Grozījumu izdarīšana Līgumā par Eiropas Savienības darbību attiecībā uz stabilitātes mehānismu dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir ziņojums, ko Konstitucionālo jautājumu komitejas vārdā sagatavoja Brok kungs un Gualtieri kungs, par grozījumu izdarīšanu Līgumā par Eiropas Savienības darbību attiecībā uz stabilitātes mehānismu dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir eiro (00033/2010 - C7-0014/2011 - 2010/0821/NLE)).
Elmar Brok
Priekšsēdētāja kungs, komisāri, dāmas un kungi! Eiro ir ļoti nozīmīgs sasniegums. Eiro ir viena no pasaulē stabilākajām valūtām, un tirgos tā ir pārspējusi dolāru. Mēs redzam, ka ekonomiskie rādītāji Amerikas Savienotajās Valstīs ir daudz sliktāki nekā Eiropā. Tomēr, tā kā mums nav vienotu nosacījumu, mēs joprojām redzam to, ka atsevišķas eiro zonas daļas, proti, atsevišķas dalībvalstis, piedzīvo grūtības, un mums uz tām ir jāreaģē.
Šī ir reize, kad eiro neveiksme varētu radīt ārkārtīgi lielas izmaksas pilnīgi visiem šīs globalizētās sistēmas dalībniekiem, un es vēlos norādīt, ka mana valsts - kura reizēm sevi attēlo kā lielu upurētāju - ir lielākā vai viena no lielākajiem ieguvējiem no eiro. Tādēļ mēs šeit nenodarbojamies ar pašupurēšanos. Tomēr mēs rīkojamies arī visu dalībvalstu - lielo un mazo, bagāto un nabadzīgo - kopējo interešu vārdā, un mums ir jābūt vienotiem.
Mums ir arī skaidri jāapzinās, ka, lai saglabātu uzticamību, mums ir jāapliecina mūsu vienotība. Mēs nedrīkstam pieļaut, ka kredītreitingu aģentūras, piemēram, Moody's, nakts laikā samazina valsts kredītreitingu par trim pakāpēm. Šādās reizēs mēs atkal piedzīvojam nepatikšanas, ko izraisa Amerikas Savienoto Valstu radītais spiediens. Arī šajā jomā mums ir jāspēj pierādīt lielāka vienotība. Tādēļ es esmu gandarīts, ka mēs trijos veidos mēģinām radīt apstākļus, kas veicinātu mūsu uzticamību. Šie veidi ir - Stabilitātes un izaugsmes pakta nostiprināšana, paredzot lielākas intervences iespējas; Komisijas nozīmes pastiprināšana, kā arī agrā brīdināšanas sistēma, Eiropas pusgads, kurā tiks savlaicīgi novērots, vai un cik lielā mērā ir vajadzīga un iespējama dalībvalstu veiktā budžeta disciplīnas uzraudzība. Tas viss nostiprinās mūsu iespējas novērst pašreizējās situācijas atkārtošanos, kā arī palīdzēs mums panākt ilgstošu uzticamību.
Otrkārt, budžeta disciplīna vien mums nepalīdzēs pārvarēt šo krīzi. Mēs izkļūsim no šīm parādu lamatām tikai tad, ja budžeta disciplīnu apvienosim ar izaugsmi. Tādēļ centieni veicināt izaugsmi un konkurētspēju ir lietderīgi. Esmu gandarīts, ka šajā jomā izstrādātie priekšlikumi pamazām tiek mainīti, lai to pamatā nebūtu tikai starpvaldību pieeja, bet tos arvien vairāk integrētu Kopienas metodē, kurā Eiropas Savienībai ir vajadzīgā kompetence. Tādējādi lēnām tiek atrisinātas vairākas ar konkrētu priekšlikumu saistītas problēmas, par kurām Parlaments pamatoti satraucās. Tomēr šie abi faktori - konkurētspēja un budžeta disciplīna - ir cieši saistīti.
Mana trešā piebilde attiecas uz Līguma pārskatīšanu, kurai esam sagatavojuši pamatojumu un par kuru Eiropadome varēs pieņemt lēmumu tikai 24. martā, ja mēs līdz tam brīdim būsim pauduši savu viedokli. Ir ierosināts Līguma 136. panta 3. punkta grozījums. Gualtieri kungs un es, kā arī Konstitucionālo jautājumu komiteja uzskatām, ka labāk būtu izdarīt grozījumus Līguma 136. panta 1. punktā, rediģējot to atbilstoši mūsu prasībām.
Taču mēs arī zinām, ka šādu pieeju varētu būt grūtāk īstenot, jo politisku un ar laiku saistītu iemeslu dēļ mums būtu jācenšas panākt vienkāršotu procedūru un nerīkot referendumus. Ja minēto iemeslu dēļ tas nav iespējams, mums vajadzētu panākt vismaz to, lai Padome uzņemtos tādas saistības, kas skaidri apliecinātu, ka starpvaldību pieeja šajā gadījumā nenozīmē jaunu pastāvīgu struktūru radīšanu Eiropas Savienībā, bet gan to, ka šo metodi tāpat kā agrāk izmantos gadījumos, kad jāpanāk nebijušas pārmaiņas. Tādējādi šie nosacījumi ir jāievēro, lai radītu labvēlīgus apstākļus iespējai nodrošināt sasaisti gadījumā, ja notiktu pāreja uz Kopienas metodi, un īstenotu attiecīgus uzlabojumus tādā veidā, lai būtu iespējams ilgstoši izmantot Kopienas pieeju.
Tas nozīmē, ka mēs arī saskatām starpvaldību pieejas trūkumus. Starpvaldību pieeja pilnībā vai savā ziņā likvidētu parlamentāro leģitimitāti un vienprātības prasības dēļ daudzās jomās nebūtu jebkādas rīcības iespējas. Tas nozīmē, ka Kopienas risinājums - "Monnet metode” - vienmēr būs arī leģitīmāks un nodrošinās lielāku rīcībspēju. Šajās debatēs mums nevajadzētu par to aizmirst.
Eiropas Parlaments vēlas radīt tādus apstākļus, lai dažādās jomās īstenotajos pasākumos mēs izmantotu Kopienas iestāžu iesaistīšanas pieeju. Tā kā saistībā ar starpvaldību pieeju mums labākajā gadījumā ir tiesības rīkoties kā padomdevējiem, šajā gadījumā runa nav tieši par Eiropas Parlamentu. Runa ir par lielāku Komisijas - kura īsteno sagatavošanas darbu, veic novērtējumu un iesniedz priekšlikumus - iesaistīšanos. Komisijai vajadzētu arī ierosināt regulu par šādu jautājumu reglamentēšanu, lai to varētu iekļaut Kopienas tiesību aktos.
Es ceru, ka Eiropadome ir gatava - un es sveicu Eiropadomes pārstāvi Corbett kungu - līdz 24. martam sarunās ar mums radīt vajadzīgos priekšnosacījumus un pārliecināt Parlamentu par to, ka šo pieeju var izmantot tā, lai vajadzīgos pasākumus varētu izstrādāt saprātīgi un mēs varētu uzņemties atbildību kopā.
Roberto Gualtieri
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es nepārspīlētu, sakot, ka šis ir vēsturisks brīdis Eiropas veidošanas procesā. Ekonomikas krīze ir likusi saprast, ka vienotajai valūtai ir jāpiemēro faktiska Eiropas ekonomikas pārvaldība, un pirmoreiz tiek veikti nozīmīgi un novatoriski pasākumi šajā virzienā.
Vienlaicīgi mēs vērojam arī bīstamu tendenci piešķirt šai jaunajai pārvaldības sistēmai starpvaldību dimensiju, kas var ne tikai apdraudēt Eiropas Savienības iestāžu sistēmu, bet arī padarīt jaunos mehānismus neefektīvus.
Tādējādi pastāvīgais stabilitātes mehānisms ir jautājums ar simbolisku un centrālu nozīmi. Raugoties no vienas puses, pastāvīga stabilitātes mehānisma izveide ir izšķiroša un svarīga virzība uz priekšu. Parlaments šo lēmumu atbalsta, tomēr ir būtiski uzsvērt, ka mēs nedrīkstam izslēgt iespēju izmantot ārkārtējus solidaritātes mehānismus, piemēram, patlaban izmantotos mehānismus, kuri pamatojas uz 122. panta piemērošanu.
Tomēr, lai gan pastāvīga mehānisma izveide ir vērtējama pozitīvi, Eiropadome ir izvēlējusies radīt vienīgi starpvaldību mehānismu, tādējādi nebijušā veidā liedzot Eiropas iestādēm jebkādu līdzdalību, tostarp iespēju piedalīties mehānisma izveides sagatavošanas procedūrā.
Cita starpā ratificēšanas procesa laikā tas varētu izraisīt strīdus par vienkāršotās procedūras piemērotību, jo nez vai kāds apšaubīs, ka, lai samazinātu Eiropas Savienības pilnvaras, būtu jāveic parastā pārskatīšanas procedūra. Turklāt, tā kā līgumā ir skaidri noteiktas divas lietas - ka monetārā politika attiecībā uz dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir eiro, ir Eiropas Savienības ekskluzīva kompetence un ka dalībvalstis saskaņo savu ekonomikas politiku Savienībā saskaņā ar līgumu -, mehānisms, kas darbotos pilnīgi ārpus Eiropas Savienības iestāžu sistēmas, gandrīz neatbilstu šiem principiem un tādējādi samazinātu Eiropas Savienības pilnvaras, kas neatbilstu vienkāršotajai pārskatīšanas procedūrai. Šādu problēmu vairāki valstu parlamenti varētu aktualizēt arī ratificēšanas procedūras laikā, kura, kā zināms, būs sarežģīts un riskants process.
Arī Parlaments šā iemesla dēļ dotu priekšroku citai procedūrai, kura būtu institucionāli piemērotāka un radītu mazāku politisko risku, piemēram, 352. pantā paredzētajām procedūrām vai to apvienošanai ar procedūrām, kas noteiktas 136. pantā. Ziņojumā tas viss ir izklāstīts melns uz balta, taču, lai panāktu konkrētu un arī mērķtiecīgu pieeju, mēs nolēmām galveno uzmanību pievērst būtībai, nevis procedūrām.
Galvenais ir tas, ka dalībvalstis izveidos pastāvīgu stabilitātes fondu, jo ir to nolēmušas, taču šāds lēmums var arī radīt pamatus jaunai struktūrai ārpus ES iestādēm vai arī papildināt pa Eiropas tiesību aktu sliedēm braucošo Eiropas Savienības vilcienu ar starpvaldību vagonu.
