EU:n ja Libyan puitesopimus
Puhemies
(EL) Esityslistalla on seuraava Ana Gomesin ulkoasiainvaliokunnan puolesta laatima mietintö, johon sisältyy ehdotus Euroopan parlamentin suositukseksesi neuvostolle EU:n ja Libyan puitesopimuksesta käytävistä neuvotteluista.
Ana Gomes
Arvoisa puhemies, Libyalla on strategien asema Eurooppaan suuntautuvien siirtolaisvirtojen hallinnassa ja sen lisäksi merkittävät energiavarat ja suuret mahdollisuudet Maghrebissa sijaitsevana naapurina ja kumppanina.
Joillakin jäsenvaltioilla on tiiviit suhteet Libyaan, mutta on tärkeää varmistaa, että kyseiset suhteet perustuvat asianmukaisesti unionin perusarvoihin ja etuihin. Tuemme siksi suhteiden kehittämistä Libyan kanssa siten, että laaditaan puitesopimus, joka kattaa yhteistyön eri alat, olennaisen poliittisen vuoropuhelun edistämiseksi.
Emme voi kuitenkaan unohtaa, että Libyaa hallitsee diktatuurihallinto, jolla on vastuullaan vakavia ihmisoikeusrikkomuksia ja terroristi-iskuja ja muiden maiden asioihin puuttumista, vaikka muutamana viime vuonna on näkynyt merkkejä, että se haluaa tehdä täyskäännöksen. Parlamentti voi siksi antaa hyväksynnän Libyan kanssa tehtävälle puitesopimukselle vain, jos tietyt ehdot täytetään. Ehdoton edellytys on se, että Libyan on annettava Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisvaltuutetun (UNCHR) toimia maassa jälleen laajennetuin valtuuksin. Haluan sanoa tämän erittäin selkeästi: ilman UNCHR:ää ei tule sopimusta.
Libya on saatava ratifioimaan Geneven pakolaissopimus. Koska se on jo Afrikan pakolaissopimuksen osapuoli, on vaikeaa ymmärtää, miksi sen sisäisessä oikeusjärjestyksessä ei tunnusteta pakolaisasemaa.
Kaikkien Euroopan unionin ja Libyan välisten takaisinottosopimusten ulkopuolella on jätettävä kaikki ne, jotka väittävät olevansa turvapaikanhakijoita, pakolaisia tai kansainvälistä suojelua pyytäviä henkilöitä, ja niitä on sovellettava täysimääräisesti palauttamiskiellon periaatetta. Senkaltaisia kriittisiä tilanteita, joka tapahtui, kun viime kesänä aiottiin suorittaa 400 eritrealaisen joukkokarkotus Libyasta, ei saa enää tapahtua.
Euroopan unionin on kannustettava Libyaa hyväksymään oikeudellisia ja yhteiskunnallisia ratkaisuja, joilla parannetaan noin kahden miljoonan - noin neljäsosa väestöstä - Libyassa työskentelevän maahanmuuttajan epäinhimillisiä elinoloja. Nämä maahanmuuttajat ansaitsevat oikeusturvan, eikä heitä voi enää kohdella kuin orjia, abeed. Euroopan unionin on investoitava yhteisiin ohjelmiin, joilla torjutaan lisääntyvää ihmiskauppaa, jolla on tuhoisat seuraukset erityisesti naisiin ja lapsiin. Euroopan unionin tukea Kansainväliselle siirtolaisuusjärjestölle ja kaikille järjestöille, jotka auttavat Libyan kautta kulkevia siirtolaisia, on lisättävä vastaanottokeskuksissa säilytettävien siirtolaisten olojen parantamiseksi, sillä keskukset alkavat jälleen täyttyä huolimatta siitä, että ne yhtäkkiä tyhjennettiin viime vuoden puolivälissä.
Unioni ei voi olla yrittämättä saada Libyaa sitoutumaan kuolemanrangaistuksen lakkauttamiseen, ja on olennaista, että se vaatii Libyan viranomaisia julkaisemaan telotettujen Libyan kansalaisten ja ulkomaiden kansalaisten henkilöllisyyden. Unionin on vaadittava, että Libya ratifioi kansainvälisen rikostuomioistuimen Rooman perussäännön. Unionin on yhteistyön puitteissa edistettävä uudistuksia, joilla nykyaikaistetaan yhteiskunnallisia, poliittisia ja oikeudellisia rakenteita, joilla avataan maata ulospäin, joilla annetaan yhteiskunnalle vapaa pääsy tietoon, joilla edistetään viestimien riippumattomuutta ja joiden nojalla investoidaan ammattiliittojen, työntekijäjärjestöjen ja muiden kansalaisyhteiskuntaa edustavien järjestöjen institutionaalisten valmiuksien kehittämiseen. Bouazizin vallankumouksella Tunisiassa on varmasti seurauksia naapurissa Libyassa, ja jopa Gaddafin hallinto pystyy sen ymmärtämään.
Meidän on vahvistettava Libyan terveydenhuoltoalalle Benghazin toimintasuunnitelman nojalla annettua tukea laajentamalla sitä muihin terveyskeskuksiin ja muihin kansanterveyttä koskeviin vaatimuksiin. Ymmärrämme, että Euroopan komission ja Libyan väliset neuvottelut ovat edenneet, vaikka kauppa- ja energiayhteistyön osalta on ilmennyt joitakin hankaluuksia.
Meidän mielestämme olisi hyödyllistä perustaa Tripoliin pian EU:n toimisto edistämään neuvotteluja ja seuraamaan Libyan tilanteen kehittymistä.
Arvoisa komission jäsen, näissä suosituksissa pyydämme komissiolta yksityiskohtaista tietoa Libyan kanssa tehtävään yhteistyöhön käytetyistä ja sitä varten suunnitelluista budjettikohdista. Toivon, että pystytte antamaan meille nämä tiedot pian.
Lopuksi haluan panna merkille, että parlamentilla oli vasta äskettäin tilaisuus antaa suostumus neuvoston neuvotteluvaltuuksille. Sitä ei voida hyväksyä, eikä se voi jatkua. Lopuksi haluaisin kiittää yhteistyöstä kaikkia varjoesittelijöitä, jotka olivat olennaisen tärkeitä laajassa yksimielisyydessä, joka saatiin aikaan asiassa, joka olisi voinut olla hyvin mielipiteitä jakava.
Štefan Füle
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, kiitos, että sain tilaisuuden kertoa tälle parlamentille Euroopan unionin ja Libyan puitesopimusta koskevista neuvotteluista.
Komissio ja Euroopan parlamentti tekevät jo tiivistä yhteistyötä Libyan kysymyksen osalta. On meidän molempien etujen mukaista varmistaa myönteinen kehitys suhteissamme Libyaan, joka on tärkeä naapuri. Tässä yhteydessä haluaisin erityisesti onnitella suhteista Maghreb-maihin vastaavaa valtuuskuntaanne Tripoliin tehdyn vierailun aikana aikaansaadusta sopimuksesta, jossa todellakin säädetään Libyan parlamentin säännöllisestä kuulemisesta.
