2009. gada 10. un 11. decembra Eiropadomes sagatavošana (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Padomes un Komisijas paziņojumi par 2009. gada 10. un 11. decembra Eiropadomes sagatavošanu.
Cecilia Malmström
Priekšsēdētāja kungs, Barroso kungs, godājamie deputāti, ir brīnišķīgi, ka mums ir iespēja apspriesties pirms gaidāmās Eiropadomes sanāksmes. Tā, protams, būs otrā ierastā sanāksme Zviedrijas prezidentūras laikā, kā arī pēdējā, ko vadīs rotējoša prezidentūra.
Ir zināms, ka Lisabonas līgums stāsies spēkā 1. decembrī, bet saskaņā ar Eiropadomes 2008. gada decembrī pieņemto deklarāciju rotējošā prezidentūra turpinās vadīt Eiropadomi līdz prezidentūras pilnvaru termiņa beigām gada noslēgumā. Visas dalībvalstis ir ratificējušas līgumu un savus ratifikācijas instrumentus nodevušas glabāšanai Romā. Tāpēc priecājos, ka varu apstiprināt - Lisabonas līgums tiešām stāsies spēkā 1. decembrī.
Līdz šim ieguldītais darbs bija ilgs un nogurdinošs, kā Parlaments to ļoti labi zina. Jaunais līgums mainīs ES darbību vairākos aspektos. Līguma dēļ mums būs labāka iespēja risināt svarīgākos ES jautājumus, un mēs to varēsim darīt demokrātiskāk, pārredzamāk un efektīvāk. Tāpat tas ievieš daudzas nozīmīgas reformas, kas ietekmē jūs te, Parlamentā.
Eiropadomes papildu sanāksmē pagājušajā nedēļā valstu vai valdību vadītāji vienojās par Herman van Rompuy iecelšanu Eiropadomes vadītāja amatā. Viņš vadīs Eiropadomes darbu un to sāks darīt 1. janvārī.
Pēc Komisijas priekšsēdētāja apstiprinājuma tika panākta vienošanās arī par Catherine Ashton iecelšanu ārlietu un drošības politikas Augstās pārstāves amatā. Saskaņā ar līgumu Ashton kundze savus pienākumus, tajā skaitā arī Komisijas priekšsēdētāja vietnieces pienākumus, sāks pildīt 1. decembrī. Tā kā Eiropas Parlaments pieņem nostāju attiecībā uz visiem locekļiem, jums, protams, ir paredzēta arī Ashton kundzes noklausīšanās. Es tā saprotu, ka viņa drīz stādīsies priekšā Ārlietu komitejā un atbildēs uz jautājumiem.
Eiropadome ir vienojusies arī par Pierre de Boissieu iecelšanu Padomes sekretariāta ģenerālsekretāra amatā.
Ar Lisabonas līguma spēkā stāšanos saistītais gatavošanās darbs ir noritējis tā, kā tas sīkumos aprakstīts prezidentūras oktobra ziņojumā Eiropadomei. 1. decembrī tiks pieņemti vairāki lēmumi, lai pilnībā ieviestu Lisabonas līgumu, piemēram, attiecībā uz pārskatītu Padomes un arī Eiropadomes reglamentu. Eiropadomes decembra sanāksmē mēs iepazīstināsim ar jaunu ziņojumu, kurā būs apkopota informācija par to problēmu pašreizējo stāvokli, ar kurām esam saskārušies saistībā ar Lisabonas līguma ieviešanu un praktisko piemērošanu. Būs iekļautas arī problēmas saistībā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu. Vēl ziņojumā būs ietverts ceļvedis, kas norādīs, kādā virzienā šajā jomā ir jādarbojas.
Eiropadomes sanāksmē decembrī uzmanības centrā būs galvenokārt ekonomikas un finanšu problēmas. Krīzes sekas nāksies just vēl ilgi - jo īpaši darba tirgū. Tomēr ir svarīgi domāt ilgtermiņā un risināt nozīmīgas problēmas gan vidējā termiņā, gan ilgtermiņā.
ES, dalībvalstis un Eiropas centrālās bankas ir veikušas vairākus pasākumus, piemēram, izstrādājot garantiju programmas bankām un Eiropas ekonomiskās atveseļošanās plānu. Šie pasākumi ir devuši milzīgu ieguldījumu, arvien vairāk stiprinot finanšu stabilitāti un mazinot krīzes ietekmi uz izaugsmi un nodarbinātību.
Ekonomikas turpmākā attīstība šķiet cerīga, bet joprojām ir ļoti riskanta. Tāpēc vēl nevar pārtraukt veiktos atbalsta pasākumus. Tomēr Padomē ir uzsākta apspriešana par to, kā šos īpašos krīzes pasākumus pakāpeniski samazināt un kad to sākt darīt. Eiropadome pārskatīs Padomes paveikto attiecībā uz krīzes pārvarēšanas stratēģijām. Mēs uzraudzīsim arī ES ekonomikas atveseļošanas plānu.
Attiecībā uz finanšu tirgiem jāpiemin iepriecinošais fakts, ka stāvoklis finanšu tirgū ir ievērojami uzlabojies. Atbalsta pasākumu nepieciešamība finanšu nozarē ir mazinājusies. Tāpēc ir jānosaka stratēģijas saskaņotai šo pasākumu pakāpeniskai samazināšanai. Tomēr jāuzsver, ka vēl ir par agru sākt vispārēju atbalsta pasākumu samazināšanu finanšu jomā.
Zviedrijas prezidentūra vēlas panākt vienošanos par vairākiem pamatprincipiem attiecībā uz atbalsta pasākumu samazināšanas laiku, saskaņotību un secību.
Tagad pievērsīšos finanšu uzraudzībai. Visi ir vienisprātis, ka ir nepieciešama pastiprināta un uzlabota sadarbība finanšu uzraudzībā Eiropas Savienībā, īpaši ņemot vērā mūsu pieredzi finanšu krīzes laikā.
Priekšlikumu Sistēmisko risku padomes darba struktūrai un darbības virzienam pieņēma ES finanšu ministri ECOFIN sanāksmē 20. oktobrī. Tad prezidentūra ieguva pilnvaras sākt sarunas ar Eiropas Parlamentu, un tas arī ir darīts.
Attiecībā uz trim "mazajām iestādēm” prezidentūras mērķis ir panākt vispārēju pieeju šīm iestādēm un tādējādi arī visai uzraudzības paketei nākamajā ECOFIN sanāksmē 2. decembrī, lai mēs varētu decembrī par to ziņot Padomei.
Noteikta struktūra ir būtiska finanšu pakalpojumu nozarei, valstīm, kas neatrodas Eiropā, un ES iedzīvotājiem. Paketē būs iekļauta prasība plānu pārskatīt reizi trīs gados. Tā mēs spēsim novērst visus trūkumus, kas rodas no nepilnīgas darbības vai nepietiekamas efektivitātes.
ES pašreizējā stratēģijas nodarbinātības un izaugsmes jomā, Lisabonas stratēģijas, termiņš beidzas nākamajā gadā. Tāpēc ES ir jāvienojas par jaunu stratēģiju, kas spēj veicināt ilgtermiņa izaugsmes un labklājības vīziju. Šie būs vieni no svarīgākajiem jautājumiem turpmākajos mēnešos un viena no gaidāmās Spānijas prezidentūras prioritātēm.
Ekonomikas un finanšu krīze ir piespiedusi rīkoties nekavējoties, lai samazinātu ietekmi uz izaugsmi un darba tirgu. Tajā pašā laikā redzamāki ir kļuvuši strukturālie trūkumi un ilgtermiņa problēmas mūsu ekonomikās.
Eiropas konkurētspējas saglabāšana un nostiprināšana globālajā tirgū, klimata pārmaiņu apkarošana un ar iedzīvotāju novecošanu saistīto problēmu risināšana ir Eiropas Savienības un dalībvalstu obligātie uzdevumi vidējā termiņā un ilgtermiņā. Ir nepieciešami kopēji un saskaņoti risinājumi, kopēja vīzija un spēcīga Eiropas reformu dienaskārtība turpmākajiem desmit gadiem.
Vīzija problēmas pārvērš iespējās. Tā ļauj pilnībā izprast iekšējā tirgus potenciālu un izmantot ārējās tirdzniecības un atvērtības priekšrocības. Tā atzīst iespējas, kas Eiropu padara par ekoloģiski efektīvu un par klimata problēmām domājošu ekonomiku un rada darba tirgu ar augsta līmeņa nodarbinātību, ilgtspējīgām valsts finansēm un sociālo kohēziju.
Zviedrijas prezidentūras pilnvaru laikā tiek izstrādāts otrais ES ilgtspējības stratēģijas papildu izvērtējums. Progress ir manāms daudzās jomās. Tajā pašā laikā ir vairākas jomas, kurās nav konstatētas ilgtspējīgas tendences. Šo jomu vidū ir strauji pieaugošā prasība pēc dabas resursiem, bioloģiskās daudzveidības samazināšanās, enerģijas patēriņa palielināšanās transporta nozarē un nemainīgā globālā nabadzība.
Esam domājuši par to, kā uzraudzīt un īstenot stratēģiju labāk un efektīvāk, tajā skaitā arī par to, kā varam savā labā izmantot saskaņošanu, ko sekmē mijiedarbība ar citām ES stratēģijām, piemēram, ar Lisabonas stratēģiju.
Eiropadomes sanāksmē tiks pārrunāta arī integrēta jūrniecības politika. Komisija nesen ir iesniegusi progresa ziņojumu. Eiropadome ziņojumu izskatīs un sniegs savu atzinumu par turpmāko virzienu šajā nozīmīgajā daudznozaru darbā. Šajā saistībā es gribētu uzsvērt mūsu viedokli par ilgtermiņa ekonomisku izaugsmi un ekoloģiski efektīvu darbu un jauninājumiem.
Tagad pievērsīšos vēl vienam svarīgam darbakārtības punktam Eiropadomes sanāksmē, proti, piecgadu darba programmas pieņemšanai brīvības, drošības un tiesiskuma jomā. Ir paredzēts, ka Stokholmas programma aizstās Hāgas programmu, kas ir spēkā pašlaik un kuru pieņēma 2004. gadā.
Stokholmas programmas vīzija ir drošāka un atvērtāka Eiropa, kurā tiek aizsargātas indivīdu tiesības. Programmas izstrādi ir sekmējusi Padomes un Eiropas Parlamenta ciešā saskare un spraigās apspriedes. Vērtīgu artavu ir devuši arī valstu parlamenti, pilsoniskā sabiedrība, ES iestādes, kā arī dažādas aģentūras un struktūras.
Mani zviedru kolēģi, tieslietu ministre Beatrice Ask un migrācijas ministrs Tobias Billström, vakar bija šeit un ļoti garās debatēs iepazīstināja ar Stokholmas programmu. Tāpēc es neatkārtošu viņu teikto, bet es gribētu izmantot iespēju un uzsvērt, ka Stokholmas programmas uzmanības centrā ir īpaši pasākumi, kas iedzīvotāju ikdienas dzīvei piešķir pievienoto vērtību. Tā ietver arī sadarbību ārpus ES. Drošākai un atvērtākai Eiropai ir nepieciešama partnerība ar mūsu sadarbības partneru valstīm.
Turpmākais darbs šajā jomā ir jāpamato uz līdzsvaru starp pasākumiem, kuru mērķis ir radīt drošu un uzticamu Eiropu, un pasākumiem, kuru mērķis ir aizsargāt indivīdu tiesības.
Vērienīgajam līdz šim veiktajam darbam un turpmākajai darba metodei lielākām Parlamenta koplēmuma pilnvarām ir jāsekmē tāda rīcības plāna izstrādāšana, kas nodrošina veiksmīgāku šo galveno problēmu risināšanu.
Attiecībā uz klimata pārmaiņām - vienlaicīgi ar Eiropadomes sanāksmi Kopenhāgenā, protams, notiks arī pārrunas par klimatu. Tie ir Eiropai un mūsu planētas nākotnei svarīgi jautājumi. Pirms divām nedēļām premjerministrs Fredrik Reinfeldt bija ieradies Parlamentā Briselē un iepazīstināja ar Eiropadomes oktobra sanāksmes iznākumu, tajā skaitā arī ar nozīmīgākajiem aspektiem ES nostājā gaidāmajā Kopenhāgenas konferencē. Mums ir jāturpina paust skaidru nostāju partneriem visā pasaulē par to, cik ļoti būtiski tas mums ir un ka mēs būsim spēks, kas sarunas virzīs uz priekšu. Zviedrijas prezidentūra tajā ieguldīs visu savu enerģiju.
Nākammēnes Eiropadome izvērtēs, kāds ir stāvoklis sarunās, kas notiks tajā pašā laikā, lai pieņemtu lēmumus, kuri ir nepieciešami veiksmīga iznākuma panākšanai Kopenhāgenā.
Kā parasti Eiropadomes sanāksmē var rasties vairāki ar ārlietām saistīti jautājumi, bet vēl ir par agru teikt, kādi tie varētu būt.
Zviedrijas prezidentūras galvenās prioritātes ir reaģēt uz prasībām, kas saistītas ar klimata pārmaiņām, un nodrošināt to, ka ES joprojām ir vadībā Kopenhāgenas sarunu laikā, lai gan vienlaikus mēs esam atbildīgi par nepārtrauktu ekonomikas un finanšu krīzes problēmu risināšanu. Šie jautājumi būs svarīgākie galīgajā augstākā līmeņa sanāksmē.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, mēs jau iepriekš daudzos gadījumos esam apsprieduši lielās iespējas, kuras Lisabonas līgums pavērs Eiropas Savienībai, tādēļ ļaujiet man vēlreiz paust gandarījumu par to, ka tad, kad mēs nākamreiz tiksimies, šis līgums jau būs stājies spēkā. Kad tas būs noticis, mums atliks virzīties uz priekšu vēl noteiktāk, lai pēc iestāžu diskusijām uzsāktu īstenot politikas virzienus, tādējādi nodrošinot iedzīvotājiem ieguvumus.
Lai pilnībā ieviestu Lisabonas līgumu, pirmie pasākumi tika veikti jau pagājušajā nedēļā, kad tika panākta vienošanās par Herman Van Rompuy iecelšanu Eiropadomes priekšsēdētāja amatā, kā arī par Catherine Ashton iecelšanu Augstās pārstāves un Komisijas priekšsēdētāja vietnieces amatā. Es zinu, ka gan priekšsēdētājs Van Rompuy kungs, gan arī Augstā pārstāve un priekšsēdētāja vietniece baronese Ashton kundze ir gatavi uzsākt Lisabonas līguma īstenošanu.
Herman Van Rompuy izvirzīšana minētajam amatam bija valstu vai valdību vadītāju vienprātīgs lēmums. Tas ir lēmums, kuru es personīgi ļoti atbalstu un atzinīgi vērtēju. Herman Van Rompuy ir iemantojis lielu cieņu kā Beļģijas premjerministrs. Šajā cilvēkā ir apvienotas divas Eiropadomes priekšsēdētājam ļoti vajadzīgas īpašības, proti, vienas no ES dibinātājvalsts Beļģijas, kurai šajā Eiropas projektā vienmēr ir bijusi vadošā loma, iedzīvotāja instinktīvais eiropeisms ar tādu viņa īpašību, kā spēju panākt vienprātību.
Es ceru, ka varēšu strādāt ar viņu kopā un pievienoties viņam šajās plenārsēžu debatēs par Eiropadomi. Ir ļoti svarīgi, lai katra iestāde veiktu darbu ne tikai atbilstīgi savai kompetencei, bet arī sadarbotos ar pārējām, jo mēs visi kopā strādājam Eiropas labā.
Es jūtos lepns un gandarīts par to, ka Catherine Ashton ir iecelta Komisijas priekšsēdētāja vietnieces un Augstās pārstāves amatā. Es viņas iecelšanu atbalstīju un apstiprināju to arī Eiropadomes sanāksmē, jo tas bija paredzēts saskaņā ar līgumiem. Mēs visi labi zinām Catherine Ashton kā cilvēku ar lielu politisko pieredzi, un, manuprāt, viņa spēs izraudzīties pareizo virzienu, veicot savus pienākumus pirmās Augstās pārstāves un Komisijas priekšsēdētāja vietnieces amatā. Es no savas pieredzes varu jums apliecināt, ka viņa kā Komisijas locekle ir devusi lielu ieguldījumu Eiropas projekta īstenošanā.
Kā jau es vakar teicu, kandidāti ir apstiprināti visiem Komisijas locekļu amatiem. Es jūtos gandarīts, ka vienas nedēļas laikā bija izdevies ievērojami palielināt šiem amatiem izvirzīto kandidāšu skaitu no trim līdz deviņām. Tādējādi jaunās Komisijas sastāvā būs deviņas sievietes, kas ir par vienu vairāk nekā pašreizējā Komisijā. Es vēlreiz gribētu jums visiem pateikties par to, ka atbalstījāt mani šajā grūtajā uzdevumā, palīdzot nodrošināt pietiekamu, bet ne optimālu sieviešu skaitu jaunās Komisijas sastāvā.
Tagad es pāriešu pie jautājuma par portfeļu sadalījumu. Man ir tas gods apliecināt šim Parlamentam, ka es to darīšu, pilnībā ievērojot politikas pamatnostādnēs noteiktās prioritātes, ar kurām es jūs iepazīstināju un kuras balsojumā tika apstiprinātas Parlamentā, kā arī to, ka es ievērošu visas man noteiktās saistības, kā es to esmu apsolījis Parlamentam. Tad Parlaments varēs organizēt uzklausīšanu un janvārī balsot par jauno komisāru kolēģiju.
Nākamajā mēnesī Eiropadome mums nodrošinās pirmo lielo iespēju apliecināt, ka mēs savā politikā esam koncentrējušies uz svarīgāko, lai turpmāk varētu sasniegt vēlamos rezultātus. Es gribētu vērst jūsu uzmanību uz trim galvenajām darbības jomām.
Pirmā ir klimata pārmaiņas. Viena nedēļa pirms Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmes noteikti ir piemērots laiks, lai rīkotu Eiropadomes sanāksmi. Eiropas Savienība ir sevi apliecinājusi kā aizsācēju cīņā ar klimata pārmaiņām. Mēs bijām pirmie, kas pierādīja, ka emisiju ierobežošanas un tirdzniecības sistēma ir funkcionētspējīga. Mēs bijām pirmie, kuri izvirzīja saistošo un stingro emisiju samazinājuma mērķi. Mēs parādījām attīstības valstīm ceļu, pa kuru tām jāiet, lai sniegtu reālu ieguldījumu klimata pārmaiņu izmaksu finansēšanā jaunattīstības valstīs.
Tomēr Kopenhāgenas konference tuvojas, un spriedze pieaug. Mūsu uzdevums ir saglabāt vienotību un koncentrēties uz emisiju samazinājuma mērķa sasniegšanu, kā arī rast tam nepieciešamo finansējumu. Mums ir skaidri jāpasaka, ka tam nevajadzētu būt vienīgi Eiropas uzdevumam, bet šā vērienīgā mērķa sasniegšanā ieguldījums ir jāsniedz arī pārējiem, jo īpaši lielākajiem ekonomiskajiem partneriem.
Kādam ir jābūt Eiropadomes galvenajam vēstījumam? Pirmkārt, mēs vēlamies, lai Kopenhāgenā tiktu noslēgts vērienīgais un nozīmīgais līgums, kas pirmām kārtām paredz 2° C mērķa sasniegšanu. Tas ir ļoti svarīgi. Nereti mēs esam liecinieki tam, ka politiķi un diplomāti spēj vienoties. Vienošanos varam panākt arī mēs, bet nav iespējams vienoties ar zinātni un dabu. Mēs nevaram izteikt iebildumus pret zinātniskiem ieteikumiem, tādēļ mazākais ko varam darīt, ir parakstīt tādu līgumu, kas būtu savienojams ar 2° C mērķi. Lai to panāktu, mums ir jāizvirza sasniedzami un efektīvi emisiju samazināšanas mērķi attīstītajām valstīm, kā arī jānosaka pastāvīgi veicamas darbības attīstības valstīm, jo īpaši tām, kurās ekonomika attīstās strauji. Minētajam līgumam ir jābūt vispusīgam un jāatspoguļo visi Bali ceļvedī apkopotie jautājumi.
Otrkārt, pat ja Kopenhāgenas konferencē nebūs iespējams parakstīt minēto nolīgumu, ir jāpanāk visaugstākajā politiskajā līmenī apstiprināts darbības nolīgums. Šajā nolīgumā ir jāparedz reālas saistības visām tajā iesaistītajām valstīm, kuru izpildē būs jāpiedalās to nozīmīgākajiem dalībniekiem. Mums ir vajadzīgs skaidrs un vienkāršs politiska satura teksts, kas būtu apliecinājums mūsu pārejai no runām par klimata pārmaiņu problēmu risināšanu pie konkrētiem darbiem. Tādējādi būtu skaidrs, ka šis nolīgums iespējami drīz pārtaps pilnvērtīgā līgumā.
Minētajam nolīgumam ir jābūt precīzam. Tas nozīmē, ka tajā jābūt ietvertiem konkrētiem, katrai valstij individuāli noteiktiem emisiju samazinājuma rādītājiem un detalizētam finansējuma plānojumam, lai palīdzētu attīstības valstīm izstrādāt seku mazināšanas programmas un pielāgoties klimata pārmaiņām. Īpaši liela nozīme būs finansēšanas ātrai uzsākšanai.
