Užsienio reikalų tarybos išvados dėl Artimųjų Rytų taikos proceso, įskaitant situaciją rytų Jeruzalėje (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl Užsienio reikalų tarybos išvadų dėl Artimųjų Rytų taikos proceso, įskaitant situaciją rytų Jaruzalėje.
Cecilia Malmström
Pone pirmininke, konfliktas Artimuosiuose Rytuose buvo vienas iš klausimų, kuriuos svarstėme čia, Parlamente, pačioje Švedijos pirmininkavimo laikotarpio pradžioje. Gerai, kad galime grįžti prie šio klausimo ir dabar pateikti jums ataskaitą mūsų pirmininkavimo pabaigoje.
Švedijos užsienio reikalų ministras Carl Bildt praėjusią savaitę taip pat lankėsi Užsienio reikalų komitete, kur pateikataskaitą ir vedilgai užtrukusias diskusijas, taip pat ir apie Artimuosius Rytus. Praėjusią savaitę Užsienio reikalų taryba svarstpadėtį Artimuosiuose Rytuose bei priėmišvadas. Mums džiugu, kad visos 27 valstybės narės remia šias išvadas, tai aiškiai rodo ES požiūrį į taikos procesą Artimuosiuose Rytuose.
Šiomis išvadomis Taryba ir jai pirmininkaujanti šalis siekia pasiųsti labai aiškią ir griežtą Europos žinią, vildamosi, kad tai gali netrukus atgaivinti derybas tarp šalių. Mums kelia susirūpinimą pažangos nebuvimas Artimųjų Rytų taikos procese. Todėl aiškiai išsakėme savo paramą Jungtinių Valstijų pastangoms siekti taikos. ES ragina šalis prisiimti atsakomybę ir pradėti derybas dėl visų galutinio statuso klausimų, tarp jų - dėl Jeruzalės, sienų, pabėgėlių ir saugumo. Mūsų išvados taip pat atspindi tarptautine teise pagrįstą ES poziciją dėl Artimųjų Rytų - poziciją, kurios mes laikėmės ilgą laiką ir kurią esame pareiškę daugeliu progų.
ES pozicija yra, be kitų dalykų, ta, kad sutarimu pagrįstas sprendimas, kuriuo numatomas dviejų valstybių egzistavimas, turi remtis 1967 m. sienų brėžiniu ir kad naujakurių įsikėlimas yra neteisėtas. Jeruzalės klausimas yra vienas iš galutinio statuso klausimų, ir esame aiškiai pasakę, kad jeigu norima pasiekti tikrą taiką, Jeruzalės, kaip būsimos dviejų valstybių sostinės, statusas turi būti nustatytas derybomis. Izraelio ir Palestinos derybų atgaivinimas didžiąją metų dalį buvo siejamas su naujakurių įsikėlimo problema. Neseniai Izraelio vyriausybpaskelbdalinį ir laikiną naujakurių įsikėlimo pristabdymą. Užsienio reikalų taryba palankiai vertina šį sprendimą vildamasi, kad jis paskatins konstruktyvių derybų atgaivinimą.
Tačiau su rūpesčiu pažymime gruodžio 13 d. paskelbtą netikėtą Izraelio Vyriausybės sprendimą pirmą kartą įtraukti naujakurių gyvenvietes į Nacionalinės reikšmės prioritetinių teritorijų programą. Tai prieštarauja naujakurių kėlimosi pristabdymo esmei ir kenkia pastangoms sukurti tokią aplinką, kurioje būtų įmanomas ilgalaikis konflikto sprendimas. Mano kolegė, Švedijos bendradarbiavimo tarptautinės plėtros klausimais ministrGunilla Carlsson rugsėjo mėn. pradžioje lankėsi Europos Parlamento Vystymosi komitete. Ji pasižadėjo sekti įvykius vietoje, talkinti bei reaguoti į tai, kas, mūsų visų suvokimu, yra reikšminga - padėtį rytų Jeruzalėje ir aplink ją, naujakurių kėlimąsi bei tokias problemas kaip galimybpatekti į teritoriją bei judėjimas, ypač kalbant apie Gazos ruožą. Mes tesėjome šį pažadą.
Per pastaruosius mėnesius, vadovaujant Tarybai pirmininkaujančiai šaliai, ES priėmaiškią poziciją naujakurių kėlimosi bei tebevykdomos Gazos ruožo izoliacijos klausimais. Izoliavimo politika yra nepriimtina, jos padariniai priešingi tam, ko siekiama. ES toliau reikalauja, kad sienos kirtimo vietos būtų nedelsiant ir nekeliant sąlygų atvertos humanitarinės pagalbos srautams, prekių mainams bei asmenims. Taryba taip pat paragino iki galo įgyvendinti JT Saugumo tarybos 1860-ąją rezoliuciją bei paisyti tarptautinės humanitarinės teisės. Laikantieji nelaisvėje pagrobtą Izraelio kareivį Giladą Shalitą privalo tučtuojau jį paleisti.
Dar norėčiau tarti keletą žodžių apie Gazos ruožą. Žinoma, mes viliamės, kad Egipto ir Arabų lygos tarpininkavimo pastangos gali tęstis. Svarbu neleisti įtvirtinti Vakarų Kranto su rytų Jeruzale atskyrimo nuo Gazos ruožo. Mes tikimės laisvų ir teisingų rinkimų, jei leis sąlygos. Viena aišku: taika tarp Izraelio ir palestiniečių gali būti pasiekta tik tuomet, jei palestiniečiai bus vieningi.
Mūsų diplomatai šiame regione įdėmiai stebėjo padėtį rytų Jeruzalėje. Jų nuomone, Izraelis silpnina palestiniečių bendruomenę mieste. Tai mums kelia susirūpinimą. ES intensyvins savo pagalbą rytų Jeruzalei, siekdama palengvinti palestiniečių gyvenimo sąlygas. Griežtas signalas dėl rytų Jeruzalės, kurį Taryba siunčia savo išvadomis, aiškiai liudija mūsų susirūpinimą padėtimi. Svarbu atsiminti, kad gyvenvietės tarp Izraelio ir Sirijos bei tarp Izraelio ir Libano yra būtina taikos Artimuosiuose Rytuose sąlyga. ES palankiai vertina neseniai paskelbtus Izraelio ir Sirijos pareiškimus, kuriais patvirtinamas jų noras siekti pažangos taikos procese. Neverta npridurti, kad tai turėtų be galo teigiamų rezultatų visam regionui..
Catherine Ashton
kandidatį Komisijos pirmininko pavaduotojus. - Pone pirmininke, praėjusią savaitę Taryba priėmlabai turiningas išvadas dėl Artimųjų Rytų taikos proceso. Šiose išvadose aiškiai ir kryptingai išdėstyta principinpozicija daugeliu svarbių klausimų. Apie šias išvadas daug nekalbėsiu ir nekartosiu to, ką pasakTarybai pirmininkaujančios šalies atstovė. Pakaks pasakyti, kad aš viliuosi, jog dar kartą patvirtindami savo principus mes padėjome palestiniečiams susigrąžinti pasitikėjimą bei norą sugrįžti į taikos procesą. Šios aiškios išvados, žinoma, bus labai reikalingos ir man, jomis vadovausiuosi artimiausiais mėnesiais.
Buvau pakviesta čia šiandien pakalbėti apie mūsų politinį darbą, bet taip pat ir apie padėtį rytų Jeruzalėje. Tai - didelį susirūpinimą kelianti sritis. Rytų Jeruzalė, kartu su likusia Vakarų Kranto dalimi, yra okupuota teritorija. ES prieštarauja palestiniečių namų griovimui, palestiniečių šeimų išvarymui, izraeliečių gyvenviečių statyboms bei "skiriamojo atitvaro" tiesimui. Šiuos klausimus ES kelia politiniu lygmeniu, naudodama diplomatinius kanalus bei savo viešuose pareiškimuose. Dėmesį šiai padėčiai taip pat rodome teikdami praktinę pagalbą, kuria siekiame remti Palestinos gyventojus rytų Jeruzalėje. Antai Palestinos vaikams mieste trūksta 1 200 klasių, tad mes padedame gerinti ugdymo įstaigų sąlygas. Be to, sudarome sąlygas tinkamai veikti palestiniečių ligoninėms rytų Jeruzalėje, taip pat mieste daug dirbame su Palestinos jaunimu, kurio padėtis sunki dėl aukšto nedarbo lygio ir psichologinių problemų. Šiuo metu rytų Jeruzalėje ES įgyvendinamų projektų vertsiekia 4,6 mln. EUR.
Kitas mūsų susirūpinimo objektas yra, žinoma, padėtis Gazos ruože. Nuosekliai raginome sudaryti sąlygas pagalbos srautui, prekybai ir asmenų judėjimui. Didelį susirūpinimą mums kelia Gazos žmonių kasdienio gyvenimo sąlygos: nuo sausio mėn. įsiplieskusio konflikto pradžios šalys donorės negalėjo vykdyti atstatymo darbų, lieka neišspręstų rimtų problemų, kaip antai švaraus geriamojo vandens stygius. Izraelis privalo nedelsdamas atverti sienos kirtimo vietas, kad būtų įmanoma atgaivinti privatųjį sektorių bei mažinti Gazos ruožo priklausomybę nuo išorės pagalbos.
Dabar pats metas imtis veiksmų ir Tarybos išvadas įgyvendinti praktiškai. Privalome apgalvoti, kaip galime išjudinti iš mirties taško politinį procesą. Susitarimo dėl galutinio sprendimo atžvilgiu atrodo, kad šalys tapo dar labiau nesutaikomos. Netrukus vyksiu į šį regioną - mano pagrindinis tikslas bus susitikti su pagrindiniais veikėjais ir netarpiškai įvertinti, ką ES turi daryti, kad būtų ta jėga, kuri paskatintų permainas. Manau, visi sutariame, kad Izraelio ir Palestinos derybų atgaivinimas yra bendras ir visus kitus pranokstantis prioritetas - ne derybų dėl derybų, bet tokių derybų, kurios leistų pasiekti taikos sutarimą ir atversti naują puslapį. Mes negalime - ir abejoju, ar galėtų pats regionas, - toleruoti dar vieną bevaisių derybų ratą. Derybos su pertrūkiais vyko keletą metų po to, kai 1993 m. rugsėjo mėn. buvo pasirašyta Oslo principų deklaracija. Tai įvyko prieš 16 metų. Derybos turi būti grindžiamos tarptautine teise ir turi būti paisoma ankstesnių susitarimų. Visi klausimai privalo būti ant derybų stalo, tarp jų ir Jeruzalės, kaip būsimos bendros sostinės, statuso klausimas.
