Tampereella 15. ja 16. lokakuuta pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen tulokset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston selonteko ja komission julkilausuma Tampereella 15. ja 16. lokakuuta pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen tuloksista.
Minulla on suuri ilo antaa puheenvuoro Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Lipposelle.

Lipponen
. Arvoisa puhemies, arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, olen erittäin iloinen siitä, että saan esiintyä teille ja puhua ensimmäistä kertaa Suomen pääministerinä Euroopan parlamentissa. Haluan onnitella teitä valintanne johdosta ja toivottaa menestystä uuden parlamentin työlle. Totesimme äsken tapaamisessamme arvoisan puhemiehen kanssa, että meillä on uusi parlamentti, uusi komissio, uusi alku ja ennen kaikkea uusi puhemies, joten institutionaalinen asetelma on nyt kaiken kaikkiaan parempi.
Haluan kiittää arvoisaa puhemiestä niistä parlamentin näkemyksistä, joita esititte Tampereen Eurooppa-neuvoston kokoukselle, kun se aloitti työnsä. Uskon, että Tampereella tehdyt päätökset vastaavat hyvin niihin odotuksiin, joita parlamentti asetti Tampereen kokoukselle. Eurooppa-neuvosto hyväksyi sekä poliittisia suuntaviivoja että käytännön toimia, joiden avulla unionista kehitetään Amsterdamin sopimuksen tarkoittama vapauden, oikeuden ja turvallisuuden alue.
Tampereen tuloksia voidaan mielestäni pitää kansalaisten odotusten ja unionin kehittämisen kannalta monessa suhteessa onnistuneina. Odotukset eivät tietenkään voi aina toteutua kaikilta osin, mutta on miellyttävää todeta, että kansalaisjärjestöt, kuten European Council on Refugees and Exiles, ovat kiittäneet Tampereen tuloksia. YK:n pakolaisasiain päävaltuutettu Sadako Ogata välitti minulle puhelinkeskustelussa kokouksen jälkeen UNHCR:n tyytyväisyyden kokouksen tulokseen. Vakuutin Ogatalle, että tulemme jatkamaan hyvää yhteistyötä UNHCR:n kanssa myös päätösten toteuttamisessa.
Tampereen kokous oli monestakin syystä tärkeä unionille. Eurooppa-neuvosto vauhditti ja konkretisoi Amsterdamin sopimuksen toimeenpanoa. Tampereella oikeus- ja sisäasiat nostettiin korkeimmalle poliittiselle tasolle unionin yhteistyössä. Kokouksessa otettiin merkittävä askel eteenpäin jäsenvaltioiden yhteistyön tiivistämisessä ja päätettiin purkaa esteitä muun muassa poliisi- ja oikeusviranomaisten yhteistyöltä. Unionin jäsenvaltiot osoittivat päättäväisyyttä lähentää unionin toimintaa kansalaisiin tarttumalla yhteisiin huolenaiheisiin ja puutteisiin unionin yhteistyössä. Unioni vahvisti Tampereella sitä oikeus- ja sisäasioiden yhteistyön perustaa, johon kuuluu olennaisesti kansainvälisten ihmisoikeussopimusten, kansalaisvapauksien ja oikeusvaltion periaatteiden kunnioittaminen.
Eurooppa-neuvosto nimesi tuloksensa kymmeneksi virstanpylvääksi, joita tässä lyhyesti tarkastelen.
Tampereella otettiin askel kohti unionin yhteistä turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa. Eurooppa-neuvosto korosti sitä lähtökohtaa, että turvapaikkakysymykset ja maahanmuuttoasiat ovat erillisiä, mutta läheisessä yhteydessä toisiinsa. Ensimmäinen virstanpylväs Tampereella onkin kokonaisvaltaisen politiikan luominen unionille maahanmuutto- ja turvapaikkakysymyksissä. Tärkeintä on vaikuttaa maastamuuton syihin yhdessä lähtömaiden kanssa. Eurooppa-neuvostossa otettiin tyytyväisenä vastaan se työ, jota korkean tason työryhmä on tehnyt toimintasuunnitelmien laatimiseksi maahanmuuton syihin vaikuttamisessa. Tässä työssä tarvitaan monipuolisesti unionin ulko-, kehitysyhteistyö- ja ihmisoikeuspolitiikan sekä kauppapolitiikan keinoja ja konfliktien ehkäisemistä. Työryhmän toimeksiantoa jatkettiin uusien toimintasuunnitelmien laatimiseksi.
Päätimme pyrkiä kohti yhteistä eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää. Tämä päätös on mielestäni yksi tärkeimmistä Tampereen kokouksen päänavauksista. Eurooppa-neuvosto otti hyvin vahvasti kantaa turvapaikkaoikeuden puolesta sitomalla eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän Geneven sopimuksen täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen tulkintaan. Non-refoulement -periaate, jonka mukaan ketään ei saa palauttaa takaisin oloihin, joissa joutuu vainotuksi, vahvistettiin vielä erikseen.
Yhteisen järjestelmän rakentaminen vaatii tietenkin aikaa. Komissiota pyydetään kuitenkin jo vuoden kuluessa laatimaan tiedonanto yhteisen turvapaikkamenettelyn luomisesta ja turvapaikan saajien yhteisestä asemasta koko unionissa. Tampereen päätökset toteuttamalla voidaan ratkaisevasti parantaa turvapaikkajärjestelmän toimivuutta ja oikeudenmukaisuutta Euroopassa. Merkittävä saavutus Tampereella oli sen tavoitteen asettaminen, että laillisesti unionin alueella oleville maahanmuuttajille on myönnettävä oikeudet ja velvollisuudet, jotka ovat verrattavissa unionin kansalaisten asemaan. Erityisesti pidemmän aikaa unionissa oleskelevien oikeusasemaa on parannettava esimerkiksi takaamalla oleskeluoikeus, oikeus koulutukseen, työntekoon sekä ammatin harjoittamiseen.
Unionin on myös puolustettava tärkeimpiä arvojaan suvaitsemattomuutta ja syrjintää vastaan. Tämä on tänä päivänä varmaankin myös Euroopan parlamentissa erittäin tärkeäksi koettu asia. Eurooppa-neuvosto korostaa rasismin ja muukalaisvihan vastaisen toiminnan tehostamista ja kehottaa jäsenvaltioita laatimaan tätä varten kansalliset ohjelmat.
Maahanmuuttovirtojen hallinnasta tehtiin merkittäviä päätöksiä. Päätettiin ryhtyä toimenpiteisiin, jotta voidaan taistella laitonta maahanmuuttoa ja ihmisten salakuljetusta vastaan. Ihmiskaupasta ja muusta maahanmuuttajan taloudellisesta hyväksikäytöstä annettuja rangaistuksia kovennetaan ja rikollisverkostoja vastaan toimitaan entistä tiukemmin jäsenvaltioiden ja Europolin yhteistyössä. Haluan tässä painottaa, että samalla on turvattava rikosten uhrien oikeudet ja erityisesti naisten ja lasten asema. Rajavalvontayhteistyötä sekä jäsenmaiden kesken että yhteistyössä hakijavaltioiden kanssa parannetaan muun muassa vaihto-ohjelmin ja teknologian siirroin. Tässä yhteydessä korostetaan Schengenin säännöstön ja ammattimaisen ulkorajavalvonnan merkitystä laajentuvassa unionissa.
Tampereella sovittiin myös sellaisista käytännön toimista, joilla voidaan rakentaa todellista Euroopan oikeusaluetta. Päätimme luoda jatkuvasti ajan tasalla olevan ja helppokäyttöisen tietojärjestelmän, josta kansalaiset saisivat tietoja muiden jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmistä. Unionissa tullaan hyväksymään komission esityksen perusteella vähimmäisvaatimukset, joilla varmistetaan asianmukainen oikeusapu valtioiden rajat ylittävissä tapauksissa. Samoin päätimme yksinkertaistaa ja nopeuttaa sellaisia oikeudenkäyntimenettelyjä, jotka koskevat arvoltaan vähäisiä kuluttajavaateita, kaupallisia vaateita ja elatusvaateita. Rikosten uhrien asemaa parannetaan hyväksymällä vähimmäisvaatimukset rikosten uhrien suojalle erityisesti koskien oikeussuojaa ja oikeutta vahingonkorvauksiin.
Eurooppa-neuvosto hyväksyi perusteellisen keskustelun jälkeen tuomioiden ja päätösten vastavuoroisen tunnustamisen oikeusalueen peruskiveksi. Pidän hyvänä saavutuksena sitä, että vastavuoroisen tunnustamisen periaate hyväksyttiin lähtökohdaksi sekä yksityisoikeudellisissa että rikosasioissa.
Merkittävä virstanpylväs Tampereella saavutettiin, kun päätettiin jatkaa siviili- ja siviiliprosessioikeuden lähentämistä oikeudellisen yhteistyön ja oikeussuojan saatavuuden parantamiseksi.
Tampereella käsiteltiin perusteellisesti yhteisiä toimia, joilla tehostetaan rikollisuuden torjuntaa unionissa. Eurooppa-neuvosto oli yksimielinen siitä, että unionin alueella vallitsevia vapauksia väärinkäyttävät ja kansalaisten oikeuksia loukkaavat henkilöt ja järjestöt on saatava paremmin kuriin ja vastuuseen teoistaan viranomaisten yhteistyötä tiivistämällä. Rikollisuuden vastustamisen lähtökohdaksi hyväksyttiin ennaltaehkäisyn parantaminen. Jäsenvaltiot laativat kansalliset rikostentorjuntaohjelmat ja vahvistavat keskinäistä yhteistyötään sekä parhaiden käytäntöjen vertailua. Eurooppa-neuvosto kehotti selvittämään mahdollisuudet rahoittaa yhteisön varoista ohjelmaa, jonka ensimmäisenä painopisteenä olisivat useissa maissa nopeimmin kasvaneiksi todetut nuoriso-, kaupunki- ja huumausainerikollisuus.
Tampereella tehdyillä päätöksillä rakennettiin poliisi- ja oikeusviranomaisten eurooppalaista yhteistyötä. Eurooppa-neuvosto päätti, että yhteisiä tutkintaryhmiä perustetaan aluksi huumausaine- ja ihmiskauppaa vastaan sekä terrorismin torjuntaan. Eurooppalaisessa päällikkötason toimintaryhmässä vaihdetaan kokemuksia ja autetaan operatiivisten toimien suunnittelua yhdessä Europolin kanssa. Europolille on myös annettava valtuudet pyytää jäsenvaltioita aloittamaan, suorittamaan ja koordinoimaan tutkimuksia.
Järjestäytyneen rikollisuuden vastaista toimintaa vahvistetaan myös perustamalla uusi elin - Eurojust. Tähän yksikköön jäsenvaltiot lähettävät oikeusjärjestelmistään riippuen kansallisia syyttäjiä, tutkintatuomareita sekä yhtäläistä toimivaltaa käyttäviä poliiseja. Näin voidaan paremmin huolehtia siitä, että Europolin tutkimuksista käynnistynyt rikostutkinta johtaa rikollisten syytteeseen saamiseen ja tuomioihin. Ylempien lainvalvontaviranomaisten kouluttamiseksi perustetaan eurooppalainen poliisiakatemia, joka avataan myös jäsenyyttä hakeneiden valtioiden viranomaisille.
Eurooppa-neuvosto päätti myös aloittaa lainsäädännön lähentämisen tietyillä kansallisen rikoslain alueilla. Tarkoitus on sopia rikosten yhteisistä määritelmistä, syytteeseen asettamisesta ja seuraamuksista. Tässä työssä keskitytään aluksi tiettyihin rajat ylittävän vakavan rikollisuuden muotoihin kuten talousrikollisuuteen, huumausaine- ja ihmiskauppaan - erityisesti naisten hyväksikäyttöön - ja lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön ja huipputeknologian käyttöön liittyvään rikollisuuteen sekä ympäristörikollisuuteen.
Vihdoin viimeisenä virstanpylväänä, jota pidän erityisen tärkeänä Tampereen päätöksissä, on mainittava erityistoimet rahanpesun torjumiseksi. Näiden toimien merkitystä korostaa se, että rahanpesulla on keskeinen sija järjestäytyneessä rikollisuudessa ja se kytkeytyy läheisesti muun muassa huume- ja ihmiskauppaan sekä laittomaan asekauppaan. Erityisesti haluan nostaa esille sen, että oikeusviranomaisille ja rahanpesun selvittelykeskuksille annetaan oikeus saada tietoja pankki- ja liikesalaisuutta koskevista säännöksistä riippumatta silloin, kun tiedot ovat tarpeen rahanpesun tutkimiseksi. Europolin toimivaltaa laajennetaan rahanpesuun yleensä riippumatta siitä, minkätyyppisestä rikoksesta pestyt varat ovat peräisin. Jäsenvaltioissa pyritään määrittelemään yhtenäisesti ja kattavasti sellainen rikollisen toiminnan piiri, joka muodostaa rahanpesun niin kutsutun alkurikoksen.
Oikeus- ja sisäasioiden yhteistyölle asetetut tavoitteet voidaan toteuttaa vain kokonaisvaltaisella toiminnalla. Tämän vuoksi Eurooppa-neuvosto hyväksyi poliittisia suuntaviivoja siitä, millä tavalla unionin ulkoista toimintaa on vahvistettava oikeus- ja sisäasioiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Itämeren yhteistyössä saavutetut tulokset ovat esimerkkinä käytännön alueellisesta toiminnasta järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa. Erityistä huomiota Tampereella kiinnitettiin yhteistyön tiivistämiseen Balkanin alueella.
Tampereen päätösten toteuttaminen alkaa välittömästi, mutta se vie tietenkin aikaa. Seurantaa toteutetaan menetelmällä, joka osoittautui hyväksi sisämarkkinoiden luomisessa. Komissio laatii ehdotuksen tulostaulukoksi, scoreboard, jolla seurataan päätösten toteutumista ja määräajoissa pysymistä. Perusteellinen katsaus saavutuksiin tehdään Belgian puheenjohtajakauden Eurooppa-neuvostossa vuoden 2001 joulukuussa.
Arvoisa puhemies, jos sallitte, esittelen lyhyesti tärkeimpiä tavoitteita, joita me haluamme puheenjohtajana vielä saavuttaa Suomen puheenjohtajakaudella.
Helsingin Eurooppa-neuvoston tärkein päätös koskettaa koko Euroopan tulevaisuutta. Tampereella vahvistui käsitykseni siitä, että jäsenvaltioilla on varsin yhteneväinen käsitys siitä, millä tavoin unionin laajentumista olisi vietävä eteenpäin. Liikkeelle lähteneen prosessin poliittista liikevoimaa ei saa hukata. Suomi haluaa puheenjohtajavaltiona varmistaa, että kaikkia hakijavaltioita rohkaistaan ja tuetaan tasavertaisesti heidän ponnisteluissaan jäsenyysedellytysten täyttämiseksi. Kunkin hakijavaltion tulee edetä prosessissa omien edellytystensä pohjalta. Me haluamme varmistaa, että paremmin valmistautuneet voivat edetä neuvotteluissa nopeammin kuin muut.
Me korostamme hakijavaltioille sitä, että Kööpenhaminan jäsenyyskriteerit on täytettävä ennen kuin jäsenyys on mahdollinen. Olen vakuuttunut siitä, että komission lokakuun 13. päivä julkaisemien suositusten pohjalta on mahdollista tehdä Helsingissä päätöksiä, jotka perustuvat kokonaisvaltaiseen, uskottavaan ja johdonmukaiseen politiikkaan. Tämä onkin välttämätöntä, jotta varmistetaan laajentumisprosessin myönteinen vaikutus Euroopan vakauteen.
Mutta unionin on myös uudistuttava. Tästä keskustelimme tänä aamuna arvoisan puhemiehen kanssa. Prosessi, jolla pyritään lujittamaan Eurooppaa, ei saa vaikuttaa heikentävästi unionin toimielinten päätöksentekoon ja täten unionin toimintakykyyn. Esitän Helsingin Eurooppa-neuvostolle raportin niistä tarpeellisista institutionaalisista uudistuksista, jotka on määrä hyväksyä hallitustenvälisessä konferenssissa vuonna 2000.
Puheenjohtajana Suomi noudattaa Eurooppa-neuvoston toimeksiantoa, joka merkitsee suppean asialistan HVK:n valmistelua. Unionissa tarvitaan kuitenkin lähivuosina laajempaa keskustelua siitä, minkälaisen Euroopan unionin me tarvitsemme, jotta voisimme vastata paremmin edessä oleviin haasteisiin. En halua tässä yhteydessä arvioida, milloin jäsenvaltiot ovat valmiita ottamaan askelia entistä kunnianhimoisempaan suuntaan ja muuttamaan perussopimuksia unionin edelleen kehittämiseksi. Kiirehtiminen ei välttämättä ole asialle eduksi, mutta tarve perusteellisempaan uudistukseen kasvaa sekä laajentumisen että unionin ulkopuolisen maailman muutoksen myötä.
Yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan ja unionin kriisinhallintavalmiuden kehittäminen on meidän tärkeimpiä tavoitteitamme. Unionilla on mahdollisuus kehittyä vahvaksi kansainväliseksi toimijaksi, koska sillä on käytettävissään laaja valikoima poliittisia ja taloudellisia välineitä ja voimavaroja. Yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa vahvistetaan parhaillaan yhteisillä strategioilla. Ollakseen uskottava toimija rauhan ja vakauden ylläpitämisessä unioni tarvitsee myös kriisinhallinnan siviilivalmiudet ja sotilaalliset valmiudet. Raportissa, jonka me esitämme Helsingin Eurooppa-neuvostolle, käsitellään sekä siviilipuolen että sotilaalliset keinot integroivaa lähestymistapaa konfliktitilanteiden hoitamisessa. Haluamme saada turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kehittämisessä aikaan konkreettista edistystä ja ottaa pikaisesti ratkaisevia askeleita eteenpäin pikaisesti.
Lopuksi on syytä todeta, että haluamme puheenjohtajana parantaa unionin toiminnan tehokkuutta ja avoimuutta. Tämä on avainkysymys kansalaisten luottamuksen hankkimisessa unionin toiminnalle. Puheenjohtajuutemme aikana me olemme aloittaneet neuvoston työn uudistamisen. Olemme kehittäneet neuvoston työskentelyn avoimuutta, parantaneet asiakirjojen saatavuutta ja julkistamme neuvoston ja työryhmien kokousten aikataulut sekä neuvosten kokousten asialistat. Muiden avoimuutta lisäävien uudistusesitysten käsittely on parhaillaan meneillään. Komissio antanee vielä Suomen puheenjohtajakauden aikana 255 artiklan edellyttämän ehdotuksen avoimuussäännöksiksi. Toivon, että voimme tälläkin tavoin jättää puheenjohtajuudestamme pysyviä jälkiä unionin toimintaan.
Arvoisa puhemies, odotan mielenkiinnolla tilaisuutta käydä keskustelua parlamentin jäsenten kanssa.

Vitorino
. (EN) Haluaisin ensinnäkin sanoa, että komissio pitää puheenjohtajavaltion tavoin Tampereen Eurooppa-neuvoston tuloksia myönteisinä. Haluaisimme onnitella lämpimästi Suomen pääministeriä sekä kokousta edeltävistä valmisteluista että siitä tavasta, jolla hän itse johti kokousaiheiden käsittelyä.

Tampereen tapainen kokous, johon liittyy etukäteen odotuksia, saattaa joskus vaikuttaa päämäärältä sinänsä. Se on vasta prosessin alku. Komissio on kuitenkin sitä mieltä, että Tampere antoi oikeanlaisen viestin monille erilaisille yleisöille: ensinnäkin kansalaisillemme viestin siitä, että heidän itsensä tärkeänä pitämä aihe on myös nopeasti nousemassa unionin poliittisen asialistan kärkeen; kansallisille hallinnoille viestin siitä, että takaisin ei voida kääntyä ja että niiden omat pääministerit ovat sitoutuneet toteuttamaan parannukset toimivalla tavalla, myös Amsterdamin sopimukseen tehtävät toimielimiä koskevat parannukset, rikollisille viestin siitä, että unioni ottaa kaikki mahdollisuudet käyttöönsä vastustaakseen heidän toimiaan, jotka uhkaavat vapauttamme ja hyvinvointiamme ja jopa omia demokraattisia hallintojamme; ja lopuksi ulkopuoliselle maailmalle viestin siitä, että sisäisesti turvallinen unioni ei merkitse unionilinnoitusta ja että suojelun tarpeessa oleville antamamme sitoumukset ovat meille pyhiä. Tämä ei ole huono alku.
Edessä on valtava työ, eikä komission, jolle Eurooppa-neuvosto antoi lukuisia tehtäviä osoittamalla ilahduttavaa luottamusta meitä kohtaan, osuus ole siitä vähäisin. Uskon, että pystymme parlamentin tuella ja yhteistyöllä ja riittävillä varoilla työn toteuttamiseksi hoitamaan meille Tampereella annetun tehtävän.
Suunnittelemme todellakin, että aloitamme työn pohtimalla, miten meidän olisi laadittava meiltä pyydetty tulostaulukko, jolla pidetään yllä ensinnäkin omaa työtahtiamme mutta myös muiden työtahtia ja varmistetaan myös se, että kaikki tapahtuu mahdollisimman avoimesti lähitulevaisuudessa.
Jos joko te parlamentin jäsenet huomaatte tai me komission jäsenet huomaamme merkkejä luisumisesta vanhoihin uomiin, muistutamme epäröimättä valtioiden ja hallitusten päämiehiä heidän Tampereen viestistään. Kun sanon " heidän Tampereen viestistään" , en tarkoita vain Tampereen tekstissä olevaa viestiä vaan myös sitä, mitä voisimme kutsua Tampereen hengeksi.
(Suosionosoituksia)
(PT)Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Tampereen päätelmissä yhdistyvät voimakas poliittinen viesti prioriteetista, joka on annettu vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseksi, ja tarve määritellä prioriteetit niissä kysymyksissä, jotka liittyvät suoraan kansalaisten jokapäiväiseen elämään.
Valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat siis luvanneet noudattaa juhlallista sopimusta, jonka he solmivat Tampereella. Komissio, joka perustaa toimintansa Euroopan parlamentin kanssa käymäänsä vuoropuheluun ja yhteistyöhön, on valmis tekemään kaikkensa, jotta vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue toteutuisi ja jotta sen kolme osa-aluetta, vapaus, turvallisuus ja oikeus, olisivat kaiken lisäksi tasapainossa keskenään.
Kirje, jonka komission puheenjohtaja Romano Prodi kirjoitti Eurooppa-neuvostolle, korosti, että keskeinen huolenaiheemme on se, ettei Tampereen huippukokouksesta muodostuisi lamaannuttavaa. Tämä tavoite saavutettiin. Komissio iloitsee erityisesti tästä asiasta. Ja haluaisin painottaa, että Geneven yleissopimuksen koskemattomuuden täysimääräinen vahvistaminen ansaitsee hyväksynnän ja tukemme eurooppalaisen turvapaikkapolitiikan luomisen perustaksi.
Olemme iloisia myös korkeimmalla tasolla solmitusta sopimuksesta toimia maahanmuuttokysymyksissä yhteistyössä lähtö- ja kauttakulkumaiden kanssa. Olemme iloisia siitä, että painoa on pantu paljon enemmän ihmiskaupan kuin sen uhrien vastaiselle taistelulle laittoman maahanmuuton osalta. Komissio tukee ennaltaehkäisemisen merkityksen selkeää tunnustamista rikollisuuden vastaisessa taistelussa, olipa kyse sitten talous-, kaupunki- tai nuorisorikollisuudesta, ja huomaa, että sen ponnistelut erityisen huomion kohdistamiseksi rikollisen toiminnan uhrien oikeuksiin on tunnustettu.
Komissio sitoutuu kannattamaan aktiivista eurooppalaisen oikeusavun käsitteen vahvistamista keinona, jolla turvataan henkilöiden vapaata liikkuvuutta ilman laillisia tai hallinnollisia esteitä. On myös välttämätöntä, että tämän vapaan liikkuvuuden oikeuden myötä ryhdyttäisiin nyt tarpeellisiin lainsäädäntötoimiin, jotta se voisi toteutua mahdollisimman lyhyessä ajassa.
Komissio on iloinen yhdenvertaisuusperiaatteen mahdollisimman laajasta vahvistamisesta alkaen kolmansista maista kotoisin olevien ja yhteisössä jatkuvasti asuvien kansalaisten oikeuksien vakiinnuttamisesta unionin jäsenvaltioiden omien kansalaisten oikeuksien ja velvollisuuksien tunnustamiseen asti, ja pidämme velvollisuutenamme edetä tältä osin konkreettisten ehdotusten avulla.
Viimeiseksi komissiosta on erittäin myönteistä, että rasismia ja muukalaisvihaa vastaan käydylle taistelulle ja kaikille sopimuksen 13 artiklassa määritellyille syrjinnän muodoille on annettu selkeä prioriteetti.
Samalla tavoin Tampereen päätelmissä käsitellään riittävässä määrin poliisi- ja oikeusyhteistyön vahvistamista kansalaisten vapauksien turvaamiseksi ja säilyttämiseksi. Päätelmissä nähdään tarpeelliseksi vastata kansalaisten oikeutettuihin huolenaiheisiin, jotka koskevat turvallisuutta ja heidän lakiin perustuvien oikeuksiensa takaamista, mikä on sääntö yhteisössä, jonka olemassaolo perustuu oikeuden ja lainkäytön periaatteisiin
Mitä tähän tulee, korostan päätösten ja tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen tärkeyttä, jonka takia on myötävaikutettava siihen, että kaikissa jäsenvaltioissa otettaisiin käyttöön yhteiset määritelmät ja tuomiot tiettyjen valtioiden rajat ylittävien rikollisten toimintamuotojen, kuten esimerkiksi järjestäytyneen rikollisuuden, laittoman huumekaupan, ihmiskaupan ja lapsiin kohdistuvan rikollisuuden vastustamiseksi. Haluan yhtä lailla painottaa Eurojust-verkoston perustamista, mikä on epäilemättä alku sille Euroopan yhteisön oikeustoiminnan osalle, joka tukee ja valvoo Europolin toimintaa sisäisen turvallisuuden takaamisessa, ja myös keino, jolla puolustetaan Euroopan kansalaisten oikeuksia.
Komissio kokoontuu uudestaan ja ehdottaa toimivansa niin, että se ottaa vastuun kunnianhimoisen toimintasuunnitelman laatimisesta rahanpesun vastaiseksi taisteluksi, johon liittyy muutoksia niin yhteisön ulkoisessa asemassa kuin jokaisen jäsenvaltion lainsäädännön tasolla.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Tampere ei kuitenkaan vastannut täysin kaikkiin komission odotuksiin. Väheksymättä niitä myönteisiä tuloksia, jotka Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja toi suurelta osin esiin äsken, en voi olla tunnustamatta, että joidenkin asioiden kohdalla komission on ilmaistava pettymyksensä. Komissio pahoittelee, ettei Eurooppa-neuvosto ottanut omakseen ajatusta yhteisestä turvapaikkamenettelystä, mikä on mielestämme kunnianhimoinen haave, mutta myös osoitus ehdottomasta tarpeesta käsitellä turvapaikkakysymystä yhteisellä ja johdonmukaisella tavalla. Komissio ei aio lakata laatimasta ehdotuksia, jotka auttavat poistamaan mahdollisia epäilyksiä, joita keskitetty turvapaikkamenettely voi vielä synnyttää joissakin jäsenvaltioissa.
Pahoittelen yhtä lailla joidenkin jäsenvaltioiden haluttomuutta tukea ajatusta eurooppalaisesta pakolaisrahastosta siitä huolimatta, että komissio teki selväksi, että kyseinen rahasto ei merkitsisi minkäänlaisia uusia tai ylimääräisiä kuluja. Bosnian ja Kosovon opetukset vahvistavat uskoamme siihen, että on tärkeää jatkaa aikeidemme selvittämistä, minkä toivomme voivan tapahtua kuluvan vuoden loppuun mennessä, tarkemmin sanottuna vuoden 2000 budjetin valmistelun kuluessa.
Tampereella ei myöskään omaksuttu ajatusta Euroopan yleisestä syyttäjästä, vaikka tämä olisi rajoittunut vain yhteisön taloudellisten intressien turvaamiseen. Otan vapauden ehdottaa, että seuraava hallitustenvälistä konferenssia koskeva keskustelu olisi hyvä ajankohta ottaa tämä ajatuksemme uudestaan esiin.

Suominen
Arvoisa puhemies, arvoisa Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja pääministeri Lipponen, yhdyn näkemykseen, että Eurooppa-neuvoston Tampereen kokousta voidaan pitää historiallisena siitä syystä, että ensimmäisen kerran neuvosto otti käsittelyyn ja asetti eurooppalaisen agendan kärkeen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luomisen. Käsitellyt asiat kuuluvat niihin, joilla on tavallisten kansalaisten ja miksei myös yritysten kannalta tärkeä, jokapäiväistä elämää koskeva merkitys. Euroopan kansanpuolueen ja Euroopan demokraattien ryhmä toteaa osa-alueella saavutetun edistysaskeleita, joskin olemme myös pettyneitä eräiden askelten lyhyyteen.
Euroopan oikeusalueen luomisessa keskeinen päätös oli asettaa oikeuden päätösten ja tuomioiden vastavuoroinen tunnustaminen unionin oikeudellisen yhteistyön peruskiveksi sekä siviilioikeudellisissa että rikosoikeudellisissa asioissa. Kansalaisten jatkuva tuki vapaan liikkumisen periaatteille edellyttää entistä parempaa mahdollisuutta saada oikeutta koko unionin alueella. Poliisiyhteistyön käytännön parantaminen ja lisääntyvä tuki Europolille edistää rikosten tutkintaa ja ennaltaehkäisyä. Tässä yhteydessä ryhmämme toteaa, että oikeudellisen yhteistyön tulee kuitenkin kulkea yhteistoiminnan kärkenä ja tervehtii siksi tyydytyksellä syyttäjäviranomaisten yhteistyötä Eurojustia. Olemme kuitenkin pettyneitä siihen, että Tampereen päätöksistä ei löydy mainintaa Euroopan yleisestä syyttäjästä, jonka toimialana olisi pitänyt olla yhteisön budjettiin kohdistuneet petokset.
Ryhmä yhtyy neuvoston käsitykseen siitä, että unioni ja sen jäsenvaltiot vahvistavat unionin avoimuuden muuhun maailmaan henkilökohtaisten, kulttuuristen, poliittisten ja taloudellisten suhteiden alalla. Tähän liittyy myös se, että oikeutta hakea turvapaikkaa täydellisesti kunnioitetaan. Toivomme, että neuvosto on päätöksillään luoda pidemmällä aikavälillä yhteinen turvapaikkamenettely ja koko unionissa yhteinen asema turvapaikan saaneille avannut tien, jolla Euroopasta tulee yhtenäinen alue turvapaikka- ja pakolaiskysymyksissä. Tampereen kokous ei vielä näin pitkälle päätöksissään yltänyt, vaan päätöksissä puhutaan yhteisestä alueesta.
Ryhmämme tulee käyttämään mahdollisuuksiaan vaikuttaa yhteisön budjettiin perustan luomiseksi Euroopan pakolaisrahastolle; asia, joka neuvoston päätöksissä jäi nyt vain maininnaksi, jossa komissiota kehotetaan tutkimaan mahdollisuutta " jonkinlaisen vararahaston harkinnasta tilanteita varten, joissa suuria pakolaisryhmiä hakee tilapäistä suojelua." Neuvoston päätökset eivät sisällä muutakaan mainintaa siitä, miten pakolaisista ja turvapaikan etsijöistä johtuva taloudellinen taakka unionin sisällä pitäisi jakaa. Vaikka unioniin kuuluvat valtiot haluavat nyt viime kädessä päättää itse siitä, kuka saa asettua niiden alueelle, pidemmän aikavälin tavoitteena on oltava yhtenäinen politiikka ja siitä seuraava kustannusten jako.
Ryhmämme tervehtii tyydytyksellä Euroopan unionin perusoikeusasiakirjan työstämiseksi perustettavan toimielimen kokoonpanoa uskoen, että siinä oleva vahva parlamentaarinen ulottuvuus kuvaa EU:n kehityksen demokraattista toteuttamista paremmin kuin tavanomainen hallitustenvälinen konferenssi. Tulemme osallistumaan täysipainoisesti tämän toimielimen työhön.
Arvoisa puhemies, arvoisa Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, vaikka olen esittänyt eräitä kriittisiä huomioita, pidämme Tampereen kokouksen tuloksia kuitenkin merkittävinä ja kritiikkimme tähtää siihen, että neuvosto tulevaisuudessa pyrkisi vielä kunnianhimoisempiin yhteisöpäämääriin. Päätökset ovat kuitenkin vain sanoja paperilla. Nyt on mielestämme tärkeää, että neuvosto ja komissio huolehtivat päätösten toimeenpanosta nopeassa tahdissa. Jos päätökset palatessaan korkeammalta tasolta sisä- ja oikeusministerineuvostojen harmaaseen arkipäivän palaavat myös rutiiniksi ja mitään ei tapahdu kolmeen, neljään vuoteen, jää Tampere historiaan toteutumattomina julistuksina. Näin käy, vaikka neuvosto on lainannut yritysmaailmasta hyvän idean, score boardin, se on kyllä täydellisesti balanced score card, hyvä neuvosto. Arvoisa Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, pitäkää momentum yllä.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan ennen kaikkea onnitella neuvoston puheenjohtajavaltio Suomea siitä menestyksestä, mitä Tampereella saavutettiin siirryttäessä uuteen vaiheeseen Euroopan kansalaisuuden kehittämisessä ja pyrittäessä löytämään aina vaikeasti saavutettava tasapaino vapauden ja turvallisuuden välille. Tämä osoittaa, että emme ole ainoastaan rakentamassa sellaista unionia, joka perustuu tavaroiden, palvelujen sekä pääomien vapaaseen liikkumiseen, vaan myös vastaamassa kansalaisten vapaan sijoittautumisen ja liikkumisen haasteisiin. Olemme ottaneet askeleen eteenpäin Rooman sopimukseen kirjatun neljännen vapauden osalta. Pääsy tuomioistuimiin kotimaan ulkopuolella vastavuoroisen tuomioiden tunnustamisen nojalla ja mahdollisuus torjua järjestäytynyttä rikollisuutta sekä rahanpesua kansallisten rajojen yli kuvaavat tätä kehitystä.
Lisäksi on toinenkin tärkeä ulottuvuus, arvoisa puhemies, ja se liittyy siihen, että olemme tällä hetkellä uuden laajentumiskierroksen kynnyksellä, kuten neuvoston puheenjohtaja totesi, ja olemme myös saaneet havaita, kuinka useat peräkkäiset äänestystulokset merkitsevät selvää varoitusta kaikille meille tiettyjen ulkomaalaisvihaa ja rasismia osoittavien asenteiden leviämisestä joidenkin jäsenmaidemme väestön keskuuteen. Siksi on hyvin tärkeää, että tällä hetkellä pystymme lähettämään sellaisen viestin, joka kertoo vapaudesta ja kehityksestä tällaisten puolustusreaktioiden vastapainona, jotka osoittavat puolestaan sen, että kaikki ei ole vielä varmalla pohjalla.
Ja tämä on erityisen tärkeää kahden ulottuvuuden osalta. Ensimmäinen niistä koskee turvapaikkaa. Uskon, että se on yksi niistä perusvapauksista, joita meidän on puolustettava, ja siinä mielessä yhtenäinen turvapaikkajärjestelmä on hyvin tärkeä asia, ja kerron tämän sellaisen maan edustajana, jossa poliittisen turvapaikan myöntämisellä pelastettiin monien vapaustaistelijoiden henki sekä mahdollistettiin se, että he saattoivat jatkaa toimintaansa muissa Euroopan maissa. Toinen asia koskee maahanmuuttoa. Meidän on pyrittävä siihen, että tilanteemme mukaan laillisilla maahanmuuttajilla on samat oikeudet, sekä siihen, että harjoitetaan sellaista yhteistyöpolitiikkaa, jolla estetään villi maahanmuutto sellaisena, kuin sitä on jatkunut jo pitemmän aikaa. Ja tässä mielessä uskomme, että tästä aukeaa uusi ja tärkeä osa-alue ja tuemme myös kuten parlamentin aloitteesta teimmekin pakolaisrahaston perustamista, sillä uskomme, että siitä voi muodostua ratkaisevan tärkeä väline.
Lopuksi, arvoisa puhemies, sanottakoon se, että ymmärrämme sen, mihin komissio ryhtyi sisämarkkinoiden sekä tulostaulukko- ja kilpailujärjestelmien tapauksessa. Tämä on myönteistä. Toimikaamme edelleen sen puolesta, että perustettaisiin yhteisön tasolla petosten torjuntaan erikoistunut virasto. Lopuksi kiittäisin neuvoston puheenjohtajaa läsnäolosta. Valittelen sitä, että neuvosto ei ole ollut kovin usein läsnä parlamentin valiokunnissa, sillä se olisi auttanut meitä keskustelun aikaansaamisessa sekä auttanut meitä tuntemaan toisemme paremmin sekä siinä, että olisimme voineet edetä asiassa yhdessä.

Ludford
Arvoisa puhemies, tämä huippukokous oli hyvin merkittävä, ja sen tulokset olivat parempia, ne eivät olleet niin ankaria kuin odotettiin. Muistelemme tulevaisuudessa ihmeissämme, miten paljon enemmän Eurooppa kehittyikään leikkaamalla punaisen nauhan tuotteilta ja liike-elämältä kuin ihmisiltä. Tämän on nyt muututtava pian. Parlamentti ei kuitenkaan ole vielä täysivaltainen kumppani, ja tämä asia meidän on otettava lähivuosien tavoitteeksemme.
Emme voi hyväksyä sitä, että Euroopan suoraan valitut edustajat ovat syrjästäkatsojia luotaessa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta siitä huolimatta, että puheenjohtajan päätelmissä painotettiin demokratiaa. Haluaisin sanoa olevani hyvin vahvasti sitä mieltä, että neljän ryhmän pääseminen yhteisymmärrykseen tänään esitetystä päätöslauselmasta vahvisti parlamentin painoarvoa.
Voin ottaa esille vain muutamia kohtia, mutta ensiksi: pakolaiset. Pidämme myönteisenä Geneven yleissopimuksen täysimääräisen ja kokonaisvaltaisen tulkinnann vahvistamista, ja tämä kohta on luettava puheenjohtajavaltio Suomen ansioksi. On hyvin tärkeää, että Euroopan yhteistä turvapaikkajärjestelmää jonka olisi kuitenkin oltava yksi EU:n yhteisesti rahoittama järjestelmä ei luoda alimman yhteisen nimittäjän pohjalta. Meidän on myös oltava hyvin varovaisia, jotta emme lietso rasistisia ennakkoluuloja, ja toivommekin saavamme pian rasismin torjuntaa koskevaan 13 artiklaan perustuvia ehdotuksia.
Yksilön oikeuksien alalla päästiin hieman eteenpäin mutta ei riittävästi. Pidämme hyvin myönteisenä sitä, että tekstissä toistettiin, miten tärkeää on säätää lakeja, joilla laillisesti maassa oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille annetaan oikeudet, jotka ovat mahdollisimman lähellä EU:n kansalaisten nauttimia oikeuksia. Tämä asia on hoidettava nyt kiireellisesti.
Meidän on myös käytännössä edistettävä EU:n kansalaisten oikeuksia liikkua vapaasti ja asua muualla. On vahinko, että Tampereella ei puhuttu oikeudesta saada tietoa ja tutustua asiakirjoihin huolimatta siitä, että avoimuus mainittiin tärkeiden periaatteiden joukossa.
Oikeussuojan paremman saatavuuden osalta tarvitsemme vastavuoroisen tunnustamisen ohella yhteisiä vähimmäisvaatimuksia, ja olisi ollut hyvä, jos tekstissä olisi sanottu jotakin henkilöiden oikeudesta päästä vapaaksi takuita vastaan, kun he ovat vastaajina rikosoikeudenkäynnissä muussa kuin omassa jäsenvaltiossaan.
Odotamme, että perusoikeuskirjan valmistelemiseksi perustettava elin, jonka puheenjohtajaksi olisi syytä valita parlamentin edustaja, laatii asiakirjan, jolla voidaan myöntää suorat oikeudet EU:n kansalaisille ja antaa heille mahdollisuus vahvistaa yksilöinä oikeutensa Euroopan tuomioistuimessa. Hallitusviranomaisille on syytä antaa suuremmat rajat ylittävät oikeudet rikollisten jäljittämiseksi, mutta Euroopan parlamentin ja Euroopan tuomioistuinten on valvottava näitä valtuuksia yksilön oikeuksien takaamisen ja vahvan puolustamisen varmistamiseksi.

Boumediene-Thiery
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuten kokouksen epäselvistä valmisteluista saattoi aavistella, Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmät olivat ryhmällemme pettymys kunnianhimonsa osalta, ja ne olivat epäselvät johtopäätöksensä osalta huolimatta joistakin mielenkiintoisista edistysaskeleista.
Yleisesti tarkasteltuna on hyvin merkille pantavaa, että neuvosto esitti täsmällisen aikataulun turvallisuuteen perustuvaa aluetta koskeville toimenpiteille. Vapauteen perustuvaa aluetta koskeville toimille ei sen sijaan annettu selkeitä määräaikoja. Eurooppa-linnoituksen pelko on siis edelleen olemassa.
Maahanmuutto- ja turvapaikkaoikeutta koskevat toimet jäivät puolestaan täysin epämääräisiksi ja vähän sitoviksi, ja ainoa hyvä uutinen oli tämä: Geneven yleissopimuksen kunnioittaminen ja vahvistus rasismin vastaiselle toiminnalle.
Ryhmämme on tyytyväinen selvästi ilmi tuotuun pyrkimykseen antaa kolmansien maiden kansalaisille samanlaiset oikeudet kuin Euroopan kansalaisille. Se on kuitenkin huolestunut siitä, että tämä asia jäi osittain edelleen epäselväksi. On todellakin erittäin tärkeää, että oikeuksien tasavertaisuus koskee myös poliittisia oikeuksia, oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen ja oikeutta elää perheensä kanssa. Euroopan velvollisuutena on antaa samanlaiset takeet kaikille sen alueella oleskeleville ihmisille.
Puheenjohtaja Lipposen julkilausuma oli myös huolestuttava perusoikeuskirjan tulevaisuuden osalta. Kun jo tässä vaiheessa ilmoitetaan, että perusoikeuskirja on vain poliittinen julkilausuma, se mitätöi etukäteen työryhmän tekemän työn. Peruskirjan sitovuus on välttämätön tekijä pyrittäessä rakentamaan kansalaisten Eurooppaa.
Lopuksi, kun neuvosto ilmoitti Europolin, joka on välttämätön väline järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa, toimivallan ja valtuuksien lisäämisestä, niin miten pitkälle se on edennyt erityisesti tietojen kokoamisen demokraattisessa ja oikeudellisessa valvonnassa? Tämä puute saattaa tulevaisuudessa johtaa henkilökohtaisten ja kollektiivisten vapauksiemme vääristymiseen.
Tämä puute on korjattava kiireellisesti perustamalla Euroopan tietosuojan tarkastuslaitos.

Di Lello Finuoli
Arvoisa puhemies, en usko ilmaisevani yksittäistä näkökantaa, kun tuon julki pettymykseni Tampereen huippukokouksen tuloksista. On totta, että kokous olisi voinut päättyä huonomminkin, paljon huonommin, etenkin niiden kolmansien maiden kansalaisten osalta, jotka asuvat Euroopassa tai joiden on pakko pyrkiä tänne, mutta tästä huolimatta me menetimme hyvän tilaisuuden aloittaa konkreettisesti vapauteen, oikeudenmukaisuuteen ja turvallisuuteen perustuvan alueen rakentaminen. Huippukokouksen johtopäätökset vaikuttavat niiden valmisteluasiakirjojen yhteenvedolta, jotka ovat jo kauan kiertäneet parlamentissa eivätkä ne sisällä mitään kovin erityistä: ne muodostavat hyvien tarkoitusperien luettelon,ja niistä on pakko olla samaa mieltä. Eräät selkeämmät päätökset herättävät minussa kuitenkin huolta ja hämmennystä. Esitän vain yhden niistä monista esimerkeistä, joita voisin esittää: Meistä vaikuttaa oudolta ja asiaankuulumattomalta se, kuinka kaupunkeja koettelevaa nuorisorikollisuutta vastustavan yhteistyön tärkeyttä korostetaan, sillä jos valtiot haluavat todella vaikuttaa asiaan, niiden olisi parempi kohdistaa yhteistyöponnistelunsa valtavan järjestäytyneen rikollisuuden kukistamiseen, rikollisuuden, joka toimii yhä enemmän kansainvälisellä tasolla. Voimme ymmärtää vähän enemmän ainoastaan aiheesta esitettävistä lakiehdotuksista. Sillä välin ilmaisemme uudelleen huolestuneisuutemme, jotta unionin sisäinen turvallisuuteen perustuva alue vihdoin toteutuisi sulkemalla ovet tiiviisti.

Collins
Arvoisa puhemies, EU-johtajien äskettäinen kokous Tampereella, Suomessa, oli mielestäni hyvin onnistunut. Se oli ensimmäinen laatuaan sen jälkeen, kun Euroopan parlamentti ratifioi Euroopan komission jäsenten kollegion, ja uusi puheenjohtaja Romano Prodi on sanonut moneen otteeseen, että hän sitoutuu vahvasti ottamaan parlamentin tulevaisuudessa entistä enemmän mukaan päätöksentekoon. Uudet toimielinten väliset suhteet Euroopan unionissa tulivat varmasti hyvin esille Tampereen huippukokouksessa. EU-johtajat olivat kutsuneet mukaan kokoukseen myös teidät, arvoisa puhemies, mikä oli tunnustus Euroopan parlamentin merkityksestä toimielimenä.
Kannatan täysin EU-johtajien antamaa julkilausumaa, jossa he valittelivat syvästi sitä, että Yhdysvallat ei pystynyt ratifioimaan täydellistä ydinkoekieltosopimusta. Tämä sopimus on ydinaseriisunnan ja ydinsulun hyväksi tehtävien ponnistelujen kulmakivi, ja ilman sitä toiveet ydinaseriisunnan edistymisestä heikentyvät huomattavasti. Täydellinen ydinkoekieltosopimus on maailman kaikkien valtioiden edun mukainen, ja Euroopan unioni on oikeassa vahvistaessaan lujaa sitoumustaan sopimuksen täytäntöönpanemiseksi mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Suhtaudun myönteisesti presidentti Clintonin vahvistamaan sitoumukseen ratifioida tämä sopimus ja hänen uudelleen esittämäänsä sitoumukseen siitä, että Yhdysvallat ei toistaiseksi tee ydinkokeita.
Kölnin Eurooppa-neuvostossa päätettiin aikaisemmin tänä vuonna perusoikeuskirjan laatimisesta kokoamalla yhteen kokonaisvaltaiseen asiakirjaan kaikki Euroopan unionin tasolla sovellettavat perusoikeudet niiden näkyvyyden lisäämiseksi unionin kansalaisten silmissä. Kölnin neuvostossa annettiin puheenjohtajuutta seuraavaksi hoitavan Suomen hallituksen tehtäväksi luoda edellytykset ajoissa tämän hankkeen toteuttamiseksi Tampereen huippukokousta varten.

Blokland
Arvoisa puhemies, totesin hiljattain Tampereen huippukokouksesta, että meidän ei pidä tavoitella saavuttamatonta utopiaa vaan meidän täytyy hyödyntää käytännöllisesti niitä konkreettisia toimintamahdollisuuksia, joita Tampereen asialista tarjosi. Huippukokouksesta annettujen selontekojen ja puheenjohtajan johtopäätösten perusteella neuvosto on ilokseni noudattanut tätä toimintatapaa. On arvosteltu paljon sitä, että turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan tulokset ovat hämäriä, ja kollegat Euroopan parlamentissa ehkä toivovat, että asiasta olisi jo yhteisön lainsäädäntöä. Olen sitä mieltä, että juuri varovaisuus yhteistyön toteuttamisessa on hyvin tärkeää, jotta turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka saisi laajaa tukea.
Tampereen tulokset henkivät myönteistä asennetta, josta käy selvästi ilmi toive käytännön yhteistyöstä. Huippukokouksen myönteinen sävy näyttää vaikuttaneen jopa parlamenttiin, joka on säilyttänyt sen päätöslauselmassaan. Se, että Euroopan parlamentin päätöslauselmassa esiintyy kritiikkiä, liittyy kuitenkin toiveuneen yhdestä yhteisestä Euroopasta. En kannata tätä toivetta vaan toivetta unionista, jossa jäsenvaltiot pyrkivät lähestymään toisiaan niillä alueilla, joilla on eurooppalainen ulottuvuus. Neuvosto on ottanut Tampereella hyvän askeleen tähän suuntaan.

Turco
Arvoisa puhemies, taas kerran meille esitetään neuvoston asiakirja, joka erottaa toisistaan suurten ja hienojen periaatteiden julistamisen ja toteuttamisen. Eurooppaa ei Tampereella ainoastaan jätetty rakentamatta tekemättä jääneistä päätöksistä johtuvan hämmennyksen ja vähäpätöisyyden takia vaan julistettiin sellaisen Euroopan rakentaminen, jota me eivätkä uskoakseni myöskään Euroopan kansalaiset emme tahdo. Kovaan ääneen julistettu vapauteen, turvallisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen perustuva alue on vain todiste sellaisen politiikan byrokraattisesta ja uusiutumista ehkäisevästä käsitteestä, jossa puhutaan paljon turvallisuudesta mutta vähän vapaudesta ja oikeudenmukaisuudesta, minkä osoittavat tiivis hallitustenvälisten konferenssien sarja, Dublinin sopimus, Europol, Eurodac, Eurojust ja keskinäinen juridinen avunanto, jotka sulkevat ulkopuolelleen parlamentin demokraattisen valvonnan, samoin kuin komission ja tuomioistuimen valvonnan.
Taas kerran te olette tehneet sen valinnan, että byrokratia määrittelee politiikan eikä päinvastoin, kuten suurissa demokratioissa. Koska te olette luoneet turvapaikkaa koskevan eurooppalaisen byrokratian Dublinin sopimuksen ja Eurodacin avulla, ehkä te jonain päivänä päätätte vihdoin luoda turvapaikkaa ja siirtolaisuutta koskevan eurooppalaisen politiikan. Miten me kykenemme taistelemaan järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan niillä välineillä, joita te meille tarjoatte? Ensiksikin Europolin syntytavan luonteen takia ja sen takia, että se on demokraattisen ja oikeudellisen valvonnan ulkopuolella oleva elin, se jatkaa teidän ansiostanne uusien toimivaltuuksien omaksumista; tässä mielessä Europolilla on sellaisen ilmiön piirteet, joka haluaa taistella.
Mitä sen sijaan tulee huumeidenvastaisen taistelun toimenpiteisiin ajanjaksona 2000 2004, neuvosto kehottaa meitä hyväksymään kiireellisesti tämän asiakirjan, vaikka, kuten komissiokin myöntää, edellisen suunnitelman oletetuista tuloksista ei ole tehty minkäänlaista systemaattista ja täsmällistä arviota. Komissio ei ainoastaan pyri vahvistamaan, että tavoitteen saavuttaminen on kaukana vaan myös toteaa, että huumausainekauppa ja niiden käyttö ovat kasvussa, mikä tarkoittaa sitä, että suuri osa tähän asti käytetyistä rahoista on osoittautunut investoinniksi, jota ei ole vielä käytetty huumeiden vastaiseen taisteluun vaan niiden levittämistä vastaan.
Entä vapauksien tasolla? Neuvosto ehdottaa Amsterdamin sopimuksen 13 artiklan soveltamista mahdollisimman minimaalisella tavalla ehdottaen sitä, että perusoikeuskirjan laatiminen annetaan toimielinten ulkopuolisen elimen tehtäväksi. Arvoisat neuvoston jäsenet, emme me tällaista Eurooppaa tahdo: hallitustenvälistä Eurooppaa, epädemokraattista, ahdasmielistä Eurooppaa, sillä teidän institutionaalinen tehtävänne on olla edustajia! Me haluamme, yhdessä Ernesto Rossin ja Altiero Spinellin kanssa, federalistisen, oikeuksien, vapauksien ja demokratian Euroopan yhdysvallat!

Pirker
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, haluaisin esittää ryhmäni puolesta kolme kysymystä ja vastata kolmeen kysymykseen. Ensimmäinen kysymys kuuluu: oliko tämä Tampereen huippukokous tärkeä huippukokous? Siihen haluaisin vastata kolme kertaa kyllä. Ensinnäkin sen vuoksi, että sisäisen turvallisuuden käsittely nostettiin hallitusten päämiesten tasolle ja pois oikeus- ja sisäministereiltä, joiden mielenkiinnon kohteet ovat pikemminkin kansallisia. Kiitän tässä yhteydessä aiempaa komission puheenjohtajaa Jacques Santeria ja José Maria Aznaria, jotka olivat mukana Pörtschachin huippukokouksessa ja tekivät siellä aloitteen Tampereen sisäistä turvallisuutta koskevasta huippukokouksesta.
Toiseksi tämä huippukokous oli tärkeä, koska se antoi Euroopan kansalaisille merkin. Tämä huippukokous sanoi tavallaan: teidän turvallisuutenne kiinnostaa meitä. Unioni astuu esiin siellä, missä jäsenvaltioiden mahdollisuudet loppuvat turvapaikkapolitiikassa, maahanmuuttopolitiikassa, järjestäytyneen rikollisuuden vastaisessa toiminnassa ja oikeudellisessa yhteistyössä. Kolmanneksi tämä huippukokous oli tärkeä siksi, että olemme tosin tähän mennessä saaneet aikaan talous- ja rahaliiton, mutta tämä huippukokous antoi suunnan turvallisuusunionille, Euroopan kansalaisten vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalle alueelle.
Toinen kysymys kuuluu: oliko tämä huippukokous onnistunut? Siihen emme voi nyt vastata vielä varmasti. Vuonna 2001, kun ensimmäiset tulokset on saatu, voimme sanoa, onko se onnistunut siihen mennessä, ja viiden vuoden päästä voimme sanoa, oliko Tampereen kokous onnistunut. Nyt juuri voimme todeta, että pientä edistystä ja pieniä onnistumisia on tapahtunut. Ensimmäinen ja tärkeä on tämä: tavoitteet, vastuualueet ja aikatavoitteet on ensimmäistä kertaa sovittu selvästi. Se tarkoittaa sitä, että voimme paremmin hallita sitä, miten edistys todella tapahtuu.
Toinen tärkeä asia on - ja sen vuoksi Tampereen kokous onnistui : turvapaikkapolitiikka, työn vuoksi maahan muuttavia koskeva politiikka ja sotien vuoksi karkotettujen ja tilapäisten pakolaisten vastaanottoa koskeva politiikka on ensimmäistä kertaa erotettu selvästi toisistaan ja kutakin varten on luotu ensimmäisiä vastaavia konkreettisia toimia. Turvapaikkapolitiikassa on tärkeää sitoutua selvästi Geneven sopimukseen ja nopeisiin yhteisiin menettelytapoihin, mutta on myös tärkeää ryhtyä väärinkäytösten torjuntaan. Maahanmuuttopolitiikassa oli tärkeää antaa selvä julkilausuma siitä, että olemme sitoutuneet ohjaukseen, maan vastaanottokykyyn ja yhdentämiskykyyn tämän ohjauksen perustana ja väärinkäytösten torjumiseen senkin yhteydessä. Ensimmäiset merkit tilapäisten pakolaisten vastaanottamista koskevista järkevistä toimista onkin ollut näkyvissä.
Toinen asia oli konkreettisiin toimiin ryhtyminen järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa, kuten Europolin toimintavaltuuksien lisääminen, Euroopan poliisikouluopiston perustaminen tai tiukemmat rahanpesun vastaiset toimet ja yhteistyö hakijavaltioiden kanssa, sillä ne ovat erittäin usein järjestäytyneen rikollisuuden alkuperämaita. Toinen asia on oikeudellinen yhteistyö, joka aloitettiin, koska järjestäytyneen rikollisuuden torjuntakin voi onnistua vain oikeudellisen yhteistyön avulla. Se merkitsee sitä, että rikokset määritellään, aineellinen rikosoikeus yhdenmukaistetaan, oikeuden päätökset tunnustetaan vastavuoroisesti, Eurojust perustetaan ja rikosten uhreja suojellaan; runsaasti toimia, jotka merkitsevät sitä, että kokous onnistui.
Sallikaa minun kysyä vielä lyhyesti: mitä ovat kriittiset huomautukset? Tampereen tulosten julistaminen sillä tavalla kuin neuvosto nyt teki on Amsterdamin sopimuksen täydellistä virhetulkintaa. Yhteistyö parlamentin kanssa tarkoittaa yhteistyötä myös asiasta vastaavassa valiokunnassa. Kaipasimme oikeus- ja sisäasiainministereitä kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokuntaan. Työn vuoksi muuttamiseen liittyvissä kysymyksissä saatiin niukasti konkreettisia tuloksia, yhtenäistä turvapaikkajärjestelmää ei valitettavasti syntynyt eikä kustannusten jakamisesta sovittu.
Kaiken kaikkiaan voin kuitenkin todeta: Tampereen kokous oli kaikista kriittisistä huomautuksista huolimatta, jotka on myös tehtävä, ennen kaikkea onnistunut! Se oli ensimmäinen askel turvallisuusunionin suuntaan, ja käykäämme nyt yhdessä töihin turvallisuuden ja Euroopan kansalaisten edun puolesta!

Myller
Arvoisa puhemies, on kaikki syy onnitella Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaa hyvin järjestetystä ja ennakkokaavailujakin tuloksekkaammasta Tampereen huippukokouksesta. Tuloksiin pääsyssä puheenjohtajavaltiolla oli ratkaiseva merkitys.
Tampereen ylimääräisen huippukokouksen haasteellisuutta lisäsi se, että oikeus- ja sisäasiat ovat vasta tulossa käsiteltäviksi Euroopan unionin yhteisellä asialistalla. Tähänastiset askeleet ovat sopimusperustasta johtuen olleet vaatimattomia. Kysymyksessä ovat vaikeat ja helposti ristiriitoja aiheuttavat asiat. Kuitenkin kansalaisten turvallisuuteen vaikuttaviin asioihin, kuten rikollisuuden torjuntaan, on panostettava voimakkaasti Euroopan unionin tasolla. Rikosten tutkinnan ja syytteeseen saattamisen on tapahduttava todellisen Euroopan oikeusalueen puitteissa. Niinpä tarvitaan tuomioiden ja päätösten vastavuoroista tunnustamista ja työtä rikoslakien yhtenäistämiseksi. Tätä työtä tarvitaan erityisesti talousrikollisuuden alalla.
Tärkeää oli, että rikollisuuden vastaisessa taistelussa ennaltaehkäisty nostettiin unionin tasoiseksi asiaksi. Meidän on kannettava huolta nuoristamme, panostettava nuorten työ- ja koulutuspaikkoihin. Eurooppalaisen sosiaalisen mallin on kehityttävä entistä solidaarisemmaksi, ja sen avulla on voitava ehkäistä syrjäytymistä ja kannustettava omaehtoista selviytymistä sekä tuettava tasavertaisia mahdollisuuksia kaikille kansalaisryhmille, myös maahanmuuttajille.
Tampereen kokouksen tulokset vahvistivat myös sen, että emme halua " linnoitus-Eurooppaa" , vaan haluamme kantaa vastuumme. Vahvistettu uusi kokonaisvaltainen lähestymistapa maahanmuutto- ja turvapaikka-asioissa sekä Eurooppa-neuvoston sitoutuminen Geneven pakolaisyleissopimuksen täysimääräiseen soveltamiseen ja päätös pyrkiä kohti eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää ovat askeleita oikeaan suuntaan.
Meidän on kuitenkin tiedostettava, että olemme työmme alussa ja suurimmat haasteet ovat vielä edessä. On tärkeää huomioida hakijavaltioiden kysymykset ja alueellinen yhteistyö tällä alalla. Näiden haasteiden edessä tarvitsemme saumatonta toimielinten välistä yhteistyötä. Myös jäsenvaltioiden kansalaiset on saatava mukaan ja varmistettava nykyistä vankempi kansalaisten tuki EU:n tasolla tehtäville päätöksille.

Watson
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella neuvostoa ja komissiota Tampereella hyvin monella alalla saavutetuista edistysaskeleista ja haluaisin yhtyä liberaalidemokraattisen kollegani, paronitar Ludfordin, edellä esittämiin näkemyksiin.
Haluaisin käsitellä kahta asiaa käytettävissäni olevassa lyhyessä ajassa. Ensimmäinen on kansalaisuutta vailla olevien eli niiden monien miljoonien lähimmäistemme asema, jotka eivät ole unionin kansalaisia mutta jotka joko oleskelevat täällä laillisesti tai joille on myönnetty turvapaikka. Pidän myönteisinä joitakin Tampereella saavutettuja edistysaskeleita: esimerkiksi sitä, että näille henkilöille annetaan vertailukelpoiset oikeudet, ja rasismin ja muukalaisvihan torjunnan tehostamista. Jos puhumme vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisesta, meidän on kuitenkin tunnustettava, että nämä ovat niitä ihmisiä, joita ei useinkaan kohdella oikeudenmukaisesti. Heidät samastetaan edelleen liian usein rikollisiin. Kaupunkien rasistiset nuoret ovat yhteiskunnan häpeä, mutta rasistiset poliisit ovat suuri yhteiskunnallinen vaara.
Suhtaudun myönteisesti oikeusapuun ja oikeusjärjestelmistä kansalaisille annettavan tiedon lisäämiseen ja olen sitä mieltä, että oikeuden päätösten vastavuoroista tunnustamista voidaan kehittää. Tarvitsemme kuitenkin yhteiset korkeatasoiset vaatimukset oikeudelliselle toimivallalle, ja toivon, että tätä alaa kehitetään vastaisuudessa enemmän. Tarvitsemme uhrien suojelua ja oikeutta saada vahingonkorvauksia, mutta meidän on myös tunnustettava kantajien oikeudet, jos haluamme elää oikeudenmukaisessa yhteiskunnassa.
Toinen asia, jota haluaisin käsitellä, on kansalaisten osallistuminen. Suuri osa Tampereella saavutetusta tehokkuuden ja avoimuuden lisäämisestä on puheenjohtajan ansiota. Hänen mukaansa nämä asiat ovat avainasemassa unionin pyrkiessä saavuttamaan kansalaistensa luottamuksen. Puheenjohtaja puhui neuvoston " avaamisesta" julkiselle valvonnalle ja muiden uudistusten tarkastelusta. Toivoimme, että puheenjohtajavaltio Suomi jättäisi tältä osin pysyvän jäljen unioniin.
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtajana haluaisin ehdottaa puheenjohtajalle, että tunnustetaan selvemmin parlamentin tehtävä kansalaisia koskevissa asioissa. Euroopan parlamentti olisi voitu kutsua valmisteluvaiheessa huomattavasti useampiin Tampereen huippukokouksen tiimoilta käytyihin keskusteluihin. Puheenjohtajavaltio olisi voinut lähettää valiokuntaamme edustajan puhumaan huippukokouksen tuloksista. Tunnustaako puheenjohtajavaltio Euroopan parlamentin legitiimiyden vai pelkääkö se jollakin tavalla meidän mukanaoloamme? Minulla on viesti puheenjohtajavaltiolle: rentoutukaa tulkaa keskustelemaan kanssamme. Toivon, että pystymme osoittamaan teille työllä, jota teemme ihmisoikeuksien ja sosiaalisten oikeuksien peruskirjan laatimiseksi perustettavassa elimessä, että puheenjohtajavaltio ja parlamentti pystyvät erittäin hyvin työskentelemään yhdessä.
Toivon, että edistyessämme tällä alalla, jolla parlamentin on niin usein työskenneltävä suoraan neuvoston kanssa, tulemme näkemään tehokkaampaa yhteistyötä välillämme. Toivon, että pääsemme jokseenkin jäykästä hallitusten huippukokousprosessista enemmän hallitusten työskentelyn tasolle.

Ceyhun
Arvoisa puhemies, voin vain tukea parlamentin jäsen Watsonin puheenvuoroa ja tehdä selväksi, että tulos oli myönteinen huolimatta huonosta valmistelusta, jossa puheenjohtajavaltio Suomi jätti parlamentin todella ulkopuoliseksi eikä tiedottanut sille mitään. Parlamentin on tietysti kiitettävä heti komission jäsen Vitorinoa, sillä hänen panoksensa oli ratkaiseva lopputuloksen kannalta. Olen sitä mieltä, että puheenjohtajavaltio Suomen pitäisi ottaa tästä opikseen: jos on valmis yhteistyöhön, voi myös saavuttaa järkeviä tuloksia. Näimme sen, kun komissio ponnisteli kaikin voimin ja pelasti vielä paljon siitä, mikä oli pelastettavissa. Tämän vuoksi kollega Boumediene-Thiery ryhmästäni sanoi oikeastaan jo tämä kaiken - haluaisin vain lisätä siihen: tulos on nyt hyvä. Avoimia kysymyksiä on vielä, ja vuodet 2000 ja 2001 ovat ratkaisevia vuosia, jolloin tehdään lopulta vielä paljon. Toivon, että tulevat puheenjohtajavaltiot tiedottavat komissiolle ja parlamentille ja tukevat niitä, jotta saamme lopulta pantua täytäntöön tämän hyvän tuloksen.

Frahm
Arvoisa puhemies, Tampereen huippukokouksen jälkeen kirjoitettiin paljon kauniita sanoja, mutta jotta näistä sanoista tulisi totta, toisin sanoen, jotta noudattaisimme humanitaarisia periaatteita, ihmisten on päästävä sisään Eurooppa-linnoitukseen, meidän on ryhdyttävä vakavissamme harjoittamaan politiikkaa, jossa turvapaikkapolitiikka on mahdollista erottaa maahanmuuttopolitiikasta, ja meidän on ryhdyttävä harjoittamaan vakavaa politiikkaa, jossa teemme yhteistyötä UNCHR:n kanssa ratkaistaksemme Euroopan ja maailman pakolaisongelmat. Luulen, että on aika ryhtyä tarkastelemaan sitä, voitaisiinko EU:ssa ottaa käyttöön varsinainen maahanmuuttopolitiikka. Haluaisin kehottaa neuvostoa harkitsemaan tämän suuntaisia näkemyksiä.
Muutenhan on kuitenkin niin, että erityistilanteet vaativat erityispanoksia - ja erityisrahasto oli välttämätön, jotta pystyttiin kattamaan tämä erityispanos -, jotta jo käynnissä olevat hankkeet eivät joudu rahoittamaan erityistilanteita, kuten tässä tapauksessa on vaarana käydä, toisin sanoen, että Afrikka joutuu maksamaan sen panoksen, jonka EU haluaa antaa Kosovolle.
Haluan lopuksi sanoa, että en voi tukea oikeusalaa koskevan tulostaulukon käyttöön ottamista. Sen avulla pyritään mielestäni vaivihkaa edistämään yhdentymistä ja siirtymään kohti Euroopan yhdysvaltoja. Se ei vastaa lainkaan sitä demokraattista asioiden lähestymistapaa, jota komission jäsen Vitorino mielestäni muutoin kannattaa. Jos halutaan kulkea sellaiseen suuntaan, se on tehtävä avoimesti.

