Meklējot risinājumu sausuma un ūdens trūkuma problēmai Eiropas Savienībā (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts darba kārtībā ir Richard Seeber ziņojums par risinājumu meklēšanu sausuma un ūdens trūkuma problēmai Eiropas Savienībā. Richard Seeber pārstāv Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteju.
Richard Seeber
referents. - (DE) Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es vēlētos pateikties "ēnu” referentiem un Komisijai par izcilo savstarpējo sadarbību šā ziņojuma sagatavošanā.
Mēs visi zinām, ka ūdens ir visa dzīvā avots. Tomēr šo avotu nevar izmantot bezgalīgi. Nākotnē vairāk nekā trīs miljardi cilvēku cietīs ūdens trūkuma dēļ. Pēc Eiropas Vides aģentūras datiem, jau 2007. gadā trešā daļa Eiropas iedzīvotāju dzīvoja reģionos, kuros ir ierobežoti ūdens resursi. Šī problēma sevišķi skar Kipru, Bulgāriju, Beļģiju, Ungāriju, Maltu, Itāliju, Apvienoto Karalisti, Vāciju, Spāniju un diemžēl arī daudzas citas valstis. Šo problēmu ir radījusi pārāk izšķērdīga ūdens izmantošana. Protams, to saasina arī klimata pārmaiņas. Šā iemesla dēļ pēdējos 30 gados aizvien biežāki kļuvuši sausuma periodi, kas līdz šim izmaksājuši vairāk nekā EUR 100 miljardu. ES ekonomika 2003. gada sausuma dēļ cieta zaudējumus aptuveni EUR 8,7 miljardu apmērā. Šiem ekstremālajiem laika apstākļiem ir ne vien ekonomiskas, bet arī sociālas sekas, kas negatīvi ietekmē cilvēkus. 2003. gadā karstuma viļņa dēļ Eiropā vispārēji pasliktinājās cilvēku veselības stāvoklis, turklāt dzīvību zaudēja apmēram 35 000 cilvēku.
Var novērot arī, ka Eiropā ir ļoti atšķirīgi ūdens izmantošanas paradumi. ES vidējais ūdens patēriņa daudzums svārstās no 100 līdz 400 litriem dienā, lai gan atbilstoši dzīves līmenim Eiropā vienam cilvēkam patiesībā pietiktu ar 80 litriem ūdens dienā. Šo pārtēriņu izraisa neefektīvas novecojušas tehnoloģijas, kā arī pārāk izšķērdīga ūdens lietošana. Francijā, piemēram, ūdens sadales tīklos vienkārši pazūd 30 % ūdens. No šiem piemēriem redzams, ka mums Eiropā ir milzīgas iespējas taupīt ūdeni.
Beidzot arī Kopienai ir jāsāk rīkoties. Komisija ūdens jautājumu jau ir risinājusi vairākās direktīvās, piemēram, par peldvietām, dzeramo ūdeni, plūdiem, vides kvalitātes standartiem attiecībā uz ūdeni utt. Neapšaubāmi, ka līdz šim nozīmīgākais pavērsiena punkts bija 2000. gadā pieņemtā Ūdens pamatdirektīva un tās īstenošanas pasākumi. Tagad Komisijai stingri jāraugās, lai dalībvalstis ievērotu tiesību aktos noteiktās saistības.
Vides un klimata apstākļu pārmaiņas, pastiprināta ūdens izmantošana saimnieciskajai darbībai, lauksaimniecībā un mājsaimniecībās un, protams, patēriņa paradumu pārmaiņas ir tie faktori, kas veicinājuši ūdens trūkumu. Mums diemžēl aizvien biežāk nākas piedzīvot dabas stihijas. Vienlaikus var novērot gan intensīvas lietusgāzes, kas rada plūdus, gan aizvien biežākus sausuma periodus, kuri milzīgus apgabalus Eiropā pārvērš tuksnesī.
Komisijas paziņojums, ar ko mēs tikko iepazināmies, ir nozīmīgs solis pareizajā virzienā, tomēr ir vajadzīgi būtiski uzlabošanas pasākumi. Pirmkārt, jāatzīst, ka ūdens trūkums un sausums ir globāla parādība. Šeit, Eiropā, mēs nevaram risināt tikai savas problēmas - neaizmirsīsim, ka ļoti bieži milzīgās migrantu masas uz Eiropu ir atdzinis sausums.
Otrkārt, dalībvalstīm savstarpēji jāsadarbojas, lai pārrobežu līmenī cīnītos pret ūdens trūkumu un sausumu. Ņemot vērā sausumu un ūdens trūkumu, jāpapildina Ūdens pamatdirektīvas pārvaldības plāni. Tomēr solidaritāte dalībvalstu starpā attiecībā uz ūdens resursiem nenozīmē to, ka jāatceļ katras valsts suverēnās tiesības pieņemt lēmumus par saviem ūdens resursiem. Manuprāt, ūdens pārvadāšana garākos attālumos arī neatrisina šo problēmu.
Treškārt, Komisijas dokumentā nav iekļauti ne konkrēti termiņi, ne arī reāli mērķi. Bez tiem šo stratēģiju nevar īstenot.
Ceturtkārt, Eiropai patiešām vajadzētu mēģināt kļūt par līderi visā pasaulē ūdens taupīšanas tehnoloģiju izstrādē. Šeit jāņem vērā ne vien problēmas cilvēciskā puse, bet, protams, arī pašreizējās ekonomiskās prasības.
Kopumā es uzskatu, ka mums iesniegtais dokuments nozīmīgi uzlabo Komisijas dokumentu.
Vladimír Špidla
Komisijas loceklis. - (CS) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Ūdens trūkums un sausums ir ļoti svarīga globāla problēma, un ir skaidrs, ka klimata pārmaiņas šo situāciju pasliktinās vēl vairāk un izraisīs nopietnu ūdens trūkumu. Šo tendenci apstiprināja cits ziņojums par klimata pārmaiņām Eiropā, ko pagājušajā nedēļā sagatavoja Eiropas Vides aģentūra.
Pēdējos 30 gados Eiropas Savienībā ārkārtīgi ir pieaudzis sausuma periodu biežums un intensitāte, un 2003. gadā sausuma dēļ cieta vairāk nekā 100 miljoni cilvēku un gandrīz trešā daļa ES teritorijas.
Kopš brīža, kad Komisija iepazīstināja mūs ar savu paziņojumu par ūdens trūkumu un sausumu, mēs esam novērojuši šīs tendences attīstību. Kipra piedzīvoja visļaunāko sausuma periodu kopš 1900. gada. Vasarā tika pārtraukta ūdens piegāde apūdeņošanai, un šī iemesla dēļ zemnieki zaudēja 80 % ražas. Dažos apvidos sausums pilnībā iznīcināja labību. Aprēķinātie zaudējumi pārsniedza 1,5 % Kipras IKP. Un tas nebija tikai atsevišķs gadījums. 2008. gads ir jau trešais sausuma gads pēc kārtas.
Tāpēc Parlaments īstajā brīdī diskutē par šo ziņojumu attiecībā uz ūdens trūkumu un sausumu. Es priecājos, ka Eiropas Parlaments ir izmantojis iespēju, lai skaidri paziņotu, ka ir svarīgi risināt šo problēmu.
