Energiat tarbivate toodete ökodisaini nõuded (uuestisõnastamine) (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni nimel härra Csibi koostatud raport ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiat tarbivate toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks (uuestisõnastamine) - C6-0277/2008 -.
Magor Imre Csibi
raportöör. - Härra juhataja, ma sooviksin tänada variraportööre nende koostöö eest nõukoguga kompromisskokkuleppele jõudmisel seoses ökodisaini direktiivi uuestisõnastamisega.
See on olnud väljakutseterohke protsess, peamiselt just uuestisõnastamise väga piirava iseloomu tõttu. Õigusakti ettepanek, mille puhul parlament ei saa peaaegu midagi muuta, ei ole kaasotsustamismenetluse jaoks asjakohane raamistik. Me ei ole enam institutsioon, kes piirdub ainult nõusoleku andmisega, ning parlament ei soovi edaspidi sellisel moel uuestisõnastamise kallal töötada.
Ma olen siiski rahul, et me suutsime nendele väljakutsetele vaatamata jõuda kompromissile, mis kinnitab komisjoni ettepaneku üldpõhimõtteid nagu energiat tarbivate toodete reguleerimisala laiendamine, aga selgitab ja rõhutab täiendavalt kõiki asjakohaseid keskkonnaparameetreid.
Kõnealune kompromiss parandab seega "energiat tarbivate toodete” määratlust, täpsustades, millised tooted võiks kuuluda rakendusmeetmete alla, nagu akende isoleermaterjalid või mõned vett tarbivad tooted, näiteks kraanid ja dušid. Ja rõhutan, et nende näidete toomine ei tähenda, et need tooted automaatselt sinna alla kuuluvad.
Esiteks tuleb teha konkreetne mõju hindamine, ning rakendusmeetmed arendatakse välja ainult nende toodete puhul, millel on oluline keskkonnamõju, oluline paranemispotentsiaal ning mis ei ole reguleeritud teiste õigusaktidega, mis võimaldavad samu eesmärke kiiremini ja vähemate kuludega saavutada.
Peale selle näeb kõnealune kompromiss ette metoodika hindamise, mida kasutatakse rakendusmeetmete ettevalmistamiseks, et need annaks parema ressursikasutuse tõhususe ning olelusringipõhise lähenemise. Piiratud loodusvarade korral ei tule meil eesmärgiks võtta mitte üksnes energiatõhusust, vaid ka ressursside kasutamise optimeerimist üldiselt. Lisaks sellele peame üritama vähendada oma toodete keskkonnamõju mitte ainult nende kasutamise ajal, vaid kogu nende olelustsükli jooksul, nii tootmiseks toormaterjali valimisel, pakendamisel, kasutamisel kui ka kasutamiselt kõrvaldamisel.
Isegi kui käesolev direktiiv laieneb praegu ainult energiat tarbivatele toodetele, peaksime valmis olema tulevikus selle edasiseks laienemiseks kõikidele toodetele. Nii keskkonnakomisjon kui ka tööstuskomisjon on nõudnud selget kohustust laiendada pärast asjaomase direktiivi läbi vaatamist aastal 2012 selle reguleerimisala energiat tarbivatest toodetest ka kaugemale.
Sellele vastuseks sidus komisjon end praeguse metoodika vastuvõtmisega, kui vaja, pidades silmas selle reguleerimisala edasist laiendamist kõikidele toodetele. Kuid pärast aastal 2012 direktiivi läbivaatamist ei pruugi me saada ühtegi kindlat kohustust selle reguleerimisala kõikidele toodetele laiendamise kohta. Mulle oleks meeldinud, kui komisjonil oleks olnud kindlam ja ettenägelikum lähenemisviis, eriti kuna meil on juba täna kõik vahendid arutusel ning see oli mõju hindamise poolt parim ära märgitud võimalus. Selles mõttes ma arvan, et me lasime käest võimaluse teha vähema bürokraatiaga rohkem keskkonna heaks.
Ja siis veel see 2012. aasta läbivaatamine. Kindlasti ei vaidle me vastu tõsiasjale, et meil tuleb muuta oma tarbimis- ja tootmisviise ning minna üle puhtamatele toodetele. Muutus on vajalik, kuid muuta saab ka ilma ettevõtteid ja majapidamisi üle koormamata.