Be to, jos turi vykti susitarus dėl laiko termino, pasitelkus veiksmingus tarpininkus. Svarbu matyti rimtą įsipareigojimą bei politinę valią - tiek Izraelio, tiek Palestinos - tęsti rimtas ir sąžiningas derybas. Europos Sąjunga pasirengusi padėti abiem šalims imtis tokios atsakomybės bei pasirengusi teikti paramą sunkiame derybų kelyje. Esu čia, kad užtikrinčiau veiksmingą ir darnų Europos veikimą šiame procese.
ES nuosekliai rėmtiek Izraelį, tiek palestiniečius, suteikdama jiems laiko ir erdvės derėtis dvišalėse derybose. Mūsų pagalba leido Palestinos valdžiai įkurti būsimosios Palestinos valstybės institucijas, kad galėtų teikti paslaugas savo žmonėms bei būti patikima kaimynregione. Tačiau šiandien palestiniečiai yra susiskaldę tiek politiškai, tiek fiziškai. Patikimoms deryboms reikia stiprios ir susivienijusios Palestinos, kaip derybų partnerės. Izraelis dėl to anaiptol nepralaimi, priešingai: jam naudinga turėti stiprų derybų partnerį.
Izraelis žengpirmąjį žingsnį laikinai ir iš dalies pristabdydamas naujakurių kėlimąsi. Mes viliamės, kad tai taps vienu iš veiksnių, leisiančių atgaivinti konstruktyvias derybas.
JAV tebėra nepamainomas ir labai svarbus veikėjas Artimuosiuose Rytuose. Aplinkybės veiksmingai ES ir JAV partnerystei Artimųjų Rytų procese šiuo metu kaip reta palankios. Metas pasinaudoti šia proga glaudžiai derinant mūsų pozicijas ir strategijas. ES toliau rems ir glaudžiai bendradarbiaus su JAV diplomatiniame ketverte. Ketvertui reikia naujo postūmio - jo ieškoti verčia dabartintaikos proceso aklavietė. Ketvertas gali užtikrinti labai reikalingą tarpininkavimą - kruopštų, bet dinamišką.
Taikai Artimuosiuose Rytuose reikia visa apimančio sprendimo. Tiek Sirijos, tiek Libano vaidmuo čia yra labai svarbus. Mes tikimės Arabų taikos iniciatyvos įgyvendinimo. Jos turi tapti sprendimo dalyvėmis. Mūsų perspektyva privalo būti regioninė, įtraukianti visas suinteresuotąsias šalis. Daugiašalis formatas turi papildyti dvišalį Izraelio ir Palestinos derybų formatą.
Artimiausiais mėnesiais ketinu palaikyti glaudų ryšį su Parlamentu visais šiais klausimais. Aš suvokiu Parlamento atliekamą aktyvų vaidmenį, taip pat ir kaip valdžios institucijos, atsakingos už biudžetą. Politiniu lygmeniu EP delegacijos tiesiogiai bendradarbiauja su Izraelio Knesetu bei Palestinos Įstatymų Leidybos Taryba (PĮLT). Praėjusią savaitę Delegacija ryšiams su PĮLT lankėsi okupuotose Palestinos teritorijose ir pranešesanti itin susirūpinusi dėl padėties vietoje.
Galiausiai aš džiaugiuosi, kad Parlamento darbo gruptaikos proceso klausimams tęsia darbą ir šią savaitę vėl rinksis posėdžiauti.
Ioannis Kasoulides
PPE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, jaunųjų Izraelio ir Palestinos lyderių vizito Europos Parlamente metu įvyko nuodugni diskusija, kurioje buvo nubrėžti ateityje taiką užtikrinsiančių sprendimų kontūrai - saugus ir pripažįstamas sprendimas, kuriuo numatomos dvi valstybės, pagal 1967 m. nustatytas sienas, su bendra sostine Jeruzale; demilitarizuojant Palestinos valstybę; iš naujo pasitelkiant 2007 m. Arabų taikos iniciatyvą; su NATO garantijomis; bei išsprendžiant pabėgėlių klausimą taip, kad nepakistų demografinės hebrajų valstybės charakteristikos.
Jaunimas turi bendros ateities viziją, o vyresnieji vis dar ginčijasi, ar verta pradėti derybas. Egipto iniciatyva dėl palestiniečių tarpusavio susitaikymo - kad būtų vienas jiems atstovaujantis kalbėtojas derybose - dar nesulaukatsakymo, o saugumo užtikrinimo Gazos ruože priemonių įgyvendinimo, kuris bus įmanomas išlaisvinus kalinius, kaip antai Giladą Shalitą, dar laukiama. Tuo metu, kai ES misijos rytų Jeruzalėje vadovo ataskaitos duomenimis, Palestinos valstybės perspektyva darosi vis mažiau įgyvendinama dėl daugelio faktinių aplinkybių, kurių jau neįmanoma pakeisti.
Apgailestauju, kad Izraelis, demokratinšalis, menkai tepaiso tos žalos, kurią, tarptautinės bendruomenės akimis, jis daro kai kuriais savo veiksmais, ir apsiriboja tik žalos padarinių mažinimu jau post factum.
Hannes Swoboda
Pone pirmininke, ponia C. Malmström, ponia Komisijos pirmininko pavaduotoja- Europos Sąjungos vyriausioji įgaliotine užsienio reikalams ir saugumo politikai, pirmiausia norėčiau pareikšti nuoširdžią padėką Tarybai pirmininkaujančiai Švedijai už šią iniciatyvą. Tai - gera iniciatyva, tad noriu jus pasveikinti. Taip pat norėčiau padėkoti baronienei C. Ashton už tai, kad per šį pirmąjį savo pasirodymą čia ji sėdi Komisijos pusėje, nors kalbėjo kaip Europos Sąjungos vyriausioji įgaliotinužsienio reikalams ir saugumo politikai. Svarbiausia - turėti bendrą užsienio reikalų ir saugumo politiką. Ne visada svarbu, kur sėdima. Svarbu, kad jūs čia ir kad atstovaujate bendrajai užsienio politikai.
Antra, Tarybos priimtas pareiškimas yra geras ir jokiu būdu nėra priešiškas Izraeliui. Priešingai, jis naudingas Izraeliui, jo saugumo ir stabilumo interesams. Labai svarbu tai pabrėžti. Jeigu mes, kaip europiečiai, norime šiuo atžvilgiu atlikti aktyvų vaidmenį, labai svarbu išlikti aktyviems. Prašau jūsų, baroniene C. Ashton, laikyti šį palinkėjimą įpareigojančiu.
Prieš keletą dienų viešėjome JAV, kur diskutavome su savo kolegomis Kongreso nariais. Turint omenyje vienpusišką Kongreso požiūrį bei palestiniečių padėties supratimo stoką, Prezidentas B. Obama turi nedaug pasirinkimo galimybių. Mes puikiai suprantame Izraelio padėtį. Mes - taip pat prieš visas terorizmo formas ir reikalaujame pagaliau grąžinti pagrobtąjį kareivį jo artimiesiems. Tačiau mums ne mažiau rūpi - ir kelia atjautą - vargana palestiniečių padėtis visais tais atžvilgiais, kurie nurodomi šiame pareiškime, konkrečiai, pvz., 1967 m. nustatytų sienų, sudėtingos padėties Jeruzalėje bei naujakurių kėlimosi atžvilgiu. Visiškai nesuprantama, nors tai ir pastarųjų keleto metų politikos tąsa, kodėl naujakurių gyvenviečių plėtros klausimu laikomasi tokios prieštaringos nuostatos. Iš pradžių ta plėtra buvo sustabdyta, o vėliau įrašyta į nacionalinių prioritetų programą. Po to vyko tik savaiminplėtra, o tuomet buvo nutiesti palestiniečių gyvenvietes kertantys keliai. Kasdienis palestiniečių žemės nusavinimas yra visiškai nepriimtinas.
Taip pat visiškai nepriimtina tai, kas nutiko Parlamento delegacijai. P. de Rosa taip pat išsakys savo nuomonę apie tai. Šio Parlamento nariai drauge su Taryba ir Komisija turėtų aiškiai pareikšti, kad Parlamento nariai turi teisę vykti į Gazos ruožą ir savo akimis įvertinti padėtį. Ką Izraeliui reikia slėpti? Kodėl jis kliudo Parlamento nariams vykti į Gazą? Privalome su tuo nesutikti, tad tikiuosi, kad vieningai tam prieštarausime. Skaidrumas ir atvirumas, be kitų dalykų, yra būtina išmintingos Artimųjų Rytų politikos sąlyga. Šią nuostatą privalome aiškiai pareikšti.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
ALDE Frakcijos vardu. - (NL) Pone pirmininke, ponia C. Ashton, ponia Komisijos pirmininko pavaduotoja, ponia einanti Tarybos Pirmininko pareigas, pirmiausia, ponia C. Malmström, noriu pasveikinti visus pirmininkaujančios Švedijos atstovus Tarybai priėmus šias išvadas dėl Artimųjų Rytų konflikto apskritai ir dėl rytų Jeruzalės konkrečiai.
