovat jäsenvaltioiden pyytämiä erityisohjelmia tai -toimia, jotka mahdollistavat noiden rahastojen hyödyntämisen.
Olemme ehdottoman avoimia näille yksittäisille hankkeille, minkä sanoimme jo aikanaan ja mitä haluan painottaa myös tänään, mutta on välttämätöntä ottaa nämä ehdotukset huomioon, jotta voisimme toimia.
Lopuksi olen sitä mieltä, että perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan käyttäminen yhteisön tuen saamiseksi on osoitus tämän artiklan tulkitsemisesta harhaanjohtavasti. Kaikki tämä ottamatta huomioon niitä talousarviota koskevia ongelmia, joita siitä aiheutuisi. Artiklassa ei tarkoiteta yhteisön apua vaan kansallisen avun soveltumista yhteisön lainsäädäntöön. Tässä artiklassa sanotaan, että jäsenvaltioiden tuet soveltuvat luonnononnettomuuksissa. Aina kun komissio on luonnonmullistusten takia esittänyt näiden tukien soveltamista yhteisömarkkinoille, niitä on sovellettu. Siksi suhtaudumme, lain ja talousarvion asettamien reunaehtojen puitteissa, mahdollisimman avoimesti kaikkiin toimiin.

Puhemies
paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.
Keskeytämme nyt istunnon odottaessamme äänestysten alkamista ja jatkamme sitä klo 17.30.
(Istunto keskeytettiin klo 17.00 ja sitä jatkettiin klo 17.30.)

ÄÄNESTYKSET
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana äänestykset tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.
Yhteinen päätöslauselma Keski-Amerikasta:

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, yhteisen päätöslauselman erääseen tarkistukseen on pujahtanut selvästi kielellinen virhe. Ehdotan, että sen korjaamiseksi 6 kohdan viimeinen lause "ja sen toimivaltuuksien laajentamiselle" korvataan sanoilla " ja sen toimivaltuuksien laajentumisen tukemiselle demokratian vahvistamiseksi".

Poos
Arvoisa puhemies, jäsen Salafrancan esittämästä suullisesta tarkistuksesta huolimatta sosialistiryhmä pitää kiinni ehdotuksestaan äänestää tästä kohdasta kahdessa osassa.

Puhemies
Jäsen Poos, aikomuksenani oli toimia juuri siten.
Rocardin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0266/2000) täydentävästä sairausvakuutuksesta (2000/2009(INI))

Ducarme
Arvoisa puhemies, kyseessä on mietintö, joka vaikuttaa minusta melko tärkeältä siinä mielessä, että siinä käsitellään politiikkaa, joka edustaa niin Euroopan unionissa kuin sen eri jäsenvaltioissakin merkittävää osaa julkisista menoista. Se edustaa jäsenvaltioiden mukaan vähintään noin 10:tä prosenttia jokaisen jäsenvaltion menoista. Lisäksi mietinnössä vielä vastataan unionin jäsenvaltioiden Lissabonin Eurooppa-neuvostossa tekemiin kaavailuihin. Lisäksi tekstissä, josta kohta äänestämme, vaaditaan Euroopan komissiota laatimaan erityisesti tätä kysymystä koskeva vihreä kirja.
Ja nyt meidän pitäisi sitten äänestää näin merkittävästä tekstistä, vaikka paikalla vahvistettiin juuri äsken olevan ainoastaan 171 jäsentä! Tällainen kuuluu ehkä tämän parlamentin tapoihin ja tottumuksiin, mutta minusta tuntuu äärimmäisen pulmalliselta antaa ymmärtää, että Euroopan parlamentti tekee sitoumuksia tämänkaltaisesta aiheesta ja antaa Euroopan komissiolle tämänkaltaisia tehtäviä näin pienellä jäsenmäärällä. Siksi mietin, eikö parlamentti voisi harkita tätä tekstiä koskevan äänestyksen lykkäämistä.

Jonckheer
Arvoisa puhemies, kannatan äänestyksen lykkäämistä, koska kunnioitan esittelijä Rocardia, joka pyysi puolenpäivän aikaan nimenomaan äänestyksen lykkäämistä. Mielestäni voimme lykätä tämän äänestyksen kunnioituksesta hänen henkilöään ja työtään kohtaan.
(Hälinää)

Karas
Arvoisa puhemies, olen tarkastellut tätä kysymystä hyvin intensiivisesti ja olen osallistunut useisiin keskusteluihin niin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa kuin talous- ja raha-asioiden valiokunnassakin. Parlamentti on vakaasti sitä mieltä, että haluamme komission laativan nopeasti perusteet poliittista jatkokeskustelua ja konkreettisia toimenpiteitä varten, ja haluamme, että se tehdään Rocardin mietinnön pohjalta. Äänestyksen lykkääminen tarkoittaisi sitä, että siirtäisimme esityksen komissiolle. Minusta se ei edistä yhteistä tavoitettamme, ja siksi pyydän, että äänestämme nyt.

Cox
Arvoisa puhemies, koska ette voi enää ottaa vastaan työjärjestyspuheenvuoroja, tämä ei ilmeisesti kuulu niihin. Jos sallitte, haluaisin kuitenkin sanoa riippumatta siitä, mitä mieltä parlamentti tästä aiheesta on, etten pidä siitä, että monet eri ryhmien kollegat ovat tänään jatkuvasti eri syistä jotka voivat olla perusteltujakin evänneet meiltä oikeuden äänestää torstaina täällä Strasbourgissa, perjantaista puhumattakaan.
Yleisenä periaatteena se on hyvin huono menettelytapa. Haluaisin varoittaa kaikkien valiokuntien ja ryhmien jäseniä, jotka nyt heikentävät vähä vähältä parlamentin työn arvoa ja sisältöä.
(Suosionosoituksia)

Puhemies
Kiitoksia, jäsen Cox. Otan huomioon esittämänne huomautukset ja voin vakuuttaa teille, että ne merkitään pöytäkirjaan.
(Parlamentti hylkäsi ehdotuksen.)

Van Lancker
. (NL) Arvoisa puhemies, kunnioitan parlamentin toivomusta äänestää sittenkin Rocardin mietinnöstä, vaikka esittelijä itse oli tosiaan pyytänyt laajempaa pohjaa mietinnölleen.
Tarkistus 1:

Van Lancker
Arvoisa puhemies, haluan joka tapauksessa tehdä suullisen tarkistuksen esittelijä Rocardin puolesta tarkistuksessa 1.
Haluaisin ehdottaa, ja tästä on neuvoteltu muiden ryhmien kanssa, että tämän tarkistuksen loppuun lisätään sanat "ja Eurostatin tuella". Olen ymmärtänyt, että muut ryhmät kannattavat sitä. Siis lisätään sanat "ja Eurostatin tuella".
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, viime yönä näin unen, joka jäi onneksi mieleeni, sillä yleensä unohdan unet. Unessa oli suuri eläkeläisten ja vanhusten joukko, ja kaikki sanoivat minulle: "Kuulkaa, jäsen Fatuzzo, me emme voineet äänestää teidän eläkeläisten puoluettanne, koska, kuten näette, olemme täällä tuonpuoleisessa. Meillä on täällä ihan hyvä olla, mutta haluamme huomauttaa, että huomenaamulla äänestätte mietinnöstä - Rocardin mietinnöstä - jossa on juuri teidän, jäsen Fatuzzo, esittämänne tarkistus, jossa "kehotetaan komissiota huolehtimaan siitä, että myös vanhukset saavat hoitoa". Jos tämä tarkistus olisi hyväksytty aikaisemmin, olisimme yhä äänestämässä teitä."
Äänestin siis mielihyvin mietinnön puolesta.

Rübig
Arvoisa puhemies, Rocardin mietinnön yhteydessä käy hyvin selvästi ilmi, miten tärkeää on, että jäsenet ovat läsnä parlamentissa myös torstaisin, jolloin äänestetään toistuvasti tärkeistä asioista - aivan kuten perjantaisinkin. Siksi haluaisin kiittää kaikkia niitä, jotka ovat tänään läsnä.

Alyssandrakis
. (EL) Terveys on arvo, ei kauppatavara, joka voidaan jättää kilpailun armoille.
Osana vapauttamisen jatkuvaa edistämistä komissio yrittää myös terveydenhuollossa valmistella maaperää uusille järjestelyille, jotka laajentavat vakuutusyhtiöiden toiminta-aluetta ja poistavat kaikki esteet, jotka haittaavat yksityisten vakuutusyhtiöiden toimintaa kansallisella ja yhteisön tasolla.
EU pitää tärkeämpänä palveluiden vapaan tarjonnan periaatetta kuin oikeutta terveydenhoitoon ja heikentää järjestelmällisesti julkista terveydenhoitojärjestelmää, kun se skandaalimaisesti edistää yksityisiä vakuutusmuotoja muka tarpeellisina täydennyksiä tai jopa julkisen sosiaaliturvajärjestelmän korvaavina järjestelminä.
EU:n talous- ja sosiaalipolitiikka, joka on johtanut työntekijöiden ostovoiman ja tulonhankkimismahdollisuuksien pienentymiseen, uusien sairauksien ilmaantuminen ja lääkeyritysten hillittömyys ovat aiheuttaneet tuntuvan korotuksen terveydenhoitomenoihin. Terveydenhoitomenojen kattamisvaikeudet, joita aiheuttavat säästöpolitiikka ja EMUsta johtuvat menojen leikkaukset, johtavat toimiin, joilla terveydenhoitomenot sälytetään työntekijöiden kannettaviksi.
Jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien välisiä eroja ja mahdollisia esteitä henkilöiden vapaalle liikkumiselle ja oleskelulle muissa jäsenvaltioissa ei voida käyttää verukkeena sille, että yksityistetään suuri osa terveydenhoitoa ja myöhemmin ehkä koko terveydenhoito. Näiden ehdotusten varsinaisena tavoitteena on vapauttamisen ulottaminen monopolipääoman kannalta ratkaisevan tärkeille aloille vieläpä tilanteessa, jossa vakuutuslaitosten pääoma ja yleensä ottaen pörssipääoma on erittäin keskittynyttä ja yhteen kietoutunutta ja on yhä enemmän mukana sijoitusyhtiöissä.
Mielestämme tavoitteen pitää olla terveydenhoitojärjestelmän samoin kuin sosiaaliturvajärjestelmän vahvistaminen ja sen turvaaminen, että palveluiden kattavuus myös tarkoittaa jotain, tarjoamalla terveydenhoitoa ja ennalta ehkäiseviä toimia jokaiselle kansalaiselle osana yhtenäistä julkista terveydenhoito- ja sosiaaliturvajärjestelmää ja kiinnittämällä erityistä huomiota niihin, jotka elävät syrjäisillä sekä saaristoseuduilla.

