1. Írán: případ Roxany Saberiové
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o šesti návrzích usnesení o Íránu: případu Roxany Saberiové.
Tunne Kelam
autor. - Paní předsedající, Írán je nechvalně známý svým záznamem v oblasti lidských práv, jak bylo konstatováno zrovna včera při rozpravě o stavu lidských práv ve světě.
Dnes se zaměřujeme na případ Roxany Saberiové, novinářky, která měla právě před třemi týdny soudní řízení a byla odsouzena k osmi letům vězení za takzvanou špionáž. Skutečností je, že paní Saberiová neměla více než měsíc přístup ke svému advokátovi. Neexistovala naděje na spravedlivý transparentní proces, protože se řízení konalo neveřejně. Držela minimálně poslední dva týdny hladovku. Pravdou je, že ji ukončila, ale její zdraví je ve velmi povážlivém stavu.
Proto dnes musíme vyslat íránským orgánům vzkaz, že jednoznačně odsuzujeme rozsudek, který Íránský revoluční tribunál vynesl dne 18. dubna 2009, a žádáme, aby byla paní Saberiová okamžitě a bezpodmínečně propuštěna na základě toho, že soud probíhal neveřejně a nešlo o legální proces.
Rád bych dodal, že Írán je nechvalně známý hromadnými a systematickými veřejnými popravami ukamenováním nebo oběšením, a to i mladistvých delikventů. I toto je součástí našeho vzkazu.
Erik Meijer
Dvě a půl minuty, paní předsedající. V posledních pěti letech jsme vedli mnoho rozprav o Íránu. Moje skupina sympatizovala s revolucí koncem 70. let minulého století, nikoli z důvodu jakékoli spřízněnosti s náboženskými extremisty té doby, ale protože předchozí vláda vedená rodinou Páhlaví nezastupovala občany. Dokázala přežít jen díky svým úzkým vztahům se Spojenými státy a Evropou.
Protože předchozí vláda premiéra Mossadeka, která se těšila podpoře širší veřejnosti, byla odstraněna na základě zahraničního tlaku, obrovské masy obyvatelstva, které byly předtím vůči vládě v opozici, zaujaly extrémní protizápadní postoj. Nevnímaly západ jako spojence v boji za demokracii a pokrok, ale jako koloniálního spekulanta a tyrana.
Dnes již není pochyb, že moc padla do rukou skupin, které nejenže vyhledávají konflikt se Spojenými státy a Izraelem, ale jsou také extrémně konzervativní, netolerantní a nedemokratické. Utiskují vlastní obyvatelstvo, soudnictví a armádu nechaly ovládnout tvrdou rukou náboženských fanatiků a brání voličům hlasovat pro ty, kteří zastávají umírněnější názory. Práva žen a etnických a náboženských menšin byla odsunuta a často se vykonává na veřejnosti tím nejkrutějším způsobem trest smrti - jako prostředek k potlačení nekonformního chování.
Kromě toho mohou vést činnosti opozice v Íránu k zadržení. Členy opozice, kteří uprchli do zahraničí, pronásledují a diskreditují vlády, sdělovací prostředky a veřejné mínění zemí, v nichž nyní žijí. Lze to vnímat v souvislosti s jejich pokusy zařadit opozici v exilu na seznam teroristických organizací, stejně jako pokusy uzavřít uprchlický tábor Ašraf v Iráku. Tento Parlament se nedávno plným právem vyslovil proti těmto dvěma postupům.
(Předsedající řečníka přerušila)
Paulo Casaca
Paní předsedající, první květen, který je pro nás na západě dnem oslav, je bohužel v Íránu nadále dnem boje. Letos byl poznamenán nejen obvyklým krutým potlačením demonstrací íránských pracujících, ale také popravou mladé ženy, sedmnáctileté Delary Darabiové, která byla odsouzena za zločin, přestože všechno ukazovalo na skutečnost, že jej nespáchala.
Podle Amnesty International vyprávěla tato mladá žena den před svou popravou matce o svých plánech do budoucna, v očekávání, že ohromná kampaň za její propuštění bude úspěšná.
Delara Darabiová je dalším mučedníkem náboženského fanatismu, stejně jako mnoho jiných, jejichž popravu jsme v této sněmovně odsoudili.
Organizace pro lidská práva již tento týden také potvrdily informaci, kterou 1. května zveřejnila Národní rada íránského odporu, o tom, že ve věznici v Lakanu byl ukamenován muž obviněný z cizoložství. Ohlásily také hrozící ukamenování dalšího muže v provincii Gilan, což opět zklamává očekávání, že bude v Íránu tato barbarská praxe zastavena.
