
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Laschetin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0480/2003) Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien välisistä suhteista (2003/2049(INI)). 
Laschet (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mitä yhteistä Euroopan unionilla ja Yhdistyneillä Kansakunnalla on? Miksi parlamentti on laatinut asiasta mietinnön? Eikö parlamentilla ole mitään kiireisempää tekemistä? Onko parlamentin todellakin käsiteltävä kaikkia kysymyksiä, jopa niitä kysymyksiä, jotka eivät ole kovin korkealla asialistalla? Näin ihmiset sanoivat vuonna 2002, kun ensimmäistä kertaa ehdotettiin, että parlamentin pitäisi laatia mietintö Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien välisistä suhteista.
Meillä ei aiemmin juurikaan ollut poliittisia keskusteluja näiden kahden instituution suhteista – niitä käsiteltiin vain seitsemän rivin verran Eurooppa-neuvoston kokouksista laadituissa kertomuksissa, kun jossain kohtaa tekstissä mainittiin ohimennen Yhdistyneet Kansakunnat; ja ainoa aktiivinen toimielin oli komissio, joka meille kaikille tuttua tyyneyttä, rauhallisuutta ja tehokkuutta osoittaen maksoi 60 prosenttia humanitaariseen apuun tarkoitettujen kehitysohjelmien määrärahoista. Asiaan ei luonnollisestikaan liittynyt suuria poliittisia vaikutuksia eikä vaatimuksia: komissio oli erittäin tehokas, mutta asiaan ei liittynyt mitään poliittista viestiä.
Sitten alkoi Irakin kriisi, jonka aikana Yhdysvaltain presidentti kuvaili YK:ta merkityksettömäksi. Silloin parlamentissa sanottiin ensimmäisiä kertoja, että asia on ehkä sittenkin mielenkiintoinen, että haluamme tehdä Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien suhteista luonteeltaan poliittisemmat ja että haluamme laatia mietinnön pyytääksemme muita toimielimiä harkitsemaan YK-suhteidemme poliittisuuden lisäämistä. Tänään, lähes vuosi sen jälkeen, kun parlamentti teki kyseisen päätöksen, voimme sanoa, että Yhdistyneet Kansakunnat ei ole merkityksetön. Jopa maailman vahvin maa on ymmärtänyt, että Yhdistyneiden Kansakuntien oikeutus tarvitaan, jos jokin valtio halutaan jälleenrakentaa ja jos halutaan vakiinnuttaa demokratia ja yhdistää kansakunta. Täällä Euroopassa komissio julkaisi syyskuussa erittäin tärkeän ja ennen kaikkea poliittisen tiedonannon, jossa määritellään Euroopan toimielinten väliset suhteet ja myös niiden tulevaisuus Euroopan perustuslain suhteen. Neuvosto pyrkii nykyään myös paljon aktiivisemmin sopimukseen Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa, ja uskon, että Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin tämänpäiväinen vierailu parlamentissa on alku laajemmalle poliittiselle yhteistyölle.
Mitkä sitten ovat tärkeimmät kysymykset, joista meidän on keskusteltava? Yksi keskustelunaihe pitäisi olla tämänpäiväinen viesti, eli se, että Euroopan parlamentti kannattaa monenvälisyyttä. Ei pidä paikkaansa, kuten Robert Kagan kerran väitti, että Euroopan unioni kannattaa monenvälisyyttä vain sen takia, että se on kykenemätön toimimaan yksipuolisesti. Ei, se ei ole syy. Kannatamme monenvälisyyttä siksi, että Euroopan unioni on rakenteeltaan ja luonteeltaan monenvälinen. 1900-luvun hirvittävät sodat opettivat meille, että monenvälinen yhteistyö on oikea tapa rakentaa rauhanomaista ja oikeudenmukaista tulevaisuutta, ja Euroopan unionissa hankkimamme kokemukset pätevät myös Yhdistyneisiin Kansakuntiin – tästä syystä kannatamme monenvälistä lähestymistapaa.
Tällainen viesti parlamentin pitäisi antaa tänään. Jos näin teemme ja jos haluamme tehdä oman osuutemme maailmassa, meidän on aloitettava tekemällä kotitehtävämme. Valtionpäämiehet ja hallituksen päämiehet eivät niitä tehneet joulukuussa, koska niiden tehtäviin sisältyi oikeudellisen aseman luominen Euroopan unionille, jotta voitaisiin päästä eroon tilanteesta, jossa komissio voi kävellä yhteisön yli, koska se on FAO:n äänioikeutettu jäsen, sekä tilanteesta, jossa meillä ei poliittisissa asioissa ole oikeushenkilöllisyyttä Nairobissa, Genevessä eikä Wienissä emmekä tästä syystä voi toimia. Euroopan unioni tarvitsee oikeushenkilöllisyyden. Tarvitsemme myös Euroopan ulkoministerin, jonka on yhdistettävä politiikkamme neuvoston ja komission politiikan kanssa sekä edustettava meitä kansainvälisesti. Tämä tarkoittaa, että tarvitsemme Euroopan unionille edustajan YK:n virastoihin, emme komission edustustoa, neuvoston edustustoa tai puheenjohtajavaltion edustustoa. Niiden sijasta tarvitsemme ulkoasioiden edustajan, ja sitä parlamentti ehdottaa.
Meidän pitäisi myös jatkaa keskusteluja Kofi Annanin vierailun jälkeen. Komission on laadittava vuosikertomus, jonka perusteella parlamentti aloittaa keskustelun poliittisista painopisteistä sen määrittelemiseksi, miten meidän pitäisi toimia, mitä olemme saaneet aikaan ja mitä emme ole saaneet aikaan. Talousarviota on selkiytettävä, jotta tiedämme, mitkä toimielimet, virastot ja rahastot saavat meiltä rahaa ja mitkä eivät. Katson myös, että Jean Monnet'n kommentti – jonka mukaan Euroopan pitäisi auttaa luomaan parempi maailma – sopii erittäin hyvin yhteen Kofi Annanin viime yleiskokouksessa antaman viestin kanssa, jossa hän sanoi, että Yhdistyneet Kansakunnat tekee maailmasta paremman. Se, että yhdistämme nämä molemmat tänään on ihanneratkaisu ja tarkoittaa, että tämä päivä on erittäin tärkeä sekä Euroopalle että Yhdistyneille Kansakunnille.
Patten,
   . Arvoisa puhemies, olen erittäin tyytyväinen saadessani tilaisuuden keskustella Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien suhteista, ja haluan aluksi onnitella esittelijää hänen laadukkaasta mietinnöstään. Kukaan, joka tuntee arvoisan jäsenen, ei ole yllättynyt siitä, että mietintö on todella erinomainen ja järkevä.
Haluaisin myös korostaa heti aluksi sitä, että komissio on tietenkin valmis aloittamaan säännöllisen keskustelun parlamentin kanssa Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien välisistä suhteista. Sekä komissiolle että parlamentille on tärkeää vaihtaa ajatuksia tästä tärkeästä asiasta. Vasta kun parlamentti, neuvosto ja komissio – ja todellakin myös jäsenvaltiot – toimivat hyvin yhteistyössä, Euroopan unioni voi kollektiivisesti antaa tukea, jota YK-järjestelmä tarvitsee.
Kuten arvoisa jäsen sanoi, mietinnön ajoitus on erittäin onnistunut. Irakin kriisi on monilla tavoin herättänyt meidät ymmärtämään YK:n keskeisen roolin rauhaan ja turvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä. Euroopan unioni on YK:n tärkeä kumppani, ja meidän pitäisi noudattaa uskollisesti sitoumustamme edistää tehokasta monenvälisyyttä. Parlamentin täysi tuki tälle tavoitteelle on tärkeää, ja olen siihen tyytyväinen erityisesti tänään, kun YK:n pääsihteeri Kofi Annan puhuu parlamentille. Koko komissiolla oli suuri ilo ja kunnia keskustella eilen kaksi ja puoli tuntia hänen kanssaan.
Komissio esittää kantansa tästä kysymyksestä 10. syyskuuta 2003 antamassaan tiedonannossa "Monenvälisyys". Tiedonannolla oli kolme tavoitetta. Ensinnäkin sillä oli tarkoitus vahvistaa sitoutumisemme monenvälisyyteen ja YK:hon. Toiseksi sillä oli tarkoitus osoittaa tapa, jolla me panemme täytäntöön tämän sitoumuksen päivittäisissä toimissamme. Tiedonannossa esitetään vaikuttava yhteenveto EU:n ja YK:n välillä jo tehtävästä laaja-alaisesta yhteistyöstä sekä EU:n tuesta YK:n toimille eri asioissa konfliktien ehkäisystä kehitysapuun ja kriisinhallinnasta köyhyyden torjumiseen. Vaikka turvallisuusneuvoston käsittelemät rauhaan ja turvallisuuteen liittyvät kysymykset saavat eniten tiedotusvälineiden huomiota, olisi erehdys keskittää huomiomme ja tukemme vain näihin kysymyksiin. Kolmanneksi yksilöimme monia käytännön toimia, joilla voimme kehittää YK-asioita koskevien toimiemme sisäistä yhteensovittamista YK:n elimissä, Brysselissä ja jäsenvaltioissa. Näin on tarkoitus lisätä vaikutusvaltaamme YK:ssa ja tukea YK:ta entistä tehokkaammin. Vastaukseksi tähän tiedonantoon neuvosto teki äskettäin EU:n ja YK:n välisistä suhteista kattavia päätelmiä, jotka muodostavat työllemme hyvän perustan.
Tätä keskustelua käydään aikana, jona Euroopan unioni pyrkii saamaan kansainvälisesti vahvemman roolin. Osoituksina tästä eivät ole pelkästään valmistelukunnan ehdotukset YUTP:n ja yleisesti EU:n ulkoisen toiminnan tehostamiseksi – tässä yhteydessä haluan mainita erityisesti ehdotuksen, jonka mukaan ulkoministeri, jonka viran perustamista on ehdotettu, puhuisi Euroopan unionin puolesta turvallisuusneuvostossa aina, kun EU:lla on yhteinen kanta – vaan myös Euroopan turvallisuusstrategia, jonka keskeisenä ajatuksena on tehokas monenvälisyys. Euroopan unionin pitäisi olla valmis seisomaan sen luottamuksen takana, jota se tuntee Yhdistyneiden Kansakuntien tärkeää asemaa kohtaan. Mielestäni parlamentin mietintö on voimakas lisäsignaali Euroopan unionin tuesta YK:lle tällaisena haasteellisena hetkenä.
Irakin kriisin jälkeen useat kansainvälisen yhteisön toimijat ovat toteuttaneet merkittäviä toimenpiteitä löytääkseen keinon palata kollektiiviseen toimintaan. Näihin toimenpiteisiin sisältyy YK:n uusi sitoumus Irakin kysymyksen ratkaisemiseksi. Ei luonnollisestikaan riitä, että monenvälisyyteen vedotaan uudelleen ja uudelleen aivan kuin se olisi jokin mantra. Meidän on pohdittava vakavasti ja luovasti sitä, minkälaisia tuloksia haluamme saada aikaan monenvälisten järjestöjen ja välineiden avulla. Miten voimme tehostaa niitä niin, että ne pystyisivät paremmin käsittelemään maailmaa uhkaavia vaaroja ja haasteita? Näihin haasteisiin kuuluvat köyhyyden vähentäminen, joukkotuhoaseet, hajonneet valtiot, kansainvälinen rikollisuus, terrorismi ja ilmastonmuutos. Miten voimme parhaiten edistää näiden tavoitteiden saavuttamista? Kaikkia näitä tavoitteita käsitellään parlamentin mietinnössä, jossa ollaan pitkälti samaa mieltä asiaa käsittelevän komission tiedonannon kanssa.
On selvää, että yhteinen lähtökohtamme on usko siihen, että YK-järjestelmä on avain kansainvälisen turvallisuuden säilyttämiseen sanan laajimmassa merkityksessä. Oli kyse sitten Kansainvälisen atomienergiajärjestön asemasta joukkotuhoaseiden leviämisen valvonnassa taikka köyhyyden vähentämisen ja kestävän kehityksen maailmanlaajuisista tavoitteista, minun lienee turha korostaa niin kutsuttujen pehmeiden kysymysten merkitystä laajemmassa turvallisuusohjelmassa. Kehitys ja turvallisuus ovat erottamattomia ja toisistaan riippuvaisia. Juuri tätä seikkaa silmällä pitäen meidän pitäisi tukea YK:n pääsihteerin viime vuonna perustaman, YK:n uudistamista käsittelevän korkean tason paneelin työtä. Euroopan unionin pitäisi osallistua tähän prosessiin, ja olen tyytyväinen neuvoston puheenjohtajavaltion aikomukseen toimia sen puolesta, että EU on siinä mukana. Komissio osallistuu aktiivisesti tähän hankkeeseen.
Euroopan unionin sisäisestä koordinoinnista ja toimista YK:ssa totean, että olen tyytyväinen nähdessäni, että komission analyysi ja suositukset ovat hyvin lähellä niitä, jotka esitettiin arvoisan jäsenen erinomaisessa mietinnössä. Monenvälisten välineiden luomisesta ja käyttöönotosta komissio jakaa mietinnössä esitetyn kannan, jonka mukaan Euroopan unionin pitäisi toimia johtavassa asemassa ja auttaa kolmansia maita täyttämään velvollisuutensa, kuten olemme tehneet esimerkiksi terrorismin torjunnan alalla. Parlamentti voisi käsitellä tällaisia kysymyksiä yhteistyössä kolmansien maiden kanssa ja auttaa näin rakentamaan siltoja pohjoisen ja etelän välille.
Haluan lopettaa puheenvuoroni kehumalla mietintöä parlamentille ja korostamalla myös komission päättäväisyyttä tehdä läheistä yhteistyötä parlamentin, neuvoston ja YK:n kanssa mietinnössä esitettyjen suositusten täytäntöönpanemiseksi.
Stenzel (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, osoittamalla kunnioitusta Kofi Annanille ja hyväksymällä Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien yhteistyötä käsittelevän mietinnön Euroopan parlamentti on tänään selvästi ilmaissut tukevansa monenvälisyyttä kansainvälisissä suhteissa sekä ilmaissut, että pidämme Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien välistä yhteistyötä hyvin tärkeänä konfliktien ratkaisussa. Haluamme vahvistaa sekä Euroopan unionia että Yhdistyneitä Kansakuntia, joita molempia on heikentänyt keskustelu siitä, pitäisikö Irakin asioihin puuttua ja miten.
Kun kerran Euroopan unioni on valmistautumassa perustamaan oman ulkoministerin viran, sen pitäisi varmistaa, että viran haltijalla on riittävästi toimivaltaa. Tie yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan johtaa väistämättä myös laajempaan yhteistyöhön EU:n ja YK:n välillä. Olemme tällä hetkellä maailmanlaajuinen toimija, joka rahoittaa yli puolet Yhdistyneiden Kansakuntien talousarviosta ja yli 60 prosenttia kansainvälisestä kehitysavusta, mutta meidän pitäisi kehittyä ja muuttua maailmanlaajuiseksi toimijaksi, joka pystyy toimimaan johtavassa asemassa tässä Yhdistyneiden Kansakuntien kehityksen kannalta kriittisessä vaiheessa sekä auttamaan tulevaisuuden YK:ta muotoutumaan. EU:n ja YK:n välisen yhteistyön vahvistamisen pitäisi vaikuttaa ja se vaikuttaakin myönteisesti monenvälisyyden kehittämiseen. Sillä voidaan ja sillä myös pitää vaikuttaa kaikkiin toimenpiteisiin, joita EU ja YK ovat toteuttaneet terrorismin torjunnan, konfliktien ehkäisemisen, ihmisoikeuksien, kriisinhallinnan, ympäristönsuojelun ja joukkotuhoaseiden alalla. Tämä osoittaisi selvästi, millaista yhteistyö todellisuudessa on, ja johtaisi käytännössä vuonna 2000 vahvistettujen EU:n vuosituhannen tavoitteiden täytäntöönpanoon. Jos haluamme näin käyvän, EU:lla on oltava enemmän vaikutusvaltaa Yhdistyneissä Kansakunnissa. YK:hon liittyviä näkökohtia voidaan ottaa huomioon Euroopan unionin kaikilla tasoilla, ja tuntuisi hyvältä ajatukselta, että Euroopan parlamentti on mukana prosessissa.
Juuri siksi, että ajatus Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostossa yhdellä äänellä puhuvasta EU:sta tuntuu yhä jollain lailla idealistiselta, monenvälisiä välineitä ja sitoumuksia pitäisi käyttää EU:n aseman ja profiilin vahvistamiseksi YK:ssa. Ehkä yksi tapa edetä voisi olla esittää konkreettinen ehdotus joukkotuhoaseiden leviämistä koskevan yleissopimuksen noudattamisesta sekä YK:n turvallisuusneuvoston asemasta sen varmistamisessa. 
Obiols i Germà (PSE ).
    Arvoisa puhemies, puhuessaan viime syyskuussa Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksessa pääsihteeri Kofi Annan sanoi, tämä on suora lainaus: "Viimeiset 12 kuukautta ovat olleet erittäin tuskallisia niille meistä, jotka uskovat, että yhteisiin ongelmiimme ja haasteisiimme on yhteisiä vastauksia." Tuona aikana monet politiikan ja tiedotusvälineiden edustajat sekä useimmat kansalaiset olivat sitä mieltä, että Yhdistyneet Kansakunnat oli jollain lailla epäonnistumassa.
Myöhempi kehitys, erityisesti Irakissa, on osoittanut, että asiat eivät koskaan ole yksinkertaisia. Tämänhetkistä tilannetta voisi kuvailla espanjalaisen laulun sanoin: "tuskani ei hellitä kanssasi eikä ilman sinua." Tuskaa ei onnistuta lievittämään yhteistyössä Yhdistyneiden Kansakuntien – joka osoitti voimattomuutensa estää traagisia tapahtumia, ei Irakissa vaan aikaisemmissa kauhistuttavissa kriiseissä, kuten Ruandassa – eikä Yhdistyneitä Kansakuntia, mistä on nyt osoituksena tämä naurettava väliintulon aiheuttama umpikuja, johon ei voida löytää poliittista ratkaisua Irakin kaltaisessa maassa.
Ryhmäni kanta Laschetin mietintöön on ollut pitkälti myönteinen, ja ryhmäni on korostanut joitakin mietinnön keskeisiä näkökohtia. Ensimmäinen niistä on vahva sitoutuminen periaatteisiin ja arvoihin. Niiden ihmisten esittämään idioottimaiseen kritiikkiin, jotka pitävät tätä idealismina, voimme vastata, että arvot ajavat etujamme. Yhteiskunnissamme ja koko maailmassa periaatteiden ja arvojen soveltaminen on ensisijainen etumme. Lisäksi jos puhumme pienemmistä eduista, voimme todeta, että Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden aineellinen tuki on niin suurta ja niin pahasti epäsuhtaista siihen nähden, mikä on unionin poliittinen vaikutusvalta YK-järjestelmässä, että Euroopan unionin on sitouduttava muuttamaan nykytilannetta.
On kaksi tapaa tehdä tämä: ensimmäinen tapa on luoda Euroopan unionille yhteinen ja vahva ulko- ja turvallisuuspolitiikka, ja toinen on lisätä Euroopan unionin osallistumista turvallisuusneuvoston toimintaan myönteisellä tavalla, joka perustuu meneillään olevan perustuslakiprosessin nopeuttamiseen. Tällä tavoin varmistetaan, että hallitukset kunnioittavat kansanedustajien välityksellä kuuluvaa kansojen ääntä ja että luomme mahdollisimman nopeasti Euroopan perustuslain, jonka avulla voimme panna täytäntöön todellista yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. 
Van den Bos (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, uusi maailmanjärjestys vaatii Yhdistyneiden Kansakuntien vahvistamista ja samanaikaisesti estää tämän toteutumisen. Suuret maailman ongelmat vaativat lisäksi enemmän kuin koskaan maailmanlaajuista lähestymistapaa, joka tekee välttämättömäksi tehokkaan päätöksenteon ja täytäntöönpanon.
YK:ta olisi uudistettava perinpohjaisesti, jotta se voisi nykytilanteessa toimia paremmin ja hoitaa monia tehtäviään asianmukaisella tavalla. Me kaikki olemme tästä samaa mieltä, mutta mitään ole tehty, koska kaikki ovat eri mieltä siitä, miten se pitäisi tehdä. On tekopyhää ylistää YK:n vuosituhannen julistusta, jollemme ole myös valmiit toimimaan sen mukaisesti ja panemaan itsemme likoon sen puolesta. YK:n uudistukset eivät ole vain teknisiä vaan niihin liittyy usein myös vallan uudelleenjakoa, ja tässä asiat menevät jatkuvasti väärin. Esimerkiksi turvallisuusneuvoston uudistuksesta on nahisteltu yli kymmenen vuotta, ja toistaiseksi ilman tuloksia.
Yhdysvallat on ylivoimaisesti maailman voimakkain maa eikä juurikaan tarvitse monenvälisyyttä, jonka se katsoo rajoittavan valtaansa. Muut maat, myös Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta, kieltäytyvät luopumasta etuoikeuksistaan, joita niille on periytynyt vanhasta maailmanjärjestyksestä. Potentiaaliset pysyvät jäsenet eivät halua suoda toisilleen etuoikeutettua asemaa. Mantereille myönnettävän pysyvän jäsenyyden järjestelmä toimii ainoastaan, jos alueelliset suurvallat voivat päästä yksimielisyyteen kiertävän jäsenyyden järjestelmästä.
Ehdotettu kaksinkertainen veto-oikeusjärjestelmä on parempi kuin tämänhetkinen järjestelmämme mutta se ei ole todellinen ratkaisu, varsinkaan jos pysyvien jäsenten määrä yhä kasvaa. Sen sijasta olisi parempi käyttää eurooppalaista eriytetyn ääntenpainotusmenetelmän mallia ja näin kumota veto-oikeusjärjestelmä. En usko, että Euroopan unionin politiikan koordinointi YK:ssa on niin huonoa kuin jäsen Laschet väittää erinomaisessa mietinnössään. Yleensä EU on ehdottoman yksimielinen täysistunnossa. Tästä huolimatta Euroopan mielipiteet tuntuvat toivottoman jakautuneilta suurissa kriiseissä, kuten Irakin kriisissä. Mielestäni tämä johtuu pääasiassa Ranskan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Saksan välisen kilpailun lisääntymisestä. Ei oikeushenkilöllisyys, eikä edes EU:n ministeri, kykenisi luomaan yhteistä ulkopolitiikkaa niin kauan, kun suuret eurooppalaiset valtiot jatkavat riitelemistä EU:n johtajuudesta.
Laschetin mietintö sisältää monia mielenkiintoisia suosituksia Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien välisten suhteiden kehittämiseksi. Jotkin suositukset ovat erittäin hyödyllisiä, mutta niitä on lyhyelle aikavälille ehkä liikaakin. Meidän on oltava varovaisia, ettemme luo uutta YK–EU-byrokratiaa. Mielestäni parlamenttimme keskeinen rooli tässä asiassa liittyy valvontaan eikä niinkään diplomatiaan.
Laajentunut Euroopan unioni voi ja sen täytyy osallistua merkittävällä tavalla Yhdistyneiden Kansakuntien kiireellisesti tarvitsemien uudistusten toteuttamiseen. Poliittinen tarve on kiistaton; se, mikä puuttuu, on poliittinen rohkeus muotoilla lopullisesti uusi maailmanjärjestys YK:ssa. 
Marset Campos (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, tämä päivä on tärkeä Euroopan parlamentin kaltaiselle monenväliselle lakiasäätävälle elimelle sekä jäsen Laschetin hyvin laatiman mietinnön takia, jossa on hyväksytty kaikenlaisia ehdotuksia, että YK:n pääsihteerin Kofi Annanin läsnäolon takia. Kofi Annan on saapunut vastaanottamaan Saharov-palkintoa, joka on osoitus siitä, että kansainvälisen oikeuden merkitys ainoana keinona ratkaista kriisit kansainvälisesti vahvistuu.
Ryhmällämme ei ole yhtenäistä mielipidettä jäsen Laschetin mietinnöstä – vaikka myönnänkin, että olemme hyväksyneet esitetyt näkökannat – koska meidän kantamme vaihtelee myönteisestä skeptiseen, mikä onkin sopivaa pluralistiselle ryhmälle.
Haluan kuitenkin korostaa, että pidämme tätä mietintöä erittäin tärkeänä. Pidämme tärkeinä myös komission toimenpiteitä kansainvälisen ilmapiirin parantamiseksi ja kannatamme selkeästi monenvälisyyttä – kuten aiemmin totesin – vaikka uskomme, että tässä tilanteessa korostetaan liikaa terrorismin torjuntaan liittyviä näkökohtia kansainvälisen yhteistyön parantamisen kustannuksella. Entistä paremman kansainvälisen yhteistyön avulla voitaisiin poistaa epätasa-arvon ja epäoikeudenmukaisuuden syyt, kuten sen, että YK valvoo Maailman kauppajärjestön, Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin kaltaisia järjestöjä, jotka ovat loppujen lopuksi elimiä, jotka voivat lisätä oikeudenmukaisuutta maailmassa.
Tästä syystä – ja ottaen huomioon Euroopan unionin ja YK:n välisten suhteiden parantamisen tarpeen, joka ovat avain sellaisten olosuhteiden luomiseksi, joissa kunnioitetaan ihmisoikeuksia ja noudatetaan kansainvälistä lainsäädäntöä – katsomme, että meidän olisi pitänyt pyrkiä vielä vähän voimakkaammin parantamaan edellytyksiä entistä laajemman oikeudenmukaisuuden saavuttamiseksi maailmassa. Tästä syystä kantamme jäsen Laschetin mietintöön koostuu monista erilaisista näkemyksistä. 
Wuori (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, YK-järjestelmän paradoksi on, että samalla kun yleismaailmalliset ihmisoikeudet ovat sen olemuksellinen vahvuus, sen peruskirja rakentuu vankasti valtiosuvereniteetin varaan. Euroopan unionin heikkous on siinä, että se ei ole kyennyt sellaiseen jäsenvaltioidensa suvereniteettien sulauttamiseen, joka olisi johtanut johdonmukaiseen ihmisoikeuksien kunnioittamiseen sekä aidosti monenkeskeisyyteen maailmassa nojautuvaan ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 19 artikla on tässä usein jäänyt pahasti puolitiehen. Poikkeuksia toki on, esimerkiksi YK:n kansainvälisen rikostuomioistuimen tukeminen. Toisaalta vaikkapa vuoden 2001 kidutuksen vastainen toimintaohjelma on jäänyt paljolti tyhjäksi retoriikaksi. EU on näin yhä kylmän sodan luomus, joka vasta hakee identiteettiään ja rooliaan maailmassa. Strategian puuttuessa taktiikasta tulee strategiaa, toimitaan . Osittain siksi EU painii YK:ssakin painoaan ja panostaan kevyemmässä sarjassa.
Komission YK-tiedonanto viime syyskuulta ja vastikään julkaistu "Laajentuva Euroopan unioni YK:ssa" yhtä lailla kuin nyt käsillä oleva mietintökin sisältävät paljon hyödyllistä tietoa ja monia varteenotettavia ehdotuksia. Mutta se ei riitä. Historiallinen velvollisuutemme olisi nyt ottaa vastuumme kestävämmän maailmanjärjestyksen luomisesta, joka ulottuu yhteistyönvaraisesta turvallisuusmallista aina ilmastonmuutoksen torjuntaan. Yhteistyö YK:ssa ja sen monissa erityiselimissä on avainasemassa. Mainitsen vain yhtenä esimerkkinä YK:n ihmisoikeuksista vastaavan alivaliokunnan hyväksymät sosiaaliset ihmisoikeus- ja ympäristönormit monikansallisille ja muille yrityksille sekä Maailmanpankin International Financial Cooperationin valmistelemat luotonantoa kehityshankkeisiin koskevat samanlaiset vähimmäistakeet.
Ellemme pysty oikomaan globaalistumisen pahimpia vääristymiä, arvoyhteisömme osoittautuu sekin ontoksi kulissiksi. Me kaikki kuulumme silloin häviäjiin. 
Ribeiro e Castro (UEN ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tämä on todellakin liikaa! Samana päivänä, kun keskustelemme tästä mietinnöstä ja otamme vastaan Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin ja vuoden 2003 Saharov-palkinnon voittajan Kofi Annanin, parlamentti on saanut masentavia uutisia diktatuurien Jurassic Parkista: me emme pysty vastaanottamaan Oswaldo Payá'ta, jolle myönsimme Saharov-palkinnon vuonna 2002.
Tämä Fidel Castron Kuuban kommunistihallinnon asettama kielto, joka tuo mieleeni natsi-Saksan ja stalinistien pahimmat väärinkäytökset 1900-luvulla, saa huomion kiinnittymään tämän mietinnön tärkeään kohtaan, jossa sanotaan Yhdistyneistä Kansakunnista ja sen uudistuksesta, että Euroopan unionin ja muiden on onnistuttava sijoittamaan ihmisoikeudet, demokratia ja perusoikeudet sekä 19 kappaleessa esitetyt seuraamukset asialistan kärkipäähän.
Oswaldo Payán tilanne on skandaalimainen, ja skandaalimainen on myös Kuuban hallinnon parlamenttiamme kohtaan osoittama vihamielinen ele. Olisi vielä skandaalimaisempaa, jos näitä skandaaleja ei kommentoitaisi mitenkään julkisuudessa. Olemme varmoja, että parlamentti lähettää Kofi Annanin välityksellä painokkaan viestin Kuuballe ja että Oswaldo Payálle esitetyllä avoimella, pysyvästi voimassa olevalla kutsulla osoitamme edelleen aktiivisesti solidaarisuutemme vuoden 2002 Saharov-palkinnon voittajalle ja kaikille Kuuban demokraateille.
Lopuksi haluaisin ilmoittaa arvostavani joitakin esittelijän tarkistuksia, erityisesti tarkistusta 8, jossa kiinnitetään huomiota ihmiskloonauksesta tehdyn yleissopimuksen merkitykseen ja Costa Rican aloitteeseen, jota meidän on tuettava. 
Belder (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, jäsen Laschetin mietinnön tarkoituksena on johtaa ihmiskuntaa kohti jonkinlaista maailmanhallitusta. Vain sillä tavoin, YK:n toimiessa keskeisessä, erittäin tärkeässä ja ratkaisevassa asemassa näyttäisi olevan mahdollista luoda rauhaa, hyvinvointia ja oikeudenmukaisuutta.
Monenvälisyys on otettu innokkaasti vastaan uutena poliittisena evankeliumina. Eikö tämä harhakuvitelma perustukin ihmisrodun laajaan yliarvioimiseen? Teidän ja minun kaltaiseni ihmiset ovat kuitenkin alttiita kaikenlaiseen pahaan. Todellinen rauha ja oikeudenmukaisuus eivät ole ihmisten aikaansaannoksia. Ne voidaan saavuttaa ainoastaan aidolla uskolla Jumalaan, ehdottomalla antautumisella Hänen tahtonsa ja armonsa varaan, tottelemalla Hänen autuaaksitekeviä, raamattuun kirjattuja käskyjään sekä tottelemalla Jumalan sanaa. Jeesus Kristus joutui kärsimään rangaistuksen, joka tuo meille todellisen rauhan. Koska tämä asia unohdetaan aivan liian helposti, halusin aluksi kiinnittää huomionne siihen.
Erinomaisesta johdannosta puheen ollen, esittelijä pitää Euroopan unionin ja YK:n yhteistyötä EU:n ulkopolitiikan kulmakivenä. Esittelijä jo enemmän tai vähemmän otaksuu, että institutionaalisesti uudistetussa tulevaisuuden YK:ssa EU olisi oikeushenkilö. EU:n tulevan ulkoministerin on Euroopan perustuslain nojalla hoidettava tulevaa toimeksiantoaan EU:n nimissä. Lisäksi turvallisuusneuvostoa on laajennettava niin, että siihen kuuluu pysyviä jäseniä, yksi kustakin maanosasta Australiaa lukuun ottamatta, mikä on outoa. Miksi tämä valtava maanosa jätetään järjestelyn ulkopuolelle? Kaksinkertaisen vetojärjestelmän pelkäämisen takia epäilemättä? Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan sijasta EU:n on edustettava Eurooppaa.
Tilanteen kuvaaminen tällä tavalla on liioittelematta täysin ennenaikaista. EU:lla ei ole perustuslakia, se ei ole oikeushenkilö YK:ssa eikä EU:lla ole ulkoministerin virkaa. Lisäksi lähimenneisyys on kipeästi osoittanut, että Euroopan yhtenäisyys tuntuu olevan kauempana kuin koskaan niin HVK:ssa kuin turvallisuusneuvostossakin. Tästä syystä nykyinen järjestelmä ei toimi, ja näin ollen kehotan jäsenvaltioita tukemaan tarkistuksia 1 ja 10 sekä palaamaan maan pinnalle.
Lopuksi haluaisin esittää kaksi huomautusta. Ensinnäkin tekstissä on vain kerran – 17 kohdan toisessa alakohdassa suluissa – viitattu Natoon, joka on osoittautunut tehokkaimmaksi transatlanttiseksi turvallisuusjärjestöksi. Tiedätte aivan yhtä hyvin kuin minäkin, että tiukan paikan tullen haluaisimme mieluummin, että turvallisuutemme takaaminen on luotettavan ja päättäväisen Naton käsissä, emmekä ikinä luovuttaisi sitä aina epävarmalle, usein epäröivälle ja jakaantuneelle YK:n turvallisuusneuvostolle. Nato on parempi kulmakivi EU:n ulko- ja turvallisuuspolitiikalle kuin YK.
