Rahvusvaheline lapsendamine Euroopa Liidus (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu suuliselt vastatava küsimuse üle, mille Roberta Angelilli esitas komisjonile rahvusvahelise lapsendamise kohta Euroopa Liidus - B7-0670/2010).
Roberta Angelilli
Austatud juhataja! Head kolleegid! Aastate jooksul on paljudele parlamendiliikmetele ja minule endale samuti saanud väga selgeks hüljatud laste, orbude ja tänavalaste probleem. Minu poole on pöördunud paljud ühendused, kaasa arvatud Amici dell'adozione.
Hüljatud lapsi on palju nii arengumaades kui ka Euroopas. Need lapsed muutuvad nähtamatuks ning satuvad vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse nõiaringi. Halvimal juhul kasutab neid ära organiseeritud kuritegevus kerjamise, ebaseadusliku töö, prostitutsiooni, organikaubanduse või ebaseadusliku lapsendamise jaoks. Tihtipeale veedavad need lapsed oma lapsepõlve eri sotsiaaltöötajate hoole all ja eri lastekodudes.
Peame tagama nendele lastele lapsendamise õiguse ning õiguse perele. Laps peaks võimalikult vähe aega lastekodus elama. Loomulikult on eesmärk tagada lapse parimad huvid ning selle pärast tuleb lapsendamise võimalus anda kindlasti ettevaatlikult ja pädevate riiklike ametiasutuste range järelevalve all. Kui on aga olemas sobivad tingimused, siis on lastel õigus lapsendamisele, eriti riiklikul tasandil, kuid ka rahvusvahelisel tasandil Euroopa Liidus.
Ma tean, et komisjon on sellest teadlik, isegi kui see on puhtalt riikliku pädevuse küsimus. Sellegipoolest oleks hea, kui komisjon ja liikmesriigid teeksid teatud tasandil koostööd, et tagada heade tavade ja strateegiate olemasolu, millega on võimalik tagada suurim võimalik läbipaistvus ja ennetada ebaseaduslikku ning ebakorrapärast lapsendamist, tagada maksimaalne koostöötase liikmesriikidega lapsendamisõiguse tagamisel ning ennetada seda, et lapsed hüljatakse või jäetakse lastekodudesse, nagu ma ennist ütlesin.
Kristalina Georgieva
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Tänan teid selle tähtsa küsimuse eest! Lapse õiguste kaitsmine ja edendamine on komisjoni jaoks prioriteet, seda eriti pärast teatise "Euroopa Liidu lapse õiguste strateegia väljatöötamine” avaldamist 2006. aastal. Lapse õiguse strateegia on suunatud lapse põhiõigustele, kaasa arvatud lapse parimate huvide kaitsele, nagu on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas.
Komisjoni kindel eesmärk on kanda hoolt selle eest, et kõiki põhiõiguste hartas sätestatud põhiõigusi austatakse kõikides ELi meetmetes, olenemata sellest, kas need on või ei ole seotud õigusloomega. Seda tava toetatakse ja arendatakse edasi lapse õigusi käsitlevas teatises, mille komisjon sel aastal avaldab. Alates 2011. aastast hakkab komisjon esitama ka iga-aastaseid aruandeid ELi põhiõiguste harta rakendamisel tehtud edusammude kohta.
Peame meeles pidama, et harta sätted on suunatud Euroopa Liidu institutsioonidele ja organitele, kui subsidiaarsuse põhimõtet nõuetekohaselt järgitakse, ja liikmesriikidele üksnes siis, kui nad rakendavad ühenduse õigust. Seega peame pidama meeles, et hetkel ei ole olemas Euroopa õigusakte rahvusvahelise lapsendamise kohta. Seda teemat reguleerib 1993. aasta 29. mai Haagi konventsioon laste kaitsmise ja riikidevahelise lapsendamise koostöö kohta ning riiklik õigus. Kõik liikmesriigid on konventsiooni osalised, kuid EL seda ei ole. Konventsiooni eesmärk on rakendada ÜRO lapse õiguste konventsiooni artiklit 21, luues kaitsemeetmed tagamaks, et riikidevaheline lapsendamine toimub lapse parimate huvide kohaselt ja lapse põhiõigusi austades.
Rahvusvaheliselt toetab komisjon kolmandate riikide ühinemist riikidevahelist lapsendamist käsitleva 1993. aasta Haagi konventsiooniga ning selle nõuetekohast rakendamist sellega, et võtab osa lepinguosaliste tähtsamatest kohtumistest. Komisjoni arvates ei ole vaja konkreetseid ELi eeskirju ELi-sisese lapsendamise jaoks, sest kõik 27 ELi liikmesriiki on Haagi konventsiooni osalised. Sellegipoolest jälgib komisjon tähelepanelikult rahvusvahelist lapsendamist puudutavaid küsimusi Euroopa Liidus, kuna lapsendamine ja lapse õigused on omavahel seotud. Komisjon on võtnud meetmed, et kontrollida, kuidas riigid lapsendamist puudutavat konventsiooni kohaldavad ning 2009. aasta novembris lõi komisjon foorumi seda teemat puudutavate seisukohtade vahetamiseks.
Komisjoni rohelises raamatus avalike dokumentide vaba ringluse kohta, mis avaldati 2010. aasta 14. detsembril, juhitakse tähelepanu asjaolule, et liikmesriigid ei tunnusta vastastikku lapsendamist puudutavaid otsuseid perekonnaseisu dokumentidena ning samuti mõjule, mida see ELi kodanike liikumisvabadusele avaldab. See on konkreetne samm, mis puudutab täna esitatud küsimust.
Salvatore Iacolino
Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Head kolleegid! Kahtlemata on rahvusvahelise lapsendamise teema väga tähtis ja on väga hea, et Roberta Angelilli tänasel istungil Euroopa Parlamendi tähelepanu sellele juhtis.
Vaja on selgeid ja lihtsaid menetlusi. Eriti olulised on praegu lapsendamisega seotud kulud, mis jäävad hetkel vahemikku 20 000-30 000 eurot ühe lapsendamise kohta, ning samuti on raskusi sellega, et anda reaalne vastus vajadusele pere loomise järele ja tulevastele vanematele, kes selle pere looksid. Räägime siin haavatavatest ja tihti hüljatud lastest, kes vahetevahel lihtsalt silmist kaovad. Pean silmas eriti ebaseaduslike sisserändajate voogusid ja paljusid lapsi, kes pärast sisserännanute vastuvõtukeskustes viibimist peavad kannatama orjakaubanduse häbiväärsetes tingimustes, millesse paljud neist tihti satuvad.
Peame edendama perekonda. Eeskujuks võib võtta Itaalia ja teiste riikide mudeli. Peame vähendama rahvusvahelise lapsendamisega seotud kulusid, tagama soodsad pangalaenud, võtma kasutusele selgemad ja lihtsamad eeskirjad ning nõuetekohased järelevalvemehhanismid liikmesriikides toimuva jälgimiseks, tagama reaalse inimkaubanduse ennetamise, mille puhul parlament hiljuti konkreetse toimikuga sekkus, võtma reaalsed meetmed ebaseadusliku lapsendamisega võitlemiseks ning tagama ka läbipaistvuse.