Vähem süsihappegaasi tekitava ja loodusvarasid säästva majanduse ülesehitamisega saame konkurentsivõimele uue tõuke anda. Ökodisaini direktiiv annab tööstusele hea võimaluse luua keskkonnasäästlikel tehnoloogiatel põhinevaid veelgi konkurentsijõulisemaid ettevõtteid. See loob üle Euroopa võrdsed tingimused, vähendades tarbetuid bürokraatlikke protseduure ning tootmiskulusid. See lisab ka tööstusele paindlikkust, kuna enesekontrollimeetmeid võib võtta kui alternatiive regulatiivsetele rakendusmeetmetele.
Viimaseks, kuid mitte vähemtähtsaks on rakendusmeetmete määratlemise ja ülevaatamise ning enesekontrollimeetmete hindamise osas asjakohaste huvigruppidega konsulteerimine ja assotsieerumine. Huvigruppidega konsulteerides sain ma aru, et ettenägelikud ettevõtted ei jää enda nõuetega vastavusse viimiseks määruseid ootama, vaid võtavad kasutusele ennetavad meetmed. Mõned teevad seda altruismist, kuid enamik sellepärast, et ökoteadlikkus tuleb lihtsalt ettevõttele kasuks.
Meil tuleb tööstusele siiski õigeid signaale saata. Kuigi mitte kõik minu kolleegid ei jaga mu nägemust ökodisaini nõuete laiendamise kohta kõikidele toodetele, usun ma kindlalt, et ainult puhtamatele toodetele üle minekuga saame keskkonnaseisundi halvenemisele lõpu teha.
Enam kui 80% toote kõigist keskkonnamõjudest määratakse kindlaks tootedisaini käigus. Täiendatud tootedisain väldib jäätmeid ja annab tarbijatele tõhusamaid, usaldusväärsemaid ja vastupidavamaid tooteid.
Ökodisaini nõuete laiendamine energia tarbimist mõjutavatele toodetele, nagu aknad või veekraanid on ELi tasandil esimeseks sammuks veelgi ambitsioonikama lähenemise ja säästva tootepoliitika suunas.
Mõnikord võivad isegi väiksed sammud suurte saavutusteni viia. Ma loodan, et te kiidate selle kompromisskokkuleppe kui tulevikusuuna heaks ning jätkate surve avaldamist, et optimeerida täielikku potentsiaali keskkonna parandamiseks ning stimuleerida keskkonnasõbralikumate toodete disainimist.
Günter Verheugen
komisjoni asepresident. - (DE) Härra juhataja, austatud parlamendiliikmed, ma sooviksin alustuseks tänada raportööri härra Csibit tema silmapaistva töö eest selle ettepaneku kallal ning öelda, kuivõrd rahul ma olen sellega, et tema töö võimaldas juba esimesel lugemisel kokkulepet saavutada.
Kõnealuse ettepaneku sisu on puhtõiguslikust vaatenurgast piiratud. See koosneb olulisel määral olemasoleva ökodisaini direktiivi reguleerimisala laiendamisest ka kaugemale, kui praegu hõlmatavad energiat tarbivad tooted, et sisaldada kõiki energia tarbimisega seotud tooteid. Poliitilisest vaatenurgast on see muutus siiski ülima tähtsusega. See on tähtsaks sammuks teel kolmanda tööstusrevolutsiooni poole Euroopas, et muuta meie Euroopa riikide majandusi vähem süsinikdioksiidiheiteid tootvate riikide majandusteks.
Mul on olemas ettekujutus, milline on tuleviku Euroopa toode. Tuleviku Euroopa toode, mis kannab märgistust "Made in Europe” (toodetud Euroopas), on kõige uuenduslikum, turvalisem ning ka kõige energiatõhusam ja loodusvarasid säästvam toode. Ma olen veendunud, et Euroopa juhtiv roll energiatõhususe ja ressursside kokkuhoidliku kasutamise alal ei too kasu mitte üksnes keskkonnale, vaid ka meie tööhõivenäitajatele. Keskkonnasõbralikud tooted ja protsessid edenevad praegu majanduslikus mõttes hoogsalt, isegi käesoleva kriisi ajal, ning see jätkub ka edaspidi.