Manau, visi sutiks, kad tai labai svarbus ženklas, jog pirmą kartą ES delegacijos vadovų bendra ataskaita dėl rytų Jeruzalės buvo vieningai patvirtinta ir priimta, ir šį kartą jau įsigaliojus Lisabonos sutarčiai. Kitas geras ženklas - pirmininkaujančios Švedijos pasiūlytos išvados taip pat buvo vieningai priimtos, įskaitant ir išvadas dėl rytų Jeruzalės. Viliuosi, kad Izraelio valdžia suvokia šių įvykių svarbą.
Ponios ir ponai, apie Artimuosius Rytus diskutuojame kas keletą mėnesių, ir kartais tai darosi panašu į Echternacho procesiją: žingsnelis pirmyn, tuomet - ženklai, liudijantys žengimą atgal, tada - ir vėl daugiau pagrindo vilčiai. Deja, esama pagrindo nusiminti, tačiau vilties mes, žinoma, neprarandame. Aišku, nepaprastai svarbu, - taip pat ir mano frakcijai, - kad ir izraeliečiai, ir palestiniečiai galėtų taikiai gyventi vieni šalia kitų dviejose atskirose valstybėse, naudotis visomis įmanomomis plėtros galimybėmis bei užtikrinti vieni kitų saugumą. Manau, dėl šito visi sutariame. Taip pat sutariame, kokie žingsniai idealiu atveju atvestų prie šio tikslo, ir, žinoma, esame pasirengę prisidėti.
Jeruzalyra vienas iš gražiausių miestų pasaulyje - tai išties ypatinga vieta, - tad be galo tragiška, kad joje greta gyvenančios tautos nepajėgia sugyventi taikiai. Viliuosi, kad dar įmanoma to pasiekti Jeruzalės gerovės ir išsaugojimo labui per tas keletą iki Kalėdų likusių dienų.
Caroline Lucas
Verts/ALE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, noriu išsakyti palankią nuomonę ir apie Tarybos, ir apie Komisijos pareiškimą, tačiau mano klausimas Tarybai ir Komisijai yra štai koks: kada pereisime nuo gražių žodžių - su kuriais aš visiškai sutinku - prie realių veiksmų? Tuos pačius žodžius esame girdėję ne kartą: jog turime užtikrinti, kad Izraelis darytų tai ir dar ką nors, tačiau mums reikia realių svertų, kad tai įvyktų, priešingu atveju Izraelis mus paprasčiausiai ir toliau ignoruos kaip ignoravęs.
Mano klausimas štai koks: ką praktiškai galite padaryti, kad užtikrintumėte, jog išvysime realų judėjimą ir pažangą? Mano supratimu, tai turėtų būti neatsiejama nuo tokių klausimų kaip ES ir Izraelio asociacijos susitarimas įšaldymas.
Dėl rytų Jeruzalės: aš labai palankiai vertinu Tarybai pirmininkaujančios Švedijos iniciatyvą bei jos aiškią poziciją dėl Jeruzalės, kaip dviejų valstybių sostinės, svarbos bei jūsų tvirtą poziciją, jog svarbu, kad Izraelis sustabdytų nausėdijų statybas rytų Jeruzalėje.
Taip pat reiškiu pagarbą ES misijos vadovų ataskaitos dėl rytų Jeruzalės autoriams. Toje ataskaitoje kalbama aiškiai ir išdėstoma vizija, o šito pernelyg dažnai pasigendame disusijose šiuo klausimu. Ji parodo, kad Izraelio neteisėtos rytų Jeruzalės aneksijos politika yra specialiai nukreipta į palestiniečių bendruomenės mieste silpninimą ir turi neleisti Palestinai vystytis. Tačiau misijos vadovai paragino remiantis šia ataskaita priimti visą rinkinį rekomendacijų, tad, manau, turime tikėtis šį raginimą įgyvendinančių skubių Tarybos veiksmų.
Jeigu ES rimtai traktuoja savo įsipareigojimą dėl sprendimo, kuriuo numatomos dvi valstybės, ji privalo daryti viską, kas įmanoma, kad būtų saugomas ir stiprinamas palestinietiškas rytų Jeruzalės charakteris ir tapatybė. Misijos vadovų pareiškime ir ataskaitoje nurodoma praktiniai būdai, kaip tai padaryti.
Peter van Dalen
Pone pirmininke, būtent šiuo, advento, laikotarpiu daugelis meldžiasi už taiką Artimuosiuose Rytuose, bet kartais netenkama vilties ir atrodo, kad ši taika niekada nebus įmanoma. Nepaisant to, svarbu kad visos suinteresuotosios šalys toliau dirbtų siekdamos taikos, tačiau kaip tik čia galbūt slypi pagrindinproblema. Ar visos suinteresuotosios šalys yra pajėgios ir nori dirbti taikos labui? Izraelis praeityje jau yra ėmęsis veiksmų, kuriais žemę iškeitį taiką - turiu galvoje dalinį jo atsitraukimą iš kai kurių Gazos ruožo dalių - deja, tai neatvedprie taikos. Kaip žinome, raketų salvės suintensyvėjo, ir 2009 m. Izraelis įsiveržį Gazos ruožą. Dabar Izraelis paskelblaikiną statybų Vakarų Krante pristabdymą. Taip pat buvo pašalinta nemažai kelio užtvarų. Šis judesys turėjo padėti vėl atverti taikos derybų galimybę.
Šie B. Netanyahu Vyriausybės veiksmai šiaip jau yra, pagal Izraelio standartus, gana ryžtingi, o palestiniečių pusėje vis tiek matau per mažai aktyvumo. Žmonės ir toliau šneka, kad Izraelio veiksmų neverta paisyti, bet aš pasigendu palestiniečių atsakomojo judesio, kuris galėtų atverti galimybę deryboms. Ar palestiniečiai nori tolesnių derybų ir pajėgūs sudaryti joms galimybes? Atrodo, "Hamas" yra įsivėlęs į kovą su "Fatah" ir trumpu pasaitėliu tampomas Irano. Mahmoud Abbas daro popierinio tigro įspūdį, atrodo nebeturintis daug įtakos, apie kurią vertėtų kalbėti. Manau, palestiniečiai dabar irgi turėtų aiškiai išreikšti savo norą siekti taikos.
Kyriacos Triantaphyllides
Pone pirmininke, ponia C. Ashton, mes palankiai vertiname Europos Sąjungos Tarybos gruodžio 8 d. priimtą sprendimą. Jis patvirtina Europos Sąjungos paramą dvi valstybes numatančiam scenarijui, kuris būtų paremtas 1967 m. nustatytomis sienomis.
Vis dėlto, sprendžiant iš to, ką patyrėme per mūsų pastarąjį apsilankymą vietoje, aptariamose teritorijose susiklosčiusios aplinkybės daro Palestinos valstybės įkūrimą beveik neįmanomą. Konkrečiai turiu galvoje sienos iškilimą, palestiniečių namų išardymą ir, svarbiausia, nausėdijų kūrimąsi visoje Vakarų Kranto teritorijoje, visų pirma aplink rytų Jeruzalę.
Tose nausėdijose šiandien gyvena apie 500 000 naujakurių. Dar svarbiau tai, kad rytų Jeruzalėje siekiama pastatyti metalinių strypų tvorą, kuri juostų aplink miestą statomas gyvenvietes, taip siekiant priversti palestiniečius palikti savo namus. Dabar akivaizdu, kad Izraelio Vyriausybnaudojasi derybomis siekdama laimėti laiko. Lėtai, bet užtikrintai ji siekia įtvirtinti savo suverenumą visose Palestinos teritorijose.
Europos Sąjunga turėtų ne tik reikšti paramą dviejų valstybių gyvavimą numatančiam sprendimui, bet ir imtis ypatingų priemonių Izraelio atžvilgiu. Tebesitęsiantis žmogaus teisių pažeidinėjimas yra pakankama priežastis, leidžianti Europos Sąjungai taikyti sankcijas remiantis Sutarties 2 straipsniu, mat jeigu, viena vertus, ji apsisprendusi remti taikos procesą, tačiau, kita vertus, toliau be apribojimų plėtoja ekonominius santykius su Izraeliu, tai ji tepasieks tik tiek, kad pasitarnaus Izraelio politikai, kurios esm- priversti palestiniečius trauktis iš savo žemių ir išplėsti Izraelio suverenumą visai Palestinai.
Bastiaan Belder
Pone pirmininke, ar Europa prarado nuovoką? Šį retorinį klausimą gruodžio mėn. pradžioje kėlJungtinės Valstijos. Šios griežtos Kongreso išsakytos kritikos objektas buvo vienašališka nuostata svarstyti pateiktame Tarybos rezoliucijos projekte, kad rytų Jeruzalbus Palestinos valstybės sostinė. Kaip EP delegacijos ryšiams su Izraeliu vadovas, įsivaizdavau ir vyliausi, kad mūsų transatlantinis dialogas prasidės konstruktyvesne gaida. Skubu pridurti ir tai, kad kruopščiai išnagrinėjęs ir projektą, ir galutinį Tarybos pareiškimą, kaip ir mūsų kolegos Kongrese, pasijutau be galo sunerimęs. Konkrečiai, aš kategoriškai atsiriboju nuo siūlymo padalyti Jeruzalę. Tarybos pareiškimą dėl Artimųjų Rytų laikau didele diplomatine ir politine taikos proceso nesėkme, todėl esu labai nusivylęs užsienio reikalų ministrais ir jiems vadovavusia Tarybai pirmininkaujančia Švedija dėl įtemptų santykių su žydų valstybe, palyginti su kitomis pirmininkavusiomis šalimis.
