Elintarvikkeiden laadun turvaaminen, mukaan lukien standardien yhdenmukaistaminen tai vastavuoroinen tunnustaminen (lyhyt esittely) 
Puhemies
(DE) Esityslistalla on seuraavana Petren maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puolesta laatima mietintö elintarvikkeiden laadun turvaamisesta - sääntöjen yhdenmukaistamisesta tai vastavuoroisesta tunnustamisesta.
Maria Petre
esittelijä. - (RO) Aluksi haluan kiittää Euroopan komissiota tästä myönteisestä maataloustuotteiden laatua koskevasta vihreästä kirjasta ja siihen liittyvästä kuulemisesta.
Vihreä kirja tarjoaa vastauksen jäsenvaltioiden todelliseen tarpeeseen kehittää maataloustuotteidensa imagoa ja erityisesti laadusta niille aiheutuvaa hyötyä niin EU:n kuin muidenkin maiden kuluttajien keskuudessa. Kuluttajat edellyttävät näitä korkeita standardeja, ja niiden avulla voidaan saavuttaa tuotteille mahdollisimman suuri lisäarvo. Vaikkei asiassa sovelletakaan yhteispäätösmenettelyä, toivon, että Euroopan parlamentin kanta todellakin otetaan huomioon myöhemmissä päätöksentekovaiheissa.
Haluan kiittää myös kollegojani maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa ja erityisesti asiantuntijoita, jotka ovat auttaneet mietinnön laatimisessa.
Kaupan pitämistä koskevien edellytysten yksinkertaistaminen, parempi kuluttajille tiedottaminen erityisesti elintarvikkeiden alkuperästä ja Euroopan unionista peräisin olevien laadukkaiden tuotteiden tehokkaampi suojelu maailmanmarkkinoilla, ovat tärkeimpiä mietintöön sisältyviä ehdotuksia.
Laatupolitiikkaa ei voida käsitellä erillään yhteisen maatalouspolitiikan tulevaisuutta koskevasta kysymyksestä tai ilmastonmuutoksen, biologisen monimuotoisuuden ja energiavarojen säilyttämisen sekä vesivarojen hoidon kaltaisista haasteista. Kuten tiedämme, samanaikaisesti kuluttajat osoittavat yhä kasvavaa kiinnostusta paitsi elintarvikkeiden turvallisuutta myös elintarvikkeiden alkuperää ja tuotantomenetelmiä kohtaan.
Kuluttajat pitävät varmennusjärjestelmiä korkean laadun takeena. Normien tarkoituksena on auttaa maataloustuottajia tarjoamaan kuluttajien odotukset täyttäviä laadukkaita tuotteita, välttää kuluttajien pettymykset ja helpottaa hintavertailuja erilaatuisten tuotteiden välillä.
Esittelijänä haluaisin yksinkertaistaa eurooppalaista perusstandardijärjestelmää ja niitä lukemattomia säännöksiä, joita EU:n maanviljelijöiden täytyy noudattaa. Puollan yksinkertaistamista ja sellaisten määräysten käyttöönottoa, joilla taataan elintarvikkeiden riittävä turvallisuus EU:ssa.
Ehdotan myös standardien suunnitteluprosessin yksinkertaistamista lyhentämällä komission menettelyjä, siirtämällä tämä tehtävä muille toimielimille tai noudattamalla kansainvälisiä standardeja. Lisäksi yksinkertaistamisessa täytyy mielestäni ottaa huomioon hallinnolliset tehtävät, jotka kuuluvat viranomaisille tai sidosryhmille. Markkinavaatimusten muuttuessa ja tekniikan kehittyessä kaupan pitämisen vaatimukset voivat osittain vanhentua ja edellyttää mukauttamista ja päivittämistä.
EU:n tulee vaatia, että kaikki elintarvikkeet ovat sen tuotantovaatimusten mukaisia etenkin terveellisyyden ja turvallisuuden osalta. Toisaalta EU:n on varmistettava paikallisille ja kolmansien maiden tuotteille tasapuoliset ehdot. Puollan alkutuotteiden tuotantopaikan ilmaisevan pakollisen merkinnän käyttöönottoa käyttämällä mainintaa "EU:ssa valmistettu tuote" tai "EU:n ulkopuolella valmistettu tuote".
Haluan myös, että järjestelmää laajennettaisiin koskemaan jalostettuja elintarvikkeita, jotta voidaan ottaa huomioon tuotteen tärkeimpien ainesosien ja raaka-aineiden alkuperä ja muodostaa näin yhteys tuotteen alkuperän ja viimeisen jalostuspaikan välille. Mielestäni on annettava käsitteiden "vuori" ja "saari" käyttöä koskevat säännöt, sillä se antaisi huomattavaa lisäarvoa näillä muita huonommassa asemassa olevilla alueilla tuotetuille maataloustuotteille ja elintarvikkeille.
