Doba vyhrazená pro otázky (otázky Komisi) 
Předsedající
Dalším bodem je doba vyhrazená pro otázky (B6-0491/2008).
Komisi byly položeny následující otázky.
První část

Předmět: Pohotovostní plány pro malé a střední podniky
Ve světle současné finanční a hospodářské krize, která je slovy Jeana-Clauda Tricheta nejvážnější krizí od druhé světové války, se chci zeptat Komise na její pohotovostní plány pro malé a střední podniky (MSP).
Rámcový plán obnovy, který má být předložen 26. listopadu, má obsahovat krátkodobá opatření, jež mají pomoci odvrátit recesi. Komise zvažuje nové způsoby financování a nové způsoby využití stávajících finančních zdrojů. Chce rovněž navýšit kapitál Evropské investiční banky, která je poskytovatelem dlouhodobých půjček v EU. Banka již vytvořila úvěrový balík ve výši 30 miliard eur, který má pomoci malým podnikům, jež mají nesnáze se získáním financování. Takové kroky jsou zajisté chvályhodné; nicméně jedním z nejzávažnějších problémů MSP v tomto okamžiku je problém s prodlením při splácení úvěrů. Navrhla Evropská komise pohotovostní plány zvlášť zaměřené na tento konkrétní problém?
Joaquín Almunia
Paní předsedající, v návrhu Komise "Small Business Act" se plně uznává existence problémů, jimž čelí malé a střední podniky.
Co se týče přístupu k financování, který je předmětem otázky pana Zwiefky, Komise spolu s Evropskou investiční bankou (EIB) oznámila konkrétní opatření na zlepšení situace.
Samozřejmě souhlasíme s nutností poskytnout malým a středním podnikům zvláštní pomoc. Finanční krize v mnoha členských státech zásadně narušila zdroje financování pro podniky, zejména ty malé a střední. Orgány Společenství i členské státy přijaly v mezích svých pravomocí konkrétní opatření, které mají tyto dopady neutralizovat.
Komise zavedla opatření na stabilizaci finančního systému, která bankám umožní zase začít poskytovat půjčky svým zákazníkům. Podpořili jsme i některé změny pravidel účetnictví a zrychlené schvalování rekapitalizace bank a systémů pojištění bankovních vkladů.
Krom toho, jak víte, dne 26. listopadu Komise schválila plán obnovy ve výši 200 miliard eur. Tento plán minulý týden podpořila a odsouhlasila Evropská rada. Jak uvádí naše sdělení, tato částka 200 miliard eur zahrnuje 30 miliard eur z rozpočtu EU nebo z finančních aktivit EIB na podporu oživení hospodářství.
Ať už se jedná o rozpočtové zdroje nebo o finanční aktivity, tato opatření bezesporu zahrnují položky financování a pomoci, z nichž budou značně těžit malé a střední podniky. Tato opatření doplňují dohodu, která byla dosažena na neformálním zasedání Rady ve složení pro hospodářství a finance v Nice v září tohoto roku a podle níž EIB zintenzivní a zároveň urychlí své zvláštní položky financování určené malým a středním podnikům.
Kromě těchto dohod ještě EIB oznámila, že malým a středním podnikům poskytne přechodné financování - odborně nazývané mezaninové financování - v celkové výši jedné miliardy eur prostřednictvím Evropského investičního fondu.
Jak jsem řekl dříve, v plánech různých členských států a v rámci plánu obnovy podpořeného Evropskou radou minulý týden již máme několik příkladů velkých zemí EU (z hlediska hospodářské velikosti), například Spojeného království, Francie, Německa a Španělska, které zavedly zvláštní finanční opatření určená malým a středním podnikům, které představují, jak všichni víme, velkou sílu ve smyslu obratu, zaměstnanosti a výrobních kapacit ve všech našich zemích.
Ještě bych se chtěl zmínit o dohodách, které Komise přijala v dnešní době poznamenané zvláštními hospodářskými potížemi, přičemž využila ustanovení uvedená ve Smlouvě, která jí umožnila zavést potřebnou flexibilitu do oblasti státních podpor. Z tohoto opatření také budou těžit především MSP. Příkladem je včera schválená dohoda o navýšení pravidla de minimis pro státní podpory.
Závěrem bych chtěl uvést, že v lednu se má konat zasedání "konstruktivního dialogu", jehož se zúčastní Komise, MSP, jejich zástupci a také banky, aby si vyměnili názory na účinnost státních podpor, na současnou situaci a případnou potřebu posílit rozhodnutí přijatá v posledních měsících.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Paní předsedající, pane komisaři, děkuji mnohokrát za podrobné vysvětlení. Vzhledem k tomu, že jste hovořil o práci Komise a o závazcích Evropské investiční banky, rád bych se zeptal, zda obecně vzato se také banky, které jsou zapojené do průběžného dialogu a dostávají velkou podporu, přihlásily k politice, jež má zajistit víceméně hladké fungování malých a středních podniků. Vzaly na sebe i ony takové závazky?
Joaquín Almunia
Na otázku pana Zwiefky bych odpověděl tak, že s bankami budeme určitě mluvit. V rozvahách a finančních výkazech bank se také projevují jejich obtíže.
Samozřejmě všechny zdroje, veškerá rozhodnutí a opatření přijatá na evropské úrovni i na úrovni členských států stejně jako poskytování prostředků a snižování úrokových sazeb Evropskou centrální bankou a jinými centrálními bankami mají zabránit zhroucení úvěrového systému a podnítit a vytvořit vhodný rámec pro obnovu úvěrových a finančních možností, které potřebují rodiny i podniky.
Malé a střední podniky nepochybně mnohem více než velké podniky závisejí při financování na bankovních úvěrech. Je tomu tak proto, že i přes současné potíže trhu mohou velké podniky přímo emitovat své cenné papíry nebo dluhopisy a získat prostředky na trzích s cennými papíry nebo na trzích s pevným výnosem. Malé a střední podniky potřebují k získání financování banky.
Upřímně doufáme, že banky a úvěrové instituce pozitivně zareagují na pomoc a podporu v takovém objemu, který je v současnosti nezbytný, ovšem ještě před pár měsíci by byl nepředstavitelný.
Jsem přesvědčen, že nejen naše vlády, evropské orgány a centrální banky musejí převzít zodpovědnost - a my ji přebíráme -, nýbrž i banky nesou svou zodpovědnost v tom smyslu, že obdržely podporu formou rekapitalizace hrazené z veřejných peněz nebo z vkladů, za něž se zaručil stát. Mají svou odpovědnost vůči zbytku společnosti a především vůči malým a středním podnikům.
Mairead McGuinness
Pane komisaři, váš poslední komentář považuji za velmi výstižný. Banky si musejí uvědomit, že malé a střední podniky potřebují a že na nich v minulosti vydělávaly peníze.
Moje otázka je asi velmi základní - bude to fungovat? Teď asi ještě nevíme, zda to funguje, ale kdy to budeme vědět a kdy řekneme, že musíme udělat něco jiného? Číslo 30 miliard eur je působivé, ale jenom irské úřady musely do bank napumpovat 10 miliard eur, a podle některých nezávislých odborníků je na rekapitalizaci irských bank zapotřebí 30 miliard eur. Možná byste se k tomu mohl vyjádřit.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Chci se zeptat, jaký postup umožní malým a středním podnikům v Rumunsku získat přístup k financování ze zmiňovaného rozpočtu ve výši 30 miliard eur. Jaký postup mohou zvolit členské státy, aby usnadnily malým a středním podnikům přístup k tomuto financování? Hovořil jste o plánu ve Francii, ve Spojeném království... Moje otázka zní: půjde o přístup "kdo dřív přijde, ten dřív mele" nebo mají členské státy, a tedy i rumunské malé a střední podniky, možnost získat stejné financování?
Joaquín Almunia
Paní předsedající, dámy a pánové, žijeme v tržním hospodářství a vzhledem k tomu, že sedíte tam, kde sedíte, určitě v tom se mnou budete souhlasit. Pravidla hry v tržním hospodářství jsou taková, jaká jsou.
Proto si podle mého názoru asi nikdo nemyslí, že by úvěrový systém, finanční systém nebo hospodářský systém obecně fungoval lépe, kdyby všechna rozhodnutí namísto hospodářských subjektů a v tomto konkrétním případě finančních subjektů přijímala ministerstva členských států nebo orgány v Bruselu, v jedné z mnoha budov, v nichž evropské orgány pracují.
To znamená, že banky samy musejí rozhodnout, zda poskytnou úvěr. Skutečnost je taková, že když se banky spoléhají na veřejné peníze a veřejné záruky, musejí také splňovat určité podmínky. Režimy podpory bankovnictví se v členských státech liší podle typu podmínek, které závisejí na okolnostech, na vlastnostech a typu nástroje, který se v jednotlivých zemích využívá.
Co se nás týče, Evropská komise schválila režimy záruk za vklady, které nám jednotlivé členské státy předložily, tak aby tyto režimy byly v souladu s pravidly hospodářské soutěže a státních podpor. V současnosti dokončujeme schvalování nejnovějších národních plánů rekapitalizace.
Komise schválila a zveřejnila horizontální normy, v nichž vysvětluje, jaká kritéria v tomto výjimečném okamžiku používáme při posuzování, zda jsou tyto plány v souladu se Smlouvou. V Komisi jsme si vytyčili šestiměsíční lhůtu, protože šest měsíců po našem původním schválení plánů musíme a chceme analyzovat uplynulý vývoj.
Pokud zjistíme, že peníze daňových poplatníků - peníze občanů - poskytnuté prostřednictvím těchto podpůrných programů byly řádně využity, a pokud bude fungování finančních trhů nadále poznamenáno složitou hospodářskou situací, bude možné povolit další pokračování těchto programů. Pokud se stav hospodářství zlepší - v což všichni doufáme - nebo pokud se peníze nevyužívají k předem schváleným účelům, pak také podnikneme příslušné kroky a přijmeme potřebná rozhodnutí.
Nehodláme připustit, že by peníze daňových poplatníků, které se riskují kvůli zlepšení fungování finančních okruhů a úvěrových trhů a okruhů, mohly být promrhány nebo využity bez dosažení odpovídajících výsledků.