Parlaments vēlas līdzdarboties, jo mēs dodamies pa pēdējo no šiem abiem ceļiem. Tādēļ savā ziņojumā mēs prasījām ievērot divus nosacījumus - priekšlikums grozījumam ir jāpārstrādā, lai mehānisma izveidi būtu iespējams iekļaut ES procedūrā vai arī varētu nopietni iesaistīt ES iestādes mehānisma praktiskajā īstenošanā un, pats svarīgākais, nosacījumu izpildes noteikšanā.
Kādi principi un noteikumi ir jānosaka palīdzības sniegšanai? Kuram tie ir jānosaka un kādā veidā tas ir jādara? Lai uz to atbildētu, mums ir vajadzīgs reglamentējums ar parastu likumdošanas procedūru, un mēs gaidām, kad varēsim par šiem jautājumiem apspriesties ar Eiropadomi un dalībvalstīm.
Maroš Šefčovič
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Priekšsēdētāja kungs, godājamie deputāti! Mūsdienu savstarpēji saistītajā pasaulē ikvienu valsti ietekmē tas, kas notiek ar tās kaimiņiem.
Vienkārši raugoties uz notikumiem Ziemeļāfrikā un debatēm, kas nupat beidzās šajā sēžu zālē. Es uzskatu, ka politikas jomas likumi noteikti ir spēkā arī ekonomikā.
Šī krīze ir pierādījusi to, cik liels ir inficēšanās risks - jo īpaši eiro zonas valstīm -, ja viena dalībvalsts nonāk nopietnās ekonomiskās grūtībās, un to, cik ātri tas izplatās arī pārējās valstīs.
Pagājušajā gadā mēs apliecinājām savu apņēmību darīt visu, kas vajadzīgs, lai aizstāvētu vienoto valūtu. Pagaidu instrumenti, piemēram, Eiropas finanšu stabilitātes instruments un Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisms, savu vērtību ir pierādījuši, taču ir pienācis laiks pastāvīgam risinājumam.
Tādēļ mums jāpapildina nostiprinātā ekonomikas pārvaldības sistēma, kas tika ieviesta šā gada janvārī ar pirmo Gada izaugsmes pētījumu, izveidojot stabilu institucionālo un finanšu mehānismu, ar kuru risināt iespējamās turpmākās krīzes.
Tāpēc Komisija atbalsta ierobežotas Līguma 136. panta izmaiņas. Es zinu, ka dažiem no jums šī pieeja sagādā vilšanos. Man jāteic, ka arī Komisija ir vīlusies. Mēs tāpat kā abi referenti, Brok kungs un Gualtieri kungs, - kuriem es sirsnīgi pateicos par nevainojamo sadarbību darbā pie šiem dokumentiem - un, esmu pārliecināts, arī Parlamenta vairākums vēlētos, lai par šo pastāvīgo mehānismu būtu pilnībā atbildīga Eiropas Savienība.
Taču mēs saprotam, kādēļ eiro zonas dalībvalstis ir izvēlējušās šajā posmā izmantot starpvaldību mehānismu. Tomēr esiet droši, ka Komisija tiks pilnībā iesaistīta jaunā stabilitātes mehānisma izveidē kopā ar eiro zonas finanšu ministriem, un mēs esam gatavi vajadzības gadījumā dalīties savā pieredzē, ja nepieciešams, ar stabilitātes fonda vadību gluži tāpat kā to darījām ar Grieķiju un Īriju.
Vienlaicīgi Komisija rūpīgi nodrošinās, lai nekādā veidā netiktu ietekmētas ES pilnvaras.
Turklāt, lai gan Eiropas valstu vai to valdību vadītāji vienojās, ka 122. pants - Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisma juridiskais pamats - vairs nav jāizmanto, lai sekmētu eiro zonas kopējo finanšu stabilitāti, kā jūs zināt, priekšsēdētājs Barroso šim paziņojumam nepievienojās. Tādēļ mēs šeit runājam nevis par Eiropadomes secinājumiem, bet par valstu vai to valdību vadītāju paziņojumu. Komisija uzskata, ka šis paziņojums ir pilnīgi politisks un neietekmē ES pilnvaras.
Komisija arī īstenos visus vajadzīgos likumdošanas un citu veidu pasākumus, lai nodrošinātu jaunā mehānisma darbības pilnīgu atbilstību ES pienākumam saskaņot un uzraudzīt visu dalībvalstu ekonomikas un finanšu politiku.
Jean-Paul Gauzès
Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāja kungs, komisār! Es kā Ekonomikas un monetārās komitejas atzinuma sagatavotājs, protams, piekrītu Brok kunga minētajam.
Es tikai vēlos uzsvērt divus aspektus - šobrīd svarīgākais ir panākt tiesisku noteiktību. Citiem vārdiem sakot, nav vajadzīgas debates par juridisko pamatojumu rīcībai, ko var īstenot Eiropas līmenī neatkarīgi no tā, vai tiek izmantota starpvaldību vai arī Kopienas pieeja; mēs, protams, dodam priekšroku Kopienas līmeņa rīcībai.
Kādēļ mums ir vajadzīga tiesiskā noteiktība? Tādēļ, ka Eiropa un eiro zona pastāvīgi saskaras ar tirgu radīto spiedienu. Mēs nevaram iznīcināt tirgus, taču mēs varam mēģināt tos kontrolēt. Lai to panāktu, mums ir jālikvidē nenoteiktība, nemitīga lēmumu atlikšana, kā arī jāpārtrauc pastāvīgi apsvērt to, vai mēs varam vai nevaram pieņemt lēmumus.
Tādēļ, komisāra kungs, jums ir steidzami jāņem vērā Parlamenta pieprasījumi, un mums ir steidzami jāgroza Līgums, lai garantētu tiesisko noteiktību, kura ir vajadzīga, lai varētu efektīvi reaģēt uz grūtajiem ekonomiskajiem apstākļiem, kurus pašreiz piedzīvojam.
Edward Scicluna
Priekšsēdētāja kungs! Mēs visi esam vienisprātis, ka eiro zonas valstīm ir vajadzīgs pastāvīgs finanšu mehānisms. Mehānisma funkcija ir mobilizēt finansējumu atbilstīgi stingriem nosacījumiem, lai palīdzētu tām eiro zonas dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām finansiālajām problēmām, un tādējādi nodrošinātu eiro stabilitāti. Problēma ir tāda, ka, lai gan ikviens atbalsta šo koncepciju, Padomes priekšlikumā tā nav paredzēta. Mums ir priekšlikums, kurā paskaidrots, kādēļ un kuram šis mehānisms ir jāfinansē, taču nav norādīts, kurš no tā iegūs. Parlaments dara to, ko neizdarīja Padome - skaidri nosaka, kuri ir labuma ieguvēji, kā arī norāda, ka mehānisms jāattiecina uz visām dalībvalstīm, nevis tikai eiro zonu. Kas notiks, ja maza valsts, kura nav pietiekami liela, lai nelabvēlīgi ietekmētu eiro stabilitāti, piedzīvos krīzi? Padomes pašreizējā priekšlikuma projektā nav noteikts tiesisks nodrošinājums, ka šādai valstij attiecīgā gadījumā šis mehānisms būs pieejams. Mazās dalībvalstis veiks iemaksas šajā fondā, taču finanšu krīzes gadījumā nevarēs saņemt tā palīdzību. Tas nav pieņemami un būtu pretrunā Eiropas Savienības pieņemtajam solidaritātes principam. Tas būtu kā maksāt par apdrošināšanas polisi, kura nekad neatmaksājas. Tādēļ es atzinīgi vērtēju ziņojumu, kurā ir skaidri norādīts, ka nevienu no eiro zonas dalībvalstīm, kura veic iemaksas šajā fondā, nedrīkst ignorēt tās teritoriālā lieluma dēļ. Otrkārt, ir jautājums par procentu likmēm, kuras nevajadzētu aprēķināt soda apmērā, kā tiek darīts Īrijas un Grieķijas gadījumā. Tādēļ Padomei šis jautājums ir jāizskata, pamatojoties uz 14. punktu, kā arī jāņem vērā Komisijas programmas šajā jomā, piemēram, maksājumu bilances palīdzības mehānisms un makrofinansiālās palīdzības instrumenti. Satraucoši ir tas, ka tik svarīgam tematam tiek piemērota tikai starpvaldību pieeja. Ir jāiesaista Komisija, lai tā sagatavotu noteikumus šā mehānisma reglamentēšanai, īstenošanai un uzraudzībai. Tādēļ esmu ļoti apmierināts ar Parlamenta paveikto darbu pie šā priekšlikuma un uzskatu, ka ir būtiski, lai Padome pieņemtu šos priekšlikumus tādus, kādi tie ir un par kādiem ir vienojušās divas parlamentārās komitejas.
Paulo Rangel
Priekšsēdētāja kungs! Pirmais punkts, kas, manuprāt, jāuzsver šajās debatēs, izriet no tā, ko mans kolēģis Brok kungs sacīja par ES iestāžu iesaistīšanu, un no tā, ko Parlaments šajā ziņojumā prasa Padomei -, proti, risinot jautājumu par stabilitātes fonda pastāvīgo stabilitātes mehānismu, ir jāiesaista ES iestādes un jāizmanto Kopienas metode. Ziņojumā ir īpaši aicināts nodrošināt šādu līdzdalību, vienlaikus respektējot Komisijas lomu. Tas ir būtiski gan Parlamentam, gan, manuprāt, arī šim mehānismam.
Otrkārt, - un tas mums ir ļoti svarīgi - stabilitātes fonds ir tikai viens no faktoriem. Pārējie faktori, kas jāņem vērā, risinot finanšu un ekonomikas krīzi, kura pašreiz izposta atsevišķas eiro zonas dalībvalstis, ir ekonomikas pārvaldība un, iespējams, ES jautājumi, tādēļ Padomei ir jāsaprot, ka vienīgi fonds neatrisinās visas problēmas un tas ir jāintegrē ekonomikas pārvaldības mehānismos, kā arī izaugsmes stratēģijā "Eiropa 2020”.