Jacques Barrot
komission varapuheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Petreä tästä mietinnöstä. Euroopan unionin maataloustuotteiden laatua koskeva politiikka on tärkeä kysymys maanviljelijöille, yleensä elintarvikeketjuun osallistuville ja tietenkin kuluttajille. Tämän vuoksi komissio hyväksyi vihreän kirjan maataloustuotteiden laadusta ja kuuli sidosryhmiä ennen lainsäädäntöehdotusten laatimista.
Jäsen Petre, komissio on tyytyväinen mietintöönne ja Euroopan parlamentin eri valiokunnissa käytyihin keskusteluihin. Näiden keskustelujen lisäksi komissio vastaanotti kuulemisen aikana 560 kannanottoa. Kuulemisen tarkoituksena oli auttaa komissiota määrittämään strategiset suuntaviivat, jotka on määrä julkaista toukokuun lopulla valmistuvassa tiedonannossa.
Komissio aikoo auttaa Euroopan unionin maanviljelijöitä tiedottamaan niistä vaativista tuotantoehdoista, jotka heidän on täytettävä. Totesin, että tuotantopaikan ilmoittamista koskeva ehdotus on saanut hyvin vähän kannatusta, ja vielä vähemmän kannatusta on saanut ajatus EU:n logosta, joka osoittaisi, että tuote täyttää EU:n standardit. Toisaalta alkuperämaata koskevalle merkinnälle on tarvetta.
Komissio on tyytyväinen siihen, että sen pyrkimys yksinkertaistaa kaupankäyntiä koskevia standardeja on saanut kannatusta. Komissio on aina puoltanut lainsäädännön yksinkertaistamista tarvittaessa. Näin ollen, jäsen Petre, te kannustatte ja rohkaisette meitä jatkamaan työtämme.
Komissio on pannut merkille pyynnön määritellä vapaaehtoisia varattuja ilmaisuja, esimerkiksi "maatila" tai "vuori". Voin kertoa teille, että tätä mieltä on myös suurin osa niistä, jotka ovat ottaneet kantaa vihreään kirjaan.
Maantieteellisten tietojen osalta komissio on kanssanne samaa mieltä. Menettelyjä olisi yksinkertaistettava tai ainakin nopeutettava. Tarkastelemme parhaillaan vihreään kirjaan esitettyjä kannanottoja, jotta voimme päättää, miten tämän teemme.
Virastoa koskeva kysymys jää edelleen avoimeksi. Ensin on tutkittava huolellisesti, mitä hyötyä ja mitä haittaa tällaisesta elimestä olisi.
WTO:n kanssa käytävien neuvottelujen osalta voin vakuuttaa, että Euroopan unionin laatujärjestelmien tunnustaminen pysyy tiukasti komission asialistalla. Vaikuttaa siltä, että yhdenmukaistamisen tarpeesta, varmennusjärjestelmiä koskevan kehyksen luomisesta ja näiden järjestelmien keskinäisestä tunnustamisesta voidaan päästä yksimielisyyteen. Suuntaviivojen laatiminen voi riittää, ja sen avulla vältettäisiin liialliset hallinnolliset rajoitukset.
Tämä on ensimmäinen edistysaskel kohti todellista maataloustuotteiden laatua koskevaa politiikkaa. Nyt komissio odottaa malttamattomana seuraavia edistysaskeleita ja tulevia hedelmällisiä keskusteluja, ja kollegani Fischer Boelin puolesta vakuutan teille, että komissio ottaa parlamentin mukaan kaikkiin tuleviin toimiin, joita se aikoo tällä alalla toteuttaa. Jäsen Petre, korostitte oikeutetusti tämän alan merkitystä paitsi tuottajille myös meille kaikille kuluttajina.