Muscardini
Arvoisa puhemies, Tampereen huippukokouksessa päätettiin vihdoin, että on välttämätöntä harmonisoida turvapaikka- ja siirtolaispolitiikkoja, vahvistaa tutkimusyhteistyötä ja luoda eurooppalainen oikeusalue. Alleanza Nazionale painotti sitä ainakin kahdeksan vuoden ajan tässä istuntosalissa, joten me olemme tyytyväisiä siihen, että 15 jäsenvaltiota on löytänyt yhteisen näkökannan alun, ja toivomme samalla, että sanoja seuraavat myös teot.
On selvää, että ilman turvallisuutta ei ole sosiaalista rauhaa; rikollisuus on kukistettava vaikka sitten valvomalla tiukasti laitonta maahanmuuttoa. Siirtolaisuus on ilmiö, joka koskee jo kaikkia Euroopan maita, ja jotta estäisimme sitä aiheuttamasta epätasapainoa ja jännitettä meidän kansallisissa yhteiskunnissamme, sitä on kaikilta näkökannoilta katsottuna säänneltävä ja valvottava yhteisillä säännöillä. Euroopan oikeuteen perustuvan alueen luominen merkitsee sitä, että eri jäsenvaltioiden oikeudellisten järjestelmien eroavaisuudet on poistettava ja on muutettava tällä alalla kuvaa monen nopeuden Euroopasta. Oikeusalue antaa muotoa ja sisältöä kolmannelle pilarille ja mahdollistaa entistä intensiivisemmän taistelun järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan sen kaikissa traagisissa muodoissa: nais- ja lapsikaupassa, pedofiliassa, alaikäisten prostituutiosa, huumeiden valmistuksessa ja kaupassa, prostituution hyväksikäytössä, joita kaikkia on näinä viime aikoina ruokkinut laiton maahanmuutto.
Arvoisat kollegat, on varmasti vaikeaa uskoa, että kaikki tämä voisi tapahtua lyhyellä aikavälillä, jos myös kansallisille valtioille ei anneta voimakasta signaalia. Pelkästään Italiassa vuonna 1998 vanheni 130 000 rikostapausta, ja jopa itse tuomarit vahvistavat, että rikosoikeudenkäyntiä koskeva laki on epäonnistunut ja Italian oikeusjärjestelmä on lähellä konkurssia. Joko me luomme yhteisiä lakeja tai emme muuten kykene edistämään Euroopan kasvua ja estämään rikollisuuden leviämistä. Tästä syystä meidän on kohdattava myös se ongelma, miten estämme sen, että turvallisuutta koskevat lait ovat voimassa yhdessä maassa mutta eivät toisessa, kun ottaa huomioon, että rajat ovat auki.

Krarup
On olemassa rajat ylittäviä oikeudellisia ongelmia, jotka vaativat yhteistyötä. Voisimme antaa hallitsevat tekniset ongelmat juristien ratkaistaviksi. Niissä pyrkimyksissä, jotka ovat vallitsevia sekä Tampereen huippukokousta käsittelevässä päätöslauselmassa että komission tiedonannoissa, mennään kuitenkin paljon, paljon pidemmälle. Niissä mennään paljon pidemmälle, koska tarkoituksenahan ei ole pelkästään teknisten ongelmien ratkaiseminen, vaan tarkoituksena on lisäksi perustaa salaa joitakin ylikansallisia järjestelmiä. Puhuimme " turvallisuusunionin luomisesta" . Se on osa unionihanketta, unionin kehittämistä, ja siinä mennään huomattavasti pidemmälle kuin on tarpeen. Kun puhumme oikeus- ja sisäasioista, olemme tärkeimpien asioiden äärellä. Keskustelemme kansallisen päätösoikeuden ytimestä. Puhumme yhteisestä rikollisuuteen, pakolaisuuteen ja maahanmuuttoon liittyvästä panoksesta, mutta kysymys on siitä, minkälaista politiikkaa meidän pitäisi harjoittaa. Käsitykset esimerkiksi huumausainerikollisuudesta vaihtelevat suuresti. Oikeuskäytännöt ovat hyvin erilaisia ja oikeuspoliittisesti voidaan puhua ehkäisevästä ja liberaalisesta kannasta. Sama koskee pakolais- ja maahanmuuttokysymystä. Varoitan ylikansallisten järjestelmien perustamisesta. Jäitä hattuun!

Hager
Arvoisa puhemies, meihin kaikkiin vaikuttavat edelleen kesäkuun vaalit, jolloin saavutettiin selvä, ehdoton enemmistö. Sen saavuttivat tosin äänestämättä jättäneet, siis ne, jotka eivät ole kiinnostuneita tai yhtä mieltä unionin kehityksestä, mikä oli todennäköisesti demokratian virstanpylväs. Jää nähtäväksi, sopiiko puheenjohtajavaltion päätelmiin, sopiiko Tampereen tuloksiin siellä valittu nimitys virstanpylväs.
Viimeistään Amsterdamissa oli pakko havaita, että yhdentymisvalmiuden rajat ovat tulleet vastaan. Amsterdamin jälkeen oltiin laajalti yksimielisiä siitä, että hallitustenvälisen konferenssin muodostama väline ei enää ole kelvollinen. Kiusallisen alhainen osallistuminen vaaleihin tukee vaikuttavasti näitä arvioita. Kaikki jatkuu kuitenkin suunnilleen ennallaan. Hallitustenvälinen konferenssi uudistuu tosin, mutta perusongelmat säilyvät samoina. Tampereen julkilausuma vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvasta alueesta, oikeussuojan parempi saatavuus, ponnistelut rikollisuuden vastaisen toiminnan tehostamiseksi ovat epäilemättä taseen myönteisiä asioita. Toisin on turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan tulosten kanssa. Kun niiden yhteydessä piti asettaa yhteinen etu yksityisen edelle - oikeudenmukaisen kustannusten jakamisen osalta esimerkiksi - ei syntynyt yksimielisyyttä. Meidän päätelmämme on siksi: Tampere tärkeitä askeleita kyllä, mutta tuskin virstanpylväitä.

Brok
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, Tampere oli tärkeä askel eteenpäin, ja uskon, että siellä päästiin hyvin eteenpäin tehdyillä aloitteilla, joilla pyritään luomaan todellinen kansalaisten Eurooppa oikeus- ja sisäpolitiikan alalla. Näette kuitenkin, että kun on kyse käytännön toteutuksesta, tavoitteet saavutetaan vain, jos käytetään hyväksi Amsterdamin sopimuksen suomia mahdollisuuksia päättää näistäkin alueista enemmistöpäätöksillä. Tätä aihetta olisi kenties sen vuoksi syytä käsitellä vielä Helsingin hallitustenvälisen konferenssin alla, sillä tämä päätöshän voidaan tehdä ilman hallitustenvälistä konferenssia yksinkertaisesti neuvoston päätöksellä.
Oikeus- ja sisäpolitiikalla on kahdenlaisia tehtäviä, nimittäin suojella kansalaisia sekä rikoksilta että valtion mielivallalta. Molemmat ovat suvaitsevassa yhteiskunnassa oikeus- ja sisäpolitiikan tehtäviä. Sen vuoksi myös perusoikeuskirjan laatiminen liittyy siihen, mitä Tampereella saatiin aikaan. Haluaisin kiittää puheenjohtajavaltio Suomea siitä, kuinka se pani prosessin käyntiin, ja siitä on nyt synnyttävä oma dynamiikkansa, joka lopulta myös sitoo meitä ja tuo kansalaisille oikeuksia. Siitä ei ole tarkoitus syntyä uutta tarkastuselintä kansallisia perusoikeuskirjoja varten, vaan oma oikeusvaatimus, joka koskee unionin toimielimiä ja kansalaisia koskevaa lainsäädäntöä. Olen sitä mieltä, että meidän pitäisi vähitellen päästä siihen.
Samalla haluaisin pyytää puheenjohtajavaltiolta, että se antaisi mahdollisuuden tehdä komission ehdotusta vastaavan ehdotuksen hallitustenvälistä konferenssia valmisteltaessa, jotta työskentelytapoja käytettäisiin vastaavasti järkevästi. Se on todella tehokas etenemistapa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sallikaa minun tehdä vielä viimeinen huomautus, joka koskee Packin mietintöä, josta äänestetään tänään. Euroopan parlamentilla ei ole toimielimenä mitään harhakuvia siitä. Se haluaisi vain tuoda esiin tehokkaan suhtautumistavan, ja tästä asiasta vallitsee myös laaja yksimielisyys. Kun otetaan huomioon tämä ja Eurooppa-neuvoston viraston valtuuksia koskeva päätös, meidän pitäisi päästä sopimukseen siitä, jotta koko Balkanille saataisiin pysyvä sovinto ja se saataisiin sitoutumaan vakaussopimukseen. Johtokunnan neuvoa antavaa roolia jälleenrakennuksen yksittäisiä hankkeita koskevissa päätöksissä pitäisi korostaa. Tässä yhteydessä vallitsee varmasti laaja yksimielisyys siitä, että on saatava aikaan järkevä työnjako Pristinan ja Thessalonikin välillä, jotta toiminta olisi mahdollisimman tehokasta. Olisi avuksi, jos ottaisitte tässä asiassa kannan, joka helpottaisi päätöksentekoamme klo 12.

Berès
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, en tiedä, syntyykö Tampereen henkeä. Joka tapauksessa olen lähes varma siitä, että Tampere on tärkeä virstanpylväs rakennettaessa kansalaisten Eurooppaa, jonka puolesta meidän on vastedes ponnisteltava määrätietoisesti. Tässä oikeuteen, turvallisuuteen ja vapauteen perustuvassa alueessa, jonka pyrimme toteuttamaan, on kolme merkityksellistä sanaa, ja Tampereella puututtiin näihin kolmeen sanaan. Ja teillä, arvoisa komission jäsen, on tästä lähtien hyvin tärkeä tehtävä, kun ryhdytte laatimaan tulostaulukkoa. Teillä on ohjat käsissänne: meillä on suuret odotukset.
Perusoikeuskysymyksen osalta yksi tekijä on se, että parlamentti voi osallistua peruskirjan laadintaan sitä varten perustettavassa elimessä, mutta sisällön osalta järjestämme keskusteluja, koska meidän mielestämme peruskirjalla on oltava suora vaikutus, toisin sanoen kansalaisten on voitava vedota tuomioistuimeen sen perusteella, ja sen on nojauduttava 2000-luvun eurooppalaisten uusiin oikeuksiin.
Maahanmuuton osalta olen sitä mieltä, että Tampere oli merkittävä virstanpylväs, koska siellä sovittiin siitä, mitä voitaisiin nimittää yhteiseksi kehitysstrategiaksi, siellä toisin sanoen tunnustettiin, että maahanmuuttokysymyksen ratkaisemiseksi on puututtava täysipainoisesti pakolaisilmiön taustalla oleviin syihin. Se oli tärkeä virstanpylväs myös siksi, että siellä tunnustettiin kolmansien maiden kansalaisten oikeus kansalaisuuteen. Tämä on hyvin tärkeä edistysaskel. Olemme myös sitä mieltä, että Ranskan, Saksan ja Ison-Britannian panostus turvapaikkaoikeuden ja maahanmuuton alalla ovat tässä kamppailussa tekijöitä, jotka meidän on otettava entistä paremmin huomioon.
Oikeudelliselta kannalta pidämme erityisen tärkeänä oikeuden päätösten vastavuoroista tunnustamista yksityisoikeudellisissa ja rikosasioissa. Se on mielestämme oleellista, koska sen taustalla on kansalaisten Euroopan todellisuus, minkä ansiosta perheoikeudesta tulee myös kahta kansallisuutta edustavien parien oikeutta sen sijaan, että se aiheuttaa vain ongelmia. Tästä syystä kehotamme teitä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sisällyttämään Brysselin II yleissopimuksen nopeasti perheoikeuteen, koska se on kiireellinen ja monien perheiden odottama lainsäädännön osa.
Lisäksi tämä ei varmasti hämmästytä teitä pidämme parlamentissa tärkeänä sitä, että menettelyt ovat demokraattisia. Siksi pyydämme, että Amsterdamin sopimuksessa määrättyjä lainsäädäntömenettelyjä ei sivuuteta. Pyydämme myös poliisi- ja rikosoikeusyhteistyön osalta, että nämä kysymykset voitaisiin tulevaisuudessa sisällyttää yhteisön toimivaltaan.
Lopuksi, jos Tampereen henkeä on olemassa, pyydämme, että Amsterdamin sopimuksen IV osasto toteutetaan etukäteen. Se olisi mielestämme osoitus kaikkien osapuolten hyvästä tahdosta.

Wuori
Arvoisa puhemies, Tampereen kokous itsessään oli hyvinkin virstanpylväs edettäessä kohti yhteistyön syventämistä ja hallitustenvälisen solidaarisuuden lujittamista. Kun konkreettinen tahto painottui ennen kaikkea turvallisuuden osa-alueelle, voidaan todeta, että tästä eteenpäin suunta on hieman epävarma ja meno saattaa olla ontuvaa, siis epätasapainoista. Tulosta on siksi monista myönteisistä piirteistä huolimatta arvioitava perus- ja ihmisoikeuksien kannalta lähinnä torjuntavoitoksi. Meidän on oltava erityisen valppaita jatkovalmistelun suhteen, jonka tulee olla avointa. Tie Tampereelle oli kovin pimeä. Tarvitaan lisää valoa, mehr Licht!

Sylla
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Tampereella päätettiin Euroopan perusoikeuskirjan laatimisesta.
Pakolaisasiain päävaltuutetun kuulemista maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan alalla voidaan pitää merkittävänä edistysaskeleena. Mielestäni on valitettavaa, että ihmisoikeuksia puolustavat ja rasismin vastaiset järjestöt samoin kuin työmarkkinaosapuolet on jo tässä vaiheessa jätetty peruskirjan laatimisen ulkopuolelle. Haluaisin omalta osaltani osoittaa tässä tilaisuudessa kunnioitusta näille miehille ja naisille. Heidän uhrautuvaisuudellaan ja paikan päällä tekemällään työllä on luotu sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja torjuttu päivittäisessä elämässä esiintyvää rasismia, vihaa ja halveksuntaa.
Jos nämä vireät voimat yhdistettäisiin käsiteltäessä maahanmuutto- ja turvapaikkakysymyksiä, päästäisiin tuloksettomasta taistelusta. Työttömyys, turvattomuus ja maahanmuutto liittyvät liian usein yhteen. On sietämätöntä kuulla nykyisin puhuttavan siitä, että Eurodacin avulla tallennetaan turvapaikanhakijoiden ja alaikäisten sormenjäljet, ja on hädin tuskin ymmärrettävää, että sitä perustellaan sillä, että se on helpompaa kuin heidän DNA:nsa tallentaminen.
Maahanmuuttajille on päinvastoin annettava tasavertaiset oikeudet ja heitä on kohdeltava täysivaltaisina kansalaisina. Se edellyttää perheiden yhdistämistä, asumiseen, työntekoon ja vapaa-ajan viettoon liittyvän syrjinnän torjumista, täysimääräisen syntymämaaperiaatteen soveltamista. Maahanmuuttajien päivittäisessä elämässään kokemien nöyryytysten vuoksi on myös oikeus ja kohtuus, että heille annetaan äänioikeus. Lopuksi vailla papereita olevien aseman laillistaminen ja kaksinkertaisten rangaistusten poistaminen antaisivat peruskirjalle sen täyden merkityksen.
Erittäin tärkeä lause, jos sallitte, sanottiin Tampereella. Peruskirja takaa ääriasenteiden sijasta...
(Puhemies keskeytti puhujan puheenvuoron.)

Holmes
Arvoisa puhemies, Tampereella käsitellyt asiat ovat selvästi hyvin huolestuttavia kaikkien lakia noudattavien kunnon kansalaisten mielestä: turvapaikat, maahanmuutto, rajat ylittävä rikollisuus ja kaiken kukkuraksi vihattujen huumeparonien kuolemankauppa, huumeiden salakuljetus. Sairauksien tavoin rikollisuus ei tunne rajoja. Siksi ei ole olemassa minkäänlaisia hyviä syitä vastustaa Tampereella järjestettyjen kokousten tapaisia valtionpäämiesten kokouksia, joissa käsitellään näitä aiheita. Yksi varaus on kuitenkin esitettävä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on monia, jotka epäilevät, että nämä aiheet ja ylväät julkilausumat ovat taas yksi EU:n ja sen toimielinten pelaamista salamyhkäisistä valtapeleistä.
Kaikki on meille entuudestaan tuttua: ensin on ongelma, joka on äärimmäisen perusteltu, julkinen ja tärkeä huolenaihe, sitten pidetään kokous ja sitten tulee ratkaisu. Keskeistä tässä menettelyssä on se, että ratkaisu on aina sama ongelmasta riippumatta. EU:n ja sen epädemokraattisten toimielinten valtaa on lisättävä. Turvapaikkakysymys, maahanmuutto, rajat ylittävä rikollisuus ja oikeushallinto vaikuttavat hyvin keskeisiin asioihin, jotka liittyvät ihmisoikeuksiin ja yksilökohtaisiin kansalaisvapauksiin.
Puhumme siitä, että EU:n ja vaaleilla valitsemattomien byrokraattien käsiin olisi annettava vielä enemmän valtaa omien vapauksiemme valvomiseksi sen elimen käsiin, joka antoi meille yhteisen maatalouspolitiikan ja yhteisen kalastuspolitiikan arvaamattomat edut. Kummatkin ovat täysin tuhoisia. Ison-Britannian kalastajat ja maanviljelijät ovat nyt Euroopan unionin vastustamattoman kunnianhimon marttyyrejä. Tästä syystä meidän on otettava huomioon Euroopan unionin aikaisempi toiminta ja epäonnistumiset, ennen kuin edes harkitsemme sen vallan lisäämistä. Kalastus ja maanviljely kuuluvat sen eniten sovellettuihin ja testattuihin politiikkoihin politiikkoihin, joita on testattu lähes tuhoon saakka.
Hyvät edustajakollegat, meidän pitäisi unohtaa teoria. Pitäisi unohtaa ylväät julkilausumat ja katsoa seurauksia. Jos kaunopuheisuudesta jaettaisiin palkintoja, EU olisi maailmanluokan taitaja. Mutta kun on kyse toiminnasta, EU on tehokkuudessa luokan huonoimpia. Näiden asioiden välillä on ammottava, ylittämätön kuilu. Vapauteen liittyvien näkökohtien osalta EU ei siis pysty selvittämään edes kalastusasioita tai huolehtimaan maanviljelijöistämme. Miksi meidän pitäisi antaa vapautemme ja turvallisuutemme sen huolehdittavaksi? Paljon pitemmälle päästään hyödyntämällä olemassa olevia kansallisia instituutioita ja kansainvälistä järjestöä...
(Puhemies keskeytti puhujan puheenvuoron.)

De Gaulle
Arvoisa puhemies, kenraali de Gaulle on sanonut, että hyvä politiikka ei ole hyväntahtoisuuden politiikkaa.
Tässä mielessä Tampereen neuvosto on uusi virstanpylväs tosiasioiden kieltämisessä. Konferenssin selonteon mukaan Euroopan kansojen erityispiirteet olisi todellakin sulatettava jonkinlaisessa maailmanlaajuisessa sulatusuunissa, jossa - tekstiä lainaten - maahanmuuttajilla olisi oltava samanlaiset oikeudet ja velvollisuudet kuin Euroopan unionin kansalaisilla, ja kolmansien maiden kansalaisten asemaa olisi lähennettävä vastaamaan Euroopan unionin kansalaisten asemaa, ja tätä vaaditaan niin sanotun syrjimättömyysperiaatteen perusteella.
Kaikki tämä hyväntahtoisuus johtaa vain maahanmuuttovirtojen lisääntymiseen entisestään, toisin sanoen työttömyyteen ja turvattomuuteen. Realistisen maahanmuuttopolitiikan tavoitteena olisi päinvastoin oltava se, että sillä vaikeutetaan Euroopan maahanmuuttajien tilannetta erityisesti siten, että kaikki sosiaalietuudet poistetaan tämä on muuten myös Yhdysvaltain kongressin politiikkaa , maastamuuttoa rohkaisevien maiden taloustukea vähennetään ja järjestetään järjestelmällinen takaisinkuljetus rajalle.
Mutta tämän toteuttamiseksi olisi hylättävä vallitseva ideologia, tuomittava ARTE-televisiokanavan tapaiset tiedotusvälineet, jotka levittävät tätä ideologiaa, ja tuotava yleisesti rohkeammin esille yhteiskunnallista ja kulttuurista paremmuuttamme. Emme voi kantaa harteillamme koko maailman kurjuutta, tiettyjen maiden kyvyttömyyttä aikaansaada järjestystä tai entisten siirtomaiden asukkaiden kostonjanoa. On luonnollista, että ihmisryhmät pyrkivät hallitsemaan toisiaan. Euroopan kansojemme tehtävä on olla vahvempia tässä taistelussa. Jos Eurooppa ei osallistu tähän taisteluun, se jää kaikkien taistelusta luopuvien tavoin ihmismassan jalkoihin.

Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvoston Tampereen kokouksen myötä edistyimme merkittävästi Euroopan rakentamisessa. Kokous on myös osoitus siitä ja espanjalaisena tämä tietenkin miellyttää minua , että Espanjan hallituksen päämiehen, José María Aznarin, tämän huippukokouksen järjestämisen puolesta antamaan impulssiin on vastattu. Euroopan kansalaisille on hyvin tärkeää, että liikkumisvapaus ei johda siihen, että sillä edistetään sellaisten henkilöiden liikkuvuutta, jotka sen varjolla uhkaavat Euroopan kansalaisten turvallisuutta. Ei terroristien, ei huumekauppiaiden, ei ihmiskauppiaiden eikä muidenkaan rikollisten pidä voida liikkua vapaasti Euroopassa poliisi- sekä oikeusjärjestelmiin sisältyvien keinojen ansiosta.
Pitäväksi katsottavan tuomion nojalla tuomittujen luovuttamista koskevan muodollisen menettelyn poistaminen vaikuttaa minusta hyvältä uutiselta terrorismin torjuntaa ajatellen, vaikkakin parlamentin päätöslauselmassa sitä ei sanota. Käsittääkseni komission olisi myös uudessa Tampereen hengessä sekä yhteisön oikeusjärjestelmän valvojana huolehdittava siitä, että direktiivejä noudatetaan rahanpesun torjumiseksi, sillä noudattamatta jättäminen estää oikeusviranomaisten tehokkaan yhteistyön, kuten nähtiin esimerkiksi Gibraltarin tapauksessa.
Samoin neuvoston osoittaman pyrkimyksen torjua ihmisten salakuljetukseen erikoistuneiden verkostojen toiminta olisi kiireellisesti realisoiduttava osuviksi ja tehokkaiksi sekä poliisi- että oikeusviranomaisia koskettaviksi teoiksi. Gibraltarin salmi sekä Andalusian rannikko ovat saaneet hiljaisina todistaa ihmishenkien traagisia menetyksiä. Ei enää yhtään kuolemantapausta, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Ei enää yhtään kuolemantapausta.
Neuvoston puheenjohtaja on viitannut myös toimintasuunnitelmien avulla tapahtuvaan yhteistyöhön niiden maiden kanssa, joista muuttajat tulevat. Toivon, että tästä päivästä lähtien neuvoston puheenjohtaja antaa parlamentille lisää selvityksiä näiden suunnitelmien sisällöstä. Pyydän teiltä, neuvoston puheenjohtaja, lisää selkeyttä sekä avoimuutta tässä asiassa. Haluamme tietää, missä aikataulussa toimiin ryhdytään, mikä on se rahallinen kehys, jonka puitteissa toimitaan, sekä mikä on komission vastuu näissä suunnitelmissa.
Ja lopuksi, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, todettakoon, että en voi ymmärtää, kuinka voidaan laajentaa vastuualuetta sen tähden, että voitaisiin käynnistää muita toimintasuunnitelmia, kun ei olla edes saatu käyntiin niitä, jotka on viimeksi hyväksytty.

Terrón I Cusí
Arvoisa puhemies, Tampereen huippukokouksen tulokset ovat mielestäni pohjimmiltaan myönteinen signaali Euroopan unionin kansalaisille siksi, että niissä tartutaan sellaisiin kysymyksiin, jotka vaikuttavat meidän kaikkien elämään, mutta ja ennen kaikkea siksi, että niiden myötä tehdään tietä sellaisten politiikkojen harjoittamiselle, joita kansalaiset vaativat. Haluan nähdä Tampereen kokouksen lähtöpisteenä, ikään kuin ovena, joka avautuu ja näyttää meille sen tien, jota pitkin voimme seuraavien kuukausien aikana lähteä kulkemaan, vaikkakin vielä on joitakin sellaisia asioita, joista olen epätietoinen ja joiden toivon ratkeavan matkan varrella.
Rikollisuuden torjunnan sekä oikeuteen perustuvan alueen luomisen osalta luulen meidän päässeen eteenpäin, ja se on myönteistä. Mutta haluaisin keskittyä ennen kaikkea maahanmuuttokysymykseen. Uskon, että myönteistä on ollut myös pyrkimys sopia tarpeellisesta yhteisestä turvapaikkapolitiikasta, mutta tarvitsemme sille rahoituksen. Samalla on myös vastattava maahanmuuton todellisuuden haasteisiin. Toivon, että seuraavien päivien aikana saamme enemmän tietoa siitä, mihin neuvosto pyrkii, ja siitä, miten Tampereella hyväksyttyjä toimia sovelletaan.
Hyväksytyt toimintasuunnitelmat vaikuttavat minusta mielenkiintoisilta. Tämä "pilarien välinen" politiikka avaa sellaisia mahdollisuuksia, jotka voivat johtaa meidät hyvään lopputulokseen, mutta se myös herättää minussa paljon kysymyksiä siitä, ketkä vievät näitä toimintasuunnitelmia eteenpäin ja miten he sen tekevät ja antaako neuvosto meille joskus tietoa jo käynnistettyjen hankkeiden tuloksista ja mikä on Irakia koskeva toimintasuunnitelma.
Minusta myös laittoman maahanmuuton torjunta on mielenkiintoinen aihe. Mutta uskon, että voidaksemme torjua laitonta maahanmuuttoa, meidän olisi toimittava niin, että olisi kannattavampaa turvautua unionin konsulaattiin eikä salakuljettajakoplaan. Jos haluamme saada rajoillamme tapahtuvat häpeälliset kuolemantapaukset loppumaan, kuten Hernández Mollar totesi, meidän on ehdotettava tilalle todellista yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa josta ei näkynyt Tampereella merkkejä ja ehdotettava uusia aloitteita sekä sallittava se, että ne, jotka asuvat unionialueella, nauttivat yhtäläisistä oikeuksista.

Krivine
Arvoisa puhemies, huolimatta kaikista kauniista sanoista, joita olemme juuri kuulleet, minusta näyttää selvästi siltä, että Tampere oli " paljon melua tyhjästä". Ainoa hyväksytty päätöslauselma oli se, että annettiin päätöslauselma siitä, että myöhemmin hyväksytään päätöslauselma, jossa ratkaistaan esille tulleet ongelmat.
Asialla on kuitenkin kiire. Sillä aikaa, kun kaikki valtiot vannoivat Tampereella kunnioittavansa ihmisoikeuksia, Belgian hallitus puolestaan palautti pakkokeinoilla ja tilauslennolla Slovakiaan useita kymmeniä mustalaisia. Ranskassa on lainsäädännössä tehtyjen muutosten vuoksi lähes 70 000 vailla papereita olevaa, laitonta maahanmuuttajaa. Pariisin alueella sijaitsevassa Saint-Denis' ssä on kuusi tällaista maahanmuuttajaa ollut ruokalakossa yli 30 päivää.
Kysymyksenä on edelleen: miten velvoittaa jäsenvaltiot kunnioittamaan maahanmuuttajien ja turvapaikanhakijoiden oikeuksia ja ihmisarvoa? Käytännössä tämä tarkoittaa oikeutta liikkua vapaasti, äänestysoikeutta, oikeutta elää perheensä kanssa, kaksinkertaisten rangaistusten poistamista, vailla papereita olevien aseman laillistamista ja kaiken rasistisen syrjinnän lopettamista. Tampereella omaksuttu lähestymistapa on siis huono. Sen sijaan, että yhdenmukaistaisimme pakkolait tässä Euroopassa, joka muistuttaa entistä enemmän linnoitusta, laatikaamme yhteisön tasolla todelliset asemat ja todelliset oikeudet maahanmuuttajille ja turvapaikanhakijoille.

Kirkhope
Arvoisa puhemies, kaikki, ja erityisesti minun tapaiseni lakimiehet, kannattavat oikeutta ja kansalaisoikeuksia. Kaikilla EU:n jäsenillä tai sen jäseniksi aikovilla olisi jo oltava käytössään järjestelmät, joilla niiden kansalaisia suojellaan niiden oman perinneoikeuden, ennakkotapausten ja lainsäädännön perusteella. Kolmas pilari on historiallisen kehityksen myötä syntyneen, kansakuntien erilaista kulttuuri- ja sosiaalihistoriaa heijastavan kansallisen toimivallan elinvoimainen varasto. Sen tuhoaminen juuri sillä hetkellä, kun sitä voitaisiin tarvita eniten, on mielestäni hyvin onnetonta ja suuri virhe.
Mitä tulee maahanmuuttoa ja turvapaikkaoikeutta koskeviin ehdotuksiin, toimin vuoteen 1997 asti näistä asioista vastaavana ministerinä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tässä työssä hankkimani kokemuksen perusteella olen nyt sitä mieltä, että ihmisten hallitsematon siirtäminen maailmanlaajuisessa mittakaavassa 20:n tai 30 seuraavan vuoden aikana on valtava haaste hyvälle järjestykselle ja demokratialle riippumatta siitä, perustuuko se taloudellisiin vai ilmastollisiin tekijöihin.
Kannatan ehdottomasti vapaata liikkuvuutta EU:ssa niiden henkilöiden osalta, joilla on laillinen asema, mutta miten on hakijavaltioiden ja niiden rajojen laita niiden on huolehdittava EU:n suojelusta Schengenin sopimuksen perusteella? Olemmeko todella tyytyväisiä näihin järjestelyihin, ja antoiko Tampereen kokous todella vastauksen näihin asioihin? Mitä mieltä saksalaiset ystävämme ovat? Mitä mieltä ovat tavalliset äänestäjät Yorkshiressä tai Brentwoodissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa? Turvapaikan myöntäminen on arvokas lahja, jota ei saa käyttää väärin, kuten valitettavan usein tapahtuu. Vuonna 1951 tehty Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus oli selvä: sitä olisi sovellettava kirjaimellisesti mutta sitä ei pitäisi korvata tai täydentää uusilla säännöillä, jotka aiheuttaisivat mielestäni vielä enemmän sekaannusta.
Jotta voisimme olla jalomielisiä ja osoittaa hyvää arvostelukykyä, meidän on joskus ehdottomasti oltava myös lujia. Minusta on valitettavaa, että Tampereella ei käsitelty näitä asioita riittävän lujamielisesti.

Karamanou
Arvoisa puhemies, epäilemättä Tampereen kokous oli laadullinen hyppäys eteenpäin Euroopan yhdentymisen tiellä, ja tässä suuri panos oli puheenjohtajavaltio Suomella, jota onnittelen lämpimästi. Tampere osoitti, että unionista löytyy poliittista tahtoa laatia yhteisiä politiikkoja kysymyksissä, jotka liittyvät suoraan jokapäiväiseen elämään, joita on esimerkiksi kansalaisten turvallisuudentunteen vahvistaminen taistelemalla tehokkaasti järjestäytynyttä rikollisuutta ja erityisesti huumeita, rahanpesua ja ihmiskauppaa vastaan oikeudellisen yhteistyön ja oikeuden päätösten vastavuoroisen tunnustamisen avulla.
Minä itse haluaisin, että saataisiin aikaan yhteinen eurooppalainen perheoikeus ja että rasismin, kansallismielisyyden ja ulkomaalaispelon vastainen rintama vahvistuisi. Kaikkien Euroopan unionin alueella asuvien perusoikeuksien poikkeukseton suojelu on välttämätön ehto sille, että syntyy yhteinen vapauteen ja oikeuteen perustuva alue. Pidän myönteisenä mainintaa Kreikan ja Italian välisestä muistiosta, joka koskee yhteistyötä Adrianmerellä ja Joonianmerellä järjestäytyneen rikollisuuden vastaisessa taistelussa.
Kuitenkin neuvostolta puuttui rohkeutta sopia yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän kehittämisestä ja pakolaisrahastosta, niin kuin Euroopan parlamentti ja komissio olivat ehdottaneet, ja sovittiin vain säännösten ja menettelyjen lähentämisestä. Lisäksi unionin strategian luominen siirtolaisuuden sosiaalisiin syihin puuttumiseksi ja lähtömaiden auttamiseksi, jotta unioniin kohdistuvat paineet pienentyisivät, vaikuttaa heikolta.
Arvoisa puhemies, sallinette, että lopuksi tuon esiin yhden epäilyksen kysymyksen muodossa. Uskotteko, että Tampereella todellakin käynnistyi viisivuotinen menettely, joka johtaa unionin demokraattisen ja poliittisen luonteen vahvistumiseen, vai muuttuuko Eurooppa linnoitukseksi, joka on suljettu kaikilta maailman vainotuilta ihmisiltä? Uskon että joulukuussa vuonna 2001 meillä on välikatsauksen yhteydessä tilaisuus arvioida edistystä paremmin tiedoin.

Fiori
Arvoisa puhemies, Tampereen kokouksen päämääränä oli perustusten luominen eurooppalaisen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen rakentamista varten, ja se on tärkeä päämäärä, sillä se kattaa länsimaisen sivilisaatiomme perusarvot. Odotamme siis malttamattomina, että hyväntahtoisia julistuksia seuraisivat todelliset ja konkreettiset poliittiset suuntaviivat. Esimerkiksi tarve perustaa yhteinen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka on tätä nykyä eurooppalaisten yhteinen tunne. Päämäärän pitää olla avoin ja turvallinen Euroopan unioni, joka solmii kumppanuuksia (partnership) niiden maiden kanssa, joista muuttovirrat lähtevät, ja määrittää yhteisiä kehityspolitiikkoja niiden maiden kanssa, joista siirtolaiset ovat lähtöisin ja niiden kanssa, joiden läpi he kulkevat. Alkuun tarvitaan yhteistä eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää, johon kuuluu yhteiset vähimmäisedellytykset vastaanottaa ihmisiä, ja sen jälkeen yhtenäiset säännöt kaikille turvapaikan saajille.
Minua huolestuttaa se, että yhteisten säädösten rinnalle ei ole jäsenvaltioiden kesken määritelty tehokkaita solidaarisuustoimia, vaikka tarvitaan kykyä kohdata kriisitilanteet, kuten silloin, kun valtava määrä ihmisiä virtasi Albaniasta ja Balkanilta Italiaan näissä maissa vallitsevan poliittisen kriisin seurauksena. Ajatellaanpa yleisesti Välimeren aluetta ja erityisesti Adrianmeren aluetta, joka muodostaa yhden unionin ulkorajan eikä ainoastaan Italian. Komissiolle annettu kehotus arvioida asiaa koskevan talousarviovarauksen mahdollisuutta on tärkeä mutta se on vielä liian vähän: unionin on kokonaisuutena otettava tehtäväkseen huolehtia poikkeuksellisesta yhteisön ulkopuolisesta maahanmuuttovirrasta voimakkain solidaarisuustoimin kaikkein suojattomimpien maiden osalta, etenkin Italian osalta. Solidaarisuustoimet ja tehokkaampi maahanmuuttovirtojen valvonta ovat tärkeitä välineitä, kun taistellaan järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan ja etenkin ihmiskauppaa vastaan. Sen lisäksi, että hyväksikäytettyjen ja prostituutioon ajautuneiden naisten ja lasten tilanne sekä näiden maailmojen suhde huumausainekauppaan ovat suuria ongelmia yleisen turvallisuuden kannalta, ne ovat dramaattinen ja tuskallinen tosiasia, jonka ratkaisemiseen tarvitaan meidän täsmällisiä toimenpiteitämme.
Kaikkiin näihin toimiin ja muihinkin, jotka koskevat Euroopan unionin kansalaisten turvallisuutta, on ryhdyttävä kunnioittamalla täysipainoisesti niiden ihmisten perusoikeuksia, jotka elävät unionin alueella, sillä tulevan vapauteen ja turvallisuuteen perustuvan alueen kulmakiviä ovat nimenomaan väistämättömät perusoikeudet.

Van Lancker
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Tampereen huippukokous onnistui ainakin siinä asiassa, että jäsenvaltioita muistutettiin siitä, että ne ovat allekirjoittaneet Amsterdamin sopimuksen. Minun täytyy sanoa teille rehellisesti, että se oli hyvin välttämätöntä, koska meidän täytyi muotoilla vapauteen, turvallisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen perustuva alue. Tietysti parlamentti olisi halunnut pitemmälle meneviä eurooppalaisia sitoumuksia tässä Tampereen huippukokouksessa, mutta minun täytyy sanoa teille rehellisesti, että jos nämä tärkeät aiheet ovat nyt kuitenkin eurooppalaisessa asialistassa, niin että mukana on tulostaulukko, Euroopan komissiolle annettu selkeä tehtävä ja myös rooli Euroopan parlamentille, silloin tämä on oikein hyvä asia, josta haluan kiittää puheenjohtajaa mutta myös erityisesti Euroopan komissiota.
Haluan kuitenkin esittää kaksi kriittistä ajatusta tuloksesta. Ensin kansalaisten oikeuksista. On hyvä, että huippukokous lopultakin päätti, että kaikkien Euroopan unionin kansalaisten täytyy saada yhtäläiset oikeudet, myös niiden, joilla ei ole minkään Euroopan valtion kansalaisuutta. Euroopan kansalaisuushan ei voi perustua pois sulkemiseen ja syrjintään. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon myös, että Euroopan komissio saa neuvostolta tehtävän kehittää kolmansien maiden kansalaisten oikeuksia ja että komissio ottaa niissä sanan laajimmassa merkityksessä huomioon syrjimättömyysperiaatteen kunnioittamisen myös silloin, kun on kyse äänioikeudesta, perheen oikeudesta elää yhdessä sekä myös henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta, vaikka jopa huippukokous vaikenee tästä kaikilla kielillä.
Sitten toiseksi, minusta turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka vaikuttaa vieläkin olevan epätasapainossa. Yhtäältä on hallitustenvälisiä toimenpiteitä, joita voidaan toteuttaa välittömästi toimintasuunnitelmien kautta mutta joissa suuntaudutaan pääasiassa maahanmuuttajien suojeluun, ja toisaalta on Euroopan komissiolle annettuja tehtäviä, kuten yhteinen turvapaikkapolitiikka ja turvapaikanhakijoiden suojelu. Haluaisin vaatia ryhmäni nimissä, että Geneven yleissopimuksen periaatteet otettaisiin kaikkine näkökohtineen täysin huomioon näissä maahanmuuttopolitiikan kahdessa näkökohdassa ja että komissio ja parlamentti ovat täysin mukana molempien näkökohtien osalta.

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, Tampereen huippukokouksessa oli tarkoitus konkretisoida ne toimet, joita tarvitaan, jotta voidaan luoda vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue. Komissio sai tehtäväkseen laatia muun muassa tulostaulukon, jonka avulla voitaisiin vertailla toimien toteuttamista. Aloite on hyvä, ja sen avulla selvennetään myös sitä, missä asioissa komissio tekee aloitteita. Se on kuitenkin arviointiväline, jonka avulla tavoite - unioni, jossa vallitsee oikeusturva - voidaan saavuttaa vain osittain. Yhdessä parannettujen perusoikeuksien kanssa tulostaulukko voi toimia oikeudellisena lähentymissääntönä, jolla on oikeudelliset tavoitteet ja takuut.
Jotta aluetta voitaisiin kutsua oikeusalueeksi, siellä on vallittava oikeusturva. Jotta voidaan mitata sitä, kuinka pitkälle jäsenvaltiot ovat päässeet, on päätettävä kriteereistä ja luotava tehokkaat mittaustavat. Kyse on siitä, että meidän on voitava verrata oikeusjärjestelmiä ja saatava aikaan parannuksia.
Jotta erot saadaan selvästi esiin ja jotta ryhmäpainostuksenn avulla saavutetaan vapaaehtoinen yhdenmukaistaminen, vertailun tuloksien pitää käydä ilmi tulostaulukosta, joka on kaikkien nähtävissä. Tämä voi vauhdittaa koko unionin laajuisen luotettavan oikeusalueen syntymistä, mikä on edellytyksenä sille, että kansalaiset voivat liikkua vapaasti, turvatusti ja turvallisesti.
Tampereella hyväksyttyä periaatetta vastavuoroisesta tunnustamisesta täytyy kuitenkin jatkossa täydentää tietyllä rikosoikeuden yhdenmukaistamisella. Huippukokouksessa tehtiin myös aloitteita rikoksen uhrin aseman parantamisesta ja sen varmistamisesta, että oikeuslaitoksen palvelut ovat kansalaisten ulottuvilla. Olisin toivonut, että jäsenvaltioita olisi kehotettu ottamaan käyttöön myös kansallisia rikosten uhreille tarkoitettuja rahastoja, jotta voidaan taata samanlaiset taloudelliset edellytykset rikosten uhrien tukemiseen. Uhrien pitää saada valtiollisista, vapaaehtoisista ja henkilökohtaisista panoksista muodostuvaa aineellista, taloudellista, psykologista ja sosiaalista tukea koko unionissa.
Haluan lopuksi kiittää erityisesti komissiota ja komission jäsen Vitorinoa heidän rakentavasta työstään huippukokouksessa.

Swiebel
Arvoisa puhemies, suuri uutinen Tampereen huippukokouksesta on ilmeinen poliittinen tahto saada aikaan yhteinen eurooppalainen politiikka. Komission ja tämän komission jäsenen poliittinen rooli on sen myötä vahvistunut. Lisäksi on vahvistettu uudelleen oleellisia lähtökohtia, kuten oikeutta anoa turvapaikkaa sekä rasismin ja syrjinnän vastaista taistelua. Tämä kaikki on ilman muuta voitto. Ensin täytyy kuitenkin nähdä jotakin konkreettista, ennen kuin voi uskoa.
Tehtyjen päätösten täytyy saada vielä konkreettinen sisältö, ja joitakin poliittisia valintoja ei ole hyväksytty. Suunniteltu yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä on vielä kaukana yhtenäisen eurooppalaisen politiikan ajatuksesta. Taakan jakaminen jäsenvaltioiden välillä on edelleen tabu. Eurooppalainen lähestymistapa maahanmuuttoon ei ole tällä hetkellä toteutettavissa. Korkeintaan on kysymys rajoittavasta politiikasta. Ja meidän täytyy vielä odottaa sitä, kuinka neuvosto tarkalleen ottaen aikoo parantaa kolmansista maista tulevien oikeuksia.
Komission pitäisi ottaa kaikilla näillä alueilla tiennäyttäjän rooli tulevien asialistojen laatimisessa, ja täytyy mahdollistaa se, että parlamentti voi ottaa tulevan roolinsa. Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteesta on tehty strategian ydin rikos- ja siviilioikeudellisessa yhteistyössä. Se kuulostaa vaatimattomalta, mutta se on todennäköisesti järkevä valinta, kun ajatellaan myös sitä, millaista epäuskoa ja vastahakoisuutta tämä kehitys näyttää yhä herättävän juristien ammattipiireissä. Tässä asiassa tarvitaan vielä paljon lähetystyötä.
Tässä yhteydessä on uskaliasta tehdä aloite Eurojustin perustamisesta. Siksi on erityisen harmillista, että ajatus parlamentaarisesta valvonnasta on lakaistu maton alle.
Sitten lopuksi perusoikeuskirjasta. Nyt kun on päätetty perusoikeuskirjaa valmistelevan työryhmän kokoonpanosta, on aika määritellä, mikä tämän asiakirjan asema on. Neuvosto on jättänyt sen tähän mennessä hämäräksi. Jos halutaan, että tämä perusoikeuskirja loisi lisäarvoa, siitä täytyy tulla sitovaa oikeutta, johon jokainen EU:n kansalainen voi vedota. Sitä varten se täytyy ottaa mukaan perustamissopimuksiin.

Posselt
Arvoisa puhemies, parlamentti hyväksyi 3. huhtikuuta viime vuonna mietintöni itään laajentumisesta ja sisäisestä turvallisuudesta kiitettävästi suurella enemmistöllä, ja silloin tehtiin päätös Euroopan sisäisen turvallisuuden akatemian perustamisesta. Olen erittäin iloinen ja kiitollinen siitä, että Tampereen Eurooppa-neuvosto toteutti tämän päätöksen perustamalla Euroopan poliisiakatemian. Samoin olen iloinen siitä, että komission jäsen Vitorino ilmoitti maanantaina kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa, että komissio esittelee pian tutkimuksen tämän hankkeen konkreettisesta toteutumisesta, sillä uskon todella, että jos poliisimme koulutetaan yhteisessä eurooppalaisessa hengessä, ja jos myös hakijavaltioiden poliisi otetaan mukaan alusta alkaen, kuten päätöksessä suunnitellaan ja sekin on tämän parlamentin ehdotus , otamme tärkeän, konkreettisen askeleen oikeuteen ja sisäiseen turvallisuuteen perustuvan Euroopan suuntaan. Olisin erittäin kiitollinen, jos tämä akatemia voitaisiin perustaa EU:n ja hakijavaltioiden väliselle raja-alueelle, esimerkiksi Itä-Baijeriin. Poliisialalla on siellä jo olemassa monia käytännön yhteistyöhankkeita, joita voitaisiin jossain määrin käyttää hyväksi tässä hankkeessa.
Haluaisin käsitellä vielä toista asiaa. Olen sitä mieltä, että neuvosto teki oikein antaessaan suunnan yhteisön turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikalle, mutta en ole monien kollegoiden tapaan kovin tyytymätön siihen, että meidän on vielä tehtävä paljon sen osalta, sillä politiikasta puuttuu vielä muutama erittäin tärkeä osatekijä. Haluaisin ennen kaikkea huomauttaa kriittisesti, että kustannuksia ei ole edelleenkään jaettu, vaan näyttää jopa siltä, että kustannusten jako olisi työnnetty kauas tulevaisuuteen. Olen kuitenkin sitä mieltä, että yhteinen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka ilman kustannusten jakoa muistuttaisi suurta kattoa, jota tukee vain yksi kantava seinä jossain reunan lähellä. Tämä katto romahtaisi väistämättä. Pidän täysin mahdottomana yhteistä turvapaikkapolitiikkaa ilman jatkuvaa kustannusten jakoa. Sen vuoksi meidän pitäisi käyttää aika hyödyksemme ja todella viimeistellä tätä politiikkaa.

Gebhardt
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, voimme riemuita Tampereen huippukokouksen tuloksesta, hyväksyä sen tai pitää sitä myös puutteellisena. On samantekevää, miten arvioimme tulosta, Tampereen huippukokous oli ja on joka tapauksessa tärkeä. Se on tärkeä, koska se merkitsee askelta yhteisen Euroopan oikeusalueen suuntaan. Suunta on oikea. Kun muistetaan yhteisen oikeusalueen suuri tavoite, Tampereen tulos on kuitenkin vain pieni askel pitkällä matkalla. Ihmiset Euroopassa odottavat lisää. He odottavat pidempiä ja ennen kaikkea rohkeita ja nopeita askeleita. Olen vakuuttunut siitä, että heillä on myös oikeus siihen.
Kansalaiset voivat aivan hyvin vaatia, että oikeus tarjoaa heille saman turvallisuuden ja suojan kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. He voivat odottaa, että heitä ei puijata naapurimaassa toisen, heille vieraan oikeusjärjestelmän avulla. Enemmän tai vähemmän juhlalliset huipputapaamiset eivät yksin riitä täyttämään tätä vaatimusta. Kuten rauhaakaan ei saada aikaan sillä, että ei tartuta aseisiin, yhteistä Euroopan oikeusaluettakaan ei saada aikaan vain sillä, että kourallinen hallituksia julistaa hyvää tahtoaan. Oikeudelliseen yhteistyöhön tähtäävän tahdon on synnytettävä myös luotettavia yhteistyösääntöjä. Neuvosto ja hallitukset eivät voi yksin laatia niitä. Parlamentin on autettava niitä siinä. Neuvoston pitäisi tietää, että olemme siihen valmiita ja myös teemme sen niiden ihmisten edun vuoksi, joita me parlamentin jäseninä edustamme.

Coelho
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, 15. ja 16. lokakuuta otettiin Euroopan yhteisössä tärkeitä askeleita vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseksi.
Komissio, joka vastustaa ajatusta siitä, että yhteisömme pitäisi olla rajoitettu tai luonteeltaan pääasiassa taloudellinen, on parlamentin jo pitkään suosiman mallin mukaisesti kiinnittänyt huomionsa kansalaisiin ja heidän liikkumavapauteensa, turvallisuuteensa sekä heidän oikeusturvansa tunnustamiseen. Nämä oikeudet eivät saa kuulua vain yhteisön jäsenille, vaan kaikille, jotka eri syistä asuvat vakituisesti alueellamme. On sovittu prioriteetteja ja poliittisia suuntaviivoja, ja komission on laadittava score boardia, eli tulostaulukkoa koskeva ehdotus, jonka avulla seurataan, mitä edistysaskeleita on otettu ja miten Amsterdamin sopimukselle, Wienin toimintasuunnitelmalle ja Eurooppa-neuvoston omille päätelmille asetettuja määräaikoja noudatetaan. Tämä on käytännönläheinen aloite, joka ennustaa hyviä tuloksia, ja johon on sitoutunut komission jäsen António Vitorino, jota on myös tästä kiitettävä.
On totta, että yhteistyötä tulee olemaan enemmän ja että joillakin alueilla oli helppo päästä sopimukseen, kuten kysymyksissä Eurojustin - jonka pitäisi olla valmis aloittamaan toiminta vuoden 2001 loppupuolella - perustamisesta, Europolin roolin vahvistamisesta tai vieläpä eurooppalaisen poliisiopiston luomisesta. Yleensä ottaen on kuitenkin tunnustettava, että siinä missä harmonisaatio ja yhdenmukaistaminen olisivat voineet ja niiden olisi pitänyt näkyä, suosittiin yhteensovittamista, lähentymistä ja 15 jäsenvaltion toimintamenetelmien lähestymiskehitystä. Tällä tavoin painopiste pantiin lähentymiselle ja yhteiselle turvapaikkamenettelysäännöstölle, rahoitusmekanismin luomiselle - vaikkakin epämääräisesti - pakolaisten tilapäistä suojelua varten, oikeusyhteistyön tiivistämiselle, oikeuden päätöksien tunnustamiselle jne. Periaatteet on määritelty ja ne ovat yleisesti ottaen myönteisiä. Toivomme nyt päätöksiä ja aloitteita, jotka sallivat meidän antaa konkreettista sisältöä määritelmille.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, parlamentin puhujien listan lähetessä loppuaan sanoisin, että on olemassa eräs asia, joka tuli mieleeni: te olette puhuneet Tampereen hengestä ja uskon, että lisäksi Tamperetta voidaan pitää signaalina. Tampereen kokouksen lähettämä vahva signaali on siinä, että Euroopan kohdalla ei ole enää kyse ainoastaan markkinoista eikä siitä, että Euroopan kansalaiset olisivat ainoastaan kuluttajia ja työntekijöitä, vaan siitä, että kansalaiset, kansalaisina joka suhteessa, kaikkine huolineen, tarpeineen ja vaatimuksineen, ovat keskipisteenä Eurooppaa rakennettaessa.
Toteaisin yhteenvetona siitä, mitä täällä on sanottu, että minusta on tärkeää ottaa esiin sellainen kysymys, joka nähdäkseni kuvastaa tätä kansalaisten näkökulman mukaantuloa.
Tampereella tapahtui lähes perustuslaillinen muutos, sillä neuvosto on antanut komissiolle valtuudet laatia, omasta ehdotuksestaan, yhteiset normit, jotka koskevat pääsyä ja oleskelua, pieniä riita-asioita sekä monia muita kysymyksiä.
Tämän myötä olemme siirtymässä jaetusta aloiteoikeudesta sellaiseen aloiteoikeuteen, joka on täysin komission käsissä. Nähdäkseni tämä on Euroopan rakentamisen näkökulmasta valtavan tärkeä asia.
Tämän keskustelun viimeisillä sekunneilla pitäisin tärkeänä sitä, että tähdennetään Euroopan rakentamisen oikeudellista puolta, eli sitä seikkaa, että kansalainen haluaa tietää turvallisuuden, poliisiviranomaisten ja rikostentorjunnan ohella, että oikeus on hänen puolellaan ja että näin tapahtuu missä päin tahansa Eurooppaa ja että hän kenen tahansa tuomarin edessä saa oikeutta osakseen. Tämä on toinen Tampereelta lähetetyistä merkittävistä viesteistä. Arvoisa komission jäsen, te olette sanonut, että Tampereen kokouksesta puuttui monia asioita, ja se on totta. Mutta kuten ranskalaiset sanovat, on du pain sur la planche, eli pöydällä työstettävää riittää. Teidät on valtuutettu hoitamaan ainakin 15 erinomaisen tärkeää tehtävää.
Toivokaamme, että nämä ehdotukset hyvin pian ilmestyvät parlamentin pöydille.

Lipponen
. Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet kiitän puheenvuoroistanne, ne ovat olleet hyvin konkreettisia. Haluan käyttää teidän kallista aikaanne ensin muutamaan yleiseen kommenttiin, sitten vastata yksityiskohtaisesti ja lopuksi käsitellä jatkoa, toimeenpanoa ja seurantaa.
Mielestäni viimeinen puheenvuoro, jonka käytti Palacio Vallelersundi, oli hyvin merkittävä, koska siinä tuli esiin se, että meidän pitää asettaa kunnianhimoisia tavoitteita. Toisaalta esimerkiksi Holmes oli puheenvuorossaan huolissaan siitä, että edetään liian nopeasti lainsäädännön harmonisoinnissa ja hallintokäytäntöjen yhtenäistämisessä. Tampereen ongelmana oli se, että oikeus- ja sisäasiat ovat kaiken kaikkiaan hyvin konservatiivinen alue. Yhtäältä on huolia siitä, että kansallisia käytäntöjä joudutaan muuttamaan liian nopeasti. Toisaalta meillä on todellisia tarpeita esimerkiksi rikollisuuden vastaisessa taistelussa sekä tehostaa poliisiyhteistyötä että lähentää lainsäädäntöä. Meillä ei esimerkiksi ole lainsäädännössämme yhtenäistä määritelmää siitä, mitä järjestäytynyt rikollisuus on. Menetelmänä tässä on yhteismarkkinamenetelmä eli katsomme pragmaattisesti ongelmista lähtien, missä on edettävä. Molemminpuolinen tuomioiden tunnustaminen on eräs toimintalinja, ja toinen on se, että tarkastelemme lainsäädännön yhtenäistämistarpeita.
Käsittelen ensin Eurojustia ja eurooppalaista syyttäjäviranomaista. Eurojust sinänsä tähtää siihen, että ei vain verkostoiduta syyttäjäviranomaisten kesken vaan myös päästään siihen, että voidaan käynnistää tutkimuksia ja toimia tutkijatiimeissä. Kysymys yhteisöetua ajavasta syyttäjäviranomaisesta tuli loppuvaiheessa esille komission puolelta. Se on hieman eri kysymys, koska kyseessä ovat nimenomaan yhteisön piirissä tehdyt rikokset, joissa yhteisöllä on taloudellinen intressi. Tämä liittyy aika paljon niihin asioihin, joita varsinkin viime keväänä käsiteltiin, mutta siihen voidaan varmasti vielä palata.
Mitä tulee Europoliin, täällä on ilmaistu huoli Europolin valvonnasta. Minusta se on aivan aiheellista, koska Europolin mandaatin tai nimenomaan toimivaltuuksien laajentuessa tätä asiaa on seurattava. Tampereella ei kuitenkaan muutettu Europolin toiminnan perusmallia eikä luonnetta. Europol tai sen virkamiehet eivät saaneet itsenäisiä toimintavaltuuksia vaan toimivat vastaisuudessa tiiviimmin jäsenvaltioiden kanssa niitä avustaen ja tukien. Tätä asiaa on syytä tarkkaan seurata.
Puheenvuoroissa kiinnitettiin huomiota kolmansien maiden kansalaisten asemaan. Tampereella käytettiin termiä " kansalaisiin verrattavissa oleva" , comparable, kyse on siis siitä, että mennään niin pitkälle täysien kansalaisoikeuksien suuntaan kuin mahdollista, mutta esimerkiksi äänioikeutta parlamenttivaaleissa ei ehkä kovin helposti haluta myöntää. Sen sijaan paikallisvaalien äänioikeus on hyvä esimerkki siitä, mikä olisi toivottava eurooppalainen käytäntö.
Kysymys pakolaisrahastosta, taakanjaosta, herätti keskustelua, ja me sovimme siitä, että rahastokysymykseen palataan. Meidän täytyy selventää ajatteluamme siitä, mihin pyrimme. Kysehän on siitä, että äkillisten pakolaisvirtojen saapuessa hakemaan tilapäistä suojaa, pitäisi voida tukea niitä maita, joihin tällainen muuttoliike kohdistuu. Vaatimus on täysin legitiimi, ja myös taloudellinen apu voi tulla kysymykseen, mutta asia vaatii vielä valmistelua. Taakanjaosta puhuttaessa voidaan todeta, että näimme Kosovon tilanteessa, että emme olleet valmistautuneita. Meidän pitäisi voida sopia menettelytavoista, joilla solidaarisuutta jäsenvaltioiden kesken toteutetaan. Ei ehkä tarvitse mennä automaattiseen kiintiöjakoon, mutta solidaarisuudessa tarvitaan parempia käytäntöjä. Tietenkin on oltava yhteistyössä UNHCR:n kanssa, niin kuin Kosovon tilanteessa. Kansainvälisen yhteisön toimintakykyä näissä tilanteissa kaiken kaikkiaan on parannettava.
Haluan vielä palata kysymykseen järjestäytyneestä rikollisuudesta, josta Di Lello Finuoli käytti puheenvuoron. Tampereella omaksuttiin itse asiassa hyvinkin pitkälle meneviä tavoitteita, rahanpesu tuli Europolin mandaatin piiriin. Mielestäni toiminta tehostuu varsin laajalla rintamalla, kun syyttäjäviranomaisetkin ovat tässä mukana.
Nyt käsittelen eräitä muita täällä esille tulleita kysymyksiä. Ensinnäkin perusoikeuskirja, onko se poliittinen asiakirja vai onko se luonnos uudeksi perustuslaiksi? Neuvoston puheenjohtajana viemme asiaa eteenpäin siltä pohjalta kuin mitä Kölnissä päätettiin eli se on poliittinen asiakirja, mutta eihän se estä sitä, että jossakin vaiheessa joudumme sen kysymyksen eteen, että unioni tarvitsee ikään kuin perustuslain, johon on kirjattava perusoikeudet. Tässä on kysymys prosessista. Työryhmän mandaatista ja kokoonpanosta tehtiin päätökset Tampereella, ja työryhmä kokoontuu ensimmäisen kerran jo Suomen puheenjohtajakaudella. Toivon, että työryhmä saa arvovaltaisen puheenjohtajan.
Kysymys hallitustenvälisestä konferenssista oli esillä muun muassa Brockin puheenvuorossa. Haluan tässä korostaa sitä, että tämä on puheenjohtajan asia. Me olemme saaneet tämän tehtäväksi Kölnin huippukokoukselta. Tietenkin me työskentelemme komission esitysten pohjalta, mutta toivon että täällä parlamentissa ei unohdeta sitä, että sellainenkin instituutio kuin neuvosto ja sen puheenjohtajuus on olemassa.
Herra Brock otti esille Kosovon tilanteen ja vakauttamissopimuksen, niistä keskusteltiin Tampereen illallisella. Suomen tasavallan presidentti Martti Ahtisaari käytti asiasta puheenvuoron, jossa hän piti tarpeellisena, että komission puheenjohtaja Prodi, korkea edustaja Solana ja Balkan-edustaja Hombach ryhtyvät nyt yhdessä työskentelemään tehokkaammin, jotta voidaan turvata sekä vakaussopimuksen toimeenpano että tietysti sellaisten käytännön asioiden eteneminen kuten yhteistyö Pristinan ja Thessalonikin välillä. Joten puheenjohtajavaltio kyllä seuraa tätä asiaa hyvin tarkkaan. Mitä tulee Obnova-asetukseen, neuvosto tulee tutkimaan tarkoin parlamentin muutosehdotukset. Me keskustelimme tästä asiasta tänä aamuna puhemies Fontainen kanssa. Tarkoituksena on selvittää asiaa heti, kun Euroopan parlamentti on hyväksynyt lausuntonsa, ja neuvosto ryhtyy jo tämän viikon lopulla keskustelemaan siitä, miten Euroopan parlamentin esittämät muutokset voitaisiin ottaa huomioon lopullista Obnova-päätöstä tehtäessä. Toivon, että tämäkin on niitä asioita Suomen puheenjohtajakaudella, joiden selvittäminen merkitsee sitä, että me pääsemme ikään kuin tästä instituutioiden ongelmatilanteesta yli, ja sitä meidän kansalaisemme todella odottavat.
Mitä sitten tulee siihen, miten Euroopan parlamentti osallistuu päätöksentekoon ja mitä tässä asiassa on tapahtunut, minä otan kritiikin vastaan puheenjohtajavaltion edustajana. Haluan kuitenkin huomauttaa, että syyskuussa täällä täysistunnossa oli Tampereen kokouksen merkeissä kolme meidän ministeriämme, sisä- ja oikeusministerit sekä ulkoministeri raportoimassa ja neljäntenä henkilönä meidän Coreper-edustajamme. Meidän käsittääksemme kaikki se tieto, joka on ollut hallitusten käytettävissä, on ollut myös parlamentin käytettävissä. Ylipäätään se, että Tampereella saatiin jotakin aikaiseksi perustuu siihen, että me noudatimme avoimuutta emmekä esimerkiksi viime hetkellä tuoneet mitään yllätyksiä hallitusten tai parlamentin eteen. Kaikki oli tiedossa, meidän agendaluonnoksemme oli käytettävissä.
Jatkossa Euroopan parlamentti osallistuu päätöksentekoon, ja tämähän perustuu tietenkin Amsterdamin sopimukseen. Tampereen päätelmät parantavat edelleen Euroopan parlamentin käytännön mahdollisuuksia osallistua ja valvoa. Tampereen päätelmissä sitoudutaan korkeimmalla poliittisella tasolla tarvittavan avoimuuden varmistamiseen sekä siihen, että tiedottaminen Euroopan parlamentille on säännöllistä. Minä olen jo sanonut ministereille, että jos on joitakin puutteita, niin tänne on tultava. Tampereen päätelmien konkreettisuus ja operationaalisuus antavat parlamentille paremmat mahdollisuudet osallistua uuden vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luomiseen. Eli tavoitteet ja keinot ovat nyt selkeämmin määriteltyjä ja niiden toteuttamiseen on helpompi osallistua. Tähän antaa tärkeän apuvälineen tuo hyväksytty esitys. Kiitän Suomista tästä terminologisesta neuvosta eli se oli muistaakseni balanced score card, joka meidän on saatava aikaan. Se helpottaa myös parlamentin työtä.
Mitä avoimuuteen tulee, niin uskallan palauttaa mieliin, että Amsterdamin sopimuksessa tehtiin Suomen esityksestä paradigman omainen muutos. Siihen asti unionissa oli periaatteena se, että asiakirjat eivät yleensä ole julkisia, mutta on poikkeuksia. Me esitimme, että periaatteeksi omaksutaan päinvastoin se, että asiakirjat ovat julkisia, mutta joitakin poikkeuksia voi olla. Nyt on kyse siitä, että kaikki instituutiot oman vastuunsa puitteissa toteuttavat tämän periaatteen ja että komissio todellakin esittää näitä kysymyksiä koskevia säädösehdotuksia. Sitten käsittelisin vihdoin toimeenpanoa, johon Suominen ja muutkin kiinnittivät huomiota. Oikeus- ja sisäasiain neuvosto aloittaa Tampereen tulosten täytäntöönpanon jo tämän viikon perjantaina. Me olemme puheenjohtajavaltiona laatineet tuolle kokoukselle eräänlaisen työohjelman, johon on koottu kaikki Tampereen päätelmien edellyttämät toimet eli mitä on tehtävä, kenen toimesta ja millä aikataululla. Toivon, että kun saamme tällaisen työskentelytavan aikaan, niin se myös helpottaa parlamentin työskentelyä.
Haluan kiittää puhemiestä ja puhemiehistöä sekä puheenvuorojen käyttäjiä hyvin ystävällisistä sanoista mutta myös kritiikistä, koska emme saa Tampereen kokouksen jälkeen olla pelkästään tyytyväisiä vaan meidän pitää todellakin ottaa siellä tehdyt päätökset vakavasti ja ryhtyä töihin.

Puhemies
Kiitos, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Annan sitten lopuksi puheenvuoron komission jäsen Vitorinolle. Keskustelu ylittää hieman määräaikansa. Pyydän komission jäsentä puhumaan mahdollisimman lyhyesti, sikäli kuin mahdollista. Me käymme vielä monia keskusteluja kanssanne. Puheenvuoro on Vitorinolla.

Vitorino
Arvoisa puhemies, voin vakuuttaa teille, etten ajatellutkaan, että huomautuksenne koskisi perusoikeuttani puhua.
Haluaisin vain komission puolesta kiittää teitä kaikista keskustelun puheenvuoroista. Haluan vakuuttaa teille, hyvät parlamentin jäsenet, ja erityisesti Ana Palaciolle, että komissio on täysin tietoinen omasta velvollisuudestaan Tampereen päätelmien toteuttamisessa.
Haluan korostaa, että komissio ei olisi pystynyt toteuttamaan omaa osaansa, ellei se olisi voinut luottaa siihen, että se saa tukea puheenjohtajavaltio Suomelta ja erityisesti pääministeri Lipposelta, jota haluan vielä kerran kiittää yhteistyöstä ja hänen ponnisteluistaan Tampereen huppukokouksen onnistumiseksi, sekä siihen, että se saa tukea aina kriittiseltä ja valppaalta Euroopan parlamentilta.
Komissio luottaa samaan Euroopan parlamentin kriittiseen ja valppaaseen tukeen, kun se ryhtyy nyt valmistelemaan tulostaulukkoa. Tulostaulukko ei ole pelkästään lainsäädäntöohjelman väline, vaan se on myös väline, jolla lisätään kaikkien Euroopan toimielinten avoimuutta ja vastuuta kansalaisille, koska kansalaiset ovat vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen valtiaita. Kyseessä ei ole vain tulostaulukko vaan kyseessä on myös Tampereen päätelmien käytännön toteutuksessa saavutettavien käytännön tulosten arviointiväline. Edistyminen ei ole vain neuvostoa, komissiota ja Euroopan parlamenttia koskeva asia vaan myös jäsenvaltioita koskeva asia, koska tietyt tulostaulukon tehtävät kuuluvat niille toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
Lopuksi, arvoisa puhemies, haluan korostaa, miten tärkeänä komissio pitää Tampereella tehtyjä perusoikeuskirjan laatimista koskevia päätöksiä, jotka saavat jatkoa Helsingissä.
Aion pitää vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen poliittisena ja filosofisena perustana kaikkia kysymyksiä, jotka koskevat paitsi unionin jäsenvaltioiden kansalaisten perusoikeuksia myös unionin alueella laillisesti ja vakituisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten oikeuksia. Perustamissopimuksen 13 artiklaan perustuvia syrjimättömyyteen liittyviä oikeuksia tarkastellaan myös perusoikeuskirjan käsittelyn yhteydessä. Siinä yhteydessä on annettava selvä merkki siitä, että peruskirjan laatiminen ja unionin hallitustenvälinen konferenssi, joita viedään samanaikaisesti eteenpäin, muodostavat kaksi toisiaan lähentyvää linjaa, joilla taataan laajentumisen edellytykset ja vahvistetaan oikeusvaltion perustaa oikeusunionissamme.
Ennen kuin luovutan puheenvuoron kollegalleni Michel Barnierille, joka esittelee teille hallitustenvälisen konferenssin tavoitteet, haluan vielä kerran kiittää parlamenttia siitä tuesta, jota se on antanut komissiolle tämän hankkeen osalta, Tampereen hankkeen - Tampereen päätelmien hengessä, Tampereen päätelmien kirjaimen mukaisesti - mutta ennen kaikkea yhteisen unionimme kansalaisten hankkeen osalta.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies
Olen vastaanottanut tätä julkilausumaa koskevan keskustelun päätteeksi kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

HVK:ta koskeva raportti
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma korkean tason raportista, joka koskee hallitustenvälistä konferenssia.
Annan puheenvuoron komission jäsen Barnierille.