Veelgi enam, kui tahame taastada pere keskse rolli - nagu me siin täiskogul tihti ütleme -, peame tagama, et ühendused, mis tihtipeale nende lapsendamiste puhul kõige olulisemat rolli mängivad, vastaksid eriti kõrgetele tagatisstandarditele.
Volinik Georgieva, lõpetuseks soovin öelda, et kui oleks üks ettepanek, siis oleks see järgmine: miks ei võiks luua nende ühenduste jaoks Euroopa akrediteerimissüsteemi ning tagada, et nad töötavad läbipaistvalt, selgelt ja praktiliselt, kuid samas kõrge tagatiste tasemega, et lapse võõrandamatuid ja puutumatuid õigusi tõesti kaitsta?
Monika Flašíková Beňová
Austatud juhataja! Täna õhtul on meil arutlemisel väga tõsine teema, sest räägime ühiskonna kõige väiksematest liikmetest, kes vajavad meie armastust ja hoolt.
Hüljatud laste probleem Euroopas muutub üha tõsisemaks. Praeguse olukorra põhjus on suurel määral vahetu ümbruskond. Tänu rahvusvahelises kontekstis lapsendamist puudutavale õigusele on võimalik vältida olukorda, kus paljud lapsed peavad elama lastekodudes, kus nad ei tunne heale hoolekandele vaatamata kunagi armastava ema või isa embust.
Seetõttu tuleb lapsendamise süsteem muuta palju tõhusamaks, et kõige nooremad hüljatud lapsed leiaksid endale uue pere. Piirata tuleb näiteks nende bioloogiliste vanemate õigusi, kes teatud aja jooksul oma lapse vastu tõelist huvi üles ei näita. See lühendaks aega, mille laps peab lastekodus veetma, kuna ta ei ole n-ö seaduslikult vaba. Nii oleks ka võimalik kõrvaldada teataval määral liigsed viivitused üldises lapsendamise protsessis.
Paljud alaealiste kaitset puudutavad kokkulepped annavad õigusliku raamistiku pädevatele ametiasutustele, et tegutseda nende laste heaks ja nende huvides. Laste õiguste kaitsmine on ka üks Euroopa Liidu peaeesmärkidest. Selle pärast on vajalik jätkata vajalike meetme võtmisega, et tagada eriti laste parimate huvide kaitsmine kõikides tingimustes.
Cecilia Wikström
fraktsiooni ALDE nimel. - (SV) Austatud juhataja! Soovin kõigepealt tänada Roberta Angelillit selle algatuse eest ja volinik Georgievat vastuse eest! See arutelu on väga tähtis.
Euroopas on palju lapsi, kellel ei ole oma kodu ja perekonda, kes neid kaitseks ning nendele väärtuslikele väikestele lastele soojust ja kaitset pakuks. Sellest unistavad kõik lapsed, kes lastekodudes üles kasvasid.
Me kõik peame andma endast parima selleks, et vanemateta või hüljatud lapsed ei peaks kasvama üles lastekodudes ja teistes asutustes, vaid saaksid elada perekondades, kus nad armastavas keskkonnas üles kasvavad ning kus neist terved traumeerimata täiskasvanud saavad.
Liikmesriikides on eri seisukohad selle kohta, kes saavad pere luua. Sellegipoolest arvan, et võime kõik nõustuda, et kuigi pere võib olla erinev, on tähtis see, et lapse eest hoolitsetakse ja teda armastatakse.
Loodan, et suudame jõuda ka kokkuleppele koostöö kohta rahvusvahelist lapsendamist puudutavate poliitiliste strateegiate ja vahendite valdkonnas. Eeldan, et komisjon võtab selle asja enda kanda. Samuti ootan juba väga võimalust teha koostööd oma kolleegidega seda teemat puudutava ühise resolutsiooni koostamisel. Kui suudame viia kokku vanemateta ja hüljatud lapse ning pere, mis lapsi soovib, on meie osa tähtis olnud.
Samuti ei tohi me unustada, kui tähtis on hoolitseda hästi meie väikeste vendade ja õdede eest. Kui me neid armastame, siis teeme elu sellel planeedil veidike paremaks. Ma arvan, et see on meie kõigi ühine kohustus, mida me olenemata oma rollist ühiskonnas kogu oma elu kestel täitma peame.
Marina Yannakoudakis
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud juhataja! Lapsendamine on positiivne viis, kuidas anda uus pere nendele lastele, keda nende bioloogilised vanemad üles kasvatada ei saa või kes oma bioloogilised vanemad kaotanud on. Ühendkuningriigis on lapsendamisega seotud kontroll- ja läbivaatamismenetlused väga põhjalikud ning lapsendamisagentuur peab tulevased vanemad heaks kiitma. Lapsendamise protsessis on kesksel kohal lapse heaolu, nagu peabki olema.
Riikidevaheline lapsendamine on palju keerulisem kui riiklik lapsendamine, aga ma olen fraktsioonile PPE selle probleemi esiletõstmise eest väga tänulik. Kui ühest küljest on igati soovitav teha rahvusvahelise lapsendamise valdkonnas edusamme, siis olen mures, et sellega kaasnevad ka teatud riskid, mida juba nimetati, nagu laste ahistamine ja kuritarvitamine, mis lapse heaolu ohustavad.
Seepärast olen seisukohal, et kõik liikmesriigid peavad tagama, et nende lapsendamist puudutavad õigusaktid on korraldatud nii, et need lapse huvisid edendavad. Liikmesriigid peavad tegema koostööd tagamaks, et vastuvõtva ja lähetava riigi vaheline lapsendamisega seotud õiguslik protsess oleks selge ja kindel ning et selles oleks kesksel kohal lapse heaolu.
Slavi Binev
(BG) Austatud juhataja! Volinik Georgieva, head kolleegid! Tooksin näite Bulgaariast, kus hüljatud laste probleem muutub üha tõsisemaks ja olukorra lahendamiseks on vaja kiireloomulisi meetmeid. Sellised süsteemid nagu Bulgaaria oma, mis annavad suure hulga lapsi rahvusvaheliseks lapsendamiseks, on väga kahjulikud.
Kuna laste hoolekande süsteemid on sellised, nagu nad on, kujutab rahvusvaheline lapsendamine endast paljude lastekodulaste jaoks ainust võimalust, et leida pere ja normaalne elu. Süsteemi üldiselt parandades peame olema ettevaatlikud, et me neilt seda võimalust ei võtaks. Vajame meetmeid, mis teevad lihtsamaks rahvusvahelise lapsendamise protsessi ning tagavad ka meie laste huvide kaitse ja selle, et need nn adoptiivvanemad ei ole ainult Euroopa kodakondsuse saamise peale väljas, mis on hetkel igal juhul võimalik.
Minu ülesanne ei ole küsida, kas nad teevad seda omakasupüüdmatutel või omakasupüüdlikel põhjustel. See on nende ülesanne, kes peavad vestlusi enne lapsendamist ja kes peavad meie laste huvisid kaitsma. Euroopa Liidus tuleb võtta rahvusvahelist lapsendamist puudutavate õigusaktide aluseks ÜRO lapse õiguste konventsioon ja selle aluspõhimõtted.