Co se týče druhé otázky, Evropská investiční banka má pro své programy pomoci malým a středním podnikům ve všech členských státech prostředníka. To znamená, že právě tento prostředník či prostředníci v každém členském státě poskytují výrobním podnikům a zejména malým a středním podnikům úvěry a finanční nástroje na základě podpůrných programů, které jsme zřídili; a právě tito prostředníci, finanční poradci musejí předávat a poskytovat informace, o nichž hovořila paní poslankyně.
Předmět: Boj proti terorismu
Deset teroristických útoků v Bombaji minulý týden stálo život nejméně 188 lidí a stovky dalších byly zraněny. Jaké kroky podnikne Komise, aby přiměla pákistánskou vládu zastavit podporu teroristických skupin na svém území?
Předmět: Činnost Evropské komise ohledně teroristických skupin v Pákistánu
Jaká opatření hodlá přijmout Evropská komise, aby přinutila pákistánské úřady přestat podporovat činnost teroristických skupin a napomáhat jim?
Ján Figeľ
člen Komise. - Myslím, že mohu říci, že Komise byla stejně jako mnozí jiní šokována nedávnými událostmi v Bombaji, které také zcela jasně a rozhodně odsoudila Rada Evropské unie dne 8. prosince.
V této souvislosti vyjádřila Evropská unie naději, že Pákistán bude plně spolupracovat s indickými vyšetřovateli a že obě země se budou společně snažit dosáhnout toho, aby se pachatelé zodpovídali za svůj čin před soudem. Cílem teroristických sítí je podkopat mír a stabilitu v regionu; v tom se jim musí zabránit. Evropská unie proto naléhavě vyzvala k zesílení regionální spolupráce v boji proti terorismu.
Cestou kupředu je dialog a spolupráce, tak aby se mohly řešit nedostatky ve vzájemném chápání a v přístupech. Není jiná alternativa než spolupracovat s civilní vládou Pákistánu. Jak víte, prezident Zardárí se přihlásil ke snaze o usmíření. Pákistánské úřady zatkly několik osob poté, co někteří občané a organizace Pákistánu byli obviněni z podílu na útocích v Bombaji. To jsou velmi důležité kroky.
Nyní je třeba, aby se pákistánská vláda s odhodláním zavázala k rozbití teroristických sítí, aby v budoucnu k žádným útokům nedocházelo. Komise zvažuje možnost zahájit projekty, jejichž cílem by bylo posílit schopnost Pákistánu bojovat proti terorismu.
Na leden příštího roku je naplánována společná návštěva koordinátora EU pro boj proti terorismu Gilla de Kerchove a Komise. To je vše, co mohu říci v odpovědi na tyto dvě otázky.
Ryszard Czarnecki
(PL) Paní předsedající, pane komisaři, tyto otázky jsme s panem Kucem napsali před třemi týdny. Jak jste sám řekl, od té doby se něco změnilo. Proto vás prosím, abyste ohodnotil a okomentoval prohlášení pákistánské vlády, podle nějž nepřipadá v úvahu, že by Pákistán jakékoli zatčené teroristy předal indickým úřadům. Může mít takové prohlášení dopad na vztahy mezi Novým Dillí, Islámábádem a Karáčím?
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Chci svou otázku ještě doplnit. Jak můžeme zabránit tomu, aby se pákistánské území využívalo k výcviku bojovníků Tálibánu, kteří pak mají významný podíl na bojích v Afghánistánu, kde jsou rozmístěni evropští a američtí vojáci?
Ján Figeľ
člen Komise. - Jak jsem řekl, jedná se o opravdu složité, citlivé a důležité téma. Jedním ze způsobů, jak můžeme pomoci, je podporovat demokracii, právní stát, politiku boje proti terorismu a spolupráci v regionu i uvnitř této konkrétní země. Myslím, že příležitost pro to existuje. Na jedné straně se snažíme pomoci budovat důvěru, zároveň ale bedlivě sledujeme postupy a kroky, které se podnikají. Samozřejmě že to, co jste řekl o rozhodnutí nevydávat, znamená, že takový postup není v souladu se spravedlností. Činí se tak ovšem kroky důležité pro pákistánský systém v samotném Pákistánu - cílem je omezování prostoru pro terorismus jak v této zemi, tak v zemích sousedních, což tak tragicky ovlivnilo situaci v indické Bombaji.
Co se týče celkové spolupráce, myslím, že Evropská unie může spolu s mnoha dalšími partnerskými zeměmi vybudovat silnější vztahy s vládami, které se skutečně snaží dělat něco pro prevenci a které se dělí o zpravodajské informace v boji proti teroristickým sítím. Doufám, že nedávné rozbití sítě v Pákistánu bude dobrým příkladem, ještě ale musíme vyčkat, jak se bude situace v této zemi dál vyvíjet. Jsme tam přítomni, i když s omezenými možnostmi. Navýšili jsme finanční příděl pro spolupráci s Pákistánem v dalším období, tedy v letech 2007-2010. Příděl představuje 200 milionů eur. Část těchto prostředků skutečně posiluje právní stát, demokratické instituce a akceschopnost v tomto směru.
To je vše, co k tomu mohu v tuto chvíli říci. Možná budeme mít více informací, ale už i skutečné výsledky v lednu po návštěvě Komise a koordinátora z Rady v zemi.
Předmět: Investice do energetické infrastruktury
Hospodářská a finanční krize postihla mnoho členských států. Každý týden slyšíme o nových opatřeních, která se dotýkají tisíců zaměstnanců v jednotlivých členských státech. Investice do energetické infrastruktury jsou jedním ze způsobů, jak může Evropa hospodářské krizi čelit. Budování takové infrastruktury (ropovodů a plynovodů nebo infrastruktury na výrobu a přenos elektřiny) vyžaduje rozsáhlé investice, přičemž časový horizont realizace takového projektu je střednědobý až dlouhodobý. Chceme-li zajistit dostatečné investice do energetické infrastruktury, budou členské státy muset buď zvážit navýšení rozpočtu TEN-T nebo po určitou dobu počítat se zvýšením svých rozpočtových schodků. Pomocí jakých opatření hodlá Komise během současné hospodářské a finanční krize podpořit členské státy, které se snaží dosáhnout podstatného navýšení investic do energetické infrastruktury?
Joaquín Almunia
Paní Ţicău, ptáte se na investice do energetické infrastruktury. Druhý strategický přezkum energetické politiky, schválený Komisí, ukazuje, že Evropská unie musí naléhavě navýšit své investice do energetické infrastruktury, aby bylo možné splnit takové cíle naší energetické politiky, jakými jsou bezpečnost dodávek, udržitelnost a konkurenceschopnost. Také Rada ministrů ve složení pro energetiku, která se sešla minulý týden, zdůraznila význam navýšení investic do infrastruktury, nemluvě o dohodě o energii a změnách klimatu, kterou minulý víkend podpořila Evropská rada a kterou jste vy sami v tomto Parlamentu dnes schválili.
Komise trvá na tom - a v tom se, myslím, můžeme spolehnout i na podporu Rady a Parlamentu -, že současná hospodářská recese nesmí být záminkou pro odložení nebo snížení investic do energetické infrastruktury. Investice do energie a zejména do energetické infrastruktury musejí sloužit jako hnací síla pro tvorbu pracovních míst, pro inovace, musejí umožnit rozvoj nových činností, používání nových technologií a posílení důvěry v hospodářství. Také samozřejmě musejí přinášet výhody v tom smyslu, že se naše hospodářství bude díky těmto investicím rychleji rozvíjet a přizpůsobí se požadavkům na hospodářství s nízkou úrovní emisí CO2.
V plánu hospodářské obnovy, schváleném Komisí a podpořeném Radou, navrhujeme, aby se od nynějška do roku 2010 použila doplňková částka 4 miliard eur získaná z nevyužitých prostředků rozpočtu Společenství, která by byla určena na transevropské energetické sítě a související investice. To znamená, že čtyři z pěti miliard eur, které jsme navrhli využít v našem sdělení, v našem plánu, by byly určeny právě k těmto účelům.
Evropská rada minulý týden schválila základní body našeho návrhu v této věci, přestože ještě nevíme, jakým způsobem rozpočtový orgán (jak Rada, tak tento Parlament) bude vykládat obecná prohlášení obsažená v závěrech předsednictví Evropské rady.
Krom toho Evropská investiční banka přislíbila podstatné navýšení - až 6 miliard eur ročně - prostředků určených na financování investic souvisejících se změnami klimatu, bezpečností, dodávkami energie a energetickými infrastrukturami a zároveň také oznámila, že se zavazuje urychlit využívání existujícího nástroje úvěrových záruk, aby tak pomohla s financováním projektů transevropských sítí; touto cestou chce podpořit nezbytnou větší účast soukromého sektoru. Veřejné zdroje samy o sobě nestačí k financování celého objemu investic, které jsou podle různých odhadů potřebné do roku 2020 nebo 2030.
Konečně je tu ještě jeden aspekt, který považuji za důležitý, který rovněž získal podporu Evropské rady a byl obsažen v našich návrzích - jedná se o rozhodnutí vytvořit Evropský fond 2020 pro energii, změnu klimatu a infrastrukturu, na kterém se bude podílet Evropská investiční banka, národní agentury pro financování infrastruktur a případné další subjekty. Fond bude financovat kapitálové a kvazikapitálové projekty v oblasti infrastruktur obecně a zejména v oblasti energetických infrastruktur.
Co se tedy týče předmětu vaší otázky, vidíte, že v posledních týdnech bylo oznámeno mnoho důležitých rozhodnutí a některá se již začala realizovat.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Děkuji mnohokrát za odpověď. Chci jen říci, že je nesmírně důležité, aby se investovalo do rozvodných sítí dodávky energie. Pokud chceme podporovat obnovitelnou energii nebo energii vyráběnou z obnovitelných zdrojů, musejí mít výrobci takového typu energie přístup do rozvodných sítí dodávky energie, aby se mohli dostat ke konečnému spotřebiteli. Proto doufám, že tyto finanční nástroje budou spuštěny co nejrychleji a transparentně.
Joaquín Almunia
Paní předsedající, velmi stručně zareaguji.
Plně s vámi souhlasím. Rada ve složení pro energetiku, o které jsem hovořil a která se sešla ve dnech 8. a 9. prosince, schválila směrnici o obnovitelných zdrojích energie. Myslím, že je to krok právě tím směrem, který jste zmínila.
Plně se ztotožňuji s vaším návrhem i s prioritami, které jste v této oblasti vytyčila.
