Euroopan parlamentin puhemiehen julkilausuma Tunisian tilanteesta
Jerzy Buzek
Hyvät kollegat, olemme seuranneet Tunisiassa viime viikkoine alkunsa saaneita tapahtumia tuntien suurta huolta mutta myös elätellen suuria toiveita. Rauhanomaiset mielenosoitukset oikeutettujen vaatimusten puolesta muuttuivat verisiksi selkkauksiksi - joita pahoittelemme - Tunisian viranomaisten käännyttyä omia kansalaisiaan vastaan. Tänään kunnioitamme näiden tapahtumien uhreja. Ilmaisemme syvän myötätuntomme kaikille niille, jotka ovat menettäneet perheenjäseniä tai ystäviä. Etenkin muistamme selkkausten ensimmäistä uhria - nuorinta miestä nimeltä Mohamed Bouazizi. Hänen traagisesta teostaan on tullut iäksi tunisialaisen yhteiskunnan demokratiahengen nousun symboli. Pitäkäämme minuutin hiljaisuus tunisialaisten ystäviemme muistoksi. Olkaa hyvät ja nouskaa seisomaan.
(Parlamentti nousi seisomaan ja piti minuutin hiljaisuuden.)
Kiitoksia. Hyvät kollegat, jasmiinivallankumous jatkuu. Tämä on monessa mielessä todella historiallinen ajanjakso. Haluan ilmaista syvää kunnioitusta Tunisian kansalaisten rohkeutta ja päättäväisyyttä kohtaan. Juuri he ovat muutosten takana. Tämä on kuitenkin vasta pitkän tien alku. Eurooppalaisina meillä on tunisialaisten kanssa samat pyrkimykset ja haluamme edetä heidän kanssaan tiellä, joka johtaa pyrkimysten toteutumiseen kaikilta osin. Eurooppalaiset kiinnittävät erityistä huomiota yhteiskunnalliseen oikeudenmukaisuuteen, yhtäläisiin mahdollisuuksiin, sananvapauteen, demokratiaan, aitoon moniarvoisuuteen ja mahdollisuuksiin muokata kunkin omaa poliittista tulevaisuutta. Tästä syystä emme tänään suhtaudu tilanteeseen välinpitämättömästi. Lisäksi vaadimme, että muutokset olisivat luonteeltaan rauhanomaisia. Niiden on palveltava oikeudenmukaisuutta ja oikeusvaltiota. Lisäksi meillä on joitakin perustavaa laatua olevia vaatimuksia. Ensinnäkin vaadimme kaikkien niiden henkilöiden vapauttamista, jotka on pidätetty mielivaltaisesti. Toiseksi vaadimme, että vakavat korruptiosyytökset tutkitaan riippumattomasti, samoin kuin kuolemantapaukset ja voiman väärinkäyttö. Kolmanneksi vaadimme avoimia ja aidosti demokraattisia presidentin- ja parlamenttivaaleja, joita valvoisivat paikalliset ja ulkomaiset tarkkailijat, ja neljänneksi kannatamme pyrkimyksiä luoda kansalliseen yhtenäisyyteen perustuva hallitus, joka edustaisi kaikkia tunisialaisia.
Jo vuosien ajan Euroopan unionia ja Tunisiaa on yhdistänyt kumppanuus - kyse naapureistamme Välimeren toisella puolella. Kumppanuuden on oltava ennen kaikkea kansalaistemme - tunisialaisten ja eurooppalaisten - etujen mukaista. Jos kumppanuutemme on tarkoitus olla uskottavaa ja merkityksellistä, sen avulla on tuettava tunisilaisia heidän tiellään kohti syvää muutosta. Meidän on autettava Tunisiaa menestymään. Hyvät kollegat, tukekaamme tunisialaisia.
Štefan Füle
Arvoisa puhemies, äskettäinen kansannousu Tunisiassa on ainutlaatuinen maan nykyhistoriassa. Yliopistotutkinnon suorittanut nuori sytytti 17. joulukuuta 2010 itsensä tuleen silkasta epätoivosta sen jälkeen, kun poliisi oli takavarikoinut hedelmät ja vihannekset, joita tämä myi elättääkseen itsensä. Alle kuukautta myöhemmin koko kansan laajuiset protestit ovat johtaneet presidentti Ben Alin lopulliseen lähtöön.