Lopuksi haluan todeta, että monenvälisyys on hyväksi mutta se ei saa koskaan olla ehdotonta. Liian usein olemme nähneet sitä käytettävän verhona, jonka takana valtiot pyrkivät valvomaan vain omia etujaan. 
Souchet (NI ).
    Arvoisa puhemies, voimme olettaa, että Laschetin mietinnön laatijalla oli hyvät aikomukset: Yhdistyneiden Kansakuntien roolin vahvistaminen ja Euroopan vaikutusvallan lisääminen YK:ssa. On kuitenkin myönnettävä, että ehdotettu menetelmä on näiden tavoitteiden vastainen. Päätöslauselman ytimessä, sen 10 ja 12 artiklassa, ehdotetaan turvallisuusneuvoston laajentamista sekä nykyisen veto-oikeusjärjestelmän heikentämistä korvaamalla se kaksinkertaista veto-oikeusjärjestelmää koskevalla vaatimuksella tapauksissa, joissa on kyse perustavanlaatuisista rauhan uhkista (YK:n peruskirjan 7 luku). Tämä on haaste kahdelle järjestelmän tehokkuutta sääntelevälle keskeiselle käytännölle, jotka ovat jäsenien määrän rajoittaminen ja kaikkien pysyvien jäsenten oikeus turvautua veto-oikeuskannustimeen.
On vaikeaa nähdä, kuinka turvallisuusneuvoston pysyvien jäsenten määrän puolittaminen voi vahvistaa Euroopan vaikutusvaltaa. Näin kuitenkin annetaan ymmärtää ehdotuksessa, jonka mukaan Euroopan unionista pitäisi tulla pysyvä jäsen "mahdollisimman nopeasti sen jälkeen, kun sen oikeushenkilöllisyys on tunnustettu". EU:n ainoalla tuolilla istuisi surullisenkuuluisa Euroopan ulkoministeri, jolla ei muuten enää olisi yksinään veto-oikeutta.
Nykyisen järjestelmän monimutkaistaminen ja heikentäminen näyttäisivät näin ollen olevan kaksi meille esitellyn ehdotuksen luonteenomaista piirrettä. Kyse on Yhdistyneisiin Kansakuntiin sovellettavasta yhteisömenetelmästä. Emme tästä syystä voi kannattaa sitä. Sen sijaan äänestämme järkevän tarkistuksen 1 puolesta, jota ystävämme Yhdistyneestä kuningaskunnasta ehdottivat. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijä Laschetia hänen mietinnöstään. En pidä mitenkään liioiteltuna sanoa, että tänään historia on osa nykypäivää ja että Euroopan unioni ja Yhdistyneet Kansakunnat ovat kaksi tärkeintä toimijaa tässä historiallisessa nykyajassa, jossa parhaillaan elämme,.
Komission jäsen Patten sanoi meille selkeästi, että Euroopan unioni pyrkii vahvistamaan kansainvälistä asemaansa ja edistämään vakautta, maltillisuutta ja olojen normalisointia yhteisesti johdetun maailmanjärjestyksen alaisuudessa. Yhdistyneiden Kansakuntien on lisäksi toimittava nykyistä paremmin ja tehokkaammin mukautuakseen uusiin olosuhteisiin, joissa on siirrytty San Franciscon peruskirjan alkuperäisestä hengestä 2000-luvulle, 60 valtiosta 190 valtioon, siirtomaahallituksista itsenäisyyteen ja blokkijärjestelmän kaatumisesta tämän päivän globalisoituneeseen maailmaan.
Tänään, 11. syyskuuta saadun opetuksen jälkeen, on selvää, että turvallisuus, puolustuspolitiikka, kauppa, konfliktien ehkäiseminen, kriisinhallinta, humanitaarinen apu, kulttuuri ja jopa sivilisaatio ovat käsitteitä, jotka ovat sekoittuneet keskenään, ja että kansalaisten on hyväksyttävä, että meidän on vastattava yhdessä meitä kaikkia tasapuolisesti uhkaaviin vaaroihin ja uhkiin.
Vastauksemme, Euroopan unionin vastaus, ei kuitenkaan saa olla sirpaleinen, ristiriitainen eikä tehoton: sen pitää olla yhtenäinen. Arvoisa puhemies, tästä syystä edettäessä Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien välisissä suhteissa parlamentaarista ulottuvuutta pidemmälle – mikä on välttämätöntä ja oikein – on tärkeää, että toimimme yhdessä sovitulla tavalla, täydentävästi, ja että Euroopan unioni osoittaa selkeästi, että sen vahvuus perustuu yhtenäisyyteen, ja sen heikkous johtuu sirpaloituneisuudesta.
Tästä syystä olemme siirtymässä kohti jäsenvaltioiden kesken jaettua itsemääräämisoikeutta, sillä muuten meidän on luovutettava osa itsemääräämisoikeudestamme muille valtioille, jotka ovat täysin selvillä yhtenäisyyden ja koon tuomista eduista. Lisäksi joko meidän on lopetettava se, että äänestämme YK:ssa 60 kertaa sadasta eri tavalla, tai meidän on kerta kaikkiaan luovuttava Euroopan unionin pyrkimyksistä saavuttaa jaettu maailman johtajuus.
Arvoisa puhemies, lopetan toteamalla, että jaan jäsen Ribeiro e Castron esiin tuoman närkästyksen siitä, ettei Saharov-palkinnon saajaa Oswaldo Payá'ta päästetty parlamenttiin. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, rehellisesti sanottuna on melko outoa, että samaan aikaan kun globalisaatio voimistuu ja globaali politiikka ja talous riippuvat yhä enemmän toisistaan – ajatelkaa monikansallisten yritysten lukumäärää – ja valitettavasti myös rikollisjärjestöt alkavat toimia kansainvälisesti ja tehdä kansainvälistä yhteistyötä, Yhdistyneet Kansakunnat osoittaa heikkoutta joillakin aloilla ja se sysätään usein syrjään. Uskon, että monet tässä parlamentissa jakavat ryhmäni tuntemukset – ja omat tuntemukseni – siitä, että Yhdistyneet Kansakunnat on maailmanlaajuinen poliittinen järjestö, jota pitää vahvistaa, joka edustaa kansainvälistä oikeutta ja jota ei pidä sysätä syrjään, kuten tapahtui Irakin kysymyksessä. Kaikki tämä tulee ilmi jäsen Laschetin mietinnön hengessä ja kirjaimessa.
Rehellisen ja puolueettoman havainnoitsijan on kuitenkin myönnettävä, että Yhdistyneet Kansakunnat on osoittautunut heikkoutensa monissa tilanteissa. On tapahtunut monenlaisia vääryyksiä, kansanmurhia ja rikoksia ihmiskuntaa vastaan, joissa Yhdistyneet Kansakunnat on toiminut tehottomasti. Jotkin pitävät tätä syynä sysätä Yhdistyneet Kansakunnat syrjään – ja usein nämä ovat ihmisiä, jotka käyttäneet veto-oikeuttaan estääkseen Yhdistyneitä Kansakuntia toimimasta nopeasti, kuten tapahtui Lähi-idän kysymyksessä.
Uskon kuitenkin, että Yhdistyneitä Kansakuntia on vahvistettava, että sen toimintaa on tehostettava ja että sille on annettava mahdollisuus puuttua asioihin viipymättä. Haluan tehdä selväksi, että tähän on mielestäni sisällyttävä myös mahdollisuus toteuttaa tarvittaessa ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä, koska jos joku pystyy ja on sopiva toimimaan maailmanpoliisina, se on epäilemättä Yhdistyneet Kansakunnat. Olen erittäin tyytyväinen siihen, että jäsen Laschet on hyväksynyt yhden ajatuksistani, jonka luonnostelin yhdessä ryhmäni kanssa ja jonka mukaan meidän on luotava sellainen sääntelykehys, joka antaa Yhdistyneille Kansakunnille mahdollisuuden puuttua asioihin viipymättä, kun kyse on kansanmurhista, sotarikoksista tai rikoksista ihmiskuntaa vastaan. Tällaisten tapausten yksilöintiä ja niihin puuttumista ei pitäisi jättää yksittäisen maiden, valtioiden tai hallitusten harkintavaltaan. Uhkaavan vaaran tunnistaminen pitäisi olla kansainvälisten elinten tehtävä. Näin ollen Yhdistyneiden Kansakuntien pitäisi kyetä puuttumaan asioihin nopeasti ja tarvittaessa toteuttaa ennaltaehkäiseviä toimia. Yhdistyneet Kansakunnat ei tarvitsisi tähän omaa armeijaa. Natosta on ollut puhetta, ja vaikken halua yliarvioida sen kykyjä, se voisi YK:n hyväksynnän jälkeen puuttua asioihin ja toteuttaa toimenpiteitä lain ja järjestyksen puolustamiseksi sekä pyrkiä ennaltaehkäisemään rikoksia ihmiskuntaa vastaan.
Turvallisuusneuvoston uudistaminen tämän suuntaisesti on aivan välttämätöntä. Näihin muutoksiin pitäisi sisältyä turvallisuusneuvoston jäsenyyden myöntäminen Euroopan unionille, mutta samanaikaisesti meidän on varmistettava, ettemme päädy lisäämään veto-oikeuden käyttöä emmekä sellaisten taktiikoiden soveltamiseen, joilla estetään turvallisuusneuvostoa toimimasta. Haluan vielä kerran sanoa: olemme saaneet tarpeeksemme tästä maailmasta, jossa yksilöt, yksittäiset hallitukset ja yksittäiset valtiot luulevat voivansa toimia maailmanpoliisina. Jos on yksi tehtävä, jota varten Yhdistyneet Kansakunnat on perustettu, se on lain ja järjestyksen puolustaminen maailmassa Euroopan unionin täydellä tuella. 
Frahm (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, EU:lla pitää olla yhteinen ulkopolitiikka ja yhteinen ulkoministeri sekä oikeushenkilöllisyys. Kysymys kuuluu, onko tämä lainkaan välttämätöntä. Tilastoista käy ilmi, että jäsenvaltiot ovat asiasta samaa mieltä. YK:ssa ollaan yksimielisiä yli 90 prosentista asioista, joten mahtaisiko olla niin, ettei kyse nyt olisi niinkään uusien elinten vajavaisuudesta vaan pikemminkin siitä, että tunnemme olevamme voimattomia käyttämään valtaa, jota meillä itse asiassa on.
Ehkä on myös tarpeellista pohtia sitä, miten me käytämme YK:ta. Ensinnäkin odotamme YK:lta asioita ja odotamme sen kykenevän suoriutumaan tehtävistään menestyksellisesti. Pystymmekö kuitenkaan täyttämään velvollisuutemme ja erityisesti pystymmekö tarvittaessa tukemaan YK-järjestelmää: kuten silloin, kun YK:n asetarkastaja kertoi meille, ettei Irakista todennäköisesti ollut joukkotuhoaseiden muodossa välitöntä vaaraa, tai kun Hans Blix kertoi meille, ettei vaaraa todennäköisesti ollut ja että jos joukkotuhoaseita todella olisi Irakissa, hän on varma, että hän olisi kollegojensa kanssa löytänyt ne. Jos olisimme tässä tapauksessa soveltaneet YK-järjestelmää, olisimme ehkä voineet välttää tilanteen, josta kansainvälisen terrorismin asiantuntija Gareth Evans joutui Davosissa toteamaan, että terrorismin vaara on nyt suurempi kuin ennen Irakin-sotaa. Ehkä YK:n heikkous ja ongelmat liittyvät myös kykenemättömyyteemme luottaa siihen, että järjestelmä itse asiassa pystyisi aikaansaamaan jotain merkittävää.
Haluan suositella, että tuemme erittäin vilpittömästi YK:ta ja että pyrimme myös aktiivisesti uudistamaan sitä. Meidän on uudistettava turvallisuusneuvosto. Meillä on oltava järjestelmä, joka toimii vaihtoehtona anarkialle, jotta voimme varmistaa kansainvälisen oikeuden noudattamisen esimerkiksi YK:n avulla. 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, myönnämme tänään Kofi Annanille Saharov-palkinnon, mikä on osoitusmerkkinä täydestä tuestamme YK:lle. Tämä harvinainen tilaisuus antaa myös minulle mahdollisuuden kiinnittää huomiota laiminlyötyihin kysymyksiin ja turhiin taisteluihin.
Yksi näistä turhista taisteluista on kansainvälisen oikeiden noudattaminen, jota puolustaakseen Kofi Annan on Yhdysvaltojen puskutraktoripolitiikasta huolimatta pannut peliin koko persoonansa ja asemaansa liittyvän arvokkuutensa. Sota eittämättä käytiin, mutta alusta alkaen sitä tahrasivat laittomuudet ja epäilyttävät motiivit. Sodan jälkeiset paljastukset Irakia vastaan esitetyistä vääristä ja valheellisista syytöksistä antanevat lohtua niille, jotka mieluummin tuomitsivat planeettamme luonnolle aiheutuvat vaarat kuin asevarastot, jotka herättivät huomiota siksi, ettei niitä ilmeisesti ollutkaan.
Toinen ääni, joka jatkuvasti hiljennetään ja hukutetaan, kuuluu alkuperäiskansoille, jotka huolimatta siitä, että ne kuuluvat muinaisten sivilisaatioiden viimeisiin eloonjääneisiin, pitävät ympäristöarvoja hyvin tärkeinä ja jotka ymmärtävät keskinäisen riippuvuuden meitä paremmin. Maailmassamme, josta on tullut materialistinen ja pinnallinen, hyveellisiä ja aitoja ovat ihmiset, joilla ei ole muuta puolustettavaa kuin perusoikeutensa. Estäkäämme alkuperäiskansojen oikeuksien marginalisoiminen ja pakottakaamme Euroopan unioni ja YK lupaamaan, että ihmisoikeuksien edistämistä ja suojelemista käsittelevän YK:n alakomitean yhteydessä toimiva alkuperäiskansojen asioita käsittelevä työryhmä säilytetään. 
Dell'Alba (NI ).
    Arvoisa puhemies, olemme tyytyväisiä siihen, että tämä mietintö esitetään juuri nyt, kun Kofi Annanin on tarkoitus puhua meille muutaman tunnin päästä.
Mielestäni edessämme olevassa mietinnössä on tärkeää korostaa merkitystä ja roolia, jotka me haluamme Yhdistyneille Kansakunnille antaa. Joten jotta joukkojen vetäytyminen Irakista ei muuttuisi sellaiseksi painajaiseksi, joita olemme joskus menneisyydessä nähneet, kaikki vetoavat nyt YK:hon, että se puuttuisi Irakin asioihin toimimalla aloitteellisesti ja aktiivisesti. Tämän ovat jo kuukausien ajan yrittäneet estää kaksi valtiota, joilla on jossain määrin syytä pelätä YK:n roolia ja jotka ajattelivat, että YK ei mahdollisesti olisi niin tehokas kuin sen pitäisi olla.
Olemme erityisen tyytyväisiä siihen, että mietinnössä mainitaan tärkeä aloite, jonka johtajana EU voisi toimia. Tarkoitan ajatusta YK:n järjestelmässä toimivista demokraattisista valtioista, jotka voisivat kokoontua ja tavata YK:ssa suunnitellakseen yhteisiä toimenpiteitä demokratian edistämiseksi. Tämä on aloite, jonka puitteissa Euroopan unioni voisi toimia keskeisessä asemassa YK:ssa, jonka ongelmat ja voimattomuuden havaitsimme, kun YK:n ihmisoikeuskomission johtoon valittiin viime vuonna eräs henkilö Libyan kaltaisesta maasta, joka ei varmastikaan ole mikään ihmisoikeuksien edelläkävijä. Italian radikaalipuolueen jäsenet kannattavat joka tapauksessa tällaista aloitetta. He kehottavat komission jäsentä Pattenia ja jäsenvaltioita toimimaan niin, että demokraattisten valtioiden yhteisö voisi pitää ensimmäisen symbolisen erityisistuntonsa ennen YK:n ihmisoikeuskomission seuraavaa, Genevessä pidettävää kokousta. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan ensin onnitella hyvää ystävääni Laschetia hänen rohkeasta yrityksestään uudistaa YK:n rakenteita, joissa näytti olevan pahoja puutteita äskeisen Persianlahden sodan aikana. Mietinnössä tutkitaan myös roolia, joka EU:lla pitäisi olla YK:ssa. YK selvästikin suunniteltiin kylmän sodan aikakautta varten, ja tuolloin turvallisuusneuvoston pysyvä jäsenyys ja veto-oikeudet olivat välttämättömiä ydinasevalloille maailmanlaajuisen turvallisuuden varmistamiseksi. Vielä ei maailmassa ole tapahtunut tarpeeksi muutoksia, jotta tämän asiatilan muuttaminen olisi perusteltua.
Vastuu turvallisuudesta on usein ristiriidassa ihmisoikeuksien puolustamista koskevien YK:n lisävaltuuksien kanssa, sillä moni YK:n jäsenvaltio on epädemokraattinen diktatuuri – mikä on johtanut muun muassa järjettömään päätökseen nimittää Libya YK:n ihmisoikeuskomission johtoon. Lisäksi menneisyydessä YK ei pystynyt estämään Unkarin, Tšekkoslovakian ja Afganistanin julmaa miehittämistä Neuvostoliiton veto-oikeuden takia. Kiina ei ole vieläkään demokratia eikä kunnioita ihmisoikeuksia. Turvallisuus onkin YK:n tärkein vastuualue, ja YK:lla on elintärkeä rooli maailmassa.
Mielestäni olisi perusteltua nimittää Intia ja Japani turvallisuusneuvoston pysyviksi jäseniksi, koska ne ovat suuria maita ja demokratioita. Samoin Nigerian tai Brasilian ehdokkuutta voisi harkita. Valitettavasti tämä mietintö on ristiriidassa monien puolueeni, Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen, esittämien kannanottojen kanssa, sillä mietinnöllä yritetään vesittää Yhdistyneen kuningaskunnan veto-oikeus siirtymällä kaksinkertaiseen veto-oikeusjärjestelmään ja siinä ehdotetaan EU:lle turvallisuusneuvoston jäsenyyttä, mikä kaivaisi maata Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan jäsenyyden alta. Vastustamme myös EU:n ulkoministerin viran perustamista ja oikeushenkilöllisyyden myöntämistä EU:lle, ja tästä syystä, riippumatta siitä, kuinka hyvät aikomukset mietinnön laatijalla onkaan, en voi tukea sitä sen tämänhetkisessä sanamuodossaan.
Tarkkailen kuitenkin puolueeni kanssa läheisesti kaikkia yrityksiä uudistaa YK:ta. Toivotamme YK:n pääsihteerin Kofi Annanin tänään erittäin lämpimästi tervetulleeksi parlamenttiin. 
Lalumière (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tämä keskustelu jäsen Laschetin erinomaisesta mietinnöstä ja Saharov-palkinnon myöntäminen Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerille ovat osoituksena Euroopan parlamentin yhä selkeämmästä halusta vahvistaa YK:n ainutlaatuinen ja korvaamaton rooli kansainvälisissä suhteissa vuosituhannen julistuksen ja komission tiedonannon mukaisesti. Lisäksi päätöslauselma, josta pian äänestämme, osoittaa selvästi ja yksityiskohtaisesti, mihin suuntaan unionin ja YK:n välisten suhteiden pitäisi kehittyä. Tuen monia esitettyjä ehdotuksia, jotka koskevat sekä Euroopan unionin aseman vahvistamista nykyistä vahvemmassa YK:ssa esimerkiksi turvallisuusneuvoston pysyvän jäsenyyden avulla että Euroopan unionin toimielinten ja YK-järjestelmän välisen yhteistyön lisäämistä. Nämä ovat kunnianhimoisia uudistusehdotuksia, sillä Euroopan unioni voisi nähdä itsensä YK:n maallisena kätenä tai YK:n vanhimpana tyttärenä, kuten hyvin tuntemaani maata kutsuttiin kirkon vanhimmaksi tyttäreksi. Mietinnön 17 kohdassa esitetään, että Euroopan unionin pitäisi toimia edelläkävijänä YK:n politiikan määrittelemisessä. Loistavaa!
Näiden rohkaisevien ja dynaamisten hankkeiden taustalla on kuitenkin joitakin huolestuttavia, ratkaisematta olevia kysymyksiä, jotka koskevat erityisesti YK:n tärkeimmän jäsenen, Yhdysvaltojen asemaa ja roolia. Miten YK:n ja EU:n allianssi voi pitää puolensa Yhdysvaltojen unilateralismia vastaan? Mitä se voi tehdä, kun USA vastustaa kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista ja Kioton pöytäkirjaa tai kun USA haluaa omapäisesti ja vapaasti käyttää sotilaallista voimaansa heti, kun se tuntee turvallisuutensa uhatuksi? YK:n ja EU:n on yhdessä jatkettava merkittäviä toimia sen varmistamiseksi, että YK todella voi käyttää uskottavaa kansainvälistä ja monenvälistä vaikutusvaltaansa, jota koko maailma todella tarvitsee. 
Modrow (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, tämä mietintö on ehdottomasti yksi parlamentin merkittävimmistä keskustelunaiheista. Jos teorian ja käytännön taikka sanojen ja tekojen välillä ei olisi niin suurta kuilua, voisimme äänestää sen hyväksymisen puolesta. Mietinnössä viitataan Euroopan perustuslakiin, jota ei vielä ole olemassa, ja valitettavasti perustuslakiluonnoksessa keskitytään enemmän puolustustoimien lisäämiseen ja suurempaan valmiuteen puuttua tilanteisiin maailmalla kuin aseistariisuntaan tai siviilikonfliktien ratkaisemiseen.
Mietinnössä puolustetaan monenvälisyyttä ja YK:n aseman vahvistamista, mikä on oikein ja hyvä asia. Siinä pidättäydytään kuitenkin arvostelemasta Yhdysvaltojen aggressiivista unilateralismia, joka lietsoo väkivaltaa ja mielivaltaisia toimia. Kuten Irakin-sota osoitti, mikään valhe ei ole liian suuri ennaltaehkäisevän sodan perustelemiseksi. Niitä, jotka kannattivat sotaa, kutsutaan myötäilypolitiikan kannattajiksi, ja niitä, jotka vastustivat, jarrutuspolitiikan kannattajiksi. Näin pyritään jakamaan eri ryhmiin se, mistä on kohta tulossa 25 jäsenvaltion unioni. Yhdysvaltojen omavaltainen päätös kävellä YK:n yli on osoittautunut laskuvirheeksi, josta Yhdysvaltojen kansallisen talouden on maksettava, kuten nyt näemme. Uudistusvaatimuksineen EU on ainoa muuttumaton tekijä alati muuttuvassa maailmassa. Jos EU olisi riittävän viisas, se kehittäisi mieluummin suhteitaan YK:hon kanssa kuin vahvistaisi yhteyksiään Natoon.
Mietinnössä korostetaan kehityksen ja yhteistyön merkitystä, mutta siinä pitäisi käsitellä näitä asioita tarkemmin. Sen sijaan, että asevarusteluun ja sotilaallisiin toimiin käytetään valtavia summia, rahaa pitäisi käyttää koulutukseen, terveydenhoitoon, talouskehityksen edistämiseen ja köyhyyden poistamiseen. Jos haluamme kitkeä väkivallan ja terrorismin, meidän on saatava käyttömme kaikki käytettävissä olevat rahat ja nähtävä enemmän vaivaa.
Gorostiaga Atxalandabaso (NI ).
    Arvoisa puhemies, vuonna 1945 laaditussa Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjassa todetaan, että yhtäläiset oikeudet kaikille kansoille, pienille ja suurille, ovat paras takuu kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden ylläpitämiseksi. Peruskirjan ensimmäisessä artiklassa määrätään kansojen itsemääräämisoikeudesta. Vuonna 1966 eli 20 vuotta myöhemmin laaditussa YK:n kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 1 artiklassa vahvistetaan, että kaikilla kansoilla on itsemääräämisoikeus. Valitettavasti Euroopan unionin perustuslakiluonnoksessa ei tunnusteta millään lailla Euroopan valtiottomien kansojen itsemääräämisoikeutta.
Haluan muistuttaa teitä siitä, että YK:n peruskirjan 103 artiklassa määrätään, että jos Yhdistyneiden kansakuntien jäsenten tähän peruskirjaan ja johonkin muuhun kansainväliseen sopimukseen perustuvat velvoitukset ovat ristiriidassa keskenään, on tämän peruskirjan velvoituksilla etusija. 
Haluan lopuksi lainata valaisevaa lausuntoa, jonka Kofi Annan antoi esitellessään huhtikuussa 2000 vuosituhannen julistuksen ja jonka mukaan "paras tapa ehkäistä konflikteja on edistää sellaisia poliittisia järjestelyjä, joissa kaikki ryhmät ovat tasapuolisesti edustettuina." 
Liese (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan kiittää esittelijä Laschetia hänen erinomaisesta mietinnöstään, jonka pitäisi saada tänään täysistunnossa suuren enemmistön tuki. Monet puhujat ovat korostaneet, kuinka tärkeää on, että maailmanlaajuinen yhteisö toimii yhdessä, sillä muuten monet ongelmat jäävät ratkaisematta. Haluan muistuttaa teitä ympäristöhaittojen sekä erityisesti köyhyyden torjunnan merkityksestä. Nämä asiat voidaan ratkaista ainoastaan yhteistyössä, ja tarkistuksessa 7, jonka ovat esittäneet Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja eurooppalaisten demokraattien ryhmä sekä Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä, korostetaan vesihuollon merkitystä.
Haluan kuitenkin mainita yhden kysymyksen, josta ei vielä ole keskusteltu kovin yksityiskohtaisesti ja johon kehotan komission jäsentä Pattenia kiinnittämään eritystä huomiota. Kyse on yhteisestä lähestymistavasta, jota sovelletaan ihmisoikeuksiin nykyaikaisen lääketieteen ja biotekniikan alalla. Muutama kuukausi sitten parlamentti hyväksyi sosialistiryhmän jäsenen Robert Evansin laatiman erittäin korkeatasoisen mietinnön ihmisten elinten ja kudosten laittoman kaupan ehkäisemisestä ja torjumisesta. Kun tarkastelemme tilannetta kehitysmaissa ja uusissa teollisuusmaissa, huomaamme kuitenkin, että alalla on vielä paljon tehtävää, ja mielestäni EU:n ja YK:n on tehtävä yhteistyötä myös tässä asiassa. Lisäksi parlamentti on usein korostanut vastustavansa ihmisten kloonausta ja toivovansa, että YK puuttuisi asiaan myös tällä alalla.
Seuraamme hyvin kiinnostuneina YK:n komiteoissa käytävää keskustelua – ja komission jäsen Patten, haluan vielä kerran korostaa, että Euroopan parlamentti tukee Costa Rican aloitetta, jota tukee myös yli 60 muuta YK:n jäsenvaltiota. Tämä on nimenomaisesti mainittu jälleen kerran tarkistuksessa 8. Nyt kun Kofi Annan on seurassamme, meidän pitäisi mielestäni vielä kerran korostaa, että tämä uusi tehtävä on tärkeä YK:lle, sillä uudet tilanteet vaativat uusia ratkaisuja. 
Poos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, edellinen Eurobarometri-tutkimus vahvistaa, että suuri enemmistö Euroopan kansalaisista tukee yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Yhteensä 73 prosenttia kaikista unionin 15 jäsenvaltiossa haastatelluista kansalaisista halusi Euroopan unionille Yhdysvaltojen ulkopolitiikasta riippumattoman ulkopolitiikan. Haastatelluista 64 prosenttia on sitä mieltä, että Euroopan unionilla pitäisi olla oma paikka YK:n turvallisuusneuvostossa. Tämän rohkaisevan tuloksen perusteella yksi eurooppalaisten puolueiden keskeisistä vaaliteemoista seuraavassa vaalikampanjassa tulee olemaan monenvälisyyden puolustaminen, YK:n uudistaminen ja Euroopan näkyvä osallistuminen turvallisuusneuvoston toimintaan.
Laschetin mietinnössä muistutetaan meitä aivan oikein siitä, että YK-järjestelmän kunnioittaminen on paras tapa luoda maailmaan turvallisuutta ja rauhaa. Yhdistyneiden Kansakuntien auktoriteettia uhmattiin pahasti keväällä 2003, kun Yhdysvallat ja Yhdistynyt kuningaskunta päättivät yksipuolisesti aloittaa ennaltaehkäisevän sodan, kuten me nyt tiedämme, valheellisin perustein. Euroopan unionin jäsenvaltioilla oli mielipide-eroja, ja Yhdysvaltojen hallitus oli tyytyväinen nähdessään EU:n jäsenvaltioiden riitelevän keskenään.
Tällä hetkellä perustamissopimuksessa ei ole määräyksiä, jotka velvoittaisivat Euroopan unionin jäsenvaltiot vahvistamaan yhteisen kannan ennen keskusteluja ja ratkaisevaa äänestystä turvallisuusneuvostossa. Tämä on puute ja sanoisin jopa häpeällinen piirre nykyisessä toimielinjärjestelmässä, jota valmistelukunnan perustuslakiluonnoksella ei juurikaan korjata. Toisaalta päätöslauselmaluonnoksessa esitetty ehdotus, että EU:sta tulisi turvallisuusneuvoston pysyvä jäsen, korjaisi tilanteen. Tämä EU:n pysyvä jäsenyys turvallisuusneuvostossa ei syrjäyttäisi Euroopan nykyisiä pysyviä jäseniä eikä poistaisi niiltä niiden pyhää ja koskematonta veto-oikeutta, mutta pakottaisi jäsenvaltioiden hallitukset pyrkimään keskeisistä asioita yksimielisyyteen. Tämä olisi pieni askel kohti johdonmukaista ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Korostan, että se olisi vain pieni askel niin kauan kuin meillä on tämä järjetön yksimielisyysjärjestelmä, joka antaa yksittäiselle jäsenvaltiolle mahdollisuuden estää eurooppalaisen poliittisen tahdon toteutuminen. 
Morgantini (GUE/NGL ).
    Meidän on vahvistettava YK:ta ja EU:ta sekä parannettava niiden molempien arvostusta. Niiden vahvuuden pitäisi perustua kykyyn toimia esikuvana poliittisissa, moraalisissa, eettisissä, taloudellisissa ja sosiaalisissa kysymyksissä. YK ja EU syntyivät toisen maailmansodan aiheuttamien tuhojen jälkimainingeissa. Niihin aikoihin sanottiin "ei koskaan enää", ja näin ollen sotien torjumisen ja köyhyyden poistamisen pitäisi olla EU:n ja YK:n toiminnan kulmakiviä.
Komission jäsen Patten on oikeassa sanoessaan, ettemme tarvitse pelkästään rauhaa vaan rauhan ja oikeudenmukaisuuden yhdistelmän. Olen pahoillani, mutta rauha ja oikeudenmukaisuus eivät ole tällaisia kulmakiviä. Euroopan perustuslaissa puhutaan rauhan edistämisestä, mutta siinä ei pidetä keskeisinä toimina sodan torjumista ja ratkaisujen neuvottelemista. Viime vuosina YK on menettänyt arvostustaan, mikä johtuu ainakin osittain erään maan fundamentalistisen presidentin harjoittamasta sotapolitiikasta. Monissa tämän maan osavaltioissa kuolemantuomio on yhä voimassa, eikä tämä maa tunnusta kansainvälisiä järjestöjä, ei ainakaan kansainvälistä rikostuomioistuinta. Sodasta on tullut jälleen oikeutettua, ja militarismi täyttää sydämet ja mielet. En aliarvioi jäsen Laschetin ja kaikkien muiden ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan jäsenten antamaa merkittävää sitoumusta. Sen viestin tavoin, joka annettiin myöntämällä Saharov-palkinto Kofi Annanille, mietinnössä annettu sitoumus on selkeä viesti, jolla on tarkoitus parantaa EU:n ja YK:n arvostusta sekä vahvistaa jälleen niiden roolia. On kuitenkin välttämätöntä, että kaikkien ihmisten turvallisuus, köyhyyden vähentäminen ja oikeudenmukaisuuden edistäminen ovat todellisuutta eivätkä pelkkiä tyhjiä lupauksia. YK:n ja Euroopan unionin on yhdessä muiden valtioiden kanssa palautettava luottamus ja ennen kaikkea kunnioitus kansainvälistä oikeutta kohtaan. 
Gemelli (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minun on kiitettävä kollegaani Laschetia tästä mietinnöstä, joka on kauaskantoinen ja jossa esitetään erinomaisia tulevaisuudennäkymiä, mutta meidän on myös keksittävä tapa edetä nykyisestä tilanteesta kohti näiden tulevaisuudennäkymien toteutumista. Ensinnäkin haluan todeta, että minulla on hyviä kokemuksia yhteistyöstä Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa, sillä työskentelin YK:n apulaispääsihteerin kanssa laatiessani AKT:n ja EU:n yhteisessä parlamentaarisessa edustajakokouksessa raporttia lasten oikeuksien suojelemisesta.
Mielestäni jäsen Laschetin ehdotus on ensimmäinen vaihe uudistuksessa, joka YK:n on joka tapauksessa käytävä läpi. Nyt kun Jaltan sopimukseen perustuva maailmankuva ja valtablokkipolitiikka ovat historiaa, meidän on vahvistettava monenvälisyyttä. Meidän on saatava uudet valtiot vastuullisiksi maailmanlaajuisesti luopumatta vanhoista kullanarvoisista välineistä, joilla maailman rauhaa on edistetty ja jollainen muun muassa veto-oikeus on. Turvallisuusneuvoa on joka tapauksessa laajennettava, ja sitten meidän on harkittava sitä, että joillakin uusilla pysyvillä jäsenillä ei olisi veto-oikeutta. Näihin voisivat kuulua Euroopan unioni, Australia, Argentiina, Brasilia, Egypti, Saksa, Japani, Intia, Italia ja Etelä-Afrikka.