Elena Băsescu
(RO) Austatud juhataja! Mul on hea meel, et on huvi, mida Itaaliast pärit kaasparlamendiliikmed hüljatud laste olukorra vastu üle näitasid, sest see on meie kõigi ühine huvi. Vaatamata sellele kuulub see küsimus ainult liikmesriikide jurisdiktsiooni alla. Soovisin võtta tänasest arutelust osa selle pärast, et tulen riigist, millele avaldatakse survet, et see jätkaks rahvusvaheliste lapsendamistega ning muudaks kehtivaid õigusakte. Rumeenias on aga rohkem lapsendamist soovivaid peresid, kui seal on lapsendamiseks lapsi. Meie õigusaktid, mille koostamisest võtsid osa ka mitmed rahvusvahelised eksperdid, on täielikult kooskõlas Euroopa õigusaktidega.
Mis resolutsiooni puudutab, siis pean ütlema, et nn lapse õigust rahvusvahelisele lapsendamisele, nagu on kirjas punktis d, ei tunnista ei ÜRO ega Haagi konventsioon. Rahvusvaheline lapsendamine on ainult üks võimalustest. Need lapsed satuvad sellesse süsteemi ebakindla olukorra tõttu, milles nende pered on, mis ei tohiks rahvusvaheliste õigusaktide ja konventsioonide kohaselt anda alust lapsendamiseks. See selgitab, miks nii palju lapsi hoolekodudes on. Neist 22 966 lapsel on aga vanemad. Rumeenia õigusaktide kohaselt tohib võtta vanemaõigused ära ainult kuritarvitamise korral. Selle tõttu ei saa neid lapsi lapsendada. Sama kehtib ka 22 285 kasuperedes elava lapse puhul. Nagu kaasparlamendiliikmed juba ütlesid, peab olema resolutsiooni aluseks lähtumine lapse parimatest huvidest, mitte lapsendaja huvidest. Iga riik peab valima ise oma laste jaoks kõige parema tulemuse, mitte keegi teine.
Viimaks soovitan igaühel ka rohkem riiklike õigusaktidega tutvuda. Pean siinkohal silmas näiteks mitut juhtumit Itaalias, kus 2009. aastal tegid kohtud seitse lapsendamist puudutavat otsust Rumeenia laste kohta, milles eirati täielikult meie õigusakte.
Victor Boştinaru
(RO) Austatud juhataja! Toetan seda arutelu tänasel Euroopa Parlamendi täiskogu istungil, mis algab eeldusega, et lapse õiguste kaitsmine on ja peab olema meie liidu liikmesriikide jaoks prioriteet. Kõigi täiskogul viibijate ülim eesmärk on laste huvide edendamine.
Ei tarvitse öelda, et liikmesriigid peavad rakendama ühiseid ja rangeid kriteeriume, et muuta paremaks hüljatud ning hoolekodudes elavate laste hoolekande- ja elamistingimused ning et kaitsta neid lapsendamisel, eriti praeguses kliimas, kus ranged eelarve kokkuhoiumeetmed paistavad olevat ainus asi, millele Euroopa Liidu parempoolsed valitsused mõtlevad. Seepärast on esimene samm tagada nendele lastele piisav hoolekanne. Teine samm on võitlus lastekaubanduse ja -prostitutsiooniga. Kolmas samm seisneb selles, et me ei tohi lastele mõeldes unustada, et lapsendamisel tuleb eelistada alati pereliikmeid ja riiklikku lapsendamist. Alles seejärel saab kaaluda neljanda sammuna rahvusvahelist lapsendamist.
Sellel juhul peame õppima minevikus tehtud vigadest, sest rahvusvahelise lapsendamise võimaldamine Rumeenias põhjustas enneolematu lastekaubandusega tegeleva võrgustiku tekkimise ning esines ka palju laste röövimise juhtumeid, kus lapsed müüdi koostöös Euroopa ja rahvusvaheliste organisatsioonidega lääneriikidesse. Lugupeetud volinik, aastatel 1997-2000 eksportis Rumeenia 9150 last. Minu riik ei lepi enam kunagi sellise jõledusega.
Viimaks soovin küsida teie vahendusel volinik Redingilt selgitust Rumeenia ja rahvusvahelises meedias avaldatud süüdistuste kohta, mis puudutavad Euroopa rahvusvahelise lapsendamise järelevalveametit, mida puudutav ettepanek näib olevat ka Euroopa Komisjoni tellitud uurimuses. Üks minu kaasparlamendiliige ootab ikka veel volinik Redingilt vastust oma küsimusele.
Alexandra Thein
(DE) Austatud juhataja! Alles hiljuti toimus Brüsseli parlamendihoone suures täiskogusaalis rahvusvaheline seminar vanemate vastutuse ja lastekaitse kohta, mida mul oli suur au juhatada. Euroopas on üha rohkem haavatavaid ja hüljatud lapsi, kes ei peaks elama alaliselt lastekodudes. Seepärast on meie kui seaduseandjate kohus tugevdada rahvusvahelise lapsendamise õigust ELis, et neid lapsi aidata. Seda nõuab ka Euroopa põhiõiguste harta, mille artiklis 24 on kirjas: ,,Lastel on õigus heaoluks vajalikule kaitsele ja hoolitsusele.”
Olgugi et meil on lapsendamist käsitlev Haagi konventsioon ja Euroopa Nõukogu konventsioon, ei piisa nendest. Praktikas on rahvusvahelise lapsendamisega ikka veel seotud palju tõsiseid õiguslikke probleeme. Nende juhtumite puhul on abi ainult rahvusvahelistest määrustest, mis kõrvaldavad erinevused olemasolevatest riiklikest õigusaktidest ning asendavad need selgete ja lihtsate põhimõtetega. Nendes küsimustes ei tohi me kogu oma seadusandliku innukuse juures lasta silmist asjaolu, et EL peab tegema koostööd Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsiga, et tagada menetluse kooskõlastatus. Seetõttu ei peaks EL ka selles valdkonnas jalgratast uuesti leiutama ja ma toetan voliniku sellekohast avaldust.
Ryszard Czarnecki
(PL) Austatud juhataja! See on väga tähtis aga ka väga tundlik teema. Nagu teate, arutasime parlamendi eelmise koosseisu ametiajal Iisraelis elavate vanemate Rumeenia laste lapsendamise küsimust ja see tekitas tõsiseid probleeme, kaasa arvatud poliitilist probleeme. Nüüd on meil uus algatus. Ma arvan, et selle taga on küll head kavatsused, aga nagu näha, tekitab see palju emotsioone. Ma arvan, et peame siin väga ettevaatlikud olema, et me last koos pesuveega välja ei viskaks ega tekitaks laste hea elu pärast muret tundes olukorda, kus valime otsesema tee ja avame uksed kaalumatutele lapsendamistele ning lubame, et lapsed nende vanemate käest ära võetakse. Soovin teid selles suhtes tõsiselt hoiatada.