Visbeidzot, es uzskatu, ka būtiska nozīme šajā pasākumā būs valstu vadītāju līdzdalībai, jo minētajā konferencē tiks pieņemti sarežģīti lēmumi visaugstākajā līmenī. Es jūtos gandarīts par to, ka, atsaucoties premjerministra Rasmussen kunga aicinājumam, aptuveni 65 valstu vai valdību vadītāji jau ir nolēmuši piedalīties Kopenhāgenas konferencē. Arī es pats tajā piedalīšos.
Vēl viena nozīmīga darbības joma ir Stokholmas programma tiesiskuma, brīvības un drošības jomā. Cilvēki vēlas dzīvot tādā Eiropas Savienībā, kurā valda miers, labklājība, tiek ievērotas viņu tiesības un aizsargāta drošība. Viņi vēlas ceļot, brīvi pārvietoties no vienas Eiropas valsts uz citu un uzturēties tajā īslaicīgi vai pastāvīgi, lai studētu, strādātu, dibinātu ģimeni, sāktu uzņēmējdarbību vai pavadītu pensijas gadus.
Pēdējos desmit gados mēs esam guvuši vairākus panākumus. Robežkontroles atcelšana uz iekšējām robežām Šengenas zonā tagad vairāk nekā 400 miljoniem pilsoņu no divdesmit piecām valstīm ļauj bez robežkontroles ceļot no Ibērijas pussalas līdz Baltijas valstīm un no Grieķijas līdz Somijai.
Ar Lisabonas līgumu mums tiek dota jauna iespēja turpināt uzsākto. Mēs visi zinām, ka šis līgums veicinās būtiskas izmaiņas brīvības, drošības un tiesiskuma jomā. Tas pilnībā ietvers šo politikas virzienu mūsu parasto procedūru darbības jomā, vairos izpratni par veicamajiem pasākumiem un paplašinās šīs politikas jomas demokrātisko pamatu, pilnībā iesaistot Parlamentu.
Galvenā "svira”, kas iekustinās šo mehānismu, būs uz Komisijas ieguldījumu un priekšlikumiem balstītā Stokholmas programma. Tā noteiks efektīvas un visaptverošas rīcības programmas pamatu, kuras īstenošana nodrošinās mūsu iedzīvotājiem reālas izmaiņas un labumu.
Minētās programmas izstrādi ir veicinājusi Eiropadomes nepieciešamība noteikt galvenās prioritātes tieslietu un iekšlietu jomā turpmākajiem gadiem un parādīt, kā tās tiks īstenotas praksē. Stokholmas programma ietver virkni pasākumu, kas palīdzēs nodrošināt pamattiesību efektīvāku ievērošanu, atvieglotu piekļuvi tiesām, mērķtiecīgāku rīcību cīņā pret organizēto noziedzību, cilvēku tirdzniecību un terorismu, kā arī efektīvāku migrācijas pārvaldību. Mums ir arī jāieņem stingrāka nostāja sadarbībā ar trešo valstu partneriem, un tas būs mans uzdevums, jo mums kopīgiem spēkiem ir jāvairo globālā interese.
Turklāt mums ir arī jāturpina risināt ekonomiskās krīzes radītās problēmas. Eiropas Savienība pēdējā gada laikā ir daudz paveikusi. Tagad mums ir jāpaliek nelokāmiem attiecībā uz saviem mērķiem un jāsaglabā koncentrēšanās spējas. Mums ir rūpīgi jāseko līdzi ekonomikas atveseļošanas pasākumiem, jo īpaši tādēļ, ka bezdarba līmenis turpina pieaugt. Mūsu galvenais uzdevums joprojām ir palīdzēt saglabāt darba vietas un atgūt darbu tiem, kuri to ir zaudējuši.
Mums ir arī jāizstrādā pēckrīzes darba kārtība, lai veicinātu jaunu izaugsmes avotu izmantošanu un radītu jaunas darba vietas. Šādu darba kārtības iestrādi mēs esam iekļāvuši ES stratēģijā 2020. gadam un arī Komisijas vakar izplatītajā apspriešanas dokumentā. Es ļoti vēlos dzirdēt Parlamenta viedokli, tostarp arī jūsējo, lai varētu sagatavot galīgo dokumentu.
Vienlaikus Eiropadome, strādājot pie dokumentu kopuma par Eiropas finanšu uzraudzību, saskarsies ar mērķu pārbaudi. Es zinu, ka šo mērķi atbalsta arī Parlaments, tādēļ es mudinu jūs sadarboties ar Padomi un līdz 2010. gada vidum pieņemt šā dokumenta galīgo redakciju, lai jaunās iestādes līdz 2010. gada beigām varētu uzsākt darbu.
Nobeigumā jāatzīst, ka klimata pārmaiņas, brīvība, drošība un tiesiskums, kā arī reakcija uz ekonomikas un finanšu krīzi ir jomas, kuras tieši ietekmē ikviena ES pilsoņa dzīvi. Tās ir arī trīs jomas, kurās Eiropadomei ir iespēja pierādīt, ka ar Lisabonas līgumu ir atvērta jauna lappuse Eiropas projekta vēsturē.
Lai gūtu nozīmīgus panākumus, Komisijai ir jāsadarbojas ar Parlamentu, kuram es esmu pateicīgs par noturīgo atbalstu Komisijas izvirzītajiem politikas mērķiem minētajās jomās, ar Zviedrijas prezidentūru, kuru es apsveicu ar paveikto grūto darbu, kā arī ar mūsu Dānijas draugiem, lai sagatavotos Kopenhāgenas konferencei.
Izmantosim pilnībā mums dotās iespējas. Strādāsim Eiropas interešu labā. Komisija un arī es esam gatavi pieņemt izaicinājumu. Esmu pārliecināts, ka šis Parlaments, kuram ar jauno līgumu tiek paplašinātas pilnvaras, strādās ar vislielāko atbildību visas Eiropas iedzīvotāju labā.
Joseph Daul
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, beidzot tas brīdis ir klāt.
Valstu vai valdību vadītāji ir izvirzījuši Herman Van Rompuy pirmā Eiropadomes priekšsēdētāja amatam un Catherine Ashton Augstās pārstāves amatam. Paldies rotējošās ES prezidentūras vadītājam - Zviedrijas premjerministram Fredrik Reinfeldt. Es pateicos jums par to, ka jūs spējāt panākt vienprātību jautājumā par minētajām divām personām, kurām ar Lisabonas līgumu tiek uzlikts smagais jauno amatu slogs.
Šodien šajā Parlamentā es vēlētos uzslavēt priekšsēdētāja Van Rompuy kunga pirmo paziņojumu, un es citēju: "Padomes tēls būs atkarīgs no tās sasniegtajiem rezultātiem,” kā arī to, ka viņš atbalsta pakāpenisko pieeju. Tieši ar šo pieeju, kuru es varētu nosaukt par Jean Monnet metodi un kura ir efektīva, bet bez jebkādas politiskas ievirzes, Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupa ir nodrošinājusi sev atbalstu. Tā ir metode, ar kuru ir novērsti agrākie konflikti un ieviestas pašreizējās pārmaiņas. Tā ir metode, ar kuru ir novērsta ilgā gaidīšana uz Šengenas zonas robežām un, likvidējot valūtas maiņas kursa svārstības, panākta eiro stabilitāte. Neviens neuzdrošināsies noliegt, ka, pateicoties šai pakāpeniskajai Eiropas integrācijai, ir gūti ievērojami panākumi.
Es jūs vēlos brīdināt, dāmas un kungi, par pēdējās dienās izteikto kritiku. Jo īpaši tas attiecas uz tiem, kuri asprātīgas piezīmes dēļ ir sevi diskreditējuši ar bezatbildīgu paziņojumu.
Tāpat kā visi, arī PPE grupa lolo sapņus, bet atšķirība starp mums un pārējiem ir tāda, ka mēs tos cenšamies pārvērst realitātē. Tas mums izdevās ar Eiropas integrāciju, atkalapvienošanos un Lisabonas līgumu, kurš, neraugoties uz dažām nepilnībām, palīdzēs mums saglabāt pareizo virzienu. Tieši to, dāmas un kungi, nevis pārspīlētus un īslaicīgus paziņojumus, gaida eiropieši.
Mēs esam pārliecināti, ka priekšsēdētājs Van Rompuy kungs veiks savus pienākumus ar tādu pašu apņēmību un gribasspēku, kādu viņš ir parādījis savā valstī, jo šīs īpašības viņam ir nodrošinājušas panākumus un atzinību. PPE grupa pilnībā atbalsta Van Rompuy kungu, un es piedāvāju viņam mūsu atbalstu turpmāk, kad viņš veiks savus ļoti sarežģītos pienākumus.
Patiesi, es sagaidu, ka Padome kā iestāde pilnveidosies, kļūs pārredzamāka un ciešāk sadarbosies ar Parlamentu un Komisiju. Es gaidu, ka ministri beigs lielīties ar savas valsts uzvaru pār partnervalstīm ikreiz, kad viņi tikko būs atgriezušies no Briseles, un ceru, ka Eiropa turpmāk vairs netiks vainota ikreiz, kad kaut kas noies greizi. Visbeidzot, es ceru, ka Padome beigs mainīt savu nostāju atkarībā no tā, kādu valsti pārstāv tās priekšsēdētājs. Es un arī mana grupa to sagaidām no pirmās pastāvīgās ES prezidentūras. Malmström kundze, tas neattiecas uz jums, jo jūsu valsts jau ir jūs izvirzījusi komisāres amatam, tādēļ jums vairs nav izvēles un nāksies runāt par Eiropu.
PPE grupas vārdā arī es apsveicu jauno Augsto pārstāvi un "Barroso I” vadītās Eiropas Komisijas priekšsēdētāja vietnieci Catherine Ashton. Mēs atzinīgi vērtējam viņas izvirzīšanu amatā un uzmanīgi klausīsimies viņas atbildes uz mūsu jautājumiem janvārī plānotajā komisāru sanāksmē. Šā procesa beigās viņa būs pilnībā aizņemta ar savu pienākumu izpildi kā "Barroso II” Komisijas priekšsēdētāja vietniece.
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, esmu gandarīts, ka jautājumu laiks ir beidzies un mēs mierīgu sirdi varam pāriet pie galvenajiem jautājumiem. Mēs zinām, ka Eiropadomes decembra sanāksmē galvenā uzmanība būs pievērsta diviem nozīmīgiem tematiem. Pirmā ir izaugsmes atjaunošana, kas nav iespējama bez nodarbinātības veicināšanas. Tādēļ mēs gaidām konkrētus Eiropadomes pasākumus šajā jomā.
Otrā tēma ir klimata pārmaiņas. Visi zina, ka Padomei Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmē būs vidutāja loma, kurai vajadzētu nodrošināt ne tikai vienošanos par politiskiem mērķiem, bet arī kvantificējamas saistības. Tas ir ļoti svarīgi. Šai saskaņā ar Lisabonas līgumu izveidotajai jaunajai Eiropadomei ir jānodrošina, lai Eiropa pilnībā varētu uzņemties savu lomu. Tādēļ es ceru, ka tā spēs izmantot savu ietekmi un aizstāvēt savu viedokli ar lielāku apņēmību nekā agrāk.
Martin Schulz
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, gan klātesošie, gan tie, kuru šeit nav, dažās pēdējās dienās pēc Eiropadomes sanāksmes mēs esam daudz runājuši par amatiem un tiem atbilstīgu kandidātu izvēli. Šodien dažas manas piezīmes būs veltītas arī jums, Barroso kungs. Mums ir ļoti svarīgi apspriest amatus un to kandidātus. Kas attiecas uz amatiem, tad mūsu grupai bija viena priekšrocība. Mēs, kā otrā lielākā šā Parlamenta grupa, teicām, ka vēlamies, lai Komisijas otro augstāko amatu, proti, Augstā pārstāvja amatu, kurā ieceltā persona veic Komisijas priekšsēdētāja vietnieka pienākumus, ieņemtu kāds no mūsu partijas. Tas ir tādēļ, ka, mūsuprāt, Komisijai, kura ir nevis neatkarīga organizācija, bet gan politiska struktūra, ir jāatspoguļo šā Parlamenta patiesā nostāja. Mēs esam panākuši to, par ko cīnījāmies. Es zinu, ka arī jūs par to cīnījāties, tādēļ es vēlētos jums teikt vislielāko paldies, neraugoties uz kritiku, kuru es šajā Parlamentā parasti jums izsaku.
Tas ir pozitīvs signāls un liecina, ka mūsu kā sociāldemokrātu prasība šajā Parlamentā ir uztverta nopietni, tomēr vēl ir jāgaida galīgais balsojums Komisijā. Mēs sagaidām arī, ka portfeļu sadalījums komisāru starpā būs atbilstīgs viņu risināmajām problēmām un veicamajiem uzdevumiem. Manuprāt, to nodrošināt ir daudz svarīgāk nekā runāt par amatiem un to kandidātiem.
Protams, mēs esam gandarīti, ka Augstā pārstāvja amatam tika izvirzīta Cathy Ashton. Pietiekami daudz ir pateikts par Van Rompuy kungu, un es pilnībā pievienojos iepriekš teiktajam, tomēr daudz svarīgāks ir jautājums par to, kā tiks sadalīti šo cilvēku pienākumi. Es nedomāju, ka Eiropas iedzīvotājiem interesē nianses, kā Van Rompuy kungs un baronese Ashton tika ievēlēti savos amatos. Svarīgi ir tas, lai mums izdotos samazināt bezdarba līmeni, kas Eiropā joprojām turpina pieaugt. Cilvēkus interesē, vai mēs joprojām spēsim cīnīties ar klimata pārmaiņām, kā arī tas, vai Kopenhāgenas konferencei būs vērā ņemami rezultāti vai nē. Tomēr ar to vien nepietiek. Manuprāt, mēs pārāk maz runājam par klimata pārmaiņām. Mēs pārāk maz skaidrojam to, ka, piemēram, klimata pārmaiņu novēršana un ieguldījumi videi draudzīgu tehnoloģiju ražošanā pavērs plašas iespējas jaunu darba vietu radīšanai, turklāt videi draudzīgas tehnoloģijas ir nākotnes projekts, tādēļ rūpniecības politika un vides aizsardzība ir nevis viena otru izslēdzošas, bet gan savienojamas jomas.
Jūsu idejas attiecībā uz Komisijas struktūru liecina par pareizo virzienu. Šis ir jautājums, kuru Kopenhāgenas konferencē vajadzētu atrisināt, tāpat kā jautājumu par globālo veselības politiku, lai izlemtu, vai Eiropai vajag izrādīt solidaritāti tādam izmirstošam kontinentam kā Āfrika, cīnoties ar AIDS un turpmāk atvēlot tam līdzekļus. Vai Eiropas energodrošības problēmas būs iespējams atrisināt mierīgā ceļā, jeb mūs apdraud pieaugoši konflikti uz ES robežām saistībā ar gāzes, naftas un citu izejvielu iegādi? Šie jautājumi būs jārisina Eiropas Savienības Augstajam pārstāvim. Eiropas politikas galvenais mērķis ir uzņemties kontroli pār finanšu tirgiem, jo tas patiesi ir nepiedodami, ja laikā, kad ES nodokļu maksātājiem joprojām ir jāturpina segt krīzes radītās izmaksas, atkal ir atvēries kazino, un tā spēlētāji no jauna sāk apceļot pasauli. Šajā gadījumā mums nav vajadzīgas diskusijas par amatu sadali, bet skaidri noteikumi Eiropas Savienības finanšu tirgiem. Tas ir daudz svarīgāk.
(Aplausi)
To es arī vēlējos pateikt; jā, Herman Van Rompuy un Cathy Ashton ir ievēlēti, bet tagad viņiem ir jāsāk strādāt un ir jāizveido Komisija. Tādēļ nobeigumā es gribētu atkārtot savu Barroso kungam izteikto piezīmi. Mēs, sociāldemokrāti, esam apsprieduši ar jums savas idejas. Viens no mūsu lūgumiem attiecībā uz Augstā pārstāvja amatu ir izpildīts. Mēs pieņemam, ka jūsu Komisijas politika vides, sociālajā un finanšu jomā būs tāda, kādu to vēlas sociāldemokrāti, un vislabāk būtu, ja tā tiktu īstenota Sociāldemokrātisko partiju pārstāvošu komisāru vadībā, jo tad būtu labi visiem.
Guy Verhofstadt
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, savā runā es neatgriezīšos pie pagājušajā nedēļā notikušās kandidātu apstiprināšanas amatos. Ļaujiet man vienīgi teikt, ka saistībā ar to ir gan laba, gan slikta ziņa. Sliktā ziņa ir tāda, ka priekšsēdētāja amatā nav liberāļu grupas pārstāvja, bet labā - ka to ieņem beļģis. Kā jau izteicās Komisijas priekšsēdētājs, Beļģija ir valsts, kurā ar Eiropu un tās nākotni saistītos jautājumos valda vispārēja vienprātība.
Tagad, Barroso kungs, mēs gaidām jaunās Komisijas iespējami drīzu izveidi. Es ceru, ka tajā būs pietiekami daudz komisāru no liberāļu grupas - daži pat saka, ka pārāk daudz, bet es priecātos, ja to būtu 50 %! Tomēr, manuprāt, gandrīz trešā daļa arī ir labs rādītājs. Jebkurā gadījumā es jūtos gandarīts par to, ka no astoņiem Eiropas Komisijai izvirzītajiem Liberāļu grupas pārstāvjiem četras ir sievietes, jo tādējādi šajā politiskajā grupā tiks nodrošināts dzimumu līdzsvars.
Kas attiecas uz prioritātēm, tad, manuprāt, turpmākajās dienās un nedēļās tādas būs trīs. Pirmā ir Kopenhāgenas konference. Mums ir jāpanāk, lai tā noritētu sekmīgi. Manuprāt, ir jārod risinājums diviem atlikušajiem jautājumiem, proti, kā kliedēt jaunattīstības valstu bažas un kā panākt, lai līgums būtu juridiski saistošs, jo tas ir pats svarīgākais. Ir svarīgi arī tas, kāds būs tā saturs, tomēr, manuprāt, lielāka nozīme ir šā līguma juridiski saistošam raksturam.
Otrā prioritāte ir Stokholmas programma. Mūsu grupai vissvarīgākais ir panākt līdzsvaru starp drošību un brīvību. Nav šaubu, ka mums ir jāaizsargā savi iedzīvotāji pret terorismu un organizēto noziedzību, tomēr iespējams, ka pēc 11. septembra notikumiem ASV mēs pievēršam pārāk lielu uzmanību drošībai un aizsardzībai. Manuprāt, Stokholmas programmai, kā arī jūsu prezidentūras filozofijai ir jābūt vērstai uz to, lai drošība un aizsardzība būtu līdzsvarā ar atklātības veicināšanu sabiedrībā un pamattiesību ievērošanu. Es domāju, ka tas ir nopietns mērķis, kuram ir jābūt ietvertam Stokholmas programmā. Mēs, proti, ALDE grupa, uzskatām, ka šī programma ir daudz vērienīgāka par Tamperes programmu un Hāgas programmu, jo tā ir vairāk vērsta uz pamattiesību ievērošanu. Ir labi nodrošināt aizsardzību un organizēt drošību, bet vienlīdz svarīgi ir arī panākt, lai tiktu ievērotas pamattiesības.
Trešais lielais uzdevums, kā jau atzīmēja Komisijas priekšsēdētājs, ir finanšu uzraudzība. Barroso kungs, manuprāt, arvien vairāk kļūst skaidrs, ka mums ir vajadzīga vienota Eiropas finanšu uzraudzības iestāde, kas nodrošinātu pārrobežu finanšu iestāžu uzraudzību gan mikrolīmenī gan makrolīmenī un veidotu iespējami ciešāku saikni ar Eiropas Centrālo Banku. Iespējams, šādā veidā varētu arī kontrolēt to, kas notiek Komisijā.
Svarīgi ir arī tas, lai Padome nesamazinātu sagatavoto priekšlikumu nozīmi. Tieši tas šobrīd manī rada vislielākās bažas. Mēs Parlamentā uzstājam, ka šiem priekšlikumiem ir jābūt vērienīgākiem, bet, manuprāt, pašreizējā Padomes nostāja liecina par pretējo. Tādēļ ir ļoti svarīgi, lai Komisijai un Parlamentam būtu vienota un pareiza izpratne par šo jautājumu. Parlamentam vajadzētu darīt zināmu Padomei, ka tā ir koplēmuma procedūra, tādēļ, ja jūs nākat klajā ar priekšlikumiem un arī Padome nāk klajā ar priekšlikumiem, kuri ir pretrunā Komisijas priekšlikumiem, Parlaments ar to nebūs apmierināts.
Manuprāt, vairums Parlamenta deputātu atbalsta priekšlikumu par vienas uzraudzības iestādes izveidošanu. Tieši šāda iestāde mums nākotnē būs vajadzīga, un, manuprāt, tas ir nozīmīgs vēstījums jums un prezidentūrai, jo 10. un 11. decembrī, kad darbu būs sākusi jaunā Eiropadome, par šo jautājumu norisināsies plašas diskusijas.