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
. (DA) Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään kannattaneet esittelijä Michel Rocardin laatimaa mietintöä, jossa käsitellään täydentävää sairausvakuutusta.
Mietinnön lähtökohtana on toteamus, jonka mukaan yhä suurempi osa Euroopan sairausvakuutuksista on täydentäviä sairausvakuutuksia. Tämä on vakava ongelma, jos kyse on siitä, että ihmisiä kohdellaan eri lailla taloudellisten etujen ja terveydentilan perusteella. Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa käydyn keskustelun aikana asia kärjistyi, kun konservatiivinen brittikollegamme sanoi, että vakuutuksissa maksu määräytyy sen riskin mukaan, jonka vakuutusyhtiö ottaa. Esimerkiksi jos nainen on perinnöllisesti altis rintasyövälle, hän joutuu maksamaan suurempaa vakuutusmaksua kuin muut. Tämä rikkoo täysin niitä solidaarisuusperiaatteita, joihin Euroopan sosiaalinen malli perustuu, ja sen vuoksi on tehtävä yhteinen aloite, jonka avulla varmistetaan, että kukaan ei jää tällaisten täydentävien järjestelmien ulkopuolelle.
Esittelijä Michel Rocardin mietinnössä korostetaan, että sairausvakuutus on ensisijaisesti jäsenvaltioiden asia ja että toissijaisuusperiaate on voimassa tässä asiassa. Euroopan parlamentti pyytää komissiota esittämään jäsenvaltioiden politiikkaa koskevan tilanteen juuri sen vuoksi, että me kaikki haluamme, että kaikilla jäsenvaltioiden kansalaisilla on käytettävissään korkealaatuiset terveyspalvelut. Mitä parempia terveyspalveluja jäsenvaltiot tarjoavat sitä vähemmän tarvitaan täydentävää sairausvakuutusta. Tämä on ala, johon liittyvään työskentelyyn voidaan soveltaa avointa koordinointimenetelmää samalla tavoin kuin Eurooppa-neuvosto soveltaa sitä sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Vastustamme määrätietoisesti tätä päätöslauselmaa, joka on täysin tekopyhä ja vaarallinen unionin julkisille sosiaaliturvajärjestelmille.
Vaikka päätöslauselmassa nimittäin onkin hyvin perusteltuja nykyisten järjestelmien saavutuksia koskevia johdanto-osan kappaleita, joissa pyritään takaamaan kaikille kansalaisille korkeatasoinen ja henkilökohtaisista varoista ja yksittäisistä riskeistä riippumaton turva ja joissa myös korostetaan julkisten ja yksityisten järjestelmien välisten siirtojen vaaroja ja kuvaillaan yksityisten järjestelmien kasvavaa osaa kokonaiskustannuksista ja niiden aiheuttamia epätasa-arvoisia tilanteita, päätöslauselman kaikki konkreettiset ehdotukset ovat pelkkiä kannustimia kehittää nopeasti yksityisiä vakuutusjärjestelmiä koko yhteisössä.
Ja tällä kannustamisella ei pyritä kehittämään tehokkaita julkisia yhteisön palveluja, vaan minimoimaan kustannusten ja toissijaisuusperiaatteen varjolla julkiset palvelut, jotka muutetaan "peruspalveluiksi" tai "turvaverkoiksi" ristityiksi "vähimmäisnormeiksi", joiden mukainen hoito olisi määritelty. Lopun osalta jätetään siten erittäin laaja toimintakenttä yksityisille vakuutusyhtiöille sillä ainoalla ehdolla, etteivät nämä valitse (aluksi) sairaita ja vakuutusmaksuja sairauksien mukaan.
Tällä päätöslauselmalla pyritään käytännössä vain järjestämään vakuutusmarkkinat, vaikka Euroopassa olisi kehitettävä sellaisia korkealaatuisia yhteisiä järjestelmiä, jotka ovat kaikkien käytettävissä.

Lulling
. (DE) Edessämme on taas työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan valiokunta-aloitteinen mietintö, ja vaikka täydentävä sairasvakuutus onkin hyvin ajankohtainen ongelma, mietintö on herättänyt kiistaa niin valiokunnassa kuin täällä Euroopan parlamentin täysistunnossakin, sillä 12 valiokunnan jäsentä ei kannattanut sitä.
Komissiota on pyydetty esittämään vihreä kirja, jossa hahmoteltaisiin tapoja, joilla nykyisiä sairausvakuutusjärjestelmiä voidaan ylläpitää ja laajentaa tehokkaasti täydentävin vakuutusjärjestelmin siten, että annettava hoito säilyy korkeatasoisena, mikä on varmasti hieno ja hyvä asia. On myös tärkeää, että suhtaudumme myönteisesti täydentävien sairasvakuutusten sisämarkkinoiden kehittymiseen.
Haluaisin kuitenkin korostaa erityisesti sitä oikeaa näkemystä, että kaikki muut terveydenhuoltoasiat olisi jätettävä jäsenvaltioiden eikä Euroopan unionin vastuulle ja että julkisesti rajoitetut terveydenhuoltojärjestelmät kuuluvat edelleen jäsenvaltioiden yksinomaisen toimivallan piiriin.
Etenkin tästä syystä minusta on liian aikaista sisällyttää tähän päätöslauselmaan pitkä ja hyvin yksityiskohtainen luettelo komission direktiiviehdotusta koskevista vaatimuksista.
Minusta on jokseenkin outoa, että haluamme jo nyt sitoa komission kädet direktiiviehdotuksen kohdalla, mutta samalla vaadimme komissiota antamaan vihreän kirjan vapaaehtoista ja täydentävää sairasvakuutusta koskevasta nykyisestä tilanteesta. Emmekö valjasta nyt auraa hevosten eteen?
Tällaisin huomautuksin ja ehdoin olen kuitenkin äänestänyt mietinnön puolesta.

Meijer
. (NL) Sairausvakuutuksen ja eläkkeen pitää olla osa sitä palkkaa, jonka ihmiset ansaitsevat tekemällä työtä. Täydentäviä järjestelmiä tarvitaan vain silloin, jos varsinaiset palvelut ovat puutteellisia. Ne tuottavat taloudellista voittoa pankeille ja vakuutusyhtiöille, jotka haravoivat itselleen rahaa, jota ihmisille säästyy sairausvakuutusmaksujen ja verojen alennusten seurauksena. Sairausvakuutus tehdään yhä riippuvammaksi säästämisestä ja sijoittamisesta sen sijasta, että se nähtäisiin osana työstä saatavaa palkkaa tai ansiopalkan korvaavaa avustusta. Kollektiivisuuden ja solidaarisuuden pitäisi kadota, jotta kaikki voidaan ratkaista yksilöllisesti. Ihmiset pakotetaan olemaan solidaarisia vain itselleen ja kuluttamaan aikaa kaikenlaisten ylimääräisten raha-asioiden parissa. Ne, jotka eivät ansaitse ja kuluta paljoa rahaa, eivät enää merkitse mitään. Sillä tavalla saadaan aikaan muun muassa terveydenhoidon kahtiajako. Tavalliseen tapaan vakuutetut joutuvat jonoihin ja toisen luokan terveydenhoitoon, kun taas ylimääräisiä maksuja maksavat ostavat itselleen oikeuden etuoikeuksiin ja ylellisyyteen. Olen hämmästynyt siitä, että esittelijä Rocard, jonka tunnen kaukaa menneisyydestä vielä vasemmistososialistisen puolueen johtajana, pitää täydentävän sairausvakuutusjärjestelmän yhtenäismarkkinoiden luomista myönteisenä. Hänen ehdotuksensa loppuosa on tämän valinnan aiheuttamien haavojen sitomista.

Titley
Kannatan ehdottomasti sosialistikollegani Michel Rocardin laatimaa mietintöä sairausvakuutusjärjestelmien tulevasta rahoituksesta.
Väestön vanhentuessa nopeasti on oleellista selvittää, miten voimme parantaa terveydenhuoltojärjestelmää kaikkialla Euroopassa. Meidän ei pitäisi aliarvioida julkisia peruspalveluja eikä maiden välisten mekanismien merkitystä. Koska olen itse sairastanut Belgiassa, olen voinut todeta aitiopaikalta, mitä etua on terveydenhuoltojärjestelmien vastavuoroisesta tunnustamisesta. Oman vilpittömän kokemukseni perusteella en todellakaan halua, että nämä edut poistetaan.
Pyydämme komissiota perehtymään erilaisiin kansallisiin terveydenhuoltojärjestelmiin ja tutkimaan, miten jossakin toisessa EU-maassa työskentelevien tasavertainen kohtelu pystytään varmistamaan. Kyseiset kansalliset säännökset ovat elintärkeitä toimenpiteitä. Jos kuitenkin haluamme tehokkaan järjestelmän, jolla pystytään ratkaisemaan nykyisiin kansallisiin palveluihin kohdistuva lisääntyvä paine ja jonka ansiosta Euroopasta tulee terveellisempi paikka kansalaisillemme, meidän olisi myös tunnustettava vapaaehtoisia sairausvakuutuspalveluja tarjoavien tahojen merkitys. Emme saa syrjiä niitä kansalaisia, jotka haluavat liittyä yksityisiin terveydenhuoltojärjestelmiin.
Kansalaistemme terveys on äärimmäisen arvokas asia. Kansalaisten on kaikkialla EU:ssa voitava luottaa siihen, että he saavat tehokasta terveydenhoitoa riippumatta siitä, missä maassa he ovat. Pyydän komissiota ottamaan huomioon Michel Rocardin mietinnön.

Puhemies
Äänestysselitykset ovat päättyneet.

Luottolaitosten omat varat
von Wogau
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, olen erityisen iloinen siitä, että voin puhua tänään omasta kauniista vaalipiiristäni tulevan vierailijaryhmän läsnä ollessa, ja toivotan sen sydämellisesti tervetulleeksi.

Jatkamme keskustelua kollega Villiersin mietinnöstä, ja haluaisin onnitella häntä sydämellisesti hänen mietinnöstään, sillä hän on onnistunut saattamaan yhteen valiokunnassa esitetyt erilaiset mielipiteet, minkä vuoksi uskon, että tämä mietintö merkitsee todellista edistysaskelta. On erityisen tärkeää, että valiokunta pystyi varmistamaan hyvin suurella enemmistöllä, että tässä tärkeässä lainsäädäntöhankkeessa otetaan asianmukaisesti huomioon myös pienten rakenteiden - pankkien yhteenliittymien, osuuspankkien, pienten ja keskisuurten yritysten - tarpeet, ja etenkin se, että niin kutsuttu sisäinen luokitus, toisin sanoen luottoriskien sisäinen arviointi, on määrä asettaa samaan asemaan kuin ulkoinen luokitus, mitä myös Baselin pankkivalvontakomitea on ehdottanut.
Mielestäni kyse on merkittävästä edistysaskeleesta. Ulkoisen keskustelun kannalta on mielestäni tärkeää tehdä selväksi myös se, että lopullisista säännöistä ei päätä Baselin pankkivalvontakomitea, joka ei ole mikään valittu elin, vaan niistä päättävät Euroopan parlamentti ja ministerineuvosto yhteispäätösmenettelyssä. Olen nimittäin todennut yhä uudelleen ulkoisissa keskusteluissa, että ihmiset puhuvat aina Baselin pankkivalvontakomiteasta. Todellisuudessa Euroopan parlamentti päättää yhdessä ministerineuvoston kanssa lopullisista säännöistä, ja meidän olisi terävöitettävä ihmisten tietoisuutta tästä asiasta.
Mielessäni herää nyt kuitenkin kysymys, mitä menettelytapaa olisi käytettävä. Pankkiala on vaatinut voimakkaasti, että meidän olisi tehtävä päätös nopeutetussa menettelyssä. Minäkin olen sitä mieltä, että parlamentin olisi pyrittävä siihen, että lopullinen päätös tehdään jo ensimmäisessä käsittelyssä. Meidän on tosin luotava edellytykset sille, että Euroopan parlamentin oikeuksia ei millään tavalla heikennetä ja että varmistamme mahdollisuuksien mukaan yhdellä tai toisella tavalla, että parlamentti ja ministerineuvosto voivat olla jo ensimmäisessä käsittelyssä samaa mieltä lakitekstistä, joka määritetään tuolloin.
(Suosionosoituksia)