Minu arvates on asjaomane direktiiv heaks näiteks integreeritud tootepoliitikate kohta. See on juba tõestanud oma väärtust ning seoses energiat tarbivate toodetega näeme häid tulemusi. Käesolevas direktiivis on sätestatud raamistik ökodisaini nõuete kehtestamiseks, mis võtavad arvesse toote tegelikku keskkonnamõju kogu selle olelustsükli jooksul. Nagu härra Csibi on juba öelnud, sillutab see direktiiv teed tööstuse vabatahtlikule algatusele. See kitsendab ametlikult kindlaks määratud nõudeid ainult nendele toodetele, mille puhul on oluline säästupotentsiaal võimalik majanduslikult elujõulisel viisil.
Kehtiv direktiiv annab juba praegu tähtsa panuse Euroopa heitkoguste vähendamise eesmärkide saavutamisse, kaotades ära elektripirnid, boilerid ja paljud teised energiat raiskavad tarbekaubad. Käesoleva direktiivi reguleerimisala laiendamine kõikidele energiat tarbivatele toodetele toob kaasa tohutu potentsiaali edaspidiseks energiatarbimise ning seeläbi ka süsinikdioksiidiheite vähenemiseks.
Kokkuvõttes jääb nüüd iga energia tarbimist mõjutav toode selle direktiivi reguleerimisalasse. Seepärast sisaldab see ka neid tooteid, mis ise kasutamisel otseselt energiat ei tarbi, kuid mõjutab kaudselt energia tarbimist. Seega saab nüüd sätestada nõudeid ka vett kasutavate toodete ja akende puhul. Ma toon ühe näite: lihtsalt topeltklaasiga akende osakaalu suurendamine võib aastaks 2020 säästa 30% rohkem energiat. See on võrdne 55 000 gigavatt-tunni säästmisega, mis hoiaks kokku 27 megatonni süsinikdioksiidi ehk kahe kuni kolme aatomielektrijaama toodangu. See illustreerib, millist tohutut mõju selliste muutuste ilmne ohutus võib varjata.
Komisjon kavatseb jätkata oma kestvat tööd ökodisaini direktiivi umbes 25 rakendusmeetme kallal, mis sätestati selle 2009.-2011. aasta tööplaanis. Lisaks sellele, pärast vastavalt käesoleva direktiivi artiklile 16 ökodisaini konsultatiivfoorumiga konsulteerimist sätestab see, millised tooted lisatakse teise tööplaani 2011. aasta 21. oktoobriks.
Aastaks 2012 vaatab komisjon ka vastavalt artiklile 21 läbi, kas on asjakohane laiendada käesoleva direktiivi reguleerimisala ka toodetele, mis ei mõjuta energia tarbimist, kuid millel on seos ressursside säilitamisega.
Nagu esimesel lugemisel kokkuleppeni viinud läbirääkimistel kokku lepitud, esitab komisjon avalduse. Parlament on sellest avaldusest teadlik. Ma annan selle pärast käesolevat istungit juhatusele üle.
Selle ettepaneku esimesel lugemisel kiire vastuvõtmise tõttu saab komisjon nüüd oma säästvat tööstuspoliitikat rakendada ning asuda otse teiste konkreetsete energiat säästvate ja süsinikdioksiidiheiteid vähendavate sammude välja mõtlemise juurde.
Lõpetuseks lubage mul ära märkida, et parlamendi, nõukogu ja komisjoni vaheline tihe koostöö kiirendas läbirääkimisi. Mul on väga hea meel teile öelda, et komisjon tunneb, et ta saab toetada kõiki raportööri, härra Csibi poolt esitatud muudatusettepanekuid. Tänan.
Anders Wijkman
fraktsiooni PPE-DE nimel. - Härra juhataja, ma sooviksin tänada raportööri, härra Csibit.
Minu arvates on ökodisaini direktiivi läbivaatamise osas meie koostöö tulemuseks suurel määral kasutamata jäänud võimalus. Reguleerimisala laiendamine energiat tarbivatest toodetest energia tarbimist mõjutavate toodeteni on muidugi hea. Kuid miks piirduda ainult sellega? Meie ees seisvad ressursside kasutamisega seotud probleemid ei piirdu üksnes energiaga. Seda peaks volinik ju teadma.