Barnier
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, parhaillaan käymämme keskustelu on komission, jota minulla on kunnia edustaa, kannalta hyvin kiinnostava, mutta siinä on myös yksi puute.
Puute, jonka kaikki varmasti ymmärtävät ja ottavat huomioon, on se, että tällä hetkellä, kun puhumme, ei komissio eikä Euroopan parlamentti ole esittänyt täsmällisesti ja yksityiskohtaisesti kantaansa eikä ehdotuksiaan seuraavia toimielinten välisiä neuvotteluja varten, jotka aloitetaan ensi vuoden alussa. Tänään on siis kyse siitä mikä on jo paljon , että varmistamme tai arvioimme sen asenteen, jolla me suhtaudumme te ja me näihin neuvotteluihin.
Aion siis kertoa teille, hyvät parlamentin jäsenet, puheenjohtaja Prodin ja komission jäsenten kollegion asenteesta tai pikemminkin vahvistaa sen, ja kuuntelen erittäin tarkasti, mitä sanotte poliittisten ryhmienne puolesta tai henkilökohtaisena näkemyksenänne.
Hyvät parlamentin jäsenet, pyytämällä kolmea kunnioitettua ja kokenutta henkilöä pohtimaan vapaasti asiaa ja tuomaan esille ajatuksensa komissio halusi heti herättää keskustelua ja valottaa sitä. Olen varma siitä, että toteutamme näin tehdessämme Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan ensimmäisen kohdan henkeä.
Tämä ensimmäinen tavoite on saavutettu. Keskustelu on aloitettu. Sitä on käytävä täällä, sitä on käytävä jäsenvaltioissa, kansallisissa parlamenteissa. Osallistun siihen kaikkien niiden ohella, jotka ovat kiinnostuneita Euroopan rakentamisesta ja heitä on enemmän kuin luullaan mahdollisimman lähellä kansalaisia.
Arvoisa puhemies, haluaisin antaa tunnustuksemme pääministeri Jean-Luc Dehaenelle, presidentti von Weizsäckerille ja lordi Simonille heidän laadukkaasta panoksestaan ja kiittää myös teitä täällä myönteisestä suhtautumisestanne ja heidän raporttiaan kohtaan osoittamastanne huomiosta erityisesti perussopimusasioiden valiokunnassa, jonka innostavana puheenjohtajana toimii Napolitano.
Hyvät parlamentin jäsenet, Dehaenen raportin ensimmäinen ansio on, että siinä asetetaan haasteita ja annetaan toimielinuudistukselle todellinen poliittinen näkökulma. Palaan tähän hetken kuluttua. Siitä voidaan jo nyt ottaa opiksi useamman asian kohdalla: ensinnäkin aikataulun, toiseksi sen, miten laajalla alueella on tehtävä onnistuneita uudistuksia, ja lopuksi sen, miten neuvotteluihin on valmistauduttava.
Tarkasteltaessa ensinnäkin aikataulua sallinette minun sanoa, hyvät naiset ja herrat, että olen vakuuttunut siitä, että tämä uudistus on viimeinen tilaisuus todelliseen uudistukseen ennen unionin suurta laajentumista, ennen Euroopan valtioiden ja kansojen yhdistymistä suureen poliittiseen ja taloudelliseen yhteisöön. Tuleva suuri laajentuminen ei ole enää epävarma asia, se ei ole kaukana. Olemme jopa päättäneet komissiossa 13. lokakuuta, että valmistaudumme siihen edelleen yhtä vakavasti mutta nopeammassa tahdissa. Tästä syystä hallitustenvälinen konferenssi on todella saatava päätökseen ennen vuoden 2000 loppua.
Varhennettu määräaika velvoittaa meitä onnistumaan. Mutta, arvoisat parlamentin jäsenet, pakottaako tai pakottaisiko se meidät silloin hallitustenväliseen pienoiskonferenssiin? Emme usko, että näin tapahtuu. Tämä uudistus, jota kaikki pitävät pohjimmiltaan välttämättömänä, ei ole pelkästään eikä ennen kaikkea ajan kysymys vaan se edellyttää ennen kaikkea poliittista tahtoa ja selkeää näkemystä nykyisestä toiminnastamme ja sen rajoitteista; se on asia, joka edellyttää rohkeutta - sitä kollektiivista rohkeutta, jota meillä joko on tai ei ole - asettaa tällä kertaa etusijalle unioni, asettaa etusijalle pitkän aikavälin näkemys, joka ohittaa kuten tiedämme, vaikka se onkin vaikeaa maltillisuuden ja välittömät edut.
Kun otetaan huomioon neuvotteluihin tarvittava aika ja kaikissa jäsenvaltioissa tapahtuvaan ratifiointiin tarvittava aika, tähän todelliseen uudistukseen on pyrittävä ja siihen on päästävä nyt. Hyvät naiset ja herrat, en puhu Euroopan toimielinten lopullisesta uudistuksesta vaan riittävän vahvasta uudistuksesta, jolla estetään toimielinten lamautuminen tai niiden tukehtuminen; riittävän vahvasta uudistuksesta, jonka ansiosta kuten eräs kolleganne totesi hiljattain tulevaisuudessa voidaan tehdä lisää uudistuksia. Teemme virheen, jos uskomme sanon tämän hyvin painokkaasti , että se uudistus, johon emme pystyneet Amsterdamissa tai jota emme olisi halunneet tehdä nyt, voidaan toteuttaa myöhemmin, kun jäsenvaltioita on 18, 20 tai 27.
Uudistuksen laajuuden osalta olemme puhuneet hallitustenvälisen konferenssin kunnianhimoisuudesta, ja juuri tämä on komission asenne. Hyvät naiset ja herrat, kukaan ei voi olla tästä hämmästynyt, koska laajentumisen suuri hanke kuten sanoin hetki sitten toteutuu nopeammin ja laajemmin kuin Amsterdamissa kuviteltiin. Toistan siis: komissio ja Euroopan parlamentti toteuttavat tehtäväänsä kohottaessaan konferenssin tasoa ja suositellessaan, että kaikki tarvittavat uudistukset tehdään nyt, jotta unioni pystyy vastaanottamaan suuren määrän valtioita.
Hyvät parlamentin jäsenet, kyse ei ole Kölnin päätelmien kiistämisestä. Hallitustenvälisen konferenssin ensimmäisenä velvollisuutena on käsitellä ja käsitellä hyvin Amsterdamissa pöydälle jääneitä aiheita; sen on käsiteltävä niitä kunnianhimoisesti, korostan tätä, koska on niin sallinette minun sanoa tämän tietyllä kokemuksella , että näitä kolmea aihetta voidaan käsitellä enemmän tai vähemmän kunnianhimoisesti. Kaikki nämä kolme aihetta komission jäsenten lukumäärä laajentuneessa unionissa, äänten uusi painotus, määräenemmistöpäätöksen soveltamisala ovat äärimmäisen hankalia mutta välttämättömiä. Me olemme sitä mieltä - sallikaa minun sanoa tämä teille -, että niitä on helpompi käsitellä, jos ne asetetaan poliittiseen yhteyteen.
Juuri tästä syystä Dehaenen raportissa oleva asialista voidaan mielestämme hyväksyä. Yhtäkään esille tuoduista ajatuksista ei voida pitää turhana. Ei ole turhaa pyrkiä korjaamaan perustamissopimusta, jotta se oli kansalaisille helppolukuisempi ja käyttökelpoisempi ja jotta voitaisiin ajatella, että myöhemmin on helpompi muuttaa yhteisiä politiikkoja toisin kuin unionin perusperiaatteita.
Ei ole turhaa pyrkiä parantamaan tiivistettyä yhteistyöjärjestelmää ottamatta kuitenkaan tästä pidän jyrkästi kiinni pienintäkään riskiä siitä, että yhteisön säännöstö " purkautuisi" millään tavalla. Ei ole turhaa toivoa sitä, että vuoden 2000 lopulla uudessa perustamissopimuksessa voidaan tehdä toimielimiä koskevat johtopäätökset niistä päätöksistä, joita voitaisiin tästä lähtien tehdä Kölnin hengessä Euroopan maanosan turvallisuuden ja puolustuksen takaamiseksi. Ei ole turhaa, hyvät naiset ja herrat, tehdä työtä muiden ennen laajentumista esille tulevien toimielimiä koskevien kysymysten hyväksi. Näitä kysymyksiä ovat esimerkiksi unioni oikeushenkilönä. Esimerkiksi tuomioistuimen toiminta tai Euroopan parempi petosten vastainen toiminta. Sanon tämän Tampereen neuvoston jatkotoimien osalta, josta keskustelitte juuri kollegani ja ystäväni komission jäsen Vitorinon kanssa. Komissio kuuntelee mielellään näkemyksiänne ja ehdotuksianne kaikista näistä ja ehkä muutamista muistakin aiheista.
Lopuksi, arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, muutama sana neuvottelujen valmisteluista. Tulevien puheenjohtajavaltioiden, Portugalin ja sitä seuraavan Ranskan, suunnitelmilla samoin kuin puheenjohtajavaltio Suomen suunnitelmilla ennen Helsingin huippukokousta on oleellinen merkitys, jotta hallitustenvälinen konferenssi saa hyvän perustan ja käynnistyy, jos saan sanoa, mahdollisimman pian vuoden 2000 alussa. Omalta osaltamme valmistaudumme siihen vakavasti, ja se on vähin, mitä komissiolta voidaan odottaa. Keskustelemme kollegiossa 10. marraskuuta lähtien näiden neuvottelujen alussa julkistettavan virallisen ksemme muodosta ja suuntaviivoista.
Kaikki merkit viittaavat siihen, hyvät parlamentin jäsenet, että tästä ksesta tulee kattava ja vahva poliittinen asiakirja, joka laaditaan ja jaotellaan siten, että se helpottaa neuvotteluja ja toivoaksemme myös nopeuttaa niitä. Kun muistelen kahden Euroopan parlamentin edustajan, Élisabeth Guigoun ja Elmar Brokin, puheenvuorojen laadukkuutta koko Amsterdamia edeltäneen vaiheen aikana, haluan myös sanoa, että mielestäni on hyödyllistä kaikkien kannalta, että parlamenttinne pystyy saamaan äänensä kuuluviin ja on mahdollisimman hyvin mukana käynnistyvissä neuvotteluissa.
Hyvät parlamentin jäsenet, päätän puheenvuoroni seuraaviin sanoihin. Olemme vakuuttuneita siitä, että varovaisuuden ja uhkarohkeuden välillä, realismin ja utopistisuuden välillä on sijaa ja tie toimielintemme todelliselle uudistukselle ja unionin tehokkaammalle ja demokraattisemmalle toiminnalle, ei laajentumisen viivyttämiseksi vaan sen onnistumiseksi.

Poettering
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitän aluksi Euroopan kansanpuolueen ja eurooppalaisten demokraattien ryhmän puolesta Jean-Luc Dehaenea, Richard von Weizsäckeriä ja lordi Simonia tästä raportista, joka on kunnianhimoinen, joka on rohkea ja samalla kuitenkin myös realistinen, ja sen vuoksi tämä raportti on suuntaa näyttävä. Kävimme viime viikolla ryhmässämme keskustelun Jean-Luc Dehaenen kanssa - komission jäsen Michel Barnier oli läsnä - ja haluaisin sanoa teille, arvoisa komission jäsen, että me luotamme täysin siihen, että teette osanne siinä työssä, jota komissio tekee Euroopan unionin johtamiseksi hyvään tulevaisuuteen, ja me kaikki tuemme teitä siinä!
Helsingissä päätetään siitä, että neuvottelemme liittymisestä kuuden uuden maan kanssa. Neuvottelemme näin ollen 12 maan kanssa, ja on erittäin todennäköistä, että Euroopan unioniin liittyy ensimmäisessä vaiheessa enemmän kuin viisi maata. Sen vuoksi ei ole realistista rajata tätä Amsterdamin pöytäkirjaa kolmeen aiheeseen, vaan meidän on edettävä pitemmälle. Siksi me, Euroopan kristillisdemokraattien kansanpuolueen ja eurooppalaisten demokraattien ryhmä, sanomme: haluamme enemmän kuin Amsterdamissa sovittiin, haluamme Amsterdam plussan, haluamme Euroopan unionin perusteellista uudistusta, jotta se on valmis laajentumiseen, joka on meille erittäin tärkeä asia!

Ydinkysymys on varmasti neuvoston määräenemmistöpäätökset, ja olemme sillä kannalla, että määräenemmistöpäätöksestä tehdään neuvoston normaali päätöksentekomenettely, ja Euroopan parlamentin pitää olla tasa-arvoinen päätöksentekijä kaikissa määräenemmistöpäätöskysymyksissä kaikessa lainsäädännössä nyt se on jo sitä maatalouspolitiikassa, se on toinen asia. Kannatamme sitä, mistä on vielä keskusteltava, että jokainen maa saa myös edustajan komissioon ja että ministerineuvoston äänten painotuksia muutetaan. Kaksinkertainen enemmistö on yksi väline, muitakin on. Ministerineuvoston äänten uudelleenpainotuksen on kuitenkin tietysti oltava demokratian menettelytapojen mukaista. Sanon kuitenkin myös, hyvät kollegat: on olemassa myös kaikkien oikeudellisten menettelytapojen ulkopuolelle jäävä ulottuvuus. Kun joidenkin suurten jäsenvaltioiden edustajat suhtautuvat nyt tietyllä tavalla röyhkeästi, ylimielisesti pieniin maihin, vastustamme sitä ja sanomme: kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot tekevät osuutensa ja pitää ottaa mukaan, ja myös suurten jäsenvaltioiden pitäisi tunnustaa, että monen pienen maan puheenjohtajakausi on onnistuneempi, tehokkaampi ja sitoutuneempi kuin monen suuren jäsenvaltion!
(Suosionosoituksia)
Pidämme hyvänä korkean tason työryhmän ehdotusta, jonka mukaan laaditaan varsinainen sopimus. Olen erityisen iloinen siitä, että ystävämme Jacques Santer oli tyytyväinen siihen asiaan, sillä hänhän on esimerkki pienen jäsenvaltion, tässä tapauksessa Luxemburgin, tehokkuudesta. Korostamme, että on oikein ja pidän tätä ajatusta nerokkaana , että työryhmä ehdottaa, että laadimme varsinaisen sopimuksen ja laajemman sopimuksen. Varsinaisen sopimuksen ansiosta kaikki jäsenvaltiot, kaikkien jäsenvaltioiden parlamentit olisivat aina mukana uudistuksessa; se on hyvä. Laajemmassa sopimuksessa ministerineuvosto ja Euroopan parlamentti voisivat tehdä nämä päätökset. Tämä luo joustavuutta, ja silloin olisi mahdollista tyydyttää kulloisetkin vaatimukset.
Komission jäsen Barnier on puhunut Euroopan unionin oikeushenkilöllisyydestä. Euroopan unioni ei ole nyt oikeudellisesti mitään, se ei voi ostaa edes taloa, puhumattakaan siitä, että se olisi edustettuna kansainvälisessä järjestössä! Meidän on muutettava se, jos haluamme, että Euroopan unionin merkitys kasvaa maailmassa!
Meidän on toimittava myös ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikassa. Lontoossa toimivasta strategisen tutkimuksen instituutista sanottiin juuri viime viikolla, että eurooppalaiset eivät ole toimintakykyisiä. Se ei ole pelkästään toimielimiä koskeva kysymys, vaan se koskee jäsenvaltioiden valmiutta mahdollistaa tarvittava logistiikka, tarvittava tiedustelu sotavoimillemme. Toivomme, että uusi korkea edustaja, Javier Solana, tekee komission jäsen Chris Pattenin kanssa tarvittavat aloitteet. Tarvitsemme nyt laajaa keskustelua myös Euroopan unionin maantieteellisestä ulottuvuudesta, sen sisällöstä, ja vaadimme ministerineuvostolta, niiltä ihmisiltä, jotka siellä ovat rohkeutta johtaa Eurooppa hyvään tulevaisuuteen, sillä on kyse 2000-luvun vakaudesta, rauhasta ja demokratiasta mantereellamme!
(Suosionosoituksia)

Corbett
Arvoisa puhemies, ryhmäni suhtautuu myönteisesti Dehaenen, lordi Simonin ja von Weizsäckerin julkistettuun raporttiin, koska siinä esitetään selvästi ja hyvin, että on järjestettävä HVK, joka ei rajoitu niin sanottuihin " Amsterdamin kolmeen ratkaisematta jääneeseen kysymykseen" . Meidän on tarkasteltava laajempia asioita. Tässä HVK:ssa ei kuitenkaan käsitellä niinkään Euroopan unionin vastuualueen tai toimivallan laajentamista; sen aiheena on rakenneuudistus, toimielinjärjestelmän uudistus, uudistus, joka tekee unionista avoimemman, tehokkaamman, demokraattisemman ja läpinäkyvämmän. HVK:ssa tehdään unionista ennen kaikkea toimintakykyinen ja kykenevä kantamaan vastuunsa siinä vaiheessa, kun siihen kuuluu yli 20 jäsenvaltiota.
Amsterdamin kolme ratkaisematta jäänyttä kysymystä ovat osa tätä pakettia, mutta siihen kuuluu muutakin. Olemme voittamassa kiistan asialistan laajentamisesta. Mutta edes nämä kolme ratkaisematta jäänyttä kysymystä eivät ole helposti käsiteltäviä asioita, kuten Barnier korosti. Esimerkiksi määräenemmistöpäätösten käytön laajentaminen saa kaikenlaiset euroskeptikot ja muut sanomaan jäsenvaltioissaan, että heidän maansa on luopumassa veto-oikeudestaan ja suvereeniudestaan. Yhden PPE:hen kuuluvan suurimman puolueen kanta onkin se, että määräenemmistöpäätösten käyttöä ei pitäisi laajentaa. Jos nämä henkilöt kuitenkin pysähtyisivät ajattelemaan edes hetkeksi, he huomaisivat pian, että heidän oma maansa, kaikki maat menettävät todennäköisesti enemmän, kun muut maat käyttävät veto-oikeuttaan, kuin ne saavuttavat käyttämällä omaa veto-oikeuttaan monilla Euroopan unionin vastuualueilla.
Muutoksia on tapahduttava kuitenkin muissakin asioissa kuin Amsterdamin kolmessa ratkaisematta jääneessä kysymyksessä, määränenemmistöpäätöksen käytön laajentamisessa, komission koossa ja äänten painotuksessa neuvostossa. Tuomioistuinta on muutettava. Miten se toimii, jos siinä on tulevaisuudessa lähes 30 jäsentä? Parlamentin kokoonpanoa on muutettava, jos aiomme noudattaa perussopimuksissa meidän pyynnöstämme olevaa 700 jäsenen enimmäismäärää. Jäsenvaltioidemme päätelmiä siitä, että WEU olisi nyt integroitava ja että sen toiminta tai osa toiminnasta olisi siirrettävä Euroopan unionille, olisi jollakin tavalla vietävä eteenpäin.
Lisäksi on perussopimusten kodifiointia ja yksinkertaistamista koskeva kysymys, aihe, jonka parlamentti otti ensimmäisenä esille Amsterdamin neuvottelujen valmisteluissa; tehtävä, jonka käsittely aloitettiin Amsterdamissa mutta jossa ei ole edetty pitkällekään ja jota korostetaan ja painotetaan myös Dehaenen raportissa.
Lisäämällä tämäntapaisia aiheita HVK:hon emme välttämättä hankaloita sitä. Laajemman paketin käsittely saattaa helpottaa sopimukseen pääsyä ja sen ratifiointia jäsenvaltioissamme, mutta voin sanoa ryhmäni puolesta, että haluamme parlamentin työskentelevän tiiviisti komission kanssa Barnierin juuri mainitsemassa hengessä, jotta voimme yhdessä esittää HVK:lle tasapainoisen ehdotuspaketin, jota se ja kaikkiin HVK-kokouksiin osallistuvat edustajamme voivat puolustaa; paketin, jolla unioni saadaan työkykyiseksi, kun siinä on yli 20 jäsenvaltiota.

Duff
Arvoisa puhemies, pidän myönteisenä sitä, että raportissa tuodaan esille keskeinen kysymys eli se, millä menetelmällä perussopimuksia olisi tulevaisuudessa tarkistettava. Meidän on ymmärrettävä, että 25:n tai 30 valtion välillä on käytännössä mahdotonta ja varmasti epätarkoituksenmukaista hieroa sopimusta oleellisista suvereeniuskysymyksistä. Avainuudistus on näin ollen perussopimusten muuttamista koskeva 48 artikla. Meidän on vahvistettava unionin perustaa koskevia perustamissopimuksen artikloja ja tarvitsemme sujuvamman ja yksinkertaisemman järjestelmän perustamissopimuksen muuttamiseksi politiikkoja koskevissa luvuissa. Ensimmäinen uudistus liennyttää kansalaisten pelot salakavalasta suvereeniuden siirtämisestä, ja toisen uudistuksen pitäisi rohkaista kansalaisia sitoutumaan selvemmin niihin poliittisiin valintoihin, joita meidän on tehtävä Brysselissä ja Strasbourgissa.
Toinen oleellinen uudistus on kansallisen veto-oikeuden poistaminen tiivistettyä yhteistyötä koskevista lausekkeista, ja kolmas on se, että kansalaisille annetaan oikeus vedota suoraan Euroopan tuomioistuimeen.

Frassoni
Komission jäsen Bernier, Dehaenen raportti sisältää valoisia ja varjoisia puolia, kuten melkein kaikki asiat elämässä; tahtoisin lisätä, että parlamentti on vienyt eteenpäin hänen esittämiään pääasiallisia ajatuksia kymmenien vuosien ajan, joten raportti ei minusta vaikuta mitenkään erityisen ainutlaatuiselta. Haluaisin nyt käyttää hyväkseni vähäistä puheaikaani kehottamalla teitä ja puheenjohtaja Prodia pohtimaan riskejä, joita joudutaan ottamaan, kun hallitukset halutaan ainoiksi keskusteluosapuoliksi, kun ainoastaan ne halutaan saada vakuuttuneiksi, etenkin kaikkein vastaanhangoittelevimmat hallitukset, ja kun halutaan aina saada realismi ja uskottavuus sopimaan yhteen usein epäselvien ja vaatimattomien ehdotusten kanssa.
Minusta on huolestuttavaa, että jopa eräiden asiantuntijoiden, joilla ei enää ole velvoitteita ketään kohtaan, ensisijainen tavoite on pyrkiä saavuttamaan kompromissi, ja että he haluavat näytellä osaa, joka ei heille kuulu. Toivon, että teillä ja komissiolla on rohkeutta pyrkiä pitemmälle ehdotuksessanne, jonka te meille teette, ja että te osaatte perustella tarpeen tarkentaa yhtä Euroopan unionin perustekstissä olevaa osaa jollakin innostavammalla tavalla kuin yksinkertaisella perussopimusten sekavien tekstien uudelleenjärjestämisellä. Olen pahoillani siitä, että puheenjohtaja Dehaenella ei ollut rohkeutta tehdä sitä. Toivon, että komissio kykenee vapauttamaan itsensä tehottomasta ja vanhentuneesta pilareihin perustuvasta rakenteesta ja hylkäämään selkeästi korkean tason ryhmän ilmaiseman todella omituisen ajatuksen siitä, että parlamentti on oikeutettu yhteispäätökseen ainoastaan ensimmäisen pilarin osalta. Rohkeus etsiä liittoja ja konsensusta valtarakennusten ulkopuolelta, ihmisten keskuudesta ja tästä parlamentista, on haaste, joka komission on hyväksyttävä. Jos se ei sitä tee, me kaikki häviämme.

Kaufmann
Arvoisa puhemies, komission puheenjohtaja Prodi oli aivan oikeassa, kun hän puhui tälle parlamentille historiallisesta virheestä, jos hallitustenvälinen konferenssi rajoittuisi vain Amsterdamissa ratkaisematta jääneisiin kysymyksiin (left overs). Kansalaiset odottavat oikeutetusti todellista demokratiaa, avoimuutta ja päätösten tehokkuutta. Siihen tarvitaan ennen kaikkea rohkeutta tarkastella kriittisesti unionin tähänastista politiikkaa. Sosiaalisesti oikeudenmukainen Eurooppa on edelleen erittäin ajankohtainen. Tarvitsemme unionin uudistamista sillä tavalla, että joukkotyöttömyyden ja köyhyyden vastainen toiminta on vihdoinkin politiikan keskipisteenä. Siihen kuuluisi sitten myös rohkeus muuttaa EY:n perustamissopimuksen 4 artiklaa, joka määrittelee unionin klassisen uusliberalismin tavoin avoimeksi markkinataloudeksi, jossa vallitsee vapaa kilpailu.
Sama pätee EY:n perustamissopimuksen 105 artiklaan, jolla EKP saa sille määritellyn poliittisen tehtävän, jonka mukaan se tukee rahapolitiikallaan kasvua ja työllisyyttä. Kansalaiset on otettava mukaan uudistuksen tavoitteista ja sisällöstä käytävään keskusteluun. Heillä on oltava mahdollisuus antaa kansanäänestyksellä itsenäinen lausunto hallitustenvälisen konferenssin tuloksista.
Panin kiinnostuneena merkille pääministeri Dehaenen, presidentti von Weizsäckerin ja lordi Simonin ehdotukset. Pidän joitakin täysin harkinnan arvoisina, esimerkiksi niitä, jotka koskevat sopimusten yksinkertaistamista, tai sitä ehdotusta, että määräenemmistöpäätöksen ja yhteispäätösmenettelyn pitäisi tulevaisuudessa olla neuvoston pääasiallinen päätöksentekotapa. Suuren jäsenvaltion edustajana pidän kuitenkin erittäin tärkeänä, ettei pienempien maiden oikeuksia saa rajoittaa.
Lopuksi sanon kuitenkin selvästi yhden asian: ryhmäni vastustaa päättäväisesti WEU:n liittämistä unioniin. Me haluamme solidaarista ja siviilien Eurooppaa. Emme halua sotilasliittoa, joka esiintyy tulevaisuuden kansainvälisessä politiikassa hampaisiin asti aseistettuna Euro-santarmina!

Berthu
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Kansakuntien Euroopa -ryhmä on sitä mieltä, että Dehaenen raportti laajentumisen vaikutuksista toimielimiin ei ole tyydyttävä sen enempää menetelmänsä kuin keskeisten johtopäätöstensä osalta.
Sen menetelmästä: viime kesäkuussa pidetyssä Kölnin neuvostossa kieltäydyttiin nimittämästä jäsenmäärältään rajattua työryhmää valmistelemaan perustamissopimuksen tarkistusta. Neuvostossa haluttiin nimenomaan, että keskustelu olisi alusta lähtien avoimempaa. Mutta miten kävi? Komissio, joka harmistui siitä, ettei se pystynyt kahlehtimaan keskustelua, kiirehti omasta puolestaan nimittämään jäsenmäärältään rajatun työryhmän, jota ryhdyttiin heti nimittämään korkean tason asiantuntijaryhmäksi, vaikka sen jäsenet eivät ole sen enempää asiantuntijoita kuin täällä läsnä olevat henkilöt keskimäärin. Kaikella tällä pyritään pakottamaan neuvosto hyväksymään konferenssin komissiota miellyttävä asialista. Näissä olosuhteissa ei ole hämmästyttävää todeta, että Dehaenen raportin sisällössä pyritään vahvistamaan komission valtuuksia ja sivuuttamaan valtioiden oikeudet. Ensinnäkin tässä tekstissä päätellään onpa merkillinen yhteensattuma! , että komission on heti hallitustenvälisen konferenssin aluksi jätettävä neuvoston pöydälle täydellinen luonnos perustamissopimuksesta. Sama asioiden pakolla läpiviemisen menetelmä siis jatkuu.
Samassa hengessä ryhmä tuo esille vanhan federalistisen ehdotuksen määräenemmistöpäätösten yleistämisestä neuvostossa. Tämä ehdotus yhdessä komission aloitemonopolin säilyttämisen kanssa johtaisi, kuten tiedetään, viimeksi mainitun valtuuksien huomattavaan vahvistumiseen ja valtioiden oikeuksien vastaavaan kaventumiseen. On myös jokseenkin mielenkiintoista todeta, että enemmistöpäätösjärjestelmä esitetään raportissa olevassa Euroopan uuskielen kauniissa esimerkissä lainaan tekstiä - "konsensushakuisena", vaikka asia on aivan selvästi päinvastoin. Enemmistösääntö pakottaa vähemmistön ja erityisesti pienet valtiot antamaan periksi yksimielisyyden edellyttäessä neuvottelujen jatkamista, kunnes päästään konsensukseen.
Samassa valtioiden sivuuttamisen hengessä Dehaenen raportissa ehdotetaan vielä, että perustamissopimusta muutettaisiin tietyissä tapauksissa pelkällä neuvoston päätöksellä tai jopa pelkällä määräenemmistöllä tehdyllä päätöksellä. Tätä ei voida hyväksyä missään tapauksessa, koska se on täysin valtioitaan kunnioittavan Eurooppa-käsityksemme vastainen. Tavanomaisten federalististen fraasien rinnalla tässä mietinnössä hahmotellaan kuitenkin varovasti uutta ajatusta, laajentuneen Euroopan edellyttämää toimielinten joustavuutta. Siinä tunnustetaan, kuten olemme aina sanoneet, että Amsterdamin sopimuksen tiivistetystä yhteistyöstä ei ole mitään hyötyä ratkaistaessa kahta ongelmaa, lisääntyvää erilaisuutta ja sitä, että suvereeneja valtuuksia ei voida täysin jättää enemmistöpäätösmenettelyjen varaan, varsinkaan Euroopassa, jossa on 30 jäsenvaltiota tai enemmän. Tässä, hyvät kollegani, on se todellinen aihe, joka olisi otettava HVK:n asialistalle, ja toinen aihe: " Miten Eurooppa voidaan palauttaa jälleen sen kansojen valvontaan?" liittyy ensiksi mainittuun, koska siinäkin edellytetään, että kansallista suvereniteettia voidaan harjoittaa vapaasti.

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, Dehaenen raportti, joka on tällä hetkellä epävirallinen, on joka tapauksessa oikeansuuntainen. Tietenkin sitä lukiessa huomaa, että siinä ei puhuta sen enempää unelmista kuin tavoitteista tai haasteistakaan, joita Euroopan unionilla on edessään ensi vuosisadalla, mutta ainakin siinä annetaan joitakin yleisiä suuntaviivoja joihinkin institutionaalisiin kysymyksiin, joissa vaaditaan uudistuksia. Komission jäsen Barnierin mielenkiintoisen puheenvuoron jälkeen nähtäväksi jää, mitkä näistä ehdotuksista hyväksytään ja mitä pitää lisätä, jotta Euroopan unioni alkaisi valmistautua oikealla tavalla tulevaisuutta varten.
Komission jäsen Barnierin käyttämä muotoilu on todellakin tärkeä, siis että komissio esittelee kattavan ja vahvan ("global et fort") asiakirjan. Odotamme, että näemme tämän asiakirjan sisällön. Joka tapauksessa meidän Euroopan parlamentissa on esitettävä pyyntö, että asiakirjassa käsiteltäisiin järjestelmällisesti kaikki Euroopan unioniin liittyvät kysymykset, jotta uusi hallitustenvälinen konferenssi voisi käydä läpi kysymykset ja kulloinkin askarruttavat ongelmat yksi kerrallaan noudattaen aina aristoteelista logiikkaa, sillä politiikka on mahdollisen taidetta.

Leinen
Arvoisa puhemies, pidän korkean tason työryhmän raporttia merkittävänä askeleena eteenpäin, ja kannatan voimakkaasti komission jäsen Barnieria siinä, että unionia on uudistettava perusteellisesti nyt eikä vasta laajentumisen jälkeen. Se olisi kohtalokasta, koska jos 15 maata eivät pysty sopimaan keskenään uudistuksista, 20 tai 25 maata eivät varmasti myöskään voi tehdä sitä! Nyt on viimeinen tilaisuus uudistaa tätä unionia niin, että se toimii, että kansalaiset ymmärtävät sitä ja että se on valmis laajentumiseen.
Olen iloinen siitä, että sopimukset uudistetaan. Kansalaiset eivät ymmärrä Maastrichtin tai Amsterdamin sopimuksia. On kohtuutonta vaatia, että unionin kansalaiset lukisivat näitä tekstejä! Nämä tekstit on nyt onnistuttava jakamaan todella perustuslaillisiin osiin ja teknisempiin osiin. Ne on pidettävä erillään, kuten teemme omien jäsenvaltioidemme perustuslaeissa tai valtiosäännöissä.
Muutama sana toimielinten uudistamisesta. Dehaenen ryhmä keskittyi lähinnä komission uudistamiseen. Olen sitä mieltä, että neuvosto on uudistusten keskipisteessä. Komissio toimii sen mukaan, mitä nyt tehdään. Parlamentti on toteuttanut uudistuksia ja toimii. Toimielin, joka ei toimi, on neuvosto! Unionin toiminnan esteenä on neuvosto! Sen vuoksi keskitymme parlamentissa myös siihen, että vaadimme neuvoston uudistamista, ja tätä kaksoisrakennetta lainsäädäntöelimenä tai toimeenpanevana elimenä on toki säädeltävä jotenkin, varsinkin 20:n tai 25 jäsenvaltion unionissa. Arvoisa komission jäsen Barnier, toivon, että komissio voi tehdä perustamissopimuksen muuttamisesta konkreettisen ehdotuksen, josta sitten keskustelemme.

Malmström
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Barnier, meidän EU:n poliitikkojen on suhtauduttava hyvin vakavasti äänestäjiltämme 13. kesäkuuta saamaamme muutosta koskevaan selkeään viestiin. Meidän on toimittava sen mukaisesti ja toimittava muutoksen puolesta. Hallitustenvälinen konferenssi antaa siihen erittäin hyvän tilaisuuden.
Korkean tason ryhmän raportti on monilta osin hyvin inspiroiva, ja meidän pitää tarkistaa perusteellisesti perustamissopimuksia hallitustenvälisessä konferenssissa. Meidän on käytävä läpi kaikki EU:n tehtävät ja tehtävä niistä yksinkertaisempia, avoimempia ja selkeämpiä sekä saatava aikaan järjestelmä, jossa EU keskittyy vain harvoihin asioihin, selkeästi rajat ylittäviin ongelmiin. EU:n kansalaiset tarvitsevat demokraattisen valtiosäännön, johon kuuluu toimivaltaluettelo, josta vastuu käy selvästi ilmi ja jossa toissijaisuusperiaatteella on todellinen sisältö.
Asettamalla hallitustenväliselle konferenssille tällaiset tavoitteet, voimme luullakseni onnistua molemmissa EU:n suurissa tehtävissä: voimme luoda demokraattisesti toimivan suuremman unionin sekä palauttaa osan siitä luottamuksesta ja EU:n oikeutuksesta, jonka olemme kansalaisten silmissä menettäneet.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, kylmä- ja selväpäisille vuosi 2000 on tietysti vuosi muiden joukossa, mutta romantikkojen lisäksi monet muutkaan eivät voi uuden vuosisadan alkaessa välttyä tietynlaiselta taianomaiselta tunteelta, joka panee ajatukset siirtymään jokapäiväisistä asioista ja saa ihmiset suunnittelemaan omaa tulevaisuuttaan. Olen kovin pahoillani, arvoisa komission jäsen Barnier, että hallitustenvälisen konferenssin valmisteluissa ei ole havaittavissa jälkeäkään vuosisadanvaihteen taianomaisuudesta ja kyvystä käsitellä visioita. Olen myös kovin pahoillani siitä, että korkean tason työryhmällä ei ollut sitä rohkeutta, päinvastoin kuin monissa täällä esitetyissä ylistysvirsissä on sanottu.
Toimielinuudistuksia koskeviin motiiveihin ja välttämättömyyksiin viitataan teknograafisella käsitteellä tehokkuuden lisäys ja toimintakyky puuttumatta laisinkaan eurooppalaisen demokratian luomisen niin kiireelliseen ja niin välttämättömään kysymykseen. Tämä korkean tason työryhmä ei uhraa yhtäkään kritiikin sanaa tämän hallitustenvälisen yhteistyön demokraattisen ei-kenenkään-maan toiselle ja kolmannelle pilarille eikä myöskään tee ehdotusta sen saamiseksi mukaan eurooppalaisen demokratian uudistukseen. Ajatustakaan ei uhrata menettelytavoille, joita käytetään hallitustenvälisessä konferenssissa, jonka me kaikki toki tiedämme jo olevan kykenemätön edistämään Eurooppa-ajatusta. Parlamentin saaminen mukaan ei ole mikään todellinen tavoite.
Euroopan unionin sosiaalista ulottuvuutta, eurooppalaisen demokratian yhtä edellytystä, ei myöskään käsitellä ollenkaan tässä korkean tason työryhmän ksessa. Ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla ksessa käytetään paljon aikaa kuten tekevät myös valtioiden ja hallitusten päämiehet turvallisuuspolitiikan kehittämiseen ja unohdetaan samalla, että turvallisuuspolitiikka on ulkopoliittista toimintaa.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, jos Dehaenen ryhmän raportti on tiivistettävä yhteen minuuttiin, minkä yritän nyt tehdä, voidaan sanoa, että se sisältää juuri sen, minkä Ruotsin EU:n kannattajien mukaan ei pitänyt koskaan tapahtua. Jos ryhmän ehdotus toteutettaisiin, EU ottaisi ratkaisevan askeleen kohti valtion muodostamista. Jäljellä oleva veto-oikeus poistettaisiin, pienten maiden vaikutusvalta vähenisi, komission puheenjohtajasta tulisi eräänlainen yhä vaikutusvaltaisemman komission pääministeri ja EU:sta tulisi sotilasliitto.
Erityisen kielteistä on se, että ryhmä ehdottaa, että jäsenvaltioiden valtaa muuttaa perustamissopimusta vähennettäisiin voimakkaasti. Ryhmä haluaa, että suurta osaa nykyisen sopimuksen kohdista voitaisiin muuttaa ilman jäsenvaltioiden parlamenttien hyväksyntää ja ilman yksimielisyyden vaatimusta. Tämä ehdotus kohdistuu suoraan jäsenvaltioiden ja kansalaisten mahdollisuuksiin voida vaikuttaa EU:n kehitykseen demokraattisesti.

Méndez De Vigo
Arvoisa puhemies, mitä olisi tehtävä seuraavassa hallitustenvälisessä konferenssissa? Siellä on valmisteltava unionia 27 jäsenvaltion muodostamaa Eurooppaa varten. Näin ollen mitä syvällisempi institutionaalinen muutos on, sitä syvällisemmin laajentuminen toteutuu.
Mitä on tehtävä? Onko säilytettävä institutionaalinen tasapaino, jonka ansiosta 40:n viime vuoden aikana on viety eteenpäin Euroopan rakentamista. Mitä sen ei pidä tarkoittaa? Se ei saa merkitä uusia vastuualueita Euroopan unionille. Amsterdamin sopimuksessa niin tehtiin. Myöskään se ei saa merkitä unionin luonteen vääristämistä.
Tässä yhteydessä haluaisin sanoa, että pääministeri Dehaenen laatima raportti on hyvin onnistunut monessakin mielessä, mutta siihen sisältyy jotakin, joka huolestuttaa minua erittäin suuresti. Jos tarkastelemme Dehaenen raporttia kokonaisuutena, siinä ehdotetaan toisaalta määräenemmistön laajentamista ja samalla perustamissopimusten perustuslaillisen luonteen vahvistamista sekä perustamissopimusten jakamista kahteen osaan, joista yhden kohdalla vaaditaan hyvin ankaraa menettelyä, eli yksimielisyyttä uudistuksista, ja toisen kohdalla enemmistöä. Ja tähän lisättäköön se, että tiiviistä yhteistyöstä tehdään joustavampaa.
Minua huolestuttaa siis se kohdistan puheeni komissiolle, jonka on laadittava asiasta kertomus , että unioni, joka perustuu näihin kolmeen tekijään määräenemmistön laajentamiseen, erilaisiin perustussopimuksiin tehtäviin muutoksiin sekä siihen, että tiiviistä yhteistyöstä tehdään joustavampaa vie meitä kohti Eurooppaa "à la carte" -mallisesti, kohti sellaista Eurooppaa, jossa jokainen jäsenvaltio valitsee, mitä se haluaa olla. Ja haluaisin sanoa, arvoisa puhemies, että tämä ei ole sellainen Euroopan unioni, jonka puolesta monet ovat ponnistelleet ja johon monet uskovat.

Van den Bos
Dehaenen ryhmän mielestä sen suunnitelmat ovat hyvin kunnianhimoisia, mutta nämä suunnitelmat ovat kunnianhimoisia vain verrattuna nykyiseen tilanteeseen ja esiintyvään vastarintaan. Ehdotukset ovat kuitenkin liian puutteellisia niihin vaatimuksiin nähden, joita yli 30 jäsenvaltion muodostama unioni asettaa. Jos unionissa on kaksi kertaa enemmän jäsenvaltioita kuin nyt, päätöksenteko jumiutuu täysin, jollei ehdoteta tehokkaita muutoksia, paljon tehokkaampia kuin nyt on ollut esillä. On välttämätöntä laajentaa komission toimivaltaa Euroopan yhteisen edun vartijana neuvostossa edustettuina olevien hallitusten toimivallan kustannuksella. Tämä vaatii komissiolta suurempaa demokraattista legitimiteettiä kuin nyt ja pitkällä aikavälillä myös kaikkien komission jäsenten valitsemista suorilla vaaleilla. On myös luonnollista, että parlamenttimme saa kaiken toimivallan, joka sille kuuluu. Se, mikä kuulostaa nyt vallankumoukselliselta, osoittautuu pian hyvin realistiseksi.

MacCormick
Arvoisa puhemies, tässä keskustelussa on yksi koira, joka ei ole vielä haukkunut, ja minä haluaisin vain kiinnittää huomionne siihen, että Dehaenen raportti epäonnistuu pahasti mainitsen tämän vain ohimennen Euroopan hallinnon alueellisen puolen käsittelyssä. Toissijaisuus näyttää tässä yhteydessä olevan käsite, josta puhutaan mutta jota ei toteuteta käytännössä, ja se on todella määriteltävä uudelleen perustamissopimuksessa.
Euroopan unioniin kuuluvien maiden, kuten Espanjan, Yhdistyneen kuningaskunnan tai Belgian sisällä olevien autonomisten alueiden ja kansakuntien on saatava pätevä asema järjestelmässämme. Ensiksi olisi ratkaistava muun muassa se, miten neuvostoa uudistetaan. Sen toimeenpaneva tehtävä ja lainsäädännöllinen tehtävä voitaisiin erottaa selvästi toisistaan, ja jälkimmäisen osalta se voisi muistuttaa enemmän alueellista osastoa.
Alueiden komitea on nykyisessä muodossaan hampaaton eikä se ole missään mielessä oikeudenmukaisesti edustava. Ovatko parlamentin jäsenet tietoisia siitä, että Luxemburgilla on kuusi ja Skotlannilla neljä jäsentä alueiden komiteassa? En ole tutustunut Itä- ja Länsi-Luxemburgin välisiin eroihin, mutta tiedän jonkin verran Skotlannin sisäisistä eroista, ja nykyinen edustusperiaate on järjetön. Komiteassa, jonka oletettiin antavan alueille ja sisäisille kansakunnille mahdollisuuden toimia valtioiden vastapainona, vallitsee valtiojärjestelmä.
Kun parlamenttia suurennetaan, tänne tulee uusia jäseniä, joista monet edustavat unionivaltioihin aikaisemmin kuuluneita kansakuntia. Ajatelkaa Sloveniaa, ajatelkaa Viroa. Ne ovat pieniä valtioita mutta ne saavat automaattisesti paremman edustuksen kuin Baskimaa, Flanderi, Skotlanti tai Wales. Euroopan edustusperiaatteiden soveltamista sen kansakuntiin ja alueisiin on tarkasteltava uudelleen, ja olen hyvin pahoillani siitä, että Dehaenen raportissa ei sanota käytännöllisesti katsoen mitään tästä asiasta.

Lamassoure
Arvoisa puhemies, vajaa vuosi rahaliiton historiallisen onnistumisen jälkeen Euroopan unioni on oudossa asemassa. Se kiirehtii ja kiirehtii mutta se ei tiedä, mihin se on menossa eikä miten se on sinne menossa.
Euroopan valuutan setelit eivät ole vielä käytössä, mutta jo kesäkuussa puhuttiin Kölnissä Euroopan armeijasta, syyskuussa Tampereella Euroopan rikostuomioistuimesta, perusoikeuskirjaa valmistellaan, ja kaiken kukkuraksi komissio kehottaa Eurooppa-neuvostoa hyväksymään ajatuksen Euroopan unionin laajentumisesta Vähään-Aasiaan ja Irakin ja Iranin länsirajoille asti. Kyseessä ei ole enää laajentuminen vaan räjähdys.
Toiset, joihin mekin PPE:n piirissä olevat UDF:n edustajat kuulumme, kannattavat uusia eurooppalaisia edistysaskeleita. Toiset joukossamme olijoista suhtautuvat asiaan varauksellisesti ja jopa torjuvasti. Uskon kuitenkin, että olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että poliitikkojen on aika ryhtyä jälleen ohjaamaan konetta ja uskaltautua vihdoin puhumaan maantieteellisen laajuuden tavoitteesta ja poliittisen Euroopan tiestä samalla tavalla, kuin olemme puhuneet talouden ja rahan Euroopasta.
Mihin Eurooppa päättyy? Missä ovat sen maantieteelliset rajat? Emme ole koskaan keskustelleet tästä parlamentissa, emme neuvostossa emmekä komissiossa. Missä ovat Euroopan unionin toimivallan rajat? 30 jäsenvaltion Euroopan unioni ei voi toimia samalla tavalla kuin 12 jäsenvaltion Euroopan unioni! Se tarvitsee toisaalta paljon tehokkaamman päätöksentekojärjestelmän, joka on poliittinen eikä enää diplomaattinen. Yhteisiä mielenkiinnon kohteita on päinvastoin vähemmän, ja tarve vallan hajauttamiseen kasvaa paljon suuremmaksi.
Mihin asti haluamme edetä? Ketkä ovat kumppanimme, ja minkä tien valitsemme? Näihin kysymyksiin on vastattava, ennen kuin annamme juristeille ohjeemme esimerkiksi " Maltan kauniin saaren äänten tulevasta painotuksesta" .

Väyrynen
Arvoisa puhemies, ennakkoon oli liikkeellä huhuja, joiden mukaan korkean tason työryhmä aikoi ehdottaa Euroopalle sipulimallia, eräänlaista samankeskisten kehien järjestelmää. On vahinko, ettei kseen sisälly " sipulia" , sillä institutionaalinen eriytyminen näyttää olevan ainoa realistinen ratkaisu voimakkaasti laajenevalle unionille.
Euroopan tulee tulevaisuudessa koostua kolmesta institutionaalisesta kehästä. Uloimpana kehänä olisi Euroopan neuvosto, jonka hallitustenvälisiä instituutioita voitaisiin hyödyntää nykyistä paremmin antamalla sille uusia tehtäviä. Toisena kehänä olisi Euroopan unioni, joka kehittyisi tulevaisuudessa valtioliittona. Tämä edellyttäisi päätöksenteon hajauttamista ja hallitustenvälisen yhteistyön vahvistamista. Tällainen valtioliitto-EU voisi helposti ja nopeasti laajentua. Sisimpänä kehänä olisi Euroopan federaatio, jonka muodostaisivat integraatiossa pisimmälle edistyneet EU-valtiot: ne, jotka kuuluvat sekä Natoon että euroalueeseen. EU muuttuisi siis valtioliitoksi, jonka ytimenä olisi liittovaltio.

Van Hecke Johan
Arvoisa puhemies, Dehaenen raportin etuna on ilman muuta sen selkeys, ja se osoittaa luovuutta ja lujuutta sekä pragmaattisuutta ja kunnianhimoa. Ei ole olemassa mitään ohjekirjaa nopeasta ja tehokkaasta HVK:sta. Jos halutaan välttää juridisen huipputeknologian uutta taidonnäytettä, solmua, jota on mahdoton selvittää, täytyy aina tavalla tai toisella palata tämän kristallinkirkkaan raportin ytimeen. Siitä ei tarvitse tulla Dehaenelle veni vidi vici -tilannetta. Mutta jos Amsterdam plussan pääsisältöä ei hyväksytä, Eurooppaa uhkaa halvaantuminen. Nyt on jäsenvaltioiden ja komission vuoro toimia. Mitä meihin tulee, tulkoon tämä hyvin selväksi, unionin uudistaminen on joka tapauksessa laajentumisen välttämätön edellytys. Ensin on syvennettävä ja vasta sitten laajennettava. Me emme kuitenkaan hyväksy Eurooppaa, jossa on yhä enemmän jäseniä mutta yhä vähemmän kannatusta, tehokkuutta ja sielua.

Barnier
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, esitän tässä vaiheessa vain muutaman sanan ottaen huomioon esityslistanne asettamat rajoitukset. Pelin säännöt olivat selvät tämänpäiväisessä keskustelussa. Keskustelu oli komission kannalta hyvin mielenkiintoinen, mutta siinä oli myös yksi puute, koska sen paremmin kollegio kuin te itsekään ette ole tähän mennessä määritelleet täsmällisesti kantaanne ja ehdotuksianne. Kyseessä oli siis keskustelu, joka perustui Dehaenen raporttiin, jota puheenjohtaja Prodi toivoi juuri keskustelun herättämiseksi ja sen valottamiseksi. Arvoisa puhemies, kuuntelin hyvin tarkkaavaisesti kaikkia puhujia, joita kiitän heidän huomiostaan ja puheenvuoroistaan. Otamme huomioon esitetyt kysymykset, ehdotukset ja välillä jopa arvostelut ja pelot näinä muutamina päivinä ennen 10. marraskuuta. Sinä päivänä kollegio esittää todellakin ensimmäisen poliittisen kantansa, jonka jälkeen keskustelemme tästä komission ensimmäisestä poliittisesta asiakirjasta. Sen jälkeen meidän on tehtävä vielä paljon työtä tuon 10. marraskuuta ja neuvottelujen aloittamisen välisenä aikana, koska komission on esitettävä asiakirja, josta sanoin itse, että siitä tulee vahva ja kattava poliittinen asiakirja, joka jaotellaan siten, että siitä on hyötyä neuvottelijoille ja että se helpottaa neuvottelujen käymistä. Meidän on tänä aikana työskenneltävä tiiviissä yhteistyössä perussopimusasioiden valiokunnan ja parlamenttinne kanssa. Lopuksi, arvoisa puhemies, haluan siis kiittää Euroopan parlamenttia tästä ensimmäisestä keskustelusta, jossa käsiteltiin hallitustenvälistä konferenssia ja niitä kunnianhimoisia odotuksia, jotka meidän on asetettava hallitustenväliselle konferenssille.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan hetken kuluttua.

ÄÄNESTYKSET
Bonino
Arvoisa puhemies, pidän puheenvuoroni viittaamalla työjärjestykseen vain vahvistaakseni, että tälläkään kertaa läsnä olevat sitoutumattomat radikaalijäsenet eivät osallistu äänestykseen. Näin siitä syystä, että huolimatta yksittäisten ja lukuisten kollegoiden hyvästä tahdosta joita kiitän tämä toimielin ei ole löytänyt minkäänlaista ratkaisua sitoutumattomien tilanteeseen, tilanteeseen, joka on sietämätön hallinnon ja talouden kannalta, mutta vielä enemmän parlamentaaristen oikeuksien kannalta: meillä ei itse asiassa ole oikeutta tehdä tarkistuksia eikä antaa päätöslauselmia.
Arvoisa puhemies, meidät on valittu demokraattisesti kuten teidätkin, ja me edustamme 2,5 miljoonaa Euroopan kansalaista, ja kuitenkin edellisessä istuntojaksossa - jotta saatoimme jättää päätöslauselmaesityksen -s meidän oli pakko kerjätä ja myydä se toiselle parlamenttiryhmälle. Tämä on suoraan sanottuna sietämätöntä! Olemme vedonneet tuomioistuimeen ja uskon, että me saamme oikeutta. Arvoisa puhemies, jo kuukausi on kulunut, ja tarkistuksen esittelijä on vastikään valittu. Tunnemme tämän parlamentin kankean byrokratian: mietinnön kulkeminen perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnasta istuntosaliin kestää keskimäärin 21 kuukautta! Niinpä näiden 21 kuukauden aikana, arvoisat parlamentin jäsenet, me emme alennu olemaan mikään napinpainalluskone ja äänestämään silloin, kun te suotte meille siihen mahdollisuuden, äänestämään päätöslauselmista, jollaisia me emme edes voineet antaa teille äänestettäväksi. Minä toivon, että monet kollegat tuntevat vetoa arvokkuuteen ja parlamentin jäsenen oikeuksiin ja myöntävät, että oikeassa ovat ne, jotka on valittu kuten teidätkin ja haluavat puolustaa, kuten tekin, tämän parlamentin arvokkuutta. Me vastustamme ryhmiä ja teidän byrokratioitanne!

Olemme parlamentin jäseniä, ja edustamme Euroopan kansalaisia yhtä laillisesti kuin te edustatte omianne!
(Suosionosoituksia)

Corbett
Arvoisa puhemies, puhun työjärjestystä koskevasta asiasta. Toivon, etteivät äänestyksemme myöhästy joka kuukausi sitoutumattomien radikaalijäsenten ja muiden sitoutumattomien jäsenten asemaa koskevan kiivaan hyökkäyksen vuoksi. Perussopimusasioiden valiokunta on nyt nimittänyt esittelijän. Jos esittelijän nimitys viivästyi, se johtui siitä, että sitoutumattomien radikaalijäsenten edustaja pyysi esittelijän valintaa käsittelevässä koordinaattorien kokouksessa asian lykkäämistä. Sitä lykättiin nimenomaan sitoutumattomien radikaalijäsenten pyynnöstä. On tekopyhyyden huippu, että tänne tullaan syyttämään perussopimusasioiden valiokuntaa viivyttelystä asian käsittelyssä.
Tarkistusten esittämisen osalta teillä on täsmälleen sama oikeus kuin kaikilla muillakin jäsenillä esittää tarkistuksia, joissa on 32 allekirjoitusta. Jos ette saa kokoon edes 32:ta allekirjoitusta kantanne tueksi, täysistunnon äänestysaikaa ei kannata tuhlata tällaiseen kantaan.

Puhemies
Minulla on nyt luettelo jäsenistä, jotka haluavat käyttää puheenvuoron. Annan puheenvuoron Madelinille poliittisen tasapainon vuoksi mutta pyydän kaikkia muita puhujia vetäytymään keskustelusta, jotta voimme siirtyä äänestyksiin.

Madelin
Arvoisa puhemies, en halua pitkittää asioiden käsittelyä, mutta olen sitä mieltä, että meillä on ongelma, joka on ratkaistava, jotta emme joka kerta joudu samaan tilanteeseen. Demokratian toimiminen edellyttää tietysti sääntöjä, mutta demokratian arvoa mitataan myös sen mukaan, miten hyvin sillä pystytään suojelemaan vähemmistöjä, ja minä toivon, että meillä kaikilla tässä salissa olisi samat oikeudet.

Puhemies
Kiitoksia, siirtykäämme nyt äänestyksiin.
Packin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0013/1999) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) Bosnialle ja Hertsegovinalle, Kroatialle, Jugoslavian liittotasavallalle ja entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle annettavasta avusta annetun asetuksen (EY) N:o 1628/96 muuttamisesta, erityisesti perustamalla Euroopan jälleenrakennusvirasto (KOM(1999) 312 - C5-0062/1999 - 1999/0123(CNS))

Pack
. (DE) Arvoisa puhemies, kuulimme aamulla Tampereen huippukokousta koskevassa keskustelussa, että neuvoston puheenjohtaja on lopultakin suostunut ottamaan mietintömme virallisesti huomioon ja harkitsemaan vakavasti siinä esitettyjä ehdotuksia. Mitä se sitten tarkoittaneekin - minä suhtaudun siihen vakavasti ja toivon, että neuvosto keskustelee siitä perjantaista lähtien, jotta saamme toimivan jälleenrakennusviraston Thessalonikiin ja vakaussopimuksen, ja että ehdotuksemme viraston toiminnasta Kosovossa otetaan todella vakavasti.
Saanen pyytää nyt ennen keskustelua vielä sydämellisesti, että uusi komissio, jolla ei siis vielä ole ollut tilaisuutta, ilmaisisi mielipiteensä siitä, mitä parlamentti on sanonut tästä asiasta. Pyydän teitä, Chris Patten, käyttämään puheenvuoron.

Patten
. (EN) Olen hyvin kiitollinen tästä tilaisuudesta kommentoida parlamentin tarkistuksia ja ehkä voin myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää arvoisaa jäsentä ja hänen kollegojaan, jotka ovat olleet niin kiinnostuneita tästä erittäin tärkeästä asiasta.
Ennen kuin esittelen komission kannan parlamentin 16. syyskuuta hyväksymistä tarkistuksista, sallinette minun korostaa, että komissio on pyrkinyt tutkimaan parlamentin ehdotuksia samassa hengessä kuin parlamentti on ne mielestäni varmasti tehnyt: miten voimme parhaiten toteuttaa yhteisiä eurooppalaisia ponnistelujamme paikan päällä Kosovossa ja koko alueella.
Lähden huomenna Kosovoon yhdessä neuvoston pääsihteeri Javier Solanan kanssa arvioimaan itse edistymistämme, joten minulla on parlamentin näkemykset tukemassa omaa hyvin selvää näkemystäni siitä, että meidän on perustettava jälleenrakennusvirasto ja saatava se mahdollisimman pian toimintakykyiseksi. Se on paras tapa, jolla voimme vahvistaa Francon ja hänen ryhmänsä jo aikaansaamaa erinomaista työtä.
Saanen nyt esittää kantamme tarkistuksista sarjoittain. Komissio voi hyväksyä hengeltään tukitoimia, paikallisyhteisöjen osallistumista jälleenrakentamiseen, koordinointia kansalaisjärjestöjen kanssa, parlamentin kuulemista, ennen kuin virasto laajentaa toimintaansa muualle Jugoslavian liittotasavallan alueelle, ja tietysti varainhoidon seurattavuutta koskevat tavoitteet, jos niiden sanamuotoa voidaan muuttaa tietyissä tapauksissa.
Tämä koskee tarkistuksia 1, 2, 4, 9, 15 ja tarkistuksen 24 toista osaa. Jotkin tarkistukset - 7, 8, 10, 11, 17, 21, 25 ja 26 koskevat asioita, jotka on jo otettu huomioon ehdotuksen nykyisessä versiossa.
Seuraavista kohdista emme kuitenkaan katso voivamme olla yhtä mieltä parlamentin kanssa: humanitaarisen avun ja jälleenrakennusavun keskittämisestä yhdelle elimelle, viraston tulojen erottamisesta ohjelmien määrärahoista, muista lähteistä saatujen varojen jättämisestä viraston budjetin ulkopuolelle, budjettivallan käyttäjän hyväksynnästä viraston hallintokaaviolle ja kertomuksesta, joka koskee viraston mahdollista lakkauttamista 24 kuukauden kuluttua. Tämä koskee tarkistuksia 5 ja 23, tarkistuksen 24 ensimmäistä osaa ja tarkistuksia 27 ja 28.
Toivon, että nämä kohdat eivät aiheuta hankaluuksia meidän kantaamme nähden. Tiedän, että parlamentille tärkeimmät asiat ovat muualla.
Olen tietysti tietoinen siitä, että Euroopan parlamentti pitää erityisen tärkeinä kahta kysymystä: ensimmäinen koskee viraston päätoimipaikan perustamista Thessalonikiin ja sen toimintakeskuksen perustamista Pristinaan, sen valtuuksien laajentamista koko Länsi-Balkanin alueelle ja sen toiminnan liittämistä vakaussopimuksen yhteyteen. Nämä asiat esitetään tarkistuksissa 3 ja 18. Meidän näkemyksemme on pääosiltaan seuraava. Viraston välittömänä päämääränä on Kosovon jälleenrakentaminen ja sen jälkeen olosuhteiden salliessa Jugoslavian liittotasavallan muiden osien jälleenrakentaminen. Se on Euroopan unionin väline ja sen on säilytettävä toiminnallinen itsenäisyytensä. Sen päätoimipaikka voidaan perustaa Thessalonikiin, jos Pristinassa oleva toimintakeskus säilyttää itsenäisyytensä.
Komissio uskoo, että seuraavalla tavalla saadaan aikaan kompromissi, jossa voidaan ottaa huomioon parlamentin täysin ymmärrettävät huolenaiheet. Ensinnäkin viraston päätoimipaikka perustettaisiin Thessalonikiin, ja laadittaisiin yhteinen julistus, jossa olisi luettelo sinne sijoitettavista yleisistä yksiköistä. Toiseksi toisessa yhteisessä julistuksessa määriteltäisiin ehdot, jotka koskevat koordinointia yhdessä vakaussopimuksen kanssa, mutta turvattaisiin kuitenkin ja tätä haluan korostaa viraston itsenäisyys. Kolmanneksi komissio ottaisi tehtäväkseen laatia ensi vuonna ksen viraston toiminnan mahdollisesta laajentamisesta muihin Balkanin maihin uuden asetuksen perusteella.
Toinen asia, jonka perusteella on tehty monia tarkistuksia, on ollut halu asettaa virasto yksinomaan ja suoraan komission alaisuuteen, joka nimittäisi viraston johtajan. Komission nimittämät riippumattomat asiantuntijat korvaisivat jäsenvaltioiden edustajat johtokunnassa. Hallintokomitea korvattaisiin neuvoa-antavalla komitealla. Nämä asiat sisältyvät tarkistuksiin 6, 12, 14, 16, 19 ja 22.
Komissio on sitä mieltä, että jäsenvaltioiden läsnäolo johtokunnassa olisi kaiken kaikkiaan hyväksi virastolle ja helpottaisi yhteisön ja jäsenvaltioiden jälleenrakennustoiminnan koordinointia. Komissio haluaa huomauttaa, että tämä ehdotus perustuu kaikkien Euroopan virastojen yhteydessä käytettyyn vakiokaavaan, vaikka on myönnettävä, että se on osittain erilainen. Vakiokaavaan kuuluu se, että jäsenvaltiot ovat edustettuina johtokunnassa, ja vastuunjakoa koskevat erityissäännöt. Hallintokomiteamalli on nykyisten sääntöjen mukainen.
En kuitenkaan halua jättää asiaa tähän. Komissio uskoo, että seuraavalla tavalla saadaan aikaan kompromissi, jossa voidaan ottaa huomioon parlamentin keskeiset huolenaiheet. Ensinnäkin johtokunnalla voisi olla päätöksentekovaltuuksien sijasta neuvoa-antava tehtävä tietyissä asioissa, kuten hankkeiden valinnassa ja toteuttamisessa. Toiseksi komission tehtävänä voisi olla johtajan nimittäminen parlamentin ehdotuksen mukaisesti.
Mitä siis seuraavaksi? Pidän myönteisenä pääministeri Lipposen tänään aikaisemmin arvoisan parlamentin jäsenen esittämään kysymykseen antamaa vastausta, joka oli mielestäni täysin rehellinen. Vien nämä ehdotukset neuvostoon ja yritän saada neuvoston hyväksymään järkevänä pitämäni kompromissin, jonka kaikki voivat mielestäni hyväksyä. Me kaikki haluamme loppujen lopuksi päästä jatkamaan erittäin vaikeata työtä Kosovossa niin pätevästi ja niin pian kuin mahdollista. Sen me kaikki olemme velkaa Kosovon ryhmällemme. Sen me olemme velkaa Kosovon asukkaille itselleen, eikä meidän minun mielestäni pitäisi pelata poliittista peliä näin tärkeän asian yhteydessä.
Toivon, että parlamentti uskoo, että olemme yrittäneet kaikkemme kompromissiratkaisun aikaansaamiseksi tästä erittäin tärkeästä asiasta, ja toivon, että pystymme työskentelemään neuvoston kanssa parlamentin hyväksymällä tavalla.

(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Menettelyt ilman keskustelua:
Hatzidakisin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0021/1999) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle - Amsterdamin sopimuksen voimaantulon vaikutukset 1. toukokuuta 1999 vireillä olleisiin lainsäädäntömenettelyihin aluepolitiikan, liikenteen ja matkailun alalla (SEC(1999) 581 C4-0219/1999)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.) - Palacio Vallelersundin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0037/1999) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle - Amsterdamin sopimuksen voimaantulon vaikutukset 1. toukokuuta 1999 vireillä olleisiin lainsäädäntömenettelyihin (SEC(1999) 581 - C4-0219/1999)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Menettelyt ilman mietintöä:
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi moottoriajoneuvojen etualleajosuojausta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ja neuvoston direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta (KOM(1999) 032 C4-0094/1999 1999/0007(COD)) (Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta)
(Parlamentti hyväksyi komissio ehdotuksen.)- Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä annetun neuvoston direktiivin 92/61/ETY muuttamisesta (KOM(1999) 276 C5-0012/1999 1999/0117(COD)) (Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta)
(Parlamentti hyväksyi komissio ehdotuksen.)- Ehdotus neuvoston päätökseksi Koillis-Atlantin merellisen ympäristön suojelusta tehtyyn yleissopimukseen lisätyn merialueen ekosysteemien ja biologisen monimuotoisuuden suojelua ja säilyttämistä koskevan uuden liitteen V, vastaavan lisäyksen 3 ja sopimuksen tiettyjen uudessa liitteessä käytettyjen käsitteiden merkityksestä hyväksymisestä yhteisön puolesta (KOM(1999) 190 C5-0013/1999 1999/0095(CNS)) (Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta)
(Parlamentti hyväksyi komissio ehdotuksen.)- Ehdotus neuvoston päätökseksi radioaktiivisten jätteiden mereen laskemisesta tehdyn OSPAR-päätöksen 98/2 hyväksymisestä yhteisön puolesta (KOM(1999) 190 C5-0014/1999 1999/0096(CNS)) (Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta)
(Parlamentti hyväksyi komissio ehdotuksen.)- Ehdotus neuvoston päätökseksi käytöstä poistettujen avomerilaitosten hävittämisestä tehdyn OSPAR-päätöksen 98/3 hyväksymisestä yhteisön puolesta (KOM(1999) 190 C5-0015/1999 1999/0097(CNS)) (Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta)
(Parlamentti hyväksyi komissio ehdotuksen.)- Ehdotus neuvoston päätökseksi vinyylikloridimonomeerin tuotannosta aiheutuvien päätösten raja-arvoista tehdyn OSPAR-päätöksen 98/4 ja vinyylikloridisektoria koskevien päästöjen raja-arvoista tehdyn OSPAR-päätöksen 98/5 hyväksymisestä yhteisön puolesta (KOM(1999) 190 C5-0016/1999 1999/0098(CNS)) (Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta)
(Parlamentti hyväksyi komissio ehdotuksen.)
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0034/1999) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi sähköisiä allekirjoituksia koskevista yhteisön puitteista (7634/1/1/1999 C5-0026/1999 1998/0191(COD)) (Esittelijä: Lechner)

Lechner
esittelijä. (DE) Arvoisa puhemies, haluaisin viitata vielä yhteen tarkistuksen 1 kielelliseen epätarkkuuteen ja kirjata sen pöytäkirjaan, koska asia on tärkeä. Johdanto-osan 16 kappaleen toisessa lauseessa sanotaan: "Oikeudellisia sääntelypuitteita ei tarvita yksinomaan ... suljetuissa järjestelmissä ... " Sana "suljetuissa" pitää poistaa. Kyseessä on virhe. Samassa lauseessa sanotaan "... rajallisen osanottajamäärän välisiin ..." Siinä on oltava "rajallisen" sijasta "määritellyn", "määritellyn osanottajamäärän", englanniksi "defined".
Sitten otan vielä vapauden viitata siihen, että pyydän, ettei tarkistusta 6 hyväksytä, koska muuten tämä tärkeä direktiivi ei astuisi voimaan.

Puhemies
Haluaako komissio kommentoida?

Barnier
. (FR) Arvoisa puhemies, haluan sanoa Lechnerin puheenvuoron jatkoksi, ettemme näe mitään estettä hänen juuri esittämälleen tarkistusta 1 koskevalle ehdotukselle. Pidimme itse ongelmallisena tarkistusta 6, kuten parlamentti tietää, koska se näytti olevan ristiriidassa perustamissopimuksen 133 artiklan kanssa. Samasta syystä emme siis voi hyväksyä tätäkään tarkistusta, jonka hylkäämistä Lechner itsekin juuri suositteli.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0033/1999) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen polttonestesäiliöitä ja alleajosuojia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 70/221/ETY muuttamisesta (8697/1999 - C5-0031/1999 - 1998/0071 (COD)) (Esittelijä: Harbour)

Barnier
. (FR) Arvoisa puhemies, mikään tarkistus ei tuota meille ongelmia.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0029/1999) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen nopeusmittareista ja kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä annetun neuvoston direktiivin 92/61/ETY muuttamisesta (6884/1/1999 C5-0029/1999 1998/0163(COD)) (Esittelijä: Ferri)

Barnier
. (FR) Arvoisa puhemies, haluamatta viivyttää asioidenne käsittelyä voimme tässäkin tapauksessa hyväksyä ongelmitta kaikki tarkistukset. Pidimme ongelmallisena tarkistusta 5, josta itse totesitte hetki sitten, että sitä ei voida hyväksyä käsiteltäväksi.