Puhemies
(DE) Päätämme tämän kohdan käsittelyn. Äänestys toimitetaan huomenna.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Magor Imre Csibi  
kirjallinen. - (EN) Tässä hyvin globaalistuneessa maailmassa maanviljelijöihin kohdistuu yhä suurempia paineita. Säilyttääkseen kilpailukykynsä he voivat joko leikata kustannuksia tai erikoistua kysyttyjen korkealaatuisten tuotteiden tuottamiseen. Näin ollen elintarvikkeiden laatujärjestelmät eivät ainoastaan tarjoa kuluttajille aitoja tuotteita vaan ne voivat myös tukea maaseudun kehittämistä. Antaaksemme maanviljelijöille maaseudun kehittämiseen liittyvän vaihtoehdon, meidän on yksinkertaistettava kaupan pitämistä koskevia standardeja ja vahvistettava pienviljelijöiden osallistumista lisääviä kannustimia. Standardien yksinkertaistaminen ei kuitenkaan tarkoita laadun tai aitouden heikentämistä. Elintarvikkeiden markkinoille saattamista koskevat EU:n standardit ovat jo nyt tiukimpia maailmassa. Jotta luottamus laatujärjestelmiin säilyy, niiden toteuttamisessa on käytettävä tehokkaampia valvonta- ja jäljitettävyysjärjestelmiä. Lisäksi "suojattujen maantieteellisten merkintöjen" tai "suojattujen alkuperänimitysten" tapauksessa olisi suotavaa merkitä tärkeimpien ainesten alkuperä, elleivät ne ole peräisin kyseiseltä alueelta. Kuluttajat tunnistavat näissä tuotteissa erityisiä ominaisuuksia, jotka johtuvat tietystä alkuperästä tai viljelymenetelmästä. Joissakin tapauksissa merkinnässä ilmoitettu aines ei kuitenkaan ole aivan sama, jota elintarvikkeessa on oikeasti käytetty. Esimerkiksi "Parman kinkku" ei oikeasti ole peräisin Parmasta.
Véronique Mathieu  
kirjallinen. - (FR) Kuluttajat ovat yhä vaativampia maataloustuotteiden laadun, alkuperän ja turvallisuuden osalta. EU on ottanut onnistuneesti käyttöön laatumerkintäjärjestelmän, joka takaa paikallisten tuotteiden aitouden ja perinteiset tuotantomenetelmät. Jäsenvaltioilla ja EU:lla on nyt velvollisuus edistää näiden laatutuotteiden myyntiä ja suojella niitä paremmin maailmanmarkkinoilla. Tämän vuoksi on taattava oikeudenmukainen kilpailu Euroopan unionin tuotteiden ja kolmansien maiden tuotteiden välillä suojelemalla erityisesti EU:n maanviljelijöitä kaikilta sellaisilta tuotteilta, joissa käytetään väärin tunnustettua nimikettä. Niiden tuotteiden, joiden nimeä saatetaan käyttää väärin, pitäisi kuulua WTO:n kansainvälisen suojelun piiriin, ja kaikkia kolmansien maiden esittämiä suojattua nimikettä koskevia rekisteröintipyyntöjä on valvottava tarkemmin. Jotta merkintä antaisi enemmän tietoja kuluttajalle, siinä on eriteltävä alkutuotteiden alkuperämaa ja jalostettujen tuotteiden tapauksessa tärkeimpien ainesten alkuperä sekä tuotteen viimeinen jalostuspaikka.
Samalla EU:n on varmistettava, että ehdollista markkinoille pääsyä koskevaa periaatetta noudatetaan suosittamalla, että WTO ottaa käyttöön tiukemmat laatutuotteiden suojelunormit, jotta maahantuotuihin tuotteisiin voidaan soveltaa samoja turvallisuus- ja laatuvaatimuksia kuin EU:n tuotteisiin.
Czesław Adam Siekierski  
kirjallinen. - (PL) Arvoisa puhemies, laatu on avainsana, joka kattaa koko elintarvikkeiden tuotantoketjun "pellolta pöytään". On erittäin tärkeää tiedottaa EU:n kuluttajille elintarvikealalla käyttöön otetuista korkeista vaatimuksista ja standardeista, jotka maanviljelijöiden sekä maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden tuottajien on täytettävä, sekä niihin liittyvistä kustannuksista. EU:ssa tuotettu ruoka on tunnettu korkeasta laadusta ja sen mukaisista korkeista standardeista. Samaa ei aina voida sanoa maahantuoduista tuotteista.
Mielestäni meidän ei pidä luoda lisää yhteisön varmennusjärjestelmiä eikä lisää symboleja, joilla erotellaan elintarvikkeita EU:ssa. Tämä johtaa kuluttajia harhaan. Sen sijaan meidän olisi keskityttävä tiedottamiseen kertoaksemme kuluttajille jo käytössä olevista EU:n symboleista, joita he voivat pitää laadun takeena.
Toisena haasteena on paikallistuotteita koskevien hakemusten arviointiprosessin parantaminen ja rekisteröintiprosessin nopeuttaminen. Valitettavasti näiden hakemusten käsittely Euroopan komissiossa kestää vuosia. Małopolskien ja Kielcen alue Puolassa odottavat edelleen seuraavien tuotteiden rekisteröintiä: fasola korczyńska (Korczynin papu), kiełbasa lisiecka (Lisieckan makkara), wiśnia nadwiślanka (Vistulan alueen kirsikka), śliwka szydłowska (Szydlowin luumu), jabłka łąckie (Łąckon omena), obwarzanek krakowski (Krakovan rinkeli) ja fasola z Doliny Dunajca (Tonavan laakson papu).