Podle zpráv hnutí bojujícího za zrušení trestu smrti, Tire as Mãos de Caim, je Írán zemí s nejvyšším počtem poprav na hlavu ve světě. Jenom dnes ráno byli popraveni čtyři lidé ve věznici v Evinu a dalších osm osob bylo popraveno 2. května ve věznici v Taibadu.
Uvěznění státních příslušníků třetích zemí, jako je Američanka Roxana Saberiová, je také běžným postupem, který má jiné země vydírat kvůli udělení diplomatických povolení.
V tomto ohledu je mimořádně příhodný komentář tajemníka hnutí Tire as Mãos de Caim, Sergia D'Elii. Zdůrazňuje nejdůležitější bod: za brutalitu režimu mulláhů není zodpovědný jen íránský fundamentalistický režim. Evropské vlády s ní souhlasí svým mlčením, tolerancí a neměnnou touhou po usmíření a ustupují íránským politikům a obchodnímu vydírání. Teheránský režim ohrožuje svým jednáním, které praktikuje po desetiletí, mír a bezpečnost celého světa a - což je ještě patrnější - svých vlastních občanů. Místo aby to Evropa vzala v potaz, vidí v Íránu řešení problémů Blízkého východu, zatímco ve skutečnosti je tím hlavním problémem Írán.
Při této poslední příležitosti hovořit před Evropským parlamentem vyzývám ty, kteří zde budou na příštím zasedání, aby neponechávali Íránce napospas jejich žalářníkům a lidi z Blízkého východu napospas peklu náboženského fanatismu.
Marios Matsakis
autor. - Paní předsedající, nebudu opakovat, co již bylo řečeno o nelítostném íránském teokratickém režimu. Souhlasím s těmi stanovisky, ale chci se na tuto záležitost podívat z úhlu pohledu podobného tomu, z jakého na ni pohlížel můj kolega pan Mayer, který právě odešel.
Írán, země s tisíciletou civilizací a kulturou, se dnes nachází v politováníhodné situaci, pokud jde o záležitosti jako demokracie, občanská práva a spravedlnost. Mají na tom vinu i některé naše západní země. Nezapomeňme na to, že vlády, například vláda USA a Velké Británie, celé roky podporovaly, vyzbrojovaly a udržovaly při moci dobře známou nestvůrnou diktaturu íránského šáha. Když byl šáh nakonec svržen lidovým povstáním, našli islámští extremisté zcela nevyhnutelně hojné příležitosti k tomu, aby se sami chopili moci a pěstovali pocity nenávisti vůči západu.
Poté přišlo přehnaně agresivní chování dalších administrativ USA a drastické sankce, což vedlo jen k dalšímu utrpení obyčejných Íránců a dále prohloubilo jejich nepřátelské cítění vůči západu. Nový prezident USA Obama dal najevo, že dává přednost boji inteligencí před bojem pěstmi, jak bohužel tak nešťastně činil předchozí prezident Bush, a snad přinese novou naději na zlepšení života íránského lidu a vztahů se západem.
Tento přístup pomůže běžným íránským občanům pochopit, že západ si přeje být jejich přítelem, nikoli nepřítelem, a třeba Íránci sami svrhnou islámský fundamentalistický režim, který tak nedemokraticky řídí jejich životy a způsobuje jim tolik utrpení, jako v případě, na který se zde dnes soustředila naše rozprava.
Ewa Tomaszewska
Paní předsedající, Roxana Saberiová je dvaatřicetiletá novinářka s dvojím občanstvím - americkým a íránským, která absolvovala několik univerzit ve Spojených státech, Spojeném království a Íránu. Pracovala jako novinářka v Íránu a v této práci pokračovala i po vypršení své akreditace. Byla zatčena a odsouzena k osmi letům vezení na základě křivého obvinění ze špionáže pro Spojené státy. Na protest proti křivým obviněním a nespravedlivému soudu zahájila protestní hladovku. Je velice vyhublá. Začala pod lékařským dohledem pít slazenou vodu a nyní hladovku ukončila a čeká, že její volání bude vyslyšeno. Její zdraví i život jsou stále v ohrožení.
Írán je dobře znám svými nespravedlivými tresty a také prováděním veřejných poprav, včetně poprav mladistvých. Žádáme propuštění paní Saberiové. Vyzýváme, aby jí byl poskytnut spravedlivý soud. Domnívám se, že mezinárodní společenství by mělo vyvíjet na Írán tlak, aby tyto kruté postupy ukončil.