Euroopan unioni on tuominnut väkivaltaiset tukahduttamistoimet hallinnon viimeisinä päivinä. Myös tällä hetkellä turvallisuustilanne on edelleen epävarma. Ryöstelystä ja väkivallasta tulee edelleen ilmoituksia. Tunisia on edelleen hyvin herkässä vaiheessa, vaikka parhaillaan otetaan vastaan ensimmäisiä uutisia kansallisen yhtenäisyyden hallituksen muodostamisesta.
Vaikka epävarmuuttakin on, tunisialaisten viesti on selvääkin selvempi: Tunisia pyrkii vakaaksi demokratiaksi, joka kunnioittaa kaikilta osin perusoikeuksia ja -vapauksia. Se tahtoo olla vapaa ja oikeudenmukainen, myös vaalien osalta. Ihmiset haluavat kääntää uuden sivun historiassaan ja haluamme tukea heitä tässä pyrkimyksessä. Perustuslain kunnioittaminen ja parhaillaankin toteutettavat toimet kansallisen solidaarisuushallituksen luomiseksi ovat askeleita oikeaan suuntaan.
Tämä on tietysti vasta alkua. Euroopan unioni on lakkaamatta muistuttanut Tunisiaa sen kansainvälisistä velvoitteista ihmisoikeuksien ja perusvapauksien alalla. Siitä lähtien kun aloitin tehtävässäni - itse asiassa siitä lähtien, kun olin kuultavana tässä parlamentissa - olen toistanut, että vahvistettu asema tarkoittaa selkeästi vahvempia sitoumuksia kaikilla suhteemme alueilla, perusvapaudet ja ihmisoikeudet mukaan luettuina.
Olen Euroopan komission puolesta painottanut kaikissa tapaamisissa Tunisian viranomaisten kanssa, että heidän on toimittava tekemiensä demokraattisten ja ihmisoikeussitoumusten mukaisesti. Aivan ensimmäisissä statut avancéen liittyvää toimintasuunnitelmaa koskevissa neuvotteluissa korostin itse ennennäkemättömän selkeästi, että rikoslain uuden 61 a artiklan rikkominen katsottaisiin yhteensopimattomaksi statut avancén ja yhteisten arvojemme kanssa.
Ja vaikka puolin ja toisin olisikin vielä epäilijöitä, jotka ajattelevat, että nämä arvot jaetaan vain teoriassa, heidän olisi ainoastaan kuulosteltava uudelleen viime päivien ja viikkojen viestiä Tunisian kaduilta. Mistä muusta on ollut kyse kuin demokratiaa ja suurempaa taloudellista oikeudenmukaisuutta koskevasta kaipuusta?
Kuten kerroin Catherine Ashtonin kanssa tänä aamuna, Euroopan unioni on valmis tukemaan aidosti kattavaa vaaliprosessia siihen liittyvine asianmukaisine takeineen. Toivomme, että sen modaliteeteista voidaan kertoa mahdollisimman pian, kunhan kansallisen yhtenäisyyden hallitus on muodostettu ja se aloittaa työnsä. Olemme valmiita antamaan välitöntä apua vaaliprosessin valmistelussa ja organisoinnissa sekä jatkuvaa tukea siirryttäessä aitoon demokratiaan.
Lisäksi pyrimme saamaan aikaan laajemman paketin, jonka avulla on tarkoitus tukea - heti kun tilanne muuttuu vakaammaksi - muun muassa taloudellista kehitystä, huomion kiinnittämistä tunisialaisnuorten sosiaalisiin ongelmiin ja oikeusvaltion ja oikeuslaitosten lujittamista.
Kuulemme tietysti jatkossakin tarkasti tätä parlamenttia ja jäsenvaltioita prosessin osalta.
Euroopan naapuruuspolitiikka perustuu Euroopan unionin ja sen kumppaneiden jakamiin keskeisiin arvoihin: demokratiaan, ihmisoikeuksiin ja avoimeen markkinatalouteen pyrkimyksenä rakentaa yhdessä yhteinen demokratian, vakauden ja vaurauden alue. Komissio on aina painottanut näiden arvojen olevan olennainen osa naapuruuspolitiikkamme sekä eteläisten että itäisten naapureidemme osalta.