Globālā sasilšana, iedzīvotāju skaita pieaugums un patēriņa pieaugums uz vienu cilvēku kopumā norāda uz to, ka mūsu ūdens resursu izmantošanas apjoms palielinās. Šo minēto apstākļu dēļ attiecīgi palielinās arī ūdens trūkums un sausums, kas tieši ietekmē iedzīvotājus un tās ekonomikas nozares, kuras ir atkarīgas no ūdens piegādes, piemēram, lauksaimniecību, tūrismu, rūpniecību, enerģijas piegādi un transportu. Šīs parādības negatīvi ietekmē arī bioloģisko daudzveidību un ūdens kvalitāti. Palielinās arī mežu ugunsgrēku skaits un zemes izmantošanas apjoms. Kamēr nebūs veikti ārkārtas pasākumi, visi reģioni, gan Eiropas Savienībā, gan arī ārpus tās, saskarsies ar pārtuksnešošanās risku.
Lai to novērstu, mūsu galvenajai prioritātei jābūt pārejai uz tādu rīcību, kas panāktu efektīvu ūdens izmantošanu un ūdens taupīšanu. Tajā pašā laikā ūdens taupīšanas pasākumi jāpieņem visos līmeņos. Lai to panāktu, jāiesaistās visiem iedzīvotājiem, jo ar valdības pasākumiem vien nepietiks.
Jaunākie Eirobarometra aptaujas dati par sabiedrības attieksmi pret klimata pārmaiņām liecina - 62 % Eiropas iedzīvotāju atzīst, ka klimata pārmaiņas un globālā sasilšana ir divas nopietnākās mūsdienu pasaules problēmas; tajā pašā laikā 68 % eiropiešu uzskata, ka visnopietnākā problēma ir "nabadzība un pārtikas un dzeramā ūdens trūkums”. Šajā saistībā labās ziņas ir tādas, ka sabiedrības locekļu paustās bažas izpaužas arī to uzvedībā: 61 % eiropiešu atzīst, ka viņi personīgi ir veikuši darbības, kuru mērķis ir mazināt klimata pārmaiņas, un savās mājās vairāk nekā uz pusi ir samazinājuši ūdens patēriņu.
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es esmu gandarīts, ka jūsu ziņojumā atzinīgi novērtēts Komisijas paziņojums un ka tas atbalsta ierosināto politikas darbības stratēģiju pirmo posmu. Es vēlos pateikties referentam Seeber kungam par izcilo darbu šā ziņojuma sagatavošanā, kā arī Lauksaimniecības komitejas un Reģionālās attīstības komitejas pārstāvjiem Herranz García kungam un García Pérez kundzei par labvēlīgo un konstruktīvo atbalstu. Šis ziņojums gandrīz pilnībā atbilst Padomes pagājušajā gadā pieņemtajiem secinājumiem attiecībā uz veicamajiem pasākumiem. Tagad nepieciešams šo politisko atbalstu pārvērst par reālu rīcību.
Iratxe García Pérez
Reģionālās attīstības komitejas atzinuma sagatavotāja. - Priekšsēdētāja kungs, iesākumā es vēlos apsveikt Seeber kungu par šo ziņojumu; un es gribētu teikt, ka Reģionālās attīstības komitejā mēs apzināmies, ka ūdens trūkums ir kļuvis par vienu no kohēzijas politikas galvenajiem uzdevumiem, jo līdz šim tas ir skāris 11 % iedzīvotāju un 17 % Eiropas Savienības teritorijas.
Tādēļ turpmāk, veidojot kohēzijas politiku, ir jāņem vērā šis aspekts un jāizmanto nepieciešamie budžeta pasākumi un instrumenti. Lai rastu risinājumu ūdens lietderīgas izmantošanas problēmai, veicot taupības un otrreizējās izmantošanas pasākumus, mums reģionālajām un vietējām pašvaldībām jānorāda uz struktūrfondu piedāvātajām iespējām.
Mums arī jāaicina Komisija veicināt Eiropas Sausuma observatorijas darbības uzsākšanu, lai tā sāktu valstu, reģionu un vietējo datu papildināšanu.
Visbeidzot, mums jāatzīst, ka ūdens trūkums un sausums tieši ietekmē sociālo, ekonomisko un teritoriālo kohēziju, jo attiecīgos reģionos to sekas ir krasi izteiktas, - zemes atstāšana novārtā, mežu ugunsgrēki un augsnes noplicināšana -, kas būtiski kavē šo reģionu attīstību.
Esther Herranz García
Priekšsēdētāja kungs, vispirms es gribētu apsveikt Seeber kungu par paveikto darbu, jo viņa ziņojumā skartas tās bažas, kas šeit Parlamentā ir paustas saistībā ar vairākām visai Eiropas Savienībai būtiskām problēmām: ūdens trūkumu un sausumu, kas, izrādās, nu vairs nav vienīgi Eiropas dienvidu valstu problēma.
Es esmu gandarīta, ka šajā projektā ietvertas dažas idejas, kas bija minētas manis sagatavotajā atzinumā Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejā un kas atbalsta lauksaimniecību, piemēram, uzsver zemnieku lomu pieejamo resursu apsaimniekošanā. Tajā ir norādīts arī uz to, ka sausums un ūdens trūkums ir faktori, kas veicina izejvielu cenu paaugstināšanos; manuprāt, pašreizējā situācijā ir ļoti svarīgi uzsvērt šo aspektu, jo mums jāpatur prātā ne vien šīs problēmas ietekme uz vidi, bet arī tās dažas nozīmīgākās ekonomiskās sekas.
Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja arī atbalsta Eiropas Sausuma observatorijas dibināšanas ideju, līdzīga doma ir minēta arī Lauksaimniecības komitejas atzinumā, un es ceru, ka kādreiz šī ideja arī īstenosies.
Tomēr dokumenta tekstā, par ko rītdien jābalso, nav iekļauts Lauksaimniecības komitejas priekšlikums Komisijai apsvērt fonda nodibināšanu ekonomikas pielāgošanai sausuma apstākļiem, kas labvēlīgi ietekmētu visas ekonomikas nozares, arī lauksaimniecību.
Es personīgi gribētu paskaidrot, ka turpināšu atbalstīt šāda fonda nodibināšanu. Kad tuvākajos mēnešos Komisija izstrādās savu plānoto paziņojumu par pielāgošanos klimata pārmaiņām, es vēlreiz ierosināšu šo ideju Parlamentā.
Es domāju, ka pēc Solidaritātes fonda nodibināšanas, ko izveidoja, lai atvieglotu dabas katastrofu radītos zaudējumus, mums jāsāk domāt par tāda instrumenta izveidi, kura darbība būtu vērsta uz to, lai laikus finansētu profilakses pasākumus, kas samazinātu šo dabas katastrofu radītos vides un finanšu zaudējumus.