Laima Liucija Andrikienė
Hovoříme o Roxaně Saberiové, americko-íránské novinářce, která pracovala pro rádio ABC, BBC a jihoafrickou televizi. Byla obviněna ze špionáže, odsouzena k osmi letům, uvězněna a začala držet protestní hladovku. 1. května byla velice oslabená převezena do vězeňské nemocnice. Víme, že jí byl pět týdnů odmítán přístup k právníkovi. Její soud nebyl spravedlivý ani transparentní.
Včera BBC oznámila, že příští týden, 12. května, bude mít Roxana Saberiová slyšení před odvolacím soudem, ale to se bude opět konat jako neveřejné zasedání. Odsuzujeme bezdůvodné rozhodnutí Íránského revolučního tribunálu o Roxaně Saberiové. Kromě toho se domnívám, že je velmi důležité znovu naléhat na íránské vládní instituce, aby dodržovaly ustanovení všech mezinárodních nástrojů pro lidská práva, které Írán ratifikoval, zejména Mezinárodního paktu o občanských a politických právech a Všeobecné deklarace lidských práv - oba zaručují právo na spravedlivý soud.
Justas Vincas Paleckis
V poslední den tohoto volebního období, v tak nádherný jarní den, by bylo příjemné doufat, že toto téma - porušování lidských práv - jednoho dne již nebude na pořadu jednání tohoto Parlamentu, že o něm již nebude třeba v této krásné sněmovně diskutovat. Bohužel je to však jen iluze a náš pořad jednání je jako vždy přeplněn, a to ani nezahrnuje všechny bolestné případy z různých zemí na celém světě.
Není to poprvé, co na tomto plenárním zasedání diskutujeme o Íránu. Tentokrát se soustředíme na nezákonné uvěznění Roxany Saberiové. Poprvé byla zatčena kvůli zjevně podružnému trestnému činu - nákupu vína -, což je v Íránu trestný čin. Poté však přišlo obvinění, že pracovala jako novinářka bez oficiální akreditace, které se později změnilo v obvinění, že byla americkou špiónkou. Íránská vláda uspořádala jednodenní neveřejný soud beze svědků a bez konkrétního obvinění, jež by bylo zveřejněno.
Není to poprvé, co íránská vláda pošlapala lidská práva, uvěznila nezákonně občany a vydala rozsudky porušující mezinárodní normy. Poprava Delary Darabiové, zadržení novinářky Maryam Malekové a obránců práv pracujících - to vše je jen několik příkladů. Musíme si uvědomit, že íránští fundamentalisté pokračují v pořádání politických soudních procesů a pokoušejí se tak dále zastrašovat ty, kteří přemýšlejí svobodně. Je politováníhodné, že Írán pokračuje ve své politice, kterou se sám izoluje, a nevyužívá iniciativy mezinárodního společenství a nové americké administrativy k normalizaci vztahů.
Vždy jsem říkal, že dialog a vzájemné porozumění jsou lepší než konfrontace, ale tentokrát navrhuji, abychom na tento případ reagovali velmi přísně a tvrdě a abychom požadovali, aby soudní dvůr íránského režimu respektoval všechny mezinárodní normy.
Struan Stevenson
Paní předsedající, uvěznění novinářky Roxany Saberiové na základě vymyšleného obvinění ze špionáže je hanebné. Je to další ohavný zločin na dlouhém seznamu zločinného chování fašistického režimu v Teheránu.
Jak nám řekl Paulo Casaca, minulý pátek odvedli popravčí tohoto režimu třiadvacetiletou dívku z její cely na šibenici, aniž jí předtím dovolili setkat se s rodiči. Oběsili Delaru Darabiovou za zločin, který údajně spáchala, když jí bylo 17 let.
Toto se v Íránu považuje za spravedlnost. Středověké mučení a popravování žen - dokonce i těhotných - a dětí je běžné. Pošlapávání lidských práv je každodenní součástí života, a přesto jsou v tomto Parlamentu ještě lidé, kteří tento zkažený a nemravný režim podporují: stejně jako evropské společnosti, které nadále s Íránem obchodují a zavírají oči i uši před křikem utiskovaných. Hanba jim a hanba krutým mulláhům. Měli by si uvědomit, co učí historie: každý fašistický režim je odsouzen k zániku; svoboda a spravedlnost vždy zvítězí nad zlem.
