Antidumpnings-, antisubventions- och skyddsåtgärder mot gemenskapen (kommissionens årsrapport 2004) (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Cristiana Muscardini, för utskottet för internationell handel, om kommissionens årliga rapport till Europaparlamentet om tredjeländers antidumpnings-, antisubventions- och skyddsåtgärder mot gemenskapen (2004).
Cristiana Muscardini 
föredragande. - (IT) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Den årliga rapporten för 2004 från kommissionens tjänsteavdelningar om tredjeländers antidumpnings-, antisubventions- och skyddsåtgärder mot gemenskapen har avslöjat en uppgift som har väckt ett antal farhågor inom vårt utskott. I rapporten framkommer det att det har skett en onormal ökning i antalet handelspolitiska skyddsåtgärder som avser både traditionella användare av dessa åtgärder och nyligen utvecklade medlemsstater i WTO. I många fall har WTO:s bestämmelser och rättspraxis delvis eller fullständigt åsidosatts, vilket orsakat skador för industrin i gemenskapen.
För industriländerna med Förenta staterna i spetsen uppkommer stora problem som resultat av den unilaterala och halvhjärtade tillämpningen av WTO:s bestämmelser. För en del tillväxtekonomier är tillämpningen av utjämningstullar inte avsedd att motverka olagliga förfaranden utan att ge deras lokala industrier extra skydd mot import från EU. I många fall är standarden på utredningarna låg och väcker ett antal frågor om huruvida de helt överensstämmer med WTO:s bestämmelser.
I kommissionens rapport tas några av de viktiga fallen upp som Förenta staternas ”minskning till noll”, Indiens antidumpningsfall, jordbruksfallen i Sydamerika och Österrike samt den omfattande och otillbörliga användningen av skyddsåtgärder i allmänhet. I många av de fall där åtgärder har vidtagits mot Europeiska gemenskapen har gemenskapen lyckats nå fram till en tillfredsställande överenskommelse för att lösa tvisterna inom WTO.
Emellertid kommer en sådan framgång ofta för sent, och EU:s industri har redan oåterkalleligen skadats. Inför den bild som kommissionen målar upp i sin rapport hade utskottet för internationell handel kunnat handla instinktivt och föreslagit att samma metoder och beteende ska tillämpas som de handelspartner som kränker bestämmelserna om antidumpning, antisubvention och skyddsåtgärder tillämpar, men det har utskottet inte gjort. Faktum är att vi är övertygade om att respekten för de handelsbestämmelser som fastställts på internationell nivå och inom en multilateral ram är grundbulten i ekonomisk tillväxt och mer generellt, i nationernas fredliga förbindelser. Två fel blir aldrig rätt. Efter att ha fastställt detta vill vi återigen betona att bestämmelserna måste tillämpas och att om de inte tillämpas så måste motsvarande bestraffning snabbt utgå för att garantera att lagen upprätthålls. Om bestraffningen inte sker snabbt kommer skadorna inte att gå att reparera.
För att försvara lagen och den del av europeisk industri som känner sig orättvist drabbad av olagliga åtgärder uppmanar vi kommissionen att stå på sig ordentligt i WTO-förhandlingarna vars syfte är att få andra medlemmar i WTO att tillämpa handelspolitiska skyddsåtgärder på ett mindre godtyckligt sätt. Kommissionen uppmanas också att främja åtgärder som syftar till att besluten från WTO:s tvistlösningsorgan ska tillämpas snabbare och effektivare. Dessa punkter bör tas med i utvecklingsagendan från Doha om, vilket vi hoppas, förhandlingarna återupptas.
Därför uppmanar vi kommissionen att lägga vederbörlig vikt vid denna fråga som en del av initiativen för att öka konkurrenskraften utåt i EU:s industri såsom nyligen kungjordes av Peter Mandelson inför utskottet för internationell handel.