Probleemiks on üldine surve ökosüsteemidele ja loodusvaradele. Paljud teaduslikud aruanded on seda tunnistanud nagu ka meie endi loodusvarade säästva kasutamise temaatiline strateegia. Ligikaudu kaks kolmandikku maailma suurtest ökosüsteemidest on ülekasutatud ning me kulutame looduskapitali. Suureneva majanduse ja rahvastiku tõttu muutub see probleem üha tõsisemaks. Fakt on see, et praegune kasvumudel ja kontseptsioon ei ole säästlikud. Kes muu kui Euroopa Liit võiks aidata seda kontseptsiooni säästlikumaks muuta?
Ökodisaini direktiiv näitab minu arvates tõesti tulevikusuunda. Energiatõhususe osas võiksime kehtestada standardid ja normid selle kohta, kuidas lähtematerjale valida, kuidas tooteid disainida, et hõlbustada ringlussevõttu ja taaskasutust ning tõhustada ressursikasutust. Pigem varem kui hiljem tuleb meil ressursikasutuse tõhususega tegeleda. Olles näinud varasemaid komisjoni ettepanekute projekte, mis sisaldasid ressursikasutuse tõhusust, jääb mulle arusaamatuks, miks nende ettepanekutega ei jätkatud.
Öelge mulle, millises teises ELi õigusaktis on meil sätestatud meetmed, mis soodustavad ressursikasutuse tõhusust? Me vajame poliitikaraamistikke, mis aitavad kaasa üldisele ressursikasutuse tõhususele, julgustavad ettevõtteid proovima uusi ärimudeleid - nagu funktsionaalset mõtlemist -, pakkudes pigem teenuseid kui tooteid, ning mille puhul saadakse tulu pigem teenuse kvaliteedilt, mitte lihtsalt müügimahtude suurendamise kaudu.
Nagu ma juba ütlesin, oleks see kõik võinud käesoleva direktiivi alla kuuluda. Ma prognoosin, et paari aasta pärast kahetseme kõik, et me ei käitunud täna ennetavamalt. Nagu ma juba ütlesin, kasutamata jäänud võimalus.
Dorette Corbey
fraktsiooni PSE nimel. - (NL) Härra juhataja, ma sooviksin alustuseks tänada raportööri. Imetlen ja väärtustan tema pühendumust ja kohusetunnet ning hindan väga tema kiirust. Minu poolest oleks see kõik võinud isegi veidi kiiremini toimuda ning on kahju, et teda nii palju takistati.
Euroopa maadleb praegu majanduskriisiga, kuid me kõik oleme tegelikult juba palju aastaid maadelnud uuenduste puudumisega. Sageli on teised kontinendid palju uuenduslikumad kui Euroopa Liit. Ameerika Ühendriigid seetõttu, et nad investeerivad palju suuremaid summasid - nii avalikust kui ka erasektorist - teadus- ja arendustegevusse. Jaapan on äärmiselt uuenduslik, seda osaliselt just oma top runner lähenemisviisi tõttu. Meie ökodisaini direktiiv on suunatud innovatsioonile. See on kasulik nii keskkonnale kui ka majandusele. Märgistus "Made in Europe” (toodetud Euroopas) peaks tõepoolest tähistama kõige keskkonnasõbralikumaid tooteid.
Uuenduslikkus peab olema mitmesuunaline: väiksem energiatarbimine, vähem tootmisest ja tarbimisest tulenevat saastamist, loodusressursside palju parem käsitlemine ning pärast toodete kasulikku tööiga tähelepanu nende taaskasutamisel või ümbertöötlemisel. See ei puuduta mitte üksnes energiat tarbivaid tooteid, vaid ka energia tarbimist mõjutavaid tooteid, ning ma olen raportööriga täiesti nõus, et tegelikult peaks see käima kõikide toodete kohta.
Teisisõnu on olulised ressursid. Kui järgmise kahekümne aasta jooksul on sellel planeedil peaaegu üheksa miljardit elanikku ning kui nad kõik soovivad mõõdukat jõukuse taset, siis on hädavajalik loodusvaradega hästi ja säästlikult ümber käia. Eksisteerivad inspireerivad kontseptsioonid nagu Michael Braungarti esitletud hällist hällini kontseptsioon, mis on radikaalsed ideed, et muuta materjalide täielik taaskasutamine võimalikuks.