Předmět: Vzdělávání dětí migrantů
Ve svém nedávném sdělení Komise navrhla, že by se měly vést konzultace k problematice vzdělávání dětí migrantů, přičemž se hovoří i o vzdělávání dětí evropských migrujících pracovníků. Jaké finanční mechanismy hodlá Komise poskytnout členským státům, aby se zlepšila výuka mateřského jazyka těchto dětí, zejména je-li tento jazyk úředním jazykem EU?
Ján Figeľ
člen Komise. - Děkuji Marii Panayotopoulos-Cassiotou nejen za její otázku, ale i za angažovanost ve věci lepší a širší spolupráce ve vzdělávání.
K tomuto konkrétnímu tématu mohu říci, že program celoživotního učení není jen hezkým názvem, nýbrž velmi silným nástrojem a hlavním nástrojem pro to, aby Komise měla k dispozici zdroj financování činností souvisejících se vzděláváním. Podpora výuky jazyků a jazykové rozmanitosti je jedním z konkrétních cílů celého programu.
Jedna část programu nazvaná Comenius podporuje nadnárodní projekty, jejichž cílem je řešit konkrétní potřeby dětí migrantů, včetně jazykové složky nebo výuky jazyků. Takzvaná "hlavní činnost - jazyky" v rámci programu Comenius podporuje výuku všech světových jazyků, včetně úředních jazyků EU. "Hlavní činnost - IKT", což je další součást programu Comenius, rovněž podporuje projekty přispívající k vývoji novátorských způsobů užití informačních a komunikačních technologií aplikovaných na výuku jazyků, se zaměřením na zvláštní vzdělávací potřeby a na potřeby dětí migrantů.
Hlavním zdrojem financování zvláštní podpory vzdělávání a přípravy migrantů a jiných znevýhodněných skupin obyvatelstva je Evropský sociální fond. Za jeho provádění zodpovídají především úřady členských států.
Konečně Evropský fond pro integraci, který se zaměřuje na nově příchozí státní příslušníky třetích zemí, podporuje integrační politiky, včetně politik v oblasti vzdělávání a výuky jazyků.
Diskuse o výsledku veřejných konzultací k Zelené knize Migrace a mobilita bude uzavřena na konci tohoto roku. Je otevřená a relevantní pro všechny zúčastněné strany a ještě jednou vyzývám všechny zájemce, aby poslali své odpovědi. Součástí diskuse jsou témata související s nástroji financování vzdělávání dětí migrantů. Tato témata budou obsažena v politickém dokumentu, který bude reagovat na zelenou knihu a bude připraven příští rok během českého předsednictví.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Paní předsedající, děkuji panu komisaři za odpověď. Vítám, že diskuse je otevřená. Mám tak příležitost veřejně prohlásit, že zachovávání mateřského jazyka u dětí evropských přistěhovalců je evropským bohatstvím, které je třeba chránit. Krajané pana komisaře žijící ve Španělsku a v Německu a v jiných evropských zemích, do nichž se podobně jako Řekové odstěhovali, chtěli, aby se jejich děti učili řecky a španělsky. Noví přistěhovalci z nových evropských zemí by si proto také měli zachovat své jazyky a totéž by mělo platit i pro druhou generaci narozenou první vlně přistěhovalců. Úřední evropské jazyky jsou pro Evropu bohatstvím a musejí mít přednost.
Ján Figeľ
Paní předsedající, dámy a pánové, právě spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy má za cíl podporovat kulturní rozmanitost, která se výrazně projevuje i ve složení jazyků. Jeden z krásných závěrů, který je, řekl bych, velmi citlivý a důležitý politicky, ale i mentálně pro budoucnost Unie, byl přijat v listopadu, kdy ministři sedmadvacítky potvrdili odhodlání vytvořit podmínky pro mobilitu mladých lidí jako pravidlo, nikoli jako výjimku.
Dnes je mobilita spíše velmi omezená kvůli nedostatku prostředků, ale do budoucna to může být právě jeden z velkých nástrojů na podporu rozmanitosti, otevřenosti, komunikace nebo dialogu mezi kulturami.
Jsem rád, že podpora takovéto spolupráce roste a zejména i v Evropském parlamentu. Takže já bych chtěl spíše poděkovat za pochopení a trvalou podporu.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Otázka týkající se vzdělávání, související s migrací, ale tentokrát z nových členských států EU do starých. Jak víme, některé nové členské státy EU se potýkají s problémem "odlivu mozků" - jedná se například o učitele, kteří po dokončení vysokoškolského vzdělání v jedné zemi odcházejí do jiné země, kde sice nepracují ve svém oboru, pobírají ale vyšší plat. Jak se Komise dívá na tento problém a jaká by navrhla opatření?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Pane komisaři, děkuji za poskytnuté informace. Chtěla bych nicméně toto téma trochu rozšířit a zmínit se o dětech, které zůstávají doma, zatímco jejich rodiče odcestovali za prací do zahraničí. Pro tyto děti je dobré učit se také jazyk země, v níž pracují jejich rodiče, my se zase musíme zamyslet nad zaměstnaností v jejich zemi. Mám na mysli případy, kdy děti zůstávají doma s prarodiči. Také chci říci, že pro děti, které odjedou se svými rodiči do jiné země, kde rodiče našli práci, je důležité, aby se jim dostalo takové podpory, která jim umožní naučit se jazyk cílové země snáze a rychleji, tak aby mohly při vzdělávání prokázat své intelektuální schopnosti a získávat nové znalosti.
Ján Figeľ
Paní předsedající, já mohu jen souhlasit s tím, co právě zaznělo. Začnu tou druhou otázkou.
Existuje směrnice nebo nařízení Evropského společenství již z roku 1977, je to tedy text více než 30 let starý, o vzdělávání dětí migrujících pracovníků. Je to tedy otázka týkající se členských států - starých, nových, méně starých, méně nových - a podmínek pro vzdělávání dalších generací.
Tato směrnice vlastně ukládá členským státům poskytovat vzdělání takovým dětem v jazyce hostitelské země, tedy v domácím úředním jazyce, a zároveň podporovat vzdělávání v původním rodném jazyce a kulturu původní země ve spolupráci s danou zemí. V jednom případě se tedy jedná o povinnost poskytovat a v druhém případě o pomoc. V každém případě je problematika migrujících dětí součástí této zelené knihy nebo zelené zprávy, která znamená diskusi a případně následné další kroky nebo doporučení. My se nyní nacházíme spíše ve fázi naslouchání a teprve poté přijde případná konkrétní činnost i ve formě právních předpisů, neboť vzdělávání dětí migrantů je velmi důležitou součástí adaptace a integrace. Je zřejmé, že v mnoha případech vznikají problémy právě kvůli nedostatku nebo nedostatečné kvalitě takto poskytovaného vzdělávání.
A co se týče první otázky o učitelích a odlivu mozků - zaprvé si myslím, že je velmi důležité, aby se Unie více věnovala problematice kvality přípravy učitelů. Vůbec poprvé tomu tak bylo v loňském roce a tato problematika je velmi důležitá, neboť při diskusích o všech reformách nebo modernizaci ve vzdělávání a při provádění takových reforem jsou učitelé ústřední součástí takového procesu; musejí být jeho subjektem, nikoli objektem, a samozřejmě i takové téma, jakým je celoživotní vzdělávání, začíná u učitelů. Učitel nebo učitelka musí být v popředí celoživotního vzdělávání, má-li to přejít i do mladé generace - zvládání mnoha nových témat a záležitostí a technologií ve výuce je velmi důležité. Stárnutí obyvatelstva se týká i učitelů. Mnohé země Unie čelí blížícímu se velkému nedostatku či deficitu učitelského sboru a odhaduje se, že v následujícím desetiletí bude chybět více než milion učitelů, protože v řadě států je více než polovina učitelů starší 50 let.
Teď se dotýkám pouze okrajově celkové problematiky, ovšem odliv mozků souvisí i s tím, nakolik si mozků ceníme, nakolik investujeme do duševního vlastnictví, do talentů, do možností rozvíjet dary doma a ne jen odcházet za lepším. Právě k tomu má směřovat například podpora vyšší kvality a dostupnosti vzdělávání, ale i relevantnosti vzdělávání, k tomu má směřovat příští rok, který je vyhlášen Evropským rokem tvořivosti a inovace, k tomu musí směřovat větší úsilí celé Unie, aby byla pro mozky atraktivní, aby přitahovala talenty a ne jen hořekovala nad odlivem mozků. Samozřejmě je i úkolem jednotlivých států, aby do vzdělání investovaly i nyní, i kvůli krizi, protože investice do vzdělávání jsou rozhodující a jsou zásadní dokonce i právě pro takovéto období, máme-li z krize vyjít schopnější - ať už konkurenceschopnější nebo schopnější inovací -, prostě s posíleným lidským potenciálem.
Chci jen uzavřít tím, že dlouhodobá seriózní a důvěryhodná spolupráce v oblasti vzdělávání není možná, pokud se nebude přímo dotýkat i tématiky učitelů, kvality přípravy učitelů a podpory jejich dalšího vzdělávání, nejen počátečního, nýbrž během výkonu povolání.
Předmět: Bílá kniha o sportu
Které části Bílé knihy o sportu byly dosud provedeny a jaké jsou budoucí politické priority Komise v oblasti sportu pro příští měsíce?
Ján Figeľ
člen Komise. - Myslím, že Bílá kniha je již nyní velmi úspěšným příspěvkem Evropské unie, Komisí počínaje, i díky velmi pozitivnímu přístupu Parlamentu (sedí zde pan Mavrommatis jakožto zpravodaj k Bílé knize) a také členských států. Připomínám, že minulý týden přijala Evropská rada samostatné závěry ke sportu - vůbec poprvé od Rady v Nice v prosinci 2000 -, a já to považuji i za odraz nové situace.
Za jediný rok se toho totiž hodně stalo a hodně toho v této oblasti probíhá. Kupříkladu z 53 akcí navržených v akčním plánu "Pierre de Coubertin" již 38 akcí bylo zahájeno nebo provedeno, některé z nich již byly splněny nebo uzavřeny - celkem dvě třetiny akcí. To je projevem chuti a touhy po úspěchu a mě to velmi těší. Některé úkoly samozřejmě splnila sama Komise.
Za takto uspokojivé výsledky vděčíme angažovanosti nejen členských států, nýbrž i sportovních organizací.