Rebecca Harms
Verts/ALE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, Barroso kungs, cerams, jūs sapratīsiet, ka es kā šā Parlamenta politiskās grupas vadītāja, protams, jūtos gandarīta, ka sievietēm arvien vairāk izdodas izvirzīties Eiropas Savienības vadošajos amatos. Tomēr ļoti būtiski ir tas, lai sieviešu viedoklis tiktu ņemts vērā neatkarīgi no mūsu skaita šeit. Jūs varat paļauties uz mums, un mēs jums palīdzēsim nodrošināt to, lai arī turpmāk sievietēm Komisijā būtu ietekmīgi amati. Mēs nevēlamies tikai simboliskus žestus.
Divos visaugstākajos amatos esošie Herman Van Rompuy un baronese Ashton ir izpelnījušies lielu publicitāti. Šā Parlamenta deputāti ir vairāk pazīstami ar baronesi Ashton nekā ar Herman Van Rompuy. Mums būs iespēja viņus labāk iepazīt uzklausīšanā. Es ierosinu izteikt Herman Van Rompuy kungam priekšlikumu tikties ar šā Parlamenta politiskajām grupām, lai mēs par viņu uzzinātu vairāk. Visi runā, ka beļģi ar viņu ļoti lepojas. Kādēļ viņš neorganizē diskusijas ar Parlamenta politiskajām grupām, lai iepazīstinātu ar sevi jau pilnvaru termiņa sākumā?
Tādas ir manas domas par pagājušās nedēļas notikumiem. Drīz ir gaidāma nākamā augstākā līmeņa sanāksme. Schulz kungs, es nedomāju, ka mēs pārāk maz runājam par Kopenhāgenas konferenci. Mēs izdarām pārāk maz loģisku secinājumu no savām sarunām. Šonedēļ Parlamentā notiks balsojums par rezolūciju, kurā ir ietverts viss Kopenhāgenas konferencei nepieciešamais, ja jūs ticat Apvienoto Nāciju Organizācijai un zinātniekiem. Laika gaitā eiropieši arvien mazāk atbalsta šos priekšlikumus. Mana galvenās problēmas analīze liecina, ka klimata aizsardzība tiek uzskatīta par slogu un ka iespējas, ko varētu sniegt konsekventa politika klimatu pārmaiņu jomā, netiek pienācīgi novērtētas.
Vēl viens jautājums, kurš ir ietverts nākamās augstākā līmeņa sanāksmes darba kārtībā, ir Lisabonas stratēģija. Viens no šās stratēģijas ilgtermiņa uzdevumiem ir veicināt ilgtspējīgu attīstību, bet mums nav izdevies to panākt. Dažādiem Lisabonas stratēģijas pīlāriem ir periodiski mainījusies nozīmīguma pakāpe. Vides aizsardzība, sociālais taisnīgums un ilgtspēja parasti ir bijuši nobīdīti otrajā plānā, dodot priekšroku vecākām un, manuprāt, arī novecojušām prioritātēm, proti, rūpniecības, ekonomikas un pat pētniecības jomai. Ja nākamajā augstākā līmeņa sanāksmē tiks nolemts, ka mums pavasarī būs jāpieņem pārskatītā Lisabonas stratēģija, tad mums vairs nav laika analizēt šīs stratēģijas trūkumus, jo, manuprāt, tā ir cietusi neveiksmi. Kādēļ mēs esam saskārušies ar postošo ekonomisko krīzi? Kādēļ mums Eiropas Savienībā ir tik daudz sociālo un darba tirgus problēmu? Mēs uzskatām, ka Lisabonas stratēģijai nebūs jēgas, ja pārskatīšanas procesā tā netiks apspriesta plašāk un izvērtēta rūpīgāk, ar lielāku paškritiku, kā to ierosināja arodbiedrības un Sociālā platforma, jo šī stratēģija ir ļoti nozīmīga mums visiem, kā arī ES nākotnei.
Nobeigumā es vēlētos pieminēt Stokholmas programmu. Kā daudzas citas šādas vērienīgas programmas, tā šķiet pietiekami laba, un tas pastāvīgi tiek apgalvots, jo tāds ir arī cilvēku viedoklis par šo programmu. Tomēr manai grupai ir radies priekšstats, ka tajā trūkst līdzsvarotības starp brīvību un drošību. Mēs nepiekrītam šādam risinājumam un uzsvērsim to, izmantojot piemēru ar SWIFT nolīgumu. Tā bija liela kļūda neietvert dienas kārtībā šo jautājumu. Barroso kungs, jūs ar SWIFT pagaidu nolīgumu cenšaties apiet Parlamentu, vienlaikus ignorējot par datu aizsardzību radītās bažas. Tas liecina, ka pašlaik brīvība un drošība nav līdzsvarā.
Timothy Kirkhope
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, pirmkārt es gribētu novēlēt Van Rompuy kungam un baronesei Ashton kundzei veiksmi viņu jaunajos amatos, un es ceru, ka viņi spēs izveidot ilgtspējīgu savu amatu modeli.
Ja Eiropadome vēlas, lai tai būtu daļēji pastāvīgs priekšsēdētājs, tad tam ir jābūt kādam, kurš spēj rast mierīgu, praktisku pieeju vienprātības veicināšanai starp dalībvalstīm tajos jautājumos, kuros tas ir iespējams un nepieciešams. Ja mums ir vajadzīgs Augstais pārstāvis ārlietu jautājumos, tad tā galvenajam uzdevumam ir jābūt ciešas sadarbības izvēršanai ar dalībvalstīm, lai koordinētu uz kopējiem mērķiem balstītas kopējās politikas.
Šādai iecelšanai amatā ir jāveicina iespēja uz visiem laikiem izveidot priekšstatu par Eiropas ārpolitiku un drošības politiku nevis kā par centralizētām un birokrātiskām politikām, bet gan tādām, kuru pamatā ir dalībvalstu savstarpēja vēlme sadarboties.
Tas, ka par Augsto pārstāvi tika iecelta baronese Ashton kundze, kura pašlaik ieņem komisāres amatu, iespējams, darīja priekšsēdētāju Barroso kungu īpaši laimīgu, tomēr ar to Komisijai netiek piešķirta lielāka vara nekā pārējām ES demokrātiskajām iestādēm.
Pēc desmit gadu ilgas apsēstības ar savām iestādēm Eiropas Savienībai beidzot būtu jāatgriežas pie darba. Bieži tiek dzirdēts, ka mūsu dalībvalstu iedzīvotāji neizprot ES, bet, ja izprastu, tad tās popularitāte būtu lielāka. Lai tā notiktu, trūkst vienas svarīgas lietas. Mūsu iedzīvotāji neizprot tās pārāk lielo aizņemtību ar sevi, proti, to, kādēļ tik daudz laika, pūļu un līdzekļu tiek ziedoti institucionāliem procesiem un tik maz - tādu rezultātu sasniegšanai, kuri faktiski varētu izmainīt dzīvi.
Mūsu iedzīvotāji redz to, ka ekonomiku ir skārusi krīze, palielinās bezdarbs, uzņēmējdarbības jomā ir grūtāk sasniegt izaugsmi, situācija klimata pārmaiņu jomā pasliktinās, kā arī to, ka pieaug citu pasaules reģionu konkurētspēja.
Diemžēl, vēršoties pie ES, viņi konstatē, ka tā ir veltījusi daudzus gadus vienīgi ar iestādēm saistītu ķildu risināšanai. Kādēļ viņiem vajadzētu raizēties par kvalificēta vairākuma balsojuma niansēm, ja viņi ir zaudējuši darbu? Kādēļ viņiem vajadzētu interesēties par strīdiem koplēmuma procesos, ja viņus māc neskaidrība par savu bērnu nākotni?
Es ceru, ka pagājušajā nedēļā notikusī iecelšana amatos pielikts punktu šai gadiem ieilgušajai pašanalīzei. Eiropas Savienībai ir jākoncentrējas uz praktiskākām lietām, proti, jāveido dinamiska un konkurētspējīga ekonomika, stabila pasaules tirdzniecības sistēma, kā arī tuvāko nedēļu laikā jānodrošina patiesi efektīva vienošanās par klimata pārmaiņām.
Manuprāt, Zviedrijas prezidentūras un priekšsēdētāja Barroso kunga teiktie vārdi šajā ziņā ir ļoti daudzsološi. Cerēsim, ka tam sekos praktiska rīcība arī citās mūsu iedzīvotājiem svarīgās jomās.
(Runātājs piekrita atbildēt jautājumu, kas uzdots, paceļot zilo kartīti saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
John Bufton
Priekšsēdētāja kungs, pēc Kirkhope kunga teiktajiem vārdiem par situāciju, kurā esam nokļuvuši, man viņam ir šāds jautājums, proti, vai jums nešķiet, ka jūs esat liedzis iespēju Lielbritānijas iedzīvotājiem piedalīties referendumā, kuru Apvienotajai Karalistei apsolīja David Cameron? Jūs tagad esat šeit bez jebkādām pilnvarām, un ļaunākais ir tas, ka Apvienotās Karalistes un vairumam citu Eiropas valstu iedzīvotāju nav dota iespēja paust savu attieksmi par Lisabonas līgumu.
David Cameron vajadzētu kaunēties par sevi. Kas attiecas uz šā Parlamenta Konservatīvo partiju, tad viņi vienmēr balso, spiežot vienīgi zaļo pogu, lai lietas ātrāk virzītos uz priekšu. Viņi ir proeiropieši. Manuprāt, ir jums ir laiks atgriezties mājās un paziņot iedzīvotājiem, kurā pusē jūs esat.
Timothy Kirkhope
Priekšsēdētāja kungs, es ļoti atvainojos, ka Apvienotās Karalistes politiķi šorīt tik daudz šeit runā. Es nepārprotami vēlos darīt zināmu, ka man nekad nav bijis kauna par to, ko saka vai dara Konservatīvo partijas līderis. Mēs vienmēr esam norādījuši - ja Lisabonas līgums nebūtu ratificēts, mēs būtu vēlējušies, lai tā likteni izlemj Lielbritānijas iedzīvotāji. Manuprāt, mūsu nostāja ir godīga.
Es uzskatu, ka no tiem, kuri runā par nereāliem mērķiem saistībā ar Eiropu, kā arī no tiem, kuru runās ir jūtamas galējības un apsēstība, nebūs jēgas ne manas valsts iedzīvotājiem, kuri vēlas labklājību un noteiktību par savu dzīvi un nākotni, ne arī citu Eiropas valstu iedzīvotājiem, un tieši to es arī uzsvēru savā runā. Šo iestāžu pārstāvju tieksme būt par "pasaules nabu” ir tikpat liela, kā pārējiem jebkurā citā Eiropas iestādē.
Lothar Bisky
Priekšsēdētāja kungs, GUE/NGL grupas vārdā es vēlētos sveikt abus minētos kandidātus. Pirmām kārtām mēs atzinīgi vērtējam faktu, ka vienā no šiem amatiem ir ievēlēta sieviete. Mēs ceram, ka šie divi augsto amatu kandidāti ne tikai koncentrēsies savu pienākumu izpildei, bet arī panāks vienotu pieeju attiecībā uz Parlamentu.
Mēs ceram arī, ka Padome vairāk nodarbosies ar krīzes radīto sociālo problēmu risināšanu un izdarīs pareizos secinājumus. Līdz šim baņķieriem ir izmaksāti miljardi, bet gandrīz nekāda palīdzība nav sniegta vienkāršajiem iedzīvotājiem. Schulz kungam ir taisnība, kad viņš teica, ka atkal ir atvēries kazino, tomēr vienlaikus nabadzība un it sevišķi bērnu nabadzība palielinās.
Eiropā krīzes dēļ darba vietas ir zaudējuši četri miljoni cilvēku. Saskaņā ar Komisijas ziņojumiem nākamajā gadā šis skaitlis varētu palielināties līdz septiņiem miljoniem. Mēs zinām, ka parasti šāda veida aplēsēs minēties skaitļi ir mazāki par reālajiem. Ļoti svarīgi būtu uzsvērt, ka, piemēram, Vācijā 1,5 miljoni cilvēku strādā nepilnu darba laiku.
Pieaugošais bezdarbs un nabadzība palielina iespēju nevienlīdzību, kas savukārt negatīvi ietekmē izglītības iespējas. Mums ir jāapspriež arī šī problēma, tādēļ rodas jautājums, proti, vai valstu vai valdību vadītāji spēs rast izeju no šīs krīzes, apvienojot Eiropas integrācijas jēdzienu ar sociālo progresu, kam būtu tieša pozitīva ietekme uz Eiropas iedzīvotājiem. Izejas stratēģiju, ekonomikas atveseļošanas programmu un obligātās budžeta konsolidācijas vietā mums ir vajadzīgas izmaiņas politikā. Saistībā ar iepriekš minēto man ir trīs apsvērumi. Pirmkārt, mēs gaidām, ka Padome sniegs paziņojumu par savu nostāju attiecībā uz 2020. gada stratēģiju, ar kuru ir paredzēts aizstāt neizdevušos Lisabonas stratēģiju. Inovāciju un zināšanu veicināšana, cīņa pret atstumtību, videi draudzīgas ekonomikas stratēģija un digitāla Eiropa ir pietiekami garš saraksts ar saukļiem, kas izklausās daudzsološi. Tomēr mums steidzami ir vajadzīgi konkrēti priekšlikumi tam, kā to visu īstenot.
Otrkārt, Padomei beidzot ir jāizveido stingra finanšu tirgu kontroles sistēma. Man ir vairāki pamatoti jautājumi par to, kā Padome to ir paredzējusi savienot ar esošajiem līgumiem, jo dažos gadījumos ierobežojumi brīvai kapitāla apritei un maksājumu veikšanai nav atļauti vai arī ir nevēlami. Mēs vēlamies zināt, kā jūs to panāksiet.
Treškārt, es gribētu vēlreiz uzsvērt, ka Padomei pēc Kopenhāgenas konferences būs skaidri jānorāda, ka mums ir vajadzīgs saistošs nolīgums par klimata pārmaiņām. Nosakot brīvprātīgas saistības, nekad nav bijis iespējams sasniegt vēlamo mērķi.
Nigel Farage
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, jūs visi šorīt esat noskaņoti ļoti pesimistiski. Es domāju, ka tas būs liels, nozīmīgs notikums! Astoņarpus gadu turpinājās iebiedēšana, meli un demokrātisku referendumu ignorēšana. Jums bija vajadzīgi astoņarpus gadu, lai panāktu šā līguma noslēgšanu, un beidzot 1. decembrī jums tas būs izdevies.
Protams, šīs idejas autors ir Giscard kungs, kurš vēlējās, lai ar Konstitucionālo līgumu Eiropas Savienībai būtu lielāka ietekme globālā līmenī, bet baidos, ka vairāki līderi jau ir tuvu nervu sabrukumam. Viņi vēlas tikai savu, nevis citu ES pārstāvju atpazīstamību starptautiskajā līmenī, tādēļ man šķiet, ka esam iecēluši amatos "politisku pigmeju” pāri.
Henry Kissinger jautājums "ja es gribu piezvanīt uz Eiropu, kam man zvanīt” tā arī ir palicis bez atbildes, vai ne? Manuprāt, pareizais atbildes variants varētu būt - Barroso kungam, jo viņš ir vienīgais, kura vārdu visā pasaulē ir dzirdējis gandrīz ikviens, un, iespējams, tādēļ viņš ir vislielākais ieguvējs. Kungs, nav brīnums, ka jūs šorīt izskatāties tik laimīgs.
Mums ir jauns priekšsēdētājs, proti, Herman Van Rompuy. Viņa vārdu gan nav viegli izrunāt. Viņš "neapturēs satiksmi” ne Pekinā, ne Vašingtonā, un šaubos, vai arī Briselē kāds viņu zina, tomēr Van Rompuy kunga alga būs lielāka nekā Barack Obama alga, un tas vien jau liecina, kāda ir šī Eiropas politiskā šķira un cik ļoti viņi par sevi rūpējas.
Tomēr viņš atšķirībā no baroneses Cathy Ashton, kura patiesi ir tipiska mūsdienu politiskās šķiras pārstāve, vismaz ir vēlēts politiķis. Vai savā ziņā viņa nav ideāli piemērota šim amatam? Viņai nekad nav bijis īsta darba, un viņa nekad nav bijusi ievēlēta nevienā amatā. Manuprāt, viņa ir tipisks šīs Eiropas Savienības simbols.
(Priekšsēdētājs lūdza runātāju beigt)
Viņa nekad nav bijusi ievēlēta nevienā amatā, un neviens nezina, kas viņa ir! Pat premjerministrs pieminēja baronesi Ashdown, kas ir pretstats baronesei Ashton. Ar to es gribēju teikt, ka neviens par viņu agrāk neko nav dzirdējis. Viņa ir vēl mazāk zināma kā Herman Van Rompuy! Vismaz viņš kaut ko ir darījis.
Viņa uzradās pēkšņi un ir tipiska šīs postdemokrātiskās paaudzes pārstāve. Viņa izdevīgi apprecējās ar Tony Blair padomnieku, draugu un atbalstītāju, tādējādi iekļūstot Lordu palātā. Lordu palātā Cathy Ashton saņēma atbildīgu uzdevumu, proti, panākt Lisabonas līguma ratificēšanu, iegalvojot, ka tas krasi atšķiras no ES Konstitūcijas, turklāt viņas sejā nepakustējās neviens vaibsts. Šī kundze enerģiski apspieda ikvienu Lordu palātas mēģinājumu noorganizēt Apvienotās Karalistes iedzīvotājiem referendumu.
Toties tagad viņa, kura nekad nav piedalījusies valsts pārvaldē un kurai nekad nav bijis īsta darba, ieņem vienu no augstākajiem amatiem ES. Viņas iecelšana šajā amatā Lielbritānijā ir radījusi apjukumu.
(Starpsaucieni no zāles)
Kungs, vismaz es atšķirībā no viņas esmu ievēlēts savā amatā! Viņa nav ievēlēta, tādēļ cilvēkiem nav iespēju viņas kandidatūru atsaukt.
Tomēr es gribētu, lai jūs zināt, ka ir vēl kas nopietnāks par šo problēmu. Cathy Ashton bija aktīva kodolatbruņošanās kampaņas līdzdalībniece. Būtībā viņa bija organizācijas "Kampaņa par kodolatbruņošanos” (CND) kasiere laikā, kad CND saņēma lielas ziedojumu summas un atteicās atklāt finansējuma avotus. Zināms ir vienīgi tas, ka šos ziedojumus saņēma kāds vīrs vārdā Will Howard, kurš bija Lielbritānijas Komunistiskās partijas biedrs. Vai baronese Ashton kundze noliegs to, ka, būdama kasiere minētajā organizācijā, viņa saņēma finansējumu no organizācijām, kuras bija naidīgi noskaņotas pret Rietumu stila kapitālismu un demokrātiju? Man ir šāds jautājums jāuzdod.
Vai mēs patiesi esam gatavi samierināties ar to, ka kāds, kurš būs atbildīgs par mūsu ārējās drošības politiku, pirms dažiem gadiem ir bijis tādas organizācijas kā CND aktīvists? Ja tā, tad, godīgi sakot, mums vajadzētu apzināties savas problēmas! Es uzskatu, ka viņa nav piemērota šim amatam. Viņai trūkst pieredzes, un viņai ir jāatbild uz šiem jautājumiem. Vai viņa pieņēma naudu no Rietumu pasaules ienaidniekiem? Uz šo jautājumu ir jāatbild.
Tātad mums ir "divi pigmeji”. Mums būs maigi vadītāji, bet es par to nepriecājos, jo viņus galvenokārt interesē tikai politiskā savienība, un, kamēr mūsu līderi glābs savu labo slavu starptautiskajā arēnā, viņi būs nodevuši savu valstu demokrātiju. Šī ir Eiropas valsts. Pateicoties Lisabonas līgumam, mums būs vesela gūzma jaunu tiesību aktu, un nav šaubu, ka Apvienotajā Karalistē ir jārīko plašs, netraucēts un taisnīgs referendums, lai izlemtu, vai mums turpmāk palikt Eiropas Savienībā vai nē. Es ceru un lūgšos, lai mēs nobalsotu par izstāšanos no tās, bet jebkurā gadījumā, mums ir jāļauj iedzīvotājiem izlemt.
(Runātājs piekrita atbildēt uz jautājumu, kas uzdots, paceļot zilo kartīti saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Priekšsēdētājs
Es vēlos teikt Farage kungam pāris vārdu. Būtu ļoti labi, ja mēs varētu nedaudz nomierināties, jo ne vienmēr ir viegli pieņemt atsevišķus vārdus un izteicienus.
Edit Herczog
Priekšsēdētāja kungs, Farage kungs teica, ka šie cilvēki, kuri pagājušajā nedēļā tika ievēlēti, nav tie, kuri "apturēs satiksmi”. Tieši tādēļ jau mēs viņus ievēlējām, jo mums ir vajadzīgi cilvēki, kuri turpinās pilnveidot ES, lai nodrošinātu labāku dzīvi gan Eiropas iedzīvotājiem, gan sev, un tieši šie ir tādi cilvēki.
Van Rompuy kungs un Cathy Ashton ir iedzīvotāju pusē, un 480 miljoni Eiropas iedzīvotāju drīz to uzzinās. Manuprāt, tas ir svarīgi. Mums viņi ir jāatbalsta. Mums ir jāpalīdz saglabāt viņu personīgo integritāti. Farage kungs, es vēlētos uz jums attiecināt kādu ungāru sakāmvārdu. Ir labi, ka jūs esat šeit, jo "ja pērtiķis uzkāpj kokā, tad ir vieglāk redzēt viņa pēcpusi”!
