Závěry Evropské rady (19.-20. březen 2009) (rozprava) 
Předseda
- Dámy a pánové, zaznamenali jsme vnitřní politickou situaci v České republice. Chtěl bych jménem vás všech říci, že by to nemělo ovlivnit práci českého předsednictví a že se musíme snažit pokračovat v práci. Podporujeme předsedu české vlády, předsedu Evropské rady, v jeho snaze o úspěšné předsednictví.
Rád bych předsedu Evropské rady (a věřím, že to mohu říci jménem vás všech) vyzval, aby pokračoval v procesu ratifikace Lisabonské smlouvy ve své zemi a v ostatních zemích, kde je ještě třeba udělat hodně práce. Na této smlouvě o reformě Evropské unie pracujeme již deset let od doby, kdy byla přijata rozhodnutí v Nice, a chceme být schopni učinit poslední obtížné kroky k tomu, aby tato Smlouva mohla vstoupit v platnost počátkem roku 2010. Lisabonskou smlouvu potřebujeme pro větší demokracii, aby měla Evropská unie větší svobodu jednat a byla transparentnější.
(Potlesk)
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise k závěrům Evropské rady, jejíž zasedání se konalo ve dnech 19.-20. března 2009.
Mirek Topolánek
úřadující předseda Rady. - (CS) Dobrý den, já vás všechny zdravím při pravidelném reportu předsedy Evropské rady po jarním summitu Evropské rady. V prvé řadě bych se chtěl omluvit, že nezůstanu po celou dobu jednání tak, jak je obvyklé, v druhé části po vystoupeních představitelů frakcí mě zastoupí vicepremiér Vondra. Tím důvodem, proč se musím vrátit do Prahy, jsou, jak už říkal Hans-Gert Pöttering, bezprecedentní obstrukce ze strany socialistů, kterým ostatně čelíme po celou dobu předsednictví, a já jsem to nikdy netajil. To, že vláda bude v demisi, předsednictví určitě neohrozí, to, že socialisté nevzali na vědomí, že Česká republika předsedá Evropské radě, že odmítají základní úroveň spolupráce, to poškozuje nejvíc právě sociální demokracii. Předsednictví by tím utrpět nemělo, protože já jsem hluboce přesvědčen, že to, co jsem tady říkal při svém úvodním vstupu v Evropském parlamentu, že se budeme snažit moderovat diskuzi a dosahovat kompromis, to se nám nepochybně podařilo a jarní Evropská rada je toho dokladem. U nás je zvykem, že když mluví řečník, tak mu ostatní neskáčou do řeči, ale možná, že tady jsou zvyklosti trochu jiné.
Dovolte mi přejít - a budu se držet striktně závěrů Evropské rady - k tomu, proč tady vlastně jsem dnes, proč jsme vlastně na Evropské radě některé kroky učinili. Přesto mi dovolte předtím okomentovat to, co se stalo ještě před tím, a to byla tzv. tripartita, summit se sociálními partnery. Byl v poměrně ve velmi silném obsazení, kromě mě a předsedy Evropské komise Josého Manuela Barrosa se ho zúčastnili další dva následující premiéři, a to jak premiér Reinfeldt ze Švédského království, tak premiér Zapatero ze Španělska, a já jsem byl po tomto jednání poměrně velmi pozitivně naladěn a velmi překvapen konsensem sociálních partnerů nejenom se záměry předsednictví, ale obecně s řešením situace, do které se zaměstnanci nebo případně nezaměstnaní z důvodu celosvětové finanční krize a ekonomické recese dostávají a dostat mohou.
Musím říci, že pokud by byl zájem, tak o tripartitě řeknu víc, ale shodujeme se na třech základních principech, to je umožnit daleko větší flexibilitu pracovního trhu, mobilitu pracovní síly, pracovat daleko intenzivněji na vyšší míře vzdělanosti a dovedností pracovní síly tak, aby se mohla uplatnit na pracovním trhu atd. Jarní Evropská rada byla sice už druhým setkáním hlav států, které jsme vedli, nicméně to byl první řádný formální summit. Zřejmě nejsledovanějším tématem byla otázka řešení současné hospodářské krize. Já naprosto odmítám takové ty hlasy, že děláme málo, že děláme málo hluboké věci. Já uvedu jediné číslo: 400 miliard eur. 400 miliard eur, což je 3,3 % HDP Evropské unie, představuje kroky bezprecedentní a ve spojení s automatickými stabilizátory, které má Evropská unie a nemají je například Spojené státy americké, si myslím, že ten příklad, který uvádí José Manuel Barroso, je naprosto edukativní. Dělník, který je propuštěn ze Saabu ve Švédsku, a dělník, který je propuštěn z General Motors někde v Chicagu, mají naprosto rozdílné sociální standardy, naprosto rozdílné přístupy svých vlád a právě automatické stabilizátory multiplikují tu částku 400 miliard eur na podstatně vyšší a dávají nám v tomto proti Spojeným státům nespornou výhodu. Základní oporou té shody celé 27 je potvrzení platnosti Lisabonské strategie, což je jeden ze čtyř pilířů, na kterých vlastně celá ta strategie stojí.
Včera jste tu měli Gordona Browna a ten měl možnost vám jistě vysvětlit přístup celé 27, mandát na summit G20 a fakticky další tři pilíře této strategie. Všechna krátkodobá opatření, a to jsme se shodli, musí být dočasná a jako dočasná jsou také myšlena. Střední a dlouhodobé priority a směry Lisabonské strategie byly potvrzeny, ty krátkodobé s nimi musí být v souladu. Musím otevřeně říct, že po slovech Timothyho Geithnera, ministra financí Spojených států amerických, o permanentní akci zavládlo na Evropské radě víceméně zděšení. Nejenom, že Amerika opakuje chyby z třicátých let minulého století, to jsou rozsáhlé stimuly, tendence a volání po protekcionizmu, kampaň Buy American apod. Všechny tyhle kroky, jejich kombinace a co hůř, iniciativa za jejich permanentní ustanovení, jsou cestou do pekel. Je potřeba číst historické učebnice, které očividně zapadly prachem. Za největší úspěch jednání jarní Rady považuji jasné odmítnutí této cesty a tohoto krátkozrakého přístupu. Slova předsedy Strany evropských socialistů Poula Nyrupa Rasmussena o tom, že jsme na Evropské radě udělali proti krizi málo a že čekáme na záchranu ze strany USA, musím jasně odmítnout. Nejenom proto, že cesta zvolená USA se již historicky zdiskreditovala sama, a také proto, jak už jsem řekl, že úroveň sociálních jistot a vůbec zajišťování sociálních potřeb občanů jsou v USA výrazně jiné a na výrazně nižší úrovni. Proto je ta cesta nebezpečná v tom, že na financování svých sociálních stimulů budou potřebovat Američani hotovost, tu získají jednoduše, protože americké bondy si vždy někdo koupí. Ohrozí to však likviditu trhu, stáhne to likviditu ze světového finančního trhu a v případě jiných bondů, možná evropských, ale zcela jistě polských, českých, možná i dalších zemí bude jejich prodej ohrožen a potom hotovost v systému nebude. Tento přístup vyvolává obavy a podle mne bude i předmětem diskuze na summit G20. Summit G20 bude jednou z příležitostí, kdy o tom budeme moci mluvit. Následně neformální summit 27 s americkou administrativou a Barackem Obamou v Praze může být pokračováním této diskuze. Věřím, že se Spojenými státy najdeme společné východisko, protože v žádném případě nechceme stavět Ameriku a Evropu proti sobě. V dnešní době, a tato krize nám to opět znovu prokázala, totiž neexistuje žádná izolovaná ekonomika a ta míra propojenosti je velmi vysoká, což v době krize znamená, že problém máme všichni a taky ho můžeme pouze společně vyřešit.
Druhým pilířem shody v oblasti hledání řešení proti současné krizi je právě příprava na summit G20. Materiály, které připravil Gordon Brown se svou administrativou, jsou excelentní a měli jste možnost se s nimi seznámit včera. Ten trojpilířový přístup, to znamená řešení finančního sektoru a fiskálních stimulů, regulace a řekl bych napravení chyb v rámci toho systému a obnovení a liberalizace světového obchodu, to znamená tlak na obnovení jednání s Dohá v rámci WTO, je přesně to, co podle mě je určitým souborem řešení, které nabízí Evropská rada a na kterých se jednoznačně shodla. Chci vyzvednout také shodu na tom, že jsme nakonec řekli konkrétní číslo při navýšení disponibilní finanční kapacity Mezinárodního měnového fondu a tento konkrétní závazek jsme definovali na 75 miliard eur. 27 má před G20 jednotnou pozici, jeden hlas a společný cíl. To jsem pokládal za absolutně největší úspěch, protože celá tato Evropská rada byla testem evropské jednoty, evropské solidarity, evropských hodnot a evropského jednotného vnitřního trhu. Pokud by cokoli z toho bylo nabouráno, tak fakticky z této krize vyjdeme oslabeni. A naopak si myslím, že v případě, že budeme respektovat tyto základní atributy, vyjdeme posíleni. Před jednáním G20 neexistuje důvod k pesimizmu, jak se obává právě předseda Rasmussen, myslím, že jsme všichni pochopili, že je potřeba jednat solidárně a spolupracovat, což potvrzují slova například Grahama Watsona z liberální frakce.
Současná krize, jak všichni říkáme, je krizí důvěry. Třetí oblastí, která je tedy klíčem k řešení krize, je obnova důvěry. Nestačí do systému pouze nalít peníze. To jsme si vyzkoušeli a banky přesto peníze nepůjčují. Je potřeba, aby banky tyto peníze půjčovaly. A banky to neudělají, dokud nebudou mít důvěru. Likvidita, kterou mají k dispozici, problém nevyřešila. Důvěra se nedá ani nařídit, ani koupit. V rámci obnovení důvěry jsme tedy udělali další krok k jejímu posílení, zdvojnásobili jsme garanční rámec pro případ potřeby zemí mimo eurozónu na 50 miliard eur. Musím říct, že i na tomto jsme se shodli. Shodli jsme se i na tom, že je třeba postupovat nikoli blokově, avšak ke každé bance, ke každé zemi je třeba přistupovat individuálně a ten přístup one-size-fits-all považujeme v této chvíli za nebezpečný. Trhy jsou nervózní, na každé gesto reagují okamžitě, přehnaně a negativně. Tady je proto na místě lepší regulace. Zdůrazňuji lepší nebo tam, kde neexistovala žádná, tak zavedení této regulace. Tady vstupujete do hry vy, poslanci Evropského parlamentu. Rádi bychom dosáhli dohody a mám signály, že je možná, o legislativních aktech, které v podstatě naplňují tu naši vizi a představu o lepší regulaci týkající se ratingových agentur, solventnosti pojišťoven, kapitálových požadavků bank, přeshraničních plateb, elektronických peněz atd. Byl bych rád, kdybyste během vašeho funkčního období tyto normy schválili a kdyby vešly v platnost a kdybychom je mohli okamžitě zavést do praxe. Významně vítám a vítáme všichni de Larosièrovu zprávu, která je brilantní ve své analytické části a velmi návodná v té části realizační, a v tomto smyslu Evropská rada učinila jasné závěry. Možná tím nejhlavnějším úkolem jarní Evropské rady bylo zhodnocení dosavadní implementace plánu obnovy, jak si to Rada stanovila v prosinci. Právě tady panuje nejvíc šumu a kritiky a já si myslím, že nezaslouženě. Plán je údajně nedostatečný, pomalý, neambiciózní. Rád bych to uvedl na pravou míru a už jsem řekl, že 400 miliard, to jsou 3,3 % HDP, kde nejsou započítány prostředky na rekapitalizaci bank, na garanci bank, což je hodnota větší než 10 % HDP, je prostě míra, kterou si Evropská unie v dané chvíli může dovolit, a přesto to bude znamenat velmi výrazný zásah do paktu růstu a stability, velmi výrazný zásah do veřejných dluhů, do nápravy věcí v tom období the day after, to znamená den po ukončení krize, kdybych to chtěl takto zjednodušovat. Myslím, že i těch 5 miliard eur, jenom malá část z té obrovské částky 400 miliard, která nakonec byla schválena, je výsledkem velmi složitého jednání, které napadala řada států. Za prvé buď proto, že částka není protikrizovým opatřením, pokud nebude čerpána v roce 2009-2010, což je pravda, že neexistuje transparentní systém vyhodnocování projektů, že neexistuje dobrý seznam těch projektů atd., že tam to chybí, či ono nadbývá. Nakonec jsme našli po velmi komplikovaných jednáních shodu a tady má české předsednictví jednoznačně dominantní roli v tom, že se našla shoda těch 5 miliard schválit, poslat je k vám do Evropského parlamentu, abyste se tím zabývali.
Musím říct, že plán obnovy má samozřejmě svoji komunitární úroveň, tam je dnes k dispozici zhruba 30 miliard eur, a svoji národní úroveň, kde každá členská země v rámci toho plánu provádí vlastní fiskální stimuly, a myslím, že to klíčové, na čem se shodla Evropská rada, je platnost paktu růstu a stability. Pokud chceme projít touto krizí jako celá Unie nezraněni a posíleni, tak musíme respektovat vlastní pravidla. Největší omyl bychom podle mě udělali, kdybychom teď nastavovali nové balíčky bez toho, že by všechny národní i komunitární akce byly spuštěny, že bychom znali jejich dopad a že bychom věděli, jestli je či není potřeba dalších fiskálních stimulů, a i na tom se Evropská rada shodla. Pokud bude nezbytně nutné, Evropská rada udělá další opatření, ale v této chvíli nevíme, jestli je udělat má či nemá, nikdo nezná dno té krize, nikdo nezná její konec. Je naprosto nesmyslné abychom bez toho, že bychom znali účinek těch kroků, toho fiskálního stimulu 400 miliard, dělali další opatření. Plán je ambiciózní, diverzifikovaný a komplexní a řeší v jednotlivých zemích, v každé trochu jinak podle situace, jak růst, tak zaměstnanost a samozřejmě problémy, které jsou s ekonomickou situací spojeny.
Druhým velkým tématem Evropské rady byla otázka energetiky a klimatu. Jak v energetické bezpečnosti, tak v ochraně klimatu jsme udělali významný posun. Energetická bezpečnost, kromě toho, že je jednou z hlavních priorit našeho předsednictví, a její potřeba se ukázaly v lednu. Plynová krize není vyřešena. Plynová krize může začít zítra, pozítří, za měsíc, příští rok, kdykoliv. To, že i ten protikrizový balíček 5 miliard je zaměřen převážně, i když ne pouze na propojení evropských zemí a na nejrůznější mechanizmy a projekty, které by měly snižovat závislost na jedné dodavatelské cestě, je dokladem toho, co říkám. Domluvili jsme se, že protikrizový mechanizmus pro případ výpadku dodávek musí být hotov do příští zimy, aby mohl případně reagovat na problémy, které přijdou. Je více než zřejmé, že ho potřebujeme. To se ukázalo v lednu a ukázalo se to nejvíc právě na Slovensku a v Bulharsku a v některých dalších zemích.
Diskuze o klimatu: už teď se začíná vyjednávat a připravovat Kodaňská konference. Jak Dánsko, které je hostitelskou zemí, tak Švédsko, během jehož předsednictví se bude tato záležitost konat, tak i české předsednictví už dnes na tom intenzivně pracují. Snažíme se najít společnou pozici na evropské úrovni. Začínáme jednat s těmi největšími hráči, bez nichž úspěch Kodaňské konference není zajištěn. To jsou Spojené státy americké, to se samozřejmě Japonsko, Čína, Indie, to jsou další velké země a velcí znečišťovatelé. Největší diskuze a já bych se přece jenom u toho chtěl trochu zastavit, byla, jestli už teď máme stanovovat nejenom mechanizmy, ale i podíl jednotlivých zemí Evropské unie na tom balíku peněz, které poskytneme na pomoc rozvojovým zemím, třetím zemím, na plnění jejich závazků v rámci boje na ochranu klimatu. To rozhodnutí, které jsme udělali, je správné. V situaci, kdy vyjednáváme se všemi velkými hráči, kteří zatím více mluví, než dělají, by bylo velmi netaktické a velmi špatné, kdybychom si sami stanovili bariéry a limity, které by ti ostatní nerespektovali. Ta vyjednávací pozice je daleko lepší, když máme volné ruce, a na tom se shodly země, které nakonec ten poslední návrh daly na stůl, tzn. Švédsko, Dánsko, Nizozemí, Velká Británie a Polsko. V otázkách polského přístupu jsou samozřejmě respektovány jak zájmy zemí, které mají trochu obavy z tohoto mechanizmu, tak zájmy zemí, které jsou leaderovské v otázkách ochrany klimatu. To, co nám zbývá, je najít ten konkrétní mechanizmus, klíč a jeho formulace v dostatečném předstihu před Kodaňskou konferencí byla shodou, shodou všech zemí, a to i těch, které to berou jako svoji absolutní prioritu.
Do třetice oblast vnějších vztahů: Evropská rada formálně schválila iniciativu východního partnerství jako doplněk naší zahraniční politiky nebo politiky blízkého sousedství, kdy jestliže na severu jsou ledovce, na západě Atlantik, tak na jihu a na východě žijí naši sousedé, jsou tam země, které mohou potenciálně ohrožovat jak naši ekonomickou, tak sociální, tak i bezpečnostní situaci. Východní partnerství bylo cílem českého předsednictví a já jsem velmi rád, že bylo schváleno, že byla poskytnuta jasná částka 600 milionů eur a předjímám vaši otázku, a to je účast Běloruska. Tu zvažujeme, Bělorusko udělalo určitý pokrok, prodlužuje se pozastavení platnosti zákazu udělování víz představitelům režimu, v této chvíli se otevírají dveře Bělorusku, nicméně rozhodnutí nepadlo. Pokud se na tom neshodnou členské země a nebude to rozhodnutí celé 27, tak prostě Lukašenka zvát nebudeme, přestože jak opozice, tak okolní země doporučují, abychom to udělali. Myslím, že to je věc, na kterou, když se zeptáte v této chvíli, nebudu umět odpovědět, a proto to předjímám.
Evropskou radu jsem informoval o setkání a neformálním summitu s prezidentem Obamou 5. dubna v souvislosti s naplněním další priority, a tou je transatlantická vazba. Organizační záležitosti nejsou ještě ukončeny, budete všichni detailně informováni. Tematicky bude summit rámován do třech hlavních bloků: diskuze o summitu G20, spolupráce v energetice a klimatu, kde EU chce zůstat klíčovým hráčem, stejně jako Američané a třetím bodem budou vnější vztahy, geostrategická oblast od Středomoří po Kaspik, to znamená Afghánistán, Pákistán, situace v Íránu, zřejmě Blízký východ. Summit s Amerikou je důležitý, nicméně ukazuje se, že bychom neměli mít přehnaná očekávání, nepřišel žádný Mesiáš. Amerika má spoustu domácích problémů, které musí řešit, a právě proto je dobře, že Barack Obama přednese v Praze určitý zásadní projev tohoto roku, kde samozřejmě bude chtít vyslat poselství občanům Evropské unie o hlavních postojích a hlavních cílech nové americké administrativy.
Myslím si, že na Evropské radě byla celá řada i jiných detailů, na které jsem připraven odpovědět. Pokud jsem něco vynechal, doplním to v té diskuzi, která bude následovat po vystoupení předsedů frakcí. V tomto složení se asi již nesetkáme, protože odjedete zahájit kampaň, byl bych rád, abyste ji nezačali dělat právě dnes tady. Doufám, že ten boj o jednotlivá křesla v Evropském parlamentu bude férový a že se po volbách znovu sejdete a budete pokračovat ve své práci.
Předseda
- Děkuji vám, pane úřadující předsedo Evropské rady, za vaše odhodlání pokračovat v práci předsednictví i přes obtížnou situaci ve vaší zemi.
José Manuel Barroso
předseda Komise. - (FR) Pane předsedo, pane úřadující předsedo Rady, dámy a pánové, poslední Evropská rada byla Radou praktických výsledků.