Till sist rekommenderar vi att kommissionen avhåller sig från att ge förmånsbehandling eller särskild behandling till de handelspartner som gång på gång underlåter att följa WTO:s bestämmelser och rättspraxis, vilket orsakar allvarliga ekonomiska följder för EU:s industri.
Utskottet för internationell handel anser att vi inte kan förbli helt passiva när vi ställs inför allvarliga situationer. Om vi vill vinna medborgarnas stöd för de nya internationella handelsbestämmelserna måste vi sträva efter ökad öppenhet, konsekvens och respekt för lagen från alla aktörers sida genom att genomföra åtgärder för allt från gränskontroller till tillämpningen av gemensamma påföljder mot dem som handlar med smuggelgods eller illegala varor på europeisk mark.
Vi kan se ett samband mellan slutsatserna i rapporten och det nya initiativ från kommissionen som uppmuntrar till en reform av Europeiska gemenskapens antidumpnings- och antisubventionspolitik. Syftet med reformen är att begränsa kommissionens användning av dessa åtgärder som en del av ansträngningarna för att se till att gemenskapens intressen bevakas noggrannare och mer omfattande.
Peter Mandelson
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Jag vill tacka föredraganden Cristiana Muscardini och utskottet för internationell handel för ett utmärkt arbete i denna viktiga fråga.
Europeiska unionen är en stor global exportör och drabbas därför av de handelspolitiska skyddsåtgärder som tredjeländer vidtar. När sådana åtgärder vidtas enligt Världshandelsorganisationens (WTO) regler kan och bör vi inte klaga, och det gör vi inte. Detta är dock inte alltid fallet, och dessa åtgärder kan lätt bli ett allvarligt och obefogat hinder för våra legitima möjligheter att få tillträde till marknaden.
Vi måste därför noggrant övervaka tredjelands åtgärder mot vår export och ingripa för att minimera de negativa konsekvenser sådana åtgärder har för våra företag. Vi måste verkligen vara vaksamma. När det är möjligt föredrar vi att gå den diplomatiska vägen. Det är nämligen det snabbaste och effektivaste sättet att lösa dessa frågor på, om våra partner vill lösa dem. När diplomatin inte fungerar tvekar vi dock inte att vända oss till WTO-paneler eftersom vi har rätt till det.
Både det diplomatiska förfarandet och rättstvistförfarandet har varit påfallande framgångsrika. Ta till exempel de indiska fall som nämns i betänkandet. Diplomatin har lett till att inte mindre än tolv åtgärder har tagits bort. Vi hoppas även på stor framgång i de fall som ni har påvisat när det gäller jordbruksprodukter.
Det är allmänt känt att Förenta staterna är ett återkommande problem för oss i det här sammanhanget. De förespråkar frihandel men använder i en del fall handelspolitiska skyddsinstrument på ett sätt som många anser vara oacceptabelt. Detta har blivit särskilt tydligt inom stålsektorn, där vi i åratal har kritiserat vissa metoder när det gäller många av deras dumpnings- och subventionsåtgärder. Vi har varit mycket framgångsrika i Genève, men ärligt talat är det ett mycket krävande arbete bara att få dem att genomföra lösningarna på de tvister de har förlorat.
Vi kan inte lösa allt genom diplomati eller rättstvister. Det är därför vi välkomnar ert stöd för de förslag som vi har lagt fram i Doharundan om att stärka reglerna och bestämmelserna för användningen av antidumpningsåtgärder och kompensatoriska åtgärder.
Rundan har skjutits upp, vilket jag djupt beklagar, men vi kämpar hårt för att den ska återupptas. När det gäller handelsskyddet skulle detta ge oss möjlighet att försöka förbättra bestämmelserna i enlighet med EU:s praxis på området och därmed göra det svårare för länder att missbruka systemet, något som jag befarar att en del också är beredda att göra. Vi behöver skärpta bestämmelser inom antidumpningssystemet.