Rapkay
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensimmäiseksi huomautan ryhmäni puolesta, että talous- ja raha-asioiden valiokunnan varsinaisessa äänestyksessä ei toki saavutettu niin selvää enemmistöä. Ainakin minun ryhmäni enemmistö äänesti mietintöä vastaan, ja mehän varmistimme myös sen, että mietintöä ei hyväksytty edellisessä täysistunnossa, vaan se siirrettiin tämänpäiväiseen istuntoon. Haluaisin kuitenkin sanoa erikseen, että tällä ei ole mitään tekemistä mietinnön todellisen sisällön kanssa, vaan kyse on siitä, mistä kollega Wogau juuri puhui. Olimme nimittäin huolestuneita siitä, että parlamentti luopuu oikeuksistaan, jos sitoudumme jo nyt jatkomenettelyyn. Sitä me emme voi tietenkään hyväksyä.
Itse valiokunnassa oltiin yksimielisiä varsinaisesta aiheesta. Myös esittelijä pyrki tosissaan siihen, että pääsemme asiassa yksimielisyyteen. Me haluamme, että tästä kysymyksestä ollaan yksimielisiä. Olemme myös oikeassa pyrkiessämme täällä parlamentissa mahdollisimman laajaan yhteisymmärrykseen tässä kysymyksessä.
Luottolaitoksia ja sijoituspalveluyrityksiä koskevan pääomasäännöstön tarkistamisella on kauaskantoisia vaikutuksia pankkialaan ja sen ulkopuolelle. Tällä säännöstöllä on erittäin suuri merkitys laitosten lainanantokäytännölle. Kun näemme, miten riippuvaisia eurooppalainen talous ja etenkin pienet ja keskisuuret yritykset ovat lainarahoituksesta, käy nopeasti ilmi, että tässä on nyt kyse laajasta talouspoliittisesta hankkeesta. Se on tullut erityisen hyvin ilmi erittäin intensiivisessä keskustelussa ulkoisesta luokituksesta.
Baselin komitean omaksuma lähestymistapa, jonka mukaan riskiluokitus perustuisi tulevaisuudessa pääasiassa ulkopuolisten laitosten luokituksiin, johtaisi kansainvälisesti huomattaviin kilpailun vääristymiin. Se heikentäisi etenkin pienten ja keskisuurten yritysten kilpailuasemaa. Tällaisten vääristymien välttämiseksi on siten erityisen tärkeää, että laitoksissa on käytettävissä yksinkertainen vaihtoehtoinen lähestymistapa sellaisen pääomavaatimuksen määrittämiseksi, joka perustuisi nimenomaan sisäisten luokitusten käyttöön.
On pidettävä voittona, että Euroopan kanta, jota komissio jo alun perin ehdotti neuvotteluasiakirjassaan, hyväksyttiin Baselissa, ja keskustelun painopiste on nyt sisäisen luokitusmenettelyn hyväksymisessä.
Koska nykyisen tilanteen perusteella näyttää varmalta, että sekä Baselin komitea että me tunnustamme periaatteessa sisäiset luokitukset, jatkossa on tärkeää hoitaa tällaiset menettelyt siten, että periaatteessa kaikki Euroopan unionissa sijaitsevat luottolaitokset voivat käyttää sisäisiä luokituksia laajalti. Vain siten voidaan luoda samat kilpailuedellytykset. Se edellyttää kuitenkin sitä, että laitoksille annetaan riittävästi aikaa valmistautua uusiin sääntöihin. Viime tietojen mukaan näyttää siltä, että uusia sääntöjä, joiden piti alun perin tulla voimaan 1. tammikuuta 2003, joudutaan lykkäämään vuoteen 2004. Laitoksilla olisi siten enemmän aikaa panna täytäntöön nämä säännöt.
Meidän on kuitenkin varmistettava, että - myönnän kollega von Wogaun olevan oikeassa tässä asiassa - toimimme mahdollisimman samansuuntaisesti. Baselin ja meidän välille ei saa syntyä etenkään liian suuria ajallisia eroja, sillä siitä aiheutuisi asianosaisille laitoksille vain kohtuuttomia rasituksia ja lisäkustannuksia ja se saattaisi ne epäedulliseen kilpailuasemaan. Yhden asian on kuitenkin oltava selvää: emme voi luopua emmekä me luovu parlamentin oikeuksista yhteispäätösmenettelyssä. Jos toisin sanoen onnistumme päättämään asiasta ensimmäisessä käsittelyssä yhdessä neuvoston kanssa komission opastuksella, voimme mieluusti luopua niistä, mutta me emme luovu etukäteen oikeuksistamme. Ratkaisu on neuvostolla. Nimenomaan neuvosto on tähän asti ollut aina vastuussa viivästyksistä lainsäädäntömenettelyssä. Sen on lopetettava tämä pelleily ja huolehdittava siitä, että etenemme nopeasti. Parlamentti ei ole vielä koskaan estänyt ratkaisun tekemistä. Ratkaisun löytyminen ei myöskään epäonnistuisi parlamentin vuoksi. Näin ollen hyvät neuvoston jäsenet, pankaa asiaan vähän vauhtia!

Maaten
Arvoisa puhemies, nopeutettua menettelyä on kannatettava vankasti, kun kyseessä on Baselissa käytävien pankkien vakavaraisuutta koskevien tarkistusneuvottelujen tulosten täytäntöönpano. Toisin kuin me, amerikkalaiset pystyvät panemaan neuvottelutulokset välittömästi täytäntöön ilman etukäteistä lainsäädäntöä ja tarjoamaan luottoja halvemmalla kuin eurooppalaiset pankit. Parlamentilla on myös ollut yllin kyllin aikaa hankkia tietoja niistä asioista, joita käsitellään tässä odotetussa vakavaraisuutta koskevassa Villiersin mietinnössä.
Ensimmäinen käsittelymme pidetään itse asiassa ennen kuin ehdotuksia on jätetty käsiteltäväksi. Jotkut parlamentin jäsenet ovat sitä mieltä, että tämä direktiivi heikentää kohtalokkaasti parlamentin valtuuksia. Me olemme eri mieltä. Teknisiä asioita koskevien valtuuksien siirto on tärkeää sen vuoksi, että sääntely pysyy rahoitusmarkkinoiden kehityksen tasalla, kunhan vain siirrettyjä valtuuksia valvotaan asianmukaisesti.
Me olemme täällä käyttääksemme valtuuksiamme eurooppalaisten yritysten ja vaalipiiriemme etujen mukaisesti, eikä meille anneta anteeksi, jos jätämme sen tekemättä. Jos parlamenttia vaaditaan pikkutarkasti puuttumaan kaikkiin teknisiin päätöksiin, se johtaa yksinkertaisesti siihen, että säännöt ovat vanhentuneita jo ennen kuin niitä ryhdytään soveltamaan. EU:n lainsäädännön hyväksymiseen menee kahdesta kolmeen vuotta, mutta pankkien vakavaraisuuteen liittyvän uuden rahoituspalvelutuotteen, kuten luottojohdannaisten, tuominen markkinoille tapahtuu muutamassa viikossa. Kehotan kaikkia kollegoja ja varsinkin sosialistiryhmää tarkistamaan näkemyksiään tästä aiheesta ja pohtimaan, mitä takeita he haluaisivat primaariseen lainsäädäntöön valtuuksien siirtämisen varalle.

Marchiani
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Villiersin mietinnön sisältöä on kokonaisuutena vaikea vastustaa. Sitä vastoin sen ja tämän komission uuden aloitteen olemassaolo voi vaikuttaa meistä yllättävältä.
Mistä on kyse? Tarkoituksena on päivittää luottolaitosten omia varoja koskevaa eurooppalaista sääntelyä, varojen, joiden oletetaan olevan suhteessa näiden luottolaitosten riskien luonteeseen ja laajuuteen. Mietinnössä tuodaan esille kasvava yksimielisyys, jolla pyritään korostamaan nykyisen sääntelyn kyvyttömyyttä ottaa huomioon rahoitusalalla kymmenen viime vuoden aikana tapahtunut kehitys.
Sen jälkeen kun on pantu merkille, että kasvava yksimielisyys tarkoittaa aivan täsmällisesti sitä, ettei asiassa ole yksimielisyyttä, voidaan perustellusti miettiä, ovatko tämän uudistuksen alullepanija, hyväksytty työväline ja valittu ajankohta todellakin tarkoituksenmukaisia. Ei voida välttyä siltä tunteelta, että Euroopan parlamentti katsoo komission tavoin itsensä velvolliseksi työskentelemään samanaikaisesti Baselin komitean kanssa, jolla ei ole mitään oikeutusta, palautan tämän mieliin, pakottaa jäsenvaltioita hyväksymään näkemyksiään. Hyvät kollegat, palautan mieliin, että ainoastaan kahdeksan jäsenvaltiota on edustettuna tässä komiteassa, joka koostuu sitä vastoin niiden kansakuntien edustajista, jotka ovat Euroopan maiden tärkeimpiä kilpailijoita.
No, olettakaamme kuitenkin, ettei vastustaja ole ostanut erotuomaria, ja hyväksykäämme ajatus, että komission ja esittelijän tekstit vastaavat todelliseen ja kasvavaan ongelmaan niiden sanamuotoa toistaakseni ja että näiden pohdintojen ja Baselin komitean pohdintojen samanaikaisuus on tilaisuus tarkentaa asioita. Eikö teistä tunnu paradoksaaliselta, että liberalistisen Amerikan etumatka halutaan saavuttaa asettamalla eurooppalaisille pankeille lisävelvoitteita? Eikö teistä tunnu paradoksaaliselta, että suuriin pankkeihin kohdistuva pelkkä suositus muutetaan Euroopan unionin luottolaitoksia koskeviksi sitoviksi määräyksiksi?
Esittelijä käsittää todennäköisesti sen, missä mielessä on irvokasta vaatia yksinkertaista sääntelyä kuvastamaan monimutkaista tilannetta, joka on edelleen mutkistunut. Kiireellisyyden ajatuksesta, jonka esittelijä Villiers lisäsi komission esittämään välttämättömyyden ajatukseen toivomalla näiden toimien nopeutettua hyväksyntämenettelyä, on pakko todeta, että esittelijä itsekin myöntää, ettei tämä uusi sääntely vaikuta mitenkään niihin kilpailua estäviin käytäntöihin, jotka ovat Yhdysvalloissa valitettavasti yleisiä.
Tällaisella aloitteella, jolla pankkialalle asetettaisiin lisävelvoitteita antamatta takeita korvauksista, olisi näissä oloissa odotuksiin nähden pikemminkin vastakkainen vaikutus. Parlamentin esittämistä kehotuksista huolimatta komissiolla ei ole kerrassaan mitään keinoja taata sitä, että Yhdysvaltain viranomaiset lakkaavat syrjimästä Euroopan unionin pankkeja.
Hyvät kollegat, mietinnössä on kuitenkin muutamia ansioita, joista yksi merkitsee todellista edistymistä niin Baselin ensimmäiseen tekstiin kuin komissionkin tekstiin verrattuna. Esittelijä Villiers, joka ymmärtää laajalti pankkirahoituksesta riippuvaisten pienten ja keskisuurten yritysten huolet, kehottaa järkevästi komissiota tekemään sisäisestä luokituksesta uusien sääntöjen keskeisen seikan siten, ettei yrityksille annettavien luottojen hinta kallistuisi.
Jos tämän parlamentin enemmistö on viisaudessaan mukana vahvistamassa uudelleen periaatetta, josta emme halua koskaan poiketa, UEN-ryhmä äänestää hyvin mielellään mietintönne puolesta. Vastakkaisessa tapauksessa ilmaisemme epäilyksemme, joka ei kohdistu työhönne vaan menettelyyn, joka vaikuttaa meistä uudelta vaiheelta prosessissa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Kauppi
Arvoisa puhemies, meillä näyttää tänään olevan kollega von Wogaun kanssa muutakin yhteistä kuin mielipide. Minullakin on nimittäin tuolla yleisölehtereillä vieraita Suomesta, jotka haluaisin toivottaa tervetulleiksi.