Myslím, že Bílá kniha rovněž přispěla nebo napomohla k tomu, aby se sport a se sportem související projekty staly nedílnou součástí stávajících programů EU. Projekty související se sportem v nedávné době získaly například podporu z Evropského fondu pro regionální rozvoj, z Evropského sociálního fondu, z programu celoživotního učení, z programu veřejného zdraví a z programů Mládež v akci a Evropa pro občany.
Podařilo se dosáhnout pokroku v konkrétních oblastech a o několika z nich bych se chtěl zmínit. Pokyny v oblasti tělesné aktivity, které nedávno schválili ministři sportu a předali je ministrům zdravotnictví, boj proti dopingu, evropský rámec kvalifikací pro celoživotní učení a evropský systém kreditů pro odborné vzdělávání a přípravu, kde je sport jednou z prvních oblastí, která se využila jako pilotní zkušební oblast. Místní hráči - připomínám, že jsme v květnu letošního roku přijali rozhodnutí o takzvaných odchovancích neboli místních hráčích. Studie o dobrovolnické práci ve sportu - velmi důležité téma. Boj proti rasismu a xenofobii - mnoho akcí, mimo jiné i v Evropském parlamentu. Sport jako nástroj ve vnějších vztazích EU. Evropská statistická metoda na měření hospodářského dosahu sportu. A dále "Boj proti diskriminaci kvůli státní příslušnosti"; posouzení dopadů o agentech hráčů, které se začíná provádět; konference o systému licencí ve fotbale. Připravujeme se na příští pololetí a na evropský sociální dialog, který začal, pokud se nemýlím, dne 1. července v Paříži s partnery z oblasti profesionálního fotbalu - organizacemi UEFA, FIFPro, APFL a ECA. To je mnoho zkratek, ale jedná se o zaměstnavatele a zaměstnance a UEFA je zastřešujícím orgánem evropské kopané.
Jsem rád, že tento sociální dialog začal. Sice zatím nemohu poskytnout podrobnou zprávu o pokroku pro všechny zmíněné akce, můžeme však celkem oprávněně konstatovat, že provádění podstatné a reprezentativní části akčního plánu již dosti pokročilo.
V neposlední řadě bych vás chtěl informovat, že na konci listopadu Komise uspořádala v Biarritzu první evropské fórum o sportu, na němž se sešli zástupci sportu - 300 účastníků z různých sdružení a federací - se zástupci Komise a členských států. Na toto setkání navázala ministerská konference. Myslím, že tato akce byla velmi důležitá jako první událost svého druhu, ale bylo projeveno přání pokračovat a jednat otevřeně v této oblasti, což se týká dalších předsednictví a setkání.
Takže jsem potěšen, že tato snaha o spolupráci mezi zainteresovanými subjekty v oblasti sportu je nyní mnohem viditelnější a plodnější.
Seán Ó Neachtain
- (GA) Paní předsedající, mohl by pan komisař pohovořit podrobněji o již zmíněné dobrovolnické práci ve sportu a o tom, jak ji Komise hodlá podporovat?
Ján Figeľ
Dobrovolnická práce ve sportu je podle mě jedna z klíčových záležitostí či činností nejen pro fungování sportu pro všechny, nýbrž i pro celkové uspořádání pyramidy sportu nebo evropského modelu sportu. Tím chci říci, že ve sportu je velmi důležitým předpokladem vytvořit prostor a podporu pro dobrovolnickou práci.
My jsme v bílé knize přislíbili studii o dobrovolnické práci ve sportu a výběrové řízení na tuto studii již bylo zahájeno a vlastně i uzavřeno - na studii se začne pracovat počátkem příštího roku 2009. To znamená, že koncem roku 2009, resp. začátkem roku 2010 můžeme očekávat výsledky. Právě sociální, ekonomické a právní aspekty dobrovolnické práce ve sportu budou součástí této analýzy, tak abychom díky ní mohli připravit doporučení pro další postup. Ještě bych k tomu dodal, že v rámci programu Evropská dobrovolnická služba pro mladé narůstá objem dobrovolnické práce. Dobrovolnická práce má velkou podporu i v tomto Parlamentu a máme rovněž představu o uspořádání Evropského roku dobrovolnictví.
Myslím, že dobrovolnická práce získává nový význam i díky tomu, že se stává jednou z forem neformálního vzdělávání a v listopadu jsme poprvé v historii na půdě Rady přijali doporučení o dobrovolnické službě mladých lidí v Evropské unii. Je to první legislativní akt v oblasti mládeže za více než 20 let existence této spolupráce a jsem rád, že se to úzce váže i na dobrovolnickou práci ve sportu.
Několik projektů Evropské unie z nedávné doby, konkrétně Komise a Parlamentu, směřovalo k podpoře dobrovolníků při mezinárodních sportovních událostech. Tato studie nám tedy pomůže připravit další kroky; pro dobrovolnickou práci každopádně podle mého názoru roste větší prostor z kvantitativního i kvalitativního hlediska.
Manolis Mavrommatis
(EL) Paní předsedající, pane komisaři, ještě jednou blahopřeji k iniciativě Komise předložit Bílou knihu o sportu Parlamentu. Jakožto zpravodaj Evropského parlamentu bych chtěl položit následující doplňující otázku: jak nám včera řekli Nicolas Sarkozy i José Barroso, od konce roku 2009 bude platit reformní smlouva, pokud ji schválí Irsko, a sport je tedy nyní aktivním aspektem a součástí Lisabonské neboli reformní smlouvy. Vyslechli jsme si váš program. Rád bych se zaměřil na to, jaké budou v příštím roce a v dalších letech finanční položky a rozpočet vyčleněný jen na sport, pokud to lze již nyní spočítat.
Avril Doyle
Chci požádat pana komisaře, zda by se mohl vyjádřit ke svému názoru na sport ve školních osnovách, k současné epidemii dětské obezity a k souvislostem obou aspektů, a zda by také mohl uvést, jestli je nějaký členský stát, které se nezúčastnil listopadového fóra o sportu v Biarritzu.
Ján Figeľ
Myslím si, že s novou Smlouvou máme šanci nejen na sportovní politiku, ale i na sportovní program EU, a věřím, že svou popularitou a blízkostí občanům EU se třeba přiblíží programu Erasmus, který se stal nejen velmi populárním, nýbrž i účinným. Nejde jen o mobilitu jednotlivců, jejichž počet stoupá, ale i o boloňský proces, o řadu věcí, které ve vzdělávání po dvaceti letech vidíme jako evropskou cestu k větší otevřenosti a relevantnosti vzdělávání, kvalifikací a atraktivity Evropy. A to je velmi důležité.
Sport je velmi potřebný a zároveň populární, takže právě takový program v souvislosti s článkem 149 by mohl být úzce spjat s prostorem a agendou vzdělávání a mládeže, neboť právě v článku 149 se vůbec poprvé výslovně zmiňuje sport. Na základě tohoto článku budou zřízeny podobné nástroje a podobné složení Rady ministrů.
Chci vyjádřit připravenost Komise podílet se na přípravě použití tohoto článku a právě bílá kniha je velmi dobrým předpokladem nebo krokem tímto směrem, který nijak nepředjímá situaci, ale zařazuje sport více do centra spolupráce států i sportovních organizací v Evropě.
Co se týče financování, začátky bývají skromné, ale zároveň důležité a předpokládám, že právě samostatná rozpočtová kapitola nebo položka schválená Parlamentem na příští rok ve výši šest milionů eur může napomoci některým činnostem, které budou sloužit jako příprava pro příští období se sportovním programem. Dnes by z mé strany bylo předčasné hovořit o rozpočtových dopadech, hovořím spíše o přípravných pracích, které už jsou ve formě některých námětů schválené i Parlamentem.
Co se týče Biarritzu nebo školství a sportu, já považuji Biarritz za úspěšný; už jsem uvedl, že to bylo první takové fórum. Zároveň za dva týdny přišly závěry Evropské rady a není to právě obvyklé, že by premiéři a prezidenti hovořili o sportu. Formální závěry byly velmi povzbudivé nejen směrem k fóru v Biarritzu, ale i k další spolupráci a k obsahu této spolupráce.
Obezita a sport pro všechny spolu prostě souvisí, protože pro boj proti obezitě je sport jednou z nejlepších protilátek nebo prostředků. V Evropě bohužel obecně klesá podíl vzdělávání v podobě tělesné výchovy, klesá počet hodin na žáka během školního roku a to je nedobrá tendence, kterou musíme změnit. Zároveň se musí zlepšit kvalita takto strávené doby, kvalita výchovy a já jsem rád, že se nám podařilo poprvé vypracovat tzv. hlavní směry pro tělesnou výchovu, které byly schváleny právě v Biarritzu. Tyto hlavní směry jsou výsledkem odborné diskuse a věřím, že budou schválené - možná doplněné, ale hlavně schválené a přijaté na úrovni států ministry zdravotnictví na Radě ve složení pro zdravotnictví. To jen vypovídá o tom, že sport potřebuje horizontální přístup. Potřebuje více koordinace a soudržnosti v jednotlivých oblastech našich politik, o což bude Komise usilovat i s vaší pomocí.
Christopher Beazley
Paní předsedající, mám příslušnou procesní námitku. Chci říci, v přítomnosti pana Cappata, že jsem velmi zklamán, že otázka č. 38 nebude nyní zodpovězena Evropskou komisí. Vašimi útvary mi bylo sděleno, že pan Cappato obdrží písemnou odpověď, nebo snad hodláte zařadit otázku č. 38 později?
Předsedající
Pane Beazley, právě jsem se chystala říci, že otázka č. 38 bude zodpovězena písemně.
Také já jsem zklamaná, že se k otázce nedostaneme, ale doba vyhrazená pro otázky je prostě vždycky rozdělena tak, že máme 20 minut na každého komisaře a komisař Figeľ již tuto dobu značně překročil. Takže nyní musíme přejít ke komisaři Almuniovi.
Christopher Beazley
Souhlasil by pan komisař s tím, že by mi zaslal kopii své odpovědi panu Cappatovi, protože mě toto téma zajímá?
Možná mi řeknete, že teď není vhodná doba o tom diskutovat. Na olympijských hrách nemají být vyvěšeny jiné vlajky než vlajka olympijská. Pokud by byla vyvěšena evropská vlajka, možná by moji i vaši krajané mohli získat pár medailí navíc.