Rád bych složil hold českému předsednictví, a zejména panu předsedovi vlády Topolánkovi, který důsledně řídil průběh jednání a zaměřoval se na konkrétní cíle. Výsledek je viditelný: řada rozhodnutí, která jsou sama o sobě důležitá, ale rovněž rozhodnutí, která vypovídají mnoho o dnešním směřování Evropy. Realita našich rozhodnutí ukazuje realitu naší jednoty a maří pesimistická očekávání, která se znovu ukázala jako nepřesná. Chci se zaměřit na ekonomické aspekty; pan předseda vlády Topolánek zmínil téměř všechna témata, proto není třeba se ke všem znovu vracet.
Za prvé, Rada potvrdila návrh Komise věnovat 5 miliard EUR na strategické energetické projekty a na širokopásmový internet. Dohoda, které bylo v Evropské radě dosaženo, jasně odráží odhodlání Evropské unie použít všech nástrojů, které má k dispozici, a vynaložit veškeré své úsilí na to, aby krizi zabránila ohrozit naše dlouhodobé cíle, zvláště pokud jde o zabezpečení energií a boj proti změně klimatu.
Druhým zásadním rozhodnutím bylo zdvojnásobit nejvyšší částku podpory poskytované pro platební bilance členských států: 50 miliard EUR je značný závazek. Ukazuje se, že v těžkých časech není solidarita v Evropě jen prázdným slovem.
Nejlepším způsobem, jakým mohou Evropané omezit krizi a znovu nastolit podmínky růstu, je koordinovat svá stanoviska, přijímat společná opatření a vzájemně se podporovat.
Třetí zásadní rozhodnutí ukazuje, že Unie v plné míře přispívá k úsilí nutnému ke zvládnutí krize v celosvětovém měřítku. Rozpočtový stimul pro evropské hospodářství, zahrneme-li automatické stabilizační prvky, se nyní blíží 4 % evropského HDP. K této částce jsme však během zasedání Evropské rady přidali závazek podpořit MMF maximální částkou 75 miliard EUR. Unie plní svou úlohu v plném rozsahu, jak prostřednictvím důrazného boje s krizí, tak zaváděním programu náročných a do budoucnosti zaměřených regulačních reforem.
Evropská unie skutečně představila příklad jednoty a vedení, který vydláždí cestu k širším řešením na mezinárodní úrovni, bude-li následován. Rozprava, kterou jsme včera vedli s předsedou vlády Spojeného království Gordonem Brownem, to jasně prokázala. Evropská unie směřuje k londýnskému summitu s pevným a důsledným programem, jehož základem jsou čtyři pilíře: významný a koordinovaný rozpočtový stimul, náročný regulační program, důsledné odmítnutí všech podob protekcionismu a trvalé úsilí o dosažení rozvojových cílů tisíciletí, zejména pro nejvíce znevýhodněné obyvatele světa.
Je to program vedení a jsem přesvědčen, že je přesto důležité upozornit, protože to na počátku nebylo zcela zjevné, že stanovisko členských států, které se zúčastní londýnského summitu, a stanovisko Komise, je v podstatě poselstvím celé Unie 27 členských států, které chtějí toto vedoucí postavení udržet a zavést tak na mezinárodní úrovni nový přístup. Není to program technokratický. Úkolem je zavést do hospodářského systému, a zejména do celosvětového finančního systému, znovu etické hodnoty, bez nichž tržní hospodářství nemůže fungovat. Do středu celosvětového hospodářství se musí znovu dostat lidé. Jsme pro otevřená a konkurenceschopná hospodářství, musí to však být hospodářství, v nichž trh slouží občanům. Také proto podporuji smělý návrh paní Merkelové vytvořit chartu udržitelného hospodářství. Tento návrh poukazuje na to, že jsme pro sociální tržní hospodářství.
Evropská rada se však vedle krize zabývala i dalšími otázkami. V oblasti vnějších vztahů vítám podporu, kterou 27 členských států poskytlo návrhu Komise na rozvoj Východního partnerství, který budeme mít možnost podrobněji prozkoumat na summitu o Východním partnerství dne 7. května. Na základě své práce s Unií pro Středomoří máme nyní pevný rámec pro svou politiku sousedství, která je nepochybně jednou z hlavních priorit vnějších vztahů Unie.
Pane předsedo, nyní musíme udržet tempo práce na hospodářské obnově; skutečně naléhavou je otázka oněch 5 miliard EUR. Tato investice je v dnešní obtížné době naprosto zásadní. Všichni víme, že nedostatek úvěrů má přímý dopad na strategické projekty. Existují určité výzvy, zejména možnost zmrazit propojovací cesty ropy a plynu. Byly zpomaleny investice do energie z obnovitelných zdrojů. Pozastavil se i výzkum čistých technologií. Proto potřebujeme jasnou evropskou odezvu.
Vím, že tento Parlament se snaží v uvedené problematice postupovat rychle, a doufám, že vaše vlastní šetření návrhů vám umožní zahájit rychlá jednání s Radou, aby se tyto návrhy mohly do května stát právním předpisem.
To se týká i balíčku stávajících a budoucích opatření v oblasti finančního systému. Pokud by Parlament a Rada zajistily dohodu o těchto opatřeních v prvním čtení před volební přestávkou, vyslalo by to důležitý signál v tom smyslu, že Evropská unie ví, co musí k obnově finančního systému učinit.
Jedná se o klíčový stavební prvek při obnově důvěry, a proto bude Komise nadále přijímat návrhy, které uvedla ve svém sdělení ze dne 4. března 2009 ve věci záručních fondů a soukromých kapitálových fondů, mezd členů vedení podniků a možných způsobů, jak navázat na myšlenky stanovené ve zprávě skupiny na vysoké úrovni, kterou jsem zřídil pod vedením pana de Larosièra. Tato zpráva se v Evropské radě skutečně setkala s vřelým přijetím a byla jednomyslně považována za základ další práce. S tímto výsledkem jsem velmi spokojen.
Potřebujeme také nadále prohlubovat činnost v oblasti koordinace. Koordinace je klíčem - koordinace a provádění. Pokyny, které jsme vydali ve věci znehodnocených aktiv a podpory pro automobilový průmysl, jsou již využívány k efektivnějšímu směrování opatření členských států.
Jsme ve fázi provádění našeho plánu obnovy, Komise bude stupňovat svou práci, aby sledovala, jak jsou oznámení o vnitrostátních stimulech prováděna v praxi. Máme určité nástroje. Máme i stále platné nástroje lisabonské strategie. Budeme také pečlivě zkoumat jednotlivá vnitrostátní opatření, která jsou přijímána s cílem řešit krizi a stimulovat poptávku, abychom zjistili, jaká ponaučení můžeme získat a jak můžeme pomoci.
Ze stejného ducha bychom měli vycházet i při přípravě summitu o zaměstnanosti. Již jsem v tomto Parlamentu řekl: tato krize vyvolává skutečné utrpení a nikde to není vidět lépe než na trhu práce.
Nezaměstnanost roste a s největší pravděpodobností bude růst i nadále. Pro mě je to problém číslo jedna a domnívám se, že by to měl být problém číslo jedna i v Evropě. Pracující v celé Evropě musí vědět, že o ně mají evropští vedoucí představitelé starost. Proto je zvláštní summit věnovaný počátkem května zaměstnanosti tak důležitý: aby zhodnotil dosavadní dopad opatření v rámci obnovy, aby zjistil, co funguje a co nefunguje, a aby zajistil výměnu osvědčených postupů a dojednal další nezbytné kroky.
Potřebujeme se ujistit, že na místní, vnitrostátní i evropské úrovni budou mobilizovány všechny páky ke zmírnění dopadu krize a přípravě lidí na pracovní místa budoucnosti. Zvláště musíme co nejvíce usilovat o dokončení kroků členských států prostřednictvím Evropského sociálního fondu a Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci.
Jak jistě víte, Evropská rada rozhodla, že summit se bude konat ve formátu trojky. Abych k vám byl upřímný, jako ostatně vždy, byl jsem tímto rozhodnutím zklamán. Byl bych raději, kdyby všech 27 členských států věnovalo nezbytný čas společnému jednání, jak nejlépe dále postupovat v oblasti, která je přece jen klíčovou otázkou pro všechny evropské občany v této krizi: situaci v oblasti zaměstnanosti.
Samozřejmě víme, že většina nástrojů existuje na vnitrostátní úrovni, to by však neměl být důvod k tomu, aby evropští vedoucí představitelé nejednali na evropské úrovni o tom, jak mohou svou činnost koordinovat. Víme také, že přijímáme-li rozhodnutí týkající se finančního sektoru nebo přijímáme-li plán obnovy, jedná se také o opatření pro zaměstnanost.
Myslím si však, že problematika zaměstnanosti si sama o sobě zasluhuje pozornost evropských vedoucích představitelů. Ať už je to jakkoli, Komise je plně připravena a odhodlána dne 7. května 2009 přednést významné sdělení. Osobně jsem přesvědčen, že tento summit, který se dle rozhodnutí bude konat ve formátu trojky, by měl zůstat otevřený, aby všichni předsedové vlád, kteří se jej budou chtít zúčastnit, měli příležitost tak učinit.
Chci vám říci, stejně jako to učinil pan předseda vlády Topolánek, že těsně před zasedáním Evropské rady jsme společně se předsedou švédské vlády panem Reinfeldtem a předsedou španělské vlády panem Zapaterem vedli důležitá jednání se sociálními partnery. Myslím, že jsme viděli ochotu sociálních partnerů s námi pracovat. Je důležité vyslat sdělení všem Evropanům, a zvláště všem pracovníkům v Evropě, že se i na evropské úrovni staráme o sociální dialog.
Pozvali jsme sociální partnery na jednání v Komisi. Uspořádali jsme setkání ve sboru komisařů a já jsem rozhodnut pokračovat v práci se sociálními partnery, Evropským parlamentem, vládami Evropy, samozřejmě s předsednictvím a rovněž s Výborem regionů a Hospodářským a sociálním výborem, protože jsem skutečně přesvědčen, že tváří v tvář problému nezaměstnanosti potřebujeme evropskou mobilizaci nejen pouze vlád a evropských orgánů, ale všech sociálních partnerů a všech našich společností.
Jsem rozhodnut, že bychom měli mít na stole všechny možné varianty. Proto bude Komise v nadcházejících týdnech usilovně pracovat se všemi našimi partnery a já bych velice přivítal plnou účast poslanců Evropského parlamentu a účast tohoto Parlamentu jako orgánu. Máte bohaté znalosti, pokud jde o činnost, která v této oblasti probíhá.
Stručně řečeno, byla to Evropská rada, která přijala velice důležitá rozhodnutí o hospodářských a finančních otázkách - to jsou velice konkrétní výsledky. Ale v žádném případě to neznamená konec procesu. Musíme udržet tempo tohoto procesu. Musíme být otevřeni všemu, co musíme učinit tváří v tvář krizi, která bude mít větší dopad zvláště na sociální oblast. Je důležité, abychom si toto odhodlání zachovali, a prostřednictvím koordinace a provádění bude Evropa schopna odpovědět na tuto výzvu nejen v evropském rámci, ale bude schopna významně přispět i k celosvětové odpovědi na tuto velice rozsáhlou krizi.
(Potlesk)
Joseph Daul
jménem skupiny PPE-DE. - (FR) Pane předsedo, pane Topolánku, pane Barroso, dámy a pánové, poté, co Evropa své partnery ze Spojených států amerických a ostatních zemí světa od počátku krize vedla v rámci náročné, ale skutečně nezbytné reformy finančních trhů, vypracovala minulý pátek plán pro summit skupiny zemí G20, který se má konat 2. dubna.
Při včerejším jednání o summitu skupiny G20 někteří poslanci uvedli, že tento plán nestačí, jiní uvedli, že tento plán je příliš radikální. Skutečností je, že v po sobě následujících krizích, které jsme právě zažili, byla Evropa na místě, koordinovala svou činnost, pracovala jako tým.
Opakuji: v krizové situaci, kterou právě zažíváme, stejně jako v případě všech globálních problémů (energetiky, změny klimatu, zahraničních věcí, bezpečnosti a obrany), již vnitrostátní řešení nejsou vhodná. Pokud i předseda vlády Spojeného království, kterého jsme slyšeli včera, vychvaluje ctnosti Evropské unie a prohlašuje, že, cituji: "je hrdý na to, že je Brit a hrdý na to, že je Evropan", je moje přesvědčení posíleno.
Rozhodnutí, které minulý týden přijala Evropská rada, o poskytnutí částky 50 miliard EUR na pomoc členským státům mimo eurozónu v této složité době je dobré, protože to, co ovlivňuje jednoho z nás, ovlivňuje i nás všechny. To je smyslem evropské integrace. Až budou přidány ke 400 miliardám EUR z Plánu evropské hospodářské obnovy, pomohou tyto příspěvky znovu nastolit podmínky růstu a vytvářet bohatství a v konečném důsledku i pracovní místa. Totéž platí i pro balíček v hodnotě 5 miliard EUR, které jsme se rozhodli investovat na podporu projektů v oblasti energetiky a opatření spojených s internetem a dalšími tématy.
Vyzývám Radu, aby vynaložila veškeré úsilí a zajistila, aby byla do konce funkčního období Parlamentu uzavřena dohoda o třech hlavních tématech, která jsou v současnosti nastolena: ratingové agentury, směrnice o regulačních kapitálových požadavcích a směrnice Solventnost II. V případě posledně jmenovaného textu musí Rada vystupňovat úsilí, aby jej bylo možné přijmout v prvním čtení v dubnu.
Dámy a pánové, nepotřebujeme žádná další socialistická opatření. Potřebujeme více pracovních míst a tento balíček opatření nám to umožní. Dále se zájmem konstatuji, že ani jeden evropský vedoucí představitel levice ani pravice v minulém týdnu v Bruselu socialistická opatření nepodpořil. Také to potvrzuje můj pocit, že neexistuje vždy velká shoda mezi tím, co v současné době říká předseda skupiny sociálních demokratů v Evropském parlamentu a co dělají socialisty vedené vlády. A pane Schulzi, musíte ještě hodně učinit pro to, abyste přesvědčil svého politického přítele pana Steinbrücka, aby byl sociálnější.
Také bych rád zmínil přípravy na kodaňskou konferenci v prosinci a požádal české předsednictví, aby do června vypracovalo určité návrhy mechanismů v oblasti mezinárodních financí. Pokud jde o balíček věnovaný energetice a změně klimatu, Evropa udává tón a nesmí svou výhodu ztratit. Změna klimatu nebude čekat na konec krize. Proto je naší povinností přesvědčit své partnery, aby následovali našeho vzoru a přijali cíl spočívající ve snížení emisí CO2 o 30 %.
Barack Obama se zřejmě rozhodl přijmout pomocnou ruku, kterou jsme mu nabídli, protože se rozhodl ve Spojených státech amerických zavést režim výměny emisních kvót. Závěrem bych chtěl vyjádřit svou spokojenost s tím, že Evropa konečně bere své sousedy na východě vážně a přijímá strategické partnerství s Arménií, Ázerbájdžánem, Běloruskem, Gruzií, Moldavskou republikou a Ukrajinou. Toto partnerství bude užitečným doplňkem práce shromáždění EURONEST, iniciativy, jež vzešla z mé skupiny a která vznikne po dohodě všech parlamentních skupin od příštího funkčního období Parlamentu.
Na druhé straně je nejvyšší čas, aby Unie pro Středomoří, která byla zřízena loni v létě, přestěhovala svůj sekretariát do Barcelony a pracovala na konkrétních projektech. 27 členských států to požadovalo minulý týden; očekáváme, že v červnu budeme mít k dispozici plán.
Martin Schulz
jménem skupiny PSE. - (DE) Pane předsedo, pane Topolánku, vaše přítomnost je pro mě pozoruhodná. Ve vaší složité situaci vám slouží ke cti. To, že tu dnes dopoledne jste, ukazuje, že jste bojovník, musíte však ještě pochopit oblast působnosti úřadujícího předsedy Evropské unie. Pokud sem přijdete, abyste hovořil o české vnitrostátní politice, neměl byste být překvapen, budeme-li jednat o české vnitrostátní politice. Podle mého názoru jste však zde dnes jako úřadující předseda Evropské rady, a proto nerozumím vaší poznámce o obstrukcích ze strany sociálních demokratů.
(Potlesk)
Stejně vás svrhly dva hlasy Občanské demokratické strany a dva hlasy Zelených. Tak co řeknete k obstrukcím ze strany svých vlastních lidí?
Včera jsme vyslechli projev předního evropského předsedy vlády, který jako hostitel summitu skupiny G20, který se bude konat příští týden, říkal opak toho, co jste zde uvedl jako úřadující předseda Rady. Včerejší vyjádření Gordona Browna bylo opakem vašeho dnešního projevu. Řekl jste, že Spojené státy americké jsou historicky na špatné cestě. Právě to jste zde před několika okamžiky řekl. Řekl jste, že Geithnerova cesta je cesta špatná a vede do pekel. To není úroveň, na které může Evropská unie se Spojenými státy americkými spolupracovat. Vy nezastupujete Radu Evropské unie, vy zastupujete sebe. Dopouštíte se zde velké chyby.
(Potlesk)
Již také chápu, proč nám lidé na začátku říkali, že s tímto člověkem se těžko vede dialog. Ne, pane úřadující předsedo, tohle je způsob, jak zavést Evropskou unii do slepé uličky.
Předseda Komise dnes řekl něco velice důležitého. Řekl, že by bylo vážnou chybou popírat sociální summit, summit o zaměstnanosti. V době, kdy se miliony lidí v Evropě obávají o svá pracovní místa, v době, kdy jsou banky a pojišťovny v konkursu vykupovány veřejnými prostředky v řádech miliard až trilionů, což vy popisujete jako cestu do pekel, v situaci, kdy lidé vědí, že nakonec musí vše zaplatit ze svých daní, ať v eurech či v korunách, za této situace těmto lidem Evropská rada říká - vaše problémy se zaměstnaností nás nezajímají. Nemáme na to čas. To je neblahý signál. To je špatný signál.
A proto, pane předsedo Komise, říkám, že vaše doporučení pro předsednictví Rady nestačí. Nechceme trojku, chceme jednání otevřené všem. Měl by svolat summit znovu, aby se mohly hlavy států a vlád ujmout své odpovědnosti a počátkem května jednat o stavu zaměstnanosti v Evropě.
(Potlesk)
Pane Topolánku, chci vám z našeho hlediska dát tři doporučení do příštích několika dnů: nutíte-li vlády států Evropské unie, aby mobilizovaly 1,5 % svého hrubého domácího produktu v roce 2009 a 1 % v roce 2010 v rámci balíčku pro řešení krátkodobé hospodářské situace, a pokud jsem správně pochopil, dosud tyto specifikace splňují jen čtyři země, nestačí to a vaším úkolem jakožto úřadujícího předsedy Rady je zajistit, aby státy dostály svým závazkům, které samy přijaly.
Za druhé, svolejte, prosím, sociální summit znovu. Ukažte evropské veřejnosti, že politika zaměstnanosti a iniciativy na ochranu pracovních míst jsou ve středu pozornosti vládních opatření.
Za třetí, zajistěte prosím v Radě, aby konečně zavládlo jasno ve věci, toho, co se má stát v institucionálních otázkách po volbách. Osobně vás velmi lituji. Vím, že jste obhajoval ratifikaci Lisabonské smlouvy, ale také vím, že váš vlastní prezident jde proti vám a existuje snaha učinit vše, co vám zabrání prosadit Lisabonskou smlouvu v Senátu. Jsme tu, abychom vám pomohli. Pokud můžeme, hovoříme s vašimi senátory za ODS a pokoušíme se je přimět ke schválení ratifikačního procesu. O nic nejde, jsme na vaší straně a uděláme vše, co je v našich silách.