Péter Olajos
PPE-DE grupas vārdā. - (HU) Paldies, priekšsēdētāja kungs! Vispirms es gribētu pievienoties uzslavām, ko mani kolēģi veltīja Seeber kungam. Viņš ir ieguldījis savas zināšanas un smagu darbu, lai veiktu šo uzdevumu, un patiešām ir pelnījis panākumus un uzslavas. Man jāsaka, ka šis ir ārkārtīgi svarīgs jautājums. Deviņdesmit procenti manas valsts, Ungārijas, zemes ir cietuši sausuma dēļ. Dažu iepriekšējo gadu sausuma periodi ir nodarījuši milzīgus zaudējumus Ungārijas lauksaimniecībai, pagājušajā gadā vien šie zaudējumi sasniedza vienu miljardu eiro. Sausums nav tikai dienvidu valstu problēma. Tas ir radījis milzīgas problēmas Ungārijā, lai gan tai cauri plūst ne vien Eiropas lielākā upe Donava, bet arī septītā lielākā upe - Tisa. Neraugoties uz to, simtiem kilometru plašais apgabals starp šīm divām ūdeņiem bagātajām upēm pārtuksnešojas, un šis process strauji paātrinās. Minētie notikumi pierāda, ka Eiropas Savienībai nepieciešama visaptveroša ūdens apsaimniekošanas programma, un tāpēc es gribētu paust atzinību šim ziņojumam, kurš pierāda, ka Eiropas Savienība ir apņēmusies rīkoties, lai iesaistītos cīņā, kas ierobežotu pārtuksnešošanos, un ka tā ir ieinteresēta šajā cīņā piedalīties.
Vakar Budžeta komiteja pēc mana ierosinājuma atbalstīja izmēģinājuma projektu, aicinot atbalstīt pārtuksnešošanās ierobežošanu. Taču, lai atbalstītu efektīvu lauksaimniecību un visaptverošu ūdens resursu apsaimniekošanu, mums visiem jāiesaistās daudz vairāk. Svarīgi ir arī pasākumi, kas jāveic, lai panāktu, ka iedzīvotāju lielākā daļa ūdeni izmantotu apdomīgi. Klimata pārmaiņu dēļ regulāro ūdens trūkuma periodu izraisītās sekas, iespējams, būs daudz izteiktākas, un svarīga būs katra iztvaikojušā ūdens lāse.
Nobeigumā ļaujiet man pievērst jūsu uzmanību jautājumam par globālo atbildību. Tā kā pasaules iedzīvotāju skaits turpina strauji pieaugt, izraisot aizvien lielāku spriedzi jaunattīstības valstu rūpniecībā, lauksaimniecībā un ūdens resursu patēriņā, Eiropai ir jāpārvērtē savi ūdens krājumi. Mūsu pienākums un atbildība ir saglabāt un palielināt šos krājumus. Paldies!
Edite Estrela
Priekšsēdētāja kungs, es savas grupas - Sociāldemokrātu grupas Eiropas Parlamentā - vārdā gribētu pateikties referentam par paveikto darbu. Šajā svarīgajā ziņojumā ietverti atbilstīgi priekšlikumi ūdens trūkuma un sausuma problēmas risināšanai Eiropas Savienībā. Tā nav jauna problēma, taču tagad šī situācija ir saasinājusies un aptver plašākus reģionus. Sausuma dēļ 2003. gadā cieta vairāk nekā 100 miljonu cilvēku un trešā daļa ES teritorijas, un tas Eiropas ekonomikai radīja zaudējumus EUR 8,7 miljonu apmērā. Ūdens trūkums vairs nav tikai Eiropas dienvidu valstu problēma; kā šeit tika minēts, tā sekas jau ir izjūtamas Centrāleiropā un Ziemeļeiropā, un klimata pārmaiņu ietekmē šī situācija pasliktinās.
Lai atrisinātu šīs divas problēmas - samazinātu pārmērīgo ūdens patēriņu un novērstu ūdens zudumus, Eiropas Savienībai jāveic neatliekami pasākumi. Pēc Eiropas Vides aģentūras datiem, Eiropas Savienībā ir milzīgas ūdens taupīšanas iespējas. Varētu ietaupīt apmēram 40 % ūdens. Turklāt neefektīvas izmantošanas dēļ Eiropa turpina zaudēt vismaz 20 % ūdens. Ņemot vērā šos faktus, pilnīgi pamatots ir grozījums par notekūdeņu otrreizējo izmantošanu un atsāļošanu, ko es ierosināju apspriešanai un ko pieņēma Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja. Turklāt, tā kā lielākie ūdens zudumi rodas ūdensvados sūces dēļ, es ierosināju, ka pašreizējo infrastruktūras un tehnoloģiju uzlabošanai un atjaunošanai dalībvalstis varētu izmantot struktūrfondu līdzekļus. Bez pilsoņu līdzdalības nav iespējams attīstīt ūdens taupīšanas kultūru. Tieši tādēļ ir svarīgi, atbalstot informācijas pasākumus, veicināt sabiedrības informētību. Ūdens ir sabiedriskais īpašums, tomēr tā daudzums ir nepietiekams. Mums visiem jāiesaistās patēriņa samazināšanā un cīņā pret ūdens zudumiem, lai ūdens par godīgām cenām būtu pieejams ikvienam.
Pirms es beidzu savu uzstāšanos, es vēlētos jautāt Komisijai un Padomei, kad Solidaritātes fonda atbalsta mehānismi kļūs elastīgāki. Tā kā sausums ir anomāla dabas parādība, kas nopietni, ilgstoši ietekmē dzīves apstākļus un tā skarto reģionu sociāli ekonomisko līdzsvaru, būtu noderīgi, ka šis fonds palīdzētu risināt situācijas reģionos un tam būtu tiesības atlīdzināt valsts un privātos zaudējumus.
Anne Laperrouze
ALDE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi, mūsu nesenās dzīvās debates par enerģiju pierādīja, ka enerģija ir vērtīgs īpašums, ka tā ir pamatvajadzība. Un kā tad ar ūdeni? Tas ir daudz vērtīgāks. Mēs apzināmies, ka jaunattīstības valstīs trūkst ūdens. Un kāda ir situācija Eiropā? Arī Eiropā ūdens ir vērtīgs resurss. Beigsim to izšķērdēt, saglabāsim šo resursu!
Ziņojums, par kuru mums rīt jābalso, ir vispusīgs ziņojums, kurā aplūkoti gan tehniskie aspekti, piemēram, ūdens zudumi piegādes tīklos, gan arī politiskie un sociālie aspekti, piemēram, ūdens lietošana un informētības par efektīvu ūdens izmantošanu palielināšana. Mēs gan individuāli, gan kolektīvi esam atbildīgi par ūdens resursiem. Šajā ziņojumā risinātas ūdens trūkuma un sausuma izraisītās problēmas; tās ir problēmas, kuras saistībā ar klimata pārmaiņām jārisina gan tūlīt, gan arī ilgtermiņā.
Es gribētu uzsvērt - kopš Eiropu dažādās pakāpēs ir skāris ūdens trūkums vai sausums, ir svarīga veiksmīgas pieredzes apmaiņa, un tāpēc, ja mēs vēlamies izvairīties no šīm parādībām vai arī tās atrisināt, ļoti būtiska ir visu reģionu praktiskā pieredze. Es teikšu vēl vairāk - mēs varam mācīties ne vien no veiksmīgās pieredzes, bet arī no sliktās.
Man ir gandarījums arī par to, ka šajā ziņojumā ūdens pieejamība un ūdens kvalitāte ir savstarpēji saistītas. Parlaments patiesībā pievērš lielu uzmanību ūdens kvalitātes jautājumam, izmantojot tādus dokumentus kā vides kvalitātes standarti vai patlaban notiekošās debates par pesticīdiem.
