Nollatoleranssilinja kielletyille muuntogeenisille organismeille ja sen taloudelliset seuraukset (keskustelu) 
Puhemies
(FR) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Neil Parishin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä nollatoleranssilinjasta kielletyille muuntogeenisille organismeille ja sen taloudellisista seurauksista - B6-0151/2008).
Struan Stevenson
laatijan sijainen. - (EN) Arvoisa puhemies, aivan aluksi haluaisin kiittää kollegaani Neil Parishia, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puheenjohtajaa, koska hän antoi minulle mahdollisuuden tulla tänne näin myöhään illalla esittämään hänen suullisen kysymyksensä. Hänellä on valitettavasti ollut jo pitkään suunnitelmissa lähteä Tanskaan komission jäsen Fischer Boelin kanssa, ja tänään iltapäivällä hänen oli lähdettävä Kööpenhaminaan. Hän lähettää siis pahoittelunsa poissaolostaan ja parhaat terveisensä Androula Vassilioulle ja toivottaa tämän tervetulleeksi komissioon.
Todellinen tilanne on nyt tarkistettava. Meillä on EU:ssa kilpailukykyistä ja menestyksekästä siipikarja- ja sianlihateollisuutta. Sitä ei tueta mitenkään. Se ei saa tilatukea, se ei saa mitään valtionapua, ja sen on tultava markkinoilla toimeen omillaan.
Siipikarjan ja sikojen kasvattamisessa suurimmat tuotantokulut tulevat rehusta. Siat ja kanat eivät laidunna pelloilla, minkä takia niiden ravinto perustuu täysin viljapohjaiseen rehuun. Jos kyseistä teollisuudenalaa ei tueta, on varmistettava, että alan toimijat voivat saada käyttöönsä kilpailukykyistä rehua kaikkialla maailmassa.
Euroopassa kestää keskimäärin yli kaksi vuotta myöntää lupa täydellisen turvalliselle muuntogeeniselle tuotteelle. Herculexin, yhden harvoista hyväksytyistä muuntogeenisistä siemenistä, hyväksyminen kesti EU:lta 33 kuukautta. Yhdysvalloissa keskimääräinen hyväksymisaika on tästä puolet, 15 kuukautta.
Tätä ei voida perustella mitenkään. Elintarvikkeiden hintojen noustessa ja siipikarja- ja sianlihateollisuuden kustannusten kasvaessa meillä ei ole varaa tällaisiin viivytyksiin rehuja hyväksyttäessä. Meidän on nopeutettava toimintaa.
Yhdysvalloissa monet näistä muuntogeenisistä tuotteista ovat bioetanoliteollisuuden sivutuotteita, ja ne ovat merkittävästi edullisempia kuin rehut, jotka ovat EU:n siipikarja- ja sianliha-alan tuottajien saatavilla. Kiellämme siis vain itseltämme edullisemman maailmanmarkkinoiden rehun, minkä takia tuottajiemme on käytännössä mahdotonta osallistua kilpailuun. Vakavana vaarana on, että karkotamme työpaikat ja siirrämme teollisuutemme EU:n ulkopuolelle.
Puristit, joiden mielestä meillä ei saisi olla muuntogeenisellä rehulla tuotettua siipikarjaa tai sianlihaa, eivät voita minkäänlaista palkintoa, jos kieltäydymme tällaisesta rehusta. Lopputuloksena on, että menetämme teollisuudenalamme EU:n ulkopuolisille kilpailijoille. Samaan aikaan tuomme maahan edelleen siipikarjan- ja sianlihaa, joka on peräisin eläimistä, joita oli ruokittu täsmälleen samalla muuntogeenisellä rehulla, jonka kielsimme omilta tuottajiltamme. Näin tehdään hullujenhuoneella.
Tarvitsemme myös selviä merkintöjä ja tuotteita, jotta kuluttajat voivat tehdä tietoisia valintoja. Heidän on tiedettävä, onko heidän syömäänsä lihaa kasvatettu muuntogeenisellä rehulla. Elintarvikkeiden hintojen noustessa suuri osa muuntogeenisellä rehulla tuotetusta lihasta on edullisempaa. Näin kuluttajat voivat valita ja ostaa edullista lihaa niin halutessaan.
Toinen keskeinen rehua koskeva kysymys on nollatoleranssi muuntogeenittömän rehun tuomisessa EU:hun. Jälleen askeettien suuri ryhmä voi rummuttaa rintaansa ja sanoa, että me varmistamme, että muuntogeenisistä tuotteista ei ole pieniäkään jäämiä EU:hun tuotavassa muuntogeenittömässä rehussa. Mutta mikä on nollatoleranssin vaikutus, kun laivalastillinen muuntogeenitöntä soijaa lastataan Brasiliassa ja tuodaan EU:hun? Tällöinhän on mahdollista, että pienenpieni jäämä muuntogeenistä soijaa tarttuu brasilialaisen sataman lastauslaitteistosta. Jos laivan saapuessa EU:hun lastista löydetään pienikin määrä muuntogeenistä soijaa, voidaan koko lasti käännyttää pois, vaikka kyseinen soija olisikin hyväksytty EU:ssa.
Nollatoleranssijärjestelmän seurauksena onkin, että EU:hun tuotavan muuntogeenittömän rehun määrä laskee huomattavasti. Näin siis muuntogeenitöntä rehua käyttävien siipikarjan- ja sianlihatuottajien on vaikeaa saada rehua tarvitsemiaan määriä tarvitsemallaan hetkellä. Ja jälleen kerran heidän on vaikeampaa kilpailla avoimilla maailmanmarkkinoilla.
Jos tosiaan haluamme siirtää siipikarjan- ja sianlihateollisuutemme EU:n ulkopuolelle ja ruokkia kansalaisiamme muuntogeenisellä rehulla kasvatetulla brasilialaisella kanan- ja sianlihalla ja jopa thaimaalaisella kananlihalla, on meidän tällöin noudatettava täsmälleen nykyistä politiikkaa, jossa nollatoleranssia sovelletaan muuntogeenittömään rehuun ja jossa EU:n lupamenettely muuntogeeniselle rehulle kestää järkyttävän kauan.
Arvoisa komission jäsen, olemme ilahtuneita, että olitte niin valtavan kannustava terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston komission jäsenenä. Toivotamme teille hyvää jatkoa, mutta toivomme, että olette ensimmäisenä vastustamassa iltapäivälehtien harhaluuloja Frankenstein-elintarvikkeista ja että toteutatte menettelyjä, joiden ansiosta maanviljelijämme voivat kilpailla kansainvälisesti tasapuolisin toimintaedellytyksin.