Nigel Farage
Priekšsēdētāja kungs, visu cieņu, bet, manuprāt, cienījamā deputāte galīgi nav sapratusi, par ko ir runa, jo divas reizes teica: "cilvēki, kuri pagājušajā nedēļā tika ievēlēti”. Viņi netika ievēlēti. Tieši to es centos pateikt, un kas attiecas uz baronesi Ashton, tad viņa vispār nekad nav bijusi ievēlēta nevienā valsts amatā. Viņai ir uzticēts tik atbildīgs amats, bet ne Lielbritānijas, ne arī citu ES valstu iedzīvotājiem nebūs tiesību likt viņai atskaitīties vai atsaukt viņu no amata, un tieši tas ir nepareizi šajā Eiropas Savienībā. Runa ir par birokrātiju un demokrātiju. Viss ir nogājis pavisam greizi.
Priekšsēdētāja kungs, atgriežoties pie manis teiktā, vai es drīkstu jums uzdot vienu jautājumu? Šķiet, jūs netieši norādījāt, ka es esmu pateicis kaut ko nevietā, vai vēl ļaunāk - kaut ko nepareizu. Vai jūs varētu pateikt, kas tas bija? Es to vēlētos zināt.
Priekšsēdētājs
Veids, kādā jūs raksturojat Eiropas Savienībai tik nozīmīgu cilvēku izvēli, un tas, kā jūs runājat par visu, kas ar šo jautājumu ir saistīts, manuprāt, nav piemērots šajā situācijā.
(Protesti)
Tāds ir mans viedoklis, kolēģi.
Nigel Farage
Priekšsēdētāja kungs, kad jūs tikāt ievēlēts savā amatā, jūs teicāt, ka rīkosieties kā neitrāls priekšsēdētājs, lai nodrošinātu, ka visām debatēs iesaistītajām pusēm tiek dota iespēja izteikties. Ja jūs mani kritizējat par manu izteikumu politisko saturu, tad jūs nerīkojaties kā neitrāli noskaņots priekšsēdētājs.
Andreas Mölzer
(DE) Priekšsēdētāja kungs, iespējams, ka pēc šādiem satraukumiem mums vajadzētu nedaudz nomierināties. Enerģijas kārās jaunās tirgus ekonomikas valstis un izšķērdīgās rūpnieciski attīstītās valstis pat nebija gatavas tam, lai īstenotu Kioto protokolu. Tādēļ mani māc šaubas, vai pēc Kopenhāgenas konferences kaut kas mainīsies. Apšaubāms ir arī sertifikātu tirdzniecības mērķis, kura īstenošanai tiks iztērēti miljoni, bet perspektīvākām alternatīvām, piemēram, atjaunojamajai enerģijai tiks vienīgi pārpalikumi. Šāda situācija nedrīkst veicināt kodolelektrostaciju attīstību, kuras tiek uzskatītas par Kioto protokolam draudzīgu alternatīvu.
Otrs vienlīdz satraucošs jautājums ir sacensības par subsīdijām, lai atbalstītu grimstošo automobiļu ražotāju Opel. Tas notika tādēļ, ka savlaicīgi netika ņemtas vērā tādas pazīmes kā pasūtījumu samazināšanās un, iespējams, ka arī ES ar saviem neskaitāmajiem noteikumiem ir veicinājusi reiz plaukstošās un zeļošās nozares pagrimumu. Tādēļ, lai no tā turpmāk gūtu mācību, mums vajadzētu izstrādāt pamatnosacījumus, kurus iespējams paredzēt ikvienai nozarei, un, kamēr mums nebūs pilnībā izstrādāta koncepcija, ir bezatbildīgi šīs problēmas risināšanai šķērdēt miljardiem eiro no Eiropas nodokļu maksātāju līdzekļiem. Svarīgi ir nodrošināt, lai šī nauda vismaz neaizplūst uz ASV. Turklāt ir jāizstrādā arī atmaksāšanas noteikumi.
Ja tas nav iespējams, tad vismaz vajadzētu rast iespēju līdz nākamajai sanāksmei atrisināt jautājumu par Eiropas pilsoņu "pārredzamību”. Stokholmas programma nenodrošinās tik plašas tiesības, jo tas, kā iegūtā informācija tiek izmantota tālāk, netiks kontrolēts. Nav pazīmju, kas liecinātu, ka pasažieru novērošana varētu beigties, strīdīgais jautājums par datu aizsardzību joprojām nav atrisināts, un, ja mums nāksies ieviest Eiropas patvēruma sistēmu, tad, manuprāt, šajā gadījumā būtu jāpiemēro visstingrākie kritēriji, kādi, piemēram, ir Dānijā.
Cecilia Malmström
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pateikties grupu līderiem par viņu lielo ieguldījumu. Tāpat kā Zviedrijas prezidentūra, vairums, kaut arī ne visi, šķiet, ir apmierināti ar to, ka mēs spējām vienoties par šo divu cilvēku, proti, Herman Van Rompuy un Catherine Ashton iecelšanu amatos. Viņi abi ir devuši ieguldījumu Eiropas Savienības vienotības, stabilitātes un efektīvākas koordinācijas veicināšanā, kas ir ļoti svarīgi, lai mēs varētu koncentrēties uz galveno problēmu risināšanu šo sešu mēnešu prezidentūras laikā. Manuprāt, tas ir apsveicami.
Kā teica Schulz kungs, tagad viņi varēs koncentrēties uz savu pienākumu veikšanu, un mēs šīs debates būsim beiguši. Iespējams, ka ar 1. decembri, kad Lisabonas līgums stāsies spēkā, šajā Parlamentā būs beigušās arī debates par Lielbritānijas iekšpolitiku. ES ir vajadzīgi šim laikam atbilstoši pamatnoteikumi, un šis līgums mums tos nodrošinās. Mēs būsim labāk sagatavoti, lai risinātu galvenās problēmas, ar kurām esam saskārušies.
Gatavojoties nākamajai Eiropas augstākā līmeņa sanāksmei, Zviedrijas prezidentūra, sadarbojoties ar jums un Komisiju, cer gūt panākumus trīs galvenajos jautājumos. Pirmais ir ar klimata pārmaiņām saistītais jautājums, kuru risinot mēs darām visu iespējamo, lai beidzot panāktu juridiski saistošu vērienīgu politisko nolīgumu un laika grafiku. Mums būs jāņem vērā Kopenhāgenas konferences rezultāti, kā arī tās radītās sekas vēl ilgāku laiku pēc šīs konferences un pakāpeniski jāmaina mūsu sabiedrība, lai tā kļūtu izglītotāka ar klimatu saistītos jautājumos.
Kas attiecas uz ekonomiku, tad, neskatoties uz to, ka šajā jomā situācija finanšu tirgos ir uzlabojusies, mēs joprojām saskaramies ar tādu problēmu kā augsts bezdarba līmenis daudzās valstīs, un diemžēl vairākus turpmākos gadus tā būs mūsu ekonomikas raksturīgākā iezīme.
Atgriežoties pie Verhofstadt kunga jautājumiem par uzraudzību, jūtos gandarīta, ka mēs tomēr gūstam panākumus šajā jomā. Problēma, ar kuru mēs līdz šim saskārāmies finanšu uzraudzības jomā, ir tāda, ka pārāk liela uzmanība tika pievērsta atsevišķiem uzņēmumiem, bet pārāk maza - visai finanšu sistēmai kopumā. Sadarbība dažādu uzraudzības iestāžu starpā arī nav efektīva. Kad sāks darboties jaunās Eiropas uzraudzības iestādes, mēs varēsim sekmīgāk risināt šo problēmu, jo tām būs vispārējs redzējums un to starpā tiks izvērsta ciešāka sadarbība. Tās, protams, arī atskaitīsies Padomei un Eiropas Parlamentam. Šis jautājums tiks apspriests padziļināti Ecofin sanāksmē 2. decembrī, un es ceru, ka turpmāk mēs gūsim panākumus šajā jomā.
Nobeigumā, runājot par Stokholmas programmu, tas bija nopietns lēmums, ar kura iznākumu mums nāksies turpmāk ilgstoši rēķināties un ar kuru Eiropas Parlamentam nākotnē tiks nodrošināta ļoti liela ietekme. Kā jau daudzi no jums atzīmēja, runa šajā gadījumā ir par to, lai tiktu atrisinātas tādas samilzušas problēmas kā pārrobežu noziedzība, nelegāla tirdzniecība un terorisma draudi, kā arī panākts līdzsvars ar politiku, kura ir vērsta uz iedzīvotāju privātās dzīves aizsardzību.
Es ceru, ka mēs varam izstrādāt ilgtermiņa programmu, kuru īstenojot būs iespējams atrisināt Stokholmas programmā ietvertos jautājumus. Jau minētie trīs jautājumi, tāpat kā vēl daudzi citi, ir bijuši Zviedrijas prezidentūras prioritātes, un es esmu gandarīta, redzot, ka mēs līdz decembrim tos būsim sekmīgi atrisinājuši. Liels paldies. Šo debašu beigās es, protams, runāšu vēlreiz.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, šeit tika uzdots konkrēts jautājums par SWIFT, tādēļ es vēlētos izskaidrot situāciju šajā jomā, jo, manuprāt, tas ir ļoti svarīgi. Šim jautājumam ir cieša saistība ar Stokholmas programmu.
SWIFT programma patiesi ir ļoti vērtīgs dalībvalstu instruments cīņā pret terorismu, ar kura palīdzību šo valstu iestādēm ir iespēja novērst teroristu uzbrukumus Eiropā, un runa šajā gadījumā ir nevis par teorētiskiem, bet gan faktiskiem gadījumiem.
Eiropas Savienības un ASV vienošanās projekts, kas pašlaik tiek apspriests, ir pagaidu pasākums, kura maksimālais paredzētais ilgums ir 12 mēneši. Tas ir nepieciešams, lai likumīgā veidā aizstātu jau esošo vienošanos par datu pārvietošanu to uzglabāšanai ārpus ASV.
Pagaidu nolīguma pieņemšana līdz 1. decembrim, kā arī tā juridiskā pamata maiņa palīdzēs izvairīties no nepilnībām drošības jomā, kā arī no plaisas ES-ASV attiecībās.
Nesen notikušajā sanāksmē, kurā piedalījās ES pārstāvji un arī prezidents Barack Obama, viņa pirmais mums uzdotais jautājums bija par ASV un ES sadarbību cīņā pret terorismu. Viņš minēja vairākas Eiropas valstis, kurās ar šo sadarbību nesen bija izdevies novērst teroristu uzbrukumus.
Ja vēlaties, varu nosaukt konkrētus skaitļus. Saskaņā ar teroristu finansējuma izsekošanas programmu līdz šim Eiropas valdībām ir nodots vairāk nekā 5450 lietu. ES laika posmā no šā gada janvāra līdz septembrim ir izveidojušies vairāk nekā 100 jaunu teroristu finansēšanas kanālu.
Es varu minēt konkrētus piemērus. Šī informācija bija ļoti noderīga Eiropas valstu valdībām, kad tika veikta izmeklēšana saistībā ar al-Qaeda plānotajiem uzbrukumiem transatlantisko aviosabiedrību lidmašīnām, kuras veic lidojumus starp Apvienoto Karalisti un ASV.
2009. gada septembra vidū tika notiesātas trīs personas, katrai no tām piespriežot vismaz 30 gadu cietumsodu. 2009. gada sākumā šī sistēma tika pielietota, lai atklātu kāda Eiropā bāzēta al-Qaeda grupējuma locekļa finansiālās darbības, kurš tika turēts aizdomās par līdzdalību uzbrukuma lidmašīnai plānošanā. Informācija tika nodota Eiropas valstu, kā arī Tuvo un Vidējo Austrumu valstu valdībām.
2007. gada vasarā tā pati sistēma tika pielietota, lai atklātu Vācijā bāzēta Islamic Jihad Union grupējuma locekļu finansiālās darbības. Šī informācija bija noderīga izmeklēšanā, un tā bija arī iemesls minēto personu apcietināšanai, kuri plānoja uzbrukumus dažādiem Vācijas objektiem. Vēlāk viņi atzinās savā nodarījumā.
Tādējādi šī sistēma ir izglābusi daudzu cilvēku dzīvības gan Eiropā, gan arī citviet pasaulē. Jautājums, kuru mēs apspriežam, ir ļoti nopietns. Es pilnībā piekrītu, ka cīņa pret terorismu ir jāizvērš, ievērojot pamattiesības un nodrošinot atvērtas un brīvas sabiedrības garantijas. Mēs bijām pirmie pasaulē, kuri aicināja prezidentu George Bush slēgt Gvantanamo ieslodzījuma centru, tie bijām mēs - eiropieši, un mēs iestājāmies par to. Vienlaikus mums ir jāsaglabā sava vienotība un jāsniedz ieguldījums cīņā pret terorismu.
Tādēļ es jums garantēju, ka, pamatojoties uz jauno Lisabonas līgumu, jums tiks piešķirtas jaunas pilnvaras šā jautājuma risināšanai.
2010. gada sākumā mēs nāksim klajā ar jaunu pamatojumu, ievērojot Lisabonas līgumu, kas, protams, piešķirs Parlamentam pilnīgu rīcības brīvību šajā jomā, jo vēlamies, lai arī Parlamentam būtu vadošā loma cīņā pret terorismu, vienlaikus nodrošinot pamattiesību ievērošanu un tiesiskās garantijas.
Tā kā tik daudzi no jums runāja - un es pateicos par jūsu komentāriem - par dzimuma līdzsvaru, kas ir ļoti svarīgi arī man, Komisijai un pārējām Eiropas iestādēm, es vēlētos jums paziņot, ka šodien ir pret sievietēm vērstas vardarbības izskaušanas desmitā gadskārta. Manuprāt, tā ir vēl viena joma, kurā mums kaut kas ir jādara. Diemžēl Eiropā joprojām ir daudz gadījumu, kad sievietēm uzbrūk viņu bijušie vai esošie vīriešu dzimuma draugi. Es vēlos izmantot iespēju un apliecināt mūsu apņemšanos risināt šo Eiropas sabiedrībai tik ļoti aktuālo problēmu.
Mario Mauro
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, izsakot viedokli par minēto iecelšanu amatos saistībā ar jaunajām pārmaiņām, starptautiskā prese bieži lieto tādus terminus, kā "līdz savam amatam neizauguši kandidāti” vai "nepiemēroti kandidāti”.
Es gribētu iebilst pret šo tendenci. Verhofstadt kungs vēl nekad nav bijis tik tuvu patiesībai, paziņojot, ka glāzi var uzskatīt par daļēji pilnu vai daļēji tukšu. Tādēļ es gribētu zināt, kāds bija Padomes pamatojums, kad tā izvēlējās šīs personas. Manuprāt, tā bija Kopienas ierosme, un es mēģināšu paskaidrot, ko ar to domāju. Eiropas Komisija, izvēloties Eiropas ārlietu ministres amatam locekli, kuras pilnvaru termiņš beidzas, nepārprotami vēlas darīt zināmu savu nodomu vadīt Kopienas ārpolitiku, nevis to ārpolitiku, kas atbilst dalībvalstu vispārpieņemtiem kopējiem principiem. Tomēr es esmu nobažījies nevis par to, ka Ashton kundze ir no Lielbritānijas, bet tādēļ, ka viņa ir bijusī Komisijas pārstāve. Citiem vārdiem runājot, ar ārpolitiku saistītu jautājumu risināšanā viņa ieņems Komisijas nostāju, kas neatspoguļos nevienas dalībvalsts viedokli.
Kas attiecas uz Beļģijas premjerministra kandidatūru, tad tā tika apspriesta, salīdzinot viņu ar augsta līmeņa profesionāļiem. Tomēr, manuprāt, mums ir svarīgi, lai Eiropadomes priekšsēdētājs, kurš sava amata pienākumus veiks divarpus gadu, būtu nevis tāds, kuram ir visskaļākā balss un kurš izrāda savu pārākumu pār citiem, bet gan tāds, kurš spēj pārliecināt pārējos pieņemt vienotu nostāju. Tādēļ uzskatu, ka Van Rompuy kungs ir pareizā izvēle.
Mums savos lēmumos ir jāvadās pēc Kopienas pieejas, jo, ja patiesi vēlamies panākt Eiropas attīstību, tad, manuprāt, pamatojoties uz šo kritēriju, mūsu izvēle par labu minētajām divām personām ir pareiza. Mēs varēsim pārliecināties par savas izvēles pareizību, kad redzēsim viņus strādājam, tādēļ es aicinu ikvienu sniegt viņiem stingru atbalstu, jo pretējā gadījumā būsim izniekojuši labāko iespēju savā dzīvē.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Priekšsēdētāja kungs, vakar plenārsēdē uzstājos, lai uzsvērtu to, cik nozīmīga ir Stokholmas programma, kas iekļauta 10. decembra Eiropadomes dienaskārtībā. Vēlējos pievērst uzmanību tās saturam un īpaši mudināt Parlamentu pēc iespējas atbalstīt trīs komiteju sagatavotā ziņojuma virzīšanu uz priekšu. Tās ir Juridiskā komiteja, Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteja, kā arī Konstitucionālo jautājumu komiteja. Tāpēc vakar savā runā norādīju, cik svarīgi ir izveidot gan pilsonisku Eiropu, gan tirgu.
Manuprāt, ir piemērots brīdis tam, lai 10. un 11. decembra Eiropadomes dienaskārtībā uzsvērtu šī jautājuma nozīmi no konstitucionālā aspekta. Galu galā saskaņā ar Lisabonas līgumu Parlamentam būs lielākas pilnvaras.
Parlamentam būs lielākas pilnvaras īpaši tādās jomās kā brīvība, drošība un tiesiskums, kā arī saskaņā ar rīcības plānu, kas jāpieņem Spānijas prezidentūras laikā. Tas tāpēc, ka šādu sadarbību paredz Līguma par Eiropas Savienību 17. pants un Līguma par Eiropas Savienības darbību 295. pants. Tur rakstītais mudina izveidot un vienoties par starpinstitucionālu sadarbību, lai mēs kopīgi varētu izstrādāt stratēģiju Lisabonas līguma ieviešanai. Turklāt mums tas jāpaveic, rīkojoties arī atbilstīgi vislabākajiem iespējamajiem pārredzamības, subsidiaritātes un sadarbības ar valstu parlamentiem principiem. Tāpēc minētā sadarbība tiks iekļauta arī Lisabonas stratēģijas izstrādē.
Tas nozīmē, ka mums būs jāstrādā cītīgāk. Mūsu dzīve nekļūs vieglāka. Tieši pretēji, tā kļūs sarežģītāka. Turklāt, lai mācītos no gūtās pieredzes, mums vajadzēs uzsākt novērtēšanas procesu. Šī uzdevuma galvenais mērķis būs nodrošināt to, ka mēs ievērojam Eiropas modeli un pamattiesības. Eiropas Parlamentam būs vairāk jāiesaistās arī datu aizsardzības procesā. Es runāju par turpmākiem pasākumiem saistībā ar SWIFT nolīgumu, par ko tika runāts jau iepriekš un kas ir ļoti būtiski, ņemot vērā mūsu divpusējās attiecības ar Amerikas Savienotajām Valstīm.
Tomēr būtiskāk ir tas, ka Eiropas Parlaments tiks iesaistīts tādu aģentūru veikuma novērtēšanā un pārraudzīšanā, kas ietilpst Eiropas iestāžu struktūrā. Es runāju par Eiropolu, Eiropas Patvēruma lietu atbalsta biroju, Eurojust un Frontex.
Visu iepriekš minēto iemeslu dēļ es vēlētos, lai Eiropadomes dienaskārtībā atspoguļotos tas, cik nozīmīga ir nodošanās darbam un sadarbībai ar Eiropas Parlamentu, jo īpaši saistībā ar tā rīcības plāna sagatavošanu un pārraudzību, kuru paredzēts pieņemt turpmākajos sešos mēnešos Spānijas prezidentūras laikā.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Priekšsēdētāja kungs, esam to paveikuši - Lisabonas līgums ir stājies spēkā. Vēlos pateikties Cecilia Malmström, Zviedrijas prezidentūrai, kā arī visai komandai, kas ir smagi strādājusi. Tas ir būtisks sasniegums.
Šajā sakarā vēlos īsi izteikties par diviem jautājumiem, kas tiek apspriesti šajās debatēs. Pirmkārt, par Padomes priekšsēdētāju. Barroso kungs, jūs nupat teicāt, ka vēlaties strādāt tandēmā ar Herman Van Rompuy. Manuprāt, tas ir ļoti labi. Jums vajadzētu sastrādāties ar Padomi. Tomēr vienu gan vēlos pateikt skaidri: Padomes priekšsēdētājs nav atbildīgs ne Eiropas Parlamenta, ne kāda cita parlamenta priekšā. Tas nozīmē, ka jūs kā Komisijas priekšsēdētājs pārstāvat likumīgu, demokrātisku iestādi un esat likumīgs, demokrātisks Eiropas priekšsēdētājs. Tāpēc, lūdzu, strādājiet tandēmā, tikai pārliecinieties, ka sēžat divjūga priekšgalā un vadāt to.