Aion taata määrätietoisesti, että tiivis yhteistyö toimielintemme välillä jatkuu. Olen erityisen kiinnostunut tiedottamaan Euroopan parlamentille säännöllisesti uusimmasta kehityksestä puitesopimusneuvotteluissa. Tiedän, että pääneuvottelijamme tiedottaa teille jokaisen neuvotteluistunnon jälkeen.
Haluaisin antaa teille hieman tietoa viimeisimmästä tilanteesta. Päätimme neuvottelujen yhdeksännen kierroksen marraskuun puolivälillä Tripolissa. Seuraava on suunniteltu tammikuun 24.-26. päiväksi Brysseliin. Siitä alkaen, kun neuvottelut käynnistettiin yli kaksi vuotta sitten, olemme edistyneet hyvin. Olemme itse asiassa sopineet alustavasti johdanto-osasta ja kuudesta sopimuksen kymmenestä osastosta. Erityisesti olemme saaneet alustavan sopimuksen aikaan poliittista vuoropuhelua koskevasta osastosta, jossa on tärkeät viittaukset ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, joukkotuhoaseiden torjumiseen, terrorismin torjumiseen ja niin edelleen. Libya on suostunut käynnistämään säännöllisen vuoropuhelun ihmisoikeuksista ja perusvapauksista, mikä oli keskeinen tavoitteemme. Olemme itse asiassa erittäin tyytyväisiä tässä osastossa aikaansaatuihin tuloksiin.
Kuten saatatte tietää, on joitakin ratkaisemattomia kysymyksiä, eli kysymykset energiasta ja kaupasta. Energia on Libyan talouden ydin - todellakin, 70 prosenttia Libyan BKT:stä. Siksi on ymmärrettävää, että Libya suhtautuu tähän kysymykseen varovaisesti ja huolellisesti. Kaupan osalta Libyalla on rajallinen kokemus monimutkaisten kauppasopimusten neuvottelemisesta. Siksi edistyminen tällä alalla on ollut maltillista. Molempien puolten asiantuntijat tapaavat erittäin säännöllisesti varmistaakseen, että voimme saada näistä kahdesta asiasta sopimuksen aikaan mahdollisimman pian, mutta siinä on tietysti vaikeita poliittisia kysymyksiä.
Yksi niistä on kysymys Rooman perussäännöstä. Libya kieltäytyy jyrkästi tekemästä yksiselitteistä viittausta Rooman perussääntöön. Se on kuitenkin valmis sitoutumaan Euroopan unionin kanssa yhteistyöhön rankaisemattomuuden torjunnassa, erityisesti Rooman perussäännössä määritettyjen rikosta osalta.
Siirtolaisuuden osalta on myös ongelmia muun muassa siksi, että Libya kieltäytyy ottamasta kolmansien maiden kansalaisia takaisin. Olen pannut merkille suosituksen, jonka tämä parlamentti antoi tästä erityisestä neuvottelujen näkökohdasta, ja käsittelen sitä ehdottomasti jäsenvaltioiden kanssa.
Siirtolaisuuden osalta voin myös vakuuttaa parlamentille, että olemme sitoutuneita varmistamaan, että Libya kunnioittaa kansainvälisiä sitoumuksiaan palauttamiskiellon periaatteen osalta. Se on tärkeä kohta Euroopan unionille. Katsomme myös, että Libyan on tärkeää liittyä mahdollisimman pian vuoden 1951 Geneven pakolaissopimukseen ja sen vuoden 1967 pöytäkirjaan. On kuitenkin pantava merkille, että Libya on ilmoittanut, ettei se aio liittyä tähän sopimukseen.
Haluaisin myös korostaa, että seuraamme tiiviisti neuvotteluja Libyan ja UNCHR:n välillä ja toivomme, että niissä voidaan saada aikaan tyydyttävä ratkaisu, jolla varmistetaan, että UNCHR pystyy täyttämään toimeksiantonsa täysimääräisesti ja oikeudellisesti turvatussa ympäristössä.
Yleisemmin, lokakuussa saimme aikaan sopimuksen kaikkia siirtolaisuuteen liittyvä kysymyksiä koskevan yhteistyön kehittämisestä Libyan kanssa, mukaan luettuna kysymykset kansainvälisestä suojelusta, siirtolaisten olojen parantamisesta Libyassa, siirtolaisuuden ja rajavalvonnan hallinnasta. Se on myönteistä kehitystä, koska meidän on tehtävä työtä yhdessä Libyan kanssa voidaksemme puuttua kaikkiin haasteisiin, joita sillä on siirtolaisuuden osalta.
Lopuksi, haluaisin päättää puheenvuoroni kysymykseen neuvotteluohjeista, joita tämä parlamentti on toistuvasti pyytänyt nähdäkseen. Olen täysin tietoinen Lissabonin sopimuksen 218 artiklalla luoduista velvoitteista. Kuten tiedätte, neuvotteluohjeet ovat neuvoston turvaluokiteltuja asiakirjoja. Siksi neuvoston piti käsitellä pyyntöänne laaja-alaisesti. Olen iloinen voidessani kertoa, että tämä keskustelu on päättynyt ja, kuten luultavasti tiedätte, neuvosto on myöntänyt pääsyn Euroopan unionin ja Libyan puitesopimusta koskeviin neuvotteluohjeisiin sovittujen menettelyjen ja neuvoston turvallisuusmääräysten mukaisesti. Neuvosto on tiedottanut siitä ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajalle.
Ioannis Kasoulides
PPE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, neuvosto suositteli kesäkuussa 2009, että takaisinottosopimusten tekemisestä Libyan ja Turkin kanssa tehtäisiin ensisijaisia tavoitteita, koska ne katsotaan EU:hun suuntautuvan laittoman maahanmuuton pääasiallisiksi reiteiksi.
Libyan reitti vaikuttaa pääasiassa Maltaan ja Italiaan. Valtava laiton maahanmuutto Maltassa uhkaa muuttaa sen väestökokoonpanoa. Vaikka kaikki tunnustavat jaetun vastuun, käytännössä tuon kehityksen oikaisemiseksi tehdään hyvin vähän. Maltaan saapumisten määrä väheni vasta, kun Italia, johon tämä vaikuttaa yhtä paljon, sai Libyan kanssa aikaan kahdenvälisen sopimuksen, jonka nojalla Libya otti vastuun rajojensa ja satamiensa valvonnasta.
Nyt tarvitaan EU:n ja Libyan välinen takaisinottosopimus puitesopimuksen puitteissa. Neuvottelut ovat vaikeita, mutta tuemme komission ponnistuksia ja kannustamme sitä jatkamaan, kunnes se onnistuu.
Kiitämme komission a Libyan viime lokakuussa tekemää siirtolais- ja yhteistyösopimusta. On olennaisen tärkeää valmistella Libyaa tällaisissa asioissa kuin turvapaikanhakijoiden suojelujärjestelmä, maarajojen hallinta, lainsäädännön mukauttaminen pakolaisia ja siirtolaisvirtojen hallintaa koskevaan Afrikan yleissopimukseen.