Androula Vassiliou
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, komissio myöntää, että vaarana on rehun tuonnin vaikeutuminen ja sen hintojen nousu, koska rehua tuovat maat ja EU hyväksyvät muuntogeenisiä organismeja eri tahdissa. Olen tietoinen maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston tekemästä tutkimuksesta rehun puutteesta. Haluan painottaa, että kiellettyjä muuntogeenisiä organismeja sisältävään rehuun kohdistetun nollatoleranssipolitiikan vaikutuksista tulee ongelma vain, jos muuntogeenisiä organismeja hyväksytään eri tahtiin. Yksi keskeisimmistä tekijöistä on ero muuntogeenisten organismien hyväksymismenettelyn kestossa kolmansissa maissa ja EU:ssa yhdistettynä vientimaiden puutteellisiin erotusmekanismeihin ja niiden siementeollisuuden markkinointistrategioihin. Merkittävästi vaikuttaa myös se, että tärkeimmät kauppakumppanit käyttävät jatkuvasti enemmän muuntogeenisiä organismeja kauppatavaroissa.
Nämä seikat ovat taustalla komission keskittäessä toimensa tärkeimpiin tekijöihin. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) kanssa on aloitettu keskustelut, joiden tarkoituksena on parantaa tehokkuutta ja lyhentää lupamenettelyn kestoa tinkimättä kuitenkaan EFSA:n tieteellisen arvioinnin laadusta. Haluaisin muistuttaa teitä jäsenvaltioiden välisen yhteistyön merkityksestä pysyvässä komiteassa ja neuvostossa.
Lopuksi haluaisin vielä huomauttaa, että komissio hyväksyi äskettäin luvan maissi GA21:lle, mikä helpottaa tuontia, sillä tätä muuntogeenistä maissia esiintyy paljon Argentiinasta tuodussa maississa. Komissio on parhaillaan aikeissa lähettää neuvostolle ehdotuksen muuntogeenisen soijapavun hyväksymisestä, kun pysyvässä komiteassa ei päästy kysymyksestä määräenemmistöön. Jos tämä soijapapu hyväksytään, mahdollistetaan useiden rehujen tuonti ja parannetaan näin tilapäisesti rehupulaa, jonka arvoisa parlamentin jäsen mainitsi.
EU:n muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehua koskevalla lainsäädännöllisellä kehyksellä tähdätään ensisijassa varmistamaan markkinoille tuotavien tuotteiden turvallisuus. Tämän takia muuntogeeniset elintarvike- ja rehutuotteet on hyväksyttävä ennen niiden pääsyä markkinoille. EU:ssa on tällä hetkellä käytössä nollatoleranssi hyväksymättömille muuntogeenisille organismeille. Siitä on säädetty lainsäädännössä, jonka ovat hyväksyneet Euroopan parlamentti ja neuvosto parhaana tapana suojella ihmisten ja eläinten terveyttä ja ympäristöä. Näin toimitaan myös useimmissa kolmansissa maissa, mukaan lukien tärkeimmissä muuntogeenisten organismien tuottajamaissa.
Kansainvälisellä tasolla komissio toimii tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja jatkaa tukeaan koodeksin kyseistä aihetta koskevien suuntaviivojen kehittämiselle. Komissio kuitenkin myöntää, että kysymyksessä mainitut tapaukset ovat mahdollisia ja että tällaiset esiintymät on jatkossa helpompi tunnistaa, koska mittaustekniikka kehittyy jatkuvasti. Komissio tutkii, onko sopivaa ja mahdollista löytää erillinen ratkaisu tähän erityisongelmaan noudattaen täysin nykyistä lainsäädäntöä.
Maailman kauppajärjestössä nostettiin Euroopan yhteisöä vastaan kanne vuonna 2003. Asiasta vastaavan paneelin vuonna 2006 valmistuneessa raportissa ei kyseenalaiseksi asetettu EU:n lainsäädäntöä vaan pikemminkin se tapa, jolla sitä oli sovellettu aiemmin. Komissio on pystynyt hillitsemään tätä kiistaa käymällä biotekniikkaan liittyvää säännöllistä vuoropuhelua kanteen nostaneiden kanssa. Osoitimme heille selvästi, että tällä hetkellä EY:n bioteknologiatuotteiden hyväksymisjärjestelmässä ei käytetä lykkäyksiä tai aiheettomia viivytyksiä.
Kuusitoista tuotetta on hyväksytty WTO:n paneelin perustamisesta lähtien ja seitsemän pelkästään vuonna 2007. Emme voi unohtaa, että kanteen nostaneet, varsinkin Yhdysvallat, ottavat huomioon kauppaseuraamukset kannattavasta osallistumisesta päättäessään, jatkavatko ne riidanratkaisumenettelyä edelleen. Euroopan yhteisö on kuitenkin hyvässä asemassa puolustamassa kantaansa, ja nykyinen vuoropuhelu tekee tästä mahdollisesta tapauksesta epätodennäköisen.
Esther De Lange
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, eilen parlamentissa puhuimme elintarvikkeiden hintojen noususta ja sen vaikutuksista Euroopan unionissa ja kehitysmaissa. Nyt tänä iltana puhumme vuorostaan muuntogeenisestä rehusta. Olisi voinut olla hyvä ajatus yhdistää nämä kaksi keskustelua. Loppujen lopuksihan tämä jokseenkin tekninen rehukysymys sopisi laajempaan keskusteluun elintarvikkeiden turvallisuudesta ja niiden kohoavista hinnoista. Kuinka järkevää on tuhota tai hylätä kokonaisia laivalasteja rehua siksi, että niissä on vahingossa jäämiä, erittäin pieniä määriä muuntogeenisiä tuotteita? Mielestäni tämä ei ole kovinkaan järkevää, ei mainitsemani elintarviketurvallisuuden kannalta eikä myöskään nousevien hintojen kannalta.
Rehun hinnathan ovat tosiaan nousseet merkittävästi viime aikoina, ja ne nousevat entisestään, jos jatkamme tällä linjalla. Monet tuottajat ovat havainneet kustannustensa nousevan tämän seurauksena, eikä mielestäni ole pahitteeksi muistuttaa jälleen kerran, että usein keskustelunaiheenamme olleet nousevat hinnat eivät välttämättä kuitenkaan tarkoita, että maanviljelijät ansaitsisivat enemmän. Onkin jo todettu, että esimerkiksi sianlihan tuotannossa rehun hinnat ovat nousseet ja liikkumavara itse asiassa vain pienenee.