Erik Meijer
(NL) Paní předsedající, moje původní řečnická doba byla nespravedlivě zkrácena, protože se blížila dvouapůlminutovému limitu. Závěr mé argumentace je ten, že nemůžete vytvářet změnu prostřednictvím zahraničních intervencí či jiných forem vojenského násilí. Byl to právě tento druh přístupu, který v minulosti vedl ke zrození stávajícího režimu. Jestliže ohrozíte Írán zahraniční intervencí, mnoho Íránců, kteří nynější vládu nenávidí, jí ve skutečnosti přispěchají na pomoc, aby bránili svou vlast.
Nesmíme však jít ani do opačného extrému. Je špatně usilovat o spolupráci s tímto režimem ve víře, že stávající uskupení zůstane u moci trvale nebo že z podpory stability v této zemi bude mít prospěch zásobování Evropy energií. Jedinými cestami, jak podnítit zlepšení situace, je trvale hájit lidská práva a podporovat demokratickou opozici. Bude to také takové zlepšení, z něhož bude mít prospěch oběť, která byla tématem této rozpravy.
Christopher Beazley
Paní předsedající, chtěl bych vyjádřit podporu svému kolegovi Struanu Stevensonovi - přestože je Skot.
Persie, jak všichni víme, patřila k velkým civilizacím tohoto kontinentu a tohoto světa. Mnoho Íránců jsou slušní a dobří lidé. Struan hovořil upřímně a pravdivě. Nikdo nezabíjí ženy a děti a neničí životy, aby se tím proslavil. Co budeme dělat? Jsme jen poslanci Evropského parlamentu. Můžeme jenom zlostně křičet na protest proti takové brutalitě a nelidskosti.
Můj jediný závěr je, že bychom měli podporovat demokratické a civilizované Íránce a pracovat s nimi na zajištění slušné, lidské a civilizované vlády pro řádné Íránce a na odsouzení vrahů.
Leonard Orban
člen Komise. - Paní předsedající, Komise bedlivě sleduje případ paní Roxany Saberiové, včetně příprav na odvolací řízení, které začne již příští týden. Komise je znepokojena zdravotním stavem paní Saberiové, jež je oslabena protestní hladovkou, kterou podle slov svého otce zahájila poté, co ji minulý měsíc Revoluční tribunál v Teheránu odsoudil k osmi letům vězení za údajnou špionáž.
Komise se domnívá, že soudní proces paní Saberiové, který proběhl za zavřenými dveřmi, nesplnil minimální normy, jaké vyžaduje spravedlivý a transparentní soud. Komise zcela podporuje prohlášení českého předsednictví Rady o případu paní Saberiové ze dne 22. dubna 2009. Doufáme, že íránské soudní úřady neprodleně zajistí spravedlivé a transparentní odvolací řízení se všemi zárukami, které poskytují íránské právní předpisy.
Komise je hluboce znepokojena ustavičným zhoršováním stavu lidských práv a základních svobod v Íránu. Nedávná poprava Delary Darabiové, která byla oběšena 1. května za zločin, jejž údajně spáchala jako nezletilá, je dalším potvrzením této skličující situace. Také k tomuto případu vydala EU prohlášení, které tuto popravu důrazně odsuzuje.
Komise opakovaně naléhala - a nadále bude naléhat - na íránské úřady, aby dodržovaly své mezinárodní závazky v oblasti lidských práv, včetně těch, jež souvisejí s Mezinárodním paktem o občanských a politických právech a Všeobecnou deklarací lidských práv. Zlepšení stavu lidských práv v Íránu považuje Komise za zásadní, aby bylo možno v blízké budoucnosti posílit politický dialog a spolupráci s Íránem.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat po skončení rozpravy.
Písemná prohlášení (článek 142)
Glyn Ford  
písemně. - Roxana Saberiová byla dne 18. dubna 2009 odsouzena za "špionáž", aniž měla přístup k právníkovi, a v soudním řízení, které nebylo spravedlivé ani transparentní.
Nejsem naivní. USA se zapojují do špionáže, ale pokud byla Roxana Saberiová špión, íránské úřady neučinily nic, čím by o tom kohokoli přesvědčily. Zaujatost a manipulace soudu a obžaloby byly parodií na jakýkoli smysl spravedlnosti.
Mohu jedině přivítat usnesení, které požaduje, aby byla Roxana Saberiová okamžitě propuštěna, protože soudní řízení se konalo neveřejně, bez řádného zákonného postupu a naprosto neodpovídalo mezinárodním normám.