Ferri
Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa, että minun vaatimattoman näkemykseni mukaan tämä on menetetty tilaisuus, koska tämä tarkistus 5 koskee tärkeätä komission ja neuvoston välisiä suhteita koskevaa seikkaa, erityisesti komiteamenettelyä koskevaa ongelmaa. Edellinen lainsäädäntö kumottiin, joten niissä eri sääntöjen muutosmenettelyissä, joista pian annamme hyväksyntämme, on nopeasti otettava kantaa etenkin erääseen tärkeään ja arkaluonteiseen aiheseen, eli siihen, onko komission vai neuvoston näkemyksen oltava vallitseva. Ne ovat kaksi erilaista näkökulmaa sen mukaan, valitaanko, kuten me valitsimme, neuvoa-antava komitea, joka antoi enemmän painoarvoa komissiolle, vai sääntelykomitea, joka antoi enemmän painoarvoa neuvostolle. Minun mielestäni olisi ollut suotavaa, jos olisimme voineet äänestää tästä tarkistuksesta, sillä etenkin liikenneturvallisuuden kaltaisessa arkaluonteisessa aiheessa, eli kansalaisten elämän suojelemista koskevassa aiheessa, se olisi voinut olla erittäin hyödyllistä. Tahtoisin kuitenkin kehottaa komissiota kiirehtimään en tiedä onko komission jäsen Liikanen paikalla, mutta olemme joka tapauksessa jo keskustelleet aiheesta yleisessä keskustelussa , mikäli halutaan esittää puitelainsäädäntö, joka koskee kaikkia aiheita, jotta voitaisiin kohdata yhtenäisesti ja perusteellisesti ongelma, joka on institutionaalisesta näkökulmasta katsottuna hyvin arkaluonteinen.

Puhemies
Kiitoksia. Tarkistusta 5 ei voitu hyväksyä käsiteltäväksi, koska se ei ollut toista käsittelyä koskevien sääntöjen mukainen.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0028/1999) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi henkilökuljetukseen tarkoitetuista köysiratalaitteistoista (14248/3/1998 - C5-0030/1999-1994/0011 (COD)) (Esittelijä: Miller)
Puhemies. Haluaako komission jäsen kommentoida?

Barnier
. (FR) Arvoisa puhemies, sanon teille välittömästi, että hyväksymme tarkistukset.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Huhnen laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0035/1999) Euroopan keskuspankin vuosiksesta 1998 (C4-0211/1999)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys Tampereen huippukokouksesta
(Parlamentti hyväksyi yhteisen päätöslauselman.)

Evans, Robert J
Arvoisa puhemies, olen odottanut nyt kärsivällisesti tai kärsimättömästikin aika kauan, koska halusin tuoda tämän asian esille ennen oikeusasiamiehen nimittämistä koskevaa äänestystä.
Voisitteko selittää, miksi meidän oli käytävä läpi ja valitsen seuraavat sanat hyvin huolellisesti edellisen äänestyksen järjestetty kaaos, kun meillä on käytössämme hyvin kallis ja hieno koneäänestysjärjestelmä. Meillä on täällä järjestelmä, jossa on kolme nappia, joilla voimme äänestää ehdokasta A tai ehdokasta B tai äänestää tyhjää; sillä voidaan taata täydellinen salassapito, ja tiedän, että olemme käyttäneet sitä aikaisemmin vastaavissa tilanteissa. Sen käyttäminen olisi varmasti ollut nopeampaa ja halvempaa kuin juuri läpikäymämme menettelyn läpikäyminen. Voisitteko selittää, miksi tämä päätös tehtiin?
Kun olen nyt seisomassa, arvoisa puhemies, haluaisin viitata aikaisemmin tänä aamuna sattuneeseen tapaukseen teidän toimiessanne puhemiehenä. Lienette tietoinen koska huomasin puhemiehelle tunnusomaisen kulmakarvojen rypistyksen siitä, että erään jäsenen matkapuhelin alkoi soida muistaakseni Suomen pääministerin puheen aikana. Se oli äärimmäisen epäkohteliasta Suomen pääministeriä kohtaan, ja minusta tuntui, että epäkohteliaisuutta pahensi vielä se, että asianomainen jäsen vastasi puheluun ja jatkoi puhumista. Mihin toimiin voimme ryhtyä välttääksemme tällaisten tapausten toistumisen vastaisuudessa?
Kolmanneksi kun olen nyt seisomassa ja te kuuntelette minua , voitteko tehdä mitään sille, että muutamat istuntosalivahtimestarit tupakoivat hoitaessaan työtehtäviään? Minusta se antaa poikkeuksellisen huonon kuvan parlamentista.

Puhemies
Parlamentin jäsen Evans, otan hyvin mielelläni huomioon esille tuomanne kolme asiaa. Ensimmäisen osalta katsoimme parhaaksi kysyä kummaltakin ehdokkaalta, mikä järjestely olisi heille mieluisin. Kysyimme heiltä, halusivatko he koneäänestystä, koska kuten aina mutta ehkä vielä erityisemmin juuri tässä tapauksessa äänestys saattaa muodostua hyvin tiukaksi, ja erona saattaa olla vain muutama ääni. Puhemiehenä halusin joka tapauksessa välttää sen, että äänestyksen jälkeen olisi esitetty vastaväitteitä, että kollegat olisivat sanoneet painaneensa väärää nappia. Tämä oli mielestäni erittäin tärkeä asia. Jos kummatkin ehdokkaat olisivat hyväksyneet koneäänestyksen, olisimme toimineet sen mukaisesti. Näin ei kuitenkaan käynyt. Huomauttaisin teille, että äänestyslipuilla toimitettu äänestys kesti saamani tiedon mukaan täsmälleen 20 minuuttia. Se ei ole mielestäni liian pitkä aika, ja näin toimitimme äänestyksen, joka on täysin kiistaton ja hyväksytty.
Toisen asian kohdalla huomasitte ilmeisesti minun rypistävän kulmakarvojani. Huomasin heti, mistä puhelimen ääni kuului. Tällainen ei ole helposti vältettävissä, mutta tein tiettäväksi, että se oli täysin sopimatonta, ja toivon, että asianomainen henkilö ymmärsi tämän.
Kolmannen asian osalta ryhdytään tarvittaviin toimiin, koska sekin on täysin asiaankuulumatonta. Emme voi hyväksyä tällaista. Huomautamme siis asiasta.
ÄÄNESTYSSELITYKSET
Packin mietintö (A5-0013/1999)

Van der Laan
Arvoisa puhemies, haluaisin selittää ryhmämme nimissä, miksi olemme äänestäneet vastaan. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä on aina ollut sitä mieltä, että Kosovon jälleenrakennusviraston sijaintipaikan täytyy olla Pristina, että sen täytyy olla vain Pristina ja että sen ei pidä olla millään tavalla sidoksissa mihinkään Thessalonikin virastoon, eikä sen pidä olla tämän viraston osa tai tehdä yhteistyötä tämän kanssa. Tämä on mielestämme ainoa johdonmukainen kanta, ja tämä on myös ainoa kosovolaisten omien etujen mukainen kanta. Koska komission alkuperäinen teksti on tässä mielessä hyvin selkeä ja koska Packin tarkistuksessa Thessaloniki lisätään tarpeettomasti, ryhmämme päätti äänestää mietintöä vastaan.
Haluaisin tehdä selväksi, että ryhmämme kuitenkin tukee parlamentin kantaa, kun on kysymys viraston johtamisen ja menettelyjen tehostamisesta sekä luonnollisesti myös viraston asettamisesta OLAFin valvontaan, muu ei olisikaan mahdollista, koska nämä ovat minun itseni tekemiä tarkistuksia. Olemme myös hyvin iloisia siitä, että komissio aikoo hyväksyä monta näistä tarkistuksista. Konkreettiset vastaukset, joita Patten juuri antoi tälle parlamentille, ovat jyrkässä ristiriidassa neuvoston osoittaman hämmentävän hiljaisuuden kanssa. Neuvosto on järjestelmällisesti kieltäytynyt ryhtymästä tämän parlamentin kanssa rakentavaan vuoropuheluun mietinnön sisällöstä, emmekä me voi hyväksyä tätä asennetta, ja mitä siihen tulee, me kannatamme myös erityisesti Packin asennetta, kun hän on viimeiseen asti yrittänyt lykätä tätä mietintöä.
Haluan vielä viitata selkeästi siihen, valitettavasti neuvosto ei ole läsnä, että tietysti parlamentilla on vuoden 2000 budjetin puitteissa viimeinen sana tässä asiassa. Arvoisa puhemies, yhteenvetona voin sanoa, että meillä ryhmänä oli kuitenkin hyvin vaikeana ongelmana, äänestämmekö mietinnön puolesta, jossa oli tultu osittain vastaan huoliemme osalta mutta ei kuitenkaan tämän oleellisen Pristinan asian osalta. Siksi valitsimme loppujen lopuksi selkeyden ja johdonmukaisuuden ja äänestimme vastaan.
Palacio Vallelersundin mietintö (A5-0037/1999)

Hager
 - (DE) Sitoutumattomien kanta kahteen ensimmäiseen parlamentin jäsenten ohjesääntöön liittyvään päätöslauselmaan ei ole muuttunut. Jotta nykyinen toimettomuus tässä asiassa loppuisi, kannatamme kuitenkin näiden päätöslauselmien hyväksymistä -, kun otamme huomioon neuvoston kanssa äskettäin käydyt neuvottelut.

Van den Berg
. (NL) PvdA:n (Alankomaiden työväenpuolueen) eurovaltuuskunnan jäsenet ovat äänestäneet sen tarkistuksen puolesta, joka vahvistaa prosessinomaisesti Euroopan parlamentin 3. joulukuuta 1998 ja 5. toukokuuta 1999 antamat päätöslauselmat, jotka koskevat Euroopan parlamentin jäsenten ohjesääntöä.
PvdA:n valtuuskunnan mielestä tässä äänestyksessä ei arvioida 3. joulukuuta 1998 ja 5. toukokuuta annettujen päätöslauselmien sisältöä. Valtuuskunta katsoo, että äänestys on pelkästään prosessinomainen toimitus, joka on välttämätön, jotta neuvotteluja vielä tulossa olevasta Euroopan parlamentin ohjesäännöstä voitaisiin jatkaa neuvoston kanssa.
On tärkeää, että tarkistuksessa ilmaistaan täsmällisesti, että Euroopan parlamentti on valmis neuvottelemaan neuvoston kanssa saadakseen sen hyväksynnän parlamentin jäsenten ohjesäännölle. Tähän sisältyy se, että Euroopan parlamentti osoittaa olevansa valmis kompromisseihin neuvoston kanssa. PvdA:n eurovaltuuskunta ja muutkin Euroopan parlamentissa ovat tehneet aikaisemmin parhaansa Euroopan parlamentin kompromissivalmiuden toteuttamiseksi, ja niin se tekee edelleenkin.
Loppujen lopuksi PvdA:n valtuuskunta pitää kiinni siitä, että uusi Euroopan parlamentin jäsenten ohjesääntö saadaan aikaan vuoden 2000 vaihteen tienoilla.

Van Lancker
. (NL) Olen äänestänyt PSE-ryhmän 2 kohtaa koskevan tarkistuksen puolesta. Hyväksymällä tämän tarkistuksen mahdollistamme keskustelun jatkamisen neuvoston kanssa tulevasta Euroopan parlamentin jäsenten ohjesäännöstä siinä toivossa, että tämä ohjesääntö saadaan lopultakin mahdollisimman pikaisesti aikaan.
Tässä äänestyksessä ei mielestäni ole missään tapauksessa kysymys 5. toukokuuta 1999 annetun parlamentin jäsenten ohjesääntöä koskevan päätöslauselman hyväksymisestä. Olen edelleen sitä mieltä, että Euroopan parlamentti ei antanut tällä päätöslauselmalla kansalaisille selvää merkkiä siitä, että se haluaa tehdä lopun liiallisista etuoikeuksista ja korvauksista. Siksi äänestin 5. toukokuuta yhdessä tämän parlamentin PSE-ryhmän Sosialistipuoluetta edustavien kollegojeni kanssa kyseistä päätöslauselmaa vastaan.
Sosialistipuolue toimii myös uudessa Euroopan parlamentissa oikeudenmukaisen ohjesäännön puolesta, jossa on avoin todellisiin kustannuksiin perustuva korvausjärjestelmä, ja se pitää kiinni siksi myös ehdotuksista, joita neuvosto on asiasta tehnyt. Sosialistipuolueen mielestä tämä ohjesääntö täytyy hyväksyä mahdollisimman pikaisesti. Sen täytyy luoda pohjaa Euroopan parlamentin perusteelliselle uudistamiselle, niin että myös meidän toimielimemme voi saada takaisin unionin kansalaisten luottamuksen. Meidän täytyy uskaltaa tehdä myös parlamentissamme se, mitä me vaadimme neuvostolta ja komissiolta.
Lechnerin suositus toiseen käsittelyyn (A5-0034/1999)

Caudron
Tämä ei ole ensimmäinen eikä varmasti viimeinen kerta, kun puhun haasteista, jotka liittyvät sähköisen kaupankäynnin palvelujen kehittymiseen.
Olen todellakin sitä mieltä, että vaikka meidän on oltava iloisia siitä, että tietotekniikan kehittyminen on helpottanut sähköisen kaupankäynnin kehitystä, meidän on siitä huolimatta oltava erittäin valppaita ja valvottava, että palvelujen tarjoajien ja kuluttajansuojan välillä vallitsee oikea tasapaino.
Meidän on otettava huomioon uudet tosiasiat: sähköinen viestintä ja sähköinen kaupankäynti kehittyy ja yleistyy. Alan tuotteet ja palvelut muodostavat nopeasti laajenevat maailmanlaajuiset markkinat, jotka kasvavat yli 100 % vuoteen 2001 mennessä.
Se merkitsee sitä, että meidän on mahdollisimman pian hyväksyttävä säännöt, jotka kattavat nämä uudet markkinat. Vaikka ne todella luovat uusia voittomahdollisuuksia kaikenlaisille yrityksille, ne luovat samalla varmasti turvattomuutta kuluttajille.
On siis ehdottoman tärkeää luoda turvallisuusstandardit ja säännöt sähköisten allekirjoitusten ja todentamispalvelujen (tietojen alkuperän ja tietojen paikkansapitävyyden todentamisen) oikeudelliseksi tunnustamiseksi.
Näitä asioita ehdotetaan tänään käsiteltävänämme olevassa direktiivissä. Euroopan parlamentti ehdotti ensimmäisessä käsittelyssä useita tarkistuksia. Olemme todenneet tyytyväisinä, että monet niistä on sisällytetty yhteiseen kantaan. Tänään ehdotettuihin tarkistuksiin on suhtauduttava samalla tavalla.
Direktiivin on oltava ensimmäinen askel kohti eurooppalaisen kehyksen laatimista sähköisen kaupankäynnin alalla, sillä olemme täysin tietoisia siitä, ettemme voi pitkään olla neuvottelematta tästä aiheesta kansainvälisellä tasolla.

Kauppi
. Direktiiviehdotuksen myötä sähköisen allekirjoituksen kaupallinen hyötykäyttö ottaa askeleen eteenpäin, mutta matkaa on vielä jäljellä. Sähköisen allekirjoituksen perusongelmat, kuten järjestelmän luotettavuus ja joustavuus sekä vastuusuhteiden selvittäminen, vaativat kehitystyötä myös tulevaisuudessa.
Useat valtiot ja järjestöt ovat viime vuosina kehittäneet digitaalista allekirjoitusta ja sitä koskevia säännöksiä. Euroopan unionin direktiiviluonnoksen lisäksi kansainvälinen kauppakamari ja OECD ovat antaneet asiasta suosituksia. Tärkeä ehdotus kansainvälistä sähköistä kaupankäyntiä edistävästä organisaatiosta, Global Information Infrasturcturesta, on kuitenkin tehty.
Mielestäni kehittäessämme sähköisen allekirjoituksen eurooppalaista viitekehystä Euroopan unionin täytyy koko ajan toimia myös kansainvälisellä tasolla, jotta järjestelmän laillisia puitteita pystytään vahvistamaan. Kansainvälisen järjestön perustaminen olisi Euroopan unionin etu.
Yhteistyön kehittäminen ei saa kuitenkaan aiheuttaa sääntelyn lisäämistä. Suojausjärjestelmien pitää antaa vapaasti kehittyä mahdollisimman tehokkaiksi markkinavoimien avulla ja samalla varmistaa, että kuluttajien luottamus sähköisen allekirjoituksen mahdollisuuksiin säilyy vahvana.

Martin, David W
. (EN) Sähköisestä kaupankäynnistä tulee epäilemättä yksi tulevaisuuden nopeimmin kasvavista aloista, jos kuluttajista tuntuu siltä, että he voivat käyttää luotettavasti tätä järjestelmää.
Tällä hetkellä on kaksi ongelmaa, jotka ovat sähköisen kaupankäynnin kehityksen esteenä: vaikeus todentaa käyttäjien ja kuluttajien henkilöllisyys ja epävarmuus siitä, miten oikeudellisesti sitovaa sähköinen kaupankäynti on.
Pidän myönteisenä sitä, että ehdotetussa direktiivissä sähköiset allekirjoitukset tehdään lainvoimaisiksi (sillä edellytyksellä, että ne todistetaan oikeaksi), jolloin ne ovat yhtä laillisia kuin musteella allekirjoitetut asiakirjat.
Sähköisen kaupankäynnin turvallisuuden lisäämisen EU:ssa pitäisi vahvistaa kuluttajien luottamusta ja auttaa EU:n kansalaisia hyötymään rauhallisin mielin ja turvallisesti tästä toiminta-alasta.

Titley
. (EN) Suhtaudun ehdottoman myönteisesti tähän järkevään toimenpiteeseen, jolla hoidetaan yksi keskeinen ongelma , joka estää sähköisen kaupankäynnin mahdollista räjähdysmäistä kasvua Euroopassa, nimittäin vaikeus todentaa käyttäjien ja kuluttajien henkilöllisyys. Tämä EU:n viimeisin aloite, joka täydentää muita, kansallisen tason aloitteita, auttaa luomaan asianmukaiset sääntelypuitteet, joiden ansiosta eurooppalaiset yritykset voivat olla sähköisen kaupankäynnin palvelujen kehittämisen kärjessä. Tämä sähköistä kaupankäyntiä koskeva aloite on lyhyesti sanottuna järkevä A-luokan yritystoiminnan kannalta.
Ison-Britannian liike-elämä on jo ensimmäisten joukossa tajunnut sähköisen kaupankäynnin mahdollisuudet Euroopassa. Isossa-Britanniassa on nykyään yli 13 miljoonaa ihmistä, jotka käyttävät Internetiä, ja sähköisen kaupankäynnin tulojen ennustetaan ylittävän ensi vuonna 10 miljardia Englannin puntaa. Myös työväenpuolueen hallitus on ensimmäisten joukossa luomassa asianmukaisia puitteita sähköisen kaupankäynnin menestymistä varten. Olemme esittämässä lakialoitetta, jota pidetään esikuvana eri puolilla Eurooppaa, sopimuslainsäädännön uudenaikaistamisesta siten, että sähköinen kaupankäynti otetaan siinä huomioon. Parannamme koulutuksen tasoa, edistämme elinikäistä oppimista ja ponnistelemme verkkoyhteyksien saamiseksi kouluihimme. Vuoteen 2002 mennessä olemme liittäneet kaikki koulumme Internetiin. Avaamme tulevaisuudessa myös koko maata kattavan tietotekniikka-alan koulutuskeskusten tai e-libr@ries-palvelujen verkon.
Oman alueeni, Lounais-Englannin, suurimmat kaupungit rakennettiin aikaisemman suuren taloudellisen vallankumouksen, teollisen vallankumouksen, pohjalta. Tietotekniikka merkitsee 2000-luvulla samaa, kuin rauta merkitsi 1800-luvulla. Ja aivan samalla tavalla kuin rautatiet muodostivat teollista vallankumousta levittävän yhteysverkoston, Internet levittää tulevaisuudessa uutta tiedon vallankumousta. Haluan Luoteis-Englannin saavuttavan jälleen johtavan aseman teknologian kehityksessä. Uskon, että pystymme herättämään luoteisosan ihmisten luontaisen yritteliäisyyden ja mielikuvituksen tällaisin kaukonäköisin mutta käytännönläheisin toimenpitein ja muuttamaan tämän alueen jälleen Ison-Britannian, Euroopan ja koko maailman taloudellisen vaurauden voimanpesäksi.
Millerin suositus toiseen käsittelyyn (A5-0028/1999)
Huhnen mietintö (A5-0035/1999)

Berthu
Äänestin Euroopan keskuspankin (EKP) vuosista 1998 koskevaa Euroopan parlamentin päätöslauselmaa vastaan, koska siinä hyväksytään tämä s, joka liittyy näkemykseen siitä, että olemme siirtymässä täysin yhtenäiseen eurooppalaiseen rahajärjestelmään. Minä olen kuitenkin Ranskan rahapoliittista itsenäisyyttä ajavaan järjestöön (Association pour l'indépendance monétaire de la France) kuuluvien taloustieteilijöiden tavoin sitä mieltä, että tämä tavoite ei ole toivottava ja että 1. tammikuuta 2002 on säilytettävä rinnakkain toisaalta kansalliset valuutat ja toisaalta euro, jota käytetään yhtenäisvaluuttana.
Euroopan parlamentin päätöslauselmassa käsitellään myös laajasti teknisiä toimenpiteitä EKP:n avoimuuden parantamiseksi. Tämä on selvästi kunnioitettava tavoite, mutta se on mahdoton saavuttaa. Euroopan parlamentti osoitti sen muuten itsekin sotkeutumalla verkkoon, josta se ei ole päässyt irti. Alkuperäisessä päätöslauselmatekstissä edellytettiin nimittäin, että EKP:n neuvoston jäsenten äänet julkistettaisiin aina rahapoliittisia toimia koskevien päätösten jälkeen. EKP:n puheenjohtaja Duisenberg on korostanut, että hän ei kannata tätä ajatusta erinäisistä syistä, jotka ovat toinen toistaan huonompia. Hän on esimerkiksi sanonut, että äänten julkistaminen lisäisi neuvoston jäseniin kohdistuvaa painostusta. Englannin pankin rahapoliittisen komitean jäsen professori Buiter on vastannut tähän aivan oikein, että jos äänestykset jäävät salaisiksi, painostusta harjoitetaan salaisesti, ja se on vielä pahempi asia.
Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunta poisti lopulta kyseisen kohdan päätöslauselmaesityksestä, jotta siitä ei aiheutuisi ikävyyksiä Duisenbergin kanssa, ja Euroopan parlamentti on juuri antanut tukensa tälle poistolle.
Asia on vakavampi kuin miltä se näyttää. Se osoittaa ensinnäkin, miten varovaista ja jopa kosiskelevaa on Euroopan parlamentin valvonta. Toiseksi on muistettava, että äänestysten julkisuus on hyväksytty maailman kaikissa keskuspankeissa, erityisesti Yhdysvalloissa ja Japanissa. Miksi Euroopan keskuspankin pitäisi olla poikkeus? Miksi sen pitäisi toimia salaisemmin? Vastaus on yksinkertainen: mainitsemani keskuspankit toimivat kummatkin yhdessä ainoassa valtiossa, kun sen sijaan Euroopan keskuspankki on yhteydessä useampiin valtioihin ja kansoihin. Erilaisen asemansa takia se pelkää muita paljon enemmän, että jokin jäsenvaltio käyttää hyväkseen sen sisäisiä ristiriitoja. Ja jotta se välttäisi tämän vaaran, sen on oltava vielä vähemmässä määrin avoin. Kaikki on siis johdonmukaista: Euroopan keskuspankin on otettava vielä enemmän etäisyyttä yhteiskunnan todellisuuteen, koska sen toimivalta-alue on liian ristiriitainen. Kun se toimii tällä tavalla, se voi rauhoittaa tilanteen välittömästi jonkin äänestyksen yhteydessä, mutta ajan mittaan se vahingoittaa itseään katkaistuaan yhteytensä kansoihin.
Näin ollen on ymmärrettävää, etten voi hyväksyä Euroopan parlamentin päätöslauselmaa enkä EKP:n vuosista 1998.

Caudron
Talous- ja raha-asioiden valiokunnan entisenä jäsenenä luin tarkasti Euroopan keskuspankin, jonka työtä yritän seurata tarkasti, ensimmäisen vuosiksen.
Siksi voin vain yhtyä esittelijään hänen valitellessaan EKP:n avoimuuden puutetta. Edistystä on toki tapahtunut mutta se on selvästi riittämätöntä, jos ajatellaan muiden keskuspankkien antamia tietoja. Kun otetaan huomioon EKP:n korkea riippumattomuuden aste, EKP:n on ehdottomasti taattava, että rahapoliittinen päätöksenteko tapahtuu hyvin avoimesti. Se olisi osoitus sen uskottavuudesta.
Pidän valitettavana esimerkiksi sitä, että Duisenberg vastustaa kokousten yksityiskohtaisten pöytäkirjojen julkistamista, mikä on kuitenkin yleinen käytäntö monissa keskuspankeissa.
Kannatan talous- ja raha-asioiden valiokunnan ehdotusta, jonka mukaan Euroopan parlamentille olisi annettava EKP:n neuvoston kokousten pöytäkirjojen tiivistelmät, joista käyvät selvästi ilmi tehtyjen päätösten yhteydessä kannatetut ja vastustetut asiat ja päätösten perusteina olevat syyt.
Mielestäni on myös tärkeää EKP:n ja Euroopan parlamentin tehokkaan yhteistyön aikaansaamiseksi, että EKP:n puheenjohtaja on valmis antamaan selonteon kaikista merkittävistä rahapoliittisia toimia koskevista päätöksistä.
Korostaisin myös sitä vaatimusta, että Euroopan parlamentin olisi esitettävä EKP:lle omat näkemyksensä. Viimeksi mainitun on pyrittävä ajattelemaan rahapolitiikkaa kestävän kasvun ja työllisyyden kannalta. Hintatason vakautta koskeva tavoite ei ole päämäärä sinänsä, sen on lisättävä talouskasvua ja työpaikkoja.
Käytän hyväkseni EKP:ta koskevaa puheenvuoroani ja puutun ongelmaan, joka on lähellä sydäntäni ja jonka olen pystynyt tuomaan esille monissa yhteyksissä: pankkimaksuihin, joita tietyt pankit veloittavat euroina tehtävistä tilisiirroista. Ongelmia ei ole läheskään ratkaistu, ja eurooppalaiset euroalueen kansalaiset joutuvat jatkuvasti kärsimään niistä. On tehtävä mahdollisimman nopeasti aloite näiden Euroopan parlamentin ja Euroopan komission useaan otteeseen esille tuomien käytäntöjen lopettamiseksi.

Figueiredo
. (PT) Huolimatta keskeisestä roolistaan Euroopan taloudessa ja politiikassa, Euroopan keskuspankki toimii itsenäisesti suhteessa neuvostoon, Euroopan parlamenttiin ja kansallisiin edustuslaitoksii, mikä ei ole hyväksyttävää. Kyseessä on valitettava esimerkki siitä, että näiltä toimielimiltä puuttuu demokratiaan kuuluvia valvontaoikeuksia.
Pitäessään peruskysymyksenä vakaussopimusta ja siihen liittyvien nimellisen lähentymisen perusteiden toteuttamista ja asettaessaan etusijalle hintojen vakauden, EKP:n taloudelliset suuntaviivat osoittautuvat lopulta määrääviksi mitä moninaisimmilla kansalliseen ja eurooppalaiseen politiikkaan liittyvillä taloudellisilla ja yhteiskunnallisilla osa-alueilla, johon kuuluvat Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden budjettinäkymät.
Näin ollen olisi suotavaa, että EKP:lla olisi jokin toinen toimintamalli, että sen toiminnan valvonnassa vallitsisi todellinen demokratia, ja että eurooppalaisessa politiikassa annettaisiin etusija Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden taloudellisten ja yhteiskunnallisten ongelmien ratkaisemiselle painopisteinään kasvupolitiikka ja työpaikkojen luominen. Tämä on minun äänestysperusteeni.

Titley
. (EN) Suhtaudun myönteisesti Euroopan keskuspankin puheenjohtaja Duisenbergin ensimmäiseen vuosikertomukseen. Hän on ansainnut kehumme EKP:n onnistuneesta perustamisesta ja euron menestyksekkäästä käyttöönotosta. Minun tapaisilleni Euroopan parlamentin jäsenille EKP:n vuosi- ja kuukausijulkaisut ovat osoittautuneet korvaamattomiksi ja järjestään korkeatasoisiksi tietolähteiksi.
Minusta on kuitenkin valitettavaa, että EKP ei seuraa Englannin pankin esimerkkiä huomattavasta läpinäkyvyydestä ja avoimuudesta. Englannin pankille myönnettiin toiminnallinen riippumattomuus toukokuussa 1997 uuden työväenpuolueen hallituksen ensimmäisten lakien joukossa. Englannin pankin rahapoliittisen komitean kokousten pöytäkirjat julkistetaan äänestystietojen ja perustelujen kera nykyisin noin kuuden viikon viiveellä. Tällä tuetaan markkinoiden luottamusta pankin päätöksiin, ja tämä on hieno esimerkki avoimesta hallinnosta.
Ei ole varmaankaan mikään yhteensattuma, että Isossa-Britanniassa on työväenpuolueen hallituksen toukokuussa 1997 tekemästä rohkeasta päätöksestä lähtien vallinnut ennen kokematon taloudellisen vakauden kausi ja että se on saanut kehuja OECD:ltä. Yhteensattuma ei liene sekään, että suurten voittojen ja suurten tappioiden leimaamat konservatiivit, joilla on vertaansa vailla oleva ennätys epävakaasta ja epäpätevästä talousasioiden hoidosta, arvostelivat aikanaan työväenspuolueen hallituksen päätöstä.
Haluaisin nähdä EKP:n noudattavan samanlaista avoimuuden ja läpinäkyvyyden politiikkaa kuin Englannin pankki. Avoimuus merkitsisi tässä tapauksessa EKP:n neuvoston pöytäkirjojen julkistamista yhdessä tehtyjen päätösten taustalla olevien syiden kanssa, erityisesti korkokannan osalta.
Olisi järjetöntä, jos Iso-Britannia siirtyisi läpinäkyvyydestä suhteelliseen salailuun. Näin ollen EKP:n on muututtava myös avoimemmaksi, ennen kuin Iso-Britannia voi koskaan tulla mukaan euroalueeseen.
Tampereella 15. ja 16. lokakuuta pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen tulokset

Berthu
Arvoisa puhemies, Tampereen Eurooppa-neuvoston kokouksessa, joka oli omistettu niin sanotusti " vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalle" Euroopan alueelle, tehtiin joitakin hyviä teknisiä päätöksiä yhteistyön lisäämiseksi rikollisuuden vastaisessa toiminnassa ja oikeudellisen koordinoinnin edistämiseksi laajentamalla esimerkiksi oikeuden päätösten vastavuoroista tunnustamista yksityisoikeudellisissa ja rikosasioissa, mitä te itsekin, arvoisa puhemies, suosittelitte alustuspuheenvuorossanne.
Mutta yleisellä tasolla, ja varsinkin, kun kokouksessa käsiteltiin maahanmuuttoa koskevia kysymyksiä, neuvosto ajautui kahteen ristiriitaan, jotka sitä paitsi kummatkin heijastavat sen jäsenten poliittisen rohkeuden puutetta, vai lieneekö kyse heidän keskinäisestä lamautumisestaan.
Ensimmäinen ristiriita: vaikka Amsterdamin sopimuksessa annetaan ylväästi keinot, joilla maahanmuuttokysymykset voidaan täysin yhteisöllistää, Tampereen Eurooppa-neuvostossa muututaan yhtäkkiä hyvin varovaisiksi. Kaikki tapahtuu aivan kuin valtioiden ja hallitusten päämiehet, jotka ovat aina valmiita hyväksymään perussopimuksissa suuria eurooppalaisia periaatteita, jotka eivät sido millään tavalla, olisivat yhtäkkiä säikähtäneet uuden sopimustekstin käytännön seurauksia. Äänensävyn muuttuminen on niin ilmeistä, että on vaikea uskoa, että samat henkilöt ovat allekirjoittaneet Amsterdamin sopimuksen ja kuusi kuukautta myöhemmin Tampereen päätelmät. Ristiriita on suorastaan naurettava Ranskan hallituksen tapauksessa, joka hyväksyi Amsterdamin sopimuksessa pakolaistaakan jakamisen rahoituksellisesti ja fyysisesti unionin jäsenvaltioiden välillä ja joka peräytyy nyt oman sitoumuksensa seurausten edessä.
Toinen ristiriita: Tampereen Eurooppa-neuvosto korostaa teoreettista tahtoaan hallita maahanmuuttovirtoja ja torjua laitonta maahanmuuttoa sen lähteillä, mutta samaan aikaan se julistaa moneen kertaan suureen ääneen, että laillisille maahanmuuttajille on annettava lainaan " yhdenmukaiset, mahdollisimman lähellä EU:n kansalaisten nauttimia oikeuksia olevat oikeudet " ja että on ryhdyttävä ensisijaisesti harjoittamaan integrointipolitiikkaa, jotta he voivat jäädä tänne.
Kaikki tämä on järjetöntä. On selvää, että mitä enemmän maahanmuuttajille annetaan oikeuksia, sitä enemmän houkutellaan lisää maahanmuuttajia, joiden joukossa on laittomia tulijoita, jotka toivovat jossain vaiheessa saavansa laillistetun aseman. Kuinka kauan vielä kestää, ennen kuin neuvosto ja komissio ymmärtävät, miten tuhoisat käytännön seuraukset on niiden korostamilla periaatteilla?

Newton Dunn
Arvoisa puhemies, kiitos teille ja kiitos yksiköille; jotka joutuvat minun vuokseni olen tästä tietoinen viivyttämään lounaansa nauttimista.
Haluan korostaa tukevani Euroopan poliisiakatemiaa ja Europolin toimivallan laajentamista mutta tietysti sillä edellytyksellä, että niiden toimintaa valvotaan täysin demokraattisesti. Olen puhunut yleisölle paljon tästä aiheesta, ja se haluaisi mielestäni paljon paremmat edellytykset torjua kansainvälistä rikollisuutta ja järjestäytynyttä rikollisuutta, joka ylittää rajamme yhä useammin.
Euroopan unionissa on yli 100 erillistä poliisivoimaa, omassa jäsenvaltiossani niitä on yli 50. Niiden erillisyys heikentää niiden kykyä puuttua lisääntyvään ja määrältään lukemattomaan rikollisuuteen kaikkialla Euroopassa. Ennustan siis, että tarve varmistaa poliisivoimiemme kyky toimia rajojen yli tulee yhä ilmeisemmäksi ja yhä kiireellisemmäksi.

Alavanos
. Olen sitä mieltä, että Tampereella tehdyt päätökset eivät vastaa odotuksia eivätkä ongelmien laajuutta.
Yksi. "Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen" soveltaminen vaatii Euroopan parlamentin harjoittaman valvonnan ja sen päätöksentekovaltuuksien vahvistamista.
Kaksi. Puuttuu sellainen konkreettinen yhteistyöpolitiikka köyhien maiden kanssa, jolla voitaisiin vaikuttaa maahanmuuttajavirtojen rakenteellisiin ja sattumanvaraisiin syihin.
Kolme. Turvapaikkaoikeus on laajennettava ei-valtiollisten toimijoiden uhreihin ja seksuaalisen väkivallan uhreihin. Lisäksi Geneven sopimuksen periaatteita pitää toteuttaa ja edistää.
Neljä. "Turvapaikanhakijoiden majoitusedellytykset ovat vähäiset", turvapaikanhakijoille on taattava kunnolliset elinolot, jotta he voisivat elää ihmisarvoista elämää, kunnes he löytävät työtä.
Viisi. Tarvitaan läheisempää yhteistyötä Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisjärjestön kanssa.
Kuusi. Kolmansien maiden kansalaisia on kohdeltava tasa-arvoisesti, mihin sisältyy myös äänioikeus paikallis- ja eurovaaleissa.
Seitsemän. On välttämätöntä, että suuren, ilman papereita olevan väestönosan asiat järjestetään.
Kahdeksan. Eurodac-järjestelmää, joka koskee sormenjälkien ottamista turvapaikan hakijoilta, ei voida hyväksyä periaatteellisella tasolla.

Banotti
. (EN) Vaikka Tampereen erityishuippukokouksessa keskityttiin ensimmäistä kertaa maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaan, sen yhteydessä otettiin myös vakavasti esille ihmiskauppa, jonka määrä on kasvanut vakaasti viiden viime vuoden aikana.
Kaikissa Euroopan suurkaupungeissa on ennen kaikkea naisia, jotka on tuotu maahan laittomasti prostituutiota varten.
Parlamentin päätöslauselmassa ei viitata tähän, mutta haluaisin kirjata muistiin, että aikuisilla käytävän kaupan ohella kasvaa lapsilla käytävä kauppa prostituutiota ja pedofiilistä toimintaa varten.
On häpeällistä, että yltäkylläinen länsi on nyt lisännyt kulutusjuhlaansa ihmislihalla käytävän kaupan.

Figueiredo
Tampereen Eurooppa-neuvoston tavoitteena oli antaa tiedoksi ja suunnitella vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttaminen, josta on päätetty Amsterdamin sopimuksessa. Se tähtää jäsenvaltioiden politiikkojen parempaan yhteensovittamiseen, tai jopa yhteisen politiikan luomiseen, esimerkiksi maahanmuutto-, turvapaikka- ja viisumiasioissa, mikä mielestäni, kun ottaa huomioon yleisen vapauden, oikeuden ja turvallisuuden osa-alueiden merkityksen, vaatii, että neuvosto käsittelee asian yksimielisellä päätöksellä jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeutta kunnioittaen.
Tämä alue, joka liittyy Euroopan niin sanottujen sisärajojen poistamisen edistämiseen ja sen ulkorajojen vahvistamiseen, ei saa tehdä Euroopan yhteisöstä linnoitusta.
Lienee korostettava, että vaikka periaatteiden vahvistamisesta tunnetaan huolta oikeuksien, vapauksien ja takeiden kunnioittamisen osalta tällä erityisen herkällä alueella, ja vaikka toimet, jotka edellyttävät yhteistyötä, ovat tarpeellisia esimerkiksi järjestäytyneen rikollisuuden ja rahanpesun, huumeiden ja aseiden salakuljetuksen ja ihmiskaupan vastaisessa taistelussa, on parasta olla erityisen tarkkaavainen johdonmukaisuuden ja omaksutun politiikan ja toimien seurannaisvaikutusten osalta.

Gahrton
. (SV) Olen äänestänyt Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän tekemän tarkistuksen 2 puolesta, koska mielestäni EU:ssa asuvilla kolmansien maiden kansalaisilla pitää olla samat oikeudet kuin EU:n kansalaisilla, kun kyse on vapaasta liikkuvuudesta. En sitä vastoin kannata yhteistä EU:n viisumikäytäntöä, vaan jokaisen EU-maan on mielestäni voitava vapaasti valvoa omaa viisumipolitiikkaansa.

Hautala
. (EN) Toivon vilpittömästi, että Tampereen huippukokous merkitsi siirtymistä pois Eurooppa-linnoituksesta, kuten EU:n puheenjohtajavaltio väitti. Sitoutuminen Geneven pakolaisyleissopimuksen " täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen tulkintaan" on tärkeä voitto vihreille ja monille kansalaisjärjestöille. Mielestäni on kuitenkin valitettavaa, että useimmat turvapaikanhakijat voivat päästä unioniin edelleenkin vain laittomasti. Uuteen pyrkimykseen torjua laitonta maahanmuuttoa lähtömaissa liittyy riskejä, koska yhteistyö voisi johtaa jonkinlaisiin pakkotoimiin. Unionin on puututtava ongelman syihin, jotta se voi todella parantaa näissä maissa asuvien ihmisten ihmisoikeuksia ja taloudellisia oloja.
Ryhmämme suhtautuu myönteisesti ponnistelujen lisäämiseen rahanpesun ja ihmiskaupan torjumiseksi. Korostamme kuitenkin sitä, että samalla kun Europolin valtuuksia lisätään, on unionin tasolla lisättävä yhtä paljon demokraattista turvaa kansalaisoikeuksien kunnioittamisen varmistamiseksi. Tähän kuuluu Euroopan parlamentin ja Euroopan tuomioistuimen valvonta.
Vihreät ovat sitä mieltä, että kolmansien maiden kansalaisten asemaa on parannettava vielä enemmän kuin Tampereella ehdotettiin. Oikeudenmukainen kohtelu merkitsee paitsi oikeutta saada sosiaalipalveluja tai koulutusta myös oikeutta äänestää ja liikkua vapaasti EU:ssa. Perusoikeuskirjaan on sisällytettävä uudet ja sitovat EU-kansalaisten oikeudet, jos siitä ei haluta pelkkää poliittista julistusta.

Titley
. (EN) Arvoisa puhemies, useimmat vaalipiirini asukkaat eivät todennäköisesti olleet tietoisia siitä, että tärkeä oikeus- ja sisäasioita käsittelevä EU:n hallitusten kokous pidettiin viime viikolla Tampereella. Se johtuu todennäköisesti siitä, että sovitut asiat ovat niin itsestään selviä ja edut tavalliselle brittiläiselle niin ilmeisiä, että edes äärilaidan EU-pelkoiset konservatiivipuolueen jäsenet eivät löytäneet niistä mitään huomautettavaa tai kohun aihetta.
EU:n hallitukset sopivat yhteisen oikeusalueen perustamisesta ratkaistakseen kansainvälisen rikollisuuden, erityisesti huumausaineiden salakuljetuksen ja ihmiskaupan yhteisen ongelman. Tästä lähtien lisätään rajat ylittävää poliisiyhteistyötä, johon kuuluvat Ison-Britannian ehdotuksesta uusi poliisipäälliköiden toimintaryhmä ja Euroopan poliisiakatemia. Myös rajat ylittävää oikeudellista yhteistyötä lisätään muun muassa oikeuden päätösten vastavuoroisella tunnustamisella kaikissa EU-maissa. Nopeutetut luovutusmenettelyt otetaan käyttöön, ja niistä voi olla hyötyä jopa entisten diktaattorien saamiseksi oikeuden eteen.
Lisäksi Tampereella sovittiin toimenpiteistä, joilla helpotetaan tavallisten ihmisten matkustamista, asumista ja työntekoa Euroopan alueella. Pitkään Isossa- Britanniassa oleskelleille EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisille, esimerkiksi Kansainyhteisön kansalaisille, taataan nyt tasavertaiset mahdollisuudet saada koulutusta, terveydenhoitoa ja muita etuja mannermaalla. Ulkomailla oikeudellisiin vaikeuksiin joutuneiden brittien on nyt myös helpompi saada oikeussuojaa, kuten oikeusapua, käännöspalveluja ja yksinkertaistettuja menettelyjä vahingonkorvauksia ja velkavaateita koskevissa tapauksissa.
Hallitukset sopivat lisäksi yhteisistä säännöistä turvapaikan järjestämiseksi niille, jotka tarvitsevat poliittista turvapaikkaa, ja perusoikeuskirjan laatimisesta. Peruskirjassa esitetään ensimmäistä kertaa yhdellä paperilla kaikki EU:n kansalaisten nauttimat perusoikeudet. Se on virstanpylväiden saavuttamisessa tarvittava väline ja se täydentää Euroopan ihmisoikeussopimusta, jota Labour-puolueen hallitus sisällyttää parhaillaan Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntöön.
Näiden kaikkien toimenpiteiden ansiosta en joudu enää neuvottomaksi, kun oikeudellisiin vaikeuksiin ulkomailla joutuneet vaalipiirini asukkaat soittavat minulle ja pyytävät apua. Briteillä on nyt mannermaalla samat lakisääteiset oikeudet kuin kaikilla muillakin EU:n kansalaisilla. Britit, jotka konsevatiivipuolueen hallituskaudella joutuivat niin kauan tyytymään toisarvoiseen asemaan, ovat nyt työväenpuolueen kaudella ensimmäisen luokan kansalaisia.
(Istunto keskeytettiin klo 13.30 ja sitä jatkettiin klo 15.05.)

Oikeusasiamiehen vaalin tuloksen ilmoittaminen
Puhemies
Kuten sovimme, ilmoitan teille nyt oikeusasiamiehen vaalin tuloksen. Äänestäjiä oli 557, tyhjiä tai mitätöityjä äänestyslippuja oli 32. Annettuja ääniä oli 525. Vaadittu enemmistö on 263 ääntä.
Ehdokkaiden saamat äänimäärät:
Anastassopoulos: 256 ääntä
Söderman: 269 ääntä
Söderman sai vaaditun enemmistön annetuista äänistä. Hänet on näin ollen valittu oikeusasiamieheksi. Onnittelen häntä nimityksen johdosta ja toivotan hänelle onnea hänen tehtäviensä hoidossa.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Yritysten rakenneuudistukset
Diamantopoulou
Hyvät parlamentin jäsenet, Micheliin tapauksen myötä esiin nousee jälleen suuri kysymys teollisuuden rakenneuudistuksesta. Elämme todellakin aikana, jolloin teollisuudessa sekä yleensäkin yrityksissä on meneillään erittäin suuria muutoksia, jotka johtuvat erilaisista syistä, mutta erityisesti varmaankin maailmanlaajuistumisen monimutkaisesta ilmiöstä. Pääomien vapauttaminen, taloudellisten rajojen poistuminen, huipputeknologiasta ja tietoyhteiskunnasta johtuva mallien muutos ja maailmanlaajuinen kilpailu ovat asioita, jotka monesti saavat aikaan rajuja muutoksia ja rakenneuudistuksia teollisessa tuotannossa.
On varmaa, että tämä rakenneuudistus voidaan ennakoida, ja se voi tapahtua monella tapaa. Michelinin tiedonanto ja ilmoitus 7 500 työpaikan lakkauttamisesta kolmen seuraavan vuoden aikana on herättänyt suurta huolta, jonka jaan ja joka ei koske ainoastaan kyseistä yritystä, vaan sitä, mitä tapahtuu Euroopan kaikille suurille ja pienille yrityksille.
On realistista sanoa, että mikään rakenneuudistus ei voi olla silkkaa samettia, se ei voi sujua ilman ongelmia. Rakenneuudistus voidaan kuitenkin tehdä järkevästi eli ottamalla huomioon sosiaaliset ja taloudelliset kustannukset, ja se voidaan tehdä lyhytnäköisesti eli ottamalla huomioon vain taloudelliset kustannukset ja maksamalla sosiaaliset kustannukset paljon myöhemmin, koska on paljon tekijöitä, jotka vaikuttavat kielteisesti yritykseen, joka ei ota huomioon sosiaalista ulottuvuutta.
On varmaa, että tavoitteemme on se, mitä äsken kutsuin järkeväksi rakenneuudistukseksi, ja on kolme tyypillistä asiaa, jotka monet yritykset ovat ottaneet huomioon, koska Euroopan unionista löytyy aiemmilta ajoilta esimerkkejä kummastakin edellä mainitusta käyttäytymistavasta. Järkevään rakenneuudistukseen sisältyy ensinnäkin asianomaisten ihmisten työllistymissuunnitelma. On selvää, että tämä on yrityksen oikeus mutta myös sen velvollisuus. On kuitenkin oltava strateginen suunnitelma, jossa ennen kaikkea pitää huolehtia asianomaisten ihmisten työllistymisestä. Toiseksi mikään ei anna oikeutta olla ilmoittamatta ajoissa työntekijöille todennäköisestä rakenneuudistuksesta. Työntekijöiden on saatava siitä yksityiskohtaista tietoa, ja heillä on oltava mahdollisuus esittää omat näkemyksensä, jotta rakenneuudistus voisi johtaa haluttuun tulokseen pienemmillä sosiaalisilla kustannuksilla.
Euroopan unionin tähänastinen lainsäädäntö on koostunut kahdesta direktiivistä: direktiivistä, joka koskee työntekijöiden joukkovähentämisiä ja direktiivistä, joka koskee eurooppalaisen yritysneuvoston perustamista. Nämä kaksi direktiiviä muodostavat vähimmäismääräykset, joiden puitteissa rakenneuudistukseen ryhtyvä yritys voi liikkua.
Mitä tulee tämänpäiväiseen keskusteluun, tähän asti ei ole saatu näyttöä siitä, että kyseinen yritys olisi rikkonut säännöksiä. Kestää kauan, ennen kuin näemme, mitä seuraavaksi tapahtuu. Näyttää olevan kuitenkin selvää, että kuten tässäkin tapauksessa, kun ympärillä tapahtuu suuria muutoksia, on vain mentävä mukaan ja etsittävä tapoja kohdata muutos. Monia olemassa olevia säädöksiä pitäisi siis parantaa, monia pitäisi muuttaa, ja tarvitaan myös uusia säädöksiä. Tästä syystä komissio on marraskuussa 1998 esittänyt direktiiviä työntekijöille tiedottamisesta ja työntekijöiden kuulemisesta. Parlamentti on tähän asti tukenut tätä direktiiviä, ja olen sitä mieltä, että tämänpäiväinen keskustelu Michelinistä panee vauhtia toimintaamme tämän direktiivin tukemiseksi. On kuitenkin varmaa, että näinä aikoina pelkällä lainsäädännöllä yksinään ei voida hoitaa teollisuuden rakenneuudistuksen valtavaa ongelmaa, varsinkin kun Euroopan teollisuuden on sekä kilpailtava rajojen sisällä että otettava osaa maailmanlaajuiseen kilpailuun ja menestyttävä siellä.
Lähtökohtanaan aiemmat tapaukset, kuten Renault, komissio on kehottanut asiantuntijoita lähestymään rakenneuudistuskysymystä myös työpaikkoihin kohdistuvan uhan näkökulmasta. Parlamentissa tunnetaan hyvin Gillenhammerin mietintö, jossa on monia toteuttamiskelpoisia ehdotuksia. Ensimmäinen on seurantakeskus. Tammikuuhun mennessä tulee lopullinen esitys seurantakeskuksesta, ja olen valmis keskustelemaan siitä Euroopan parlamentin kanssa, jotta nähtäisiin, tarvitaanko pk-yritysten seurantakeskusta, joka tiedottaisi niille tulevista muutoksista ja toimisi myös kansallisella tasolla linkkinä paikallisiin seurantakeskuksiin, jotta yritykset olisivat mahdollisimman hyvin valmistautuneita siihen, mitä aika tuo tullessaan.
Seuraava asia, jota tahtoisin käsitellä, on työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu. Vastuu siitä kuuluu työmarkkinaosapuolille, ja sosiaalisen vastuun piiriin kuuluu erityistoimia, joita kaikki voivat käyttää. Ensimmäinen niistä on se, että työntekijöiden työllistettävyys on asia, joka koskee sekä kansallista politiikkaa että työntekijöitä ja myös yritystä itseään. Yrityksen velvollisuus on pitää työntekijä työkykyisenä ja työntekijän velvollisuus on omalta osaltaan hankkia jatkuvasti tietoa ja kehittää jatkuvasti kykyjään ja valmiuksiaan. Yritysten ja työntekijöiden neuvottelut elinikäisen oppimisen keinoista on yksi tärkeä teema työmarkkinaosapuolten välisessä vuoropuhelussa. Minun on sanottava, että marraskuun alussa minulla on ensimmäinen virallinen tapaaminen Euroopan työmarkkinaosapuolten kanssa, ja tämä on silloin yksi peruskysymyksistä.
Lopuksi täytyy sanoa, että aion taas lähettää kirjeen - johon lainaan taas ehdotuksia ja ajatuksia Gillenhammerin mietinnöstä - kaikille eurooppalaisille yrityksille, joissa on yli tuhat työntekijää, ja kehotan niitä laatimaan vapaaehtoisuuden pohjalta kirjoituksen otsikolla "muutoksen hallinta", jotta saataisiin aikaan eräänlainen benchmarking suuryritysten välillä siitä, kuinka säätelyä voidaan purkaa luomatta syviä yhteiskunnallisia ongelmia.
Hyvät parlamentin jäsenet, uskon olevan tärkeää, että puhumme joukosta toimenpiteitä, joihin Euroopan unionin tasolla on ryhdytty yritysten rakenneuudistusten suhteen. Puhun siis hyvin lyhyesti vain muutama päivä sitten tehdystä päätöksestä panna täytäntöön riskipääomia koskeva suunnitelma. Komissio hyväksyi suunnitelman viime viikolla, ja se on tärkeä työkalu erityisesti uusille pienyrityksille. Näitä toimenpiteitä ovat edelleen rajat ylittävien innovaatioiden edistäminen, palkansaajien liikkuvuuden edistäminen heidän oikeuksiensa ja eläkkeidensä siirtämisen avulla, koulutuksen erityisohjelmat ja tietenkin myös rakennerahastojen poikkeuksellisen suuri määräraha tavoitteeseen 3, johon kuuluvat kaikki maat, määräraha, joka on suuruudeltaan 24 miljoonaa euroa seuraaville seitsemälle vuodelle, jolloin tavoitteen 3 avulla, rakennerahastojen ohjelmien avulla ja tietenkin työllisyysstrategian avulla on mahdollista rakentaa eurooppalaisen tason politiikkoihin sidottuja kansallisen tason politiikkoja, jotka koskevat työllistettävyyttä, yrittäjyyttä ja yritysten ja työntekijöiden sopeutumiskykyä.
Nyt meillä on käsillä erityistapaus, joka ei ole sellainen malli, jota kannattaisi matkia. Edessämme on erityistapaus, jossa on tiedotettu suuresta joukosta irtisanomisia samalla, kun on ilmoitettu voitoista. On selvää, että Euroopan unioni tekee ja sen pitää tehdä joka tasolla kaikki mahdollinen edistääkseen vapaata kilpailua, vapaata ja tervettä kilpailun kenttää, jossa Euroopan yritykset toimivat. On kuitenkin aivan yhtä selvää, että Euroopan pitää ennen kaikkea tukea ikuista ylpeydenaihettaan, eurooppalaista yhteiskuntamallia. Rakenneuudistusta, yritysten ajanmukaistamista, ei voida toteuttaa uhraamalla työntekijät. Niin kuin aiemmin sanoin, rakenneuudistus ei voi olla samettinen, mutta se voi olla hallittu, se voi olla ennalta harkittu ja se voidaan toteuttaa ohimenevin kustannuksin ja ilman uhreja. Uskon, että ehdotukset lainsäädännön tasolla ja varsinkin työmarkkinaosapuolten yhteistyön tasolla muodostavat perustan, jonka pohjalta voimme käydä käsiksi näihin aikamme suuriin ongelmiin

Pronk
Arvoisa puhemies, puhumme tänään rakenneuudistuksista. Haluan aloittaa kiittämällä sydämellisesti arvoisaa komission jäsentä. Luulen, että tänään on ensimmäinen kerta, kun hän osallistuu sosiaaliasioita koskevaan keskusteluun. Uskon, että hän on täällä tulevaisuudessa usein läsnä vielä kaikenlaisissa tilanteissa. Tämä keskustelu kuitenkin osoittaa, mikä on suhteellisen tärkeää kaikissa sosiaaliasioita ja työllisyyttä koskevissa keskusteluissa, nimittäin rakenneuudistukset ja maailmanlaajuistuminen.
Mielestäni on itse asiassa hyvä puhua tänään jälleen tästä aiheesta uudessa parlamentissa. On selvää, että rakenneuudistuksia tapahtuu jatkuvasti. Se kuitenkin unohtuu joskus. Joskus ollaan taipuvaisia tarkastelemaan rakenneuudistuksia vain silloin, kun työpaikkoja menetetään. Tietenkin työpaikkoja usein myös syntyy lisää. Siitä puhutaan kuitenkin paljon vähemmän.
Tämä keskustelu on kulkenut hieman oudosti. Siksi haluan tehdä huomautuksen päätöslauselmasta, joka tiettävästi vieläkin kiertää täällä ja joka on vieläkin minun nimissäni. Tämä päätöslauselma toimitettiin tämän keskustelun vanhan aiheen yhteydessä. Se oli Michelinin tapaus. Puhemiehet ovat päättäneet, että he eivät salli sitä, että tätä aihetta käsitellään vaan että puhutaan rakenneuudistuksista yleisesti. Mielestäni puhemiehistön päätös on hyvin järkevä. Ensimmäinen päätöslauselmani kuitenkin koski silloista aihetta, ja siksi PPE-ryhmä on korvannut tämän päätöslauselman Menradin päätöslauselmalla, josta on siten tullut virallinen PPE-ryhmän päätöslauselma.
Loppujen lopuksi olemme myös vielä onnistuneet laatimaan kompromissipäätöslauselman, joka korvaa muutamia ryhmien päätöslauselmia. Ainoa ongelma on se, meidän ei tietenkään pidä kierrellä sitä, että Michelinin tapaus on ollut syynä tähän keskusteluun. En halua itse puhua liikaa siitä. Mielestäni ei ole parlamentin asia käsitellä yksittäisen yrityksen päätöstä. Se on ryhmäni vankka näkemys. Etenkin nyt, kun tässä konkreettisessa päätöksessä ei ole ollut kysymys valtion rahoista ja kun päätös tehdään täysin Ranskan tasavallan alueella. Ranskan hallitus, joka - kuten kaikki tiedämme - koostuu sosialisteista, vihreistä ja kommunisteista, ei ole puuttunut tähän asiaan. Siten olisi erityisen outoa, jos meidän kuitenkin pitäisi tehdä niin. Se on vielä yksi syy, miksi täällä ei pidä käsitellä tätä asiaa.
Olemme kuitenkin periaatteessa sitä mieltä, että meidän ei yleensäkään tarvitse tehdä sitä, kun meillä on eurooppalainen yritysneuvosto, jonka pitää ratkaista tämäntyyppiset ongelmat. Haluan lisätä tähän, että kuulemiset ja tiedottaminen ovat asioita, jotka voivat helpottaa huomattavasti rakenneuudistusongelmien ratkaisemista. Selvästi suurin osa ryhmästäni on ehdottomasti sitä mieltä. Se on käynyt ilmi myös numeroista. On paljon helpompi ratkaista ongelmia, jos on neuvoteltu kunnolla. Myös komission jäsen sanoi niin. Jos käytössä on kuitenkin väline, ja meillä Euroopassa on onneksi sellainen väline, on hyvin epäjohdonmukaista alkaa keskustella jokaisesta konkreettisesta tapauksesta eurooppalaisessa yhteydessä. Meidän täytyy jättää se neuvoteltavaksi yrityksessä. Jopa jos kansallinen viranomainen katsoo, että sen täytyy puuttua asiaan, se on tämän kansallisen viranomaisen asia. Ei ole varmastikaan Euroopan parlamentin tehtävä ottaa asiaa esille. Tämä ei kuitenkaan muuta sitä tosiasiaa, että tämäntyyppinen keskustelu on luonnollisesti aina tärkeä.
Minulla on lopuksi pieni kysymys komission jäsenelle. Jäin kaipaamaan lisää tietoa valtiontuesta. Sillä on aina ollut tärkeä rooli rakenneuudistuksia koskevassa keskustelussa, muun muassa Hooveria koskevan keskustelun tapauksessa. Voisiko arvoisa komission jäsen vielä sanoa jotakin tästä asiasta?

Caudron
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aloittaa puheenvuoroni Euroopan sosialistipuolueen edustajana yritysten rakenneuudistuksia koskevassa keskustelussa Michelinin työntekijöiden viestillä, jonka olen kuullut kolmen ei-sanan muodossa huolimatta siitä, mitä mieltä kollegani Pronk asiasta on.
Ei, hyvät kollegat, tasapainoisessa ja vauraassa Euroopassa ei voida enää hyväksyä sitä, että jokin yritys ilmoittaa samanaikaisesti, että sen tuotot ovat kasvaneet 17 % ja että se vähentää 7 500 työpaikkaa. Ei, hyvät kollegat, ei ole mieltä ylentävää nähdä tämän ilmoituksen jälkeen, että yrityksen pörssikurssi nousee 12 % ja antaa lisäarvoa osakkeenomistajille, ilman että olisi luotu ainuttakaan vaurautta lisäävää tekijää, vaan aivan päinvastoin. Ei, hyvät kollegat, palkansaajat eivät voi enää tyytyä niihin vaillinaisiin ja vääristeltyihin ellei perätä vääriin tietoihin, joita Michelinin johtajat levittävät päätöksensä perusteeksi.
Hyvät kollegani, tämä uutinen ja vakava tapaus, joka on ravistellut Ranskassa tiedotusvälineitä ja poliittista elämää, osoittaa loppujen lopuksi, jos sitä vielä tarvitaan, että Euroopassa tarvitaan lujia ja jatkuvia toimenpiteitä, jotta taloudellinen toiminta ja sosiaaliset takeet, talouskasvu ja työllisyys, elinkeinovapaus ja palkansaajien suojelu pystytään vihdoin sovittamaan yhteen. Euroopan sosialistit vaativat tätä, ja siksi he muiden ohella ovat tehneet useita ehdotuksia.
Ensinnäkin julkisten tukien ja työajan lyhentämistä koskevien sopimusten on oltava suoraan sidoksissa taloudellisiin sanktioihin, joita määrätään julkista rahoitusta saaneille yrityksille, jotka eivät noudata sitoumuksiaan. Sosialistit vaativat myös arviota joukkoirtisanomisia koskevan eurooppalaisen direktiivin soveltamisesta, ja arvioon on liitettävä parannusehdotuksia, jotta direktiivistä saataisiin yksinkertaisesti tehokkaampi väline työpaikkojen ja palkansaajien suojelemiseksi. Euroopan sosialistit vaativat lopuksi eurooppalaisen yritysneuvoston perustamista koskevan direktiivin tarkistamista, jotta palkansaajat saisivat todellista tietoa kohtuuajassa ja oikealla hetkellä ja jotta heitä todella kuultaisiin, mikä edellyttää sitä, että palkansaajille annetaan riittävästi aikaa ja riippumatonta asiantuntija-apua.
Ilman näitä vähimmäistoimenpiteitä ja muutamia muita toimenpiteitä, joita tuetaan käytännön toimenpiteillä yritysten siirtojen estämiseksi Euroopan unionissa ja muilla toimenpiteillä, joilla estetään sosiaalista polkumyyntiä unionin ulkopuolella, eurooppalainen yhteiskuntamalli, joka on niin tärkeä asia joillekin poliitikoillemme myös oikeiston puolella, on aina vain tyhjää puhetta, joka vahvistaisi maissamme ja monien palkansaajien keskuudessa esiintyvää Euroopan vastaista mielialaa.
Hyvät kollegani, usein sanotaan, että kehityksestä on hyötyä vain siinä tapauksessa, että se on jaettua kehitystä, ja se tarkoittaa mielestämme sitä, että alati muuttuvassa maailmassa on lopetettava suurimpien ponnistusten ja uhrausten kasaaminen palkansaajien harteille, jotta rikkaimmat ja mahtavimmat voivat sitten ensisijaisesti hyötyä näistä ponnisteluista ja uhrauksista saaduista myönteisistä tuloksista. On korkea aika ryhtyä toimiin neuvoston ja komission tasolla, ja rohkenen sanoa puheenvuoroni lopuksi, että kyseessä on tietysti yhteiskuntiemme yhteenkuuluvuus, yhteiskuntarauha, jopa Eurooppa-ajatuksen säilyminen mutta myös hyvin ymmärrettävät koko yritystoiminnan edut ja siten Euroopan talouden yhteisvastuu.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, nyt kun markkinat yhä maailmanlaajuistuvat luonteeltaan, on tärkeämpää kuin koskaan, että yritysten kilpailukyky on optimaalinen. Tästä näkökulmasta on joskus mahdotonta välttää sitä, että yritykset toteuttavat uudistuksia ja ryhtyvät ikäviin toimenpiteisiin, kuten siirtävät tai uudelleensijoittavat työntekijöitä tai äärimmäisessä tapauksessa irtisanovat heitä. Ryhmäni mielestäni Euroopan parlamentilla ja Euroopan komissiolla ei ole toimivaltaa puuttua eurooppalaisten yritysten johtamiseen. Yritysten johdoilla tulee olla vapaus tehdä päätöksiä, jotka johtavat kasvuun ja siten parantavat työllisyyttä. Sitä Eurooppa tarvitsee.
Ryhmäni on tietenkin sitä mieltä, että yritysten uudistusten täytyy tapahtua niin, että yritysneuvoston kanssa neuvotellaan kunnolla ja ajoissa. Pitää kunnioittaa työntekijöiden oikeutta kuulemiseen ja tietoon, kuten eri direktiiveissä määrätään.
Lisäksi meidän pitää huolehtia siitä, että kansallisen ja Euroopan tason toimenpiteet parantavat Euroopan taloudellista ilmapiiriä. Yrityksille asetetut sopimattomat sosiaaliset tai taloudelliset velvoitteet johtavat itse asiassa siihen, että työttömyys pahenee sen sijasta, että työpaikkoja tulisi lisää.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin sanoa, että myös Ranskassa jotkin yritykset ovat nyt tulleet siihen johtopäätökseen, että uudistaminen on välttämätöntä. Parempi myöhään kuin ei milloinkaan, koska kaikkia yrityksiä täytyy harjoituttaa 2000-lukua varten. Se tervehdyttää Euroopan ja takaa pitkällä aikavälillä työllisyyden.

Auroi
Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, hyvät kollegani, komission jäsenen esittämä puhe koski enemmän pk-yrityksiä kuin täällä edustettuina olevien Michelinin työntekijöiden huolia. Muun muassa siitä syystä, että olen syntynyt ja asun Clermont Ferrandissa, Michelinin syntymä- ja kotipaikassa, olen useampaan otteeseen ottanut vastaan Michelinin työntekijöitä.
Samanaikaiset ilmoitukset 7500 työpaikan vähentämisestä, yrityksen voittojen valtavasta kasvusta ja Wolber-Michelinin tehtaan sulkemisesta Soissonsissa jota yritysjohtajat kuvasivat tiedonvälityksessä tapahtuneeksi virheeksi osoittavat, missä määrin kyynisyys ja ylenkatse ohjaavat tämän monikansallisen yrityksen teollista strategiaa.
Meidän kaikkien muistissa on vielä muitakin vastaavia esimerkkejä: Renault Vilvorde, Ranskan pankkijärjestelmä, suuret jakeluyritykset ja Daewoo. Kaikki nämä yritykset, jotka toteuttavat vuodesta toiseen irtisanomissuunnitelmia, ovat saaneet eurooppalaista ja kansallista tukea, ilman että niiltä olisi missään vaiheessa vaadittu selvitystä näiden varojen käytöstä.
Toimielimemme velvollisuus on mielestäni puuttua niitä miljoonia eurooppalaisia huolestuttaviin asioihin, jotka ovat työttömiä tai pelkäävät jäävänsä työttömiksi. Meidän velvollisuutemme on myös pitää lujasti ja selvästi kiinni seuraavista kolmesta asiasta: on varmistettava, että suuryritysten saamat tuet käytetään ensisijaisesti työpaikkojen säilyttämiseen. WTO-neuvottelujen lähestyessä on muistutettava, että kaikissa yritysstrategioissa monikansalliset yritykset mukaan luettuina on otettava inhimilliset tekijät huomioon yhtä lailla kuin taloudelliset ja rahoitukselliset tekijät, jotta miljoonat eurooppalaiset palkansaajat voivat säilyttää työpaikkansa ja ihmisarvonsa.
Lopuksi siinä vaiheessa, kun eurooppalainen Michelin-yritysneuvosto näkee päivänvalon, yhteisön lainsäädäntöä on muutettava siten, että taloudellisista syistä tapahtuvan joukkoirtisanomisen kohteena olevat palkansaajat tai heidän edustajansa voivat esiintyä kantajana tai vastaajana oikeudenkäynnissä sen sijasta, että he joutuvat odottamaan alueellisesti toimivaltaisen tuomioistuimen päätöstä irtisanomisesta ja kiistämään tämän päätöksen perusteet.
Tämä on teille esittämämme päätöslauselman sisältö, ja vain näillä ehdoilla Eurooppa pystyy säilyttämään poliittisen tehtävänsä ja mahdollistamaan yritysten todella kestävän taloudellisen kehityksen ja suojelemaan palkansaajien oikeuksia, palkansaajien, jotka ovat tätä ei pidä koskaan unohtaa yritysten käyttövoima.