Ūdens resursu trūkumu var risināt ar vairākiem paņēmieniem: mums jāatbalsta pētījumi un inovācijas, mums jāuzlabo ūdens izmantošana tehnikā un lauksaimniecībā, mums jāmaina individuālie paradumi. Sāksim rīkoties tūlīt un atspēkosim seno angļu parunu: "Kamēr aka nebūs sausa, ūdens jums nepietrūks.”
Marie Anne Isler Béguin
Verts/ALE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, komisār, es vēlētos pateikties referentam par paveikto darbu. Mēs tikai varam uzsvērt faktu, ka ūdens ir kļuvis par dārgu un retu resursu.
Referents mūs informēja, ka 3,2 miljardiem šīs planētas iedzīvotāju varētu draudēt ūdens trūkums. Mēs zinām arī to, ka Eiropa no tā nav pasargāta. Tādēļ mums ir jādara viss iespējamais, lai saglabātu šo reto resursu. Ūdens ir kopējais īpašums, un žēl, ka Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja nav pieņēmusi dažus manis ieteiktos grozījumus.
Tāpēc es vēršos pie Komisijas tieši. Es ceru, ka saistībā ar KLP reformu mēs pārskatīsim arī attiecīgās augsnes apstrādes metodes - galvenokārt es domāju par apūdeņošanas veidiem, kas nav piemēroti dažiem Eiropas reģioniem un no kā būtu jāatsakās, ja mēs gribam novērst ūdens zudumus.
Ir žēl arī, ka neņēma vērā grozījumu par kodolspēkstaciju dzesēšanu, jo manā valstī Francijā gadalaikā, kad upēs ūdens līmenis ir ļoti zems, ir jāslēdz kodolspēkstacijas vai arī tās jādzesē, izmantojot smidzinātājus. Tas ir smieklīgi un mūsu pilsoņiem ārkārtīgi bīstami.
Kartika Tamara Liotard
Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos sākt ar sirsnīgu pateicību Seeber kungam. Daudzi no mums šeit domā, ka tīrs dzeramais ūdens izskatās šādi. Es gribētu norādīt uz to, ka vairumā valstu šī glāze ir tukša. Daudziem cilvēkiem vai nu nav ūdens, vai arī nav tāda ūdens, kas izskatās šādi.
Debates par naftas trūkumu ir ārkārtīgi karstas, un es dažreiz brīnos, kāpēc debates par ūdeni tādas nav. Galu galā ūdens ir dzīvības vai nāves jautājums. Nepārtraukti palielinās pasaules iedzīvotāju skaits, un visiem pieejama tīrā dzeramā ūdens daudzums samazinās. Pat Eiropā trūkst ūdens. Tas ietver arī "slēpto” ūdens trūkumu, piemēram, gadījumos, kad mājsaimniecības ir atslēgušas dzeramā ūdens piegādi. Iemesli tam ir dažādi, piemēram, sliktas attīrīšanas sistēmas, sabiedrisko pakalpojumu lēnā liberalizācija, pesticīdu un ķīmiskā mēslojuma izmantošana un intensīva lopkopība. Vai jūs zinājāt, ka, lai iegūtu 100 gramus liellopu gaļas, vajag 2400 litru ūdens?
Komisijas paziņojumā galvenokārt uzsvērta ūdens taupīšana. Manuprāt, tas būtu līdzīgi kā vest malku uz mežu, jo pirmām kārtām ir jānovērš tikko minēto problēmu cēloņi. Piemēram, visā Eiropā un ārpus tās mums vispirms jāiegulda līdzekļi atbilstīgās ūdens dezinfekcijas un attīrīšanas sistēmās. Turklāt daudz apdomīgāk jālieto pesticīdi, jāpārdomā intensīvās lopkopības ietekme uz ūdens apsaimniekošanu un jāveic pasākumi, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām.
Pilsoņiem ir tiesības saņemt tīru dzeramo ūdeni, ikvienam ir tiesības uz to. Problēma nav dzeramā ūdens pieejamībā vai pietiekamībā, bet gan tīra dzeramā ūdens piegādē, liekā piesārņojumā un privatizācijas tendencēs. Minēšu tikai vienu piemēru - Apvienotajā Karalistē privatizācija izraisīja pēkšņu un pamatīgu cenu kāpumu, un daudzas mājsaimniecības atslēdza ūdens piegādi. Tas ir apkaunojoši. Es atbalstīšu dzeramā ūdens piegādes atstāšanu valsts sektora ziņā.
Johannes Blokland
Priekšsēdētāja kungs, ūdens trūkums un sausums it sevišķi skar Eiropas Savienības dienvidu daļu, un tos ir izraisījušas gan klimata pārmaiņas, gan arī cilvēki. Arī tūrisms rada milzīgu pieprasījumu pēc ūdens resursiem tajās valstīs, kurās šajā ziņā jau tā ir nopietnas problēmas. Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes (IPCC) pētījumā redzams, ka šis apdraudējums turpmākajos gados palielināsies aizvien vairāk. Tāpēc mums jārūpējas par to, lai situācija attiecībā uz ūdens resursiem nepasliktinātos vēl vairāk.
Manuprāt, šis ziņojums ir labs vēstījums. Cīņā pret ūdens trūkumu un sausumu ārkārtīgi svarīga ir efektīva ūdens izmantošana. Īpaši es gribētu uzsvērt to, ka ziņojumā ir iekļauts arī ūdens cenu veidošanas princips. Dažām dalībvalstīm ir bijusi pozitīva pieredze šajā jomā. Es atzinīgi vērtēju arī to, ka ziņojumā ir uzsvērta saikne ar Ūdens pamatdirektīvu. Es domāju, ka šis ziņojums pareizi atspoguļo ūdens trūkuma un sausuma problēmu. Visbeidzot, es izsaku atzinību referentam Seeber kungam par labi paveikto darbu.
Andreas Mölzer
(DE) Priekšsēdētāja kungs, kamēr būs nodrošinātas dalībvalstu ekskluzīvās tiesības pašām lemt par ūdens resursiem un ne ES, ne arī Eiropas Kopienu Tiesa nekādā veidā nevarēs iejaukties, noteikti ir saprātīgi izveidot vienotu stratēģiju, lai cīnītos pret ūdens trūkumu.
Tomēr šai stratēģijai jēga ir tikai tad, ja mēs šo problēmu risināsim visaptveroši un pievērsīsimies tām problēmām, kas to ir izraisījušas, - iedzīvotāju skaitam un klimata pārmaiņām. Lauksaimniecības nozarē, kas patērē 70 % pasaules ūdens resursu, ir milzīgas iespējas ekonomiski izmantot ūdeni. Tomēr arī ES ir devusi savu artavu ūdens izšķiešanā, prasot obligāti pievienoties kanalizācijas sistēmām un lietot tās.
Turklāt slikti lēmumi bieži vien saasina ūdens trūkuma problēmu; piemēram, Kiprā, neskatoties uz hronisku ūdens trūkumu, uzcēla jaunas golfa kluba ēkas, un pilsoņiem par to nākas maksāt, ūdeni saņemot noteiktā daudzumā.
Tāpēc mums apzinīgāk un atbildīgāk jāizturas pret ūdeni, kas ir dzīvībai svarīgs resurss, taču to nevajadzētu darīt ES raksturīgā veidā, uzspiežot visām dalībvalstīm apšaubāmu vērtību labumus.