Turiu keletą pagrindinių prieštaravimų minėtam Tarybos pareiškimui. Vargu, ar taip galima paskatinti Palestinos vadovybę atnaujinti derybas su Izraeliu. Be to, šis pareiškimas prieštarauja diplomatinio ketverto 2008 m. lapkričio 9 d. išdėstytam principui, kad trečiosios šalys privalo nesikišti į dvišales derybas. Oficialioje Jungtinių Valstijų reakcijoje į Tarybos gruodžio 8 d. pareiškimą dar kartą pabrėžiamas šis principas. Argi negalime padaryti daugiau nieko, kaip tik blokšti taikos procesą į aklavietę? Tikrai galime! Po pastarųjų delegacijos apsilankymų Izraelyje tvirtai tikiu, kad laipsniškas stabilus Izraelio valstybės ir Palestinos vadovybės santykių atkūrimo procesas yra ir būtinas, ir įmanomas. Administracijos laipsniškas perkėlimas į Vakarų krantą, pvz., į C zoną, bei ekonominio bendradarbiavimo stiprinimas, tuo pat metu tvirtinant ir steigiant patikimas Palestinos institucijas, tikrai stums taikos procesą į priekį. Todėl raginu Tarybą ir Komisiją liautis skelbus priešingą nei tikimasi poveikį turinčius pareiškimus dėl taikos proceso ir verčiau investuoti į konkrečius Izraelio ir palestiniečių bendradarbiavimą numatančius projektus. Argi ne tokia yra priimtoji europinformulė?
Diane Dodds
Pone pirmininke, kaip parlamentinės delegacijos Izraelyje narė, susidomėjusi išklausiau Užsienio reikalų tarybos komentarus apie Artimųjų Rytų taikos procesą bei Komisijos pareiškimą. Tačiau išklausiusi, kaip ir prieš mane kalbėjęs kolega, jaučiu visa kita stelbiantį susirūpinimą padėtimi. Izraelis yra vienintelveikianti demokratinvalstybregione. Mėgstamiausia jo priešininkų taktika visuomet buvo prieš valstybę nukreiptas terorizmas. Manau, kad Tarybos ir Komisijos pareiškimuose neteikiama derama reikšmIzraelio saugumo interesams. Iš tikrųjų, kiek girdėjau, šie interesai nebuvo minėti vyriausiosios įgaliotinės kalboje šiame Parlamente.
Negana to, mano galva, pareiškimas pernelyg griežtas tuo atžvilgiu, kad visa atsakomybės našta užkraunama Izraeliui: tiek dėl proceso pažangos nebuvimo, tiek dėl neišspręstų problemų sprendimo - būtent, Jeruzalės.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Pone pirmininke, faktas, kad ši diskusija yra itin neįprasta, nes C. Malmström sėdi Tarybos prezidiume -tikimės, kad netrukus išvysime ją sėdinčią Komisijoje. Tuomet suprasime, ant kurios kėdės ji sėdi!
Šiaip ar taip, pone pirmininke, Tarybos išvados vargu ar gali sužadinti optimizmą. Taryba išreiškdidelį susirūpinimą dėl pažangos nebuvimo Artimųjų Rytų taikos procese ir reikalauja, kad jis būtų atgaivintas remiantis Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijomis, Madrido konferencijos išvadomis bei veiksmų planu. Nieko naujo po saule.
Ji taip pat sako, kad Europos Sąjunga yra pasirengusi esmingai prisidėti prie sprendimo tų problemų, kurias čia pristatdvi kalbėtojos: rytų Jeruzalės problemos, vandens problemos bei sienos problemos.
Tačiau esama visos virtinės naujų aspektų, apie kuriuos norėčiau išgirsti mūsų viešnių nuomonę. Pirmiausia, norėčiau žinoti, ar, jų nuomone, aštuonių mėnesių įšaldymas ir nausėdijos, dėl kurių apsisprendIzraelio Vyriausybė, yra susijusios su naująja Jungtinių Valstijų administracija.
Taip pat norėčiau žinoti, ką jos mano apie vakar Gazoje "Hamas" atstovo dvidešimt antrųjų metinių proga paskelbtus pareiškimus, kuriuose sakoma, kad "Hamas" neketina daryti jokių nuolaidų Izraeliui ir nežada jo pripažinti. Ką jos mano apie tęstinumo įstatymą, kuriuo Izraelio žmonėms bus leista referendume išsakyti savo nuomonę dėl okupuotųjų teritorijų okupacijos?
Pagaliau, ką jos mano apie R. Goldstone'o ataskaitą ir jos patvirtinimą Jungtinių Tautų Žmogaus teisių taryboje? Ar, jų nuomone, tai padės taikos procesui, ar, priešingai, kaip teigia Izraelis, tai kliudys tam procesui ir jį žlugdys?
Proinsias De Rossa
Pone pirmininke, norėčiau paminėti du įsipareigojimus, kuriuos palankiai vertinu Tarybos pareiškime ir kuriais potencialiai galima sukurti naują dinamišką paramą Palestinos valdžios dvejų metų programai, kuria numatoma Izraelio okupacijos pabaiga, Palestinos valstybės įkūrimas bei Europos Sjungos pasirengimas tinkamu metu pripažinti Palestinos valstybę.
Praėjusią savaitę vadovavau oficialiai Europos Parlamento delegacijai, viešėjusiai okupuotose Palestinos teritorijose, kur dar sykį savo akimis mačiau prieš palestiniečius nukreiptą Izraelio aparteido sistemą, kai nusavinami ir griaunami jų namai, atimamos žemės, vanduo, taip pat maldos vietos.
Praėjus vos kelioms valandoms po Tarybos pareiškimo paskelbimo, buvo atšauktas leidimas mano vadovaujamai delegacijai vykti į Gazą. To nepavadinsi draugiškos valstybės veiksmu. Juo, be abejo, paminama šio Parlamento demokratinteispalaikyti deramus ir demokratinius santykius su tokiais pat Palestinos žmonių išrinktais atstovais.
Tarp sutiktų žmonių bei vietovėse, kurias aplankėme Hebrone, rytų Jeruzalėje ir Ramaloje, matėme daugelį apėmusį nusiminimą ir neviltį. O kur neviltis, ten ir smurtas. Galime pasiekti, kad pažanga prasidėtų dabar - arba leisti padėčiai ristis dar brutalesnio smurto link, kuris išstums iš politikos nuosaikiuosius Palestinos politikus. Štai iš ko dabar turime rinktis.
Raginčiau tiek Tarybą, tiek baronienę C. Ashton (kuriai linkiu sėkmės) suteikti naują postūmį Europos Sąjungos vaidmeniui šiame procese - užuot tik žvalgiusis į diplomatinį ketvertą viliantis, kad šis suaktyvins savo vaidmenį procese, - ir sudaryti su Palestinos vadovybės dvejų metų darbotvarke suderintą planą, kuriame būtų numatytas mūsų praėjusią savaitę, mano vertinimu, ryžtingai išsakytų principų įgyvendinimas.
Privalome nenuolaidžiaudami ginti žmogaus teises. Turime imtis veiksmų. Siekdami sukurti Izraeliui paskatas, turime pasitelkti teisės naudotis mūsų rinkomis kortą. Nekalbu apie sankcijas. Kalbu apie tai, kad teisės naudotis mūsų rinkomis užtikrinimas būtų paskata užsitikrinti, kad Izraelis veiktų paisydamas savo tarptautinių įsipareigojimų. Galiausiai privalome įtikinti ir Jungtines Valstijas nedelsiant vėl imtis tarpininkavimo tomis pačiomis sąlygomis, kurias išdėstėme praėjusią savaitę.
Chris Davies
Pone pirmininke, Europos Sąjungos misijos vadovų ataskaita dėl rytų Jeruzalės - išties slogus tekstas. Eikime tiesiai prie reikalo. Šioje ataskaitoje aiškiai pasakyta, kad tai, kas vykdoma rytų Jeruzalėje, yra ne kas kita kaip etninio valymo būdas. Palestiniečių namai neteisėtai atimami, žmonės verčiami išsikraustyti, o taikos viltys griaunamos. Todėl kyla klausimas: ką mes ketiname daryti?
Tarybos išvados vertintinos labai palankiai. Kad jos griežtos, žinome iš to, jog Izraelio Vyriausybjas tuoj pat atmetė. Pasak jos, nieko naujo jose nėra. Jie įpratę atmetinėti mūsų žodžius, nes mes niekuomet tų žodžių neparemiame darbais. Jie traktuoja mus niekinamai. O kodėl jie turėtų elgtis kitaip - juk mes tokie lengvatikiai, kad net apmokame okupacinės galios sąskaitas! Mes padedame palestiniečiams atsigauti, nors būtent Izraelis, o ne mūsų mokesčių mokėtojai, turėtų rūpintis padengti šią sąskaitą.
Kad mūsų žodžiai nebūtų tušti, turėtume sustabdyti arba perspėti sustabdysią asociacijos susitarimą, tačiau, kiek esame informuoti, nvienas iš mūsų užsienio reikalų ministrų niekuomet nnesvarsttokios galimybės. Tad kyla klausimas: kur ta politinnuostata? Na taip, mes turime politinę nuostatą. Ji - išvadose. Gerai, o kur veiksmai? Izraelis nieko nedarys, kol jo nepastumsi.
Franziska Katharina Brantner
(DE) Pone pirmininke, norėčiau pasveikinti baronienę C. Ashton užėmus naują postą. Taip pat norėčiau padėkoti Tarybai pirmininkaujančiai Švedijai už rezoliuciją ir už pripažinimą, kad ilgainiui nebus įmanoma įgyvendinti dvi valstybes numatantį sprendimą, jeigu neišspręsime nausėdijų problemos. Keletą kartų čia buvo paminėta Misijos vadovų ataskaita - mes taip pat manome, kad ji labai gera. Tai turėdama omenyje, noriu paklausti dviejų dalykų. Koks yra dabartinis šios ataskaitos statusas ir kur ji bus skelbiama? Antra, ką jūs, Komisija ir Taryba, ketinate daryti, kad įgyvendintumėte ataskaitoje pateiktas rekomendacijas? Dabar norėčiau iš ataskaitos pacituoti tris rekomendacijas. Štai pirmoji jų:
"neleisti sudaryti ir pareikalauti nutraukti ES valstybių narių aktorių finansinius sandorius, kuriomis remiamos nausėdijų statybos rytų Jeruzalėje, tam tikslui priimant reikalingus ES teisės aktus"; antra: "užtikrinti, kad nausėdijose rytų Jeruzalėje pagaminti produktai nebūtų, remiantis ES ir Izraelio asociacijos susitarimu, eksportuojami į ES"; ir trečia: "parengti instrukcijas stambiesiems ES mažmenininkams dėl gyvenvietėse pagamintų produktų kilmės žymėjimo".