Předsedající
Pane Beazley, je mi jasné, že chceme pokračovat s těmi, kteří otázky položili. Jsem si jista, že pan Cappato bude tak laskav a pošle vám kopii odpovědi, kterou dostane.
Předmět: Euro a inflace
S ohledem na inflační tlaky, které jsme v loňském roce zaznamenali po celém světě, jak reagovala eurozóna a jaké jsou současné vyhlídky na udržení kupní síly společné měny?
Joaquín Almunia
Paní předsedající, pane Medino Ortego, ptáte se mě na vývoj inflace v eurozóně a na dopady, tedy na reakci eurozóny.
Za posledních patnáct měsíců jsme nepochybně zaznamenali dva zdánlivě rozporuplné procesy, oba se však v našich hospodářstvích odehrály. Na jedné straně do července roku 2008 hospodářství v eurozóně, hospodářství v celé Evropě a také v mnoha dalších zemích, rozvinutých i rozvíjejících se, utrpěly výrazný šok v důsledku nárůstu ceny ropy a jiných potravinářských i nepotravinářských surovin.
Tento nevídaný nárůst, při němž se cena za barel ropy vyšplhala v červenci až ke 150 dolarům a cena pšenice, kukuřice, rýže a jiných komodit narostla do mimořádné výše, vedl ke zřejmým sociálním problémům a k růstu cenových indexů, takže v eurozóně došlo v červnu až červenci letošního roku k nárůstu cenového indexu přibližně o 4 %.
Od léta se začalo projevovat prudké zpomalení ekonomiky a nyní již v mnoha případech nastala recese v důležitých hospodářstvích celé eurozóny, ve Spojených státech, v Japonsku. To vedlo k mimořádně velkému poklesu poptávky, který zaznamenávají i rozvíjející se země jako Čína, Indie a další. Nyní zase ceny surovin prudce klesají - dnes stojí barel ropy asi 43 nebo 45 dolarů, ovšem stejně prudký pád ceny vidíme i u mnoha dalších surovin. V našem cenovém indexu - právě dnes dopoledne zveřejnil Eurostat cenový index pro měsíc listopad - se ukazuje, že v eurozóně činí meziroční míra inflace 2,1 %.
S ohledem na to, že v prvním pololetí tohoto roku ceny značně rostly, bude se průměrná inflace v eurozóně v letošním roce, v roce 2008, pohybovat kolem 3 %. Nedokážu teď ještě říci přesné číslo, to se dozvíme přesně za měsíc. Obecně však již můžeme oznámit, že příští rok bude vůbec poprvé za existenci eurozóny jako takové, tedy od roku 1999, průměrná inflace v 16 zemích spadajících do eurozóny nižší než 2 %, tedy pod hranicí inflace, kterou Evropská centrální banka považuje za slučitelnou s cenovou stabilitou. Není dokonce ani nemožné, že by v polovině roku, v červnu nebo v červenci, mohla meziroční inflace dosáhnout i záporné hodnoty v důsledku těchto rychlých zvratů v ceně ropy a dalších surovin.
To ovšem neznamená, že by nebyly problémy s tvorbou cen. Dokonce i v době nízké inflace, která je důsledkem krize a vývoje cen surovin, přetrvávají mikroekonomické problémy s tvorbou cen. Komise právě zveřejnila sdělení o cenách potravin, v němž analyzujeme činnosti, které provádíme ve snaze zamezit zneužití a špatnému fungování maloobchodních trhů při tvorbě cen potravin. V rámci přezkumu vnitřního trhu Komise oznámila celou řadu akcí, jejichž smyslem je sledovat trhy tam, kde tvorba cen neprobíhá řádně.
Snažíme se tedy jednat z makroekonomického hlediska v oblastech, které spadají do našich pravomocí a do pravomocí centrální banky, a snažíme se jednat i z mikroekonomického hlediska.
Konečně zmiňujete se také o otázce kupní síly směrem navenek. Euro se vůči americkému dolaru i jiným měnám podstatně zhodnotilo. V červenci byl reálný efektivní kurz eura vůči ostatním měnám našich partnerů a konkurentů velmi vysoký, přičemž efektivní kurz eura byl jasně nadhodnocen. V současnosti se situace vrátila do normálnějších hodnot, které se blíží tomu, co by se z akademického nebo analytického hlediska dalo v nějaké práci tohoto typu považovat za vyvážený směnný kurz eura.
Manuel Medina Ortega
(ES) Děkuji panu komisaři za velmi přesnou, velmi výstižnou a velmi podrobnou odpověď.
Následující otázku musím formulovat trochu opatrně, protože stanovení úrokových sazeb nepřísluší Komisi, nýbrž Evropské centrální bance, a oba tyto orgány jsou na sobě nezávislé, nicméně zdá se, že mezi inflací a úrokovými sazbami existuje určitá souvislost.
Podle některých názorů Evropská centrální banka zvýšila úrokové sazby v okamžiku, kdy to možná nebylo úplně nutné, což velmi zhoršilo postavení spotřebitelů. Nyní jsme svědky procesu, kdy dochází k určité soutěži v nízké výši úrokových sazeb - ve Spojených státech je tato sazba, myslím, 0,25 %, tedy téměř nulová.
Provádí Komise nějaké hodnocení dopadů rozhodnutí Evropské centrální banky na inflaci a existují prognózy budoucích takových dopadů?
Joaquín Almunia
Paní předsedající, v naší zprávě o deseti letech existence eura - Deset let HMU -, kterou jsem měl příležitost představit poslancům v tomto sále a v Hospodářském a měnovém výboru tohoto Parlamentu, analyzujeme mimo jiné vývoj inflace a nástrojů měnové politiky.
Analýzu jsme provedli velmi pečlivě, aby nepanovala sebemenší pochybnost o naší nezávislosti na Evropské centrální bance. Při pohledu na výsledky inflace v eurozóně od roku 1999 do roku 2007 můžeme také říci, že ve všech těchto letech byla průměrná inflace v eurozóně ke konci roku, je-li možné vypočítat průměrné číslo za celý rok, sice lehce vyšší, než je cíl banky týkající se stability cen, avšak velmi se tomuto cíli blížila.
Proto se podle mě dá říci, že výsledky existence eura a Evropské centrální banky jakožto banky pověřené měnovou politikou pro euro byly v uplynulých letech jednoznačně pozitivní, mnohem lepší než výsledky, jichž mnohé ekonomiky, které jsou dnes součástí eurozóny, dosahovaly, samozřejmě když ještě měly vlastní měnovou politiku a centrální banku.
Z důvodů, které jsem již osvětlil ve své první odpovědi, byl uplynulý rok 2008 mnohem složitější. Tento rok se totiž skládal ze dvou radikálně odlišných pololetí - v prvním pololetí došlo k nárůstu cen vyvolanému vnějším mimořádně prudkým inflačním šokem; v druhém pololetí došlo k prudkému poklesu cen v důsledku celé řady jevů, z nichž hlavním bylo zpomalení hospodářství a v našem případě recese, ve které se bohužel dnes nacházíme.
Za takových okolností je velmi snadné kritizovat jakoukoli centrální banku, ať už sídlí ve Frankfurtu, ve Washingtonu, v Londýně nebo v jakémkoli jiném hlavním městě, ale já si myslím, že Evropská centrální banka během celé této krize od srpna 2007 dosud prokazuje, že je bankou, která provádí solidní analýzy, přijímá rozhodnutí v klidu a zaznamenává úspěch své politiky.
Právě banka se postavila do čela v reakci na krizi související s rizikovými hypotékami v srpnu 2007. Myslím, že jednala konsistentně v rámci mandátu, který jí byl dán Smlouvou, Radou, Parlamentem a Evropskou unií jako celkem, a i v současnosti dělá to, co by banka dělat měla, tedy především poskytuje hotovost a brání tomu, aby nedostatek hotovosti vedl k problémům s úvěry, které by celou situaci mohly dále zhoršit.
Já nejsem schopen říci, jak se budou vyvíjet rozhodnutí Evropské centrální banky. Pan Trichet, který před poslanci pravidelně vystupuje, vám to může sdělit v podání zástupce centrální banky. Nicméně již mnoho let sleduji sdělení Evropské centrální banky každý první čtvrtek v měsíci, sdělení, která následují po zasedání její Rady guvernérů, a myslím, že z nich lze dobře vyčíst nejen její rozhodování, ale také, aniž bychom chtěli její rozhodnutí předpovídat, směřování trhů a způsob, jakým analyzuje svou měnovou politiku pro další měsíce.
Gay Mitchell
Souhlasím s panem komisařem v tom, že činnost Evropské centrální banky je obdivuhodná. Myslím, že postupuje velmi konsistentně a velmi zdrženlivě. Mám ale na pana komisaře otázku bez ohledu na nezávislost centrální banky, kterou v tomto Parlamentu všichni podporujeme stejně jako on. Díky tomu, že se inflaci dařilo držet pod kontrolou, vzniklo v eurozóně za 10 let existence eura přibližně 16 milionů pracovních míst. Vzhledem k tomu, že inflace tolik klesla, jaké by podle pana komisaře měly být nynější priority Evropské centrální banky? Nezávislost centrální banky je třeba chránit, ale to nám nebrání vyslovit názor. Domnívá se tedy pan komisař, že by se nyní priority ECB měly změnit vzhledem k tomu, že míra inflace je tak nízká a že úrokové sazby již nemohou inflaci dále stlačit?
Paul Rübig
(DE) Paní předsedající, do jaké míry panují v tomto ohledu rozdíly mezi zeměmi, které jsou v eurozóně, a mezi těmi, které v ní nejsou, a v jakých odvětvích očekáváte v blízké budoucnosti nejvyšší míru inflace?
Joaquín Almunia
Pane Mitchelli, cenová stabilita je ve Smlouvě definována jako hlavní úkol. Hlavním úkolem Evropské centrální banky je chránit cenovou stabilitu. Po splnění tohoto úkolu nebo při dosahování tohoto cíle je dalším úkolem to, aby měnová politika spolupracovala s ostatními cíli hospodářské politiky. Toho se musí držet jak samotná banka, tak všechny ostatní evropské orgány.
Jak si banka představuje cenovou stabilitu? Myslím, že to definovala velmi jasně již - nemýlím-li se - v roce 2003. Je to inflace nižší než 2 %, ale velmi se blížící 2 % ve střednědobém časovém horizontu.