Ņemot to vērā, es vēlos uzsvērt trīs ļoti svarīgus ziņojuma punktus - 6. punktu, kurā prasīts iesaistīt visas dalībvalstis neatkarīgi no to teritoriālā lieluma; 12. punktu, kurā norādīts, ka nevienai valstij nedrīkst liegt piekļuvi fondam tās mazā teritoriālā lieluma dēļ, kā arī 14. punktu, kurš, manuprāt, ir svarīgākais, jo tajā noteikts, ka procentu likmes ir jāpiedāvā ar labvēlīgiem nosacījumiem, lai neatkārtotos tas, kas pašreiz notiek ar Grieķiju un Īriju, kuru problēmas neatrisina ES vai Starptautiskā Valūtas fonda palīdzība. Lai varētu novērst krīzi nestabilākajās dalībvalstīs, ir būtiski paredzēt labvēlīgus nosacījumus, kā arī kompensēšanas pieeju bez aizņēmuma izmaksu starpības maksāšanas.
Enrique Guerrero Salom
Priekšsēdētāja kungs! Gribu uzsvērt to, cik nozīmīgas ir konsultācijas, kuras jāsniedz Parlamentam. Šī ir pirmā Lisabonas Līguma reforma pēc tā pieņemšanas un stāšanās spēkā. Tas ir solis virzībā uz Savienības ekonomikas pārvaldības veidošanu un droši vien arī pirmais piemērs, kas pierādīs, kā vairāki šīs ekonomikas pārvaldības sistēmas elementi tiks iekļauti iespējamās Līguma turpmākajās reformās.
Manuprāt, Parlamentam ir jādara tas, kas ir vajadzīgs, proti, jāizveido mehānisms, lai palīdzētu uzsākt finanšu stabilitātes mehānisma darbību, vienlaicīgi nodrošinot, ka vajadzīgās darbības tiek paveiktas piemērotākajā un pieņemamākajā veidā.
Mums ir vajadzīgs stabils mehānisms, proti, tāds mehānisms, ar kuru varēs novērst un apkarot spekulācijas, kā arī reaģēt vajadzīgajā veidā un laikā. Šim mehānismam ir jābūt drošam, ar tādu juridisko pamatojumu, kāda nav pašreizējam īslaicīgajam mehānismam, kā arī ar pietiekamu ekonomikas mērogu.
Tādēļ es atbalstu vienkāršotu procedūru, lai gan ir vēlams, lai šis būtu izņēmuma gadījums un reformas noritētu citā veidā, starpvaldību pieejā tiktu integrēti Savienības aspekti un būtiska Komisijas loma un, visbeidzot, Parlaments varētu ietekmēt pārskatatbildību.
Visbeidzot, pēc mūsu ziņojuma pieņemšanas Konstitucionālo jautājumu komitejā mēs ceram, ka Padome uz mūsu pieprasījumu reaģēs ieinteresēti, jo, mūsuprāt, tas nostiprinās pastāvīgo stabilitātes mehānismu un tādējādi sekmēs Savienības ekonomikas pārvaldību.
Andrew Duff
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Premjerministrs mums ir teicis, ka mums jāīsteno visi vajadzīgie eiro stabilizēšanas pasākumi, taču patiesībā tas ir tikai mazākais no tā, kas ir jāpaveic.
Liberāļu grupa uzskata, ka tas ir tikai pirmais pasākums no visa kopuma, kas laika gaitā nodrošinās saskaņotas un uzticamas ekonomikas pārvaldības izveidi. Svarīgākais ir tas, ka mehānisms jāveido tā, lai to turpmāk varētu pilnībā iekļaut Savienības sistēmā. Ir būtiski mehānisma vadībā iesaistīt Komisiju un, pats galvenais, mehānisma darbības noteikumus, tostarp noteikumus par stingriem nosacījumiem izklāstīt regulā, kuru ierosinājusi Komisija un par kuru vienojušies Parlaments un Padome.
Šīs ir pirmās būtiskās izmaiņas Māstrihtas Līgumā par ekonomikas un monetāro savienību. Ir ļoti svarīgi tās īstenot pareizi. Es uzticu Brok kungam un Gualtieri kungam sarunu turpināšanu Parlamenta vārdā līdz 24. martam.
(Runātājs piekrita atbildēt uz jautājumu saskaņā ar "zilās kartītes” procedūru (Reglamenta 149. panta 8. punkts))
William
Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos uzdot runātājam šādu jautājumu - kādas, viņaprāt, ir ES un Komisijas pilnvaras attiecībā uz ekonomikas pārvaldību? Vai runātājs nepiekristu, ka gadījumā, ja šādu pilnvaru nav, viņa pārstāvētā partija nav ne liberāla, ne demokrātiska?
Andrew Duff
Priekšsēdētāja kungs! Es gribu teikt Dartmouth kungam, ka pilnvaras attiecībā uz ekonomikas un monetārās savienības veidošanu ir skaidri noteiktas Māstrihtas Līgumā, kuru pārrunāja konservatīvā Lielbritānijas valdība un kuru pēc tam vairākkārt apstiprināja Vestministeras parlaments. Man jāteic tā - ja Lielbritānijas deputāti uzskata, ka var vienkārši spēlēties ar vienotās valūtas nākotni, viņi pieļauj milzīgu kļūdu.
Gerald Häfner
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Manuprāt, mēs pavisam nopietni varam teikt, ka Eiropa patlaban stāv krustcelēs un šajās krustcelēs mums ir vienlaikus jāreaģē uz divām nopietnām krīzēm.
Pirmā ir ekonomikas un finanšu krīze, kā arī nupat kā sākusies eiro krīze - tās ir dramatiskas sekas, ko radījis, manuprāt, vienpusīgs un neilgtspējīgs attīstības modelis, kura pamatā ir parādi un ierobežojumu atcelšana, kas gan mūsu dalībvalstīs, gan visā Eiropā pieaugošos apjomos iznīcināja ilgtspējību, sociālo kohēziju, kā arī valstu budžetu sasniegumu potenciālu.
Otra lielā krīze, kuru mēs apzināmies krietni mazāk, ir tas, ko uzskatu par demokrātijas un leģitimitātes krīzi, kura izriet no fakta, ka arvien vairāk lēmumu tiek pieņemti nevis valstī, bet ārpus tās, un, tā kā tas nozīmē nevis demokrātijas palielināšanos, bet samazināšanos, mēs zaudējam cilvēku atbalstu un uzticību. Tādēļ mums ļoti rūpīgi vajadzētu apsvērt savu rīcību.
Mēs esam pārliecināti, ka mums ir vajadzīgs stabilitātes mehānisms, tomēr uzskatām, ka šis mehānisms nav pietiekami lietderīgs, jo cēloņu risināšanas vietā tas pievēršas simptomiem. Intervence ir vienpusīga, un tā ietekmē valsts izdevumus, atalgojumus, algas, pensijas un sociālo labklājību. Netiek risinātas tādas problēmas kā milzīgie ieņēmumi no spekulācijām, kas tika veiktas un notiks arī turpmāk, kā arī labklājības un ienākumu sadalījums, kas Eiropā kļūst arvien nevienlīdzīgāks. Mēs neprasām tiem, kuri guvuši peļņu no šādām spekulācijām, iztukšot savas kabatas, un tas nozīmē, ka nestrādājam pietiekami efektīvi.
Mana otra piebilde ir par to, ka mēs veidojam mehānismu ārpus Kopienas metodes darbības jomas. Tomēr tieši Eiropa ir paraugs tam, kā var veidot valstu brīvprātīgu sadarbību, pamatojoties uz sociālo kohēziju un lielāku demokrātiju. Īstenojot Lisabonas Līgumu, mēs solījām, ka turpmākās izmaiņas Līgumā tiks sagatavotas, sasaucot konventu, lai par tām notiktu intensīvas un demokrātiskas debates. Taču jau pirmajā Līguma pārskatīšanas reizē mēs rīkojamies pilnīgi pretēji. Mēs gribam ieviest stabilitātes mehānismu, taču mēs nevēlamies to darīt, ignorējot Eiropas demokrātiju, pilsoņu līdzdalību un Kopienas metodes. Mēs vēlamies, lai tas izpaustos nevis kā atgriešanās pie starpvaldību Eiropas modeļa, bet kā virzība uz kopēju Eiropu ar lielāku līdzdalību un demokrātiju.
Tādēļ, lai to panāktu, esam iesnieguši grozījumus gan attiecībā uz dokumenta saturu, gan izvēlēto metodi. Mēs cieši sadarbojamies ar referentiem. Mēs esam izlēmuši, ka galīgā balsošana šodien nenotiks. Es ceru, ka pēdējo dienu laikā panāktais progress nozīmēs to, ka galu galā mēs varēsim sniegt savu piekrišanu. Taču mēs piekritīsim tikai tad, ja šis pakts sniegs iespēju virzīties uz priekšu kopējas, demokrātiskas un sociālas Eiropas veidošanā, nevis gluži pretējas iespējas.
Ashley Fox
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Mana grupa ar prieku atbalsta dalībvalstu ierosināto Līguma grozījumu izdarīšanu. Mēs to darām tādēļ, ka vēlamies, lai eiro saglabātos un lai dalībvalstīs, kuras to izmanto, pieaugtu labklājības līmenis. Mēs, Apvienotā Karaliste, priecājamies, ka neesam eiro zonas dalībvalsts, taču vēlam jums visu to labāko.
Tomēr, lai gan mēs atbalstām Līguma grozījumus, mēs neatbalstām šo ziņojumu, jo tas ir pēdējā brīdī sacerēts vēlmju saraksts ar nevajadzīgām pārmaiņām. Ir patiešām žēl, ka Parlaments šādi rīkojas.
Šāda nostāja ir vēl jo mulsinošāka, ņemot vērā to, ka mēs par šo atzinumu balsosim tikai dažas stundas pirms Eiropadome oficiāli vienosies par izmaiņām Līgumā. Vai šeit kāds patiešām tic, ka Padome mūsos ieklausās? Ja Parlaments vēlas, lai to uztvertu nopietni, mums ir nevis jāizrādās, bet gan jāsāk nodrošināt mūsu dalībvalstu pilsoņiem rezultātus.
Lothar Bisky
Priekšsēdētāja kungs! Manuprāt, ir zīmīgi, ka šā Parlamenta grupu vairākums ir satraukts par paātrinātās procedūras izmantošanas apstiprināšanu, lai izdarītu grozījumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 136. pantā. Šis ziņojums skaidri apstiprina mūsu, EP deputātu, prasības par to, ka neviens turpmākais krīzes vadības mehānisms nedrīkst radīt paralēlas struktūras ārpus Savienības un ka visos posmos ir jāsaglabā parlamentāra un demokrātiska uzraudzība. Tikai man ir grūti tam noticēt.