Vi behöver större insyn i tillämpningen av handelspolitiska skyddsinstrument. Regeringarna måste tillämpa ett mindre godtyckligt förfarande. Ett sådant beteende skapar helt enkelt misstro för reglerna. Det vanhedrar systemet och misskrediterar det multilaterala handelssystemet och dess viktigaste organ, WTO.
Vi håller med er om att tvistlösningsmekanismen är ett viktigt inslag i WTO-systemet, som behöver skyddas. Vi arbetar dock hårt med att förbättra det i syfte att nå snabbare lösningar.
Vi kommer att ta tillfället i akt att när det gäller bilaterala handelsavtal med tredjeländer se till att våra partnerländer gör specifika åtaganden om att använda handelspolitiska skyddsinstrument på rätt sätt. Detta är inte något alternativ till att stärka och förbättra WTO:s regler. Tvärtom bidrar det till detta. Det är ett sätt att försäkra sig så att vi kan använda alla till buds stående metoder för att se till att tillämpningen av dessa instrument präglas av förnuft och ordning. Detta gäller särskilt för de länder som missbrukar dem mest.
Goda rutiner är lika viktiga som goda regler. Det är därför som kommissionens avdelningar ägnar mycket tid och resurser åt att ge tekniskt stöd till tredjeländer när de börjar använda handelspolitiska skyddsinstrument. Syftet är att de ska använda dem på ett rättvist och balanserat sätt och enligt våra höga normer.
Denna insats verkar bära frukt. I slutet av 2005 såg vi en välkommen förändring jämfört med tidigare år. Antalet handelsskyddsprocesser som inleddes mot gemenskapsexportörer minskade avsevärt från 33 under 2004 till 19 under 2005. Tillträdet till marknaden, som bland annat innebär att våra handelspartner på ett rättvist och korrekt sätt genomför WTO:s handelspolitiska skyddsinstrument, har hög prioritet, och vi kommer även i fortsättningen att vidta alla åtgärder som krävs för att se till att vår export inte straffas i onödan.
Det är naturligtvis svårt att följa varje enskilt fall med våra nuvarande resurser, och jag vill verkligen göra mer för våra exportörer, särskilt små och medelstora företag som ofta har liten erfarenhet på området. EU måste fortsätta att föregå med gott exempel.
Genom betänkandet blir vi påminda om att vi ses som en återhållsam användare av handelspolitiska skyddsinstrument. Vi förtjänar det ryktet och måste fortsätta att göra det. Det var i den andan som jag nyligen inledde en diskussionsprocess om hur EU:s handelspolitiska skyddsinstrument, såsom antidumpningsinstrumentet, används i dagens globala ekonomi. Ett brett offentligt samråd, baserat på en grönbok som förväntas läggas fram de närmaste månaderna, kommer att äga rum i början av 2007.
Detta samråd kommer att innebära en möjlighet för kommissionen att stödja sig på många olika åsikter och fastställa om det finns utrymme för ytterligare förbättringar av våra regler och metoder. Våra handelspolitiska skyddsinstrument kan utgöra ett viktigt bidrag till att slå vakt om en både fri och rättvis handel och därmed stimulera vår konkurrenskraft. Detta kommer att innebära ett starkt och nära samarbete med alla berörda parter, däribland medlemsstaterna och industrin, samt, vill jag tillägga, Europaparlamentets stöd och medverkan.
Syed Kamall
Herr talman! Jag välkomnar det allmänna tonläget i både kommissionens och Cristiana Muscardinis betänkanden om att vilja ha ett så öppet och rättvist världshandelssystem som möjligt. När det gäller tredjeländers antidumpningsåtgärder måste EU dock visa moraliskt ledarskap och undvika hyckleri.
Vi kan hålla med om att handelspolitiska skyddsmekanismer ofta används som en ursäkt för att skydda inhemska marknader från konkurrens. Vi bör dock även erkänna att EU ibland gör sig skyldigt till att använda dessa mekanismer för att skydda företag med bristande konkurrenskraft från leverantörer utanför EU - den senaste tiden till exempel när det gäller skor och textil. Som tur är fortsätter vi att använda dessa mekanismer sparsamt.