Existuje zde však jedna samostatná otázka: musíte nám konečně říci, na jakém základě chcete dále postupovat. Na základě Smlouvy z Nice, která je nyní v platnosti, nebo na základě Lisabonské smlouvy, která v platnosti není? Říci, že začneme se Smlouvou z Nice a pak doplníme trochu té lisabonské, to je nepřípustné. Proto také říkám, pokud jde o nás: konzultace po evropských volbách, rozhodně, ale až po svolání Evropského parlamentu. Nejsem připraven konzultovat po 7. červnu, dokud nebude tento Parlament formálně svolán k svému prvnímu zasedání. Musíme být schopni požadovat minimum institucionálního respektu. Tyto tři body jsou tedy na vás, pane Topolánku, pak u nás znovu získáte trochu prestiže.
(Potlesk)
Graham Watson
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedo, pro veškeré skutečné utrpení máme jen velmi lehkomyslnou definici recese. Je to, jako když si jdete do bankomatu vybrat peníze a bliká na vás nápis: "Nedostatečné finanční prostředky" - a vy nevíte, zda jde o vaše nebo o jejich peníze!
(Smích)
Přes všechna temná varování o rozkolu a svárech tato Evropská rada připravila pozitivní balíček, a já k tomuto úspěchu českému předsednictví blahopřeji.
Máme příslib více peněz z MMF, slib větší podpory pro evropské ekonomiky s největšími problémy a dohodu o pokroku v evropském dohledu nad finančním systémem. To vše vítáme. A byl jsem zvláště potěšen tím, že Rada zachránila kůži pana Barrosa převodem pěti miliard neutracených eur do plánu obnovy. Investice do dopravy, infrastruktury a širokopásmového připojení vytvoří nyní nová pracovní místa a připraví Evropu na budoucnost. Mezitím peníze pro plynovod Nabucco zmírní naši problematickou energetickou závislost na Rusku.
Potřebujeme jasné ujištění ze strany úřadujícího předsedy, že finanční prostředky z oněch 5 miliard EUR se skutečně do uvedeného projektu dostanou, ale i o tom, že investice do infrastruktury pro zásobování plynem nebudou náhradou výzkumu obnovitelných zdrojů energie. Zelený růst má nadále zásadní význam pro bezpečnost našich občanů nyní i v budoucnosti, stejně jako zásady vtělené do Lisabonské strategie: zásada flexikurity, ekonomika založená na znalostech, pracovněprávní předpisy vhodné k danému účelu - to je klíč ke konkurenceschopné ekonomice a úspěšnému jednotnému trhu. Radu velice ctí, že její závěry nezastínil protekcionistický jazyk minulosti.
Přes veškerou zdánlivou shodu však ve věci priorit členských států přetrvává drobný rozdíl. Na jedné straně máme ty, kdo se zaměřují na silnou regulaci na mezinárodní úrovni, a na straně druhé ty, kdo spoléhají na silný stimulační balíček. To je falešná volba. Samozřejmě potřebujeme struktury dohledu se skutečnou regulační pravomocí, stejně tak však potřebujeme proticyklická opatření, která by se vypořádala s reálnými projevy recese. Dlouhodobý i krátkodobý výhled: je třeba řešit obojí.
Naši vedoucí představitelé musí o tom na summitu zemí G20 hovořit jasně. Pokud se nemůžeme shodnout na svém společném cíli, nemůžeme se zbavit své společné tíhy. Amerika na summit skupiny G20 přijde se svým vlastním programem. My musíme přijít se svým a společně dosáhnout dohody, která bude ku prospěchu nás všech.
Pane úřadující předsedo, minulý týden jste v Radě stěží projednali právní základ, na němž vznikne příští Komise, již to však není jen Irsko, u něhož je ratifikace Lisabonu nepravděpodobná. Proto vás vyzývám ke svolání vedoucích činitelů Rady, Komise a Parlamentu, než se tento Parlament v květnu sejde k dohodě o tom, jak sestavit Parlament a Komisi s právní jistotou.
Ve slavné melodii ve Smetanově Mé vlasti je okamžik, kdy cella a fagoty v crescendu stupají z ponurých hloubek, aby dosáhly zdánlivě nemožné výšky. Pro vaši vládu tento okamžik již nastal. Pro Evropu teprve přijde. Postarejte se, aby vaše domácí těžkosti nezpomalily váš krok.
(Potlesk)
Adam Bielan
Pane předsedo, začnu blahopřáním panu předsedovi vlády Topolánkovi k vynikající přípravě Evropského summitu a k tomu, co dosud bylo velmi dobrým předsednictvím. Před několika měsíci někteří politici pochybovali, zda malá země ve střední a východní Evropě bude schopna nést tíži vedení Evropské unie. Pan Topolánek a celá jeho vláda dokázali, že je to možné. Ještě jednou vám blahopřeji a v této pro vás obtížné chvíli vzhledem k vnitrostátním problémům doufám, že budete schopni tyto problémy vyřešit a že za tři měsíce připravíte i příští summit.
Protože jsme však mezi přáteli, musíme mluvit upřímně. Chtěl bych hovořit o několika záležitostech týkajících se summitu, na které nahlížím kriticky, ačkoli má kritika není určena panu Topolánkovi osobně.
Začnu podporou Východního partnerství. Tomuto projektu byla během pěti let poskytnuta částka 600 milionů EUR, ale víme, že z toho jen 350 milionů EUR tvoří nové peníze. Celkově to znamená sotva 20 milionů ročně na každou zemi, která je součástí projektu. Je to skutečně dostačující k tomu, aby si Evropská unie vybudovala v daném regionu vliv? Hovořím-li o našich východních partnerech, chtěl bych se zeptat, jaká rozhodnutí byla přijata v otázce jejich víz? Zdá se mi, že nebylo rozhodnuto vůbec nic. Vlastně bylo přijato rozhodnutí o odmítnutí jakéhokoli druhu spolupráce v této oblasti. Musíme se sami sebe zeptat, zda chceme své východní sousedy odrazovat nebo je ke spolupráci s námi povzbuzovat? Vypadá to tak, jako by se některé členské státy, aby se neznelíbily Rusku, pokoušely myšlenku východního partnerství oslabit.
Ze stejného důvodu vidíme obstrukce při úvahách o výstavbě plynovodu Nabucco. Přidělení 200 milionů EUR na tento projekt, jehož odhadované náklady výstavby činí 8 miliard EUR, vyvolává ve tvářích našich partnerů jen útrpný úsměv. Měli bychom mít na paměti, že z důvodu své vlastní energetické bezpečnosti bychom měli být těmi, kdo mají největší zájem budovat kanál pro přepravu paliva z oblasti Kaspického moře do Evropy, a že tento kanál by neměl záviset na vůli Kremlu.
Na summitu bylo 5 miliard EUR přiděleno i na protikrizový balíček. Část těchto peněz půjde na velké energetické projekty včetně 330 milionů EUR pro moji zemi, Polsko. Bohužel byla přijata velmi těžce splnitelná podmínka, podle níž musí být peníze vynaloženy do konce příštího roku. Tato částka se stala virtuálními penězi, protože známe-li tempo absorpce fondů Evropské unie ze strany polské vlády, nelze tyto peníze utratit, a pak již nebudou k dispozici. Proto navrhuji prodloužit časový rámec dostupnosti těchto finančních prostředků.
Hovořím-li o summitu, chtěl bych také shrnout předchozí neformální protikrizový summit, který se z podnětu pana Topolánka konal v Bruselu. Účastníci tohoto summitu se jednomyslně postavili proti hospodářskému protekcionismu. Nicméně jsme se před několika dny přesvědčili o tom, že usnesení přijatá na summitu nemají velký význam, neboť francouzský automobilový koncern Renault oznámil, že přesouvá výrobu ze Slovinska zpět do Francie. To bohužel ukazuje, že v době hospodářské krize základní zásada Evropské unie, kterou je solidarita, ustupuje hospodářskému egoismu. Vyzývám pana Topolánka, aby tento stav ukončil.
Claude Turmes
jménem skupiny Verts/ALE. - Pane předsedo, domnívám se, že až historie zhodnotí, zda byl summit uplynulý týden velkým summitem. Dnes dopoledne bych zde chtěl něco důrazně připomenout. Nacházíme se v krizi systému a tato krize systému se může rychle rozvinout v krizi společenskou.
Roosevelt ve 30. letech vyhrál politickou bitvu proti fašistům, Evropa ji prohrála. Proč tedy Roosevelt zvítězil? Zvítězil, protože měl důvěru těch amerických občanů, kteří v hospodářské krizi 30. let přišli o velké ekonomické příjmy. Jaké jsou ony čtyři prvky důvěry, kterou Roosevelt získal?
Prvním bylo znovuzavedení regulace. Roosevelt důrazně zaútočil na oligopoly, na velké společnosti ve Spojených státech, a znovu reguloval ekonomiku. Právě to musíme učinit na zasedání skupiny G20 v Londýně. I kdyby byl Gordon Brown mistrem deregulace, možná to ukazuje, že změna je možná.
Za druhé, posílení sociální struktury. Rooseveltův program zněl: za prvé přerozdělení bohatství, jakož i zdanění bohatých a přerozdělení peněz chudým, za druhé rozsáhlý program pro mladé lidi ve Spojených státech amerických. Co nabízíme mladým lidem na evropské úrovni, aby v evropských volbách nedali své hlasy fašistům? Za třetí, a Martin to již zmínil, největší chybou vašeho summitu bylo snížení významu sociálního summitu v květnu. Společnost může zůstat pospolu pouze v případě, že ve společnosti fungují multiplikátory, potřebujeme tedy zvýšit význam květnového zasedání a jeho rozšíření. Musíte také ke stolu přizvat všechny nevládní organizace působící v oblasti ochrany životního prostředí, rozvojové nevládní organizace a sociální nevládní organizace, které se společností a s občany připravují změny, které ve společnosti potřebujeme.
Rooseveltovým čtvrtým tématem byly jeho hospodářské investice. V tomto bodě vlastně prohrál, protože ekonomický motor ve Spojených státech amerických naskočil až během druhé světové války. Nechceme jít do války. Válka, kterou musíme vyhrát dnes, je válka s planetou. Naší válkou jsou zelené investice - tady musíme zvítězit. Proto zde existují dva problémy.
Jedním je to, že potřebujeme zelené euroobligace. Z 5 miliard EUR potřebujeme umístit co nejvíce peněz do Evropské investiční banky, abychom měli vliv na obnovitelné zdroje a účinnost. Za druhé musíme do hry zapojit evropská města. Evropští občané nežijí v Severním moři, v oblastech ukládání CO2, tady hlasy nezískáte. Musíme vyhrát v evropských městech a získat občany těchto měst prostřednictvím chytrého programu pro města. Tak lze dosáhnout vítězství v ekonomice a získat srdce občanů pro Evropu.
Vladimír Remek
jménem skupiny GUE/NGL. Vážení přítomní, celkově je jasné, že je třeba hledat cesty řešení krizové situace, ve které se Evropa a nejen ona v současné době nachází. Je nediskutovatelné, že součástí našich snah musí být budování důvěry a podpora finanční stability, jak to konec konců konstatovala i Evropská rada. Problém ale je, kdo a jak má tuto důvěru obnovovat. Pokud to budou ve velké většině ti, kteří k současné krizi svým nenasytným počínáním přispěli, a nebudeme se snažit podpořit ty, kteří hodnoty vytvářejí, ale chod firem ani celých ekonomik ovlivnit nemohou, pak to asi moc dobře nedopadne. Proto považuji za výrazně důležité ty body z jednání Rady, které hovoří o nutnosti řešit sociální dopady krize. Prudký růst nezaměstnanosti je problém a opatření ke stimulaci pracovních míst a předcházení jejich ztrát je pro zaměstnance nanejvýš důležité. Pokud se budou podporovat jen velké giganty a jejich management, pak to není to, pro co bychom horovali. Oceňuji snahu zaměřit se na posílení energetické bezpečnosti, energetických propojení Evropy a celkový důraz na rozvoj infrastruktury této oblasti. To je, mimo jiné, i cesta k podpoře zaměstnanosti, pracovních míst a získání efektu pro budoucnost. Ta nám zcela určitě připraví další kritické chvíle a máme možnost se řešením současných takto na ně i připravovat. Je podle mne osobně správné, že byla znovu podpořena nezastupitelná role jaderné energie. I když názory na tento druh energie, kromě jiného i v naší politické frakci, se diametrálně odlišují.
Ještě mi dovolte poznámku k východnímu partnerství. Obecně jsem samozřejmě pro co nejširší mezinárodní spolupráci, ale tady je vidět jasná snaha, navíc i jednoznačně formulovaná přitáhnout státy bývalého Sovětského svazu blíž k EU a oddálit je od Ruska. Určujeme tedy sféry vlivu a děláme tak to, co u jiných ostře kritizujeme.
Hanne Dahl
Pane předsedo, v minulém týdnu internetový magazín EU Observer uvedl, že Jacques Delors se na budoucnost eurozóny dívá pesimisticky. Máme zde tedy jednoho ze zastánců eura, který na počátku nedávného summitu vyjádřil své obavy o Evropskou unii a euro. Mimo jiné uvedl, že má obavy z nedostatku vůle k vyčištění finančního sektoru a zavedení nových pravidel jeho regulace. Dosud jsem neměla důvod s panem Delorsem souhlasit, v tomto případě však musím bohužel říci, že má k obavám důvod. Závěry summitu v tomto ohledu jsou velice neurčité. Po celou dobu krize jsem se Komise opakovaně dotazovala, jak hodlá regulovat a kontrolovat finanční sektor. Komise to dělat nehodlá. Trvale odkazuje na právo vnitřního trhu regulovat nastalé události.
Pan Delors také řekl něco, co pro euroskeptika, jakým jsem, téměř vyvolává pocit déjà vu ohledně argumentů, které jsem již dříve předložila. Řekl, že ekonomiky Evropy jsou pro euro příliš odlišné. To je ono, pane Delorsi! Právě takové jsou. Jednotná měna je součástí problému a nikoli součástí řešení. Evropa potřebuje silnou společnou regulaci finančního sektoru, ale vysokou míru pružnosti, pokud jde o to, která hospodářská politika bude nejlépe zvládat krizi v jednotlivých zemích.
Jana Bobošíková
- (CS) Dámy a pánové, vítám, že Rada minulý týden odložila revizi nerealistické Lisabonské strategie. Vítám také, že odložila rozhodnutí o financování klimatu. V této souvislosti chci pochválit výrok předsedy Evropské komise Josého Manuela Barrosa, který prohlásil, že Evropská unie by neměla dělat žádné závazky v oblasti klimatu, pokud jiné země, především USA a Čína nedělají totéž. Chci upozornit, že k těmto zcela racionálním závěrům došlo 27 hlav členských států a Komise v situaci, kdy Unie čelí prudkému růstu nezaměstnanosti a propadu ekonomiky a nemá schválenou Lisabonskou smlouvu. Z toho jasně vyplývá, že Lisabonská smlouva není k přijímání takto zásadních rozhodnutí, která jsou jednoznačně prospěšná občanům členských států, vůbec nutná. Je naprosto zbytečná a současné racionální kroky Evropské rady uskutečňované na základě dosavadního smluvního rámce a pod českým vedením jsou toho jasným důkazem.
Včera ztratila důvěru vláda premiéra ČR a předsedy Rady EU Mirka Topolánka. Všechny ty, kteří mají tu drzost v tomto Parlamentu kritizovat tento krok české Poslanecké sněmovny jako nezodpovědný, upozorňuji, že jde o demokratické rozhodnutí demokraticky zvoleného parlamentu suverénního členského státu. Evropské unii nepředsedá vláda České republiky, ale předsedá jí Česká republika, jejíž občany mám tu čest zde zastupovat. A vím, že moje země má tak silné byrokraticko-demokratické mechanismy, že dokáže svým povinnostem na úrovni Unie jednoznačně dostát.
Po pádu Topolánkovy vlády má v České republice nejsilnější politický mandát prezident Václav Klaus. Jak jste se mohli sami v tomto parlamentu přesvědčit, je to státník se silným demokratickým cítěním, který chápe evropskou integraci nikoliv jako jednosměrnou dálnici vůle politicko-úřednických elit, ale jako složitý proces, který bude úspěšný jen tehdy, bude-li odvozen od vůle občanů. Prezident republiky nám, dámy a pánové, před několika týdny jasně sdělil, že nevidí pro členství České republiky v Evropské unii alternativu. A navíc většina občanů České republiky považuje členství své země v Unii za přínosné. Veškeré obavy z nezodpovědnosti České republiky jsou tedy naprosto zbytečné.
Na závěr chci upozornit šéfa sudetoněmeckého landsmanšaftu poslance Posselta, který veřejně lituje pádu ministrů Vondry a Schwarzenberga a vyzývá Českou republiku k silné proevropské vládě, že Česká republika není Protektorátem Čechy a Morava, ale suverénním státem, kde ministry jmenuje prezident České republiky a vládě dává důvěru Poslanecká sněmovna zvolená českými občany.
Předseda
- Paní Bobošíková, demokracie také znamená, že všichni demokraté se mohou vyjádřit k postupům ve všech zemích Evropské unie a mimo ni. I to je demokracie.
Mirek Topolánek
Přece jenom vážně, já se domnívám, že už opravdu trochu podléháme předvolební rétorice. Zkusme se na ty věci dívat seriózně a najít jednotu 27 zemí, z nich má každá jiné nejenom historické podmínky, ale i jiné symptomy probíhající finanční krize, jiné, řekl bych, dopady na reálnou ekonomiku. Pokud se neshodneme na společném na postupu, tak nakonec bude celkem jedno, kdo měl jakou startovací pozici na začátku tohoto problému, protože domino efektem na to doplatíme úplně všichni. To je poznámka číslo jedna.
Já se domnívám, že jsem nekritizoval americký postup nějak samoúčelně, chtěl jsem vyzvednout to, co má Evropská unie jako výhodu. A tou výhodou je právě rozsáhlý sociální program, který nám dává možnost neinvestovat tak obrovské částky na sociální stabilizaci lidí, kteří se dostanou do problémů. Systém prostě funguje. Naším jediným velkým úkolem je ten systém udržet v chodu a garantovat občanům Evropské unie stejné sociální standardy, jaké měli před krizí. To si myslím, že není vůbec malý úkol a bude stát spoustu peněz. My jsme rozhodli o zcela konkrétních záležitostech a čísla 5, 50, 75 miliard eur ukazují, řekl bych, jednoznačnou odpovědnost Evropské rady reagovat i zcela konkrétně na danou situaci nejenom v těch obecných opatřeních, v těch rámcích, ale zcela konkrétními kroky.
Je velký rozdíl proklamovat někde na ulici nějaká velká slova a pak je realizovat v praxi. Naším společným cílem teď je všechny kroky, o kterých jsme říkali, že je uděláme, realizovat, uvést je do praxe, podívat se na zpětnou vazbu. Nikdo přesně netuší, a to říkám zcela odpovědně, ani makroekonomové netuší, jaké dopady těch jednotlivých kroků mohou být. Víme ale zcela jistě, že někdo ten špás, někdo tu párty bude muset zaplatit. A jestli se nedíváme na tu situaci poté, i když nevíme, jak dlouho bude trvat, jestli se nedíváme, kdo to všechno zaplatí, co to udělá právě s eurozónou, co to udělá s paktem růstu a stability, jakou šanci to dává zemím, jako je moje, ke vstupu a přijetí eura, tak bychom byli velmi neodpovědní. Já nebudu reagovat na poznámky předsedy frakce Schulze. Udělal to před minulými volbami Berlusconi a já nebudu opakovat jeho chybu. Myslím si, že je zbytečné reagovat na některé útoky. Nicméně není možné, aby z této krize profitovaly pouze tiskárny peněz. To by bylo špatně.