Otrkārt, vēlos runāt par to, ko teica Padomes pārstāvis, proti, ka no 2009. gada 1. decembra Cathy Ashton ieņems gan Augstās pārstāves amatu, gan Komisijas priekšsēdētāja vietnieces amatu. Pirmkārt, amats ir tikai viens, proti, Augstā pārstāve, Komisijas priekšsēdētāja vietniece, un, otrkārt, viņa nevar stāties amatā, pirms tam nav piekritis Parlaments. No 1. decembra J. M. Barroso pirmā Komisija atradīsies juridiskā "nekurienē” starplaikā, kad spēku zaudē Nicas līgums un spēkā stājas Lisabonas līgums. Cathy Ashton varēs stāties amatā tikai 2010. gada janvāra beigās, pēc tam, kad Parlaments tam būs devis savu piekrišanu.
Noslēgumā vēlos vēl izteikties par Parlamentā pastāvošo debašu kultūru. Mums tikai jāieklausās Farage kunga teiktajā. Barroso kungs, ja viņš vai viņa partija jebkad iekļūtu Apvienotās Karalistes valdībā, tad briti no tiesas novērtētu dibinājumbrīvības vērtību Eiropas Savienībā, jo ļoti liela daļa britu pārceltos uz Franciju, Vāciju, Spāniju, Itāliju un Portugāli.
Jill Evans
Priekšsēdētāja kungs, Padomes sanāksme notiks mazāk nekā divas nedēļas pēc Lisabonas līguma spēkā stāšanās, un mēs, kā jau ministre norādīja, piedzīvojām garu un sarežģītu procesu, lai nonāktu tur, kur esam. Tomēr daudzi no mums uzskata, ka mēs neesam izmantojuši kādu būtisku iespēju. ES un Eiropas cilvēku attiecībās joprojām trūkst saiknes, būtiska demokrātijas elementa, proti, apakšvalsts jeb valdību reģionālā līmenī.
Daudzi vēlētāji uzskata, ka Eiropa ir tikpat tāla kā vienmēr, tāpēc mums šis jautājums ir steidzami jārisina. Ne visās dalībvalstīs tika rīkots referendums, ne visām valstīm tika dota iespēja paust viedokli par Eiropas turpmāko attīstību, tomēr ES notiek dažādas lietas, kas tieši ietekmē to, kā mēs risinām problēmas, ar kurām saskaramies, un kā apspriežam visus politisko nostādņu jautājumus, kas jau tika pieminēti - par nodarbinātību, sociālām tiesībām, regulējumiem ekonomikā, cīņu ar terorismu, mieru un tiesiskumu, un, starp citu, es esmu lepna, ka varu uzstāties kā Velsas Kodolatbruņošanās kampaņas priekšsēdētāja.
Līdz Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmei - lielākajam izaicinājumam - atlikušas dažas nedēļas. Vietējā un reģionālā mērogā īstenos līdz pat 80 % politikas nostādņu, kas saistītas ar pielāgošanos klimata pārmaiņām un to ietekmes mazināšanu. Daudzas reģionu valdības, piemēram, Velsas valdība, ir rādījušas priekšzīmi tam, kā pieņemt radikālas politiskās nostādnes cīņai pret klimata pārmaiņām. Šajās valdībās nonāks arī visi pieņemtie starptautiskie nolīgumi. Tāpēc mums vajadzētu paraudzīties uz Eiropas tautām arī ārpus dalībvalstu mēroga.
Svētdien, 13. decembrī, vairāk nekā 150 pašvaldībās Katalonijā tiks rīkoti referendumi par neatkarību no Spānijas. Kā ES uz to reaģēs? Vai šis jautājums tiks iekļauts Padomes dienaskārtībā? Es ļoti šaubos, kaut arī to vajadzētu iekļaut. Eiropa mainās, un es ceru, ka jaunais priekšsēdētājs to sapratīs un attiecīgi rīkosies.
Peter van Dalen
(NL) Vispirms vēlos izteikt komplimentu Zviedrijas prezidentūrai par tās darbu dažos pēdējos mēnešos. Prezidentūra ir pelnījusi īpašu atzinību par to, kā tika atrisināti sarežģījumi saistībā ar Van Rompuy kunga un Ashton kundzes iecelšanu amatos.
Es priecājos, ka amatos ieceltas šīs personas, jo Van Rompuy kungs jau iepriekš ir teicis, ka viņa personīgais viedoklis ir absolūti nesvarīgs. Viņa vārdi liecina par ieskatu gudrību un veselo saprātu. Es apsveicu šādu Van Rompuy kunga reālistisku pieeju Eiropai un arī turpmāk atgādināšu viņam par to neatkarīgi no tā, vai viņš to vēlēsies dzirdēt un vai tas būs vajadzīgs.
Diemžēl esmu dzirdējis arī nosodošas piezīmes no tiem, kas uztraucas, ka pirmajam Padomes pastāvīgajam priekšsēdētājam trūkst pietiekamas kompetences šī amata ieņemšanai. Acīmredzot daži bija cerējuši, ka uzradīsies kāds Eiropas pārcilvēks. Es tā neuzskatu, un Van Rompuy kunga pirmie paziņojumi ir mani nomierinājuši. Viņš nekad nav teicis, ka vēlas kļūt par šādu Eiropas pārcilvēku.
Priekšsēdētāja kungs, lai iegūtu iespējami labāko rezultātu, gaidāmajā Padomes sanāksmē Eiropas valdību vadītājiem būs jāpievērš uzmanība visiem Kopenhāgenas stratēģijas sīkumiem. Es novēlu priekšsēdētājam Van Rompuy un Bildt kungam, Padomes priekšsēdētājam, veiksmi šajā svarīgajā uzdevumā. Bez tam novēlu mums visiem pozitīvu, bet galvenais tālredzīgu iznākumu.
Takis Hatzigeorgiou
(EL) Priekšsēdētāja kungs, nākamajai Padomei būs jārisina ļoti būtisks jautājums, proti, paplašināšanās. Šajā sakarā daudz tiek runāts par Turciju. Gan Kipra, gan mana partija - vēlos to Eiropas Parlamentam pateikt skaidri - pilnībā atbalsta Turcijas pievienošanos Eiropas Savienībai. Tomēr mēs nemitīgi atkārtosim, ka šī pievienošanās nevar notikt, ja Turcija nespēs izpildīt saistības pret Kipru un Eiropas Savienību, kā to ir izdarījušas visas pārējās valstis, kuras ir pievienojušās Savienībai.
Abi vadītāji Kiprā veic pārrunas, un, ja tiks rasts risinājums, tas būs uzvaras simbols visai Eiropas Savienībai. Šī uzvara pamudinās Eiropas Savienību ieņemt tās vietu modernajā pasaulē. Tomēr mēs nedrīkstam aizmirst patiesību, un patiesība ir tāda, ka Turcija ir okupējusi pusi Kipras teritorijas, kurā 40 000 karavīru it kā aizsargā 80 000 Kipras turku. Tas nozīmē, ka katru Kipras turku māju sargā divi turku karavīri. Es nezinu, vai kādam Parlamenta loceklim būtu tāda aizsardzība. Te jārunā par Kipras turku izolāciju, un mēs atklāti iestājamies pret okupantu armijas īstenoto Kipras turku izolāciju.
Visbeidzot, vēlos norādīt, ka, atbalstot Turcijas pievienošanos, Kipra nespēj piekrist enerģētikas jautājumu sadaļas atvēršanai, līdz Turcija neizpildīs saistības pret Eiropas Savienību un Kipru un nenovērsīs šķēršļus, ko tā radījusi Kipras Republikas centieniem paplašināt savu ekonomikas zonu.
Zoltán Balczó
(HU) Saskaņā ar Lisabonas līgumu nesen tika pieņemti divi nozīmīgi lēmumi par personālu. Tagad Eiropas Savienībai ir pastāvīgs priekšsēdētājs un Augstā pārstāve ārlietās. Vai šie nozīmīgie lēmumi par personālu vēsta mums kaut ko svarīgu? Vēsta gan, patiesi. Šajā plenārsēžu zālē mēs daudz runājam par līdzsvaru, kas pastāv starp Eiropas Komisiju, Padomi un Parlamentu. Manuprāt, pastāv nelīdzsvarotība, jo ES vadībai - Komisijai - ir monopoltiesības ierosināt likumdošanu. Dažkārt Komisija izturas pat kā tiesnese. Tā kontrolē galveno varu, turpretī Parlaments tikai uzspiež demokrātiju apliecinošu zīmogu. Lisabonas līgumā nav minēti pastāvīgā priekšsēdētāja pienākumi. Acīmredzot tas būs atkarīgs no attiecīgās personas popularitātes un paustās apņēmības. Šis lēmums liek domāt, ka varai un vadībai jāpaliek - kā jūs teicāt - Komisijas rokās, kura pārstāv pārvalstiskas kopīgās intereses. Tomēr patiesībā mēs pasakām to, ka vara un vadība joprojām ir impērijas vadītāja rokās, kurš centralizēti kontrolē 500 miljonu cilvēku dzīvi.
Svarīgi ir pārliecināties arī par to, ka attiecībā uz savu tiešo uzdevumu - klimata pārmaiņu konferenci - mēs rīkojamies apņēmības pilni. Tas gan ir saistīts ar izšķiroša soļa speršanu pret Amerikas Savienotajām Valstīm. Esmu gandrīz pārliecināts, ka tieši tāpēc priekšsēdētājs Barroso nupat izgāja no zāles - lai kādam piezvanītu šī jautājuma sakarā.
Marietta Giannakou
(EL) Priekšsēdētāja kungs, tas, ka Lisabonas līgums ir beidzot stājies spēkā, ir ļoti svarīgi. Protams, Eiropas pilsoņi jau desmit gadus ir vērojuši, kā Eiropas Savienība nespēj rast veidus, lai nodrošināt efektīvu iestāžu darbību pēc divpadsmit jauno dalībvalstu pievienošanās. Tomēr nu viss ir mainījies. Ir iecelts Padomes priekšsēdētājs - turklāt ikviens apgalvo, ka šis cilvēks mēģinās rast vienprātību un panākt vienošanos, - un Augstā pārstāve ārpolitikas jautājumos.
Nav svarīgi ex ante komentēt par to, vai šīs personas ir vai nav piemērotas ieņemamajam amatam salīdzinājumā ar tiem, kuru vārdi no saraksta tika svītroti jau iepriekš, vai tiem, kam it kā ir īpašas zināšanas šajos jautājumos. Svarīgi ir tas, kā Līgums tiks piemērots. Tāpēc ļoti būtiska ir Eiropas Komisijas un Eiropas Parlamenta sadarbība. Tagad Parlamentam ir lielāka loma, tomēr, lai tā būtu spēcīgāka pēc būtības un lai Eiropas pilsoņi to saprastu, Eiropas Komisijas uzdevums ir nekavējoties ierosināt jautājumus, ņemot vērā to, ka Eiropadomē tai pieder iniciatīva.
Domājams, ka Padome darbosies ātrāk, ņemot vērā to, ka tā vairs nestrādās kā iepriekš dalībvalstu prezidentūru laikā, un valdības nevarēs manipulēt ar Padomi, argumentējot, ka visu labo ierosina valdības, savukārt visu slikto un kaitinošo - Brisele.
Decembra Padomē noteikti tiks uzdoti jautājumi par paplašināšanos, tomēr ne ministre, ne Komisijas priekšsēdētājs nav mūs informējuši sīkāk par šo jautājumu, viņi ir runājuši tikai vispārīgi par citiem jautājumiem. Paplašināšanās process saistībā ar Rietumbalkānu valstīm un Turciju, pamatojoties uz Eiropas Komisijas izteiktajiem priekšlikumiem, rada virkni šaubu un jautājumu, kaut arī mērķis būtu integrēt šīs valstis Eiropas Savienībā.
Catherine Trautmann
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, ceturtdien Eiropas Savienība Van Rompuy kungu iecēla par pirmo pastāvīgo Padomes priekšsēdētāju, savukārt Ashton kundzi - par personu, kas būs atbildīga par Eiropas diplomātiju. Dāmas un kungi, es vēlos vēlreiz runāt par debatēm, kas iestādēs norisinās kopš šo kandidātu iecelšanas amatā.
Patiesi, manuprāt, nerunājot par uzvārdiem un funkcijām, galvenais jautājums ir par valstīm. Ļaujiet paskaidrot! Patlaban mēs esam aculiecinieki tam, kas varētu šķist kā visļaunākais murgs personām, kuras pauda viedokli par Eiropas Savienības ideālu un vēlmi veidot savienību. Toreiz uzskatīja, ka Savienības pamats ir valstu leģitimitāte, un ES nākotnes pamatā ir valstu spēja pārvarēt savu egoismu. Spriedze starp divām pretrunīgām vidēm, kas dažreiz rada pārdzīvojumus, bieži veicina oriģinālu mehānismu rašanos, bet galvenokārt noder, lai pasaulē izveidotu unikālu politisko pieeju.
Dāmas un kungi, šajā murgā Eiropa ir tāda kopiena, kurā vienīgi valdības gūst labumu. Kā tagad redzams, tā dēļ varētu rasties gan aizdomas par nekompetenci, gan nelikumīguma prezumpcija un spriedze politisko saimju starpā.
Mans uzstāšanās mērķis, kā jau sapratāt, nav spriedelēt par nodomu. Es labprātāk kopā ar jums atcerētos, kādas ir Parlamenta locekļu tiesības un pienākumi. Mums ir jāapšauba neizprotamā kaulēšanās par personu iecelšanu amatos, kuru izveide noteikta Lisabonas līgumā. Turpmāk mūsu uzdevums ir piespiest Padomi pārtraukt šādu nedemokrātisku, arhaisku amatā iecelšanas metodi, kas mudina domāt, ka savā izveidē Eiropa ir neatkarīga no tautām.
Mums jāizmanto visas mūsu jaunās Parlamenta privilēģijas un jāietekmē politikas, kuras izstrādās saskaņā ar jaunajām pilnvarām, ko mums garantē Lisabonas līgums.
Parlaments atrodas starp vājāku Komisiju un stiprāku starpvaldību centru; tam jākļūst par iestāžu līdzsvara punktu. Šajā sakarā es ceru, ka Eiropas Parlamentā tiks rīkota Komisijas priekšsēdētāja vietnieces noklausīšanās, tāpat kā tiek rīkota pārējo komisāru noklausīšanās. Patiesi, mums ir tiesības pieprasīt šādu procesu; šīs tiesības garantē līgumi. Es atbalstu arī Harms kundzes priekšlikumu rīkot tikšanos ar jauno priekšsēdētāju un grupām kopumā.
Mums jāuzsāk Eiropas integrācija, kas patlaban ir ļoti sliktā stāvoklī. Neviens nevar patiesi vēlēties, lai Van Rompuy kungs vai Ashton kundze nespētu īstenot piešķirtās pilnvaras, un īpaši Ashton kundzei es novēlu veiksmi, jo esmu lepna par to, ka Augstā pārstāvja amatā ir iecelta sieviete.
Marielle De Sarnez
(FR) Priekšsēdētāja kungs, vispirms vēlos pateikties Zviedrijas prezidentūrai, jo gada nogalē tā mūs atstāj, savu paveikusi pēc vislabākās sirdsapziņas. Komisijai, kā arī Parlamentam tās ir labas ziņas.
Tagad vēlos pievērsties vairākiem jautājumiem. Par iecelšanu amatos. Es neapšaubu attiecīgo personu izvēli, bet gan kārtību. Turklāt es patiešām ceru, ka šī ir pēdējā reize, kad tas notiek šādā veidā. Eiropieši cerēja uz pārredzamību, demokrātiju un skaidrību debatēs, bet tas, ko viņi saņēma, bija neskaidrība un pēdējā brīža pārrunas aiz slēgtām Eiropadomes durvīm. Tas nedrīkst atkārtoties, un, manuprāt, Parlamenta uzdevums ir turpmāk ierosināt jaunu kārtību un jaunus noteikumus.
Runājot par klimata pārmaiņām, es vēlētos, lai pēc Kopenhāgenas sanāksmes Eiropas Savienībā valdītu vienprātība un tā darbotos kopīgi, lai kāds būtu konferences iznākums. Virzīsimies uz priekšu! Izvirzīsim faktisku 30 % siltumnīcefekta gāzu samazinājumu kā savu mērķi. Sakot "faktisku”, es domāju par to, ka kādu dienu tas būs jāizdara, lai varētu risināt problēmas, kas saistītas ar atbrīvojumiem un emisiju tirdzniecību. Virzīsimies uz priekšu un apņemsimies izpildīt nelokāmas finanšu saistības pret jaunattīstības valstīm. Mēs to esam tām parādā.
Visbeidzot attiecībā uz ekonomisko un sociālo situāciju mums jāizstrādā jauns ekonomiskais modelis, kurā prioritāra nozīme tiktu piešķirta nodarbinātībai, sociālai attīstībai un ilgtermiņam jeb citiem vārdiem ilgtspējīgai attīstībai visos tās veidos. Tāpēc ir nepieciešama uzraudzība un regulējums, politika, kas ir labvēlīgāka maziem un vidējiem uzņēmumiem, un kopīga domāšana par tādu nodokļu sistēmu, kas garantē ieguvumu ilgākā, nevis īsākā termiņā.
Gerald Häfner
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, kādā situācijā mēs patlaban atrodamies pirms gaidāmās Eiropas augstākā līmeņa sanāksmes? Dažas uzstāšanās lika domāt, ka viss būtu labi, ja vien mums būtu pietiekami daudz sociāli demokrātisku vai liberālu - jā, Schulz kungs - komisāru. Es uzskatu, ka tas nav pareizi. Viss būs labi tad, kad būsim vienojušies par galvenajiem uzdevumiem, kuri Eiropai jāpaveic.
Pirms 20 gadiem mēs Eiropā nojaucām dzelzs priekškaru, un man tas šķiet būtiski, ka to panāca tauta, iedzīvotāji, nevis bruņotie spēki, valdības vai izlūkdienests. Manuprāt, arī turpmāk mēs spēsim veidot Eiropu vienīgi kopā ar iedzīvotājiem.
Bez tam ir arī citi priekškari, kas jānorauj, tostarp priekškari mūsu uzskatos. Piemēram, daudzi joprojām uzskata, ka brīvību un drošību var nostatīt vienu pret otru, kaut arī zinām, ka brīvība ir efektīva tikai tad, ja to aizsargā. Tikai nevajag aizsargāt brīvību, aizmirstot par pamattiesībām vai iedibinot novērošanas kārtību, ja atceramies SWIFT piemēru un citus jautājumus.
Daudzi cilvēki uzskata, ka arī Eiropu un demokrātiju var nostatīt vienu pret otru. Tomēr vienīgi demokrātiskas Eiropas darbība var būt sekmīga ilgtermiņā. Daudz cilvēku uzskata, ka vide un ekonomika ir dažādi jēdzieni, bet vienīgais veids, kādā varam nodrošināt ilgtermiņa labklājību, ir izveidojot vides ekonomiku.
Visbeidzot vēlos vēl kaut ko piebilst. Mēs patlaban gatavojamies Stokholmai, bet, ja mēs nedarīsim visu, kas šajā sakarā neatkarīgi no izmaksām ir mūsu spēkos, kad tik daudz cilvēku ir gatavi tērēt simtiem miljonu banku glābšanai, bet neko negrib ziedot klimata jautājumu risināšanai, ja mēs nerīkosimies ātri un konsekventi, tad tas, kas patlaban attiecas uz mani kā runātāju, būs attiecināms arī uz visu cilvēci. Tās laiks būs beidzies.
Roberts Zīle
(LV) Paldies, priekšsēdētāja kungs! Pagājušo nedēļu Eiropas sabiedrībai - divi notikumi. Futbolā sabiedrība redzēja, kā tiesnesis izvēlējās komandu, kura brauks uz Pasaules kausu, bet sabiedrība neredzēja un nesaprata, kā un kāpēc daži tiesneši izvēlējās Eiropas amatu čempionus. Un, ja jautā, kam nākotnē zvanīs Baltā nama vai Kremļa saimnieks, tie zvanīs tiem pašiem, kuriem iepriekš. Par Padomes pasākumiem decembrī - ekonomikas, finanšu, nodarbinātības situācijā man ir aicinājums Zviedrijas prezidentūrai neaizmirst labi zināmo Baltijas valstu situāciju šai jomā. Šajās agresīvi investētajās valstīs izmisīgi turot investoriem izdevīgo, stingro nacionālās valūtas piesaisti eiro, īstenībā tiek devalvēta valstu ekonomika un baltieši kļūst par bezdarba čempioniem, noasiņo arī demogrāfiskā sabiedrība. Par kādu Eiropas solidaritāti mēs varēsim stāstīt saviem pilsoņiem, ja viņu sociālais un ekonomiskais stāvoklis būs tālāk no Eiropas vidējā līmeņa kā pirms iestāšanās Eiropas Savienībā?
Andrey Kovatchev
(BG) Lisabonas līgumam stājoties spēkā, vajadzētu rasties labākai pārredzamībai, lielākai demokrātijai un efektivitātei attiecībā uz lēmumu pieņemšanas procesu. Tomēr, kā mēs labi zinām, efektivitāte un demokrātija ne vienmēr ir vienuviet, jo īpaši tad, ja trūkst koordinācijas iestāžu starpā un nav attiecību ar pilsoņiem. Nav šaubu, ka demokrātiskāks risinājums būtu atrast piemērotu veidu, kādā Eiropas pilsoņi varētu iesaistīties Padomes priekšsēdētāja ievēlēšanā, lai tādējādi Eiropas Savienība patiešām būtu tuvāka tās pilsoņiem. Manuprāt, tas būs uzdevums nākotnei. Tomēr es novēlu veiksmi ieceltajam Padomes priekšsēdētājam un Augstajai pārstāvei.