Barroso kungs vakar patiešām lika saprast, ka viņš atbalsta gan Kopienas metodi, gan mērķi nodrošināt Savienībā sociālo kohēziju. Visi runātāji viņam piekrita. Tomēr līdz šim tas nav iekļauts rezolūcijas priekšlikumā un, man par pārsteigumu, tas nav panākts. Tas, kas ir panākts - vai arī nav -, ir Merkel-Sarkozy pakts. Tas manī rada neuzticību un zināmu devu skepses.
Attiecībā uz manu grupu ir skaidrs, ka mēs nevaram atbalstīt nekāda veida politiku, kuras mērķis ir konsolidēt budžetu, vēl vairāk samazinot sociālās jomas līdzekļus. Eiropas Parlamentam vispirms ir jāļauj balsot par konkrētiem priekšlikumiem Savienības turpmākajai ekonomikas un monetārajai politikai, kā arī ar to saistītajiem mehānismiem, jo tas galu galā ir visa pamatā. Taču šāds lēmums ir tik nozīmīgs, ka to drīkst pieņemt, tikai ievērojot Līgumā noteikto konventa metodi, nevis saskaņā ar metodi Europe by decree.
Tādēļ mana grupa nevar balsot par šo daudzējādā ziņā pozitīvi vērtējamo ziņojumu. Galu galā, neraugoties uz pastāvīgiem apgalvojumiem par pretējo, tas, protams, būtu precedents.
Godfrey Bloom
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Es šeit esmu pavadījis sešarpus gadu un, ticiet man, esmu dzirdējis daudz muļķību. Taču tik daudz muļķību, kā tika sarunāts šodien, es vēl nebiju dzirdējis.
Pirms vairākiem gadiem es pasniedzu lekcijas par šo tematu Kembridžas universitātē, un es jums silti iesaku palasīt dažas manu veco lekciju piezīmes. Izskatās, ka neviens no jums neizprot starptautiskās valūtas jēdzienu. Brok kungs, kurš nav pārtraucis runāt pa tālruni, jo atnāca noklausīties tikai savu runu, bija diezgan interesants. Viņš sāka šīs debates, sakot, ka eiro ir milzīgs sasniegums. Nez, uz kādas planētas Brok kungs dzīvo? Dievs žēlīgs! Tā ir pilnīga katastrofa.
Ja viņš uzskata, ka eiro ir milzīgs sasniegums, es iesaku viņam parunāt ar tiem miljoniem bezdarbnieku un jauniešu, kuri nāk galvenokārt no Ibērijas pussalas, Dienviditālijas un pārējām Eiropas daļām un kuri cieš dēļ šīs apkaunojošās, krāpnieciskās un negodīgās valūtas, ko eiropiešiem uzspieda pret viņu gribu.
Pilnvaru nav, Duff kungs. Es jums, kurš vicina zilo kartīti, saku, ka pilnvaru nav. Šādai rīcībai nav pilnvaru. Lielbritānijas tautai netika dota iespēja balsot par šo Eiropas Savienības zaņķi, un šāda iespēja netika dota arī nevienam citam. Šai smieklīgajai valūtai, kura, neraugoties uz visu neveiksmīgo ideju fonu, ir ieperinājusies daudzās un dažādās ekonomikās, ir tikai viens veids, kā izdzīvot - ja jūs kaut ko saprastu par starptautisko valūtu, jūs saprastu arī to -, un šis veids ir finansiālas, centrālas un statiskas fiskālās politikas ieviešana. Ja jūs domājat, ka jums ir pilnvaras šādai rīcībai, tad tas ir apkaunojoši un nelietīgi.
(Runātājs piekrita atbildēt uz jautājumu saskaņā ar "zilās kartītes” procedūru (Reglamenta 149. panta 8. punkts))
Andrew Duff
Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos jautāt Bloom kungam, kā šos asos izteikumus uztvēra Kembridžā? Es neticu, ka ekonomikas studenti varētu paciest tik bezjēdzīgas un emocionālas muļķības. Es arī gribu jautāt, vai viņš nezina, ka bezdarbs ir arī Apvienotajā Karalistē? Vai viņš nav informēts par pārmērīgo Apvienotās Karalistes deficītu? Vai viņam nerūp tas, ka inflācija Lielbritānijā ir lielāka, nekā eiro zonā un ka steriņu mārciņa ir nestabila valūta?
Godfrey Bloom
Priekšsēdētāja kungs! Man jāteic Duff kungam, ka toreiz, deviņdesmito gadu vidū, daļa studentu manus uzskatus uztvēra ar zināmu skepsi. Es joprojām reizēm piedalos salidojuma vakariņās un lielākā daļa šo studentu pienāk pie manis un saka "Ārprāts, Godders, tev bija taisnība”.
Un tā ir, Dieva dēļ! Man bija pilnīga taisnība, vai ne?
(Aplausi)
Andrew Henry William Brons
Priekšsēdētāja kungs! Briti jūt kārdinājumu uzskatīt, ka stabilitātes mehānismam ar mums nav nekāda sakara, jo mēs taču neesam eiro zonā. Manuprāt, tā būtu nopietna kļūda.
Nav šaubu, ka gan šeit, gan mūsu dzimtenē ir daudz Apvienotās Karalistes politiķu, kuri gribētu, lai Lielbritānija pievienotos eiro zonai. Visas partijas solīja, ka pirms mēģinājuma pievienoties eiro zonai tiks rīkots referendums, taču mēs visi zinām, cik solījumi par referendumu Apvienotajā Karalistē ir uzticami. Gan Leiboristu partija, gan Konservatīvo partija solīja rīkot balsojumu par Lisabonas Līgumu. Leiboristu partija no solījuma izlocījās, melīgi apgalvojot, ka Konstitucionālais līgums un Lisabonas Līgums nav viens un tas pats, savukārt Konservatīvā partija no šā pienākuma izvairījās, aizbildinoties ar to, ka Lisabonas Līgums ir ratificēts un tādējādi referendumu sarīkot nav iespējams. Turklāt pašreizējā valdība ir nolēmusi, ka referenduma par šo Līguma grozījumu nebūs.
Ierosinātais Līguma grozījums paredz, ka stabilitātes mehānismā tiks plaši iesaistītas tās valstis, kuras nav eiro zonā. Protams, ar šo stabilitātes mehānismu tiek atzīts, ka eksperiments ar eiro nav izdevies. Valūtas vērtībai vajadzētu atspoguļot valsts importa un eksporta apjomu relatīvo vērtību, proti, valsts ekonomisko stāvokli. Vienotā valūta nevar precīzi atspoguļot 17 - vai laika gaitā 27 - dažādu ekonomiku stāvokli. Mums jānosaka prioritāte panākt to, lai šis katastrofālais eksperiments nekad nenonāktu līdz Apvienotajai Karalistei.
Carlo Casini
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Dīvainākais Padomes priekšlikumā ir tas, ka pēc apstiprināšanas šis priekšlikums būs pamatojums pastāvīga stabilitātes mehānisma izveidei, izmantojot starptautiskos tiesību aktus, un tādējādi tas nebūs tiešā veidā saistīts ar Savienības iestāžu sistēmu.
Šis fakts ir radījis nopietnu satraukumu manis vadītajā Konstitucionālo jautājumu komitejā, kuras uzdevums ir uzraudzīt Savienības iestāžu sistēmas saskaņotību. Tādējādi priekšlikums par vienkāršotu pārskatīšanas procedūru izraisīja spraigas debates, kurās pragmatismam un realpolitik tika pretstatīti argumenti, kuru pamatā ir Eiropas integrācijas procesa pamatprincipi.
Citiem vārdiem sakot, Konstitucionālo jautājumu komiteja uzskata, ka, lai apsvērtu priekšlikumu Līguma grozījumiem, Parlamentam ir jānovērtē situācija ekonomikas pārvaldības jomā, uz kuru šis priekšlikums attiecas. Mums vajag vairāk informācijas par to, kā jaunais mehānisms tiks saistīts ar pašreizējām iestāžu sistēmām. Nebūtu pareizi izveidot paralēlas sistēmas, kuras ilgtermiņā varētu radīt Savienības sadalīšanās risku.
Brok kunga un Gualtieri kunga izstrādātā ziņojuma priekšlikumu un ierosinājumu mērķis ir izveidot pieņemamu tiltu starp Savienības iestāžu struktūru un jauno mehānismu. Turklāt es gribētu uzsvērt, ka Padomei šie jautājumi ir jāuztver kā būtiski priekšnosacījumi saskaņotai Eiropas iestāžu sadarbībai.
Tādēļ es nopietni aicinu Eiropadomi ņemt vērā šo prasību un apsvērumus, kas tai mums jāsniedz pirms mūsu 24. martā paredzētā balsojuma. Gaidot labvēlīgu vēstījumu, es vēlos sirsnīgi pateikties par izcilo darbu abiem referentiem - Brok kungam un Gualtieri kungam.
Proinsias De Rossa
Priekšsēdētāja kungs! Man nav nekādu šaubu par to, ka Eiropai ir vajadzīgs pastāvīgs stabilitātes mehānisms. Esmu piedalījies daudzās politiskās cīņās un referendumos par demokrātisku un likumīgu lēmumu pieņemšanu kopienas līmenī. Tādēļ esmu ļoti atturīgs pret valstu vadītāju ierosināto Līguma mehānismu ESM izveidei un vadībai.
Es aicinu valstu vadītājus ļoti nopietni apsvērt to, kādas būs sekas Eiropā, ja tie noraidīs šā tieši ievēlētā Parlamenta plašo vienprātību. Jā, lēmums ir jāpieņem ātri, taču attiecībā uz tik nozīmīgu jautājumu mums ir jārīkojas saskaņā ar Līgumiem. Pastāv neizteiktas, taču acīmredzamas bažas par to, ka redakcijas maiņa vai parastās procedūras izmantošana varētu izraisīt referendumu Īrijā. Man kā demokrātam ir ļoti vienkārša atbilde - nu un tad? Es respektēju cilvēkus. Es no viņiem nebaidos. Esmu pārliecināts, ka Īrija ir nobriedusi demokrātiska valsts, kura spēj saprast, ka mūsu interesēs ir Eiropas pamatprincipi.