Wurtz
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen iloinen siitä, että Euroopan parlamentissa voidaan käydä yritysten rakenneuudistusten aallosta ja siihen liittyvästä työpaikkojen menetyksestä tätä keskustelua, johon osallistumme.
Ryhmäni on toivonut sitä Michelinin tapauksesta lähtien. Toisin sanoen siitä lähtien kuten juuri toistettiin , kun tämän suuryrityksen johto ilmoitti samanaikaisesti finanssianalyytikoille toisaalta huomattavien voittojen saavuttamisesta ja toisaalta päätöksestä vähentää Euroopasta 7 500 työpaikkaa. Vaikka tähän aloitteeseen reagoitiin heti myönteisesti pörssissä jossa osakekurssi nousi selvästi , se aiheutti kuitenkin hyvin suurta närkästystä julkisessa mielipiteessä laajoilla aloilla erityisesti Ranskassa mutta myös muualla.
Michelinin menetelmän kyynisyys on tietyllä tavalla moninkertaistanut hylkäämisilmiön, jota aiheuttaa entistä enemmän juuri tämä uusi kapitalistinen strategia eli niin sanottu share-holder value, arvonlisäys osakkeenomistajille, jossa kaikki ja ennen kaikkea osakkeenomistajien kannalta kestämättömät työllisyyskustannukset alistetaan yrityksen rahoitusosakkaiden bulimistisille vaatimuksille.
Michelin on valitettavasti kaukana siitä, että se olisi poikkeus tällä alalla. Sen pöyristyttävä ilmoitus on osa todellista mätäpaisetta, jonka emme voi antaa kehittyä puuttumatta asiaan, ellemme sitten luovu kaikesta taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen hallinnasta ja sitä kautta pyrkimyksestä edistää eurooppalaista yhteiskuntamallia maailmanlaajuistumisen yhteydessä.
Sama koskee Olivettia, joka hankki ensin tarvittavan pääoman tehdäkseen tuottoisan julkisen ostotarjouksensa Télécom Italiasta ja päätti sitten vähentää 13 000 työpaikkaa, ja se koskee Alcatelia, joka ilmoitti rahoitusosakkaidensa luottamuksen palauttamiseksi samalla kertaa, että sen nettotuotto on 15 miljardia frangia eli 2,3 miljardia euroa ja että se vähentää 12 000 työpaikkaa, ja se koskee pankkialaa, jolla euron käyttöönotto on antanut todellisen sysäyksen työpaikkoja syöville fuusio-ostoille ja siirtänyt pankkityötä rahoitustoiminnan ja jopa keinottelun piiriin. Arveluttava ennätys on Renault'n nimissä, joka hävittämällä säälimättä Nissanin työpaikat hemmottelee osakkaitaan silläkin uhalla, että se antaa Japanille mitä vastenmielisimmän kuvan Euroopasta, ja vähensi vielä epäsuorasti useita tuhansia työpaikkoja myös Euroopan unionissa.
Mitä siis voimme tehdä? Hallitukset voivat ryhtyä tiettyihin toimenpiteisiin, kuten niin sanotuista " taloudellisista syistä" tapahtuvia irtisanomisia koskevien lakien uudistamiseen. Menestyvän yrityksen ei pitäisi missään tapauksessa supistaa henkilökuntaansa puhumattakaan työntekijöiden irtisanomisesta. Lisäksi Euroopan unioni voi ryhtyä tiettyihin toimenpiteisiin. Parlamenttimme tarkisti viime tammikuussa, arvoisa komission jäsen, työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevaa direktiiviä. Odotamme edelleen, että komissio ottaa huomioon nämä tarkistukset.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että meidän on nyt mentävä vielä pidemmälle. Tässä yksi esimerkki: yritysten kaikkia rakenneuudistussuunnitelmia olisi lykättävä kuudella kuukaudella riippumattoman ammatillisen asiantuntija-avun antamiseksi; jos yritys on saanut julkista tukea tämä tulikin jo esille eurooppalainen tuki mukaan luettuna, sen olisi maksettava se takaisin, jos se ei noudata sovittuja sääntöjä; samassa hengessä eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevassa direktiivissä olisi vahvistettava huomattavasti näiden neuvostojen merkitystä samoin kuin henkilöstön edustajien suojelua. Komission on siis esitettävä meille mahdollisimman pian kaksi tarkistettua direktiiviehdotusta.
Lopuksi haluan korostaa WTO-neuvottelujen lähestyessä, että Euroopan on tuotava selvästi esille poliittinen tahtonsa myös teollisuuspolitiikassa, jossa " työllisyys, vaurauden luominen ja aluekehitys" ovat keskeisellä sijalla. Uuden teknologian ja informaatiovallankumouksen rinnalla on tilaa uudelle tuottavuuden käsitteelle, jonka perustana ei ole sosiaalikulujen säännöstely vaan inhimillisten kykyjen kehittäminen. Vastapainona nykyiselle pyrkimykselle purkaa sääntelyä Euroopan unioni voi halutessaan hankkia tällaisen politiikan edistämiseksi itselleen keinot alkaen keinottelun verottamisesta aina valikoivaan luotonantoon, jolla kannustetaan luomaan työpaikkoja ja saadaan yritykset luopumaan työpaikkojen laajamittaisesta vähentämisestä.
Omalta osaltaan ryhmäni ottaa yhteyttä Euroopan tärkeimpiin ammattijärjestöihin, jotta voimme vaihtaa kokemuksia ja tarvittaessa esittää eurooppalaisen vetoomuksen siitä, että kansalaisemme otetaan huomioon tulevissa päätöksissä. Arvoisa puhemies, meillä oli Vilvorden tapaus, jonka merkittävyyden kaikki muistavat mutta joka ei johtanut uusiin sääntöihin. Toivomme, että Michelinin tapaus puolestaan johtaa käytännön muutoksiin. Se on mielestäni se mitta, jonka mukaan tänään käsittelemiemme rakenneuudistusten kourissa olevat kansalaisemme arvioivat yhteisvastuumme todellista merkitystä.

Nobilia
Arvoisa puhemies, olen kuunnellut komission jäsen Diamantopouloun puheenvuoron, ja kiitän häntä siitä. Minun ryhmäni, Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä, mielestä tilanne, jossa kysymys tulee esille, on melkoisen arkaluonteinen, sillä on olemassa vaara, joka muodostuu yhtäältä siitä, että esitetään sellaisen kilpailun edellytyksiä, joka ei ole vapaata ja toisaalta rajoitetaan jäsenvaltioiden toimia asianomaisessa aiheessa, mikä on ristiriidassa toissijaisuusperiaatteen kanssa. Näin ollen konkreettinen periaate, josta on sitä paitsi säädetty Rooman sopimuksessa vuonna 1957 ja jolla voidaan oikeuttaa unionin osallistuminen, koskee mahdollisia sosiaalisia vaikeuksia, joita yritysten rakenneuudistukset voivat aiheuttaa yhteisön sisällä ja joka tapauksessa jäsenvaltioissa. Tällä vältetään se, että vielä muut unionin politiikat, jotka kohdistuvat yhä suurempaan sosiaaliseen yhtenäisyyteen ja integraatioon, osoittautuisivat edes osittain hyödyttömiksi.
Mikäli toiveena on luoda unionille yhteinen talouspolitiikka ja mahdollisesti yhteinen teollisuuspolitiikka, meidän mielestämme olisi tällä välin soveliasta, että unioni voisi esittää näkemyksensä etenkin niistä rakenneuudistuksista, joihin jäsenvaltiot ovat osallistuneet tai osallistuvat, myös taloudellisesti. Sen lisäksi on korostettava sitä, että unionin pitäisi asettaa toimensa tällä alalla tiukemman valvonnan alaiseksi ja että sen pitäisi määritellä mekanismeja, joilla vertaillaan osallistumisia ja joka tapauksessa työntekijöiden liittojen edustajille annettavaa tietoa , että sen pitäisi määritellä näiden toimien konkreettista myönteisyyttä, ei ainoastaan taloudelliselta vaan myös sosiaaliselta kannalta; näin siksi, että unionin yrityksille kohdistamat avustukset eivät aina ole tuottaneet vastapainoksi skestävää kehitystä yritysten toiminnassa eivätkä niiden työllisyystasojen säilyttämistä.
Näissä tapauksissa ei voi olla pyytämättä sellaisen sanktion käyttöönottoa, joka ulottuu aina unionin maksamien summien täydelliseen takaisin maksamiseen saakka. Tällaista periaatetta on noudatettava myös siinä tapauksessa, että tuet kohdistetaan yhteisön ulkopuoliselle yritykselle, ja siinä tapauksessa yhteistyösopimus, mikäli sellaista ei jo ole, maan kanssa, jossa yritys sijaitsee, ei ainoastaan auttaisi määrittämään ja integroimaan paremmin unionin kyseiseen maahan kohdistuvia toimia vaan uudessa suotavassa tilanteessa se voisi myös helpottaa asianomaisen sanktion täytäntöönpanoa.

Lang
Arvoisa puhemies, röyhkeä ja kansan suosiota tavoitteleva Euroopan poliittinen luokka on löytänyt mainion syntipukin kantamaan häpeää omista taloudellisista teoistaan. Ne vasemmiston kannattajat, jotka nyt tuomitsevat työpaikkojen vähentämiset Michelin-yrityksessä, hyväksyivät suurella kannatuksella Euroopan unionin ääriliberalistiset politiikat siinä muodossa kuin ne määritellään Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksessa.
Hyvät kollegani, kannatatte aktiivisesti maailmanlaajuistumista mutta nostatte suuren äläkän, kun eurooppalaiset yritykset pyrkivät mukautumaan itse laatimiinne haitallisiin sääntöihin ja siihen talousympäristöön, johon olette itse ne pakottaneet. Rohjetkaa siis katsoa totuutta silmästä silmään: Michelinin työntekijät eivät ole Michelinin johdon uhreja, he ovat teidän uhrejanne, teidän, jotka olette maailmanlaajuistumisen kauppiaita, samalla tavalla kuin uhrejanne ovat pankki- ja vakuutusalan, autoteollisuuden ja monien muiden sellaisten alojen työntekijät, joilla yritykset fuusioituvat, siirtyvät muualle tai uudistavat rakennettaan elinolojensa varmistamiseksi. Maailmanlaajuiseksi muuttunut taloutenne merkitsee maailmanlaajuiseksi muuttunutta työttömyyttä ja varmuutta yleisestä yhteiskunnallisesta taantumisesta.
Sosialistien tai liberaalien johtamat hallitukset ja Euroopan komissio, jotka ovat myös maailmanlaajuistumisopin vallassa, ovat osasyyllisiä tähän tilanteeseen. Ne ovat jatkuvasti pettäneet ja harhauttaneet Euroopan työntekijöitä. Ne antautuvat avoimessa taistelussa ennen kuin vuosituhannen vaihteen neuvottelukierros on edes alkanut luopumalla tehokkaasta taistelusta sosiaalista polkumyyntiä vastaan, luopumalla tarvittavan sosiaalisen lausekkeen läpiviemisestä ja luopumalla yhteisön etuuskohtelun periaatteesta.
Edistämällä pääomien vapaata liikkumista maailmanlaajuisella tasolla ja haluamalla vapauttaa entisestään investointeja Euroopan hallitukset muuttavat näin englantilaiset eläkerahastot talous- ja rahoitusmarkkinoiden todellisiksi valtiaiksi. Pian nämä isänmaattomat monikansalliset yritykset ovat hallitsemattomia talouden valtiaita mutta myös kiihkeästi haluamanne uuden maailmanjärjestyksen valtiaita. Ainoa politiikka, jolla on mahdollista toteuttaa Euroopan työntekijöiden täystyöllisyys, on politiikkaa, jolla vallataan takaisin sisämarkkinat, suojellaan niitä vilpilliseltä kilpailulta ja torjutaan rikollinen ja epäsosiaalinen maailmanlaajuistuminen; politiikkaa, jolla yhteisön etuuskohtelun välttämätön sääntö palautetaan jälleen arvoonsa. Se on lyhyesti sanottuna politiikkaa, jolla Euroopassa tuotetaan eurooppalaisia tuotteita eurooppalaisten tekemällä työllä.

Helmer
Arvoisa puhemies, saanen aluksi kannattaa sitä PPE-ryhmän esittämää näkemystä, että tässä keskustelussa käsitellään ensisijaisesti erästä eräässä jäsenvaltiossa sijaitsevaa yritystä ja että siksi se ei ole asianmukainen aihe EU:n toimielinten käsiteltäväksi. Michelinillä on joka tapauksessa edessään kilpailukykyä koskeva haaste, joka edellyttää siltä ehdottomasti tuottavuuden lisäämistä, ja se merkitsee lomautuksia. Polkupyörän kumeja valmistavasta tehtaasta on käsittääkseni oltu huolestuneita. Michelin voi kuitenkin tuoda polkupyörän kumeja puoleen hintaan niiden tuotantokustannuksista Ranskassa. Mikään yritys ei voi jatkaa tällaisissa oloissa. Kysymys kuuluu, haluammeko Euroopan olevan polkupyöräkumitalous vai uudenaikainen korkean teknologian talous.
Yleisemmällä tasolla haluan asettaa kyseenalaiseksi erään parlamentissa ja erityisesti työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa vallitsevan ajattelutavan. Sen mukaan voimme säästää työpaikkoja ja parantaa työllisyysnäkymiä pakottamalla yritykset luopumaan niiden työntekijöiden lomauttamisesta, joita ei enää tarvita. Tämä ajatus saattaa näyttää kannatettavalta, mutta se on täysin väärä ja johtaa päinvastaiseen lopputulokseen. Jos pidämme yllä työpaikkoja, joiden " parasta ennen" -päivämäärä on kulunut umpeen, vahingoitamme tuottavuutta ja vähennämme Euroopan teollisuuden kilpailukykyä. Pidämme työntekijöitä tappiota tuottavassa tilassa, jossa he estävät arvonnousun sen sijasta, että vapauttaisimme heidät hankkimaan uusia työpaikkoja tuottavissa yrityksissä, joissa he voivat luoda vaurautta.
Anglosaksisessa joustavien työmarkkinoiden mallissa työntekijät menettävät usein työpaikkansa, mutta sillä ei ole merkitystä, koska he saavat nopeasti uutta työtä.
(Vaihtelevia reaktioita) Joustamattomassa ja kalkkiutuneessa eurooppalaisessa yhteiskuntamallissa pyritään kaikin keinoin pitämään työntekijät heikoissa yrityksissä, ja kun he lopulta menettävät työpaikkansa, heidän uudelleen työllistymisensä saattaa hyvinkin olla mahdotonta. Tästä syystä Euroopassa on paljon korkeampi työttömyys ja paljon korkeampi pitkäaikaistyöttömyys kuin Yhdysvalloissa.
Lopuksi meidän olisi muistettava, että hallitukset eivät luo työpaikkoja, Euroopan toimielimet eivät luo työpaikkoja. Yritykset luovat työpaikkoja. Meidän tehtävänämme sääntelijöinä on luoda olosuhteet, joissa yritykset ja työpaikat voivat menestyä. Meidän ei pitäisi pyytää yrityksiä esittämään sosiaalisen suojelun tavoitteita. Antakaamme hallitusten hoitaa sosiaaliturva ja antakaamme teollisuudelle vapaus luoda vaurautta ja työpaikkoja.

Hughes
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi sanoa parlamentin jäsen Helmerille ja muille, että tällä puolella parlamenttia istuvat jäsenet eivät pyri kahlitsemaan tai hankaloittamaan yritysten päätöksentekokykyä.
Haluaisimme nimenomaan rohkaista niitä huolehtimaan sijoittajistaan. Mutta kun puhun sijoittajista, en puhu vain osakkeenomistajista. Tarkoitan myös niitä tuhansia työntekijöitä Michelinin tapaisissa yrityksissä, jotka ovat sijoittaneet omaa ja perheidensä aikaa, energiaa, tietoja, taitoja, toiveita ja pyrkimyksiä yritykseen, jossa he ovat työskennelleet monia vuosia. Tarkoitan niiden yhteisöjen sijoituksia, jotka tukevat ja pitävät yllä yrityksiä. Tarkoitan myös kaikkia meitä täällä ja muualla Euroopan unionissa olevia veronmaksajia. Nämä yritykset ovat saaneet suoraan tai epäsuorasti julkista rahoitusta, alueellista, kansallista ja eurooppalaista rahoitusta, ja, kuten Nobilia juuri sanoi, sitä ei pitäisi antaa ilman sitoumuksia.
Hyvä yritys huolehtii työvoimastaan. Se toimii yhteistyössä työntekijöidensä kanssa ja edistää osallistumista, kumppanuutta ja innovointia. Hyvä yritys ei pidä työntekijöitään tai sitä yhteisöä, johon he kuuluvat, tuotannontekijöinä, joista on helppo luopua maailmanlaajuisessa voitto- ja tappiopelissä.
Olemme tottuneet parlamentissa ajatukseen kustannusten ulkoistamisesta ympäristöpolitiikassa, jossa saastuttamisen kustannuksia ei maksa asianomainen yritys vaan yhteiskunta laajemmassa mielessä. Ehkä meidän pitäisi suhtautua samalla tavalla Michelinin tapaisten yritysten sosiaaliseen vastuuseen. Muussa tapauksessa vaarana on se, että suurin taakka siirtyy vain osakkeenomistajille.
Euroopan unionissa vallitsee selvä epätasapaino. Yritykset voivat toisaalta toteuttaa hyvin vapaasti rakenneuudistuksia tai sijoittua uudelleen, mutta yritysten työntekijöillä on hyvin vähän oikeuksia. Lainsäädäntöä ei noudateta eikä sovelleta asianmukaisesti niissäkään tapauksissa, joissa Euroopan lainsäädännössä on oikeuksia, kuten oikeus tulla kuulluksi riittävän varhaisessa vaiheessa ennen työntekijöiden joukkovähentämistä koskevia tai muita suuria toimeentuloa koskevia päätöksiä. Meidän on puututtava tähän.
Meidän on selvitettävä monia merkittäviä asioita Euroopan tasolla. Meidän on tarkistettava ja parannettava yksittäisten työntekijöiden irtisanomista, joukkoirtisanomista ja yritysneuvostoja koskevaa lainsäädäntöä. Tarvitsemme yleiset puitteet työntekijöille tiedottamista varten ja työntekijöiden kuulemista varten, ja meidän on myös tarkistettava lainsäädäntöä, joka koskee yritysten uudelleen sijoittumista, fuusioitumista ja valtausta joka ei liity tähän mutta jota esiintyy esimerkiksi pankki- ja vakuutusalalla.
Michelinin osakkeiden nousu 12 %:lla ilmoitusta seuranneina päivinä osoittaa, miten kyynisesti ja tietoisesti tässä yhteydessä vaikutettiin osakemarkkinoihin. Se on mielestäni täysin tuomittavaa, ja toivon, että kaikki oikeamieliset parlamentin jäsenet ovat tästä samaa mieltä.
Lopuksi työjärjestystä koskeva asia, joka todella koskee työjärjestystä. Arvoisa puhemies, haluaisin teidän kiinnittävän huomiota seuraavaan asiaan. Allekirjoitin muiden ohella päätöslauselmaesityksen, kompromissitekstin, kaksi päivää sitten. Päätöslauselmaesityksen viimeisessä kohdassa viitattiin Micheliniin. Nyt jaetussa päätöslauselmaesityksessä, josta on määrä äänestää huomenna, ei enää ole tätä viittausta. Joku parlamentin yksiköiden työntekijöistä on poistanut sen ilmoittamatta asiasta päätöslauselmaesityksen allekirjoittajille. Tämä on todella hyvin vakava asia, ja toivon, että te selvitätte asian perinpohjaisesti ja ilmoitatte siitä parlamentille.

Puhemies
Kiitoksia, parlamentin jäsen Hughes. Otan mielelläni selvää siitä, mitä on tapahtunut ja tiedotan siitä kaikille.

Flautre
Arvoisa puhemies, olemme hyvin kiinnostuneita tulevan tutkimuksenne johtopäätöksistä, koska mekin olemme allekirjoittaneet tämän päätöslauselmaesityksen ja todenneet saman asian.
Asia, josta me kaikki olemme juuri puhuneet, on se, että yhä useammissa yritysten rakenneuudistuksissa pyritään tosiasiassa antamaan osakkeenomistajille entistä enemmän todisteita ja saamaan heidät entistä vakuuttuneimmiksi heidän rahoitusinvestointiensa tuottavuudesta. Tämän vuoksi Michelin-ryhmän johto ilmoitti samanaikaisesti 7 500 työpaikan vähentämisestä ja uskomattoman suurista voitoista. Tämän vuoksi, kuten olette korostanut, ilmoitusta irtisanomissuunnitelmista seuraa aina kyseisten yritysten osakekurssien nousu.
Tämä palkansaajia ja heidän elämäänsä ylenkatsova häpeällinen ilmoitus on perustavalla tavalla ristiriidassa esille tuotujen työllisyyttä, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta ja eurooppalaista yhteiskuntamallia edistävien tavoitteiden kanssa. Mitä Soissonsissa sijaitsevan Wolbert-Michelinin tehtaan irtisanomisuhan alla olevien palkansaajien pitäisi mielestänne ajatella näistä tavoitteista ja päättäväisyydestämme edistää niitä? Näiden päätösten synnyttämä sosiaalinen epätoivo muuttuu väistämättä poliittiseksi epätoivoksi, ja tällainen poliittinen epätoivo on pysyvä uhka demokratialle.
Tästä syystä Euroopan unionin on toimittava sanojensa mukaisesti ja pidettävä kiinni työllisyyttä ja ihmisarvoista elämää koskevista sitoumuksistaan. Miten se pystyy siihen, kun sillä on välittömästi vastassaan suurryhmien yksipuoliset ja odottamattomat päätökset? Sen on ensin tuomittava selvästi tämäntyyppiset päätökset ja tuettava kyseisiä työntekijöitä. Parlamentin jäsen Pronk, suurryhmien päätökset eivät todellakaan ole jumalallista oikeutta. Poliitikkojen velvollisuutena on puuttua asiaan ja tuoda esille mielipiteensä.
Euroopan unionin on myös huolehdittava siitä, että kaikkien eurooppalaisten toimielinten jatkuvasti jauhama yhtälö, jonka mukaan talouskasvu ja kilpailukyky merkitsevät ehdottomasti samaa kuin työllisyys ja kehitys, hylätään. Se ei pidä paikkaansa, se on osoitettu! Meidän on tehtävä johtopäätökset tästä havainnosta ja ryhdyttävä pohtimaan uudelleen eurooppalaisen työllisyysstrategiamme ja laajojen taloudellisten suuntaviivojemme perustaa. On ryhdyttävä tarvittaviin toimenpiteisiin työntekijöiden ja heidän edustajiensa vallan lisäämiseksi, jotta he voivat pitää kiinni oikeudestaan kiistää irtosanomisten perustana olevat taloudelliset syyt; tätä me nimitämme Wolbert-Michelinin tarkistukseksi, ja pyydämme teitä huomenna äänestämään siitä. Ei ole hyväksyttävää, että taloudelliset päättäjät ryhtyvät määrittelemään ja valvomaan yleistä etua. Ei osakkeenomistajien edessä nöyristely eikä vahvan kansallismielisyyden kiihotus...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Yhdyn monen seikan osalta näkemyksiinne, mutta velvollisuuteni on toimia työjärjestyksen sekä aikataulun mukaisesti. Te varmaan ymmärrätte sen. Jopa vasemmiston on toimittava työjärjestyksen mukaisesti.

Laguiller
Arvoisa puhemies, minun on noustava tässä keskustelussa vastustamaan Michelinin pöyristyttävää päätöstä erottaa 7 500 työntekijää siitä huolimatta, että sen voitot ovat kasvaneet.
Olen tietysti aivan yhtä vihainen Renault-Nissanin, Alsthomin, Rhône-Poulencin ja Hoechst Marion Rousselin ja monien muiden yritysten laatimista suunnitelmista työpaikkojen vähentämiseksi. Kaikille niille on yhteistä se, että ne saavat suuria voittoja mutta heittävät siitä huolimatta työntekijöitä kadulle tai vähentävät työpaikkoja, millä on lähes yhtä vakavat seuraukset, koska poistettu työpaikka merkitsee sitä, että työttömiä on yksi enemmän. Näin toimivat yritykset, niiden johtajat ja niiden suurosakkaat ovat päävastuussa vakavasta työttömyydestä ja sen aiheuttamasta aineellisesta ja moraalisestakin kurjuudesta.
Kannatamme omasta puolestamme työntekijöiden irtisanomisen kieltämistä pakkoluovutuksen uhalla kaikissa yrityksissä, jotka tuottavat voittoa. Suurosakkaiden rahapussin lihottaminen ajamalla kymmeniä tuhansia naisia ja miehiä työttömyyteen ja köyhyyteen on rikollinen asenne, ja painotan näitä sanojani. Yritysten voitot ovat tulosta kaikkien tekemästä työstä: ne on käytettävä ensisijaisesti olemassa olevien työpaikkojen säilyttämiseen ja uusien luomiseen työtä jakamalla, ilman että palkkoja alennetaan.

Della Vedova
Arvoisa puhemies, me kaikki ymmärrämme, että irtisanomisiin kätkeytyy inhimillisiä draamoja, joista eurooppalaista sosiaalijärjestelmämallia ihannoivien hallitusten olisi ehkä hyvä pitää perusteellisemmin huolta. Uskon kuitenkin, että tämänpäiväinen keskustelu sai järjettömän sävyn, koska keskustelemme yritysten rakenneuudistuksista ja siitä, mistä niistä pitää saada kohtuullista hyötyä ja mistä ei, suuressa liberaalissa Euroopassa.
Uskon, että jos moni tänään kuultu ääni olisi vallitseva, niin me valmistelisimme köyhyyden ja työttömyyden Eurooppaa, eikä työllisyyden ja vaurauden Eurooppaa. Mitä mieltä on todeta, että Michelinin voitot ovat nousseet 17 % sanomatta, ovatko ne suuremmat vai pienemmät Bridgestoneen tai Goodyeariin verrattuna tai muihin kilpailijoihin verrattuna, ja jättää sanomatta, että Michelin on yritys, jonka liikevaihto on 106 dollaria työntekijää kohti, kun Goodyearin on 141 dollaria, ja jättää sanomatta, että Renault jonka toimintaan, mikäli en erehdy, Ranskan hallitus osallistuu voimakkaasti menee Japaniin ja ostaa sieltä yrityksen, Nissanin, ja jotta sen ei tarvitsisi sulkea tehdasta, sen on irtisanottava 21 000 työntekijää, mutta koska he ovat japanilaisia, he kiinnostavat meitä vähemmän? Uskon, että meidän on sen sijaan kyseenalaistettava Euroopan sosiaalijärjestelmä, joka on työttömyyden ja verojen Euroopan sosiaalijärjestelmä ja sellaisen Euroopan sosiaalijärjestelmä, jonka ammattijärjestöillä on niin valtava valta, että ne tyrehdyttävät talouskasvun, estävät miljoonia italialaisia, ranskalaisia ja saksalaisia sekä miljoonia siirtolaisia löytämästä työtä, jotta me voisimme turvata tilanteita, joissa on usein kyse pelkästään erioikeuksista.
Eilen parlamentti pyysi puheenjohtaja Duisenbergia kääntämään rahapolitiikan kohti sellaisen Euroopan kasvutarpeita, jossa ei kyetä uudistumaan ja jossa ei kyetä uudistamaan taloutta eikä vapauttamaan markkinoita, etenkään työmarkkinoita. Jos tämä on se Eurooppa, jota me valmistamme, olemme hurskastelijoita, sillä silloin valmistamme Eurooppaa, jossa vallitsee työttömyys ja jossa yritykset joutuvat sulkemaan ovensa. Mutta sitten kun ei ole enää yrityksiä, sitten meillä ei ehkä enää ole edes kyyneleitä itkemiseen.

Karoutchi
Arvoisa puhemies, Euroopan unionilla on oltava kilpailukykyinen ja vaurautta ja sitä kautta työpaikkoja luova teollisuus.
Se tarkoittaa sitä, että unionissa on pystyttävä todella sovittamaan yhteen veropolitiikat ja määriteltävä kaikkien osalta verrattavissa olevat sosiaaliset säännöt, jotta enää ei jouduta kärsimään kilpailun vääristymisestä, jota esiintyy tällä hetkellä liikaa. Se tarkoittaa myös sitä, että yrityksemme on saatettava sellaiseen kuntoon, että ne kestävät maailmanlaajuistumisen ja pystyvät mukautumaan siihen. Maailmanlaajuistumista voidaan valitella, mutta se on olemassa oleva tosiasia. Meidän on organisoitava se, jotta voimme estää sen kielteiset vaikutukset. Tässä yhteydessä joudumme kohtaamaan yritysten siirtymisen vaikean ongelman: vaikean, koska se todella tuhoaa työpaikkoja Euroopassa; vaikean, koska juuri ne, jotka työpaikkoja nyt halveksivat, vaativat samaan aikaan Eurooppaa moninkertaistamaan investointinsa kehitysmaihin ja helpottamaan mahdollisimman paljon näistä maista peräisin olevien tuotteiden pääsyä Euroopan unioniin.
Mitä tulee Michelinin tapaukseen, koska kaikki puhuvat siitä vaikka olemme kaikki sanoneet, että kyse ei ole siitä , samana päivänä, kun saatiin ilmoitus työpaikkojen vähentämisestä Michelinillä, Pirelli teki saman tempun samassa mittakaavassa, mutta kukaan ei puhu siitä. Michelinillä on nykyään 82 tuotantolaitosta, joista 48 sijaitsee Euroopassa. Haluaisin todella tietää, kuinka moni autoyritys - julkiset yritykset mukaan luettuina -, kuinka moni renkaita valmistava yritys - valtion ylläpitämät yritykset mukaan luettuina -, joka on yhtä vahvasti edustettuna Euroopassa, ei ole vielä siirtänyt toimintaansa ilman kohua ja joskus hallitusten tuella vasemmistohallitukset mukaan luettuina.
Nykyään asiat on sanottava niin kuin ne ovat. On totta, että Michelin on vähentänyt työpaikkojaan 25 000:lla 20 vuodessa, mutta muistutan tietyille tahoille, että 25 000 työpaikan vähentäminen johtuu kaikkien teollisuuden alojen, mutta erityisesti auto- ja rengasteollisuuden, ponnisteluista tuottavuuden lisäämiseksi, ja 25 000:n joukossa on vain 186 irtisanomistapausta. Emmekö siis voisi lopettaa syntipukkien etsimistä tähän teollisuuden kehitykseen tai näihin rakenneuudistuksen seurauksiin.
Meille sanotaan: mutta katsokaa pörssivoittoja. Anteeksi, hyvät naiset ja herrat, mutta katsokaapa kaikkien yritysten pörssikursseja vuoden tai kahden vuoden ajalta, ja Wurtzille muistuttaisin, että hän tai hänen ystävänsä kuuluvat hallitukseen, joka ei tee mitään pörssivoittojen lopettamiseksi.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, olemme jälleen kerran täällä eikä tämä valitettavasti ole ensimmäinen kerta keskustellaksemme vakavasta ongelmasta: tuhansien työntekijöiden irtisanomisesta, mikä johtuu erään yrityksen yksipuolisista valinnoista. Ja Michelinin tapaus, josta en halua puhua yksityiskohtaisesti, sillä muut kollegat ovat sen jo tehneet, antaa meille aiheen tähän keskusteluun.
Monissa jäsenvaltioissa näiden vuosien historia muistuttaa meitä siitä on rakenneuudistustapauksia: historia on itse asiassa täynnä tällaisia rakenneuudistuksia, siirtoja, yritysten sulkemisia kollegamme Wurtz muistutti meitä joistakin niistä , jotka eivät ainoastaan vähennä työllisyyttä vaan myös vaarantavat epäsuosiollisten alueiden taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden, luovat sosiaalisen epävarmuuden ilmapiirin työntekijöiden keskuuteen, luovat ilmapiirin, joka ei varmastikaan edistä kehitystä ja kasvua. On kuitenkin osattava liittää yritysten tarvitsema laajempi kilpailukyky, etenkin talouden maailmanlaajuistumisen aikana, ja yrityksissä tarvittava joustokyky työntekijöiden turvallisuuteen. Näitä prosesseja ja näitä ilmiöitä, jotka käyvät yhä yleisemmiksi, on johdettava käytettävissä olevien välineiden avulla, joita pitää parantaa. Komission jäsen, jota haluan kiittää hänen lausuntonsa selkeydestä, puhui älykkäästä rakenneuudistuksesta. Olemassa olevat ennaltaehkäisyn ja ilmiöiden hallinnan välineitä on käytettävä sekä kansallisella että eurooppalaisella tasolla, sillä työpaikkojen menettäminen, arvoisa kollega Pronk, koskee Eurooppaa: se ei koske yksittäisiä maita vaan meitä kaikkia.
Mielestäni varsinkin tapauksen, josta tänään keskustelemme, pitäisi olla sellainen tilaisuus, joka saisi komission tänään parlamentin edessä sitoutumaan siihen, että se tarkistaa ja arvioi irtisanomisia ja yritysten sulkemisia koskevaa direktiiviä tehdäkseen siitä tehokkaamman työpaikkojen varjelun osalta. Tämän lisäksi on välttämätöntä nopeuttaa yritysneuvostoja koskevan direktiivin uudelleentarkastelua ja vahvistaa etenkin tiedonantoa ja kuulemistaa, mutta lisäisin vielä, on myös välttämätöntä lisätä asianomaiseen direktiiviin perimmäinen, eli sanktioita koskeva ongelma: sääntöjä on noudatettava, ja sen, joka ei niitä noudata, on maksettava seuraukset.

García-Margallo Y Marfil
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että tätä keskustelua käydään täällä tänään, sillä parlamentin on oltava jatkuvasti perillä kansalaisten tarpeista ja oltava Euroopan rakentamisessa kärkijoukoissa; tämän kaksitahoisen tavoitteen saavuttamiseksi Euroopan sosiaalisen ulottuvuuden kehittäminen on mielestäni olennaista.
Päätöslauselmaesitykseen, josta nyt keskustelemme, on sekoittunut useita tyylejä ja yksilöllisiä piirteitä, joiden tuloksena on syntynyt poikkeuksellisen epätasainen kokonaisuus. Mutta eräät huomiot, erityisesti ystäväni Pronkin esittämät huomiot, vaikuttavat minusta erityisen tärkeiltä.
Sallinette minun kuitenkin todeta, että me, jotka uskomme, että ainoastaan kilpailukykyiset yritykset voivat tarjota työpaikkoja ja että vain luomalla työpaikkoja voimme säilyttää eurooppalaisen sosiaalisen mallin, olemme voittaneet. Ja ne, jotka uskovat vain julkisiin interventioihin eli todellisuudessa vapaaehtoisuuteen perustuvaan yltiöoptimistiseen toimintaan, ovat hävinneet.
Kuitenkin tämän toteamuksen jälkeen sanottakoon, että me, jotka uskomme markkinoihin ja vaikutamme tällä puolella istuntosalia, kaukana parlamentin kummankin laidan itseriittoisuuspyrkimyksistä, uskomme siihen, että sosiaalisen kompensoinnin periaate on toimivien markkinoiden tasapainottava vastapuoli.
Siksi suhtaudun erityisen myönteisesti siihen, että päätöslauselmaesityksessämme kannatetaan työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua konfliktien ratkaisemiskeinona. Olen tyytyväinen myös siihen, että kannatetaan sosiaalisen peruskirjan sekä sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen kehittämistä konkreettisin toimin. Olen tyytyväinen myös siihen, että julkilausumassa vihjataan välttämättömyyteen tarkistaa sellaista verojärjestelmää, jolla yrityksiä autetaan ja kannustetaan siirtymään kevyemmän verotuksen alueille. Ja lopuksi haluaisin ilmaista tyytyväisyyteni siitä, että työllisyydestä on tehty horisontaalinen, kaikkia poliitikoita ja erityisesti julkista tukea ohjaava periaate.
Mutta istuntosalin laidoilla istuville sanoisin, että väärässä olivat ne, jotka työpaikkoja säilyttääkseen yrittivät heittää Manchesterin lähijokiin tekstiilejä valmistavat koneet, sillä se aikakausi, jota elämme on äärettömän paljon parempi kuin se, jonka he halusivat säilyttää.

Weiler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, uskon, että edellinen puhuja oli oikeassa eräässä asiassa. Jos tosiaan olisi niin, että markkinat voisivat yksin säädellä itse itseään, emme puhuisi tänään Michelinistä. Parlamentin jäsen Pronk, on myös räikeä erehdys uskoa, ettei tämä asia kuulu tälle parlamentille. Puhuimme täällä muutama vuosi sitten myös Renaultista, ja se oli aivan oikein. 7 500 työpaikkaa hävitetään, ja se on aivan erityisen kielteinen ennätys, jonka tämä yritys saavuttaa.
Toiseksi meidän on puhuttava siitä täällä myös sen vuoksi, että työnantajat Euroopassa odottavat, että me, Euroopan unioni, ohjaamme maailmanlaajuistumista, että säätelemme yritysten välttämätöntä nykyaikaistumista ja markkinoihin sopeutumista älykkäästi, mikä tarkoittaa sitä, että sosiaaliset seikat otetaan huomioon. Euroopan unionilla on sitä varten joitakin direktiivejä, joita pitää kuitenkin käyttää erittäin varovasti. Minusta vaikuttaa Michelinin yrityspolitiikan kannalta oireelliselta, että se perustaa eurooppalaisen yritysneuvoston vasta tämän vuoden lopussa.
Taloudelliset muutokset EU:ssa jatkuvat, mutta meille sosiaalidemokraateille on itsestään selvää, että työntekijät ja heidän ammattijärjestönsä on otettava mukaan tähän prosessiin, että heille on tiedotettava ajoissa ja että heidän ehdotuksiaan on tarkasteltava vakavasti. Arvoisa komission jäsen, jos kehitätte EU:n keinoja tässä asiassa, me tuemme ja seuraamme teitä aivan varmasti. Haluaisin vielä kiittää Michelinin työntekijöitä, jotka ovat täällä tänään. Tällaista sitoutumista toivoisin myös omistajilta. Yli 17 %:n parannus tulokseen vuoden 1999 ensimmäisellä puoliskolla on oikeastaan erinomaista, mutta yrityksen pitäisi investoida tämä voitto uusiin tuotteisiin, uusiin ympäristöystävällisiin tuotantomenetelmiin ja ennen kaikkea myös työntekijöiden jatkokoulutukseen. Se lisäisi sosiaalista vakautta, ja silloin myös osakemarkkinoilla olisi hyvä syy kurssinousuun.

Menrad
Arvoisa puhemies, kun kyse on yritysten rakenneuudistuksista, korostan neljän ryhmän mainitun yhteisen päätöslauselmaesityksen sisältöä. Eurooppalaisilla maailmanlaajuisilla toimijoilla (global players) ei ole muuta vaihtoehtoa kuin antautua maailmanmarkkinoiden kilpailuun. PPE-ryhmän mielestä tällöin on juuri vältettävä sosiaalista hylkäämistä. Tämä ei ole mikään uusi ilmiö. Kun tulin parlamenttiin ensimmäisen kerran kymmenen vuotta sitten, oman vaalipiirini kaapelikuitutehtaan luottamusmiehet saapuivat luokseni. Heidän yrityksensä oli hieman aiemmin siirtynyt suuren ranskalaisen sähköalan konsernin omistukseen. Työntekijät toivoivat aluksi senhetkistä turvallisempia työpaikkoja. He saivat lähes sattumalta tietää, että kaukana toimiva konsernijohto aikoi sulkea omistukseensa siirtyneen tehtaan kolmen kuukauden kuluessa. Tähän arkaan kohtaan liittyy eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevan direktiivin alkutaival. Sehän on ollut pääosin onnistunut. Meidän pitäisi toimittaa myös tänne tämä menestystarina, tämä myönteinen uutinen, että parin viimeksi kuluneen vuoden aikana on luotu 600 uutta eurooppalaista yritysneuvostoa. Ajoissa annettava tieto on tosin vielä usein puutteellista. Sen osalta, arvoisa komission jäsen, direktiivin uudistaminen on aivan paikallaan.
Meidän on lopuksi vielä pidettävä kiinni myös siitä, että kaikki yritykset ja konsernit täyttävät niille laissa annetut tiedotus- ja kuulemisvelvoitteet ja että sen tekemättä jättämisestä pitää olla seurauksia.
Päätän toteamuksella, jonka on esittänyt kristillisdemokraattinen työministeri, jonka johdolla eurooppalaista yritysneuvostoa koskeva direktiivi laadittiin. Tiedon puutteesta seuraa epävarmuutta, epäluottamusta ja lopulta vain pelkoa. Tiedotus ja kuuleminen merkitsevät avoimuutta, mikä herättää luottamusta ja ehkäisee riitojen aiheuttamia häviöitä eurooppalaisissa yrityksissä. Voittajia ovat yhtä lailla sekä työnantajat että työntekijät.

Gillig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, keskustelun tässä vaiheessa on sanottu monia asioita. Siksi voimme koota joitakin ajatuksia ja tehdä niistä yhteenvedon.
Tänään esitettiin päätöslauselma yritysten rakenneuudistuksista, koska eräs yritys Michelin päätti irtisanoa 7 500 henkilöä. Tilanne on tietysti järkyttävä, mutta tänään on ollut mielenkiintoista todeta, että voimme puhua yritysten rakenneuudistuksista tarkastelemalla pelkän taloudellisen näkökulman sijasta tilanteesta aiheutuvia inhimillisiä ongelmia. Päätöslauselma liittyy mielestäni selvästi Michelinin tilanteeseen. 7 500 työpaikan vähentäminen on täysin sietämätöntä jo oikeutuksenkin näkökulmasta tarkasteltuna, kun irtisanomisten syyksi ei teollisuuden tulosten eikä yrityksen taloudellisen tuloksen perusteella on löydettävissä minkäänlaista kriisiä.
Inhimillisestä näkökulmasta tarkasteltuna tilanne on paitsi sietämätön myös sopimaton ja moraaliton. Kun yrityksen pörssinoteeraus nousee 12 %:lla pelkän ilmoituksen perusteella, vaikka minkäänlaista arvoa ei ole luotu eikä yhtään ylimääräistä rengasta ole valmistettu eikä myyty, antaen ymmärtää, että vauraus syntyy luonnostaan vain yhden rahoitusmarkkinoiden tapahtuman seurauksena, kyseessä on ihmisen työn täydellinen halveksunta. Sillä aikaa, kun osakkeenomistajat myyvät osakkeita ja tekevät lisäarvoa, naiset ja miehet saavat kuulla, että vain he joutuvat kärsimään tilanteesta. Tämä on se raskas hinta, jonka Euroopan työntekijät joutuvat maksamaan siitä, että muutamat sijoittajat voivat saada mahdollisimman suuria voittoja.
Arvoisa komission jäsen, puhuitte ehdotettujen toimenpiteiden yhteydessä sosiaalisista kustannuksista ja niiden huomioon ottamisesta pitkällä aikavälillä. Tätä menettelyä on todellakin välttämättä täydennettävä kiireellisesti vahvistamalla joukkoirtisanomisia koskevaa direktiiviä ja eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevaa direktiiviä. Aivan yhtä välttämätöntä on tarkastella uusia tapoja jakaa uudelleen osakkeenomistajien saamia tuloja vauraista yrityksistä, jotka irtisanovat työntekijöitään vain sen vuoksi, että ne saavat osakekurssinsa nousemaan. Lopuksi odotamme selityksiä, jotta voimme päättää, hyväksymmekö kompromissipäätöslauselmaesityksen, josta on poistettu Michelinin nimi. Tämä keskustelu osoittaa joka tapauksessa selvästi, että parlamentissa on tapahtunut poliittinen kahtiajako, jota ei korjata niin sanotuilla " kompromissipäätöslauselmaesityksillä" .

Bushill-Matthews
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin ilmaista todellisen ja aidon myötätuntoni niitä kohtaan, jotka menettävät työpaikkansa ilman omaa syytään yritysten rakenneuudistusten seurauksena. Sanon tämän todella tunteikkaasti ja asiantuntevasti, koska olen ollut itse samassa tilanteessa. Olen ollut työttömänä, eikä se ole mukavaa.
Paras tapa edistää työpaikkojen säilymistä on kuitenkin yritysten menestyminen. Paras tapa, jolla yritykset voivat menestyä, on niiden kilpailukyky maailmanlaajuisilla markkinoilla. Eri mieltä oleminen joidenkin vastapuolella olevien jäsenten kanssa ei näytä hyvältä sanomalehdissä, mutta paras ajankohta ja todella ainoa ajankohta rakenneuudistussuunnitelmien tekemiseen on siinä vaiheessa, kun yrityksen asema on vahva. Jos odotetaan, kunnes asema on heikko, on ryhdyttävä paljon tuntuvampiin toimiin ja lomautettava enemmän ihmisiä. Tämä on pitkälti elämän tosiasia.
Yrityksillä on selvästikin paljon vastuuta, mutta niiden ensisijaisena tehtävänä on säilyä työnantajina ja ryhtyä tarvittaviin toimiin sen varmistamiseksi enkä usko, että meidän parlamentin jäsenten tehtävänä on luennoida niille siitä, miten siihen päästään parhaiten, tai esittää näkemyksiä siitä, onko rakenneuudistus " viisasta" vai ei. Meidän, ja todella myös hallitusten, tehtävänä on pikemminkin selvittää, mitä voimme tehdä auttaaksemme niitä ensinnäkin välttämään mahdollisimman pitkälle tämän ongelman. Se merkitsee sitä, että meidän on selvitettävä, miten voimme keventää tarpeetonta sääntelyn taakkaa, joka aiheuttaa kustannuksia yrityksille, ja miten paljon voimme vähentää yritysten muita kuin palkkakustannuksia, jotka puolestaan saavat yritykset vähentämään työvoimaa parhaimpana keinona huomattavien säästöjen aikaansaamiseksi. Tämä on se todellinen aihe, josta meidän olisi keskusteltava tänään.
Lopuksi sanoisin, että hallitusten puuttuminen asiaan voi aivan liian usein haitata ja vähentää yritysten kilpailukykyä. Meidän on varmistettava parlamentin uskottavuuden puolesta, ettemme lankea samaan ansaan.

Martin, Hans-Peter
Arvoisa puhemies, voimme tänään olla todistamassa todella mielenkiintoista poliittisten suuntausten välistä kiistaa. Euroopan yrityskartta muuttuu ennennäkemättömän nopeasti, ja malli, jota muutokset meidän mielestämme seuraavat, on toki aina sama. Uudelleenjärjestelyjen ja yhtymisten kautta syntyy uusia toimialajättejä, ja niiden työpaikkatase on - jos katsotaan niiden kokoa - käytännöllisesti katsoen aina negatiivinen. Pelkästään Saksan pankkialalla menetetään nyt yli 100 000 työpaikkaa. Miljoonat työntekijät Euroopassa pelkäävät syystä työpaikkojensa puolesta, ja osakekurssit kohoavat uudelleenjärjestelyjen ja muutosten myötä, ainakin lyhytaikaisesti. Erittäin usein jätetään huomiotta, että vain harvat hyötyvät tästä uudesta voitonjaosta, sillä osakkeita on ylipäänsä vain pienellä vähemmistöllä. Michelin ei myöskään todellakaan ole mikään yksittäistapaus, kuten te sanoitte, arvoisa komission jäsen. Muut puhujathan tekivät sen jo aivan selväksi.
Järjestelyjen tekijät todistelevat aina, että heillä ei ole muuta mahdollisuutta. Nyt on vain sopeuduttava, kukaan ei voi välttyä kasvavilta keskittymiltä. Siitä syntyy kuitenkin erittäin vaarallinen, itseään toteuttava ennustus, ja me jatkamme yhä useammilla aloilla vaarallisten markkinakeskittymien suuntaan. Olen varma, että tämä kysymys työllistää meitä tulevaisuudessa kovasti juuri Euroopan parlamentissa. Sen vuoksi tarvitsemme aloitteita, jotka koskevat toimivaa eurooppalaista kartellioikeutta.
Haluaisin käsitellä lyhyesti vielä kahta näkökohtaa. Valtavien mullistusten armoilla erityisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin kohdistuu ankara paine. Suuryritykset tähtäävät sijoitetun pääoman 15 %:n tuottoon ja myös saavuttavat sen, kun taas yhä useampien alihankkijoiden voittomarginaalit pienenevät. Pk-yritystenhän on sentään työntekijöiden ohella kannettava pääosa verotaakasta. Uudelleenjärjestelyjen ja fuusioiden voittajat ymmärtävät sitten vielä lähteä aivan laillisesti myös veropakolaisiksi. Eurooppa joutuu kyllä näin todella vaaralliseen tilanteeseen. Yhteiskuntarauhamme on suuressa vaarassa, jos tuskin enää viidennes yhteiskunnasta hyötyy kehityksestä ja muiden asema heikkenee. Sen vuoksi nyt on voimakkaasti tuettava kaikkea sellaista toimintaa, joka toimii tätä kehitystä vastaan. Kyseessähän ei ole mikään luonnonlaki. Meillä on oltava rohkeutta vaatia myös uudelleenjärjestelyistä hyötyviä osallistumaan yhteiskunnallisiin tehtäviin asiaankuuluvin panoksin. Sen vuoksi on tärkeää, että kansalliset veropolitiikat yhdenmukaistetaan siten, että pelkkien veroetujen vuoksi tapahtuvat pääomansiirrot ja yrityssiirrot estetään.
Se ei kuitenkaan riitä. Taloudellisen ja poliittisen vallan välillä ei ole milloinkaan toisen maailmansodan jälkeen ollut näin suurta epätasapainoa. Tässä yhteydessä sekä työntekijöiden että pk-yritysten mahdollisuus järjestäytyä rajat ylittävästi ....
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Sen vuoksi on erittäin tärkeää, että eurooppalaisia yritysneuvostoja vahvistetaan. Pyydän neuvostoa, komissiota ja Euroopan parlamenttia edistämään näitä keskeisiä kysymyksiä ja ennen kaikkea parantamaan niitä eurooppalaisissa yritysneuvostoissa, eikä pelkästään kuulemisten ja tiedotuksen osalta.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kilpailukyky on tämän hetken tärkein puheenaihe Euroopassa. Jokaisen yrityksen, jokaisen yrittäjän tavoitteena on tietysti ensi sijassa saada täydellisen hallitseva asema. Se itse, yritys itse haluaisi saada hallitsevan aseman. Alihankkijat ja asiakkaat ovat tietysti sitä vastaan, niin että siinäkin syntyy paine markkinatalouteen. Olen sitä mieltä, että asiasta tekee mielenkiintoisen se, että markkinatalous on olemassa ensi sijassa kuluttajan hyödyksi ja estää täydellisen hallitsevat asemat. Työpaikkoja luo nimittäin kuluttaja päätöksillään ostaa palveluja ja tuotteita, jotka ovat hänelle hyödyksi. Olen sitä mieltä, että tämän menestyksen kolmion, nimittäin ensinnäkin yritys omistajineen ja osakkeenomistajineen ja toiseksi työntekijät ja kolmanneksi kuluttajat, tämän kolmion on menestyttävä yhdessä. Jokaisen on saatava hyötyä. Meidän on ymmärrettävä, että kyseessä on win-win situation, että kaikki hyötyvät siitä, jos tarjotaan tuotteita ja palveluja, joita kuluttajat ostavat. Tarvitsemme ensi sijassa jatkokoulutusaloitetta. Meidän on pidettävä huolta, että sähköinen kaupankäynti, että monenlainen tekniikka otetaan meillä käyttöön tehokkaasti ja nopeasti. Tarvitsemme huomattavasti vahvemman ja paremman infrastruktuurin. Laahustamme erittäin monella alalla muiden perässä.
Lopuksi myös tutkimuksesta: puhumme nyt aivan pienistä rahasummista tutkimuksessa, mutta juuri niitä kuluttajat arvostavat, nimittäin uusien ja tehokkaiden tuotteiden saamista. Euroopassa tarvitaan sen osalta Euroopan laajuinen uusi kulttuuri ja siinä haluaisin tukea Hans-Peter Martinia - Euroopan työmarkkinapoliittinen yhteistyö kaipaa uusia painotuksia, joiden ansiosta syntyy win-win situation, joka koskee jokaista kolmea osapuolta: nimittäin yrityksiä, työntekijöitä ja kuluttajia. Silloin meillä on myös Euroopassa mahdollisuus nauttia hyvinvoinnista tulevaisuudessa. Kun tarkastelemme nyt laajentumista, hyvinvointi on laajentumisen yhteydessäkin yksi tärkeimmistä ja keskeisimmistä kysymyksistä. Haluaisin myös pyytää arvoisaa komission jäsentä huolehtimaan Euroopan unionin budjetin osalta siitä, että varaamme tulevaisuudessa enemmän rahaa niihin budjettiriveihin, jotka lisäävät työpaikkoja!

Diamantopoulou
. (EL) Haluaisin aluksi käsitellä esiin noussutta kysymystä siitä, keskustellaanko tänään siis yhdestä erillisestä yrityksestä ja onko meillä oikeutta käydä tällaista keskustelua.
Mielestäni on käynyt selväksi, että Michelinin tapaus nostaa esiin kysymyksen, joka on tällä hetkellä Euroopan unionin problematiikan ydin. Kyse on siis toisaalta kilpailukyvystä, toisaalta sosiaalisesta koheesiosta. On tehty vertailuja toisiin maihin ja muihin maanosiin, joista voisimme ottaa mallia. Mielestäni meillä onkin Amerikan yhdysvalloilta opittavaa rahapolitiikasta tai huipputeknologian käytöstä ja nopeasta toiminnasta tällä alalla, mutta yhdessä tärkeässä asiassa Eurooppa on erilainen: Euroopan kulttuurinen, yhteiskunnallinen ja historiallinen malli perustuu voimakkaisiin yhteiskunnallisiin voimiin sekä yhteiskunnan ja talouden väliseen tasapainoon.
Sanottiin, että Euroopan on luotava suotuisat olosuhteet yrityksillemme. Vastaavat olosuhteet pitää olla myös kansalaisillamme; ja näiden asioiden on tapahduttava samaan aikaan.
Mielestäni asiasta nousseessa monipuolisessa keskustelussa tämä problematiikka on mukana molemmissa näkökohdissa. Menetelmät voivat olla erilaisia, mutta se on mukana molemmissa näkökohdissa. Voiko Euroopan unioni puuttua asiaan? Mielestäni vastauksen pitää olla myönteinen, koska markkinat eivät toimi luonnonlakien lailla, ne eivät ole luonnonilmiö. Tarvitaan poliittisten voimien väliintuloa. Me sekä Euroopan parlamentissa että komissiossa olemme osa näitä Euroopan poliittisia voimia. Sanoisinkin siis, että Euroopan unioni voi puuttua asioihin kolmella tasolla.
Ensimmäinen taso on lainsäädännön ja institutionaalisen toimenpiteiden alue. Euroopan parlamentti on jo tehnyt ehdotuksia kahdesta teidän mainitsemastanne direktiivistä, eli direktiivistä, joka koskee eurooppalaisen yritysneuvoston perustamista, ja direktiivistä, joka koskee työntekijöiden joukkovähentämisiä. Ensimmäisen arvion mukaan direktiivit ovat vaikuttaneet myönteisesti, mutta tällä hetkellä käsitellään parlamentin tekemiä tarkistuksia, ja näistä kahdesta direktiivistä voidaan keskustella tammikuussa vuonna 2000.
Toinen taso, joka koskee direktiiviä työntekijöille tiedottamisesta ja työntekijöiden kuulemisesta, on jo ministerineuvostossa käsiteltävänä, kuten tiedätte. Olen sitä mieltä, että tässä vaiheessa, kun teemme työtä sen eteenpäin viemiseksi, ei ole tarkoituksenmukaista ryhtyä esittämään tarkistuksia. Tämä on kuitenkin varmasti yksi niistä asioista, joissa Euroopan parlamentti esittää merkittävää osaa. Lisäksi tällä lainsäädännön ja institutionaalisen toimenpiteiden alueella on mielestäni kiinnostavia ehdotuksia työvoimakustannuksiin ja palkansaajiin kohdistuvan verotuksen siirtämisestä ympäristöveroihin. Jo nyt työllisyyttä koskeviin direktiiveihin sisältyy ensimmäinen myönteinen yllyke tähän suuntaan.
Arvioni mukaan tällä tasolla voidaan joko talouden suuntaviivojen tai työllisyyden suuntaviivojen yleiskehyksen sisällä oppia paljon myös kansallisella tasolla, ja jos haluatte, voidaan luoda niin kutsuttu benchmarking (esikuva-analyysi), tietojen vaihto malleista, joita kansallisella tasolla on onnistuneesti sovellettu hoidettaessa tätä rakenneuudistusten valtavaa ongelmaa, joka meillä on varmasti edessämme kaikilla tasoilla. Täällä mainittiin pankkien alue, joka on yksi edessä olevista ongelmista, mutta Euroopalla on varmasti pitkältä ajalta paljon kokemusta näistä rakenneuudistuksista, jotka alkoivat kutoma- ja telakkateollisuudesta ja jotka jatkuvat nykyaikaisessa teollisuudessa.
Eräs toinen taso on toimielinten toiminta. Puhun tässä yhteydessä työmarkkinaosapuolten välisestä vuoropuhelusta, jonka jo monet parlamentaarikot ovat ottaneet esille. Jos sallitte, luen otteen UNICEn, Euroopan yhteisöjen teollisuusliiton, äskettäin valmistuneesta asiakirjasta. Asiakirjan otsikko kuuluu "Euroopan työllisyyspotentiaalin vapauttaminen". Tässä asiakirjassa sanotaan seuraavasti: "...eurooppalaiset yritykset ovat mielestään erottamaton osa yhteiskuntaa; tämä tarkoittaa sitä, että ne toimivat sosiaalisesti vastuuntuntoisella tavalla: niiden päätavoite on voiton tekeminen, mutta se ei ole niiden olemassaolon ainoa tarkoitus; tehdessään strategisia päätöksiä ja sijoituksia ne pitävät parempana pitkän tähtäimen ongelmanasettelua. Eurooppalaiset yritykset ovat valmiita kantamaan vastuunsa. Yksi tärkeimmistä haasteista on erilaisten yhteiskunnallisten toimijoiden (työntekijät, kuluttajat, pääomien haltijat, viranomaiset, ympäristönsuojelijat ja muut eturyhmät) vaatimusten monitahoisuus".
Kun siis toinen työmarkkinaosapuoli, ne, jotka kärsivät maailmanlaajuisesta kilpailusta ja ne, joista me kaikki olemme sitä mieltä, että niitä pitää tukea ja suojella - koska meitä kiinnostavat ne eurooppalaiset yritykset, jotka voivat kilpailla maailmanlaajuisella tasolla -, tuo itse esiin huolensa yhteiskunnasta ja yhteiskunnallisen tasapainon säilyttämisestä, on tämä erittäin tärkeä yritys kehittää ja tukea työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua. Sallitte varmaankin, että esitän yhden poliittisen huomion: nämä kannat eivät perustu hyväntekeväisyyteen eivätkä varmastikaan sosialistisiin ajatuksiin. Ne perustuvat täysin realistiseen arvioon, jonka mukaan silloin, kun Euroopassa, joka on voimakkaiden yhteiskunnallisten voimien alue, ei ole sosiaalista yhteenkuuluvuutta, syntyy yhteiskunnallisia vastakkainasetteluja, jotka vaikuttavat välittömästi talouden vakauteen, siis ympäristöön, joka on välttämätön kilpailukyvyn ja yritysten kasvulle.
Uskon siis, että työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun kehitys on merkitykseltään perustavaa. Minun täytyy sanoa, että eilen käynnistyi Euroopan makrotaloudellisen vuoropuhelun ensimmäinen, tekninen osa. Poliittinen osa alkaa 8. marraskuuta, ja silloin pöytään istuvat ensimmäistä kertaa työllisyydestä yhteiskunnallista huolta kantavat työmarkkinaosapuolet, rahapolitiikasta huolehtivat pankkiirit sekä jäsenvaltiot, Euroopan poliittiset voimat. Olen sitä mieltä, että tämän työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun tukeminen ja edistäminen on hyvin tärkeää, ja se on myös välttämätön edellytys mille tahansa rakenneuudistukselle myös yritysten mikrotasolla.
Näin pääsen kolmanteen tasoon: toimenpiteisiin ja politiikkoihin. Euroopan tasolla on laadittu ja ensimmäistä kertaa pantu täytäntöön eurooppalainen työllisyysstrategia, johon kuuluu 22 jäsenvaltioiden työllisyyssuunnitelmiin sisällytettyä direktiiviä, ja saatavilla on myös merkittävää rahoitusta, josta puhuin aiemmin. Näihin suuntaviivoihin ja monien näiden politiikkojen rahoitukseen sisältyy monia täällä kuultuja ehdotuksia, kuten erityiset verohelpotukset työntekijöille ja pk-yrityksille, sosiaalipaketit sosiaalisen verkoston tukemiseksi suurissa rakenneuudistuksissa, työntekijöiden jatkuva koulutus ja uusien valmiuksien hankkiminen, jotta he voisivat vastata näihin rakenneuudistuksiin. Tietenkään tällaisena aikana, kun kaikki muuttuu niin nopeasti, mikään ei koskaan riitä. Eiliset suunnitelmat eivät koskaan riitä.
Haluaisin puhua myös valtiontuista ja siitä, kuinka valtiontuet voidaan sitoa yritysten voittoihin. Mielestäni kokemus on osoittanut, että yritykset eivät voi toimia sellaisten lakien pohjalta, jotka rajaavat yrityksen työntekijöiden määrää tai asettavat rajoja niiden voitoille. Poliittiset voimat voivat tietenkin puuttua asioihin edellä mainituin tavoin voittojen sijoittamisen tasolla, eli kuinka paljon sijoitetaan huipputeknologiaan, ympäristöön tai ihmispotentiaaliin. Tämän suuntaisesti on mahdollista toimia. Olen siis sitä mieltä, että aikana, jolloin kaikki muuttuu niin nopeasti, meillä on varaa muuttaa kaikki tämä ja sopeutua joka päivä. Tällä tasolla Euroopassa on erinomainen alue yhteistyölle ja näkemysten vaihtamiselle. Joka tapauksessa haluaisin vakuuttaa teille, että jatkuva yhteydenpito sekä asiasta vastaavaan työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokuntaan että yrityksiin auttaa jatkuvasti komissiota puuttumaan tähän alueeseen uusilla sekä mahdollisimman joustavilla ja tehokkailla toimenpiteillä.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen, puheenvuorostanne sekä viimeisistä parlamentille esittämistänne vuoropuhelun sanoista.
Olen tämän julkilausuman päätteeksi vastaanottanut työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti kuusi päätöslauselmaesitystä.
Panen tarkasti merkille, mitä parlamentin jäsen Hughes puheenvuorossaan kertoi, ja otamme selvää, onko päätöslauselmaesityksestä kadonnut joitakin kappaleita.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 10.00.

Ydinkokeet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausumat Yhdysvaltojen senaatin päätöksestä jättää ratifioimatta ydinkokeiden täydellisestä kieltämisestä tehty sopimus.
Neuvoston jäsen Sasilla on nyt puheenvuoro.

Sasi
. Arvoisa puhemies, Euroopan unioni on ajanut ydinkoekieltosopimuksen mahdollisimman pikaista voimaantuloa. Kaikki EU-maat, joiden ratifiointi tarvitaan sopimuksen voimaantulemiseksi, ovat sen tehneet - mukaan lukien ydinasevaltiot Ranska ja Iso-Britannia. EU uskoo, että CTBT-sopimus on merkityksellinen askel ydinsulun ja aseriisunnan edistämisessä, ja sen voimaansaattaminen on kaikkien valtioiden edun mukaista.
Näin ollen Euroopan unioni on pahoitellut syvästi Yhdysvaltojen senaatin 13. lokakuuta tekemää päätöstä olla ratifioimatta ydinkoekieltosopimusta. Päätös heijastuu haitallisesti monenkeskisiin pyrkimyksiin edistää ydinsulkua ja ydinaseriisuntaa. Pettymys päätöksen johdosta tuotiin tuoreeltaan esille Euroopan unionin puheenjohtajan 13. lokakuuta esittämässä lausumassa. Myös Tampereen huippukokous antoi ydinkoekieltoa koskevan julkilausuman. Olemme painottaneet Euroopan unionin tukea ydinkoekieltosopimukselle myös EU:n ja Yhdysvaltojen välisessä poliittisessa vuoropuhelussa.
Arvioitaessa tapahtuneen merkitystä on syytä tuoda esille, että presidentti Clinton on edelleen vakuuttanut toimivansa parhaansa mukaan, jotta Yhdysvallat ratifioisi sopimuksen mahdollisimman pian. Presidentti Clinton on todennut, että Yhdysvallat tulee jatkossakin pidättymään ydinkoeräjäytyksistä.
Ydinkoekiellon kansainvälinen uskottavuus on vahva. Pyrkimyksillä kieltää ydinkokeet on pitkä historia, joka ulottuu 50-luvulle. Vaikeiden neuvotteluiden tuloksena Yhdistyneiden kansakuntien yleisistunto hyväksyi täydellisen ydinkoekieltosopimuksen eli CTBT-sopimuksen syyskuussa 1996. Nyt sopimuksen on allekirjoittanut 155 valtiota ja ratifioinut 51 valtiota. Niistä neljästäkymmenestäneljästä ydinalan teknologiaa omaavasta valtiosta, joiden ratifiointi on sopimuksen artiklan XIV mukaisesti ehtona ydinkoekieltosopimuksen voimaantulolle, kaikkiaan 26 on ratifioinut sopimuksen. Voimakas kansainvälinen reaktio Intian ja Pakistanin viimevuotisiin ydinkoeräjäytyksiin osoitti, että ydinkoeräjäytykset - tekipä niitä kuka tahansa - saavat selkeän kansainvälisen tuomion.
Euroopan unioni hyväksyi heinäkuussa 1999 yhteisen kannan, jonka tarkoituksena on vahvistaa EU:n yhteistyötä CTBT:n voimaantuloon liittyvissä kansainvälisissä pyrkimyksissä. Yhteisen kannan pohjalta EU osallistui aktiivisesti Wienissä 6. 8. lokakuuta tänä vuonna pidettyyn sopimuksen artiklan XIV mukaiseen konferenssiin. Tämän lisäksi EU on käynyt kahdenvälisiä keskusteluja sopimuksen voimaantulon edistämiseksi kaikkien niiden maiden kanssa, jotka eivät vielä ole allekirjoittaneet tai ratifioineet sopimusta, mutta joiden ratifiointi on välttämätön sopimuksen voimaantulemiseksi. Näitä ponnisteluja sopimuksen voimaantulemisen edistämiseksi on jatkettava määrätietoisesti. EU vetoaa kaikkiin maihin ja varsinkin niihin, Yhdysvallat mukaan lukien, joiden ratifiointi on ehtona sopimuksen voimaantulemiseksi, jotta ne liittyisivät sopimukseen mahdollisimman pian.
Euroopan unioni pitää ydinsulkusopimusta keskeisenä kansainvälisen turvallisuusjärjestelmän välineenä, joka tarjoaa globaalin puitteiston niin ydinsulun kuin ydinaseriisunnan edistämiselle. Ydinkoekieltosopimus tukee tätä ydinsulkujärjestelmää. Euroopan unioni valmistautuu osallistumaan rakentavalla tavalla huhti-toukokuussa vuonna 2000 pidettävään ydinsulkusopimuksen tarkastelukonferenssiin.
Ydinkoekieltosopimus on luonteeltaan ainutlaatuinen. Se estää kaikki ydinkokeet missä tahansa paikassa, myös niin sanotut rauhanomaiset ydinräjäytykset, jotka olivat vilkkaan teoreettisen keskustelun kohteena ydinsulkusopimuksen syntymisen aikaan 60-luvulla. Ydinkoekieltosopimuksen noudattamista valvotaan kattavalla todentamisjärjestelmällä, jonka keskeisenä osana on 321 teknisestä mittausasemasta koostuva maailmanlaajuinen monitorointijärjestelmä. Todentamisjärjestelmä sisältää myös määräykset, jotka mahdollistavat paikan päällä tehtävän tarkastuksen silloin, kun on syytä epäillä sopimusrikkomusta. Todentamisjärjestelmä on tehokas ja mahdollistaa suurella luotettavuudella sopimuksen noudattamisen valvonnan. Todentamisjärjestelmä tukee osaltaan luottamuksellisten suhteiden ylläpitoa sopimusosapuolten välillä.
Arvoisat parlamentin jäsenet, Euroopan unioni osallistuu aktiivisesti Wienissä tehtävään valmistelevaan työhön sopimuksen täytäntöönpanojärjestön ja todentamisjärjestelmän rakentamiseksi. Unioni tukee CTBTO:n valmistelukomission ponnisteluja todentamisjärjestelmän perustamiseksi hyvissä ajoin ja tehokkaasti sopimuksen mukaisella tavalla.