Tunnemme Libyan ihmisoikeustilanteen, riippuvaisen oikeuslaitoksen, vastaanottokeskusten olot, kidutuksen ja kuolemanrangaistuksen. Takaisinottosopimus on kuitenkin tarpeen. Sen ulkopuolelle jätetään ihmiset, joilla on oikeus turvapaikkaan, jotka tarvitsevat poliittista suojelua tai jotka ovat vaarassa tulla huonosti kohdelluksi Libyassa, kun palauttamiskiellon periaatetta sovelletaan kaikkiin.
Pier Antonio Panzeri
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Ana Gomesin tekemä työ edistää minun mielestäni huomattavasti sitä, mitä komission olisi tehtävä puitesopimusten määritettäessä.
Libyalla on epäilemättä ratkaiseva asema terrorismin torjunnassa, Afrikan rauhassa ja turvallisuudessa, laittoman maahanmuuton torjunnassa Välimeren alueella ja energia-alalla. Meidän on siksi pyrittävä Euroopan unionin strategian puitteissa vahvistamaan Libyan integroitumista yhteisiin sääntöihin perustuvaan kansainväliseen poliittiseen ja taloudelliseen järjestelmään.
Sen aikaansaamiseksi Libyalle on määrättävä monia ehtoja, ja siihen suosituksessa kehotetaan. Ensinnäkin, maahanmuuttoa koskevassa asiassa, Libya on selkeästi kauttakulkumaa. Se on erittäin merkittävä asia, mutta sitä voida tarkastella pelkästään turvallisuuden, maahanmuuton lopettamisen ja palauttamisen osalta.
Asiaan kuuluu myös se, että tarvitaan hallinto, jota ohjataan siirtolaisuuden haasteeseen vastaavan talous- ja sosiaalipolitiikan suuntausten nojalla, poliittisten pakolaisten tunnustamista koskeva asia ja Libyan tekemä Geneven sopimuksen ratifiointi ja lopuksi maahanmuuttajien elinolojen turvaamisen konkreettisiin takuisiin perustuvaa takaisinottoa koskeva ongelma.
Sitten on myös kysymys taloudellisten ja demokraattisten uudistusten käynnistämisestä, jotta tässä merkittävässä maassa saadaan huomattavasti enemmän tilaa demokratialle. Meidän on kiinnitettävä tähän asiaan vielä enemmän huomiota, kuten naapurimaan Tunisian tapahtumat osoittavat.
Lopuksi, tässä suosituksessa kehotetaan käsittelemään kahdenvälisiä sopimuksia koskevaa kysymystä. Kyseiset sopimukset voivat varmasti edistää huomattavasti ongelman määrittelyä ja ratkaisua, mutta ne eivät ole lopullinen ratkaisu. Esimerkiksi ongelma, joka meillä on italialaisten kalastusalusten kanssa, osoittaa, kahdenvälisiä sopimuksia koskeva vaihtoehto ei ratkaise näitä ongelmia. Kumppanuus- ja naapuruuspolitiikan tarkastus sisältää nyt kuitenkin myös kehotuksen miettiä Libyan kysymystä uudelleen uusissa puitteissa, mikä tarkoittaa myös parlamenttia.
Monet meistä ovat kehottaneet julkaisemaan neuvoston valtuudet puitesopimusneuvotteluissa. Sen osalta, arvoisa komission jäsen, on todella muutettava käytäntöjä ja otettava Euroopan parlamentti mukaan yhä enemmän määrittämään uutta politiikkaa EU:n eteläpuolisten maiden osalta.
Kristiina Ojuland
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensiksi kiittää esittelijää esimerkillisestä työstä yritettäessä vahvistaa kaikkien Euroopan parlamentin ryhmien asemaa.
Mietinnön osalta haluaisin korostaa, että on tärkeää käsitellä niiden Libyassa olevien siirtolaisten tilannetta, jotka pyrkivät ylittämään Välimeren. Voin ymmärtää täysin eteläisten jäsenvaltioiden huolia laittomien maahanmuuttajien virrasta ja paineesta, jonka se aiheuttaa niiden talousarvioille ja yleisesti yhteiskunnalle.
Pitäessämme mielessämme jäsenvaltioiden edut, emme kuitenkaan voi jättää eurooppalaisia arvoja syrjään. EU ei voi ottaa sallia yhdenkään turvapaikanhakijan tai pakolaisen veren vuodatusta. Mikään EU:n ja sen jäsenvaltioiden Libyan kanssa tekemä sopimus ei saisi johtaa kenenkään epäinhimilliseen kohteluun, kidutukseen tai teloittamiseen. Siksi oli rohkaisevaa kuulla komission jäseneltä, että hänen mielestään EU:n ja Libyan suhteissa ja neuvotteluissa edistytään.
Franziska Katharina Brantner
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, todistimme Tunisian kansan nousevan vastustamaan sortavaa ja hyväksikäyttävää hallintoa, joka oli evännyt siltä ihmisoikeudet vuosien ajan. EU:n kannalta on erittäin häpeällistä, että olemme tukeneet tuota diktatuuria monen vuoden ajan. Tilanteen pahentamiseksi EU saattaa tehdä samat virheet Tunisian naapurimaassa Libyassa.
Jos komissio ja neuvosto eivät muuta suuntaa, ne jatkavat toisen alueen diktaattorien tukemista vakauden ja rajavalvonnan ja siirtolaisuuden nimessä. Vuosien ajan Gaddafin hallinto, Gaddafin, joka on yksi Ben Alin parhaista ystävistä, kuten äskettäin taas näimme, on järjestelmällisesti loukannut kansalaistensa ja erityisesti siirtotyöntekijöiden ihmisoikeuksia. EU ja monet sen jäsenvaltiot ovat kuitenkin jatkuvasti tiivistäneet suhteitaan Libyaan, ja nyt EU jopa neuvottelee tästä puitesopimuksesta.
Vaadin siksi neuvostoa ja komissiota panemaan merkille seinäkirjoitukset ja takaamaan, että seuraavat ehdot täytetään ennen kuin teemme minkäänlaista sopimusta Libyan kanssa:
Libyan on ensinnäkin ratifioitava ja pantava täytäntöön YK:n pakolaissopimus ja myönnettävä UNCHR:lle täysimääräinen pääsy maahan; toiseksi sen on taattava asianmukainen siirtolaisten suojelu ja heidän oikeutensa ja hyväksyttävä turvapaikkalainsäädäntö, mukaan luettuna palauttamiskiellon periaate, kolmanneksi Libyan kanssa ei voida tehdä mitään takaisinottosopimusta ennen kuin siirtolaisten Libyassa kohtaama suuri vaara epäinhimillisestä ja alentavasta kohtelusta lakkaa olemasta.
Ja tuosta asiasta, koska en usko sen tapahtuvan kovin pian, toivon todella, että komissio ei onnistu neuvotteluissa takaisinottosopimuksesta.