Kas attiecas uz gaidāmo Padomes sanāksmi 10. un 11. decembrī, es ļoti ceru, ka tajā tiks pieņemta vērienīga programma, kurā būs iekļauti ar Lisabonas līgumu saistīti institucionāli jautājumi. Es runāju par Eiropas Ārējās darbības dienestu. Mums jāsaprot, kas tajā strādās, kāds būs tā juridiskais statuss un pilnvaras. Šajā sakarā Parlaments balso par savu nostāju attiecībā uz Brok kunga ziņojumu. Es ceru saņemt arī nepārprotamu Padomes skaidrojumu par rezultātiem, ko devušas koordinētās stratēģijas, kuras piemērotas un ierosinātas izkļūšanai no krīzes, tostarp visi ekonomisko un finansiālo pasākumu kopumi. Īpaši vēlos uzzināt Padomes viedokli par plānotajām Eiropas Finanšu uzraudzības iestādēm, kuru uzdevums nākotnē būtu mazināt risku, ko rada finansiāla rakstura kriminālpārkāpumi, kuri būtībā izraisīja pašreizējo krīzi.
Kāds cits svarīgs aspekts, kura sakarā vēlos dzirdēt Padomes lēmumu, ir, piemēram, jauna integrēta turpmākā Lisabonas stratēģija, kuru, kā dzirdējām, paredzēts pieņemt 2010. gada martā. Es ceru, ka Parlaments aktīvi iesaistīsies šīs stratēģijas izstrādē. Tās uzmanības centrā jābūt Eiropas pilsoņiem. Ilgtspējīgu ekonomisko attīstību veicinās darbavietu nodrošināšana ar investīciju, izpētes, jauninājumu, zaļo tehnoloģiju un ekoefektivitātes starpniecību, nevis otrādi. Attiecībā uz Stokholmas stratēģiju, es vēlētos, lai tiktu paplašināta Šengenas zona, lai tajā, protams, pēc iespējas ātrāk tiktu iekļauta Bulgārija un Rumānija. Liels paldies, vēlu jums veiksmi sanāksmē.
Glenis Willmott
Priekšsēdētāja kungs, vispirms vēlos apsveikt Van Rompuy kungu ar iecelšanu jaunajā amatā, un esmu jo īpaši lepna par to, ka Augstās pārstāves amatu ieņems Cathy Ashton, ļoti spējīga un talantīga dāma no Lielbritānijas.
Attiecībā uz Padomes sanāksmi decembrī - mēs šonedēļ pieredzējām nelabvēlīgu laika apstākļu radītās sekas Kambrijā, Anglijas ziemeļrietumos, kur sākās nopietni plūdi; laika apstākļi rada nepieredzētas grūtības ne tikai Eiropā. Nelabvēlīgi laika apstākļi izraisa neredzētas cilvēciskās traģēdijas arī citviet pasaulē.
Visvieglāk ir visu noliegt, bet es neiesaistījos politikā, lai izvēlētos vieglāko risinājumu. Es nevēlos, lai mani bērni vai mazbērni man jautā, kāpēc es neko nedarīju. Manā reģionā konservatīvo partiju pārstāv Roger Helmer, kurš cilvēku izraisītās klimata pārmaiņas dēvē par mītu. Lai gan toriju līderis David Cameron apgalvo, ka viņa partija ir videi draudzīga, R. Helmer vārdi liecina, ka konservatīvo vides politika var radīt tikai apdraudējumu un tā nav uzticama.
Mums ir jārīkojas, tikai vieni paši mēs nevarēsim neko izmainīt. Ir jārīkojas visos līmeņos, tostarp jāsamazina saražotā oglekļa apjoms līdz vismaz 2 %. Es atbalstu tos, kuri, kā mūsu ministru prezidents, ir apņēmušies līdz 2050. gadam par 80 % samazināt oglekļa emisijas. Apvienotajā Karalistē pie varas esošā leiboristu partija vēlas panākt vērienīgu, efektīvu un taisnīgu vienošanos, kā arī palīdzēt nabadzīgākajām valstīm samazināt to emisijas un pielāgoties klimata izmaiņām.
Finansējumam, kas saistīts ar klimata jautājumiem un atvēlēts to risināšanai, jābūt kā papildinājumam pašreizējam atbalstam attīstības jomā, tas nav jāizmanto no pašreizējiem budžetiem. Finansējums, par kuru vienosies Kopenhāgenā, jāattiecina tieši uz klimata pārmaiņu radīto ietekmi jaunattīstības valstīs, tam nav jāaizstāj citi vērtīgi atbalsti. Patlaban galvenā uzmanība tiek pievērsta īstermiņa, drīzam finansējumam, tomēr saistībām jābūt arī attiecībā uz ilgtermiņu. Vai Barroso kungs var garantēt, ka pēc 2012. gada viņa prioritāte būs finanšu saistības, kas atrunātas visos Kopenhāgenā noslēgtajos nolīgumos?
Diana Wallis
Priekšsēdētāja kungs, mēs esam jauna laikmeta sākumā, un, iespējams, mums vajadzētu sev uzdot trīs jautājumus: kurš, kā un kas. Uz jautājumu "kurš” mēs pagājušajā nedēļā vairāk vai mazāk saņēmām atbildi, un šajā sakarā neviens nav priecīgāks par mani. Vienā nedēļā Komisijā, kurā sākotnēji bija tikai trīs sievietes, tika ievēlētas deviņas.
Dažiem es varētu teikt, ka Parlamenta deputātes kostīmos un kaklasaitēs patlaban ir atsaukušas savas kandidatūras, bet pēc pieciem gadiem viņas atgriezīsies, ja process neuzlabosies. Vai nākamreiz, lūdzu, nevarētu īstenot tādu procesu, kurā katra dalībvalsts izvirza kandidātus - vīrieti un sievieti - tādējādi novēršot pēdējā brīža steigu?
Vēl es vēlos runāt par "kā”. Šis process nebija pārredzams. Tika minēts, ka patlaban mums vajadzētu domāt par praktiskajām saistībām, ko uzliek Lisabonas līgums. Nodrošināsim to, ka "pārredzamība” ir lozungs, ko ievēro visas trīs iestādes un kas atspoguļo to, kā mēs izturamies cits pret citu, cik esam atvērti sabiedrībai. Pārredzamībai ir jāvalda nākotnē.
"Kas” - koncentrēšanās uz mūsu pilsoņiem. Jaunā Stokholmas programma ir labs sākums; pilsoņi ir tās uzmanības centrā vairāk nekā jebkurā citā agrākā programmā, tomēr mums arī turpmāk ir jāaizsargā mūsu pilsoņu tiesības, nodrošinot viņiem aizstāvību, bet arī pārliecinoties par to, ka viņu ikdienas dzīve Eiropā ir kļuvusi vieglāka.
Mirosław Piotrowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, gaidāmajā Eiropadomes augstākā līmeņa sanāksmē galvenokārt tomēr tiks runāts par nesenajām Padomes priekšsēdētāja un ES diplomātijas vadītāja vēlēšanām. Daudzus pārsteidza ne tikai šo konkrēto cilvēku ievēlēšana, bet arī tas, ka trūkst skaidru norāžu attiecībā uz šo cilvēku pienākumiem. Jau sen mums stāsta, ka jaunais Lisabonas līgums uzlabos ES darbību, bet nu, sākumā, izrādās, ka tas izraisa nesaskaņas attiecībā uz personālu. Neviens no kandidātiem nav piedāvājis programmu atšķirībā no, piemēram, Barroso kunga, kurš pirms savas ievēlēšanas piedāvāja programmu.
Mēs ieejam eksperimentālā posmā, kurā daudz kas būs atkarīgs no jauno vadītāju personības un iztēles. Mēs tikai varam cerēt, ka šīs personas risinās ne tikai tādus jautājumus kā Komisijas pārveidošana un cikliskās izmaiņas dabā, kas lielākoties nav atkarīgas no cilvēku darbības, bet arī īpašās problēmas, ar kurām saskaras ES pilsoņi, piemēram, ekonomiskā krīze, atbalsts ES nabadzīgākajiem reģioniem un cīņa pret terorismu.
Gunnar Hökmark
Priekšsēdētāja kungs, es uzskatu, ka pēc tam, kad Lisabonas līgums būs kļuvis par realitāti, Eiropadomes tikšanās notikusi un komisāri izvirzīti, būs pienācis laiks noteikt jaunas perspektīvas un saskatīt jaunos izaicinājumus, kas mūs gaida.
Viens no tiem ir acīmredzams, proti, pēc Kopenhāgenas sanāksmes darbs būs tikpat liels izaicinājums, kāds tas bija pirms tās. Tas joprojām būs viens no Eiropas Savienības un jaunās Komisijas galvenajiem uzdevumiem. Tomēr ir pienācis laiks aizmirst vecos priekšstatus par Austrumeiropu un Rietumeiropu vai veco un jauno; ir jādomā par to, ka ir viena Eiropa.
Tāpat ir pienācis laiks saprast, ka pēc visām diskusijām par Lisabonas līgumu, patlaban ir jāsaskata jauns impulss paplašināšanās procesam.
Es vēlētos, lai Horvātija un Īslande savā starpā sacenšas par 28. vietas ieņemšanu. Tomēr nedrīkst aizmirst arī par Rietumbalkānu valstīm un, protams, pārrunām ar Turciju. Tieši šie jautājumi mums ir jārisina patlaban; tāpēc Eiropas Savienība kļūs stiprāka jaunajā pasaulē, kurā mums tādiem jābūt un jārāda priekšzīme ideju un vērtību ziņā.
Tomēr pašlaik aktuāls ir arī jautājums saistībā ar jaunas programmas izstrādāšanu sociālajai Eiropai, proti, darbvietām, inovācijām un labklājību, un to var panākt vienīgi tad, ja garantējam, ka pēc krīzes, mēs spēsim kļūt par konkurētspējīgu un vadošu ekonomiku.
Vēlos uzsvērt, ka jaunās Komisijas pienākums ir garantēt to, ka nākotnē nepastāv protekcionisms, ka mazie un vidējie uzņēmumi var vienkārši attīstīties, izveidoties un darboties Eiropā, kā arī to, ka Eiropas ekonomika ir dinamiska. Lūk, tas ir svarīgi, es to arī norādu Komisijas priekšsēdētājam un visiem komisāriem: lai mēs spētu garantēt sociālu Eiropu, mums ir jānodrošina Eiropas ekonomikas konkurētspēja.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Priekšsēdētāja kungs, Wallström kundze, Lisabonas līguma ratifikācijas process ir noslēdzies, valstu vai valdību vadītāji ir ievēlējuši komisāri Catherine Ashton par ES pirmo ārlietu ministri, kaut arī tāds nav viņas amata oficiālais nosaukums.
Nākamais uzdevums ir izveidot Eiropas Savienības dienestu ārlietu jautājumos. Manuprāt, veidojot šo dienestu, prātā jāpatur viens apsvērums, tāpēc es lūdzu Zviedrijas prezidentūru, īpaši Cecilia Malmström, garantēt to, ka ārlietu dienesta sakarā īpaša uzmanība tiek pievērsta jauno dalībvalstu ārkārtīgi mazajai pārstāvībai Ārējo sakaru un Paplašināšanās ģenerāldirektorātos. Piešķirot dalībvalstīm kvotas, jāpievērš uzmanība tam, ka šajos divos ģenerāldirektorātos jaunās dalībvalstis gandrīz nemaz nav pārstāvētas. Šādai diskriminācijai nevajadzētu būt, jo, lai cilvēki ticētu dienestam ārlietu jautājumos, ir jābūt proporcionalitātei. Ir svarīgi, lai proporcionalitāte un vienlīdzīga attieksme tiktu ieviesta dienestā, kurā risina ārlietu jautājumus. Tas ir mūsu visu interesēs.
Es mudinu Eiropas Komisiju, kā arī Padomi rūpīgi pievērsties šim aspektam. Starp 143 ES ārējām pārstāvniecībām ir tikai viens vēstnieks no jaunas dalībvalsts. Tas vien par kaut ko liecina.
Charles Goerens
(FR) Priekšsēdētāja kungs, tas, ko es teikšu, neattiecas uz Zviedrijas prezidentūru Padomē - tā bija lieliska prezidentūra, kuru es vēlētos apsveikt, bet mani komentāri attiecas konkrētāk uz visu Eiropadomes kolēģiju.
Kas gan nav darīts, lai paglābtu Lisabonas līgumu! Mēs gadiem ilgi esam cīnījušies, lai Eiropu padarītu pārredzamāku, efektīvāku, redzamāku un pilsoņiem tuvāku.
Pēc mūsu saprašanas ārkārtas Eiropadome 2009. gada 19. novembrī, ieceļot amatā Padomes priekšsēdētāju un Augsto pārstāvi, nepieviltu Lisabonas līguma būtību vienīgi tad, ja jaunais Līgums jau būtu stājies spēkā. Mēs 10 gadus cīnījāmies par to, lai šāds līgums būtu, tomēr Padome nevēlējās pagaidīt 10 dienas, lai varētu piemērot jaunos noteikumus attiecībā uz iecelšanu šajos divos amatos.
Mēs tik ilgi cīnījāmies par to, lai Lisabonas līgums tiktu parakstīts; tā būtību nenodotu, ja priekšsēdētāja amatu uzticētu Jean-Claude Juncker, pārliecinātam eiropietim, labam skolotājam un Eiropas entuziastam, kuram ir gan lieliska pieredze, gan kompetentas zināšanas. Bieži cilvēkus ar tik daudzām labām īpašībām nevar sastapt. Mums vēl neviens nav paskaidrojis, kā viņa neapšaubāmās īpašības kļuva par šķērsli tam, lai šajā amatā ievēlētu viņu, jo šķiet, ka tieši tas bija šķērslis. Es neesmu vienīgais, kurš vēlas uzzināt atbildi uz šo jautājumu.
Turpinot runāt nevis par ikdienišķo Eiropadomi, bet gan par ārkārtas Eiropadomi, arī pagājušajā ceturtdienā sanāksmē nebija iespējams noslēpt pamatatšķirību starpvaldību būtības un Kopienas metodes starpā. Es neesmu vienīgais, kuru apbēdina pašreizējais stāvoklis. Lai gan pēc Īrijā notikušā referenduma daudz cilvēku uzskatīja, ka Eiropa ir kā no jauna piedzimusi, tikpat daudz bija tādu, kas pauda nožēlu par šī Parlamenta sasaukuma nepārliecinošo darbības sākuma posmu.
Vēl tikai nobeigumā piebildīšu, man atliek cerēt, ka ieceltais priekšsēdētājs, kura cilvēciskās īpašības un politiskās prasmes ir labi zināmas, spēs pēc iespējas ātrāk dot jaunu impulsu Eiropai, jo tai tas noteikti ir vajadzīgs.
Simon Busuttil
(MT) Dažreiz mūs tik ļoti pārņem ikdienas darbs, ka pilnībā nenovērtējam vēsturiskos brīžus, kurus piedzīvojam. Viens no brīžiem, kas ieies vēsturē un par ko mūsu bērni un nākamās paaudzes mācīsies, ir Lisabonas līguma spēkā stāšanās. Tomēr šādos brīžos mums jāapsver arī šī vēsturiskā brīža nozīme. Es gribētu dalīties nelielās pārdomās.
Pirmkārt, Līguma dēļ nu ir beigušās, manuprāt, nevajadzīgās debates par Eiropas iestādēm un par Eiropas Savienības struktūru. Tā vietā tagad spēsim labāk risināt Eiropas reālās problēmas, piemēram, ekonomisko situāciju, nodarbinātības, klimata pārmaiņu un imigrācijas jautājumus. Lūk, problēmas, kuras, pēc vēlētāju domām, mums ir jāatrisina.
Otrkārt, vēlos runāt par Parlamenta lomu. Šī ir pēdējā reize, kad Parlamentam plenārsēdē ir tādas pilnvaras, kuras tam ir bijušas līdz šim. Šis Parlaments radās pirms piecdesmit gadiem, tā locekļus ievēlēja valstu parlamenti. Tagad Parlamentam ir tādas pašas pilnvaras pieņemt lēmumus, izdot un izstrādāt likumus kā Ministru padomei. Manuprāt, tādējādi tiks radīti Eiropas Savienības tiesību akti, kas labāk atspoguļos mūsu pilsoņu intereses. Parlamenta pienākums būs aizsargāt pilsoņu intereses pieņemtajos tiesību aktos.
Es paredzu, ka Padome, kas nākamnedēļ tiksies, pakavēsies pie šī brīža vēsturiskā nozīmīguma, un es paredzu, ka mēs visi kopā strādāsim, lai pārvarētu grūtības, ar kurām saskaramies.
Jörg Leichtfried
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, nākotnē man, mums visiem un visai Eiropai ir viena skaidri noteikta prioritāte, proti, darba tirgus. Mums jāpievērš daudz, daudz lielāka uzmanība jaunu darbvietu radīšanai un pašreizējo nostiprināšanai. Šī svarīgā joma var būt risinājums, kas garantē veiksmīgu un ilgtspējīgu Eiropu, lai gan pēdējo mēnešu laikā tā, manuprāt, ir atstāta novārtā. Mums jāsaprot, ka zems bezdarba līmenis pozitīvi ietekmē daudz citu jomu. Pārliecināsimies, ka ietekmes līdzekļi tiek izmantoti pareizajā jomā.
Turklāt es nesaprotu daudzus Parlamenta runātājus, kas sūdzas par to, ka daži Eiropas politiķi pirms to ievēlēšanas nebija plaši zināmi. Kāpēc gan, lai viņi būtu bijuši populāri? Mums, eiropiešiem, jābūt pietiekami pārliecinātiem par sevi, lai pateiktu, kurš mums patīk un kurš, mūsuprāt, ir piemērots kandidāts, un pēc tam šis cilvēks jāieceļ amatā, nevis jāpamato savs lēmums ar to, vai citi par šo cilvēku ir dzirdējuši vai ne jeb vai šis cilvēks šķiet derīgs mūsu partneriem pasaulē vai ne. Jebkāda cita pieeja liekas smieklīga, tikpat smieklīga kā daudzās runas, ar kurām uzstājas cilvēki, kas, ja viņi vispār ir šeit, slēpjas aiz skaļiem vārdiem.
Tunne Kelam
Priekšsēdētāja kungs, lūk, labs iesākums Adventa laikam - cerības saistībā ar Lisabonas līguma spēkā stāšanos.
Tomēr runa nav tikai par Dieva dāvanu. Mums ir mērķtiecīgi jāstrādā, lai mūsu Eiropas projekts iegūtu pievienoto vērtību. Beidzot var izstrādāt kopējas Eiropas politikas. Vairs neeksistē formāli iemesli, kāpēc no tā atturēties. Tagad Padome var izstrādāt spēcīgas kopējās ārlietu, drošības un enerģētikas politikas, kas mūsu partneriem varētu šķist patiesi ticamas. Viens no svarīgākajiem uzdevumiem būs pilnveidot vienotu enerģētikas tirgu, izveidojot Eiropas enerģijas apgādes tīklu un glabātavu, kā arī ieviešot enerģijas solidaritātes klauzulu.
Otra problēma rodas ekonomiskās krīzes sakarā. Patiesībā dramatiskais investīciju samazinājums un pieaugošais bezdarba līmenis vissmagāk ir skāris tās valstis, kas atrodas ārpus eiro zonas. Arī neizdevīgie konkurences apstākļi tās apdraud daudz vairāk nekā eiro zonas dalībvalstis. Tāpēc ir skaidrs, ka ES jāveic pagaidu pasākumi, piemēram, jānodrošina papildu iespējas aizdot līdzekļus, tādējādi atbalstot mazos un vidējos uzņēmumus, kā arī jāīsteno enerģētikas un infrastruktūras projekti. Turklāt, ierosinot uz laiku samazināt valstu līdzfinansējumu, tiktu veicināta labāka Eiropas fondu pieejamība.
Kā jau jūs zināt, priekšsēdētāja kungs, mana valsts, Igaunija, ir apņēmusies izdarīt visu, lai līdz 2011. gadam pievienotos eiro zonai. Igaunijas ārvalstu parādu līmenis ir viens no zemākajiem, un tā ir veiksmīgi noregulējusi budžeta deficīta jautājumu. Nesen ESAO un komisārs Almunia pauda atzinību par Igaunijas centieniem, kas mudina mūs domāt, ka esam uz pareizā ceļa.
Zoran Thaler
(SL) Decembrī Eiropadomei būs jārisina daži ļoti būtiski jautājumi. Tā būs pirmā Padomes tikšanās pēc Lisabonas līguma ratificēšanas, un mani Parlamenta kolēģi jau minēja, kādi jautājumi tiks risināti.
Personīgi es vēlētos vērst jūsu uzmanību uz kādu ļoti svarīgu jautājumu, ko dažreiz mēdz neievērot, bet kas tomēr attiecas uz Eiropas un visas Eiropas Savienības stabilitāti, proti, tas ir jautājums par Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku (FYROM).
Pēdējos četrus gadus Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika ir bijusi kandidātvalsts, savukārt pēdējos 18 gadus tai ir bijis patiess konflikts ar Grieķiju, tās dienvidu kaimiņu un senu Eiropas Savienības dalībvalsti. Tātad varētu teikt, ka Eiropas vidienē ir konflikts.