Patten
. (EN) Komissio jakaa neuvoston puheenjohtajavaltion juuri esille tuoman pettymyksen siitä, että Yhdysvallat kieltäytyi ratifioimasta ydinkokeiden täydellisestä kieltämisestä tehdyn sopimuksen.
Kuten arvoisat jäsenet varmasti tietävät, tämä sopimus on vuosikymmeniä jatkuneen kovan työn tulos, sen ydinaseiden leviämisen estämiseksi tehdyn vuosikymmeniä jatkuneen määrätietoisen työn tulos, joka alkoi 1960-luvun lopulla solmitusta ydinsulkusopimuksesta. Se on avaintekijä kansainvälisessä strategiassa, jolla pyritään vähentämään ydinsodan riskiä ja lopulta poistamaan se kokonaan. Nykyisten ydinasevaltojen on ehdottomasti ratifioitava se, jotta voimme pyrkiä estämään ydinaseiden leviämisen muihin maihin.
Kuten puheenjohtajavaltio mainitsi, Euroopan unioni on ollut ja on edelleen täysimääräisesti sitoutunut näihin tavoitteisiin. Olemme tehneet kovasti työtä, jotta sopimus voisi tulla voimaan mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Kaikki 15 jäsenvaltiota ovat jo yhtä poikkeusta lukuun ottamatta ratifioineet tämän sopimuksen, ja 15. valtiossa ollaan parhaillaan viemässä ratifiointimenettelyä päätökseen.
Tiedän, että Yhdysvaltain hallinto on tavoitteidemme kannalla. Presidentti Clinton ja hänen avustajansa ovat tehneet kovasti työtä saadakseen kongressin hyväksynnän sopimuksen ratifioinnille. He ovat ymmärtäneet meidän laillamme, miten tärkeää meidän on ryhtyä yhdessä viemään tätä asiaa eteenpäin, jotta sopimus ratifioidaan niissä 44 maassa, joiden ratifiointi on sopimuksen voimaantulon kannalta välttämätön.
Tästä syystä on sitäkin valitettavampaa, että senaatti äänesti ratifiointia vastaan. Näyttää siltä, että se johtui yhtä paljon Yhdysvaltojen sisäisistä syistä kuin siitä, miten tärkeäksi tämä sopimus arvioitiin Yhdysvaltojen ja kansainvälisen turvallisuuden kannalta.
Olen sitä mieltä ja tämä näkemys tulee esille tänään käsiteltävänämme olevassa julkilausumassa , että senaatti teki hyvin vakavan virheen. Kieltäytymällä hyväksymästä tätä sopimusta se rohkaisee juuri niitä valtioita, jotka halusimme saada sopimuksessa olevien sitoumusten piiriin ja joiden ratifiointi on ehtona sopimuksen voimaantulolle.
Millainen viesti on annettu Venäjälle ja Kiinalle? Miten tällä äänestyksellä suostutellaan Intian ja Pakistanin tapaisia maita ratifioimaan sopimus? Tämä valitettava äänestys voi jopa rohkaista muita maita niiden ydinasepyrkimyksissä ja saada ne ylittämään kynnyksen testaamalla omia ydinlaitteitaan.
Kaikki tällaiset ydinkokeet saattaisivat tässä vaiheessa mitätöidä kaiken sopimuksen hyväksi tehdyn työn. Ne heikentäisivät kansainvälistä tukea ja luottamusta monenvälisiin aserajoituspyrkimyksiin. Vielä vakavampaa on se, että ne saattaisivat laukaista muissa maissa vastavuoroisia toimia ydinkokeiden tai niiden ydinohjelmien vahvistamisen muodossa.
Senaatin kieltäytyminen ratifioimasta tätä sopimusta on takaisku, mutta se ei merkitse sitä, että asia on nyt loppuun käsitelty. Meidän on nyt enemmän kuin koskaan osoitettava, että olemme sitoutuneet tähän sopimukseen, ja kaksinkertaistettava ponnistelumme edistääksemme sen voimaantuloa varhaisessa vaiheessa. Tämä on tärkeää, jotta jatkuva aserajoitusta tukeva kansainvälinen kehitys ja vahvempi maailmanlaajuinen ydinsulkujärjestelmä voi jatkua.
Komission on jatkuvasti tukenut kunnianhimoista Euroopan unionin politiikkaa ydinsulkua koskevissa asioissa. Olemme täydentäneet tätä alaa koskevia YUTP:n aloitteita yhteisön toimivaltaan kuuluvilla toimilla aina, kun se on ollut mahdollista. Olemme esimerkiksi tukeneet Euratom-sopimuksen perusteella tehokkaan ydinturvajärjestelmän kehittämistä ja vahvistamista Euroopassa Venäjän federaatio mukaan luettuna. Alan toimintaa tuetaan Phare- ja Tacis-ohjelmien määrärahoilla. Harkitsemme parhaillaan näiden toimien laajentamista muihin aloihin, kuten suojautumiseen kemiallisilta ja biologisilta joukkotuhoaseilta.
Yhteisessä Venäjän-suhteiden strategiassa on myös ydinaseiden leviämisen estämistä koskevia erityismääräyksiä. Samassa yhteydessä tutkimme parhaillaan Yhdysvaltojen kanssa tehtävän yhteistyön rajoja laajentuneen uhan vähentämistä koskevan aloitteen piirissä.
Sopimukseen liittyminen on myös ratkaiseva tekijä Etelä-Aasian politiikassamme, kuten puheenjohtajavaltio toi selvästi esille. Komissio on Intian ja Pakistanin tekemien ydinkokeiden jälkeen ollut mukana kansainvälisessä työryhmässä, joka perustettiin kehittämään luottamusta ja turvallisuutta lisääviä toimenpiteitä ja saamaan nämä maat mukaan rakentavaan keskusteluun alueellisesta ydinsulusta ja asevalvonnasta.
Kansainvälisessä asevalvonnassa, ydinsulussa ja aseriisunnassa on vuosien myötä saavutettu huomattavaa edistystä sekä kahdenvälisten että monenvälisten ponnistelujen avulla. Tämän sopimuksen ratifiointi ja ensi vuonna tapahtuva ydinsulkusopimuksen tarkistaminen vaikuttavat monenvälisessä yhteydessä ratkaisevasti aikaisempien sitoumusten vahvistamiseen ja perustan rakentamiseen pidemmälle menevää kehitystä varten.
Päästäksemme tähän tavoitteeseen meidän on työskenneltävä yhdessä Yhdysvaltojen ja muiden johtavien kumppaneiden kanssa. Yhdysvaltojen johtava asema on ollut ratkaiseva kehitettäessä maailmanlaajuista ydinsulkujärjestelmää. Toivon, että pystymme saamaan amerikkalaiset ystävämme vakuuttuneiksi siitä, että heidän on jälleen otettava tämä asema.
Meidän olisi tehtävä kaikkemme saadaksemme kongressin vakuuttuneeksi maailmanlaajuisen ydinkoekieltosopimuksen merkityksestä meille itsellemme, Yhdysvalloille ja kansainvälisille ponnisteluille ydinaseiden leviämisen estämiseksi. Voin vakuuttaa teille, että komissio jatkaa työtään tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
Olen myös sitä mieltä, että kaikki arvoisat jäsenet ovat tässä yhteydessä erityisasemassa. Toivoisin, että te käyttäisitte kaikki tilaisuudet hyväksenne selittääksenne ja korostaaksenne senaatissa oleville kollegoillenne, miksi heidän olisi harkittava uudelleen sopimuksesta tekemäänsä päätöstä ja millä tavalla kansainvälistä ydinsulkua ja asevalvontaa koskevien sitoumusten vahvistaminen edistävät Yhdysvaltojen turvallisuusnäkökohtia ja laajempaa kansainvälistä turvallisuutta ja vakautta.
Loistavassa International Herald Tribune -sanomalehdessä oli tänään presidentin kansallisen turvallisuusneuvonantajan Sandy Bergerin hiljattain ulkoasiainneuvostossa pitämä puhe. Tänään käsiteltävänämme olevan sopimuksen tapaisten sopimusten vastustajilta on hänen mukaansa jäänyt huomaamatta se, että Yhdysvallat on lopettanut ydinkokeet ja että sopimus on auttanut jäädyttämään ydinaseiden kehittämisen maailmanlaajuisesti Yhdysvaltojen nauttiman valtavan strategisen edun vuoksi. Lainatakseni epämiellyttävän hyvin sopivaa fraasia, toivon, että tämän valitettavan poliittisen päätöksen laskeuma pystytään pitämään hallinnassa. Tiedän, että Yhdysvaltain hallinto haluaa sitä. Me kaikki haluamme sitä. Amerikkalaisten senaattorien ja kongressin jäsenten olisi oltava heidän maansa maailmanlaajuiseen asemaan liittyvän vastuun tasalla. Se edellyttää ennen kaikkea sitä, että se näyttää tietä kahdella alalla, ulkopolitiikassa yleensä ja ydinasepolitiikassa erityisesti. Jos tätä ei tajuta, olemme kaikki tuomittuja elämään paljon turvattomammassa maailmassa.

Morillon
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston edustaja, arvoisa komission jäsen, muistutitte juuri hyvin tyhjentävästi, miten tärkeä on tämä ydinkieltosopimus, jolla pyritään ennen kaikkea vahvistamaan ydinsulkusopimuksen määräyksiä ja sen myötä pitämään valvonnassa ydinaseiden kehitys eli rajoittamaan näiden aseiden ja niiden valmistuksessa käytettävän teknologian leviämistä.
Viisi ydinasevaltaa, jotka ovat Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston pysyviä jäseniä, allekirjoitti jo ensimmäisenä päivänä kolme vuotta sitten kuten muistutitte allekirjoitettavaksi avatun sopimuksen. Mutta jotta sopimus voisi tulla voimaan, se on ratifioitava 44:ssä nimeltä mainitussa valtiossa, joihin kuuluvat paitsi valtiot, joilla on ydinaseita, ydinasevallat, myös niin sanonut kynnysvaltiot eli ne valtiot, jotka pystyisivät käyttämään sotateknologiaa, koska niillä on siviilikäytössä olevia ydinvoimaloita.
Sopimus joutui vastatuuleen 13. lokakuuta Yhdysvaltain senaatissa, joka hylkäsi sen äänin 51 vastaan, 48 puolesta ja 1 tyhjä. Ääniero oli toisin sanoen hyvin pieni, ja näin ollen voisi olla hyvä ja varmasti olisikin hyvä , jos parlamentti esittäisi julkilausuman sen jälkeen, kun valtionpäämiehet esittivät Tampereella oman julkilausumansa, jossa he valittelivat Yhdysvaltain senaatin asennetta korostaen, että se oli vahingollinen merkki niille, jotka saattavat tuntea houkutusta hankkia ydinaseen käyttöönsä.
Yhdysvalloissa on esitetty muun muassa sellaisia näkemyksiä, että ydinkokeista luopumisen aika ei ole vielä tullut, vaikka Pohjois-Korea ponnistelee omien ydinaseiden luomiseksi ja vaikka Kiina jatkaa oman aseistuksensa kehittämistä. On myös esitetty epäilyksiä simuloinnin luotettavuudesta ja arvioitu, että kokeiden tekemistä ei pidä kieltää, jotta ydinasepelote voidaan säilyttää pitkällä aikavälillä. Lopuksi on epäilty sopimuksen täytäntöönpanoa, josta on tunnustettava, että sen valvominen on vaikeaa, kun ne 381 mittausasemaa, joista neuvoston edustaja meille puhui, on otettu käyttöön. On epävarmaa, onko niillä tarvittavia keinoja saada välittömästi selville pienet ydinräjäytykset ympäristössä, jossa räjäytyksiä ei aina voida erottaa maanjäristyksistä.
Tällä kaikella on kuitenkin vähäinen merkitys suhteessa siihen geopoliittiseen haasteeseen, joka meillä on vastassamme, ja joukkotuhoaseiden valmistukseen, jota meidän on valvottava mahdollisimman tehokkaasti. Olen iloinen siitä, että komission jäsen Patten mainitsi, että ydinaseistus ei ole ainoa uhka. Vietettyäni elämäni armeijan palveluksessa tiedän, että voima sinänsä on puolueetonta, mutta sen käyttäminen voi tehdä siitä hyvää tai huonoa. Ydinaseen keksimisestä oli ainakin se hyöty, että se sai poliitikot tiedostamaan, millaisia riskejä sen käytöstä aiheutuu. Neljäkymmentä vuotta jatkuneen kylmän sodan aikaansaama kauhun tasapaino esti todennäköisesti kolmannen maailmansodan syttymisen. Pelotestrategiasta saattaa siis olla hyötyä.
Jos emme onnistu kieltämään näiden aseiden leviämistä, vaarana on se, että ne joutuvat vastuuttomiin käsiin. Tästä syystä, tietoisena tästä riskistä, hyväksyn päätöslauselman, josta parlamenttimme äänestää huomenna.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, ryhmäni oli pyytänyt tämän aiheen merkitsemistä esityslistalle. Sallikaa minun ennen kaikkea ilmaista tyytyväisyyteni sen seikan vuoksi, että neuvoston ja komission välillä vallitsee käytännössä yksimielisyys näin tärkeästä asiasta, ja toivon, että parlamenttikin on siinä vielä mukana, hetkellä, jolloin meidän on otettava ratkaiseva askel ulkopolitiikan ja yhteisen turvallisuuspolitiikan saralla. Koska olemme aina hyvin itsekriittisiä, on uskoakseni syytä tyytyväisyyteen tämän askeleen vuoksi.
Ja tämän sanottuani uskon, että meidän olisi sen sijasta, että keskustelemme keskenämme, kohdistettava sanamme Yhdysvaltain senaatille ja varsinkin sen republikaanienemmistölle, sillä tämä keskustelu ei ole suunnattu Yhdysvaltoja vastaan, vaan keskustelumme tarkoituksena on konkreettisesti tukea presidentti Clintonia. Pohjimmiltaan kritiikkimme kohdistuu republikaanienemmistöisen senaatin asenteeseen, joka kuvastaa Yhdysvaltojen vanhaa "Manifest Destiny" oppia (oppia kohtalon oikeuttamasta laajentumisesta), eikä niinkään siihen asenteeseen, jolla tarkoitetaan Yhdysvaltojen tämänhetkistä moraalista sekä myös sotilaallista johtoasemaa. Minun on tunnustettava koska minulla on jo kokemusta Euroopan parlamentin sekä Yhdysvaltain kongressin välisistä suhteista , että Yhdysvaltain kongressissa meillä on paljon ystäviä ja kuuntelijoita, mutta emme ole pystyneet aloittamaan milloinkaan myönteistä keskustelua senaattori Helmsin kanssa, jolla ei tunnu olevan edes Yhdysvaltain passia ja jonka mielestä hän ainoastaan voi määräillä koko maailmaa, eikä vain tässä asiassa, vaan monissa muissakin asioissa. Ajatelkaamme kaiken lisäksi Yhdysvaltojen viivyttelyä ja vitkastelua YK:n toiminnan rahoittamisessa.
Meidän on osoitettava amerikkalaisille ystävillemme ja kumppaneillemme, mikä vaara tähän päätökseen sisältyy, sillä se lietsoo sellaisia valtioita, kuten Pakistania tai Intiaa, ja vaarana on täysimittainen sota jatkamaan ydinkokeitaan. Se rikkoo suhteemme Venäjän kanssa ja luo sellaisen tilanteen, jossa yllytetään niitä valtioita, jotka ovat melkein ydinasevaltoja, jatkamaan kokeita. Uskoakseni on kyse täydellisen vastuuttomuuden osoittamisesta. Ja koska unionissa olemme kaikki vahvistaneet ydinkokeiden kieltämisestä tehdyn sopimuksen, meillä on poliittisia ja moraalisia perusteita ottaa asia esille amerikkalaisten kumppaneidemme kanssa ja muistuttaa heitä siitä, että heillä on raskas vastuu, kun yritetään vakauttaa maailman tilannetta ja että he voivat olla varmoja avustamme, mikäli heidän kanssaan on todella mahdollista tehdä yhteistyötä. Tällaiset yksipuoliset toimet, jotka ovat vastoin historiallista kehitystä ja jotka merkitsevät dramaattista pysähdystä siinä monta vuotta jatkuneessa prosessissa, jota vielä olisi tarpeen edistää, ovat uskoakseni täysin muuta kuin sitä, mitä meidän olisi tehtävä.
Arvoisa puhemies, toivon, että meidän kollegamme suhteista Yhdysvaltoihin vastaavassa valtuuskunnassa muistuttavat niin pian kuin mahdollista yhdysvaltalaisia kollegojamme asiasta.

Haarder
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää komission jäsen Chris Pattenia selkeästä ja voimakkaasta puheesta. Haluan kiittää myös parlamentin jäsen Barón Crespoa, koska hän korosti, että emme arvostele tänään Yhdysvaltoja. Kyse on muutamasta yksittäisestä Yhdysvaltain senaatin poliitikosta. Olemme Yhdysvaltojen ystäviä. Arvostamme Yhdysvaltojen panostusta maailman vapauden ja rauhan puolesta. Olemme tukeneet Yhdysvaltojen ja NATOn ydinstrategiaa, johon kuuluu yritys estää ydinaseiden leviäminen. Sen vuoksi meidän on nyt käytävä vakavia keskusteluja Yhdysvaltain senaatin ystäviemme kanssa. Ydinkoekieltosopimuksen ratifioimisella leikkiminen republikaanien hallitseman kongressin ja demokraattista puoluetta edustavan presidentin välisessä sisäpoliittisessa kiistassa on täysin vastuutonta. Kuinka voimme painostaa Venäjää ja Kiinaa ja Intiaa ja Pakistania ratifioimaan kieltosopimusta, kun tärkein liittolaisemmekaan ei tee niin? Esitimme vastalauseemme - luulen, että parlamentin jäsen Morillon muistaa sen -, kun Ranska toteutti ydinkokeensa Tyynellä valtamerellä. Esitimme vastalauseemme, koska ydinkokeet vahingoittivat ydinaseiden leviämisen estämistä koskevia pyrkimyksiä. Nyt joudumme arvostelemaan Yhdysvaltain senaatin enemmistöä. Vaadimme, että asiaa ryhdytään käsittelemään uudelleen. Toivottavasti Yhdysvaltain senaatti panee merkille, että sitä arvostellaan tänään runsaasti. Sen se on ansainnut. Toivon, että se johtaa siihen, että asia otetaan pikaisesti uuteen käsittelyyn.

McKenna
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi sanoa ryhmäni puolesta, että olemme hyvin pettyneitä siihen, että päätöslauselmassa ei kehoteta kaikkia Euroopan unionin jäsenvaltioita ja EU:n hakijavaltioita kannattamaan täysimääräisesti New Agenda Coalition -ryhmää koskevaa päätöslauselmaa, joka on parhaillaan Yhdistyneiden Kansakuntien 55. yleiskokouksen käsiteltävänä. Tässä päätöslauselmassa, jota muuten Euroopan parlamentti ja oma maani, Irlanti, kannattavat, esitetään uusi ajattelutapa tehokkaista toimista, joilla voitaisiin edistää ydinaseettoman maailman asiaa.
Yhdysvaltojen päätös on valitettava ja se antaa muulle maailmalle hyvin vaarallisen merkin ydinaseriisunnasta. Skotlannissa hiljattain sattunut tapaus, joka on vahvistanut kansainvälisen tuomioistuimen päätöstä siitä, että ydinaseet ovat laittomia, on myös mielenkiintoinen, ja se on otettava huomioon.
Meidän on myös tarkasteltava NATOa, jota on nähdäkseni muutettava, koska Yhdysvallat on osoittanut aivan selvästi tyytymättömyytensä koko ydinaseriisuntakysymykseen kansainvälisellä tasolla. Nämä ovat asioita, jotka on otettava huomioon.
Lopuksi Euroopan unionin olisi tarkasteltava uudelleen NATOa ja Länsi-Euroopan unionia tukevaa politiikkaansa. Kummatkin sotilaalliset järjestöt ovat sitoutuneet ydinaseisiin, aseisiin, joita kansainvälinen tuomioistuin pitää laittomina. Kannatamme laittomia aseita ja meidän on todella puututtava tähän asiaan.

Morgantini
Arvoisa puhemies, äänestäessään ydinkoekieltosopimusta vastaan Yhdysvaltain senaatti antoi vastuuttoman merkin ottaen siten samanaikaisesti vastuun maailman asettamisesta vakavan ydintuhovaaran eteen. "Me järjestimme sille hautajaiset", julisti juhlavasti senaattori Jesse James, joka on tunnettu fundamentalismistaan, eikä hän käsittänyt tai ehkä hän käsittikin varsin hyvin , että tuon sopimuksen allekirjoittamisella aloitettiin konkretisoimaan sitä toivetta, että ei enää koskaan tarvitsisi nähdä sitä, mitä Yhdysvallat sai aikaan Hiroshiman ja Nagasakin ydintuholla. Surullinen näkymä meidän vuosisadallamme. Itse asiassa maassa, joka haluaa nousta moraaliseksi ja strategiseksi johtajaksi (leader), näyttävät vallitsevan sellaiset voimat, jotka voittojen, sotilaallisen ja ydinaseita koskevan ylivallan, nimissä eivät pelkää johdattaa tuhoon edes itseään. Ehkä meidän ei tosiasiassa pitäisi olla yllättyneitä. Nuo voimat ovat samat, jotka langettavat edelleen kuolemantuomioita eivätkä maksa Yhdistyneille Kansakunnille niitä maksuja, jotka niiden kuuluisi maksaa edistäen siten sellaisen elimen oikeellisuuden ja toimivuuden menetystä, jonka perusperiaate on kansojen oikeus elää ilman sotia.
Tuo Yhdysvaltain senaatin teko on hulluutta, jota, kuten komission jäsen Patten sanoi, ei ehkä tehty strategisten laskelmointien takia vaan sisäisten ristiriitojen takia, mikä tekee kysymyksestä vielä surkeamman ja vakavamman ja etenkin, kuten on tuotu esille, tämä tilanne yllyttää muita maita, jotka jo ovat ydinasemahteja, olemaan ratifioimatta sopimusta ja muita maita lisäämään entisestään ydinasevarusteluaan. Näimme, että Venäjä ei viivytellyt asiassa, sillä se kokeili toissapäivänä mannertenvälistä ballistista ohjusta, Steel RS 18:aa. Huolestuttavaa on myös se ilmiö, joka koskee japanilaista ministeriä. Kiina taas, joka on suorittanut 45 ydinasekokeilua, oli vakuuttanut haluavansa nopeuttaa sopimuksen ratifioimista. Nyt kaikki nämä asiat ovat varmasti epävarmoja.
Tämä parlamentti on useamman kerran ilmaissut puoltavansa ydinaseiden kieltämistä. Meidän on tehtävä lujasti työtä, jotta maat, jotka eivät ole vielä ratifioineet sopimusta, tekisivät sen mahdollisimman pian. Mainitsemme niistä vain muutamia: Kiina, Venäjä, Intia ja Israel, joka pitää edelleen vangittuna Mordekaivanouria, aseistakieltäytyjää. Meidän on myös tehtävä loppu Nuclear Sharing -sopimuksesta, kuten ydinkoekieltosopimuksen 1 ja 2 artikla määrittävät, eli mikään ydinaseita hallussaan pitävä valtio ei saa, ei suoraan eikä epäsuorasti, viedä aseita toisiin maihin. Olemme kuitenkin nähneet, että NATOn tukikohdissa säilytetään suuria määriä ydinaseita, mikä on vastoin niiden kansojen tahtoa, jotka olivat tehneet valinnan asua ydinaseista vapaalla alueella. Euroopan unioni on varmasti aktiivinen vahvistaessaan suuntaa, jolla ydinaseet halutaan kieltää. En halua menettää uskoani, että tästä maailmasta on mahdollista tehdä järjellisempi ja että se lakkaa tuottamasta jotakin sellaista, joka voi tuhota sen. Olen vakuuttunut siitä, että ydinaseita vastaan toimivat rauhanliikkeet, jotka saivat paljon aikaan 70 - ja 80 -luvuilla, voisivat jälleen ryhtyä toimiin tekemällä yhteistyötä myös meidän ja meidän parlamenttimme kanssa, jotta me todellakin saisimme asua ydinaseettomassa maailmassa.

Elles
Arvoisa puhemies, edellinen puhuja mainitsi senaattori Jesse Jamesin. Minun muistaakseni hän oli asesankari. Puhumme itse asiassa senaattori Jesse Helmsistä, joka yleensä ampuu lantiolta mutta ei aseella.
Haluaisin ottaa esille kolme asiaa tässä keskustelussa. Ensinnäkin olemme kaikki samaa mieltä siitä, että ydinaseiden leviämisen vaaroja on korostettava. Komissio oli oikeassa korostaessaan julkilausumassaan, että Yhdysvaltojen on otettava johtoasema neuvotteluissa Venäjän, Kiinan, Pakistanin ja Intian kanssa, jotka odottavat siltä tätä asemaa. Sillä ei ole sitä nyt. Meidän on yritettävä tehdä voitavamme varmistaaksemme, että senaatti ymmärtää tosiasiat. Olemme siis oikeassa arvostellessamme tänään vahvasti Yhdysvaltain senaatin toimia ydinkokeiden täydellisestä kieltämisestä tehdyn sopimuksen osalta..
Toiseksi on mielenkiintoista, että edellisessä maailmanlaajuistumista koskevassa keskustelussamme tunnustimme riippumatta siitä, oliko se meille mieluisaa vai epämieluisaa , että taloudelliset voimat ovat maailmanlaajuisia ja että uudet teknologiat ovat maailmanlaajuisia. Ja nyt kuitenkin huomaamme, että Yhdysvaltain senaatti, lainsäädäntöelin, haluaa vastustaa sitä maailmanlaajuista ympäristöä, jossa se elää. Ehkä se johtuu siitä, että se pelkää valvonnan vaikeutta ja sitä, että ydinkoekielto voisi antaa Pohjois-Korean ja Irakin tapaisille maille mahdollisuuden tehdä pienitehoisia kokeita, tai ehkä se pelkää, että jos Yhdysvallat päättää lopullisesti luopua kokeiden tekemisestä, sen ydinasevarasto ja pelotusvoima voisivat kärsiä siitä.
Komission jäsen puhui Herald Tribune -sanomalehdessä olleesta Sandy Bergerin artikkelista, mutta oliko se todellinen vastaus siihen, miksi senaatin republikaanit äänestivät tällä kertaa sopimusta vastaan? Tämänpäiväisessä Herald Tribune -sanomalehdessä on täsmälleen samalla sivulla toinen artikkeli, jossa Weekly Standard -lehden toimittaja Crystal sanoo, että republikaanien mielestä Yhdysvaltojen turvallisuutta ei voida turvata kansainvälisillä yleissopimuksilla. Niiden sijasta he pyytävät amerikkalaisia kohtaamaan entistä vaarallisemmaksi muuttuneen maailman ilman harhakuvitelmia. Heidän mielestään Yhdysvaltojen valta-asema voi jatkua vielä monta vuosikymmentä mutta ei asevalvontasopimusten ansiosta vaan lisäämällä Yhdysvaltojen valtaa ja siten sen johtamiskykyä. Minä väitän, että meillä on, kuten muutkin puhujat ovat sanoneet, ehdoton oikeus ja tarve keskustella tästä asiasta kongressin kollegojemme kanssa ja erityisesti senaatin edustajien kanssa. Suhteista Yhdysvaltoihin vastaavan valtuuskunnan jäsenenä teen juuri näin mahdollisimman pian.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen Patten, haluaisin käyttää sanamuotoa, jolla presidentti Clinton luonnehti senaatin käyttäytymistä. Hän kutsui sitä vastuuttomaksi. Tämä vastuuttomuus antoi ankaran iskun kaikille kansainvälisille pyrkimyksille estää ydinaseiden leviäminen ja saattaa ydinaseriisunnan vakavaan kriisiin. Minusta on sitäkin tärkeämpää, että EU ottaa nyt tällä alueella aloitteen käsiinsä.
Suhtaudun myönteisesti aloitteeseen, jonka presidentti Jacques Chirac, liittokansleri Gerhard Schröder ja pääministeri Tony Blair tekivät, jotka puhuivat amerikkalaiselle suurelle yleisölle osoitetussa avoimessa kirjeessä ydinkokeiden täydellisestä kieltämisestä tehdyn sopimuksen ratifioimisen puolesta. Se ei riittänyt. Tiedämme sen kaikki. Meidän on siis tehtävä paljon muutakin. Meidän on sanottava se selvemmin ja meidän on ryhdyttävä toimiin. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen hieman pettynyt, että kerroitte meille sen, mitä olemme muutenkin lukeneet lehdistä. Onnittelen komission jäsen Pattenia erittäin selkeistä toimista, joita hän esitti. Arvoisa komission jäsen, haluaisin pyytää teitä kokoamaan nämä toimet eräänlaiseen toimintaluetteloon, joka toimitetaan tiedonantona Euroopan parlamentille, jotta voimme toimia ja jotta voimme tehdä aloitteita tai ehdottaa niitä neuvostolle.
Haluaisin lopuksi tukea vielä kerran sitä, mitä Euroopan parlamentti päätti 18. marraskuuta viime vuonna; se tuki nimittäin kahdeksan maan 9. kesäkuuta 1999 antamia julkilausumia, new agenda coalition, nopeasta, lopullisesta ja täydellisestä ydinaseiden poistamisesta. Ne vaativat sitä, ja Euroopan parlamentin pitää toistaa tukevansa sitä.

MacCormick
Arvoisa puhemies, viime viikolla Greenockissa, unionin länsirannalla kolme rohkeaa naista, Angela Zetter, Ellen Moxley ja Bodil Ulla Roder olivat oikeuden edessä syytettyinä rikollisesta vahingonteosta. He olivat yrittäneet haitata Clydessa sijaitsevaa Trident-ohjusjärjestelmää. Heidän tarkoituksenaan oli estää toiminta, jota he pitävät kansainvälisen oikeuden perusteella vakavana rikoksena. Tuomari, sheriffi Gimblett, neuvoi juryä vapauttamaan heidät sillä perusteella, että oikeuskäsittelyssä ei osoitettu, että heidän pyrkimyksensä olisivat olleet rikollisia. Hänen antamastaan tuomiosta voidaan valittaa. Jos Skotlannin yleinen syyttäjä valittaa siitä, hänen on puolustettava korkeimmassa vetoomusoikeudessamme massatuhoaseisiin perustuvan puolustuspolitiikan laillisuutta.
Kaksinkertaisen vaikutuksen oppia ei voida soveltaa aseisiin, jotka on perusolemukseltaan suunniteltu aiheuttamaan joukkotuhoa. Sheriffi Gimblettin rohkeus ja oikeudellinen riippumattomuus Angela Zelterin ja hänen kumppaniensa rohkeus ovat jyrkässä ristiriidassa sen kanssa, että Yhdysvaltain senaatti ei pystynyt yllättävästi ratifioimaan ydikokeiden täydellisestä kieltämisestä tehtyä sopimusta.
Suhtaudun useimpien maanmiesteni tavoin vihamielisesti siihen, että Skotlannin vesiä käytetään Trident-ohjusjärjestelmään. Olen ylpeä voidessani edustaa täällä puoluetta, Skotlannin kansallista puoluetta, joka vastustaa sitä ehdottomasti. Olen iloinen siitä, että koko Vihreät/ALE-ryhmä tukee meitä yhteisvastuullisesti tässä asiassa. Ei ole yllättävää, että pidämme senaatin päätöstä valitettavana.

Giannakou-Koutsikou
Arvoisa puhemies, Yhdysvaltain senaatin äskettäinen päätös jättää ratifioimatta sopimus ydinkokeiden täydellisestä kiellosta on valitettava ennakkotapaus maailman kansojen pyrkiessä kestävään rauhaan ja vakauteen.
Kansainvälisen järjestelmän kriittisten vaiheiden aikana käytännössä ainoan supervallan kielteinen päätös herättää vakavia kysymyksiä. Kuinka voidaan taas varmistua sivistyneen maailman poliittisesta tahdosta valvoa tehokkaasti massatuhoaseiden tuotantoa ja leviämistä? Ei ole epäilystäkään siitä, että nykyaikaiset demokraattiset yhteiskunnat nauttivat rauhan, turvallisuuden, kehityksen ja hyvinvoinnin järjestelmästä. On kuitenkin mahdollista, että poliittisen ja sosiaalisen epävakauden uudet muodot uhkaavat liberaalien yhteiskuntiemme yhtenäisyyttä, mikä voi johtaa esimerkiksi maailmanlaajuiseen järjestäytyneeseen terrorismitoimintaan. Nykyaikainen terrorismi uudistuu kaikilla tasoilla ja seuraa teknologian kehitystä sekä ase- että viestintäjärjestelmissä.
Saatavilla olevat tiedot osoittavat, että tulevaisuudessa on ehkä mahdollista kehittää sellaisia massatuhovälineitä, joita käytettäisiin poliittisten tavoitteiden vahingoittamiseen kaikkialla maailmassa. Arvoisa puhemies, tällaisen mahdollisuuden pitää pysyä marginaalisena. Tämä voidaan taata vain soveltamalla yhdessä kestäviä ennalta ehkäiseviä valvontamenetelmiä, jotka kohdistuvat ydinaseiden sekä kemiallisten ja biologisten joukkotuhoaseiden kehittämiseen, varastointiin ja käyttöön. Meillä ei ole harhaluuloja siitä, että ydinaseiden rajoittaminen ja niiden kehittämisen kieltäminen ehkäisisi täysin varmasti joitakin valtioita hankkimasta niitä tulevaisuudessa. Olemme nähneet, mitä Intian ja Pakistanin välillä tapahtuu. Monta kertaa riitelevien naapurimaiden erimielisyydet tai jopa joidenkin epäsuotuisana pitämän geopoliittisen tasapainon järkkyminen saavat maat turvautumaan ydinasevarusteluun. Joka tapauksessa on kuitenkin selvää, että saadaan selkeä ja sitova poliittisen tahdon ilmaus kansainvälisiltä toimijoilta ja niiltä, jotka voivat taata maailman rauhan ja vakauden, että ydinasearsenaalien leviämisen estäminen on ensisijainen tavoite, josta ei neuvotella.
Arvoisa puhemies, haluamme toivoa, että Yhdysvaltain senaatin päätös on vain väliaikainen yritys väistää sitä moraalista velvoitetta, joka maailman supervallalla on maailman mielipidettä kohtaan maana, jonka pitäisi olla edelläkävijä ydinasevaaran pienentämisen politiikassa.

Wiersma
Arvoisa puhemies, tämä parlamentti on aina tukenut päättäväisesti pyrkimyksiä vähentää ydinaseita. Ranskan presidentillä on siitä hyviä muistoja. Olipa nyt sitten kysymys START-sopimuksista tai ydinsulkusopimuksesta, jota pidennettiin onneksi jokin aika sitten. Hyvin monet valtiot luopuvat vapaaehtoisesti ydinaseiden hallussapidosta. Suuret ydinasevaltiot ovat pienentäneet huomattavasti ydinasevarastojaan, mutta emme kuitenkaan voi olla tyytyväisiä. START-prosessi takertelee, ja monet maat pidättävät itsellään oikeuden tulla ydinasevallaksi.
Tämä lisää jännitystä joillakin maailman alueilla. Jonkin aikaa sitten allekirjoitettiin ydinkokeet laajasti kieltävä sopimus. Se oli tärkeä askel eteenpäin. Tämä sopimus oli ja on edelleen ilmaus siitä, että ydinaseet pyritään hävittämään pitkällä aikavälillä. Yhdysvallat oli yksi kiellon edistäjistä, ja on erittäin kiusallista, että juuri Yhdysvallat, tai pikemminkin senaatin enemmistö, ei ole nyt halunnut ratifioida sopimusta.
Ydinsulkusopimus tarkoittaa jossain määrin viiden ydinasevallan hyväksymistä. Valtiot, joilla ei ole ydinaseita, ovat hyväksyneet sen sillä ehdolla, että ydinasevaltiot tekevät kaikkensa ydinaseidensa vähentämiseksi. Ydinkoekielto oli ja on edelleen oleellinen osa tätä asiaa. Tämä lupaus on tärkeä merkki sulkuprosessista ja muodostaa osittain sen moraalisen perustan.
Myös siksi Yhdysvaltain senaatin ottama askel on niin vakava. Ydinsulun uskottavuus vähenee. Senaatti viittaa Irakin kaltaisiin maihin, jotka voisivat tulevaisuudessa muodostaa ydinaseuhan. Siksi Yhdysvalloilla pitäisi voida olla käytössään ajanmukainen ydinasevarasto. Siksi ydinkokeet voisivat olla tarpeellisia.
Vielä erillään näiden perustelujen poliittisesta ja sotilaallisesta merkityksestä täytyy todeta, että ne ovat osoitus amerikkalaisesta nurkkakuntaisuudesta, jossa ei ole tilaa päinvastaiselle kansainväliselle lähestymistavalle, jonka mukaisesti Irakin kaltaisia maita vastaan taistellaan kansainvälisin kielloin ja niihin liittyvin pakottein. EU:n täytyy mielestämme edistää voimakkaasti tätä lähestymistapaa.

Stenzel
Arvoisa puhemies, se, että Yhdysvaltain senaatti kieltäytyi ratifioimasta ydinkokeiden täydellisestä kieltämisestä tehtyä sopimusta, on takaisku aseriisunnalle, ja olen siitä erittäin pahoillani. Senaatin asenne on ristiriidassa päätösasiakirjan kanssa, joka laadittiin CTBT-konferenssissa, joka pidettiin siis Wienissä 6. 8. lokakuuta, kuten mainitsitte, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ja jossa korostettiin laajan, todennettavissa olevan ydinkoekiellon merkitystä ja kehotettiin kaikkia valtioita allekirjoittamaan ja ratifioimaan sopimus nopeasti.
Sillä, ettei niin käynyt Yhdysvalloissa, ei ole niin kauhean reaalipoliittista merkitystä, sillä 155 valtiosta vain 51 on tähän mennessä ratifioinut ja 44 avainvaltiosta vain 41 on allekirjoittanut sopimuksen. Sopimuksen voimaantulo Yhdysvalloissa olisi kuitenkin painostanut alueellisia ydinasevaltoja liittymään sopimukseen. Niihin kuuluvat esimerkiksi Intia ja Pakistan, jotka rakentavat parhaillaan alueellista kauhuntasapainoa, Pohjois-Korea tai Iran, Irak tai Israel. Kaikki nämä maat eivät ole yhtä arvaamattomia, mutta ydinaseiden leviäminen ei ole valitettavasti vähentynyt vaan lisääntynyt ydinsulkusopimuksen (Non Proliferation Treaty) voimassaoloaikana. Juuri kynnysvaltioiden tai kolmannen maailman alueellisten ydinasevaltioiden epäilys siitä, että ydinsulkusopimuksen tarkoitus on lähinnä turvata suurten maiden ydinasevarastot ja syrjiä pieniä, saa taas vauhtia ydinkoekiellon epäonnistuttua Yhdysvalloissa.
Se, että Itävallan kaltainen ydinaseeton valtio on allekirjoittanut ja ratifioinut ydinkoekieltosopimuksen, ansaitsee tosin kiitoksen, mutta sillä ei ole mitään suoraa vaikutusta alueellisiin ydinasevaltoihin. Me haluamme juuri nyt ja meidän on nyt entistä ponnekkaammin pyrittävä lähentymään vaiheittain ydinaseriisunnan muodostamaa lopullista päämäärää. Siihen kuuluu ydinkoekielto samoin kuin START-prosessin jatkaminen ja fissiokelpoisten aineiden tarkistettavissa oleva asteittainen vähentäminen.

Titley
Arvoisa puhemies, minun ei tarvitse toistaa varsinkin Pattenin hyvin ytimekkäästi tiivistämiä asioita korostaisin kuitenkin vielä sitä vaaraa, että senaatti saattaa antaa vääränlaisen viestin Venäjän duuman voimakeinoja kannattaville jäsenille, jotka eivät ole tähän asti vastanneet ydinaseriisuntaa koskeviin aloitteisiin. Mainitsisin myös sen vaikutuksen ydinsulkusopimukseen, jota on määrä tarkistaa ensi vuonna, koska sen edellytyksenä on ajatus siitä, että nykyiset ydinasevallat pyrkivät aseriisuntaan. Tämä edellytys on nyt kyseenalaistettava. Ja kaikki tämä siitä huolimatta, että ydinkoekieltosopimus olisi jäädyttänyt ikuisiksi ajoiksi Yhdysvaltojen aseman johtavana ydinasevaltana. Se tässä on niin typerää.
Mutta kyseessä on tosiasiassa laajempi asia. Kyseessä on Yhdysvaltojen sisäpolitiikka. Jos tarkastelemme esimerkiksi länsimaiden eri aikoina harjoittamaa politiikkaa entistä Jugoslaviaa kohtaan, huomaamme, että sen tehokkuus on vaihdellut Yhdysvaltojen sisäpolitiikan vaihteluiden mukaan.
Kysyisin komission jäsen Pattenilta, jos hän vielä kuuntelee, onko hän kanssani samaa mieltä siitä, että tämä vahvistaa tehokkaan Euroopan turvallisuuspolitiikan ja Euroopan puolustuspolitiikan tarvetta, joita kykenisimme harjoittamaan itsenäisesti ei itsenäisyyden vuoksi vaan pikemminkin siksi, että voisimme suojella turvallisuuttamme joutumatta jatkuvasti Yhdysvaltojen sisäpolitiikan ja Yhdysvaltojen presidentinvaalien tuulten armoille.

Theorin
Arvoisa puhemies, " maa on lailla rakennettava" - myös kansainvälisesti. Kun on kyse ydinaseista, meillä on kaksi keskeistä ydinaseisiin liittyvää sopimusta, toisaalta ydinsulkusopimus, jossa ydinasevallat ovat sitoutuneet vähentämään ydinaseitaan, jos muut maat eivät hanki itselleen ydinaseita, toisaalta ydinkoekieltosopimus, joka on erittäin tärkeä, koska ydinkokeita tehdään ydinaseiden kehittämiseksi.
Yhdysvaltain senaatti on antanut kansainyhteisölle erittäin vaarallisen signaalin. Se voi myös pysäyttää erittäin tärkeän ydinaseiden vähentämisprosessin. Sallikaa minun sanoa, että ydinaseet eivät ole vaarallisia ainoastaan silloin, kun niitä käytetään, vaan niiden pelkkä olemassaolo on vaarallista.
Neljän tähden kenraali Lee Butler, joka oli vastuussa Yhdysvaltain strategisista ydinasevoimista ja joka on ollut sormi laukaisimella useiden vuosien ajan, on täysin vakuuttunut siitä, että pelkästään se, että on olemassa ydinaseita, jotka voidaan laukaista poliittisten päätösten lisäksi teknisen vian vuoksi, on erittäin vakavaa. On tärkeää, että Euroopan unioni esittää vastalauseensa asiasta Yhdysvalloille ja vaatii, että tämä sopimus todellakin ratifioidaan.

Sasi
. Arvoisa puhemies, olen hyvin tyytyväinen siitä, että keskustelu täällä parlamentissa on täysin yksimielistä, ja on hyvä, että komissio, parlamentti ja neuvosto ovat täysin selvästi painottaneet Euroopan unionin tukea ydinkoekieltosopimukselle. On myös hyvä, että meidän jäsenvaltiomme ovat kattavasti ratifioineet tuon sopimuksen. Valitettavaa on se, että Yhdysvaltojen senaatti on antanut tässä asiassa täysin väärän signaalin, ja väärän signaalin erityisesti niille maille, joilla saattaisi vielä olla houkutusta ydinkokeiden tekemiseen. Vakuutan, että meidän puoleltamme tätä asiaa tullaan pitämään jatkuvasti esillä Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisessä poliittisessa vuoropuhelussa. Mutta kuten tiedämme, Yhdysvaltojen hallinto ei ole tässä suhteessa ongelma, vaan meidän ja erityisesti teidän parlamentin jäsenten tulee kohdistaa erityisiä ponnistuksia Yhdysvaltojen senaattiin, jotta se tukisi tätä sopimusta.

Patten
. (EN) Arvoisa puhemies, minusta oli mielenkiintoista kuulla arvoisan parlamentin jäsen MacCormickin näkemyksiä tämän lyhyen mutta tärkeän keskustelun aikana. Olemme tunteneet toisemme yli 35 vuotta, mikä saattaa hämmästyttää arvoisia jäseniä, koska me molemmat näytämme paljon nuoremmilta. Luulisin kuitenkin voivani sanoa rehellisesti, että omat näkemyksemme ydinaseista eivät ole muuttuneet kolmeen ja puoleen vuosikymmeneen, mikä on kai elinikäisesti jatkuva kiista.
Sitten yksi paljon vakavampi asia. Useimmat puhujat tekivät mielestäni erittäin tärkeän eron toisaalta Yhdysvaltojen ja Yhdysvaltojen hallinnon ja toisaalta Yhdysvaltain senaatin ja erityisesti sen republikaanienemmistön välillä, kuten Baron, Haarder, Elles ja muut puhujat toivat esille. Meidän on tehtävä tämä ero ja ymmärrettävä, että meidän on painostettava senaattia ja kongressin jäseniä kokonaisuudessaan. Yksi asia, josta meidän on keskusteltava heidän kanssaan ja joka kävi esille arvoisan parlamentin jäsen Ellesin siteeraamasta artikkelista, on se, että joidenkin republikaanien mutta ei kaikkien republikaanien ollaksemme reiluja senaattori Logania kohtaan nykyisin kannattama yksipuolisuus on politiikkaa, joka on lainattu Irlannin " me yksin" -historiasta ja joka olisi yhtä tuhoisaa maailmalle, kuin se oli ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Olen sitä mieltä, että meillä on paljon suostuttelemista. Kunnianarvoisa ja urhea parlamentin jäsen, kenraali Morillon, mainitsi senaatin äänestyksen ja sen, että se hävittiin äänin 51 vastaan ja 48 puolesta. Tulos on itse asiassa vakavampi, koska sopimuksen ratifiointi senaatissa edellyttää kahden kolmasosan enemmistöä; meiltä puuttuu siis lähes 20 ääntä ratifiointiin vaadittavasta äänimäärästä. Voin joka tapauksessa vakuuttaa parlamentille, että komissio haluaa yhdessä arvoisien parlamentin jäsenten kanssa suostutella senaattoreita harkitsemaan asiaa uudelleen. Se on meidän etumme mukaista, se on heidän etunsa mukaista ja se on koko maailman etujen mukaista.

Titley
Arvoisa puhemies, esitin Pattenille suoran kysymyksen. Mahtaako hän vastata minulle?

Patten
. (EN) Viittasiko arvoisa jäsen kysymykseen, joka koski näkemystämme siitä, että Yhdysvaltain päätös on hyvin vahva peruste yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikkamme kehittämiseen? Olen täysin samaa mieltä hänen kanssaan tästä asiasta. Mutta voisin ehkä mennä viedä pidemmälle sanomalla, että Euroopan unionille olisi todella vahingollista se, että puhuttuamme yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puolesta ja puolustettuamme Euroopan turvallisuus- ja puolustusaloitetta emme pystyisikään toteuttamaan käytännössä kauniita puheitamme. Tällöin nimittäin vaikuttaisimme pahimmalla mahdollisella tavalla sekä Yhdysvaltain että omaan julkiseen mielipiteeseemme. Tällainen toiminta herättäisi Yhdysvalloissa hyvin yksipuolisia tunteita, joita me kummatkin pidämme valitettavina.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Olen tämän julkilausuman päätteeksi vastaanottanut työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti viisi päätöslauselmaesitystä.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan huomenna aamupäivällä

EU:n ja Venäjän huippukokous Helsingissä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston julkilausuma EU:n ja Venäjän huippukokouksesta Helsingissä.
Neuvoston jäsen Sasi pyytää puhemiestä ilmoittamaan parlamentille, että hän ei klo 18 illalla voi olla läsnä pakollisten menojen vuoksi.
Neuvoston jäsen Sasilla on nyt puheenvuoro.

Sasi
. Arvoisa puhemies, hyvät Euroopan parlamentin jäsenet, EU:n ja Venäjän välinen huippukokous pidettiin Venäjänkin kannalta historiallisessa rakennuksessa, Helsingin Säätytalolla. Säätytalo oli Venäjän keisarikunnassa ensimmäinen tähän tarkoitukseen rakennettu kansanedustuslaitoksen rakennus. Säätytalolla kokoontuivat aikoinaan Suomen autonomisen suuriruhtinaskunnan neljästä säädystä kolme.
Kokouksen asialistalla oli neljä pääkohtaa: ensimmäiseksi EU:n ja Venäjän suhteet, mukaan lukien ajankohtainen tilanne niin EU:ssa kuin Venäjällä, toiseksi pohjoinen ulottuvuus, kolmanneksi yhteistyö rikollisuuden vastaisessa taistelussa ja neljänneksi kansainväliset ajankohtaiset aiheet, joissa keskityttiin ETYJ:n tulevaan huippukokoukseen ja Länsi-Balkanin tilanteeseen. Huippukokouksen positiivisin tulos oli Venäjän EU-strategia. Tämä strategia kuvastaa EU:n laajempaa merkitystä Venäjällä. Strategiaa analysoidaan parhaillaan.
Tulen puheessani keskittymään Venäjän sisäiseen tilanteeseen, eritoten tilanteeseen Tsetseniassa. Lisäksi nostan esille EU:n yhteisen ulkopolitiikan, rikollisuuden vastaisen taistelun ja pohjoisen ulottuvuuden.
Pääministeri Putin kertoi Venäjän talouden useimmilla alueilla kasvavan. Putinin mukaan ulkomaankauppa vaikuttaa talouteen myönteisesti. Veronkanto on tehostunut ja ruplan kurssi on tasapainottunut. Ensi vuoden budjetti perustuu 1,5 prosentin kasvuun. Venäjälle on Putinin mukaan kehittymässä markkinatalous, joka tukeutuu oikeusvaltion periaatteisiin. Taloudellisen toiminnan ongelmana on kuitenkin edelleen barterin liian suuri osuus kaupassa. Myös pankkijärjestelmää on parannettava. Lisäksi keskuksen ja alueiden budjettisuhteet on määriteltävä uudelleen ja Venäjän vielä kovin suljettua taloutta on avattava.
Putin selosti pitkään Tsetsenian tilannetta. Putinin mukaan koko maahan ei spekulaatioista huolimatta tulla julistamaan poikkeustilaa Pohjois-Kaukasian tilanteen vuoksi. Hallitus ei hänen mukaansa provosoidu ja demokraattiset vaalit tullaan pitämään ajallaan. Putin korosti myös, että hallitus tulee jatkamaan taistelua terrorismia vastaan Tsetseniassa. Venäjä on luonut turvallisuusvyöhykkeen ja ruokkii ne 100 000 ihmistä, jotka ovat lähteneet alueelta. Putinin kielenkäyttö oli kaiken kaikkiaan tältä osin kovaa.
Pääministeri Putin oli itsekriittinen ja myönsi Venäjän hallituksen tehneen virheen siinä, ettei se ole hoitanut Venäjän lähes 20-miljoonaisen muslimiväestön asioita. Myös vuoropuhelu maltillisten muslimijohtajien kanssa on laiminlyöty. Tämä on luonut tilaa fundamentalismille.
Humanitaarinen tilanne alueella huononee koko ajan. On hyvä, että YK:n humanitaarinen arviointiretkikunta voi matkustaa Ingushiaan tutkimaan tilannetta.
Puheenjohtajavaltiota edustanut pääministeri Lipponen ja komission puheenjohtaja Romano Prodi kehottivat Venäjää ryhtymään toimiin kriisin de-eskaloimiseksi. Molemmat korostivat voimakkaasti, että konfliktiin on löydettävä poliittinen ratkaisu. Sotilaallisin toimin ei pystytä ratkaisemaan poliittista ongelmaa eikä myöskään alueen epätoivoista taloudellista tilannetta. EU:n mielestä ratkaisu vaatii myös vuoropuhelua Tsetsenian johtajien kanssa. Unioni tuomitsee jyrkästi sellaisen suhteettoman voimankäytön, jonka uhreiksi siviilit joutuvat. Myös pääministeri Lipponen totesi tämän lehdistölle vieraillessaan aiemmin tänään parlamentissa.
Hyvät naiset ja herrat, kaiken kaikkiaan meidän vaikutelmaksemme jäi, että Venäjän hallituksella ei valitettavasti näytä olevan selvää suunnitelmaa Tsetsenian tilanteen kestäväksi poliittiseksi ratkaisuksi.
Tämän jälkeen käytiin lyhyt keskustelu EU:n yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta. Pääministeri Lipponen ja korkea edustaja Javier Solana esittelivät venäläisosapuolelle yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kehitystä. Lipponen kertoi puheenjohtajan valmistelevan EU:n kriisinhallinta- ja rauhanturvakyvystä raporttia Helsingin Eurooppa-neuvostoa varten. Korkea edustaja Solana täydensi sanomaa toteamalla, että erityisesti pohditaan sitä, miten eurooppalaiset voisivat toimia yhdessä Petersbergin tehtävien toteuttamisessa.
Rikollisuuden vastaisen taistelun osalta todettiin, että Tampereen Eurooppa-neuvosto oli tuloksekas. Alueellinen yhteistyö on tärkeää taistelussa rajat ylittävää rikollisuutta vastaan ja Venäjä on keskeinen yhteistyökumppani. Unioni on laatimassa järjestäytyneen rikollisuuden vastaista toimintaohjelmaa, jota on tarkoitus käsitellä Helsingissä pidettävässä EU:n ja Venäjän välisessä organisoitua rikollisuutta käsittelevässä seminaarissa. Toimintasuunnitelma on tarkoitus saada valmiiksi alkuvuodesta 2000.
Myös Putin alleviivasi järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen kamppailun merkitystä. Keskeisiksi aloiksi hän mainitsi huumeet, rahanpesun, korruption ja terrorismin. Putinin mukaan duuma hyväksyi äskettäin konvention rikollisten luovuttamisesta. Lähiaikoina tullaan myös ratifioimaan rahanpesukonventio. Putin korosti, että on tärkeää päästä sanoista tekoihin. Myös rikollisuuden vastaisen taistelun alueella tarvitaan Tacis-apua.
Venäjä haluaisi myös lisätä yhteistyötä ihmiskaupan estämiseen liittyvissä kysymyksissä. Ihmiskauppaa on harjoitettu muun muussa Pohjois-Kaukasiassa. Punaisen Ristin ja muiden avustusjärjestöjen työntekijöitä on kaapattu. Huumeiden salakuljetuksessa on Putinin mukaan erityisongelmana Keski-Aasia, joka laajasti käsitettynä, Afganistan ja Iran mukaan luettuna, on ohittanut Latinalaisen Amerikan tärkeimpänä huumeiden valmistuskeskuksena. Venäjän lisäongelmana on se, että sen rajat Keski-Aasiaan ovat avoimet.
Lopuksi muutama sana unionin pohjoisesta ulottuvuudesta, jonka tavoitteena on lisätä hyvinvointia, vahvistaa turvallisuutta sekä torjua ympäristön saastumisen, ydinriskien ja rajat ylittävän järjestäytyneen rikollisuuden vaarat. Kaikki tämä on olennaista myös EU:n ja Venäjän välisessä yhteistyössä. Pääministeri Putin totesi, että Venäjä haluaa ottaa aktiivisesti osaa tähän työhön. Venäjänkin kannalta on tärkeää, että aluetta kehitetään kokonaisvaltaisesti.

Patten
. (EN) Sasi tiivisti ihailtavalla tavalla viime viikolla pidetyn Euroopan unionin ja Venäjän huippukokouksen tulokset. Kuten parlamentti saattoi odottaa, huippukokousta hallitsi väistämättä suorasukainen Tsetsenian tilanteen käsittely Euroopan unionin kanssa, jossa painotettiin, kuten puheenjohtajavaltio kertoi, kriisin vähentämistä asteittain, paluuta poliittiseen vuoropuheluun, voimankäytön vähentämistä terrorismin torjunnassa ja humanitaarisen kriisin ratkaisemista.
Haluaisin sanoa muutaman sanan näistä asioista ja keskittyä sitten lyhyesti kahteen muuhun asiaan, jotka olivat keskeisellä sijalla keskusteluissamme: kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen täytäntöönpano ja Euroopan unionin laajentuminen ja pohjoinen ulottuvuus.
Ensinnäkin komissio on kaikkien jäsenvaltioiden tavoin hyvin huolestunut Tsetsenian nykyisestä tilanteesta. Yksi tärkeimmistä välittömästi hoidettavista asioista varsinkin talven lähestyessä on humanitaarisen avun varmistaminen kymmenilletuhansille konfliktin vuoksi siirtymään joutuneille. Komissio on päättänyt periaatteessa, että ECHO voisi järjestää heti 1,2 miljoonaa euroa Ingushian ja Dagestanin tilanteen helpottamiseksi. Venäjä on periaatteessa valmis hyväksymään humanitaarisen avun tarjoukset, mutta meidän on vielä jonkin verran neuvoteltava sen kanssa, ennen kuin Euroopan unionin apua voidaan ryhtyä jakamaan.
Ennen kuin voimme edetä pidemmälle, meidän on saatava Venäjän viranomaisilta lisävahvistuksia paikan päällä olevien kansainvälisten avustustyöntekijöiden turvallisuusjärjestelyistä. Emme voi sivuuttaa tätä tärkeää asiaa liian monien lähihistorian tapahtumien vuoksi. Olemme myös kehottaneet venäläisiä järjestämään avustusjärjestöille mahdollisuudet vierailla alueella, jotta ne voivat arvioida avun tarvetta paikan päällä, ja toivon, että tällainen retkikunta järjestetään lähipäivinä.
Toiseksi komissio suhtautuu hyvin myönteisesti kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen täytäntöönpanon edistymiseen. Vaikka huippukokouksessa ei tietenkään puututtu yksityiskohtiin, osanottajat olivat hyvin tietoisia Euroopan unionin ja Venäjän strategisen kumppanuuden merkityksestä tämänhetkisistä vaikeuksista huolimatta. Tältä osin Venäjän kanssa käynnistämämme taloudellisen yhteistyön aloitteet kehittyvät yleisesti ottaen hyvin. Olemme esimerkiksi edistyneet huomattavasti henkistä omaisuutta koskevien oikeuksien suojelun parantamisessa. Olemme käynnistäneet laajan ohjelman, jonka kautta nuorille venäläisille yritysjohtajille järjestetään käytännön harjoittelujaksoja Euroopan unionissa sijaitsevissa yrityksissä.
Asiantuntijayhteistyö kehittyy monilla muilla aloilla, kuten ympäristöalalla, vuosituhannen vaihtumiseen liittyvien ongelmien selvittämisessä ja energian tehokkaammassa käytössä. Kahdenväliset kauppasuhteet ja investoinnit eivät sen sijaan ole kehittyneet niin hyvin kuin komissio haluaisi. Euroopan unioni laajentaa perustellusti venäläisten yritysten vientimahdollisuuksia EU:n markkinoille Venäjän talouden tukemiseksi. Mutta vastakkaisella suunnalla on ollut valitettavasti vähemmän kehitystä. Olemme toistuvasti pyytäneet Venäjän viranomaisia puuttumaan niihin tekijöihin, jotka estävät Euroopan unionin yrityksiä laajentamasta toimintaansa Venäjän markkinoille. Näitä esteitä ovat todistuksia ja kokeita koskevat liialliset vaatimukset ja tietyt huolenaiheet, kuten kansainvälisiltä lentoyhtiöiltä jatkuvasti perittävät maksut Siperian yllä lentämisestä. Euroopan unionin Venäjälle suuntautuvan viennin lasku viime vuoden elokuun rahoituskriisistä lähtien korostaa tarvetta ryhtyä toimiin näillä aloilla. Ministeri Sasi mainitsi joitakin asioita, jotka ovat välttämättömiä suorien ulkomaisten investointien olosuhteiden parantamiseksi.
Kolmanneksi pääministeri Putin suhtautui myönteisesti Euroopan unionin laajentumiseen poliittista vakautta aikaansaavana voimana. Venäjä on ymmärrettävistä syistä hyvin kiinnostunut laajentumisprosessista, ja Euroopan unioni on valmis ryhtymään sen kanssa vakavaan vuoropuheluun kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen puitteissa. Komissio on kuitenkin aina tuonut selvästi esille sen, että Venäjän eri yhteyksissä vaatiman erityismenettelyn tai jonkinlaisten kolmen osapuolen välisten neuvottelujen käynnistäminen hakijavaltioiden kanssa ei ole aiheellista.
Vastauksena Venäjän huolestuneisuudelle laajentumisen taloudellisesta vaikutuksesta puheenjohtaja Prodi painotti etuja, jotka seuraavat hakijavaltioiden alhaisemmista tulleista ja helpommasta markkinoille pääsystä. Edut muodostuvat vielä suuremmiksi, jos Venäjä pystyy lähentämään teknisiä sääntöjään ja standardejaan Euroopan unionin vastaaviin sääntöihin, jolloin se voi helpommin hyödyntää laajentuneiden yhtenäismarkkinoiden laajentuneita kaupallisia mahdollisuuksia. Komission perusperiaate on se, että laajentuminen ei saisi luoda uusia rajoja Eurooppaan.
Pääministeri Putin suhtautui huippukokouksessa hyvin myönteisesti pohjoiseen ulottuvuuteen. Hän sanoi, että hän haluaa sen kattavan raja-alueiden lisäksi laajoja Luoteis-Venäjän alueita. Sovimme siitä, että yksityiskohtaisista ehdotuksista keskusteltaisiin marraskuussa pidettävässä Helsingin konferenssissa.
Kaliningradin tuleva asema saarekkeena Euroopan unionin sisällä on pohjoisen ulottuvuuden erityishaaste. Pohjoisen ulottuvuuden kumppanuusvaltiot, joihin kuuluvat Kaliningradin rajanaapureina olevat Euroopan unionin hakijavaltiot, osoittavat yhä suurempaa kiinnostusta yhteistyöhön asioissa, jotka liittyvät tämän alueen ainutlaatuiseen asemaan. Komissio tukee Kaliningradin taloudellista muutosprosessia jo Tacis-ohjelman ja Euroopan unionin muiden rahoitusvälineiden kautta.
Emme päässeet huippukokouksessa täydelliseen yhteisymmärrykseen. Miten se olisikaan ollut mahdollista näissä oloissa? Kokonaisuutena se oli kuitenkin mielestäni hyödyllinen kokous, ja toivon todella, että Venäjän pääministeri pohtii kaikkea sitä, mitä sanoimme, erityisesti ehkä Pohjois-Kaukasuksen osalta.

Oostlander
Arvoisa puhemies, suuret hankkeet, joiden parissa jatkuvasti toimimme tässä parlamentissa, kuten laajentuminen ja Euroopan unionin toimielinten uudistaminen, ovat osoitus unionin elinvoimaisuudesta ja kunnianhimosta. Onneksi nämä suuret hankkeet eivät johda sisäänpäin kääntyneeseen unioniin. Päinvastoin, unioni ottaa painokkaammin vastuunsa ulkomaailmasta.
Venäjän federaatiota koskevan yhteisen strategian muotoilu on yksi esimerkki tästä. Se, että sellainen on olemassa kumppanuudesta ja yhteistyöstä, on kylmän sodan sukupolvelle yhä vielä ihme. Se on osoitus unionin itsetietoisuudesta. Rakentamalla tämäntyyppisiä strategisia kumppanuuksia unioni osoittaa, että se voi ottaa johdon, kun vältetään ja ratkaistaan vakavia kansainvälisiä ongelmia.
Neuvoston esittämässä asiakirjassa keskitytään ennen kaikkea Venäjän federaation kehittämiseen demokraattisena oikeusvaltiona, jossa on hyvin toimiva sosiaalinen markkinatalous. Tämä lähestymistapa muistuttaa oikeastaan kovasti sitä politiikkaa, jota noudatamme hakijavaltioihin. Ei ole yllättävää, että puhutaan oleellisesta perustasta, jota täytyy etsiä yhteisistä arvoista. Siksi on oikeastaan hämmästyttävää, että usein vieläkin on vaikeaa lähettää kokeneita johtajia unionin jäsenvaltioista hakijavaltioihin ja Venäjän federaatioon. Mielestäni komission hallinnon pitäisi arvostaa kaikkia niitä, jotka haluavat sitä.
Lisäksi meidän on tärkeää huolehtia siitä, että Venäjä saa mahdollisuuden säilyttää vanhat kauppasuhteensa hakijavaltioihin. Myös se on tietysti arka asia. Myös hakijavaltiot pelkäävät joskus menettävänsä Venäjän markkinat, jotka ne joissain tapauksissa ovat jo osittain menettäneet.
Olemme oppineet laajentumista koskevan vuoropuhelun aikana sen, että hyvinvointi ja turvallisuus eivät toteudu ensisijaisesti käynnistämällä markkinatalous vaan luomalla demokraattinen oikeusvaltio. Jos sellaista ei ole, eivät liikemiehet ole niin tyhmiä, että alkaisivat investoida. Kun toteutamme markkinataloutta edelleen, meidän täytyy varoa pahoja virheitä, joita voidaan tehdä yksityistettäessä yrityksiä. Itse asiassa myös vanhan tilanteen ja lainsäädännön puolittainen säilyttäminen voi johtaa pahoihin väärinkäytöksiin, jolloin harvat rikastuvat, monet vajoavat köyhyyteen ja yleinen etu unohdetaan poliittisena arvona.
Venäjän Federaation johtavan eliitin järkevä ja kriittinen asenne on siten paikallaan. Rahoituksellinen panoksemme ei saa myötävaikuttaa korruption rehottamiseen. Sen täytyy edistää juuri julkisen hallinnon lahjomattomuutta sekä kansalaisten, työnantajien ja työntekijöiden käsitystä vastuusta. Korruptio pilaa markkinat. Hyvä kumppanuus sisältää myös tehtäviä kolmansien osapuolten suuntaan. Venäjän federaatio on jo vaatinut sitä entisen Jugoslavian tapauksessa. Venäjän osuuden laadusta erilaisten konfliktien ratkaisemisessa ajatellaan täällä eri tavoin. Joskus voima nähdään haittana. On myös outoa, että etniset prioriteetit antavat virikkeitä ulkopolitiikalle.
Nyt kun Kaukasiassa on niin levotonta, Venäjä voi odottaa vuorostaan Euroopan unionin suurta mielenkiintoa. Olen hyvin iloinen siitä, että tämä aihe on saanut näin keskeisen aseman keskusteluissa. Nyt kun meillä on selkeästi kaksi välittäjää, Patten ja Solana, unioni voi ottaa johtaakseen kansainvälisen huolenpidon Kaukasuksesta. Kollegani Wiersma on jo kirjoittanut siitä Alankomaiden lehdistössä huomionarvoisen artikkelin.
Yrittäkäämme sitten Euroopan unionina saada Venäjä käyttämään muunlaisia keinoja ja tehdä loppu levottomuudesta, joka on levinnyt Tsetseniasta naapurimaihin. Tunnustakaamme tässä yhteydessä, että Tsetseniankaan vallanpitäjät eivät ole sieltä kilteimmästä päästä eivätkä edusta demokraattista oikeusvaltiota. Täyttäkäämme kuitenkin joka tapauksessa Euroopan unionina Venäjän toive moninapaisuudesta ja hyväksykäämme se sittenkin tässä mielessä.

Schori
Arvoisa puhemies, Helsingin huippukokouksen tausta oli hyvin vakava. Moskovasta saatujen tietojen mukaan Punainen Risti valmistelee nyt talven kynnyksellä uusia avustuslähetyksiä kovaosaisille koko Venäjän napaseutualueella. Samanaikaisesti Maailmanpankki ja UNDP puhuvat Venäjän kasvavasta köyhyydestä, lisääntyvästä syrjäytymisestä ja ennätyksellisen suuresta nuorisotyöttömyydestä.
Juuri nyt voimme kauhistuttavan selkeästi todeta Tsetseniassa ja sen raja-alueilla, jossa sotapäälliköt ja rikollisklaanit hyötyvät siviiliväestön kustannuksella, miten sosiaalinen kurjuus luo otollisen perustan populistien ja äärisuuntausten kannattajien toiminnalle sekä etnisille ja uskonnollisille ristiriidoille. Tsetsenian verilöylylle ei näy loppua. Lähes 200 000 syytöntä on ajettu pakoon, ja tilanne Dagestanissa muuttuu aina vain epävakaammaksi. Voi käydä niin, että Venäjää koskevien parhaiden aikomustemme toteuttaminen tulee olemaan hyvin vaikeaa ja että jatkuvat kriisit uhkaavat niitä - our best laid schemes might go aglay
Kukaan EU:ssa ei puolla itsenäistä Tsetseniaa. Emme voi hyväksyä terroritekoja, mutta emme myöskään sitä, että tämä kriisi saa sotilaallisen ratkaisun. Vaadimme, että Venäjä aloittaa neuvottelut Tsetsenian kansan valitseman presidentin kanssa ilman epärealistisia neuvotteluehtoja ja että apu, jota myös EU on luvannut, menee todellakin perille.
Pääministeri Putin sai duumassa eilen läpi miljardin dollarin suuruisen määrärahan Tsetsenian sodan vaatimiin ponnistuksiin. Kysymykseni neuvostolle ja komissiolle on: huolehditteko siitä, että mitään kansainvälistä rahoitusta ei käytetä Venäjän sotaponnistusten tukemiseen Tsetseniassa?