Tunisialla, jossa on vahva keskiluokka ja korkea koulutustaso, joka sijaitsee lähellä Eurooppaa ja on yleisesti ottaen maltillinen maa, on hyvät mahdollisuudet ottaa harppaus kohti demokratiaa, jota ihmiset ovat nyt niin vahvasti ja rohkeasti vaatineet, ja mielestäni kaikkien olisi oltava samaa mieltä siitä, että demokraattinen, vauras ja vakaa Tunisia on vahvasti myös Euroopan unionin edun mukaista. Meillä on Tunisian kanssa pitkäaikainen ja vahva suhde ja läheisiä yhteyksiä kansojemme ja yritystoimintojemme välillä. Sekä minun että komission varapuheenjohtajan / unionin ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan pyrkimyksenä on, että vahvistaisimme nyt kahdenvälisiä suhteitamme kumppaniemme uusien hallintoon liittyvien sitoumusten, oikeusvaltioperiaatteen ja perusvapauksien noudattamisen ja taloudellisten ja yhteiskunnallisten uudistusten pohjalta.
Teemme kaikkemme auttaaksemme tunisialaisia tekemään tavoitteistaan totta.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, Tunisian viimeaikaisten tapahtumien olisi rohkaistava meitä miettimään vastuullisesti ainakin kahta kysymystä. Ensinnäkin, edistävätkö politiikat, joiden avulla pyritään tukemaan status quota valtioissa, joissa demokraattisissa vapauksissa on puutteita - tässä tapauksessa välittömässä läheisyydessämme - oikeasti vakautta.
Toiseksi, arvoisa puhemies, meidän olisi mietittävä, riittääkö Zine el-Abidine Ben Alin katoaminen poliittiselta näyttämöltä takaamaan sen, että todellinen demokraattinen siirtymä toteutuu.
Arvoisa puhemies, mielestäni vastaus molempiin näihin kysymyksiin on kielteinen. Sen tähden, arvoisa komission jäsen Füle, on syytä pohtia perusteellisesti, miksi Barcelonan prosessin hengen mukaisella naapuruuspolitiikalla ei ole ollut haluttua demokratisoivaa vaikutusta ja miten me voisimme tai miten meidän pitäisi korjata sitä.
Toiseksi, kokemus on osoittanut meille useaan otteeseen, että jos jossain on valtatyhjiö, radikalisoituneimmat ja ääriajattelua edustavat osapuolet korvaavat prosessin, ottavat sen hallintaansa ja haluavat pilata sen.
Arvoisa puhemies, jos kyse on vain vapauden puolustamisesta, äärimmäisyyksiin meneminen ei ole pahasta; jos kyse on oikeudenmukaisuuden puolustamisesta, kohtuullisuus ei ole hyve. Tämä eettinen sääntö tarkoittaa sitä, että Euroopan unionin on otettava kaikki keinot käyttöön sen varmistamiseksi, että prosessi ei ajaudu pois raiteiltaan.
Pidän hyvänä sitä mitä komission jäsen Füle sanoi vaaliavun antamisesta Tunisialle, mutta mielestäni on sitäkin tärkeämpää mennä vielä askel pidemmälle ja tukea Tunisiaa Euroopan unionin vaalitarkkailuvaltuuskunnan avulla. Meidän ei tule toimia näin ainoastaan tämän Euroopan unionin geneettiseen koodiin kirjoitetun eettisen säännön vuoksi, vaan se on, arvoisa puhemies, myös oman etumme mukaista: Ei ole järkeä matkustaa ensimmäisessä luokassa, jos turistiluokassa on matkustaja, jolla on matkalaukussaan pommi.
Pier Antonio Panzeri
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jaamme huolen siitä mitä Tunisiassa tapahtuu ja ilmaisemme surumme niiden lukuisten ihmisten johdosta, jotka ovat menettäneet protesteissa henkensä.
Uuden ja sekavan tilanteen, joka sai alkunsa entisen presidentin Zine el-Abidine Ben Alin paosta, täytyy nyt johtaa tavoitteeseen, jonka monet ovat esittäneet: taloudellisten ja yhteiskunnallisten uudistusten alkamiseen kansan suuren enemmistön odotuksiin vastaamiseksi ja demokraattisten foorumien avaamiseen sen varmistamiseksi, että kansalaisyhteiskunta ja erilaiset oppositiovoimat ovat yhä enemmän osallisina julkisessa elämässä ja hallinnossa.