Antonio De Blasio
(HU) Paldies, priekšsēdētāja kungs! Dāmas un kungi, ūdens trūkuma un sausuma problēma pašlaik ir viena no ES neatliekamākajām problēmām, un, to risinot, jāatceras, ka šī problēma ir kompleksa un cieši saistīta ar citām vides problēmām. Ūdens izmantošana nenotiek tikai kādā konkrētā ģeogrāfiskā apgabalā. Tā spēja pārvarēt robežas prasa regulējumu Eiropas Savienības līmenī. Mums ir jāuzsver šis svarīgais ūdens apsaimniekošanas pārrobežu aspekts. Ļoti nopietnus zaudējumus izraisošo plūdu cēloņi ir cieši saistīti ar plaši izplatīto mežu izciršanu; citiem vārdiem sakot, atmežošana vienlaikus padara augsni neauglīgu un tuksnešainu, kā arī izraisa postošus plūdus.
Ir svarīgi uzsvērt, ka ūdens apsaimniekošanas jomā mums jāsaglabā subsidiaritātes princips. Jānostiprina vietējo un reģionālo pašvaldību un ievēlēto padomju loma, jo šīs organizācijas, izmantojot zemi un izstrādājot noteikumus, dod ievērojamu ieguldījumu ūdens trūkuma un sausuma radīto sarežģījumu novēršanā.
Mums jādomā ne tikai par reģionālajām un vietējām pašvaldībām, bet arī par civilajām organizācijām. Tām ir svarīga loma izglītības un publicitātes kampaņās, un nākotnē šo lomu vajag atbalstīt. Ir ļoti svarīgi rīkot motivācijas pasākumus un kampaņas plašsaziņas līdzekļos, jo ar šo forumu starpniecību var ne vien uzsvērt to, ka pastāv šāda problēma, bet arī ļaut cilvēkiem iepazīties ar ideju un ierosinājumu praktisko pielietojumu.
Es gribētu arī vērst uzmanību uz to, cik svarīgi dalībvalstīm ir iegūt zināmu elastīgumu, lai atbilstīgi savas valsts konkrētajiem apstākļiem tās varētu regulēt citus ar apūdeņošanu un ūdens resursu apsaimniekošanu saistītos jautājumus. Lai izveidotu ilgtspējīgu ūdens resursu apsaimniekošanas regulatīvo sistēmu, reglamentējošajām iestādēm jāsadarbojas dažādos līmeņos. Es vēlētos pateikties Seeber kungam par šā ziņojuma sagatavošanā ieguldīto darbu un pateikties jums par uzmanību.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Priekšsēdētāja kungs, es atzinīgi vērtēju to, ka mums ir dokuments par ūdens resursiem, tomēr es uzskatu, ka klimata pārmaiņu izraisīto problēmu dēļ šajā dokumentā diemžēl pausts nepilnīgs un ļoti specifisks skatījums par šo jautājumu - visa uzmanība pievērsta ūdens taupīšanai.
Neraugoties uz to, es atzinīgi vērtēju vairākas lietas, ko Seeber kungs uzsvēra un iztirzāja, pamatojoties uz Komisijas dokumentu un uzskatāmi parādot, ka ikvienam cilvēkam ir tiesības uz ūdeni - ūdens visiem - un ka mums jāņem vērā ciešākas sadarbības nepieciešamība reģionu starpā, kas, manuprāt, nav moderna parādība un kas ir laba mācība visiem, kuri uzskata, ka ūdens pieder tam, kura dārziņam cauri tek upe.
Tomēr man jāsaka, ka es uzskatu, ka par ūdeni un klimata pārmaiņām mums jāsāk domāt visaptveroši. Pašlaik pasaulē ir trīs problēmas: viena no tām ir bads un pārtikas trūkums, otra ir klimata pārmaiņas un trešā - sausums, šī problēma mums jau ir bijusi gadsimtiem ilgi.
Ļoti būtiski ir palielināt resursu apjomu, bet par to šeit nerunāja. Mums jāpalielina esošie resursi, un šis jautājums ir minēts tikai Parlamenta ierosinātajos grozījumos. Tas attiecas ne tikai uz atsāļošanu; mums atkal ir jāregulē upju tecējums un jādomā par jaunām inženiertehniskām metodēm, kā arī jāveido jauna izpratne par ūdeni, jāpieliek visas pūles, kas nodrošinātu, lai zemei nepietrūktu ūdens, - jāstāda meži, jāuzstāda ūdens tvertnes, kurās jāsavāc ūdens plūdu laikā, jāatjauno upju gultnes plūdu laikā un jāveic vairāki citi pasākumi.
Mums jādomā arī par lauksaimniecības stratēģiju, lai ražotu produktus ar tikpat lielu zaļās masas apjomu, kādu iegūst pašlaik, taču šai stratēģijai jābūt vērstai uz jaunu kultūru audzēšanu, kuru augšanai nav nepieciešams daudz ūdens. Šā paša iemesla dēļ mums jārunā par ūdens taupīšanu, jo tas nav tikai jautājums par cenu paaugstināšanu, kā šeit minēja, vai par reālajām cenām, bet drīzāk - par daudz kompleksāku ūdens taupīšanu.
Tāpēc nepieciešama lauksaimniecības stratēģija, patēriņa stratēģija, zemes apstrāde, upju regulēšana, un, ja vajadzēs mainīt ūdens plūsmas virzienu, tad tas būs jādara. Ir svarīgi, ka pasaule paliek ilgtspējīga, ja domājam par cilvēkiem un ekonomiku.
Inés Ayala Sender
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Vispirms vēlos pateikties Komisijai par to, ka beidzot ir iesniegts dokuments par sausuma un ūdens trūkuma problēmu, ko Parlamentā jau kādu laiku esam aicinājuši izdarīt. Īpaši tādēļ, ka lielu plūdu gadījumos redzētā rīcība ir atbildusi mūsu uzskatam par pareizu un pietiekamu reakciju, taču vienmēr ir ticis aizmirsts par to, ka citās vietās sausums kļūst par strukturālu problēmu, ka ūdens trūkuma problēmai ir ne tikai sociālas, bet arī ekonomiskas sekas un ka tās ietekme uz visiem ilgtspējības aspektiem ir vēl jo lielāka.
Man jāapsveic referents Seeber kungs par izcilo darbu un arī jāpasakās viņam par klātbūtni un aktīvu dalību debatēs par godu Eiropas Vides dienai, kas notika manā pilsētā Saragosā starptautiskajā izstādē Expo 2008.
Man viņam par to jāpateicas, jo izstādē Expo ar Seeber kunga palīdzību Eiropas Savienība varēja paust bažas par ūdens ilgtspējību un no Eiropas Savienības un Parlamenta perspektīvas izklāstīt problēmas, kas ietekmē ES.
Vēlos arī teikt, ka mēs zinām, ka ūdens trūkuma problēmas ir cieši saistītas ar cīņas pret klimata pārmaiņām ciklu; kā zinām, šajā ciklā ūdens trūkuma palielināšanos veicina neierobežota mežu izciršana un pilsētvides attīstība, tādēļ attiecīgajām iestādēm, veicot zemierīcību, jāpievērš uzmanība ar ūdeni saistītiem apsvērumiem, jo īpaši saistībā ar saimnieciskās darbības attīstību upju baseinos, kas kļūst arvien jutīgāki.
Saistībā ar šo aspektu, kā Komisija principā ierosina, mēs atbalstām ūdens resursu izmantošanas veidu hierarhijas izveidi, un, kā savā ziņojumā atzīst Seeber kungs, mēs, protams, neuzskatām, ka ūdens trūkuma problēmu var risināt, novirzot ūdeni lielos attālumos.