Během všech předešlých let - od roku 1999 dosud - znamenalo plnění tohoto cíle (míra inflace pod 2 %, ale těsně kolem 2 %) nutnost inflaci snižovat. Pokud se potvrdí odhady, pak příští rok budeme moci poprvé cenovou stabilitu vykládat tak, že se snažíme přiblížit 2 %, aniž bychom hranici 2 % překročili, protože pravděpodobně nastane situace, kdy nejen meziměsíční inflace, ale i inflační očekávání ve střednědobém časovém horizontu budou nižší než 2 %.
Nicméně mandát banky zůstává stejný. Nástroje a způsob dosahování cíle se pochopitelně změní, ale cíl bude stále stejný.
Druhou oblastí činnosti či druhým souborem kroků banky, který je v tomto okamžiku mimořádně důležitý (a to platí pro každou centrální banku, samozřejmě i pro Evropskou centrální banku), je poskytovat hotovost.
Myslím, že banka dělá, co dělat má, ale banka nikterak neskrývá - a říká to zcela jasně -, že poskytuje hotovost ráno, ale před uzavřením přepážek odpoledne se jí obvykle vrací hotovost od finančních subjektů, které tuto hotovost pro svou úvěrovou činnost nevyužily. A tady se otevírá diskuse; v novinách se v těchto dnech objevila prohlášení viceprezidenta banky pana Papademose a některých dalších představitelů, podle nichž banka nyní diskutuje o tom, jak má využít nástroje nezbytné pro to, aby toto poskytování hotovosti bylo účinné a aby se nejednalo jen o kruh, který skončí tím, že se peníze odpoledne vracejí tam, odkud ráno vyšly.
Nyní ke druhé otázce, která se týkala rozdílů. V některých členských státech Evropské unie, které nepatří do eurozóny, je inflace vyšší než v drtivé většině zemí eurozóny. Pokud si prostudujete dokument, který dnes dopoledne zveřejnil Eurostat a který se týká inflace na konci listopadu, zjistíte, že ve většině zemí Evropské unie, které nejsou členy eurozóny, je míra inflace vyšší než v členské zemi eurozóny s nejvyšší inflací.
To znamená, že v současnosti je v zemích mimo eurozónu vyšší inflace, což je do značné míry dáno tím, že mimo eurozónu jsou země procházející rychlou konvergencí a podléhající vyšším inflačním tlakům kvůli řadě intenzivnějších dopadů používání energie, kvůli větší závislosti na energii ze zahraničí, přičemž cena této energie se zvýšila. Je zde také vliv Balassa-Samuelsonova efektu, mám-li použít odbornou terminologii.
V meziodvětvovém srovnání je inflace patrně vyšší v odvětví služeb. Navzdory meziročnímu poklesu inflace, který byl v posledních měsících zvlášť rychlý, zůstává inflace v odvětví služeb prakticky neměnná (2,5 - 2,6 %); inflace u potravinářských výrobků, zpracovaných potravinářských výrobků a průmyslových výrobků více fluktuovala z důvodů, které jsem již uvedl dříve v odpovědi panu Medinovi Ortegovi. Ovšem v odvětví služeb zůstává míra inflace na vyšší úrovni, než je cíl cenové stability, podle nějž by inflace měla být nižší než 2 %. Nicméně se tato míra inflace pohybuje kolem 2 %.
Předmět: Uspořádání hospodářského řízení v EU
Z hlediska intenzity a závaznosti právních předpisů existuje asymetrie mezi úplnou měnovou unií a mezi hospodářskou unií, která je nadále nedokončená.
Jakým strategickým směrem by se podle názoru Komise mělo ubírat uspořádání hospodářského řízení v EU tak, aby se tato asymetrie odstranila?
Joaquín Almunia
Paní předsedající, pan Papastamkos se ptá na řízení v eurozóně.
Právě jsem domluvil o řízení v měnovém pilíři hospodářské a měnové unie, o Evropské centrální bance a evropském systému centrálních bank. Upřímně řečeno myslím, že funguje velmi dobře. Považuji to za úspěch.
Řízení v druhém pilíři, v hospodářském pilíři hospodářské a měnové unie, funguje, ale ještě mu zbývá urazit dlouhou cestu. Funguje koordinace fiskálních a rozpočtových politik a myslím, že od přezkumu v roce 2005 až dosud velmi dobře funguje Pakt stability a růstu i rozpočtová koordinace vyplývající z provádění paktu.
Nyní procházíme velkou zkouškou, protože v důsledku zpomalení hospodářství, opatření ve prospěch rozpočtového impulsu a balíčků na podporu finančního systému podléhají veřejné finance mimořádně silným tlakům, takže musíme provádět Pakt stability a růstu ve velmi ztížené situaci.
Musíme jej provádět s flexibilitou, kterou umožňuje, zároveň ale musíme zachovat a dodržovat pravidla paktu, což bude velká zkouška.
Je zde ještě druhý aspekt, který je také analyzován v naší zprávě o deseti letech hospodářské a měnové unie. Vedle koordinace fiskálních a rozpočtových politik považuji za nezbytné zlepšit koordinaci makroekonomických politik. V některých zemích je velmi vysoká makroekonomická nerovnováha, dokonce i v takových zemích, jako je Maďarsko nebo Lotyšsko, které mají v současnosti závažné obtíže s platební bilancí a žádají o výraznou finanční podporu jak nás, tak Mezinárodní měnový fond. To naznačuje, že došlo ke kumulaci nerovnovážných stavů, které jsme v našem systému koordinace nebyli schopni včas podchytit.
Jsou to země stojící mimo hospodářskou a měnovou unii, které se nacházejí ve třetí fázi eura. Ale i uvnitř eurozóny zaznamenáváme rozdíly ve schodcích běžných účtů, ve vývoji nákladů na jednotku pracovní síly. Podle mého názoru to vyžaduje účinnější koordinaci, než jaké jsme dosud přes veškeré snahy Euroskupiny byli schopni.
Myslím, že fungování Euroskupiny se podstatně zlepšilo od ledna 2005, kdy předsednictví - stabilní předsednictví - převzal předseda vlády Lucemburska Jean-Claude Juncker, ale stále ještě máme před sebou dlouhou cestu, co se týče vnitřní koordinace makroekonomických politik nebo některých strukturálních reforem jdoucích nad rámec rozpočtové koordinace. Také nám ještě samozřejmě zbývá dlouhá cesta v koordinaci směrem navenek.
Domnívám se, že euro je pro nás i pro zbytek světa natolik důležitou měnou, že si nemůžeme dovolit takový přepych, že by úroky, pozice a priority eura v zemích eurozóny nebyly koherentně, konsistentně a integrovaně zastoupeny ve vícestranných fórech a institucích.
Georgios Papastamkos
(EL) Paní předsedající, děkuji panu komisaři za odpověď. Vítám vaši zmínku o tom, že hospodářské řízení má před sebou ještě dlouhou cestu, i to, že jste potvrdil existenci asymetrie mezi ryze měnovým konstruktem a uvolněným, neúplným a nedokonalým hospodářským řízením. Chci se pana komisaře zeptat:
Ruku na srdce - s vašimi dosavadními zkušenostmi a s přihlédnutím k nedávné finanční krizi a ke skutečnosti, že přerostla v krizi hospodářskou, kdybychom dnes měli revidovat Smlouvu, jaké návrhy byste učinil v oblasti institucionálních základů tak, aby se hospodářské řízení v Evropské unii zlepšilo?
Joaquín Almunia
Myslím, že mohu odpovědět velmi rychle, abych neopakoval body, které jsem již uvedl ve své předchozí odpovědi.
Moje představy o tom, co je třeba učinit, se odrážejí ve zprávě o deseti letech hospodářské a měnové unie a ve sdělení více politického charakteru, které Komise z mého podnětu přijala a o němž jsme diskutovali zde v Parlamentu i na Radě. Potřebujeme lepší koordinaci rozpočtových a fiskálních politik s přihlédnutím nejen ke krátkodobému, ale i k střednědobému a dlouhodobému časovému horizontu; potřebujeme koordinaci (která je dosud velmi nesmělá) makroekonomických nefiskálních politik, aby se zlepšila schopnost hospodářství zemí eurozóny přizpůsobit se vývoji a aby se zlepšila příprava rostoucího počtu kandidátů na vstup do eurozóny v příštích letech. Potřebujeme koordinaci na základě jasné, přesné strategie s jasně popsanými prioritami a hovořící jedním hlasem i mimo eurozónu a potřebujeme řízení, které spočívá v dalším zlepšování fungování Euroskupiny ve stejném duchu, jak probíhá za předsednictví pana Junckera od 1. ledna 2005.
Armando França
(PT) Velmi si vážím vašich názorů. Zajímal by mě váš názor na následující věc - domnívám se, že hospodářské a měnové uspořádání EU lze završit pouze tehdy, bude-li zřízen společný prostor svobody, bezpečnosti a práva. Jinými slovy potřebujeme společné právní předpisy, které budou platit pro všechny stejně, a potřebujeme soudy, které budou tyto právní předpisy uplatňovat stejně v celé Unii. Nicméně od vzniku společného prostoru svobody, bezpečnosti a především práva jsme ještě daleko. Ptám se tedy - jestliže z jakéhokoli důvodu Lisabonská smlouva nevstoupí v platnost, což bychom neradi, domníváte se, že by to ohrozilo proces evropské integrace, zvláště pak hospodářskou a měnovou unii?
Joaquín Almunia
Pane Franço, moje odpověď musí být stručná, ale vaše otázka je velmi zajímavá.
Z hlediska právního textu, litery Smlouvy je třeba říci, že podstatná většina pravidel primárního práva, které potřebuje hospodářská a měnová unie k tomu, aby mohla fungovat tak, jak si všichni představujeme, existuje již od Maastrichtu, od Maastrichtské smlouvy, a byla převzata i do následujících smluv. Dnes jsou tato pravidla obsažena ve Smlouvě z Nice, zítra budou obsažena v Lisabonské smlouvě.
Lisabonská smlouva obsahuje určitá další zlepšení, ale jádro toho, co potřebuje hospodářská a měnová unie z hlediska Smlouvy, existuje již od Maastrichtu.