Lisäksi meidän on lisättävä turvallisuusneuvostoon valittavien maiden määrää sekä uudistettava virastoja, jotta ne olisivat toimintakykyisempiä kentällä. Meidän on nopeutettava ihmisoikeuksien parantamista sekä demokratian periaatteiden vahvistamista. Meidän on varmistettava, että Yhdistyneet Kansakunnat pyrkii suojelemaan kansaa, koska YK perustaa toimintansa kansaan eikä valtioon ja koska kansan suojeleminen edellyttää kansalaisten suojelua. Kansalaisten suojelu on aloitettava kiireellisesti, koska terrorismi vaanii meitä valppaana: tänään se on Al-Qaidan ja Bin Ladenin hahmossa, huomenna se voidaan tuntea jo toisella nimellä. Uudistettu Nato voisi luonnollisesti toimia kansainvälisinä poliisivoimina, joita YK saattaa tarvita. Hajaannus ja syrjäytyminen aiheuttavat sotia, Euroopan unioni ja unionin filosofinen merkitys sen sijaan edistävät tärkeitä rauhan tavoitteita. 
Howitt (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kolmella henkilökohtaisella muistikuvalla. Minulla oli ilo ja kunnia puhua Genevessä alkuperäiskansojen asioita käsittelevälle YK:n työryhmälle ja nähdä, miten jotkut maailman eniten sorretut vähemmistöt pitävät sitä maailman parlamenttina. Minulla oli myös kunnia edustaa parlamenttia Itä-Timorissa, jossa omin silmin näin sittemmin traagisesti menehtyneen Sergio Vieira de Mellon tehokkaat toimet koko maan uudelleenrakentamiseksi. Tästä syystä odotan kovasti vaalipiirini Itä-Englannin YK-liittojen kokouksia, sillä Itä-Englannissa vaalitaan YK:n asemaa ja arvoja hyvin paikallisella tasolla.
Yhdistyneet Kansakunnat inspiroi minua ja kaikkia meitä täällä Euroopassa. Tästä syystä Eurooppa puolustaa perustellusti YK:n politiikkaa: EU on YK:n vuosituhannen kehitystavoitteiden yhteydessä asettanut kehityspolitiikalleen 0,7 prosentin tavoitteen, ja Eurooppa rahoittaa yli puolet YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun saamasta tuesta. Turva-aidan tapaan YK:n pakolaisasiain päävaltuutettu puolustaa perusoikeuksia mantereellamme lisääntyvää rasismia ja ulkomaalaisvihaa vastaan. Tästä syystä tuemme YK:n uudistusta, jolla varmistetaan tehokkaampi toiminta ja uudet näkemykset. Muita EU:n tukemia käytäntöjä ovat vammaisia koskeva Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus, eteneminen Global Compact -aloitteesta kohti yritysten sosiaalista vastuuta koskevaa sitovaa yleissopimusta sekä ajatus taloudellisen turvallisuusneuvoston perustamisesta valvomaan Bretton Woodsin toimielimiä.
Lopuksi haluan sanoa olevani huolissani siitä, että joissakin ehdotuksissa, jotka koskevat muutosten tekemistä veto-oikeusjärjestelmään tai turvallisuusneuvoston kokoonpanoa, sekä EU:n mandaattia koskevissa esityksissä tuomitaan ennakolta hallitustenvälisen konferenssin tulokset, eivätkä ehdotukset välttämättä saa tukea kaikissa maissa. Huolimatta näistä asioista, joista meillä on erimielisyyksiä Euroopassa, ja ennen muuta huolimatta äskettäisestä Irakia koskevasta erimielisyydestä, kyse on siitä, kuinka voidaan parhaiten puolustaa YK:n auktoriteettia. Sen auktoriteetti on jälleen kerran vahvistettu jäsen Laschetin mietinnössä ja meidän äänestyksessämme täällä tänä aamuna. 
Arvidsson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, toisen maailmansodan jälkeen oli suuria toiveita siitä, että maailmanlaajuinen järjestö voisi taata Euroopalle kestävän rauhan sekä antaa ihmisille vapauden ja demokratian. Nämä toiveet kuitenkin murskautuivat, kun suurvallat käyttivät usein veto-oikeuttaan estääkseen YK:n toiminnan. Aivan liian monet jäsenvaltiot jättivät oikeusvaltion periaatteet täysin huomiotta.
Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen ja useimpien Keski- ja Itä-Euroopan kommunistidiktatuurien hajoamisen jälkeen YK:n mahdollisuudet saavuttaa tavoitteensa ovat selkeästi parantuneet. Tästä huolimatta YK ei ole erityisen hyvin onnistunut saamaan jäsenvaltiotansa kunnioittamaan YK:n peruskirjassa vahvistettuja ihmisoikeuksia ja vapauksia. Tässä asiassa YK on ollut liian passiivinen.
Uskon, että YK:n kyvyttömyys saada jäsenmaansa noudattamaan oikeuksia ja vapauksia koskevia periaatteita sekä oikeusvaltion periaatteita on heikentänyt kansalaisten sitoutumista YK:n toimintaan. Meitä oli monia, jotka yllättyivät huomatessaan, että jopa diktatuurin edustaja voi toimia YK:n ihmisoikeuskomission puheenjohtajana. Näissä oloissa on vain luonnollista, että kansalaiset toimivat myös esimerkiksi Amnesty Internationalin kaltaisissa järjestöissä.
YK:n pitäisi pystyä sitouttamaan kansalaiset nykyistä paremmin toimintaansa, mikä vahvistaisi YK:ta maailmanlaajuisena järjestönä. Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta hyväksyi ehdotukseni, jonka mukaan niiltä mailta, jotka räikeästi ja järjestelmällisesti loukkaavat ihmisten vapauksia ja oikeuksia, voidaan poistaa äänioikeus YK:n ihmisoikeuskomissiossa. Ehdotusta on pidettävä askeleena tähän suuntaan eli yrityksenä lisätä ihmisten luottamusta YK:hon tällä alalla. 
Souladakis (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, tänään on erittäin hyvä hetki keskustella jäsen Laschetin erittäin hyvästä, Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien välisiä suhteita koskevasta mietinnöstä, koska tänään tapaamme myös Kofi Annanin, emmekä tapaa pelkästään ihmistä vaan instituution ja symbolin YK:n korvaamattomuudesta. Keskustelun aiheena oleva mietintö on pohjimmiltaan yksittäinen Euroopan unionin ja YK:n suhteita koskeva ehdotus mutta se on samalla strateginen ehdotus YK:lle 2000-luvun valjetessa. YK:n perustaminen ilmensi aluksi tarvetta rauhanomaiseen maailmaan ja toisen maailmansodan jälkeistä tasapainoa, mutta nyt sitä on jossain määrin uudistettava. Tämänpäiväiset olosuhteet ovat erilaisia ja ne on tuotava selkeästi esiin. Ennen kuin ne on esitetty selvästi, YK on korvaamaton.
Monet ovat sitä mieltä, että YK on sellaisten pienten valtioiden turvapaikka, joilla ei ole muuta tapaa ilmaista mielipiteitään. Irakin kriisi ja sen umpikujat osoittavat kuitenkin, että supervallat tarvitsevat sitä aivan yhtä paljon. Pyrkimykset saavuttaa uusi kansainvälinen tasapaino esimerkiksi perustamalla laajennettu G8-maiden ryhmä tai ylläpitämällä suurvaltioiden messiaanista kuvitelmaa ristiretkeläisistä, eivät johda mihinkään.
Ehdottaessamme strategiaa YK:lle ja EU:lle kiinnitämme kuitenkin huomiota siihen, että meillä on vakavia puutteita, jotka on korjattava. Huomasimme äskettäin, ettei YK:n turvallisuusneuvostossa päästy sopimukseen. Laajentuneella 25-jäsenisellä Euroopan unionilla on mahdollisuus ilmaista kantansa huomattavasti useamman turvallisuusneuvoston jäsenen voimin, sillä kolme eri maantieteellistä aluetta voi ilmaista turvallisuusneuvostossa EU:n kannan. Tämä mahdollisuus ja se, että EU:n ulkoministeri osallistuu YK:n istuntoihin, minkä toivon toteutuvan, tarjoaa monia uusia mahdollisuuksia. Jos paikkojen uusi jako todella johtaa siihen, että Euroopan unioni saa lisäpaikan turvallisuusneuvostossa, ilman että muut maat menettävät omia paikkojaan, EU voi asemansa ansiosta tukea rauhaa, yhteistyötä, turvallisuutta ja demokratiaa edistäviä toimia ja kaikkia inhimillisiä vaatimuksia eli tavoitteita, jotka meidän on saavutettava. 
McMillan-Scott (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen jäsen Laschetin mietintöön, joka on hyvin laaja ja kunnianhimoinen. Se on laadittu vaikeaan aikaan sekä Euroopan unionin että Yhdistyneiden Kansakuntien kannalta.
Tarkoitan erityisesti YK:n kehitysohjelmaa. -lehden mielestä vuonna 2002 laadittu arabimaiden inhimillisen kehityksen raportti (Arab human development report) oli vuoden merkittävin julkaisu, ja yli miljoona ihmistä on ladannut sen UNDP:n kotisivuilta. Raportti oli erityisen tärkeä EU:lle, koska se antoi sysäyksen komission äskettäin laatimalle tiedonannolle – jonka esittelijänä tällä hetkellä toimin – joka koskee Välimeren alueen kumppanimaiden kanssa toteutettavien, ihmisoikeuksiin ja demokratiakehitykseen liittyvien EU:n toimien lujittamista. Viime vuonna laaditussa arabimaiden inhimillisen kehityksen raportissa todetaan – kenttätutkimuksen perusteella – että demokratiaa kannatti arabimaailmassa oli 60 prosenttia kansalaisista, enemmän kuin missään muualla maailmassa. Vertailun vuoksi voidaan mainita, että vastaava luku Itä-Euroopassa oli 30 prosenttia. Arabimaailmassa vastustettiin myös kaikkein jyrkimmin autoritaarista hallintotapaa, lähes 80 prosenttia kansalaisista suhtautui siihen torjuvasti, ja kannatettiin kolmanneksi eniten maailmassa sukupuolten välistä tasa-arvosta korkeakouluopetuksessa.
YK:n omat raportit näin ollen horjuttavat monien käsitystä, jonka mukaan arabimaailma ei ole valmis demokratiaan. Tästä syystä toivon, että neuvosto ja komissio voivat siirtyä sanoista tekoihin ja kohdentaa uudelleen osa hyvän hallintotavan edistämiseen sekä kansalaisyhteiskunnan, demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden kehittämiseen käytettävissä olevista valtavista määrärahoista, joita on osoitettu ulkoisiin toimiin – komission jäsenten Pattenin ja Nielsonin vastuualueelle – 1,9 miljardia euroa vuodessa. Vertailun vuoksi demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen – entisen neuvostoblokin maita koskevan, määrärahoiltaan pienemmän rahaston, joka minulla oli kunnia perustaa muutamia vuosia sitten – määrärahat olivat ainoastaan 106 miljoonaa euroa. Tämä on osoitus menojen vääristymästä, joka meidän on korjattava, ja erityisesti ensisijaisista tavoitteista, joiden osalta toivon Euroopan parlamentin auttavan komissiota tulevina vuosina. 
Sacrédeus (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan vilpittömästi kiittää jäsen Laschetia hyvin laaditusta ja tärkeästä mietinnöstä, joka on poliittisesti hyvin tasapainoinen ja tulevaisuuteen suuntautuva. Keskityn neljään kohtaan.
Ensimmäinen koskee Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja eurooppalaisten demokraattien ryhmän sekä allekirjoittaneen esittämää tarkistusta 6. Tarkistusta on tukenut myös Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä. Euroopan parlamentti "katsoo, että YK:ta koskevan yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan laatimisessa on korostettava unionin kaikkien jäsenvaltioiden osallistumisen ja myötävaikuttamisen tärkeyttä". Jos meillä on yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka, se ei saa olla pelkästään suurvaltojen, Saksan, Ranskan ja ehkä myös Yhdistyneen kuningaskunnan, suunnittelema. Kaikkien jäsenvaltioiden on tunnettava osallistuvansa ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan. Pienemmät jäsenvaltiot eivät saa joutua tapahtuneiden tosiasioiden eteen niin, että ulko- ja turvallisuuspolitiikka on jo pantu täytäntöön suurempien valtioiden vahvistamien kantojen perusteella. Muutoin yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa ei ole.
Toiseksi mietinnön 19 kohdan osalta haluan korostaa, että on tärkeää poistaa järjestelmällisesti ihmisoikeuksia rikkovilta mailta oikeus äänestää YK:n ihmisoikeuskomissiossa, kunnes ihmisoikeusrikkomukset lopetetaan. Tämän asian ajamista on jatkettava YK:ssa.
Kolmas kohta, jota haluan korostaa, koskee YK:n turvallisuusneuvostoa. EU:n pitäisi hyödyntää nykyistä paremmin kahta ääntä, jotka EU:n jäsenvaltioilla, eli Yhdistyneellä kuningaskunnalla ja Ranskalla, on jo nyt turvallisuusneuvostossa. Tästä syystä emme saa pienentää EU:n nykyistä 40 prosentin edustusta YK:n turvallisuusneuvostossa.
Haluaisin nyt kertoa komission jäsenelle Pattenille seuraavan asian tarkistuksesta 8, jota myös PPE-DE-ryhmä ja PSE-ryhmä tukevat. Tuemme ihmiskloonauksen kieltoa koskevaa Costa Rican aloitetta ja YK:n yleiskokouksen päätöstä laatia asiaa koskeva yleissopimus vuonna 2004. 
Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tämä mietintö on erinomainen, ja sitäkin hienompaa on, että muutaman minuutin kuluttua voimme toivottaa tervetulleeksi YK:n nykyisen pääsihteerin Kofi Annanin.
Haluaisin luonnollisesti hyödyntää tämän tilaisuuden ja muistuttaa, että YK:lla on jo ollut kolme Euroopasta kotoisin olevaa pääsihteeriä, Trygve Lie, Dag Hammarskjöldja Kurt Waldheim, ja että kaksi YK:n pysyvää toimistoa sijaitsee Euroopassa, Genevessä ja Wienissä. Tämä tarkoittaa, että olemme laajasti jakamassa vastuuta. Emme saa pelkästään esittää toisillemme vaatimuksia, vaan meidän on myös toteutettava yhteisiä toimia ja tuettava toisiamme. YK:n edellinen eurooppalainen pääsihteeri Kurt Waldheim kirjoitti kirjassaan seuraavasti: "Minun on myönnettävä, ettei YK ole kaikista ponnisteluistamme ja kiistattomasta vilpittömyydestämme huolimatta vielä onnistunut pääsemään eroon viime vuosisadan poliittisista tavoistaan ja asenteistaan eikä sopeutumaan uuteen tilanteeseen, jossa meidän on elettävä. Sen omat virheet rajoittavat sen kykyä toimia tehokkaasti. Meitä syytetään siitä, että YK puhuu enemmän kuin toimii, että se on tehoton eikä sitä usein oteta huomioon ja että järjestelmä, jossa kaikilla mailla on äänioikeus, antaa kehitysmaille mahdollisuuden hallita päätöksentekoprosessia, minkä vuoksi äänten määrä ei vastaa toimintakykyä." Samaa voitaisiin sanoa Euroopan unionista; molempia on uudistettava. YK:lla ja EU:lla on paljon yhteistä. Onnistuminen riippuu jäsenvaltioiden poliittisesta tahdosta ja päättäväisyydestä. Onnistuminen riippuu siitä, millä tavalla yhtäältä yhteisön lainsäädäntö ja toisaalta Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirja hyväksytään ja miten niitä sovelletaan. Onnistuminen riippuu monenvälisestä yhteistyöstä ja maailmanlaajuisesta vastuusta sekä siitä, että kykenemme ajattelemaan pikemminkin yhteisön näkökulmasta kuin kansallisesta näkökulmasta. Voimme myötävaikuttaa asiaan, jos Ranska ja Englanti jättävät turvallisuusneuvoston ja EU liittyy turvallisuusneuvostoon; näin voisimme uudistaa EU:ta ja omaa ulko- ja turvallisuuspolitiikkaamme ja ajaa läpi YK:n turvallisuusneuvoston uudistuksen. 
Maes (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, mietintö on parlamentin myönteinen vastaus EU:n ja Yhdistyneiden Kansakuntien välisiä suhteita koskevaan komission yleiskatsaukseen. Tuemme mietintöä, mutta haluamme korostaa joitakin erityisnäkökohtia.
Ensinnäkin haluamme korostaa toimielinuudistusten välttämättömyyttä, mikä ei varmastikaan ole ristiriidassa mietinnön kanssa. Meidän on kyettävä uudistamaan turvallisuusneuvostoa. Afrikan, Aasian ja Latinalaisen Amerikan maiden on voitava päästä turvallisuusneuvoston pysyviksi jäseniksi. Emmehän voi hyväksyä sitä, että maailman rikkaat ihmiset ja valtiot voivat sanoa aina viimeisen sanan, samalla kun kaksi kolmannesta maailman väestöstä elää köyhyydessä.
Toiseksi veto-oikeusjärjestelmää on uudistettava ja sitä on käytettävä vain, jos rauha on – todella – uhattuna tai jos johonkin hyökätään.
Kolmanneksi Euroopan unionin on saatava turvallisuusneuvoston ja yleiskokouksen täysjäsenyys. Koska haluamme tehokasta monenvälisyyttä, pidämme tärkeänä, että Yhdistyneillä Kansakunnilla on tehokas organisaatio ja että se pystyy tekemään tehokkaasti päätöksiä. Näin ei aina ole ollut, ja tästä on aiheutunut traagisia maailmanlaajuisia seurauksia. Haluaisin muistuttaa teitä, että YK:n rauhanturvatoimissa toimineille sotilaille annetaan joskus riittämättömiä toimivaltuuksia. Sotilaiden toimivaltuudet on niin tiukasti määritellyt, että joukot menettävät toimintakykynsä. Haluan muistuttaa teitä Ruandan tragediasta, jonka Kofi Annan äskettäin palautti mieliimme. Onneksi asiat sujuivat sulavammin Kongossa, mutta toivomme, että Yhdistyneet Kansakunnat toimii tulevaisuudessa nykyistä joustavammin ja ennen kaikkea demokraattisemmin. 
Cowen,
   . Arvoisa puhemies, tämän aamun keskustelussa on käynyt selvästi ilmi, että parlamentti on erittäin kiinnostunut vahvistamaan Euroopan unionin sitoutumista Yhdistyneiden Kansakuntien toimintaan. Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokuntaa ja erityisesti esittelijä Laschetia on kiitettävä tämän mietinnön laatimisesta. Allekirjoitan täysin mietinnössä esitetyn lausunnon, jonka mukaan "kasvavan globalisaation ja keskinäisen riippuvuuden haasteiden edessä maailmanlaajuisen hallinnon menestyminen voi perustua vain kiistattomasti Yhdistyneisiin Kansakuntiin kytkettyyn tehokkaaseen ja oikeudenmukaiseen monenväliseen järjestelmään."
Neuvosto on vakaasti ja muodollisesti sitoutunut tehokkaaseen monenvälisyyteen ulkoisissa toimissaan. Sääntöihin perustuva kansainvälinen järjestys, jonka ytimenä on Yhdistyneet Kansakunnat, on Eurooppa-neuvoston joulukuussa 2003 hyväksymän Euroopan turvallisuusstrategian perusta.
Voin vakuuttaa teille, että neuvosto on Irlannin puheenjohtajakauden aikana vakaasti päättänyt toimia sen suuntaisesti, että löytäisimme tämän päivän uhkiin nykyistä tehokkaamman kollektiivisen vastauksen. Tiedämme erittäin hyvin, että terrorismi ja joukkotuhoaseet ovat uhkia, jotka asettavat vakavia haasteita, mutta globaalia vakautta uhkaavat myös paikallinen köyhyys ja puuttuva kehitys sekä HIV:n/aidsin ja muiden tartuntatautien vitsaus. Nämä tekijät aiheuttavat valtavaa epävakautta ja liioittelematta tuhoavat monien maiden tulevaisuudennäkymät, jos näitä ongelmia ei tehokkaasti korjata.
Eilen kerroin pääsihteeri Annanille, että Euroopan unioni työskentelee Euroopan turvallisuusstrategian täytäntöönpanossa erityisen läheisesti YK:n kanssa parantaakseen niiden keskinäistä yhteistyötä konfliktien ehkäisemisessä ja kriisinhallinnassa. Sovimme työskentelevämme tiiviissä yhteistyössä kehittääksemme parempia suunnitelmia ja hyvien käytäntöjen malleja konfliktien ehkäisemiseen ja konfliktien jälkeiseen rauhanrakentamiseen. Yhteistyössä hyödynnetään molempien elinten kokemusta tällä politiikan alalla, ja siihen sisältyy yhteisiä toimia, joilla pannaan käytännössä täytäntöön YK:n ja EU:n yhteistyöstä kriisinhallinnassa vuoden 2003 lopussa allekirjoitettu yhteinen julkilausuma. Keskustelimme myös siitä, miten voisimme parhaiten hyödyntää vuonna 2003 Artemis-operaatiossa Kongon demokraattisessa tasavallassa menestyksellisesti käytettyjä joukkoja. Tavoitteenamme on, että ennen meneillään olevan puheenjohtajuuskauden päättymistä jopa 1 500 sotilaan suuruiset EU:n nopean toiminnan joukot olisivat YK:n pääsihteerin käytettävissä kriisinhallintaoperaatioita varten. Pääsihteeri Annan tuki voimakkaasti ajatusta siitä, että nämä tärkeät joukot olisivat käytettävissä mahdollisimman nopeasti.
Vakuutin pääsihteerille, että Euroopan unioni tukee täysin pääsihteerin toimia, joilla hän haluaa löytää – käyttääkseni hänen omia sanojaan – uskottavan ja vakuuttavan yhteisen vastauksen aikamme haasteisiin. Tästä syystä unioni tukee uhkia, haasteita ja muutoksia käsittelevän korkean tason paneelin työtä. Uskon, että Euroopan unionin panos voi olla merkittävä tässä erittäin keskeisessä keskustelussa. Puheenjohtajavaltio arvostaa komission suurta tukea tälle tavoitteelle sekä käynnissä olevaa työtä. Pääsihteeri on tehnyt selväksi kantansa, jonka mukaan kaikilla muutoksilla on oltava merkitys, eivätkä muutokset saa olla itsetarkoitus. Yhdistyneiden Kansakuntien on näytettävä käytännössä ja konkreettisella tavalla, että se kykenee saavuttamaan YK:n peruskirjaan kirjatun keskeisen päämääränsä, joka on yhteisten toimenpiteiden toteuttaminen rauhaa vaarantavan uhan poistamiseksi ja sen syntymisen ehkäisemiseksi. Nopean toiminnan joukkojen kehittäminen seuraavien kuukausien aikana on osoitus Euroopan unionin halusta auttaa ja tukea YK:ta tässä tärkeässä asiassa.
Tämän päivän keskustelu ajankohtainen. Kun otetaan huomioon monenvälisen järjestelmän kohtaamat haasteet, jotka pääsihteeri Annan on niin päättäväisesti tuonut esiin – myös viime perjantaina Maailman talousfoorumissa Davosissa – tämän mietinnön keskeinen sanoma, tuen vahvistaminen monenvälisen järjestelmän ytimenä toimivalle vahvalle ja uudistetulle YK:lle, on erittäin tervetullut. Tämä vahvistaa sen, että pääsihteerillä, neuvostolla ja komissiolla on parlamentin jäseninä toimivien kansanedustajien tuki tälle tavoitteelle.
Mietinnössä ilmaistaan selvästi, että Euroopan unionin on näytettävä voimansa YK:ssa. Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat yhdessä YK:n suurin rahoittaja, ja niiden rahoitusosuus on lähes 40 prosenttia YK:n talousarviosta. Kuten mietinnössä todetaan, Euroopan unionin väkiluku on 1. toukokuuta 2004 alkaen noin 450 miljoonaa. Neuvosto on täysin samaa mieltä siitä, että EU:n poliittinen profiili pitää olla suhteutettu sen kokoon.
Mietinnön keskeisellä sanomalla vahvistetaan neuvoston halua sitoutua YK:n toimintaan. Haluan vakuuttaa, että yksi Irlannin puheenjohtajuuskauden keskeisistä tavoitteista on saada EU kiinnittämään nykyistä enemmän huomiota YK:n toimiin sekä saada EU toimimaan YK:ssa nykyistä joustavammin ja vastuullisemmin. Olen vakuuttunut siitä, että pyrimme aiempaa pontevammin käymään kansainvälisten kumppaneiden kanssa käsiksi näihin tärkeisiin kysymyksiin sekä YK:n että EU:n etujen mukaisesti. Tehokas monenvälisyys on keskustelunaiheena kaikissa huippukokouksissa, joita pidämme tällä puheenjohtajuuskaudella strategisten kumppaneidemme kanssa.
Tämänpäiväisessä keskustelussa on korostettu monia erilaisia ja mielenkiintoisia kohtia, jotka koskevat mietinnön soveltamisalaa, yksityiskohtia ja tavoitteita. Olemme lukeneet ja kuulleet monia ehdotuksia, joista jotkin voidaan hyväksyä välittömästi. Joistakin toisista pitää rehellisesti sanottuna keskustella lisää.
Ehdotus, jonka mukaan puheenjohtajavaltio ilmoittaa parlamentille EU:n ensisijaiset tavoitteet kullekin YK:n istuntokaudelle, tuntuu loistavalta, ja neuvosto aikoo toimia sen mukaisesti.
Ehdotusta korkea-arvoisten YK-virkailijoiden ja parlamentin valiokuntien välisestä mielipiteidenvaihdosta voidaan myös suositella.
Kysymystä EU:n edustuksesta YK:ssa pitää tosiaan vielä käsitellä oikeushenkilöllisyyden EU:lle myöntävää perustuslakia koskevien neuvottelujen lopullisten tulosten perusteella. Jotkin esiin otetut kysymykset ovat monitahoisia, ja niitä on tarkasteltava huolellisesti.
Arvostan suuresti mietinnön kunnianhimoisuutta, sillä siinä esitetään hyvin monenlaisia ehdotuksia. Ne koskevat parlamentin toimintaa erilaisissa YK:n rahastoissa, ohjelmissa ja virastoissa. Epäilemättä tässä on työ, jonka etenemistä asianomainen valiokunta ja parlamentti haluavat jouduttaa.
Olen myös pannut huolellisesti merkille sen, mitä on sanottu EU:n edustuksesta turvallisuusneuvostossa. Tämä ei selvästikään ole kysymys, joka voitaisiin ratkaista tällä hetkellä helposti. Kysymystä on tarkasteltava sitä mukaa, kun yhteinen politiikkamme kehittyy. Samoin kysymystä turvallisuusneuvoston uudistamisesta ei ole helppo ratkaista. Pääsihteerin nimittämä korkean tason paneeli käsittelee tätä kysymystä muiden kysymysten ohella. Olemme kaikki tietoisia YK:n uudistamisen puolestapuhujien kohtaamista vaikeuksista ja ongelmista. Tarvittavaa yksimielisyyttä on yhä vaikea saavuttaa. Emme kuitenkaan saa muuttaa päätavoitettamme, joka on turvallisuusneuvoston ja koko monenvälisen järjestelmän tehostaminen tämän päivän maailman haasteisiin vastaamiseksi.
Haluan jälleen toistaa, että arvostan tätä aloitetta. Se on antanut sysäyksen meneillään olevalle keskustelulle EU:n tuesta YK:lle ja parlamentin roolista tässä asiassa. Voin vakuuttaa teille, että neuvosto on erittäin tietoinen siellä käsiteltävistä kysymyksistä sekä kysymyksistä, joita täällä tänään on otettu esiin.
Le Président.
   – Kiitoksia, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Keskustelu on päättynyt.Äänestys toimitetaan klo 10.30.(1) 
Berthu (NI ),
   – Laschetin mietintö Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien välisistä suhteista on esitetty juhlallisesti, ja mietinnön tärkeyden korostamiseksi se esitetään samoihin aikoihin, kun Saharov-palkinto myönnetään Kofi Annanille. Mietinnöllä pyritään itse asiassa vahvistamaan "valtiotonta diplomatiaa", jota tukee järjestöverkosto, jota kansalliset demokratiat voivat vain vähäisessä määrin valvoa. Mietinnössä ilmoitetut aikomukset (pääasiassa sitoutuminen monenvälisyyteen, ihmisoikeuksien kunnioittaminen, rauhanturvaaminen ja luonnonsuojelu) tuntuvat erinomaisilta. Miten demokraattista valvontaa pitäisi sitten harjoittaa?
Laschetin mietinnössä pyritään pääasiassa rajoittamaan jäsenvaltioiden toimintamahdollisuuksia YK:ssa ja korvaamaan jäsenvaltiot Euroopan unionilla, jota valvoo Euroopan parlamentti, joka hyödyntää tilanteen vahvistamalla asemiaan. Tämä tarkoittaa käytännössä kuitenkin sitä, että haluamme mieluummin painoarvoltaan heikkoja, eurooppalaisen demokratian kaltaisia, demokratioita kuin painoarvoltaan vahvoja kansallisia demokratioita.
Laschetin mietinnössä ilmaistaan tyytyväisyys erityisesti muutoksiin, joita Euroopan perustuslaki toisi mukanaan, mikäli se hyväksyttäisiin. Näihin muutoksiin kuuluvat erityisesti Euroopan unionille myönnetty oikeushenkilöllisyys ja ulkoministerin virka, jotka mahdollistavat tämän ohjelman täytäntöönpanon. Tämä on yksi lisäsyy hylätä sekä perustuslaki että Laschetin mietintö. 
Boudjenah (GUE/NGL ),
   . – Kannatan EU:n aktiivisempaa roolia YK:ssa, kuten mietinnössä suositellaan. "Monenvälisyys, (joka) on yhä paras tapa saavuttaa maailmanlaajuinen rauha ja turvallisuus", on todellakin tapa välttää se, että maailmaa hallitsee yhden supervallan ylivalta. Asetetuissa tavoitteissa ei kuitenkaan oteta huomioon tosiasioita eikä nykyisiä uhkia. Aiejulistukset eivät enää riitä: köyhyyden poistaminen, inhimillinen kehitys, konfliktien ehkäiseminen ja rauhanturvaaminen vaativat kaikki taloudellisia ja poliittisia investointeja samassa suhteessa niiden haasteellisuuden kanssa. Koska Yhdysvallat hyökkäsi sotilaallisesti Irakiin ja miehitti maan ja koska Palestiinan kansa on tukahdutettu – mahdollisesti sukupuuttoon asti – voidaan sanoa, että jotkin maat tallasivat täysin tai jopa polkivat maanrakoon Yhdistyneitä Kansakuntia perustettaessa vallinneen hengen ja YK:n peruskirjan taustalla olevat periaatteet. Meidän on nyt enemmän kuin koskaan puolustettava uudella innolla kansainvälistä oikeutta sekä kansojen itsemääräämisoikeutta ja ryhdyttävä siksi toimenpiteisiin. On pantava esimerkiksi täytäntöön Yhdistyneiden Kansakuntien Länsi-Saharaa koskeva rauhansuunnitelma, johon sisältyy kansanäänestyksen järjestäminen riippumatta siitä, jatkaako Marokon hallitus asiassa soutamista ja huopaamista. Lisäksi ihmisoikeusrikkomuksista tai ympäristön vahingoittamisista on langetettava asianmukaiset seuraamukset. 
Van Hecke (ELDR ). -
   YK:n rauhanturvaoperaatiot Itä-Timorissa, Sierra Leonessa ja Liberiassa, Afganistanin jälleenrakentaminen, humanitaarinen työ lasten auttamiseksi sekä nälänhädän ja sairauksien torjuminen ovat osoituksia siitä, että YK:lla on yhä keskeinen asema rauhan ja turvallisuuden luomisessa. Tästä syystä yhdyn Kofi Annanin vetoomukseen sen puolesta, että YK:ta on uudistettava perusteellisesti. Järjestö on tällä hetkellä aivan liian byrokraattinen eikä ole ajan tasalla 2000-luvun geopoliittisten realiteettien kanssa. EU:n ja sen jäsenvaltioiden rahoitusosuus YK:n talousarviosta on lähes 50 prosenttia, minkä vuoksi EU:n pitäisi johtaa tätä uudistusprosessia. Tässä yhteydessä on tärkeää, että EU kykenee puhumaan yhdellä äänellä turvallisuusneuvostossa. EU:lle on annettava kaikki kunnia siitä, että se on kannustanut edelleen YK:ta kantamaan vastuunsa konfliktien ehkäisemisessä ja rauhan ylläpitämisessä. Sen ei pitäisi kuitenkaan tyytyä pelkkiin kauniisiin puheisiin. Afrikassa toteutettaviin vaarallisiin operaatioihin meidän on pakko kutsua huonosti varustettuja ja motivoituneita joukkoja Bangladeshista, Pakistanista tai Intiasta. Joskus tämä aiheuttaa enemmän ongelmia kuin ratkaisee niitä. Miksei EU itse osoita enemmän joukkoja YK:n lipun alla ja YK:n toimeksiannosta toteutettaviin toimiin? Tästä syystä haluan sellaisen Euroopan unionin, joka ottaa päättäväisesti johdon YK:n uudistusprosessissa, ei pelkästään kauniilla julkilausumilla ja symbolisella osallistumisella vaan ennen kaikkea konkreettisten sitoumusten kautta ja osoittamalla todellista solidaarisuutta siellä, missä tapahtuu.
Puhemies.
   Siirrymme nyt äänestykseen. 