Sharon Bowles
Priekšsēdētāja kungs! Reakcija uz suverēnajiem ekonomikas krīzes aspektiem bija lēna. Vispirms tirgi mūs sodīja par neadekvātu reakciju. Nesen mēs piedzīvojām nelielu atelpu. Patlaban atsevišķas vērtspapīru procentu likmes atkal pamazām tuvojas nestabilajai zonai.
Ir kļuvis skaidrs, ka īstenotie glābšanas pasākumi ir jāmaina, un, neraugoties uz vislabākajiem nodomiem, es šaubos, vai nākamais mēģinājums būs pilnīgi pareizs, nemaz nerunājot par to, ka to varēs izmantot arī nākotnē.
Tādēļ mums ir vajadzīgs pastāvīgs un elastīgs finansējuma mehānisms, kas nodrošinātu iespēju savlaicīgi iejaukties, ja tas būtu efektīvākais risinājums. Šī ideja nemaz nav neprātīga. SVF tā dara. Taču, protams, ir vajadzīgas robežas, prioritātes un pārvaldība.
Tādēļ mums ir vajadzīgi tādi Līguma grozījumi, kas veicinātu attīstību, nevis strīdus par to, kas ir domāts ar valstīm, kuras ir "neobligātas eiro zonai kopumā” un kuras kā minimums cieš no diskriminācijas teritoriālā lieluma dēļ.
Stabilitātes mehānisms ir vajadzīgs pat spēcīgajām eiro zonas valstīm, jo banku sistēma un suverēnais parāds ir savstarpēji saistīti. Tā nav nejaušība, ka ECB aicina izveidot fondu, kas būtu pietiekami liels, lai varētu nodrošināt eiro zonas banku rekapitalizāciju.
Attiecībā uz procentu likmēm ir jāpanāk līdzsvars starp ilgtspējību un bezrūpīgas rīcības risku, taču galīgā nostāja nedrīkst būt tāda, ka dalībvalstīm ir jāsedz ievērojamas izmaksas par aizdevumu.
Vicky Ford
Priekšsēdētāja kungs! Manā dalībvalstī, kurā, neraugoties uz solījumiem, Lisabonas Līgums tika pieņemts bez referenduma, Līguma grozījumi ir kutelīgs temats. Taču es saprotu, kādēļ krīze eiro zonā mudina jūs izveidot pastāvīgu stabilitātes mehānismu, un, lai gan Apvienotā Karaliste nav eiro zonas dalībvalsts, mēs vēlamies, lai jūs gūtu ekonomiskus panākumus. Tādēļ mūsu valdība ir teikusi, ka nebloķēs mehānisma izveidei vajadzīgo Līguma grozījumu izdarīšanu. Taču šis priekšlikums ir plašāks, un mēs no vēstures zinām, ka vāju redakciju izmantošana rada neskaidrības.
Apsvērumos ir pieminētas eiroobligācijas, taču redakcija ir neskaidra un vispārīga. Manas grupas locekļi ir satraukušies. Vai ar to tiek pārņemtas suverēnās tiesības pārvaldīt savu valsts kasi? Kā ar jautājumiem par bezrūpīgas rīcības risku?
Rezumējot jāteic, ka mēs nebalsosim pret Līguma redakciju, par kuru ir vienojušās dalībvalstis, tikai tādēļ, lai būtu iespējams izveidot šo mehānismu, taču mēs nevaram atbalstīt šo rezolūciju, kurā ir lietoti nesaprotami un neskaidri jēdzieni.
Søren Bo Søndergaard
(DA) Priekšsēdētāja kungs! Ir pagājis tikai nedaudz vairāk kā gads kopš Lisabonas Līguma stāšanās spēkā. Taču mēs jau grasāmies ieviest otro Līguma grozījumu izdarīšanu. Faktiski, manuprāt, ir ļoti interesanti, ka Lisabonas Līgums acīmredzot bija tik nepilnīgs, ka tas ir pastāvīgi jāgroza. Kādēļ tas tiek grozīts un kā mēs grasāmies to darīt? Mēs to grasāmies darīt, īstenojot nevis parasto, bet gan īpašu "paātrināto” procedūru. Kāpēc tā? Vai tāpēc, ka Līguma grozījums nav būtisks? Nē, patiesībā ir tieši pretēji. Neraugoties uz to, tiek plānots rīkoties tik ātri, lai nerastos iespēja iesaistīt cilvēkus padziļinātās debatēs.
Kad cilvēkus pārliecināja par Lisabonas Līgumu, viens no piedāvātajiem argumentiem bija apgalvojums, ka tas nodrošinās Eiropas Parlamentam lielāku ietekmi. Taču ierosinātais grozījums radīs iespēju ES līmenī pieņemt nozīmīgus lēmumus, kurus Eiropas Parlaments nekādi nevarēs ietekmēt. Un kāds būs ar Līguma grozījumu izdarīšanu panāktais rezultāts? Attiecībā uz to mēs pilnīgi piekrītam Eiropas Arodbiedrību konfederācijai (ETUC). Līguma grozīšana būs pamatojums no augstākajām aprindām virzītiem kolektīvo nolīgumu pārkāpumiem visā Eiropā un tādējādi arī darba ņēmēju apstākļu pasliktināšanai. Vai kāds patiešām uzskata, ka tas ir īstais veids, kā iegūt cilvēku atbalstu kopējās Eiropas projektam? Paldies par iespēju izteikties.
Morten Messerschmidt
(DA) Priekšsēdētāja kungs! Galvenais, kas man nāk prātā, lasot šo ziņojumu un Līguma grozījumu, ir apvainojums - tas ir apvainojums vēlētājiem, kuri patlaban jau otro reizi tiek pilnībā ignorēti attiecībā uz Līgumu, par kuru tiem jau pirmajā reizē pat nepajautāja, vai viņi to vēlas. Tas ir apvainojums nodokļu maksātājiem, jo īpaši nodokļu maksātājiem no Ziemeļeiropas, kuriem nākas maksāt par pārmērīgajiem vairāku Dienvideiropas valstu tēriņiem. Tas ir arī pilnīgs apvainojums Dienvideiropas valstu ekonomikām, kurās var rasties priekšstats, ka runa ir par naudas trūkumu attiecīgajās valstīs. Taču tā nav. Šo valstu problēma ir strukturālās nepilnības. Ja tās vēlas iekļauties modelī, ko prasa un uz ko tiecas eiro kritēriji, tām ir jāveic vairākas strukturālas reformas. Šīs valstis varēs strauji atjaunot savu ekonomiku tikai tad, ja padarīs savu finanšu politiku līdzīgu Vācijas politikai. Mēs tikpat labi varētu pateikt to, kā ir patiesībā, turklāt, pastāvīgi piešķirot arvien lielākus naudas līdzekļus un arvien lētākus aizdevumus, mēs tikai paildzināsim agoniju. Paldies, priekšsēdētāja kungs!
Francisco Sosa Wagner
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Es gribu teikt, ka piekrītu viedoklim, ko pauda šorīt runājušie deputāti, kuri uzstāj uz vajadzību cienīt Parlamentu un Komisiju.
Tādēļ mans pieticīgais atbalsts balsojumā būs atkarīgs no tā, vai Eiropadome būs gatava pieņemt šo iestāžu lomu. Es to saku tādēļ, ka mūsu apspriestajiem jaunajiem mehānismiem ir jābūt nozīmīgai daļai no ekonomikas pārvaldības sistēmas, ko virza Eiropas Savienība, kas spēj nodrošināt kopējās ekonomikas politiku, kurai jānosaka skaidri, precīzi un ierobežoti mērķi, un šā stabilitātes instrumenta saskaņotību. Citiem vārdiem sakot, mums par katru cenu jāpanāk, lai šie centieni, kuros esam iesaistījušies, nebeigtos uz starpvaldību ceļa, kas ir tumša aleja, vai ceļa, kurā dominē tikai dažas valstis, jo tas kavētu reformas.
Godātie kolēģi, Eiropa tiek celta pa vienam ķieģelim, un šis ķieģelis ir tāds, kas šo trauslo celtni nostiprinās un līdzsvaros.
Werner Langen
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Šajās debatēs mēs nedrīkstam aizmirst, ka runājam par vienkāršotu Līguma pārskatīšanu saskaņā ar 136. pantu un ka mūsu kā Parlamenta līdzdalībai - saistībā ar jebkādiem mehānismiem - ir jābūt krietni lielākai. Tas ir izejas punkts. Saistībā ar to ir izvirzīts vēlmju saraksts. Es gribētu īpaši atbalstīt Brok kunga apgalvojumu par to, ka ir jāparedz Komisijas un Parlamenta līdzdalība. Tādēļ mēs piedalāmies šajās debatēs un nepieņemsim lēmumu līdz 24. martam, lai sniegtu Padomei iespēju īstenot šo līdzdalību.
Pilnīga Komisijas iesaistīšana rada jautājumus, jo Komisija iepriekš, neuzsākot procedūras, nav izpildījusi savu Līgumu ievērošanas uzraudzītājas pienākumu. Savus pienākumus nav ievērojušas arī pašas dalībvalstis. Tādēļ, veicot šo vienkāršoto Līguma pārskatīšanu, mums noteikti ir jāveic jauns pasākums virzībā uz ekonomikas un monetārās savienības izveidošanu.
Man arī ir ideja, kā to panākt, proti, Komisijai ir Padomes vārdā jāsagatavo visi dokumenti - tostarp priekšlikumi un projekti -, bet Padomei ļoti līdzīgi kā mūsu un neatkarīgās Eiropas Centrālās bankas monetārajā dialogā pēc tam par to jāinformē un jāapspriežas ar mums. Tā būtu saprātīga pieeja.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Priekšsēdētāja kungs! Raugoties no juridiskā aspekta, nolīguma grozījums ir vajadzīgs, lai varētu ieviest fiksētas eiroobligācijas. Tas noteikti ir nepieciešams arī tādēļ, lai ieviestu eiro zonas stabilitātes mehānismu.
Pareizi izveidots savstarpējās palīdzības mehānisms var tuvināt Savienību un sekmēt dalībvalstu lielāku integrāciju un solidaritāti. Taču mēs noteikti nedrīkstam ar to aprobežoties. Lai mehānisma loma būtu nozīmīga, ir jāuzlabo ne tikai ekonomikas, bet arī sociālās politikas jomas saskaņošana.