Det eventuella sammanbrottet av Doharundan för utveckling gör att vi måste arbeta med våra handelspartner för att se till att deras lagstiftning och metoder följer WTO-reglerna så långt det är möjligt. För att ha någon moralisk auktoritet på området måste vi dock själva ha öppna och opartiska antidumpnings- och antisubventionsutredningar.
Jag är bekymrad över kravet på ett gemenskapsinitiativ för att skydda små och medelstora exportföretag som utsätts för protektionism utomlands. Under förra årets ”behåkrig” var det ett så kallat gemenskapsinitiativ som stoppade importen från Kina. Detta gjorde att små och medelstora företag inom modebranschen i London förlorade kontrakt och fick ersätta de kunder som fick vänta på beställningar som inte levererades. Om detta är ett EU-initiativ vill vi se mindre av dem i London.
När det gäller skiljedomsförfaranden tror jag att vi alla håller med om att tillfälliga skiljedomsgrupper bör bestå av lämpliga experter. Vi måste dock se till att de experter som ingår i dessa grupper är experter i den sektor som utreds, som förstår branschens struktur och vilka kostnader det handlar om, och inte bara är experter i mer allmänna handelsfrågor.
På det hela taget vill jag gratulera både kommissionen och föredraganden till detta betänkande.
Francisco Assis
för PSE-gruppen. - (PT) Herr talman! Ökningen av internationell handel de senaste åren har bland annat lett till ökad konkurrens och har frestat många länder att ta till handelspolitiska skyddsåtgärder för att skydda sina marknader. Därför bör det inte komma som en överraskning att det har skett en ökning av antalet situationer då antidumpnings-, antisubventions- och skyddsåtgärder har vidtagits.
Som rapporten framför oss tydligt visar har tredjeländer riktat sådana åtgärder mot europeisk export vid flera tillfällen. Antalet fall har ökat oroväckande. Några av de nya aktörerna på arenan för internationella handelsförbindelser är inblandade såväl som de traditionella länderna.
Man måste ta itu med detta fenomen på allvar eftersom det skulle kunna orsaka betydande skador för ett antal europeiska industrier. För att ta sig an detta måste man till att börja med noga skilja de fall där användningen av dessa åtgärder helt har sin orsak i en legitim tillämpning av principerna om rättvisa handelsförbindelser från de fall där användningen av dessa åtgärder bara är en laglig rökridå ämnad att maskera olagliga protektionistiska åtgärder i ordets sämsta betydelse. Denna åtskillnad kan bara göras fullständig om vi anstränger oss för att öka öppenheten i de förfaranden som syftar till att bedöma huruvida handelspolitiska skyddsåtgärder används på ett legitimt sätt eller inte. Målet är därför att garantera att WTO:s bestämmelser och rättspraxis följs till punkt och pricka. För att nå dit måste kommissionen rikta in sina insatser på att hjälpa till att förbättra dessa förfaranden och därmed avskräcka från olaga användning av dessa åtgärder.
Samtidigt är det lämpligt att nämna vikten av kommissionens bistånd till medlemsstaterna och till europeisk industri i samband med tredjeländers handelspolitiska skyddsåtgärder. Detta bistånd är särskilt viktigt för små och medelstora företag som naturligtvis är sämre utrustade för att hantera situationer av detta slag.
Till sist välkomnar vi att kommissionen är redo att ta på sig en aktiv roll inom WTO för att gemensamt se över bestämmelserna som reglerar användningen av handelspolitiska skyddsåtgärder för att betona värdet av multilateralism. Emellertid får man aldrig i denna debatt glömma bort att EU är den öppnaste handelsplatsen i världen och att även européerna har legitima intressen att skydda.
Daniel Caspary
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill gratulera Cristiana Muscardini till ett framgångsrikt betänkande.