On selvää, että kaikilla valtioilla on oikeus määritellä oma tiensä, mutta me odotamme innolla, että nämä uudistukset toteutetaan ja että muutokset ovat todellisia eivätkä pelkkää silmänlumetta. Se mitä Tunisiassa tällä hetkellä tapahtuu asettaa meidät kaikki kysymysten eteen ja asettaa kysymyksiä Euroopalle, kaikkine viivästymisineen ja virheineen.
Vuonna 1995 Euroopan unioni käynnisti Barcelonassa kumppanuusohjelman Välimeren alueen kanssa. Siihen oli tarkoitus kuulua taloudellista, poliittista, sotilaallista ja jopa yhteiskunnallista ja humaanista yhteistyötä, mutta tähän ei ole päästy edes kahden keskeisen tavoitteen osalta. Mitä tulee talouteen, alueelliset ja infrastruktuuriin liittyvät hankkeet ovat vähentyneet voimakkaasti, koska varoja ei olekaan saatu jäsenvaltioilta ja komission varat on jäädytetty. Luvattua vapaakauppa-aluetta ei ole olemassa, mutta silmiinpistävimmin on epäonnistuttu poliittisella tasolla, ja tämä meidän on otettava täysin huomioon, arvoisa komission jäsen.
Välimeren unioni syntyi vuonna 2008, mutta se on edelleen vain fasadi. Huippukokous, joka oli tarkoitus pitää marraskuussa 2010, on siirretty hamaan tulevaisuuteen. Ongelma on se, että eurooppalaiset hallitukset eivät ole kiinnostuneita todellisesta yhteistyöstä tai näe siinä mitään etua. He pitävät mieluummin yllä suhteita kyseenalaisiin hallituksiin, jotka ovat omistautuneet puolustamaan omia epädemokraattisesti hallinnoituja kansallisia resurssejaan, samalla kun nuoret elävät ilman muita tulevaisuudennäkymiä kuin maastamuutto, josta on tullut yhä vaikeampaa.
Ei siis ole mikään ihme, että Tunisian protesteista on talouskriisin ja yhteiskunnallisen kriisin myötä syntynyt hyökyaalto, jolla saattaa olla vakavia vaikutuksia olemassa olevaan valtarakenteeseen. Eurooppalainen poliittinen realismi ei ole enää tarpeen islamilaisen fundamentalismin pelon seurauksena, ja ehkäpä nyt on tullut aika lopullisesti hyllyttää se postkolonialistinen asenne, joka silloin tällöin nousee uudelleen esille suhteissa Maghrebin valtioihin.
Jos Barcelona otetaan lähtökohdaksi, Eurooppa tarvitsee eteläisistä kolkistaan ja Välimeren alueesta uutta visiota, jonka on oltava aiempaa uskottavampi. Tämä edellyttää tähän asti noudatettujen kumppanuus- ja naapuruuspolitiikkojen täydellistä tarkistamista, ja ehdotan painokkaasti, että te, arvoisa komission jäsen, osallistutte tähän. Emme voi peitellä sitä, että sekä komissio että neuvosto olivat jopa valmiita aloittamaan Tunisian kanssa neuvottelut pitkälle edistyneen maan asemaa koskevasta sopimuksesta. Vielä ei ole saatu selitystä siihen, minkä kriteerien perusteella kaikkea tätä pidettiin mahdollisena.
Meidän on vaihdettava suuntaa - otettava toinen vaihde - ja tiedoksi komissiolle ja neuvostolle, että se voidaan tehdä, jos toimitaan päättäväisemmin ottamalla parlamentti mukaan laatimaan ja soveltamaan uudenlaista kumppanuutta Välimeren maiden kanssa. Kaikki tämä ei ole ainoastaan kyseisten maiden edun mukaista vaan myös Euroopan edun mukaista.
Monet niistä ongelmista, joiden kanssa Eurooppa tuntuu painivan, voidaan hoitaa ja ratkaista turvautumalla tuottoisaan ja hyvään suhteeseen kaikkien Maghreb-maiden kanssa. Taloudellisten ja demokraattisten uudistusten tukeminen sekä samanaikainen kaikkien mahdollisten fundamentalismin ja terrorismin vastaisten keinojen käyttöönotto on vaikea mutta ainoa mahdollinen tie.