Miten pääsemme tästä umpikujasta? Emme ainakaan hoitamalla hyväksymismenettelyä yhtäkkiä huolimattomasti. Tämä ei tosiaankaan ole oikea tapa. Mielestäni ongelma on kahdella alalla, joihin meidän olisi löydettävä ratkaisu. Ensinnäkin, kuten Struan Stevenson sanoi aiemmin, Euroopan unionissa muuntogeenisten organismien hyväksyminen kestää pitkään: kaksi ja puoli vuotta täällä, tuskin vuottakaan Yhdysvalloissa. Panin kyllä merkille, mitä komissio sanoi EFSA:n tehostamisesta, mutta tämä ei tietenkään ole koko ongelma. Ongelmana on myös, että asioita siirrellään edestakaisin neuvoston komiteoissa, jotka eivät pääse määräenemmistöön hyväksymisen puolesta tai sitä vastaan, ja sitten pitkien kiistojen jälkeen päätöksenteko siirretään komissiolle. Tämä on siis osa ongelmaa, ja menettelyn olisi oltava nopeampi. Tämä ei tietenkään tarkoita tuotteiden automaattista hyväksyntää, mutta mielestäni ihmisillä on oikeus tietää pikaisemmin, voidaanko tuote hyväksyä Euroopan markkinoille.
Toiseksi meidän on ratkaistava, miten käsittelemme rehussa tahattomasti olevia muuntogeenisten organismien jäämiä. Käytämmekö esimerkiksi raja-arvoa erityisesti sellaisten muuntogeenisten organismien kohdalla, jotka EFSA on jo hyväksynyt? Entä otetaanko huomioon, että kaupoistamme saa yleisesti siankyljyksiä, jotka on tuotettu rehulla Euroopan unionin ulkopuolella? Puhukaa vain epäreilusta kilpailusta! Mielestäni on harmillista, etten ole kuullut komissiolta mitään raja-arvoista. Komissio viittaa nykyiseen lainsäädäntöön. Meidän on kuitenkin oltava rehellisiä: merkinnöillähän käytämme oikeastaan raja-arvoa, joten uskoisin tällaisen menettelyn olevan mahdollinen.
Lyhyesti sanottuna tuottajista ja kuluttajista ei saa tulla neuvoston komiteoiden päättämättömyyden uhreja. On aika toimia selkeästi ja nopeasti.
Bernadette Bourzai
PSE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, kuten otsikostakin näkyy, kysymyksessä käsitellään muuntogeenisten organismien lupamenettelyn taloudellisia seurauksia.
Haluaisinkin kysyä komission jäseneltä, onko komissio pyytänyt minkäänlaisia tutkimuksia rehun hinnannousun syistä. Haluaisin tietää myös, miten suuressa määrässä viime vuosina tuodusta rehusta on ollut jäänteitä muuntogeenisistä organismeista, joita ei ole hyväksytty Euroopassa, ja mistä nämä tuotteet ovat olleet peräisin. Nämä tiedot olisivat hyödyllisiä, kun arvioimme tapausten laajuutta.
Toisin kuin juuri puhunut Esther De Lange minä kiistän syy-yhteyden, joka on vedetty muuntogeenisten organismien nollatoleranssiperiaatteen ja rehun hintojen merkittävän nousun välille. Näitä kahta asiaa ei pitäisi niputtaa yhteen, koska tiedämme erittäin hyvin, että hintojen nousu johtuu useiden tekijöiden yhteisvaikutuksesta, johon en tässä puutu, mutta ensisijaisesti syynä on osakemarkkinoiden keinottelu tulevaisuuden maatalousmarkkinoilla. Lisäksi hintojennousu vaikuttaa kaikkiin maihin, myös niihin, joiden lainsäädäntö muuntogeenisistä organismeista on hyvin joustavaa.
On kuitenkin totta, että eurooppalaisilla karjankasvattajilla on pahoja vaikeuksia, ja tärkein syy tähän on, että EU on erittäin riippuvainen tuontirehusta. Pääkysymykseni onkin seuraava: miksi olemme niin riippuvaisia ja kuinka meidän olisi toimittava tässä tilanteessa? Haluan kysyä komissiolta, onko se eritellyt taloudellisia seurauksia Blair House -sopimuksesta, jonka takia Euroopan unioni luopui omasta eläinten rehun tuotannostaan.
Riippuvuuden vähentämiseen on mielestäni kaksi vaihtoehtoa. Ensimmäinen niistä on, että teemme kaikkemme pelastaaksemme - tarkoitan tosiaan pelastaaksemme - viimeiset eurooppalaiset rehu- ja proteiinikasvit. Lisäksi meidän olisi kannustettava uudistamista välttämällä esimerkiksi tuen täydellistä poistamista YMP:n terveystarkastuksen aikana varsinkin silloin, kun kyseiset kasvit vaikuttavat ympäristössä eittämättä edullisesti vuoroviljelyyn ja maaperään.
Toisaalta komission on tarkasteltava rehun lähteidemme monipuolistamista. Joulukuussa 2007 osallistuin konferenssiin, jonka järjesti GM Free Network, joka osoitti, että muuntogeenittömän rehun toimittaminen on mahdollista ja että tuottajien ja maahantuojien välille on luotava yhteydet.
Toivon, että kaikki tietävät, että kuluttajilla on oikeus...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Jan Mulder
ALDE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi kiittää maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaa ja tätä täysistuntoa siitä, että ne seuraavat aloitettani siitä, että tästä asiasta keskusteltaisiin tänä iltana.
Yksi merkittävä seikka on, että kaikkialla maailmassa muuntogeenisten kasvien viljely on kasvamassa, mutta vain täällä Euroopassa sitä pidetään hirvittävän pelottavana. On tärkeää kysyä: miksi? Komission jäsen sanoi varmana, että lainsäädäntömme on tietynlaista ja meidän on toimittava sen mukaan. Jos olosuhteiden muuttumisen takia olisi kuitenkin tarpeellista tarkistaa lainsäädäntöä, komission on tartuttava toimeen. Mielestäni nyt on oikea aika. Kyselin asiasta vielä jokin aika sitten, mutta muuntogeeniset viljelykasvit eivät ole kaikki samanlaisia. Suuri ero on lajien välisen ja lajin sisäisen genetiikan välillä. Toinen koskee vain yhtä lajia, toinen useampaa. Molempiin sovelletaan samaa lainsäädäntöä, ja komission on tartuttava tähän kysymykseen lainsäädäntöä tarkistamalla.