Arvoisa komission jäsen, olemme varmasti yhtä mieltä siitä, ettei Euroopassa tule koskaan kohdata yhtä syvää pankkijärjestelmän kriisiä kuin minkä jouduimme 1990-luvun alussa läpikäymään. Pankkitoiminnassa tullaan kuitenkin jatkossakin näkemään tappioita. Kun pankki kohtaa tappioita, sen omat varat toimivat puskureina, joiden avulla voidaan kattaa nekin tappiot, joita tavallinen liiketoiminnan voitto ei riitä kattamaan. Siksi nyt käsittelyssä oleva esitys on avainasemassa, kun varmistamme eurooppalaisten pankkien vakavaraisuuden ja tätä kautta asiakkaiden säästöjen suojan. Oman pääoman vaatimuksille on olennaista, että ne mahdollisimman hyvin ottavat huomioon pankin riskien luonteen ja laajuuden. Moderneilla riskienhallintatekniikoilla on mahdollista saavuttaa entistä tarkempia tietoja riskeistä. Siksi on luontevaa, että pankeille annetaan myös mahdollisuus käyttää näitä resursseja ja luoda entistä riskiherkempi toimintaympäristö. Riskiherkkyyttä lisättäessä sekä pankkien sisäisten että ulkoisten arviointimenetelmien on oltava käytettävissä. Itse asiassa uskon, että sisäisillä luokituksilla tulee jatkossa olemaan entistä keskeisempi asema, sillä usein juuri pankkien sisällä tunnetaan luototettavien yrityksien avainhenkilöt ja yrityksen toiminta muutenkin.
Parlamentissa vallitsee suuri yksimielisyys tämän esityksen asiasisällöstä. Oikeastaan ainoa merkittävä erimielisyys poliittisten ryhmien välillä koskeekin menettelytapaa, jota tähän esitykseen ja rahoituspalvelualan lainsäädäntöesityksiin muutoinkin tulisi jatkossa soveltaa. Erinomaista työtä tehnyt esittelijämme Villiers toi mietinnössään esille mahdollisuuden käyttää niin sanottua fast-track-menettelyä. Tuen häntä täysin tässä ajatuksessa, sillä pidän tärkeänä, että rahoituspalvelualan toimintasuunnitelma saadaan vietyä läpi mahdollisimman nopeassa aikataulussa. Käytännössä ainoa keino tehdä näin on nopeuttaa lainsäädäntömenettelyä ja hyväksyä entistä useamman asian käsittely kiireellisessä menettelyssä.
(suosionosoituksia)

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on hienoa, että tässä tärkeässä mietinnössä on otettu huomioon valtaosa esitetyistä argumenteista, mistä voin vain onnitella jäsen Villiersiä, sillä hän on onnistunut ottamaan mietinnössään huomioon Euroopan koko pankkiympäristön ja koko asiakasrakenteen ja laatimaan hyvän mietinnön, kuten jäsen von Wogau jo totesikin.
Kannatamme pääomavaatimusten liittämistä selvemmin riskeihin ja omia varoja koskevan säännöstön kehittämistä edelleen. Kannatamme riskien lieventämistekniikoiden parempaa huomioon ottamista ja kannatamme myös Baselin komitean perusajatuksen yleistä soveltamista. Oli välttämätöntä laajentaa Baselin komitean painopistettä kattamaan suurpankkien ja ulkoisen luokituksen lisäksi myös sisäiset luokitukset niin, että otetaan huomioon pienet pankkiympäristöt ja asiakaskeskeisyys. Tässä yhteydessä on myös pantava myönteisesti merkille, että tietysti tunnustettiin sisäisten vakuuksien lieventävän riskejä. Se on tärkeää myös siksi, että jos olisimme tyytyneet vain ulkoiseen luokitukseen, se olisi nostanut huomattavasti pienten ja keskisuurten yritysten luottojen hintaa.
Pienet ja keskisuuret yritykset luovat kuitenkin eniten uusia työpaikkoja ja säilyttävät parhaiten nykyiset. Tämän mietinnön ansio on se, että siinä osoitetaan, mikä yhteys on luottokustannuksilla, uusien työpaikkojen luomisella, pienten ja keskisuurten yritysten tukemisella ja sisäisten luokitusten tunnustamisella ulkoisten luokitusten ohella, ja siksi kannatamme sitä hyvin vakuuttuneina.

Radwan
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluaisin onnitella aluksi sydämellisesti kollega Theresa Villiersiä. Hän on onnistunut loistavasti yhdistämään mietinnössään parlamentin koko mielipidekirjon. Haluaisin tarkastella lyhyesti niitä ongelmia, jotka syntyvät, jos toisaalta luomme Baselissa kehyksen erilaisille amerikkalaisille ja eurooppalaisille järjestelmille, jotka eivät välttämättä ole aina yhteensopivia, ja meidän on tällöin huolehdittava siitä, että erästä tiettyä alaa ei syrjitä.
Baselissa keskitytään ensisijaisesti isoihin pankkeihin. Meidän Euroopassa on kuitenkin keskityttävä pieniin pankkeihin. Niiden asiakkailla on alhainen maksukyky. Me tiedämme, että isot pankit eivät enää ole heistä kiinnostuneita. Meidän on tietenkin myös pidettävä varamme, että Baselissa tehdyillä päätöksillä ei aseteta pankkeja entistä huonompaan asemaan suurempien pääomavaatimusten vuoksi. Ratkaisevassa asemassa olisivat tällöin, kuten yhä uudelleen sanomme, pienet ja keskisuuret yritykset, vaikka vaadimmekin toistuvasti, että pieniä ja keskisuuria yrityksiä on tuettava. Sisäisestä ja ulkoisesta luokituksesta puhuttiin juuri. Haluaisin vielä täydentää keskustelua sijoitussalkkujen hajauttamisella. Meidän on varmistettava, että pelkän lainan lisäksi arvioidaan myös riskien suuruus, toisien sanoen että pienissä luotoissa pienille ja keskisuurille yrityksille ja käsiteollisuudelle jää tietty harkintavalta.
Minulle on tärkeää, että teemme edelleen selväksi, että Baselissa käynnissä oleva prosessi on epädemokraattinen menettely ja että Euroopan parlamentti on ainoa demokraattisesti oikeutettu elin, joka ottaa tähän asiaan kantaa Euroopassa. Tässä menettelyssä meidän ei tarvitse miettiä sitä, luovummeko oikeuksistamme vaan, miten yksityiskohtaisia sääntöjä me Euroopassa annamme tulevaisuudessa ja miten luomme vain yhden kehyksen ja välitämme tietyt mukauttamismekanismit muille toimielimille kuten komissiolle mutta myös Baselin pankkivalvontakomitealle.
Kehotan myös Euroopan keskuspankkia ja komissiota kiinnittämään Baselissa selvästi huomiota siihen, että siellä otetaan huomioon eurooppalaiset rakenteet. Meidän Euroopan parlamentissa on myös annettava tänään merkki siitä, että jos laajentuneet rakenteemme ovat uhattuina, emme suostu tähän, ja että yksi oikeuskehys voi aiheuttaa ongelmia myös suurille pankeille. Tarvitsemme riittävästi joustavuutta tällä alalla.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin sanoa, että komissiosta on myönteistä, että Villiersin mietintö ei vaikuta ainoastaan omia varoja koskevan direktiivin arviointiin, vaan myös parhaillaan suoritettavaan vakavaraisuusasetusten muutosten uudelleentarkasteluun. Lisäksi mielestämme tämä mietintö vaikuttaa merkittävällä ja myönteisellä tavalla koko prosessiin.
Suhtautuminen kahteen kuulemisasiakirjaan, jotka ovat Euroopan komission ja Baselin komitean laatimia, on myönteistä, ja haluaisinkin lausua muutaman huomautuksen jälkimmäisestä asiakirjasta. Ymmärrän, ettei Baselin pankkivalvontakomitean voimavaroja voi mitenkään verrata Euroopan parlamentin vastaaviin. Sillä ei ole lainsäädännöllistä toimivaltaa, mutta ei saa myöskään unohtaa joitakin tosiasiassa tärkeitä seikkoja: Baselin komitea kuuluu Pariisin klubiin, ja vaikkei sillä ole lainsäädännöllistä valtaa, sen sääntöjä sovelletaan 130 maassa ja niitä käyttävät monet kansainväliset järjestöt, joiden joukossa on Maailmanpankki, Valuuttarahasto ja tietysti kolmannet maat. Sen takia on tärkeää olla selvillä siitä, mitä Baselissa tapahtuu, vaikka meillä onkin oma lainsäädäntömenettelymme. Meidän on siis oleellista määrittää omat pelisääntömme, jotka antavat meille mahdollisuuden vaikuttaa unionina myös siihen, mitä Baselissa päätetään.
Tämä ensimmäisen huomautuksen jälkeen haluaisin kertoa uskovani, että myös taloudelliset toimijat ovat tyytyväisiä siihen tarkastelutapaan, joka on otettu näihin riskikysymyksiin keskittyviin pääoma-asetuksiin. Komission mielestä se laaja tuki, joka mietinnössä annetaan komission kuulemisasiakirjan edellä mainitulle näkökulmalle, on tietysti myönteinen asia. Mietintö on suureksi osaksi samansuuntainen kuin komission ajatukset ja ne tavoitteet, jotka me yritämme saavuttaa.
Komissio aikoo jatkossakin olla erityisen tarkkaavainen varmistaakseen, että nuo mahdollisesti muita haavoittuvammat alat otetaan huomioon. Mietinnössä painotetaan joitakin oikeutettuja huolenaiheita, jotka liittyvät vahinkoihin, joista esimerkiksi pk-yritykset voivat kärsiä, pankkijärjestelmäämme ja sijoitusyksikköihimme, jotka eivät ole kilpailukykyisiä Euroopan unionissa tai Euroopan unionin ja muiden maailman maiden välisellä tasolla.
Me kaikki tiedämme, että jäsen Lamfalussy on laatinut tästä asiasta erittäin selkeän ja suunnattoman käyttökelpoisen mietinnön, jonka uskomme voivan toimia siten, että lainsäädännöstä tulee entistä tehokkaampi, toimivampi ja voisimme sanoa, että markkinoilla tapahtuviin muutoksiin nähden entistä sopeutumiskykyisempi. Meidän on luotava sellaiset olosuhteet, etteivät uudet direktiivit ole vanhentuneita jo hyväksyttäessä ja että olemassa olevien direktiivien säännökset kyetään pitämään rahoitusmarkkinoiden nopean kehityksen tasalla.
Sopeutumiskyvyn puute ja joustamattomuus haittaavat rahoitusyritystemme kilpailuasemaa. Haluan sanoa, että ensiksi lainsäädäntömme on oltava riittävässä määrin ajan tasalla ja riittävän joustava, jotta se voisi vastata markkinoiden nopeaan kehitykseen. Toiseksi meidän on vältettävä liiallisia kuluja, jotka voivat vahingoittaa rahoituslaitoksia ja näin ollen epäsuorasti myös niiden asiakkaita.
Meidän on tuettava näitä tavoitteita sellaisten varovaisten ja tervejärkisten säännösten avulla, jotka voivat taata markkinoidemme ja laitostemme varmuuden. Lopuksi, ja tämä on avainkysymys, olemme täysin tietoisia siitä, että meidän on kunnioitettava perustamissopimuksessa määrättyä toimielinten välistä tasapainoa.
Nyt on vielä liian varhaista puhua komission muodollisesta kannasta näihin asioihin, mutta voimme ehkä luonnostella joitakin mahdollisen lähestymistavan piirteitä. Tämä lähestymistapa voisi käsittää useita eri tasoja. Ensimmäiselle tasolle kuuluisivat perusperiaatteet, pääasialliset arvot, jotka olisivat koottuina tietyissä säännöksissä, kuten esimerkiksi direktiiveissä. Toinen taso käsittäisi tekniset yksityiskohdat, joissa olisivat helpoimmin muuttuvat osat, mikäli haluamme säilyttää asetusten ja parhaiden käytänteiden välisen mukautuvuuden. Ne voitaisiin sisällyttää direktiivien liitteisiin ja meidän olisikin keksittävä tyydyttävä järjestelmä niiden muuttamiseksi nopeasti. Puhuisimme siis päätöksen toisesta tasosta. Olisi myös kolmas taso, jolle kuuluisi sellaisten menettelytapojen kehittäminen, jotka edistäisivät valvonnan luotettavuutta ja lähentymistä ja vahvistaisivat siinä mielessä jäsenvaltioiden ja komission roolia.
Meidän mielestämme keskeinen kohta tässä prosessissa on toimielinten nykyisen tasapainon säilymisen varmistava menettelytapa. Parlamentin on tulevaisuudessa saatava sopimuksen avulla aikaan säännösmallia koskevat periaatteet, jotka ovat sen päätöksenteon taustalla ja noiden periaatteiden pitää olla, siltä osin kuin parlamentti voi sopia niistä, sisällökkäitä, eikä niissä pidä puhua yleisistä vaan erittäin käytännönläheisistä aiheista. Nämä ovat ensimmäisiä ajatuksia siitä, miten voisimme luoda helposti valvottavan ja tehokkaan lainsäädäntömenettelyn perustamissopimusten nykyisten säännösten puitteissa. Toivon, että parlamentti osallistuu tarmokkaasti keskusteluihin lähikuukausien aikana.
Jos palataan niihin mietintöön sisältyviin ja yksittäisiin tarkistuksiin, jotka aiotaan toteuttaa, haluaisin tehdä kaksi huomautusta: ensinnäkin tarkistukset 8 ja 13: sisäiseen luokitukseen perustuva lähestymistapa on otettava käyttöön tervejärkisesti ja varovaisesti. Monien laitosten kannalta se voi olla ei-toivottu ja epäsovelias, eikä sen käyttö voi tietenkään olla pakollista.
Komissio on puoltanut alusta asti laajamittaiseen standardoituun standardeihin voitaisiin yltää hyvin hallinnoiduissa laitoksissa niiden koosta tai toimialasta riippumatta sisäiseen luokitukseen perustuvan lähestymistavan kehittämistä. Tämä on myönteistä kehitystä, ja haluamme, että sitä sovelletaan mahdollisimman monessa laitoksessa, mutta tunnustamme, että ei ole suotavaa vaatia sisäisen luokitukseen perustuvan lähestymistavan käyttöönottoa kaikissa rahoituslaitoksissa.
Valvonnan uudelleentarkastelujärjestelmää koskevan tarkistuksesta 12 haluan kertoa, että valvojien toimivaltuuksiin kuuluu jo tätä nykyä pyytää yleisen vähimmäisvaatimuksen ylittävää pääomaa tai määrätä siitä. Ehdotus tämän välineen käyttämisestä ainoastaan eräänlaisena viimeisenä oljenkortena vähentäisi valvonnan uudelleentarkastelun vaikutusta tämän alan keskeisimpänä kysymyksenä. Siksi tilanteen täytyy mielestämme jatkua nykyisenkaltaisena.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Oikeusasiamiehen tehtävät
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Almeida Garrettin laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0293/2000) oikeusasiamiehen ohjesäännöstä ja hänen tehtäviensä hoitamista koskevista yleisistä ehdoista 9. maaliskuuta 1994 tehdyn Euroopan parlamentin päätöksen muuttamisesta.