Vienlaicīgi es uzskatu, ka plāns izveidot stabilitātes mehānismu ārpus Eiropas iestāžu sistēmas nav labvēlīgs vēstījums. Ierosinātā mehānisma starpvaldību vai pat privāto tiesību aktu dimensija var atmest Eiropas integrācijas projektu par vairākiem gadiem atpakaļ.
Tādēļ es aicinu Komisiju un jo īpaši dalībvalstu pārstāvjus no šīm idejām atteikties. Ja mēs vēlamies no krīzes iegūt vismaz kaut ko labvēlīgu, tad mums tā jāuztver kā iespēja mobilizēties, nevis atsvešināties. Pastāvīgais stabilitātes mehānisms ir jāveido un tam jādarbojas pēc iespējas ciešākā saiknē ar ES sistēmu, un tajā ir jāiekļauj ar ciešāku sadarbību saistītas iestāžu procedūras.
Nobeigumā es vēlos izteikt cerību, ka tiks īstenoti tikai piemērotākie iesniegtā priekšlikuma punkti.
Ryszard Czarnecki
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Mēs grozām Lisabonas Līgumu, kuru patiesībā tikai nesen pieņēmām. Varbūt tam vajadzētu likt mums apsvērt to, vai Līgums, kurš tika ārkārtīgi slavēts un dēvēts par visu Eiropas problēmu risinājumu, galu galā nav ievērojami pārvērtēts.
Protams, ir ļoti apņēmīgi jāreaģē uz krīzi, kas patlaban ir Savienības problēma. Tomēr rodas jautājums, vai Komisijas un Padomes piedāvātais risinājums patiešām ir piemērots. Runa nav tikai par eiro zonu, jo tas ietekmēs arī valstis, kuras atrodas ārpus tās. Turklāt šīm valstīm, tostarp manai valstij Polijai, būtībā tiks uzspiesti bez to līdzdalības pieņemti lēmumi. Pilsoņiem, kuriem reiz tika stāstīts, ka Lisabonas Līgums atrisinās pilnīgi visas problēmas, tas neko labu neliecina.
Gunnar Hökmark
Priekšsēdētāja kungs! es sniegšu trīs komentārus. Pirmkārt, deficītu neizraisa valūta. To izraisa valdība un pārmērīgi izdevumi. Domāju, ka šī ziņa varētu nepatikt Bloom kungam, kurš pirmīt runāja, jo, ja viņam ir taisnība un par visu ir atbildīga valūta, tās ir sliktas ziņas mārciņai vai dolāram, kuru deficīts šobrīd ir lielākais pasaulē. Par visu ir atbildīgas valdības.
Tādēļ ir tik svarīgi nostiprināt un strukturēt stabilitātes mehānismu tā, lai tas dalībvalstīm palīdzētu ne tikai pārvarēt grūtības, bet arī tajās nenonākt. Tāpēc, manuprāt, ir būtiski strukturēt stabilitātes mehānisma finansējumu tā, lai valstīm, kurām ir lielāks deficīts un kuras tādējādi mūs pakļauj lielākam riskam, mehānismā būtu jāveic lielākas iemaksas. Tādējādi tiktu ieviests sava veida princips "piesārņotājs maksā”, kā arī stabilitātes mehānisma preventīvie pasākumi, kas veicinātu eiro vispārējo stabilitāti.
Tādēļ es uzskatu, ka mums ir jāapspriež ne tikai stabilitātes mehānisma formālā struktūra, bet arī tā finansēšanas veids. Mums ir jānodrošina gan ilgtermiņa, gan īstermiņa stabilitāte.
Vital Moreira
(PT) Es varu apkopot savu nostāju trīs komentāros. Pirmkārt, ideja par pastāvīgu eiro stabilitātes mehānismu ievērojami palīdzētu nostiprināt vienoto valūtu, palielināt monetāro integrāciju ES, kā arī padarīt valsts parāda tirgus stabilākus. Tādēļ mums šo ideju vajadzētu bez ierunām atbalstīt.
Otrkārt, pastāvīgā stabilitātes mehānisma izveide būs droša un juridiski noteikta vienīgi tad, ja tas tiks nepārprotami iekļauts Līgumos. Tādēļ mums ir jāatbalsta rūpīga grozījumu izdarīšana Līgumā par Eiropas Savienības darbību.
Treškārt, nenoliedzami ir vēlams, lai minēto mehānismu izveidotu un pārvaldītu Eiropas iestādes, nevis ieviestu kā eiro zonas starpvaldību iniciatīvu. Tomēr mēs visi apzināmies, ka tas nav iespējams, ņemot vērā atsevišķu dalībvalstu nepārvaramos iebildumus, un pietiek tikai ar vienu iebildumu, lai Līguma grozījums netiktu pieņemts. Tādēļ mums ir jāatbalsta pašreizējais Padomes priekšlikums Līguma grozījumiem.
Rafał Trzaskowski
Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es vēlos pateikties referentiem par nevainojamo darbu, ko viņi ir paveikuši. Tas, ka mūsu uzskati sakrīt ar Eiropas Komisijas uzskatiem, ļoti priecē. Turklāt es vēlos viņiem sirsnīgi pateikties par šā Parlamenta tiesību aizstāvēšanu. Saviem kolēģiem no ECR es gribu atgādināt, ka mēs nevis izrādāmies, bet gan likumīgi aizstāvam savu lomu šajā procesā.
Krīzes situācijā mums ir vajadzīgi efektīvi risinājumi, stabilitāte un prognozējamība, un to piemērotāk var panākt, izmantojot Kopienas iestādes.
Starpvaldību risinājums ilgtermiņā mūs ne pie kā laba nenovedīs. Turklāt, ja mēs patiešām vēlamies apkarot ekonomikas krīzi un būt konkurētspējīgi, mums tas ir jādara kopā neatkarīgi no tā, vai konkrēta dalībvalsts ietilpst eiro zonā vai nē.
Tādēļ es atzinīgi vērtēju to, ka savā nostājā - par kuru vakar nobalsoja Parlamenta Konstitucionālo jautājumu komiteja - esam piekrituši iesaistīt mehānismā visas valstis, kuras vēlas tajā piedalīties, tādējādi kliedējot nepamatotās bažas par divātrumu Eiropu.
Jo Leinen
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Lisabonas Līgumā, pie kura tik ilgi tika strādāts, bija paredzēti divi skaidri uzdevumi - pirmkārt, Kopienas metodes nostiprināšana, piešķirot galveno lomu Komisijai, un, otrkārt, demokrātijas stiprināšana, nodrošinot Eiropas Parlamenta līdzdalību.
Tikai nedaudz vairāk kā gadu pēc Līguma stāšanās spēkā tā būtība jau tiek ignorēta un klaji pārkāpta. Tas, ko Eiropadome ar šo Līguma pārskatīšanu ierosina, ir pilnīgā pretrunā abiem Lisabonas Līguma mērķiem. Kopienas metode nevis tiek nostiprināta, bet gan tā tiek aizstāta ar renacionalizāciju, starpvaldību pieeju jomā, kas ievērojami ietekmē ES turpmāko politiku, kā arī pilnīgu ES iestāžu ignorēšanu. Tas nav pieņemami, un Parlamentam patiesībā pret šo priekšlikumu ir jāiebilst. Mani pārsteidz tas, ka Komisija, būdama Līgumu ievērošanas uzraudzītāja, nav izteikusi skaidrākus iebildumus un ka mums, EP deputātiem, savā ziņā ir jārīkojas kā Komisijas pārstāvjiem. Mums ir jāmudina Komisija darīt to, kas tai jau bija jāizdara.
Tiek radīts bīstams precedents. Ekonomikas krīzes laikā gūtā pieredze liecina, ka monetāra savienība viena nav dzīvotspējīga. Ņemot vērā bēgļu pieplūdumu no Ziemeļāfrikas un neskaidrības mūsu kaimiņvalstīs, mēs meklējam jaunu ES politiku un nevēlamies renacionalizāciju. Es ceru, ka referenti vēl var panākt uzlabojumus, pretējā gadījumā es nevaru balsot par šiem Līguma grozījumiem.
Frank Engel
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Ierosinātais stabilitātes mehānisms ir izstrādāts, ņemot vērā iepriekšējos ārkārtas gadījumus. Tas ir glābšanas mehānisms. Taču ilgtermiņā valstis nav iespējams izglābt, un tas arī nav jādara. Par mērķi ir jānosaka Eiropas ekonomiskās savienības pilnveidošana un tādas Eiropas budžeta jomas izveide, kas varētu atbalstīt dalībvalstis un vienoto valūtu.
Tādēļ mums ir jārīkojas plašāk nekā nosaka pašreizējie ārkārtas apstākļi. Vadība ir jāuzņemas tieši Eiropas iestādēm, un mums ir jāpārtrauc atkarība no nebeidzamām starpvaldību iniciatīvām, neatkarīgi no tā, vai tās izstrādā Francija un Vācija vai arī kāds cits.
Pierre Werner, kura plānu var uzskatīt par eiro pamatojumu, savā darbā iekļāva jēdzienu par Eiropas ekonomisko lēmumu pieņemšanas centru, kam ir jāatskaitās Parlamentam. Patlaban šāds ekonomisko lēmumu pieņemšanas centrs var būt vienīgi Komisija un Parlaments.
Pēc tam, kad būsim pārvarējuši šķēršļus saistībā ar nelielo Līguma grozījumu, par kuru grasāmies balsot, mums būs jāatgriežas 40 gadus senā vēsturē un beidzot jāīsteno Pierre Werner vēlme.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Grozījumu izdarīšana Līgumā vienmēr ir sarežģīts un kutelīgs temats, jo īpaši pirmajā reizē, jo šāda rīcība var kļūt par precedentu turpmākām intervencēm.
Tādēļ es uzskatu, ka Brok kunga un Gualtieri kunga paveiktais darbs ir ļoti rūpīgs, līdzsvarots un pilnīgi noteikti atbalstāms. Referentu iesniegtajā ziņojumā ir trīs aspekti, kurus es vēlos uzsvērt.
Pirmkārt, pastāvīgo mehānismu nevar un nedrīkst veidot ārpus Eiropas iestāžu sistēmas. Tādēļ Komisijas līdzdalība mehānisma vadībā būs galvenais priekšnoteikums, lai varētu panākt kopēju saikni starp pašreizējo iestāžu sistēmu un mehānismu, kas tiks mainīts.