Gluži pretēji, mūsu atsauces punktam vienmēr jābūt pareizai Ūdens pamatdirektīvas īstenošanai, tai jābūt kā pamatam, lai panāktu labu stāvokli visos Eiropas Savienības ūdens resursos, ievērotu upju baseinu vienības, kā arī ar ūdens kvalitātes uzlabošanu saistītos mērķus.
Kā Seeber kunga ziņojumā pareizi norādīts, pilsētās tiek zaudēti līdz 50 % ūdens, bet Eiropā kopumā - 20 %. Izmantojot dažādus mehānismus un tehnoloģijas, kā arī jaunas ūdens taupīšanas un efektīvas ūdens izmantošanas metodes, būtu iespējams ietaupīt 40 % ūdens.
Lai to izdarītu, mums jāveicina ilgtspējīga ūdens izmantošana, pieejamo ūdens resursu aizsardzība, kā arī to efektīva un ilgtspējīga izmantošana.
Tādēļ mēs atzinīgi novērtējam ierosinājumus veidot Eiropas Sausuma novērošanas centru saistībā ar Eiropas Vides aģentūru un mudināt pilsētu tīklus ilgtspējīgai ūdens izmantošanai.
Rolf Berend
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Ūdens jautājuma iekļaušana visās politikas jomās un visaptveroša plāna izstrāde problēmas risināšanai ir reāls izaicinājums, kas, kā skaidri norāda šīs debates, ir veiksmīgi jāatrisina. Šajā procesā jāiekļauj visi politiskie līmeņi - gan valsts, gan reģionālais, gan vietējais.
Kā Solidaritātes fonda referents un, ņemot vērā faktu, ka šis Parlaments savu nostāju pauda jau 2006. gada maijā, es vēlreiz mudinu Padomi ātri pieņemt lēmumu par priekšlikumu regulai par Eiropas Savienības Solidaritātes fondu, lai pabeigtu noteikt kritērijus un pasākumus, kas var pretendēt uz finansējumu, iekļaujot tajos sausuma rašanos, lai būtu iespējams efektīvi, elastīgi un atbilstošāk novērst dabas katastrofu radīto kaitējumu.
Taču es arī aicinu reģionālās un vietējās iestādes maksimāli izmantot struktūrfondu sniegtās iespējas veikt ieguldījumus infrastruktūrā, gan attiecībā uz efektīvu ūdens izmantošanu, gan ūdens resursu aizsardzības blakus parādību novēršanu. Diez vai ir jāuzsver, ka tas vienmēr iekļauj atkārtotu aicinājumu - gan pilsētu, gan lauku iedzīvotājiem - nopietnāk uztvert ūdens taupīšanas pasākumus; tas ir pats par sevi saprotams.
Es pateicos referentam.
Zita Pleštinská
(SK) Ūdens ir dzīvība. Dzīvība uz zemes nepastāvētu bez ūdens. Lietus ir Dieva dāvana, ar ko saprātīgi jārīkojas. Mēs nedrīkstam izliet Dieva dāvanu notekcaurulē. Mums tā jāizmanto, lai bagātinātu zemi un radītu jaunu dzīvību.
Katru gadu vairāk nekā 20 miljardi m3 lietus ūdens pa kanalizācijas un notekcaurulēm no Eiropas pilsētām tiek aizskaloti uz jūrām un okeāniem. Tas ir patiesais iemesls, kādēļ Eiropas kontinents izžūst, jo lietus ūdens visos veidos ir visu kontinentu ūdens resursu avots.
Es atzinīgi vērtēju Seeber kunga iesaistīšanos Eiropas Savienības ūdens trūkuma un sausuma problēmu risinājumu meklēšanā. Taču cerēju, ka ziņojums būs nedaudz ambiciozāks. Nepieciešamība savākt lietus ūdeni ir pieminēta tikai 48. punktā, kas ziņojumā iekļauts, pateicoties ierosinājumam, ko izteicu Reģionālās attīstības komitejai, un arī tas ir darīts tikai garāmejot.
Es ticu, ka arī mūsu referentu ietekmēs jaunā ūdens paradigma, ko izstrādājusi Michal Kravčķk vadītā slovāku un čehu zinātnieku komanda, un ka nākotnē tā mainīs Eiropas Savienības Ūdens pamatdirektīvu. Cik man zināms, atbalstu šim ieteikumam un šai programmai ir paudis arī komisārs V. Špidla.
Avril Doyle
Priekšsēdētāja kungs! Vēlos pateikties Seeber kungam par ieguldījumu šajā tik svarīgajā jomā. Es pilnībā atbalstu virzību uz saimniecību, kurā tiek efektīvi izmantoti un taupīti ūdens resursi, un, protams, piekrītu, ka pilnībā jāīsteno Ūdens pamatdirektīva, kuras izstrādē es biju aktīvi iesaistīta pirms dažiem gadiem, kad referente bija mana kolēģe no Austrijas Marilies Flemming.
Patiesībā Ūdens pamatdirektīvas 9. pants, kam šovakar vēlos pievērst uzmanību, izriet no grozījumam, ko ieviesu sākotnējā priekšlikuma projektā. Vēlos, lai Komisija apstiprina, ka visi ierosinājumi par ūdens cenu politiku vai obligātu ūdens patēriņa mērīšanu, ja tādi radīsies, tiks izteikti atbilstīgi Ūdens pamatdirektīvas 9. pantam, kurā atļauts turpināt vispāratzīto Īrijas pieredzi, nepiemērojot mājsaimniecībām maksu par ūdens izmantošanu mājsaimniecībā.
Lūdzu, neprasiet man šeit un tagad jums pierādīt šī ieteikuma ilgtspējību, es lūdzu jūs ticēt, ka tas ir īpaši delikāts politisks jautājums, kuru, ja drīkstu tā teikt, vislabāk risina Īrijas valdība, nevis Eiropas Savienības direktīva. Mēs atrodamies uz mitras salas tālu Eiropas rietumos, taču, domājot par klimata pārmaiņu ietekmi uz ūdeni, arī mēs saskaramies ar ūdens trūkumu.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Pārtika un ūdens ir ieguvuši tikpat lielu stratēģisko vērtību kā nafta un gāze. Vienā brīdī mums trūkst ūdens, bet nākamajā piedzīvojam applūšanu un plūdus. Tā ir Eiropas Savienības problēma, un Seeber kunga ziņojumam šajā jomā ir īpaši liela nozīme. Es vēlos labot Esther Herranz Garcķa ierosinājumu, sakot, ka mums vajadzīga kopēja Eiropas nostāja par ūdens resursu apsaimniekošanu, nevis plūdiem, jo iekšzemes applūšana un plūdi izraisa tik būtisku problēmu kā sausums, un komitejas locekļi pārāk labi zina, ka šajā jomā nav vienota Eiropas riska pārvaldības pamata. Sausuma problēma ir jāaplūko šādā, nevis tikai Vidusjūras valstu kontekstā. Mans kolēģis Péter Olajos pieminēja, ka Homokhįtsįg reģionā, kas atrodas starp Donavu un Tisu, pēdējo četrdesmit gadu laikā zemes līnija ir atkāpusies par četriem metriem. Pārtuksnešošanās tagad ir sasniegusi Ungāriju un Centrāleiropu. Tā ir visas Eiropas problēma. Mēs varam ļoti daudz mācīties - un es nekaunos mācīties - no kolēģiem Izraēlā, viņi izmanto izcilas apūdeņošanas metodes. Paldies jums par uzmanību.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Ūdens resursu, ūdens ekosistēmu un dzeramā ūdens aizsardzība ir viena no būtiskām vides aizsardzības sastāvdaļām. Tādēļ, lai nodrošinātu efektīvu šī vērtīgā resursa aizsardzību, Eiropas Savienības līmenī ir nepieciešama saskaņota rīcība. Trīs galvenās problēmas, ar ko Eiropa saskaras ūdens patēriņa jomā, ir ūdens patēriņa ekonomiskums, ilgtspējība un efektivitāte.