Parlamentille on lisäksi tiedotettava täysimääräisesti kaikissa neuvotteluprosessin vaiheissa.
Vihreät vastustavat jyrkästi kaikenlaisia hämäriä siirtolaisten ja Libyan kansalaisten selän takana Gaddafin kaltaisten diktaattorien kanssa tehtäviä sopimuksia. EU:n jatkuva tuki tälle sortohallinnolla ei ole yhdenmukaista EU:n arvojen ja oikeudellisten sitoumusten kanssa, eikä se palvele alueen pitkän aikavälin etuja. Kuten olemme nyt selkeästi nähneet Tunisiassa, vain demokraattinen ja vapaa maa on todella vakaa ja vauras.
Varmistakaamme, että EU ei tee samaa virhettä kahdesti.
Charles Tannock
ECR-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Libya on maa, jossa ihmisoikeuksia loukataan rutiininomaisesti ja jossa ei ole demokratiaa. Kenraali Gaddafi ei ole koskaan asettunut ehdolle vaaleissa tultuaan valtaan 41 vuotta sitten. Poliittiset puolueet on todellakin kielletty.
Gaddafi on Afrikan Fidel Castro. Hän yrittää esittää olevan kansansa hyväntahtoinen isä ja väittää jopa, että hänellä ei ole virallista asemaa valtion hierarkiassa. Minun kotimaassani, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, meillä on hänestä erilainen kuva, entisenä terrorismin tukijana, erityisesti Lockerbien iskussa vuonna 1988.
Kansainvälistä kuvaansa kiillottaakseen hän on, siitä kunnia hänelle, ehkä, maksanut korvauksia sureville perheille, mutta tosiasiassa länsi panisi villin Gaddafin täydelliseen boikottiin ilman Libyan valtavia öljy- ja kaasuvaroja. Se antaa Gaddafille vaikutusvaltaa EU:n suhteen, ja hän on erityisesti pyrkinyt saamaan aikaan jakoja neuvostossa liehittelemällä tiettyjen jäsenvaltioiden johtajia.
Järkisyistä hyväksyn kuitenkin, että EU:n ja Libyan välillä on oltava puitesopimuksen nojalla sydämelliset kauppasuhteet ja diplomaattiset suhteet. Pelkään kuitenkin, että näin vain lujitamme Gaddafin valtaa, joka ajan myötä siirretään väistämättä jollekin hänen pojistaan Pohjois-Koreaa muistuttavan dynastian perimisessä.
Takis Hadjigeorgiou
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä esittelijää hänen työstään ja komission jäsentä Fülea siitä, että hän on tänään täällä. Katsomme, että tällä joka näkökulmasta arkaluontoisella alueella pitäisi ponnistella jatkuvasti, jotta Välimeren alueella voitaisiin kehittää ymmärrystä ja yhteistyötä, yhdenvertaista yhteistyötä, jossa otetaan huomioon epäyhtenäisyys ja epätasa-arvo, jotta kehityksen eri aloilla on Välimeren alueen maiden välillä ja Euroopan unionin ja sen alueen naapurimaiden välillä, yhteistyötä, joka tähtää kestävään rauhaan. Se voidaan saada aikaan keskinäiseen kunnioitukseen perustuvan vuoropuhelun avulla, ja siksi meidän on oltava avoimia vastavuoroiselle vaikutukselle. Näissä puitteissa kannatamme Euroopan unionin ja Libyan välisten suhteiden vahvistamista.
Tietyt arkaluontoiset kysymykset edellyttävät kuitenkin erityistä huomiota näiden suhteiden kehittämistä koskevassa prosessissa. Käsittelen lyhyesti pakolaisia, maahanmuuttajia ja takaisinottosopimusta koskevaa kysymystä. Tavoitteena on saada Libyan kanssa aikaan takaisinottosopimus osana puitesopimusta, josta keskustellaan Euroopan unionin ja Libyan välillä. Jos kyseinen sopimus allekirjoitetaan ilman siihen liittyviä uudistuksia maahanmuuttajien sosiaalisten ja taloudellisten olojoen parantamiseksi, se lisää jatkuvia ihmisoikeusrikkomuksia, mikä tarkoittaa, että kannatamme maahanmuuttajien pakkopalauttamista oloihin, joissa ei voida taata heidän turvallisuuttaan tai elämisen hyväksyttäviä vähimmäisvaatimuksia.
Meidän on vaadittava, että Libyan viranomaiset tunnustavat asianmukaisesti YK:n pakolaisvaltuutetun läsnäolon. Meidän on myös käsiteltävä kuolemanrangaistusta koskevaa arkaluontoista kysymystä. Oikein olisi pyrkiä sopimukseen sen soveltamisen keskeyttämiseen Libyassa ja lopulta sen lakkauttamiseen.
Fiorello Provera
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kannatan Euroopan unionin ja Libyan puitesopimuksen tekemistä, koska se on menneisyyteen verrattuna askel eteenpäin merkittävissä asioissa, esimerkiksi maahanmuutossa, yhteistyössä talous- ja terveysasioissa, erityisesti Aidsin torjunnassa, ja jossakin määrin energiaohjelmassa.
Toinen tärkeä aihe on Libyan terroristitoimien valvonta, ei vain sen omalla alueella vaan myös maan eteläisillä rajoilla. Neuvoston ja Libyan hallituksen välisen sopimuksen puitteissa on edistytty, myös yleisissä asioissa, kuten Rooman perussäännön ja Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaissopimuksen osalta. Tehtävää on vielä paljon - se on selvää - mutta parlamentin on tärkeää tukea jo neuvoteltua sopimusta eikä tuoda sitä enää käsiteltäväksi, jolloin vaarana jo saavutettujen tulosten menettäminen.
Toivon, että Euroopan unionin ja Libyan välisellä yhteistyöllä saavutetaan samat tulokset kuin saavutettiin Libyan ja Italian välisellä ystävyyssopimuksella, jonka avulla muun muassa ratkaistiin pitkään kestänyt kiista maan siirtomaamenneisyydestä. Jos hallitusten ja maiden kanssa on käsiteltävä erityisiä kysymyksiä, ei voida valita, kenen kanssa keskustellaan.
Barry Madlener
(NL) Arvoisa puhemies, Euroopan komissio on saanut Libyasta uuden vientituotteen, roistovaltion ja sen diktaattorin Gaddafin. Öljyntuotanto ei ole ainoa tapa, jolla Libya saa näinä päivinä rahaa - se rikastuu myös kiristämällä EU:ta. Diktaattori Gaddafi käärii 60 miljoonaa euroa EU:n veronmaksajien rahaa vastineeksi siitä, että Afrikasta tulevia paremman elämän etsijöitä estetään pääsemästä EU:hun. Tuo 60 miljoonaa euroa on vain alkua, koska kenraali Gaddafi vaatii nyt, että kyseistä määrää kasvatetaan viiteen miljardiin euroon vuosittain, ja tukee vaatimuksiaan uhkauksilla. Voi olla, että Euroopan komissio on antanut kenraali Gaddafin sievien kasvojen johtaa itsensä harhaan, mutta minä en luota siihen mieheen pätkääkään.