Nicméně vstup Lisabonské smlouvy v platnost ve spojení s takovými rozhodnutími dávajícími nový impuls evropské integraci, jaká byla přijata minulý týden Evropskou radou a dnes dopoledne poslanci EP, vytváří potřebný rámec pro to, aby hospodářská a měnová integrace pokročila kýženým směrem. Samotné znění Smlouvy může určit, zda pokrok hospodářské a měnové unie bude větší či menší, zda půjde správným nebo nesprávným směrem.
Věřím, že Lisabonská smlouva jakožto politický cíl a projev politické vůle vyjádřené vrcholnými představiteli, členskými státy, Parlamentem a Komisí, kteří všichni chtějí s Lisabonskou smlouvou pokročit kupředu, je navzdory několika neúspěšným referendům právě tím, co potřebuje hospodářská a měnová unie jako politický prostor, politické prostředí, aby se mohla rozvíjet správným směrem.
Gay Mitchell
Nechci zdržovat jednání. Chápu, že jsou určité obtíže, ale včera večer byla doba vyhrazená pro otázky Radě zrušena.
Pracuji ve výborech stejně jako řada zde přítomných poslanců. Jsou ale také poslanci, kteří se práce Parlamentu neúčastní ani ve výboru, ani na plenárním zasedání. Jediná šance, jak můžeme ukázat svou aktivní účast, je vystoupení na plenárním zasedání.
Znám poslance, kteří do Parlamentu nechodí, ale vybírají si svůj plat. My, co docházíme, bychom měli mít alespoň příležitost klást komisařům otázky. Moje otázka je o dvě otázky dál. Možná je načase přejít k systému losování, kdy by každý komisař odpovídal na čtyři nebo pět otázek a zbytek by se zodpovídal písemně. Ale pokračování současného systému je skutečně nepřijatelné.
Děkuji, že jste mi vyhověla. Chci to jen dát do záznamu, protože to skutečně považuji za velmi nespravedlivé.
Předsedající
Pane Mitchelli, musím říci, že jsem se dnes večer ocitla ve velmi nepříjemném postavení. Vznikly určité problémy a my z nich musíme najít cestu ven.
Možná bych měla v přítomnosti členů Komise říci, že by snad měli pochopit, že tu máme frontu poslanců čekajících na odpověď, a i když si velmi vážíme podrobných odpovědí, občas bychom možná ocenili stručnější odpověď. Není na mně, abych kritizovala, ale možná byste tento komentář mohli vzít na vědomí.
Předmět: Farmaceutická péče - přeshraniční zdravotní péče
Článek 14 návrhu směrnice o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči hovoří o uznávání lékařských předpisů vystavených v jiném členském státě. Vzhledem k tomu, že ne všechny léčivé přípravky se prodávají ve všech členských státech, že stejné léky mohou být v různých členských státech prodávány v různých obalech nebo s různým obsahem, že se v některých členských státech léky prodávají pouze pod obchodním názvem a nikoli generickým jménem a že léky mohou být v předpisu zmíněny jazykem, kterému lékař nebo lékárník poskytující péči nerozumí, jaký je postoj Komise k tomu, aby výrobek, na nějž byl vystaven lékařský předpis, ale který v daném členském státě není na trhu, mohl být nahrazen jiným léčivem (podobným nebo generickým), přičemž je třeba mít na paměti, že v některých členských státech je takový postup nezákonný?
Poskytne podrobnější informace o ustanoveních, která hodlá přijmout (ve vztahu k čl. 14 odst. 2 písm. a) a b)), aby byla zajištěna ověřitelnost lékařských předpisů a správná identifikace předepsaných léků?
Androulla Vassiliou
členka Komise - (EL) Paní předsedající, jak Komise opakovaně zmínila a zdůraznila, pravidlo zakazující lékárníkům působícím v jednom členském státě přijímat lékařské předpisy pro osobní potřebu vystavené lékařem působícím v jiném členském státě zachází za hranici regulačních opatření potřebných pro ochranu veřejného zdraví, a proto je v rozporu s právními předpisy Společenství, konkrétně s článkem 49 Smlouvy. Následně tedy, pokud je v souladu s čl. 6 odst. 1 směrnice 2001/83 povolen prodej léku na území členského státu, pak tento členský stát musí zajistit, aby lékařské předpisy podepsané pověřenými osobami v dalších členských státech mohly být na jeho území používány. Podle judikatury Evropského soudního dvora nesmí žádné omezení takového uznávání vést k diskriminaci, musí být opodstatněné a přiměřené.
Komise se navíc z důvodu ochrany veřejného zdraví domnívá, že by bylo přiměřené, aby vnitrostátní právní předpisy obsahovaly opatření, která by lékárníkům umožnila odmítnout vydat léky na předpis, pokud mají legitimní a oprávněné pochybnosti o pravosti lékařského předpisu, a vyjmout léčiva, pro něž je vyžadován zvláštní lékařský předpis, jak je stanoveno v čl. 71 odst. 2 směrnice 2001/83.
Co se týká článku 14 navrhované směrnice o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči, ten má zabezpečit uznávání lékařských předpisů legálně vystavených v dalších členských státech v rámci omezení, která jsem zmínila. Záměrem čl. 14 odst. 2 je umožnit uznávání lékařských předpisů vystavených lékaři v jiných členských státech prostřednictvím přijetí opatření, která lékárníkům umožní vydávat léčiva na předpisy vystavené v jiném členském státě, u nichž nejsou pochybnosti o jejich pravosti a problémy se správnou identifikací předepsaného léku. Komise nemůže poskytnout podrobnosti opatření, která mají být schválena v rámci článku 14, protože tato opatření budou samozřejmě schvalována podle regulativního postupu v rámci výboru sestávajícího ze zástupců členských států, a Komise proto nyní nemůže předvídat, na jakých opatřeních se tito zástupci usnesou. Komise chce rovněž zdůraznit, že čl. 14 odst. 2 prostě hovoří o opatřeních, která budou zajišťovat správnou identifikaci předepsaných léčiv, a nestanovuje žádná konkrétní řešení pro dosažení tohoto cíle.
Komise si je rovněž vědoma záležitosti, kterou tu vážený pan poslanec zmiňoval v souvislosti s rozdílnou politikou jednotlivých členských států, co se týká možnosti nahrazovat jeden lék, prodávaný jako patentovaný, lékem generickým, ale tuto otázku musí vyřešit samy členské státy. My jako Komise nemůžeme členské státy nutit k rozhodnutí, zda lékárníci mohou nahradit jeden lék lékem jiným. To je samozřejmě záležitostí členských států.
Ráda bych proto skončila prohlášením, že předpis vystavený lékařem působícím v jiném členském státě poskytuje pacientovi stejné záruky, jako předpis vystavený lékařem v dotyčném členském státě, a podle rozhodnutí soudu v případu Schumacher ze dne 7. března a v případu Komise versus Německo v roce 1990 platí totéž i pro léky zakoupené v lékárně v jiném členském státě.
Emmanouil Angelakas
(EL) Paní předsedající, především bych paní komisařce rád popřál hodně štěstí v úsilí o vytváření legislativního nástroje pro přeshraniční zdravotní péči. Rád bych položil následující otázku:
Vzhledem k tomu, že pacienti cestující po členských státech musí mít vždy možnost získat své léky, a to platí zejména pro pacienty s chronickými chorobami, jako jsou srdeční choroby, duševní poruchy a další podobné stavy, uvažovali jste někdy o zřízení databáze patentovaných léků dostupných v Evropské unii, aby lékaři měli jistotu, že jejich pacient cestující z členského státu A do členského státu B určitě bude mít možnost lék získat? Pokud ano, jaký je váš názor?
Androulla Vassiliou
Paní předsedající, ráda bych sněmovně sdělila, že EMEA, což je - jak víte - Evropská agentura pro léčivé přípravky v Londýně, v současnosti uskutečňuje rozsáhlý projekt, ve kterém vytváří přesný inventář všech léčiv povolených v jednotlivých členských státech, které mají případně stejné složení, takže lékárník, kterému bude předložen lékařský předpis, bude vědět, který lék v jeho členském státě odpovídá předepsanému léku, pokud je samozřejmě v jednotlivých státech prodáván pod různými jmény. Myslím si, že se jedná o velmi významný projekt. Nevím, kdy přesně bude dokončen, ale pracuje se na něm.
Předmět: Označování potravin
Nedávný skandál týkající se potravin v Číně znovu zdůraznil potřebu lepšího označování potravin a vylepšení možnosti dosledovat složky používané při jejich výrobě. Podle současných právních předpisů Společenství, které se týkají označování potravin, jsou některá označení povinná, zatímco další jsou pouze nepovinná.
Bude označení původu výrobku povinné?
Plánují se změny v označování zpracovaných výrobků živočišného původu? Bude muset být uváděno místo původu použitých vedlejších produktů živočišného původu? Bude toto povinné pro všechny členské státy?
Plánují se konkrétní opatření týkající se zpracovaných produktů živočišného původu ze třetích zemí?
Jaká opatření budou zavedena v oblasti dálkového nebo internetového prodeje potravin?
Androulla Vassiliou
členka Komise - (EL) Paní předsedající, chci prohlásit, že základním principem právních předpisů Evropské unie je, že na trh Společenství lze umístit pouze bezpečné potraviny a že veškeré potraviny a krmiva na evropském trhu musí být bezpečná bez ohledu na svůj původ. V rámci práva Společenství byla zavedena široká škála opatření pro bezpečnost potravin a pro umožnění odstranění nebezpečných potravin a krmiv z trhu.
Na základě obecných pravidel týkajících se potravin, je vysledovatelnost v rámci území Evropské unie povinná pro potravinářské společnosti na všech úrovních a všech stupních potravinového řetězce, od dovozců až po prodejce. Co se týká konkrétně výrobků živočišného původu, včetně výrobků z třetích zemí, legislativa v oblasti potravin dále posiluje vysledovatelnost produktů živočišného původu, kterými se zabývá nařízení (ES) č. 853/2004, které stanovuje následující požadavky:
Provozovatelé potravinářských podniků musí zavést systémy a postupy pro identifikaci potravinářských podniků, od nichž odebrali produkty živočišného původu a jimž takové produkty dodali. Tyto produkty musí také nést označení zdravotní nezávadnosti nebo identifikační označení. Komise nepředpokládá žádné změny, co se týká pravidel o vysledovatelnosti či označení zdravotní nezávadnosti nebo identifikačních označení produktů živočišného původu.