Csanád Szegedi
(HU) Austatud juhataja! Head kolleegid! Mul on hea meel, et Euroopa Parlament võttis riikidevahelise lapsendamise ja hüljatud laste teema oma päevakorda. Minu arvates on väga tähtis anda kõikidele lastekaitset puudutavatele küsimustele Euroopa Parlamendis ja Euroopa Liidus kõrge prioriteet. Kui jutt käib hüljatud ja hooletusse jäetud lastest, siis peame kõik head eeskuju andma. Ka neil on õigus kasvada nii vaimselt kui ka kehaliselt terveteks inimesteks. Selle eesmärgi saavutamiseks on väga tähtis, et need hüljatud ja hooletusse jäetud orvud kasvavad üles perekonnas ning heas keskkonnas. Peame andma endast parima tagamaks, et võimalikult vähe lapsi satub lastekodudesse. Hüljatud laste probleem muutub eriti tähtsaks vananeva elanikkonnaga Euroopa kontekstis, kus iga laps on meie tuleviku jaoks oluline.
Edit Bauer
(HU) Austatud juhataja! Tänan teid selle põhjaliku vastuse eest, volinik! Me teame, et riikidevaheline lapsendamine on põhimõtteliselt kaetud Haagi konventsiooniga, samuti teame, et 27 liikmesriigist on 26 sellele alla kirjutanud. Samuti on teil õigus, kui te ütlete, et selle rahvusvahelise konventsiooni rakendamine on subsidiaarsuse küsimus. Samal ajal arvan, et me ei saa olla nõudlikud. Elu sunnib meid pöörama laste probleemidele tähelepanu mitte ainult siis, kui kuskil skandaalid puhkevad või kui avastatakse, et kusagil on müüdud sada last või et kusagil mujal on müüdud mitusada last või üle tuhande lapse. Teisest küljest peame kandma hoolt selle eest, et need tuhanded lapsed Euroopa Liidus, kellest me teame, antakse lapsendada. Seda teemat ei saa eirata, sest lapse õiguste kaitsmine on Euroopa Liidu kohustus ning samas näeme ka seda, et lapsendamise küsimus ning tegelikult selle vahetul tagajärjel ka rahvusvahelised õigusaktid ja tavad ajavad mõned õigused proportsioonidest välja, mille tõttu muutub lapsendamine võimatuks, mis piirab aga omakorda nende teisi õigusi. Volinik, palun teid liikuda edasi nende teemadega, mida mainisite sissejuhatuses, et liikmesriikides ei ole lapsendamisdokumentide vastuvõtmist käsitlevaid rahvusvahelisi õigusakte, mis võiks aga Euroopa Liidus juba olemas olla.
Zita Gurmai
(HU) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik, head kolleegid! Riikidevahelise lapsendamise küsimus on vähemalt sama tähtis kui piiriüleste lahutuste küsimus ning väärib sama põhjalikku tähelepanu, eriti selle pärast, et tihti puudutab see lapsi, kes sõltuvad emotsionaalselt, rahaliselt ja ka igal muul võimalikul viisil täiskasvanute otsustest. Need lapsed vajavad ühenduse parimat võimalikku kaitset.
Riikidevahelise lapsendamise kohta suuliste küsimuste esitajad olid peamiselt huvitatud õiguskeskkonnast. Selle tava läbivaatamine on vähemalt sama tähtis kui õigusaktid. Uue või isegi hea poliitilise otsuse ja uue õiguskeskkonna saab luua ainult usaldusväärsete andmete ja usaldusväärse statistika ning reaalsete tavade alusel. Selle, kas õigusaktidega on üldse vaja midagi teha, saab selgitada välja ainult täpsetele andmetele tuginedes ning selle pärast ongi mu kolleegide esitatud küsimus minu arvates keskse tähtsusega. Kuna minu arvates tuleb aga käsitleda kogu seda teemadevaldkonda tõeliselt kõikehaaravalt, tahaksin astuda tagasi ühe sammu rohkem kui need, kes küsimuse esitasid.
Mul on komisjonile järgmine küsimus. Kas meil on täpseid statistilisi andmeid riikidevahelise lapsendamise juhtumite kohta ELis või kolmandates riikides? Milliseid andmeid selle teema puhul üldse kogume? Milliseid meetodeid kasutatakse? Kes kogub neid andmeid ja kui seda teevad liikmesriigid, siis kas nad kasutavad sama metoodikat? Kui toimub riikidevaheline lapsendamine ELi-siseselt või mõne ELi riigi ja mõne kolmanda osapoole vahel, siis milline näeb välja laste ja lapsevanemate valimis- ning ettevalmistusprotsess? Kuidas toimub ettevalmistusprotsessi järelevalve? Kas selle jaoks on ühised eeskirjad? Millised erinevused on liikmesriikidee tavade vahel? Kas lapse või adoptiivvanema jaoks on kehtestatud vanusepiirang? Kas adoptiivvanemad saavad alalist professionaalset toetust? Kas saadaval on usaldusväärseid ja korrapärased järelmeetmed? Kas me teame, kui tihti puutuvad adoptiivvanemad kokku probleemidega ja millised need probleemid on? Millist toetust pakuvad liikmesriigid probleemsete juhtumite puhul? Tänan teid tähelepanu ja silmapaistva töö eest, volinik!
Sonia Alfano
(IT) Austatud juhataja! Head kolleegid! Juba mitu aastat on paljud Itaalia pered ning sama suur hulk Rumeenia lapsi kannatanud selle tõttu, et Rumeenia peatas rahvusvahelise lapsendamise.
Haagi konventsioon on lähteraamistik, mida kõik Euroopa Liidu riigid ühtemoodi rakendama peavad, ning Rumeenia peab ka oma õigusaktid sellega kooskõlastama. Kui Rumeenia arvab, et rahvusvahelise lapsendamise takistamine kaitseb lapsi - näiteks seadusevastase lastekaubanduse turu tekkimise ohu eest -, peab Rumeenia lahendama selle probleemi Euroopa Liidu abiga, tugevdades kontrollmeetmeid ja võttes kasutusele ranged määrused. Peame aga pingutama selle nimel, et paljud korralikud pered saavad lapsendada lapsi, kes väärivad uut võimalust õnneliku lapsepõlve elamiseks.
Selle pärast tahan teada, kuidas komisjon kavatseb toetada Rumeenia võimalikku lubadust kaotada rahvusvahelisele lapsendamisele kehtestatud moratoorium? Samuti tahan teada, milline on komisjoni seisukoht Euroopa lapsendamisagentuuri loomise kohta, muu hulgas ka tehtud uurimuste valguses?
Janusz Wojciechowski
(PL) Austatud juhataja! Lapsendamine saab olla ning tihtipeale ongi lapse jaoks väga hea, aga lapsendamisega seotud menetlusi on võimalik ka kuritarvitada, mis väljendub näiteks lastega kauplemises ja laste äravõtmises peredelt, kes ei ole oma lapsi tegelikult hüljanud, kuid ei suuda tihti vaesuse pärast oma lastele õiget keskkonda luua. Lastekodudes elavate laste suur arv, mis on tänase arutelu teema, ei tähista tihtipeale hüljatud lapsi, vaid see tähistab tegelikult vaeste vanemate lapsi, kes ei tule toime oma raske isikliku olukorraga. Sellised perekonnad väärivad abi. Ametiasutused saaksid toetada neid peresid palju väiksemate summade eest, ilma et lapsed üldse lastekodudesse panna või lapsendamiseks anda tuleks. Peame võtma omaks vaieldamatu põhimõtte, mis on Euroopa Liidus kohustuslik, et ühtegi last ei tohi võtta ta perelt ära vaesuse pärast. Tuleb anda abi, mitte võtta lapsi nende peredelt ära. Last ei tohi lahutada ta bioloogilisest perest ainult vaesuse pärast.