Šis gads Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai ir bijis ļoti veiksmīgs. Tās progress 2009. gadā bija ievērojams. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika saņēma pozitīvu Komisijas ziņojumu, kurā Padomei ieteica uzsākt sarunas ar šo valsti par pilntiesīgu dalību. 20. decembrī tiks atcelts vīzu režīms, savukārt pirms neilga laika Grieķijā notika vēlēšanas.
Es aicinu Padomes un Komisijas pārstāvjus, no vienas puses, un dalībvalstis, no otras puses, paust atbalstu ministru prezidentiem G. Papandreou un N. Gruevski, šiem diviem drosmīgajiem vīriem, lai viņi beidzot var rast risinājumu un Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika var pievienoties lielajai Eiropas saimei.
Andrzej Grzyb
(PL) Priekšsēdētāja kungs, 11. un 12. decembra Eiropadome būs veiksmīgās Zviedrijas prezidentūras rezumējums. Vēlos apsveikt ministri un visu valdību, jo tā ir pabeigusi ļoti sarežģīto ratifikācijas procesu. Tiek uzsākta Lisabonas līguma īstenošana. Ar to iedibina arī jaunas iestādes, piemēram, Eiropadomes priekšsēdētāja un Augstā pārstāvja ārpolitikā amatus. Mēs zinām, ka iecelšana šajos amatos ir izraisījusi diskusijas un radījusi pretrunas, tostarp šajā plenārsēžu zālē.
Mēs kandidātiem vēlam tikai labu, tomēr gribam teikt, ka īstais pārbaudījums, cita starpā, būs tas, cik kvalitatīva būs Austrumu politika un Eiropas Ārējās darbības dienesta izveides process. Žēl, ka šajā komandā nav neviena Centrāleiropas un Austrumeiropas pārstāvja. Manuprāt, nākotnē, pārkārtojot komisijas, šo prasību varētu izpildīt.
Klimata pārmaiņu jautājumiem veltītās Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmes uzdevums ir arī apstiprināt Eiropas Savienības izvirzītos vērienīgos mērķus. Arī tas ir uzdevums nākamajai Padomei. Gluži tāpat kā Stokholmas programma, kas ir nozīmīga, raugoties no drošības, pilsoņu un Lisabonas līguma jauno noteikumu aspekta. Papildus vēl arī viss, kas saistīts ar ekonomisko krīzi.
Tas, ko mēs sagaidām no Lisabonas līguma ieviešanas, visupirms, ir efektīvāka ES, kas spēj turpināt paplašināšanās procesu un dot labumu gan pilsoņiem, gan dalībvalstīm. Mēs sagaidām, ka Lisabonas līgums, novēršot plaisu starp politisko un ekonomisko integrāciju, dos jaunu iesākumu kopējam tirgum. Tāpat mēs vēlētos, lai jaunās Eiropas Komisijas iecelšana amatā notiktu, cienot Eiropas Parlamentu un tā tiesības, savukārt valstu parlamentu jaunās lomas īstenošana - saglabājot subsidiaritātes principu un diskusijas par Eiropas izveidi pēc Lisabonas. Tomēr, lai Lisabonas līgumu ieviestu praksē, ir jāatzīst, ka solidaritāte un enerģētikas politika ir jautājumi, uz ko attiecas pašreizējie tiesību akti, piemēram, regula par gāzes piegādes drošību.
Ivari Padar
(ET) Priekšsēdētāja kungs, pirmkārt, es gribētu izteikties par pagājušajā nedēļā iecelto Augsto pārstāvi. Daži iepriekšējie runātāji kritizēja gan priekšsēdētāju, gan arī Augsto pārstāvi, kas, manuprāt, ir diezgan nepiedienīgi. Neviens nekad nav pilnībā apmierināts, tomēr es personīgi šo divu pārstāvju iecelšanu amatos uzskatu par pozitīvu aspektu, jo ir panākts līdzsvars starp dažādām interesēm: starp mazām un lielām valstīm, starp vīriešiem un sievietēm, kā arī starp dažādiem politiskajiem pretstatiem.
Varbūt mani kaitina vienīgi tas, ka nevienā no šiem amatiem netika iecelts kādas jaunās dalībvalsts pārstāvis, lai gan tas varētu būt iespējams nākamreiz. Lai vai kā, es vēlos pateikties visiem sava reģiona kandidātiem, īpaši Igaunijas prezidentam Toomas Hendrik Ilves un Latvijas prezidentei Vairai Vīķei-Freibergai. Tomēr tagad, manuprāt, mums jāturpina strādāt un jābeidz kavēt laiku ar runām par personībām.
Otrkārt, vēlos runāt par tādu svarīgu jautājumu kā finanšu krīzes novēršana, ko, manuprāt, Padome ir izvirzījusi kā prioritāti. Eiropas pilsoņi sagaida, ka mēs risināsim bezdarba un finanšu uzraudzības kopuma problēmas. Šajā sakarā svarīgi ir tas, kāda būs jaunā Komisija un cik tā būs efektīva. Tas attiecas arī uz manu valsti, Igauniju, jo mūsu svarīgākais mērķis ir nodrošināt jaunu ekonomisko izaugsmi, lai mēs varam kļūt par brīvu eiro zonas biedru, ko drīz vien izdarīsim, jo pastāv liela iespējamība, ka izpildīsim Māstrihtas kritērijus. Liels paldies!
Alojz Peterle
(SL) Esmu gandarīts, ka drīz notiks pirmā Padomes sanāksme, ko rīkos saskaņā ar Lisabonas līguma noteikumiem. Novēlu Herman Van Rompuy kungam - pirmajam Padomes priekšsēdētājam - veiksmi un izdošanos. Mums ir diezgan līdzīgi viedokļi par to, kādai vajadzētu būt mūsu vienotai darbībai, ievērojot arī mūsu dažādību.
Jauno institucionālo sistēmu pieņēma, lai lēmumu pieņemšana būtu izprotamāka pilsoņiem, vienkāršāka, demokrātiskāka, pārredzamāka, kā arī efektīvāka. Šajā sakarā esam daudz dzirdējuši par spēcīgu Eiropu. Tomēr mums vajadzētu uzdot šādu nozīmīgu jautājumu: kādu varas jēdzienu vajadzētu izstrādāt jeb kam vajadzētu būt spēcīgākas Eiropas pamatā? Līdzšinējās Eiropas Savienības varas un panākumu pamatā bija divas galvenās idejas, ko pauduši Eiropas dibinātāji: pirmā ir cilvēka cieņas ievērošana un otrā - sadarbība. Tas nozīmē, ka, strādājot ar mērķi aizsargāt mūsu intereses, mums jādomā arī par citiem - indivīdiem, tautām, minoritātēm un valstīm.
Šodien mums vēlreiz sev pavisam nopietni jājautā, ko nozīmē ievērot cilvēka cieņu un ko nozīmē primāri domāt par cilvēku. Šis jautājums ir cieši saistīts ar Stokholmas programmu. Daudzi no jums vērsa uzmanību uz pamatbrīvībām un nepieciešamību tās aizsargāt, bet šķiet, ka mums ir visnotaļ atšķirīgi viedokļi par to, uz ko balstās cilvēktiesības. Ceru, ka mēs varam vienoties vismaz par to, ka cilvēktiesības nav atkarīgas no tā, vai indivīdam ir piešķirta konkrētas valsts pavalstniecība vai ne.
Es piekrītu tiem, kas ir pārliecināti, ka Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 1. pants ir attiecināms uz cilvēku dzīvi visā tās garumā, proti, no sākuma līdz beigām. Īpaši jāaizsargā tās personas, kuras nevar sevi aizsargāt pašas. Pirms aizstāvam cilvēka brīvības, mums jāaizstāv cilvēka dzīvība.
Biju gandarīts par to, ka daudzi no jums lietoja jēdzienus "strādāt kopā” un "darboties partnerībā”. Eiropas spēks ir tās kopīgajos centienos, neatkarīgi no tā, vai runājam par humanitārām vai starpvaldību metodēm. Iespējams, ka mums būs jārisina lielākas problēmas, kuru dēļ mums jāpauž kopēja politiskā griba, tomēr labāka sadarbība nenozīmē to, ka jāzaudē identitāte.
Göran Färm
(SV) Priekšsēdētāja kungs, dzirdam kritiku par to, ka divi diezgan nezināmi politiķi ir iecelti divos galvenajos ES amatos. Manuprāt, šāda kritika ir netaisna. Vismaz Parlamentā Ashton kundzi pazīst kā izcilu vadītāju. Tomēr kritika ir jāņem vērā, jo daudzi patlaban apgalvo, ka dalībvalstis vēlas, lai ES būtu tikai valdību koordinējošā iestāde, nevis atsevišķa politiska pakāpe, kuras uzdevums ir rast kopējus risinājumus būtiskām problēmām, piemēram, izaugsmei, nodarbinātībai, mieram un videi. Ja tā ir patiesība, tas ir gaužām absurdi.
Ņemot to vērā, esmu satraukts, ka Komisija un Padome nespēj parādīt jebkādu darba prasmi attiecībā uz vienu no ES lielākajām iekšējām problēmām, proti, ES ilgtermiņa budžeta reformu. Patlaban mums jānodrošina nepieciešamie līdzekļi, lai veiktu ieguldījumus iekšējā tirgū. Svarīgs ir transports un infrastruktūra enerģijas sakarā. Ir jānodrošina līdzekļi, kas nepieciešami, lai mēs varētu atbalstīt jaunajā Lisabonas līgumā apgalvoto attiecībā uz 2020. gadu. ES budžetā vismaz kaut kādā mērā ir jāatrisina problēma, kas saistīta ar finansējuma piešķiršanu klimata jautājumu risināšanai, un ir jāsagatavojas gaidāmajam paplašināšanās procesam.
Tāpēc es vēlos jautāt prezidentūrai un Komisijai, kad tiks piedāvāti konkrēti priekšlikumi vidējā termiņa pārskatam, kas ietekmēs neesošās budžeta rezerves atlikušajiem šī finanšu plāna trim gadiem, ja pašreizējie griesti liedz veikt jebkādas saprātīgas darbības to problēmu risināšanai, ko nevar atlikt līdz 2013. gadam, kā arī, kad tiks iesniegts priekšlikums, kurā būs izstrādātas vadlīnijas ilgtermiņa budžeta reformai?
Seán Kelly
(GA) Priekšsēdētāja kungs, Īrijas vārdā vēlos teikt dažus vārdus par šo Eiropas Savienībai vēsturisko brīdi.
Lisabonas līgums, ko atbalstīja arī 67 % īru un kas stājas spēkā, ir liels uzmundrinājums ikvienam Eiropas Savienībā. Manuprāt, tas atspoguļo pilsoņu pausto atbalstu labajam darbam, ko Eiropas projekts daudzu gadu garumā ir paveicis.
Diemžēl priekšsēdētāja un Augstās pārstāves iecelšana amatos ir izraisījusi daudz negatīvas kritikas, kas, manuprāt, nav īpaši taisnīgi.
Vispirms, kad kādu ieceļ amatā, ir jādod laiks iekārtoties, pēc tam šī persona būtu vērtējama pēc sasniegtajiem rezultātiem, nevis aizspriedumu pilniem priekšstatiem par attiecīgā cilvēka spēju pildīt darba pienākumus.
Runā, ka Van Rompuy kungs cenšas panākt vienprātību un ir sekmīgs starpnieks, it kā tās būtu sliktas īpašības. Šajos laikos tās ir ļoti svarīgas īpašības. Ko tad mēs vēlamies? Prezidentam līdzīgu garīgo vadoni, kas cienīgi soļotu pa pasaules skatuvi un taisītu nepatikšanas? Iznīcinātāju, visa jaucēju? Nē, patlaban mums ir nepieciešams labs, veiksmīgs, saprātīgs priekšsēdētājs, un, manuprāt, to esam arī dabūjuši. Es viņam vēlu veiksmi un izdošanos.
Runā, ka baronese Ashton tā arī netika ievēlēta amatā; tiesa, tomēr tā vai citādi tas neliecina par viņas personīgajām vai veiksmīgas politiķes īpašībām. Tikai tad, kad pats te ierados, redzēju, kā viņa strādā, īpaši uzdodot viņai jautājumu par tirdzniecības nolīgumu ar Dienvidkoreju, un, manuprāt, viņa savu uzdevumu paveica ļoti labi.
Uzskatu, ka daži no šodien šeit paustajiem komentāriem, kurus diemžēl izteica Farage kungs, bija pārāk skarbi, tomēr nu jau aizvien labāk saprotu, ka Farage kungs ir kā ilgspēlējoša skaņu plate. Viņš nemitīgi runā par vienu un to pašu politisko programmu, atsaucoties uz laikiem, kad valdīja Britānija un tauta cīnījās pret tautu. Tie laiki ir pagājuši. Eiropas Savienība ir lielākais jebkad eksistējošais, mieru veicinošais process. Tā tas būs arī turpmāk, un mūsu - Parlamenta locekļu - uzdevums ir cītīgi strādāt, lai garantētu, ka tas nekad nemainās.
Diogo Feio
(PT) Priekšsēdētāja kungs, šīs ir svarīgas debates, jo uzskatu, ka ir pienākusi pēdējā reize, kad runājam par kādām personām. Tagad jāpāršķir jauna lappuse, ir jārunā par politiskajām nostādnēm un problēmām, ar kurām saskaras Eiropas Savienība. Vēlos īpaši pieminēt vienu no šīm problēmām: krīzes pārvarēšana. Attiecībā uz šo jautājumu Eiropas politiskās iestādes ir paudušas vislielāko vienotību.
Ir pienācis laiks apsveikt Padomi un īpaši Zviedrijas prezidentūru. Ir pienācis laiks apsveikt Komisiju un tās priekšsēdētāju, kurš vienmēr ir rūpējies par krīzes pārvarēšanas jautājumu izskatīšanu, un ir pienācis laiks uzsvērt to, ka Parlaments, izveidojot īpašu komiteju, ir izrādījis gatavību apspriest šo jautājumu.
Tomēr pašreizējā situācija ir tāda, ka gan valstu, gan Eiropas līmenī politisko vadītāju sacītais ir pretrunā centrālo banku vadītāju teiktajam.
Mums jābūt piesardzīgiem, runājot par krīzes beigām. Šis nav īstais laiks pārtraukt atbalsta pasākumus valstīm un uzņēmumiem. Ir laiks atbrīvot ceļu uz priekšu. Centrālo banku vadītāji ir brīdinājuši valdības par mērķtiecīgu plānu izstrādi deficītu koriģēšanai.
Laiki mainās. Turklāt vēstījumā vairākām valdībām tie ir norādījuši, ka iebilst pret dažām politikām, piemēram, tādām, kuru mērķis ir samazināt nodokļus. Man žēl, ka Portugāles valdība neturpina nodokļu samazināšanas pieeju. Ir jāizstrādā konkurētspējas plāns, un šīs koncepcijas vēstij jābūt skaidrai: labāka konkurētspēja, vairāk stimula, labāka izaugsme, lielāks atbalsts uzņēmumiem, labāka Eiropa, kas atbalsta izaugsmi un nodarbinātību.
János Áder
(HU) Priekšsēdētāja kungs, Kopenhāgenas konference Eiropadomes dienaskārtībā ir iekļauta kā ceturtais punkts. Divi nozīmīgi pretēji aspekti liedz Eiropas Savienībai pieņemt vienotu nostāju šajā jautājumā. Pirmais aspekts ir saistīts ar oglekļa dioksīda tirdzniecības kvotām pēc 2012. gada. Komisija un dažas no vecajām ES dalībvalstīm vēlas aizliegt kvotu tirdzniecību pēc 2012. gada. Savukārt deviņas valstis - Čehija, Polija, Ungārija, Rumānija, trīs Baltijas valstis, Slovākija un Bulgārija - pastāv uz to, ka arī pēc 2012. gada ir jānodrošina iespēja pārdot kvotas.
Minētās valstis, arī Ungārija, ir izpildījušas, nav izpildījušas un ir pārpildījušas savas Kioto protokola saistības. Piemēram, Ungārija bija apņēmusies panākt 8 % samazinājumu, bet panāca 23 % samazinājumu. Tāpēc Ungārija uzskata, ka Komisijas nostāja nav pieņemama, un nelokāmi uzstāj uz to, ka ir jādod iespēja pārdot oglekļa dioksīda kvotas arī pēc 2012. gada. Es aicinu arī savus kolēģus no Bulgārijas, Polijas, Čehijas Republikas, Slovākijas un Baltijas valstīm, neatkarīgi no partiju piederības, tikpat apņēmīgi paust šādu viedokli.
Othmar Karas
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, vispirms vēlos sirsnīgi sveikt jūs, Malmström kundze, sakarā ar jūsu, tā teikt, pāriešanu no Parlamenta valdībā un no valdības Eiropas Komisijā. Vēlu jums veiksmi un izdošanos.
Šī ir mūsu pēdējā tikšanās, kas tiek rīkota saskaņā ar Nicas līgumu, un mēs runājam par pirmo sanāksmi, kas notiks saskaņā ar Lisabonas līgumu. Šai kvantu pārejai, šīm izmaiņām, jaunajam periodam ir jābūt pamanāmam pirmajā sanāksmē. Eiropa ir mainījusies. Debates par iestādēm ir beigušās, es ceru, ka beigušās ir arī debates par personāla izvēlēšanu. Turpmāk politiku veidosim jaunā kontekstā. Pilsoņu tiesības un parlamenti būs spēcīgāki, Eiropas Savienība un iestādes spēs rīkoties labāk, un mums, visām trim iestādēm, būs tiesības, kuru dēļ mēs varēsim labāk pārstāvēt mūsu kontinentu pasaulē.
Uz papīra var uzrakstīt jebko. Tomēr tas, vai spēsim pārliecināt tautas par mūsu politisko gribu rīkoties, par spēju formulēt jaunus uzdevumus un iesaistīt pilsoņus projektos, būs atkarīgs no sanāksmēm nākamo dažu nedēļu laikā. Es ceru, ka augstākā līmeņa sanāksme radīs jaunu dinamiku, jaunu izpratni par atbildību un nopietnāku pieeju dažādu jautājumu izskatīšanai. Dažu pēdējo dienu laikā esam pieredzējuši mazākā kopsaucēja meklējumus: nacionalizāciju un politizāciju. Turpretī Lisabonas līgums ir sauciens pēc eiropeizācijas un politikas veidošanas.
Tāpēc es ceru, ka mēs zinām, ko iesāksim ar sociālās tirgus ekonomikas modeli. Kā izkļūsim no finanšu un ekonomiskās krīzes? Mēs to neizdarīsim, aizstāvot pašreizējās tiesības, bet gan meklējot globālus risinājumus. Ceru, ka izvērtēsim savas finanses. Mums jāzina, cik daudz naudas jātērē politiku īstenošanai. Augstākā līmeņa sanāksmes uzdevums ir nodot atbildību par finanšu pārskatīšanu Komisijai. Dažādie temati ir jāapspriež nopietni, godīgi un atklāti, mums ir jāizvirza sev jauni mērķi. Vēlu jums veiksmi.
Jean-Pierre Audy
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, mums vajadzētu priecāties, jo izkļūstam no institucionālām grūtībām. Ir Lisabonas līgums, paritāte, jauni biedri, tomēr, kā lai izskaidroju to satraukumu, kas mani ir pārņēmis?
Šodien šajā gandrīz tukšajā plenārsēžu zālē es nejūtu dzīvību; debates par Eiropadomes sagatavošanu liek vilties. Mani ir pārņēmis neizskaidrojams satraukums par pēdējās Eiropadomes sagatavošanu saskaņā ar prezidentūras rotējošo kārtību.
Cik liela atšķirība no tautu prieka 2004. gadā, kad Eiropas Savienībai pievienojās bijušās komunisma valstis! Cik liela atšķirība no svinībām, kurās tika atzīmēta Berlīnes mūra sagraušanas divdesmitā gadskārta! Jā, tagad mēs zinām, ka ne jau dalībvalstis piedāvā risinājumu. Risinājumu piedāvā tautas, to piedāvās Eiropas Parlaments.
Tāpēc es ceru, ka Komisija tagad attiecīgi rīkosies, nevis nostājoties kāda pusē, bet izveidojot politisku aliansi ar Eiropas Parlamentu, lai tautu alianse nodrošina to, ka varam izsapņot savu vēlmi pēc Eiropas Savienības, pēc tautu savienības.
Andreas Mölzer
(DE) Priekšsēdētāja kungs, es piekrītu lielākajai daļai iepriekšējo runātāju, ka Lisabonas līguma spēkā stāšanās ir jauna vēsturiska Eiropas integrācijas fāze. Tomēr, kad cilvēki - Eiropas tautas - par to padomā, tie ne vienmēr vēlas svinības. Daudzi baidās, ka Lisabonas līguma dēļ Eiropā varētu veidoties lielāks centrālisms.
Daudz cilvēku baidās, ka mazajām ES dalībvalstīm, piemēram, manai dzimtenei Austrijai, būs mazāka ietekme, jo jauno balsošanas metožu dēļ lielās dalībvalstis varēs pieņemt visus lēmumus. Tāpat cilvēki uzskata, ka to personu izvēle, kuri ieņems ES augstos amatus, tika balstīta uz vājāko un mazāko kopsaucēju. Es neko nevēlos teikt par Van Rompuy kunga un baroneses Ashton personīgajām īpašībām. Tomēr visiem ir skaidrs, ka izvēle šajā procesā neatbilda demokrātijas principiem.