Väyrynen
Arvoisa puhemies, kun Varsovan liitto ja Neuvostoliitto hajosivat, länsimaat lähtivät siitä, että Venäjän federaation alueelliselle yhtenäisyydelle annetaan varaukseton tuki. Ilmeisesti Venäjän johtajat saivat tästä myös jonkinlaisia lupauksia siinä vaiheessa, kun he myötävaikuttivat Varsovan liiton ja Neuvostoliiton rauhanomaiseen purkautumiseen. Tämä on ollut länsimaiden yleinen lähtökohta myös suhtautumisessa Tsetsenian tapahtumiin.
Venäjän johto ilmeisesti kuitenkin pelkää, että se on menettämässä niitä alueitaan, joiden väestö koostuu pääosin etnisistä ja uskonnollisista vähemmistöistä. Sotilaallinen vetäytyminen Tsetseniasta oli vaaralliseksi koettu ennakkotapaus. Dagestanin tapahtumat puolestaan antoivat aiheen olettaa, että tauti on leviämässä. Venäjän johdon huoli maansa alueellisesta yhtenäisyydestä on epäilemättä aiheellinen. Sen tulisi kuitenkin oivaltaa, ettei maan itsenäisyyttä voida turvata aseellisen voiman avulla. Ainoa realistinen mahdollisuus on se, että Venäjän eteläosissa asuvat vähemmistökansat ovat tyytyväisiä oloihinsa ja että ne kokevat kuulumisen Venäjän federaatioon itselleen edulliseksi.
Aseellistakin voimaa tarvitaan, mutta sitä tulee käyttää vain terrorismin kurissa pitämiseksi. Länsimaiden tulee selkeästi tuomita ylimitoitettu sotilaallisen voiman käyttö Tsetseniassa - selkeämmin kuin mitä Helsingin huipputapaamisessa tapahtui. Meidän tulee vaikuttaa Venäjän hallitukseen, jotta se pyrkisi ratkaisemaan maansa sisäiset ongelmat sekä poliittisin keinoin että edistämällä taloudellista ja sosiaalista kehitystä. EU:n ja yleensäkin länsimaiden uskottavuutta ja toimintakykyä heikentää tässä asiassa valitettavasti Jugoslaviassa äskettäin käyty humanitaarisista syistä käyty sota.

Hautala
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ministeri Sasi vahvisti äsken sen valitettavan käsityksen, että Euroopan unioni tarkastelee Tsetsenian tapahtumia ainoastaan Venäjän sisäisenä asiana. Kuitenkin Venäjä rikkoo moniakin ihmisoikeussopimuksia. Esimerkiksi Euroopan neuvoston sopimukset kieltävät jyrkästi valtioita murhaamasta ja pommittamasta omia kansalaisiaan. ETYJ:n sopimukset osoittavat myös selkeästi sen, että valtiot ovat sitoutuneet siihen, että ihmisoikeusloukkaukset eivät koskaan voi olla valtioiden sisäisiä asioita. Lisäksi Venäjän keskusvalta sortaa kansallista vähemmistöä. On jopa epäiltävissä, että siellä on tekeillä etnisiä puhdistuksia Venäjän yrittäessä luoda tsetseeneistä vapaita puskurivyöhykkeitä.
Ryhmämme kanta on se, että toivomukset ja kabinettikeskustelut eivät enää riitä, vaan Venäjälle suunnattava talousapu pitäisi rajata humanitaariseen apuun ja ympäristöapuun. Kollega Schori selosti juuri äsken uusimpia tietoja siitä, miten Venäjä itse asiassa vahvistaa sotilasbudjettiaan. Haluaako Euroopan unioni esimerkiksi kumppanuus- ja yhteistyösopimuksella olla mukana kasvattamassa Venäjän sotilasmenoja, joiden avulla Tsetseniaa kuritetaan jatkossakin?

Seppänen
Arvoisa puhemies, on jyrkästi tuomittava ne terroriteot, jotka kohdistuvat Venäjän kansaan ja joissa on syntynyt suuri määrä siviiliuhreja. Jos, siis jos, nämä terroriteot ovat Tsetsenian aiheuttamia, niin ne ovat väärä kansainvälinen toimintatapa. Mutta samalla on tuomittava myös Venäjän toimet Tsetsenian siviiliväestöä vastaan ja siviileihin kohdistuvat terroriteot Tsetseniassa.
Valitettavasti Euroopan unioni ja Nato-maat ovat tässä yhteydessä antaneet esimerkin toimintatavasta - ne ovat Jugoslavian sodassa näyttäneet, miten konflikteja ratkotaan. Niitä ratkotaan EU:ssa ja Natossa väkivallalla, täsmäpommituksilla ja hyökkäyksillä itsenäisiin maihin vastoin kansainvälisen yhteisön päätöstä. Tämä tapa ratkoa ongelmia on väärä. Meidän tulisi kehittää sellaisia kansainvälisiä keinoja, joilla rauhanomaisesti pystytään ratkomaan ongelmia maiden välillä ja turvaamaan kansalaisten vapaus ja ihmisoikeudet.

Kronberger
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ei ole epäilystäkään siitä, että yhtäältä Venäjän ja IVY-maiden ja toisaalta Euroopan välinen rakentava yhteistyö on yksi tärkeimmistä 2000-luvun rauhan edellytyksistä. Tsetsenian sota ja muut alueelliset konfliktit vaarantavat nyt yhteistyön. Olen kuitenkin sitä mieltä, että Tsetsenian sotaa ei voi pitää pelkkänä alueellisena konfliktina eikä pelkkänä uskonnollisena välienselvittelynä. Se olisi tilanteen selittämistä liian harmittomaksi ja myös sen aliarvioimista. Kyse on yksinkertaisesti myös geostrategisista asemista Kaukasuksen ja Kaspianmerta ympäröivien alueiden öljy- ja kaasuvarantoihin käsiksi pääsemiseksi. Siellä törmäävät Euroopan, Yhdysvaltojen, Kiinan, Venäjän ja muiden maiden taloudelliset edut. Pieni kipinä siellä voi johtaa räjähdykseen. Tänään puhkesi sitten vielä uusi kriisi, nimittäin Armeniassa. Siellä on murhattu muutamia tunteja sitten pääministeri Sarkissian ja parlamentin puhemies Demirtsian.

Sasi
. Arvoisa puhemies, valitettavasti joudun poistumaan kokoukseen parlamentin puhemiehen kanssa ja siitä syystä haluan nyt todeta, kuten komission jäsen Patten erinomaisessa puheenvuorossaan jo sanoi, että unioni ei hyväksy terrorismia, mutta me emme myöskään missään tapauksessa hyväksy suhteetonta voimankäyttöä, se ei ole missään olosuhteissa hyväksyttävissä. Haluamme, että vuoropuhelun kautta saadaan aikaan ratkaisu, ja se edellyttää vuoropuhelua Venäjän ja Tsetsenian johtajien välillä. Tulemme tiivistämään edelleen vuoropuhelua myös Euroopan unionin ja Venäjän välillä. Näissä keskusteluissa tulemme ilmaisemaan pettymyksemme Venäjän Tsetsenian toimien suhteen.
Kuten keskustelussa tuli esille, on selvää, että kriisin jatkuminen kasvattaa paineita jäädyttää unionin yhteistyö Venäjän kanssa. Mikäli tilanne ei parane, myös neuvoston on yhä vaikeampi vastustaa tällaisia vaatimuksia. Olemme myös kiinnittäneet huomiota sotilasmenojen suhteellisen osuuden kasvuun Venäjän budjetissa ja myös tiedustelleet sitä, miten Venäjä aikoo rahoittaa nämä menot. On sanottu, että verotulojen lisääntymisen ja taloudellisen kasvun myötä tätä rahoitusvaraa olisi muka enemmän. Mutta kuten todettu, mitä kauemmin sota jatkuu, sitä vahvemmaksi käy kielteinen suhtautuminen kaikenlaiseen apuun Venäjälle.

Lehne
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, suhteet Venäjän federaatioon ovat erittäin tärkeät. Siitä olemme parlamentissa kaikki yksimielisiä, ja se on sanottu aina uudelleen useissa päätöksissä. Tätä taustaa vasten olen tietysti erittäin tyytyväinen siihen, että kumppanuussopimus pannaan nyt todella täytäntöön, että neuvotteluja on säännöllisesti ja että kaikista mahdollisista asioista keskustellaan ja päästään jopa myönteisiin tuloksiin. Olen tyytyväinen myös siihen, että neuvoston uusi pääsihteeri Solana on sanonut, että Venäjän-politiikka on hänen mielestään etusijalla. Sekin on varmasti oikeutettua.
Se hyvistä uutisista. Nyt huonot uutiset. En halua salata sitä - minähän olen osallistunut nyt muutaman vuoden myös Venäjän-politiikkaan , että se on osittain suunnattoman turhauttavaa. Venäjän kanssa ovat esillä jatkuvasti samat asiat, olkoon elin mikä tahansa, olkoon kyse rikollisuuden torjunnasta, talousuudistuksista, järkevästä lainsäädännöstä Venäjällä, esimerkiksi pankkialalla tai verotuksen alalla, eikä mistään voi havaita, että tapahtuisi edistystä. Se on turhauttavaa.
Aivan samoin on ilmeistä, että edelleen valtavat määrät tukirahoja, jotka Venäjälle virtaavat - mainitsen vain iskusanan IWF, kansainvälinen valuuttarahasto -, katoavat ja päätyvät pohjattomaan suohon. On kovin valitettavaa, että emme saavuta todellista edistystä tässä asiassa. Yhtä turhauttavaa on se, mitä tapahtuu nyt Tsetseniassa ja mitä siitä kerrotaan TV:ssä. Ihmisoikeuksien loukkauksista en halua enää paljon muuta edes sanoa, koska siitä sanottiin erinäisiä asioita edellisessä täysistunnossa. Se on pelottavaa, ja meidän on tuomittava se ja puhuttava siitä. Olen kuitenkin myös sitä mieltä, että se, mitä Venäjällä nyt tehdään ongelmien ratkaisemiseksi, ei ole mikään ratkaisu. Putin saa siitä kenties lyhytaikaista sisäpoliittista hyötyä, mutta hän ei ratkaise lopullisesti ongelmia, joita aiheuttavat vähemmistöjen asema Venäjällä sekä tarve purkaa kolonialismi.
Venäjän hallituksen kannattaisi katsella esimerkkejä, joita löytyy osittain sen omasta maastakin mainitsen vain Tatarstanin -, ja yrittää löytää muita poliittisia ratkaisuja eikä tehdä sitä, mitä se nyt tekee, niin että vahinko on lopulta suurempi kuin voitto. Sekin on sanottava, sillä kumppaneille on oltava rehellisiä, ja kumppaneille on myös kerrottava totuus.

Krehl
Arvoisa puhemies, voin vain olla samaa mieltä parlamentin jäsen Lehnen kanssa. Euroopan unionin yhteistyö Venäjän federaation kanssa on erittäin tärkeää, ja huippukokouksessa keskusteltiin myös sen kannalta tärkeistä asioista. En kuitenkaan rehellisesti sanoen voi jakaa neuvoston edustaja Sasin optimistista näkemystä, jonka hän juuri esitti Venäjän federaation tilasta ja jatkokehityksestä!

Kun katson sitten lisäksi, mitä huippukokouksen yhteisessä julkilausumassa sanotaan Tsetseniasta, Venäjän kanssa tehtävän yhteistyön tämän hetken tärkeimmästä aiheesta: siinä sanotaan, että Euroopan unioni ja Venäjän federaatio vaihtoivat näkemyksiä Pohjois-Kaukasian tilanteesta. Eihän siinä todellakaan voi olla kaikki!
Tsetsenian sota varjostaa nyt kaikkea yhteistyötä Venäjän kanssa. Ingusiassa ja Dagestanissa on jo 180 000 pakolaista. Avustusjärjestöt eivät voi toimia. Tuhannet pakolaiset eivät pääse enää lähtemään maasta, eikä Venäjän hallitus ole valmis keskusteluihin.
Me tarvitsemme poliittisen ratkaisun. Olen sitä mieltä, että Euroopan unionin on pantava suurempi paino keskusteluille. Etujemme mukaista on tehdä yhteistyötä Venäjän kanssa. Me tietysti tarvitsemme Venäjää, esimerkiksi Kosovossa. Venäjäkin kuitenkin tarvitsee meitä, Euroopan unionia. Olen sitä mieltä, että olisi harkittava sitä, pitäisikö neuvotteluissa sanoa myös: meidän on pohdittava sitä, keskeytämmekö me todella Venäjän luototuksen tai lakkautammeko sen avustamisen humanitaarista apua lukuun ottamatta , jos Tsetseniassa ei pyritä poliittiseen ratkaisuun eikä sitä synny.
(Suosionosoituksia)
Emme ratifioineet ensimmäistä kumppanuussopimusta Euroopan parlamentissa Tsetsenian ensimmäisen sodan aikana. Nyt puhumme vain näkemysten vaihtamisesta huippukokouksessa, josta on tullut poliittisesti huomattavasti arkaluonteisempi. Euroopan unioni ei voi sallia sitä, jos se pyrkii lisäämään ulkopolitiikkansa merkitystä!
(Suosionosoituksia)

Schroedter
Arvoisa puhemies, yhdyn täysin edelliseen puhujaan ja kiitän sinua, Constanze Krehl, että olet lopultakin näin rohkea ja sanot nämä asiat näin suoraan.
Tämä huippukokous oli valtava pettymys koko Euroopalle, eikä silloin voida todellakaan puhua joutavia, kuten puheenjohtajavaltiokin juuri tekee. EU:han epäonnistui ilman muuta, se ei käyttänyt käytettävissään olevia mahdollisuuksia. Miksi hyväksymme nykyään omaa väestöä vastaan käydyn raa'an sodan? Miksi siirrymme yksinkertaisesti päiväjärjestykseen? Korkeimman tason tapaamiset eivät todellakaan ole sitä varten. Ne eivät ole kohteliaisuuksien vaihtamista varten, eivätkä ne ole asioiden nimeämistä varten. Minun on sanottava, että kun otetaan huomioon tosiasiat, puheenjohtajavaltio Suomen julkilausuma pilkkaa kaikkia selostuksia. Todellisuudessa nimittäin pommitetaan kyliä ja saarretaan pakolaisia, ja ne ovat räikeitä kansainvälisen oikeuden loukkauksia. Se ei todellakaan ole Venäjän sisäinen asia, jonka voi yksinkertaisesti vain pyyhkäistä syrjään!
Meillä on kumppanuus- ja yhteistyösopimus, meillä on ihmisoikeuslausekkeet, ja sen vuoksi meillä on mahdollisuus uhata talouspakotteilla ja painostaa pommitusten lopettamiseen. Ilman sitä kansainvälinen apu ei pääse perille, se on kai selvää, komission jäsen Patten! Sen vuoksi odotan, että puheenjohtajavaltio ja komissio kokoontuvat ja kehittävät yhdessä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan yhteyteen strategian, jossa uhataan näillä taloudellisilla välineillä ja pakotetaan Venäjä lopettamaan tämä sota!

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, tähän mennessä on käynyt päivänselväksi, että useimmat parlamentissa olevat kollegani yhtyvät vakaumukseeni siitä, että Tsetsenian tragedia olisi voitu välttää, jos Euroopan unioni olisi vastustanut riittävän lujasti Venäjän hyökkäystä. Sen sijaan olemme viime päivinä joutuneet todistamaan erittäin valitettavia tapahtumia yhdessä Madridissa vierailleen Venäjän ulkoministerin ja Tampereella vierailleen Venäjän pääministerin kanssa.
Sasi mainitsi, että Suomen kansalle oli erityisen tärkeää se, että kokous pidettiin Helsingissä. Suomi on nyt itsenäinen maa. Miten Euroopan unioni voi kieltää tämän saman oikeuden Tsetsenian kansalta? Voimmeko enää sietää Venäjän imperialistista politiikkaa Tsetsenian tapaisia pieniä kansakuntia vastaan?
Patten mainitsi muutama minuutti sitten Kaliningradin, ja minä muistan Kaliningradin, entisen Königsbergin, väestölle annetun historiallisen suojan. Voimmeko hyväksyä sitä, että vain nämä tietyt maat ovat hyvin suojattuja?

Posselt
Arvoisa puhemies, kun venäläiset kolonialistiset joukot valtasivat viime vuosisadalla Tsetsenian, Suomi oli jo kauan ollut osa Venäjää. Suomen kansa raivasi rohkeasti tiensä vapauteen, ja sen vuoksi olisin odottanut puheenjohtajavaltio Suomelta enemmän ymmärrystä alistetun tsetseenikansan kärsimyksille! Minun on sanottava aivan selvästi, että Euroopan unionin Venäjän-strategia on epäonnistunut. Ei pelkästään sen vuoksi, että valtio ja talous ovat vakavammassa kriisissä kuin muutama vuosi sitten, eikä pelkästään sen vuoksi, että Venäjän nykyinen johto käy Tsetseniaa vastaan jo toista raakaa kolonialistista sotaa, jossa on kyse öljystä ja jonka me maksamme. Lisäksi nyt kehitellään erityisen veristä vaalikampanjaa. Me edistämme tätä veristä vaalikampanjaa huippukokouksen avulla ja rahan avulla, joka haaskataan tässä sodassa. Venäjähän olisi ilman lännestä saatuja varoja maksukyvytön jo kuukauden loppuun mennessä. Me siis rahoitamme nämä siviiliväestöön kohdistuvat murhat Tsetseniassa. Sen vuoksi meidän on myös ryhdyttävä tekemään venäläisille selväksi, että emme ole enää siihen valmiita.
Haluaisin esittää aivan selvästi mielipiteeni siitä, että Euroopan unionin politiikan on muututtava tässä asiassa, että sen on yksiselitteisesti asetuttava puolustamaan tsetseenikansan ihmisoikeuksia, johon Etyj, vuoden 1996 aseleposopimus sekä Venäjän jäsenyys Euroopan neuvostossa samoin kuin yhteistyösopimuksemme Venäjän kanssa antavat aiheen. Meidän on vain käytettävä näitä välineitä eikä puhuttava Venäjän nykyisen johdon mieliksi. Tänään on lainattu taukoamatta pääministeri Putinia, salaisen palvelun miestä, joka on hankkinut itselleen mainetta toisessa Tsetsenian sodassa. Sanottiin - melkein liikuttuneena , että hän ei suunnittele poikkeustilan julistamista. Miksi hän ei suunnittele sitä? Koska hänen suosionsa on seitsenkertaistunut Tsetsenian sodan alkamisen jälkeen. Miksi hän ei siis pidä vaaleja? Hänhän käy vaalikampanjaa tällä sodalla, ja vasta, jos suosio laskisi, pitäisi pohtia taas sellaisia näkymiä, ja sen vuoksi meidän on muutettava nopeasti suhtautumistamme ja löydettävä selvät sanat!

Paasilinna
Arvoisa puhemies, näyttää tosiaan siltä, että Venäjällä Tsetsenian sota on myös osa vaalikampanjaa, joskin sillä on monia muitakin syitä. Venäjän toimet siellä näyttävät muuttuvan suoranaisiksi sortotoimiksi siviiliväestöä kohtaan, mikä on kerta kaikkiaan tuomittava, ja tämä johtaa siihen, että meidän on ennen pitkää lopetettava Venäjän avustaminen. Tämä avun lopettaminen tosin kohdistuu kaikkein köyhimpiin ja niihin, jotka eniten apua tarvitsevat, se on syytä muistaa.
Etsin ulospääsyä. Voitaisiinko ajatella, että Kaukasuksen kysymyksestä järjestettäisiin konferenssi, koska siellä on sotatoimia ainakin viiden valtion alueella, ei siis pelkästään Tsetseniassa, josta kollegat ovat puhuneet? Armenian esimerkki - pääministerin murhaaminen tänään muutama tunti sitten - on jälleen valitettava osoitus siitä. Toinen mahdollisuus on se, että Venäjä siirtää painopistettään etelästä pohjoiseen, jossa on paljon rikkaammat luonnonvarat kuin etelässä ilman konflikteja ja ilman vaaroja. Tämä olisi jälleen yksi keino tuolta alueelta pois pääsemiseksi. Onko komission jäsen valmis tukemaan tällaista pohjoiseen ulottuvuuteen liittyvää toimenpidettä?

Volcic
Arvoisa puhemies, venäläiset toteuttavat Kaukasiassa sellaista politiikkaa, jollaisesta he ankarasti tuomitsivat muita Kosovon tapauksessa. Äskettäin pääministeri Putin saavutti luottamuksen vuoden 2000 budjetin osalta vain siksi, että hän kohdisti ylimääräiset miljardi dollaria Tsetseniassa taistelevalle armeijalle, mikä merkitsee aseita Tsetsenialle aikansa eläneitä arvoja kannattavien kommunistien äänestystä vastaan. Kun äänestyksestä ei ole kulunut edes kahta kuukautta, Putin ei enää vaivaa hänelle vihamielistä Venäjän parlamenttia poliittisilla eikä sotilaallisilla ratkaisuehdotuksilla. Lisäksi Putin hyväksyy sotilaallisen avun, mutta sanoo, että sen pitää tulla venäläisiltä ilman kansainvälistä valvontaa; tämä on järjetön pyyntö, kun ajattelee kaikkia liikkeellä olevia varkaita ja vihollisia. Putin kiihdyttää sotaa vaalia edeltävistä syistä eikä siksi, että hän pelkäisi islamia tai joistakin muista vielä huvittavammista syistä. Hän tarvitsee kuitenkin asiakirjoja, joissa ilmaistaan rationaalinen tahto tehdä yhteistyötä länsimaalaisten kanssa, kuten 22. lokakuuta Helsingissä esitetty asiakirja. Me tiedämme, että viikko sitten käyty keskustelu oli hyvin karkeasävyinen, kun taas siitä syntynyt asiakirja, joka on täynnä yhteistyötä ylistäviä itsestään selviä asioita, ei ilmeisestikään paljasta tuon keskustelun merkitystä ja on samalla venäläisten käytettävissä. Pyytäisin myös, että arvoisat ministerit eivät käyttäisi tsetseenisisseistä nimitystä "terroristit"; liian monta kertaa meidän on itse asiassa pitänyt muuttaa mielipidettämme, koska lopulta terroristeista on tullut kansallisten syiden puolesta taistelijoita.
Minun mielestäni todellinen politiikka Moskovan kanssa voi päästä jaloilleen vasta tammikuussa vaalien jälkeen, tai jopa elokuussa.

Patten
. (EN) Keskustelua on hallinnut huolestuneisuus Pohjois-Kaukasuksen tilanteesta. Mutta, kuten Paasilinna sanoi, on syytä olla huolestunut myös Etelä-Kaukasuksen tilanteesta. Arvoisa jäsen viittasi hälyttäviin raportteihin Armenian parlamentissa sattuneesta ampumavälikohtauksesta ja pääministerin oletusta murhasta. Odotamme vahvistusta näille surullisille uutisille, mutta näyttää siltä, että ne todennäköisesti pitävät paikkansa.
Tapasin Armenian ulkoministerin hiljattain ja keskustelin hänen kassaan hänen Etelä-Kaukasuksen vakautta koskevista huolistaan ja kuuntelin myös joitakin hänen Tsetseniaa ja Pohjois-Kaukasusta koskevia huoliaan. Haluaisin sanoa tässä tilaisuudessa, että komissio haluaa vahvistaa tukensa Armenian hallitukselle ja sen ponnisteluille nopean ja rauhanomaisen ratkaisun löytämiseksi Kaukasuksen tilanteeseen. Tämänpäiväiset tapahtumat ovat erittäin huolestuttavia.
Tässä keskustelussa on keskitytty Tsetseniaan, josta keskusteltiin hyvin suorasukaisesti Helsingissä ja jonka osalta jotkut jäsenet olivat ymmärrettävistä syistä sillä kannalla, että Euroopan unionin olisi pitänyt tehdä enemmän, kuin se jo oli tehnyt. Mielestäni tämänkaltaisen keskustelun ehkä väistämätön johtopäätös on se, että siitä ei käynyt ehdottoman selväksi, mitä meidän olisi pitänyt tehdä.
Haluan kerrata joitakin asioita, joita puheenjohtajavaltio toi edellä esille. Kuten arvoisa jäsen mainitsi, tiedotteessa viitattiin siihen, että olimme vaihtaneet näkemyksiä Pohjois-Kaukasuksen tilanteesta. Tiedotteessa ei sanottu mitään muuta, ja siihen oli erittäin hyvä syy: emme voineet kertoa tiedotteessa, että olisimme sopineet mistään Pohjois-Kaukasukseen liittyvästä asiasta.
Euroopan unioni painotti voimakkaasti seuraavia asioita: ennen kaikkea sitä, että Tsetsenian terrorismin aiheuttamasta huolestuneisuudesta joka on ymmärrettävää riippumatta on hyvin tärkeää, että tämä ongelma hoidetaan osoittamalla suhteellisuudentajua; toiseksi väittelimme kiivaasti asteittaisesta vähentämisestä ja poliittisesta vuoropuhelusta. Jos näyttää siltä, että Tsetsenian kaikkien maltillisten johtajien arvovaltaa heikennetään tai se tuhotaan, niin ongelmana on tämä: kenen kanssa sitten neuvotellaan? Kenen kanssa sitten käydään poliittista vuoropuhelua? Tämän näkökohdan me esitimme hyvin painokkaasti pääministeri Putinille sekä virallisten neuvottelujen aikana että lounaalla, jolloin Tsetsenia hallitsi täysin keskustelua.
Puhuimme hyvin vahvasti sen puolesta, että humanitaarinen arviointiretkikunta päästettäisiin mahdollisimman pian Ingushiaan. Puhuin viime viikolla YK:n humanitaarisen avun koordinointitoimiston kanssa. Puhuin viime viikolla UNHCR:n edustajan Ogatan kanssa. Luin, kuten arvoisat jäsenetkin varmasti lukivat, Punaisen Ristin kansainvälisen komitean raportit humanitaarisista kriiseistä, jotka pahenevat päivä päivältä Pohjois-Kaukasuksella. Punainen Risti arvioi viime viikolla, että yli kolmannes Groznyin väestöstä on jo paennut. Niinpä painostimme Venäjää tunnustamaan, että avustusjärjestöjen on päästävä käymään alueella varhain, jotta tiedämme, mikä on tilanne ja miten voimme parhaiten auttaa humanitaarisen ongelman ratkaisemisessa.
Toivon, että se arvoisa parlamentin jäsen, joka ehdotti, että meidän olisi ehkä harkittava kaiken humanitaarisen avun epäämistä, harkitsee sanojansa uudelleen. Olen toiminut kehitysyhteistyöministerinä ja vastannut kansalliselta pohjalta annettavasta humanitaarisesta avusta sodan repimille maille. En ole koskaan pitänyt , erityisen hyvänä keinona hoitaa kriisejä avun epäämistä niiltä, jotka joutuvat kärsimään sodasta ja jotka joutuvat kärsimään johtajiensa poliittisista päätöksistä.
Saanen lisätä vielä pari sanaa sotilaallisten toimien rahoituksesta, joka oman arvioni joka ei näytä olevan Venäjän pääministerin kannattama arvio mukaan vaikuttaa väistämättä Venäjän taloudessa viime kuukausina tapahtuneeseen elpymiseen.
Muutamat jäsenet ehdottivat, että meidän olisi lopetettava rahoitustukemme Venäjän federaatiolle, koska tukea saatetaan käyttää sotilaallisten toimien tukemiseen. Haluaisin muistuttaa parlamentin jäsenille, jotka ovat todennäköisesti vielä paremmin perillä joistakin näihin asioihin liittyvistä yksityiskohdista kuin itse olen, että emme anna suoraa rahoitustukea Venäjän viranomaisille. Se on Tacis-ohjelman toimintaperiaate. Emme ole kansainvälinen rahoituslaitos, joka antaa rahoitusapua Venäjän talouden elvyttämiseen mitä toki toivomme. Olisi tehtävä selväksi, että me emme tue Venäjän sotilaallisia toimia Tsetseniassa emmekä missään muualla.
Jos kuitenkin ryhdytään puhumaan Venäjän avustusohjelmien lopettamisesta, on pohdittava, mitä siitä seuraa. Minulle hyvin läheinen asia on monenvälistä ydinteollisuuden ympäristöohjelmaa koskevien neuvottelujen onnistuminen. Ohjelmalla pyritään varmistamaan, että länsimaiset avunantajat pystyvät antamaan teknistä apua ja rahoitusapua ydinjätteiden, kaikkien niiden hirvittävien ruostuvien ydinsukellusveneiden ja muiden ydinjätteiden varastointia ja eliminoimista varten Luoteis-Venäjällä.
Meille kaikille on hyvin tärkeää, että saamme tällaisen ohjelman onnistumaan. Toivon, että voimme viedä eteenpäin tämäntapaisia ohjelmia koskevia neuvotteluja siitä huolimatta, että puhumme Venäjälle lujasti ja ankarasti Pohjois-Kaukasuksella sijaitsevan Tsetsenian tragediasta.
Yksi asia, jota korostimme Venäjän virkamiehille ja pääministerille, oli se, ettemme puhuneet lujasti näistä asioista vihollisina vaan ihmisinä, jotka haluavat yhteistyösuhdetta Venäjän kanssa. Puhuimme lujasti, koska heijastimme Euroopan unionin väestön mielipiteitä: sellaisia mielipiteitä, joita parlamentissa tänään esitetyt puheet ovat yksi toisensa jälkeen heijastaneet.
Tässä keskustelussa on siis korostettu Putinille ja muille esittämäämme kantaa. Se on kanta, johon toivomme heidän suhtautuvan hyvin vakavasti lähipäivien ja viikkojen aikana.
Neuvottelut on jälleen aloitettava, vaikka se saattaa Venäjän johtajista tuntua vaikealta. Neuvottelut on jälleen aloitettava, koska muussa tapauksessa pelkään, että joudumme näkemään, miten tuho ruokkii tuhoa. En usko, että sellaisessa tilanteessa kenenkään arvioidut kannatusluvut säilyvät kovinkaan pitkään.

Puhemies
Kiitos, komission jäsen Patten.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.00.

Kulttuuri 2000-ohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavaksi kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi kulttuuriyhteistyön yhtenäisen rahoitus- ja ohjelmointivälineen perustamisesta (Kulttuuri 2000 -ohjelma) (13328/2/1998 - C5-0023/1999 - 1998/0169(COD)) (Esittelijä: Graça Moura).

Graça Moura
Arvoisa puhemies, Kulttuuri 2000 -ohjelma tulee korvaamaan ainoana mekanismina Ariane-, Kaleidoskooppi- ja Rafael-ohjelmat, jotka ovat toimineet merkittävällä tavalla eurooppalaisen kulttuurielämän hyväksi, ja joiden menestys on yksimielisesti tunnustettu.
Sen toiminnan ansiosta, jota näiden ohjelmien puitteissa on kehitetty, monille Euroopan kansalaisille, joilla ei muuten olisi ollut tällaista mahdollisuutta, avautui portti mitä moninaisimpaan aineelliseen ja henkiseen kulttuurielämään. Yhteistyön ainoana rahoitus- ja suunnittelumekanismina toimivalla Kulttuuri 2000-ohjelmalla on useita tavoitteita, joiden avulla pyritään vastaamaan useammalla tavalla ja entistä kattavammin näihin tarpeisiin. Näin se pystyy ottamaan lopullisen askeleen kohti eurooppalaista kulttuuripolitiikkaa sanan varsinaisessa merkityksessä, eli toimimaan mekanismina, joka sallii lukuisten jäsenvaltioiden kulttuurien välisen jatkuvan, vuorovaikutteisen ja hedelmällisen yhteyden siten, että mukana olevien alueiden erilaisuus ja toteutumistapojen monimuotoisuus elävöittävät kasvavassa määrin eurooppalaista identiteettiä ilman ennakkoluuloja moniarvoisuutta tai sitä monimuotoisuutta kohtaan, joista molemmat liittyvät olennaisesti näihin kulttuureihin.
Vaikkakin kaikki tämän prosessin lukuisiin vaiheisiin osallistuneet ovat kiinnittäneet huomiota näihin huolenaiheisiin, on voitu havaita, että yhtäältä neuvoston ja komission näkökannat ja toisaalta tämän parlamentin näkemys eivät ole olleet täysin yhteneviä. Mutta jos tähän mennessä onkin kuljettu jo merkittävä matka, kannattaa silti käsitellä avoimesti joitakin keskeisimpiä eroja.
Niitä ovat tietysti budjettia koskeva kysymys ja jo maineikas toimintojen hajaantuminen tai pirstaloituminen, mikä aiheuttaa yhteisön näkyvyyden pienenemistä. Tästä puolestaan seuraa valinnan tarve siinä mielessä, että suosiossa on suuntaus, jossa edistetään yhä laaja-alaisempia ja näyttävämpiä aloitteita, joihin on suunniteltu kulttuurin tekijöiden ja toimijoiden osallistuvan vähintäänkin lukuisista eri maista. Mielestämme tämä toisi mukanaan vakavan riskin joidenkin kulttuuritoimijaverkostojen sairastumisesta liikakasvuun, kun niihin keskittyisi liikaa valtaa ja resursseja, mikä taas vaarantaisi monien muiden verkostojen normaalin toiminnan tai jopa olemassaolon.
Samoin kuin Mouskourin mietintö, jonka tämä parlamentti aikanaan hyväksyi, suositus, joka minulla on kunnia vahvistaa, pitää kiinni budjetoidun määrärahan nostamisesta alun perin suunnitellun 167 miljoonan euron sijasta 250 miljoonaan euroon. Ei ole epäilystäkään siitä, etteivät niin neuvosto kuin komissiokin olisi herkkiä niille suurille tarpeille, joita tunnetaan kaikilla ohjelman kattamilla alueilla, eikä siitä, että on olemassa valtavasti hyvää tahtoa löytää tyydyttäviä ratkaisuja.
Siirtyäkseni nyt toisenlaisiin eroavaisuuksiin, sanoisin, että on kokemukseen perustuva sääntö, että mitä suurempi joukko valtioita hankkeisiin osallistuu, sitä suurempi on se riski, että hankkeista kadotetaan niiden alkuperäinen lähtökohta. Mutta periaatteessa jokainen alkuperäissuunnitelma vastaa jonkin kansalaisryhmän konkreettisia tarpeita. Toisaalta taas vaikuttaa ilmeiseltä, että on olemassa suuria ajan, paikkojen ja tapojen eroista johtuvia vaihteluja, mitä tulee useiden Euroopan maiden kansalaisten mahdollisuuksiin hyödyntää kulttuuriarvoja.
Tämä puoli on käymässä yhä monimutkaisemmaksi laajentumisen näkökulmasta, sillä sitä on valmisteltu ja ennakoitu nimenomaan kulttuuriyhteyksien tasolla. Juuri sen takia keskisuuria ja jopa pieniä hankkeita onkin ajateltu tukea, että voitaisiin hyödyttää suurinta mahdollista määrää eurooppalaisia, jotka voisivat olla näin välittömämmin osallisina. Läpinäkyvyydestä ei ole juurikaan hyötyä, ellei se liity läheisesti elämään ja kulttuuritarjontaan.
Tässä mielessä oli myönnytys hyväksyä kolmen valtion vähimmäismäärä yksittäisiin projekteihin liittyvän yhteistyön kohdalla ja viiden valtion vähimmäismäärä kulttuuri- ja laaja-alaisen yhteistyön kohdalla, jonka jälkeen yritettiin löytää mahdollisimman joustava tapa toteuttaa puitekehyksen edellyttämiä lakimääräyksiä. Aikeissa on ollut myös synnyttää uusia monimuotoisia hankkeita ja uusia virikkeitä luovuudelle pelkäämättä lohkoihin jaetun toiminnan suosimista.
On erittäin tärkeää päästä asiassa eteenpäin. Kulttuurin alalla on olemassa lukematon määrä tekijöitä ja toimijoita, jotka jäävät ilmaan minkäänlaista rahoitusta, jolla he voisivat pyörittää arvoltaan mittaamatonta toimintaansa, mikäli tätä asiaa ei saada päätökseen ennen kuluvan vuoden loppua, jolloin ohjelma voisi tulla voimaan jo ensi vuoden alussa. Sovittelulle varatut päivämäärät mahdollistavat sen, varsinkin kun tiedetään, että se suoritetaan samanaikaisesti Nuoriso-ohjelman sovittelun kanssa, vaikka täysin itsenäisesti siihen nähden.
Tiedämme kaikki, että kulttuurimme kiintopisteet ovat läheisesti tekemisissä sen kanssa, millaisina eurooppalaisina elämme maailmassa, ja että kulttuuriin liittyvä perustoiminta mitä moninaisimmissa ilmenemismuodoissaan on välttämätön ehto eurooppalaisen identiteetintunteen vahvistamiselle. Jos tämä ulottuvuus ei toteudu kokonaan, niin jopa poliittinenkin unioni seisoo savijaloilla. Vain kulttuuri yksin voi olla sen vahvimpia pohjarakenteita. Sen tähden kansalaisten on osallistuttava siihen enemmän ja päästävä käyttämään sitä tehokkaammin. Toivoen, että parlamentin toiminta vaikuttaa siihen merkittävästi, päätän puheenvuoroni tähän.

Pack
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tahtoisin kiittää kollega Graça Mouraa sydämellisesti siitä, että hän otti hoitaakseen tämän mietinnön ja joutui oikeastaan tyytymään siihen, että jatkoi siitä, mistä me olimme edellisellä lainsäädäntökaudella jo tehneet päätökset ja mikä oli Nana Mouskourin työtä, hän lähetti teille kaikille sydämelliset terveiset. Hän on oikein iloinen siitä, että nyt päästään lopultakin eteenpäin.
Tämän Graça Mouran mietinnön perustana oleva yhteiskuntamalli on voimakkaasti humanistinen. Kulttuurilla on siellä tärkeä asema, myös sen mahdollistamiseksi, että kansalaisemme voisivat kunnioittaa toistensa erilaisia kulttuureja ja kansallisia ja alueellisia perinteitä.
Tämä uusi ohjelma viitoittaa Euroopan unionin kulttuuripolitiikan suunnan seuraaviksi vuosiksi. Todellinen kulttuuri- ja koulutuspolitiikka - sehän on luettava mukaan - on nyt tärkeämpää kuin milloinkaan, koska se on eurooppalaisen politiikan varsinainen perusta. Se antaa ennen kaikkea kuitenkin kaukaiselle byrokraattiselle eurooppalaiselle politiikalle inhimilliset piirteet, asettaa kansalaisen toiminnan ja keskustelun keskipisteeksi, kuten Nuoriso-ohjelma ja Sokrates-koulutusohjelma tekevät.
Euroopan unioni ei saa olla pelkkiä lukuja ja tilastoja ynnä muita sellaisia! Vasta kansalaisten todellinen osallistuminen tekee siitä elävän kokonaisuuden. Kun näemme sitten, että Euroopan unioni voi käyttää kulttuuripolitiikkaan kaikkiaan 167 miljoonaa ecua, se on tietysti naurettava summa. Tiedämme sisäpiiriläisinä tietysti, että käytämme kulttuuripolitiikkaan enemmänkin kuin tälle alalle annettavan summan. Kulttuuritoimintaa on myös aluerahastojen alalla. 167 miljoonaa euroa on kuitenkin liian vähän! Edes 250 miljoonaa euroa ei ollut tarpeeksi, kun otetaan huomioon työ, joka meitä odottaa. Tarkoitan sitä, että kulttuurin ala, jota meidän pitää tuoda esiin, tarvitsisi paljon suuremman rahasumman. Näinhän asiat kuitenkin ovat kaikkialla Euroopan unionissa. Kaikki puhuvat juhlapuheissa siitä, että Euroopalle on annettava sielu. Se on ihana iskulause. Kaikki piiloutuvat sen taakse, mutta rahaa sille ei valitettavasti paljon anneta. Luulen, että kaikissa maissa on samanlainen tilanne.
Tämä kulttuuriohjelma voi olla periaatteessa vain pieni mahdollisuus sen toiveen toteuttamiseksi, että naapurin kulttuuri esiteltäisiin todella lopultakin kulloisellekin naapurille.
Käsiteltävänä olevassa mietinnössä on muutettu komission vanhaa ehdotusta monissa kohdissa. Olemme vastanneet enemmän kansalaisten tahtoon ja luopuneet monista suurista tapahtumista. Tiedän, että se on myös vastaavan uuden komission jäsenen kanta. Toivon, että niiden hankkeiden hyvä laatu, joita nyt saamme, korvaa rahoituksen, jota emme saa!

Aparicio Sánchez
Arvoisa puhemies, meillä on käsiteltävänä totuudenmukainen sekä huolellisesti tehty mietintö. Ja parlamentin jäsen Graça Moura ansaitsee sosialistiryhmän onnittelut, jotka välitän hänelle vilpittömin mielin.
Kulttuuri 2000 on ainutlaatuisen tärkeä ohjelma niistä syistä, jotka jo on tuotu esiin. Neuvoston yhteiseen kantaan ei ole toistaiseksi hyväksytty muutamia parlamentin esittämiä perusteita, ja valiokunnan työryhmä pitää tässä toisessa käsittelyssä järkevyyden rajoissa kiinni välttämättömiksi katsomistaan perusteista.
Korostan ensisijaisesti rahoitusta. Ei voida ymmärtää sitä, että niistä voimavaroista, joiden katsomme olevan jo nyt minimissä, vähennetään yksi kolmasosa, koska budjettimarginaali on mukana rahoitusnäkymissä.
Toisaalta olemme yhtä mieltä neuvoston kanssa siitä, että on tarpeen, että Kulttuuri 2000 -ohjelman toimet ovat yleisön kannalta näkyviä, mutta paras tapa päästä siihen ovat pienet tai keskisuuret tapahtumat, jotka ovat hajautuneita ja lähellä kansalaisia, eikä suinkaan suuret tapahtumat. Neuvosto sekoittaa keskenään vaikutuksen yleisöön sekä vaikutuksen mediaan, eikä tiedä sitä, että tässä jälkimmäisessä tapauksessa vaikutus on lähes aina lyhytaikaista.
Neuvosto tai oikeammin sanottuna pieni osa neuvostoa, ei tunne perustamissopimusten henkeä ja kirjainta ja selvemmin sanottuna 151 artiklaa. Neuvosto pelkää edelleen sellaisia ilmauksia kuin "Eurooppalainen politiikka", "Euroopan yhteinen kulttuurialue" jne., ja se puhuu mieluummin koko ajan "yhteistyöstä".
Kulttuurin sekä sivistyksen alaa koskevalla lainsäädännöllä ja näihin aloihin liittyvillä toimilla muokataan suoraan Euroopan sielua, jota usein olemme kaivanneet. Se inhimillisen tiedon ja tunteiden järjestelmä, jonka vain taiteet ja kirjallisuus voivat tuottaa, eli kulttuuri siis, on syvimmillään sitä, joka yhdistää meidät kaikki eurooppalaiset, ja siksi se on Euroopan kansalaisuuden perusta.
Toivon, että parlamentin luja asenne, ja toisaalta uuden komission jäsenemme apu, kuten myös neuvostonkin lopullinen ymmärrys johtavat yhdessä tähän suuntaan.

Sanders-Ten Holte
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, haluaisin kiittää parlamentin jäsen Graça Mouraa hänen erinomaisesta työstään. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä kannattaa voimakkaasti hänen esittämiään tarkistuksia. Mitä tulee budjetin suuruuteen myös Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä on sitä mieltä , että neuvoston panos ei ole riittävä. Haluaisin vielä painottaa paria asiaa..
Ensiksi kulttuuriverkoista. Neuvoston tekstissä sanotaan kirjaimellisesti, että rahoitettujen hankkeiden täytyy toimia verkostojen avulla. Tämän tekstin mukaan kulttuuriverkot voisivat saada avustusta kulttuurin puiteohjelmasta vain irrallisiin hankkeisiin. Niiden täytyy kuitenkin voida saada tukea myös osaan kiinteistä kustannuksistaan. Jos nimittäin hankkeeseen on saatavissa rahaa mutta ei verkon toimiston ylläpitoon, hanketta ei ohjata ja hankittu kokemus menee hukkaan.
Sitten toinen asia. Lukemisen ja kääntämisen tärkeys on nyt otettu hyvin mukaan ohjelmaan. Olen kuitenkin huolestunut rahojen järkevästä jakamisesta. Myynninedistämisen, kääntämisen ja vaihtojen täytyy pysyä oikeassa suhteessa edustettuina, eivätkä ne saa kilpailla keskenään. Erityisesti kirjallisuuden kääntäjille tarkoitetut keskukset, joilla on tärkeä rooli kulttuuriperintömme levittämisessä, ovat vaarassa. Haluan myös huolehtia siitä, että ne saavat edelleen osan rahoista.
Arvoisa puhemies, sitten viimeinen asia. En ollut tyytyväinen talousarviomenettelyyn. Kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan jäsenet tietävät paremmin kuin budjettivaliokunta, kuinka raha pitää jakaa kulttuuri- ja koulutuslaitoksille. Antakaamme budjettivaliokunnan asettaa puitteet ja antakaamme sen jälkeen aihetta käsittelevän valiokunnan käsitellä sisällölliset prioriteetit ja niiden taloudellinen tulkinta. Odotan kiinnostuneena keskustelua, jonka budjettiesittelijä on ilmoittanut käytävän siitä, miten varoja myönnetään vuoden 2001 budjetin A luvun 30 kohdasta.

Vander Taelen
Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa muutamia yleisiä asioita kulttuurista. Teoriassa kaikki ovat ilmeisesti yhtä mieltä siitä, että kulttuuri on tärkeä asia, mutta käytännössä tilanne on Euroopassa kuitenkin toinen. Eurooppa vaikuttaa olevan kiinnostuneempi maataloudesta kuin kulttuurista. Hollannin kielessä näissä sanoissa on eroa vain viisi kirjainta, mutta budjetissa ero on kuitenkin valtava.
Kaikista parlamentin jäsenistä, jotka suhtautuvat tunteellisesti kulttuuriin, on aina liikuttavaa lukea neuvoston rakkaudentunnustuksia, kun on kyse kulttuurista. Tämä liikutus muuttuu kuitenkin pian pettymykseksi, kun sanat eivät muutu teoiksi, erityisesti kun on kyse määrärahoista, sillä Euroopan unioni antaa kaikkein vähiten rahaa kulttuuriin, ja myös siitä vähästä täytyy vielä säästää, vaikka kaikki ovat aina yhtä mieltä siitä, että kulttuuri on ehkä ainoa tapa saada kansalaiset rakastamaan Eurooppaa.
Pitäisin myös erityisen kevytmielisenä sitä, että tämä parlamentti ei noudattaisi esittelijän suosituksia, koska ei voida tehdä niin, että edelleen sanotaan, että on harmi, kun yhä vähemmän ihmisiä äänestää Euroopan parlamentin vaaleissa, tai että on ikävää, että kaikki kyselytutkimukset osoittavat, että Eurooppa vaikuttaa olevan yhä kauempana eurooppalaisista, ja sitten leikataan hankkeita, joiden tarkoituksena on juuri tuoda Eurooppa lähemmäksi kansalaisia.
Olemme todellakin sitä mieltä, että meidän ei pidä rahoittaa mittavia ja kalliita hankkeita vaan pieniä hankkeita, jotka ovat lähellä eurooppalaisia ja jotka voivat lisäksi sosiaalisella ja taloudellisella tasolla myös vaikuttaa valtavasti työllisyyteen.
Nyt kun puhumme ensi vuosituhannen Euroopasta, uudesta suuresta Euroopasta, laajentuneesta Euroopasta, eikö olisi hyödyllistä nyt lopultakin ryhtyä toteuttamaan uskaliasta kulttuuripolitiikkaa, koska kulttuurista ei tarvitse puhua aina, kun niin sanotuista tärkeistä asioista puhutaan. Nyt kun vaikuttaa siltä, että kaikesta puhutaan talouden termeillä, on ehkä aika, että alamme osoittaa hieman enemmän kiinnostusta Euroopan kehtoon, nimittäin kulttuuriin.

Fraisse
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin aluksi korostaa Graça Mouran mietinnön merkitystä. Kulttuuri-Euroopan rakentaminen on vastedes yhtä tärkeää kuin Euroopan poliittinen rakentaminen, joka on tähän asti ollut taloudellista ja rahapoliittista. Riippumatta siitä, onko kyseessä kulttuuripoliittinen tavoite vai kulttuurialan toimien edistäminen, johtopäätös on sama: Kulttuuri 2000 -ohjelmalle myönnetty budjetti on naurettavan pieni. Kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunta pyytää 250 miljoonaa euroa, kun rahoitusta on myönnetty vuodessa 167,33 miljoonaa euroa; onko tämä hyväksyttävää? Yhteisön kulttuurimenojen osuus on 0,003 %. Onko siis todella syytä iloita tällaisesta varojen korottamisesta?
Reding itse puhui syyskuun kuulemistilaisuudessa kulttuuritoiminnasta myöhään laillistettuna tehtäväalueena. Pyrkikäämme siis korvaamaan tämä kaikkien mielestä selvä viivytys asianmukaisella budjetilla. Esittelijä korostaa myös kulttuurin ja kansalaisuuden välistä yhteyttä. Olen todella sitä mieltä, että laaja-alaisille kulttuuritapahtumille myönnettyjen varojen ja kohteena olevien hankkeiden välille on löydettävä parempi tasapaino. Euroopan kansalaisuuden rakentaminen tapahtuu yksilöiden eikä vain instituutioiden avulla.
Sallinette, että esitän lopuksi yhden kommentin budjetin varojen niukkuudesta. Mitä voimme sanoa Euroopasta, joka puolustaa rohkeasti ja perustellusti kulttuurista monimuotoisuutta tulevissa WTO-neuvotteluissa, jos emme pysty käytännössä tukemaan tämän kulttuurin esille tuomista? En haluaisi, että kulttuuribudjetti on kääntäen verrannollinen kunnianhimoisiin tavoitteisiimme.

Angelilli
Arvoisa puhemies, on hyvin tärkeää, että peruskirjaan on vihdoin onnistuttu lisäämään täsmällisiä viittauksia kulttuuriin. Itse asiassa tässä Euroopan unionille arkaluonteisessa vaiheessa, kun olemme aloittamassa laajentumisen itään ja kun kaikki taloudelliset ja rahoitukselliset uudistukset yhteisen rahan toteuttamisen osalta on jo pantu täytäntöön, meidän ei pidä unohtaa arvoa "kulttuuri", eurooppalaisen kulttuurin erikoisuuksia ja erilaisuuksia, sen arvostusta ja sen levittämistä. Kulttuurin, joka tarkoittaa myös historiaa, kieliä, perinteitä, on säilyttävä olennaisen tärkeänä ja välttämättömänä Euroopan kansalaisten välisenä siteenä. Meidän on pidettävä uutta Kulttuuri 2000 -ohjelmaa tervetulleena mutta samalla korostettava muutamia huomioita, kuten suuri osa kollegoistani on muuten jo tehnyt. Ensiksikin meidän on rohkaistava ja stimuloitava Euroopan kansalaisia ja pieniä eurooppalaisia alan yrityksiä hyödyntämään mahdollisimman paljon tätä ohjelmaa ja vältettävä keskittämästä jo ennestään vähäisiä rahoituksia muutamaan suureen tapahtumaan, mikä on eduksi harvoille etuoikeutetuille verkostoille, jotka pitkällä aikavälillä, kuten aikaisempi kokemus opettaa, saavat lopulta yksinoikeuden asianomaisiin rahoituksiin; toiseksi meidän olisi joka tapauksessa tehtävä ponnisteluja lisätäksemme asianomaiseen ohjelmaan tarkoitettuja määrärahoja.
Lopuksi, olen sitä mieltä, että Euroopan ei pidä unohtaa, että kulttuuriin investoiminen ei merkitse ainoastaan suuren perinnön ja meidän eurooppalaisen identiteettimme vaalimista, vaan se merkitsee myös uusien työpaikkojen luomista. Uskon, arvoisa puhemies, että Euroopan kansalaiset tarvitsevat sitä tällä hetkellä todella kipeästi.

Gutiérrez Cortines
Arvoisa puhemies, haluan tukea Kulttuuri 2000 -ohjelmaa ja onnitella esittelijä Vasco Graça Mouraa siitä, että hän on sisällyttänyt tekstikokonaisuuteen uusia kohtia, joiden tarkoituksena on lisätä maiden ja ohjelmasta hyötyvien henkilöiden osallistumista, ja toisaalta siitä, että hän on pitänyt kiinni tarpeesta monipuolistaa kilpailukutsuja sekä siitä, että hän on antanut suosituksia, joilla puolustetaan toiminnan sekä suurten kulttuuritapahtumien hajauttamista.
Samassa yhteydessä haluaisin välittää komissiolle huolestumiseni, joka koskee ohjelmien ja sen kaikkien osa-alueiden jälkeenpäin tapahtuvaa kehittämistä sekä toteutusta. Kulttuuri 2000:n onnistuminen riippuu pääasiassa siitä, pystytäänkö sen puitteissa ottamaan käyttöön uusia työskentelytapoja sekä vastaamaan yhteistyökutsuun kansalaisten Euroopan rakentamiseksi.
On välttämätöntä, että komissio ja jäsenvaltiot saavat lisää tehokkuutta viestintäänsä, laajentavat tiedotuspisteidensä toimintaa sekä tekevät yhteistyötä mahdollisten ohjelmasta hyötyvien henkilöiden ja tahojen opastamiseksi sekä neuvomiseksi. Kilpailukutsut on lähetettävä riittävän ajoissa, ja niiden on saavuttava Euroopan raja-alueille niin, että hakijoille jää riittävästi aikaa löytää kumppaneita sekä täydentävää tukea. Jos lähdemme siitä, että kulttuuria tehdään ruohonjuuritasolla ja että suurin osa ihmisistä voi osallistua siihen, on välttämätöntä, että Euroopan unioni lähestyy ihmisiä ja että kilpailukutsujen sisältö julkaistaan laajalevikkisimmissä tiedotusvälineissä.
Toisaalta uskon, että kaikki asianosaiset sekä kaikki puolueet ovat yksimielisiä siitä, että pientä luovan työn tekijää on tuettava. Samanaikaisesti olisi sopivaa suosia valintakriteereissä yksilöiden ja ryhmien ehdotuksia, eli on hyvin tärkeää yrittää tarjota vastapainoa toimielinten pyrkimykselle tehdä itsestään kulttuuritapahtumien päähenkilöitä.
Vaikka onkin helpompaa nähdä asiat laitosten ja toimielinten kautta, ohjelman perustarkoituksena olisi oltava tämän blokin murtaminen sekä yhteiskunnan perustason kulttuurin edistäminen, sillä ohjelman tarkoituksena ei ole virallisen kulttuurin luominen.
Toisaalta, komission jäsen Reding, haluan antaa teille täyden tukeni rahoitusta koskevissa asioissa: tiedän sen, että komission puheenjohtaja Prodi sekä komission kollegio ovat se taho, jota meidän olisi painostettava, ja tiedän, että ponnistelette kovasti parannusten aikaansaamiseksi.

Wyn
Arvoisa puhemies, haluaisin puuttua yhteen kulttuurien moninaisuuteen liittyvään näkökohtaan, joka tarvitsee tukea: vähemmistökieliin. Euroopan olisi oltava ylpeä kielellisestä moninaisuudestaan. Euroopan unioni on tehnyt paljon kulttuuriensa hyvinvoinnin edistämiseksi, ja onnittelen komission jäsen Redingiä hänen työstään tässä yhteydessä.
Monet uuden parlamentin jäsenistä eivät ehkä muista, että vähemmistökielten budjettikohdat jäädytettiin toukokuussa 1998, koska niiltä puuttui oikeudellinen perusta. Takaako komissio nyt, että näille hankkeille annetaan oikeudellinen perusta? Vuoden 1998 tilannetta ei saa päästää toistumaan. Vähemmän käytetyille kielille on annettava niiden ansaitsema rahoitus, koska muutoin erinomaiset innovatiiviset hankkeet teatteri, kirjallisuuden kääntäminen Ariane-hankkeen päättymisen jälkeen kieltenopetus ja niin edelleen joutuvat kaikki kärsimään.
Walesin kielen puhujana olen nähnyt eurooppalaisesta rahoituksesta saadun merkittävän hyödyn mutta myös monille erinomaisille hankkeille koituvan uhan, kun rahoitustuki lopetetaan. Koska budjetti on ollut jo 16 kuukautta jäädytettynä, on epätodennäköistä, että mitkään Kulttuuri 2000 -ohjelmaan liittyvät ohjelmat toteutuvat ennen vuotta 2001. Tästä syystä on erittäin tärkeää, että komissio toteuttaa valmistelutoimenpiteensä, jotta voidaan varmistaa, että käynnissä olevat hankkeet eivät joudu nyt kärsimään. Kielet eivät ole pelkkiä sanoja. Ne ovat välineitä, joilla ilmaistaan ja myös ylistetään Euroopan kulttuureja.
Toivokaamme, että komission jäsen Redingin sanat muuttuvat todeksi ja että kaikkia kieliä kunnioitetaan ja edistetään riippumatta siitä, kuinka moni niitä puhuu.

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, viime tiistaina tässä istuntosalissa oli vieraanamme Kolumbian presidentti Pastrana, jonka rauhansuunnitelmaa koskevaa ehdotusta me kaikki tuemme.
Myös Euroopassa meillä on kulttuurieroista johtuvia ratkaisemattomia poliittisia konflikteja. Niistä kaksi on saanut kaiken lisäksi väkivaltaisia piirteitä: Pohjois-Irlannin sekä Baskimaan tapaukset.
En halua vaatia tukea pelkästään Kolumbialle sekä muille maille, vaan myös nykyisille rauhanprosesseille, joita käydään Euroopan alueella.
Vetoan neuvostoon, komissioon ja parlamenttiin, jotta Kulttuuri 2000 -ohjelman rakenteita muiden näiden toimielinten käytössä olevien keinojen lisäksi sovellettaisiin myös näiden rauhanaloitteiden tukemiseen.
Meidän olisi panostettava siihen, että sellaiset tapahtumat, kuten Euroopan kulttuuripääkaupunki tai Euroopan kulttuurikuukausi voitaisiin järjestää Pohjois-Irlannissa tai Baskimaassa, sillä Euroopan uusi poliittinen kehys voi auttaa löytämään päteviä ratkaisuja näiden konfliktien lopettamiseksi.
Meidän on edistettävä näissä tapahtumissa sellaisia arvoja kuten suvaitsevaisuutta, kulttuurisen erilaisuuden kunnioittamista ja sellaisia arvoja, joiden mukaista on kunnioittaa kansojen vapautta päättää demokraattisesti tulevaisuudestaan sekä toisaalta meidän on kannustettava yhteiseloon, solidaarisuuteen, oikeudenmukaisuuteen ja rauhaan.
Panostakaamme tähän.

Reding
Arvoisa puhemies, aivan aluksi haluaisin onnitella lämpimästi esittelijäänne hänen erinomaisesta työstään ja kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokuntaa sen esittelijälle antamasta tuesta. Haluaisin kertoa teille, miten paljon komissio arvostaa sitä, että yksi aikamme suurista runoilijoista on juuri Kulttuuri 2000 -ohjelman esittelijänä. Haluan kertoa teille, vaikka kyseessä lienee vain pieni yksityiskohta, että yksi Graça Mouran kirjoista käännetään tänä vuonna ruotsiksi Ariane-ohjelman ansiosta. Tässä on teille todiste siitä, että Euroopan kulttuuri leviää!

Esittelijänne on jättänyt käsiteltäväksi hyvin rakentavan mietinnön, jonka perustana on perinpohjainen tutkimus kulttuuriyhteistyön tarpeista. Mietintö osoittaa hyvin, jos siihen on vielä tarvetta, miten tärkeänä parlamentti pitää tätä ohjelmaa ja Euroopan kulttuureja.
Kulttuuri 2000 -ohjelma on ensimmäinen kulttuurialan puiteohjelma. Sen ansiosta voidaan lisätä sellaisen yhteisen kulttuurialueen arvostusta, jonka tehtävänä on edistää luovuutta, yhteistyötä ja kokemusten vaihtoa, suojella ja tehdä paremmin tunnetuksi Euroopan kansojen perintöä ja historiaa sekä edistää kulttuurien hyvinvointia. Olette korostaneet puheenvuoroissanne ja myös jo parlamentin käytävillä käymissämme pienissä keskusteluissa tämän ohjelman myönteisiä puolia ja sitä, mitä voidaan parantaa sen päivittäisessä hallinnoinnissa. Olen painanut tarkasti mieleeni määrärahojen jakamiseen liittyvät ongelmat, erityisohjelmien toteuttamisen ja kielikysymyksen hoitamisen. Haluaisin kuitenkin kiittää teitä ennen kaikkea ripeästä työskentelystänne. Se on kansalaistemme edun mukaista, koska parlamentin ja neuvoston välinen sovittelumenettely voidaan käynnistää nopeasti, kuten tiedätte, jotta kansalaiset voivat hyötyä Kulttuuri 2000 -ohjelmamme tarjonnasta vuonna 2000.
Tiedän parlamentin odotukset ja minun on sanottava hyvin selvästi, että olen niiden kannalla. Tästä syystä komissio voi hyväksyä useimmat parlamentin esittämät tarkistukset. Kyseessä ovat tarkistukset 1, 2, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 12 ja 14. En toista nyt näissä tarkistuksissa olevia asioita; te tunnette ne paremmin kuin minä. Haluaisin vain sanoa, että komitologiaa koskeva tarkistus 4 hyväksytään periaatteessa, jos sen tekstiin vain lisätään viittaus komissiolle annettujen tehtävien hoitoa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 28. kesäkuuta 1999 tehdyssä neuvoston päätöksessä määrättyyn hallinnolliseen menettelyyn. Sallinette, että esitän myös yhden huomautuksen tarkistuksesta 12: tarkistus hyväksytään, koska se pitää yllä tiettyä joustavuutta, jotta neuvoston ja parlamentin kantoja voidaan sovittelumenettelyssä lähentää juuri tässä kohdassa.
Voin hyväksyä osittain tarkistukset 7, 11 ja 13. Tarkistuksessa 7, joka koskee kansainvälisten kulttuurialan yhteistyösopimusten piirissä toteutettavia yhdennettyjä toimia, on kaksi osaa: ensinnäkin komitean roolia koskeva osa, jossa tarkemmin sanottuna velvoitetaan rahoitettavien hankkeiden vastuuhenkilöt toimittamaan selvityksen toteutetuista toimista suoraan komitealle, koska valvonta kuuluu komissiolle, jonka on myös vastattava ohjelman hallinnoinnista; toiseksi osa, jolla tekstiin lisätään täsmennyksenä kulttuuriperinnön alan ammattilaiset. Komissio ei voi hyväksyä tätä hyvin yleistä termiä, joka laajentaisi valtavasti ja ennakoimattomalla tavalla käytännön seurauksia ajatellen ohjelman mahdollisten osanottajien määrää. Tämä ei tietenkään tarkoita sitä, ettemme hyväksy kulttuuriperinnön säilyttämistä, vaan asia on aivan päinvastoin; siitä määrätään tarkasti hyväksymissämme parlamentin tarkistuksissa.
Komission hyväksymästä tarkistuksen 7 osasta minulla on vain yksi huomautus, joka koskee sananvalintaa. Olisi parempi käyttää sanoja " jäsenvaltiot tai assosioidut valtiot" ; tämä on hyvin pieni korjaus.
Yhteyspisteiden tiedottamistehtävää koskeva tarkistus 11 voidaan hyväksyä sillä ehdolla, että niiden alueellinen toiminta, jota voidaan harjoittaa niiden kansallisen tehtävän ohella, tapahtuu eri jäsenvaltioissa voimassa olevien säännösten perusteella ja että se ei lisää yhteisön kokonaisrahoituksen määrää. On tietysti selvää, että komissio keskustelee jäsenvaltioiden kanssa avustusten jakamisesta kansallisen ja alueellisen tason välillä.
Komissio hyväksyy tarkistuksen 13, jossa ehdotetaan suuntaa-antavia kriteerejä kokonaismäärärahojen jakamisesta suurten kulttuurialojen välillä nostamalla kuitenkin prosenttiosuuden 9 %:sta 11 %:iin kirjan ja lukemisen aseman parantamiseksi tarkoitetuista varoista, jonka vuotuinen summa vähenisi huomattavasti suhteessa Ariane-ohjelmaan. Esittelijänne on tästä varmasti tyytyväinen.
Ymmärrän hyvin kaikkia budjettia koskevia vaatimuksianne. Olen kaikesta sydämestäni teidän puolellanne, mutta reaalipolitiikka on otettava huomioon, ja tiedätte aivan hyvin, että budjettivallan käyttäjä ei ole samaa mieltä kanssamme. Minun on näin ollen pakko pysyä alkuperäisessä kannassani tarkistuksesta 3 enkä voi hyväksyä ehdotusta kasvattaa kokonaismäärärahoja 167 miljoonasta eurosta 250 miljoonaan euroon. Kolme toimielintä ovat todellakin sitoutuneet noudattamaan budjettiohjelmaa, ja vain budjettivallan käyttäjät, eli parlamentti ja neuvosto, voivat muuttaa sitä. Komissio olisi tietysti tyytyväinen, jos tällainen muutos tehtäisiin, mutta nykyisessä tilanteessa minun on pakko hylätä tämä tarkistus.
Hyvä esittelijä, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen siitä, että Kulttuuri 2000 -ohjelma voidaan hyväksyä tänään. Siitä tulee uusi lähtökohta kansoillemme, jotka odottavat, että keskitämme huomiomme taloudellisten toimien lisäksi ihmiseen, kulttuuriin, juuriin ja monimuotoisuuteen, jotka muodostavat Euroopan rikkauden.
Tätä näkökulmaa korostaen ja toivoen, että pääsemme nopeasti kansalaistemme toivomaan suuntaan, pyydän teitä hyväksymään tämän mietinnön.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen Reding.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.00.

Nuoriso-toimintaohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0038/1999) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi yhteisön Nuoriso-toimintaohjelmasta (13175/1/1999 - C5-0022/1999 - 1998/0197(COD)) (Esittelijä: Gröner).