Raffaele Baldassarre
(IT) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik, head kolleegid! Tänase arutelu teemaks on Euroopa Liidu jaoks kohutav vasturääkivus, sest ELi eesmärk on tagada kõikidele kodanikele täielik liikumisvabadus ja töötada nende vajaduste rahuldamise nimel. See vasturääkivus toob esile mõnede inimeste reaalse vajaduse abi järele ning teiste inimeste suutmatuse neile seda abi pakkuda.
Rahvusvahelist lapsendamist takistavate probleemide ja takistuste paradoks on raske tragöödia tuhandete Euroopa Liidu laste ja perede jaoks. Arvukad rahvusvahelised konventsioonid on näidanud, et nendega on võimalik lahendada ainult osa lapsendamisega seotud probleemidest. Ühest küljest oleneb see iga konventsiooni konkreetsetest sätetest ja nende eksklusiivsest olemusest. Teisest küljest on seni tehtud piiratud pingutuste põhjus aga olemasolevate otsuste tegemise struktuuride ja protsesside valitsustevaheline olemus.
Täna moodustavad õigusliku aluse aga Lissaboni leping ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta ning loomulikult on poliitiline lähenemisviis muutumas. Lastekaitse ja laste heaolu moodustavad ühe liidus kaitstud õiguste nurgakividest. See on tänase arutelu ning täna esitatud suuliselt vastatava küsimuse alus, mis moodustab omakorda tausta palju laiaulatuslikuma arutelu jaoks, mis peaks olema parlamendile väga südamelähedane ning mida parlament kiiresti ja hoolikalt ning Roberta Angelilli üles näidatud visadusega pidama peab.
Tuletan teile meelde Antoine de Saint-Exupéry'd, kes ütles, et kõik täiskasvanud on olnud lapsed, aga ainult vähesed mäletavad seda.
Petru Constantin Luhan
(RO) Austatud juhataja! Suuliselt vastatava küsimusega, mis moodustas rahvusvahelist lapsendamist puudutava resolutsiooni aluse, tõstetakse Euroopa Parlamendi päevakorda väga tähtis punkt.
Rahvusvahelist lapsendamist võib kaaluda alternatiivina alles pärast seda, kui kõik riiklikku lapsendamist puudutavad meetmed on ammendatud. Rahvusvahelise lapsendamisega kaasnevad ka mitmed konkreetsed probleemid ning raskused, mis tulenevad eeskätt lapse ja adoptiivvanemate piiratud kontaktist ning probleemidest, mida laps pärast lapsendamist keelelise ja kultuurilise kohanemise tõttu kogeb. Euroopa Parlamendi resolutsiooni aluseks peab saama ÜRO ja Haagi konventsioonides sätestatud põhimõte, mille kohaselt tuleb seada alati esikohale lapse, mitte lapsendaja parimad huvid, keskendudes lapse arengule perekeskkonnas, mis tagab lapse kasvatuse ning etnilise, religioosse, kultuurilise ja keelelise tausta järjepidevuse.
Lapsendamise teemat lähemalt uurides ja resolutsiooni koostamisel tuleb mõelda ennekõike lapse taasintegreerimisele hoolekandesüsteemist bioloogilisse või laiendatud perekonda. Soovin tuua esile ühe asja, mida aetakse tihti sassi, kui räägitakse vanematest lahutatud ja lastekaitsesüsteemi hoole alla antud laste arvust ning lapsendada antud laste arvust. Riik kaitseb vanematest lahutatud lapsi piiratud aja jooksul ning neid lapsi ei anta lapsendada. Minu arvates ei vaja me kontrollmehhanisme ja nendega seotud olemasolevatest rahvusvaheliselt rakendatavatest põhimõtetest täiesti piisab.
Marco Scurria
(IT) Austatud juhataja! Head kolleegid! Tänaõhtune arutelu on osalt võimalik ainult tänu paljude Euroopa ja Euroopa Liidu ühenduste tehtud tööle, mis pöördusid meie poole just selleks, et võtaksime üles selle tundliku teema, millele Roberta Angelilli aluse pani ja mille me suuliselt vastatava küsimusena esitasime.
Dialektilisest seisukohast näib esmapilgul, et nad esitasid meile väga lihtsa probleemi. Euroopas on lastekodudes palju lapsi ja samuti on palju peresid, kes soovivad lapsendada. Väga tihti ei ristu need teed siiski ning lapsed jäävad lastekodudesse ja pered jäävad lastetuks.
On selge, et need lapsed on meie jaoks prioriteet. Pühendame neile oma tähelepanu ja peame võtma tarvitusele kõik ettevaatusabinõud, mida see olukord nõuab. Kuid kui need lapsed liiga kauaks lastekodudesse jäävad, tõmbavad nad endale tihtipeale prostitutsiooni ja organikaubandusega tegelevate orjakaupmeeste tähelepanu.
Kõik see juhtub samal ajal, kui paljud pered need lapsed avali süli oma kodusse vastu võtaksid. Seepärast on mul väga hea meel, et volinik tõi esile kõik meetmed, mida ta võtta kavatseb. Kõigele lisaks peame looma ka võimalused paremaks liikmesriikidevaheliseks koostööks rahvusvahelise lapsendamise alal ning loomulikult ka lapsendatud laste kaitse järelevalve tagamiseks.
Seepärast nõuame perede ja laste jaoks palju tõhusamaid menetlusi, sest paari aasta pärast saavad nendest lastest ja noortest mehed ja naised ning nad tahavad teada, miks Euroopa, kus on nii palju lapsendada soovivaid peresid, nad sellisesse olukorda jättis.
Anna Záborská
(SK) Austatud juhataja! Ma esitan natuke teistsuguse vaatenurga lapsendamisele. Lapsed väärivad parimat. Ennekõike tähendab see, et nad väärivad perekonda. Oma perekonda või asendusperekonda armastava ema ja isaga. Sellise perekonna ja lapse vahel ei tohi olla ei Euroopa Liidu ega riigipiirid. Olgugi et lapsendamist puudutavate küsimuste puhul jääb viimane sõna liikmesriikidele, on meie ülesanne seda protsessi toetada.
Me ei tohi seejuures unustada, et lapse heaolu on kõige tähtsam. See tähendab, et aidata tuleb ka laste vanemaid, kui nad raskustesse satuvad. Vanemate sotsiaalne olukord ei tohi olla määrav, kui otsustatakse, kas nende lapsed antakse lapsendada. Vaestelt vanematelt on lihtne last ära võtta, kui samas on see lapse seisukohalt kõige halvem lahendus. See on veel kaks korda olulisem rahvusvahelise lapsendamise puhul.