On syytä toivoa, että Tunisian antama traaginen ja katkera opetus voi auttaa meitä kaikkia ymmärtämään paremmin, mitä kannattaa tehdä ja mitä kannattaa muuttaa Euroopan toimien osalta.
Marietje Schaake
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan onnitella tunisialaisia heidän urheudestaan, rohkeudestaan ja sitkeydestään heidän puolustaessaan mahdollisuuksia ja vapauksia, ja toivon, että kaikki voivat pidättyä käyttämästä väkivaltaa ja että pian järjestetään vapaat ja reilut vaalit.
Kansalaiset ovat nousseet vastoin sortohallintoa, joka on käyttänyt luoteja ja tappanut nuoria. Ainoastaan heikot hallitukset menevät näin pitkälle säilyttääkseen keinotekoisesti saavuttamansa turmeltuneen vallan ja vaurauden. Hallintojärjestelmät saavat oikeutuksensa siitä, että ne huolehtivat kansalaistensa hyvinvoinnista, eivät yliopistojen sulkemisesta ja tiedonsaannin ja vapaan viestinnän estämisestä.
Mitä tulee tiedonsaantiin, Tunisian oppositio käytti Internetiä, ja siitä on tulossa yhä tärkeämpi rauhanomaisen vastarinnan kannalta kaikkialla maailmassa. Sain itse tietää kansalaisliikkeen noususta Internetin ja siellä julkaistujen silminnäkijäkertomusten ansiosta, mutta oli taisteltava kuukauden verran ennen kuin tärkeimmät tiedotusvälineet ja poliittiset johtajat heräsivät siihen, mitä on tilanne kadulla.
Samalla viikolla - viime viikolla - Ranskan ulkoasiainministeri tarjosi Tunisian hallitukselle apua mellakkapoliisin ja poliisiavun muodossa. Miten komissio suhtautuu tähän tarjoukseen, ja missä viipyi apu kansalle heidän oikeuksiensa tukemiseksi?
(Suosionosoituksia)
Tunisian hallituksen ja kansan välinen vastakkainasettelu toteutui yhtä lailla Internetin virtuaaliväylillä kuin kaduillakin. Tunisian hallituksen tiedettiin olevan niiden joukossa, jotka ovat edistyneimpiä ohjelmistojen suodattamisen ja sensuroinnin osalta, ja viimeisten kuukausien aikana se pyrki kaikin keinoin sortamaan ihmisiä näiden teknologioiden avulla. Sortohallinnot kaikkialla maailmassa käyttävät edelleenkin teknologiaa estäessään ihmisiä puhumasta vapaasti.
Tänään on Martin Luther Kingin päivä ja juuri Martin Luther King sanoi, että vielä tulee aika, jolloin hiljaisuudesta tulee petos. Komission jäsen Füle, tuo aika on nyt tullut. Yhdysvallat on menettänyt merkittävästi uskottavuuttaan johtavana Internetin vapauden puolustajana.
EU:lla on kovat ajat edessään, mistä keskustelemme tänä iltana Unkarin tulevien lakien yhteydessä. Nuori ja vapaudenhakuinen sukupolvi kaikkialla maailmassa kohdistaa kuitenkin katseensa Tunisian antamaan symboliseen esimerkkiin ja hakee tukea EU:lta, eikä ole mitään syytä olla ottamatta johtavaa asemaa ihmisten vapauksia puolustettaessa, myös silloin kun se tapahtuu Internetissä.
Daniel Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, myönnän, että olisin toivonut tämän parlamentin kykenevän vastaamaan tunisialaisten tuntemaan ylpeyteen heidän onnistuttuaan kukistamaan diktaattori Ben Alin.
Hyvät kollegat, diktaattori on kaatunut, mutta diktatuuri, diktatuurin rakenne on edelleen olemassa Tunisissa. Meidän on nyt oltava erittäin varovaisia. Eurooppalaiset hallitukset ja tämä parlamentti ovat jo vuosia kannattaneet sekä diktatuuria rakenteena että Tunisian diktaattoria. Juuri viime viikolla useimmat ryhmät hylkäsivät keskustelun Tunisiasta ja kieltäytyivät tuomitsemasta Ben Alia.