Almeida Garrett
Arvoisa puhemies, olemme täällä tänään mietinnön vuoksi, joka on ensimmäinen niistä kahdesta mietinnöstä, jotka koskevat oikeusasiamiehen ohjesääntöjen ja hänen tehtäviensä hoitamista koskevien yleisten ehtojen muuttamista. Pyydän tässä salissa olevilta anteeksi, että näin iltapäivällä, istuntojakson ollessa jo lopuillaan, mietinnöstä käytävässä keskustelussa minua on innoittanut jonkinasteinen koti-ikävä. Tarkkaan katsoen niin lasten kasvaessa kuin silloinkin, kun jokin toimielin syntyy ja kasvaa toisen sisällä, tulee aika, jolloin sen riippumattomuus synnyttäjästään pitää osoittaa teoilla. On tullut tosiaankin aika osoittaa, että Euroopan oikeusasiamies on jo kasvanut toimielimenä tarpeeksi ja että se on jo osoittanut olevansa riittävän kypsä saadakseen oman talousarvion. Joskin aluksi tuntui sopivalta, että vaikka oikeusasiamiehen valtuudet ja toiminta ovat itsenäisiä, ne rahoitettaisiin Euroopan parlamentin talousarviosta, niin nykyisin siinä ei ole enää mitään mieltä.
Ehdotamme nyt nimenomaan sitä, että tuo erillisyys tunnustetaan neuvoston joulukuussa 1999 hyväksymällä asetuksella, jolla luotiin erityinen pääluokka yhteisöjen yleiseen talousarvioon. Silloin otettiin aimo askel eteenpäin määrittelemällä oikeusasiamies itsenäiseksi toimielimeksi varainhoitoasetuksen soveltamisessa. Tuo askel otettiin pelkästään toteamalla, että tämä toimielin, joka on syntynyt ja kasvanut tarpeesta tuoda yhteisön toimielimet lähemmäksi kansalaisia, tarvitsee lisääntyneen näkyvyytensä myötä myös taloudellisen riippumattomuuden, jotta se olisi vastuussa talousarvioon kohdistuvista suunnitelmistaan ja jotta sen aineelliset ja inhimilliset voimavarat riittäisivät sen kunniakkaiden tehtävien viemiseen onnistuneesti päätökseen.
Siksi meidän on nyt hyväksyttävä ohjesääntö varainhoitoasetukseen, josta ehdotetaan, että parlamentin vuoden 1994 päätöksen jonka nojalla hyväksyttiin, kuten kaikki hyvin tietävät, oikeusasiamiehen ohjesääntö ja hänen tehtäviensä hoitamista koskevat yleiset ehdot kaksi artiklaa, 12 ja 16 artikla, poistetaan. Viimeisimmän yhteisön varainhoitoasetuksen jälkeen nuo säädökset eivät enää ole kuvastaneet todellisuutta. Siksi meidän tehtäväksemme jää vahvistaa, että ne eivät vastaa todellisuutta ja hyväksyä niiden poistaminen. Siirrämme ohjesäännön tekstin laadullisen ja lopullisen tarkistuksen tuohon ajankohtaan, koska meidän pitää lisäksi keskustella piakkoin parlamentissa Euroopan oikeusasiamiehen ohjesäännösten sisältömuutoksista, joista keskustellaan vielä perustuslakivaliokunnassa ja joita koskeva mietintö, jossa käsitellään oikeusasiamiehen tutkintavaltuuksien laajentamista, annettiin myös minun laadittavakseni,.
Arvoisa puhemies, sallikaa minun ennen puheenvuoroni päättämistä käyttää tilaisuutta hyväkseni tervehtiäkseni oikeusasiamies Jakob Södermania ja onnitellakseni häntä hänen työssään huonon hallinnon torjumiseksi ja siten myös yhteisön toimielinten tuomiseksi lähelle kansalaisia.

Perry
Arvoisa puhemies, toivon, että esittelijä ei pahastu, jos sanon, että nyt melko myöhään torstai-iltana käsittelyyn ottamamme mietintö on suhteellisen huomaamaton, ja silti se koskee erästä demokratian ydinkysymystä Euroopan unionissa: miten turvaamme Euroopan kansalaisten oikeudet? On aivan selvää, että oikeusasiamiehellä on täysin ratkaiseva osa tässä tehtävässä.
Oikeusasiamiehellä on selkeä tehtävä ja asema Euroopan unionin rakenteessa, mutta kyseessä on riippumattomuutta edellyttävä tehtävä. Kuten kaikki tiedämme, riippumattomaksi ei voi tulla ilman taloudellista riippumattomuutta. Meillä on englannin kielessä sanonta "he who pays the piper calls the tune" (sen lauluja laulat, jonka leipää syöt). Toiminnan tai järjestöjen rahoittajilla on yleensä päätösvaltaa kyseisessä toiminnassa tai järjestöissä. Siksi oikeusasiamiehellä on oltava taloudellisesti riippumaton ja mahdollisimman itsenäinen asema, jotta meitä parlamentin jäseniä ei voida syyttää laulujen valitsemisesta.
Suuren yleisön on pystyttävä luottamaan ehdottomasti siihen, että oikeusasiamies toteuttaa tutkimuksensa täysin puolueettomasti. Minä tietysti luotan kaikkien parlamentin jäsenten tavoin siihen, että oikeusasiamies Jacob Söderman hoitaa tehtävänsä täysin riippumattomasti, mutta se on myös osoitettava julkisesti. Tämän vuoksi tarvitaan taloudellista riippumattomuutta. Lienee myös syytä ilmoittaa Euroopan kansalaisille, että oikeusasiamiehen virka ei itse oikeusasiamies maksaa noin 3,9 miljoonaa euroa vuodessa eli alle yhden sentin henkeä kohden Euroopan unionissa. Englantilaisille kuulijoilleni se on puoli pennyä vuodessa, ja se menee hyvään käyttöön.
Vetoomusvaliokunnan puheenjohtajan Gemellin aloitteen ansiosta on käynnistetty aiheelliset lainsäädäntötoimet oikeusasiamiehen ohjesäännöstä ja hänen tehtäviensä hoitamisesta 9. maaliskuuta 1994 tehdyn Euroopan parlamentin päätöksen muuttamiseksi. Niiden myötä vetoomusvaliokunta esitti González Álvarezin mietinnössä, että oikeusasiamiehen ohjesäännön muuttamista koskevaa menettelyä olisi sovellettava sopusoinnussa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 195 artiklan kanssa. Älkäämme unohtako missään vaiheessa, että oikeusasiamiehen tehtävät on vahvistettu EU:n perussopimuksissa.
PPE-DE-ryhmä kannattaa perussopimusasioiden valiokunnan näkemystä, jonka mukaan oikeusasiamiehen valtuuksia ja etenkin vuoden 1994 päätöksen 3 kohdassa määrättyjä oikeusasiamiehen tutkimusvaltuuksia olisi laajennettava mitä pikimmin.
Oikeusasiamiehen tähän asti toteuttamien toimien laadukkuus osoittaa, että oikeusasiamiehestä on muodostumassa Euroopan kansalaisille täysivoimainen ja välttämätön väline valitusten tekemiseksi Euroopan toimielinten huonosta hallintotavasta. Me oman ryhmäni jäsenet arvostamme oikeusasiamiehen antamaa tukea vetoomusvaliokunnalle, joka on oikeusasiamiehen ja parlamentin suhteista vastaava valiokunta. Tältä osin PPE-DE-ryhmä kannustaa oikeusasiamiestä jatkamaan työtään ja antamaan erityiskertomuksia, joita olemme aina valmiita käsittelemään myönteisessä yhteistyöhengessä oikeusasiamiehen kanssa. Toivon, että parlamentti ryhtyy hyvin pian harkitsemaan oikeusasiamiehen tutkimusvaltuuksien laajentamista. Jos näin tapahtuu, vetoomusvaliokunta odottaa, että perussopimusasioiden valiokunta kuulee sitä asiasta täysimääräisesti ja yksityiskohtaisesti.
Kuten jo totesin, olemme suhteista oikeusasiamieheen vastaava valiokunta ja työskentelemme läheisessä yhteydessä häneen. Tätä taustaa vasten PPE-DE-ryhmä kannattaa mietintöä ja toivoo, että se antaa yhdessä oikeusasiamiehen erityiskertomusta palvelukseenottomenettelyistä koskevan Böschin mietinnön kanssa osoituksen siitä, että Euroopan parlamentti pyrkii jatkuvasti lisäämään avoimuutta ja vastuuta. Emme tarvitse lisää työtä emmekä halua nähdä esimerkkejä huonosta hallintotavasta, mutta meidän on muistutettava Euroopan kansalaisille, että oikeusasiamiehen virka on olemassa siksi, että kansalaiset saisivat apua, jos he kohtaavat huonosta hallintotavasta johtuvia ongelmia.
Monet ihmiset arvostelevat meitä epäoikeudenmukaisesti demokratiavajeesta. Oikeusasiamiehen virka auttaa todella korjaamaan tätä demokratiavajetta.