För många europeiska företag är det nödvändigt med fritt tillträde till utländska marknader. Detta fria marknadstillträde finns i många fall inte i dag då tredjeländer i fullständigt brott mot avtal eller i strid mot WTO:s bestämmelser hindrar europeiska företag från att få marknadstillträde. Dessa tredjeländer utnyttjar i dessa fall skickligt hela spektrumet av tariffära och icke-tariffära handelshinder till sin fördel och vår nackdel. Konkurrenskraften i den europeiska ekonomin och därmed för EU:s arbetsmarknad drabbas oerhört som en följd av dessa problem. Att en del av våra handelspartner vidtar dessa åtgärder är oacceptabelt.
Herr kommissionsledamot! EU kan inte låta andra länder behandla oss så här. Alla som deltar i världshandeln måste följa reglerna. Det innebär också att EU inte ska behandla tredjeländer så här. Vi måste också följa alla regler för att kunna vidta trovärdiga åtgärder mot dem som bryter mot reglerna utan att riskera angrepp mot någon svag punkt. En rättvis och fri världshandel är bara möjlig om det finns regler som är bindande och som alla parter utan undantag följer.
Vad ska då göras? Jag skulle uppmana kommissionen att göra allt inom möjligheternas gräns för att se till att vi i EU följer reglerna. Jag uppmanar kommissionen att vidta åtgärder för att skydda våra företag om det kan fastställas att enskilda handelspartner inte har följt reglerna. Jag uppmanar kommissionen att konsekvent använda sig av det befintliga, eller till och med förbättrade, tvistlösningsförfarandet i de konkreta fall då ingen överenskommelse i godo har kunnat nås på kort sikt.
Vi måste koncentrera våra framtida ansträngningar på att se till att alla handelspartner följer reglerna. Bara om alla parter utan undantag följer reglerna kan människor gynnas av världshandel på lång sikt.
Małgorzata Handzlik
(PL) Herr talman! Jag vill tacka föredraganden för ett mycket innehållsrikt betänkande om tredjeländers handelspolitiska skyddsåtgärder mot EU. Olyckligtvis bekräftar en läsning av Cristiana Muscardinis betänkande och kommissionens egen rapport att EU:s handelspolitik i alltför hög grad riktar in sig på att skydda producenter på konsumenternas bekostnad. Detta gäller särskilt inom jordbrukssektorn.
Importkvoter, antidumpningstullar och administrativa hinder för jordbruksprodukter kostar varje hushåll i EU ungefär 1 500 US-dollar om året. Det är klart att det finns tillfällen när det kan vara berättigat att införa skyddsåtgärder, men endast i mycket begränsade och tydligt definierade fall. De omständigheter som kan föranleda att de vidtas måste fastställas i förväg, och alla beslut måste planeras i god tid och offentliggöras med stor spridning för att företagen ska kunna vidta nödvändiga åtgärder för beställningar och lager.
Olyckligtvis betalar marknadsaktörerna för närvarande fortfarande ett alltför högt pris för en dåligt planerad handelspolitik och för plötsliga beslut om att tillämpa skyddstullar, vilket leder till rättslig och kommersiell osäkerhet och gör det svårare för handelsaktörerna att snabbt anpassa sig till förändringar. Därför är det mycket viktigt att handelspolitiken är stabil och förutsägbar. Förmånstullsatser måste vara begripliga och lätta att tillämpa. Deras användning bör föregås av en bred diskussion med alla handelspartner så att varje företag är vederbörligen informerat och kan känna sig säker på framtiden och beställningarna.
Avslutningsvis vill jag säga några ord om handel med utvecklingsländer, WTO och EU. Utvecklingsländer måste kunna dra fördel av alla de möjligheter som ett medlemskap i WTO innebär. Dessa länder måste behandlas som jämbördiga partner. Därför är det inte acceptabelt att industriländer skyddar stora företags intressen, företag med säte huvudsakligen i EU och i USA.