Andsin oma allkirja komisjonile esitatud suuliselt vastatavale küsimusele rahvusvahelise lapsendamise kohta ning mul on hea meel, et nii paljud parlamendiliikmed sellele teemale tähelepanu pööravad. Mu heameel oleks veelgi suurem, kui näitaksime sellist energilisust ja tungivat tegutsemisvajadust üles kõikide peresid ja nende vajadusi puudutavate Euroopa poliitikameetmete käsitlemisel.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Austatud juhataja! Rahvusvaheline lapsendamine, mis lähtub lapse parimate huvide ning tema põhiõiguste austamise põhimõttest, on asjakohane meede, et leida perekonnad lastele, kellele nende oma riigis perekonda ei leita.
Inimkaubandus, seksuaalne ekspluateerimine ja tööorjus kuuluva reaalsuse juurde, mille all sajad miljonid alaealised kannatavad. Vaatame mõnd arvu. Maailmas on üle 145 miljoni hüljatud lapse; ainuüksi Venemaal on üle 600 000 tänavalapse; alates 1980. aastast on surnud relvastatud konfliktides üle kahe miljoni lapse; üle 600 miljoni lapse elab äärmises vaesuses; aastas sureb üle viie miljoni lapse; arengumaades kasvab vaesuse tõttu üle 130 miljoni lapse üles ilma põhiharidust omandamata ning 60% neist on tüdrukud; üle maailma on seitse miljonit last seksuaalorjuses.
Kõikidel nendel põhjustel peame toetama mehhanisme, mis edendavad rahvusvahelise lapsendamise vahendit, lähtudes lastekaitsest ning liikmesriikide õigusaktides sätestatud eri nõuete ja menetluste ühtlustamisest, ennekõike just ÜRO lapse õiguste konventsiooni artikli 21 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 24 rakendamisest.
Erminia Mazzoni
(IT) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik, head kolleegid! Andsin Roberta Angelilli esitatud suuliselt vastatavale küsimusele oma allkirja, sest minu arvates peab Euroopa Liit tegema laste kaitsmise igal juhul üheks oma prioriteediks, seda eriti Lissaboni lepingu valguses.
Minu arvates on lapsendamismenetlused ainult lakmuskatse ühele sotsiaalsele probleemile, mille lahendamine ja piiramine on meie kohustus. Parimal juhul saab nendest lastest kaup, mis on kindlasti vastuolus meie väärikusega, aga kahjuks langevad nad tihti ka ekspluateerimise ja vägivalla ohvriks.
Lisaks nn nähtamatute laste fenomenile - see tähendab lapsed, kes sünnivad ebaseaduslikult või kes hüljatakse ning keda kunagi ei registreerita - on veel määramata arv lapsi, keda saab lapsendada ja kelle jaoks oleks olemas ka võrdne arv paare, kes loodavad lapsendada, kuid kes õigusaktide tõlgendamise ja takistava bürokraatia tõttu kunagi ei kohtu.
ÜRO Lastefond avaldas alles hiljuti uurimuse, milles oli palju murettekitavaid arve, kaasa arvatud mõnest Euroopa riigist. Petitsioonikomisjoni esimehena olen puutunud tihti kokku liikmesriikidevaheliste õiguslike konfliktidega, mis lõppevad negatiivsete või isegi traagiliste tagajärgedega ainult laste jaoks.
Paljude riiklike süsteemide terviklikud menetlused ei ole alati lapse jaoks kasulikud. Lapsendamisega kaasnevad pikad tähtajad on vastuolus faktiga, et laps peab leidma kodu esimese eluaasta jooksul, et vähendada sellest muutusest tulenevat traumat ning vältida pikka aega lastekodus viibimist, ja samuti asjaoluga, et kahjuks on teatud vanusepiiri ületanud laste järgi palju väiksem nõudlus.
Nende arvude valguses olen seisukohal, et peame alustama juba pikemat aega välja kuulutatud üleeuroopalise riiklike õigusaktide kooskõlastamisega, mis aitab esiteks lihtsustada Euroopa-siseseid lapsendamismenetlusi ning teiseks tagab ka lapsendamise aluspõhimõtetest kinnipidamise lapsendamisel kolmandatest riikidest.
Carlos Coelho
(PT) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik, head kolleegid! Tänan Roberta Angelillit südamest selle väga ajakohase suuliselt vastatava küsimuse eest! Olen üks nendest, kes on seisukohal, et peame töötama välja tõhusama lastekaitsepoliitika, et ennetada laste vaesust, kuritarvitamist ja hülgamist ning leidma alternatiive nende lastekodudesse saatmisele. Lapsendamine on selle keskmes.
UNICEF tunnistab, et lastekodudes olevate laste arv ei ole vähenenud ja lapsendamiste arv jääb tublisti alla lastekodudes olevate laste arvule, mis annab selgelt mõista, et me peame sellele probleemile ise palju tähelepanu pöörama. On väga tähtis, et hindaksime üldiselt liikmesriikide olemasolevaid lapsendamisprotsesse puudutavaid õigusakte ning haldus- ja õigustavasid, et tuvastada kõik, mis nende nõuetekohast toimimist takistab.
Samuti peame ELi mittekuuluvate riikide puhul jälgima reeglitevastase või ebaseadusliku lapsendamise probleemi, mis on kõige suurem kõige vaesemates piirkondades. Näiteks Guinea-Bissaus on üle 50% lastest registreerimata. On selge, et see soodustab lastega kaubitsevate kuritegelike võrgustike tegevust.
Seetõttu olen arvamusel, et on vaja Euroopa strateegiat lapse huvide kaitsmiseks rahvusvahelise lapsendamise menetluste valdkonnas, et vältida ja ennetada röövimisi ning inimestega kauplemist.
Mairead McGuinness
Austatud juhataja! Iirimaa rahvusvahelise lapsendamisühingu moto on, et perekonna loomiseks on mitmeid võimalusi. Tänaõhtune arutelu näitab, kui väga ollakse lapsendamisest huvitatud. Nimetatud ühingus on 1200 liiget, kellest paljud on lapsendanud ja mõned soovivad lapsendada.
Meie suhtumine lapsendamisse on täielikult muutunud. Iirimaal võeti minevikus emadelt - peamiselt üksikemadelt - imikud ära ning anti teistele lapsendada. See ei ole hea ajalugu, aga see muutis kindlasti seda, kuidas me nüüd lapsendamisest mõtleme: kõige tähtsam on laps. Kindlasti mängivad bioloogilised pered selles väga tähtsat rolli.
Samuti on meil kohustus ja vastutus anda kõikidele meie lastele parim võimalik kodu. Iga liikmesriik peab kaitsma oma territooriumil elavaid lapsi, sest just sellel tasandil peab see toimuma. Euroopa peab neid tegevusi kooskõlastama.
Loodan, et Iirimaal korraldatakse lapse õigusi puudutav rahvahääletus. Me räägime sellest küll palju, aga tegelikult ei tule me sellega üldsegi nii tõhusalt toime. Loodan, et see rahvahääletus toimub. Olukord muutub seejärel kindlasti paremaks. See on olnud väga tulemusrikas arutelu ja ma tänan selle eest oma kolleege.