Mielestäni koko asian ydin on nollatoleranssi. Maailmassa on harvoja tilanteita, joissa tarvitaan täydellistä nollatoleranssia. Aina olisi jätettävä myös mahdollisuus tietylle liikkumavaralle. Jos ajaa liian lujaa 50 kilometrin matkan, useimmissa maissa on käytössä noin kolmen kilometrin toleranssiraja ennen sakottamista. Miksi tämä ei olisi mahdollista myös tuontituotteille? Miksi esimerkiksi 0,8 tai 0,9 prosentin toleranssi ei olisi mahdollinen? Voiko komissio antaa tähän selkeän vastauksen?
Olen tyytyväinen myös siihen, että EFSA:n kanssa keskustellaan parhaillaan menettelyjen lyhentämisestä laatua vaarantamatta, mutta onko EFSA ilmoittanut vielä, onko tämä mahdollista? Puheet eivät yksin riitä, koska aika pakottaa nopeisiin toimiin.
Minulla on toinenkin kysymys. Voisiko komissio mahdollisesti selittää minulle, kuinka minä poliitikkona voin kertoa suurelle yleisölle, että käytämme täällä useita tuotteita, joita meillä ei ole lupa valmistaa? Voimme tuoda rajoituksetta kaikkialta maailmasta tuotteita eläimistä, jotka on kasvatettu täällä kielletyllä rehulla. Mikä järki tässä on? Mikä on selitys? Kenties komission jäsen voi ehdottaa minulle jotakin tulevaa vaalikampanjaa varten.
Lopuksi haluaisin kysyä, mitkä ovat seuraukset komission asenteesta WTO:ta kohtaan. Voimmeko tosiaan toimia näin?
Janusz Wojciechowski
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, muuntogeeniset organismit voivat olla vaarallisia kolmella alalla.
Ensimmäinen niistä on kansanterveys. Saamme jatkuvasti enemmän merkkejä siitä, että muuntogeeniset organismit saattavat olla vaarallisia ihmisten terveydelle, mutta nämä merkit jätetään huomiotta. Saatamme saada selvää näyttöä muuntogeenisten organismien tuhoisista vaikutuksista koska tahansa. Aikoinaan asbestin haitoista ei ollut mitään tietoa, ja kun haitat tulivat ilmi, kustannukset olivat valtavat. Asbestin poistamiseen oli käytettävä miljardeja. Muuntogeenisiin organismeihin liittyy se hankaluus, että jos niitä käytetään laajalti, on niistä mahdotonta päästä eroon.
Toinen ala on ympäristö. Monet tutkijat uskovat, että muuntogeeniset organismit saattavat vaikuttaa tuhoisasti ympäristöön. Tämä on yksi syy siihen, miksi perinteisten siementen varasto luotiin syvälle jäähän Norjalle kuuluvaan Länsimaan saareen sen varalle, että perinteiset siemenet tuhoutuvat muuntogeenisten organismien kasvavan käytön takia.
Kolmas vaara liittyy talouteen. Muuntogeenisten organismien lisääntyvällä käytöllä maanviljelijöistä tehdään riippuvaisia suurista bioteknologiayrityksistä. Maanviljelijät viljelevät muuntogeenisiä kasveja, ja viljelyn ehdot ovat siementen patenttien omistavien vahvojen yritysten sanelemia.
Euroopassa ei kärsitä tällä hetkellä nälästä. Elintarvikkeista on tulossa yhä kalliimpia, mutta unionin maatalouspolitiikalla asetetaan jatkossakin hallinnollisia rajoja maataloustuotannolle. Euroopan ei tarvitse pyrkiä erittäin tehokkaaseen teknologiaan elintarviketuotannossa. Sen sijaan Euroopan olisi pyrittävä tuottamaan terveellistä ruokaa perinteisin menetelmin.
Ongelmana on tietenkin myös kilpailu. Tässä asiassa olen täysin samaa mieltä Struan Stevensonin ja muiden aiempien puhujien kanssa. Maanviljelijöidemme ei pitäisi olla ainoita, joihin muuntogeenisten kasvien ja muuntogeenisen rehun käytön kielto vaikuttaa. Tällaisen kiellon ohella olisi kiellettävä muuntogeenisiä organismeja sisältävien kasvi- ja eläintuotteiden tuonti. On noudatettava selvää periaatetta: tuottajiin, jotka tuovat tuotteitaan Euroopan markkinoille, on sovellettava samoja vaatimuksia kuin omiin tuottajiimme.
Caroline Lucas
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin kyseenalaistaa ehdottomasti oletuksen, joka näyttää olevan tämän suullisen kysymyksen taustalla. On täysin väärin ja valheellista yrittää yhdistää rehun hintojen nousu Euroopassa ja tästä johtuva kriisi karjankasvatusteollisuudessa EU:n muuntogeenisiä organismeja koskevaan lainsäädäntöön yleisesti ja sen nollatoleranssipolitiikkaan erityisesti.
On varmastikin totta, että ajat ovat kovat karjankasvattajille, mutta totean, että tällä ei ole mitään tekemistä Euroopan muuntogeenisiä organismeja koskevan politiikan kanssa. Sen sijaan se johtuu monista tekijöistä, joihin kuuluvat pieneneviä satoja aiheuttavat huonot sääolosuhteet, markkinoiden vapauttaminen, Kiinan kaltaisten maiden kasvava kysyntä, biopolttoaineiden tuotannon nopea ja vääristynyt kasvu ja kasvava rahoituskeinottelu.
Geenimuunteluteollisuus antaa myös suuren merkityksen maatalouden pääosaston kertomukselle EU:n geenimuuntelua koskevan sääntelyn mahdollisista vaikutuksista rehun saatavuuteen ja hintaan. Kertomuksen pahimmassa mahdollisessa tulevaisuudennäkymässä oletetaan, että Brasilia kaupallistaa nopeasti muuntogeenisen soijapaputyypin, jota ei ole hyväksytty EU:ssa. Kuitenkaan ei esitetä mitään merkkejä siitä, että Brasilia edes harkitsisi uusia muuntogeenisiä soijapapuja.