Ranskan ulkoministerin toimet ovat vain viimeisin esimerkki länsimaiden veljeilystä. Miksi näin? Pelon vuoksi; siksi, että ihmiset pelkäsivät islamismia. Olemme oikeassa pelätessämme islamistista diktatuuria, mutta mitä tekemistä näillä nuorilla ihmisillä, näillä tunisialaisilla, jotka eivät missään tapauksessa ole islamisteja ja jotka taistelivat vapautensa puolesta, on asian kanssa? Mohammed Bouazizi, joka teki polttoitsemurhan, on Tunisian Jan Palach, ja kun Jan Palach teki polttoitsemurhan, koko Euroopan parlamentti oli tukemassa häntä. Emme ole edes kykeneviä tukemaan Bouazizia - se on totuus tästä parlamentista.
Nyt komission on toimittava. Sen on yksinkertaisesti sanottava eräs asia; sen on kerrottava tunisialaisille, ettei maassa, joka on juuri päässyt eroon diktatuurista, ole mahdollista järjestää demokraattisia vaaleja kahden kuukauden kuluessa. Maassa ei ole minkäänlaista demokraattista perustaa. Sananvapautta, vapaata lehdistöä, radiota ja televisiota ei ole. On vain valtion kirjapaino.
Tästä syystä pyydän komissiota irrottamaan rahaa assosiaatiosopimuksesta ja käyttämään sen sananvapauden tukemiseen Tunisiassa valtiollisten instanssien tukemisen asemesta.
Toiseksi, väliaikainen hallitus ei ole kansallisen yhtenäisyyden hallitus. Miksi? Koska suurin osa niistä, jotka taistelivat tai jotka ovat maanpaossa, eivät ole vielä palanneet, ja ei tiedetä, keitä he ovat. Tarvitaan siis aikaa, jotta demokraattiset voimat - ei Ben Alin "tunnustamat" voimat vaan aidosti demokraattiset voimat - voivat kehittyä.
Euroopan unionin on osoitettava, että mielestämme se, mitä Tunisiassa tapahtuu, on avain ymmärrykseen ja toivoon kaikissa arabimaissa. Demokratia ja islam sopivat yhteen, ja jos me kykenemme tukemaan Tunisian vaappuvaa demokratiaa, saamme nähdä, että Egyptissä, Jordaniassa, Syyriassa ja kaikkialla ihmiset ja kansat nousevat diktaattoreitaan vastaan.
Meillä on vastuu, kaikilla meistä täällä, koska viime kädessä tunisialaiset - jotka ovat osa arabimaailmaa - osoittavat meille, että vuonna 1989 itäblokin maissa näkemämme vapaudenkaipuu on nyt syntymässä sellaisessa valtiossa kuin Tunisia. Huomenna näemme saman Algeriassa ja ylihuomenna Egyptissä ja Jordaniassa.
Tästä syystä on mahdoton ajatus, että Euroopan parlamentti istuisi aloillaan ja odottelisi mitä tapahtuman pitää. Emme tienneet vuonna 1989 kuinka Puolassa kävisi. Emme tienneet, millainen Venäjästä tulisi ilman Gorbatšovia. Jos pyydämme takeita joka kerta, kun ihmiset vaativat vapautta - jos siis pyydämme heitä vakuuttamaan meille, että tilanne kehittyy vääjäämättä yhteen ja tiettyyn suuntaan - emme koskaan tue vapautta, ja tästä syystä pyydän komissiota toimimaan, antamaan jotakin, osoittamaan tunisialaisille, että reaalipolitiikka on nyt demokratiaa tukevaa politiikkaa, ei enää diktatuurirakenteita tukevaa politiikkaa.
(Suosionosoituksia)
Charles Tannock
ECR-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Tunisian kansannousu on epäilemättä heijastus ihmisten turhautumisesta maan poliittiseen pysähtyneisyyteen ja sen suhteelliseen taloudelliseen pysähtyneisyyteen. Hallitsevan eliitin räikeä korruptio ja vauraus olivat voimakkaassa ristiriidassa tavallisen kansan kokeman voimakkaan köyhyyden ja työttömyyden kanssa.