Seán Kelly
Austatud juhataja! Parim kink, mille saab ühele lapsele teha, on õnnelik kodu. Suurem osa lastest saab selle kingi omaenda kodus, kus on nende bioloogilised vanemad. Paljud lapsed saavad selle kingi aga oma adoptiivvanematelt.
Kumbki variant on eelistatav elule lastekodus, seda muidugi tingimusel, et asjasse ei ole segatud korruptsioon või ekspluateerimine.
Tasakaalu leidmine on väga keeruline, aga ma arvan, et kui on olemas tõeliselt head ja siirad vanemad, kes soovivad lapsendada, siis peame - tuginedes Haagi konventsioonile ja teistele konventsioonidele - aitama neid, et nad saaksid kinkida õnneliku kodu lapsele, kellel seda ei ole, mitte koormama neid pikaajaliste, kulukate ja pikalevenivate menetlustega.
Peame õige tasakaalu leidma, sest õpetajana puutusin kokku paljude lapsendatud lastega ja enamik neist tuli väga headest kodudest.
Mario Pirillo
(IT) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik, Roberta Angelilli, head kolleegid! Lissaboni lepingu jõustumisega sai lastekaitsest ja laste eest hoolitsemisest põhiõigus, mille kaitsmine on Euroopa õiguslik kohustus. Sellegipoolest on Euroopas ikka veel liiga palju juhtumeid, kus hüljatakse lapsi, kes parimal juhul lastekodudesse satuvad. See on traagiline olukord, mida meie demokraatlikud riigid lubada ei saa.
Seepärast peame tegema kõik, et vältida selle olukorra kontrollimatuks muutumist, hakkama rakendama strateegiat inimeste paremaks teavitamiseks ning soodustama võimalikult palju rahvusvahelise lapsendamise õigust.
Selle saavutamiseks vajame kõigepealt täpset ülevaadet olukorrast kõikides liikmesriikides ning selle pidevat jälgimist, milleks on võimalik luua ka alaline lapse õiguste vaatluskeskus. Lisaks vajame põhjalikku ülevaadet olemasolevatest meetmetest, mida Euroopa Liit võtnud on, ning samuti meetmetest, mida on võimalik välja töötada Euroopa kodanike lapsendamist ootavate laste õiguste kaitsmiseks.
Catherine Bearder
Austatud juhataja! Suur hulk olemasolevaid rahvusvahelist lapsendamist reguleerivaid vahendeid on tekitanud segadust selle üle, kelle ülesanne on rahvusvaheliselt lapsendada antud laste õiguste kaitsmine. Komisjon peab pöörama rohkem tähelepanu pädevatele riigiasutustele ning kandma hoolt selle eest, et lapsendajate ja lapsendatud laste õiguste reguleerijad tagavad, et peetakse kinni põhilistest miinimumstandarditest ning et pikemas perspektiivis säilib lapse side sünnimaa ja selle kultuuriga.
Peame võtma kiireloomulised meetmed, et reageerida laste kuritarvitamisele ja lastega kauplemisele, mis on muutumas üha sagedamaks nii Euroopas kui ka piiri taga, nagu näitab minu riigis avaldatud raport. Lastega kauplemine ja laste röövimine, et nad hiljem adoptiivvanematele seaduspäraste orbudena maha müüa, on nähtus, millele rahvusvahelisel tasandil piisavalt tähelepanu ei pöörata.
Kutsun komisjoni üles mängima rahvusvahelise lapsendamise alal palju aktiivsemat rolli, astuma konkreetseid samme ELis rahvusvahelist lapsendamist reguleeriva keerulise ja segase õigusraamistiku parandamiseks ning kaitsma neid äärmiselt haavatavaid noori inimesi.
Miroslav Mikolášik
(SK) Austatud juhataja! Rahvusvahelise lapsendamise teema on täna päevakorras selle pärast, et igas riigis on lapsi, kellele ei ole võimalik erinevatel põhjustel leida samas riigis head perekonda või kasuperekonda.
See on vastuvõetamatu, et kordub minevikus nähtud olukord, kus jõukamal riigil, nagu Itaalial, olid palju paremad võimalused lapsendamiseks vähemjõukamast riigist, nagu Rumeeniast. Täna õhtul on juba mitu parlamendiliiget öelnud, et vaesus ei tohi olla piisav põhjus, et võtta laps perelt ära ja anda ta rahvusvaheliselt lapsendada.
Soovin rõhutada, et peame olema selles olukorras väga hoolikad ja austama nii riiklikke kui ka rahvusvahelisi õigusakte, et ennetada laste kuritarvitamise, röövimise ja lastega kauplemise ohtu.
George Sabin Cutaş
(RO) Austatud juhataja! Soovin samuti viidata ÜRO konventsioonile, milles on öeldud, et rahvusvahelist lapsendamist saab kaaluda alternatiivina lapse toetamiseks ainult siis, kui lapsele ei ole võimalik leida tema sünniriigis adoptiivperekonda või pakkuda talle seal hoolekannet, mida ta vajab.
Rahvusvahelise lapsendamise liberaliseerimisega kaasneb mitmeid ohtusid. Ühest küljest suurendab see lastega kauplemise ja laste kuritarvitamise ohtu, mille motiiviks on finantshuvid ja lapsendamisele järgneva olukorra keeruline kontrollimine. Teisest küljest võib laste lahutamine nende bioloogilistest vanematest ja sünnimaast avaldada väga negatiivset mõju ka nende psüühikale ning nende sotsiaalsele staatusele ja haridustasemele. Lapsendamise teemat arutades peab meie põhieesmärk olema lapse heaolu tagamine. Seepärast ei tohi väga erinevate lapsendamist puudutavate traditsioonide ja õiguslike menetlustega ELi liikmesriikidele rahvusvahelise lapsendamise liberaliseerimise pärast survet avaldada.
Antonyia Parvanova
Austatud juhataja! Soovin juhtida teie tähelepanu ebaseaduslikule lapsendamisele. Euroopas, eriti Kagu-Euroopas tegeleb sellega terve organiseeritud kuritegevuse võrgustik. Sadasid lapsi lapsendatakse või müüakse ebaseaduslikult.
Pärast kõike seda, mida me siin parlamendis saavutanud oleme, ei tohi me piirduda selle teema puhul vaid ühe väikese põhjendusega inimkaubandust käsitlevas direktiivis. Kutsun komisjoni üles võtma konkreetseid meetmeid nende kohutavate kuritegude ennetamiseks ja nende toimepanijate karistamiseks. Kui iga riik omaette riiklikul tasandil selle pahelise tava vastu võitlema peab, siis ei saavuta me seda eesmärki. Tegemist on organiseeritud kuritegevusega ning seetõttu nõuan, et sellega tegeletakse ELi tasandil.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Austatud juhataja! Rahvusvahelist lapsendamist ELis käsitlevas resolutsioonis peavad olema selgelt toodud välja järgmised punktid: perekonnad, kes kavatsevad rahvusvaheliselt lapsendada, vajavad lapse sünniriigi pädevalt riigiasutuselt sellekohast hinnangut ning rahvusvaheline lapsendamine peab olema võimalik ainult perekonna ja lapse liikmesriikide pädevate riigiasutuste vastutuse all.