Sacrédeus
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on myönteistä kyllä pohjoismaisen virkamiesperinteen mukaisesti koko ajan korostanut, että oikeusasiamiehen asemaa pitäisi sekä parantaa että vahvistaa. Euroopan oikeusasiamiehen pitää olla täysin riippumaton velvollisuuksiensa täyttämisessä, ja silloin, kun hän - juuri nyt oikeusasiamiehenä on Jacob Söderman, mies ja hyvä suomenruotsalainen edustaja - puolustaa kansalaisten oikeuksia huonon hallinnon tapauksessa. Vain täten oikeusasiamies, jopa EU:n tasolla, palvelee tärkeitä ja syvempiä päämääriään.
Me ruotsalaiset kristillisdemokraatit pidämme sen vuoksi erittäin myönteisinä niitä askelia, joita nyt ollaan ottamassa oikeusasiamiehen itsenäisyyden parantamiseksi sellaisissakin perusasioissa kuin talousarviossa. Se on tärkeä uskottavuuskysymys oikeusasiamiehen itsenäisyyden ja riippumattomuuden kannalta. Me Euroopan parlamentin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa olemmekin johdonmukaisesti asettuneet tukemaan täysin tätä myönteistä toimea. Haluan kiittää esittelijä Almeida Garrettia hänen panoksestaan tässä tärkeässä asiassa.
Sallikaa minun lopuksi ottaa esiin toinen ajankohtainen kysymys, joka liittyy oikeusasiamiehen toimen kehittämiseen. Kyse on rajoittamattomasta oikeudesta saada tutustua asiakirjoihin, mitä vain harvoin hyödynnetään. Tämä on sen edellytys, että oikeusasiamiesinstituutio on todella uskottava kansalaisten keskuudessa. Oikeusasiamies on tietenkin sidoksissa salassapitomääräyksiin, mutta kansalaisten on hyvä tietää, että oikeusasiamiehellä on virkansa haltijana oikeus tutustua asiakirjoihin, joihin kansalaisilla itsellään ei ole oikeutta tutustua.
Tärkeää on myös ymmärtää se, että oikeusasiamiehen oikeudella tutustua asiakirjoihin ei ole mitään tekemistä nykyisen avoimuusasetuksen kanssa, mikä on yleinen väärinkäsitys. Euroopan parlamentti, sen perustuslakivaliokunta ja toivoaksemme myös komissio ja neuvosto haluavat, että oikeusasiamiehen virkaa, sen riippumattomuutta ja siten myös kansalaisten luottamusta virkaa kohtaan kehitetään ja vahvistetaan.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, komissio voi puhua tästä aiheesta lyhyesti. Mietinnön ainoana tavoitteena on sovittaa yhteen Euroopan oikeusasiamiehen ohjesääntö ja eräs varainhoitoasetuksen muutos, ja tämän muutoksen tarkoituksena on sisällyttää yhteisöjen yleiseen talousarvioon erillinen oikeusasiamiestä koskeva luku.
Komissio on jo aiemmin ilmaissut olevansa samaa mieltä tästä aiheesta syistä, jotka liittyvät niin talousarviota koskeviin teknisiin näkökohtiin kuin oikeusasiamiehen puolueettomuuteenkin. Me tuemme siis täysimääräisesti jäsen Almeida Garrettin ehdottamia muutoksia, jotka kohdistuvat oikeusasiamiehen ohjesääntöön.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomus komission palvelukseenottomenettelyistä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Böschin laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A5-0280/2000) Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomuksesta Euroopan parlamentille: omasta aloitteesta suoritettu tutkimus komission palvelukseenottomenettelyihin liittyvästä salailusta (C5-0082/2000 2000/2048(COS)).

Bösch
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, uskon, että tämä mietintö, josta me tänä iltana keskustelemme, sopii erittäin hyvin tämänpäiväiseen esityslistaan, sillä hyväksyimme jo aiemmin tänään iltapäivällä tärkeän mietinnön oikeudesta saada tietoja asiakirjoista, ja uskon, että tällä aiheella, josta me keskustelemme tänään ja josta me päätämme huomenna, on hyvin paljon tekemistä sen kanssa.
Oikeusasiamies, josta juuri puhuimme, on saanut lukuisia kanteluita, jotka koskevat palvelukseenottomenettelyihin liittyvää avoimuuden puutteetta, ja siihen on suhtauduttava hyvin kriittisesti, sillä olemme täysin samaa mieltä oikeusasiamiehen kanssa siitä, että palvelukseenottomenettely on hyvin usein nuorten unionin kansalaisten ensimmäinen kontakti yhteisön toimielimiin. Siksi on tärkeää, että nämä asiat hoidetaan mahdollisimman avoimesti, mahdollisimman ymmärrettävästi ja mahdollisimman selvästi.
Tarkasteltavana olevan mietinnön lähtökohtana oli oikeusasiamiehen komissiolle myöhemmin antama suositus, jonka mukaan komission on järjestämissään kilpailuissa pyynnöstä annettava kokeisiin osallistuville hakijoille oikeus tutustua omiin korjattuihin koepapereihinsa. Vanha komissio kieltäytyi kuitenkin noudattamasta tätä suositusta lukuisista pyynnöistä huolimatta. Tästä syystä oikeusasiamies laati erityiskertomuksen, jossa hän korosti vielä kerran tätä asiaa. Prodin komissio on tällä välin ilmoittanut suostuvansa toteuttamaan sille osoitetun neljännen suosituksen ja antamaan hakijoille mahdollisuuden tutustua omiin korjattuihin koepapereihinsa komission järjestämissä kilpailuissa.
Valiokuntamme, vetoomusvaliokunta, on tarkastellut tätä asiaa, ja se hyväksyi edessämme olevan mietinnön. Kun vetoomusvaliokunta hyväksyi tämän mietinnön, se teki samalla periaatepäätöksen oikeusasiamiehen suosituksen hyväksymisestä, ja haluaisimme kiittää sydämellisesti myös komissiota sen myönteisestä reaktiosta oikeusasiamiehen aloitteeseen ja onnitella sitä sen vuoksi.
Lisäksi on toivottu, että kaikki muutkin eurooppalaiset toimielimet ja laitokset noudattavat komission antamaa esimerkkiä ja sallivat hakijoiden tutustua omiin korjattuihin koepapereihinsa. Uskomme, että jos hakijat saavat avoimesti ja julkisesti tietoa eurooppalaisten toimielinten palveluksenottomenettelyistä, se olisi tärkeä edistysaskel jo paljon mainostetun Euroopan komission uudistamisessa, ja että voimme siten tuoda Brysselin ja Euroopan hieman lähemmäs kansalaisia ja tehdä niistä ymmärrettävämpiä.
Vielä muutama sana tarkistuksista, joita käsitellään huomenna. Niissä noudatetaan pitkälti oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan antamaa suositusta, ja tältä pohjalta niissä on muotoiltu jossain määrin se, mitä me oikeastaan odotamme komissiolta tässä yhteydessä. Tarkoitan ennen kaikkea sitä, että on tärkeää asettaa komissiolle järkevä määräaika sen ilmoittamien uudistusten täytäntöönpanolle - se on myös osa näitä tarkistuksia - ja toivon, että parlamentti myös kannattaa sitä - tämä on minun kantani esittelijänä.

MacCormick
. (EN) Arvoisa puhemies, myös minä, joka puhun sekä oikeudellisten asioiden valiokunnan jäsenenä että oman ryhmäni puolesta, suhtaudun hyvin myönteisesti tähän asiaan. Puhun tänään yhteispuheenjohtajamme Hautalan puolesta, joka oli estynyt olemasta täällä läsnä tänä iltana. Haluan kiinnittää huomiota erityisesti hänen kantaansa tämäniltaisessa puheenvuorossani.
Suhtaudumme hyvin myönteisesti oikeusasiamiehen erityiskertomukseen. Suhtaudumme erityisen myönteisesti niihin uudistuksiin ja muutoksiin, jotka mielestämme pitäisi toteuttaa ja jotka toteutetaankin tämän kertomuksen seurauksena, jos komissio siihen suostuu. Onhan oikeus tutustua asiakirjoihin kansalaisen perusoikeus, eivätkä mitkään asiakirjat ole hakijalle sen tärkeämpiä kuin koepaperit. Oikeusasiamiehen erityiskertomuksen ydinajatuksena on, että yhteisön palvelukseen hakevilla on oikeus pyynnöstä saada tutustua koepapereihinsa.
Haluamme myös puuttua erityisesti vähemmistökieliin. On hyvin vaikea arvioida henkilöitä eri kielellä. Olen itse joutunut silloin tällöin tekemään niin, kun olen tutustunut syntyperäisenä englannin kielen tai ainakin eräänlaisen englannin kielen puhujana italian- tai saksankielisiin koepapereihin. Tämä vaikeus on voitettavissa käännöksillä, mutta silloin meidän on oltava varmoja siitä, että käännöksen taso on korkea ja että hakija voi tarkastaa, että korjattu paperi vastaa alkuperäistekstiä. Jos eroavuuksia esiintyy, hakijalle on annettava mahdollisuus tuoda se esiin.
Olemme iloisia siitä, että komissio aikoo tehdä näin. Komission lisäksi muidenkin yhteisön toimielinten ja elinten olisi noudatettava oikeusasiamiehen suosituksia, myös niissä palvelukseenottomenettelyissä, jotka on jo käynnistetty.
On valitettavaa, että komissio suostui noudattamaan oikeusasiamiehen suositusta vasta kesäkuun 2000 jälkeen käynnistetyissä kilpailuissa. Olemme sitä mieltä, että yhteisön toimielinten pitäisi toteuttaa palvelukseenottokilpailunsa ja kaikki palvelukseenottomenettelyt mahdollisimman suurta avoimuutta ja julkisuutta noudattaen välttääkseen epäilyjä puolueellisuudesta, epäoikeudenmukaisuudesta ja hallinnollisista epäkohdista.
Meidän on myös varmistettava, että menettelyillä edistetään naisten palkkaamista erityisesti sellaisiin tehtäviin, korkeimman tason tehtävät mukaan luettuina, joissa heillä on aliedustus. Haluaisimme kiinnittää huomiota myös yhteisöjen ja unionin toimielimissä ja muissa elimissä sekä virastoissa avoinna oleviin väliaikaisten ja ylimääräisten toimihenkilöiden virkoihin. Ne olisi julkaistava Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, muissa lehdissä sekä Internetissä todellisen kilpailuhengen varmistamiseksi. Kun kyseessä ovat korkean tason virkamiehet, on varmistettava, että ansiot otetaan huomioon ja että kaikki avoimet virat, korkeimman tason virat mukaan luettuina, julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja Internetissä.
Lisäksi komission jäsenten kabineteissa työskenteleviltä henkilöiltä on vaadittava avoimen kilpailun läpäiseminen, ennen kuin heidät voidaan palkata johonkin muuhun toimielimessä avoinna olevaan virkaan. Huomauttaisimme esimerkiksi, että puheenjohtaja Prodin kabinetin päällikkö siirrettiin toiseen virkaan komission hierarkiassa. Toivomme hänen ymmärtävän, että hänen on luovuttava virastaan nykyisen komission toimikauden päättyessä, koska häntä ei ole hyväksytty mistään komission kilpailusta.
Unionissa puhutaan yleisesti, että virkoihin on vaikea päästä ilman hyviä suhteita. Meidän on tehtävä kaikkemme osoittaaksemme, että tämä huhu ei ole vain perätön, vaan että se myös uskotaan perättömäksi.