(DE) Šie ataskaitoje pateikti siūlymai - labai konkretūs ir išsamūs. Kokių priemonių dabar planuojate imtis, kad juos įgyvendintumėte?
Patrick Le Hyaric
(FR) Pone pirmininke, Komisijos nary, Ministre, dėkoju jums ir palankiai vertinu jūsų komentarus.
Europa dabar turi du esminius dokumentus, kuriais remdamasi gali siekti įgyvendinti naujas taikos iniciatyvas. Pirmiausia - drąsi Tarybai pirmininkaujančios Švedijos ataskaita, kurią neseniai paminėjote, ponia C. Malmström. Ši ataskaita ragina siekti pažangos remiantis dviejų valstybių vizija, iš kurių viena būtų Palestina, su 1967 m. sienomis ir sostine rytų Jeruzale.
Antras dokumentas - ambasadorių, Misijos vadovų, tekstas, parodantis, kad Izraelio vadovybpasirinko strategiją, pagal kurią griauna namus ir kolonizuoja žemes, pamindama žmogaus teises. Šios strategijos tikslas yra atkirsti Jeruzalę nuo Vakarų Kranto, kad pati Palestinos valstybės įkūrimo idėja būtų palaidota.
Tačiau, žinoma, mūsų šiame Parlamente sakomi žodžiai neturės jokio poveikio, jeigu jų neparemsime konkrečiais veiksmais. Privalome veikti ir šiam tikslui galime sustabdyti Europos Sąjungos ir Izraelio asociacijos susitarimą tol, kol Izraelio Vyriausybims paisyti tarptautinės teisės. Todėl turime veikti, kad užtikrintume, kad bus nutrauktas kolonizavimas, Gazos ruožo blokada, nugriauta gėdos siena, sugrąžinti pabėgėliai ir visi politiniai kaliniai išleisti į laisvę.
Leiskite pasakyti dar vieną dalyką. Šiame Parlamente buvo svarstomas kareivio Gilado Shalito išlaisvinimo klausimas. Sutinku su tuo, kas buvo pasakyta. Tačiau mūsų Parlamentas privalo remti ir kito Europos Sąjungos piliečio, jauno Prancūzijos palestiniečio Salaho Hamouri išlaisvinimą. Taip: laisvę Giladui Shalitui! Bet ir - Salahui Hamouri!
Simon Busuttil
(MT) Pirmiausia leiskite padėkoti Tarybai už ryžtingas išvadas, kurias ji priėmpraėjusią savaitę. Mano nuomone, iki šiol dar nesame turėję tokių aiškių, konkrečių ir ryžtingų Tarybos išvadų tokiu opiu klausimu kaip šios, kurios mus pasiekpraėjusią savaitę. Todėl sveikinu Tarybą.
Tačiau norėčiau pridurti, kad dabar privalome nesudėti rankų ir imtis veiksmų, nes padėtis Jeruzalėje blogėja su kiekviena diena ir toliau šito toleruoti negalime. Susiduriame su atviro tarptautinės teisės pažeidinėjimo problemomis, apsunkinimu, lemiančiu dideles kančias daugeliui asmenų, tokiu kaip vertimas palikti namus, jų gyvenamųjų būstų griovimas ir neteisėtos būstų statybos. Negalime tylėti susidūrę su tokiu neteisingumu, nes jei tylėsime, leisime suprasti, kad teisė, diplomatija ir itin branginamas taikaus konfliktų sprendimo principas yra beverčiai. Nemanau, kad būtume leidę tokiai padėčiai susiklostyti savo šalyje. Todėl turime veikti kurdami tinkamą aplinką, palankią savitarpio pasitikėjimo kūrimui tarp abiejų konflikto šalių, kad turėtume dvi atskiras ir gyvybingas valstybes, gebančias taikiai sugyventi. Leiskite išreikšti pasitikėjimą Jordanijos čia atliekamu svarbiu vaidmeniu. Baigdamas noriu kreiptis į baronienę C. Ashton -Lisabonos sutartimi jums skirtas naujas vaidmuo, svarbus vaidmuo, suteikiantis mums šansą. Prašau, nepraleiskime šios progos.
Rosario Crocetta
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, būdami Ramaloje išgirdome žinią, kad Europa priėmnaują nutarimą dėl Artimųjų Rytų taikos proceso. Matėme viltingas šypsenas palestiniečių atstovų veiduose.
Tos dienos buvo kupinos emocijų, taip pat kančios, vaikų veiduose įsirėžusios kančios: juos matėme įsitvėrusius savo namų langų grotų prie Hebrono kelio - apleisto kelio, kurio neleidžiama kirsti nvienam palestiniečiui. Matėme kančią aštuoniasdešimt penkerių metų moters, priverstos palikti užimtus savo namus ir miegoti, spaudžiant šalčiui, palapinėje savo buvusių namų sode, taip pat kančią veiduose tų palestiniečių, kurių panaudojus Europos Sąjungos paramą pasistatytus ūkinius pastatus sugriovIzraelio kariai.
Izraelis turi teisę būti nepriklausoma valstybė, tačiau palestiniečiai taip pat turi teisę į tėvynę, valstybę ir pasą. Europos Vadovų Tarybos sprendimas yra didelis žingsnis pirmyn, tačiau turime tučtuojau imtis veiksmų. Izraelio ir palestiniečių konfliktas tėra tik ledkalnio viršūnė, turint omenyje daug platesnį konfliktą. Paskutiniąją mūsų vizito dieną Izraelio valdžia neleido mums, Europos Parlamento delegacijai, apsilankyti Gazos ruože. Manau, šiuo atžvilgiu Sąjungos vyriausioji įgaliotinbaronienC. Ashton turėtų reaguoti ir pareikšti protestą demokratinės Europos vardu.
Norėčiau padėkoti delegacijai vadovavusiam P. De Rossa bei visiems kitiems delegacijos nariams, nes tomis dienomis, kai viešėjome Palestinoje, pažeidžiami žmonės galėjo matyti veidus ir išgirsti žodžius tokios Europos, kuri lieka ištikima teisėms ir nori - privalo - padaryti dar daugiau.
Hannu Takkula
(FI) Pone pirmininke, pone Komisos narį, ponia C. Ashton, mano nuomone, nauja Sąjungos vyriausioji įgaliotinturėtų būti priblokšta matydama, kaip Europos Parlamentas atliko namų darbus. Kokias istorijos knygas jo nariai skaitė, jei nežino, kaip 1947 m. atsirado Izraelio valstybė? Todėl ši Tarybos interpretacija, priimta vadovaujant pirmininkaujančiai Švedijai, atrodo keistoka.
Turime neužmiršti tų vertybių, kurioms Europos Sąjunga privalo būti ištikima. Mes puoselėjame demokratiją, žmogaus teises bei nuomonės laisvę - tai svarbu. Svarbu ir tai, kad Izraelis yra vieninteldemokratinšalis Artimuosiuose Rytuose. Neturėtume prisidėti prie antidemokratinių valstybių kūrimosi tame regione, nedemokratijų, nes jos negerbia mūsų vertybių.
Taip pat labai svarbu atsiminti, kad idėja, jog Jeruzalturi būti padalyta, paverčiant ją dviejų valstybių miestu, yra visiškai nesuvokiama. Europos Sąjunga nesiūlytų tokio dalyko jokiai kitai demokratinei šaliai. Neabejotina, kad mums reikia užtikrinti, kad Izraelis išsaugūtų savo demokratinę sistemą ir savo teises savo paties sostinėje, o Europos Sąjunga gali - ir privalo - dalyvauti taikos procese, tačiau - atlikdama diplomatinį vaidmenį, o ne kaip gydytoja ar teisėja.
Apmaudu, kad Gilad Shalit, Prancūzijos pilietis - Europos Sąjungos pilietis - ir Izrealio kareivis, nebuvo paleistas į laisvę. Tai rodo Palestinos administracijos ir "Hamas" požiūrį į Europos Sąjungą. Jie absoliučiai nepaiso nei mūsų principų, nei mūsų vertybių. Privalome ieškoti išeičių, o tokių svajų, kurios sudaro didžiąją Tarybos rezoliucijos dalį, derėtų atsisakyti.
Izraelis yra demokratija, jo vertybės yra tokios pačios kaip mūsų. Privalome ginti demokratiją ir Izraelio žmonių teisę į visavertę ir saugią būtį bei taiką, o tą taiką bus galima pasiekti tuomet, kai teroristų organizacijos, "Hamas" ir jų pagalbininkai, nustos rengti atakas prieš Izraelį ir Izraelio piliečius. Mes čia turime galimybių bendromis pastangomis kovoti su terorizmu ir sudaryti galimybes Izraeliui gyvuoti kaip tautai.
Frieda Brepoels
(NL) Pone pirmininke, lapkričio 23 d. ataskaitoje Jeruzalėje ir Ramaloje apsilankiusios ES delegacijos vadovai labai aiškiai nurodė, kad Izraelis aktyviai vykdo neteisėtą rytų Jeruzalės aneksiją ir įgyvendina visišką jos izoliaciją nuo likusio Vakarų Kranto. Todėl man kyla klausimas, kodėl Užsienio reikalų taryba iš šio fakto nedaro reikalingų išvadų. Kodėl ji paprasčiausiai igonoruoja kaip tik tos svarbios ataskaitos dėl faktinės padėties konkrečias rekomendacijas - be to, juk savo pačios ataskaitos, - žinodama, kad vykstantys procesai yra neatitaisomi. Tokia Tarybos laikysena verčia rimtai abejoti galimybe įkurti nepriklausomą, gyvybingą Palestinos valstybę šalia Izraelio valstybės. Artimųjų Rytų taikos procesui nereikia miglotų kalbų. Dabar pats metas ir tinkamas momentas Europos Sąjungai imtis aktyvaus, matomo vaidmens regione, o tai, žinoma, bus įmanoma tik tuomet, jeigu parodysime taip pat ir ryžtą priimti aiškią ir nedviprasmišką poziciją, konkrečiai rytų Jeruzalės klausimu.