Laschet (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, italiaa osaavat kollegat ovat kertoneet minulle, että YK:ta koskevan mietinnön 35 kohdan yhteydessä sanoitte "", joka ilmeisesti merkitsee "hylätty". Kohta kuitenkin hyväksyttiin parlamentin ylivoimaisella enemmistöllä, johon kuuluivat myös sosialistit, ja pyydämme teitä muuttamaan äänestysluetteloa vastaavasti. 

Avilés Perea (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, eilisessä keskustelussa tehtiin selväksi, että tietyt mietinnön osat, joissa selvästi viitattiin OLAFiin, poistetaan oikeudellisen yksikön suosituksesta, sillä niitä ei voida hyväksyä, eikä niistä näin ollen äänestetä. 

(1) 

Grossetête (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, koska on jo myöhä, koska olemme jäljessä aikataulusta ja koska parlamentin jäsenillä tulee olemaan vaikeuksia päästä lentokentälle, on vaarana, ettei meillä ole tarpeeksi aikaa äänestää esityslistalla jäljellä olevista viimeisistä mietinnöistä. Esittelijä Zappalàn suostumuksella ryhmämme ehdottaa, että tätä mietintöä koskeva äänestys siirretään seuraavan, Strasbourgissa keskiviikkona pidettävän istunnon äänestysten ensimmäiseksi kohdaksi.
Medina Ortega (PSE ).
    Arvoisa puhemies, pyydän Euroopan kansanpuolueen ryhmän (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien sekä Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta äänestyksen siirtämistä myöhäisen ajankohdan vuoksi seuraavaan Strasbourgissa pidettävään istuntoon. 
Heaton-Harris (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tiedän monilla kollegoilla olevan hyvin tärkeitä sitoumuksia omissa vaalipiireissään ja alueillaan ja kenties vieläkin tärkeämpiä tapaamisia lentokentällä. Olemme kuitenkin jo jonkin aikaa odotelleet monien mietintöjen ja erityisesti Zappalàn mietinnön käsittelyä täällä parlamentissa. Meillä on kaikilla äänestysluettelot edessämme, olemme täällä äänestämässä niistä, joten voisimmeko nyt ryhtyä äänestämään? Vaikuttaa siltä, että lykkäämme asioita aivan syyttä.
Gebhardt (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, ryhmäni varjoesittelijänä haluaisin vielä varmistaa, että kyse on pelkästään äänestyksen siirtämisestä ja että ryhmien väliset sopimukset pysyvät äänestyksen lykkäämisestä huolimatta voimassa. 

Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tämä kohta on ristiriidassa parlamentin jo hyväksymän vapaita ammatteja koskevan päätöslauselman kanssa. Pyydän tämän vuoksi esityksen tarkistamista jo hyväksytyn mukaisesti, siten että suullinen tarkistus kuuluisi: "katsoo, että komission olisi sekä otettava huomioon markkinatilanne sovellettaessa kilpailulainsäädäntöä vapaisiin ammatteihin että pidettävä mielessä sosiaaliset näkökohdat ja yleisen edun tehtävät; kehottaa tämän vuoksi komissiota sallimaan vapaiden ammattien ammattikuntien vapauden toteuttaa toimenpiteitä toimintansa asianmukaisen sujumisen mahdollistamiseksi." 

Dehousse (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, opiskellessani oikeustiedettä opettajani, joiden joukossa oli myös isäni, opettivat minulle saksalaiseen filosofiaan liittyvän perustavaa laatua olevan eron sanan – kuten asioiden kuuluisi olla – ja sanan – kuten asiat ovat, välillä. Parlamentti on todellakin saattanut käsittää asiat niin kuin niiden kuuluisi olla hyväksyessään tänä aamuna päätöslauselman Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien välisistä suhteista. Valitettavasti ei ole epäilystäkään siitä, ettei päätöslauselmassa oteta riittävällä tavalla huomioon asioita sellaisina kuin se todella ovat, niin hyvässä kuin pahassa. Maailmalle ja Euroopalle olisi menetys, jos me ilman mitään takeita luopuisimme Yhdistyneen kuningaskunnan asemasta pysyvänä jäsenenä puhumattakaan Ranskan vastaavasta asemasta. Tämän vuoksi äänestin päätöslauselmaa vastaan. 
Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
    Vastustamme niin kutsuttuja sitovia kansainvälisiä sopimuksia, jotka ohjaavat yritysten toimintaa. Tältä osin emme voi tukea mietintöä. Suosittelemme sen sijaan, että yritykset toimivat vastuullisesti suunniteltujen vapaaehtoisten menettelysääntöjen mukaan.
Berthu (NI ),
   .– Äänestin Laschetin mietintöä vastaan, joka perustuu vielä hyväksymättömään Euroopan perustuslakiluonnokseen ja jossa korostetaan Brysselin toimielinten pitkän aikavälin ulkopoliittisia tavoitteita, joihin kuuluu se, että Euroopan unionista tehdään täysivaltainen kansainvälinen toimija "heti kun sen oikeushenkilöllisyys on tunnustettu" perustuslaissa (10 kohta), mikä merkitsee sitä, että siitä tehdään valtiota vastaava kansainvälinen kumppani, jolla on kaikki valtion ominaisuudet, mukaan luettuna jopa pysyvä YK:n jäsenyys.
Tämän päivän seremonia muistutti kuitenkin ulkoisesti toimielinten keskinäistä tukipakettia, jolla ne pyrkivät legitimoimaan toinen toisiaan.
Vaikka Laschetin mietinnössä pyritään tietenkin yksityiskohtaisesti kuvaamaan, mitä tapahtuisi Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan jäsenyydelle turvallisuusneuvostossa, on selvää, että mietinnössä ehdotetun järjestelmän täytäntöönpano johtaisi loogisesti jäsenyyden menettämiseen.
Vaikka Euroopan perustuslakiluonnoksessa ei todeta, että Euroopan unionilla olisi oltava yksi yhteinen edustaja kansainvälisellä tasolla, siinä kuitenkin määrätään kaikista tällaisen oikeudellisista edellytyksistä. On siis täysin tekopyhää tukea perustuslakia ja väittää samalla, että Ranska säilyttäisi pysyvän jäsenen asemansa YK:ssa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Euroopan parlamentti on hyväksynyt EU:n ja YK:n välisiä suhteita koskevan oma-aloitteisen päätöslauselman, johon sisältyy hyvin vaarallisina pitämiäni seikkoja. Tämä koskee erityisesti EU:n mieltämistä poliittis-sotilaalliseksi liittoumaksi sen virheellisen oletuksen perusteella, jonka mukaan niin kutsuttu Euroopan perustuslaki olisi jo hyväksytty ja ratifioitu. Mietinnössä jopa laajennetaan perustuslain ylikansallista luonnetta merkittävien näkökohtien yhteydessä – joissakin kohdin jopa täysin sokeana todelliselle tilanteelle. Esimerkkinä tästä on suurten valtioiden kanta Brysselin huippukokouksessa.
Ehdotus on selvä hyökkäys jokaisen valtion suvereniteettia vastaan kansainvälisissä suhteissa. Siinä jopa esitetään, että "aina kun Euroopan unionin tai Euroopan yhteisön nimissä annetaan EU:n julkilausuma EU:n jäsenvaltioiden tulisi pidättäytyä antamasta kansallista lausumaa, johon olisi turvauduttava ainoastaan poikkeustapauksissa ja vain, jos ne on perusteltu etukäteen EU:n puheenjohtajavaltiolle."
Vaikka mietinnössä käsitellään ihmiskunnan kohtaamia vakavia haasteita, siinä ei suhtauduta niihin vakavasti, ja vaikka siinä käsitellään valtaan liittyviä näkökohtia, siinä puolletaan poliittisten ja sotilaallisten ryhmittymien luomista korostuneen monenkeskisessä järjestelmässä lujittamalla turvallisuusneuvoston asemaa ja kiinnittämällä vähemmän huomiota YK:n yleiskokouksen asemaan. 
Howitt (PSE ),
   . Euroopan parlamentin Labour-puolueen edustajat kannattavat täysin YK:n uudistusta, johon kuuluu myös Afrikan, Aasian ja Latinalaisen Amerikan ryhmittymien pysyvät paikat turvallisuusneuvostossa. Olemme kuitenkin eri mieltä mietinnössä esitetystä kannasta, joka koskee EU:n jäsenyyttä ja muutoksia veto-järjestelmässä. Katsomme näiden päätösten päättävän ennakolta hallitusten välisen konferenssin tulokset, ja vaarana saattaa olla YK:n omien valtuuksien väheneminen lisääntymisen sijaan. Haluamme kaikki voimakkaan YK:n. 
Krivine and Vachetta (GUE/NGL ),
    – Laschetin mietintö on olevinaan vetoomus monenkeskisyyden puolesta kansainvälisissä suhteissa. Siinä katsotaan, että YK:lla pitäisi olla keskeinen asema tavoitteen saavuttamisessa, ja Euroopan unionin aseman olisi oltava entistä vahvempi. Menetelmä, jota siinä puolletaan näiden jalojen toiveiden toteuttamiseksi, on kuitenkin väärä. Mietinnön mukaan entistä tehokkaampi YK merkitsee laajempaa turvallisuusneuvostoa, vähäisiä rajoituksia päätöksiä koskeviin veto-oikeuksiin ja entistä enemmän väliintulokeinoja, sotilaalliset keinot mukaan luettuina. Eurooppa pyritään sotkemaan institutionaaliseen väittelyyn, jotta unohtaisimme varsinaisen ongelman: sen, että Euroopan unionin politiikkaa määrittää ennen kaikkea vapaa kilpailu; sen, että suuret valtiot katsovat oikeudekseen päättää yksipuolisesti sen, mikä edellyttää YK:n taloudellista tai sotilaallista väliintuloa. Terrorismin torjunta katsotaan näin ensisijaiseksi tavoitteeksi, kun taas kasvihuoneilmiön, aidsin tai köyhyyden torjunta on vain muodollinen tavoite. YK asetti Irakille sanktioita, mutta jätti palestiinalaiset, tšetšeenit ja monet muut oman onnensa nojaan. Lopuksi tämä mietintö on laadittu aivan kuin perustuslaki olisi jo ratifioitu, ja sen mukaan Euroopan ulkoministeri voi edustaa eurooppalaista kantaa kansainvälisissä asioissa. Tämä on edesvastuutonta. Näistä syistä äänestimme mietintöä vastaan. 
Pasqua (UEN ),
    – Aina kun parlamentissa käsitellään unionin ulkopolitiikkaa käsittelevää mietintöä, parlamentin federalistinen enemmistö ei voi vastustaa kiusausta lisätä keskusteluun täysin epäolennaisia seikkoja, jotka viime kädessä vievät huomion tehdyltä työltä.
Vaikka olemme täysin samaa mieltä esittelijän kanssa joistakin seikoista, erityisesti YK:n sisäisten elinten välisten suhteiden vahvistamisesta, on aivan mahdotonta hyväksyä "Euroopan unionin täysjäsenyyttä turvallisuusneuvostossa ja YK:n yleiskokouksessa" tai vastaavasti "että Euroopan unionin ulkoministerin, jonka tehtävät määritellään ehdotuksessa Euroopan perustuslaiksi, olisi toimittava… tarkoitettuna EU:n edustajana."
Vaikka onkin mielenkiintoista todeta, että tällaiset ehdotukset paljastavat federalistien hankkeen todellisen luonteen, koska he olettavat tarkkaan ottaen, että unionista tulee liittovaltio, on kuitenkin aivan selvää, että kyse on puhtaasta kuvitelmasta.
Yksi ainoa kysymys riittää osoittamaan, kuinka sopimaton tämä ajatus on: mitä unionin edustaja olisi ehdottanut Irakin kriisin yhteydessä, asiassa, jossa unioni itse jakautui ennen näkemättömällä tavalla? 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Mietinnön tavoitteena on vahvistaa Euroopan unionin asemaa Yhdistyneissä Kansakunnissa. Siinä esitetään lukuisia YK:n institutionaalista uudistusta koskevia ehdotuksia ja toistetaan toive kehittää ja edistää demokraattisia arvoja ja ihmisoikeuksien kunnioittamista.
Olen kuitenkin eri mieltä joistakin kohdista.
Ensinnäkin joissakin kohdin esittelijä vaikuttaa unohtaneen, ettei Euroopan perustuslakia ole hyväksytty. Meillä on ainoastaan luonnos perustuslailliseksi sopimukseksi! Euroopan unioni ei myöskään ole oikeushenkilö, eikä sillä ole ulkoministeriä.
Seuraavaksi meille esiteltiin epäkäytännöllinen ajatus Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston laajentamisesta ja jäsenyyden antamisesta EU:lle ottamatta huomioon muiden turvallisuusneuvoston jäsenten hyvin todennäköistä vastustusta sekä sitä, että olisi hyvin vaikea taivutella Ranskaa tai Yhdistynyttä kuningaskuntaa luopumaan jäsenyydestään.
Myös yksinkertaisen veto-oikeuden kumoamista koskeva ehdotus on täysin sopimaton.
Lyhyesti sanottuna äänestin mietinnön puolesta sen perustana olevien ajatusten vuoksi, mutta vastustin osaa johdanto-osan kappaleesta G sekä kohtia 5, 6, 11, 18, 33 ja 35.
Mitä tulee esittämiini tarkistuksiin, pidän hyvin tärkeänä, että tarkistusta 8 tuetaan, sillä siinä toistetaan ajatus ihmisten kloonauksen maailmanlaajuisesta kiellosta. 

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
    Äänestimme rahoitus- ja teknisestä yhteistyöstä miehitettyjen alueiden (Länsiranta ja Gaza) kanssa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1734/94 muuttamista koskevan ehdotuksen puolesta, mutta katsomme, että asioita on seurattava tarkkaan, jotta voidaan tehdä selväksi, ettei myönnettyjä EU:n varoja käytetä muihin tarkoituksiin, esimerkiksi muuhun kuin rauhan edistämiseen tähtäävään propagandaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Mietinnön tarkoituksena on tukea ensimmäistä ehdotusta asetukseksi rahoitusyhteistyöstä ja teknisestä yhteistyöstä miehitettyjen alueiden kanssa. Tämä merkitsee sitä, että muutamilla esitetyillä tarkistuksilla on tarkoitus selventää säännösten sisältöä. Mietinnön tarkoituksena on ainoastaan parantaa ja selventää komission tekstiä lakitekniseltä kannalta.
Aihe on sellainen, että uskon täällä syntyvän laajan yksimielisyyden. Tarkoituksena on antaa apua miehitetyillä alueilla, ei ainoastaan valtioille ja alueille, vaan myös paikallisviranomaisille, alueellisille järjestöille, julkisille virastoille, paikallisille tai perinteisille yhteisöille sekä yrityksiä, yksityisiä toimijoita, osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä, yhdistyksiä, säätiöitä ja kansalaisjärjestöjä tukeville organisaatioille. Annan ehdotukselle varauksettoman tukeni.
Myös teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta hyväksyi luonnoksen lainsäädäntöpäätöslauselmaksi yksimielisesti kokouksessaan 12. tammikuuta 2004.
Äänestin näin ollen mietinnön puolesta. 