Georgios Papastamkos
(EL) Herr talman! Efter att ha gratulerat föredraganden Cristiana Muscardini och tackat kommissionsledamoten för hans detaljerade uttalande vill jag inledningsvis säga att för att EU:s konkurrenskraft i den nya globaliserade miljön ska bibehållas och stärkas krävs för det första att EU i högre grad ingriper på tredjeländers marknader och för det andra att vi får ett effektivt skydd mot våra partners otillbörliga affärsmetoder.
Gemenskapen, och detta har redan sagts, är fortfarande en behärskad användare av handelspolitiska skyddsåtgärder. Å andra sidan antar den ständiga ökningen av handelspolitiska skyddsåtgärder mot gemenskapen oroväckande proportioner.
EU är, och måste så förbli, en öppen marknad för internationell konkurrens. Vi är mot protektionism. Samtidigt är vi emellertid mot en snedvridning av konkurrensen och mot att våra partner får konkurrensfördelar genom att de förlitar sig på tvivelaktiga metoder som bryter mot internationella handelsbestämmelser.
Det finns ingen mening i att EU nedrustar ensidigt. ”Handelspacifism” fungerar bara när alla parter tillämpar det. Ingen ifrågasätter att vi ser en ökad användning av handelspolitiska skyddsåtgärder mot gemenskapen. Eftersom så är fallet bör kommissionen bevaka detta noga och se till att oegentliga och icke-överensstämmande åtgärder dras tillbaka antingen genom samråd och/eller genom att man vänder sig till WTO:s rättsliga organ när så krävs.
Vi ser också att ett jämförelsevis stort antal handelspolitiska skyddsåtgärder vidtas mot EU:s jordbruksprodukter. Därför är det kommissionens ansvar att se till att de radikala reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken vederbörligen beaktas av våra handelspartner när de aktiverar antisubventionsåtgärder.
Peter Mandelson
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Jag har aldrig i något skede eller i något sammanhang i min politiska karriär varit för unilateral nedrustning. Jag har alltid förespråkat multilateralism, oavsett om det har handlat om nedrustning eller om att införa internationella regler för att skapa institutioner för globalt styre eller att utforma processer för att skapa överenskommelser eller lösa tvister i världen. Jag tillämpar dessa principer och detta förhållningssätt på den här frågan, precis som jag har gjort med andra frågor under hela min politiska karriär.
I kväll har det ställts krav på moraliskt ledarskap. Den moral jag tillämpar i handelsfrågan är min tro på frihandel. Jag kallar det moral eftersom jag menar att frihandeln är det bästa sättet att öka den ekonomiska tillväxten, höja levnadsstandarden, skapa möjligheter för människor samt bekämpa fattigdomen i världen. Det är det jag kallar ”moral”.
I ”moraliskt hänseende” bedriver vi bland annat frihandel genom att stå upp för rättvis handel. När jag ser mig omkring och ser att allmänheten känner oro, ovisshet och bedrövelse över det som händer i den globala ekonomin och att människor känner sig alltmer osäkra och hotade av de pågående dramatiska förändringarna av den globala ekonomins uppbyggnad och utformning, ser jag att människor börjar ifrågasätta om frihandeln är en bra idé. Jag ser att de börjar undra om det inte vore bättre att skydda sig från den globala ekonomin, om det inte vore bättre att ställa upp hinder mellan oss och våra handelspartner för att säkerställa arbetstillfällen och levebröd.
Jag invänder mycket starkt mot denna protektionistiska reaktion och instinkt. Jag kommer dock inte att vara till någon hjälp i kampen mot protektionismen om jag anses vara dålig på att försvara upprätthållandet och genomförandet av internationellt överenskomna regler mot konkurrensbegränsande beteende, statliga ingripanden eller snedvridning av handeln, som utformats för att ge en handelspartner en otillbörlig, oskälig och oacceptabel handelsfördel gentemot en annan. Det är därför lämpligt och riktigt att använda handelspolitiska skyddsinstrument enligt de regler som har fastställts av våra multilaterala organ.