Ja vēlamies, lai Eiropas Savienības nākotne būtu produktīva, mums Parlamentā ir jācīnās par labāku demokrātiju, tostarp ievēlot personas, kas ieņems augstākos amatus.
Rachida Dati
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Malmström kundze, komisāres kundze, dāmas un kungi, 2009. gada trešajā ceturksnī Eiropas Savienībā atkal parādījās izaugsme, kā dēļ mēs uzskatījām, ka ļaunākais ir aiz muguras.
Tomēr situācija joprojām ir satraucoša, bezdarba līmenis turpina augt, tāpēc mums arī turpmāk ir jābūt ļoti piesardzīgiem. Komisija 23. novembra ziņojumā apgalvo, ka finanšu krīzes dēļ laikā no 2008. gada otrā ceturkšņa līdz 2009. gada vidum zuda vairāk nekā 4 miljoni darbvietu.
Šodien ir svarīgi, lai nākamajā Eiropadomē bezdarba problēma tiktu izskatīta, ņemot vērā turpmāko Lisabonas stratēģiju 2010. gadā. Tajā jānosaka konkrēti mērķi un jāparedz inovatīvi pasākumi.
Es uzskatu, ka no šī brīža debatēs galvenā uzmanība ir jāpievērš tam, kā Lisabonas stratēģiju piemērot šim nemierīgajam laikam. Mūsu līdzpilsoņi cer, ka Eiropa - turklāt mēs to ikdienas redzam arī šeit - atrisinās nodarbinātības krīzi. Nepievilsim viņus!
Tomēr, ņemot vērā šo gandrīz tukšo plenārsēžu zāli un ārkārtīgi satraucošo situāciju mūsu Eiropas līdzpilsoņu dzīvēs, mani novērojumi un vilšanās ir līdzīgi mana kolēģa, Audy kunga, novērojumiem.
Aldo Patriciello
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, vispirms vēlos pateikties Zviedrijas prezidentūrai par tās šo mēnešu darbu, kura rezultāts, cita starpā, bija apstiprinātais Lisabonas līgums.
Beidzot pēc 10 gadu ilga institucionālā strupceļa Eiropas Savienība, stiprinot koplēmuma procedūru, var atkal doties izaugsmes virzienā, kas pirms kāda laika tika negaidīti pārtraukts.
Lai kādas būtu debates par izvēlēto personu īpašībām, pēdējo dienu notikumi sakarā ar iecelšanu amatos ir pārliecinoši pierādījuši, ka šī procedūra ne tuvu neatbilda Eiropas Savienības aizstāvētajiem principiem, kas saistīti ar pārredzamību un atbildību pilsoņu priekšā. Parlamentam jāapņemas vairāk iesaistīties nākamajās debatēs, kuras Padomes pašreizējās valstis nevar un nedrīkst rīkot slepenībā.
Visbeidzot es ceru, ka 2009. gadu noslēgsim, panākot vērienīgu vienošanos Kopenhāgenas konferencē, kurā Eiropas Savienībai ir jāpauž vienprātība jautājumos par klimata pārmaiņām.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, pirmkārt, Zviedrijas prezidentūras svarīgākais uzdevums bija Lisabonas līgums, kas Eiropai paver jaunas iespējas. Lai to ieviestu, mums jāiezīmē ceļa karte. Vakanču aizpildīšana ir tikai sākums. Otrkārt, jāpieņem plāns ekonomikas atjaunošanai. Jāatceras, ka ir jāpalīdz ne tikai bankām, bet arī vienkāršajiem cilvēkiem, īpaši attiecībā uz bezdarba līmeņa ierobežošanu. Treškārt, mēs izstrādājam stratēģiju, kas paredzēta cīņai ar klimata pārmaiņām - tas labi. Mēs lemjam par to, kas šajā sakarā būtu darāms, tomēr atcerēsimies, ka finansiālā atbalsta ziņā primāri ir pārvarēt krīzi. Ceturtkārt, Stokholmas programma paredz drošu un atklātu Eiropu, Eiropu, kurā valda brīvības, un tikai pēc tam tā ir kopēja Eiropa. Vajadzētu izveidot sava veida līdzsvaru starp šīm nozīmīgajām vērtībām. Visbeidzot, lai attīstītu Baltijas jūras reģionu, sadarbībai starp šo reģionu dalībvalstīm jābūt lielākai, un Zviedrija šajā sakarā ir paveikusi ļoti lielu darbu.
Petru Constantin Luhan
(RO) Vispirms vēlos apsveikt Zviedrijas prezidentūru par to, kā tā sagatavoja pāreju uz Lisabonas līgumu. Šī prioritāte Zviedrijas prezidentūras dienaskārtībā tika veiksmīgi ievērota. Uzskatu, ka decembrī Padomei jārod risinājumi, kas paredzēti divu Eiropā esošu problēmu - ekonomiskās krīzes un klimata pārmaiņu problēmu -novēršanai.
Patlaban, izveidojot monitoringa sistēmu ar mērķi pārvaldīt un novērst līdzīgas krīzes situācijas nākotnē, ir jāatjauno uzticamība finanšu tirgiem. Runājot par klimata pārmaiņām, manuprāt, vides aizsardzības politikas izstrādei nav jāietekmē cita veida politikas vai Eiropas fondu piešķiršana citām politikām, piemēram, reģionu attīstībai.
Cecilia Malmström
Priekšsēdētāja kungs, es atbildēšu uz dažiem īsiem jautājumiem. Bija jautājums par Turciju. Protams, mēs priecājamies, ka Turcijai integrācija Eiropā joprojām ir visaptverošs mērķis. Sarunās ar Turciju ir progress - varbūt tas netiek panākts tik strauji, kā mums gribētos, bet progress ir manāms, un mēs ceram, ka gada beigās varēsim uzsākt sarunas par vides sadaļu.
Protams, mēs atbalstām arī sarunas starp Turciju un Kipru un sarunas, kas notiek salā par tās sašķeltības novēršanu. Par šo procesu ir atbildīgas iesaistītās puses, un ANO sniedz palīdzību, bet ES, protams, to atbalsta, un es vēl nesen biju Kiprā runāt ar vairākām šajā jautājumā iesaistītajām pusēm par to, ka būtu brīnišķīgi, ja drīzumā varētu atrisināt šo problēmu. Šo pēcpusdien būs arī debates ar ārlietu ministru Carl Bildt par paplašināšanos saistībā ar Turciju un citām kandidātvalstīm, un deputātiem būs iespēja uzdot jautājumus par šo un arī par citiem tematiem.
Es īsi pieminēšu Baltijas jūras stratēģiju. Es vēlreiz gribētu pateikties Eiropas Parlamentam par atbalstu Zviedrijas prezidentūrai šajā saistībā. Protams, tieši šeit, Parlamentā, radās doma par Baltijas jūras stratēģiju, tāpēc mēs ļoti priecājamies, ka tagad tā ir ieviesta un ir spēkā. Tai būs ļoti liela nozīme šī reģiona vides problēmu risināšanā un sadarbības veicināšanā arī labklājības, jauninājumu un drošības jomā.
Eiropas Ārējās darbības dienests ir viena no lielākajām un svarīgākajām izmaiņām, kas notiks Lisabonas līguma dēļ. Augstākā līmeņa sanāksmē oktobrī Eiropadome apstiprināja vispārēju šī dienesta darbības sistēmu. Ashton kundze turpinās darbu pie šīs sistēmas kopā ar Eiropas Parlamentu un priekšlikuma galīgo redakciju iesniegs ne vēlāk kā nākamā gada aprīlī. Ārējās darbības dienests darbību, protams, sāks pakāpeniski, un ir svarīgi, lai tas notiktu prasmīgi un konstruktīvi. Eiropas Parlamentam būs iespēja apspriest to, kā tas notiks.
Attiecībā uz budžeta pārskatīšanu, Färm kungs, es pilnībā esmu ar jums vienisprātis, ka tagad, kad pēc nedēļas beidzot tiks ieviests Lisabonas līgums, paredzot jaunus, mūsdienīgus pamatnoteikumus Eiropas Savienībai, mums neapšaubāmi ir vajadzīgs arī mūsdienīgs budžets, kas atbilst attiecīgajām problēmām. Ceru, ka jaunā Komisija spēs iesniegt tādu priekšlikumu pēc iespējas drīzāk. Šķiet, ka priekšsēdētājs Barroso to minēja arī vakar jautājumu laikā.
Astoņus gadus pēc sanāksmes Lākenē mēs gaidām jaunu nolīgumu. Šis ir vēsturisks brīdis, sākums jaunai ērai Eiropas Savienībā. Man ir ļoti liels prieks, ka Zviedrijas prezidentūra ir varējusi dot ieguldījumu šajā procesā. Nu zināmā mērā varam aizmirst par institucionāliem jautājumiem un koncentrēties uz nozīmīgām politiskām problēmām, par kurām, kā mēs zinām, raizējas Eiropas iedzīvotāji, jo mēs visi, protams, cīnāmies tieši Eiropas iedzīvotāju labā.
Daudzus šos jautājumus apspriedīs Eiropadomes sanāksmē decembrī. Saistībā ar klimatu - galveno mūsu paaudzes problēmu - Eiropadomes sanāksme notiks vienlaikus ar klimata sanāksmi Kopenhāgenā, un augstākā līmeņa sanāksme mums sniegs iespēju nepieciešamības gadījumā precīzāk noformulēt mūsu sarunu nostāju Kopenhāgenā.
Attiecībā uz finanšu problēmām un ekonomikas krīzi mēs varam ieviest vairākus instrumentus, kā arī izstrādāt ilgtermiņa pamatnostādnes, norādot, kā mēs varam Eiropu atkal padarīt konkurētspējīgu, lai nodrošinātu labklājību un sociālo kohēziju un jo īpaši ņemtu vērā jauno Lisabonas stratēģiju, kura ilgā un vidējā termiņā šajā saistībā Eiropai varētu būt ļoti noderīga.
Visbeidzot, Stokholmas programma sniegs Eiropas iedzīvotājiem drošību un aizsardzību, un ir ārkārtīgi svarīgi šo programmu ieviest. Visi šie jautājumi būs aktuāli arī pēc augstākā līmeņa sanāksmes, un tajos visos mums būs ļoti cieši jāsadarbojas ar Eiropas Parlamentu. Premjerministrs F. Reinfeldt piedalīsies decembra sēdē un ziņos par augstākā līmeņa sanāksmes iznākumu, kā arī sniegs vispārēju Zviedrijas prezidentūras darbības kopsavilkumu. Pateicos par ļoti labām un konstruktīvām debatēm.
Margot Wallström
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Priekšsēdētāja kungs, šodien mēs priecājamies arī par to, ka nākamajā Komisijā acīmredzot būs vismaz deviņas sievietes - un es to uzskatu par to cilvēku panākumu, kuri par to aktīvi cīnījās; šī rīta ziņās vēstīja, ka Francijā vien vardarbības dēļ savās mājās pērn ir nogalinātas 156 sievietes. Tā kā šī ir Starptautiskā diena cīņai pret vardarbību pret sievietēm, mums vajadzētu apstāties un par to padomāt, kā arī, cerams, turpmāk rīkoties Eiropas un starptautiskā līmenī. Iespējams, mums to vajadzētu pieminēt arī dažādās sanāksmēs šodien.
Šis ir būtisks solis uz priekšu. Tas liecina arī par turpmāko procedūru, kurai ir jābūt atklātākai tad, kad ieceļam komisārus. Ceru, ka turpmāk dalībvalstis un valdības amatiem izvirzīs gan vīriešus, gan sievietes. Man tā šķiet lieliska doma.
Vēl es gribētu komentēt arī jaunās Augstās pārstāves un jaunā Eiropadomes priekšsēdētāja iecelšanu amatā. Cathy Ashton kundzes kandidatūru Komisijai ar pilnu pārliecību izvirzīja Apvienotās Karalistes valdība. Patiesībā pirms gada Parlamentā par viņu nobalsoja ar ievērojamu balsu vairākumu - ar 538 balsīm, ja nemaldos. Kā jau vairāki no jums ir teikuši, viņa ir cieši sadarbojusies ar Parlamentu un vienmēr ir gādājusi par Parlamenta iesaistīšanos dažādos jautājumos. Šajā amatā viņu vienprātīgi iecēla visu 27 dalībvalstu vai valdību vadītāji, tāpēc, manuprāt, viņai ir visas tiesības veikt savu darbu un iemantot Eiropas Savienības ārvalstu parteru cieņu. Man patika šeit izskanējusī metafora, ka, tā vietā, lai būtu kāds, kurš aptur satiksmi vai ir kā sarkanā luksofora gaisma, ir veikls satiksmes regulētājs, kāds, kurš patiesībā palīdz virzīt satiksmes plūsmu jeb palīdz Eiropas Savienībā lēmumus pieņemt demokrātiski un pienācīgi. Esmu viņu iepazinusi kā ļoti labu kolēģi, un es teiktu, ka arī viņa ir pārliecināta eiropiete. Tas ir patiesi nozīmīgs atspēriena punkts.
Šodien šajās debatēs jau ir izteikti labi komentāri. Domāju, ka šīs ir bijušas auglīgas un konstruktīvas debates, un es pateicos par jūsu līdzdalību. Ļaujiet komentēt arī Göran Färm tiešo jautājumu par budžeta pārskatīšanu. Varu tikai atkārtot Komisijas priekšsēdētāja teikto, ka tas tiks nodots jaunās Komisijas pārziņā. Pirmkārt, tāpēc, ka jaunajā Lisabonas līgumā būs noteikumi, kas paredzēs institucionālas pārmaiņas, tāpēc tas būs arī labs pamats lēmumiem par budžetu. Otrkārt, jaunajai Komisijai būs jānosaka politiskās prioritātes un tad jāliek lietā budžets, lai būtu tā, ka budžets ir saistīts ar politiskajām prioritātēm. Es teiktu, ka tas ir nozīmīgs jauninājums un iespēja nākamajai Komisijai. Jautājums mūsu visu vārdā tiks nodots arī Cecilia Malmström pārziņā. Komisija pagaidām var pateikt tikai to, ka priekšlikums budžeta pārskatīšanai tiks izstrādāts nākamā gada sākumā, un jaunā Komisija darbu pie tā sāks nekavējoties.
Es gribētu izteikt komentāru saistībā ar Stokholmas programmu. Laiks, kad tiks pieņemta Stokholmas programma, sakrīt ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā, un Eiropas Parlamentam būs izšķiroša nozīme šo politikas jomu attīstībā. Arī tas vairos tieslietu un iekšlietu jomā pieņemamo svarīgo lēmumu demokrātisko likumību. Tās ir labas vēstis Eiropas iedzīvotājiem un arī visām ES iestādēm.
Par klimata pārmaiņām - dzirdu, ka te visi ir vienisprātis par to, ka Eiropas Savienībai Kopenhāgenā un arī turpmāk šajā jomā ir jārīkojas aktīvi.
Vēlreiz pateicos jums par debatēm. Jaunais Lisabonas līgums ir teksts, kas mums palīdzēs tikt galā ar šeit minētām svarīgām problēmām - klimata pārmaiņas, cīņa ar finanšu krīzi, tās sociālās u.c. sekas -, un, protams, nodrošinās demokrātisku Eiropas Savienību nākotnē.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
João Ferreira  
Ir plānots, ka gaidāmā Eiropadome liks pamatus turpmākajai Lisabonas stratēģijai izaugsmes un nodarbinātības jomā. Tas notiek laikā, kad bezdarba līmenis Eiropā sasniedz vēsturisku robežu un notiek ekonomikas lejupslīde, radot dziļu krīzi. Pēc astoņiem pagājušiem gadiem mums ir jāatzīst realitāte: noteiktie mērķi nebūt nav sasniegti. Pat iemesliem uzskatāmi faktori, kas drīz nonāca šīs stratēģijas patiesajā dienaskārtībā: darba attiecību regulējuma atcelšana un ar to saistītā arvien mazākā darba vērtība, uzbrukumi sociālajām tiesībām, būtisku sabiedrisko pakalpojumu atcelšana, galveno ekonomikas nozaru privatizācija un liberalizācija un tirgus kā svarīgākā aspekta uztiepšana arvien aktīvākajās sabiedriskās dzīves jomās. Nodarbinātajiem un iedzīvotājiem ir visas tiesības cerēt uz radikālāku attālināšanos no šīs dienaskārtības: uz virziena maiņu, kuru ir būtiski veikt. Tādas pārmaiņas pieprasa: izglītību atzīt par tiesībām, nevis par pakalpojumu vai tikai kārtējo tirgus nišu; demokrātisku piekļuvi zināšanām un kultūrai; darba un nodarbināto tiesību ievērošanu; sekmīgāko nozaru un mikro, mazo un vidējo uzņēmumu aizsardzību; kvalitatīvus sabiedriskos pakalpojumus visiem un taisnīgāku labumu sadali.
András Gyürk
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, ir paredzēts, ka gaidāmajā Eiropadomes sanāksmē dalībvalstis piekritīs galvenajiem principiem, kas tiks pausti Kopenhāgenas klimata konferencē. Manuprāt, ir svarīgi, lai energoefektivitātes jautājumu malā nenovirzītu jautājumi par emisiju kvotām un finansiālo atbalstu jaunattīstības valstīm. Citiem vārdiem sakot, Eiropas Savienībai ir tendence aizmirst par šo vieglo ieguvumu. Tas jo īpaši kaitīgi ir tāpēc, ka dažos Eiropas reģionos emisiju līmeni var samazināt lētāk, uzlabojot energoefektivitāti, nevis izmantojot citus risinājumus. No iepriekš minētā var izdarīt divus secinājumus. Pirmkārt, Eiropas Savienībai ir jācenšas nodrošināt energoefektivitātes standartu konverģenci, pieņemot jauno klimata aizsardzības shēmu. Otrkārt, energoefektivitātes subsīdijām ir jāpiešķir lielāka nozīme ES turpmākajā ilgtermiņa budžetā, īpaši attiecībā uz bijušo sociālistisko valstu būvniecības rekonstrukcijas programmām. Šajā jomā ir iespējams ievērojami ietaupīt, tērējot nosacīti pieticīgus līdzekļus.
Marian-Jean Marinescu  
Stokholmas programmas galvenā ideja ir "Iedzīvotāju Eiropas veidošana”. Manā uztverē tas nozīmē to, ka, sākot no šī brīža, Eiropas iestādēm kopsolī ar dalībvalstīm ir jāpanāk progress ES iekšējo robežu atcelšanā, jo iedzīvotāji joprojām saskaras ar administratīviem un juridiskiem šķēršļiem, kas, kā šķiet, viņiem neļauj izmantot savas tiesības dzīvot un strādāt izvēlētajā dalībvalstī. Tāpēc Stokholmas programmai šī ideja ir jāīsteno un jānāk klajā ar skaidri noteiktiem instrumentiem, kas atvieglotu ES iedzīvotāju piekļuvi Kopienas darba tirgum, kas ir Eiropas pilsoniskās apziņas nozīmīgs simbols.
Bez tam pašreizējā ekonomikas krīze arvien vairāk rada nepieciešamību veicināt tiesību brīvi pārvietoties pilnīgu īstenošanu. Mobilitātes uzlabošana Eiropas Savienībā, brīvību, tiesību un pienākumu kopējā zonā, paredz Šengenas zonas saliedētību un tādējādi arī nepieciešamību pēc iespējas drīzāk integrēt pārējās dalībvalstis. Turklāt tas nozīmē arī labu ES ārējo robežu pārvaldību, kas jāveic pēc iespējas konsekventāk.
Sirpa Pietikäinen  
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es vēlos pateikties Zviedrijas prezidentūrai par darbu, izstrādājot jauno Tieslietu un iekšlietu darba programmu.
Ar Stokholmas programmu Eiropas Savienība varēs uzlabot visu ES iedzīvotāju ikdienas dzīvi. Drošība, labklājība un vienlīdzība ir panākama, ja tiek ievērots pastāvīgs tiesiskums, solidaritāte un nediskriminācija dažādās politikas jomās un ja tiek izstrādāti tiesību akti.
Es gribētu, lai vēl lielāku uzmanību piešķirtu ikdienas dzīves uzlabošanai imigrantiem, minoritātēm un cilvēkiem, kuri kaut kāda iemesla dēļ tiek diskriminēti. Tas neattiecas tikai uz ārkārtēju fenomenu: saskaņā ar jaunu Eirobarometra pētījumu sestajai daļai Eiropiešu pēdējos piecos gados ir nācies saskarties ar diskrimināciju.
Šajā saistībā es gribētu uzsvērt, cik nozīmīga ir pašlaik Padomē apspriestā direktīva par diskriminācijas aizliegumu preču piegādē un pakalpojumu sniegšanā. Diemžēl virzība uz priekšu direktīvas apspriešanā Padomē ir bijusi lēnīga, un dažas dalībvalstis ir paudušas vērā ņemamu pretestību. Eiropas Savienības vērtību pamatā ir cilvēktiesību un vienlīdzības principu ievērošana. Šie principi ir pilnībā jāīsteno arī Eiropas tiesību aktu līmenī.
(Sēdi pārtrauca plkst. 11.40)
(Plkst. 11.45-12.05 deputāti pulcējās uz "LUX” balvas pasniegšanu)
(Sēdi atsāka plkst. 12.05)