Minulla on mukanani muutama lehtiartikkeli viime vuosilta: Gaddafi vaatii miljardeja EU:lta. Libya painostaa Lontoota ja Edinburghia. Gaddafi haluaa lisää rahaa tai hän antaa Euroopan muuttua mustaksi. Gaddafi: "islamista on kehityttävä Euroopan uskonto". Gaddafi torjuu demokratian ja kannattaa sharia-lain ankaraa noudattamista. Gaddafi käyttää 30 miljoonaa EU:hun haluavaa afrikkalaista neuvottelukeinona. Gaddafi haluaa aloittaa pyhän sodan Sveitsiä vastaan.
Arvoisa Euroopan parlamentin jäsenet, meidän ei pitäisi palkita tätä Gaddafin lurjusta. Meidän pitäisi rangaista häntä, jos Libya sallii niin monelle pakolaiselle vapaan pääsyn EU:hun. Eikä meidän pitäisi palkita pakolaisia pakolaisstatuksella tai pysyvällä oleskeluluvalla. Heidät pitäisi lähettää suoraan takaisin Afrikkaan. Pakolaisten palkitseminen EU:n pakolaisstatuksella, eduilla ja koulutusohjelmilla tuo meille vielä suuremman virran turvapaikanhakijoita, joista monet hukkuvat yrittäessään saada jalansijan Euroopan mantereella. Euroopan unionin antelias ja heikko turvapaikkapolitiikka on todellinen syy turvapaikanhakijoiden tulvalle.
Alf Svensson
(SV) Arvoisa puhemies, Libya on sangen hyvä ratifioimaan kansainvälisiä sopimuksia, mutta se näyttää olevan yhtä pidättäytymään näiden sopimusten täytäntöönpanosta. On häpeällistä, että Libyalla on paikka ja ääni YK:n ihmisoikeusneuvostossa. On muuten häpeällistä, että myös Saudi-Arabialla on. Suurimman kauppakumppaninsa, EU:n harjoittaman voimakkaan painostuksen myötä Libya pitäisi todella saada kiinnittämään huomiota siihen, mitä ihmisoikeuksien ja vapauksien kunnioittaminen tarkoittaa ja mitä se sisältää.
Kuten me kaikki tiedämme, EU:n ja Libyan välisissä suhteissa on kyse erilaisista näkökulmista siihen, miten pakolaisia olisi kohdeltava. Kunnes neuvosto ja komissio saavat Libyan antamaan Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisvaltuutetun olla laillisesti maassa, ei ole mitään syytä tuntea yhtään luottamusta siihen, miten pakolaisia kohdellaan Libyassa.
Libyan johtaja on päähänpistojen ja epäluotettavuuden mestari. EU on nyt tekemässä puitesopimusta hänen kanssaan. En voi olla miettimättä, mitä käsite "puite" tarkoittaa kenraali Gaddafin hallinnolle, joka osoittaa pidäkkeetöntä epäkunnioitusta ihmisoikeusasioissa. Tiedämme, että Libya harjoittaa laajaa syrjintää siirtotyöntekijöitä kohtaan näiden kansallisuuden perusteella ja että afrikkalaisia siirtolaisia vainotaan rasistisesti.
Ihmisarvo on rahaa tärkeämpää. Ihmisoikeuksien ja vapauksien kunnioittamisen on siksi oltava niin tärkeää, että se estää meitä luovuttamasta ihmisiä valtiolle, jossa harjoitetaan kidutusta ja muita epäinhimillisen kidutuksen muotoja. Sitä muuten edellytetään Euroopan unionin peruskirjoissa.
Corina Creţu
(RO) Arvoisa puhemies, Libya on Euroopan unionin kolmanneksi suurin öljyn- ja kaasuntoimittaja, ja unioni puolestaan on Libyan tärkein kauppakumppani, jonka osuus maan kokonaiskaupasta on yli kaksi kolmasosaa. Meidän on myös otettava huomioon Tripolin viranomaisten aikaansaama edistys, sillä he ovat onnistuneesti muuttaneet maan eristyksestä ja kauppasaarroista avoimeksi ja taloudellisesti ja diplomaattisesti dynaamiseksi.
Euroopan unioni ei kuitenkaan ole vain taloudellisten etujen yhteisö, vaan se perustuu arvoihin, joita emme voi järkisyiden takia hylätä. On totta, että Libya ei enää tue terrorismia, että se on hylännyt ydinohjelmansa, että se on suostunut maksamaan korvauksia terrori-iskujen uhrien omaisille, että se on vapauttanut bulgarialaiset hoitajat, joita syytettiin hi-virusta levittämällä tehdyistä tapoista, ja että se on tehnyt sopimuksia joiden Euroopan valtioiden kanssa. Mielestäni meidän on kannustettava tätä edistystä, mutta Euroopan unionin ja Libyan välisellä suhteella on oltava vakaa moraalinen perusta.
Sen osalta Ana Gomesin, jota haluaisin onnitella tehdystä työstä, mietinnössä korostetaan vakavia puutteita ihmisoikeuksien kunnioittamisessa, ja niihin meidän on puututtava. Viime vuonna annoimme päätöslauselma, jossa pyysimme Libyaa lakkauttamaan kuolemantuomion. Mielestäni meidän on asianmukaista toistaa tämä pyyntö lakkauttamisesta ja tukea sitä pyynnöllä noudattaa oikeuden oikeudenmukaisuutta koskevia kansainvälisiä normeja, erityisesti, jos ulkomaalaiset ovat väärinkäytösten uhreja.
Erityistä huomiota on kiinnitettävä siirtolaisia ja pakolaisia koskevaan ongelmaan, sekä niiden osalta, joita Libya karkottaa alkuperämaihinsa, joissa he altistuvat vakaville uhille, että niiden osalta, joita Italia palauttaa Libyaan, jossa heidät luultavasti tuomitaan ankarasti. Toisaalta on harjoitettava painostusta, jotta Libyan turvapaikkalainsäädäntö hyväksytään ja jotta tehdään sopimukset, joiden nojalla voidaan avata Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisvaltuutetun toimisto, jossa on rekisterit miltei 13 000 pakolaisesta ja turvapaikanhakijasta Libyassa.
Takaisinottosopimuksesta osana EU:n ja Libyan puitesopimusta kehotan neuvostoa hylkäämään tämän suunnitelman, koska siinä olisi kyse palauttamisesta maahan, jossa ihmisoikeuksia loukataan järjestelmällisesti. Berlusconin hallituksen politiikkaa ei voida hyväksyä seurattavana esimerkkinä. Italian poikkeuksesta ei tulla EU:n sääntöä.
Sonia Alfano
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ei ole kovin uskottavaa, että EU:n toimielimet haluavat edelleen tehdä puitesopimuksen Libyan kaltaisen diktatuurin kanssa.