Gröner
. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, komissio antoi 28. elokuuta 1998 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön Nuoriso-toimintaohjelmasta vuosiksi 2000 - 2004, joka lähetettiin asiasta vastaavaan kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevään valiokuntaan. Olemassa olevat nuoriso-ohjelmat Nuorten Eurooppa III ja Nuoret eurooppalaiset vapaaehtoiset yhdistetään komission ehdotuksessa ja niiden tavoitteiden määrää vähennetään. Valiokuntamme työskenteli erittäin tehokkaasti ja nopeasti ja hyväksyi de Coenen mietinnön yksimielisesti 28. lokakuuta 1998 sisällyttäen siihen 61 tarkistusta. Parlamentti hyväksyi mietinnön ensimmäisessä käsittelyssä täysistunnossa 5. marraskuuta.
Halusimme luoda tasapainon ohjelmien Nuoret eurooppalaiset vapaaehtoiset ja Nuorten Eurooppa välille. Parlamentin ehdottamilla tarkistuksilla pyritään tuomaan ohjelma lähemmäksi eurooppalaisia nuoria, jotta myös Euroopan unioni tuotaisiin lähemmäksi heitä. Painopisteitämme olivat ja ovat: ohjelman saamien budjettivarojen kasvattaminen - komissio ehdotti 600 miljoonaa euroa, me 800 miljoonaa , jotta ohjelman piiriin kuuluvien nuorten määrä kaksinkertaistuisi. Halusimme tarkistuksillamme selkeyttää järjestelmää, lisätä kommunikaatiota kohderyhmän kanssa, tehdä hakemusmenettelyn ja hakemusten käsittelyn seurattavaksi, lisätä vähempiosaisten osallistumista ja parantaa ohjelmaa koskevan tiedon jakamista, jotta osallistumismahdollisuudet laajenisivat, ja lopuksi muuttaa ohjelmaan osallistumisen ikärajoja joustavammiksi, niin että komitologiamenettelyssä voitaisiin lopulta saada aikaan laaja-alainen ratkaisu.
Ehdotetun ohjelman käsittely pysähtyi sitten seitsemäksi kuukaudeksi neuvostoon, kunnes se sai sitten Saksan puheenjohtajakaudella 28. kesäkuuta aikaan yhteisen kannan, joka perustuu viisivuotiseen ohjelmaan ja 350 miljoonan euron budjettiin. Se vastaa alle 0,20 euroa kansalaista kohti vuodessa nuorisovaihtoon ja on siis joitakin promilleja kokonaisbudjetista. En voi kuvitella Eurooppaa ilman nuorisoa enkä myöskään ohjelmaa, joka jättää merkittävän osan nuorista ulkopuolelle. Sen vuoksi Euroopan parlamentti suhtautuu myönteisesti siihen, että yhteisessä kannassa otetaan joissakin tarkistuksissa huomioon sen tekemät tarkistukset. Olemme saaneet ohjelmaan mukaan ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja rasismin ja ulkomaalaisvihan torjumisen. Syrjinnän poistaminen naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseksi voidaan nyt ottaa huomioon, ja täytäntöönpanosta tehdään käyttäjäystävällinen ja se suunnataan nuorille yhteistyössä komission kanssa. Saimme aikaan sen, että on varmaa, ettei Nuoret eurooppalaiset vapaaehtoiset -ohjelma korvaa mahdollisia tai jo olemassa olevia palkallisia työsuhteita.
Kun nyt esitän valiokunnan yksimielisesti tukemana 13 lisätarkistusta, ne koskevat taas ensi sijassa määrärahoja, ohjelman pituutta ja jäsenvaltioille esitettyä vetoomusta poistaa ohjelmaan osallistumisen esteet. Kaikkein tärkeintä on nuorten sosiaaliturvan ja terveydenhuollon varmistaminen, niitä voitaisiin säädellä kuten opiskelijavaihdossa. Lisäksi kyse on nuorisoa koskevan tiedon keräämiseen tarkoitetun järjestelmän käyttöönotosta ja "Nuoret Euroopassa" -Internet-sivun perustamisesta, jotta uusia nuoria eurooppalaisia voitaisiin saavuttaa interaktiivisesti.
Tämän ohjelman, jonka on tarkoitus käynnistyä ensi vuoden alussa, merkitys nuorten kansalaisten suoralle tavoittamiselle on varmasti selvä kaikille prosessiin osallistujille. Sokrates- ja Leonardo-ohjelmat osoittivat, että seitsemän vuoden ohjelmat voivat olla tehokkaampia kuin lyhyemmät ohjelmat. Sen vuoksi suosittelen, että ehdotamme seitsemän vuoden ohjelmaa ja 980 miljoonan euron rahoituspuitteita sen täytäntöönpanoon. Ehdotan, että seitsemän vuoden puolivälissä annetaan väliselonteko (midterm review) ja evaluoidaan ja arvioidaan Nuoriso-toimintaohjelmaa. Ohjelman onnistumisen edellytyksenä on tiedotuskäytäntö, jossa ei käännytä vain asiasta etukäteen tietävien puoleen. Meidän on saatava nuoret innostumaan Euroopasta ja helpotettava esimerkiksi heidän kotiseutunsa syrjäistä asemaa, sosiaalisia tai taloudellisia ongelmia ja herätettävä kiinnostusta Eurooppaan. Ikärajoja ei pidä silloin noudattaa jäykästi. Moninaisuudessa on Euroopan mauste ja rikkaus.
Vetoan vielä kerran jäsenvaltioihin, jotta ne tekisivät myönnytyksiä sosiaaliturvan ja terveydenhuollon osalta. Me kunnioitamme toissijaisuusperiaatetta, mutta jäsenvaltioiden on kannettava vastuuta myös tällä alueella. Nyt on kyse siitä, että huippukokousten juhlapuheista siirrytään tekoihin. Epäviralliset tapaamiset neuvoston puheenjohtajan ja komission kanssa antavat toivoa yhteisymmärryksestä, sillä nuoret ja heidän järjestönsä eivät odota toimielinten byrokraattista vaan käytännöllistä yhteistoimintaa. Me valittuna parlamenttina kannamme vastuumme.
Teen esittelijänä kaiken inhimillisesti mahdollisen, jotta saisimme aikaan siedettävän kompromissin, ja vetoan neuvostoon, että se ottaisi tarkistuksemme huomioon, ennen kaikkea talousarvion osalta. Euroopan tulevaisuus alkaa tämän päivän nuorista! Sen on oltava viestimme 1. tammikuuta, kun tämä ohjelma toivottavasti astuu voimaan.

Zissener
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää esittelijää hänen työstään. Muistin virkistämiseksi haluaisin vielä kerran hahmotella aivan lyhyesti uutta Nuoriso-toimintaohjelmaa vuosiksi 2000 - 2007. Toimintaohjelman on tarkoitus vaikuttaa siihen, että toteutetaan eurooppalainen koulutusalue, joka edistää elinikäistä oppimista ja mahdollistaa kansalaisoikeuksien rajoittamattoman käytön. Tähän toimintaohjelmaan yhdistetään ja keskitetään tähänastiset erilaiset Nuoriso-toimintaohjelmat, kuten esittelijä jo sanoi.
Vaikka uuteen toimintaohjelmaan yhdistetään ja keskitetään tähänastiset erilaiset nuorisoalan ohjelmat, mitään yksittäistä ohjelmaa ei suosita. Parlamenttihan huolehti jo komission kanssa siitä, että yksittäisten ohjelmien suhde on tasapainoinen, mikä takaa rahoituksen paremman jaon. Sen vuoksi uusi toimintaohjelma on ensinnäkin havainnollisempi ja näin ollen myös kansalaisystävällisempi kuin erilaiset liian laajalle alueelle sirotellut nuoriso-ohjelmat.
Kansalaisten kannalta edullista on myös Nuoriso-toimintaohjelman voimakas hajauttaminen, mikä tarjoaa siis nuorisolle mahdollisuuden osallistua ohjelmaan myös kotipiirissään. Pidän tätä kohtaa erittäin tärkeänä, koska se tarjoaa myös sellaisille nuorille mahdollisuuden päästä kosketukseen Euroopan kanssa, joiden kotona ei ole oltu siitä kiinnostuneita. Mitä aikaisemmin nuoret pääsevät kosketukseen Euroopan muiden kansallisuuksien kanssa, sitä mieluummin he osallistuvat aktiivisesti Euroopan yhdentymiseen.
Nuoriso-toimintaohjelma edistää Euroopan yhdentymistä myös laajemmassa mielessä, koska siihen saavat osallistua myös Itä-Euroopan hakijavaltioiden, Kyproksen, Maltan ja Turkin nuoret. Nuorilla ei ole näin ollen mahdollisuutta oppia tuntemaan pelkästään Euroopan yhteisössä jo jäseninä olevien valtioiden kulttuurin monimuotoisuutta vaan myös niiden valtioiden, jotka ovat vielä yhteisön rajoilla, mutta joista kuitenkin jo suuri määrä ihmisiä elää eri jäsenvaltioissa. Tämä seikka vaikuttaa puolestaan myönteisesti ihmisoikeuksien kunnioittamisen puolesta ja rasismia, yltiönationalismia ja antisemitismiä vastaan käytävään kamppailuun. Nuoret antavat näin aktiivisen panoksen Euroopan rakentamiseen ja yhdentämiseen.
Osallistumalla ohjelmiin, joiden osallistujat tulevat eri jäsenvaltioista, nuoret havaitsevat, millaista eurooppalainen todellisuus sosiaalisine ja kulttuurin moninaisuuksineen on, ja tulevat avoimiksi uusille ympäristöille, mikä lisää valtavasti yllykettä vieraan kielen oppimiseen. Kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunta pyytää seitsemän vuoden ohjelmalle 980 miljoonan euron kokonaisrahoitusta. Neuvosto on kuitenkin valmis suostumaan vain juuri puoleen pyytämästämme summasta. Luulen, ettei minun tarvitse nyt enää erikseen toistaa sitä, että tämä summa jakautuu seitsemälle vuodelle, mikä merkitsee 140 miljoonaa euroa vuosittain. Kuten parlamentin jäsen Gröner jo aivan oikein sanoi, tätä rahaa ei investoida mihin tahansa vaan Euroopan tulevaisuuteen, ja tämä tulevaisuus on Euroopan nuorisossa!
Eurooppalaisten nuorten koulutus ei ole mikään säästötoimien kohde. Sen vuoksi on tärkeää, että parlamentti hyväksyy ohjelman suurella enemmistöllä, jotta voimme lähteä neuvottelemaan neuvoston kanssa laaja tuki takanamme.

Taylor
Arvoisa puhemies, Nuoriso-toimintaohjelma on ollut yksi niistä ohjelmista, joilla on onnistuttu parhaiten saamaan eri kansallisuuksia edustavat henkilöt työskentelemään yhdessä ja oppimaan toisiltaan. Jos ajatellaan esimerkiksi Skotlantia, jota minä edustan, niin siellä on ollut satoja Nuoriso-toimintaohjelmia, jotka ovat hyödyttäneet tuhansia skotteja. Esimerkiksi Fort Williamissa, Skotlannin ylämaalla ulkoiluhankkeista kiinnostunut nuorisoryhmä kehitti murtomaahiihto-ohjelman Slovakian osapuolen kanssa. Dundeessa on kehitetty mielipiteiden ja kokemusten vaihtoa yhteistyössä ajankohtaisia nuorten ongelmia koskevan espanjalaisen hankkeen kanssa. West Lothianin alueella on kehitetty hanke katutyöstä yhteistyössä müncheniläisen kumppanin kanssa. Lothianista kotoisin oleva ryhmä oli itse asiassa juuri eilen kuuntelemassa parlamentin keskustelua.
Esimerkkiluetteloni lopuksi: Lanarkshiressä sijaitsevan Larkhallin ja ranskalaisen ohjelman välinen hanke, jossa nuoret ovat avustaneet polkupyöräreitin rakentamista Etelä-Skotlannissa. Nuorisotyöstä murtomaahiihtoon, polkupyöräreiteistä katutyöhön aiheet ovat yhtä erilaisia kuin osanottajatkin. Ja jos tässä oli vain muutamia esimerkkejä Nuoriso-toimintaohjelman toiminnasta Skotlannissa, niin ajatelkaapa, millainen vaikutus Nuoriso-toimintaohjelmalla on ollut koko EU:ssa ja mitä sillä voidaan saavuttaa tulevaisuudessa.
Nuoriso-toimintaohjelman rahoitus ei kuitenkaan ole vain tärkeä, vaan se on erittäin tärkeä asia. Minun kaltaiseni nuoret ovat nykypäivän ja tulevaisuuden eurooppalaisia. Olemme ensimmäinen sukupolvi, jolla on sekä eurooppalainen että oma kansallinen identiteettimme. Jos nämä toimielimet, joihin kuulumme, haluavat olla merkittäviä yhtä lailla nyt kuin tulevaisuudessakin, Nuoriso-toimintaohjelman rahoitus on oleellinen asia. Kehotan jäseniä menemään vaalipiireihinsä ja puhumaan niille, jotka ovat järjestäneet tätä työtä tai osallistuneet tai hyötyneet tästä työstä, työstä, joka tuo eurooppalaisen ihanteen perusajatukset paikallisiin yhteisöihin; ihanteen siitä, että eri kansallisuuksia edustavat ihmiset tekevät yhdessä työtä yhteisen hyvän vuoksi.
Pyydän teitä tukemaan tätä mietintöä ja tukemaan nuorten työtä Euroopassa.

Sanders-Ten Holte
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin kiittää parlamentin jäsen Gröneriä hänen hyvästä ja ennen kaikkea ytimekkäästä työstään. Rajat ylittävän nuorisovaihdon tapauksessa ajattelen erityisesti nuoria ihmisiä, jotka saavat tietoa toistensa kulttuurista ja samalla antavat panoksensa Euroopan rakentamiseksi. Tällä tavoin nuoret saavat lisää tietoa ympäristönsä eroista ja molemminpuolinen luottamus voi kasvaa, minkä myötä pelko kaikkea erilaista kohtaan vähenee. Lisäksi suvaitsevaisuus ja valmius yhteistyöhön ja solidaarisuuteen paranee. Lyhyesti sanottuna, demokratia vahvistuu, ja sitä Eurooppa tarvitsee. Tähän tarvitaan rahaa, jopa runsaasti, tämän ohjelman tärkeyden vuoksi. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä on kuitenkin sitä mieltä, että myös tämän ohjelman täytyy pysyä rahoituskehyksen puitteissa.
Toiseksi, haluaisin tässä yhteydessä vielä painottaa, kuinka tärkeää on hyvä yhteydenpito nuoriin. Erinomainen viestintäväline on tietysti Internet. Internet-sivu " Nuorten Eurooppa" on siksi myös ehdottoman tärkeä. Silloin nuoret voivat lukea kaikenlaisista eurooppalaisista ja kansallisista tapahtumista opetuksen, koulutuksen, urheilun, medioiden ja vapaa-ajan ja kaiken muun alalla. Mahdollisuudet ovat olemassa, joten niitä tulee käyttää. Tällä tavalla nuoret saavat hyvin tietoa heitä oikein houkuttelevalla tavalla: surfaamalla tiedon valtateillä. Odotan verkkosivua, joka on haastava, kekseliäs ja jolle on hyvin helppo pääsy.
Sitten lopuksi, ohjelma on saatava pikaisesti aikaan. On oikein, että parlamentin jäsen Gröner ei ole esittänyt liikaa tarkistuksia, jotta neuvoston kanssa päästäisiin nopeasti sopuun. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän suuri enemmistö myös tukee häntä täysin vakuuttuneena kaikissa kohdissa.

Angelilli
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin vahvistaminen ei voi tapahtua ainoastaan euron avulla. Meidän nuortemme on voitava tuntea olevansa integroituneita ilman valtioiden rajoja ja avoimin ja vapain mielin. Lyhyesti sanottuna heidän on saavutettava sellainen sopeutumiskyky ja sellainen nopeus kulttuurinvaihdossa, koulutuksessa ja ammatillisessa kokemuksessa, jotka ovat yhä enemmän kysyttyjä elementtejä tulevan vuosituhannen yhteiskunnassa.
Nuoriso-toimintaohjelma on ohjelma, jolla nämä päämäärät voidaan saavuttaa: se voi ennen kaikkea tarjota muita varattomammille ja epäsuotuisammassa asemassa oleville nuorille mahdollisuuden kansainvälisiin kokemuksiin, joilla saattaa olla olennaisen tärkeä merkitys sille, miten he kykenevät integroitumaan työelämään entistä asianmukaisemmin. On siis ensisijaisen tärkeää varmistaa, kuten esittelijä korosti, ohjelman mahdollisimman laaja levittäminen ja välttää tulevaisuudessa, että tämänkaltaiset yhteisön toimet jäävät harvojen ihmisten etuoikeudeksi puuttuvan tiedonsaannin tähden.
Neuvostolle esitetyistä arvosteluista voi ehdottomasti olla yhtä mieltä: se ei ollut valmis hyväksymään lisätalousarviota, joka on nimenomaan välttämätön tekijä yhtäläisten oikeuksien takaamiseksi ohjelmaan osallistumisessa. Tämän lisäksi on uskomatonta, että ei voida varmistaa osallistujien oikeuksien turvaamista sosiaalisen suojelun ja terveydenhuollon osalta. Yhteenvetona haluaisin korostaa sitä, että sellaisessa yhteiskunnassa, joka suuntautuu kohti telemaattisia verkkoja ja Internetiä ja sijoittaa yhä enemmän niiden käyttämiseen, viestintään, tiedonantoon ja palveluihin, on miltei naurettavaa, että neuvosto ei ole hyväksynyt tarkistuksia kokonaan nuorille suunnatun Internet-sivun luomiseksi.

Scallon
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää parlamentin jäsen Gröneriä hänen erinomaisesta mietinnöstään.
Tarkasteltaessa niiden tekijöiden analysointia, jotka ovat suosineet tai estäneet nuorten sosiaalista sopeutumista, on mielestäni tärkeää analysoida myös perheen tai perheen puuttumisen merkitystä nuorten kehityksen kannalta. Euroopan neuvoston ksessa koordinoiduista ja integroiduista perhepolitiikoista sanotaan, että perheillä on ensisijainen merkitys sosiaalistumisessa, koska ne välittävät sen sosiaalisen ryhmän arvoja, normeja, tapoja ja käyttäytymistä, johon niiden lapset kuuluvat. On oletettavaa, että perherakenteen puuttuminen vaikuttaa myös lapsen sosiaalistumiseen.
Sekä lapsen kasvattaminen perheessä että lapsen kasvattaminen ilman perhettä vaikuttaa syvällisesti tämän lapsen sosiaaliseen kehitykseen. Siksi Euroopan yhteisön Nuoriso-toimintaohjelmassa, jossa pyritään analysoimaan niitä tekijöitä, jotka ovat suosineet tai estäneet nuorten sosiaalista sopeutumista, pitäisi olla viittaus perheen merkitykseen.

Cashman
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa parlamentille, että me annamme Agenda 2000:ssa hyvin ensisijaisen aseman nuorten koulutukselle ja ammattikoulutukselle, mutta tämä ensisijainen asema ei näy Nuoriso-toimintaohjelmalle myönnetyissä budjettimäärärahoissa. Tämä ohjelma koskee kuitenkin investointia tulevaisuuteemme, investointia nuoriin, joista tulee tulevaisuuden eurooppalaisia, kuten olemme tänään kuulleet. Näillä toimintaohjelmilla me muutamme nuorten elämää, tarjoamme toivoa ja vaihtoehtoja siellä, missä niitä ei aikaisemmin ole ollut.
Omalla alueellani, Englannin West Midlandsin alueella, tuhannet nuoret ovat hyötyneet näistä ohjelmista. Haluan useimpien hyötyvän niistä, en harvempien.
Lopuksi Scallonin jälkeen voin sopivasti sanoa seuraavan asian: muistuttakaamme itsellemme täällä parlamentissa, että näistä nuorista tulee sukupolvi, joka vapauttaa lopulta maanosamme rasismista, seksismistä, homoseksuaalien pelosta, muukalaisvihasta ja muusta syrjinnästä, joka on häpeäksi meille kaikille!
Meidän velvollisuutenamme on kannattaa tätä mietintöä ja kannattaa nuoriso-toimintaohjelmia. Ja huomauttaisin Scallonille, että sanaa " perhe" on käytetty poliittisesti useammin ihmisten poissulkemiseen kuin sitä on koskaan käytetty heidän ottamisekseen mukaan. Onnittelen esittelijää.

Kauppi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, Angelilli kommentoi, että puhumme vain eurosta, vaikka on paljon muitakin tärkeitä asioita. Haluan sanoa hänelle, että euron synty on myös meille nuorille erittäin tärkeä asia.
Yhteisön Nuoriso-toimintaohjelma on yksi tärkeimpiä Euroopan unionin kansalaisille suunnattuja ohjelmia. Nuoriso-toimintaohjelma on ollut sekä toiminnallisesti että myös julkisuusarvoltaan menestys. Vaikka parlamentti päättääkin ohjelman puitteista ja päälinjoista, on tärkeää muistaa, että ohjelmien menestyksekäs toteutus voi tapahtua ainoastaan kansallisella tasolla. Nuoriso-toimintaohjelman toteutuksessa täytyykin jäsenvaltioiden toimistoille antaa riittävä liikkumavara ja tarpeellinen tuki.
Nuoriso-toimintaohjelma ei ole menestyksestään huolimatta valmis tai täydellinen. Ohjelman hakumenettelyä täytyy yhä selkeyttää ja siitä on tehtävä käyttäjäystävällisempi, mikä täällä on jo aiemminkin todettu. Usein nuoriso-ohjelmien ongelmat johtuvat siitä, että eri alaohjelmilla yritetään saavuttaa mahdollisimman suuri kohderyhmä. Tällä tavoin pyritään mahdollistamaan, että mahdollisimman nuori pystyy hyödyntämään ohjelmia. Kokemus on kuitenkin osoittanut, että liian heterogeeninen kohderyhmä lisää hakemuksia arvioivaa hallintoa ja saattaa jopa vaikeuttaa tiettyjen erityisryhmien mahdollisuuksia käyttää ohjelmia.
Nuoriso-ohjelmien evaluaatiota täytyy selkeästi kehittää. Kansallisten toimijoiden ideoita on hyödynnettävä ohjelmien täytäntöönpanossa aikaisempaa enemmän. Ohjelmien evaluaatiossa pitää kiinnittää huomiota myös ohjelmien taloudelliseen tehokkuuteen. Esimerkiksi ryhmätapaamisalaohjelma on huomattavasti halvempi kuin eurooppalainen vapaaehtoispalvelu, ja ryhmätapaamisesta hyötyy myös isompi määrä nuoria.
Nuoriso-toimintaohjelmaan on lisätty urheilu uutena ulottuvuutena. Tämä on merkittävä edistysaskel. Ennen ohjelman toteutusta pitää kuitenkin olla selvää, minkä tyyppiseen urheilutoimintaan nuoriso-ohjelmien rahoitusta voidaan käyttää. Varat pitää suunnata ennen kaikkea urheilun koulutuksellisen ulottuvuuden korostamiseen. Ohjelman varat kuluvat helposti pelkissä urheilutapahtumissa ellei rajoja vedetä.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minut valittiin Euroopan parlamenttiin Italian Eläkeläisten puolueen johtajana (leader). Tunti sitten joku ryhmästäni kysyi, olinko lyönyt pääni johonkin, minä, joka kuulun Eläkeläisten puolueeseen, puhun Nuoriso-toimintaohjelmasta. Niin, itse asiassa kaksi päivää sitten minulle sattui lievä onnettomuus, mutta en minä sen tähden puhu Nuoriso-toimintaohjelmasta. Puhun siitä, koska haluan kaikkien tietävän, että Italiassa Eläkeläispuolue ja eläkeläiset ja uskon, että myös koko Euroopan vanhukset ovat yhtä mieltä tästä nuorille suunnatusta ohjelmasta; he kannattavat sitä, että nuoret voivat tutustua toisiinsa, oppia kieliä, kulkea Irlannista Italiaan, Portugaliin, Suomeen. Tämä ohjelma on erittäin tärkeä siitä syystä, että se tuo Euroopan nuorten ulottuville. Yritin kuitenkin myös korvata sanan "nuoret" sanalla "vanhukset" ohjelmassa, josta keskustelemme, ja huomasin, että siitä syntyi hieno projekti, joka on myös käyttökelpoinen, sillä on totta, kuten parlamentin jäsen Taylor sanoi, että tämä on ensimmäinen sukupolvi, jolla on eurooppalainen identiteetti, ja kuten parlamentin jäsen Gröner sanoi, Euroopan tulevaisuus alkaa nuorista. Mutta ajattelemmeko me koskaan niitä vanhuksia, jotka ovat rakentaneet Euroopan? Minä saan aiheen tämän Nuoriso-toimintaohjelman hyväksymisestä sanoakseni, että rakentakaa, rakennetaan yhdessä myös vanhuksille suunnattu kulttuurinvaihto-ohjelma! Ehkä me emme kuluta miljardia seitsemässä vuodessa, kun ottaa huomioon vanhusten iän, vaan seitsemän miljardia yhdessä vuodessa; se ei ole paljon, mutta se on jo varmasti positiivinen seikka.

Gröner
Arvoisa puhemies, lyhyt huomautus: haluaisin viitata siihen, että englanninkielinen teksti on oikea. Saksankielisen version tarkistukseen 12 on jäänyt vahingossa osa jäsen Scallonin peruuttamasta tarkistuksesta. Toimien vaikutusten selvittämisen yhteydessä pitäisi muka ottaa huomioon myös hengelliset yritykset. Siinä piilee pieni vaara, että ohjelmissa on yllättäen mukana nuorisolahkoja. Tarkistuksen tämä osa peruutettiin valiokunnassa. Pyydän, että kieliversiot tarkistetaan niin, että pohjana on englanninkielinen teksti.

Reding
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella koko sydämestäni esittelijää, parlamentin jäsen Gröneriä, hänen panoksestaan ja siitä energisyydestä, jolla hän on edistänyt tätä hanketta. Haluaisin kiittää myös valiokunnan jäseniä, sillä heidän ansiostaan voimme tänään äänestää hankkeesta, jonka on tarkoitus olla nuorten käytettävissä erittäin pian. Nopeutta tarvittiin ja nopeutta saatiin. Parhaimmat kiitokseni komission puolesta!
Minun on yhtä lailla korostettava puheenjohtajavaltio Suomen hyvin myönteistä asennetta, sillä se on myös tehnyt parhaansa töiden edistämiseksi, ja olen sitä mieltä, että toimielinten välille kehkeytynyt yhteistyö neuvottelujen eteenpäin viemiseksi mahdollisimman pikaisessa tahdissa on todella esimerkillistä.
Koska tämä kohta otettiin esille, haluaisin sanoa Nuoriso-toimintaohjelmia koskevan tiedotuksen osalta, että Eurodesk-verkko, joka on yhdistelmä Internet-sivuja ja nuorille annettavaa neuvontaa, on käytettävissä kaikissa unionin jäsenvaltioissa kaikilla unionin kielillä. Se on ensimmäinen askel kohti sitä, mitä parlamentissa pyydetään, ja täsmentäisin kuriositeettina, että tämä ohjelma on kehitetty skotlantilaisen hankkeen pohjalta. Komissio hyödyntää siis sitä, mikä on toiminut hyvin alueillamme.
Haluaisin myös sanoa, että komissio ottaa mielellään vastaan parlamenttinne työn tulokset. Voin siis ottaa huomioon lähes kaikki tarkistukset. Grönerin esittämät 13 tarkistusta hyväksytään täysin tai osittain toisessa käsittelyssä.
Tiettyjen tarkistusosien hylkääminen johtuu pääasiassa toimielimiä koskevista syistä. Tällainen tapaus on esimerkiksi tarvittavien summien merkitystä koskeva toimielinten välinen julkilausuma, tarkistuksen 9 kolmas osa. Joissakin tapauksissa osa tarkistuksesta kuuluu täytäntöönpanoon, viittaan tarkistuksen 12 toiseen osaan.
Rahoituksen osalta ymmärsin aivan hyvin sen, mitä te kaikki sanoitte, ja olen samaa mieltä kanssanne. Kuten tiedätte, komissio ehdottaa alkuperäisessä ehdotuksessa Agenda 2000:ssa sovittujen prioriteettien mukaisesti 600 miljoonan euron rahoituspuitteita viiden vuoden ajanjaksolle. Koska hyväksyn tarkistuksenne, jossa kestoa pidennetään viidestä seitsemään vuoteen, talousarviosummaa on tietysti tarkistettava vastaavalla tavalla.
Olen esittelijänne tavoin sitä mieltä, että koulutusta, ammattikoulutusta ja nuorisoa koskevien ohjelmien johdonmukaisuuden vuoksi ohjelman kestoa on pidennettävä viidestä seitsemään vuoteen. Vahvistin sen muuten juuri. Olen myös sitä mieltä, että nuorten liikkuvuuden tiellä edelleen olevat esteet on pystyttävä poistamaan, tietysti kunnioittaen valtion toimivaltaa. Tässä mielessä voimme hyväksyä tarkistukset 2, 3 ja 6. Lisäksi tietyillä tarkistuksilla neuvoston yhteisen kannan tekstiin lisätään hyödyllisiä täsmennyksiä, ja myös me aiomme hyväksyä ne. Kyseessä ovat tarkistukset 1, 4, 5, tarkistuksen 9 toinen osa, 10, 11, tarkistuksen 12 ensimmäinen osa ja parlamentin jäsen Grönerin ja parlamentin jäsen Scallonin esittämä tarkistus 13.
On itsestään selvää, että ohjelman komiteaa koskeva 7 artikla on mukautettava uuteen komitologiaa koskevaan päätökseen. Voimme siis hyväksyä periaatteessa tarkistukset 7 ja 8 edellyttäen tietysti, että ne muotoillaan asianmukaisella tavalla.
Aion ehdottaa mietinnön eteenpäin viemiseksi, että komissio hyväsyy muutetun ehdotuksen niiden tarkistusten perusteella, jotka voimme hyväksyä. Muutettu ehdotus esitetään kollegiolle ennen 23. marraskuuta pidettävää neuvoston kokousta nuorisoasioista vastaavien ministerien päätöksenteon helpottamiseksi.
Tiedätte erittäin hyvin, hyvät parlamentin jäsenet, että meidän on vielä käytävä pieni taistelu, mutta suhtaudun luottavaisesti Nuoriso-toimintaohjelman tavoitteisiin ja haasteisiin ja olen varma siitä, että neuvosto ja jäsenvaltiot hyväksyvät myös täysin nämä tavoitteet.
Minun on sanottava, että olen pannut ilokseni merkille istuntosalissa ilmi tuodun innostuksen, jolla nuoret ja vähemmän nuoret jäsenet ovat sitoutuneet ajamaan tätä asiaa, jotta maanosamme nuoret voisivat tulevaisuudessa vielä enemmän kuin aikaisemmin, koska kaikki ovat yhtä mieltä myös siitä, että Nuoriso-toimintaohjelma on jo antanut paljon miljoonille nuorille rakentaa hyvin tehdylle perustalle.
Nuoret ovat nykyisyytemme. He rakentavat tulevaisuutta yhdessä meidän kanssamme. He rakentavat omaa tulevaisuuttaan. Ojennamme heille tällä ohjelmalla auttavan kätemme, ja kiitän teitä Euroopan nuorten edun vuoksi siitä, että olette osaltanne vaikuttaneet tähän kädenojennukseen.
(Suosionosoituksia)

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.00.

Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Garganin kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan puolesta laatima mietintö (A5-0024/1999) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yhteisön osallistumisesta Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskuksen toimintaan (KOM(1999) 111 - C5-0019/1999 - 1999/0066(CNS)).

Gargani
. (IT) Arvoisa puhemies, haluaisin heti sanoa, että kirjelmässään 6. heinäkuuta 1999 neuvosto kuuli parlamenttia 157 artiklan mukaisesti neuvoston päätösehdotuksesta, joka koski yhteisön osallistumista Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskukseen. Istunnossa 23. heinäkuuta parlamentin puhemies ehdotti valiokunnalle, jonka puheenjohtajana toimin, tämän asian tutkintaa, ja 27. heinäkuuta kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunta nimitti minut mietinnön esittelijäksi; 22. syyskuuta sekä 11. ja 12. lokakuuta pidetyissä kokouksissa valiokunta tarkasteli ehdotusta ja mietintöluonnosta, jotka se hyväksyi yksimielisesti.
Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskus, arvoisa puhemies, on erittäin merkittävä julkisen palvelun organisaatio, jonka periaatteena on kerätä ja levittää audiovisuaalialan tietoa: siihen kuuluvat elokuvat, televisio, videot, ja niin edelleen. Se perustettiin audiovisuaalialan Eurekan suojissa lokakuussa 1989, se toimii Euroopan neuvostossa tehdyn osittaissopimuksen puitteissa ja siihen kuuluu jopa 34 eurooppalaista jäsentä ja Euroopan komissio kokonaisuudessaan. Mitä tulee sen kumppaneista (partner), liikeyhteyksistä ja eri järjestöistä muodostuvaan verkostoon, sen tehtävää ei voi sotkea tämä on tärkeä ja olennainen seikka, josta valiokunta keskusteli pitkään siihen työhön ja niihin tehtäviin, joita Eurostatilla on tällä alalla. Ne ovat kaksi eri asiaa: kun yhteisön organisaation tarkoituksena on tehdä harmonisoitua ja yhtenäistä yleisten, eri maista tulevien tilastojen keruuta ja kun sen pääasialliset asiakkaat ovat julkinen sektori ja hallinto, jotka siis tuottavat sille työtä, seurantakeskuksella on täsmällisemmät tavoitteet, ja ne kohdentuvat markkinoiden sekä yritysten ja ammatti-ihmisten tilastotarpeiden mukaan. Tämän lisäksi sen toimivaltapiiri on laajempi: se ulottuu juridiseen alaan, erikoisalan tietoihin, ja mandaattialue, johon kuuluu siis 34 valtiota korostan sitä vielä kerran on laajempi kuin Eurostatin. Näiden kahden instituution ei pidä olla kohtuuttoman ristiriitaisia, tai pikemminkin niiden ei pidä olla ollenkaan ristiriitaisia, eivätkä ne voi olla sitä, sillä ne pitävät säännöllisesti yhteyttä toisiinsa, ja ne ovat myös määrittäneet omat toimintatapansa (modus operandi), ne ovat päässeet sopimukseen toimintansa harjoittamisesta. Toisaalta tuomioistuimen antama tuomio 12. toukokuuta 1998, joka koski juridisia lähtökohtia, määräsi, että pitää ottaa käyttöön aikaisempaa määritellympi kehys, nimenomaan aikaisemmin esiintyneen sekavuuden takia.
Uusia linja koskee audiovisuaalialan valmistavia toimenpiteitä; se ei viittaa entiseen 130 artiklan 3 kohtaan, joka koskee teollisuuden kehitystä ja niitä päätöksiä, joiden perusteella audiovisuaalialan Eureka perustettiin. On päätetty määrätä otsake tilastotietoja koskevan perusrakenteen luomista varten. Tämän pitäisi mahdollistaa Strasbourgin Euroopan audiovisuaalisen seurantakeskuksen talousarviolle maksettavan yhteisön tuki vuodelle 1999, eli kuluvalle vuodelle, ja tämän maksun viivästyminen on varmasti vaikeuttanut ja vaikeuttaa instituution toimintaa, ja minä uskon tämän on sitä paitsi koko valiokunnan mielipide , että sen toiminta on tärkeää ja olennaista Euroopan komissiolle ja 34 jäsenvaltiolle ja niille, jotka liittyvät aktiivisesti seurantakeskukseen. Toisaalta uskon, että meidän on mahdollista tehdä yhteistyötä näiden ongelmien osalta taitavan komission jäsenen, Redingin, kanssa, ja haluaisin käyttää tilaisuutta tervehtiäkseni ja kiittääkseni häntä hänen yhteistyöhalukkuudestaan.
Arvoisa puhemies, koska minulla on kunnia toimia kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan puheenjohtajana, edustan tietenkin myös sen kantaa. Kuten sanoin alussa, lopullinen äänestys oli yksimielinen, ja niistä kolmesta tarkistuksesta, joihin me törmäsimme, kaksi otettiin vastaan yksimielisesti ja yksi hyväksyttiin määräenemmistöllä. Minä itse haluaisin kuitenkin sanoa, että kolmas tarkistus ei saanut hyväksyntääni, koska päätöksen, jonka pian hyväksymme ja jonka komissio on jo tuonut esille, piti alkuperäisessä tekstissä lakata olemasta voimassa viidennen vuoden viimeisen kuun viimeisenä päivänä, kun komissio taas päätti, että tämä määräaika on kolme vuotta. Toistan, että minä itse olen hieman hämmentynyt, sillä mielestäni Eurostatin ja seurantakeskuksen välille on tehtävä ero, mikä ei ehkä johda yhteistyöhön, jollaista tänä aikana on syntynyt. Toisaalta parlamentin jäsen Perry, tuon tarkistuksen allekirjoittaja, oli aivan oikeutetusti huolestunut siitä, että parlamentin olisi valvottava seurantakeskuksen menoja ja talousarviota näiden vuosien aikana, ja tuo huoli on yhtä kaikki tallella, sillä me annamme viisi vuotta, annamme siis seurantakeskukselle viideksi vuodeksi mahdollisuuden ohjelmoida laajemmalla ja yhtenäisemmällä tavalla arvokkaat tehtävänsä.

Echerer
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olen uusi parlamentin jäsen. Sallikaa minun tehdä yksi huomautus: kulttuuripoliittiset keskustelut ja paikalla on kourallinen ihmisiä, jotka ovat kuitenkin pääasiassa samanhenkisiä. Uskon, että meillä on edessämme suuri, valtava kamppailu. Koska meitä on näin vähän, meidän pitäisi nytkin toimia yhteisymmärryksessä.
Sitten seurantakeskukseen. Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon valmistelijana kannatan tietysti sitä, että yhteisö osallistuu Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskuksen toimintaan. Kannatan komission ehdotusta myös siinä, että osallistumisen voimassaoloaika määrättäisiin viideksi vuodeksi. Seurantakeskuksen jäseninä ovat kuten jo mainittiin 34 Euroopan maata, ja se antaa tavallaan esimakua myös EU:n tulevasta laajentumisesta. Se ei rajoitu pelkästään markkinatutkimukseen ja tilastojen keräämiseen, eli se ei käsittele pelkkiä lukuja vaan tarjoaa myös laadullisia analyyseja ja juridisia tietojakin, ennen kaikkea, se on erityisen tärkeää, tietoja alalla käytettävissä olevista voimavaroista.
Nämä tiedot ovat tietysti tärkeitä yhteisön audiovisuaalialan ohjelmien valvonnan, arvioinnin ja muotoilun kannalta, ja ne ovat ratkaisevan tärkeitä itse teollisuudelle ja erityisesti pk-yrityksille. Siihen kohdistuu myös ainoa kritiikkini. Minun tutkimusteni mukaan monissa jäsenvaltioissa juuri pk-yritykset eivät tiedä riittävästi tai jopa mitään seurantakeskuksen olemassaolosta. Tämän palvelun käyttäminen olisi tärkeää juuri pk-yrityksille. Kulloisiakin yhteyshenkilöitä on pyydetty ja kysytty eri tasoilla, ja olen iloinen siitä, että komissio on tehnyt aloitteestani todella hyvän ehdotuksen, nimittäin siitä, että sen kotisivuille sijoitettaisiin selvästi näkyvä linkki. Toivon, että tämä ehdotus myös toteutuu pian.
Kun otetaan huomioon edessä olevat WTO-neuvottelut ja niihin sisältyvä audiovisuaaliala, käy yhä selvemmäksi, kuinka tärkeitä puolueettomat ja luotettavat tiedot Euroopan markkinatilanteesta ovat poliittisille päättäjille, kuten yhteisön toimielimille, jäsenvaltioiden hallituksille, jäsenvaltioiden ja alueiden taloudellisille ja sosiaalisille päätöksentekijöille, mutta myös tutkimusteollisuudelle, korkeakouluille ja tiedotusvälineille.

Perry
Arvoisa puhemies, olen varma, että puhun suurin piirtein kaikkien parlamentissa tänä iltapäivänä olevien puolesta, kun sanon, että kulttuuri ei meidän mielestämme saa tarpeeksi rahaa. Kysymykseksi jää, mitä ajattelevat ne jäsenet, jotka eivät ole täällä.
He olisivat varmasti kaikki yhtä mieltä siitä, että meidän on varmistettava, että saamme vastinetta niille rahoille, joita meidän on kulutettava kulttuuriin. Minun on todella saatava varmuus siitä, että saamme vastinetta audiovisuaalialan seurantakeskukseen sijoitettaville rahoille. Siksi jätin käsiteltäväksi kannattamani kulttuurivaliokunnan esittämän tarkistuksen 3, jossa sitoumuksemme rajoitetaan kolmeen vuoteen. Sitä voitaisiin pidentää, mutta sitoumuksemme kestää kolme vuotta.
Minulla on tähän kolme perustetta: mitä tosiasiallisia todisteita meillä on siitä, että audiovisuaalialan seurantakeskus toimii haluamallamme tavalla? Saanen lainata Dührkop Dührkopin sanoja hänen aihetta koskevasta mietinnöstään. Hän sanoi, että parlamentin omat audiovisuaaliyksiköt suhtautuvat kielteisesti seurantakeskuksen tarjoamien maksullisten palvelujen laatuun ja käyttökelpoisuuteen. Meillä on kuuden miljardin euron vaje verrattuna Yhdysvaltoihin. On selvää, että meillä on jotakin pielessä, ja se on korjattava.
Toiseksi sanoisin, että rahoitamme tilastopalveluja liian monelta suunnalta. Itse seurantakeskus: 215 000 euroa; Eurostat: 250 000 euroa; jäsenvaltioiden tilastopalvelut: 350 000 euroa. Kulutamme siis yhteensä lähes miljoona euroa pelkästään tilastoihin. Seurantakeskuksen tehtävänä on hoitaa tehtävät, joihin Eurostat ei pysty. Meidän pitäisi pyytää Eurostatia ja komissiota selvittämään tämä asia ja antamaan meille haluamamme tiedot, jotta voimme pyrkiä saamaan parempaa vastinetta näille rahoille. Jos voin sanoa tämän alle kahdessa minuutissa, ei ole kohtuutonta odottaa, että komissio ja Eurostat saavat säädöksensä kuntoon kolmessa vuodessa.

Iivari
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, omalla audiovisuaalisella tuotannolla on tärkeä asema Euroopan maiden kulttuurien ja kulttuurillisen monimuotoisuuden säilyttäjänä ja kehittäjänä. Kansallisten kulttuurien merkitys korostuu globaalistuvassa maailmassa. Audiovisuaalinen ala on yksi kansainvälisimmistä kulttuurien aloista. Samalla kun audiovisuaalinen tuotanto on taloudellista toimintaa, kulttuurillinen ulottuvuus on siinä keskeinen osa.
Ei pidä myöskään unohtaa alan työllistävää vaikutusta. Kulttuurialan työpaikkojen kokonaismäärä Euroopassa on yli kolme miljoonaa. Näistä työpaikoista huomattava osa on audiovisuaalisella alalla. Vaikka ala onkin suurten yhtymien hallitsemaa, on muistettava, että sen uudet työpaikat syntyvät ensisijaisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Näiden pienten ja keskisuurten yritysten kannalta audiovisuaalialan seurantakeskuksen toiminta on tärkeää. Meidän on turvattava audiovisuaalisen alan pienten ja keskisuurten yritysten kehittyminen. Ne lisäävät Euroopan audiovisuaalisen alan kilpailukykyä ja monipuolistavat tuotantoa.
Seurantakeskuksen jäseninä on todellakin 34 Euroopan valtiota ja Euroopan komissio. Sen puitteissa ovat siis yhteistyössä mukana myös sellaiset valtiot, jotka ovat vasta hakemassa unionin jäsenyyttä. Audiovisuaalialan seurantakeskus parantaa eurooppalaisten yritysten toimintaedellytyksiä tällä nopeasti kehittyvällä alalla. Keräämällä ja välittämällä tietoa se auttaa erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä yhteistoimintaan ja sitä kautta kehittymään. Siksi on tärkeätä, että seurantakeskuksen toimintaedellytykset turvataan.
On valitettavaa, että kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan äänestyksen tuloksena seurantakeskuksen rahoitus esitetään turvattavaksi vain kolmelle vuodelle vastoin muun muassa mietinnön esittelijän, valiokunnan puheenjohtaja Garganin kantaa. Olen hyvin iloinen siitä, että puheenjohtaja Gargani toi mielipiteensä selkeästi esiin täällä täysistunnossa. On totta, että parlamentin pitää olla tarkkana veronmaksajien rahojen käytössä. Samalla on kuitenkin muistettava, ettei pidä säästää väärissä paikoissa. On parempi tukea pieniä ja keskisuuria yrityksiä palveluiden eikä esimerkiksi kilpailua vääristävien yritystukien kautta.

Andreasen
Arvoisa puhemies, parlamenttia syytetään usein, ja joskus oikeutetustikin, siitä, että tuhlaamme veronmaksajien rahoja. Tämän ehdotuksen käsittelyn avulla voimme osoittaa, että osaamme myös säästää ja rationalisoida. Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskus laatii tilastoja audiovisuaalialalla toimiville yrityksille, ja tilastojen laatimiseen osallistuvat myös Eurostat ja jäsenvaltioiden tilastotoimistot, joten ne tekevät seurantakeskuksen kanssa osittain päällekkäistä työtä. Se ei voi olla järkevää tai tarkoituksenmukaista, ja haluaisimmekin, että tutkittaisiin sitä, voisiko Eurostatin ja kansallisten elinten välisen yhteistyön tiivistäminen johtaa siihen, että seurantakeskuksen työ olisi jatkossa tarpeetonta. Vaikka yhteisön osuus onkin vain 12 % seurantakeskuksen talousarviosta, on sekin rahaa, ja nämä rahat voitaisiin mielestämme säästää. Koska tämän ehdotuksen pääsisältö on kuitenkin " vain" tukikauden rajoittaminen 5 vuodesta 3 vuoteen, Eurostatilla ja jäsenvaltioiden tilastotoimistoilla on aikaa tutkia, voivatko ne täyttää unionin tilastotarpeet.

Dell' Alba
Arvoisa parlamentin jäsen Gargani, Italian sitoutumattomat radikaalijäsenet olisivat halunneet tehdä tarkistuksia, puuttua asiaan, saada mahdollisuuden sanoa mielipiteensä tästä, kuten myös kaikista muista mietinnöistä: me emme voi sitä tehdä, sillä kuten Emma Bonino tänä aamuna muistutti, meille ei suoda sitä parlamentaarista työtä, joka kuitenkin kuuluu Euroopan parlamentin mandaattiin. Me emme siis esittäneet, arvoisa puhemies, tai pikemminkin me emme voineet esittää tarkistuksia, emmekä myöskään osallistu mietintöä koskevaan äänestykseen. Olemme pahoillamme siitä, sillä tämä aihe on tärkeä, ja sitä paitsi meillä on Italiassa suuri kokemus audiovisuaalialan seurantakeskuksesta. Juuri me sitoutumattomat radikaalijäsenet kehitimme ehkä ensimmäisinä itsenäisesti audiovisuaalialaa koskevan kuuntelukeskuksen, joka tarkkailee esimerkiksi poliittista osallistumista eri julkisuuden henkilöiden juontamiin monipuolisiin ohjelmiin, eri uutislähetyksiin ja tiedotusvälineisiin. Olisi tärkeää ja tämä oli juuri se tarkistus, jonka olisimme halunneet tehdä , että yksi tämän seurantakeskuksen tehtävistä olisi esimerkiksi tarkkailla, miten suuri on kansallisen ja eurooppalaisen tason poliittisten voimien osallistuminen parlamentin poliittiseen toimintaan eri televisioissa koko Euroopan laajuisesti, nimenomaan sellaisen Euroopan yhdentymisen kannalta, jonka pitää yhä enemmän olla poliittista yhdentymistä, yhteiskuntien yhdentymistä ja politiikan harjoittamisen yhdentymistä, sekä tiedon yhdentymistä eurooppalaisella tasolla, ja tämän poliittinen toiminta voisi siten pitää seurantakeskusta kiintopisteenään. Esitän teille tämän ajatuksen, puheenjohtaja Gargani, sillä minulla ei ole mahdollisuutta tehdä siitä, toistan, parlamentaarista toimenpidettä, koska sitä mahdollisuutta ei meille tällä hetkellä suoda.

Ridruejo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensiksi haluaisin antaa joitakin hyödyllisiksi katsomiani lisätietoja, vaikkakin osa niistä on jo mainittu. Niin sanottu Euroopan audiovisuaalinen seurantakeskus perustettiin vuonna 1992, aluksi audiovisuaalialaa koskevan Heureka-ohjelman yhteyteen. Silloin määriteltiin seurantakeskuksen tavoitteeksi parantaa tiedonsiirtoa audiovisuaalisella alalla sekä edistää selkeämmän kuvan saamista alan markkinoista sekä suurempaa avoimuutta. Selkeämmin sanottuna seurantakeskuksen tarkoituksena oli kerätä ja käsitellä tietoa, myös tilastotietoa, audiovisuaalisen alan toiminnasta. Lisäksi vuonna 1997 Eurooppa-neuvosto totesi seurantakeskuksesta, että sen palvelut on kohdistettava pääasiassa audiovisuaalisen alan ammattilaisten tarpeiden täyttämiseen.
Siksi äsken sanomani pohjalta, arvoisa komission jäsen sekä arvoisa puhemies, haluaisin pyytää sekä komissiolta että itse seurantakeskukseltakin, että niissä pidettäisiin uskollisesti kiinni tästä perusperiaatteesta. Vaikkakaan en viittaa seurantakeskukseen, yleisenä suuntauksena on tällä hetkellä valita helpoin ratkaisu. Sillä tarkoitan tätä: todellisuudessa monet rakenteet ja organisaatiot jäävät lopuksi julkisesti rahoitettaviksi, ja tällainen tilanne vie usein poispäin tavoitteesta, eli tässä tapauksessa yleisön palvelemisesta sekä audiovisuaalisen alan ammattilaisten tavoittamisesta. Monet eivät tunne seurantakeskusta.
Siksi uskoisin toisaalta, että olisi sopivaa, että seurantakeskuksessa ponnisteltaisiin enemmän ammattilaisten kiinnostuksen tavoittamiseksi, jotta näin vähennettäisiin oleellisesti keskuksen lisääntyvää merkitystä komission palvelutarpeiden täyttämisessä. Voimavarat lisääntyisivät alan ammattilaisille palveluja tarjoamalla, ja näin saavutettaisiin myös suurempi autonomia. Tämä vaatii tavoitteita ja ponnisteluja.
Toisaalta olisi myös sopivaa, että komissio tarkistuttaisi määräajoin ulkopuolisilla asiantuntijoilla, miten tehokkaasti seurantakeskus toimii ja miten alan ammattilaiset ottavat vastaan keskuksen palvelut. Esimerkiksi teettämällä kyselyjä.

Junker
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, se, joka haluaa tietoa siitä, mihin audiovisuaalialan seurantakeskusta tarvitaan, katsokoon vain Iris-tiedotteen minkä tahansa numeron, esimerkiksi syyskuun 1999, sisällysluetteloa. Sieltä löytyy ksia Euroopan komission direktiivipäätöksestä, jossa se määrää jäsenvaltiot huolehtimaan siitä, että yksikään merkittävä televiestintäyritys ei saa antaa saman juridisen henkilön käyttää kaapelitelevisioverkkoaan, tai laajasta ranskalaisesta tietoyhteiskuntaa koskevasta lakiehdotushankkeesta, jonka on määrä säädellä muun muassa salausten vapaata käyttöä, tietoliikenteen luottamuksellisuutta, tekijänoikeussuojaa tai tarvittavia sääntelyviranomaisia; tai myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viimeksi tekemistä ihmisoikeuksia koskevista päätöksistä, joissa ilmoitettiin 13 kanteesta Turkkia vastaan, jolloin tuomioistuin oli kantelijan kannalla 11 tapauksessa 13:sta ja antoi tuomion mielipiteenvapauden rikkomisesta. Tämä kaikki on aivan muuta kuin vain tilastollisen vapauden keräämistä, ja olen sitä mieltä, että se selventää sitä, miksi tämä seurantakeskus on tärkeä.
Tämä valaisee vaikuttavasti tavoitetta, jolla sen perustamista perusteltiin, nimittäin yleiskuvan saamisella markkinoista ja niiden läpinäkyvyyden parantamisella sekä audiovisuaalisen alan tiedon ja tilastojen keräämisellä ja käsittelyllä. Teollisuus ja lähialat, mutta myös Euroopan komissio, jäsenvaltiot ja Euroopan parlamentti ovat hyötyneet siitä sen jälkeen monella tavalla. Sitova oikeusperusta on kuitenkin puuttunut, ja se on nyt tarkoitus luoda EY:n perustamissopimuksen 130 a artiklan 3 kohdasta, vetoamalla siihen, että tiedotuskeskuksen on tarkoitus pääasiassa parantaa audiovisuaalisen teollisuuden kilpailukykyä parantamalla tiedonkulkua. Näin syntyvä läpinäkyvyys on poliittisen toiminnan välttämätön edellytys Euroopan tiellä tietoyhteiskunnaksi, vaikka se ei kenties miellytä niitä, jotka haluavat avata ovet ja portit kahlitsemattomille markkinavoimille.
Olen tyytyväinen siihen, että esittelijä kannatti viiden vuoden voimassaoloaikaa; ryhmäni on hänen kanssaan samaa mieltä.

Reding
. Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää hänen erinomaisesta mietinnöstään. Se on perusteellisesti ja nopeasti tehty työ. Kiitos, puheenjohtaja Gargani.
Kuten parlamentin jäsenet tietävät, seurantakeskus on julkinen laitos, jonka tehtävänä on koota taloudellisia ja oikeudellisia tietoja erilaisista kansainvälisistä lähteistä ja parantaa niiden käyttökelpoisuutta yhdistämällä niitä järjestelmällisesti ja kokonaisvaltaisesti.
Seurantakeskus jakaa näitä tietoja kausijulkaisuissa, kuten parlamentissa on tullut esille. Seurantakeskus toteuttaa nämä tehtävät tehokkaasti, ja saamme myönteistä palautetta osallistumisestamme audiovisuaalisen teollisuuden ja unionin tukemiseen. Lisäksi haluaisin korostaa, että jos yhteisön osallistuminen seurantakeskuksen toimintaan lopetetaan, komissio joutuisi keräämään samat tiedot eri lähteistä jotka toimivat useimmiten kaupallisella pohjalla. Sen lisäksi, että se veisi aikaa, se tulisi varmasti suunniteltuja vuotuisia rahoitusosuuksia kalliimmaksi.
Seurantakeskuksen julkaisuja, erityisesti vuosikirjaa ja oikeusalan Iris-tiedotetta käytetään yleisesti audiovisuaalisen alan asioista vastaavissa komission yksiköissä. Lisäksi seurantakeskukselta on pyydetty neuvoja useissa tilanteissa ja useilla aloilla, joilla tilannetta on seurattava jatkuvasti, kun on tarvittu erityistietoja. Haluan mainita työllisyyden, elokuvien rajoitusjärjestelmät, kansainvälisen kaupan tilastot, tilastomenetelmät, markkinasuuntaukset ja niin edelleen.
Tulevaisuudessa komissio suunnittelee seurantakeskuksen toiminnan laajentamista etenkin kahdella erityisalueella: tilastotietorakenteen täytäntöönpanossa Eurostatin alaisuudessa ja GATT 2000 -neuvottelujen valmistelussa. Komission aktiivinen, viisi vuotta kestävä osallistuminen seurantakeskuksen toimintaan antaa komissiolle mahdollisuuden hyödyntää mahdollisimman hyvin toisiaan täydentäviä Eurostatin ja seurantakeskuksen itsensä tekemiä töitä. Tavoitteena on luoda viiden vuoden kuluttua yhdenmukaistetut viralliset audiovisuaalialan EU-tilastot. Haluaisin korostaa, että seurantakeskuksen ja Eurostatin toiminta ei ole päällekkäistä aikavälin, maantieteellisen laajuuden tai tulosten osalta, ja sitä voidaan hyödyllisesti sovittaa yhteen selvän kuvan saamiseksi audiovisuaalialan todellisuudesta. Komission yksiköt voivat parhaiten toteuttaa tämän tehtävän.
Kuten ymmärrätte, arvoisa puhemies, en aio puuttua yksityiskohtaisesti parlamentin tarkistuksiin mutta voin ilokseni kertoa teille, että myös komissio on huolestunut pienten ja keskisuurten yritysten menestymisestä ja että se hyväksyy näin ollen näitä yrityksiä koskevat tarkistukset.
Kahden muun tarkistuksen osalta komissio ymmärtää parlamentin huolenaiheita, mutta se ei voi hyväksyä tarkistuksia siinä muodossa, jossa ne on esitetty. Komissio pyrkii kuitenkin kaikin tavoin varmistamaan, että seurantakeskuksen työ on laajasti käytettävissä.
(FR) Lopuksi haluaisin sanoa vain yhden lauseen. Vaikka valitsemme viisivuotiskauden, parlamentti voi talousarviomenettelyssä tehdä joka vuosi muutoksia ja lopettaa maksut eli rangaista, jos se osoittautuu tarpeelliseksi. Parlamentti on siis täysin pelin herra.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.00.

Turkin osallistuminen Sokrates- ja Nuoriso-ohjelmiin
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0023/1999) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi Sokrates-ohjelmasta annetun peruspäätöksen muuttamisesta Turkin sisällyttämiseksi ohjelmaan kuuluviin maihin (8076/1/1999 C5-0024/1999 1996/0130(COD)) ja neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi Nuorten Eurooppa -ohjelman kolmannesta vaiheesta tehdyn peruspäätöksen muuttamisesta Turkin sisällyttämiseksi ohjelmaan kuuluviin maihin (8077/1/1999 C5-0025/1999 1996/0131(COD)) (Esittelijä: Gargani).

Gargani
Arvoisa puhemies, ajatus Turkin sisällyttämisestä Nuorten Eurooppa- ja Sokrates -ohjelmien edunsaajiin heräsi vuonna 1996. Komissio teki ehdotuksen 14. toukokuuta 1996, ja sisällyttämisen piti tapahtua samaan aikaan, kun Turkin liittyminen suuren kulttuurin sisämarkkinoihin. Näin tapahtui huolimatta esteistä, jotka johtuivat etenkin Turkin ihmisoikeustilanteesta ja Kyproksen tilanteesta. Huolimatta näistä vaikeuksista ja jopa viimeaikaisten ongelmien pahenemisesta, tämä ajatus sai parlamentin täysistunnossaan 25. helmikuuta laajentamaan päätöksen koskemaan Turkkia ja myös komission tekemään viime päivinä tämänkaltaisen päätöksen.
Minä uskon tämän olevan tärkeä päätös, arvoisat kollegat. Se on tärkeä siksi, että vaikka Turkki on maa, jolla on ollut joitakin vaikeuksia tällä alalla minä tunnustan, arvoisa puhemies, että valiokunnassa saattoi tuntea tämän problematiikan heijastuksen, tämän vaikeuden heijastuksen, kun tälle ajatukselle yritettiin saada hyväksyntää Euroopan piirissä, Euroopassa, joka on niin avoin kulttuurille, kuten useat puhujat ovat muistuttaneet tänään iltapäivällä puhuessaan neljästä jollakin tavoin toisiinsa liittyvistä toimenpiteistä uskon, että tämä päätös johtaa meidät määrittelemään Euroopan kokonaisuudessaan jäsenvaltioiden muodostamaksi yhtenäisyydeksi, joka suhtautuu uusiin maihin avoimesti, hyvin arvokkaasti ja tarjoamalla suuria kehitysmahdollisuuksia vapauden ja kulttuurin tasolla.
Uskon, että hyväksyessään tämänkaltaisen toimenpiteen, parlamentti on hyvin vastaanottavainen turkkilaisia nuoria kohtaan, jotka torjumalla isiensä virheet saavat siten mahdollisuuden nähdä Euroopan suurena vapauden merkkinä, valtioiden unionina, jossa kulttuuri, sen levittäminen ja solidaarisuus nuorten kesken ovat merkittäviä ja olennaisia seikkoja. Pyydän, että tämä toimenpide hyväksytään määräenemmistöllä, kuten valiokunnassa tehtiin, ja että huolimatta vuoden 1999 ohjelmien myöhästymisestä, tätä toimenpidettä voitaisiin täsmällisesti soveltaa vuonna 2000, joka on jo aivan ovella.

O' Toole
Arvoisa puhemies, kiitän parlamentin jäsen Gargania tämän mietinnön esittämisestä ja edellisen parlamentin jäseniä, jotka ovat myös tehneet työtä sen hyväksi, että voimme käsitellä tänä iltana tätä mietintöä.
Kyseessä ei tietenkään ole kiistaton asia. Tämäntapainen asia voidaan hoitaa pääasiassa kahdella tavalla. Ensimmäinen tapa on se, että sanomme päästävämme ihmiset pulasta, mutta emme anna heille tilaisuutta täyttää velvollisuuksiaan. Toinen tapa ja näkemys, jota itse kannatan on se, että me todella annamme kulttuuritoiminnan voiman ylittää ihmisten väliset erot ja muuttaa ihmisten elämää. Vaikka tässä yhteydessä on vakavia asioita, joita ei ole täysin ratkaistu, niin jos haluamme saada terveen eurooppalaisen tulevaisuuden ja terveen eurooppalaisen hankkeen, olemme riippuvaisia tällaisista aloitteista tämän asian eteenpäin viemiseksi.
Nämä aloitteet ovat elintärkeitä ihmisten asenteiden muuttamisessa. Jos pidämme tavoitteenamme muutosta ja rinnakkaiseloa, meidän ei tarvitse katsoa sen pidemmälle kuin Pohjois-Irlantiin, jossa olemme yhdistäneet ihmiset eurooppalaisen rahoituksen avulla ja muuttaneet ratkaisevasti sodan näyttämöä. Tällaisella aloitteella voidaan päästä tämäntapaisiin tuloksiin ja auttaa Eurooppaa, sen raja-alueita ja sen tuensaajia pyrkimään kohti muutosta.
Lainaan Garganin ajatusta sanomalla, että kaikilla parlamentissa tänään käsitellyillä aiheilla pyritään varmistamaan, että kulttuuria pidetään prioriteettina ja että esimerkiksi euro tai työpaikat ja työllisyys eivät yksin riitä muodostamaan menestyvää Eurooppa-hanketta. Kulttuurinen muutos tuo viime kädessä esille ne ihanteet ja ajatukset, joita meillä kaikilla on edistäessämme yhteistä tulevaisuuttamme.

Andreasen
Arvoisa puhemies, Turkin suhde Euroopan unioniin on tunnetusti antanut viime aikoina aihetta moniin mielipiteenilmaisuihin. On selvää, että EU ei voi ryhtyä varsinaisiin jäsenyysneuvotteluihin sellaisen maan kanssa, joka ei täytä Kööpenhaminan kriteerejä. Eurooppalainen yhteistyö perustuu ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen kunnioittamiseen, ja maat, jotka eivät sitä ymmärrä, eivät ole tervetulleita unioniin. Onko EU:n kuitenkin sen vuoksi käännettävä Turkille selkänsä kaikissa mahdollisissa yhteyksissä? Osa parlamentin jäsenistä on sitä mieltä. En ole samaa mieltä heidän kanssaan. Jos EU pystyy parantamaan Turkin demokraattisia oloja, meidän on käytettävä tilaisuutta hyväksemme. Esitys, jossa ehdotetaan Turkin osallistumista Sokrates- ja Nuoriso-ohjelmiin, tarjoaa meille nyt tällaisen mahdollisuuden.
14 päivää sitten pidetyssä puheenjohtajakokouksessa puheenjohtaja Prodi painotti juuri sitä, että EU:n on työskenneltävä sen puolesta, että Turkki noudattaa Kööpenhaminan kriteerejä, ja hän sanoi, että EU:n on ryhdyttävä käymään tiiviimpää poliittista vuoropuhelua Turkin kanssa. Pidän Sokrates- ja Nuoriso-ohjelmia tämän tiiviimmän poliittisen vuoropuhelun luonnollisina osina. Tällä vuoropuhelulla on suuri merkitys demokratian kehittymiselle Turkissa. Demokraattisessa yhteiskunnassa lainsäädännön ja toimielinten on tietenkin oltava demokraattisia, mutta jotta niistä tulisi sellaisia, maan kansalaisten on ajateltava ja toimittava demokraattisesti. Siihen ei päästä automaattisesti. Siitä voimme lukea Euroopan historiasta. Yhteydet demokraattisiin valtioihin ja kokemusten vaihto niiden kanssa, ja erityisesti nuorten yhteydet sekä opiskelijavaihto, antavat parhaan lähtökohdan demokratian kehittymiselle sellaisissa maissa, joista puuttuvat varsinaiset demokraattiset perinteet. Nuoriso- ja Sokrates-ohjelmat lisäävät nuorten opiskelijoiden mahdollisuuksia vaihtoon ja liikkuvuuteen, samalla kun ne myös parantavat koulutustasoa. Ohjelmat edistävät Turkin demokratisoitumisprosessia ja auttavat omalta osaltaan siinä, että maasta voi joskus tulla pysyvä yhteistyökumppanimme.
Arvoisa puhemies, kaikkien demokratiaa kannattavien parlamentin jäsenten on äänestettävä tämän kannan puolesta.

Musumeci
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, Italian Alleanza Nazionalen delegaatio ilmaisee kannattavansa täysin Turkin sisällyttämistä Nuorten Eurooppa ja Sokrates -ohjelmiin kuuluviin edunsaajiin. Tämä ei ole ainoastaan meidän oikeamielinen kunnianosoitus kulttuuria kohtaan vaan myös tasapainoinen poliittinen arviointi, joka syntyy etenkin siitä tietoisuudesta, että meidän neuvottelukumppaninamme on valtio siis juuri Turkki , joka on vielä kaukana niiden ihmisoikeuksien sekä vapauden ja demokratian periaatteiden täysipainoisesta vahvistamisesta, joihin Euroopan unioni perustuu. Juuri tästä syystä meidän on innostettava ja rohkaistava tuon maan nuoria osallistumaan terveeseen vaihtojen, liikkuvuuden ja kohtaamisten politiikkaan yhdessä eurooppalaisten nuorten kanssa.
Nuoret ovat aina ensimmäisinä torjuneet uudistuksiin, muutoksiin ja myös kulttuuriseen kasvuun liittyvät kansan pelot. Nuoret ovat erittäin tehokas väline terveiden arvojen ja sellaisten arvojen siirtämiseen, joissa on demokratian leima. Parlamentti toimi siis hyvin jo ensimmäisen käsittelyn aikana ja kiitän siitä esittelijää, parlamentin jäsen Gargania tuomalla julki, että se antaa Turkille mahdollisuuden osallistua näiden kahden ohjelman määrittämiin vaihtoihin. Sitä paitsi tämän mahdollisuuden kieltäminen merkitsisi tuon valtion eristämisen korostamista suhteessa Eurooppaan, jonka sen sijaan pitää yrittää saada vuoropuhelu uudelleen käyntiin etenkin niiden kanssa, kuten tässä tapauksessa nuorten, joita ei voi panna maksamaan ei omista velvollisuuksistaan vaan sellaisen hallituksen velvollisuuksista, jonka suhteen meidän varauksemme ovat edelleen olemassa.
Se, että me suomme Turkille mahdollisuuden osallistua Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -ohjelmiin, ei siis tarkoita sitä, että me myönnämme oikeutuksen valtiolle, joka ei ole vielä osoittanut konkreettista kypsyyttä vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamisessa, mutta sen avulla me voimme auttaa näitä nuoria vahvistamaan tuota hidasta ja vaikeaa prosessia.

Ries
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -ohjelmien laajentaminen on selvä merkki unionilta Turkille, niille ihmiselle, jotka Turkissa haluavat Eurooppaa ja tarvitsevat Eurooppaa. Ohjelman kohteena ovat nuoret, ja siihen on hyvä syy: nuoret ovat mahla, joka kastelee koko puun, heidän kauttaan tähän maahan saadaan juurrutettua demokratia ja ihmisoikeudet. Edellytyksenä on vielä se, että mukaan saamamme turkkilaiset nuoret edustavat hyvin maan nuorisoa.
Komission tehtävänä luotamme teihin, komission jäsen Reding onkin valvoa erittäin tarkasti, että kaikki turkkilaiset nuoret voivat osallistua ohjelmaan heidän sukupuolestaan tai etnisestä ryhmästään riippumatta. Neuvosto on sisällyttänyt tekstiin tarkistuksemme 5 sisällön, vaikkei sen sanamuotoa. Siinä edellytetään selvästi vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamista.
Tähän keskusteluun on mahdotonta tai joka tapauksessa hyvin vaikeaa osallistua ottamatta esille Turkin mahdollista liittymistä unioniin. Turkki on assosioitunut valtio, ja assosioituneelta valtiolta edellytetään enemmän, paljon enemmän. Turkki antoi Euroopalle hyvin huonon merkin varsinkin mutta ei yksinomaan joustamattomalla kurdikysymyksen käsittelyllä. Ankara on vielä hyvin kaukana Kööpenhaminan kriteereistä. Tällä ohjelmalla panostamme nyt Turkin nuorisoon. Sen tehtävänä on toimia siltana.

Reding
Arvoisa puhemies, kuuntelin tarkkaavaisesti parlamentin jäsenten kannanottoja. Komissio on vakuuttunut siitä, että Turkin osallistuminen ennen kaikkea nuorille suunnattuihin ohjelmiin, vaihto-ohjelmiin ja kansalaisyhteiskuntaa, demokratiaa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista vahvistaviin kokouksiin edistää kansojen ja kulttuurien välistä sopusointua ja ymmärtämistä.
Komissio hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä kulttuurivaliokunnan ehdottamat tarkistukset - ja kiitän niistä valiokunnan esittelijää -, joilla kannustetaan toteuttamaan valmistelevia toimia. Uuden sukupolven Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -ohjelmia hallinnoivissa Turkin rakenteissa ei voida käynnistää toimintaa ilman etukäteistä koulutusta ja teknistä apua. On myös selvää, ettemme suosi hyväosaisia vaan autamme sitä kansalaisyhteiskunnan osaa, joka tarvitsee eniten ja johon, arvoisa puhemies, kuuluvat myös vähemmistöt.
Vaikka Turkki ei sen sisällyttämistä nykyisten ehdotusten piiriin koskevien päätösten perusteella pysty heti tehokkaasti osallistumaan ohjelmiin, Euroopan unioni pystyy kuitenkin näiden päätösten ansiosta antamaan myönteisen merkin Turkin kansalaisyhteiskunnalle ja ilmaisemaan jälleen haluaan kehittää alakohtaista yhteistyötä Turkin kanssa.
Olette oikeassa siinä, että jos Turkki muuttuu, se muuttuu nuorisonsa myötä ja siksi, että sen nuoriso on muuttunut.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.00.
(Istunto päättyi klo 20.10.)