Hyland (UEN ),
   . Elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivaroja koskeva kansainvälinen sopimus on merkittävä laillisesti sitova sopimus, jolla luodaan yleiset puitteet elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivarojen kestävälle säilyttämiselle.
Pidän tätä merkittävänä uutena tekijänä monenvälisessä järjestelmässä. Juuri tällaisten sopimusten avulla voimme varmistaa, että kaikilla valtioilla ja kaikilla ihmisillä on yhtäläinen pääsy maailman luonnonvaroihin, jotka kuuluvat oikeutetusti koko ihmiskunnalle.
Kannatan ympäristövaliokunnan hyväksymää tarkistusta, jota kannatimme maatalousvaliokunnassa. Nähdäkseni perusperiaate on kuitenkin maanviljelijöiden ja kasvattajien oikeuksien säilyttäminen. Heidän on voitava vapaasti viljellä perinteisiä viljelykasveja joutumatta maksamaan tekijänoikeuspalkkioita. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Vaikka komission ehdotuksen tarkastelu ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa johti vain yhden tarkistuksen esittämiseen, ehdotuksen merkitys kasvigenetiikan alalla on valtava.
Vuonna 2001 tehdyllä elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivaroja koskevalla kansainvälisellä sopimuksella katettiin aihe, josta oli keskusteltu pitkään. Ehdotuksen neuvoston päätökseksi tavoitteena on siis ratifioida yhteisön puolesta edellä mainittu kansainvälinen sopimus.
Mietinnön hyväksymisen merkitystä osoittaa se, että jo 33 valtiota kansainvälisen sopimuksen 40 allekirjoittajasta on jo ratifioinut sopimuksen, joka kattaa 35 ruokakasvia ja 29 rehukasvia ja jolla luodaan oikeudellisesti sitovat maailmanlaajuiset puitteet elintarvike- ja maataloustuotannon kasvien geenivarojen kestävää suojelua varten. Toinen selvä osoitus mietinnön merkityksestä on se, että se hyväksyttiin yksimielisesti asiasta vastaavassa parlamentin valiokunnassa.
Tavoitteena on, että kaikki kansainvälisen sopimuksen sopimuspuolet saavat käyttöönsä tällaiset varat ja jakavat tästä saadut kaupalliset ja muut hyödyt.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Queiró (UEN ).
    Arvoisa puhemies, keskeinen seikka äänestettäessä yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevista Favan ja Sanders-ten Holten laatimista mietinnöistä on hyväksyä Euroopan ilmatilaa koskevan järjestelmän ja sen käytön säännöt tavoitteena parantaa tuhansille kuluttajille, suurin osa parlamentin jäsenistä mukaan luettuna, päivittäin tarjottujen lennonvarmistuspalvelujen toimintakykyä, turvallisuutta ja täsmällisyyttä. Toimielinten välillä tehty sopimus osoittaa, että oli mahdollista sekä parantaa oikeudellista kehystä samalla kunnioittaen perustamissopimuksia että hyväksyä jäsenvaltioiden oikeus hallita itsenäisesti ilmatilaansa, turvata olemassa olevat kansainväliset sopimukset – kuten esimerkiksi sopimus, joka antaa Portugalille oikeuden Pohjois-Atlantin lentoliikenteen valvontaan – määrittää yhdessä asianosaisten jäsenvaltioiden kanssa toiminnallisina lohkoina tunnetut lentotiedotusalueet sekä nimetä lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat.
Näin huolehdittiin ilmailutoiminnan turvallisuusnäkökohdista, joista tärkeimpiä ovat entistä laajempi yhteistyö ja tekninen yhteentoimivuus, siviili- ja sotilastahojen yhteistyö sekä jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeudet.
Voin vain kannattaa tätä yksimielisyyttä, joka mahdollisti näin laajan sopimuksen tekemisen ammattiliittojen ja toimijoiden kesken, kansallisten viranomaisten ja komission sekä neuvoston ja Euroopan parlamentin kesken. 
Esclopé (EDD ),
    – Kannatan Euroopan yhtenäisen ilmatilan luomisella tavoiteltavaa päämäärää, joka on liikennevirtojen ja ilmaliikenteen hallinnon sekä turvallisuuden parantaminen. Katsomme sovittelumenettelyssä tehdyn sopimuksen Euroopan yhtenäisestä ilmatilasta kuitenkin epätyydyttäväksi monilta osin.
Esimerkiksi siviili- ja sotilasilmailun yhteistyöstä aikaansaatu kompromissi on ongelmallinen. Onko tarpeen muistuttaa sen olevan toissijaisuusperiaatteen vastainen? Sotilasoperaatiot eivät kuulu EU:n vaan jäsenvaltioiden toimivaltaan, ja näillä on omat puolustuspolitiikkansa ja kansainväliset velvoitteensa. Jäsenvaltioiden olisi voitava vapaasti järjestää ilmatilansa käyttö omien tarpeidensa mukaan.
Olen iloinen siitä, että ilmatilan toiminnallisten lohkojen luominen ja muokkaaminen, on edelleen jäsenvaltioiden vastuulla ja että Eurocontrol tarjoaa teknistä tukea. On tärkeää, että oikeus tehdä lopullinen päätös jää jäsenvaltioille.
Meidän on muistettava, että yhtenäinen eurooppalainen ilmatila ei saa haitata julkisen palvelun siviili-ilmailua tai vaarantaa eurooppalaisen ilmatilan turvallisuutta. Turvallisuutta ei pidä uhrata yhä kasvavassa voiton tavoittelussa. 
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL ),
    – Emme ole täysin tyytyväisiä Euroopan parlamentin ja ministerineuvoston välisen yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevan sovittelumenettelyn tulokseen. Tekstit, joista nyt äänestetään ovat pelkkiä liberaalin filosofian ja turvallisuusvaatimusten välillä tehtyjä kompromisseja, eikä niissä mainita sellaista mahdollisuutta, että eurooppalaiset julkisen palvelun yksiköt järjestäisivät ja valvoisivat yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa.
Olemme alusta alkaen tukeneet eurooppalaisten ammattiliittojen toimia ja välittäneet tietoa niistä. Liitot ovat uupumatta puolustaneet yleisen edun tavoitteita näitä ilmatilan kauppatavaraksi muuttamiseen tähtääviä pyrkimyksiä vastaan. Yhdistämällä voimansa ja työskentelemällä vakaumuksensa mukaisesti ne saivat hyväksyttyä periaatteen teknisten palveluiden sisällyttämisestä ja ilmatilan toiminnallisten lohkojen vastuun säilyttämisestä jäsenvaltioilla. Lopuksi ne saivat myös komission sitoutumaan direktiivin tarkistamiseen viiden vuoden kuluessa. Ilman näitä neuvoston tekemiä myönnytyksiä tilanne olisi paljon huonompi. Muiden liikenteen alojen vapauttamisen myötä olemme kuitenkin hyvin huolissamme viranomaisten valvonnan tulevaisuudesta tällä alalla, jolla kilpailu on äärimmäisen kovaa. Sopimuksella annetaan jäsenvaltioille jopa oikeus vapaasti päättää, antavatko ne lentoliikenteen valvontatehtävät julkiselle elimelle vai yksityiselle yritykselle. Näiden huolien vuoksi emme äänestäneet sovittelumenettelyn tulosten puolesta. 
Marques (PPE-DE ),
   . Vaikka olenkin täysin samaa mieltä nyt tarkasteltavina olevien ehdotusten tavoitteista, nimittäin Euroopan ilmaliikenteen viivästysten vähentämisestä jäsenvaltioiden ilmatilan entistä tehokkaamman käytön avulla sekä turvallisuuden korkean tason säilyttämisestä, olen kuitenkin huolissani näiden ehdotusten sisällöstä, kuten olen aina tuonut julki.
Tässä yhteydessä viittaan kolmeen juuri tehdyn sopimuksen olennaiseen kohtaan nyt: päätökseen, jonka mukaan toiminnalliset lohkot ovat pelkästään jäsenvaltioiden toimivallassa, Euroopan unionin voimatta asiaa muuttaa, sen tunnustamiseen, että ilmatilan entistä tehokkaampi käyttö edellyttää siviili- ja sotilastahojen entistä tiiviimpää yhteistyötä sekä jokaisen jäsenvaltion täydelliseen vapauteen palveluntarjoajien nimittämisessä kansallisen valvontaviranomaisen tukemana ilman tarvetta muiden elinten hyväksyntään. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Äänestin mietinnön puolesta, koska katson, että tehokkaan yhteisen lentoliikennepolitiikan täytäntöönpanoa on vahvistettava nykyisillä turvallisuusstandardeilla ja Euroopan lentoliikenteen yleisellä tehokkuudella.
Itse asiassa perustamissopimuksissa vaalittu tavaroiden, ihmisten ja palveluiden vapaa liikkuminen ei toteudu ilman todellisia takeita lentoliikenteen palvelujen säännöllisyydestä ja turvallisuudesta.
Kapasiteettia on lisättävä lentoliikenteen käyttäjien tarpeiden mukaisesti ja lentojen viivästykset on minimoitava. Kantani perustuu näihin seikkoihin.
Olen tyytyväinen yhteisestä tekstistä havaittavissa olevaan realismiin, sillä lopultakin komission alkuperäisiä ehdotuksia on parannettu. Alkuperäisissä ehdotuksissa valtioiden riippumatonta valtaa päättää omasta ilmatilastaan rajoitettiin liikaa, ja ne johtivat sekaannuksiin yhteistä liikennepolitiikkaa koskevissa asioissa ja luonteeltaan sotilaallisissa asioissa. Tässä asiassa varovaisuus edellyttää kansallisen toimivallan sekä niitä ohjaavien kansainvälisten sopimusten varauksetonta kunnioittamista,. Mahdollinen tiiviimpi yhteistyö on jäsenvaltioiden harkintavallassa ja valvonnassa. Katson näin ollen että meidän on perusteltua hyväksyä takeet, jotka antavat jäsenvaltioille mahdollisuuden toteuttaa tarvittavat toimenpiteet turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kannalta olennaisten tekijöiden turvaamiseksi. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Sovittelumenettelyssä aikaan saatu ehdotus antaa vastauksen joihinkin niistä huolista, joita esitimme menettelyn alussa, kuten ilmatilan riippumattomaan hallintaan, sillä päätettiin, että jäsenvaltiot sopivat keskenään toiminnallisten lohkojen määrittelystä. Kiistatilanteissa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus viedä kiistat yhtenäisen ilmatilan komiteaan ja niitä vaaditaan ottamaan huomioon komitean lausunto lopullisen ratkaisun löytämiseksi, vaikka mietinnössä olisi voitu mennä pidemmälle huomioon otettavien sääntöjen ja periaatteiden kuvaamisessa.
Sotilaallisella tasolla tarkasteltiin siviili- ja sotilasviranomaisen tiiviimmän yhteistyön tarvetta puuttumatta kuitenkaan kansalliseen toimivaltaan. Myös Portugalin valvonta Santa Marian lentotiedotusalueella (kansainvälisen siviili-ilmailujärjestö ICAO:n myöntämä) turvattiin.
Sopimuksessa määrättiin myös, että ilmaliikennepalvelujen tarjoaminen liittyy julkisten viranomaisten luonteeltaan ei-kaupalliseen etuoikeuteen, minkä perusteella kilpailusääntöjä on sovellettava perustamissopimuksen mukaisesti, ja että jokainen jäsenvaltio voi oman ilmatilansa osalta valita palveluntarjoajan, olipa tämä julkinen taho tai yksityinen yritys.
Ehdotimme kuitenkin myös asioita, joita ei hyväksytty. Tämän vuoksi äänestimme tyhjää. 
Queiró (UEN ),
   . Favan ja Sanders-ten Holten yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevista mietinnöistä äänestettäessä oli varsinaisesti kyse Euroopan ilmatilan puitteita ja organisointia koskevien sääntöjen hyväksymisestä. Tarkoituksena on lisätä miljoonille kuluttajille päivittäin tarjottujen lennonvarmistuspalveluiden toimintakykyä, turvallisuutta ja täsmällisyyttä.
Toimielinten välinen sopimus osoittaa, että oli mahdollista parantaa sääntelykehystä perustamissopimusten mukaisesti, tunnustaa jäsenvaltioiden yksinomainen toimivalta niiden omassa ilmatilassa, turvata nykyiset kansainväliset sopimukset, kuten voimassa oleva sopimus, jolla Portugalille annetaan (Azorien Santa Marialla sijaitsevan valvontakeskuksen) Pohjois-Atlantin lentoliikenteen valvonta, muodostaa lentotiedotusalueita, joita kutsutaan toiminnallisiksi lohkoiksi, asianosaisten jäsenvaltioiden keskinäisillä sopimuksilla sekä myöntää lupakirjat lennonvarmistuspalveluiden tarjoajille.
Mikä tärkeintä, myös turvallisuustekijöitä korostettiin lisäämällä teknistä yhteistyötä ja yhteentoimivuutta, siviili- ja sotilastahojen yhteistyöllä sekä takaamalla jäsenvaltioiden toimivalta lennonvarmistuksen alalla.
Äänestin mietinnön puolesta ja olen luonnollisesti iloinen yhteisymmärryksestä, joka antoi mahdollisuuden…
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . – Nyt tarkasteltavana oleva luonnos yhteiseksi asetukseksi on herättänyt eniten epäilyksiä ensimmäisessä käsittelyssä koko yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevasta lainsäädäntöpaketista.
Asetuksessa erotetaan toisistaan kansallisten valvontaviranomaisten ja palveluntarjoajien tehtävät. Näin viranomaisille annetaan mahdollisuus valita mieleisensä palveluntarjoaja syrjimättömällä tavalla. Vaikka kyseiset palvelut tunnustetaankin selkeästi yleisen edun palveluiksi, tämä mahdollisuus tarjotaan myös yksityisen sektorin toimijoille.
Ehdotuksessaan komissio tarkasteli ja käsitteli ilmatilan hallintaa kuin mitä tahansa taloudellista palvelua, joka on verrattavissa vapautettuihin televiestintämarkkinoihin tai liikennepalvelujen markkinoihin eurooppalaisen sääntelyviraston valvonnassa.
Hyväksytyssä tekstissä noudatetaan selkeästi tätä lähestymistapaa, sillä siinä todetaan selkeästi, että jokainen jäsenvaltio voi oman ilmatilansa osalta nimittää haluamansa palvelujen tarjoajan – kansallisten valvontaviranomaisten tukemana ilman muihin elimiin turvautumista. Tämä on keino turvata tähän käytettyjen tapojen ja keinojen täydellinen vapaus. Tämän vuoksi äänestin ehdotuksen puolesta.
Haluan korostaa myös "käytännön kokemuksen" käsitteen käyttöönottoa kansallisten viranomaisten hyväksymiä laitoksia koskevana vähimmäisvaatimuksena, lupien vastavuoroisen tunnustamista sekä lennonjohtajien koulutusohjelmien kehittämistä. 

– Vaikka tarvetta ilmatilan määrittelyyn, sääntelyyn ja strategiseen hallintaan Euroopan tasolla ei aseteta kyseenalaiseksi, meidän on tässä yhteydessä ainakin oltava varovaisia sellaisten toiminnallisten ilmatilan lohkojen hyväksymisessä (joilla korvataan tarvittaessa nykyiset lentotiedotusalueet), jotka eivät vastaa kansallisia rajoja.
On muistettava, että komission alkuperäisissä ehdotuksissa sivuutettiin kyseisten palvelujen ainutlaatuinen ja ratkaiseva luonne sekä niiden suhde jäsenvaltioiden julkiseen valtaan.
Nyt tarkasteltavana olevassa tekstissä nämä puutteet on kuitenkin korjattu antamalla jäsenvaltioille yksinomainen toimivalta määritellä kyseiset toiminnalliset lohkot – koska EU ei voi niitä muuttaa – ja siinä tunnustetaan tarve taata yleistä etua koskevien vähimmäisvaatimusten noudattaminen. Näin mahdollistetaan ilmatilan paras mahdollinen käyttö, jossa otetaan huomioon ilmaliikennevirtojen säätely ja annetaan eri viranomaisille mahdollisuus valita mieleisensä palvelun tarjoaja.
Äänestin tämän vuoksi ehdotuksen puolesta. 

 Olen esittelijän kanssa samaa mieltä tarpeesta toteuttaa yhteisen liikennepolitiikan yhteydessä toimenpiteitä, jotka koskevat järjestelmiä, komponentteja ja menetelmiä, joilla helpotetaan eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon todellista yhteentoimivuutta.
Itse asiassa ilman toimintasääntöjen, menettelyjen ja laitteiden jonkinlaista yhdenmukaistamista ja standardointia – jolla varmistetaan sääntöjen ja standardien täydentävyys ja johdonmukaisuus – olisi vaikeaa luoda verkkoa, josta todella olisi hyötyä kaikille jäsenvaltioille.
Kansallisten ilmaliikenteen hallintajärjestelmien vähäinen yhdentäminen ja kaivatun lisäkapasiteetin kannalta tarpeellisten toiminnallisten ja teknisten standardien hidas käyttöönotto ovat seurausta järjestelmämarkkinoiden hajanaisuudesta sekä siitä seuraavasta teollisen kilpailun puutteesta.
Tämä on johtanut tarpeettomiin viivästyksiin uuden tekniikan kehittämisessä ja soveltamisessa sekä kovasti kaivatun toiminnallisen kapasiteetin kannalta tarpeellisten keinojen ja konseptien hitaaseen käyttöönottoon.
Korostan, ettei tämä tulkinta merkitse yhdenmukaisissa lähestymistavoissa pysyttäytymistä; pikemminkin sen mukaan toimenpiteet on rajattava toivotun yhteentoimivuuden kannalta olennaiseen.
Minun on myös varoitettava sellaisten yrityskeskittymien vaaroista, joita näiden toimenpiteiden hyväksyminen voi aiheuttaa, ja katson, että aivan oikein...

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Julkisia rakennusurakoita koskevan 12. heinäkuuta 2002 annetun direktiiviehdotuksen tavoitteena on avata julkisten rakennusurakoiden markkinat ja luoda alan eurooppalaiset sisämarkkinat Lissabonin strategian tavoitteiden mukaisesti.
Julkiset rakennusurakat ovat merkittävät, yksityistä sektoria houkuttelevat markkinat. Kyse on myös merkittävästä talouspoliittisesta välineestä, jolla on mahdollisesti taloudellis-sosiaalisia vaikutuksia.
Jälleen kerran avoimuuden, syrjimättömyyden ja yhtäläisten mahdollisuuksien nimissä ja julkisten yritysten haitaksi ratkaiseva tekijä urakoita jaettaessa on hinta. Näin markkinat jäävät avoimiksi ulkomaisille yrityksille, mikä saattaa merkitä työpaikkojen menetyksiä, vaarantaa alueellisen kehityksen ja vaikuttaa kielteisesti kansalliseen talouteen. Esimerkiksi Portugalissa on vaarana, että yhä useammat yritykset saattavat seurata entisten laivanrakennustelakoiden Sorefamen ja Viana do Castelon tietä. Myös muita julkisten rakennusurakoiden jakoperusteita olisi voitu ottaa käyttöön, jolloin olisi voitu kohdentaa tukea tietyille valtioille tai alueille yksittäisten valtioiden taloudellisten, sosiaalisten tai ympäristöllisten tavoitteiden noudattamiseksi. Vaikka olemmekin tyytyväisiä yhteisöjen tuomioistuimen hiljattain tekemiin päätöksiin, joissa myönnetään sopimuksen tekevälle viranomaiselle oikeus valita omat valintaperusteensa, kehys on näiltä osin edelleen hyvin rajallinen. Äänestimme tämän vuoksi parlamentin ja neuvoston yhteistä kantaa vastaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Molempien direktiiviehdotusten, joista toinen on yleinen ja toinen alakohtainen, tarkoituksena on korvata neljä voimassa olevaa tekstiä julkisia rakennusurakoita koskevien EU:n säädösten yksinkertaistamiseksi ja nykyaikaistamiseksi. Tästä olen tietysti iloinen. Uusilla säädöksillä on varmistettava, että sisämarkkinat toimivat entistä paremmin ja niillä on varmistettava rakennusurakoiden myöntämisen entistä suurempi avoimuus.
Olen tämän vuoksi iloinen sovittelumenettelyssä lopulta aikaan saadusta tuloksesta, erityisesti sen viimeisestä kohdasta, josta erimielisyyttä edelleen ilmeni: sopimusten teon edellytysten määrittäminen.
Järjestelmää on parannettu merkittävällä tavalla ja siitä on tullut helpompi ymmärtää, ja tämä helpottaa julkisiin rakennusurakoihin liittyvää tavaroiden vapaata liikkuvuutta, sijoittautumisen vapautta sekä palvelujen tarjoamisen vapautta julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekemisessä jäsenvaltioissa kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten tai muiden julkisten elinten toimesta.
Kannatan myös ehdotusta sähköisen allekirjoituksen käytön kannustamiseksi tarjousten luottamuksellisuuden takaamiseksi ja vahvistamiseksi.
Lopuksi olen iloinen myös sovittelumenettelyssä hyväksytystä kehotuksesta, jonka mukaan jäsenvaltioiden on sovellettava direktiivejä tehokkaiden, selkeiden ja avoimien mekanismien avulla. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Nyt tarkasteltavana olevan vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alan lainsäädäntöuudistuksen tavoitteena on avata markkinoita ja luoda näiden alojen todelliset eurooppalaiset sisämarkkinat. Komission 12. heinäkuuta 2002 antama direktiiviehdotus täydentää energia-alan, postipalvelujen ja liikenteen alan meneillään olevaa vapauttamisprosessia Lissabonin strategian tavoitteiden mukaisesti. Siinä puolletaan myös vesihuollon markkinoiden avaamista yksityiselle sektorille.
Tässä yhteydessä hankintasopimukset erottuvat selkeästi julkisista palveluista ja vesihuollon osalta niiden tarkoituksena on toimia oikeudellisena kehyksenä tehtäessä sopimuksia yksityisten yritysten kanssa. Tämä on nykyisin yleistä monissa Portugalin paikallisviranomaisissa. On vähintäänkin outoa, että edellisessä täysistunnossa käsitellyn yleishyödyllisiä palveluja koskevan mietinnön yhteydessä parlamentti vastusti vesihuoltomarkkinoiden avaamista, kun se nyt hiljaisesti hyväksyy tämän. Äänestimme tämän vuoksi neuvoston ja parlamentin yhteistä kantaa vastaan, vaikka tunnustammekin, että joitakin parannuksia on saatu aikaan verrattuna alkuperäiseen ehdotukseen. 

Esclopé ja Mathieu (EDD ),
    – Tänään muutetaan kahta yhteisön lainsäädännön osaa: toinen koskee julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjä ja toinen vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä. Pidämme huolestuttavina näitä muutoksia, jotka perustuvat avointen markkinoiden vapaan kilpailun periaatteisiin, hetkellä, jolloin Ranskassa ollaan siirtymässä laajempaan hajauttamiseen ja käynnistämässä julkisia hankintoja koskevaa kansallista tarkastelua. Haluamme varmistaa, että kyseiset julkiset palvelut edelleen kattavat saman maantieteellisen alueen ja että samoja palveluja edelleen tarjotaan. Äänestämme tämän vuoksi näitä kahta direktiiviä vastaan. 

McKenna (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, ryhmäni äänesti sopimusta vastaan. Myönnämme, että pakkauksia ja pakkausjätettä koskevan direktiivin tarkistamisessa sovittiin joistakin hyvistä asioista. Merkittävänä ongelmana on kuitenkin se, että sopimus itsessään on yhteisöjen tuomioistuimen antaman merkittävän tuomion hengen vastainen, niin menettelyn kuin sisällönkin osalta, sekä perussopimusten vastainen.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin totesi helmikuussa, ettei jätteenpolttoa kunnallisessa jätteenpolttolaitoksessa voida pitää jätteen hyödyntämisenä, vaikka sen tuloksena syntyykin energiaa. Kierrätyksen tai ympäristön kannalta suotuisan hyödyntämistavoitteen mukaisen hyödyntämisen sijaan neuvosto kuitenkin halusi ehdottomasti asettaa jätteenpolton samaan asemaan kuin hyödyntämisen, vastoin EYTI:n kantaa.
Vaikka tämä seikka ei ollutkaan sovittelumenettelyn aiheena, sillä parlamentin tarkistuksia neuvoston esittämään yhteiseen kantaan ei hyväksytty, neuvosto rikkoi EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 4 kohtaa tuodessaan asian sovittelumenettelyyn. Ryhmäni tuomitsee voimakkaasti sovittelumenettelyn ja sen tuloksen.
Katsomme myös hälyttäväksi, että ympäristölle haitalliseksi katsomamme jätteenpoltto on nyt sisällytetty jonkinlaiseksi tavoitteeksi. 
Fitzsimons (UEN ),
   . Onnittelen esittelijää erinomaisesta työstä tämän merkittävän mietinnön laatimisessa. Kannatan täysin komission ehdotuksen tavoitteita tällä alalla. Olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että kulutusyhteiskuntamme tuottaa aivan liikaa pakkausjätettä ja että sen vähentämiseksi tarvitaan erilaisia toimenpiteitä. Kierrätys on luonnollisesti keskeisessä asemassa. Strategia on todellakin yhtenevä ministeri Cullenin hiljattain parlamentissa esittelemien puheenjohtajavaltio Irlannin ympäristöalan tavoitteiden kanssa.
Olen tyytyväinen siihen, että lopullinen sopimus antaa Irlannille riittävästi aikaa tarvittavien infrastruktuurien perustamiseen tämän merkittävän lainsäädännön noudattamiseksi. Suhteellisen harvaan asuttuna saarivaltiona olemme jokseenkin epäedullisessa asemassa verrattuna naapureihimme mantereella.
Sijaintimme vuoksi olemme varsin kaukana pääasiallisista kierrätysmarkkinoista, ja toimintaan liittyy ylimääräisiä kuljetuskustannuksia. Olen iloinen siitä, että Irlannin takaama poikkeus vuoden 2011 loppuun antaa meille mahdollisuuden panna direktiivi täytäntöön järkevällä tavalla.
Lopuksi kannatan myös muita pakkausjätteen vähentämiseen tähtääviä toimenpiteitä, kuten puheenjohtajavaltio Irlannin ehdottamaa kohdennettua verotusta esimerkiksi pikaruoan pakkausten käsittelemiseksi. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Kannatan mietintöä, jossa käsitellään ongelmaa, jolla on vakavia vaikutuksia EU:n kansalaisten elämään.
Uuden oikeusvälineen, direktiivin, hyväksymisen tarkoituksena on vähentää pakkausjätteiden ja muiden jätteiden määrää asettamalla aiempaa, vielä voimassa olevaa direktiiviä rohkeampia tavoitteita.
Merkittävimpiä edistysaskelia ovat pakkausjätteen pakollisen vähimmäiskierrätysasteen korottaminen 25 prosentista 55 prosenttiin vuoteen 2008 mennessä sekä lukuisat erityistoimet, joilla pyritään hyödyntämään ja kierrättämään pakkauksien valmistuksessa tavallisesti käytettyjä materiaaleja.
Kannatan ajatusta, jonka mukaan jäsenvaltioiden palautus-, keräys- ja talteenottojärjestelmien on oltava avoimia kaikille asianosaisille, ja että tuontituotteiden tai raskaampien materiaalien syrjintää on vältettävä.
Vaikka ymmärränkin, että koska asianmukaisia infrastruktuureja ei vielä ole, asetetut tavoitteet ovat täysin epärealistisia, olen kuitenkin hyvin pettynyt siihen, että direktiivin täytäntöönpanoa kotimaassani, Kreikassa ja Irlannissa on lykätty vuoden 2011 loppuun.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Dehousse (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, osana Euroopan parlamentin lainsäädäntötoimiin yhteisössä kuuluu huolehtia talousarviota toteuttavan viranomaisen valvonnan vaikeasta ja hankalasta tehtävästä kaikissa muodoissaan. Näitä tehtäviään toteuttaessaan parlamentin on arvioitava niiden virheiden vakavuutta, joita luonnollisesti voi milloin ja missä tahansa syntyä ihmisluonteesta johtuen; parlamentin on hoidettava valvontatehtäväänsä tunnollisesti mutta tukahduttamatta aloitteita ja ennen kaikkea sen on toimittava yleisen edun mukaisesti ja vältettävä puolueellisuutta. Valitettavasti Euroopan parlamentti ei ole onnistunut noudattamaan näitä sääntöjä sen paremmin Eurostatin kuin alueiden komiteankaan tapauksessa. Tämän vuoksi äänestin mietintöä vastaan. 

Bayona de Perogordo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan selittää miksi ryhmämme, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä äänesti tyhjää Casacan mietinnön tarkistuksesta 1.
Tyhjää äänestäminen tuo mieleen joitakin kyselylomakkeissa tavallisesti käytettyjä ilmauksia, kuten "en osaa sanoa" ja "ei kommenttia", ja tässä tapauksessa katsomme, että parlamentin jäsenet eivät vielä ole tietoisia Eurostatia koskevien tosiseikkojen suuruusluokasta tai niistä seuraavasta mahdollisesta vastuusta. OLAFin tapauksessa petosten torjunnasta vastaava elin ei ole toimittanut parlamentille tai sen valiokunnille asianmukaista tietoa, jonka perusteella tilanteesta voitaisiin saada yksityiskohtainen ja kattava käsitys.
Tässä tilanteessa tarkistuksen puolesta äänestäminen edellyttäisi yksinkertaisesti sitä, että meillä olisi tiedossamme kaikki tosiseikat ja että niiden perusteella voisimme päättää vastuusta. Tarkistusta vastaan äänestäminen edellyttäisi myös tosiseikkojen tuntemista ja asian käsittelyn päättämistä ilman vastuiden selvittelyä. Tämän vuoksi on parempi odotella OLAFista mahdollisesti saatavia uutisia.
Lopuksi minun on todettava, että parlamentti on mielestämme toiminut tänä aamuna epäjohdonmukaisesti ja enemmistö on torjunut yksittäisten komission jäsenten vastuun välittömästi henkilökohtaisten viittauksien jälkeen, mikä on mielestämme epäreilua, sillä se on sopimatonta, puolueellista ja harkitsematonta. Luotamme siihen, että OLAF toimittaa pian tarvittavat tiedot perustellun johtopäätöksen tekemiseksi. 
Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson ja Theorin (PSE ),
    Katsomme, että niin kutsuttu Eurostatin tapaus on osoittanut, että komission on uudistettava EU:n viranomaisten toiminnan valvontaa ja seurantaa. Katsomme kuitenkin, että komission jäsenen Solbesin eron vaatiminen on kohtuutonta eikä kovin rakentavaa. Komissio on myöntänyt virheitä tapahtuneen, ja mielestämme komission on nyt yhdessä muiden toimielinten kanssa etsittävä entistä tehokkaamman ja avoimemman sisäisen valvonnan malleja. Jos komissio ei esittele meille parempaa järjestelmää, voimme aloittaa keskustelun vastuuvapauden epäämisestä vuodelle 2002. 
Berthu (NI ),
   .– Tuen täysin Casacan mietintöä, jossa todetaan, että kun vastuuvapaus varainhoitovuoden 2001 osalta myönnettiin, parlamentti ei ollut saanut tietoonsa erityisesti Eurostat-tapaukseen liittyviä tärkeitä tietoja. Tuomitsen esittelijä Casacan tavoin komission tietojen salaamisen, sen "salailun ja sekavuuden sekä selkeyden puutteen kulttuurin" sekä sen, että komission jäsenet eivät ole kantaneet poliittista vastuutaan (24 kohta).
On kuitenkin tarpeen esittää myös tämän argumentoinnin looginen johtopäätös toteamalla myös sen, mikä on synnyttänyt tämän vaikeaselkoisuuden kulttuurin joka lähenee röyhkeyttä: tämä kulttuuri johtuu komissiolle toimielimenä myönnetystä etuoikeutetusta asemasta ja siitä seuraavasta ylemmyydentunnosta. Tätä ylemmyydentuntoa pyritään vahvistamaan Euroopan perustuslailla.
Casacan mietinnössä kuvataan myös kahta muuta sietämätöntä tilannetta.
Ensinnäkään komission jäsenillä ei ole minkäänlaista selkeää ja tehokasta johtoasemaa pääjohtajien suhteen (kohta 29), mikä tarkoittaa, että komission pääosastoista on tullut varsinaisia läänityksiä sanan varsinaisessa merkityksessä.
Komissio on myös johdonmukaisesti kieltäytynyt tutkimasta komissiolta sopimuksia ja tukea hakevien yritysten todellisia omistajia etenkin, kun on olemassa vahvoja epäilyjä, että komission virkamiehet ovat näiden yritysten todellisia omistajia (kohta 47). 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Mietinnössä keskitytään pääasiassa Eurostatin tapaukseen ja vuoden 1999 jälkeen todettuihin väärinkäytöksiin. Meidän ei pidä unohtaa, että Eurostat on niittänyt satoa siitä, että komissio on noudattanut palvelujen ulkoistamisen politiikkaa, mikä on johtanut sääntöjenvastaisuuksiin, petoksiin, nepotismiin ja ystävien suosimiseen. On myös totta, että yksityisten yritysten tuottamat palvelut ovat olleet tasoltaan heikompia kuin komission sisäisten yksiköiden palvelut.
Kannatamme ehdotuksia Eurostatin palvelujen sisäisinä säilyttämisestä sekä nykyisten sopimusten tarkistamisesta. Mitä tulee Eurostatin ja kansallisten tilastotoimistojen suhteisiin, meidän ei pidä ylenkatsoa tietotuoja-asioita, joita liittyy hallintoelinten väliseen tiedonvaihtoon.
Hiljattain paljastunut tapaus vaarantaa komission hallinnonuudistuksen uskottavuuden ja osoittaa, kuinka sisäiset tiedotusrakenteet korruptoituvat, kuinka vallalla oleva salailukulttuuri on mahdollistanut Eurostatin "rahoituskehysjärjestelmät" ja kuinka komission sisäiset tiedotus- ja viestintäjärjestelmät ovat onnistuneet säilymään hämärinä.
Tämän vuoksi pahoittelemme sitä, ettei komission puheenjohtaja ehdottanut rakenteellisia muutoksia komission jäsenten ja pääosastojen välisiin suhteisiin, ettei hän esittänyt minkäänlaisia johtopäätöksiä komission jäsenten poliittisesta vastuusta eikä tuominnut Eurostatista vastaavaa komission jäsentä Solbes Miraa siitä, että tämä ei toiminut aikaisemmin, kun saatiin yhä enemmän näyttöä siitä, että rahoitushallinnossa on puutteita. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Päätin kannattaa tarkistuksia 13 ja 17 ja toimin näin vastoin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän valitsemaa linjaa. Toimin näin, koska tarkistuksissa suhtaudutaan hyvin kriittisesti Eurostatin vakaviin säännönvastaisuuksiin.
Äänestin myös tarkistuksen 21 puolesta, jossa pahoitellaan sitä, että Eurostatin hallinnosta välittömästi vastuussa oleva komission jäsen Solbes Mira ei toiminut nopeammin epätyydyttävässä tilanteessa eikä kantanut poliittista vastuutaan.
Kannatin myös tarkistusta 1, jossa esitettiin, että komission luotettavuutta parantaisi tulevaisuudessa, jos yksittäiset komission jäsenet myöntäisivät olevansa poliittisesti vastuussa toimivaltaansa kuuluvien yksiköiden rikkomuksista.
Sellaisenaan mietintö on rakentava, ja äänestinkin sen puolesta lopullisessa äänestyksessä. Mietintö hyväksyttiin 467 puoltoäänellä, 11 äänesti sitä vastaan ja 9 äänesti tyhjää. 

Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   .Satelliittinavigointi on hyvin tärkeä avaruuteen liittyvä sovellus, jota hyödynnetään monella alalla; merenkulussa, lentoliikenteessä, etsintä- ja pelastusoperaatioissa. EU:n kehittämä Galileo-satelliittinavigointijärjestelmä olisi avuksi ihmiskunnalle, jos huolimatta vakuutteluista, joiden mukaan se on täysin siviilikäyttöön tarkoitettu järjestelmä, kaikki merkit eivät viittaisi siihen, että eurooppalaiset imperialistit aikovat käyttää sitä myös sotilaallisiin tarkoituksiin halutessaan jakaa Yhdysvaltojen aseman maailmanpoliisina. Muiden seikkojen lisäksi komission jäsen De Palacio mainitsi eilisessä keskustelussa, että järjestelmään sisältyy kaikkien ulottuvilla olevien signaalien lisäksi myös signaaleja, jotka ovat vain valtioiden ulottuvilla.
Vaikka Piétrasantan mietintöön sisältyykin useita myönteisiä seikkoja verrattuna aiempiin tätä asiaa koskeviin mietintöihin, monet sotilaskäyttöä koskevat kysymykset jäävät avoimiksi. Tämän vuoksi Kreikan kommunistista puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet äänestivät tyhjää. 
Lucas (Verts/ALE ),
   Äänestin Euroopan avaruuspolitiikasta laadittua päätöslauselmaa vastaan, koska kaikkia avaruuden rauhanomaisen käytön takaamiseksi esitettyjä tarkistuksia ei hyväksytty. Tämä kuvastaa EU:n avaruuspolitiikan taustalla vaikuttavia todellisia aikomuksia – sitä ajaa halu luoda EU:sta suuri sotilasmahti. Kiinan ottamista mukaan EU:n avaruuspolitiikkaan ja varsinkaan Galileo-ohjelmaan ei voida hyväksyä, ennen kuin Kiinasta tulee täysin demokraattinen valtio ja se tunnustaa perusihmisoikeudet. Galileo markkinoitiin Euroopan parlamentille siviilihankkeena, ja sellaisena sen olisi pysyttävä. Tämä on yksi tärkeimmistä eurooppalaista satelliittijärjestelmää puoltavista perusteista, koska amerikkalainen GPS-järjestelmä on sotilaallinen hanke, jonka Yhdysvaltojen hallitus voi keskeyttää koska tahansa. Viidennen, julkisesti säänneltyjä palveluja koskevan sovelluksen sisällyttämisen myötä on mahdoton taata, ettei jäsenvaltioille varattua salattua signaalia käytetä sotilaallisiin tarkoituksiin. 
Äänestin mietintöä vastaan sen sisältämien tulevaisuuden sotilaallisten sovellusten ja Kiinan hankkeeseen mukaan ottamisen vuoksi.
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Kuten komission alkuperäisessä ehdotuksessa todetaan, tällä tekniikalla on selkeä strateginen merkitys ja siitä voi olla myös merkittävää taloudellista hyötyä. Nykyisiä Yhdysvaltojen (GPS) ja Venäjän (GLONASS) järjestelmiä rahoitetaan ja johdetaan sotilasvoimin, mikä tarkoittaa, että signaaleja voidaan keskeyttää tai muuttaa milloin tahansa kansallisten etujen suojaamiseksi. Galileo poikkeaa tästä jo alusta alkaen puhtaasti siviilihankkeena, ja sellaisena sen on säilyttävä. Se nähdään myös yhä useammin merkittävänä luonnonsuojeluvälineenä sekä keinona hallita ja säilyttää luonnonvaroja. Sitä käytetään jo maataloudessa ja väestönsuojelussa (viljelylajikkeiden valinnassa ja luonnonkatastrofien ennakoimisessa). Myös muut alat, kuten lento-, meri- ja jokiliikenne hyötyvät valtavasti uuden eurooppalaisen tekniikan käyttöönotosta.
Olen iloinen siitä, että hanke on pysynyt aikataulussaan, ja siitä, että Euroopan geostationaarinen navigointilisäjärjestelmä EGNOS – järjestelmä, jolla vahvistetaan GPS-signaalia erityisesti siviili-ilmailukäytössä – on täysin toimintavalmis huhtikuussa 2004.
Lopuksi haluan korostaa tarvetta varmistaa, että se säilyy ilmaisena tai lähes ilmaisena peruspalvelujen käyttäjille...

Dehousse (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, se, että Euroopan parlamentti hyväksyi tänään uuden päätöslauselman luonnoksesta Euroopan perustuslaiksi merkitsee sen hiljaista tunnustamista, että oli väärin vaatia puheenjohtajavaltio Italiaa saavuttamaan mahdotonta, kuten joulukuussa hyväksytyssä ehdotuksessa tehtiin. Euroopan parlamentin arvo kasvaisi, jos se tunnustaisi tämän ääneen, mutta kukaan ei ole täydellinen.
Sanomattakin on myös selvää, että Euroopan parlamentin olisi ainakin tarkasteltava Napolin neuvottelujen kirjallisia tuloksia ennen kuin se antaa lausuntonsa niiden merkityksestä, kuten se on juuri tehnyt, sillä puheenjohtajavaltio Italia toimitti nämä tulokset hallitusten ja valtioiden päämiehille. Pahoittelen, ettei parlamentti vielä lähes kahden kuukauden kuluttuakaan ole harkinnut tätä. Luonnos perustuslaiksi on minusta edelleen huono ja vaarallinen aloite, enkä näe mitään syytä, miksi olisi toivottava sen hyväksymistä pääsiäisen aikaan. Tämän vuoksi äänestin sitä vastaan. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin äänestin päätöslauselmaa vastaan. Se ei ole Euroopan kansalaisten eikä Euroopan unioninkaan etujen mukainen. On valitettavaa, että vallalla on järjetön into saada se valmiiksi toukokuuhun mennessä. Se ei todellakaan ole hyväksyttävää. Valmistelukuntaa ei muodostettu erityisesti laatimaan Euroopalle perustuslakia. Tällainen vaatii enemmän aikaa. Kansalaisia on yleisesti kuultava paljon enemmän, ja tämän vuoksi äänestin sitä vastaan.
Pahoittelen myös sitä, jos puheenjohtajavaltio Irlanti pakotetaan tai sitä painostetaan pääsemään sopimukseen puheenjohtajakautensa aikana. On väärin antaa ymmärtää, että puheenjohtajavaltio Irlanti olisi jotenkin epäonnistunut, jos tämä ei mene läpi. Aikaa on runsaasti: meillä on vuosia aikaa käsitellä tätä. Annetaan kymmenen uuden valtion liittyä ja löytää paikkansa ennen kuin kiirehdimme Euroopan entistä laajempaa yhdentymistä. 
Berthu (NI ),
   .– Päätöslauselmassaan puheenjohtajavaltio Irlannin ohjelmasta parlamentti pyrkii kiirehtimään HVK:n neuvotteluja vaatimalla sitä finalisoimaan perustuslakitekstin ennen toukokuun ensimmäistä päivää 2004, jolloin laajentuminen toteutuu. En äänestänyt tämän vaatimuksen puolesta, sillä jäsenvaltioille on annettava aikaa havaita, mihin tämä kurja asiakirja tarkalleen ne johtaisi.
Neuvoston lausunnot ovat kuitenkin osoittaneet meille, että se on tullut äkillisiin tunnontuskiin Euroopan parlamentin jäsenten tehtäviä ja velvollisuuksia koskevien sääntöjen hyväksymissuunnitelman vuoksi. Voin vain olla tyytyväinen tähän, sillä olen vuosien ajan jatkuvasti vastustanut tätä suunnitelmaa syistä, jotka olen esittänyt aiemmissa puheenvuoroissani, erityisesti 17. joulukuuta viime vuonna.
Neuvosto, joka ei vuosiin ole ollut kuulevinaankaan näitä perusteluja, on nyt äkkiä alkanut kuuntelemaan niitä vaalien lähestyessä. Vaikka se tähän asti on kannattanut ajatusta Euroopan parlamentin jäsenten taloudellisesta riippumattomuudesta kotimaistaan, on äänestäjien tyytymättömyys tällaiseen epäasialliseen kannustimeen nyt saanut neuvoston järkiinsä.
Lopuksi totean, että suurelta osin juuri näin käy myös Euroopan perustuslakiluonnoksen kanssa. Vaalit ovat viisauden alku. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Joka puolella harjoitetaan painostusta, jonka tavoitteena on saada niin sanottu Euroopan perustuslain hyväksyttyä väkisin. Tätä harjoittavat hallitusten edustajat – erityismaininnan saavat Ranska ja Saksa – komissio, parlamentti sekä Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestö (UNICE), jonka kiihkeänä toiveena on pikainen sopu EU:n perustuslaista.
Parlamentti ottaa huomioon puheenjohtajavaltio Irlannin ensimmäisen ministeritason kokouksen, jossa huomio kohdistettiin lähitulevaisuuden toimiin ja jossa – kuten pöytäkirjassa todetaan, – – otetaan neuvottelujen lähtökohdaksi valmistelukunnan laatima Euroopan perustuslakiluonnos ja vahvistetaan aikomus päästä sopimukseen ennen kesäkuussa toimitettavia Euroopan parlamentin vaaleja. Parlamentti ilmaisee jälleen tukevansa tällaista lähestymistapaa ja kehottaa osapuolia pääsemään sopimukseen 1. päivään toukokuuta mennessä.
Niin sanotun Euroopan perustuslain taustalla vaikuttavat voimat ja intressit – nimittäin suurpääoma ja EU:n vahvimmat maat – ovat jälleen liikekannalla. Tämä osoittaa oikeaksi kaikkien niiden näkemykset, jotka meidän tavoin ovat olleet ensimmäisenä paljastamassa Euroopan perustuslain taustalla olevia todellisia vaikuttimia ja vaaroja sekä vaatineet sen hylkäämistä suoralta kädeltä.

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Talous- ja raha-asioiden valiokunnan esittämässä päätöslauselmaesityksessä kannatetaan selvästi kilpailupolitiikan tavoitteita, toisin sanoen vapaiden, kilpailtujen ja avointen markkinoiden luomista sekä sisämarkkinoiden päätökseen saattamista. Kilpailun ensisijaisuuden korostaminen muiden näkökohtien edelle, olivatpa ne taloudellisia, sosiaalisia tai ympäristöä koskevia, johtaa markkinoiden vapauttamiseen ja sääntelyn purkamiseen tähtäävään politiikkaan, sen lisäksi, että valtion puuttumista talouteen erityisesti valtiontukien kautta vastustetaan perusteellisesti.
Ehdotuksessa suhtaudutaan myönteisesti 32. kilpailupolitiikkaa koskevaan kertomukseen; siinä pyritään vähentämään yrityssulautumien valvontamenettelyjä; siinä pyritään ottamaan käyttöön entistä tiukempaa valtiotukien valvontaa ja todellakin vähentämään tämänkaltaisia tukia; siinä suhtaudutaan myönteisesti kaasun ja sähkön markkinoiden avautumiseen; siinä lietsotaan epäluottamusta julkisia yrityksiä kohtaan; siinä vaaditaan tiedotusvälineiden avoimuutta ja kilpailukykyä ja kehotetaan valvomaan julkisen palvelun lähetysten liiallisia korvauksia; siinä toivotaan uuden toimielimen perustamista kilpailupolitiikan menettelyjen nopeuttamiseksi sekä pyydetään järjestämään säännöllisiä tarjouspyyntöjä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tarjoamista koskevien sopimusten tekemiseksi.
Tämän vuoksi äänestimme päätöslauselmaa vastaan. 
Lang (NI ),
    – Päätöslauselma on todellinen ylistyspuhe vapaan kaupan globaalille politiikalle, joka vaarantaa teollisuutemme ja työpaikkamme ja on sellaisenaan loukkaus niitä miehiä ja naisia kohtaan, jotka päivittäin maksavat korkeimman hinnan Euroopan ääriliberalistisen talouspolitiikan seurauksista, joista hyötyvät vain harvat kasvottomat ja valtiottomat osakkeenomistajat.
Euroopan kilpailupolitiikka, josta vastaavat voimakkaiden Brysselin painostusryhmien ohjaamat yhteisön virkamiehet, on jäsenvaltioiden ääriliberalistisen globalisaation levittäjä.
Kartellien, määräävien markkina-asemien ja keskittymien byrokraattinen valvonta; vaikeuksissa oleville yrityksille myönnetyn julkisen tuen tiukka valvonta; julkisten palvelujen alistaminen markkinasäännöille; niiden käytäntöjen suojelun purkaminen, jotka aiemmin turvasivat taloudelliset etumme: Euroopan komission ja sen liittolaisten ansioluettelo on kauhea.
Tämän mielettömän politiikan uhriksi joutuneelta Ranskan alueelta kotoisin olevana tiedän, mitä kaikki tämä välinpitämättömyys on tullut maksamaan Ranskalle uudelleensijoittamisina, teollisen toiminnan vähenemisenä (tekstiilit, teräs ja maatalouselintarvikkeet), pk-yritysten tuhoutumisena ja luonnollisesti työttömyytenä, epävarmuutena ja köyhyytenä.
Tämän vuoksi tuomitsen jyrkästi tämän tekstin, toisin kuin parlamentin oikealla ja vasemmalla istuvat konkurssien kannattajat. 

McKenna (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan sekä avaruuspolitiikan välinen yhteys on hyvin selvä, niin komission valkoisessa kirjassa kuin päätöslauselmassakin. Monien mielestä tämä on aivan hyväksyttävää, mutta minä en voi hyväksyä sitä, että Euroopan unioni haluaa sotilasmahdiksi. Ollakseen uskottava sotilasmahti, se tarvitsee luonnollisesti avaruuspolitiikkaa. Galileo-tekniikka on aivan tietynlaista tekniikkaa, jota käytetään sotilaallisiin tarkoituksiin. On olemassa paljon tärkeämpiä aloja, joille EU:n voimavarat voitaisiin ohjata tämän sijaan: intressit ovat selvästi sotilaallisia.
On täysin tuomittavaa, että avaruuspolitiikalla ja EU:n voimavaroilla rahoitetaan ja tuetaan sotilastoimien laajentumista tai uusien aseiden kehittämistä. Onko oikein, että Euroopan veronmaksajien rahoja käytetään tällaiseen, kun kaikkialla Euroopassa kansalaiset vaativat keskeisten sosiaalisten tarpeiden turvaamista?
Tähän käytetään valtavia voimavaroja ja se on tuomittavaa. Tämän vuoksi en kannata päätöslauselmaa. 
Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   .Kreikan kommunistista puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet äänestivät avaruuspolitiikkaa koskevaa päätöslauselmaa vastaan kaiken sen mukaisesti, mitä eilisessä kannassani totesin, ja koska esittämämme tarkistukset avaruuden sotilaskäyttöä vastaan ja käyttöä siviilien puolustamiseen ja turvallisuuteen ei hyväksytty.
Tuomitsemme Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien (myös uudet demokraatit) ryhmän kannan, sillä ryhmä äänesti lähes yksimielisesti sosialistien ryhmän (Pasok mukaan luettuna) tarkistuksia sekä kantaa vastaan. Äänestäessään sen tarkistuksen puolesta, jossa hyväksyttiin periaate avaruuden käytöstä ainoastaan rauhanomaisiin tarkoituksiin, ne äänestivät samalla toista samanlaista tarkistusta vastaan, jossa vastustettiin avaruuden käyttöä sotilaallisiin tarkoituksiin!
Uskomme, ettei tällainen epäjohdonmukainen käyttäytyminen ole seurausta jakautuneesta persoonallisuudesta. Se on pelkkä temppu, pyrkimys sekoittaa asioita, alibi, jolla yritetään peittää yleinen tuki Euroopan unionin ja avaruuden militarisoinnille. 
Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
    Äänestimme tänään EU:n avaruuspolitiikkaa koskevan päätöslauselman puolesta, aivan kuten kannatimme jo aiemmin 9. lokakuuta 2003 annettua oma-aloitteista mietintöä Euroopan avaruuspolitiikasta laaditusta komission vihreästä kirjasta sekä 17. tammikuuta 2002 annettua Eurooppaa ja avaruutta koskevaa mietintöä.
Haluamme kuitenkin korostaa, että EU:n panostuksen avaruuspolitiikan alalla on perustuttava EY:n ja Euroopan avaruusjärjestön (ESA) väliseen vuodesta 2003 voimassa olevaan sopimukseen ja sen on rajoituttava EU:n nykyiseen toimivaltaan avaruustutkimuksen alalla. Vastustamme kaikkea EU:n toimivallan lisäämistä sopimukseen Euroopan perustuslaista. Euroopan avaruusalan teollisen yhteistyön on keskityttävä pääasiassa hallitustenväliseen yhteistyöhön Euroopan avaruusjärjestön perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Minusta on hyvin tärkeää laajentaa EU:n jäsenvaltioiden ja niiden muiden Euroopan valtioiden välistä yhteistyötä, joilla on loistavat perinteet alan tutkimuksessa, kuten Venäjällä, ja yhteistyötä muiden alalla edistyneiden valtioiden kanssa, avaruustutkimuksen tarjoamien mahdollisuuksien valjastamiseksi rauhanomaisiin tarkoituksiin. Tällä on merkittävä osuus ihmiskunnan kohtaamien vakavien ongelmien ratkaisemisessa ja sen kiireellisten tarpeiden täyttämisessä.
Pahoittelen tämän vuoksi sitä, että suurin osa parlamentin jäsenistä äänesti ryhmäni esittämiä tarkistuksia vastaan. Tarkistuksilla pyrittiin takaamaan, että avaruutta käytetään vain rauhanomaisiin tarkoituksiin koko ihmiskunnan hyödyksi, ja vastustettiin kaikkea avaruuden käyttöä sotilastarkoituksiin. Olemme yhtä lailla kauhuissamme siitä, että parlamentti katsoo, että "Euroopan unionin on käytettävä suurin mahdollinen taloudellinen panos erityisesti avaruussovellusten kehityksen yhdentämiseen maailmanlaajuisessa turvallisuudessa", tunnustaa "panoksen, jonka avaruuspolitiikka voi antaa yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan sekä Euroopan yhteiseen turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan" ja kehottaa puolustuspolitiikan kanssa yhteydessä olevia yrityksiä koordinoimaan ohjelmia tavoitteen saavuttamiseksi. Avaruuspolitiikasta tulee näin osa avaruuden militarisoimista, mistä olen hyvin huolissani. Tämän vuoksi äänestin vastaan. 

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
    – Kuten tavallista, Euroopan parlamentti on keskustellut teollisuuden alan tulevaisuudesta ottamatta huomioon sen toiminnasta vastaavia työntekijöitä, jotka ovat toissijaisessa asemassa.
Meidän mielestämme kyse ei ole siitä, onko ala kilpailukykyinen tai ei verrattuna muualla tuotettuihin tuotteisiin, eikä ainakaan siitä, että kyseisten yritysten omistajia neuvottaisiin, kuinka tullaan entistä kilpailukykyisemmiksi. Onpa tekstiiliteollisuus kilpailukykyinen tai ei, on valitettavaa, että 850 000 työpaikkaa on vähennetty!
Vastustamme tekstiä, ei niinkään sen vuoksi, että tekstiiliteollisuutta olisi suojeltava, vaan koska sen työntekijöitä on suojeltava, aivan kuten meidän on suojeltava työntekijöitä muillakin aloilla, esimerkiksi ilmailualalla tai tietotekniikan alalla, joilla vähennetään henkilöstöä nykyaikaistamisen vuoksi.
Vastustamme typerää markkinataloutta ja kilpailua, joiden vuoksi yritysten omistajat siirtävät kustannukset työntekijöille. Tällaisessa kilpailusuuntautuneessa ympäristössä häviäjiä eivät ole ainoastaan köyhien maiden riistetyt ja pienipalkkaiset työntekijät, vaan myös niin kutsuttujen rikkaiden maiden työntekijät, jotka työnantajat heittävät kadulle. Vastustamme siis entistä enemmän sitä, että eri valtioiden työntekijät joutuvat kilpailemaan keskenään. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Olen iloinen, että nyt käsiteltävänä oleva Euroopan parlamentin päätöslauselma sisältää kaksi minun ehdotustani, joiden katson olevan tärkeitä keinoja tekstiili- ja vaatetusalan tukemiseksi EU:ssa ja Portugalissa. Ensimmäinen ehdotus on erityisesti alasta riippuvaisille heikoimmassa asemassa oleville alueille tarkoitettu tekstiili- ja vaatetusalaa koskeva yhteisön ohjelma, johon sisältyy asianmukaiset tukimahdollisuudet, tutkimuksen, innovaatioiden, ammatillisen koulutuksen sekä pienten ja keskisuurten yritysten tukemiseksi. Toinen ehdotus on yhteisön ohjelma, jolla edistetään merkkituotteiden luomista ja alan tuotteiden markkinointia ulkomailla, etenkin kansainvälisillä markkinoilla.
Pahoittelen kuitenkin, että muita ehdotuksia ei hyväksytty. Yksi hylätty ehdotus koski todellisen erityisen, yhtenäisen ja selkeän toimintasuunnitelman tarvetta välineineen, rahoituskeinoineen ja aikatauluineen. Toinen ehdotus koski tuotantoketjumentaliteetin tarvetta ja kolmas alakohtaisen lähestymistavan tarvetta WTO:n neuvotteluissa, jotta alasta ei tulisi pelkkää pelimerkkiä.
Pahoittelen myös sitä, ettei vapauttamiseen perustuvaa lähestymistapaa ole kyseenalaistettu ja olen hyvin huolissani alan uudelleensijoittamiseen liittyvistä vaaroista. On toteutettava perusteellinen arviointi alan hillitsemättömän vapauttamisen vaikutuksista, erityisesti nyt, kun tekstiili- ja vaatetusalaa koskevan sopimuksen voimassaolo on päättynyt ja Kiina on liittynyt WTO:hon. 
Mathieu (EDD ),
    Panen merkille komission tiedonannon tekstiili- ja vaatetusalan tulevaisuudesta.
Voin vain kannattaa parlamentin tätä koskevaa päätöslauselmaa. Viime aikoina ilmenneiden haasteiden ja vaarojen, kuten tuontikiintiöiden lakkauttamisen, Kiinan hiljattaisen liittymisen WTO:hon, Dohan kierroksen lähestyvän päättymisen sekä Euroopan unionin laajentumisen vuoksi velvollisuutemme on toimia alan suojelemiseksi.
Voimme vain kannattaa toimenpiteitä, joilla pyritään edistämään uutta tiedotus- ja viestintätekniikkaa ja koulutusta. Sopeutumiskyky on olennaista alalla, jolla menetelmät muuttuvat paljon. Se on olennainen kilpailuetu verrattuna Aasian tuontiin. Tutkimus on luonnollisesti yhtä olennaista.
Tämä kaikki ei kuitenkaan riitä säilyttämään Euroopan tekstiilialaa elinkykyisenä, sillä myös Kiina on panostanut tutkimukseen ja korkean lisäarvon tuotteisiin, eikä sillä ole koskaan vaikeuksia kopioida meidän innovaatioitamme. Tämän vuoksi kannatan erityisesti tarkistuksia, joilla vaaditaan todellista tukea Euroopan tekstiili- ja vaatetusalalle sekä alueille, joilla sitä harjoitetaan erityisen yhteisön ohjelman avulla. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Olen tyytyväinen päätöslauselmaan Euroopan tekstiili- ja vaatetusalan tulevaisuudesta ja kannatan sitä.
Toivon vilpittömästi, että ehdotuksen sisältämät suositukset eivät lähestyvän laajentumisen ja vapauttamisen myötä muutu pelkiksi hyviksi aikeiksi, vaan todella näkyviksi ja konkreettisiksi toimiksi. Tämä on ainoa keino turvata alan työpaikat ja säilyttää se, mitä on jäljellä Euroopan tekstiili- ja vaatetusalan teollisuudesta.
Tuontikiintiöiden yksipuolinen purkaminen, jonka on määrä toteutua 1. tammikuuta 2005, asettaa EU:n jäsenvaltioiden tekstiiliteollisuuden epäedulliseen asemaan verrattuna muihin maailman tuottajiin. Kansainvälinen kauppa voi olla vapaata, oikeudenmukaista ja tasapuolista vain, jos jonkinlainen vastavuoroisuus voidaan taata.
EU:n ja sen jäsenvaltioiden on laadittava pk-yritysten tukiohjelmia ja -aloitteita kannustaakseen investointeja tutkimukseen ja kehittämiseen.
Olen tyytyväinen myös siihen, että tähdennetään entistä enemmän myös teollis- ja tekijänoikeuksien suojelemiseen liittyviä ongelmia ja varsinkin väärentämisen torjuntaa.
Minusta Kiinaan olisi kiinnitettävä enemmän huomiota. On toteutettava erityisiä toimenpiteitä Kiinan johtoaseman horjuttamiseksi tekstiili- ja vaatetusalalla.
Vain korkealaatuinen tuotanto auttaa eurooppalaista teollisuutta säilyttämään kilpailukykynsä nykytilanteessa, sillä...
Puhemies.
   Äänestykset päättyvät tähän.(2) 

Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.