Job summit: my jsme samozřejmě navrhli Evropské radě plný formát, to byl nápad Josého Manuela Barrosa a můj, protože cítíme stejnou potřebu jako vy přitáhnout sociální partnery k diskusi na vyšší úrovni, než je tripartita, a diskutovat s nimi problémy spojené se zaměstnaností, s implementací jednotlivých národních balíčků a s vlivem na tuto zaměstnanost, s dalšími kroky, které musíme udělat, abychom uchránili občany Evropské unie před dopady této krize. Nebylo to naše rozhodnutí, že tento summit bude trojkový. Já obavy nejrůznějších hlav států chápu a já sám jsem jednoznačně podporoval plný formát. Na druhé straně si uvědomme, že by to byl pouze neformální summit, jehož závěry nejsou závazné. V tomto smyslu může být výhodou ten redukovaný formát, aby doporučení tohoto neformálního summitu byla předložena právě na řádné červnové Radě a tam byla případně jednoznačně schválena. Myslím si, že to není zase taková chyba a není třeba z toho dělat politický problém. Důležité je, že jsme našli odvahu ten summit svolat, že jsme na něho pozvali sociální partnery, že to s nimi budeme dlouhodobě připravovat - ještě před tímto job summitem proběhnou tři kulaté stoly ve Stockholmu, Madridu a Praze - a že se pokusíme dojít k takovým závěrům, které budou cenné právě pro červnovou Radu.
Lisabonská smlouva: dopustím se dnes jediného žertu. Já si myslím, že telefonní číslo, co bude s Lisabonskou smlouvou, teď není na Úřad vlády na premiéra Topolánka, ale je do Lidového domu na Jiřího Paroubka. Já musím říct, že opravdu odpovědnost za to, jak to bude dál, padá na ty, kteří tu situaci vyvolali. Já samozřejmě udělám všechno proto, abych dostál svému závazku a nemusel odstraňovat svůj podpis na kameni před klášterem Svatého Jeronýma v Lisabonu.
Komise. prosincový summit Rady rozhodl celkem jasně, my jsme si vědomi komplikovanosti té situace. Musím říct, že naší ambicí je dosáhnout politické shody na červnové Evropské radě. Samozřejmě to s vámi budeme konzultovat, diskuse s Evropským parlamentem je nezbytná. Uvažujeme dokonce v této souvislosti o tom, že pokud bude takový zájem Evropského parlamentu, že bychom červnovou Radu posunuli o týden, abychom získali z těch deseti dnů dnů sedmnáct a sedmnáct dnů na diskuse je podle mě dostatečné množství času. Ty konzultace jsou nezbytné, nicméně před tím formálním rozhodnutím samozřejmě bude nutné stanovit, jestli půjdeme podle Smlouvy z Nice nebo podle Lisabonské smlouvy, kterou budeme předjímat, jaká bude dohoda o tom, jestli bude stejný počet států, jestli budou všichni mít komisaře atd. Musíme brát v úvahu výsledek evropských voleb a já nemohu říct nic jiného, než že půjdeme tímto schváleným, standardním postupem, protože jsme v určitém právním vakuu a v situaci, kterou musíme umět řešit politicky i věcně.
Další diskuse se týkala otázky, jestli regulace nebo stimulační balíčky. Já už jsem řekl v úvodu, že Evropská unie má podle mě naprosto správný přístup v tom, že neříká to nebo ono a říká provedli jsme záchranu bankovního sektoru, teď nás čeká jeho očištění. Komise sestavila plán, jakým způsobem hodnotit jednotlivá špatná aktiva (impact assessment), jakým způsobem ten problém řešit a podle mě jedinou možností, jak zvýšit důvěru v bankovní sektor a bankovního sektoru, je tyto banky vyčistit. Znalosti má Česká republika, Švédsko, americký ministr financí předložil svůj vlastní americký plán. Podle mě je to jediná možnost, jakou se můžeme dostat k řešení té situace. Stimulační balíčky už jsem zmínil. Druhý pilíř celého toho celku je regulace, kterou máte částečně v rukou vy a částečně je také zmíněna ve zprávě de Larosière, která je připravena velmi dobře. Bude se jednat o regulace hedge funds, private equity funds, bude to samozřejmě řešení offshoru. Musíte přece vidět, že progres této věci je velký, a my se připravujeme u těchto věcí na potenciální příští krize. Nás přece netlačí v této chvíli čas ve dnech, abychom řešili novou regulaci. Nás tlačí čas proto, abychom zamezili případným příštím problémům.
Diskuse bude také o roli Mezinárodního měnového fondu. My se shodujeme na tom, že Mezinárodní měnový fond má být gestorem těch příštích řešení, ale přece ten problém není v tom, že bychom měli málo institucí a ty měly málo pravomocí. Problém je v tom, jestli ti největší hráči na globálním finančním trhu budou tyto instituce respektovat, což v minulosti nebylo. To je přece základní diskuse a toto bude taky problém G20: akceptace posílené role Mezinárodního měnového fondu, role Světové banky, role OECD v tomto systému mezinárodních globálních finančních institucí a respekt k těmto institucím a respektování jejich závěrů.
Myslím si, že je dobré říct něco k východnímu partnerství. Já jsem se včera setkal ještě s prezidentem Juščenkem, vítám tu dohodu a vítám podepsanou smlouvu mezi Evropskou komisí a Ukrajinou. Je to významný krok ke stabilizaci té situace. Byl jsem nedávno v Ázerbájdžánu, mluvil jsem s prezidentem Alijevem. Evropská unie musí zůstat určitým majákem pro tyto země, to není o žádném vytváření nových bariér, to je o tom, že EU má svoji misi, svoje poslání rozšiřovat prostor bezpečí, prostor svobody, prostor prosperity, prostor solidarity. Tam nejsou žádné hranice a tím neříkáme, že ty státy budou zítra, pozítří či vůbec někdy členy Evropské unie. Pokud zhasne světlo na tom majáku, vývoj v těchto zemích není pod naší kontrolou. Tyto země je třeba přitáhnout k diskusi, řešit jejich možnost volně cestovat, řešit jejich ekonomickou spolupráci, řešit výměnu ve vzdělávacích institucích, ve školách, zlepšit governance, tzn. vládnutí. Myslím si, že to je naše povinnost, a v tomto smyslu je východní partnerství naprosto jasným dokladem, že jdeme správným směrem. K tomu, co říkal pan poslanec Bielan: bylo velkým úspěchem schválit vůbec těch 600 milionů. Neshodovali jsme se na tom všichni, nebyla tam jasná shoda, toto byl maximální možný kompromis, na kterém se shodlo 27 států.
Chtěl bych možná ještě úplně závěrem říct něco k sociálním dopadům. A tady se musím opravdu vrátit k tripartitě a vyzvednout roli obou sociálních partnerů. Nemluvili jsme tam o tom, kolik pošleme lidem peněz. Mluvili jsme o tom, jakým způsobem je připravíme na tuto nebo potenciálně podobné příští situace prostřednictvím zvyšování dovedností, zvyšování vzdělanosti, podpory malých a středních firem, které vytvářejí nejvíce pracovních míst. Samozřejmě v dané chvíli dochází ke snižování ceny práce, protože v této situaci chceme udržet ty lidi co nejdéle v zaměstnání, protože jejich návrat do zaměstnání je několikanásobně dražší, než je v tom zaměstnání udržet.
Mobilita pracovní síly: já se opravdu těším na diskuse v jednotlivých národních parlamentech, zejména v tom našem, jak chceme měnit zákoník práce, aby byl flexibilnější, abychom dosáhli vyšší mobility pracovní síly. To je přece bariéra pro řešení. Je třeba řešit rychlý vznik pracovních míst, rychle řešit situace lidí, kteří se do té situace nedostali vlastní vinou.
Úplně závěrem bych chtěl říct něco k summitu EU-USA. Já si nesmírně vážím toho, že po G20 v Londýně a po summitu ve Štrasburku-Kehlu přijede americká administrativa v čele s Barackem Obamou právě do Prahy. Pro nás to má výraznou symboliku, pozveme i předsedu Evropského parlamentu, protože cítím jistou pachuť z toho, že americký prezident nenavštíví Evropský parlament. Ta diskuse, na tu nebude mnoho času, ale podle mě je třeba vědět, co chtějí Američané, co chceme my a shodnout se na tom. V žádném případě nemáme vytvářet nějaké nové bariéry, to je přece základní cíl celé euroatlantické civilizace.
Chtěl bych úplně závěrem říct něco k tomu, co naznačovala paní poslankyně Bobošíková. Administrativa České republiky zatím tu celou situaci zvládá velmi dobře. Já prostě nesouhlasím s tím, že bychom udělali nějaký organizační lapsus, že bychom nezvládali jedno z nejnáročnějších předsednictví posledních let, protože se na nás opakovaně hrnou nejrůznější problémy, které těžko mohl někdo odhadovat. Naše míra flexibility, naše míra kreativity, schopnost reakce, akce a hledání kompromisů přece není něco, co byste chtěli podrobovat zdrcující kritice. To, že v této chvíli neexistuje v České republice vláda s důvěrou, se stalo v Dánsku, stalo se to v Itálii, byla změna i ve Francii, i když to byla změna daná volbami. Já bych to neviděl tak černě, já vás ubezpečuji, že české předsednictví tím nijak neutrpí a že my všichni, kteří máme na starosti řízení agendy EU, to nepochybně zvládneme.
Předseda
- Děkuji vám, pane úřadující předsedo Evropské rady. Přejeme vám vše nejlepší, abyste se mohl plně zhostit svých povinností úřadujícího předsedy Evropské rady, a učiníme vše k dosažení dohody o Lisabonské smlouvě i ve vaší zemi. S tímto přáním všeho nejlepšího vám děkujeme za vaši dnešní přítomnost v Parlamentu.
Timothy Kirkhope
- Pane předsedo, chci vyjádřit svou podporu tomu, jak vynikajícím způsobem zvládla Česká republika některé zásadní problémy, před nimiž Evropa stojí. Počínaje hospodářskou a finanční krizí a konče zabezpečením dodávek energie a změnou klimatu, bylo předsednictví ve svých cílích pevné a jasné a nabídlo Evropě jasné vedení v časech zkoušek.
Zejména předseda vlády Topolánek prokázal jasné schopnosti vedení, především pokud jde o varování před nebezpečím protekcionismu. Zatímco ostatní koketovali s budováním překážek obchodu, české předsednictví se jasně a důsledně vyslovovalo pro otevřený obchod a zejména hájilo zásadní nutnost udržet jednotný trh. Počátkem tohoto měsíce pan Topolánek uvedl, že protekcionismus je vždy škodlivý a v případě Evropské unie je nelogický. Musíme se z krize poučit a říci NE izolaci, NE protekcionismu a ANO spolupráci.
Pan Topolánek nám všem správně připomněl základní princip Evropské unie. Tato čestnost je v příkrém kontrastu s neupřímným a vypočítavým projevem, který v tomto Parlamentu včera přednesl britský předseda vlády. Řeč pana Browna byla velmi nadnesená, ale mimořádně opomíjela zmínit základní skutečnost, že Spojené království zažije pod jeho vedením nejdelší a nejhlubší období recese ze všech industrializovaných zemí. Pan Brown opomenul svou úlohu při zavedení a provozování zásadně vadného finančního regulačního rámce. Opomenul obrovské zadlužení, které na britské občany uvalil.
Evropa od britské vlády nepotřebuje lekce o tom, co je třeba učinit, abychom se z této krize vymanili. Evropa a mezinárodní společenství nyní musí rychle jednat, aby znovu nastolily důvěru v naše finanční systémy, aby zajistily řádně fungující bankovní systém, ve který budou moci lidé, pane Schulzi, a podniky vložit svou důvěru, a znovu přimět banky k půjčkám na podporu důvěry. Musíme se pevně držet zásad volného obchodu a jednotného trhu a jsem naprosto přesvědčen, že předsednictví bude nadále usilovně pracovat, aby těchto zásadních cílů dosáhlo.
Poul Nyrup Rasmussen
- Pane předsedo, jen týden před zasedáním Evropské rady jsme zde v Evropském parlamentu žádali Radu, aby dohodla jasné pokyny a konkrétní opatření pro ochranu zaměstnanosti a tvorbu nových pracovních míst. Dnešní zde přítomná Rada je Radou mlčení a Radou iluzí. Bohužel jsem neviděl žádná konkrétní opatření. Ano, 5 miliard EUR, ale co to je? Je to 0,04 % hrubého národního produktu této Unie. Investice do širokopásmového připojení jsou v pořádku, ale neříkejte mi, že mají nějaký skutečný vliv na zpomalení volného pádu počtu pracovních míst, který zde právě máme.
Nepochopili jste, že tato krize je velice hluboká, závažná recese. Podniky požadují, pracovníci požadují, my požadujeme: dělejte víc! MMF navrhoval, abyste v tomto a v příštím roce investovali 2 % HDP. Pane Barroso, řekl jste, že si vedeme dobře, investujeme 3,3 %. To jste říkal před dvěma týdny, nyní to vzrostlo na 4 %. Ptám se sám sebe: jak je to možné? Výpočet je prostý. Nezaměstnanost roste: jestliže se zvyšují výdaje na dávky v nezaměstnanosti, vzrostou finanční prostředky na stimulaci. Předpokládám, že až počet nezaměstnaných v Evropě dosáhne 25 milionů, budete zde hrdě stát a říkat, že naše prostředky na stimulaci dosáhly 5 % HDP. Tak to ale nelze dělat, prosím. Tak nemůžete postupovat. To, co potřebujeme, jsou skutečné investice.
Pane Barroso, Paul Krugman řekl, že z hlediska reálných stimulačních prostředků Evropa poskytuje méně než polovinu oproti tomu, co dělají Američané. Chtěl bych vás vyzvat: prosím, neříkejte při každém nárůstu nezaměstnanosti lidem, že děláte víc, protože členské státy platí víc na dávky v nezaměstnanosti. Lidem musíte říci, že usilujete o nový plán obnovy. Děkuji vám za to, co jste dnes řekl, když jste si přál, aby tato Rada ve složení pro zaměstnanost dne 7. května byla skutečně Radou pro zaměstnanost. Jsme na vaší straně a budete mít v tomto úsilí naši podporu.
Měli bychom se podívat na francouzského prezidenta Sarkozyho a vzpomenout si, že nebyla stanovena žádná hranice počtu mimořádných summitů, které francouzský prezident během svého předsednictví uspořádal. Nyní se navrhuje, aby se tento summit dne 7. května omezil na trojku.
Tato krize spojená s nezaměstnaností nezmizí, když odmítneme setkat se víckrát. Bude pořád tady. A proto vás vyzývám: máme zde plán obnovy, je dobře zdokumentován. Vím, že to předseda Komise ví, a jsem si jist, že když spolu zasedneme, můžeme udělat víc než dosud. Jedná se o osud hospodářského, peněžního a sociálního úsilí Evropské unie.
Tedy ještě jednou: pane předsedo Komise, dovolte nám dne 7. května uspořádat seriózní, široký a dobře připravený summit o zaměstnanosti. Pokud to můžete učinit, budeme s vámi.
(Potlesk)
Silvana Koch-Mehrin
- (DE) Pane předsedo, dámy a pánové, ukázalo se, že Evropská unie měla ve finanční a hospodářské krizi štěstí a také české předsednictví dosud odvádí dobrou práci.
Rozsah a hlubší příčiny celosvětové finanční a hospodářské krize prokazují, že globální makroekonomická správa finančních trhů a právní rámec, které ji upravují, vyžadují revizi - na vnitrostátní úrovni, v Evropské unii i na celém světě. Je třeba změnit právní předpisy v oblasti dohledu a zlepšit opatření pro krizové řízení. Právní předpisy platné pro finanční sektor by měly hospodářské cykly mírnit a nikoli zhoršovat. Více regulace však nezbytně neznamená lepší regulaci; potřebujeme tu pravou regulaci.
Dramatická krize na mezinárodních finančních trzích a posuny, jež vyvolala, jsou výzvou liberálnímu ekonomickému řádu. Chybná rozhodnutí vlád v oblasti hospodářské a finanční politiky a nepřiměřený finanční dohled vlád a zjevné zhroucení řady bank jsou důvodem, proč požadovat reformovaný finanční systém, nikoli nový hospodářský systém. Nezávislost Evropské centrální banky a její přístup k peněžní stabilitě jsou správné a prokázaly svou cenu.
Máme nyní důkaz toho, jak důležitý je společný trh pro prosperitu a stabilitu v Evropě. Vnitřní trh hraje ústřední úlohu při zkracování doby trvání a zmírňování recese v Evropě. Je třeba, aby členské státy přijaly rychlá, cílená a dočasná opatření na podporu reálné ekonomiky, protože víme, že Evropská unie může vytvářet prosperitu pouze v případě, že bude nadále rozvíjet vnitřní trh, nikoli když bude rozdávat dotace.
Evropská unie proto musí nadále důsledně usilovat o dokončení vnitřního trhu a nabídnout rámec pro fungující hospodářskou soutěž. Je však také jasné, že zkoušku jsme ještě nesložili. Evropská unie se musí pevně držet svých zásad. Nesmíme znovu upadnout do zastaralého uvažování, do protekcionismu, do politiky škatulkování nebo honby za dotacemi. České předsednictví o to usiluje a já doufám, že se na to budeme moci dále spoléhat.
Inese Vaidere
- (LV) Dámy a pánové, ráda bych poděkovala českému předsednictví za to, že pod jeho vedením Rada uskutečnila významný krok ve prospěch povědomí o reálných problémech i jejich řešení. Chtěla bych zdůraznit několik oblastí, v nichž musíme dále pracovat. Za prvé se jedná o tvorbu a ochranu pracovních míst, s důrazem kladeným ne tolik na otázky sociální pomoci, ale hlavně na investice do infrastruktury a obnovy podniků, aby byla tvorba těchto pracovních míst možná. Za druhé, banky získaly štědrou finanční pomoc, aby znovu nastolily stabilitu finančního systému, ale nijak nespěchají s přijímáním opatření v oblasti poskytování úvěrů. V této oblasti potřebujeme jak evropské hlavní směry, tak aktivní opatření vnitrostátních vlád, aby si banky v této době uvědomily své povinnosti a aby bylo zajištěno, že banky znovu začnou poskytovat úvěry podnikům i jednotlivcům. Za třetí, strukturální fondy jsou vlastně jediným zdrojem finančních prostředků pro podniky, které umožní obnovu podnikatelské činnosti, a na jedné straně musíme zvýšit dostupnost fondů i oblast jejich působnosti a na straně druhé snížit byrokratické překážky a prodloužit dobu povolenou pro získávání fondů. Děkuji za pozornost.
Ian Hudghton
- Pane předsedo, předseda vlády Spojeného království Gordon Brown chce, abychom věřili, že je nyní najednou hrdý na jednotu Evropské unie a že země Evropské unie jsou společně silnější a bezpečnější. Říká, že je nyní nutné zpřísnit bankovní regulaci, vyřešit otázku daňových rájů a reformovat MMF.
Pan Brown nyní nemá ani špetku důvěryhodnosti. Jeho vlastní historie řízení hospodářství Spojeného království je historií zanedbávání a katastrofy. On je architektem současné hospodářské krize, nikoli spasitelem světa. Prosazoval mírnou regulaci, která je přímou příčinou problémů v bankovnictví.
Dopad tohoto poklesu pociťuje samozřejmě celý svět. Decentralizovaná vláda Skotska dělá vše, co je v jejích omezených silách, aby odvrátila nejhorší důsledky poklesu, zmírňuje daňovou zátěž podniků snižováním sazeb daně, zrychluje investice do projektů infrastruktury a upřednostňuje programy odborné přípravy a rozvoje kvalifikace, aby lidem pomohla nalézt práci.
Skotsko je bohaté na přírodní zdroje energie a má obrovský potenciál pro rozvoj obnovitelných zdrojů, jako je větrná energie na pobřeží, energie získávaná z přílivu a odlivu. Podpora Evropské unie pro rozvoj produkce a rozvodu čisté energie nepomůže jen skotskému hospodářství, ale bude ku prospěchu i všech ostatních Evropanů, protože přispěje k bezpečnosti dodávek energie a zmírnění změny klimatu. Velmi doufám, že nebude trvat dlouho, a Skotsko bude moci hrát ve světě ještě aktivnější a konstruktivnější úlohu jako běžný nezávislý členský stát Evropské unie.