Jag vill dock aldrig att dessa regler används som ett vapen mot dem som konkurrerar med låga kostnader eller på ett legitimt sätt använder en komparativ fördel. Detta är inte rätt eller acceptabelt, men det var, om jag får säga detta till Syed Kamall, heller inte fallet vare sig med textilier eller skor. När det gäller skor var det som sig bör en antidumpningsåtgärd som medlemsstaterna efter en omfattande undersökning, analys, rekommendation och diskussion till slut fattade beslut om. Jag stöder den objektivitet och insyn som tillämpades under beslutsfattandet, och beslutet fattades definitivt inte av protektionistiska skäl.
När det gäller textilier sa jag dock aldrig att det handlade om illojal handel. Jag har aldrig sagt att den hårda konkurrens som vi utsattes för när det gäller textilier var ett resultat av att kineserna snedvridit priserna eller marknaden. Jag påpekade bara att EU genom att till slut avskaffa kvoterna plötsligt och oväntat ställdes inför något som liknande en störtskur. Om vi inte hade stått emot den skulle den förmodligen snabbt ha sänkt vår marknad och allvarligt snedvridit det som människor producerar, hur människor säljer, deras vinst, deras levebröd och således deras arbetstillfällen. Jag ansåg därför att det var lämpligt att vidta frivilliga samarbetsåtgärder för att minska Kinas snabba textilexportökning, och till slut höll våra kinesiska handelspartner också med om att det var riktigt och lämpligt.
Ni har rätt i att vi alltid, vid alla tillfällen och i alla fall borde tillämpa objektivitet, insyn och uppriktighet i de analyser vi lägger fram, de slutsatser vi drar och när vi försöker rättfärdiga de åtgärder vi förespråkar.
Som Małgorzata Handzlik sa stämmer det att alla slags interventioner på marknaden - legitima åtgärder, antidumpning eller annan användning av handelspolitiska skyddsinstrument - säkert kommer att skapa viss ovisshet och försvaga företagens förmåga att planera framåt. Syed Kamall sa något liknande. Jag ser verkligen mycket allvarligt på detta eftersom jag inte vill att mina insatser, som medlemsstaterna har enats om, ska förvärra en redan dålig situation genom att ytterligare störa eller undergräva företagens förmåga att planera framåt och organisera produktionen. Denna förmåga blir naturligtvis hämmad om leverantörs- och produktionskedjorna undergrävs eller störs av den här typen av interventioner. Vi måste därför minimera avbrotten. En av de saker som jag vill ta allvarligt på när det gäller vår grönbok och vår undersökning av frågan är hur vi kan minimera avbrotten och göra situationen så förutsägbar som möjligt för de företag som kan komma att påverkas.
Jag vill bara säga en sak till: Daniel Caspary sa - om jag får utveckla och brodera ut det han sa något - att vi borde hålla oss till reglerna och alltid försöka stärka och förbättra dem. Det håller jag med om. Det är precis det vi gör i utvecklingsagendan från Doha (DDA). Det är också därför vi har ett multilateralt system och en multilateral process för att kontrollera dessa regler och ett organ som gör det möjligt att förhandla om just den förstärkning och förbättring som ni förespråkar. Det är därför som WTO-systemet är så viktigt.
Avslutningsvis vill jag bara säga att oavsett vilka avbrott, ingripanden, distraherande faktorer eller avstickare som förekommer i en mycket bred och komplex handelsagenda kommer jag alltid att vara mycket fokuserad på utvecklingsagendan från Doha, betydelsen av den strategi vi driver i Doharundan och vikten av att dessa förhandlingar fullbordas. Detta vill jag göra både när det gäller tillträdet till marknaden och när det gäller handelsreglerna och förbättringen av dessa. Det är detta kommissionen fortsätter att målmedvetet sträva efter.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på onsdag kl. 12.30.