Kertomuksessa osoitetaan, että EU:n politiikka ei vaikuta Yhdysvaltain hyväksymisiin ja että Brasilia ja Argentiina aikovat olla itse asiassa paljon varovaisempia hyväksyessään uusia muuntogeenisiä kasveja, jotka voisivat muuten tuhota niiden viennin EU:hun. Esimerkiksi Argentiina on ottanut käyttöön EU:hun tuotavalle maissille varmentamisjärjestelmän nimenomaan hyväksymättömien jäämien välttämiseksi.
Ei ole myöskään merkkejä pahoista kilpailun vääristymistä, jotka aiheutuisivat EU:ssa hyväksymättömällä muuntogeenisellä rehulla kasvatetusta tuontilihasta.
Suoraan sanottuna kaikki nämä seikat perustuvat vääriin tietoihin ja ovat puolueellisia. Minulla on kuitenkin omat kysymykseni, jotka liittyvät EU:ssa hyväksymättömille muuntogeenisille organismeille esitettyihin raja-arvoihin. Miten komissio voi ensinnäkin olla varma, että EU:ssa hyväksymättömät muuntogeeniset organismit ovat turvallisia?
Toiseksi, jos tuhoja sattuu, minkä järjestön tai yrityksen on maksettava? EU:nko, joka sallii tällaisen saastumisen? Yrityksenkö, joka on kehittänyt muuntogeenisen organismin, jolla ei toistaiseksi ole kuitenkaan hyväksyntää markkinoilla? Vaiko yrityksen, joka vastaa maahantuonnista?
Ja viimeiseksi, olisiko tällaista raja-arvoa käytettävä myös geneettisesti muunneltuihin kasveihin, joilla tuotetaan esimerkiksi lääkeaineita? Minkälaisia arvioita on annettu päivittäiselintarvikkeiden saastumisesta aktiivisilla lääkeaineilla?
Odotan vastauksianne näihin keskeisiin kysymyksiin keskustelun päätteeksi.
Kartika Tamara Liotard
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, te ja minä tiedämme tosiaankin liian vähän muuntogeenisten organismien aiheuttamista terveysvaaroista. Haluammeko siis sallia näitä muuntogeenisiä organismeja - kutsun niitä pelleilyksi ruoan kanssa - vain siksi, että voisimme vastata taloudelliseen tarpeeseen? Minä en ainakaan halua. Minulle todelliset painopistealat ovat kansanterveys, ympäristö ja luonnon monimuotoisuus. EU vaatii maita jo hyväksymään tiettyjä muuntogeenisiä organismeja, vaikka ne eivät haluaisikaan tätä. Tämä on ristiriidassa Cartagenan pöytäkirjan kanssa, jonka mukaan maat voivat kieltää uudet muuntogeeniset tuotteet, jos ne epäilevät niiden turvallisuutta. Annetaan jäsenvaltioiden päättää itse, mitä riskituotteita ne hyväksyvät.
En ole ainoa vastustaja. Monet kansalaiset ovat huolestuneita muuntogeenisistä organismeista. Olemme havainneet tämän Puolassa, Romaniassa, Itävallassa ja Kyproksessa. Monsanton koepeltojen vastustus kasvaa esimerkiksi Alankomaiden Raaltessa ja Gemert-Bakelissa. On oikeasti vaarana, että Monsanton viljelmiltä kulkeutuu muuntogeenisiä siemeniä lähellä sijaitseville perinteisille tai luonnonmukaisille viljelmille, joille maanviljelijät eivät halua kyseisiä rikkakasveja. Olen myös huolissani Monsanton suunnitelmista vallata hollantilainen siemenyritys De Ruiter, joka on yksi maailman kymmenestä tärkeimmästä siemenyrityksestä. On aivan ilmiselvää, että Monsanto yrittää soluttautua syvemmälle Eurooppaan. Joko se odottaa joustavampia sääntöjä tai se yksinkertaisesti haluaa päästä painostamaan poliitikkoja lieventämään sääntöjä pikaisesti. Meidän on vastustettava tätä voimakkaasti. Kansanterveys, ympäristö ja luonnon monimuotoisuus ovat meille tärkeämpiä kuin kaupalliset voitot.
Jim Allister
(EN) Arvoisa puhemies, mikä naurun aihe EU onkaan kilpailijoilleen! Kiellämme tekopyhän kiihkeästi muuntogeeniset organismit rehusta aina naurettavaan hyväksymättömien muuntogeenisten jäämien nollatoleranssiin asti, mutta samaan aikaan mihin tahansa 27 jäsenvaltiosta voidaan tuoda lihaa, joka on tuotettu EU:n ulkopuolella ja jota on ruokittu samoilla muuntogeenisillä organismeilla, joita emme suostu hyväksymään.
En ymmärrä tätä tippaakaan. EU siivilöi hyttysen, mutta nielaisee kamelin, ja kuka tästä kärsii? Omat tuottajamme, joiden on maksettava taivaita hipovia hintoja muuntogeenittömistä rehuista. Vaikuttaa siltä, että jos EU:ssa vain voidaan laittaa rasti ”poliittisesti korrekti” -ruutuun, meidän olisi oltava iloisia ja unohdettava luomamme järjettömyydet.
Rosa Miguélez Ramos
(ES) Arvoisa puhemies, vaikka eurooppalainen karja muodostaa yli 40 prosenttia lisäarvosta maataloustuotannossamme, on myös totta, että meillä ei ole tarpeeksi raaka-aineita eläintemme ruokkimiseen. Omassa maassani, Espanjassa, naudanlihan tuotannon tilanne on järkyttävä, sillä siinä ollaan riippuvaisempia rehusta kuin muissa jäsenvaltioissa. Sianlihan ja siipikarjan osalta tilanne on yhtä hirveä kaikkialla Euroopassa.
Kuten todettua, yhteisön lainsäädännön mukaan on sallittua myydä muuntogeenisiä organismeja sisältävää rehua, jos kyseiset muuntogeeniset organismit on hyväksytty EU:ssa. Lainsäädännössä ei kuitenkaan puututa mahdollisiin vähimmäistasoihin hyväksymättömille muuntogeenisille organismeille. Tämä aiheuttaa ongelmia kaupassa kolmansien maiden viejien kanssa ja myös Euroopan karjankasvatusalalla, jossa, kuten sanoin, kärsitään rehupulasta.
Tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun olen samaa mieltä Jan Mulderin kanssa, ja kuunnellessani häntä nyt uskoisin, että olemme samaa mieltä myös mahdollisesta ratkaisusta. Satunnainen muuntogeenein saastuminen voitaisiin hyväksyä tiettyyn raja-arvoon asti sillä ehdolla, että kyseiset muuntogeeniset organismit ovat EFSA:n myönteisesti arvioimia ja kolmannen maan hyväksymiä koodeksin periaatteiden mukaan ja selkeää merkintämenetelmää käyttäen.
Toinen ratkaisu voisi olla tuotannon lisääminen Euroopan alueella, mutta vaikuttaisi siltä, että komissio on katkaissut kyseisen tien tarkistusehdotuksillaan. On esimerkillistä käyttää kuivarehua tärkeänä osana eläinten ruokintaa. Vaikka komissio myöntääkin vaaran, joka liittyy tuotannon hylkäämiseen, se vaatii edelleen irrallisten maksujen soveltamista.
Haluaisinkin painottaa, että edessämme on vakava eläinten rehupula, ja Euroopan komissio on vastuussa tilanteen hoitamisesta.
Kyösti Virrankoski
(FI) Arvoisa puhemies, geenimuunneltu viljalajike on jalostettu muuttamalla sen geneettistä perimää tarkan tieteellisen teknologian avulla. Tämä teknologia perustuu perinnöllisyystieteen runsaan puolen vuosisadan kehitykseen. Sen avulla on voitu jalostaa lajikkeita, joiden viljely vaatii vähemmän työtä, vähemmän kasvinsuojeluaineiden käyttöä ja tuottaa suurempia satoja. Siksi näiden viljely on lisääntynyt nopeasti.
Euroopan unioni ei ole pysynyt kehityksessä mukana, koska se noudattaa tiukkaa byrokraattista valvontaa. Vaikka Euroopan ruokaturvallisuusviraston tieteelliset kokeet ja tutkimus ovat osoittaneet lajikkeen täysin vaarattomaksi ja edulliseksi kuluttajalle, sen hyväksyminen vaatii laajan prosessin. Komission esitys menee ensin pysyvään komiteaan, joka hyväksyy tai hylkää esityksen määräenemmistöllä. Ellei tämä pysty tekemään päätöstä, seuraava porras on neuvosto, ja ellei tämäkään pysty tekemään päätöstä, esitys palaa komissioon, joka tekee lopulta päätöksen, mutta aikaa kuluu.
Euroopan unioniin tuodaan runsaasti gmo-rehua. Sitä käyttävät mielellään myös sellaiset maat, joissa gmo-lajikkeiden viljelyä pyritään rajoittamaan. Koska EU ei ole ehtinyt hyväksyä kaikkia muualla jo käytössä olevia lajikkeita, rehuissa voi olla pieniä jäämiä niistä. Silloin koko tuontierä palautetaan. Tämä aiheuttaa kustannuksia alalle ja vaikuttaa eurooppalaisen elintarviketuotannon kilpailukykyyn. Siksi olisi päästävä jonkinlaiseen kohtuuteen tässäkin suhteessa. Olemattoman pienet jäämät muissa maissa hyväksyttyjä lajikkeita, eivät saisi aiheuttaa näin kohtuuttomia seuraamuksia, varsinkin kun eurooppalainen maatalous joutuu joka tapauksessa kohtaamaan globaalin kilpailun.
Dimitar Stoyanov
(BG) Latinankielisessä sanonnassa sanotaan, että luonnolliset asiat ovat hyviä. Tällä en tietenkään halua sanoa, että keinotekoiset muuntogeeniset organismit ovat pahoja, mutta toistaiseksi meillä ei ole vakuuttavaa tieteellistä näyttöä, jolla todistettaisiin, että ne olisivat hyviä. Päinvastoin meillä on esimerkki Yhdysvalloista, jossa hyväksytään maailman eniten muuntogeenisiä organismeja ja jossa on maailman eniten liikalihavuutta. Genetiikka ja bioteknologia ovat vielä epätäsmällisiä tieteenaloja. Ne lupaavat paljon, mutta samalla niitä käyttäessämme olemme suuressa vaarassa menettää paljon, kenties enemmän kuin mihin meillä on varaa.
EU:n tämänhetkinen varovainen muuntogeenisiä organismeja koskeva politiikka on hyvä toistaiseksi, kun otetaan huomioon saatavilla olevat tieteelliset saavutukset. Uskon kuitenkin, että meidän olisi joka tapauksessa muistettava eurooppalaiset tuottajat. Tämänhetkinen tilanne on tavallaan melko luonnoton, ja komission olisi pyrittävä tasapainoon, jossa eurooppalaisia tuottajia ei syrjitä. Samalla olisi pyrittävä tilanteeseen, jossa eurooppalaiset kuluttajat voivat tosiaan valita, käyttävätkö he muuntogeenisiä vai muuntogeenittömiä viljelykasveja. Olen iloinen siitä, että olen nuori henkilö Euroopan unionissa, ja haluaisin, että minulla olisi mahdollisuus tiedostaviin valintoihin.
Avril Doyle
(EN) Arvoisa puhemies, koska EU on erittäin riippuvainen tuonnista proteiinipitoisen rehun, esimerkiksi soijajauhon ja maissigluteiinirehun, osalta, miten komissio voi oikeuttaa nykytilanteen, jossa jopa hyvin vähäisen jäämän hyväksymättömiä muuntogeenisiä organismeja sisältävä rehu kielletään ja tuhotaan satamissamme, kun taas näillä samoilla hyväksymättömillä muuntogeenisillä organismeilla ruokittujen eläinten liha pääsee EU:hun vapaasti ruokaketjuun ja kuluttajiemme syötäväksi ja aiheuttaa näin merkittävän vääristymän kilpailuun haitaten eurooppalaisia maanviljelijöitä?
Raja-arvoa - joka on jo käytössä hyväksyttyjen muuntogeenisten organismien satunnaisille jäämille tuotteiden merkitsemisessä GMO-vapaiksi - olisi käytettävä myös hyväksymättömien muuntogeenisten organismien satunnaisiin jäämiin, jos kyseiset muuntogeeniset organismit ovat EFSA:n myönteisesti arvioimia tai jos niille on tehty rehu- ja elintarviketurvallisuuden riskienarviointi muuntogeenisiä kasveja koskevan koodeksin ohjeiden mukaisesti. Aikooko komissio esittää tässä asiassa konkreettisia ehdotuksia, ja milloin se aikoo tämän tehdä?