Charalampos Angourakis
(EL) Pone pirmininke, ES politinnuostata yra drauge su Jungtinėmis Valstijomis ir NATO remti Izraelio valdžią, kuri vykdo nusikalstamą Palestinos žmonių genocido politiką. Tai išvada, prie kurios priėjo Europos Parlamento delegacijos, kuriai Izraelio valdžia neleido įžengti į okupuotąjį Gazos ruožą, nariai.
ES politinnuostata ir pastarasis sprendimas iš esmės suteikia papildomo laiko Izraelio vyriausybėms, slegiamoms karo nusikaltimų naštos, kaip žinome iš Jungtinių Tautų ataskaitos dėl karo Gazoje, todėl jos gali toliau sau vykdyti savo okupacijos planus.
Europos Sąjungos gražbyliavimas neturi nieko bendra su pasauliniu mastu skambančiu pagrįstu raginimu įkurti nepriklausomą Palestinos valstybę 1967 m. apibrėžtose teritorijose, su sostine rytų Jeruzalėje. Europos Sąjunga nesiima jokių praktinių žingsnių šia linkme. Priešingai: ji plėtoja santykius su Izraeliu, kuris toliau stato nausėdijas, visų pirma rytų Jeruzalėje, renčia skiriamąją sieną bei tęsia gėdingą ir nusikalstamą Gazos ruožo izoliaciją.
Mes smerkiame Artimuosiuose Rytuose įgyvendinamus imperialistinius planus ir solidarizuojamės su kovojančiais Palestinos žmonėmis bei visomis kovojančiomis tautomis.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Turiu pažymėti, kad praėjusios savaitės Ministrų Tarybos posėdžio rezultatai nebuvo visiškai subalansuoti, be to, mane lydi jausmas, - mat prie šio klausimo dirbau ilgą laiką, - kad iš tikrųjų tomis išvadomis reikalai nepasistūmėjo pirmyn, jei kalbame apie mūsų pastangas siekti taikaus šių dviejų tautų sambūvio.
Todėl norėčiau pasakyti, kad žinau, jog turime nuveikti daugiau. Privalome būti ne šiaip tarpininkai, bet aktyvūs tarpininkai šiame taikos procese, privalome laikytis nuostatos, kad šios katastrofiškos padėties sprendimas turi atrodyti vienodai priimtinas ir turi būti priimtinas abiem valstybėms, kaip lygiems partneriams, t. y. toks, kad abi valstybės, Palestina ir Izraelio valstybė, būtų juo vienodai suinteresuotos.
Taryba mėgino sugrąžinti palestiniečius prie derybų stalo, nors šie ir protestuoja prieš kai kuriuos Izraelio veiksmus, o mes irgi atkakaliai raginame, kad netikslingos kliūtys taikos proceso kelyje būtų pašalintos kuo greičiau. Palestiniečių namų išardymas rytų Jeruzalėje bei nausėdijų statybos, taip pat skiriamųjų užkardų statymas okupuotoje teritorijoje yra nepriimtina. Tačiau taip pat nepriimtina būtų palikti Izraelį vieną grėsmių akivaizdoje, jei nepajėgtume jo aktyviai apginti nuo visų puolimų bei nuo prieš Izraelio valstybės piliečius nukreiptos teroristinės veiklos.
Žinoma, taip pat norėčiau pabrėžti, kad būtina paisyti visumos tarptautinės teisės nuostatų, be kurių neįmanoma tikėtis stabilios plėtros regione. Mano nuomone, mes, europiečiai, ES bei mūsų valstybių piliečiai, yra pasirengę ištiesti pagalbos ranką, o aš viliuosi, kad baronienės C. Ashton misiją regione lydės sėkmir ji sugrįš su geromis naujienomis savo ataskaitose.
Alexandra Thein
(DE) Pone pirmininke, ponia C. Malmström, ponia baroniene C. Ashton, ponios ir ponai, aš esu Delegacijos ryšiams su Palestinos Įstatymų Leidybos Taryba - kitaip tariant, Palestinos Parlamentu - narys. Praėjusią savaitę mūsų delegacijai Izraelis neleido patekti į Gazą. Padėtis Gazoje yra išties gąsdinanti, ypač dabar, kai atėjo žiema. Tik 10 proc. gyventojų gali apsirūpinti reikalingiausiais dalykais, kontrabanda gabendami prekes vadinamaisiais koridoriais - būtent todėl tie koridoriai yra visiems priimtini.
Iki operacijos "Cast Lead" padėtis buvo visiškai priešinga: 90 proc. Gazos gyventojų buvo pajėgūs pasirūpinti savimi. Kaip okupacingalia, Izraelis turėtų prisiimti atsakomybę už gyventojų aprūpinimą visose okupuotose zonose. Tačiau Izraelis vengia šios pagal tarptautinę teisę jam tenkančios atsakomybės, o tai reiškia, kad tarptautinbendruomenir, visų pirma, ES privalo įsikišti.
Mes tiekiame maistą 90 proc. Gazos gyventojų, todėl turime teisę stebėti, kur leidžiami Europos mokesčių mokėtojų pinigai, ar jie naudojami deramai ir ar maistas pasiekia tuos žmones, kuriems jo reikia.
Hélène Flautre
(FR) Pone pirmininke, aš taip pat noriu pasveikinti ponią C. Malmström bei Tarybai pirmininkaujančią Švediją paskelbus puikias išvadas. Jos atgaivina lūkesčius, kuriuos mes visi puoselėjome, būtent - kad bus patvirtinta, jog ES iš tikrųjų yra atsakinga už taiką regione pagal tarptautinę teisę, ir tai, esu tikra, yra be galo svarbu.
Vis dėlto, esu nustebusi, kad, praėjus vos metams po karinio įsiveržimo į Gazą, šiose išvadose nneužsimenama apie R. Goldstone'o pranešimo rekomendacijas, kurių Taryba siekė. Kokiame Goldstone'o pranešimo rekomendacijų įgyvendinimo etape mes dabar esame? Taryba įsipareigojo jas įgyvendinti - visų pirma pabrėžtinas įsipareigojimas dėl vidaus tyrimų, dalyvaujant įvairioms suinteresuotosioms šalims.
Antra, džiaugiuosi, kad rytų Jeruzalįvardijama būsimos Palestinos valstybės sostine, t. y. dviejų valstybių Jeruzale. Vis dėlto, šiose išvadose neįvardijamas konkrečių galimų veiksmų plano scenarijus. Kita vertus, tokių galimybių išties daug nurodyta rytų Jeruzalėje apilankiusių valstybių bei vyriausybių vadovų misijos ataskaitoje.
Todėl kreipiuosi į Komisiją ir Tarybą maloniai prašydamas mums paaiškinti, kaip konkrečiai Europos Sąjunga nepripažins ir neįteisins rytų Jeruzalės aneksijos, kurią Izraelis siekia įtvirtinti, be kitko, ekonominėmis priemonėmis, bet taip pat ir organizuodamas masinį palestiniečių bendruomenių išstūmimą.
Richard Howitt
Pone pirmininke, leiskite palankiai įvertinti naujosios vyriausiosios įgaliotinės dalyvavimą šiame posėdyje, taip pat pasidžiaugti vadovaujant Švedijai parengtomis principingomis Tarybos išvadomis dėl Artimųjų Rytų.
Dėl R. Goldstone'o pranešimo: norėčiau pasveikinti C. Bildtą, kaip Tarybai pirmininkaujančios šalies atstovą, už tai, kad įvertino - cituoju - R. Goldstone'o pranešimo "patikimumą ir išskirtinį nuoseklumą". Mano galva, būtų išties naudinga, jei C. Malmström galėtų čia šiandien, Europos Parlamente, pakartoti tai, ką jos ambasadorius pasakJungtinėse Tautose - kad ES ragina Izraelį ir palestiniečius pradėti deramus, patikimus ir nepriklausomus su Gazos konfliktu susijusių žmogaus teisių pažeidimų vidaus tyrimus.
Galiausiai, ar galiu paklausti Tarybai pirmininkaujančios šalies bei vyriausiosios įgaliotinės, ar jos susipažinusios su Jungtinės Karalystės Vyriausybės praėjusią savaitę priimta maisto produktų žymėjimo direktyva, kuria nustatoma, kaip atskirti importuojamas Palestinos teritorijose pagamintas prekes nuo prekių, pagamintų neteisėtose Izraelio nausėdijose, ir noriu paprašyti informuoti mus, kaip jos planuoja taikyti šią rekomendaciją Europos lygmeniu. Kaip rinkėjai, galime apsispręsti mokėti taikos kainą. Kaip vartotojai, nenorime subsidijuoti konflikto išaidų.
Ramon Tremosa i Balcells
Pone pirmininke, mano galva, vadovaujant Tarybai pirmininkaujančiai Švedijai priimta naujausia Europos Sąjungos pozicija dėl Artimųjų Rytų, pagal kurią rytų Jeruzalbūtų pripažįstama būsimos nepriklausomos Palestinos valstybės sostine, gali pakenkti Europos pastangoms atlikti svarbų vaidmenį tarpininkaujant Izraelio ir palestiniečių deryboms. Ji gali sukelti priešingų mūsų bendram siekiui padarinių, būtent pakenkti taikos šiame ir šiaip neramiame regione siekiui.
Aš, asmeniškai, esu įsitikinęs, kad daug geresnis sprendimas būtų ir Europos Sąjunga gerokai daugiau naudos turėtų, jei sutelktų visas savo pastangas tikrai demokratijai Palestinos teritorijose puoselėti, pvz., remtų neprievartinę opoziciją, užuot vienašališkai ir netikėtai įvardijusi nepriklausomą Palestinos teritorijų sostinę. Tai padėtų Izraelio valstybei ir jo demokratijai, taip pat ir tarptautinei bendruomenei, rasti patikimą ir įteisintą derybų partnerį.