Täna on tähtsaks küsimuseks, kas ökodisaini direktiiv tõepoolest toimib. Ökodisaini direktiivi kõige tuntum näide on hõõglampide keelustamine - ebapopulaarne, aga väga positiivne otsus. Kahjuks on ikka veel segadus LED-pirnide energiatõhususega, kuna tundub, et need on mõnevõrra vähem kasulikud kui tootjad meile esitlesid.
Ökodisaini direktiivi veel üheks kahetsusväärseks näiteks on energiamärgistus. Meil on olemas klassid AA, A+, A20, A40 ning peagi kannavad kõik tooted mingit A-klassi märgistust. Samal ajal jääb selle tähendus täiesti arusaamatuks, mis ei ole küll heaks näiteks ökodisaini kohta.
Minu kaasliikmed, see läbivaatamine ei saa kahjuks kõiki probleeme lahendada. Me oleme jäänud oma enda menetluste ja kokkulepete juurde ning see on tõepoolest kasutamata jäänud võimalus. Loodetavasti annab hindamine võimaluse olukorra paranemiseks. On tähtis, et ökodisaini direktiiv saaks peagi põhjaliku hinnangu. Kas see toob tõesti kaasa uuenduslikkuse, mida me otsime? Kas see asetab Euroopa Liidu ja Euroopa tootjad turu tippu? Kas see säästab energiat? Kas see vähendab jäätmeid ja loodusvarade kasutamist? Ja mis kõige tähtsam, kas selle mõju saab laiendada energia tarbimist mittemõjutavatele ja kõikidele toodetele?
Holger Krahmer
fraktsiooni ALDE nimel. - (DE) Härra juhataja, volinik Verheugen, daamid ja härrad, mul on mõned hoiatussõnad selle kompromissi kohta, mis saavutati väga kiiresti - tegelikult isegi hämmastavalt kiiresti.
Me oleme nii kiiresti edasi tormanud, et me oleks võinud selle direktiivi täna põhimõtteliselt ilma aruteluta vastu võtta. Arvatavasti on see üheks põhjuseks, miks nii vähesed parlamendiliikmed plaanivad sõna võtta. Ma sooviksin hoiatada, et me laiendame selle direktiivi reguleerimisala ajal, kus meil on väga vähe kogemusi selle kohta, kuidas praeguse direktiivi ülevõtmine on läinud. Samuti sooviksin ma kõigile meelde tuletada, et me oleme arutanud seda reguleerimisala parlamendis, ning parlament tahis seda kõikidele toodetele laiendada. Minu arvates oleks see vale. Ei ole vastuvõetav ega mõistlik, et iga ELis toodetud toote puhul tuleb teha keskkonnanõuete täitmise hinnang, ning vähemalt minu arvates on kahetsusväärne, et see on lisatud teksti kui ühe võimalusena aastaks 2012.
Ma sooviksin hoiatada, et me peame olema ettevaatlikud, et Euroopa Komisjon ei muutuks tootearendusega tegelevaks asutuseks. Poliitikud ja administraatorid ei tea ka pärast finants- ja majanduskriisi kogemust paremini, kuidas tuleks tooteid toota ja mida saaksid insenerid ehk paremini teha. Lõpetuseks sooviksin ma kõigile meelde tuletada, et see tooteid käsitlev õigusakt koormab väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtteid. Juba praegu on ettevõtetel raskusi paljude nende nõuete täitmisega ning meie tänane tegevus lisab neile täiendava koorma - see on reaalne tagajärg, mida me ei ole minu arvates piisavalt läbi mõelnud.
Satu Hassi
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (FI) Härra juhataja, daamid ja härrad, minu siiras tänu raportöörile, härra Csibile tema suurepärase töö eest.
Ökodisaini direktiiv ei ole üheks nendest teemadest, millega saab meediat ja elanikkonda ärritada, vaid tegelikult käsitleb see midagi väga tähtsat, kuigi ma jagan ka härra Wijkmani arvamust, et selle perspektiivi tuleb laiendada kogu ressursikasutamise tõhususele üldiselt.
Kõik kliimakaitse kulu analüüsinud uuringud näitavad, et energia säästmine võimaldab meil heitkoguseid kõige kiiremini ja odavamalt vähendada. Kui me kehtestame seadmetele ja toodetele energiatõhususe nõuded, siis me säästame oluliselt energiat ilma, et avalikkus peaks selleks lisavaeva nägema.