Puhemies.
   Arvoisa pääsihteeri, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa korkea edustaja, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat ja arvoisat vieraat, minulla on tänään ilo toivottaa Euroopan parlamentin puolesta tervetulleeksi Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri Kofi Annan.
Toivotan niin ikään tervetulleiksi edellisten Saharov-palkintojen saajat, jotka ovat tänään täällä kanssamme: Itä-Timorin presidentin Xanana Gusmãon, Kosovon presidentin Ibrahim Rugovan, Wei Jingshengin Kiinasta, Salima Ghezalin Algeriasta, ¡Basta Ya! -järjestön edustajat Espanjasta ja arkkipiispa Zacarias Kamwenhon Angolasta.
Palauttaisin myös mieliinne jotkin palkinnonsaajat, jotka eivät ole läsnä: Aung San Suu Kyi jatkaa kotimaassaan väsymätöntä taistelua rauhan ja oikeudenmukaisuuden puolesta, mikä estää häntä olemasta täällä kanssamme, Leyla Zana Turkista lähettää kannustavat ja solidaariset terveisensä, ja Kuubasta lähettää terveisensä Oswaldo Payá, jonka ei anneta osallistua istuntoomme.
Tämä on Euroopan parlamentille tärkeä, vertauskuvallinen ja juhlallinen hetki. Vertauskuvallinen se on siksi, että tänään Euroopan parlamentilla ja Yhdistyneillä Kansakunnilla on tilaisuus yhdessä juhlistaa yhteisiä arvojamme ja yhteiseen hyvään tähtääviä päämääriämme.
Unionimme perustana ovat moniarvoinen demokratia, oikeusvaltion periaatteiden noudattaminen, yksilöiden ja vähemmistöjen oikeuksien edistäminen, yhteisvastuu, kestävä kehitys, avoin markkinatalous ja kulttuurisen monimuotoisuuden vaaliminen. Euroopan unionimme on luultavasti kaikkien aikojen onnistunein konfliktinratkaisuprosessi, mistä olemme ylpeitä.
Tämä parlamentti uskoo vahvasti Yhdistyneiden Kansakuntien ja sen peruskirjan arvoihin sekä monenvälisyyteen.
Olemme tehneet lujan päätöksen varmistaaksemme osaltamme, että vastattaessa 2000-luvun haasteisiin ja velvollisuuksiin voidaan noudattaa monenvälisyyttä ja että näin myös tapahtuu. Kannatamme kansainvälisen terrorismin torjuntaa, mutta pidämme myös tiukasti kiinni siitä, että maailmanlaajuisen köyhyyden torjunta on velvollisuutemme.
Vastustamme tiukasti joukkotuhoaseiden leviämistä, mutta Euroopan vaistomainen ratkaisu tähän ongelmaan on sitoutuminen, ei eristäytyminen.
Meidän on huolehdittava unionimme kansalaisten turvallisuudesta ja varmistettava, että rajat eivät vuoda eivätkä päästä lävitseen kansainvälistä salakuljetusta ja rikollisuutta. Toisaalta ihmiskuntaa kohtaan meillä on velvollisuus olla rakentamatta "Euroopan linnaketta".
Arvoisa pääsihteeri, haluan sanoa teille, että eurooppalaiset, unionimme ja sen jäsenvaltiot ovat ylpeitä siitä, että ne muodostavat maailman suurimman sidonnaisuuksista vapaata kehitysapua, humanitaarista apua ja elintarvikeapua myöntävän yhteisön. Olemme ylpeitä siitä, mitä teemme, mutta olemme samaa mieltä siitä, että voisimme ja että meidän pitäisi tehdä enemmän.
Me parlamentissa olemme ylpeitä siitä, että olemme unionissamme sitoutuneet paikallisesti ja maailmanlaajuisesti kestävän kehityksen politiikkaan. Tässä yhteydessä mieleeni tulee ennen kaikkea tinkimätön tukemme Kioton pöytäkirjalle.
Uskomme oikeusvaltion periaatteisiin on tehnyt tästä parlamentista yhden Kansainvälisen rikostuomioistuimen varhaisimmista, johdonmukaisimmista ja äänekkäimmistä kannattajista.
Arvoisa pääsihteeri, voin kertoa teille, ettei minään hetkenä ole epäselvää, kumpi on parempi: Kansainvälisessä rikostuomioistuimessa tapahtuva asianmukainen oikeudenkäynti vai sen laiminlyönti Guantánamo Bayssa.
Arvoisa pääsihteeri, tänään vakuutamme teille, että Eurooppa on kaikissa ilmenemismuodoissaan luotettava aluekumppani Yhdistyneille Kansakunnille ja kaikelle, mitä se edustaa.
Tänään olemme kokoontuneet tänne YK:n vertauskuvallisen arvon tähden, mutta sen lisäksi meillä on juhlallinen päämäärä. Terrorismin alhaisuudesta saatiin taas uusi näyttö, kun elokuun 19. päivänä 2003 Bagdadissa 22 kollegaanne maksoivat hengellään palveluksestaan rauhan ja kansainvälisen humaaniuden hyväksi. Tänään kanssamme on – pyytäisinkin, että tunnistamisen vuoksi ne, jotka voivat, nousisivat seisomaan – muutaman tämän hinnan maksaneen sukulaisia ja muutama iskusta selvinnyt.
Haluan toivottaa tervetulleeksi parlamenttiimme Sérgio Vieira de Mellon lesken Annie de Mellon ja hänen poikansa Laurent de Mellon, Reham Al-Farran sisaren Rula Al-Farran sekä Luís Martín-Oarin ja hänen puolisonsa. Kuten sanoin, tänään kanssamme on myös muutama tuosta vihamielisestä iskusta selvinnyt: Nada Al-Nashif, Mona Rishmawi ja professori Gil Loescher. Toivotan myös teidät lämpimästi tervetulleiksi.
Läsnäolonne tänään on meille kunnia. Haluaisin sanoa teille kaikille, ettemme tietenkään voi korvata menetystänne, mutta toivon, että nyt ymmärrätte, että se kosketti meitä.
Arvoisa pääsihteeri, lopuksi haluan sanoa teille tämän parlamentin puolesta – ja tätä varten olemme juhlallisesti kokoontuneet tänne tänään – että minulla on ilo ja kunnia luovuttaa teille ja Yhdistyneille Kansakunnille Euroopan parlamentin Saharov-palkinto rauhan puolustamisen ja yhteisten arvojemme edistämisen tähden.
Kofi Annan,
   .  Arvoisa puhemies, kiitoksia ystävällisestä avauspuheenvuorostanne. Arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, korkea-arvoiset vieraat, hyvät kuulijat ja rakkaat ystävät, minua kosketti syvästi se, miten osoititte kunnioitustanne ystävälleni ja kollegalleni Sérgio Vieira de Mellolle ja niille monille muille YK:n työntekijöille, jotka saivat surmansa työskennellessään maailmanrauhan puolesta. Otan ylpeänä vastaan Saharov-palkinnon heidän muistoaan kunnioittaen.
Tämä ajatuksenvapauden edistämisestä myönnettävä palkinto ei ole vain arvokas kunnianosoitus sille äärimmäiselle uhraukselle, jonka nämä henkilöt tekivät rauhan puolesta. Se on myös tervetullut tunnustus heidän kaltaisilleen ihmisille. Ne urheat miehet ja naiset, jotka menetimme Bagdadissa 19. elokuuta – heidän joukossaan oli YK:n työntekijöitä ja muitakin – olivat avoimia sydämeltään ja mieleltään, ja he taistelivat humaaniuden ja rauhan puolesta.
Puhemies Cox ja minä tapasimme aiemmin iskusta selvinneitä sekä surmansa saaneiden tai loukkaantuneiden perheenjäseniä. He ovat nyt kanssamme täällä parlamentissa. Kiitän heitä läsnäolosta ja otan tämän palkinnon vastaan myös heidän puolestaan.
Arvoisa puhemies Cox, kiitän myös teitä ja kaikkia teitä parlamentin jäseniä siitä, että olette kutsuneet nämä henkilöt tänne jakamaan kanssamme tämän hetken. Tämä ele on selkeä osoitus Euroopan unionin solidaarisuudesta Yhdistyneitä Kansakuntia kohtaan. Yhdistyneille Kansakunnille jäi iskusta syvät arvet, aivan kuin monille henkiinjääneillekin. Päättäväisyytemme on kuitenkin lujempi kuin koskaan, ja arvostamme kaltaistenne ystävien osoittamaa solidaarisuutta. Osoititte sitoutuneisuutenne tänä aamuna antaessanne päätöslauselman Yhdistyneille Kansakunnille annettavan EU:n poliittisen ja taloudellisen tuen lujittamisesta.
Pitkän historiansa aikana Eurooppa on saanut enemmän kuin oman osuutensa sodista, hirmuvallasta ja karmeista kärsimyksistä. Niiden sijalle eurooppalaiset ovat kuitenkin asettaneet tulevaisuuden toivon. Olette kulkeneet rauhan tietä monenvälisyyden kautta. Tänään Euroopan unioni onkin suvaitsevaisuuden, ihmisoikeuksien ja kansainvälisen yhteistyön suunnannäyttäjä. Tämän vuoden toukokuun 1. päivän jälkeen tämä suunta näkyy entistäkin selkeämmin. Kun laajennutte 25 jäsenvaltion unioniksi, häivytätte idän ja lännen rajalinjan, joka kerran näytti ylitsepääsemättömältä. Laajentuminen on Euroopan mantereen keskeinen rauhaa edistävä voima.
Toivo uudesta laajentumisesta tulevina vuosina merkitsee uusien yhteistyön ja ymmärryksen siltojen rakentamista myös lännen ja islamilaisen maailman välille, sellaisten kansojen välille, jotka ovat tapelleet keskenään verisissä sodissa.
Ajan mittaan Euroopassa koetaan myös eurooppalaisuuden merkityksen laajentuminen. Odotan innokkaasti sitä päivää, jolloin valtioiden sisäinen monimuotoisuus on Euroopalle yhtä suuri ilonaihe kuin monimuotoisuus niiden kesken.
Monet Euroopan yhteiskunnista ovat jo varsin monimuotoisia. Kaikki Euroopan yhteiskunnat – ja myös monet yhteiskunnat muualla maailmassa – monimuotoistuvat seuraavina vuosikymmeninä väistämättä yhä enemmän, kun ihmiset liikkuvat kansainvälisten rajojen yli. Tämä liike ei lakkaa. Meidän, kansainvälisen yhteisön, on hallinnoitava kansojen liikkeitä rajojen yli huomattavasti nykyistä paremmin...
...ei vain liikkuvien henkilöiden vaan myös niiden maiden vuoksi, jotka he jättävät jälkeensä, joiden kautta he kulkevat ja joihin he muuttavat. Ihmiset muuttavat nykyään niistä samoista syistä, jotka saivat kymmenet miljoonat eurooppalaiset aikoinaan jättämään rantanne – he pakenevat sotaa tai sortoa, tai he lähtevät uuteen maahan paremman elämän toivossa. Meillä on yhteinen laillinen ja moraalinen vastuu huolehtia niistä ihmisistä, jotka pakotetaan lähtemään kodeistaan – pakolaisista, jotka pakenevat peläten turvallisuutensa puolesta. Heidän suojelemisekseen meillä on oikeuskehys – vuonna 1951 tehty yleissopimus pakolaisten oikeusasemasta.
Jos pakolaiset eivät kuitenkaan voi hakea turvapaikkaa, koska heidät käännytetään takaisin jo rajalla, tai heitä pidetään kohtuuttomia aikoja puutteellisissa oloissa taikka heiltä evätään pääsy maahan yleissopimuksesta tehtyjen rajoittavien tulkintojen vuoksi, turvapaikkajärjestelmä romahtaa ja myös yleissopimukseen sisältyvä sitoumus laiminlyödään.
Turvapaikkajärjestelmässänne on oltava resurssit, joilla taataan hakemusten oikeudenmukainen, ripeä ja avoin käsittely, jotta pakolaisia voidaan suojella ja jotta heidän tilanteeseensa voidaan löytää ratkaisu. Euroopan valtioiden on pyrittävä kohti jaetun käsittelyn ja tehtävänjaon järjestelmää. EU:n on yhdessä muiden kanssa myös autettava parantamaan köyhien maiden kykyä tarjota suojaa ja ratkaisuja pakolaisille. Seitsemän kymmenestä pakolaisesta hakee nimittäin turvapaikkaa kehitysmaista, joissa resurssit ovat paljon niukemmat ja ihmisoikeusnormit epäyhtenäisemmät. Jos jätämme tämän huomiotta, pakolaiskysymykseen soveltamastamme lähestymistavasta puuttuu tärkeä rengas – kuten Bagdadin iskusta hengissä selvinnyt professori Gil Loescher, joka on kanssamme täällä tänään, on hyvin perustein huomauttanut.
Useimmat maahanmuuttajat eivät ole pakolaisia. Kutsumme heitä vapaaehtoisiksi maahanmuuttajiksi –mitä jotkut heistä todellakin ovat. Monet eivät kuitenkaan jätä kotiaan sen tähden, että he todella haluavat sitä, vaan koska kotimaassaan heillä ei mielestään ole mitään tulevaisuutta.
Yhteinen velvollisuutemme on tehdä kaikkemme sen varmistamiseksi, että kehitysmaat voivat tarjota enemmän tilaisuuksia. Jos pystymme luomaan todellisen maailmanlaajuisen kehityskumppanuuden ja saavuttamaan sen avulla vuosituhannen julistuksessa asetetut kehitystavoitteet, köyhillä on paljon vähemmän syytä lähteä kotimaastaan. Turvapaikkajärjestelmänne ovat ylikuormittuneet nimenomaan sen takia, että monet ihmiset, joiden on mielestään pakko lähteä, näkevät turvapaikan ainoana maahanmuuton keinona. Monet muut kokeilevat epätoivoisia ja luvattomia tapoja, ja toisinaan loukkaantuvat tai jopa saavat surmansa – tukehtuvat kuorma-autoissa, hukkuvat mereen tai menehtyvät lentokoneen laskutelineisiin. Ne onnelliset, jotka onnistuvat pääsemään sisään, joutuvat usein häikäilemättömien työnantajien armoille ja vieraantuvat yhteiskunnasta.
Jotkut turvautuvat matkallaan ihmissalakuljettajien apuun. Toiset joutuvat ihmiskaupan uhreiksi – etenkin naiset, jotka pakotetaan prostituutioon, nykyajan seksiorjiksi, ja he altistuvat äkillisesti HIV:lle ja aidsille. Tämä vaiettu ihmisoikeuskriisi on häpeäksi maailmallemme. Lisäksi se tuottaa miljardien dollarien tulot hämäräperäisille järjestäytyneiden rikollisten verkostoille. Nämä rikolliset horjuttavat oikeusvaltioin periaatteita kaikissa yhteiskunnissa, jotka kuuluvat niiden toimintakenttään.
Kaikilla valtioilla on suvereeni oikeus päättää, ketkä vapaaehtoiset maahanmuuttajat ne ottavat vastaan ja millä ehdoilla. Emme kuitenkaan voi vain sulkea porttejamme ja ummistaa silmiämme tältä inhimilliseltä tragedialta. Tilanteesta tekee entistäkin traagisemman se, että porttinsa sulkevista valtioista monet itse asiassa maahanmuuttajia.
Euroopan syntyvyys- ja kuolleisuusluvut ovat laskeneet huimasti. Väestönne vähenee ja ikääntyy. Pian 25 jäsenvaltiosta koostuvan Euroopan unionin väestömäärä – 452 miljoonaa vuonna 2000 – putoaa ilman maahanmuuttajia alle 400 miljoonan vuoteen 2050 mennessä. Joidenkin maiden – kuten Italian, Itävallan, Saksan ja Kreikan – väestömäärä vähenee noin neljänneksen. Tämä tarkoittaisi sitä, että esimerkiksi yksi kolmesta italialaisesta olisi yli 65-vuotias – eli tämän ikäryhmän osuus miltei kaksinkertaistuisi nykyisestä. Jos näin kävisi, työpaikat jäisivät täyttämättä ja palvelut tarjoamatta. Taloutenne kutistuisivat ja yhteiskuntienne kehitys pysähtyisi. Monilla muilla mailla – Japanista Venäjän federaatioon ja Etelä-Koreaan – on edessään sama ongelma. Siihen ei ole yksinkertaista ratkaisua. Maahanmuutto on kuitenkin kiistatta tämän ratkaisun keskeinen osa.
Tämän vuoksi rohkaisisin Euroopan valtioita avaamaan laajemmat väylät lailliselle maahanmuutolle...
...koulutetuille ja kouluttamattomille työntekijöille, perheiden jälleenyhdistämiselle ja talouden kehittämiselle, tilapäisille ja pysyville maahanmuuttajille.
Myös köyhät maat hyötyvät maahanmuutosta – rahalähetysten ansiosta. Rahamäärät, joita siirtotyöläiset lähettävät takaisin alkuperämaihinsa, kasvavat nopeasti. Vuonna 2002 kehitysmaista tulleet maahanmuuttajat lähettivät alkuperämaihinsa ainakin 88 miljardia Yhdysvaltain dollaria, ja tässä ovat mukana ainoastaan virallista reittiä lähetetyt rahat. Tämä on 54 prosenttiyksikköä enemmän kuin se 57 miljardia dollaria, jonka samat maat saivat ulkomailta kehitysapuna.
Älkää käsittäkö minua väärin – en väitä, että maahanmuutto olisi ongelmatonta. Maahanmuuttajat tuovat vastaanottaviin yhteisöihin erilaisia kulttuureja ja tapoja, erilaisia kieliä ja uskontoja. Tämä on rikastuttavaa, mutta voi aiheuttaa myös hämmennystä – ja jopa eripuraa ja vieraantumista. Kotouttamisen haaste on todellinen. Miltei jokainen suuri uusi maahanmuuttajaryhmä on joutunut uuteen maahan sijoittautumisensa alkuvaiheessa jonkinasteisen panettelun kohteeksi. Joidenkin tämän päivän maahanmuuttajien kokemukset tuovat mieleen hugenottien aikanaan kokemat vihamielisyydet Ranskassa tai saksalaisten, italialaisten ja irlantilaisten kokemukset Yhdysvalloissa taikka kiinalaisten kokemukset Australiassa. Pitkällä aikavälillä näkymät ovat kuitenkin miltei aina selvästi valoisammat.
Maahanmuutto on kuin kaksisuuntainen katu. Maahanmuuttajien on sopeuduttava uuteen yhteiskuntaansa – mutta myös yhteiskuntien on sopeuduttava. Sana "integroida" tarkoittaa kirjaimellisesti "tehdä kokonaiseksi". Tämä on nykypäivän Euroopassa välttämättömyys. Niiden maahanmuuttajien integrointi, joista on tullut Euroopan yhteiskunnan vakituisia jäseniä, on ehdottoman tärkeää heidän tuottavuutensa ja ihmisarvonsa kannalta.
Se on myös moitteettomasti toimivan, humaanin demokratian edellytys. Demokratiat eivät voi vain valjastaa maahanmuuttajia työntekijöiksi ja lyödä laimin heidän ihmisyytensä muita puolia. Suuri sveitsiläinen kirjailija Max Frisch totesi 1960-luvun eurooppalaisista "vierastyövoimaohjelmista" seuraavaa: "Halusimme työntekijöitä, mutta saimme ihmisiä." Tämän todellisuuden tunnustaminen ja siihen reagoiminen on keskeisiä haasteitanne – ja tätä todellisuutta ilmentää siirtotyöläisiä koskeva Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus, joka mielestäni Euroopan valtioiden ja itse asiassa kaikkien valtioiden olisi allekirjoitettava ja ratifioitava.
Maahanmuutto voi asettaa haasteita myös niille maille, jotka maahanmuuttajat jättävät taakseen. Rahalähetyksiä voi toki olla luvassa. Jos maat kuitenkin menettävät yhteyden eri puolille maailmaa hajaantuneisiin yhteisöihinsä, ne saattavat menettää osan pätevimmästä ja lahjakkaimmasta väestöstään. Tämä antaa uuden haasteen kansainväliselle yhteistyölle. Samoin kuin kehitysmaat usein haluavat houkutella maastamuuttajia palaamaan kotiin, on myös usein kehittyneiden maiden edun mukaista, että maahanmuuttajat palaavat jonkin ajan kuluttua kotiinsa. Kansainvälinen yhteistyö tämän ja muiden kysymysten parissa on avain maahanmuuton hallinnoinnin tehostamiseen. Kansainvälistä yhteistyötä tiivistettäessä Euroopan unionin pitäisi olla sille kuuluvassa asemassa – johtoasemassa. Te olette jo nyt pohtineet tätä kysymystä enemmän kuin useimmat alueet – ja Tampereella vahvistettu kehys antaa perustan, jolle yhteiset eurooppalaiset menettelyt voidaan rakentaa.
Laittoman maahanmuuton torjunnan olisi oltava osa paljon laajempaa ohjelmaa – ohjelmaa, jolla pyrittäisiin hyödyntämään maahanmuutosta koituvia etuja sen sijaan, että sitä yritetään turhaan pysäyttää. Toisinaan laaja-alainen ohjelma on typistynyt kiivaisiin keskusteluihin laittoman maahanmuuton hillinnästä – aivan kuin se olisi maahanmuuttopolitiikan tärkein päämäärä.
Kansalaisille on syötetty mielikuvia ei-toivottujen maahantulijoiden virrasta ja uhkista, jotka kohdistuvat heidän yhteiskuntaansa ja identiteettinsä. Samassa yhteydessä maahanmuuttajat on toisinaan leimattu ja heitä on paneteltu tai jopa heidän ihmisarvonsa on kyseenalaistettu. Tässä yhteydessä myös olennainen totuus on unohtunut. Suuri enemmistö maahanmuuttajista on ahkeria, urheita ja määrätietoisia. Eivät he halua vapaamatkustajiksi. He haluavat reilun mahdollisuuden. He eivät ole rikollisia eivätkä terroristeja. He noudattavat lakia. He eivät halua elää eristyksissä. He haluavat sopeutua yhteiskuntaan mutta säilyttää identiteettinsä.
Vain yhteistyöllä – kahdenvälisellä, alueellisella ja maailmanlaajuisella yhteistyöllä – voidaan rakentaa vastaanottaja- ja lähettäjämaiden välille kumppanuuksia, jotka ovat kummankin osapuolen etujen mukaisia. Vain näin voimme etsiä innovaatioita, joiden avulla maahanmuutosta voitaisiin tehdä kasvun veturi, ja vain näin voimme torjua salakuljetusta ja ihmiskauppaa tehokkaasti sekä sopia maahanmuuttajien kohtelussa ja maahanmuuton hallinnoinnissa noudatettavista yhteisistä normeista. Tämän vuoksi olen erityisen mielissäni siitä, että viime kuussa perustettiin kansainvälistä maahanmuuttoa käsittelevä maailmanlaajuinen komitea (Global Commission on International Migration). Komitea on itsessään mitä parhain osoitus pohjoisen ja etelän välisestä yhteistyöstä, ja sen puheenjohtajina toimivat korkea-arvoiset julkisuuden henkilöt Ruotsista ja Etelä-Afrikasta. Kiitän kaikkia valtioita, jotka ovat antaneet tukensa tälle elintärkeälle työlle, ja toivon, että se tukee laajempaa yleistä ymmärtämystä. Ennen kaikkea toivon, että sen avulla saadaan laaja hyväksyntä maahanmuuton maailmanlaajuisen hallinnoinnin tehokkaammalle normatiiviselle ja institutionaaliselle kehykselle, jossa keskeisellä sijalla ovat ihmisoikeudet.
Tärkein osatekijä tässä on kuitenkin johtajuus. Teillä Euroopan parlamentin jäseninä on keskeinen rooli tämän johtajuuden turvaamisessa. Viesti on selkeä: maahanmuuttajat tarvitsevat Eurooppaa, mutta Eurooppa tarvitsee myös maahanmuuttajia.
Eristäytynyt Eurooppa olisi häijympi, köyhempi, heikompi ja iäkkäämpi Eurooppa. Avoin Eurooppa on oikeudenmukaisempi, rikkaampi, vahvempi ja nuorempi Eurooppa – kunhan hallinnoitte maahanmuuttoa hyvin.
Emme saa vähätellä ongelmia, joita maahanmuutto saattaa aiheuttaa. Meidän olisi kuitenkin myös iloittava siitä vahvasta panoksesta, jonka maahanmuuttajat ovat antaneet tieteisiin, akateemisiin piireihin, urheiluun, taiteisiin ja hallintoon – jotkut tämänkin parlamentin jäsenistä ovat maahanmuuttajia. Samoin olisi muistettava, että ilman maahanmuuttajia monissa terveydenhuoltojärjestelmissä vallitsisi henkilöstöpula, monilla vanhemmilla ei olisi käytettävissään sitä kotiapua, jota he tarvitsevat edetäkseen urallaan, ja monet työpaikat, joiden avulla tarjotaan palveluja ja luodaan tuloja, jäisivät täyttämättä, ja monien yhteiskuntien väestö ikääntyisi ja harvenisi. Maahanmuuttajat ovat osa ratkaisua, eivät osa ongelmaa.
Maahanmuuttajista ei pitäisi tehdä syntipukkeja kaikenlaisiin yhteiskunnan epäkohtiin.
Euroopan unionin hymni, Beethovenin Oodi ilolle, puhuu päivästä, jolloin kaikki ihmiset ovat veljiä keskenään. Jos Sérgio Vieira de Mello olisi täällä tänään kanssamme – jos toden totta Andrei Saharov olisi täällä myös – he sanoisivat teille saman kuin minä: ihmiset, jotka nykyään muuttavat rajojen yli etsiäkseen parempaa elämää itselleen ja perheilleen, ovat veljiämme ja myös sisariamme, ja siten heitä on myös kohdeltava.
Tätä henkeä vaalien pyrkikäämme kaikissa hankkeissamme siihen, että Euroopan unioni ja Yhdistyneet Kansakunnat olisivat merkkinä koko ihmiskunnan paremmasta tulevaisuudesta.
Cowen,
   .  Arvoisa puhemies, on suuri kunnia osallistua tähän Euroopan parlamentin istuntoon, jossa vuoden 2003 Saharov-palkinto luovutetaan pääsihteeri Annanille ja Yhdistyneiden Kansakuntien koko henkilöstölle, ja ennen kaikkea kunnioittaa virantoimituksessa surmansa saaneiden Sérgio Vieira de Mellon ja monien muiden YK:n virkamiesten muistoa.
En voi kuvitella osuvampaa nimitystä ajatuksenvapaudesta myönnettävälle palkinnolle kuin Andrei Saharov -palkinto. En voi myöskään kuvitella osuvampaa saajaa tälle palkinnolle kuin pääsihteeri Kofi Annan ja hänen kollegansa.
Saharov-palkinnon pysyvä arvo on siinä, että se vaalii pysyvästi merkittävän ihmisoikeuksien puolestapuhujan muistoa ja esimerkkiä. Hän eli ja työskenteli oloissa, joissa tällaisia puheita pidettiin toisinajatteluna. Hänen nimeään kantava palkinto lähettää joka vuosi Euroopasta selvän kannustusviestin niille, jotka ponnistelevat rauhan ja ihmisoikeuksien puolesta usein varsin vihamielisessä ympäristössä ja oman henkensä uhalla. Katsonkin, että parlamentti on toiminut viisaasti ja myötätuntoisesti kunnioittaessaan ja muistaessaan niitä valtavia uhrauksia, jotka YK:n henkilöstö on tehnyt rauhan ja oikeuden puolesta.
Elokuun 19. päivänä 2003 saimme kaikki järkytykseksemme kuulla siitä kammottavasta iskusta, jonka kohteeksi YK:n Bagdadin-toimiston henkilöstö oli joutunut. Iskun takana olleet tahot kohdistivat väkivaltaisen ja pelkurimaisen iskun ihmisiin, joilla oli mitä parhaat edellytykset ja vahva sitoumus tuoda helpotusta Irakin kansalle. Sérgio Vieira de Mellon menehtyminen oli erityisen murheellista. Se merkittävä työ, jonka Vieira de Mello teki YK:n puolesta ennen kaikkea Itä-Timorissa, tunnettiin kotimaassani samoin kuin monissa muissa maissa laajasti ja sitä arvostettiin suuresti. Tiedän, että ihmisoikeusasioiden päävaltuutettuna hänen panoksensa olisi ollut valtava.
YK:n työntekijät eri puolilla maailmaa tekevät urhoollista työtä, joka jää usein vaille tunnustusta. On monellakin tapaa sääli, että nykyistä mielikuvaa YK:sta leimaa niin suuressa määrin se kiihkeä poliittinen kiistely, jota turvallisuusneuvostossa ja sen ympärillä käydään. Tällöin jää huomiotta se, miten vahvan vastuuntuntoisesti YK:n lukuisat tuntemattomat virkamiehet eri puolilla maailmaa työskentelevät rauhanturvaajina, toimittavat apua pakolaisille, kehittävät ihmisoikeuksia koskevia valmiuksia, koordinoivat humanitaarisen hätäavun toimituksia ja suojelevat naisten ja yhteiskunnasta syrjäytyneiden oikeuksia. Vuosituhannen vaihteen huippukokouksen päätösjulistuksessa Yhdistyneiden Kansakuntien todetaan olevan "koko ihmiskunnan yhteinen koti". Tämän kuvauksen YK:n henkilöstö osoittaa todeksi jokapäiväisellä työllään.
Olemme kiitollisuudenvelassa pääsihteeri Annanille monellakin tasolla ja monista asioista. Tänä aamuna haluan luonnollisesti tuoda esiin sen, miten rohkeasti ja selkeästi hän käsitteli monenväliseen järjestelmään kohdistuvia haasteita ja maahanmuuttopolitiikan mahdollista roolia siinä. YK:n yleiskokouksessa viime syyskuussa hän totesi YK:n omaksuman kannan muistuttavan tienhaaraa. Vasta viime viikonloppuna Maailman talousfoorumissa pääsihteeri huomautti, ettei kansainvälinen politiikka enää tue yhtä hyvin vakaata, oikeudenmukaista ja sääntöihin perustuvaa kansainvälistä järjestystä ja että itse YK:hon ja yhteisen turvallisuuden järjestelmään kohdistuu huomattavaa painetta.
Tämän uhan vakavuuden tähden neuvosto on vahvistanut sitoutumisensa konkreettiseen monenvälisyyteen. Vahvempi kansainvälinen yhteiskunta, sääntöihin pohjautuva kansainvälinen järjestys ja vahvat kansainväliset järjestöt ovat EU:lle erittäin tärkeitä tavoitteita. Tässä keskeisellä sijalla on EU:n tuki YK:n lujittamiseen. Tiiviimpi ja tuloksekas yhteistyö EU:n ja YK:n välillä on puheenjohtajavaltion keskeinen tavoite. YK:lle on välttämättä annettava keinot, joiden avulla se voi vastata onnistuneesti tämän hetken monenlaisiin haasteisiin.
Kuten pääsihteeri totesi viime vuonna raportissaan vuosituhannen julistuksen täytäntöönpanosta, ihmisoikeudet ovat yleismaailmallisia periaatteita. Niin innoittavia kuin ne ovatkin, ne eivät kuitenkaan toteudu itsekseen. YK:n peruskirjaan kirjattu monenvälinen järjestelmä on ainoa tapa, jolla ihmisoikeuksia ja kansainvälisiä ihmisoikeussopimuksia voidaan tuloksekkaasti puolustaa.
Tämä järjestelmä antaa ainoat todelliset keinot torjua nykypäivän monia uhkia, kuten terrorismia, joukkotuhoaseita, köyhyyttä, nälkää ja sairauksia, ja myös keinot vastata uusiin tai pikemminkin voimistuviin haasteisiin, kuten maahanmuuttoon – jota pääsihteeri käsitteli tänään. Esimerkiksi toimet vuosituhatjulistuksessa asetettujen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi saadaan tehokkaiksi ainoastaan monenvälisyyttä kannattamalla. Näin voidaan puuttua merkityksellisin toimin räikeään epätasa-arvoon ja hellittämättömänä jatkuviin inhimillisiin kärsimyksiin, jotka vuorostaan synnyttävät ja pitävät yllä niin monia rauhaan ja turvallisuuteen kohdistuvia uhkia.
Pääsihteerille on täysin luonteenomaista, ettei hän käyttänyt tätä tilaisuutta suodakseen itselleen kehuja, joita tällainen arvostettu palkinto väistämättä ja syystäkin tuo mukanaan. Sen sijaan hän päätti kiinnittää huomiomme tärkeän ja kiireellisen maahanmuuttoa koskevan kysymyksen asettamiin haasteisiin. Tästä asiasta kotimaallani on pitkä kokemus, jonka Irlannista muualle maailmaan muuttaneet sukupolvet ovat historian kuluessa hankkineet.
Maahanmuutosta on tullut kansainvälisesti merkittävä kysymys, johon on kiinnitettävä enemmän huomiota kansainvälisissä toimintaohjelmissa. Maailmanlaajuistuminen on käynnistänyt ennennäkemättömän väestöliikkeen, joka vuorostaan asettaa ennennäkemättömät haasteet. Pääsihteerin tavoin olen tyytyväinen viime kuussa perustettuun kansainvälistä maahanmuuttoa käsittelevään maailmanlaajuiseen komiteaan. Viime torstaina YK:n pakolaisasiain päävaltuutettu Ruud Lubbers osallistui sisä- ja oikeusasioista vastaavien EU:n ministerien epäviralliseen kokoukseen Dublinissa, jossa käytiin rakentava keskustelu ehdotetusta eurooppalaisesta turvapaikka- ja maahanmuuttolainsäädännöstä. Tämä oli erittäin hyödyllistä, ja toivomme voivamme hyödyntää tulevaisuudessa tätä arvokasta vuoropuhelua tämän tärkeän kumppanin, Yhdistyneiden Kansakuntien, kanssa.
Lokakuussa 1999 Tampereella kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti tehdä EU:sta vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen, jolla noudatetaan tarkasti yhteistä sitoutumistamme ihmisoikeuksien noudattamiseen, demokraattisiin toimielimiin ja oikeusvaltion periaatteisiin. Tämä vapaus ei ole vain unionin omien kansalaisten yksinoikeus. Sen pitää olla myös niiden ulottuvilla, jotka olosuhteiden vuoksi aiheellisesti haluavat päästä alueellemme. Maahanmuuttoa ja turvapaikka-asioita koskevissa ehdotuksissaan ja toimissaan unioni on sitoutunut ottamaan huomioon sekä humanitaariset että taloudelliset näkökohdat, ja varmistamaan, että Euroopan ihmisoikeussopimuksessa ja muissa kansainvälisissä normistoissa vahvistettuja ihmisoikeuksiin perustuvia periaatteita noudatetaan täysimääräisesti. Meidän on vastattava tähän haasteeseen tuloksekkain toimin, joiden perustana on vuonna 1999 asettamamme kunnianhimoinen tavoite saada tämä hanke päätökseen tämän vuoden puoleenväliin mennessä.