Pitkällisestä hyväksymisprosessistamme puuttuu tieteellistä täsmällisyyttä ja rehellisyyttä, mikä johtaa vakaviin maailmankaupan kiistoihin. Kiusallista kyllä, taustalla ovat toimielinten väliset välttelyt kyseisessä asiassa. Mikään muu kaupan alan yhteenliittymä ei vastusta muutosta tällä tavalla.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Nyt on aika käydä vakavaa ja hyödyllistä keskustelua geeniteknologiasta Euroopassa, sillä tähän mennessä olemme kuulleet vain uskonnollista väittelyä, joka useissa tapauksissa vain lietsoo hysteriaa. Tiedettä ei voi eikä saa pysäyttää. Väestö ja elintarvikkeiden hinnat kasvavat räjähdysmäisesti, joten emme voi jättää huomiotta tilaisuuksia, joita bioteknologia ja geenitekniikka meille tarjoavat. Vihreä vallankumous ei ole mahdollinen ilman niitä.
Maaliskuussa hyväksytty, biokaasua koskeva mietintöni osoittaa, että Euroopan parlamentti oli yksimielinen ja halusi sallia muuntogeenisten kasvien kasvatuksen bioenergiaksi. Sitä vastoin parlamentin ryhmät Unkarissa olivat yksimielisiä muuntogeenittömän maanviljelyn säilyttämisestä, joten elämme ilmeisesti jossakin harhakuvitelmassa. Rehuksi tuoduista soijapavuista 85 prosenttia on nykyään geneettisesti muunneltua.
On selvää, että geneettinen muuntelu ei ole leikin asia, vaan vaarat ovat valtavat. On välttämätöntä, että perustetaan unionin tasolle uskottava, tieteeseen perustuva, valvova asiantuntijavirasto, joka on riippumaton suurista yrityksistä ja pystyy tutkimaan muuntogeenisiä tuotteita, tarjoamaan suojaa vaaroja vastaan ja poistamaan perusteettomia huolia. Toisaalta muuntogeenisiä organismeja käsittelevät monikansalliset yritykset ovat jokseenkin haluttomia antamaan yksityiskohtaisia tietoja tuotteistaan, eivätkä ne osallistu tieteellisiin kokeisiin, vaikka tämä olisi olennainen vaatimus kuluttajansuojan turvaamiseksi. Toisaalta muuntogeenisten organismien vastustajat levittävät myös paljon hämmentävää tietoa ja tieteeseen perustumattomia kauhujuttuja. Tämän takia keskustelumme on niin tärkeä. Kiitän mielenkiinnostanne.
Paulo Casaca
(PT) Haluaisin kertoa vakavasta huolesta, jota tunnetaan nykytilanteesta maatalousalalla alueellani, Azoreilla. Uskon, että tässä keskustelussa on osoitettu, että on mahdotonta perustella mitenkään politiikkaa, jolla kielletään muuntogeenisten organismien käyttö rehussa samaan aikaan, kun sallitaan näillä muuntogeenisillä organismeilla tuotetun lihan kuluttaminen.
Uskon myös, että on käynyt selväksi, että nollatoleranssipolitiikka on liioittelua. Lopuksi haluaisin sanoa, että kuka tahansa rehuteollisuutta tunteva havaitsee epäilemättä selvän vaikutuksen, joka molemmilla näillä tekijöillä on elintarvikkeiden hintoihin. Vaikutus on erittäin selvä erityisesti maissigluteiinirehulle ja jätteelle, joka syntyy käytettäessä maissia alkoholin tuottamiseen. Olen jo vedonnut Euroopan komissioon, että se ottaisi huomioon maanviljelijöiden tilanteen kaikkialla Euroopassa
Paul Rübig
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, maataloudesta keskustellessamme haasteenamme on tällä hetkellä terveystarkastus. Olisin kiinnostunut kuulemaan, onko muuntogeenisillä organismeilla osansa tässä keskustelussa ja miten laajalti niistä keskustellaan.
Tiedämme kaikki, että maailmanlaajuisesti elintarvikkeiden ja energian varmuutta koskevaa keskustelua käydään tällä hetkellä kiivaana. Meidän on ymmärrettävä, miten keskustelu vaikuttaa meihin.
Itse kannatan nollatoleranssia aina, kun kyse on merkinnöistä. Kuluttajalle pitäisi olla selvää, mitä hän ostaa. Tästä näkökulmasta katsottuna meidän olisi varmistettava, että lainsäädäntöelimillä alueellisella tasolla on myös mahdollisuus päätöksiin tässä asiassa.
Marios Matsakis
(EN) Arvoisa puhemies, vielä näin myöhäänkin keskustelua kuunnellessani minun on sanottava kolme asiaa.
Ensinnäkin on totta, että ei ole tieteellisiä todisteita siitä, että muuntogeeniset organismit olisivat vaarallisia ihmisten tai eläinten terveydelle. Kuitenkin, kuten eräs jo poistunut puhuja mainitsi, asbestinkaan ei tiedetty olevan vaarallista, ja nykyään tiedämme, että se aiheuttaa mesotelioomaa - keuhkosyöpää. Tietenkään tupakointiakaan ei pidetty vaarallisena kenellekään vielä joitakin vuosia sitten, ja nyt tiedämme, että se aiheuttaa keuhkosyöpää, keuhkoahtaumatautia ja sepelvaltimon ahtaumaa. Parempi siis katsoa kuin katua.
Toiseksi Jim Allister ja Paulo Casaca puhuivat muuntogeenisen rehun ja muuntogeenisellä rehulla ruokittujen eläinten välisestä erosta. Näiden kahden välillä on valtava ero. Erona on, että rehussa muuntogeeniset organismit ovat täysin erilaisessa muodossa kuin ne muuntogeeniset organismit, jotka on syötetty eläimelle ja jotka eläin on sitten sulattanut ja metaboloinut, ja tällöin muuntogeeniset organismit ovat mahdollisesti havaittavissa - tosin ne eivät ole - eläimen lihassa täysin toisessa muodossa kuin rehussa.
Jean-Pierre Audy
(FR) Arvoisa puhemies, on selvää, että tällä kysymyksellä muuntogeenisistä organismeista on demokraattinen kiire, taloudellinen pakko ja oikeudellinen välttämättömyys. Onnittelen valiokuntaamme aiheen käsittelystä.