Emme voi sanoa jatkuvasti, että Libyalla on erittäin tärkeät kauppasuhteet Euroopan unionin jäsenvaltioiden kanssa ja että se on Euroopan unionin kumppani Välimeren alueella ja tehdä ihmisoikeuksien kunnioittamisesta toisarvoinen asia.
Ensimmäinen edellytys sille, että voimme aloittaa Libyan kanssa uskottavan vuoropuhelun, on se, että maa ratifioi Geneven sopimuksen. Emme voi vaihtaa taloudellisia etuja ihmishenkiin: ei vain Libyan kansalaisten henkiin vaan myös muiden maiden ihmisten, jotka pakenevat sisällissotia ja uskonnollista vainoa ja kulkevat Libyan kautta kohdatakseen vain kuoleman ja hirvittävän kidutuksen.
Emme saa unohtaa tuhansia avunpyyntöjä, joita Libyan vankiloissa pidetyt ihmiset esittävät. Emme voi unohtaa kauhuja, jotka Gandufan vankila meille paljasti.
Libyan kansalaisille ei ole monia poliittisia ja kansalaisoikeuksia, kuten ilmaisunvapautta tai kokoontumis- ja yhdistymisvapautta. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ryhmän suullista tarkistusta, jolla pyritään korvamaan johdanto-osan B kappaleessa sana "sopimus" ilmaisulla "Italian ja Libyan sopimukset yhteisistä rannikkovartioista", ei voida mitenkään hyväksyä, ja Italian Italia dei Valori -puolueen valtuuskunta äänestää sitä vastaan.
Italian ja Libyan välinen sopimus on paljon monimutkaisempi: se on sopimus, jossa on tarkat ehdot yhteisiä rannikkovartiostoja monimutkaisimmista asioista. Jotta Euroopan parlamentti pysyisi uskottavana, sen on puhuttava asioista niiden oikeilla nimillä, vaikka se olisi hämmentävää.
On aloitettava erillinen keskustelu UNCHR:stä, Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisvaltuutetun toimistosta, joka ei voi tehdä työtään Libyassa ja jota Libyan hallinto syyttää uskomattomista väärinkäytöksistä ja rikoksista. Ovatko nämä perustat, joilla sopimukset olisi tehtävä? Emme voi tehdä sopimuksia terroristien emmekä diktaattorien kanssa. Me olemme Euroopan parlamentti, emme taloudellisen jättiläisen hallitus.
Hélène Flautre
(FR) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää Ana Gomesia siitä, että hän antaa meille tilaisuuden keskustella neuvotteluvaltuuksista, jotka ovat varmasti kiusallisia, kuten on itse neuvottelujen sisältö. Tunisian esimerkin pitäisi olla varoitus siitä, että meidän on edettävä hyvin varovaisesti, erityisesti sen osalta, miten tiedotamme neuvotteluista.
Emme voi yksinkertaisesti kirjata saavutuksia, kun etenemme neuvotteluissa, ja juhlia, koska Gaddafin hallinnon kaltainen hallinto on voinut esimerkiksi suostua tiettyihin ihmisoikeusviittauksiin, koska kyseinen hallinto tunnetaan hyvin suurista kaikkien perusoikeuksien loukkauksista. Mikä vielä tärkeämpää, kaikki rannoillemme saapuneet siirtolaiset, vaikka heitä on koko ajan vähemmän, sanovat monin tavoin, että he mieluummin hukkuvat matkalla tänne kuin menevät takaisiin Libyaan raiskausten, kidutuksen, hyväksikäytön, pakkopalautusten, joukkokarkotusten ja rasististen iskujen takia. Tämä on jo sanottu, ja sanon sen uudelleen: siirtolaisten vakavien, joukkoihmisoikeusloukkausten luettelo Libyassa on pitkä.
Joten kyllä, tietenkin katson, että meidän on ehdottoman kiireellisesti tehtävä kaikki voitavamme parantaaksemme näiden ihmisten tilannetta. Se on pakolaisvaltuutetun tehtävä, ja meidän tehtäväämme on saada takaisin paikoilleen pakolaisvaltuutetun nimeämät henkilöt. Se on myös yhteisöön perustuvien järjestöjen tehtävä, ja ne ovat nyt erittäin heikkoja itse paikalla ja niitä on vahvistettava kaikilla mahdollisilla keinoilla.
Katson, että jos todella haluamme noudattaa perussopimuksissa ulkopolitiikallamme asetettuja tavoitteita, meillä on edelleen edessämme pitkä tie ennen kuin voimme lähettää EU:ssa laittomasti oleskelevat siirtolaiset takaisin Libyaan.
David Campbell Bannerman
(EN) Arvoisa puhemies, vuonna 2007 presidentti Sarkozy kielsi, että viiden bulgarialaisen hoitajan vapauttamisella Libyasta olisi mitään yhteyttä siihen, että Libya tilasi ranskalaisia ohjuksia 240 miljoonan euron arvosta.
Nämä aseet myytiin maalle, joka oli vastuussa Lockerbien pommi-iskusta ja terroristien asetoimituksista. Jopa Gaddafin poika vihjasi, että nämä kaksi sopimusta liittyivät toisiinsa. Ne olivat vankeja vastaan annettuja aseita.
Vuonna 2004 EU poisti asevientikiellon Libyalta vastineeksi siirtolaisten valvonnasta. Ne olivat rajoja vastaan annettuja aseita.
Nyt London Times kertoo, että korkea edustaja Ashton haluaa yhtäkkiä poistaa Kiinalta EU:n aseidenvientikiellon, joka määrättiin Tiananmenin aukion verilöylyn vuoksi, ja sanoo, että se on "keskeinen este EU:n ja Kiinan yhteistyön vahvistamiselle".
Minä katson itse asiassa, että se on keskeinen este euron pelastamiselle, eikö vain? Aivan kuten Libyan sopimuksessa, EU haluaa nyt niin epätoivoisesti pelastaa euron, että se on valmis vaarantamaan yhteisen turvallisuutemme, koska vain kiinalaisilla on tarpeeksi rahaa euron pelastamiseen. Nämä ovat joukkovelkakirjoja vastaan annettuja aseita. Kiinan ulkomaisen valuutan varannot ovat 2,9 biljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Se on jo ostanut Kreikan, Espanjan ja Portugalin joukkovelkakirjoja. Kiina on kuitenkin myös maa, joka kieltää sanan "demokratia" hakukoneissaan ja teloittaa joka vuosi tuhansia.
Kysyn siis täysin vilpittömästi, miten alas EU menee pelastaakseen euron?
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, Tunisian hallituksen kaatuminen on aiheuttanut järkytyksen aaltoja Maghreb-alueen naapurimaissa, jotka ovat pääasiassa diktatuureja, ja niin myös Libyassa. Tällainen jyrkkä muutos on tietenkin myös tilaisuus demokratialle, mutta vain, jos islamilaiset kiihottajat eivät voi hyödyntää sitä.