Kaip šiandien teigį Cecilia Malmström, dėl Jeruzalės statuso Izraelis ir palestiniečiai turi derėtis dvišališkai. Todėl esu įsitikinęs, kad mūsų siekius daug labiau atitinka ne sprendimas, kuriuo numatoma "dvi valstybės dviem tautoms", o "dviejų demokratijų dviem tautoms" vizija.
Demokratija, mieli kolegos, yra neišvengiama taikos sąlyga.
Michael Gahler
(DE) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pasidžiaugti, kad baronienC. Ashton sėdi Komisijos pusėje. Tikiuosi, ji ir ateityje sėdės toje pusėje.
Turiu du klausimus Tarybai pirmininkaujančiai šaliai. Užsienio reikalų ministrų Tarybos priimtose išvadose visai neužsimenama apie Artimųjų Rytų ketvertą. Ar Taryba neturi vieningos nuomonės dėl Artimųjų Rytų ketverto vaidmens taikos procese, ar tą nutylėjimą lėmkokia kita priežastis?
Antra, tas pat pasakytina apie "Hamas". Išvadose nėra nžodžio apie šią grupuotę, kuri, deja, yra politiškai svari. Ką slypi už šio nutylėjimo?
Frédérique Ries
(FR) Pone pirmininke, kadangi P. Le Hyaric kalbėjo kone dvigubai ilgiau nei galima, aš jaučiuosi turįs teisę neskubėti, visgi eisiu tiesiai prie reikalo.
Pirmininkaujant Švedijai, paprastai būdavo geriau, daug geriau. Ponia C. Malmström, atleiskite man už tokį atvirumą. Numatyti, paskelbti rytų Jeruzalę būsimos Palestinos valstybės sostine, kaip jūs padarėte, - ir tai tik pradžia, žinau, - mano supratimu, yra reto šiurkštumo diplomatinklaida - ir čia dar švelniai pasakiau. Tai ne turinio klaida - nenorėčiau, kad mano žodžiai ką nors suklaidintų, - klaida laikau tai, kad ši deklaracija, kuria iš anksto užbėgama už akių galutiniams derybų rezultatatams, iš aukšto, netgi niekinamai traktuojamos suinteresuotosios šalys. Be to, yra daug valstybių narių kurios nepritarir liko nepalankios šiai pirmajajai teksto redakcijai.
Taigi, taip, be abejonės, tūkstantį kartų - taip atvirai sostinei, bendrai sostinei: tokia pasidalijimo formulvisuomet buvo ir tarp B. Clintono nustatytų parametrų derybomis siekiamai taikai, nuo pat praėjusio amžiaus paskutiniojo dešimtmečio, tai - principas, su kuriuo Taboje sutiko Ehud Barak bei kiti. Be to, mes taip pat atsimename, kaip įtikinamai čia, šioje salėje, jį gynAvraham Burg ir Ahmed Qurei. Jeruzalė: šventas trijų religijų miestas, šventųjų knygų sostinė, atvira sostinė. Tačiau, aiškus dalykas, kad savo vaidmenį galėsime atlikti tik tuomet, jeigu, užuot piršę dalybas, tvarkaraščius ar metodus, verčiau - kaip buvo pasakyta pirmiau - skatinsime dialogą, kad suinteresuotos šalys, palestiniečiai ir izraeliečiai, prieitų prie savo išvadų.
Sarah Ludford
Pone pirmininke, Tarybos išvada yra išties sveikintinas principingas pareiškimas ES pozicijos ir jos ketinimų vaidinti kur kas svaresnį vaidmenį daug energingesnėje Ketverto derybinėje veikloje. Tad ar Taryba ir Komisija sutaria, kad pasigirdusiais raginimais boikotuoti Izraelį siūloma visiškai klaidingas kelias tai veiklai? Neįmanoma tuo pat metu ir boikotuoti, ir plėtoti dialogą.
Iš tikrųjų, ir pačiose Tarybos išvadose pabrėžiamas kitoks, teisingas požiūris, būtent - patvirtinti paramą tolesnei dvišalių derybų su Izraeliu plėtrai. Kad ir kokia stipri būtų pagunda, jei Taryba nori būti įtakinga veikėja, tiek politiškai, tiek ekonomine parama, ji privalo atsispirti pagundoms - kartais kylančioms dėl nusivylimo viena arba antra iš šalių - imtis kokių nors sankcijų arba nubausti vieną arba antrą šalį. Padėtis yra pernelyg sudėtinga, ir tokie veiksmai paprasčiausiai žlugdo nuoseklų ir sustyguotą ES spaudimą abiem šalims grįžti prie derybų stalo ir pasiekti taikos susitarimą.
Ivo Vajgl
(SL) Aš taip pat esu prieš sankcijų ir grasinimų kalbą ir taip pat pasisakau už konstruktyvią politiką bei dialogą. Tačiau apgailestauju dėl to, kad šiandien čia mes pernelyg dažnai girdėjome žinią, kad Izraelis yra demokratinvalstybė. Izraelis yra valstybė, nesielgianti demokratiškai nei palestiniečių atžvilgiu, nei tuomet, kai reikia veikti bendram tikslui, būtent kurti sąlygas dviem nepriklausomoms, savimi pasitikinčioms ir saugioms valstybėms, kurios gyvuos viena šalia kitos. Štai kodėl, mano manymu, šiandien išgirdote tiek daug raginimų, baroniene C.Ashton, raginimų plėtoti konstruktyvesnę ir veiksmingesnę Europos Sąjungos politiką. Man apmaudu konstatuoti, kad Izraelis ir toliau mus traktuoja kaip popierinį tigrą, o ne realų veikėją, su kuriuo privalėtų pradėti dialogą ir kuris galėtų pasitarnauti sprendžiant konfliktą.
Robert Atkins
Pone pirmininke, kaip delegacijos, praėjusią savaitę vykusios į Palestiną, nariui man akivaizdu, kad daugelis racionalių žmonių mano, jog pasirinktasis dviejų valstybių scenarijus yra miręs dar negimęs, pirmiausia dėl Izraelio veiksmų, tarp jų - siūlymų pratęsti sieną dar toliau į rytų Jeruzalę ir už jos, šitaip padalijant Vakarų Krantą į šiaurinę ir rytinę dalis.
Kokius interesus ginsime ir kokių veiksmų imsimės, jei realybe taps vienos valstybės scenarijus?
Antra, ar Tarybai pirmininkaujanti šalis ir C. Ashton žino, kad racionalių žmonių požiūris į apgaulę, pristatomą kaip Ketvertas, yra tam tikro skaičiaus žmonių vyraujantis požiūris? Kokių veiksmų mes imsimės siekdami užtikrinti, kad šios operacijos kaina atitiktų jos rezultatyvumą, kuris šiuo metu yra nulinis?
Charles Tannock
Pone pirmininke, sutinku su Izraelio užsienio reikalų ministru A. Liebermanu, kad galutinTarybos pareiškimo redakcija galbūt yra daug geresnnegu ankstesnė, Švedijos parengta, kurią mačiau prieš porą savaičių, tačiau ir čia nneužsimenama apie priimtuosius Ketverto principus, kurių "Hamas" nepripažįsta, toliau terorizuodamas ne tik Palestinos vadovybės pareigūnus, bet ir civilius Gazoje.
Be to, kodėl užsienio reikalų ministras C.Bildt neapsilankregione, kad parodytų solidarumą su demokratiniu Izraeliu ir nuosaikiaisiais palestiniečiais?
Be to, kodėl rytų Jeruzalės aneksija buvo išskirta kaip verta paminėti šiuo kritišku metu?
ES privalo siekti didesnės pusiausvyros ir formaliai pripažinti mums ir Izraelio valstybei bendras demokratines vertybes, taip pat realiai pagerinti Izraelio galimybes dalyvauti ES programose - o tai nėra įprasta, čia sutinku su baroniene S. Ludford, - pagal asociacijos susitarimą, kad pelnytume Izraelio pasitikėjimą gera ES valia žydų valstybės atžvilgiu.
Cecilia Malmström
Pone pirmininke, dėkoju už labai konstruktyvią diskusiją. Pradžioje norėčiau atsakyti į keletą konkrečių klausimų, tuomet tarsiu keletą žodžių apibendrindama.
R. Goldstone'o pranešimas yra išties svarbus. Tai rimtas pranešimas. Reikia atidžiai išnagrinėti jos išvadas, o ES jau paragino abi konflikto šalis, Izraelį ir palestiniečius, pradėti deramus tyrimus ta linkme, kuri rekomenduojama ataskaitoje.
O dėl Ketverto, tai Tarybos priimtose išvadose yra paminėtas ir pats Ketvertas, ir būtinybaktyvinti Ketverto pastangas. Dėl derybų su "Hamas": Taryba palaiko ryšį su Palestinos lyderiais, vadovaujamais vadovo M. Abbaso ir Ministro Pirmininko S. Fayyado. Deryboms su "Hamas" keliamos sąlygos yra gerai žinomos, iki šiol jos nebuvo įvykdytos.
Galiausiai noriu pasakyti, kad nepaprastai džiugu matyti tokį gausų išvadų palaikymą šiame Parlamente. Visi, tarp kurių, žinoma, yra ir tokių, kurių nuomonšiek tiek skiriasi, pripažįsta, kaip svarbu visais įmanomais būdais remti taikos procesą Artimuosiuose Rytuose, ir mes visi jaučiame didžiulį nusivylimą dėl to, kad jis pirmyn juda taip kankinamai lėtai. Kalėdų ramybė, netrukus įsivyrausianti šioje salėje ir daugelyje pasaulio vietų, ir šiais metais nebus juntama, kaip mes norėtume, tame regione.