Gabriele Zimmer
- (DE) Pane předsedo, překvapuje mě, že úřadující předseda Rady, který včera ve svém parlamentu neuspěl v hlasování o důvěře, tak ostře hodnotí neúspěšnou politiku minulosti. Říká, že cesta, kterou se vydaly Spojené státy americké, byla historicky zdiskreditována. Má zjevně na mysli, že v době krize se nelze spoléhat na sociální stimuly, a veřejně prohlásil, že manažeři společnosti AIG by neměli být nuceni k vrácení svých bonusů. Rovněž však veřejně prohlásil, že odpovědnost za finanční krizi, za hospodářskou krizi, nelze omezit na předešlé kroky Spojených států a že se nechce účastnit sebekritiky a zkoumat, zda k tomu přispěla i strategie komercializace a konkurenčního tlaku a neomezené globalizace samotné Evropské unie.
Podle mého názoru je to jasné z příslušných částí závěrů summitu, které uvádějí, že v současné krizi zůstává účinným rámcem podpory růstu a zaměstnanosti obnovená Lisabonská strategie včetně nynějších integrovaných hlavních směrů. V referenčních dokumentech je však také velmi jasně řečeno, že samozřejmě musí existovat propojení s přístupem na základě udržitelných veřejných financí a v této souvislosti s pokračujícími penzijními reformami. To mě překvapuje, protože bylo zjištěno, že pokračující penzijní reformy jsou spojeny s pokračující privatizací systému důchodového zabezpečení a nárůstem podílu péče o staré lidi kryté kapitálem.
To znovu posiluje dvě rozhodující příčiny současné finanční a hospodářské krize, jmenovitě spoléhání se na finanční trhy, přestože krizi odstartovaly zvraty na finančních trzích, a další zostřování sociálního rozdělení. K tomuto sociálnímu rozdělení, k rozdělení podle rozložení příjmů, však vedla právě exploze likvidního peněžního kapitálu. Tady by měla být přijata nápravná opatření. Proto nechápu, proč Komise a Rada při svém jednání na summitu nepřijaly odpovídající nápravná opatření.
Hovoříme-li o Lisabonské strategii, musíme také zmínit bílou knihu Komise o finančních službách (2005-2010), která vychází z integrace evropského trhu finančních služeb do celosvětového trhu finančních služeb a z příslušných článků Smluv z Nice a Lisabonu, které na jedné straně zakazují jakoukoli formu omezení volného pohybu kapitálu a na straně druhé nutí finanční instituce, aby zajišťovaly neomezený tok finančních služeb. To je v naprostém rozporu s jakoukoli formou boje proti příčinám krizí.
Johannes Blokland
- (NL) Pane předsedo, Lisabonskou strategií zajišťujeme, aby byla Evropa schopna nadále hospodářsky soutěžit se zbytkem světa. To je samozřejmě možné pouze v případě, že se zapojí skutečně všichni a že zajistíme dobré životní podmínky včetně podmínek v rozvojových zemích.
Dohoda dosažená na summitu Evropské unie minulý týden není dostatečně silná, aby podněcovala nové a udržitelně zaměřené hospodářství. Hospodářská krize, krize klimatu a krize energetická vyžadují nový přístup a tento přístup vyžaduje nezbytné investice. Evropská unie se v tomto ohledu musí ujmout vedení. Očekávali jsme dohodu o financování ujednání o klimatu z Bali a Poznaně. Je znepokojivé, že po zdlouhavých jednáních ministrů životního prostředí a financí nebylo žádné takové dohody na summitu Evropské unie dosaženo. Kde je vůdčí postavení Evropské unie, když jde o skutečné financování? Odkopnout financování plánů ochrany klimatu pro rozvojové země znamená závažné narušení dohod o klimatu. To není vedení, jaké před jednáním v Kodani potřebujeme.
Andreas Mölzer
- (DE) Pane předsedo, díky velké evropské vizi se Brusel stal slepým a hluchým vůči řadě nežádoucích událostí v Evropské unii. S rozvojem krize za to nyní občané platí; za neoliberální špatná rozhodnutí přijatá v předešlých letech nebo za nedokonalou přípravu na rozšíření na východ, a díky tomu se zdá, že jsou nyní uvězněni v jakési hypotéce. Požadovanou energetickou bezpečnost nepřinese ani přistoupení Turecka, které je zjevně již hotovou věcí; naopak bude znamenat jen politickou nestabilitu, islamismus a díru v našich financích v řádech miliard.
Evropská unie se musí na nadcházejícím finančním summitu skupiny G20 vymanit z úlohy vazala, kterou dosud hrála vůči politice Spojených států amerických, a zavést přísná pravidla a důsledné kontroly. Právě dlouhodobé odmítaní Washingtonu zapojit se do jakékoli formy regulace vysoce výbušných cenných papírů položilo základ nynějšího finančního dilematu.
V krizi je třeba provést škrty. Existuje dostatečná rezerva pro úspory, například v oblasti nekontrolovaného růstu agentur Evropské unie. Navýšení krizového fondu může být jen první krok; potřebujeme daleko více plánů pro případ, že některá země zbankrotuje, a potřebujeme koncepce pro rozsáhlé sociální problémy, které přijdou stejně jistě jako amen na konci modlitby.
Werner Langen
(DE) Pane předsedo, dámy a pánové, chtěl bych českému předsednictví blahopřát. I přes značné vnitrostátní problémy se mu podařilo pokročit s evropským programem v době nejhorší hospodářské a finanční krize za celá desetiletí. Toto blahopřání je spojeno se žádostí, aby české předsednictví dokončilo svůj mandát stejně dobře a cíleně, jako jednalo doposud.
Když poslouchám předsedu skupiny sociálních demokratů, mám pocit, že jsem na jiné planetě. Velebí pana Browna, který předtím, než se stal předsedou vlády, byl ministrem financí a byl tedy odpovědný za finanční politiku a rámcové podmínky Evropské unie a Spojeného království. Při četných příležitostech zde bylo řečeno, že pouze změna postoje na straně Spojeného království nám umožní zavést nezbytná regulační opatření. Jak může někdo, kdo tomu po desetiletí kladl překážky, být dnes prohlašován naším spasitelem? Nerozumím tomu.
Kritika americké politiky navyšování přísunu peněz, kterou vyslovil předseda české vlády, je ve všech ohledech odůvodněná. Nemůžete řešit problémy stejnými prostředky, jaké krizi zavinily, což byl nadměrný růst přísunu peněz a příliš velký život na dluh. Život na dluh je ten problém.
Hlavní prioritou je tudíž dostat krizi na finančním trhu pod kontrolu, změnit globální nerovnováhu, společně řešit úkoly, které před námi stojí v oblasti ochrany klimatu a boje proti chudobě a zavádět novou morálku ve světě založeném na sociálním tržním hospodářství. Pokud se nám to v této krizi podaří, české předsednictví naše očekávání zcela splní bez ohledu na to, co se stane s Lisabonskou smlouvou a vnitřní situací v České republice.
Libor Rouček
- (CS) Dámy a pánové, předseda Evropské rady Mirek Topolánek zahájil svůj dnešní projev v Evropském parlamentu útokem na sociální demokracii. Já bych řekl, jak typické a příznačné to je pro tuto vládu. Namísto hledání shody, spolupráce a kompromisů i v otázkách řízení Evropské unie premiér Topolánek vyhledával a vyhledává spory a konflikt. A tyto vlastnosti a neschopnost spolupráce jsou pravou příčinou pádu jeho vlády. Ještě bych znovu chtěl připomenout, že vládu nepoložila opozice, ale položili ji poslanci vlastní strany a koaličního partnera, Strany zelených.
Nechci se však věnovat české vnitřní politické scéně. Chtěl bych jenom připomenout České republice zodpovědnost, kterou má jako předsednická země před Unií a před občany Evropské unie. Před námi leží spousta úkolů. Byla tady zmíněna samozřejmě hospodářská a finanční krize. V Praze bude pořádán summit Evropa-Spojené státy. Máme ideální historickou příležitost s našimi partnery v Americe spolupracovat na všech problémech, které jsou v dnešním globálním světě, od ekonomiky, ekologie až po řešení konfliktů na Blízkém východě, v Afghánistánu a podobně.
Na závěr ještě jedna poznámka k Lisabonu. Česká sociální demokracie vždy podporovala Evropskou ústavu, česká sociální demokracie vždy podporovala ratifikaci Lisabonské smlouvy. Tak tomu bylo v Poslanecké sněmovně a tak tomu bude i v českém Senátu, až se o tom bude hlasovat. Já věřím, že Občanská demokratická strana se zachová, ať je již v jakékoliv pozici, stejně státotvorně, stejně proevropsky, a tento dokument podpoří.
Margarita Starkevičiūt
- (LT) Pokaždé, když jednáme o dalším summitu hlav států a předsedů vlád, který má řešit hospodářské problémy, uznáváme, že dosažené výsledky jsou dobré, ale bohužel zaostáváme za vývojem a prováděcí mechanismus takových rozhodnutí je nejasný.
Co musíme udělat, abychom se těmto problémům vyhnuli?
Za prvé musí země hodnotit vliv integrace na jejich vlastní vnitrostátní hospodářské politiky. Nyní jsou rozhodnutí často přijímána na základě minulosti, na základě našeho chování v krizových situacích. Bohužel žijeme v integrované Evropské unii se společným trhem a všechna tato rozhodnutí často nemají ten účinek, jaký měla kdysi.
Za druhé je třeba vytvořit určitý druh dočasného institucionálního rámce pro mechanismus provádění rozhodnutí. Čekat do ratifikace Lisabonské smlouvy? Životy lidí nečekají, musíme se rozhodovat dnes. Je zjevné, že musí existovat větší koordinace mezi zeměmi v eurozóně a mimo ni. Jak toho lze dosáhnout? Jsem přesvědčena, že mechanismus úzké spolupráce by mohl být založen na tzv. mechanismu směnných kurzů nebo anglicky ERM II. To by oběma Evropám, nové i staré, pomohlo sblížit se a nalézt konsenzus.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Pane předsedo, na nedávném evropském summitu byla nastolena řada témat. Jedním z nich byla otázka Východního partnerství a alternativních tras dodávek plynu. Bylo rozhodnuto prozatím na tyto cíle přidělit malé částky, je to však nepochybně krok správným směrem. Evropa čelí obrovské hospodářské krizi a musí hledat efektivní cesty z této krize. Nesmíme se však odchýlit od své hlavní zásady solidarity. Zvlášť bychom měli být vnímaví vůči problémům nových členských států.
Ačkoli na summitu byly projednávány otázky související se změnou klimatu, v praxi lze vidět, že krize, která nás zasáhla, tento mimořádně nákladný pseudovědecký projekt odsouvá na okraj. Finanční prostředky určené k tomuto účelu by měly být odkloněny na efektivní a jednotný boj s účinky krize. Vnitrostátní situace v České republice by do toho neměla nijak zasahovat.
Rebecca Harms
- (DE) Pane předsedo, byla jsem potěšena, že zde dnes dopoledne v plénu vidím pana Vondru, a těší mě signál ze strany předsednictví, který naznačuje, že předsednictví bude pokračovat v práci. Dle mého názoru bychom Evropě právě v době krize prokázali medvědí službu, kdybychom nedrželi spolu a nepomohli českému předsednictví fungovat. Podle toho, jaké zprávy mám z České republiky, zůstane vláda ve funkci a u kormidla, protože většina, která se včera spojila, nestačí na podporu vlády nové. Jsem přesvědčena, že v době krize je tento druh stability, kterým mám na mysli solidaritu s českým předsednictvím, nepostradatelný. Také vyzývám mnoho Západoevropanů, například Francouze, aby drželi na uzdě své nepřátelství vůči východu, protože to bylo právě referendum ve Francii, kterým evropská krize vlastně začala.
Ráda bych viděla odvážnější vedení v oblasti otázky klimatu a její zařazení do nyní nutných opatření. Musíme se odvážit učinit něco nového, pokud máme v této krizi postoupit kupředu. Můj vážený přítel měl pravdu, žijeme na dluh. Žijeme však na dluh i pokud jde o životní prostředí a klima. Nekonečně jsme plýtvali zdroji. Neřídíme hospodářství udržitelným způsobem. OSN, Pan Ki-Mun, Světová banka, každý nám říká, že to, co se dnes děje v Číně, co se dnes děje v Jižní Koreji, kde se více než polovina národního krátkodobého hospodářského programu věnuje ochraně klimatu a udržitelnému rozvoji, je správné a právě tam je budoucnost. Evropská rada však bohužel dosud nesebrala tolik odvahy. Bohužel nevěřím, že vinna je jen Česká republika sama.
Předseda
- Děkuji vám, paní Harmsová. Máte naprostou pravdu. Všichni jsme hříšníci - někteří víc než jiní.
Mary Lou McDonald
- Pane předsedo, uprostřed této hospodářské krize, krize vyvolané a poháněné neúspěchem politiky na úrovni členských států i Evropské unie, musí být absolutní prioritou ochrana pracovních míst a tvorba nové zaměstnanosti. Odliv pracovních míst musí být zastaven. Bude to vyžadovat aktivní zásahy vlád členských států.
Teologie volného trhu nesmí stát v cestě nápravy pro pracující. Mírná regulace finančních trhů byla vždy cestou ke krádežím a korupci. Obsesivní deregulace a privatizace veřejných služeb skončí také v slzách.
Má tedy pravdu obehraná písnička, která říká, že se musíme z této hospodářské krize poučit? To je ta otázka. Pokud ano, neexistuje nyní na otázku zásadní změny politiky Evropské unie a i Smluv o Evropské unii odpověď a tato problematika by měla být tématem jednání Rady Evropské unie. Lisabonská smlouva je stará vesta. Je to listina pro politiky neúspěchu. Potřebujeme novou smlouvu pro novou dobu.
Paul Marie Coûteaux
- (FR) Pane předsedo, závěry předsednictví z poslední Rady jsou zábavné čtení. Připomínají prohlášení o vítězství vydané poraženými vojsky. Mají patetičnost podobných prohlášení, včetně opakovaného ubezpečování o tom, že až krize skončí, Evropská unie vybuduje silnější hospodářství pro budoucnost, a opakovaného potvrzování Lisabonské strategie, která přitom směřuje zcela mimo.
Z toho vyplývá, že eurokraté, eurofilové a ultraevropané všeho druhu, uzavření ve svých skleněných věžích, již naprosto ztratili pojem o skutečné situaci. Všichni si dobře uvědomují, že eurozóna se jako první dostala do recese, protože v posledních osmi letech vykazovala nejnižší míru růstu na světě. Také však měla největší problémy z hlediska své konkurenceschopnosti a stavu zaměstnanosti. Především je to právě eurozóna, která je díky obecnému trendu obírání národů o jejich přirozené ochranné prvky nejhůře vybavena pro reakci.
Ve skutečnosti jediný přínos krize spočívá v tom, že vzbudí národy uspané finančními přísliby a protinárodní propagandou. Jedině členské státy mají legitimní nástroje nutné pro jakékoli rozsáhlé opatření a k tomu se budou muset zbavit okovů Evropské unie a eura. Přinejmenším lidu Francie je stále jasnější, že nebude existovat bezpečnost bez Francie, nebude existovat Francie bez francouzské politiky a nebude existovat francouzská politika bez svrchovanosti národa a lidu.
Roberto Fiore
- (IT) Pane předsedo, dámy a pánové, zdá se mi, že tato rozprava se stále točí kolem dogmatu, že banky by měly být středem ekonomiky a že proces globalizace by měl být základní součástí naší hospodářské budoucnosti.
Toto dogma je naprosto mylné. Měli bychom se vrátit k tradiční ekonomické vizi naší společnosti, která spočívá v sociální spravedlnosti a skutečné výrobě. Protože všichni jíme, chodíme spát a oblékáme se, měli bychom svou činnost a úsilí zaměřit na zdokonalování zemědělství, budování domů, na výrobu a řemesla.
Bez této nové vize upadneme do opakovaných krizí, v nichž bude lidi nadále ovládat lichvářství bank a hlavním prvkem v našich životech bude nespravedlnost.
Jana Hybášková
- (CS) Vážený pane předsedo, nevím ani, ke komu mluvím, když se české předsednictví ani nesnaží být přítomno. Blahopřeji k výsledkům summitu. Navýšení prostředků MMF, zdvojení krizového fondu, východní partnerství, podpora strategické infrastruktury, podpora Nabuccu jsou naplněním tří E českého předsednictví. Škoda, že upozaděna zůstala příprava na Kodaň, české předsednictví nezužitkovalo naši práci v energeticko-klimatickém balíčku.
O to ale dnes vůbec nejde. Vaše předsednictví, stejně jako vaše vláda, je politikou dvojího standardu. Zatímco v Evropě se tváříte jako sympatičtí Evropané a velcí integrátoři, doma mluvíte o tom, jak jim to natřeme, o Lisabonské smlouvě mluvíte jako o cáru papíru. Svoji vládu jste integrovat nedokázali. K politice dvojího metru patřilo a patří zvolení Václava Klause prezidentem. Západní evropské ukotvení, které nám pomůže překonat nejtěžší krize, je cílem milionů Čechů a Moravanů. Jeho naplnění není možné bez ratifikace Lisabonské smlouvy. Ta je nyní, a to je i vaše odpovědnost, vážně ohrožena. Budete-li vládnout v jakékoliv formě dál, postavte se jasně k ratifikaci. V naší zemi jsou společenské i politické elity, které ratifikaci chtějí, které jsou připraveny podpořit toho, kdo jí dotáhne. Naše strana, Evropská demokratická strana, udělá pro ratifikaci vše.
Druhým vážným nedodělkem je euro. Můžete se účastnit summitu G 20, spojovat pro něj Evropu. Je důležité, aby Evropa ustála vůči Spojeným státům svá regulatorní opatření a nepodlehla pouze politice excesivních stimulačních balíčků, které by mohly vést k hyperinflaci. Je důležité mít Evropskou komisi pro cenné papíry, držet pakt stability. Co ale nám je to doma platné, když to byla vaše strana, která nás na mnoho let z eurozóny vyřadila.
Pane premiére, návrhy opatření jsou skvělé. Teď jsou to jen návrhy. Slovy paní Merkelové, o co tu jde, je implementace. K ní je potřebná politická vůle a jednota, které je umožní převést do reality. Hovořil jste o krizi důvěry. O to tady jde. Zasaďte se o Lisabon, změňte postoj k euru, umožněte rychlé čerpání strukturálních prostředků. Jinak zastupovat 60 až 70 % Čechů a Moravanů, kteří to nechtějí Evropě osladit, ale kteří chtějí v Evropě normálně žít, stěží můžete.
Jan Andersson
- (SV) Pane předsedo, existuje problém, který se dnes dotýká velkého počtu evropských občanů. Je jím zvýšená nezaměstnanost a větší rozdíly, které tato nezaměstnanost přináší. Občané musí být z výsledků posledního summitu mimořádně zklamáni. Na tomto summitu nebyla stanovena naprosto žádná strategie pro řešení rostoucí nezaměstnanosti. Říkají, že již udělali vše, co je třeba. Také říkají, že summit, který se má konat počátkem května, už nebude žádný summit. Bude se jednat o zasedání trojky. To je jasný signál pro občany, že vůdci Evropské unie nepovažují zaměstnanost a boj proti nezaměstnanosti za prioritu.
Evropský parlament není zapojen vůbec - jeden měsíc před volbami do Evropského parlamentu. Pan Barroso dnes vyzýval k jednáním, ale závěry Rady se o Evropském parlamentu ani nezmiňují.
Chtěl bych něco stručně říci k automatickým stabilizačním prvkům. V dnešní rozpravě byly zmíněny společnost General Motors, Spojené státy americké a Švédsko. Je pravda, že ve Švédsku máme lepší systémy sociálního pojištění, míry úhrad jsou však již nižší než 80 %. Pracovníci v automobilovém průmyslu, kteří ztratili zaměstnání, budou nyní dostávat odstupné ve výši zhruba 50 % až 60 % své mzdy. To již není tak skvělé.
A konečně bych chtěl říci několik slov k mobilitě. Mobilita je v rámci Evropské unie důležitá, stejně jako boj proti protekcionismu. Komise a Rada však musí převzít odpovědnost a zajistit, aby v celé Evropské unii platila zásada stejné mzdy za stejnou práci. Pak se můžeme také snažit podporovat zvýšenou mobilitu a bojovat s protekcionismem.