Co se týká povinného vyznačení místa původu všech potravin obecně, mělo by být zdůrazněno, že označení místa původu potravin není opatření pro zajištění bezpečnosti potravin, jedná se o nástroj, který občanům umožňuje zjistit charakteristiky jednotlivých výrobků. Označení místa původu je však principiálně vyžadováno v případech, ve kterých hrozí nebezpečí poskytování zavádějících informací spotřebitelům ohledně skutečného původu potravin, jakož i v případě zvláštních pravidel, jako jsou pravidla týkající se ovoce, zeleniny, hovězího masa, vína, medu a ryb. V těchto případech je označení místa původu povinné. Označení původu je rovněž vyžadováno pro dovážené drůbeží maso a od 1. července 2010 bude muset být rovněž uvedeno na balených potravinách, které jsou označeny jako organické. V těchto případech je označení místa původu potřebné a povinné.
Komise si pochopitelně uvědomuje, že tato záležitost vyžaduje další diskusi, a víme, že občané si původ výrobků často přejí znát. To však nepředstavuje dostatečný důvod proto, aby označení místa původu bylo povinné, a to právě proto, že se nejedná o opatření pro zajištění bezpečnosti potravin. Jak jsem už vysvětlila, jedná se o nástroj, který občany informuje o charakteristice původu produktů. Označování potravin může být samozřejmě dobrovolné namísto povinného, v kterémžto případě musíme dodržovat určitá společná pravidla, kterých by se držely všechny členské státy.
Návrh Komise o poskytování informací o potravinách nicméně zahrnuje veškeré způsoby dodávek potravin spotřebitelům, tedy i dálkový prodej. Záměrem je objasnit, že v takových případech je nutné kupujícímu poskytnout relevantní povinné informace, jako jsou například informace o složkách či alergenech obsažených v potravinách, i při dálkovém prodeji, nikoli pouze při vlastním doručení zboží, ale od okamžiku, kdy někdo zahájí proces objednávání potravin, musí zákazník přesně vědět, jaké složky produkt obsahuje a jestli výrobek, který si objednává, neobsahuje alergeny či jiné látky.
Ioannis Gklavakis
(EL) Paní předsedající, děkuji paní komisařce. Rád bych však uvedl následující:
Evropská unie učinila veškerá známá opatření v oblasti zemědělské produkce a prodeje výrobků na svém území za účelem ochrany spotřebitelů a životního prostředí. Uvažuje Komise v této konkrétní otázce o rozšíření opatření do takové míry, aby zahrnovala i produkty z dotčených třetích zemí, aby tak i ony samy posílily pravidla označování výrobků? Zatímco totiž označení, která vidíme na území Evropské unie, jsou spolehlivá, obávám se, že totéž neplatí pro označení zboží ze třetích zemí.
Pokud v této záležitosti nepodniknete žádné kroky, bude to znamenat, že evropští zemědělci, kteří těmto opatřením podléhají, budou mít vyšší náklady a zkrachují, zatímco zboží pocházející z třetích zemí bude pochybné kvality, což bude znamenat, že nic neděláme a oslabujeme Evropu.
Androulla Vassiliou
členka Komise - (EL) Paní předsedající, dovolte mi prohlásit, že my vyžadujeme, aby pravidla platící pro zboží vyrobené v Evropské unii byla přijata i zeměmi, které do Evropské unie vyvážejí. Dále bych vám chtěla připomenout ještě něco jiného: Pokud by to neplatilo, pak bychom neměli možnost zakázat dovoz masa z Brazílie a nedokázali bychom zastavit dovoz mléka a mléčných výrobků z Číny a tak dále. Právě proto, že tato bezpečnostní opatření máme, bychom měli mít pocit jistoty, že veškeré zboží dovážené do Evropské unie je stejně bezpečné jako zboží v Evropské unii vyrobené.
Neměla by nám pochopitelně unikat skutečnost, že může dojít k podvodům bez ohledu na to, jestli je zboží vyrobeno v Evropské unii nebo někde jinde. Bylo například objeveno menší množství mléčných výrobků z Itálie, které byly podvodně dovezeny z Číny, ale to neznamená, že nemáme řádná opatření. Znamená to prostě jen to, že občané často nalézají různé způsoby, jak takové zboží podvodně dovážet.
Jim Allister
Paní komisařko, řekl bych, že stávající uspořádání nefunguje. Dokládá to nedávná zkušenost z mého vlastního volebního obvodu. Na irském ostrově vypukly nedávno obavy z krmiv kontaminovaných dioxiny, jež se používala v Irské republice, což mělo dopad na produkci kolující po celém irském ostrově.
V mém volebním obvodu v Severním Irsku, kde se kontaminovaná krmiva nepoužívala, musely být z prodeje staženy veškeré výrobky z vepřového masa. Proč? Protože jsme nedokázali řádně zodpovědět, jaká byla země původu výrobků z vepřového masa.
To jasně dokládá, že současné uspořádání nefunguje. Neměli jsme dopustit poškození místního průmyslu zpracování vepřového masa z důvodu neznalosti přesného původu vepřových výrobků na pultech našich obchodů. Ve světle těchto skutečností, budete se těmito problémy zabývat a sdělíte nám, jaké poučení jste si z nich vzali?
Marian Harkin
Chtěla jsem se paní komisařky zeptat konkrétně na zpracované potraviny ze třetích zemí, zejména na dělené kuřecí maso, které je doručováno v tunových zmrazených blocích z Jižní Ameriky, rozmrazeno v některé ze zemí EU, pak se na ně přidá strouhanka či těsto, načež se prodává jako výrobek Evropské unie. Jak tomu může Komise přihlížet? Řekla jste nám, že označení země původu není garancí bezpečnosti potravin - v tom máte pravdu - a že se jedná o další nástroj pomáhající spotřebitelům. Pomáhá ovšem i výrobcům, protože poté mohou spotřebitelé porovnávat porovnatelné.
Prohlásila jste, že v roce 2010 bude vyžadováno uvést označení na všech místech, kde se prodávají hotové potraviny. Znamená to konkrétně, že v restauracích, kde se prodávají potraviny apod., budou muset označit zemi původu výrobků živočišného původu?
Závěrem vám chci, paní komisařko, blahopřát k vaší výjimečné pracovitosti a inovačnímu přístupu.
Androulla Vassiliou
členka Komise - Především se domnívám, že otázka irské krize dokládá, že používáme dobré systémy. Vy se mnou nesouhlasíte, ale myslím si, že pokud bychom nepoužívali dobré systémy, pak by irská krize prošla bez povšimnutí.
Ve skutečnosti jsme díky tomu, že jsme objevili, že to maso obsahuje dioxin - díky vysledovatelnosti obchodníků a míst, odkud maso nakupují a kam ho prodávají - byli schopni ho okamžitě stáhnout z prodeje.
(Přerušení ze zasedací místnosti)
Jednalo se o preventivní opatření, které se rozhodla učinit irská vláda. Dohledatelnost je možná, protože obchodníci uchovávají záznamy, kam prodávají své výrobky.
Máte na věc svůj názor. Jsem si samozřejmě jistá, že mé služby si z irské krize vezmou poučení, protože stála Evropskou unii mnoho miliónů eur a další ohromnou sumu stála irskou vládu. Proto ji nelze opomíjet a my se jí budeme zabývat.
Domnívám se však, a je to můj osobní názor, že právě díky pravidlům o vysledovatelnosti jsme byli skutečně schopni tuto krizi řešit.
Předsedající
Nejsem si jistá, zda jste zodpověděla otázku paní Harkinové.
Androulla Vassiliou
členka Komise - Co jsem prohlásila o označování, se týkalo dovážených kuřat. Když bylo kuře dovezeno, muselo být označeno a já jsem konkrétně řekla, že v případě kuřecího masa je povinné označování nutné.
Pokud však dojde k rozmrazení masa a jeho prodeji v jiné formě, musí splňovat pravidla Evropské unie. Nemusí splňovat pravidla země původu. Každý výrobce masa, ať už je to osoba, která produkuje drůbež, nebo osoba, která vyrábí potraviny, musí dodržovat naše velmi přísné zákony v oblasti potravin. Pokud tomu tak není, pak je dotyčný odpovědný.
Avril Doyle
Dnes ve dvanáct hodin jsem obdržela dopis od Služby pro ústní dotazy, ve kterém stálo: "Váš dotaz je jednou z prvních otázek pro Komisi. Za normálních okolností bude zodpovězen ústně. V případě vaší nepřítomnosti váš dotaz propadá a neobdržíte odpověď."
Protože jsem tedy chtěla dostat odpověď, jako každý, kdo položí otázku, vysedávám tu už hodinu během jednoho z nejrušnějších parlamentních dní mé kariéry. Během této hodiny jsem měla být na třech dalších místech.
Nestěžuji si vám, paní předsedající, protože vy můžete jednat pouze podle pravidel, která obdržíte. Pokud byste však při výpočtu proporcionality doplňujících otázek (a já jich mám víc než řádný díl) ve svém seznamu mohla přihlížet k tomu, jak dlouho jsou poslanci v sále - namísto toho aby někteří poslanci vešli do sálu a okamžitě dostali možnost položit doplňující otázku jenom proto, že vyvažujete politické skupiny či co - domnívám se, že bychom se vám všichni rádi podřídili.
Tak, jak to je, stojíte před nemožným úkolem. Obraťte se prosím na Konferenci předsedů a podívejte se na způsob, jakým jsou otázky řazeny. Pokud ve sněmovně nezůstaneme - v mém případě hodinu, jelikož jsem byla pozvána, protože mám jednu z otázek - nedostaneme žádnou odpověď, dokonce ani odpověď písemnou. To je frustrující. Děkuji vám za trpělivost.
Předsedající
Chápu vaši frustraci, paní Doyleová, a věřte mi, že služby i já se snažíme o co nejlepší práci - a vím, že bychom se měli zlepšit.
Děkuji vám všem za trpělivost a, jelikož toto byl poslední čas vyhrazený pro otázky před vánoci, přeji vám všem veselé vánoce a šťastný nový rok.
Otázky, které nebyly pro nedostatek času zodpovězeny, budou zodpovězeny písemně (viz příloha).
Tím končí doba vyhrazená pro otázky.
(Zasedání bylo přerušeno v 19:55 a pokračovalo ve 21:05).