Euroopan unionille Yhdistyneet Kansakunnat on muutakin kuin pelkkä poliittinen liittolainen. Kuten Nobel-lautakunta totesi vuonna 2001 luovuttaessaan Nobelin rauhanpalkintoa Kofi Annanille ja Yhdistyneiden Kansakuntien henkilöstölle, se myönsi palkinnon "osoittaakseen, että ainoa neuvoteltavissa oleva tie maailmanlaajuiseen rauhaan ja yhteistyöhön kulkee Yhdistyneiden Kansakuntien kautta".
Olemmekin pääsihteerille äärettömän kiitollisia hänen lakkaamattomasta työstään monenvälisen järjestelmän puolustamiseksi. Haluamme tuoda julki suuren arvostuksemme niitä eri puolilla maailmaa toimivia YK:n työntekijöitä kohtaan, jotka palvelevat rauhaa ja oikeutta, ihmisoikeuksia ja kehitystä. Muistamme niitä YK:n työntekijöitä, jotka antoivat henkensä tämän asian puolesta. Arvoisa puhemies, näin ollen minäkin esitän Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerille ja hänen henkilöstölleen onnittelut Saharov-palkinnon johdosta.
Patten,
   .  Arvoisa puhemies, on aivan erityinen ilo lausua muutama sana tänään, kun pääsihteeri ottaa Saharov-palkinnon vastaan Yhdistyneiden Kansakuntien puolesta. Erityinen tämä ilo on siksi, että on äärimmäisen vaikea palauttaa mieleen mitään toista hetkeä, jolloin palkinnon ja sen saajan tavoitteet olisivat olleet yhtä täydellisessä sopusoinnussa.
Tarkastellessani palkinnon myöntämisperusteita havaitsin, että se voidaan myöntää erityissaavutuksista millä tahansa seuraavista neljästä alasta: ihmisoikeuksien ja perusvapauksien puolustaminen, vähemmistöjen oikeuksien turvaaminen, kansainvälisen oikeuden noudattaminen sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden täytäntöönpanon kehittäminen. Ilmeisesti meidän pitäisikin myöntää tämä palkinto tänään neljään kertaan.
Palkinto myönnetään toki Sérgio Vieira de Mellon muistolle, ja hänen elämänsä on esimerkkinä näistä arvoista. Tämän elämän raakalaismainen katkaiseminen teki maailmasta koko lailla köyhemmän. Sérgio Vieira de Mello oli erikoislaatuinen ihminen. Sain seurata hänen työtään läheltä Hongkongissa, Kosovossa ja Itä-Timorissa. Hän oli kohtelias, hän oli viisas, hän oli henkevä, hän oli periaatteen ja toiminnan mies. Voimme pitää itseämme onnekkaina, sillä YK:ta on siunattu muilla yhtä lahjakkailla yksilöillä, joista yksi on sen johtaja.
Kofi Annan on osaltaan tehostanut YK:n – ja sen osatekijöiden – toimintaa valtavasti siellä, missä toiminta on tärkeää: paikan päällä, eri puolilla maapalloa. Hänen johdollaan – viittaan hänen toimintaansa sekä rauhanturvaoperaatioiden johtajana että myöhemmin pääsihteerinä – YK on tuonut suojaa, lohtua ja toivoa miljoonille. Pääsihteeri on tehnyt tämän ajankohtana, jolloin tilanne on ollut järjestön toimivaltuuksien ja jopa sen perusteiden kannalta ennennäkemättömän haasteellinen. Hän on johdonmukaisesti ottanut nämä haasteet vastaan ja voittanut ne järkähtämättä ja arvokkuutensa kaikilta osin säilyttäen.
Pääsihteeri on varmistanut aivan alusta alkaen, että yhteinen huomiomme kohdistuu oikeaan aikaan oikeisiin asioihin. Osoituksena tästä ovat Yhdistyneiden Kansakuntien uudistussuunnitelman uudistus, rauhanturvaoperaatioiden uudelleentarkastelu, raportti vuosituhannen vaihteen julistuksen täytäntöönpanosta, HIV:n/aidsin torjuntaa koskeva toimintapyyntö sekä uhkia, haasteita ja muutosta käsittelevän paneelin perustaminen. Näin hän tekee jälleen kerran tänään puhuessaan velvollisuudestamme laatia toteutuskelpoinen ja humaani tapa lähestyä turvapaikka- ja maahanmuuttokysymyksiä. Esitän tämän näkökohdan maahanmuuttajien jälkeläisenä – joita tässä parlamentissa on paljon – maahanmuuttajien, jotka 1800-luvulla pakenivat Irlantia vaivannutta nälänhätää, johon ministeri viittasi.
Pääsihteeri on antanut uuta pontta YK:n järjestöjen keskeiselle työlle, niiden sankareiden työlle, jotka aivan liian usein jäävät vaille tunnustusta. He edistävät talouskehitystä, ruokkivat nälkäiset ja kouluttavat maailmaa. Hän on myös varmistanut, että tällä työllä vastataan joustavasti sellaisiin haasteisiin, joista YK:n perustajilla ei ollut aavistustakaan – poliittisiin, sotilaallisiin ja jopa terveydenhoidon haasteisiin.
Mielestäni ei ole liioiteltua sanoa, että pääsihteerin persoonallisuus ja viisaus ilmentävät kaikkia hänen johtamalleen järjestölle asettamiamme kiihkeimpiä ja painavimpia toiveita, järjestölle, jota hän on niin erinomaisesti palvellut vuosikaudet. Kuten kaikki jäsenet tänään, tervehdin YK:ta ja sen pääsihteeriä ihaillen ja nöyränä. Kiitän häntä myös tämän parlamentin vaaleilla valituille jäsenille ja heidän valitsijakunnalleen osoitetuista sanoista sekä niiden taustalla olevista tunnoista.
Toivon, että tulevina kuukausina kuulemme, miten nämä perustelut esitetään myötätuntoisesti ja vastuullisesti niille, joiden luotan huolehtivan demokraattisesta velvollisuudestaan.
Poettering (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa pääsihteeri Annan, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa korkea edustaja, arvoisat komission jäsenet, hyvät kuulijat, käsillä on merkittävä päivä Euroopan parlamentin historiassa, ja Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä toivottaa teidät erittäin lämpimästi tervetulleeksi, pääsihteeri Annan. Kun päätimme puheenjohtajakokouksessa ja parlamentissa pidetyssä äänestyksessä, että te saisitte vuoden 2003 Saharov-palkinnon, teimme niin mielellämme emmekä niinkään poliittisin perustein. Kun nyt osoitamme teille vilpittömät kiitoksemme, muistamme Sérgio Vieira de Melloa ja niitä monia henkilöitä, jotka saivat surmansa Bagdadin kaameissa terroristi-iskuissa. Muistamme niitä monia, jotka menettivät henkensä Yhdistyneiden Kansakuntien palveluksessa, ja ilmaisemme myötätuntomme ja solidaarisuutemme niille heidän perheenjäsenilleen, jotka ovat tänään täällä.
Yhdistyneiden Kansakuntien palveluksessa työskentelevät henkilöt omistautuvat ihmisoikeuksien ja demokratian puolustamiselle, joten palkinto myönnetään Yhdistyneille Kansakunnille täydestä syystä. Tänään me muistamme Andrei Saharovia, jonka älyllisen ja moraalisen vahvuuden voivat tuntea vielä tänäkin päivänä kaikki, jotka käyvät hänen vaatimattomalla haudallaan Novodevitšin hautausmaalla Moskovan liepeillä, ja toivomme, että Venäjän kansa voi seurata hänen esimerkkiään – että niin Venäjällä kuin kaikkialla muuallakin maailmassa kansat voisivat herättää henkiin Andrei Saharovin, tuon suuren fyysikon, filosofin ja ihmisoikeustaistelijan, ihanteet. Tänään ajatuksissamme on myös hänen leskensä Jelena Bonner, joka eli hänen kanssaan vuosikymmeniä maanpaossa ja jolle ryhmämme antoi Schuman-mitalin, ja tänään lähetämme hänelle terveiset hänen yksinkertaiseen ja vaatimattomaan kotiinsa Moskovan Ulitsa Skalovalle.
Olisimme olleet iloisia, jos läsnä olisivat olleet Saharov-palkinnon saajat Leyla Zana ja Oswaldo José Paya Sardiñas, jotka ovat estyneet saapumasta monien muiden tavoin.
Andrei Saharov totesi kerran, että kaikkein tärkein ääni on se, joka jää kuulumattomiin, ja toivomukseni Kuuban kansalle on, että sille annettaisiin mahdollisuus saada äänensä kuuluviin.
Arvoisa pääsihteeri, maahanmuutosta ja siihen liittyvästä kotouttamisesta voitaisiin sanoa paljonkin, mutta meillä on kuitenkin yhteiset arvot, kuten ihmisarvo, demokratia ja oikeusvaltion periaatteet, joten kaiken kaikkiaan meillä on yhteinen tavoite, ja toivon, että te pääsihteerinä näette sen päivän, jolloin Euroopan unioni voi puolustaa näitä arvoja turvallisuusneuvoston ja Yhdistyneiden Kansakuntien täysimääräisenä jäsenenä.
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa korkea edustaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, haluaisin todeta Euroopan sosiaalidemokraattisen ryhmän puolesta, että on suuri kunnia ottaa vastaan Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri tänään. Ryhmälläni oli kunnia ehdottaa Saharov-palkinnon myöntämistä pääsihteerille, ja haluaisin kiittää muita poliittisia ryhmiä siitä, että ne varmistivat parlamentissa ylivoimaisen enemmistön ehdotuksen taakse. Sen ansiosta voimme ilmaista yhteisen tunnustuksemme Yhdistyneiden Kansakuntien vaativalle ja urhoolliselle työlle sekä rohkaista sitä pyrkimään vastakin määrätietoisesti maailmanrauhan ja vakauden jaloihin päämääriin.
Ryhmäni ei ainoastaan halua osoittaa kunnioitusta Sérgio Vieira de Mellolle ja muille urhoollisen taistelun uhreille, vaan antaa tunnustusta myös Yhdistyneiden Kansakuntien monille virkamiehille ja päälliköille, jotka jatkavat työtään, ja haluaisin mainita kaksi vertauskuvallista henkilöä, Hans Blixin ja Muhammed El Baradein, jotka ovat tehneet tärkeää työtä rauhan hyväksi ja joukkotuhoaseiden leviämisen hillitsemiseksi.
Viimeisten kahden vuoden aikana olemme nähneet terroristi-iskuja, jotka ovat johtaneet monien viattomien ihmisten kuolemaan, mutta sen lisäksi olemme nähneet, miten kansainvälisiä järjestöjä ja ennen kaikkea YK:ta kohtaan on hyökätty ennennäkemättömällä tavalla.
Arvoisa pääsihteeri, näin ollen haluaisin jälleen kerran todeta, miten tärkeää on ihmisten ja kansojen välinen solidaarisuus ja tiivis yhteistyö. Osoititte meille tänään maahanmuuton merkityksen, ja ryhmäni puolesta sanoisin, että kiitämme teitä tästä rohkeasta ja antaumuksellisesta puheesta, koska elämme maailmassa, jossa maailmanlaajuistuminen toteutuu pääomien, palvelujen ja tuotteiden osalta, mutta...
...ei ihmisten osalta.
Ottaisin puheestanne esiin ne tavoitteet, jotka Euroopan unionin olisi saavutettava, ja haluaisin myös tarjota teille yhteistyötämme käynnistämässänne Yhdistyneiden Kansakuntien uudistushankkeessa, jolla pyritään varmistamaan, että YK voi toimia yhteistyössä Kansainvälisen valuuttarahaston, Maailmanpankin, Maailman kauppajärjestön ja Kansainvälisen työjärjestön kanssa. Nähdäkseni tämä on yhteinen päämäärämme, jota sekä Euroopan unionin että Yhdistyneiden Kansakuntien on tavoiteltava.
Arvoisa puhemies, kokoavasti haluaisin sanoa myös, että olemme sitoutuneet selkeästi monenvälisyyteen emmekä yksipuolisuuteen, ennalta ehkäiseviin toimiin emmekä ennakoiviin iskuihin, eikä voida sanoa, että Yhdistyneet Kansakunnat olisi kyvytön toimimaan: Namibia, Etelä-Afrikka, Mosambik, El Salvador, Haiti, Nicaragua, Kambodža, Guatemala, Kosovo, Timor, Sierra Leone, Liberia ja Kongo osoittavat, että Yhdistyneitä Kansakuntia tarvitaan, että se on tärkeä ja että sillä on hyväksyttävät ja jalot päämäärät ja että meidän on tuettava sen ponnisteluja.
Watson (ELDR ).
    Arvoisa pääsihteeri, tämän parlamentin liberaalidemokraatit yhtyvät sanoihinne maahanmuutosta. Me tunnustamme sen arvon, jota maahanmuuttajat tuovat Euroopalle, ja ymmärrämme, että Euroopan etuoven sulkeminen pakottaa epätoivoiset henkilöt pyrkimään sisään takakautta. Monet meistä ovat aikanaan olleet maahanmuuttajia, ja me tiedämme, miten väärin sukupolvemme tekee, jos se sulkee armeliaisuuden portit ihmiskunnalta. Osallistava, turvallisuuden ja oikeuden Eurooppa on sellainen Eurooppa, joka ulottaa nämä oikeudet niille, jotka syystä tulevat etsimään täältä uutta elämää. Teidän tavoin myönnämme, että tämä asettaa meille poliittisen haasteen.
Tämänpäiväiset sananne muistuttivat meitä siitä, että Yhdistyneillä Kansakunnilla on voimaa nujertaa meissä kaikissa piilevä nurkkakuntaisuus. Yhdistyneillä Kansakunnilla on arvokas kyky puhua meidän kaikkien puolesta. Tämän vuoksi ryhmäni toivoo, että Yhdistyneet Kansakunnat palaa Irakiin välittömästi, kun turvallisuustilanne sen sallii. Irakiin ei ole mahdollista vakiinnuttaa uskottavaa ja laillista demokraattista hallintoa ilman Yhdistyneiden Kansakuntien läsnäoloa.
Haluamme Irakiin poliittisen sovinnon, jonka avulla kaikille irakilaisille taataan korkeimman tason kansalaisoikeudet ja poliittiset oikeudet.
Yhdistyneet Kansakunnat perusti sama sukupolvi, joka perusti myös Euroopan unionin – "pelastaakseen tulevat sukupolvet sodan vitsaukselta, joka jo kahdesti nykypolven eläessä on tuottanut ihmiskunnalle sanomattomia kärsimyksiä". Unionin tavoin se uskoo, että mitä tiiviimmin rauha ja vakaus kuuluvat elämäämme, sitä vaikeampi meidän on turvautua sotaan. Se, että YK yhä edelleen nähdään melko mahdottomana kansainvälisen hallinnoinnin yritelmänä, on murheellinen osoitus maailman itsepäisyydestä.
Winston Churchill totesi kerran, ettei YK:n tehtävä ole viedä meitä taivaaseen vaan pelastaa meidät helvetiltä. Jotta tämä onnistuisi paremmin, YK:n on uudistuttava. YK:n tärkeimpinä rahoittajina EU:lla ja sen jäsenvaltioilla ei ole ainoastaan varaa vaatia tätä uudistusta – se on myös niiden velvollisuus. Kypsä Eurooppa kykenee löytämään poliittista tahtoa jättääkseen taakseen YK:n institutionaalisen järjestelyn, jossa valtaoikeudet jäävät siihen, missä ne olivat vuonna 1945. Kypsä Eurooppa vaatii pysyvää jäsenyyttä, joka ilmentää 2000-luvun todellisuutta. Se katsoo, että nykyinen veto-oikeus on jarrutuksen väline, etuoikeus, johon ei enää ole perusteita.
Arvoisa pääsihteeri, liberaaliryhmän puolesta haluaisin ilmaista kunnioitukseni organisaationne niille jäsenille, jotka eivät tänään ole näkemässä, miten te otatte vastaan palkinnon heidän puolestaan. Ne henkilöstönne jäsenet, jotka saivat surmansa yhdessä Sérgio Vieira de Mellon kanssa – myös Fiona Watson, jonka tunsin – saivat surmansa puolustaessaan näkemystä Irakin kansallisesta uudelleenheräämisestä. Nyt tämä puolustaminen on meidän tehtävämme.
Wurtz (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa pääsihteeri, kiitoksia hienosta puheestanne, joka oli varsin osuva ja saattoi jokaisen valtion vastatusten velvollisuuksiensa kanssa. On hienoa, että olette täällä kanssamme tänään – läsnäolollanne on suuri symboliarvo – ja vuorostamme myös me toivotamme tervetulleiksi Sérgio Vieira de Mellon perheen ja Bagdadin järkyttävän terroristi-iskun muiden uhrien perheet ja ystävät sekä ilmaisemme heille kunnioituksemme ja myötätuntomme.
Arvoisa pääsihteeri, miltei päivälleen vuosi sitten Euroopan parlamentti antoi päätöslauselman, jossa tuettiin Yhdistyneiden Kansakuntien asetarkastajien toimia Irakissa. Monet meistä halusivat edelleen uskoa, että sota olisi voitu välttää, sota, jonka pelkäsimme voivan aiheuttaa suurta tuhoa. Sen jälkeen kävi ilmeiseksi, että Yhdistyneiden Kansakuntien kannanotot ilmensivät maailman yleistä mielipidettä ennennäkemättömällä tavalla. Miljoonat kansalaiset marssivat kaduille osoittamaan mieltään, kun useimmat jäsenvaltiot asettuivat turvallisuusneuvostossa vastarintaan ja taistelivat. Kaikki osapuolet pyrkivät samaan päämäärään: verinen, vakautta horjuttava ja vastuuton selkkaus oli yritettävä välttää. YK on harvoin kyennyt osoittamaan yhtä lujaa uskollisuutta peruskirjansa ensimmäisille sanoille "Me Yhdistyneiden Kansakuntien kansat" kuin noina päivinä.
Emme onnistuneet, mutta otimme opiksemme. Valtioiden liittouma horjutti vakavalla tavalla käsitystä siitä, miten maailma olisi järjestettävä, mutta sittemmin yhteinen kokemuksemme on vaikuttavalla tavalla osoittanut tämän käsityksen päteväksi jopa siinä määrin, että entiset sotahullut ovat nyt turvautumassa YK:hon. Tämä käsitys tarkoittaa ensinnäkin sitä, ettei sota ei todellakaan ole mikään keino ratkaista maailman ongelmia. Toiseksi mikään kansa, edes supervalta, ei voi jättää huomiotta kansainvälisen yhteisön kohtaamia globaaleja haasteita. Lisäksi ymmärretään, että maailmanrauhan rakentaminen tarkoittaa muutakin kuin terroristiverkostojen torjuntaa.
Jos Lähi-idän umpikujaa ei tyrmistykseksemme saada ratkaistua – eilen miehitysjoukot tappoivat 13 palestiinalaista Gazassa, ja vasta tänä aamuna 10 israelilaista sai surmansa itsemurhapommituksessa Jerusalemissa; kaikki tällainen meidän on saatava loppumaan hinnalla millä hyvänsä – jos Irakin miehitys, Tšetšenian sota ja Afrikan järkyttävät selkkaukset jatkuvat; jos Länsi-Saharaa varten laaditun kaltaiset rauhansuunnitelmat jäävät toteutumatta, jos yhteiskunnalliset ja kulttuurien väliset jakolinjat edelleenkin johtavat nöyryytykseen ja epätoivoon ja jos ihmisoikeusloukkaukset vastakin tärvelevät maailmaa, on todennäköistä, ettei tulevaisuuden maailma ole turvallinen ja ettei kukaan voi elää levollisin mielin. On meidän kaikkien edun mukaista tiedostaa tämä, ja uuden järjestyksen luominen on meidän kaikkien tehtävä. Arvoisa pääsihteeri, näin me ymmärrämme tämän kunnianosoituksen, jonka kohdistamme teille ja teidän kauttanne niille lukemattomille muille henkilöille, jotka ilmentävät niitä yleismaailmallisia arvoja, joiden vertauskuva organisaationne on.
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
   – Arvoisa pääsihteeri, hyvät kuulijat, minun on tunnustettava, että kuunnellessani teitä, arvoisa pääsihteeri, korvissani kaikui toinen suuri puhe, nimittäin Martin Luther Kingin New Yorkissa pitämä puhe, jossa hän lausui suuret sanansa "minulla on unelma". Kuunnellessani teitä minullakin oli unelma, unelma siitä, että kaikki parlamentin jäsenet yhtyisivät sanoihinne maahanmuutosta eivätkä ne jäisi vain teidän sanoiksenne.
Minulla oli unelma siitä, että kaikki ne hallitusten päämiehet, jotka sanovat kunnioittavansa teitä, kunnioittaisivat myös sitä, mitä juuri sanoitte, ja selkeitä sanojanne maahanmuutosta. Minulla oli unelma siitä, että teitä kuuntelevat kansat kunnioittaisivat sanojanne sekä selkeitä ja humaaneja näkemyksiänne maahanmuutosta. Hyvät kuulijat, ei nimittäin ole mitään mieltä osoittaa suosiota Kofi Annanille seisaaltaan, jos päivittäisessä työssämme, päätöslauselmissamme, antamassamme lainsäädännössä ja jäsenvaltioissamme teemme täsmälleen päinvastoin kuin mitä hän meiltä toivoo.
Juuri tästä syystä pyydän teitä kunnioittaen ja iloiten – vaikka myönnänkin, että ryhmämme suhtautui epäillen ajatukseen Saharov-palkinnon myöntämisestä teille, koska olisimme halunneet antaa sen jollekin iranilaiselle tai tšetšeenille, joka taistelee kansansa vapauden puolesta – ja koska olette täällä osoittanut niin suurta viisautta, pyydän teitä Saharov-palkinnon saajana varmistamaan, että Turkin hallitus vapauttaa Leyla Zanan, varmistamaan, että Kuuban hallitus vapauttaa Saharov-palkinnon saajan, ja ennen kaikkea pyydän teitä varmistamaan, että YK tekee aloitteen, jotta juutalaiset, jotka täydellisen tuhoutumisen uhka pakotti muuttamaan pois Euroopasta, voisivat elää rauhassa, ja jotta palestiinalaiset, joilla on oikeus omaan valtioon, voisivat elää rauhassa. Juuri tämä käsitys, tämä lujuus ja teidän viisautenne mielessäni onnittelen teitä Saharov-palkinnon johdosta.
Pasqua (UEN ).
   – Arvoisa pääsihteeri, arvoisa puhemies ja arvoisa puheenjohtaja, tukemme Yhdistyneiden Kansakuntien sekä teidän ja kollegojenne, ennen kaikkea Sérgio Vieira de Mellon, valinnalle on osoituksena teitä kohtaan tuntemastamme luottamuksesta ja suuresta arvostuksesta. Halusimme myös kiittää teitä siitä työstä, jota teette tämän organisaation johdossa, sekä siitä, että autatte palauttamaan organisaation arvostuksen ja lujittamaan sitä. Kiitämme teitä kaikesta tästä.
Valitessamme teidät valitsimme tietenkin myös kolleganne, kaikki ne, jotka maksoivat hengellään valitsemansa tehtävän suorittamisesta oikeudenmukaisimpia ja jaloimpia päämääriä tavoitellessaan. Haluamme ilmaista solidaarisuutemme ja kunnioituksemme uhrien perheille. Ajatuksissamme ovat myös kaikki loukkaantuneet, joiden ruumiilliset kärsimykset jatkuvat, ja osoitamme heille tukemme.
Arvoisa pääsihteeri, puhuitte juuri maahanmuuton ongelmista. Teitte niin syystä. Tässä on tietenkin kyse toiveajattelusta, joka vie maailmaa eteenpäin, ja tästä me olemme kaikki tietoisia. Jos kuitenkin uskotte, että maahanmuuttoon liittyvät ongelmat voidaan ratkaista yksistään varmistamalla, että kehittyneet maat avaavat rajansa, olette väärässä. Tämä on toki tarpeen, mutta se ei ole ratkaisu ongelmaan.
Arvoisa pääsihteeri, olisin toivonut – ehkäpä silti viittasittekin tähän epäsuorasti – teidän tuomitsevan maailmanlaajuistumisen talousvaikutukset sekä sen epätasapainon, jota se synnyttää kehittyneiden maiden ja kehitysmaiden välille.
Arvoisa pääsihteeri, olisin myös toivonut, että olisitte pyytänyt kehittyneitä maita lisäämään apuaan, koska ainoa tapa – tai ainakin tärkein ja nopein tapa – ratkaista ongelma on antaa ensiksi kaikille kehitysmaiden kärsiville ihmisille mahdollisuus normaaliin elämään. Tästä syystä pahoittelenkin sitä, että kehittyneet maat suhtautuvat tähän niin varautuneesti ja turhan varovaisesti. Kenraali De Gaulle totesi kerran, että jos jokainen meistä antaisi prosentin BKT:stään tähän tarkoitukseen, ongelma olisi suurelta osin ratkaistu. Ei vieläkään ole liian myöhäistä. Sen lisäksi, että kaikki täällä läsnä olevat ja ennen kaikkea ne, jotka edustavat puoluettaan Länsi-Euroopan hallituksissa, osoittavat teille suosiotaan – jonka te täysin ansaitsette – ne voisivat ehkäpä innostua toimimaan näiden päätösten mukaisesti.
Bonde (EDD ).
    Arvoisa pääsihteeri, joka vuosi menetetään 17 miljoonaa hehtaaria sademetsää. Tuhoamme maapallon biologista monimuotoisuutta samaa tahtia kuin dinosaurukset aikanaan tuhoutuivat. Maailman 70 maassa on 110 miljoonaa toimivaa maamiinaa. Kymmenen vuoden aikana sodat ja maamiinat ovat tappaneet kaksi miljoonaa lasta. Joka päivä 8 000 nuorta sairastuu HIV:iin. Yli neljä miljoonaa nuorta on kuollut aidsiin. Kolmetoista miljoonaa lasta on menettänyt äitinsä tai molemmat vanhempansa, mutta tämähän ei varsinaisesti ole meidän ongelmamme, kun kerran 95 prosenttia heistä asuu Afrikassa. Vai onko sittenkin?
Kun olin nuori, haaveenani oli työskennellä YK:ssa ja tehdä osuuteni maailman kansojen yhdistämiseksi rauhan ja yhteistyön hengessä. Olenkin erittäin iloinen siitä, että puheenjohtajakokouksessa saatoin ilmaista ryhmäni yksimielisen tuen YK:lle, koska milloinkaan ennen maailmassa ei ole ollut yhtä paljon viattomia ja puutteenalaisia lapsia, joiden avuksi meidän olisi ojennettava kätemme täältä mukavasta vauraasta onnelastamme.
Me parlamentin jäsenet olemme ehkä monista asioista eri mieltä, mutta me kaikki voimme osoittaa kunnioitustamme teille, yhteisen maailmanlaajuisen organisaation, Yhdistyneiden Kansakuntien, pääsihteerille. Kukaan ei voi epäillä, että YK:n siniset baretit tavoittelisivat mitään muuta kuin rauhaa. Toivonkin, että YK:lle voitaisiin antaa yhteiset ja pysyvät asevoimat, joihin turvauduttaisiin sitten, kun kaikki rauhanomaiset keinot on käytetty.
Tehtävänänne ei ole ainoastaan toimia sihteerinä turvallisuusneuvostossa, jonka jäsenet ovat keskenään erimielisiä. Teidän on myös oltava uudistuneen ja dynaamisen YK:n kenraali. Sodassa teidän on komennettava kaikkia kenraaleita, ja sota ilman YK:n lupaa olisi jälleen kiellettävä.
Saatan kuulostaa naiivilta, mutta unelmani on edelleen, että maailmassa olisi jonakin päivänä niin paljon naiiveja ihmisiä, ettemme sallisi sitä, että planeettaamme tuhotaan tai että maamiinat, nälkä tai HIV tappavat viattomia lapsia. Meidän pitäisi siirtää muutama sata euroa tukea jokaiselta EU:n lehmältä niille, jotka sitä tarvitsevat enemmän, nimittäin kansalaisille, joiden on tänä päivänä asetettava lapsensa nukkumaan johonkin, mitä ei voida kutsua vuoteeksi, tarjottava heille jotakin, jota ei voida kutsuta ateriaksi – lapsensa, joiden elämän sairaus saattaa lisäksi katkaista ennen aikojaan.
Arvoisa pääsihteeri Kofi Annan, kiitoksia siitä, että olette sitoutuneet meitä lujemmin maailman tärkeimpien ongelmien ratkaisemiseen, ja kiitoksia koskettavasta puheestanne.
Dell'Alba (NI ).
   – Arvoisa pääsihteeri, Italian radikaalipuoluetta edustavien jäsenten puolesta haluan aluksi muiden tavoin kunnioittaa Sérgio Vieira de Mellon ja kaikkien hänen kanssaan menehtyneiden muistoa.
Arvoisa pääsihteeri, olemme tyytyväisiä siihen, että pyydätte Eurooppaa ottamaan avoimemmin vastaan maahanmuuttajat, jotka pakenevat kotimaistaan köyhyyttä ja usein diktatuuria. Samalla kun me toivotamme heidät tervetulleiksi, meidän on puututtava perimmäisiin syihin, jotka pakottavat heidät jättämään kotimaansa. Arvostammekin suuresti sitä, miten toitte pari kuukautta sitten yksityiskohtaisesti esiin ajatuksen, joka on sekä selkeä että käänteentekevä. "Vaikka demokratia ja ihmisoikeudet ovat erillisiä käsitteitä, ne ovat tiiviissä yhteydessä toisiinsa. Demokratiaan, joka on itsessään ihmisoikeus, viitataan ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 21 artiklassa, mutta se toimii täydessä merkityksessään vasta, kun muita ihmisoikeuksia noudatetaan." Arvoisa pääsihteeri, olemme vilpittömästi samaa mieltä kanssanne: demokratia on yleismaailmallinen arvo, johon jokaisella ihmisellä on oikeus, ja juuri tähän haasteeseen meidän on vastattava Lähi-idässä, Afrikassa ja muualla.
Arvoisa pääsihteeri, ennen kuin lopetan, haluaisin ottaa esiin Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeusvaltuutetun nimityksen. Kuten tiedätte, puheenjohtajavaltio Italian aloitteesta virkaan on esitetty eurooppalaista ehdokasta, joka on tämän parlamentin jäsen. Ehdokkaalla on Euroopan komission puheenjohtajan, kaikkien unionin toimielinten keskeisten henkilöiden sekä muiden maiden ja alueryhmittymien tuki. Se, että nimeämme ehdokkaan, on merkkinä Euroopan sitoutumisesta ihmisoikeuksien, oikeusvaltion periaatteiden ja demokratian edistämiseen ja lujittamiseen aina, kun näitä arvoja loukataan. Arvoisa pääsihteeri, uskallan toivoa, että valitsette virkaan tämän ehdokkaan. 
Brok (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin esittää valiokuntamme puolesta onnittelumme pääsihteeri Annanille ja kaikille niille, jotka YK:ssa työskentelevät demokratian, rauhan ja vapauden puolesta, sekä ilmaista arvostuksemme niitä kaikkia kohtaan, jotka ovat tehneet niin valtavia uhrauksia näiden päämäärien saavuttamiseksi. Pahoittelen myös sitä, että Kuuban, Burman ja Turkin sisäpoliittinen tilanne estää näiden maiden palkinnonsaajia olemasta tänään täällä kanssamme.
Mielestäni meidän on edistettävä demokratiaa ja vapautta kaikkialla maailmassa, sillä ne ovat edellytyksenä sekä rauhalle että ihmisoikeuksien kunnioittamiselle. Ilman demokratian ja vapauden perustaa mikään parannus ei ole kestävä. Lyhyessä keskustelussa, joka käytiin aiemmin ulkoasiainvaliokunnan ja teidän välillänne, meille kävi aiempaakin selvemmäksi, että Euroopan parlamentti ja Euroopan unioni voivat toden totta työskennellä yhdessä yhteishankkeissa, ja että me voimme todellakin tehdä tiivistä yhteistyötä poliittisissa ja talousarviovaroja koskevissa kysymyksissä samoin kuin monilla muilla aloilla – olivatpa kyseessä sitten vesihuoltoon liittyvät kysymykset, kehitysmaiden koulutustoimet, infrastruktuuria koskevat toimet tai kulkutautien torjunta. Uskon, että jos onnistumme näin nostamaan maailman epäsuotuisten alueiden elintasoa, luomme samalla myös asianmukaiset edellytykset rauhalle, vapaudelle ja ihmisoikeuksien kunnioittamiselle, ja juuri tästä syystä tällä alalla on toimittava yhdessä. Sama koskee poliittisia tavoitteita ja poliittisten ongelmien ratkaisua, olipa kyseessä sitten Lähi-itä tai Kypros.
Vaikka minun on todettava, että sananne maahanmuutosta herättivät minussa varsin suurta ihailua, haluaisin samalla kuitenkin huomauttaa, että maahanmuutto on merkkinä siitä, että myönnämme epäonnistuneemme, koska meidän pitäisi puuttua ongelmiin siellä, missä ihmiset tosiasiassa elävät. Sieltä meidän pitää aloittaa.
Puhemies.
   Parlamentin puolesta haluan kiittää neuvostoa, komissiota, korkeaa edustajaa ja Saharov-palkinnon saajia läsnäolosta. Haluan myös kiittää iskussa menehtyneiden sukulaisia ja henkiinjääneitä tärkeästä läsnäolosta. Arvoisa pääsihteeri, ennen kaikkea kiitän kuitenkin teitä läsnäolostanne ja siitä, miten tänään vetositte parlamentin omaantuntoon.