Sophia in 't Veld
- (NL) Pane předsedo, bylo hodně řečeno o tom, kolik peněz vlastně potřebujeme dát stranou na boj s touto hospodářskou krizí. Mohli bychom o tom jednat hodiny. Jsem přesvědčena, že je také nutné brát ohled na budoucí generace a nenechávat řešení všech problémů na nich. Vedle toho je však snad ještě důležitější otázka toho, na co ty peníze vynaložíme. Jsem skutečně znepokojena, když zase vidím reflexní reakci spočívající v sypání peněz do starých průmyslových odvětví a starých technologií ve snaze postavit na nohy churavějící průmyslová odvětví.
Je rovněž zarážející, že v závěrech Rady jsou části věnované hospodářské krizi a energetice a udržitelnosti pojaty jako dvě samostatné oblasti, zatímco doba je zralá k tomu, aby byly obě problematiky sloučeny. Nechci být tak pesimistická jako byl pan Turmes, přišel však skutečně čas investovat do nových technologií a znalostí. Nelze tolerovat, že se lijí miliardy do automobilového průmyslu v době, kdy je nutné hledat úspory v oblasti vzdělávání. V této oblasti jsme rozhodně situaci nevyřešili dobře.
Další věcí jsou řešení pro východoevropské země a země, které nemají jednotnou měnu. Tyto země zmíněnou částkou 50 miliard EUR necháváme trochu na holičkách. Ptám se, zda Rada a Komise zvažují i možnost zrychleného přistoupení k eurozóně pro země, které dosud nejsou jejími členy, vzhledem k tomu, že stabilita a síla těchto zemí jsou v zájmu Evropy jako celku.
A vyjadřuji velké znepokojení nad užíváním nacionalistického jazyka a nad tendencí všech národních vedoucích představitelů přiklánět se k řešením typu "nejdřív naše země". Všichni musíme brát vzestup krajní pravice velmi vážně a všichni musíme zajistit řešení této otázky již před volbami.
Seán Ó Neachtain
- (GA) Pane předsedo, rád bych vyjádřil svou podporu a blahopřání skupině evropských vedoucích představitelů, kteří zasedali v tomto týdnu.
Pokud jde o Irsko, je nyní naprosto jasné, že jde o to, zda v Irsku chceme získat podporu z Evropské unie. Naše hospodářství bylo silné, ale v současnosti oslabilo stejně jako všechna hospodářství na celém světě. Je nám jasné, že z této krize se vymaníme společnou prací a že největší výzva, které nyní Evropa čelí, je spolupráce a posílení našeho současného hospodářského celku, abychom byli schopni se všichni vzájemně podpořit - a nikoli navrhované oslabení Unie. Je také jasné, že základní pravidla stanovená v Lisabonské smlouvě jsou nyní potřebná více než kdy předtím. Jak říká staré irské přísloví: "není síly bez jednoty".
Jean-Luc Dehaene
- (NL) Pane předsedo, na každém evropském summitu si skutečně můžeme stěžovat na to, že rozhodovacím procesem neprostupuje dostatečně silně evropský rozměr. I já jsem v přístupu ke krizi očekával více opravdu evropského prvku. Přesto je však v současné době důležitější provádět to, o čem jsme rozhodli, než neustále omílat další plány a současně zapomínat na provádění toho, o čem již bylo rozhodnuto. Z toho důvodu si myslím, že my zde v Parlamentu společně s Radou a Komisí nyní musíme upřednostnit skutečné provádění toho, co čem jsme již rozhodli. V tomto ohledu stojím plně za přístupem Komise.
Musíme také ukázat, že jsme skutečně sjednoceni v globálním přístupu ke krizi a já doufám, že tomu tak bude i v Kodani na summitu skupiny G20 a že Evropa bude schopna hovořit efektivně a jednohlasně. Abychom však mohli hovořit jednohlasně, musíme zajistit, že neohrozíme své výsledky sami, že vnitřní trh zůstane opravdu vnitřním trhem bez interního protekcionismu a že posílíme jednotnou měnu. Musíme se poučit a zvýšit financování Evropské centrální banky i zajistit financování tak, aby naše jednání mohlo mít evropský rozměr. Musíme také zajistit, aby skutečně došlo k rozšíření a abychom v této obtížné době také projevili solidaritu s novými členskými státy. K tomu Evropská unie je. Solidarita s méně rozvinutými zeměmi musí být také součástí globálního přístupu Evropské unie.
Skončím stručnou zmínkou o Lisabonské smlouvě. My, Parlament, musíme jasně vyjádřit své stanovisko. Musíme s jistotou vědět, co se má stát ihned po evropských volbách. To však vyžaduje, aby Parlament skutečně přijal jednotné stanovisko, a z toho důvodu nemohu pochopit názor předsednictva, podle něhož v tomto Parlamentu nemusíme projednávat zprávy o stanoviscích. Naléhavě žádám, abychom tento názor revidovali a mohli jednat s Radou na základě stanoviska přijatého tímto Parlamentem.
Riitta Myller
- (FI) Pane předsedo, nejlepším způsobem, jak zlepšit energetickou bezpečnost v Evropě, je zvýšit energetickou účinnost a využívání obnovitelných zdrojů energie. Všechny členské státy do těchto oblastí musí investovat a musí to učinit ihned, jinak nedosáhneme cílů obsažených v našem vlastním klimatickém balíčku.
Tento druh investice je zvlášť přizpůsoben naší době. Investováním do energetické účinnosti a energie z obnovitelných zdrojů vytváříme, jak již bylo více než jednou řečeno, nová a udržitelná pracovní místa, budujeme tak však i základ nízkouhlíkového hospodářství.
Nyní potřebujeme skutečné činy. Tento summit však o tom bohužel nedokázal lidi přesvědčit. Celkově vzato, cílem každé léčby hospodářské krize by mělo být zabránit tomu, aby globální oteplování dosáhlo svého kritického bodu. Takový musí být i výsledek zasedání zemí skupiny G20. Jestliže bude Evropa hovořit jedním hlasem, pak i Spojené státy americké přijmou stejný cíl.
Olle Schmidt
(SV) Pane předsedo, berlínská zeď padla před téměř 20 lety. V nynější složité hospodářské situaci opět můžeme rozpoznat budování nové zdi v Evropě, tentokrát zdi hospodářské. To se již nikdy nesmí stát!
Přestože byly poskytnuty zdroje na pomoc zemím, které mají potíže, je míra úsilí vedoucích představitelů Evropské unie zřejmě smíšená. Je znepokojivé, že Renault stěhuje svou výrobu ze Slovinska do Francie. Nesmíme dovolit, aby různé stupně protekcionismu znovu způsobily pohromu. Cena dalšího selhání snahy udržet Evropu pohromadě je příliš vysoká. Historie potrestá ty, kdo nedostojí své povinnosti. Proto bylo včera dobré slyšet jasné prohlášení Gordona Browna, který říkal "neodejdeme!" To samé musí platit i pro prezidenta Sarkozyho.
Existují všechny důvody, proč přivítat návrh Larosièrovy skupiny. Je to návrh vyvážený, který bude znamenat, že se Evropská unie vyhne nadměrné regulaci, ale sledování finančních trhů bude značně posíleno. Evropská centrální banka bude hrát ještě důležitější úlohu. I vnitrostátní orgány dohledu dostanou lepší možnost vzájemné koordinace a výměny informací. Politika musí být přiměřená i v dobách krize. Naší odpovědí v těžké době nesmí být navrhování právních předpisů, které spíše zdržují než pomáhají.
Charles Tannock
- Pane předsedo, prohlášení Rady o Východním partnerství je nanejvýš vítané. Jako zpravodaj pro východní rozměr evropské politiky sousedství podporuji užší vztahy se šesti zeměmi na východě. Oznámení o 600 milionech EUR pro Východní partnerství je vynikající a vítám navrhované výdaje z nástroje evropského sousedství a partnerství na zlepšení energetické bezpečnosti Evropské unie prostřednictvím lepších zařízení ke skladování ropy a plynu a budování nových ropovodů a plynovodů.
Rada také správně podporuje nově vzniklé parlamentní shromáždění EURONEST, které podpoří řešení zamrzlých konfliktů, například sporů v Náhorním Karabachu a Podněstří. Východní partnerství však nesmí být využilo k odkladu snahy o členství v Evropské unii u zemí, které jsou zjevně oprávněny o takový status žádat, jmenovitě Ukrajiny a Moldavska.
Rada rovněž správně rozhodla o zdvojnásobení balíčku pomoci pro východoevropské země nepatřící do eurozóny, které mají finanční potíže, z 25 miliard EUR na 50 miliard EUR. Toto opatření pomůže stabilizovat země, jako je Maďarsko a Lotyšsko. Nesmíme však zapomínat ani na Ukrajinu, která trpí závažnými finančními problémy. Kolaps bankovnictví na Ukrajině by mohl mít katastrofické důsledky v jiných zemích východní Evropy i v Itálii a Rakousku, kde banky nesou největší rizika spojená s ukrajinským trhem.
A konečně, jakkoli plně akceptuji právo Turecka a Ruska na to, aby se tyto země staly ve shromáždění EURONEST pozorovateli, ani jedna země by toto postavení neměla využívat pro své vlastní cíle v oblasti zahraniční politiky. Členové shromáždění EURONEST jsou svrchované státy, které mají právo rozhodovat o svých vlastních euroatlantických aspiracích. To, co naznačuje ruský ministr zahraničních věcí Sergej Lavrov, podle něhož je Východní partnerství pro Evropskou unii prostředkem k rozšíření jejího vlivu do zahraničí, je absurdní. Takové vyjadřování náleží do éry tzv. Machtpolitik za studené války, nikoli do éry moderní diplomacie. Jestli se někdo snaží získat svou sféru vlivu, je to Rusko, na což loni v létě poukázala válka s Gruzií a občasné pokusy Kremlu o politickou destabilizaci zemí, jako je Ukrajina a pobaltské státy.
Proinsias De Rossa
- Pane předsedo, blahopřeji vám k vaší výslovnosti mého dosti složitého jména!
Konzervativci zde a v členských státech jsou jako zlobivé děti. Léta dupali nohama a požadovali deregulaci bank a stínové bankovnictví a nyní jsou připraveni spolknout přísnou regulaci - ale pouze pokud budeme předstírat, že to celé byl jejich nápad. Stále však žádají deregulaci na pracovišti, flexibilitu - tím se myslí žádná ochrana, žádná jistota a škrty v sociálních službách. Přátelé, to je recept na rozdmýchání nekontrolovatelného lesního požáru.
Úřadující předseda Topolánek v porovnání s Amerikou zvolil Švédsko. Proč ne Českou republiku? Proč ne Irsko? Je to prosté: irská vláda trhá zdravotní péči, vzdělávání, péči o děti a odbornou přípravu na kusy. Tím v Irsku prohlubuje pocit nejistoty a vytváří větší nezaměstnanost, jakkoli by se měla snažit udržet lidi v zaměstnání, a nedělá nic pro přežití malých podniků. Jsem přesvědčen, že musí dojít ke změně vlády v Irsku a ke změně postoje v Evropské radě. Uspořádejme 7. května summit o zaměstnanosti pro všechny členské státy.
Marco Cappato
- (IT) Pane předsedo, dámy a pánové, je ironií osudu, že tato fáze rozpravy probíhá bez úřadujícího předsedy Rady, který by tu s námi měl být. Pan Topolánek tu není. Včera jsme však vedli rozpravu o strategii a budoucnosti Evropy s ohledem na jednání skupiny G20 s jiným předsedou, který naopak musel o pozvání žádat a byl pozván, není jasné z jakých důvodů, kromě zjevného důvodu daného úlohou, kterou hraje jeho členský stát.
Proč začínám těmito možná nepříjemnými poznámkami? Důvodem je to, že hospodářská a finanční krize, před níž Evropa stojí, je také krizí institucionální, což jasně prokazuje skutečnost, že úřadující předseda Rady musí v polovině rozpravy odejít, aby řešil své vnitrostátní politické problémy. To samé vidíme u hospodářské krize; tím mám na mysli, že reakce byla pouze vnitrostátní, nedošlo k řádné odezvě ze strany Evropy, k žádné evropské reakci, ani z hlediska rozpočtu. Je moc pěkné mluvit o 400 miliardách EUR, ale víme, že téměř všechny tyto peníze pocházejí z vnitrostátních rozpočtů. Pane předsedo Barroso, nevěřím, že jste v posledních letech učinil dost, abyste dal vládám a národním státům na vědomí, že existuje jiná Evropa, která dělá víc, než jen koordinuje státy, že Unie sama má politickou funkci.
Protože předseda Topolánek hovořil o rozšiřování Východního partnerství o Bělorusko, skončím zmínkou o ženě jménem Jana Paliakova, kterou běloruské úřady dohnaly k sebevraždě, abych zdůraznil, že tato partnerství by se měla více věnovat právu, demokracii a svobodě a nikoli jen obchodování s diktaturami nejhoršího druhu.
Marian-Jean Marinescu
. - (RO) Závěry Rady jsou v souladu s krizí, kterou členské státy procházejí.
Jako mimořádně dobrý výsledek musíme přivítat dohodu o energetických projektech a širokopásmovém internetu. To, že byly k uvedeným projektům zařazeny i plynovod Nabucco a propojení mezi členskými státy, například mezi Rumunskem, Maďarskem a Bulharskem, může pomoci vyhnout se krizi podobné té, která nastala v lednu 2009.
Využití zdrojů z oblasti Kaspického moře a co největší zužitkování strategické polohy Černého moře jsou nezbytnou podmínkou zaručení dodávek energie do Evropské unie. Politiky vypracované v rámci Východního partnerství musí rozhodně zahrnovat co největší využití těchto oblastí ve prospěch Evropské unie.
Byl jsem překvapen, že doporučení Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci nepřihlédlo k opatřením, která nová rumunská vláda oznámila ve svém vládním programu a která začala uskutečňovat přijetím rozpočtu na rok 2009.
Decentralizace, která má posílit místní autonomii, a směrování zdrojů do investic v prioritních oblastech, jako je infrastruktura nebo energetika, s cílem zachovat a vytvářet pracovní místa, jsou dvě z opatření, která již rumunská vláda iniciovala. K dalším opatřením, která můžeme zmínit, patří omezení výdajů prostřednictvím rozpočtových přídělů a prioritní zahájení reformy systému vzdělávání.
Provádění návrhů zařazených do programu hospodářské obnovy, který připravila Rada, zvláště pokud jde o urychlení přídělu prostředků v rámci evropských programů a schválení státní podpory, především v automobilovém průmyslu, by znamenalo skutečnou podporu omezení účinků krize na minimum, nejen v Rumunsku, ale také ve velmi mnoha členských státech Evropské unie.
Adrian Severin
- Pane předsedo, krize, před níž stojíme, není krize v rámci systému, ale krize samotného systému; krize hospodářského systému a také krize demokracie. Snižuje se nejen důvěra v oblast finanční, ale i v oblast sociální. V ulicích našich evropských měst již můžeme vidět jevy, které nás varují před nedůvěrou a nepokoji na sociální úrovni, které by mohly vést k politickým a sociálním nepokojům.
Proto je sociální summit Evropské unie, který povede k uzavření evropského paktu o zaměstnanosti, naprosto nezbytný. Sociální summit by měl mimo jiné dojednat, že by společnosti, které propouštějí zaměstnance, neměly distribuovat dividendy, že nadnárodní společnosti musí jednat nejen s vnitrostátními odborovými organizacemi, ale i s evropskými odbory, že nemůže existovat podnikatelská rentabilita bez sociální solidarity.
Tuto celosvětovou krizi zhoršuje krize evropské integrace. Existují členské státy, které mají ekonomiky mateřských společností, a členské státy s ekonomikami společností dceřiných. Státy z první skupiny jsou členy eurozóny, státy z druhé skupiny nikoli. Pro přežití první skupiny mají zásadní význam programy, které usnadní stabilizaci a integraci států z druhé skupiny. Evropská unie nemůže přežít s novými demarkačními liniemi.
Zbigniew Zaleski
(PL) Pane předsedo, o summitu můžeme selektivně mluvit z hlediska dvou časových rámců. Delší časový rámec zahrnuje strategická opatření, do nichž řadím záležitost našich východních partnerů včetně Běloruska. Myslím, že je to je oprávněné a bude to k dobru Evropské unie, našich východních sousedů i budoucích vztahů s Ruskem. Finanční podpora je nezbytná a ačkoli se to v době krize může setkat s kritikou, jsem přesvědčen, že stojí za to investovat do východních záležitostí. Bude-li východní strategie úspěšná, projeví se Evropská unie jako seriózní hráč na globální politické scéně. Nemám na mysli Evropskou unii jako organizaci, ale spíše to, že účinky společného postupu budou argumentem pro urychlení další evropské integrace.
Druhý časový rámec se týká jen současnosti, a tedy krize, jejímž příznakem jsou mimo jiné ztráty pracovních míst a finanční bezmocnost občanů. Na tyto problémy neexistuje jediný všelék, ale široká strategie vlád a Evropské unie by měla obsahovat i pozornost věnovanou potřebám malých a středních podniků. Důvodem je především to, že zatímco pracovníci v krizi přicházejí jen o své zaměstnání, podnikatelé, kteří se dostanou do potíží, mohou ztratit své zaměstnání, své zaměstnance i celý podnik. Vlastníci malých podniků jsou nejpružnější a pravděpodobně ze současné obtížné situace vyjdou nejlépe, a protože představují většinu ekonomické síly Evropy, mohou ovlivnit celé hospodářství.
Pane Barroso, pokud se finanční kolaps změní v psychické zhroucení, budeme ve skutečné krizi. Dokud bude mezi lidmi živá motivace a vůle něco dělat, bude stále existovat šance na to, že se věci začnou zlepšovat, a v této oblasti jsou opatření Evropské unie velice důležitým prvkem, za který neseme svou odpovědnost. Přeji nám všem v této věci úspěch.
Edite Estrela
- (PT) Reakce summitu nebyla dost ambiciózní. Kde je pevný závazek zrušit daňové ráje a zahraniční finanční centra? Kde je rozhodnutí o řádné nápravě mezd vedoucích pracovníků bank? Pane předsedo Barroso, je správné říci, že bohatí by měli zaplatit za krizi, protože právě oni ji způsobili.
Pokud jde o summit o zaměstnanosti, nemůže se jednat o malý summit, protože zaměstnanost není malý problém. Je to velký problém, který ovlivňuje jednotlivce i rodiny. Tímto způsobem nezískáme důvěru lidí zpět.
A konečně, slyšela jsem, jak někdo říká, že návrhy socialistů nepotřebuje. To je arogantní prohlášení. Kdyby obhájci neoliberální doktríny naslouchali varování socialistů, nebyli bychom nyní uprostřed této krize. Cožpak se nikdy nepoučí? Jestliže nepochopili závažnost a hloubku této krize a nepochopili to, co ji způsobilo, obávám se nejhoršího. Obávám se, že krize bude trvat mnoho let, a právě to nechceme.
Tunne Kelam
- Pane předsedo, myslím, že povzbuzujícím výsledkem, kterého Rada dosáhla, je to, že 27 členských států je nyní schopno jít na zasedání skupiny G20 se společným stanoviskem. To je důležitý úspěch a je naprosto spravedlivé poblahopřát předsedovi vlády Topolánkovi ke konstruktivní úloze, kterou v Radě sehrál. Mohu s ním souhlasit, že úspěch Rady spočíval v tom, že Evropská unie se odmítla dát snazší cestou masivních odkupů a znárodňování.
Nešťastná česká vládní krize nyní dává Komisi a předsedovi Barrosovi zvýšenou odpovědnost za vyvedení Společenství z krize a zajištění souladu a stability. Současně musí Komise nabídnout pružnější mechanismy pro včasné využití dalších peněz, o nichž Rada rozhodne. Prováděcí postupy mohou být příliš nešikovné a časově náročné. Je mimořádně důležité upravit rámcové podmínky pro menší podniky a inovace. Nyní je skutečně čas investovat víc do výzkumu, vzdělávání a odborné přípravy.