Hooned põhjustavad hinnanguliselt 36% kasvuhoonegaaside heitmetest ELis. Raportite kohaselt, mida me kõik oleme näinud, on hoonete energiatõhususe parandamine üheks kõige ökonoomsemaks kliimakaitse viisiks. Me oleme praegu asumas ökodisaini direktiivi reguleerimisala laiendama, kehtestades energianõuded näiteks hoonete akendele, seintele ja isolatsioonielementidele. See on väga õige ning minu arvates on suurepärane, et me ei ole lasknud keemiatööstuse lobistidel seda väga vajalikku otsust takistada. Käesolev direktiiv aitab kõvasti kaasa 20% energiasäästu eesmärgi saavutamisele.
Teine meie käsutuses olev väga tähtis meede on seadmete energiamärgistamine. On patoloogiliselt rumal, et komisjon üritab likvideerida klasse A-G, mis on väga hästi toiminud, millega tarbijad on tuttavad ning mis on mujal maailmas eeskujuks olnud. Mul on hea meel, et tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon võttis käesoleval nädalal kindla seisukoha seoses klasside A-G säilitamisega ning tehnoloogia arenemisel selle kriteeriumide ajakohastamisega. Ma loodan, et komisjon pöörab lõpuks tähelepanu parlamendi väga tugevale ja selgele arvamusele.
Günter Verheugen
komisjoni asepresident. - (DE) Austatud parlamendiliikmed, käesoleva arutelu poleemika ei ole energiatõhususega seotud. Ma arvan, et igaüks on nõus, et komisjoni ettepanek on energiatõhususe ja energiasäästu suurendamisel ning kasvuhoonegaaside heitmete vähendamisel suureks sammuks edasi. Ja see ongi kõnealuse ettepaneku eesmärk. See on meie kliimat ja energiapoliitikat käsitlev ettepanek. See äsjakõlanud kriitika hämmastas mind pisut. Ma arvan, et tegin oma tänases kõnes vägagi selgeks, et komisjoni juhitav terviklik tootepoliitika näeb energiatõhusust ja loodusvarade säilitamist lahutamatute teemadena. Selle suhtes on loodusvarade säilitamisel muidugi täiesti otsustav roll praegu arutluse all oleva ettepaneku puhul. Tundub, et see tõsiasi on tähelepanuta jäetud.
Ma mainiksin rakendusmeetmete suhtes ka ära, et selle direktiivi I lisa hõlmab juba kõiki keskkonda mõjutavaid omadusi kogu toote olelustsükli jooksul - seega ka ressursikasutuse tõhusust, mitte ainult energiatõhusust - ning et komisjon võtab selliseid faktoreid arvesse, kui sätestab konkreetselt välja töötatud metoodika abil, milliseid ökodisaini parameetreid tuleb rakendusmeetmetes energiat tarbivate toodete ökodisaini puhul reguleerida. Konkreetsete rakendusmeetmete puhul on ressursikasutuse tõhusus täiesti võtmeküsimuseks.
Lubage mul siiski selle valdkonna poliitika kohta midagi üldist öelda. Ma arvan, et seda uut tootepoliitikat, millel saab olema tohutu mõju tarbijakäitumisele, kogu tööstustoodangule ja majanduskultuurile, ei saa ühe hooga lõpule viia, vaid see tuleb saavutada samm-sammult. Lisaks sellele on alati mõistlik kehtestada seadusjärgsed eeskirjad alles siis, kui on olemas vähemalt minimaalne kogemus, mida meil küll praegu standardsete tarbekaupade ressursikasutuse tõhususe puhul piisavalt ei ole. Me oleme siiski väga selgelt sätestanud suuna, mida me järgime, ning ma olen üpris kindel, et järgmisel korral, kui me seda direktiivi käsitleme, ei ole tähelepanu enam mitte energiatõhususel, vaid pigem ressursside säilitamisel.
Ma oleksin teile kõigile väga tänulik, kui me võiksime teha seda, mis on praeguses olukorras praktiliselt teostatav ning viiksime koos täide selle, mis annab tõeliselt tähtsa ja kauakestva panuse energiatarbimise vähendamiseks, saavutades seeläbi oma eesmärgi tõsta Euroopa energiatõhususe ja süsinikdioksiidiheite vähendamise suhtes maailmas juhtpositsioonile.