Fourtou
Arvoisa puhemies, esittelijä Bösch on laatinut erinomaisen mietinnön, ja häntä on kiitettävä siitä, kuten on kiitettävä sitä paitsi myös oikeudellisten asioiden valiokunnan jäsen Hautalaa. Tässä asiassa on sitä paitsi onniteltava kaikkia osapuolia. Euroopan oikeusasiamiestä hänen tekemästään aloitteesta, hänen pyrkimyksestään avoimuuteen ja hänen äärimmäisestä keskittymisestään kansalaisten ja unionin hallinnon välisiin suhteisiin. Onnittelen myös Euroopan komissiota, joka teki pienen epäröinnin jälkeen täysipainoisesti yhteistyötä oikeusasiamiehen kanssa ja täytti tämän esittämät pyynnöt ja muun muassa suosituksen, jota tässä mietinnössä käsitellään.
Meistä vaikutti perustellulta, että ehdokas voi tutustua korjattuun koepaperiinsa, koska tietojen saanti asiakirjoista on perusoikeus, joka sitä paitsi on tunnustettu juuri tällä viikolla hyväksymässämme perusoikeuskirjassa. Meistä on samoin täysin perusteltua, että ehdokas voi viedä koetilaisuuden jälkeen mukanaan tämän kokeen aiheena olleen kysymyslomakkeen. On selvää, että rekrytointitoimien on oltava avoimia kaikenlaisten väärinkäytösten välttämiseksi.
Tietynlainen joustavuus vaikuttaa meistä kuitenkin välttämättömältä. Emme saa omasta puolestamme jähmettää järjestelmiä, joita voidaan soveltaa niinkin erilaisiin toimielimiin kuin komissio tai yhteisön tuomioistuin. Mielestäni tiettyjä prosesseja ei pidä myöskään tehdä raskaammiksi sellaisilla kalliilla järjestelmillä, jotka ovat kiistan riskien todellisuuteen nähden epäsuhtaisia. Viittaan tässä tarkistukseen, joka koskee esimerkiksi suullisen kokeen kulkuun liittyvän kiistattoman todisteen vaatimusta.
Ryhmämme oli erittäin tyytyväinen vetoomusvaliokunnassa toimitettuun äänestykseen. Esittelijä ehdotti täysistunnossa uusia tarkistuksia. Olemme tutkineet ne, ja voimme hyväksyä niistä kolme, jotka ovat valiokunnan äänestystuloksen mukaisia. Muut näyttävät meistä olevan vaikeasti toteutettavissa, tai ne ovat jopa hieman epäasiallisia.
Sanon puheenvuoroni lopuksi, että olemme iloisia siitä, että Euroopan komissio myöntyi oikeusasiamiehen antamiin suosituksiin. Tämä oikeusasiamiehen ja komission välinen vuoropuhelu on todiste komission pyrkimyksestä toimia avoimuuden ja hyvän hallintotavan mukaisesti. Tämä pyrkimys edistää unionin toimielinten ja kansalaisten lähentymistä. Se on tietysti myös ilmiselvä osoitus oikeusasiamiehen hyödyllisyydestä ja hänen tehokkuudestaan.

Iivari
Arvoisa puhemies, Euroopan oikeusasiamiehen tehtävä perustettiin Maastrichtin sopimuksessa samalla kun otettiin käyttöön käsite unionin kansalaisuus. Oikeusasiamies on kansalaisten etujen ajaja hallintoon päin. Oikeusasiamies Jacob Söderman työskentelee toimenkuvansa mukaisesti kansalaisten puolesta ja hyvän hallinnon juurruttamiseksi unioniin. Tiedämme kaikki, että siinä on vielä paljon tehtävää. Hyvän, avoimen ja tehokkaan hallintotavan omaksuminen on kuitenkin ensiarvoisen tärkeää, jotta Euroopan unioni saavuttaisi nykyistä paremmin kansalaisten tuen ja luottamuksen.
Tällä kertaa käsittelyssä on oikeusasiamiehen kertomus komission palvelukseenottomenettelyyn liittyvästä salailusta. Kertomukseen liittyy suosituksia, joita komissio on jo ryhtynytkin toteuttamaan. Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnan esittelijä Herbert Bösch toteaa mietintönsä perusteluissa, että oikeusasiamiehen suosituksiin johtaneet periaatteet osoittautuivat samoiksi kuin Euroopan parlamentin noudattamat periaatteet eli korrektius, avoimuus ja halu herättää luottamusta. Näin pitää ollakin. Parlamentti on suoraan kansan valitsema elin. Sen tehtävänä on lainsäädännön lisäksi valvoa kansalaisten puolesta unionin virkakoneiston toimintaa. Parlamentin ja oikeusasiamiehen tulee olla siis samalla asialla.
Vetoomusvaliokunnan mietinnössä todetaan, että valiokunta hyväksyy käsiteltävänä olevan erityiskertomuksen ja erityisesti kohdan, jossa halutaan parantaa kansalaisten kilpailumenettelyissä toimielimistä saamaa vaikutelmaa. Keskeisin oikeusasiamies Södermanin ehdotuksista koskee hakijoiden oikeutta jälkikäteen tutustua korjattuihin koepapereihinsa. Valiokunta toteaa, että komissio on ilmoittanut oikeusasiamiehelle toteuttavansa tätä koskevan suosituksen vuoden 2000 heinäkuun alusta lähtien. Mietinnössä kehotetaan lisäksi kaikkia Euroopan yhteisön toimielimiä ja elimiä sallimaan hakijoiden tutustua korjattuihin koepapereihinsa tulevissa palvelukseenottokilpailuissa, jos he sitä pyytävät.
Kollega Bösch esitteli jo täällä lyhyesti mietintöön tehtyjä tarkistuksia. Toivon niille täysistunnon tukea.

Wyn
Arvoisa puhemies, jotta Euroopan unionilla voisi olla tulevaisuutta, se tarvitsee kansalaistensa kannatuksen, ja se voidaan saavuttaa vain, jos ihmiset luottavat unioniin ja sen toimielimiin. Nykyisessä tilanteessa toimielimiä pidetään liian usein etäisinä ja byrokraattisina millä on ollut kielteisiä vaikutuksia parlamenttiin, kuten esimerkiksi viimeisten vaalien alhainen äänestysaktiivisuus osoitti.
Osallistuminen Euroopan unionin viroista järjestettäviin kilpailuihin on monille henkilöille heidän ensimmäinen läheinen kokemuksensa Euroopan toimielimistä. Kaikkiin kilpailujen oikeudenmukaisuutta koskeviin epäilyihin on näin ollen suhtauduttava vakavasti. Tiedotusvälineissä esitetyt epäilykset siitä, että näissä kilpailuissa on esiintynyt sääntöjenvastaisuuksia ja suosimista, ovat aiheuttaneet melkoista vahinkoa suuren yleisön mielikuvalle toimielimistä. Hyvän henkilöstön ja virkamiesten hankkiminen on tietysti jo sinänsä oleellinen asia toimielinten moitteettoman toiminnan kannalta, ja se voidaan varmistaa vain siten, että palvelukseenottomenettely on puolueeton ja mahdollisimman objektiivinen. Tässä yhteydessä keskeinen asia on menettelyn avoimuus, jonka ohella on otettava asianmukaisesti huomioon valintalautakuntien riippumattomuus,. Sallimalla hakijoille oikeuden tutustua korjattuihin koepapereihin pystytään helposti lisäämään Euroopan unionin virkamiesten palvelukseenottomenettelyn avoimuutta ja luotettavuutta.
Oikeusasiamiehen aloitteeseen ja suosituksiin - samoin kuin komission päätökseen noudattaa niitä - voidaan näin ollen suhtautua hyvin myönteisesti. Kaikkien muiden toimielinten ja elinten olisi seurattava tätä esimerkkiä, kuten vetoomusvaliokunta on suositellut. EU:n tapaisen monikansallisen yhteisön rakentamisen ja hallinnon kannalta on elintärkeää, ettei esiinny minkäänlaisia epäilyjä hallinnollisiin virkoihin hakeneiden syrjimisestä kansallisella tai muulla perusteella. Kiitän näin ollen oikeusasiamiestä hänen erityiskertomuksestaan, jota kannatan täysin. Kiitän myös komissiota siitä, että se on suostunut noudattamaan oikeusasiamiehen suositusta, jonka mukaan hakijoille on annettava oikeus tutustua korjattuihin koepapereihinsa tulevissa kilpailuissa. Pyydän kaikkia muita toimielimiä noudattamaan tätä esimerkkiä.

Turco
Arvoisa puhemies, Boninon listan jäsenet tukevat voimakkaasti Böschin mietintöä, ja koska minulla ei ole niitä ideologisia ennakkoluuloja, jotka usein ovat ominaisia joidenkin sosialistiryhmän osien suhtautumiselle meihin, haluaisin kiittää tätä ryhmää sen esittämistä tarkistuksista.
Nämä tarkistukset ovat erittäin selkeitä, tiiviitä ja käytännöllisiä, ja ne edustavat todellista uudistusta eli ainoata uudistuksen nimen ansaitsevaa uudistusta, joka Euroopan toimielinten tulisi hyväksyä palvelukseenottomenettelyssä. Euroopan oikeusasiamiehen jaloista sanoista ja jaloista periaatteista huolimatta asiat eivät käytännössä kuitenkaan aina ole näin lyhyitä ja selkeitä. Sen jälkeen kun esitin komissiolle kaksi kysymystä viimeisimmän sisäisen kilpailun täytäntöönpanosta ja järjestelyistä, sain täsmällisiä ja yksityiskohtaisia vastauksia. Näistä vastauksista kävi selkeästi ilmi henkilöstöasioista vastaavan pääjohtajan huono hallinto, ellei suorastaan vallan väärinkäyttö, ja toisessa vastauksessa kysymykseeni tämän vastuun todettiin kuuluvan komission jäsen Kinnockille. Toimitin Euroopan oikeusasiamiehelle asiaa koskevan valituksen. Vastauksessaan oikeusasiamies päätti olla käynnistämättä tutkimuksia, koska kilpailu oli jo edennyt pitkälle.
Ikävä kyllä minulla ei ollut eikä ole paranormaaleja kykyjä, joiden avulla voisin tietää asioita, ennen kuin ne tapahtuvat. Eikä tässä vielä kaikki: Euroopan oikeusasiamiehen ohjesääntöä ja tehtävien hoitamisen yleisiä sääntöjä koskevan Euroopan parlamentin päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa todetaan, että valitus tulee esittää kahden vuoden kuluessa päivämäärästä, jolloin sen perusteena olevat seikat ovat tulleet valituksen esittäjän tietoon.
Oman tehtäväni ja poliittisen vastuuni pohjalta tulkitsen, tämä oikeusasiamiehen päätös merkitsee komission viranhoidon puolustamista, mutta se ei ole se mandaatti, jonka oikeusasiamies Söderman on saanut tältä parlamentilta.