Klimata pārmaiņas nav vienīgā problēma, kas skar Eiropu. Lai gan pieprasījums pēc ūdens palielinās, mēs joprojām mēģinām novērst pārmērīgu, neefektīvu ūdens patēriņu, kas nav ilgtspējīgs un kas palielinās gandrīz divreiz ātrāk nekā pasaules iedzīvotāju skaits. Eiropas Savienībā vien vismaz 20 % resursu tiek izšķērdēti neefektīvas resursu apsaimniekošanas dēļ. Tādēļ ierastās ūdensapgādes palielināšanas vietā, jādod priekšroka pieprasījuma regulēšanas līdzekļiem. Apgādes regulēšanas līdzekļi jāizskata tikai tad, ja būs izsmeltas iespējas, ko sniedz taupīgāka ūdens resursu apsaimniekošana, labāka pieprasījuma kontrole un izglītojošas darbības. Svarīga nozīme var būt arī reģionālajai sadarbībai un struktūrfondu izmantošanai.
Vladimír Špidla
Komisijas loceklis. - (CS) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Paldies jums par debatēm par ūdens resursu apsaimniekošanu un ar ūdeni saistītām problēmām, kurās tika uzsvērti daudzi un dažādi viedokļi. Lai gan neatbildēšu katram runātājam, vēlos pievērsties vairākiem ziņojumā iekļautajiem jautājumiem, ko uzskatu par īpaši svarīgiem. Pirmkārt, ziņojumā ir atzīta Ūdens pamatdirektīvas nozīme. Šīs direktīvas pilnīga īstenošana ir prioritāte, kas palīdzēs atrisināt ar sliktu ūdens resursu apsaimniekošanu saistītās problēmas. Ziņojumā arī norādīts, ka priekšroka jādod uz pieprasījumu orientētiem pasākumiem, un atzinīgi novērtēts fakts, ka Komisijas galvenā prioritāte šīs problēmas risināšanā ir ūdens taupīšana. Ūdens taupīšanas potenciāls Eiropā ir milzīgs: 33 % mājsaimniecībās un 43 % lauksaimniecībā.
Ziņojumā arī uzsvērta saikne starp klimata pārmaiņām, ūdens trūkumu un sausumu, kā arī nepieciešamība ņemt vērā ar ūdeni saistītos jautājumus citās politikas jomās, piemēram, zemierīcībā, kurā atsevišķi agrāk pieņemti nepareizi lēmumi saasinājuši problēmu. Ziņojumā arī izteikts aicinājums reģionālajām un vietējām iestādēm izmantot struktūrfondu piedāvātās iespējas un uzsvērta vides programmu svarīgā nozīme saistībā ar kopējas lauksaimniecības politikas otro pīlāru. Šāda integrācija būs prioritāte, pārejot uz pasākumiem, kuru mērķis ir panākt ūdens ietaupījumu.
Ziņojumā arī atzīta kvalitatīvas informācijas nozīme un izteikts aicinājums Komisijai veicināt Eiropas Sausuma novēršanas centra darbības uzsākšanu. Reaģējot uz paziņojumu, Komisijas Kopīgās pētniecības centrs tagad izstrādā tā prototipu.
Visbeidzot ziņojumā uzsvērta nepieciešamība veikt precīzus pasākumus un izveidot konkrētu to īstenošanas grafiku. Varu apgalvot, ka Komisija plāno turpināt paziņojumā norādīto mērķu izstrādi un ka tā strādā pie ziņojuma, kurā tiks novērtēts attiecīgo problēmu risināšanā panāktais progress. Komisija ir arī cieši apņēmusies pastāvīgi risināt šos jautājumus starptautiskā līmenī, jo īpaši saistībā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju cīņai ar pārtuksnešošanos un Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējo konvenciju par klimata pārmaiņām.
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Noslēgumā vēlos teikt, ka ar ūdeni saistītie jautājumi turpinās būt mūsu politiskās programmas kodols un ka jūsu ziņojums ir ļoti noderīgs un aktuāls ieguldījums Komisijas nemitīgajos centienos pielāgoties klimata pārmaiņām.
Dāmas un kungi! Es domāju, ka debates skaidri parādīja, ka ūdens resursu apsaimniekošana ir sarežģīts jautājums, un es varu tikai piekrist jūsu viedoklim par to, ka šis jautājums jāracionalizē visās politikas jomās un ka tā aspektiem ir ļoti liela nozīme starptautiskā līmenī.
Richard Seeber
Priekšsēdētāja kungs! Paldies, komisāra kungs, un, paldies, dāmas un kungi, par ļoti labajām debatēm. Jau laikus vēlos teikt, ka suverenitātei pār ūdens resursiem jāpaliek valsts ziņā. Taču mums jāizrāda solidaritāte, tiesa, tai jābūt brīvprātīgai.
Deputāti izteica daudzus labus un ļoti izvērstus ieteikumus. Es ņēmu vērā tikai dažus no ieteikumiem, tādēļ ka šis ir patstāvīgs ziņojums, kuram jābūt salīdzinoši vispārīgam un jāilustrē vispārīgi principi. Es ļoti vēlos ieraudzīt grāmatu, ko, cerams, nākamo nedēļu laikā iesniegs Komisija, tas ir, Zaļo grāmatu par pielāgošanos klimata pārmaiņām, ko mēs visi nepacietīgi gaidām, jo zinām, ka nodaļa "Adaptācija un klimata pārmaiņas” galvenokārt ir saistīta ar ūdeni. Mēs ar nepacietību gaidām, kādi konkrēti ierosinājumi būs Komisijai.
Vēlos atgādināt, ka, mūsuprāt, īpaši liela nozīme ir integrētai pieejai. Kā norādīja arī mans kolēģis Berend kungs, ūdens resursu politiku ir svarīgi iekļaut visās citās politikas jomās. Eiropas Savienības fondus nedrīkst izmantot veidos, kas veicina īstermiņa vai ilgtermiņa ūdens trūkumu. Ikvienam jāsaprot - un mums par to jāveicina izpratne gan politikas un ekonomikas pasaulē, gan pilsoņu vidū -, ka ūdens nav neizsmeļams resurss. Mana kolēģe A. Doyle pieminēja ūdens cenu politiku. Ir pilnīgi skaidrs, ka 9. pants ir jāīsteno, taču šajā jomā dalībvalstīm ir plašas iespējas un nepieciešamā elastība, turklāt ir jāņem vērā to tradīcijas.