Levottomuuksilla on varmasti vaikutus pakolaisten virtaan. Siksi meidän on tärkeää tehdä pakolaisongelman osalta aiempaa tiiviimpää yhteistyötä Afrikan maiden kanssa. Kenraali Gaddafin kehotus, että Euroopan unioni maksaa vuosittain Afrikalla vähintään viisi miljardia euroa laittoman maahanmuuton torjumiseksi on kuitenkin ehdottomasti liike väärään suuntaan. Euroopan unionin jäsenvaltiot maksavat jo miljardeja euroja kehitysapuna. Minun mielestäni apujärjestelmää on tarkistettava kiireellisesti, jotta voidaan varmistaa, ettei apu enää hyödytä diktatuureja ja korruptoituneita hallintoja, vaan tavoittaa sen sijaan sitä todella tarvitsevat ihmiset.
EU:n ulkosuhteissa on lisäksi annettava suurempi painoarvo kristittyjen ahdingolle muslimimaissa.
Wolfgang Kreissl-Dörfler
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Füle, me olemme vastuussa kaikista miehistä, naisista ja lapsista, jotka etsivät täältä turvapaikkaa, koska heidän henkensä on vaarassa. Tämä vastuu johtuu toisaalta moraaliarvoista, joita EU nyt edustaa ja monien eurooppalaisten henkilökohtaisesta historiasta, joka usein unohdetaan tässä yhteydessä, ja toisaalta kansainvälisissä sopimuksissa ja yleissopimuksissa annetuista oikeudellisista takuista.
Jos otamme vastuun kantaaksemme, sitten meidän on oltava myös valmiita kantamaan siihen liittyvä taakka. Se tarkoittaa sen jakamista yhdenvertaisesti jäsenvaltioiden kesken. Se ei todellakaan tarkoita vastuun sälyttämistä niiden muutaman maan hartioille, joiden rajat sattuvat olemaan EU:n ulkorajoja tai, ja tämän on tuomittava asia, jota en voi suvaita, maksamista kenraali Gaddafin hallinnon kaltaisille hallinnoille meidän vapauttamiseksemme taakasta.
Ei elätellä harhakuvitelmia. Jos pystymme estämään ihmisiä lähtemästä vaaralliselle matkalle, joka voi saattaa heidän henkensä vaaraan, se on hyvä asia. Kenraali Gaddafi ja hänen hallintonsa eivät kuitenkaan ole kiinnostuneita ihmishenkien pelastamisesta tai ihmisten suojelemisesta. He ovat kiinnostuneita vain kovista taloudellisista faktoista. Euroopan unionin pitäisi siksi varoja joutumista sellaisen hallinnon rikoskumppaniksi, joka osoittaa täydellistä välinpitämättömyyttä ihmisoikeuksia kohtaan.
Olen käynyt leireillä Libyassa ja nähnyt, mitä siellä tapahtuu. Meillä oli tilaisuus puhua leireistä vastaavien henkilöiden kanssa. He eivät ole kiinnostuneita ihmisoikeuksista tai turvapaikan antamisesta ihmisille. He valittivat, ettemme olleet antaneet heille yhtään tykkivenettä, jotta he voisivat suojella rajojaan tehokkaammin. Me emme aivan oikein olleet toimittaneet kenraali Gaddafille yhtään vendetta, koska niitä voitaisiin käyttää muihin tarkoituksiin. Meidän on otettava myös tämä huomioon. Emme voi pettää arvojamme yksinkertaisesti siksi, että haluamme taloudellisia etuja tai takaisinottosopimuksen. Katson myös, että meidän pitäisi tarkastella kaikkien tämän parlamentin jäsenten neuvotteluvaltuuksia eikä vain muutaman. Salainen diplomatia ei vie meitä yhtään eteenpäin, ei etenkään niiden kokemusten perusteella, joita meillä Euroopan unionissa on ollut kenraali Gaddafin hallinnon - eikä sitä muuksi voi sanoa - kanssa. Se on toinen asia, jota meidän ei pitäisi unohtaa, ja minä pyydän teitä takaamaan sen. Ana Gomes on maininnut kaikki vaatimukset, jotka on täytettävä, jos ikinä pääsemme sopimusvaiheeseen.
Simon Busuttil
(MT) Arvoisa puhemies, niiden, jotka vastustavat sopimusta Libyan kanssa, pitäisi ymmärtää, että se on naapurimme! Naapureita ei voi jättää huomiotta. On löydettävä tapa tulla toimeen naapurin kanssa, vaikka se ei välttämättä tarkoita, että on samaa mieltä naapurin toimintatavasta.
On oikein hienoa, että kollegat, jotka eivät ole kotoisin Libyan naapurissa sijaitsevasta maasta, arvostelevat tätä sopimusta, mutta niiden Välimeren alueen maiden, jotka sijaitsevat erittäin lähellä Libyaa, on paljon vaikeampaa löytää tapa tehdä yhteistyötä tämän maan kanssa.
On totta, että sopimuksessa olisi myös oltava luku maahanmuutosta sekä takaisinottosopimuksesta. Siinä on eittämättä myös kunnioitettava kaikkien turvapaikkaa hakevien oikeutta kansainväliseen suojeluun.
Francisco José Millán Mon
(ES) Arvoisa puhemies, tämä keskustelu Libyasta käydään aikaan, jolloin toisessa Välimeren alueen naapurimaassa, Tunisiassa tapahtuu erittäin huomattavia muutoksia.
Olen aina katsonut, että Euroopan unionin on autettava edistämään vakavia uudistuksia Välimeren alueella ja pyrittävä tekemään siitä vapauden ja vaurauden alue. Viittaan tässä parlamentissa viime vuosina esittämiini puheenvuoroihin, joissa olen toistuvasti sanonut, että unionin politiikassa ei voida keskittyä vain vallitsevan tilanteen säilyttämiseen.
Se ei kuitenkaan ole se asia, josta tänään keskustellaan, vaan se on puitesopimus Libyan kanssa. Haluaisin korostaa, että Libyan kanssa on tehtävä yhteistyötä siirtolaisvirtojen hallinnassa, mukaan luettuna sopimus laittomien maahanmuuttajien takaisinottamisesta, myös kolmansien maiden kansalaisten, kuten on kaikissa unionin tekemissä takaisinottosopimuksissa.
Tämän sopimuksen vastaisten kantojen myöntäminen Libyalle olisi tuhoisaa, kun otetaan huomioon Libyan asema kauttakulkumaana, ja sillä lähetettäisiin myös erittäin kielteinen viesti Marokon ja Algerian kanssa takaisinottosopimuksista käytäviin neuvotteluihin, jotka ovat olleet jumissa monia vuosia.
Meidän on kuitenkin myös vaadittava, että Libyan viranomaiset kunnioittavat pakolaisten oikeuksia, myös - kuten on jo sanottu - palauttamiskiellon periaatetta.
Salvatore Iacolino
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Maghreb käy läpi kovia aikoja. Tunisian viime päivien veriset yhteenotot ovat siitä selkeä todiste.