Hospodářská deprese však není vhodnou dobou pro depresi morální. Jako obvykle poskytuje krize příležitosti k reformě. Finanční krize vlastně vzniká z krize hodnot, obnova tedy musí začít posilováním našich společných hodnot, počínaje zvýšeným úsilím o solidaritu. A co je ještě důležitější, krize není omluvou pro protekcionismus. Naopak, jsme povinni jednat společně na základě přesvědčení, že se vzájemnou podporou a snahou o reformy v duchu Lisabonské strategie učiní krize Evropu silnější.
Csaba Sándor Tabajdi
- (HU) Pane předsedo, Evropské komisi a Radě se i přes působení protichůdných sil podařilo uchovat jednotu Evropské unie. Tento summit byl poměrně úspěšný: ochránil jednotný trh, vyslovil se proti hrozícímu protekcionismu a v neposlední řadě nabídl novou pomoc členským státům ze střední a východní Evropy, které bojují se stále většími problémy.
Chtěl bych nejprve poděkovat předsedovi Barrosovi, protože finanční pomoc pro tento region se zdvojnásobila a dosáhla 50 miliard EUR. Předseda vlády Maďarska před rokem navrhl vytvoření systému dohledu nad finančními trhy a bankami a na tomto summitu o tom bylo v zásadě rozhodnuto.
Summit se znovu zabýval tím, že mateřské banky nesou odpovědnost za své dceřiné podniky, jak zdůraznil i můj kolega Adrian Severin, a byl učiněn velmi důležitý krok kupředu v otázce energetické bezpečnosti.
Laima Liucija Andrikien
- (LT) Především chci pozdravit pana předsedu vlády Mirka Topolánka a poděkovat mu; všichni velmi dobře chápeme, co znamená předsednictví Evropské unie a co znamená předsednictví Evropské unie tváří v tvář globální finanční krizi a hospodářské recesi. Proto upřímně přeji České republice úspěch při plnění těchto nových výzev a při vedení Evropské unie do poloviny tohoto roku.
Evropská rada v Bruselu: mnozí z nás jako mantru opakují čísla a dohody dosažené na zasedání Evropské rady. 5 miliard EUR na strategické energetické projekty a širokopásmový internet. 50 miliard EUR pro členské státy Evropské unie mimo eurozónu na platby a k podpoře vyvážené platební bilance. 75 miliard EUR pro Mezinárodní měnový fond. 600 milionů EUR pro Východní partnerství. Z uvedených 5 miliard EUR by šlo 175 milionů EUR na energetický most propojující Švédsko se státy Pobaltí, které bylo dosud ostrovem odděleným od energetického trhu Evropské unie. Je to hodně nebo příliš málo? Je ta sklenice do poloviny plná nebo z poloviny prázdná ? Za běžných okolností bych hodnotila výsledky a dohody dosažené na zasedání Evropské rady jako uspokojivé. Samozřejmě jsme doufali ve víc, doufali jsme, že bude sjednán lepší plán financování evropské hospodářské obnovy. Avšak po zvážení všech vystoupení, všech projevů nacionalismu a protekcionismu, se domnívám, že dosažená dohoda je nepochybně dobrým vyjádřením solidarity, a byla bych ráda, kdyby se stala východiskem, dobrým začátkem další práce.
Antolín Sánchez Presedo
- (ES) Pane předsedo, pane Barroso, pouze sjednocená Evropa, která upřednostňuje světový růst a zaměstnanost, bude schopna vést mezinárodní snahu o hospodářskou obnovu, posílit prevenci krize a řízení krize, zlepšit regulaci finančních systémů a podpořit nejzranitelnější země v této první globální krizi.
Skupina G20 zastupuje většinu obyvatelstva (každé dva ze tří obyvatel) a 90 % světové hospodářské činnosti. Její povinností je zajistit sladěnou, efektivní a udržitelnou trojí reakci pro stimulaci poptávky a reálné ekonomiky budoucími investicemi, pro obnovu poskytování úvěrů a pro prosazování důsledné mezinárodní finanční regulace a dohledu, který zajistí transparentnost, stabilitu a vhodné pobídky, vyloučí systémová rizika a zajistí, abychom nezačínali znovu od samého počátku.
Potřebujeme nový hospodářský řád a globální systém správy pro 21. století, který napraví příčiny a nevyváženosti, jež stály u zrodu krize, a který bude prosazovat udržitelný rozvoj prostřednictvím otevřené ekonomiky založené na solidaritě.
Péter Olajos
- (HU) Vítám rozhodnutí Rady ve věci stanoviska, které má být předloženo na summitu skupiny G20. Jsem rád, že naši političtí představitelé uznali, že opatření k řešení globální krize a k boji se změnou klimatu spolu úzce souvisejí.
Podstata rozvojového plánu "Zelený nový úděl", který předložili předseda vlády Gordon Brown a prezident Barack Obama, má propojit ekonomické podněty s environmentálními investicemi a podporou zvýšené energetické účinnosti a technologií nepoškozujících životní prostředí.
Nesdílím však názor Rady, že pokrok v provádění evropského programu ekonomické stimulace přijatého loni v prosinci je uspokojivý. Ačkoli bude trvat nějakou dobu, než pocítíme jeho kladné účinky na hospodářství, není pochyb, že rozsáhlý rozpočtový balíček, který představuje 3,3 % HDP Evropské unie (tzn. víc než 400 miliard EUR), bude generovat nové investice a vytvářet pracovní místa.
Program však velice málo přispěl k přeměně Evropské unie na hospodářství produkující málo emisí oxidu uhličitého. Ačkoli vášnivě hovoříme o zlepšování energetické účinnosti a úspor energie, více pozornosti a finančních prostředků směřuje k dodavatelům energie, k diversifikaci tras dodávek a prosazování energetických zájmů Evropské unie vůči třetím zemím.
Nepochybně musíme rozvinout energetickou infrastrukturu, nikoli však na úkor snižování spotřeby. Evropská unie se nadále snaží hrát vedoucí úlohu v kodaňské celosvětové dohodě o klimatu. K tomu se však musíme urychleně dohodnout na rozvoji celosvětového trhu s oxidem uhličitým, na finančních kompenzacích pro rozvojové země, na technologické podpoře a budování kapacit i na konečném vyjasnění zásad sdílení zátěže mezi členskými státy.
Dariusz Rosati
- Pane předsedo, chci začít poděkováním českému předsednictví za úspěšný summit. Domnívám se, že summit přinesl řadu důležitých rozhodnutí, současně jsem však toho názoru, že potřebujeme víc a musíme postupovat rychleji.
Za týden jedeme na zasedání skupiny G20 a já mám dojem, že jsme stále příliš integrovaní na to, abychom jednali samostatně, a příliš rozdělení na to, abychom jednali společně. Vidím tři hlavní priority, na které bychom se měli zaměřit.
První jsou samozřejmě pracovní místa. Miliony lidí v Evropě se obávají ztráty svého zaměstnání a upřímně řečeno, nerozumím stanovisku francouzského prezidenta zaměřenému proti summitu: v této chvíli potřebujeme skutečně plnohodnotný summit.
Za druhé jsem rád, že se nám podařilo alespoň částečně odstranit protekcionistické tendence. Ty však nicméně stále žijí a podle mě je klíčovým prvkem solidarita.
Třetí věc: klíčem je obnovení důvěry v trhy. Ani si nemyslím, že by bylo na trhu příliš málo peněz, podle mě je peněz dost. Problém je přeměna těchto peněz na efektivní poptávku, a k tomu musíme obnovit důvěru domácností a podniků.
Mario Mauro
- (IT) Pane předsedo, předsedo Barroso, dámy a pánové, otázka kombinace opatření pro podporu a stimulaci a regulačních opatření je jednou ze zásadních otázek na mezinárodní scéně. Doufejme, že napětí, která existují a která odrážejí různé strategie velkých ekonomik přijaté ke zvládnutí krize, na summitu skupiny G20 dosáhnou určitého řešení.
Není tajemstvím, že Washington trvá na tom, že je nutný další kolektivní závazek k přijetí vnitrostátních opatření pro stimulaci poptávky a oživení hospodářství, zatímco v Komisi v Bruselu převládá názor, že všechny užitečné a nutné kroky v tomto ohledu již byly podniknuty a nyní je čas čekat na výsledky opatření, která proti recesi přijaly vlády členských států.
Stejně tak není tajemstvím, že jsou Evropané přesvědčeni o tom, že je nyní třeba zaměřit se na cíl spočívající v obnově důvěryhodnosti, stability a spolehlivosti finančních trhů pomocí přijetí přísnějších regulačních ustanovení a efektivnějších monitorovacích systémů pro bankovní a úvěrový sektor, zatímco stanovisko Washingtonu se přiklání k argumentu obezřetnosti na základě myšlenky ostré reformy regulačního rámce a mechanismů dohledu.
Abych pravdu řekl, nemyslím si, že něčemu poslouží stavět tato řešení proti sobě. Namísto toho bychom měli nalézt kombinaci obojího a v tomto smyslu musí především evropská vize převládnout jako evropská metoda, kterou Komise zaručuje nebo přinejmenším prorokuje. Nijak nepochybuji o tom, pane předsedo Barroso, že jste tím správným mužem, který zhmotní naše naděje a vyvede nás z propasti.
Katrin Saks
- (ET) Na zasedání Rady bylo dohodnuto několik důležitých věcí. Energetické a širokopásmové projekty a rozhodnutí zvýšit fond podpory pro východoevropské země jsou dobrým znamením.
Pro mě je však znamením toho, čeho Evropská rada dosáhla či nedosáhla, prohlášení našeho předsedy vlády po jeho návratu do Estonska - tedy to, že se Evropa navrací ke svým základním hodnotám. Myslel tím to, že Evropa začíná ztrácet zájem o další stimulační balíčky a existují známky návratu ke konzervativním rozpočtovým politikám. Jeho názor není nijak překvapivý, protože se jedná o zástupce ultraliberální strany, tento názor však odráží obecnější problém, že hlavy vlád s určitým ideologickým pozadím nejsou připraveny provést odvážné kroky, které vyžadují vizi, a provádět opatření, jež by mohla být v rozporu s jejich ideologickým přesvědčením.
Několik dnů před zasedáním Evropské rady jsme od nositele Nobelovy ceny Paula Krugmana slyšeli, že stimulační balíček Evropské unie možná není dostatečný. Možná letos nepotřebujeme 400 miliard, ale 500 miliard a celkově mohou být nutné 3 biliony. Proto potřebujeme jednotný postup a aktivní přístup a nikoli neviditelnou ruku.
José Manuel García-Margallo y Marfil
- (ES) Pane předsedo, pane předsedo Komise, začnu tak, že vyjádřím své znepokojení nad tím, že summit o zaměstnanosti, který se bude konat v květnu, byl nahrazen zasedáním trojky, jakkoli otevřené toto zasedání bude. Jsem přesvědčen, že toto rozhodnutí nás vrací do roku 1996, kdy byly politiky zaměstnanosti považovány za politiky spadající výhradně do pravomoci členských států.
Za druhé, pokud jde o měnovou politiku, jsem spolu s celou svou skupinou zastáncem radikální nezávislosti centrální banky, nezávislost se však nerovná imunitě před kritikou.
Na tomto místě bych rád řekl, že bych byl raději, kdyby byla Evropská centrální banka odvážnější při snižování úrokových sazeb, vzhledem k jejich vlivu na evropské vývozy, a aby byla štědřejší ve stanovování lhůt splatnosti poskytovaných úvěrů: Federální rezervní banka poskytuje tříleté úvěry, úvěry Evropské centrální banky jsou však pouze šestiměsíční.
Pokud jde o měnovou politiku, chtěl bych ještě poznamenat toto: doufám, že plány na záchranu finančních subjektů a případné plány na odkup toxických či narušených aktiv se nezmění na konkurenční výhody bank, které získaly podporu, vůči těm, které se chovaly obezřetněji a podporu nepotřebují.
Pokud jde o fiskální stimulační opatření, během dnešního dopoledne jsme vedli velkou debatu. Je to dost? Je to příliš málo? Dělají Spojené státy americké víc než my? Bez ohledu na závěr této debaty je jisté, že jsme svědky největší fiskální stimulace, kterou naše generace zažila od roku 1929.
To nás nutí koordinovat kroky přijaté na obou stranách Atlantiku a tato koordinace musí být mnohem užší ve dvou oblastech: dokončení kola jednání z Dohá, abychom celému světu vyslali signál proti protekcionismu, a dále společná analýza nevyvážeností ve světě, které tvoří kořeny krize.
Pokud jde o pakt stability, zaznamenal jsem ve stanovisku Komise jisté rozpory. Dnešní dluhy znamenají zítřejší daně a Komise by měla zajistit, aby byla vnitrostátní opatření provázána s Lisabonskou strategií a neohrožovala udržitelnost financí. K tomuto účelu musí maximálně pozorně sledovat plány na obnovení řádného postavení těch zemí (včetně mé vlastní, protože jsem Španěl), které se dostaly do mimořádně deficitní situace.
Pane předsedo, chtěl bych vám poděkovat za to, že jste mi poskytl dost času k vystoupení, jsem si toho dobře vědom.
Předseda
- Vážený pane, jsme proti měnové inflaci, stejně tak však i proti inflaci řečnického času.
Pierre Pribetich
(FR) Pane předsedo, z 22 stran závěrů Evropské rady se pouze jedna krátká věta věnuje problému budoucnosti automobilového průmyslu, evropské průmyslové politiky. Je toto praktická odpověď na očekávání 12 milionů pracovníků v daném sektoru a na obavy 6 % pracujících v Evropské unii? Odpovídá to tomu, co je v sázce? Neexistuje žádný návrh evropského plánu, žádné vyhlídky pro automobilový průmysl a žádná vůle koordinovat vnitrostátní politiky.
Dne 19. listopadu 2008 jsem v tomto Parlamentu vystoupil jménem delegace francouzských socialistů, abych zpochybnil všechny odpovědné evropské zúčastněné strany. Uvedl jsem že si přeji novou dohodu o automobilovém průmyslu a krátkodobou, střednědobou i dlouhodobou politiku oborovou založenou na solidaritě, strukturovanou a efektivní, která by zajistila koordinovanou odezvu členských států a Unie.
O čtyři měsíce později po společném usnesení několika skupin opět zdůrazňujeme budoucnost automobilového průmyslu. Co vám brání reagovat, jednat, řešit tuto výzvu, dokud není příliš pozdě? To není rétorika, pane Topolánku, to je výzva k činům.
Harlem Désir
- (FR) Pane předsedo, je obtížné skrýt na konci tohoto summitu zklamání.
Pokud by sebeuspokojení a fikce byly nástroji hospodářské obnovy, mohli bychom tomu říkat úspěch. Vím, že v hospodářství jde do velké míry o psychologii a že se musíme pokusit obnovit důvěru, ale nakonec, když se krize zhorší natolik, že všechny členské státy upadají dále do recese a nezaměstnanost dramaticky roste, je poněkud zarážející slyšet Radu prohlašovat, že má důvěru ve střednědobé a dlouhodobé vyhlídky hospodářství Evropské unie a že je odhodlána učinit vše, co bude třeba k oživení zaměstnanosti a růstu.
Odhodlána učinit co? Z programu Rady již byly odstraněny veškeré návrhy, které by se mohly týkat zaměstnanosti. Ty byly odloženy do května. Nakonec se během zasedání Rady samotný květnový summit o zaměstnanosti změnil na nic víc než na zasedání trojky. Zdá se, že to byl prezident Sarkozy, komu se podařilo přesvědčit ostatní členské státy o tom, že není nutné připravovat návrhy, které by učinily zaměstnanost prioritou činnosti Evropské unie. To mi připomíná výjimku, o kterou již dříve žádaly jiné vlády, konzervativní vláda Spojeného království, ve věci celé oblasti zaměstnanosti v evropských smlouvách.
Dnes tedy pan Sarkozy volá po odstoupení od politik zaměstnanosti. Znepokojivé by bylo, kdyby se tento přístup měl přelít do všech členských států. Pane Barroso, nejsem příliš překvapen jednáním vaší Komise, která během svého funkčního období jistým způsobem zatlačovala evropskou sociální agendu do pozadí, která vytvořila možnost ústupku ve věci priorit Evropské unie v sociální oblasti a oblasti zaměstnanosti a která ustoupila a uposlechla příkaz, který právě vydal poslanec vaší většinové skupiny, konzervativní Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů, jsem však skutečně přesvědčen, že je to skutečně hanebné a že v oblasti koordinace politik obnovy, ale i politik zaměstnanosti, to budou pracující, kdo nakonec zaplatí cenu za tento neevropský přístup.
Fikcí je i oněch 400 miliard EUR, které doplňujete, protože představují součet nejen vnitrostátních plánů obnovy, ale všech politik, které nejsou ani vnitrostátními politikami obnovy, protože se jedná jen o neblaze proslulá ekonomická stabilizační opatření, tzn. nárůst sociálních výdajů spojený s nárůstem nezaměstnanosti. Položili jste na stůl dalších 5 miliard EUR, ale bolelo vás to.
Proto jsem přesvědčen, že nyní naopak potřebujeme skutečný plán obnovy, jako je ten, který představily Spojené státy americké a který poskytl více než 780 milionů USD, a koordinaci opatření na podporu pracovníků bojujících s krizí. Potřebujeme i poptávku, což je další faktor, který bude z hlediska oživení růstu a obnovy důvěry a dynamiky našeho hospodářství daleko efektivnější než sebeuspokojení.
Elmar Brok
- (DE) Pane předsedo, pane úřadující předsedo Rady, pane předsedo Komise, uvidíte, že by bylo lepší, abych seděl tady.
Za prvé, na rozdíl od pana Schulze bych chtěl říci, že české předsednictví pod vedením předsedy vlády Topolánka bylo dosud předsednictvím vynikajícím.
(Potlesk)
Jsem hrdý na to, že to bylo a je první předsednictví, které vykonává země bývalého Varšavského paktu a které zasluhuje veškerou možnou podporu, protože symbolizuje jednotu Evropy.
Druhá otázka, kterou se chci zabývat, se týká toho, že ohledně Lisabonské smlouvy jsme nyní v obtížné situaci. Chtěl bych podpořit žádost, aby se předseda vlády Topolánek a vůdce opozice pan Paroubek sešli a odpovědně jednali, protože problémy vnitrostátní politiky nesmí ovlivnit osud celé Evropy.
Má poslední poznámka směřuje k panu Schulzovi: Gordon Brown bránil regulaci finančních trhů a Gordon Brown a německý ministr pro zaměstnanost Olaf Scholz ze strany SPD brání kompromisu ohledně směrnice o pracovní době v souladu s usnesením Evropského parlamentu. Pan Schulz by se neměl snažit nám říkat, že je jediným zastáncem sociální Evropy. Pravý opak je pravdou.
Silvia-Adriana Ţicău
- (RO) Hospodářská krize si od evropských podniků a občanů vybírá vysokou daň. Ekonomiky členských států zažívají značné zpomalení, malé a střední podniky se hroutí a zaměstnanci přicházejí o svá pracovní místa.
Spolu s dalšími kolegy poslanci jsem předsedovi Barrosovi předala dopis o situaci pracovníků v hutnickém průmyslu v Rumunsku a Francii, kteří se stávají technicky nezaměstnanými a dostávají 70 % mzdy. Žádali jsme o přezkum podmínek přístupu k Evropskému sociálnímu fondu a Evropskému fondu pro přizpůsobení se globalizaci na podporu většího počtu pracovníků, kteří jsou závažně postiženi hospodářskou krizí a ztrátou pracovních míst.
Evropská unie potřebuje hospodářský rozvoj a občané Evropy potřebují pracovní místa a důstojné mzdy. Plán evropské hospodářské obnovy, který byl představen v listopadu 2008, zůstal pouze u slov. V lednovém nařízení se bohužel vůbec neobjevuje energetická účinnost, která je schopna vytvářet pracovní místa.
Paul Rübig
- (DE) Pane předsedo, dámy a pánové, i já bych chtěl poblahopřát českému předsednictví. Včerejší dohoda o roamingu byla senzační a občané Evropy z ní budou mít rozhodně prospěch.