Entinen presidentti Ben Ali maksoi korkeimman mahdollisen hinnan siitä, että epäonnistui vastaamaan kansansa odotuksiin ja pyrkimyksiin, mutta en ole samaa mieltä joistakin, etenkin vihreiden ryhmän keskuudessa esitetyistä arvioista, joiden mukaan hallitus oli yksi arabimaailman suurimmista sortohallituksista. Tunisia on joiltakin osin ollut esimerkki modernista, maallisesta ja edistyksellisestä arabivaltiosta. Esimerkiksi moniavioisuus ja hunnut oli kielletty ja ulkomaiden suoria sijoituksia ja matkailua tuettiin.
Tunisia on onnistunut vastustamaan väkivaltaisiin jihadeihin liittyviä pyrkimyksiä heikentää maallista yhteiskuntaa. Sen vuoksi on keskeistä, että Tunisian poliittiset johtajat - uudet johtajat, jotka astuvat nyt esiin - suojelevat tuota perintöä, koska äärisalafistit yrittävät epäilemättä käyttää sekasortoa ja kuohuntaa hyväkseen ajaakseen omaa asiaansa, mikä uhkaa selvästi myös Euroopan poliittisia tavoitteita, ulkopolitiikkaan liittyvät tavoitteet mukaan luettuina.
Tunisian uuden poliittisen johdon on lisäksi ymmärrettävä, että huono hallinto ja räikeä eriarvoisuus tarjoavat hedelmällisen maaperän väkivaltaisen radikalismin nousemiselle. On rohkaisevaa, että väliaikainen johto on luvannut merkittäviä uudistuksia, koska tämän tien valitseminen vahvistaa suuresti Tunisian suhdetta Euroopan unioniin. Tällä välin ryhmäni kehottaa turvallisuusjoukkoja hillitsemään tilannetta mahdollisimman tehokkaasti sekä pidättämään ja saattamaan oikeuden eteen ancien regimen presidentinjoukkojen johdon, joka on vastuussa viattomien sivustakatsojien ampumisesta viime päivinä, pyrittäessä turhaan aiheuttamaan maassa epävakautta. Onnittelen armeijaa siitä, miten ammattimaisesti se suojasi tasavallan instituutioita.
Meidän EU:ssa on annettava uudelle Tunisian yhtenäisyyshallitukselle kaikki tuki samoin kuin tarjottava kaikki tuki Tunisiassa lomailleille ja sinne jumiin jääneille EU:n kansalaisille, Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset mukaan luettuina.
Marie-Christine Vergiat
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puhun tänään tässä istuntosalissa jokseenkin ylpeänä ja suurella tunteella ryhmäni, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän - Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta.
Syynä on se, että vain hyvin harvat tässä istuntosalissa ovat tuoneet julki Tunisian hallinnon väärinkäytökset ja sen, mitä joutuivat kestämään ne miehet ja naiset, jotka kaikista esteistä huolimatta uskalsivat kritisoida ja paljastaa hallinnon harjoittamia käytäntöjä, joista mainittakoon etenkin ihmisoikeuksien puolustajien kiduttaminen.
Tarvittiin 26-vuotiaan nuoren miehen polttoitsemurha, jotta Tunisian kansa nousi vastarintaan eikä enää pelännyt ja tuntenut olevansa aivan yksin. Maassa on syntynyt toive vapaudesta. Vaadittiin yli 50 kuolonuhria ennen kuin Euroopan unioni uskalsi antaa varovaisen julkilausuman, jossa kehotettiin rajoittamaan voimankäyttöä, asettamatta kuitenkaan kyseenalaiseksi, arvoisa komission jäsen Füle, EU:n ja Tunisian pyhää kumppanuutta ja tuomitsematta väkivaltaa ennen kuin vasta lauantaina. Vähintäänkin on sanottava se, ettei Tunisian hallinto ole nimityksestänne lähtien juurikaan kuunnellut teitä.