Oman keskustelumme osalta on selvää, että Euroopan unioni on erittäin riippuvainen proteiinipitoisen rehun tuonnista. Keskustelussa palataan tiedekeskusteluihin, ja eurooppalaisten sääntöjen vastaisella rehulla ruokittujen eläinten tuonti johtaa meidät ihmettelemään, pystyykö Euroopan unioni suojelemaan kansalaisiaan.
Suojaava sääntely ei ole protektionismia vaan pelkkä kysymys. Haluaisinkin kysyä komissiolta, onko sen mielestä tullijärjestelmämme laadulla, joka mielestäni on huonontunut merkittävästi, mahdollista vastata kaikkiin tässä erinomaisessa keskustelussa esille tulleisiin seikkoihin.
Jan Mulder
(EN) Arvoisa puhemies, kun komission jäsen vastaa, voisiko hän kommentoida mahdollisuuksia nostaa toleranssitasoa nollasta korkeampaan prosenttiosuuteen, esimerkiksi 0,7 tai 0,9 prosenttiin. Keskustelua kuunnellessani olen päätynyt siihen, että tämä on sanottujen asioiden ydin. Nykyoloissa nollatoleranssi on jokseenkin liian tiukka.
Androula Vassiliou
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, kuuntelin tarkkaavaisesti parlamentin jäsenten useita puheenvuoroja.
Tunnustamme komissiossa, että eri tahtiin etenevät muuntogeenisten organismien hyväksymiset voivat olla ongelma tuontirehun saatavuudelle ja hinnalle. Vaikka alan kohoavat kustannukset johtuvatkin erilaisista, monitahoisista ja joskus paljon laajemmista tekijöistä, kaikki nämä tekijät on otettu huomioon tutkimuksessa, joka tehtiin maatalouden pääosastossa.
Komission työ kohdistuu joihinkin kysymyksen taustalla oleviin keskeisiin tekijöihin EU:n tasolla - hyväksymällä uusia muuntogeenisiä organismeja täysin EU:n lainsäädännöllisen kehyksen mukaisesti - ja kansainvälisellä tasolla - keskustelemalla tärkeimpien kauppakumppaniemme kanssa.
Useat puhujat kysyivät, olisiko komissio valmis siirtymään nollatoleranssista sallivampaan tasoon. Muistutan teitä siitä, että tehdäksemme näin tarvitsemme yhteispäätöksen parlamentilta ja neuvostolta ja tarvitsemme jäsenvaltioiden tuen. Tiedätte, mikä jäsenvaltioiden kanta on ollut useissa pysyvissä komiteoissa, joissa harvoin on päästy määräenemmistöön, tietojeni mukaan itse asiassa ei koskaan.
Haluaisin sanoa, että jos asetamme muuntogeenisellä rehulla ruokituista eläimistä saataville tuontituotteille rajoituksia, emme pysty noudattamaan kansainvälisiä sitoumuksiamme.
Lopuksi haluan sanoa muutaman sanan hyväksymismenettelyn viivästyksistä, joista monet puhujat puhuivat. Komission ja EFSA:n välillä käydään keskustelua mahdollisuuksista parantaa hyväksymismenettelyn tehokkuutta tinkimättä tieteellisen arvion laadusta.
Yksi korostetuista asioista on, että hakijoille on kerrottava paremmin luvan saamisen vaatimuksista, jotta heidän asiakirjojensa laatua voidaan parantaa alusta alkaen.
Lisäksi, ja tämän keskustelun tuloksena, elintarviketurvallisuusviranomainen on sitoutunut suorittamaan alustavan kelpoisuustarkastuksen kuuden viikon kuluessa hakemuksen jättämisestä. Tämä lyhentää huomattavasti hyväksymismenettelyyn käytettyä aikaa.
On myös tärkeää huomata, että hyväksymismenettely lyhenisi huomattavasti, jos komissio saisi jäsenvaltioilta enemmän tukea komiteamenettelyssä muuntogeenisten organismien hyväksymisestä.
Viimeiseksi haluan vastata erään puhujan esittämään huomioon siitä, että riskinhallinnassamme huomioimme vain taloudelliset perusteet. Sanoisin, että meille tärkeimmät tekijät ovat ihmisten turvallisuus ja eläinten terveys sekä ympäristö.
Tämän sanottuani muistutan, että komissio on valmis keskustelemaan mahdollisista tämän alan ehdotuksista, mutta vain sillä edellytyksellä, että kaikissa esitetyissä ratkaisuissa kunnioitetaan peruspäämäärää EU:n markkinoille tuotavien tuotteiden turvallisuuden takaamisesta.
Puhemies
(FR) Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Diamanto Manolakou  
kirjallinen. - (EL) EU:n muuntogeenisiä organismeja koskevalla politiikalla suositaan monikansallisia yrityksiä kuluttajien kustannuksella. Viljelijöistä tulee entistä riippuvaisempia monopolisoitumisesta, ja monikansalliset yritykset hallitsevat maataloutta.
Muuntogeeniset organismit ovat haitallisia kansanterveydelle. Joidenkin niistä on tieteellisesti osoitettu aiheuttavan allergioita ja heikentävän immuunijärjestelmää.
Muuntogeenisten organismien peruuttamattomat ympäristövaikutukset tekevät niistä moninkertaisesti vaarallisempia. Luonnon monimuotoisuus on rajallista, ja saastumisen rajoittamista ei tosiaankaan pystytä takaamaan.
Tästä politiikasta on haittaa taloudellisesti. Muuntogeeniset organismit ovat tärkeitä syitä elintarvikkeiden kohonneisiin hintoihin ja maailman nälänhätään, kuten kansainväliset talousjärjestöt vakuuttavat nyt aivan avoimesti.
Ehdotus nollatoleranssista on näennäinen ja tehoton, se on seurausta myönnytyksistä monikansallisten yritysten eduksi. Sillä sallitaan tiettyjen muuntogeenisten organismien viljely ja muuntogeenisestä rehusta saatavien kolmansien maiden tuotteiden, esimerkiksi lihan, kulutus.
Tällä politiikalla pyritään erityisesti rahoittamaan EU:n jäsenvaltioiden työntekijöiden rajuja protesteja, kun he pyytävät turvallista, muuntogeenitöntä ruokaa edulliseen hintaan.
Meidän mielestämme jäsenvaltioissa olisi kiellettävä täysin muuntogeeniset viljelykasvit samoin kuin tuotteet, joissa on jäämiä muuntogeenisistä organismeista. Samalla olisi kuitenkin toimittava yhteisön tuotannon ja kuluttajien suojaamiseksi.