Deva
Arvoisa puhemies, ennen kuin aloitan, suosittelisin myös, että mustat seinät maalattaisiin valkoisiksi tai jollakin muulla värillä johtojen uusimisen yhteydessä. Saanen aluksi onnitella jäsen Böschiä erinomaisesta mietinnöstä ja Euroopan oikeusasiamiestä hänen tekemästään työstä. Tiedän, että parlamentissa pohdittiin aikanaan, vaikka se tapahtui ennen omaa jäsenyyttäni, oliko oikeusasiamies lainkaan tarpeellinen, koska saattaisimme antaa kuvan siitä, että meillä on eturistiriitoja. Historia on kuitenkin osoittanut, että näin ei ole käynyt ja että oikeusasiamies työskentelee hyvin ahkerasti vaalipiiriemme asukkaiden etujen turvaamiseksi ja että hän toimii virallisena väylänä valitusten esittämiselle ja epäselvyyksien selvittämiselle.
Minulla on ollut etuoikeus toimia Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen oikeusasiamiehen erikoisvaliokunnassa, ja se oli hyvin vaikutusvaltainen valiokunta. Saatoimme kutsua kenet tahansa maamme asukkaan oikeusasiamiesvaliokunnan eteen, ja tämän erikoisvaliokunnan menettely, josta puhun parin minuutin kuluttua, on asia, josta voimme ottaa oppia. Euroopan unionin kansalaisten olisi saatava myönteinen kuva yhteisön toimielimistä ollessaan tekemisissä niiden kanssa. Kysymys kuuluu: onko tähän päästy? Pelkäänpä, että vastaus on lyhykäisyydessään "ei". Parannusta tapahtuu kuitenkin selvästi, kuten tämä mietintö osoittaa.
Onnittelen komissiota siitä, että se on hyväksynyt oikeusasiamiehen erityiskertomuksessa esitetyt neljä suositusta. Unionin kansalaisten oikeus tutustua virallisiin asiakirjoihin on vastuullisen ja täydellisesti toimivan demokratian tuntomerkki. Se, että yhteisön toimielinten työpaikkoja hakevien pitäisi saada nähdä korjatut koepaperinsa, osoittaa, että toimielimet luottavat omaan tapaansa hoitaa haku- ja valintamenettelynsä. Valintamenettelyjen toteuttaminen avoimesti ja ilman luottamuksellisuutta tai salailua on osoitus luottamukseen perustuvasta demokratiasta.
Meillä oli alahuoneen erikoisvaliokunnissa valtuudet ottaa käyttöön ministeritason lisäksi kaikilla toimeenpanotasoilla toteutettava valvontajärjestelmä, jota toteutettiin samaan tapaan kuin valvomme aika ajoin komissiota - eli siten, että komission jäsenet saapuvat tänne vastaamaan kysymyksiin - mutta alahuoneessa järjestettiin kaksi tuntia kestävä istunto, jossa oli läsnä kyseinen ministeri sekä virkamiehiä, ja valitut jäsenet saattoivat esittää kysymyksiä, valmistautua tiedustelemaan yksityiskohtia ja saada seikkaperäisiä vastauksia. Tästä alkaa hallinnollisen prosessin avoimuuden ja julkisuuden lisääminen. Puhumme päätöslauselmassamme avoimesta hallinnosta ja meidän olisi ryhdyttävä toteuttamaan sitä Euroopan parlamentissa.

Koukiadis
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella sekä esittelijää että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausunnon valmistelijaa. Ensiksi onnittelut kuitenkin ansaitsee oikeusasiamies Söderman, joka toimiessaan erinomaisena Euroopan kansalaisten kanteiden vastaanottajana, jotka koskevat huonoa hallintoa komission päätöksentekomenettelyssä, on laatinut omasta aloitteestaan erityiskertomuksen ongelman ratkaisemiseksi. On hienoa, että komissio hyväksyi monet oikeusasiamiehen suosituksista. Olen kuitenkin sitä mieltä, että jäljelle jää vielä aukko, koska komissio kieltäytyy laatimasta järjestelmää, jolla on integroidut periaatteet ja selkeät suuntaviivat palvelukseenottokilpailujen täydelle objektiivisuudelle.
Kuitenkin vain tällä tavoin voidaan rajoittaa omavaltaisuutta ja siitä seuraavia protesteja - oikeutettuja tai ei, sitä me emme tiedä - kilpailuista, joiden tulokset on määrätty etukäteen. Olivatpa tekniset ongelmat miten vaikeita tahansa, ne eivät saa olla poliittisen avoimuuden tavoitteen esteenä. Jos asiat olisivat näin, ei olisi syytä puhua mitään avoimuudesta. Komission puheenjohtaja on itse toistuvasti luvannut meille, että eurooppalaisten kysymysten käsittelyssä avoimuus on ehdoton prioriteetti. En siis usko, että hän ei tiennyt näin sanoessaan vaikeuksista tämän tavoitteen toteuttamisessa.
Lopuksi haluaisin sanoa, että komission velvollisuus on mukautua Euroopan oikeusasiamiehen suosituksiin, mutta sillä on myös velvollisuus laatia täysin objektiivisten kokeiden järjestelmä. Pääsyitä on kaksi: ensiksi, koska siihen velvoittaa oikeudellisesti perustamissopimuksen 255 artikla, jota uudistettiin Amsterdamin sopimuksessa ottamalla siihen mukaan avoimuusperiaate. Tästä syystä kehotamme neuvostoa yhteistyöhön komission kanssa asetuksen antamiseksi tästä asiasta. Toiseksi, koska puhtaasti poliittisesta näkökulmasta se on Euroopan unionin oman uskottavuuden vahvistamisen perusedellytys. Toisin kuin valtiot, joiden menneisyys ulottuu kauas, Euroopan unionin historia on lyhyt. Tästäkin syystä pitäisi luoda odotuksia jostain uudesta. Uusi asia tässä tapauksessa on se, että Euroopan unionin pitää noudattaa parhaita käytäntöjä ja välttää kaikkea, joka kokemustemme mukaan koskee sen uskottavuutta jäsenvaltioissa.
Euroopan unionilla on jäsenvaltioita suurempi tarve osoittaa, että se on uskottava, koska toisin kuin valtiot, joilla on myös muita siteitä kansalaisiin, esimerkiksi yhteisen alkuperän siteet, Euroopan unionin yhdyssiteen muodostavat ainoastaan toiveet Euroopan kansalaisten arvostuksesta.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin kiittää jäsen Böschiä mietinnöstä, johon komissio suhtautuu myönteisesti. Jotkin siinä esitetyistä pyynnöistä on jo toteutettu. Esimerkiksi jo nyt sallitaan, että hakijat saavat koekysymykset itselleen, että yleiset arviointiperusteet ilmoitetaan pyynnöstä hakijoille, että hyväksyttyjen nimet julkaistaan virallisessa lehdessä, tai että kilpailulautakunnan kokoonpano julkaistaan virallisessa lehdessä, mikäli kyse on avoimesta kilpailusta, ja komission web-sivuilla, mikäli kyse on sisäisestä tai rajoitetusta kilpailusta.
Komissio pyrkii olemaan mahdollisimman puolueeton, ja haluaisinkin selvittää tarkemmin kahta asiaa, jotka ovat käyneet keskustelusta ilmi. Ensiksikin komission kokeissa korjaukset tehdään aina nimettöminä. Hakijoita ei tunneta eikä tunnisteta nimen perusteella, vaan salaisen tunnuksen avulla. Toiseksi kokeet tehdään ja korjataan jäsenvaltioiden kielillä, eikä niitä käännetä kielestä toiseen ennen korjaamista. Pyritään siis mahdollisimman suureen varmuuteen ja takuuseen siitä, että kokeet suoritetaan kaikkien mielestä tasapuolisimmalla ja hyväksyttävimmällä tavalla.
Siinä keskustelussa, jota jäsen Böschin mietinnöstä on tänään käyty, eniten kiinnostusta herättänyt kohta on varmasti se, millä tavoin hakijat saavat tutustua jo korjattuihin kokeisiin. Puheenjohtaja Prodi puhui jo aikoinaan tästä asiasta. Tällä hetkellä voin vahvistaa sen, mitä sanotaan komission uudistusta koskevassa valkoisessa kirjassa, tarkemmin sanoen siinä olevassa avoimuuden parantamista koskevassa toimessa 29, jossa sanotaan: "Lisäksi komissio aikoo Euroopan oikeusasiamiehen suosituksen mukaisesti antaa kaikkien heinäkuun 2002 jälkeen käynnistettäviin kilpailuihin osallistuvien hakijoiden tutustua korjattuihin valintakokeisiinsa."
Teistä joidenkin huolenaiheena on se, miksi ajankohtana on heinäkuu 2002. Kyse on nimenomaan tuosta samasta avoimuutta ja menettelytapojen tuntemusta koskevasta huolenaiheesta, jonka moni teistä on tuonut julki. Jopa sellainen aihe kuin kokeiden uusiminen edellyttää joitakin hallinnollisia etukäteistoimia: millä tavoin kokeiden uusiminen suoritetaan, kuka on pätevä siihen, miten ja kenelle tämänkaltaiset menettelykysymykset pitää esittää.
Komissio sitoutuu tähän kysymykseen täysin ja toivomme, että heti kun nämä toimet on käynnistetty, niitä aletaan soveltaa yleisesti.
Lopuksi: komissio voi tietysti sitoutua ainoastaan omasta puolestaan. Muista toimielimistä itsestään riippuu, hyväksyvätkö ne tässä mietinnössä tai oikeusasiamiehelle esitetyissä pyynnöissä mainitut menettelyt.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen. Se oli hyvin tyydyttävä päätös hyvin tyydyttävälle keskustelulle.

Turco
Arvoisa puhemies, haluan esittää kysymyksen - on selvää, että komission jäsen Solbes ei ole vastuussa tästä - mutta kiinnitän huomiota julkilausumaan, jonka mukaan tutkimuksen tulokset olisivat saatavilla vuoden 2002 elokuusta lähtien. Vielä muutama kuukausi sitten puheenjohtaja Prodi väitti, että tämä mahdollisuus olisi koskenut kaikkia kilpailuja vuoden 2000 elokuusta lähtien. Mitä tämä tarkoittaa? Sitäkö, että paljon puhuttua uudistusta on lykätty kahdella vuodella?

Solbes
. (ES) Ei, jäsen Turco, vaan vaihtoehtoja on kaksi. Joko tein virheen lukiessani tekstiä tarkoitin tietysti vuotta 2000 tai sitten virhe tehtiin tulkkauksessa. Tarkoitukseni oli tietysti puhua vuoden 2000 heinäkuusta.

MacCormick
Arvoisa puhemies, tämä on työjärjestyspuheenvuoro. Jäsen Deva kiinnitti puheenvuorossaan huomiota siihen, ettemme ole erityisen hyviä kysymysten esittäjiä. Tämä kävi hyvin selvästi ilmi eilen illalla neuvoston kyselytunnilla. Istunto päättyi nimittäin aikaisin, ja minusta näyttää siltä, että neuvostolle esitettävistä kysymyksistä on tullut vain toimenpide, jolla suositaan asioiden kiertelyä. Kaiken lisäksi on mahdotonta esittää enempää kuin yksi lisäkysymys jäsentä kohden. Neuvoston kyselytunnissa ei mitään järkeä. Ehdottaisin puhemiehistölle, että se pohtisi jossakin vaiheessa, voitaisiinko ensimmäisen lisäkysymyksensä alle puoleen minuuttiin rajoittavalle jäsenelle sallia toinen kysymys.

Puhemies
Ehdotuksellanne ei ole mitään tekemistä sen aiheen kanssa, jonka käsittely on nyt päättymässä, mutta jos haluatte, voitte kirjoittaa uudistuksista vastaavalle varapuhemiehelle saadaksenne selville, voidaanko asianne ottaa tavalla tai toisella huomioon.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
(Istunto päättyi klo 19.12.)