Byl vyřešen balíček opatření týkajících se energetiky a plynu a české předsednictví dle našeho názoru dohodlo mimořádně dobře i řadu dalších věcí. To samé platí i pro motivaci Evropanů oceňovat ty, kdo vynaložili nadlidské úsilí, zvláště v době krize. Proto bychom měli podpořit i komisaře Kovácse, aby předložil více návrhů na uplatnění progresivních odpisů. Pokud uvážíme, že do roku 2030 se má investovat více než tisíc miliard EUR do výstavby nových elektráren, musíme začít již dnes. To by podnítilo pracovní místa a růst.
Alojz Peterle
- (SL) Nejprve bych chtěl vyjádřit upřímnou pochvalu úřadujícímu předsedovi Rady k úspěchu, kterého české předsednictví dosáhlo za mimořádně náročných podmínek.
Slyšeli jsme tu dnes i tvrdá slova, ale jsem pevně přesvědčen, že občany Evropské unie tolik nezajímá, jak daleko můžeme zajít vlevo či vpravo, jako to, do jaké míry hodláme jednat v evropském duchu, tzn. čeho můžeme dosáhnout efektivní společnou prací.
Stojíme před dvěma úkoly, konkrétně: vyjádřit sociální citlivost a solidaritu vůči těm nejvíce postiženým a současně investovat do prostředků, které nám mohou nejlépe pomoci z krize ven. Krize by měla být používána jako katalyzátor hospodářské restrukturalizace, a nikoli jen v automobilovém průmyslu. Hospodářská krize ukázala, že to, co naléhavě potřebujeme, je lepší koordinace hospodářské politiky a silnější orgány Společenství, jak předpokládá Lisabonská smlouva.
V tomto duchu vítám konstruktivní návrhy předložené v de Larosièrově zprávě ve věci finančních institucí.
Christian Rovsing
- (DA) Pane předsedající, chtěl bych říci něco k velkým podporám, jež jsou vypláceny podnikům, které možná nepřežijí. Nemá cenu žádat určitý počet pracovníků, aby zůstali v podniku, nebo platit jejich mzdy z veřejných prostředků, pokud se podnik později zavře. Tito pracovníci by měli mít možnost začít další nebo novou odbornou přípravu nebo přejít do podniků, které mají šanci na přežití. Myslím, že pokud jde o automobilový průmysl, přikládali jsme malý význam rozvoji zcela nových druhů automobilů, automobilů poháněných vodíkem, automobilů na baterie a automobilů s palivovými články. Jsem přesvědčen, že velká část pracovníků by mohla být převedena do těchto oblastí, kde by měli zaměstnání i za deset let.
Alexandr Vondra
úřadující předseda Rady. - Pane předsedo, dovolte mi krátké shrnutí z pohledu Rady a českého předsednictví.
(CS) Já myslím, že teď jsme v jakémsi pomyslném poločase českého předsednictví, a chci poděkovat těm z vás, kteří oceňovali vykonanou práci, a nebylo vás málo. Samozřejmě úcta za vytrvalou práci sedm dní v týdnu 20 hodin denně v tomto smyslu potěší a to, k čemu jsme došli na Evropské radě minulý týden a rozhodnutí, která jsme tam učinili, jsou rozhodnutí zásadní a důležitá. Těm z vás, kteří máte určité pochybnosti, otázky, tak chci říci jedno. Nechte tato opatření, tato rozhodnutí pracovat, nechte ukázat, jak budou uvedena v život, protože já jsem přesvědčen, že mají svou sílu, mají svou působnost a zúročí se při potýkání se s touto největší hospodářskou krizí, která Evropskou unii postihla.
Konkrétní rozhodnutí ohledně 5 miliard na energetické projekty a broadband internet jsou důležitá. Jsou důležitá v kontextu plynové krize, protože tady ukazujeme, že Evropská unie je schopná krátkodobě jednat a reagovat na potřeby mnoha zemí v Evropě. Rozhodnutí týkající se 25 miliard na navýšení stropu tak, abychom byli schopni pomáhat zemím v Evropské unii, které se dostanou do potíží, je také velmi důležité. A rozhodnutí o 75 miliardách EUR, s kterými jedeme na schůzku G20 do Londýna, je jasným signálem, že Evropská unie je připravena převzít svůj díl odpovědnosti při reformě globálních finančních institucí. Chci zdůraznit také jedno a někteří z vás na to poukázali mimo rámec zasedání Evropské rady, tedy že v posledních týdnech probíhala mravenčí práce na některých legislativních návrzích a nikoliv náhodou, ale díky vytrvalé práci Rady pod vedením českého předsednictví se podařilo v trialozích dosáhnout shody na zcela zásadních reformních návrzích. Energetický balíček o vnitřním trhu s energiemi, s plynem a s elektřinou, letecký balíček o revizi jednotného evropského nebe, silniční balíček, který modernizuje přístup na trh silniční dopravy včetně citlivého problému kabotáže, regulace roamingu a konečně i pesticidový balíček mohou být konkrétními výsledky práce za poslední dva až tři měsíce. A chci tady poděkovat i Evropskému parlamentu, protože je to společná práce mezi námi, Komisí a mezi Evropským parlamentem.
Jiný příklad: 10 let se jednalo bez jakýchkoliv výsledků o snížené sazbě DPH pro některé sektory s vysokou náročností nebo s vysokým podílem lidské práce a bylo to teprve pod vedením českého ministra financí v Ecofinu, kdy se podařilo dosáhnout dohody, která byla stvrzena nyní na Evropské radě. Mnoho z vás má řadu otázek, jak se budeme potýkat s problémem nezaměstnanosti. Znovu zdůrazňuji to, co tu říkal již premiér, platí dohoda mezi předsednictvím a Evropskou komisí, že 7. května se job summit v tom formátu, jak jsme se na Evropské radě shodli, bude konat a navrhne konkrétní opatření pro červnovou Evropskou radu. Čili budeme o tom mluvit dále.
Hodně vašich připomínek se týkalo problému otevřenosti Evropské unie. Chci zdůraznit, že pod našim předsednictvím u příležitosti 5. výročí velkého rozšíření Evropské unie se konala ve spolupráci s Evropskou komisí v Praze konference "Pět let poté" a ta jasně prokázala na konkrétních číslech, které připravili odborníci z ekonomické oblasti, e rozšíření byl snad vůbec nejúspěšnější projekt v moderní historii Evropské unie a že se na těch pěti letech dá jasně dokázat, že to byl přínos pro nové i staré členské státy.
Východní partnerství: shodli jsme se na deklaraci, že budeme mít 7. května ustavující summit a pracujeme s jeho budoucími členy, jako je Ukrajina, tak, aby to skutečně byl úspěch pro Evropskou unii a konec konců pondělní konference na téma plynové infrastruktury, která se konala zásluhou Evropské komise v Bruselu a která dospěla k deklaraci ohledně modernizace plynové infrastruktury na Ukrajině tak, aby bylo zabráněno v budoucnosti podobným krizím jako v lednu tohoto roku, je dalším příkladem úspěšné práce.
Ty z vás, kteří mají jakékoliv pochybnosti, chci ujistit v jedné věci. Ano, máme doma problémy a dobře víme, kdo hlasování o nedůvěře inicioval. Byl to Jiří Paroubek, vůdce českých sociálních demokratů. My však jsme zodpovědná vláda, poradíme si s touto situací a není to jakýkoliv důvod k obavám. České předsednictví v poločase jistě může konstatovat, že ten druhý poločas bude stejně dobrý, jako byl ten první, stejně zodpovědný a na konci nepochybně budeme slavit stejné úspěchy, jako jste tu dnes vzpomínali, pokud jde o hodnocení práce za leden, únor a březen. Čili chci vás ujistit, bereme to vážně, bereme to zodpovědně, není jakýkoliv důvod k obavám.
Předseda
- Pane Vondro, mnoho kolegů poděkovalo českému předsednictví za jeho přínos. Já jsem tak učinil na počátku v přítomnosti předsedy vlády Topolánka. Chtěl bych poděkovat vám za velmi intenzívní osobní přínos. Chceme vás povzbudit, abyste pokračovali tak, jak jste právě řekl, aby české předsednictví bylo ve své druhé polovině právě tak úspěšné, jako ve své polovině první. Mnoho štěstí ve vaší další práci.
José Manuel Barroso
předseda Komise. - Pane předsedo, chtěl bych ještě jednou zdůraznit vynikající spolupráci, které se nám dostalo ze strany českého předsednictví. České předsednictví činí ve velice obtížné situaci pro Evropu velmi mnoho a podle mě zasluhuje naši plnou podporu.
Dovolte mi závěrečné slovo. Kdykoli se blížím k závěru, vidím, že si mě přicházejí poslechnout davy!
(Smích)
Chtěl bych na závěr uvítat širokou podporu výsledků Evropské rady. Není jednomyslná, ale podle mě se dá spravedlivě říci, že v podstatě bylo uznáno, že se jedná o důležitý soubor závěrů, a pro mě je povzbudivý přístup, který považuji za společný smysl pro povinnost všech tří orgánů - Parlamentu, Rady a Komise - spojit síly, aby Evropa unikla z krize.
Můžeme být hrdí na to, jak jsme rozhodli, nemělo by zde však být místo pro samolibost. Je třeba učinit více a měli bychom se stále snažit, ale uspějeme, dovedeme naši snahu ke zdárnému konci, pokud ukážeme svou důvěru.
Důvěra musí být klíčovým slovem: důvěra v naše schopnosti splnit to, co jsme slíbili; důvěra v činy a jejich provádění, jak jsem již řekl, skutečné provádění, nikoli gestikulace. Upřímně řečeno, nevěřím, že se důvěra zlepší, pokud bude každý měsíc či týden oznámen nový plán. Důvěra se zlepší, pokud se zaměříme na provádění společně dohodnutých opatření a na efektivní koordinaci tohoto úsilí.
Je nutná důvěra v naši schopnost prosadit regulační program: bez regulace nevytvoříme důvěru v trvalý účinek změny.
Je nutná důvěra v platnost a pevnost eurozóny a naši schopnost mobilizovat nutnou podporu pro každý členský stát v eurozóně či mimo ni, který ji bude potřebovat.
Také je třeba mít důvěru v naši společnou snahu o zachování naší konkrétní značky sociálního tržního hospodářství a v náš dlouhodobý program nízkouhlíkového hospodářství. Skutečně věřím, že nám k úspěchu nepomůže, když budeme hovořit sami proti sobě a budeme trpět jakýmsi druhem komplexu méněcennosti vůči Spojeným státům americkým.
Vlastně se mi dnes zdá, že Američané se přibližují tradičně evropským postojům. Američané se přibližují našemu postoji ohledně boji proti změně klimatu, a my to vítáme. Američané se přibližují nutnosti posílit systém sociální péče.
Proto skutečně nevěřím, že debata, které jsem občas svědkem a která naznačuje, že Američané a Evropané mají ke krizi velice odlišné přístupy, je prospěšná. Naopak, jsme svědky stále většího sbližování Evropy a Spojených států amerických a snad i dalších zemí, protože nejde jen o nás a Američany, a proto věřím v příznivý výsledek summitu skupiny G20.
Myslím, že je důležité věřit, že řešení situace je na nás a nikoli na ostatních. Je důležité mít důvěru v evropské nástroje a v to, že tato rozšířená Evropa bude při koordinovaném úsilí v boji proti recesi schopna reagovat na nejdůležitější problémy našich občanů, samozřejmě včetně toho, který je pro mě prvořadý, tedy rostoucí nezaměstnanost.
Závěrem bych řekl, že proto si myslím, že bychom měli budovat na tom, co již bylo dohodnuto, a zaměřit se nyní na provádění a důslednou koordinaci a intenzivní snahu o konkrétní výsledky.
(Potlesk)
Předseda
- Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 142 jednacího řádu)
Călin Cătălin Chiriţă  
Chci vyjádřit svou podporu rozhodnutím, která byla přijata na nedávném summitu Evropské unie v Bruselu. Zvláště je vítáno nutné rozhodnutí o zvýšení fondu pro mimořádné události z 25 miliard EUR na 50 miliard EUR. Jedná se o fond zvlášť vytvořený pro členské státy ve střední Evropě, které čelí krizi platebních bilancí.
Na základě opatření přijatých k ochraně států v eurozóně proti globální krizi toto rozhodnutí představuje konkrétní důkaz o solidaritě Evropské unie a její schopnosti pomoci státům mimo eurozónu překonat hospodářskou krizi. Po Maďarsku a Lotyšsku se Rumunsko stalo třetím členským státem Evropské unie, který fondu pro mimořádné události využil, protože bylo postiženo významnou nerovnováhou běžného účtu a neschopností získat nové úvěry od zahraničních věřitelů.
Orgány Evropské unie jsou povinny plnit očekávání evropských občanů hluboce postižených krizí. Pouze evropská solidarita, transatlantická spolupráce a efektivní opatření nám mohou pomoci tuto globální krizi překonat.
Genowefa Grabowska  
písemně. - (PL) Moje země, Polsko, má zvláštní zájem o dobrou správu nového programu Evropské unie pro Východní partnerství. Program se týká našich sousedů a zahrnuje naše nejbližší sousedy, jako je Bělorusko, Ukrajina a Moldavsko, i sousedy vzdálenější, jako je Arménie, Ázerbájdžán a Gruzie.
Myslím, že tento program posílí vnější politiku Evropské unie, přinese skutečnou ekonomickou integraci Evropské unie a jejích východních partnerů a zajistí spolupráci nejen na základě zásad tržního hospodářství, ale též na základě dodržování společných hodnot, jako je demokracie, právo a pořádek a dodržování lidských práv. Máme přece konkrétní společné cíle: vytvořit zóny volného obchodu, prosazovat mobilitu občanů partnerských zemí, zlepšovat správní kapacity a spolupracovat v oblasti bezpečnosti dodávek energie, zvláště pokud jde o dlouhodobé dodávky a tranzit energie.
Proto máme jasnou vizi partnerství ze strany Evropské unie. Nyní čekáme na odezvu ze šesti zemí, které mají na programu přímý zájem. Chci vyjádřit naději, že dne 7. května tohoto roku Rada oficiálně zahájí tuto akci, která je stejně důležitá pro Evropskou unii i pro občany všech zúčastněných zemí.
András Gyürk
, písemně. - (HU) To, že Evropská unie vyhradila 3,5 miliardy EUR na svůj ekonomický stimulační balíček pro klíčové investice do energetiky, je vítané opatření. Považuji to za důležitý krok ke společné energetické politice. Konečný seznam financovaných projektů jasně naznačuje, že Evropská komise a členské státy po krizi s dodávkami plynu v lednu konečně pochopily výhody sloučení sítí. Posílit propojení je důležité především proto, že se členským státům umožní rychlá vzájemná pomoc v případě přerušení dodávek.
Současně bych chtěl upozornit na skutečnost, že konečný seznam investic, na něž bude poskytnuto financování, je spojen s určitými rozpory. Především se objevila trhlina v zásadě regionální vyváženosti. Protože nejméně financování obdrží právě ty členské státy, které byly v lednu krizí dodávek plynu nejvíce postiženy. Za druhé, v poměru k celému ekonomickému stimulačnímu balíčku bude relativně málo financování věnováno na posílení alternativních tras dodávek. Jsem přesvědčen, že debaty o otázce plynovodu Nabucco byly nepatřičné. Dotčený plynovod by posílil energetickou bezpečnost celé Evropské unie, a jeho výstavba je tedy ve společném zájmu. A v neposlední řadě, na seznamu investic, jež získají financování, nejsou investice týkající se energetické účinnosti. Evropská unie se tedy vyhýbá původnímu cíli samotného balíčku, jmenovitě tvorbě pracovních míst.
Z výše uvedených důvodů musí dát postoj Evropského parlamentu větší úlohu zásadě regionální vyváženosti i alternativním trasám dodávek a investicím do energetické účinnosti.
Rareş-Lucian Niculescu  
Rozhodnutí Evropské rady o zajištění financování plynovodu Nabucco a jeho označení za prioritní energetický projekt představují vhodné a včasné řešení tohoto problému.
Před zasedáním Rady jsme předložili návrh usnesení, abychom upozornili na nebezpečí, které představuje omezení financování plynovodu Nabucco. Musíme si uvědomit, že projekt plynovodu Nabucco má strategický význam pro zajištění dodávek plynu do Evropy, protože je to jediný projekt, který zaručuje diversifikaci dodavatelů i distribučních tras.
Esko Seppänen  
písemně. - (FI) Rozhodnutí summitu Evropské unie obsahovala změnu povahy mimořádného summitu, který se má na jaře konat na téma sociálního dialogu, a vedoucí představitelé Evropské unie na něm tedy budou zastoupeni pouze trojkou předsednictví, namísto vedoucích představitelů všech členských států. Jsem přesvědčen, že toto rozhodnutí naznačuje apatii pociťovanou ohledně budoucnosti sociální Evropy způsobem, který nemůže být přijatelný pro organizace trhu práce, které se na zasedání připravovaly. Je třeba doufat, že se zasedání zúčastní co možná nejvíce hlav států a vlád.
Georgios Toussas  
písemně. - (EL) Rozprava v Evropském parlamentu potvrzuje, že politické síly kapitálu a evropské jednosměrky podporují rychlejší kapitalistickou restrukturalizaci a pružnější pracovní smlouvy v rámci Lisabonské strategie a dokončování vnitřního trhu. Prosazují strategickou volbu kapitálu a Evropské unie přesunout břemeno krize na bedra pracujících.
Maastrichtská smlouva a Pakt stability jsou odrazovým můstkem pro všechny mohutné útoky na pracovní práva a příjmy rodin pracující třídy pod záminkou snižování deficitů. Nedávná rozhodnutí Komise o trvalém snížení výdajů budou mít bolestné důsledky pro veřejné zdraví a péči a pojistná práva a důchody pracujících, které ve spojení s požadavkem vyšších daní drasticky sníží životní úroveň dolních tříd.
Cílem navrhované cesty z krize do zelené ekonomiky, jmenovitě v oblasti energetiky, širokopásmových sítí a inovací, je rozšířit velké podnikání do nových ziskových sektorů, a nikoli chránit životní prostředí a uspokojit základní potřeby lidí.
Pracující by neměli přistupovat na žádnou oběť pro zisky plutokracie a měli by jít do protiútoku a organizovat svůj boj, odsoudit strany, které podporují Maastricht a evropskou jednosměrku a vyslat Evropské unii vzkaz o neposlušnosti tím, že v evropských volbách v červnu podpoří Řeckou komunistickou stranu.
Jean-Marie Le Pen
- (FR) Paní předsedající, dámy a pánové, náš kolega poslanec, předseda skupiny sociálních demokratů v Evropském parlamentu pan Schulz, hodlá dosáhnout změny jednacího řádu tohoto Parlamentu pod záminkou toho, že bych mohl být v příštím Parlamentu nejstarším poslancem. Aby však podpořil svůj....
(Předsedající řečníka přerušila.)
Předsedající
- Toto není na pořadu jednání.
Jean-Marie Le Pen
- (FR) Paní přesedající, dámy a pánové, při této příležitosti pan Schulz uvedl několik hanlivých prohlášení a obvinil mě z trestného činu blasfémie. Chci říci, že tento argument není odůvodněný a že jsem pouze řekl, že plynové komory byly v historii světové války jen detailem, což je fakt.
(Smíšené reakce)
Chci upozornit, paní předsedající, že při této příležitosti mi byla udělena pokuta ve výši 200 000 EUR, což jen ukazuje, jaký je stav svobody názoru a svobody projevu v Evropě a ve Francii. Váš křik nezakryje vaši odpovědnost v krizi, krizi euro-internacionalismu, jehož jste zastánci. Proto mě, prosím, nechte mluvit.
Paní předsedající, chci požádat předsedu skupiny sociálních demokratů v Evropském parlamentu, aby se omluvil za nepravdivé obvinění.
Martin Schulz
- (DE) Paní předsedající, je to zcela prosté. Každý, kdo nechce, aby tento muž předsedal formálnímu zahajovacímu zasedání Evropského parlamentu, by měl podpořit můj návrh na změnu jednacího řádu.
(Potlesk)