"Voimankäytön rajoittamista" koskeva ilmaus on minulle vaikea pala. Euroopan parlamentti on ollut vaiti lukuun ottamatta suhteista Maghreb-maihin vastaavan valtuuskunnan varovaista julkilausumaa. Te otitte kantaa vasta lauantaina, arvoisa puhemies, ja tänään Euroopan parlamentin enemmistö hylkäsi kirjallisen päätöslauselman. Eurooppalaiset tahot kykenevät kuitenkin kiihkeämpään toimintaan muiden hallintojen suhteen. Ranskalaisena tiedän, mistä Ranskan hallitus on vastuussa, enkä aio palata ulkoministerimme lausuntoihin. Ilmeisesti joidenkin ihmisten mielestä kolonialismin aika ei ole vielä päättynyt, mutta toivokaamme, että kaikki tämä on taakse jäänyttä elämää.
Tunisian kansan ansiosta tunisialainen ihme, jota jotkut täällä pitävät niin arvossa, on romahtanut muutamassa päivässä ja paljastanut todelliset kasvonsa. Tänään Euroopan unionilla on suuri vastuu seistä tunisialaisten rinnalla heidän siirtyessään kohti demokratiaa, kuitenkaan puuttumatta siihen. Euroopan unionin on valvottava vaaliprosessia ja varmistettava, että riippumaton tutkintakomitea selvittää perin pohjin mitä on tapahtunut - tutkii väkivaltaa ja korruptiota. Tunisialaisia ei saa enää riistää. Ben Alin ja Trabelsin perheen varoja ja etuuksia ei pidä ainoastaan tutkia, vaan ne on jäädytettävä.
Euroopan unioni on epäonnistunut. Edessä on pitkä tie ennen kuin tunisialaisten luottamus palaa. Tänä päivänäkin on vielä vaikeaa, ja on totta, että se mitä Tunisiassa tapahtuu, voi tarjota hyvän esimerkin koko Maghrebin alueelle. Tiedämme, että samanlaisia kansannousuja voi tapahtua kaikissa niissä maissa, joissa länsimaat asettavat edelleen oman etunsa kyseessä olevien kansojen etujen edelle. Polttoitsemurhia on jo tapahtunut Algeriassa, Egyptissä ja Mauritaniassa. On aika siirtyä sanoista tekoihin, kun kyse on demokratiasta ja ihmisoikeuksista. Euroopan unionin on aika järjestää uudelleen kumppanuutensa eteläisten maiden kanssa ja perustaa ne viimeinkin demokratiavaatimukselle, ihmisoikeuksien ja yhdenvertaisuuden kunnioittamiselle, tai muutoin se tosiaan silottaa tietä fundamentalisteille.
Gerard Batten
EFD-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, esititte keskustelun alussa joitakin huomioita vapaista ja rehellisistä vaaleista ja hyvästä edustuksellisesta hallinnosta ja pyysitte tukemaan Tunisian kansaa.
Kukaan demokraatti ei voi olla eri mieltä. Ihmiset sietävät paljon epäpätevältä, korruptoituneelta hallitukselta, mutta jos mennään liian pitkälle, he kapinoivat. Sisäisten turvallisuuspalveluiden oppi on, että mikä tahansa väestö on kolmen päivän päässä mellakoista ja kansalaislevottomuudesta, silloin kun elintarvikkeet loppuvat.
Voidaanko Tunisian tapahtumien ja Euroopan unionin välillä nähdä minkäänlaisia yhtäläisyyksiä? EU:ta hallitaan epädemokraattisesti ja epäpätevästi. Sillä on poliittinen eliitti, joka on yhä suuremmassa määrin irrallaan edustamiensa ihmisten toiveista. Monissa Euroopan valtioissa on korkea nuorisotyöttömyys, joka on suoraa seurausta EU:n politiikoista. Kreikassa on jo nyt mellakoita ja kansalaislevottomuutta, koska se on sitoutunut vain puhtaan ideologisesti eurooppalaiseen yhtenäisvaluuttaan. Esimerkiksi Espanja, Portugali ja Irlanti saattavat pian seurata Kreikkaa, sillä niiden taloudet eivät kestä euron puristuksessa. Älkää uskoko, ettei sama voi tapahtua Euroopan maissa. Kun hallituksista tulee heidän oman kansansa vihollisia, kansa nousee lopulta kapinaan.
Yhdyn siihen, mitä sanoitte johdannossanne, mutta pitäkäämme noista periaatteista kiinni niin Euroopassa kuin muissakin maailman valtioissa.
Puhemies
(PL) Keskustelu on päättynyt.