Tällä historian hetkellä olisi vakava virhe, jos emme tunnustaisi, että nyt on kiireellisesti ja päättäväisesti vahvistettava suhteita Libyaan, joka sijaitsee Välimeren alueen ytimessä ja jolla on olennainen asema siirtolaisvirtojen hillitsemisessä ja sääntelemisessä. Kaikista ristiriitaisuuksistaan huolimatta - olin Libyassa Ana Gomesin kanssa - ei ole epäilystäkään siitä, että puitesopimus voisi ehdottomasti edistää terrorismin torjuntaa, perusvapauksia ja energiakysymystä. Libyan ja Maghrebin jättäminen huomiotta olisi todella erittäin vakava virhe.
Viitemalli on Italian kanssa tehty ystävyyssopimus, joka voitaisiin panna täytäntöön sen varmistamiseksi, että tämä puitesopimus on todella vakaa.
Štefan Füle
Arvoisa puhemies, kiitän parlamentin jäseniä heidän huomioistaan. Lähetän esittelijälle Ana Gomesille enemmän tietoja ohjeellisista kansallisista suunnitelmista vuosille 2011-2012, joissa näkyvät Libyan ohjelmillemme osoitetut 60 miljoonaa euroa.
Olen täysin tietoinen siitä, että tietyt asiat ovat ongelmallisia suhteissa Libyan kanssa. Euroopan unioni on kuitenkin päättänyt kehittää suhteita Libyan kanssa voidakseen käsitellä kaikkia asioita avoimesti ja rakentavasti, myös hyvin arkaluontoisia asioita, kuten ihmisoikeuksia, perusvapauksien kunnioittamista ja siirtolaisten oikeuksia.
Kävin viime vuonna vastaanottokeskuksessa Libyan autiomaassa Cecilia Malmströmin kanssa. Minulle ei ehdottomasti ole mitään harhakuvitelmia kohtaamistamme haasteista. Minulla oli myös tilaisuus nähdä, mitkä ovat vaihtoehdot sitoutumisellemme siirtolaisuuden alalla.
Haluaisin lisätä kolmannen, henkilökohtaisen huomion: emme palkitse ketään näillä neuvotteluilla; huolehdimme eduistamme niiden arvojen mukaisesti, joihin uskomme. Libya on osoittanut, että se haluaa vahvasti syventää suhteitaan Euroopan unionin kanssa. Meidän mielestämme se on myönteistä, ja Euroopan unionin pitäisi jatkaa sitoutumispolitiikan edistämistä. Minä olen tietysti sitoutunut takaamaan, että se tehdään avoimesti ja että siinä otetaan Euroopan parlamentin näkemykset huomioon.
Ana Gomes
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kaikkia tähän keskusteluun osallistuneita parlamentin jäseniä.
Mielestäni tämä keskustelu osoittaa kohtaamamme ongelmat. Omalla matkallani Libyaan osana kollegamme Pier Antonio Panzerin johtamaa valtuuskuntaa marraskuussa 2010 tulin siihen tulokseen, että meidän on jatkettava sitoutumislinjaa. Tunnustamme, että meidän on toimittava vaikean vastapuolen kanssa, mutta olisi mahdotonta olla jatkamatta tuota linjaa, koska on olemassa humanitaariset velvoitteet niitä ihmisiä kohtaan, jotka kärsivät niin paljon Libyassa, erityisesti siirtolaisia, jotka ovat kulkemassa Libyan läpi ja joutuvat kestämään tilannetta siellä.
Minun mielestäni monet vaikeudet johtuvat siitä, että tämä hallinto on niin eristynyt. Vaikeuksista huolimatta ja huolimatta siitä, että meillä ei ole harhakuvitelmia siitä, että saamme sopimuksen pian aikaan tai että kaikki esittämämme ehdot täytetään, meidän on jatkettava tuolla linjalla. Minun mielestäni se on selvää.
Siinä mielessä Tripoliin perustettava EU:n lähetystö on todellakin erittäin tärkeä, koska mielestäni sillä - kuten monet täällä ovat sanoneet - mitä nyt tapahtuu Tunisiassa, on välttämättä seurauksia Libyaan, eroista huolimatta. Libyassa emme monilta osin käsittele samanlaista tilannetta, koska ihmisten tulot ovat täysin riippuvaisia öljystä.
Minun mielestäni viesti kuitenkin on, huolimatta tämän vaiheen erilaisista näkemyksistä, että olemme sitoutuneet seuraamaan tiiviisti komission neuvotteluja. Kiitän tiedotuksista, joita meillä oli ja jotka ovat olleet hyödyllisiä. Seuraamme niitä hyvin tiiviisti ja voimme tehdä suosituksia milloin vain.
Katson, että varjoesittelijöiden ja kaikkien kanssa tehdyssä yhteistyössä aikaansaadun erittäin laajan yksimielisyyden ansioista lähetämme erittäin selkeän viestin neuvostolle ja komissiolle, joka vastaa neuvotteluista, mutta myös libyalaiselle vastapuolellemme, niistä kohdista, jotka meidän mielestämme on ehdottoman tärkeää täyttää, jos aiomme saada aikaan haluamiamme parannuksia kahdenvälisissä suhteissa, ja myös olennaisessa kysymyksessä, joka koskee ihmisoikeuksien kunnioittamista Libyassa. Se viesti on hyvin selkeä.
Puhemies
- (HU) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina 20. tammikuuta 2011.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
David Martin
Suhtaudun myönteisesti EU:n ja Libyan välisiin neuvotteluihin, sillä ne ovat askel EU:n uusien suhteiden kehittämisessä Välimeren alueella ja Afrikassa. Katson myös, että yhteistyö Libyan kanssa on hyödyllistä, kun käsitellään turvallisuuden ja vakauden, siirtolaisuuden, kansanterveyden, kehityksen, kaupan, ilmastonmuutoksen, energian ja kulttuurin kaltaisia asioita.
Kehotan kuitenkin neuvostoa ja komissiota painostamaan Libyaa ratifioimaan ja panemaan täytäntöön vuoden 1951 Geneven pakolaissopimuksen ja sen vuoden 1967 pöytäkirjan mukaan luettuna täysimääräinen yhteistyö UNHCR:n kanssa ja että se hyväksyy sellaisen turvapaikkalainsäädännön, jossa tunnustetaan pakolaisasema sekä siihen liittyvät oikeudet ja jossa kielletään joukkokarkotukset ja vahvistetaan palauttamiskieltoa koskeva periaate.
Muistutan myös neuvostoa ja komissiota niiden velvollisuudesta varmistaa, että EU:n ulkopolitiikka on kaikilta osin sopusoinnussa perusoikeuskirjan ja erityisesti sen 19 artiklan kanssa, jossa kielletään joukkokarkotukset ja vahvistetaan palauttamiskieltoa koskeva periaate; Kehotan neuvosto ja komissiota pyytämään, että Libyan viranomaiset allekirjoittava yhteisymmärryspöytäkirjan, jossa UNHCR:lle myönnetään laillinen läsnäolo-oikeus Libyassa ja täysimääräinen liikkumisvapaus sekä valtuudet toteuttaa kaikkia suojatoimia.