Švedijos pirmininkavimo Tarybai pradžioje mes vylėmės, kad JAV prezidento B. Obamos pastangos, skirtos Izraelio ir Palestinos deryboms, bus vaisingos. Svarbu, kad ES ir JAV glaudžiai bendradarbiautų. To dar nėra, tačiau - kaip įprasta šioje srityje - turime būti kantrūs ir atkaklūs. ES turi būti nuosekli ir tvirtai laikytis savo nuostatos dėl rytų Jeruzalės, sienų, nausėdijų ir saugumo. Labai džiaugiuosi aukštu sutarimo lygiu čia Parlamente, taip pat ir sutarimu dėl mūsų išvadų, kurios yra aiškios ir nuoseklios. Jos ilgai bus ES darbo pagrindas būsimuoju laikotarpiu. Šiuo atžvilgiu bus svarbu, kad visos institucijos glaudžiai bendradarbiautų.
ES tęsia savo Europos saugumo ir gynybos politikos misiją regione; konkrečiai, svariu indėliu praėjusiais metais tapo Europos Sąjungos policijos koordinavimo biuras Palestinos policijai remti (Eupol Copps), gerindamas socialines ir ekonomines palestiniečių sąlygas Vakarų Krante. ES taip pat remia pasirengimą formuoti nepriklausomą Palestinos valstybę. Čia reikės dar daug nuveikti, ir mes, žinoma, remiame Palestinos vadovybės parengtą programą "Palestina: okupacijos nutraukimas, Valstybės įkūrimas".
Norint sustabdyti šį konfliktą, būtinas derybomis prieitas susitarimas tarp konflikto šalių. Jis turi aprėpti visas problemas. Mes negalime sutikti su tokiu sprendimu, kuris peršamas vienašališkai, pasitelkiant tokias priemones, kuriomis sukuriamos aplinkybės tampa fait accompli. Sprendimas turi būti visa apimantis ir įtraukiantis visas suinteresuotąsias šalis. Jis privalo apimti Libano ir Sirijos kelią ir būti regioninės strategijos sudedamoji dalis - strategijos, kuria sprendžiamas arabų ir Izraelio konfliktas. Mes dar nepasistūmėjome taip toli, tačiau ES vis dėlto žengdidžiulį žingsnį pirmyn. Visos institucijos yra itin vieningos dėl būtinybės to siekti, ir aš viliuosi, kad bendradarbiavimas šiais klausimais sėkmingai tęsis.
Catherine Ashton
kandidatį Komisijos pirmininko pavaduotojus. - Pone pirmininke, ar galiu pasakyti, kad nujaučiu, jog klausimas, kur aš sėdžiu, bus keliamas ir ateityje. Aš sėdžiu čia, nes Taryba yra ten. Man gali prireikti nueiti ir atsisėsti ten, arba turėsite pastatyti man kėdę per vidurį, nes, patikėkite, kad ir kur aš sėdėčiau, tai visuomet kam nors atrodys problemiška. Tačiau man labai malonu būti čia, šalia Cecilios Malmström, ir labai džiaugiuosi, kad dirbsiu su ja.
Ką tik įvykusi diskusija man pasirodįdomi tuo, kad atskleidgana vieningą įsitikinimą, - o jūsų kalba, pone R. Atkinsai, čia, ko gero, yra išimtis, bet išklausiau jūsų labai atidžiai, - kad siekiame sprendimo, kuriuo numatomos dvi valstybės. Visų Parlamento narių kalbose buvo juntamas nepaprastas susijaudinimas, ypač, jei galėčiau pažymėti, P. De Rossa kalboje, taip pat tų narių, kurie neseniai sugrįžo iš Gazos ir kurie savo akimis aiškiai pamatšiurpią padėtį, besiklostančią vietoje.
Mano nuomone, Tarybos išvados labai aiškios. Jos man suteikia aiškų krypties suvokimą, kurio mums reikia, kad imtumėmės veiksmų. Čia, šiame Parlamente, taip pat labai akivaizdus nusivylimas tuo, kad dalykai nejuda pirmyn, ir čia aš atiduodu pagarbą Tarybai pirmininkaujančiai valstybei už darbą, kurį ji nuveikšiuo klausimu; tą nusivylimą lemia tai, kad požiūriai kartais yra pakankamai skirtingi, tačiau jiems bendra viena: sprendimo troškimas. Niuansai yra reikšmingi. Ir jūsų požiūris į skirtumus, ir į panašumus man yra labai svarbus, kai šiose diskusijose ir derybose mėginu įžvelgti mūsų ateities kontūrus.
Jokių abejonių man nekelia tai, kad privalome padaryti du dalykus. Vienas iš jų - tie labiau politiniai klausimai, kuriuos jūs visiškai pagrįstai keliate. Kokie turi būti mūsų santykiai? Šiuo klausimu aš esu tik kelio pradžioje, ir ši diskusija man be galo svarbi, nes leidžia įsiklausyti į čia siūlomus požiūrius. Iš šios diskusijos išsinešiu visų pirma štai ką: diplomatinis Ketvertas turi įrodyti, kad jis vertas tų pinigų, kurie į jį investuojami; ir: jį galima atgaivinti. Aš jau kalbėjausi vaizdo ryšio kanalais su personalu Jeruzalėje, jau kalbėjau su T. Blairu apie jo darbą, šiais klausimais jau kalbėjau ir su Valstybės Sekretore H. Clinton. Jeigu norima, kad Ketverto veikla būtų veiksminga, čia labai svarbus tas absoliučiai taiklus žodis "atgaivinti".
Antra, regione esama problemų, kurias iškėlTarybai pirmininkaujanti valstybė, kalbėdama apie platesnius klausimus, keliamus kitų šalių, su kuriomis turime tartis. Manau, pats aktualiausias klausimas šiandien yra šis: ką pati ES pajėgs nuveikti?
Šitai, galima sakyti, nukreipia mane prie tos klausimų srities, kurią vadinu praktine. Nemažai kolegų iškėlkonkrečius klausmus, kad ir klausimą, kaip JungtinKaralystsprendžia prekių žymėjimo problemą, arba klausimus, susijusius su asociacijos susitarimu, arba klausimą, ar ši ataskaita -Misijos vadovų ataskaita - ir jos rekomendacijos, į kurias aš dar netsižvelgiau, ar jos ten yra. Privalome atidžiai išnagrinėti visus šiuos klausimus, tačiau, svarbiausia, turime parodyti, kad teikiame praktinę paramą vietoje.
Kalbėjau apie 1 200 klasių, kurių trūksta, ir papasakojau apie mūsų darbą sveikatos srityje. Mes esame griežtai įsipareigoję Ministro Pirmininko S. Fayyado valstybės kūrimo planui, įsipareigoję tobulinti institucijas, pirmiausia įstatymo valdžios stiprinimo atžvilgiu. Turi būti matoma, kad praktiškai veikiame vietoje ir dirbame ieškodami būdų, kaip galime pagerinti padėtį žmonių, kurie ten turi gyventi kiekvieną dieną ir kurie tikisi iš mūsų tos pagalbos, kurios jiems reikia.
Tai - pats svarbiausias ir praktiškiausias dalykas, kurį turiu padaryti visų pirma. Darbą, kurį noriu nuveikti, apibūdinčiau taip: esame pajėgūs daug nuveikti politikos ir ekonomikos srityse. O aš, savo ruožtu, noriu suartinti tas kryptis, rasti būdų, kaip galime patobulinti tai, ką darome, remti jau dirbamą darbą, padaryti Ketvertą veiksmingesnį, sujungti tai, ką iki šiol, galima sakyti, Taryba ir Komisija darlygia greta, ir sulydyti tai į visumą taip, kad mūsų darbas vietoje turėtų realų poveikį.
Galiausiai ne kas kitas, o dvi šalys turės susėsti, kad galėtų priimti sprendimą ir siekti taikos. Tačiau kad priartėtume prie šio tikslo, privalome atlikti svarbų vaidmenį, ir aš esu pasiryžusi jūsų ir Komisijos bei Tarybos vardu užtikrinti, kad atliksime viską, kam įpareigoja mūsų vaidmuo.
Pirmininkas
Diskusija baigta.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Dominique Baudis  
Praėjusio Užsienio reikalų tarybos susitikimo metu Europos Sąjungos Taryba paskelbnorinti, kad artimoje ateityje būtų įkurta Palestinos valstybė, su 1967 m. apibrėžtomis sienomis ir sostine rytų Jeruzale. Taip Europa formuluoja Artimųjų Rytų konflikto realaus, abiem šalims priimtino sprendimo sąlygas. Tarybos pasiūlytas sprendimas yra geras teisingumo atžvilgiu. Izraelis ir Palestina gali juo remtis kaip pagrindu tartis žemę iškeisti į taiką. Europos Sąjungai tenka itin svarbus vaidmuo. Ji gali paremti susitaikymą tarp palestiniečių, be kurio nebus įmanomas deramas Palestinos astovavimas derybose su Izraeliu. Ji gali paskatinti Izraelio ir palestiniečių dialogą atsižvelgiant į Viduržemio jūros šalių sąjungą.
Daciana Octavia Sârbu  
raštu. - Palankiai vertinu naujausias Tarybos išvadas šiuo klausimu, visų pirma dėl rytų Jeruzalės problemos. Taryba išdėstaiškią poziciją keletu esminių klausimų, įskaitant 1967 m. apibrėžtas sienas, Izraelio nausėdijas, susisiekimą su Gaza bei paramą sprendimui, kuriuo numatomos dvi valstybės su bendra sostine Jeruzale. Šie klausimai tebėra vieni iš pagrindinių nesutarimo židinių, ir Tarybai pavyko juos iškelti savo išvadose. Taryba įteikKomisijos pirmininko pavaduotojai-Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai konkrečių tikslų sąrašą bei nurodaiškią kryptį, kuria ES pageidauja matyti judant derybas. Viliuosi, kad šis aiškumas ir valstybių narių vieningumas leis ES daug veiksmingiau prisidėti prie taikos derybų bei sustiprins jos pozicijas derantis su kitais svarbiausiais taikos proceso dalyviais.