Csibi raport
Komisjon teatab, et praegu kehtestatud töökava rakendamist ei mõjuta otsus võtta vastu ettepanek, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi laiendamise kohta, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiat tarbivate toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks.
Lisaks sellele võtab komisjon töökava kehtestamisel ja uuestisõnastatud direktiivi raames uute rakendusmeetmete kohta ettepaneku tegemisel kohaselt arvesse praeguse direktiivi raames saadud kogemusi. Kooskõlas selle direktiivi artikli 15 lõike 2 punktiga c ning parimat õiguslikku reguleerimist käsitleva dokumendiga püüab komisjon tagada iseäranis, et tooteid käsitlevates ELi õigusaktides säiliks sisuline ühtsus.
Lisaks kaalub komisjon vastavalt artiklile 21 selle direktiivi reguleerimisala energia tarbimist mittemõjutavatele toodetele laiendamise hindamisel vajadust kohandada selliste toodete puhul oluliste keskkonnaparameetrite identifitseerimise ja käsitlemise metoodikat.
Magor Imre Csibi
raportöör. - Härra juhataja, kompromissile jõudmine ei ole kunagi lihtne ning tänane arutelu demonstreeris meile, et meie arvamused on erinevad, kuid samuti ei ole kunagi lihtne leida kuldset keskteed Euroopa Parlamendi progressiivsuse ning peadirektoraatide ja nõukogu realismi vahel.
Kuid ma sooviksin siiralt tänada meie kolleege peadirektoraatidest nende paindlikkuse eest. Samuti sooviksin tänada volinik Verheugenit tema toetuse ja lahkete sõnade eest ning variraportööre, kes mind selles seadusandlikus protsessis aitasid.
Mulle tundub, et meil on nii selle ettepaneku kui ka selle paketi käsitlemisviisi leidmise puhul õnnestunud saavutada kuldne kesktee, mis ei koorma Euroopa tööstust üle, vaid aitab energiatõhusamat ja tõhusama ressursikasutusega Euroopa tööstust saavutada.
Aga ma sooviksin ka mõningal määral korrata oma kolleegi härra Krahmeri sõnu ning väljendada lootust, et selle ettepaneku rakendamine saab olema sama kiire kui meie seadusandlik tegevus.
Seega sooviksin ma näha kiiret rakendamist ning kiireid tulemusi, mis teenivad ennekõike Euroopa kodanike huve ja seejärel Euroopa tööstuse omi.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub homme kell 12.00.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Rovana Plumb  
kirjalikult. - (RO) Praegune finantskriis aitab ainult tugevdada ELi vastutust seoses oma kohustuste täitmisega energeetika ja keskkonna valdkonnas. Meil tuleb kasutusele võtta mitmed meetmed (näiteks ökodisain), et muuta Euroopas tarbimine ja tootmine veel säästlikumaks ilma ettevõtetele ja kodanikele lisatasusid kehtestamata.
Ökodisain on seotud toote olelustsükli esimese etapiga. Selle uue kontseptsiooni eesmärgiks on kaotada mõju, mida tooted ja tootmisprotsess keskkonnale avaldavad. Umbes 80% toote keskkonnamõjust ja kuludest olelustsükli jooksul saab välja arvutada projekteerimise etapil. Tootjate poolt ökodisaini nimel tehtud jõupingutustest tulenevate teadmiste kogunemine ja levitamine on üheks olulisemaks ökodisaini direktiivi eeliseks.
Tarbijate energiatõhususest ja ressursikasutuse tõhususest teavitamine peaks saama tähtsaimaks elemendiks tootjate otsuste puhul. Energiatõhususe parandamine on kõige kiirem ja odavam viis kasvuhoonegaaside heitmete vähendamiseks. Tarbijate, tööstuse ja asjakohaste asutuste jaoks parema läbipaistvuse pakkumiseks ning tarbijate ja väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete jaoks kiire andmekogumise hõlbustamiseks peab olema kättesaadav andmebaas.
Ma toetan komisjonile esitatud taotlust luua Internetis kättesaadav avalik ökodisaini andmebaas.