Otrs aspekts ir pienācīgas pagaidu pasākumu pēctecības nodrošināšana pašreizējā situācijā - ja tas netiks izdarīts, radīsies problēmas. Visbeidzot, lai panāktu ekonomikas pārvaldības turpmāku attīstību, būtiska nozīme ir saiknei ar ekonomikas iestādēm. Mums ir jānovērš paralēlu sistēmu izveide, kuras radītie kaitējumi būtu lielāki nekā ieguvumi.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Šorīt mēs neturpināsim darbu ar balsojumu par E. Brok un R. Gualtieri ziņojumu - mēs to darīsim sanāksmē, kura notiks Briselē. Mēs to darīsim vēlāk, lai dotu Brok kungam un Gualtieri kungam laiku pārrunāt 136. panta piemērošanas nosacījumus ar Eiropadomi.
Mēs tā rīkojamies, jo, kā minēja Leinen kungs, Eiropas Parlaments arī ir der Hüter der Verträge - Līgumu ievērošanas uzraudzītājs - un mēs vēlamies, lai eiro darbībā iesaistītos un uzņemtos saistības pilnīgi visi; galu galā, priekšsēdētāja kungs, mēs vēlamies, lai tas būtu efektīvs.
Tas ir tas, ko mēs prasām. Runa nav par iestāžu strīdu. Runa nav par Parlamenta vēlmi iegūt varu. Runa ir par to, lai rezultāts - no šīs rīcības izrietošais mehānisms - nāktu par labu Eiropas sabiedrībai.
Danuta Jazłowiecka
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Vēl pirms gada, ņemot vērā to, cik grūti bija ratificēt Lisabonas Līgumu, nevienam no mums neienāca prātā, ka nāksies izdarīt grozījumus tā nosacījumos. Tomēr Eiropā valdošās ekonomikas situācijas dēļ tas, kas tikai pirms gada šķita neiespējams, ir kļuvis iespējams, un vairākums valstu šo rīcību akceptē.
Ekonomikas un finanšu krīze mums māca ne tikai solidarizēties, bet arī pierāda to, cik spēcīga ir atsevišķu dalībvalstu ekonomiskā saistība. Atrašanās ārpus eiro zonas nepasargā tās dalībvalstis, kuras kopējo valūtu neizmanto, no budžeta krīzes eiro zonā. Gluži pretēji - eiro zonas dalībvalstu finansiālās problēmas nelabvēlīgi ietekmē situāciju visā Savienībā. Tādēļ pastāvīgajam finanšu stabilitātes mehānismam ir jābūt pieejamam visām dalībvalstīm, tostarp arī tām, kuras nav ieviesušas eiro. Atteikšanās no dalībvalstīm, kuras nav eiro zonā, tostarp īstenojot spēcīgāku ekonomisko un sociālo integrāciju, kas ierosināta Francijas-Vācijas konkurētspējas paktā, veicinās arvien lielāku sadalīšanos divātrumu Eiropā, kas mums nepalīdzēs veidot spēcīgu, vienotu un konkurētspējīgu Eiropu un neradīs priekšnosacījumus kopējam Savienības darbam, uz ko mūs aicina Brok kungs. Paldies par uzmanību.
Zita Gurmai
Priekšsēdētāja kungs! Mēs visi esam informēti par pašreizējo ekonomikas krīzi un risku, ko tā rada mūsu dzīvei kopumā un jo īpaši eiro, kas būtiski ietekmē Eiropas politisko un ekonomisko savienību. Mums ir jāsaglabā eiro zonas stabilitāte, ievērojot principu par atbildību un solidaritāti ar visām dalībvalstīm, kurām tā ir vajadzīga. Ņemot to vērā, es gribu uzsvērt trīs aspektus.
Pat tad, ja ārkārtas situācijā ir jāīsteno ārkārtas pasākumi un vienkāršotas procedūras, ilgtermiņā nav iespējams ignorēt pārredzamību, parlamentāro uzraudzību un demokrātisko pārskatatbildību. Stabilitātes mehānismam ir jābūt pirmajam posmam kompleksā pieejā un pastāvīgos pasākumos, kuru mērķis ir Savienības ekonomikas pārvaldības nodrošināšana. Pastāvīgais stabilitātes mehānisms, kas tiks izveidots, nedrīkst atrasties ārpus ES iestāžu sistēmas.
Visbeidzot, ļaujiet man pateikties mūsu referentiem par lielisko darbu, ko viņi ir paveikuši pie šā ārkārtīgi svarīgā, steidzami risināmā un sarežģītā jautājuma. Neraugoties uz to, ka par stabilitātes mehānismu ir maz informācijas, tas ir pelnījis būt par ES iestāžu sistēmas sastāvdaļu. Esmu ļoti gandarīta, ka drīzumā šeit ieradīsies Ungārijas prezidents.
Pervenche Berès
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Pirms trim gadiem mums teica: "Ar šo līgumu tiks pielikts punkts visiem līgumiem; tas netiks pārskatīts”. Pašreizējā situācija ir likusi mums to pārskatīt. Lisabonas Līgumā pirmo reizi Eiropas Parlamentam ir piešķirtas faktiskas pilnvaras attiecībā uz Līgumu pārskatīšanu. Mums ir iesniegts priekšlikums, kurā Eiropas Parlamenta tiesības tiek ignorētas un kurā tiek ierosināts risināt Kopienas jautājumu - monetāro politiku -, izmantojot starpvaldību mehānismu.
Es no tā esmu izdarījusi divus secinājumus. Pirmkārt, es ceru, ka mūsu kolēģi, kuri mūs pārstāvēs sarunās, varēs panākt pēc iespējas lielākas izmaiņas mums iesniegtajā priekšlikumā, lai padarītu mehānismu "kopieniskāku”. Otrkārt, es arī ceru, ka šī Līguma pārskatīšana būs pēdējā, kas tiek veikta bez Eiropas Parlamenta piekrišanas vai līdzdalības.
Eiropas Parlamentam ir priekšlikumi, ko piedāvāt, un mēs zinām, ka, ja vēlamies, lai eiro zona izdzīvotu, mums nāksies turpināt Līguma pārskatīšanu un sadarbības padziļināšanu.
Sven Giegold
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Mums tiek piedāvātas trīs dažādas ekonomikas pārvaldības dokumentu paketes: seši Komisijas priekšlikumi, konkurētspējas pakts - kas patlaban tiek pārrunāts Van Rompuy kunga un Barroso kunga vadībā -, kā arī priekšlikumi Līguma grozījumiem un ar tiem saistītā Eiropas stabilitātes mehānisma izveide. Pēc šīm debatēm ir skaidrs, ka tam visam ir jānotiek Parlamenta uzraudzībā un pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu.
Tomēr fakts ir tāds, ka saskaņā ar līgumiem Parlamentam attiecībā uz šīm trim dažādajām dokumentu paketēm ir atšķirīgas tiesības. Vienlaicīgi šīs dokumentu paketes savstarpēji pārklājas. Kādai tad vajadzētu būt mūsu politiskajai rīcībai? Manuprāt, lai mūsu prasības tiktu ievērotas pārējās jomās un visi priekšlikumi būtu par pienācīgi līdzsvarotu dokumentu paketi, kas atbilstu pilsoņu interesēm, ir būtiski sniegt mūsu piekrišanu sešiem Komisijas priekšlikumiem.
Jaroslav Paška
(SK) Priekšsēdētāja kungs! Vairākas ES dalībvalstis piekrita izveidot un izmantot vienu kopējo valūtu. Tomēr atšķirīgās ekonomikas iespējas ir radījušas situāciju, kurā atsevišķu dalībvalstu saikne ar kopējo valūtu sarežģī iespējas izmantot standarta maksātnespējas procedūras. Tādēļ visas valstis, kuras izmanto kopējo valūtu, ir piekritušas izveidot mehānismu, kas ļaus tām risināt pašreizējās finansiālās problēmas, kā arī novērst to rašanos nākotnē.
Tomēr, lai īstenotu risinājumu, par kuru ir vienojušās iesaistītās valstis, ir jāgroza un jāpapildina Līguma par Eiropas Savienības darbību 136. pants, kā arī jāsaņem visu ES dalībvalstu piekrišana šim risinājumam. Tomēr par kopējo valūtu patlaban ir atbildīgas galvenokārt 17 Eiropas Monetārās savienības dalībvalstis, tādēļ ir loģiski, ka Eiropas stabilitātes mehānismam ir jāizmanto starpvaldību pieeja, un ar Eiropas Komisijas kā vienkārša novērotāja lomu, manuprāt, ir pilnīgi pietiekami.
Maroš Šefčovič
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Priekšsēdētāja kungs! Kā jau vairākas reizes ir apgalvots, lai Komisiju sadzirdētu, reizēm tai ir jārunā skaļi. Es tagad mēģināšu to izdarīt.
Vispirms es vēlos pateikties referentiem par nevainojamo sadarbību un deputātiem par šīm ļoti svarīgajām debatēm. Es domāju, ka mēs noteikti varam piekrist daudziem šajā apspriedē izvirzītajiem apsvērumiem, jo īpaši par to, ka mums ir vajadzīga spēcīga rīcība Eiropas līmenī un ka jaunajam mehānismam ir pēc iespējas vairāk jāatbilst Kopienas būtībai un metodei.
Atbildot uz komentāriem par mūsu palīdzību Grieķijai un Īrijai, es uzskatu, ka mūsu pieredze skaidri apliecina to, ka mums ir pastāvīgi jācenšas panākt trauslo līdzsvaru starp parāda ilgtspējības saglabāšanu un bezrūpīgas rīcības riska novēršanu. To, ka mēs mācāmies no gūtās pieredzes, manuprāt, skaidri apliecina paziņojumi, ko pēdējās dienās ir sniedzis mans kolēģis, komisārs Olli Rehn.
Vienlaicīgi, manuprāt, mums sev jāatgādina, ka mēs patlaban dzīvojam patiešām ārkārtējos apstākļos. Krīze joprojām turpinās, atlabšanas temps nav stabils, bet tirgos valda satraukums, par ko liecina pastāvīgā izplatība. Vēl svarīgāk - Eiropas valstis saskaras ar nepieņemamu spiedienu un saprot, ka to nākotni nomāks parādu augsto procentu likmju maksājumi.
Tādēļ mums ir jārīkojas, un tas ir jādara ātri. Mums ir skaidri jāpierāda sava apņemšanās. Tādēļ pastāvīgais mehānisms ir jāizveido, cik vien ātri ir iespējams.