Es atbalstu arī uz pieprasījumu orientētas pieejas pasākumus, taču, kā mūsu kolēģis no Spānijas teica, ir jāņem vērā arī pasākumi, kas attiecas uz piedāvājumu. Pastāv arī īpašas situācijas, kas jārisina, vienkārši izmantojot piedāvājuma pasākumus.
Noslēgumā vēlos visiem sirsnīgi pateikties par rosinošajām debatēm.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks rītdien.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Louis Grech  
rakstiski. - Ūdens trūkums ir pieaugoša problēma visās valstīs, taču tās ietekmi daudz vairāk izjūt nabadzīgākajos reģionos, kur tā izraisa lielas ar vidi un ekonomiku saistītas nelaimes. Atkarībā no ģeogrāfiskā novietojuma un galvenajām tautsaimniecības nozarēm dažas valstis tiek ietekmētas vairāk par citām. Tā tas ir arī Vidusjūras reģionā, kur ūdens trūkums būs akūta problēma, jo tā var sagraut tūrisma nozari. Ūdens kā nepietiekama resursa taupīšanai ir būtiska nozīme vides aizsardzībā un ekonomiskajā attīstībā.
Lai nodrošinātu efektīvu un atbildīgu ūdens resursu apgādes un vides aizsardzību dalībvalstīs, Eiropas līmenī nepieciešams izveidot vienotāku politiku attiecībā uz ūdens patēriņu, izglītību un politikas integrāciju. Lai nodrošinātu lētāku un efektīvāku sistēmu, jāveic arī papildu pētījumi par atsāļošanas iekārtām un ūdens pārstrādes tehnoloģiju.
Turklāt Eiropas Savienībā - vismaz dažās dalībvalstīs - nepieciešami labāki un stingrāki tiesību akti, lai ierobežotu gruntsūdeņu piesārņošanu un ļaunprātīgu izmantošanu. Pie tam atsevišķos reģionos jāveicina struktūrfondu līdzekļu piešķiršana, lai atbalstītu ar ūdeni saistītus projektus. Lai varētu pieņemt uz informāciju pamatotus lēmumus, ir ārkārtīgi svarīgi nodrošināt, ka visas ieinteresētās personas sabiedrībā, politiķi, kā arī nozaru pārstāvji un patērētāji paši tic šai prioritātei.
Marian-Jean Marinescu  
rakstiski. - (RO) Klimata pārmaiņas var neatgriezeniski ietekmēt visus planētas ūdens resursus, tādēļ ir būtiski pielāgot visus sociālekonomiskās dzīves aspektus ūdens trūkuma ietekmes neitralizēšanai.
Eiropas Savienības un starptautiskais tiesiskais regulējums piedāvā efektīvus instrumentus, taču mums vajadzīgs reāls progress attiecībā uz strauju visu pieņemto pasākumu ieviešanu, tas īpaši attiecināms uz pasākumiem, kas iekļauti Konvencijā par pārtuksnešošanos un Ūdens pamatdirektīvā un kuru ieilgušie īstenošanas termiņi apdraud resursu ilgtspējību.
Es aicinu Komisiju un dalībvalstis, aktīvi iesaistot visas vietējās, kā arī atbildīgās iestādes, paātrināt pārredzamus un vienotus ūdens patēriņa tarifikācijas procesus, pamatojoties uz principu "maksā lietotājs” un samazinot sistēmas zaudējumus.
Es arī iesaku ātrāk īstenot konkrētus pasākumus, kuru mērķis ir racionāla upju baseinu izmantošana, jo īpaši gadījumos, kad iesaistītas izbūvētas hidroelektrostacijas un - pats svarīgākais - upes, kas nodrošina kodolspēkstaciju dzesēšanu, jo neracionāla izmantošana, ko papildina pastiprināta plūsmu samazināšana, var izraisīt vairāku tīru elektrības ražotņu slēgšanu un attiecīgi Eiropas elektroenerģijas sistēmas līdzsvara zaudēšanu, kas būtiski apdraudētu Eiropas Savienības drošību elektroenerģijas jomā.
Maria Petre  
rakstiski. - (RO) Vēlos iejaukties, jo esmu Eiropas Parlamenta deputāte no Dienvidrumānijas - reģiona, kas pēdējo gadu laikā saskāries ar sausuma izraisītām problēmām.
Pēdējais sausums, ko piedzīvojām 2007. gadā, manā reģionā - Ialomiža - ietekmēja 80 % fermu. Es uzskatu, ka šo parādību ir iespējams samazināt un ka mēs varēsim panākt visiem vēlamos rezultātus, ja aplūkosim šo problēmu arī no reģionālās attīstības aspekta. Dalībvalstīm jābūt uzmanīgām attiecībā uz jutīgajiem upju baseiniem, kur pastāv ūdens trūkums, taču tām jābūt īpaši uzmanīgām, atļaujot šajos jutīgajos reģionos veikt saimnieciskas darbības.
Sadalot līdzekļus ūdens resursu infrastruktūrai, prioritāte jāpiešķir tādiem risinājumiem, kas ietver tīras tehnoloģijas, efektīvu ūdens izmantošanu, kā arī riska novēršanas pasākumus.
Es arī uzskatu, ka gan Komisijai, gan dalībvalstīm jāatbalsta tādas kultūras rašanās Eiropā, kas pamatota uz ūdens taupīšanu un izglītojoties apgūtiem apsaimniekošanas principiem.
Ūdens trūkums ir viena no jaunajām problēmām. Līdz šim tas ietekmējis 11 % Eiropas iedzīvotāju un 17 % Eiropas teritorijas. Šīs problēmas ir jārisina ar kohēzija politikas palīdzību.
Noslēgumā piebildīšu, ka, manuprāt, lai gūtu panākumus, steidzama un svarīga ir vēl viena darbība - Solidaritātes fonda un Civilās aizsardzības sadarbības mehānismu izmantošanas optimizācija.
Daciana Octavia Sârbu  
rakstiski. - (RO) Ūdens trūkums un sausumi kļuvuši par īpaši svarīgiem jautājumiem gan Eiropas Savienības, gan pasaules līmenī, jo īpaši klimata pārmaiņu kontekstā, kas šo situāciju ir pasliktinājušas. Šīm parādībām ir kaitīga sekundārā ietekme uz bioloģisko daudzveidību, ūdens un augsnes kvalitāti, un tās palielina mežu ugunsgrēku rašanās risku, ko apstiprina nesenie postošie ugunsgrēki Dienvideiropā.
Dienvidaustrumeiropā dotācijas, kas piešķirtas kopējas lauksaimniecības politikas īstenošanai, izraisījušas ūdens patēriņa pieaugumu, tādēļ ir nepieciešams veicināt dotāciju pilnīgu pārtraukšanu un atbalstīt lauku attīstības programmās noteikto ūdens resursu apsaimniekošanu. Arī pastāvīgais biodegvielas pieprasījuma pieaugums mums liek pielāgot ražošanu un citas saimnieciskās darbības ūdens daudzumam, kas pieejams vietējā līmenī.
Lai rastu šo problēmu risinājumus, galvenā prioritāte ir pāreja uz ūdens efektīvu izmantošanu un taupīšanu. Ūdens nodevu ieviešanai, lai veicinātu tā racionālu izmantošanu, Ūdens pamatdirektīvā noteikto mērķu sasniegšanai un korelācijai ar citu nozaru politikas jomām, kas saistītas ar ūdeni, vajadzētu īstenoties darbībās, kuras jāpaveic nākotnē.