Ir ļoti būtiski - par šo nosacījumu Komisija bija īpaši uzstājīga -, lai tas tiktu darīts saskaņā ar Līgumiem. Es piekrītu Gauzès kungam par to, ka ir jārīkojas ātri, jo mums ir vajadzīga tiesiskā noteiktība. Es piekrītu arī Guerrero Salom kungam, kurš apgalvoja, ka šo situāciju nevajadzētu uzskatīt par precedentu. Es varu viņam apliecināt, ka Komisija izmantoto procedūru un ierosināto sadarbības veidu noteikti neuzskata par precedentu.
Man jūs jāinformē, ka Komisija ir īpaši aizņemta ar sagatavošanās darbiem un ka, mūsuprāt, ir būtiski, mūs iesaistīt arī šā mehānisma izveidē un darbībā. Kā norādīts Eiropadomes 2. pielikuma secinājumos, tiek paredzēts, ka Komisija uzņemsies vadošo lomu, sagatavojot analīzes un programmas turpmākajām iesaistītajām valstīm. Taču mēs uzskatām, ka Komisijas vadošā loma ir jāuzsver vēl spēcīgāk.
Attiecībā uz izvēlētajai metodei veltīto kritiku man jāteic, ka vairāki piemēri - Šengena, trešais pīlārs - liecina, ka šādai metodei var būt labi rezultāti.
Nobeigumā tikai viena piebilde. Laikā, kad tika sagatavots Lisabonas Līgums, bija uzskats, ka šāds dalībvalstu sadarbības veids un šāda sadarbības joma ir pārāk ambicioza. Taču patlaban faktiskā situācija un pieredze, ko mums ir sniegusi savstarpējā atkarība un ekonomiskā sadarbība, skaidri liecina par to, ka šai ārkārtīgi būtiskajai Eiropas problēmai ir vajadzīgs Eiropas līmeņa risinājums. Esmu pārliecināts, ka mēs to panāksim.
Priekšsēdētājs
Paldies, Šefčovič kungs. Dodu vārdu Gualtieri kungam, taču stingri iesaku aprobežoties ar minūti ilgu runu.
Roberto Gualtieri
referents. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Šīs ir bijušas ļoti nozīmīgas debates, kuras, manuprāt, skaidri apliecināja, ka politisko grupu vidū ir plaša vienprātība par novērtējumiem un ziņojuma vispārējo virzienu.
Ar dažiem izņēmumiem Parlamentam patiešām ir vienota nostāja, un tas ir svarīgi. Mēs atbalstām pastāvīgo stabilitātes mehānismu, tomēr nespējam slēpt zināmu apjukumu un bažas, ko, kā esam noskaidrojuši, izjūt arī Komisija, taču mēs gribētu šīs bažas redzēt arī Komisijas atzinumā par izvēlēto procedūru.
Mēs esam gatavi rīkoties praktiski un atbildīgi, un, neraugoties uz to, ka šobrīd nav politisku nosacījumu Eiropas mehānisma izveidei, mums ir un būs vēlme palīdzēt iekļaut mehānismu Savienības juridiskajā un procesuālajā sistēmā, vienlaikus ievērojot arī Līgumus.
Mūsu priekšlikumi ir skaidri, taču šobrīd svarīgākais jautājums, manuprāt, ir par ko citu. Vai Eiropadome vēlas uzsākt faktisku apspriešanos ar Parlamentu par tā priekšlikumiem un vai Komisija vēlas aktīvi iesaistīties šajā apspriedē?
Es gribu uzsvērt, ka Parlaments ir pieņēmis, manuprāt, situācijai atbilstošu lēmumu atlikt balsojumu līdz 24. martam. Es uzskatu, ka tas ir svarīgs vēstījums - šis Parlaments ir atbildīgs, taču uzskatu, ka arī Padomei ir jāapliecina tikpat liela atbildība un jāņem vērā Parlamenta priekšlikumi.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
George Sabin Cutaş
Ņemot vērā pašreizējo ekonomikas krīzi, ierosinājums ieviest finanšu stabilitātes mehānismu atbilst steidzamajai vajadzībai panākt solidaritāti starp dalībvalstīm un ir pozitīvi vērtējams pasākums. Tomēr, pārveidojot Līgumu šobrīd paredzētajā veidā, varētu tikt izveidots tāds mehānisms, kas ir paredzēts ierobežotam dalībvalstu skaitam. Šāds modelis nepieļauj, piemēram, to dalībvalstu, kuras nav ieviesušas eiro, iekļaušanu mehānisma darbības jomā. Lai šis mehānisms būtu patiešām eiropeisks, manuprāt, tas ir jāveido Eiropas Savienības iestāžu struktūrā, līdzdarbojoties Komisijai un Eiropas Parlamentam. Mehānismā arī jāņem vērā visu 27 ES dalībvalstu līdzdalība. Mēs nedrīkstam aizmirst, ka ekonomikas svārstības tajās dalībvalstīs, kuras nav eiro zonā, ietekmē visas Savienības ekonomikas un finanšu stabilitāti.
Ilda Figueiredo
Pašreizējie notikumi saistībā ar izsludinātajiem Lisabonas Līguma grozījumiem liecina, ka viss, ko ES vadītāji ir teikuši par valstu parlamentu un Eiropas Parlamenta nozīmīgumu, demokrātijas padziļināšanu un paša Līguma ilgtspējību, nav bijis nekas vairāk kā propaganda.
Gadu un pāris mēnešus pēc Lisabonas Līguma stāšanās spēkā ikviens tiek atbīdīts malā no tā grozījumu sagatavošanas, izmantojot pašā Līgumā paredzēto mehānismu, kas ne tikai sniedz iespēju izdarīt grozījumus bez demokrātiskas līdzdalības - patiesībā pat, neraugoties uz to, ka tika liegta iespēja rīkot valsts referendumu Līguma apstiprināšanai -, bet arī izveidot tādu mehānismu, kas ļauj pastāvīgi kontrolēt dalībvalstu ekonomikas.
Šajā ziņojumā ir ievērots tāds pats virziens, iesniedzot atsevišķus grozījumu ierosinājumus Komisijas priekšlikumam par grozījumiem Līgumā par Eiropas Savienības darbību attiecībā uz stabilitātes mehānismu dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir eiro.
Patiesībā galvenais mērķis ir nostiprināt atbalstu, ko tie cenšas nodrošināt šai ekonomikas pārvaldības sistēmai, izveidojot "Eiropas pusgadu” - sodu padziļināšana par Stabilitātes un izaugsmes pakta, ekonomikas politikas pamatnostādņu un jebkādu rādītāju, kas var tikti pieņemti, neievērošanu. Notiek mēģinājums uzmest dalībvalstīm spaidu kreklu.
Jiří Havel
Grieķijas ilgstošās fiskālās nelīdzsvarotības dēļ 2010. gada maijā tika izstrādāta vērienīga glābšanas dokumentu pakete, kuras līdzekļu apjoms bija EUR 720 miljardu no ES un Starptautiskā Valūtas fonda līdzekļiem. Neraugoties uz to, ka eiro zonas valstīm tika izveidots īpašs Eiropas finanšu stabilitātes instruments (EFSF) un tā līdzekļu apjoms bija gandrīz EUR 440 miljardu, nevarētu apgalvot, ka visas ES problēmas ir pārvarētas. Turklāt EFSF beigs darboties 2012. gada beigās, un ieguldītāju vidū valda neskaidrība par to, kas notiks ar eiro zonas problemātisko valstu parādiem pēc šā termiņa vai tad, kad sniegtās garantijas vairs nebūs spēkā. Tādēļ, lai nodrošinātu ES turpmāko finanšu un fiskālo stabilitāti, ir vēlams izdarīt grozījumus Līguma 136. pantā, izveidojot stabilitātes mehānismu laikposmam pēc 2013. gada. Taču es vēlos norādīt, ka šis mehānisms nebūs brīnumlīdzeklis, kas aizsargās problemātisko (vai perifēro) valstu budžetus un ka mums ir jāapsver arī visaptverošs šīs problēmas risinājums (valsts parāda samazināšana, banku nozares uzticamības atjaunošana un strukturālās reformas, tostarp perifēro valstu fiskālā konsolidācija, lai uzlabotu to konkurētspēju). Kopumā es uzskatu, ka Elmar Brok un Robert Gualtieri iesniegtajā ziņojumā ir sniegta precīza analīze par šo jautājumu, atsaucoties uz saistošajiem ES tiesību aktiem, kā arī Budžeta komitejas atzinumu, tādēļ es iesaku apstiprināt ierosināto Līguma 136. panta grozījumu.
Sandra Kalniete
rakstiski. - (LV) Pēdējo gadu laikā eiro ir piedzīvojis vairākus satricinājumus, kuri citai valūtai, iespējams, būtu bijuši iznīcinoši. ES līderu rīcība, lai arī ne vienmēr pietiekoši ātra un pārliecinoša, ir ļāvusi nosargāt eiro. Situācija joprojām ir sarežģīta, bet esmu pārliecināta, ka Eiropa šo krīzi pārvarēs un kļūs ekonomiski spēcīgāka. Šī krīze ir atklājusi ES vājās vietas un skaidrāk iezīmējusi izmaiņas, kas nepieciešamas Eiropas Savienības tiesību aktos, tai skaitā Līgumā par Eiropas Savienības darbību attiecībā uz stabilitātes mehānismu eiro zonas valstīm. Esmu pārliecināta, ka Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisma izveide ir viens no svarīgākajiem soļiem, lai turpmāk ES izvairītos no smagām ekonomiskajām krīzēm. Protams, EFSM izveide neatrisinās visas problēmas, tāpēc ir svarīgi, lai dalībvalstu valdības apzinātos savu atbildību par Māstrihtas kritēriju ievērošanu un realizētu saprātīgu, pārdomātu un uz ilgtermiņa mērķiem balstītu ekonomisko un monetāro politiku. Nedrīkst atkārtoties pēdējo gadu situācijas, kad dalībvalstis realizēja "gāzi grīdā" ekonomisko politiku, neievērojot Māstrihtas kritērijus un pārkāpjot citus ekonomikas pamatlikumus. Eiro nav tikai valūta, bet gan politiska vienošanās, kas simbolizē ES spēju būt vienotiem dažādībā. Eiro ir ES stabilitātes, izaugsmes un vienotības garants, tāpēc man nav nekādu šaubu, ka mēs, eiropieši, spēsim būt pietiekami tālredzīgi un gudri, lai ar politisku gribu pārvarētu šo krīzi un dotu jaunu stimulu attīstībai.