Lisaks sellele peab vastavate volitustega riigiasutus jälgima rahvusvahelise lapsendamise menetluse raames lapsendatud lapsi. Viimaseks, pädevad riigiasutused peavad esitama rahvusvahelise lapsendamise menetluse raames lapsendatud lapse sünniriigile korrapäraseid aruandeid lapse käekäigu kohta.
Catherine Stihler
Austatud juhataja! Tahtsin lihtsalt lisada paar sõna sugulastest hooldajate ja nende toetamise kohta.
Enamik sugulastest hooldajaid on vanavanemad, kellest saavad lastelaste peamised hooldajad selle pärast, et lapse vanemal on uimastisõltuvus või suri ta uimastisõltuvuse tagajärjel.
Soovin juhtida täiskogu tähelepanu organisatsiooni Mentor UK silmapaistvale tööle sugulastest hooldajate õiguste valdkonnas. Mõned neist lapsendavad oma lapselapsed. Teised seda küll ei tee, kuid nad hoolivad lastest väga ning pakuvad neile stabiilset ja ohutut kodu. Tihti on aga sugulaste hoole all olevatel lastel tihtipeale palju vähem õigusi, kui on riigi hoole all olevatel lastel. See on midagi, millele minu arvates siin arutelus küll põgusalt viidati, aga kui te sugulastest hooldajate küsimuse kohta rohkem teada tahate, siis julgustan teid vaatama Mentor UK tehtud tööd ja abi, mida see on eri riikides sugulastest hooldajatele osutanud.
Kristalina Georgieva
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Soovin kõigepealt ühineda kõigi teistega, kes Roberta Angelillit täna õhtul nii tulemusrikka arutelu algatamise eest tänasid. Võtaksin arutelu viie punktiga kokku.
Esiteks on komisjon täiesti nõus kõigi seisukohtadega, mida väljendati lapse õiguste kaitsmise ja edendamise tähtsa rolli kohta riikidevahelise lapsendamise puhul. See on ja jääb komisjoni peaeesmärgiks seda teemat käsitlevatel läbirääkimistel nii Haagi konventsiooni kontekstis kui ka meie lapse õiguste nimel tehtavas töös Euroopas.
Soovin tuua selle teema puhul esile, et peatselt esitatavas lapse õigusi käsitleva teatises pakub komisjon välja meetmed lapse õiguste edendamiseks perioodil 2011-2014. Nende meetmete juurde kuulub ka toetuse parandamine, mida komisjon osutab liikmesriikidele ÜRO lapse õiguste konventsiooni rakendamiseks. Nagu ma juba rohelisele raamatule viidates mainisin, astume ka samme, et võimaldada perekonnaseisu puudutavate dokumentide levitamist lapsendamist puudutavate otsustena, teisisõnu, et võimaldada riiklike lapsendamist puudutavate otsuste vastastikust tunnustamist ELis.
Euroopa Parlamendi liikmed väljendasid ka muret, et see teema on väga tundlik ning seda tuleb käsitleda riiklike vajaduste ja õigusaktide kontekstis ning komisjon soovib rõhutada, et Rumeenia rahvusvahelist lapsendamist käsitlevate õigusaktide eest vastutab ainult Rumeenia valitsus. Võetavat meedet tuleb vaadelda ühes kontekstis Rumeenias minevikus toimunud riikidevahelist lapsendamist puudutavate kuritarvituslike tavadega. Komisjon jälgib küll tähelepanelikult seda, kuidas Rumeenia neid õigusakte edasi arendab, aga rõhutan veel kord, et nende edasiarendamine kuulub ainult Rumeenia vastutuse alla.
Mis järelevalvesse puutub, siis oleme veendunud, et selleks on kõige õigem institutsioon Haagi konventsiooni erikomisjon, mis tegeleb laste kaitsmise ja riikidevahelise lapsendamise nimel tehtava koostööga. Komisjon kuulub samuti sellesse järelevalveorganisse ja kui me kaalume võimalusi, kuidas selle organi tegevusele omalt poolt kaasa aidata, siis võtame arvesse ka paljusid täna õhtul tehtud märkusi.
Akrediteerimine kuulub komisjoni arvates riigiasutuste pädevuse alla. See on seotud perekonnaseadustega, mis liikmesriikides kehtivad ja mida liikmesriigid edasi arendavad, ning seepärast tuleb seda teemat ka sellel tasandil käsitleda.
Lõpetuseks annan asepresident Redingile edasi siin täna õhtul tehtud märkused, kaasa arvatud küsimuse, mille üks parlamendiliige esitas ja millele vastust oodatakse.
Olen ise lapsendatud poisi ristiema ning ma tean, kui emotsionaalne ja raske lapsendamine olla võib ning kui paljud tegurid lapsendamisotsuse juures rolli mängivad. Kuulasin tänaõhtust arutelu suure huvi, aga ka tundega, et see ei ole ainult õigusloome, vaid ka südame ja hinge küsimus. Seepärast lootkem, et lähtutakse sellest, mida ütleb süda ja hing, et oleks kõige paremini kaitstud nii meie kui ka teiste riikide laste huvid!
Juhataja
Olen saanud viis resolutsiooni ettepanekut, mis esitati kodukorra artikli 115 lõike 5 kohaselt.
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub kolmapäeval, 19. jaanuaril 2011.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
John Attard-Montalto
kirjalikult. - Arutlemisel olev resolutsioon sätestab põhimõtteliselt laste põhiõiguse lapsendamisele ning laste heaolu kaitsmise õiguse. Selles ei ole tehtud konkreetseid ettepanekuid lapsendamismenetluste tõhusamaks ja vähem bürokraatlikuks muutmiseks kaitsemeetmeid vähendamata. Tuhanded vanemateta või hüljatud lapsed elavad mittestandardsetes tingimustes. Samas on tuhandeid lasteta paare, kes neile tuleviku kinkida saaksid. Ei piisa vaid sellest, kui kutsuda ELi institutsioone üles osalema aktiivselt Haagi konverentsil, et avaldada survet rahvusvahelise lapsendamise menetluste parandamise, tõhustamise ja lihtsustamise nimel. Palju mõttekam oleks teha konkreetseid ettepanekuid rahvusvahelise lapsendamise menetluste tõhustamise ja lihtsustamise kohta. Oleks imetlusväärne, kui rahvusvahelise lapsendamise küsimust vaadataks laiemas lapsendamise kontekstis. Riikide valitsused peavad seadusi andma, et anda uut hoogu asjaomastele õigusaktidele ning võimaldada vanemate poolt maha jäetud laste lapsendamine. Paljude õigusaktide kohaselt on ikka veel vaja saada bioloogiliste vanemate nõusolek isegi siis, kui nad on oma lapsed täielikult hüljanud.
Franz Obermayr
Kõige enam kaitset vajavad meie ühiskonnas lapsed, eriti lapsed, kes on orvud, haavatavas olukorras või keda on kuritarvitatud. Rahvusvahelise lapsendamise puhul kannatavad lapsed harjumuspärasest keskkonnast eemaldamise tõttu tihti väga palju. Seepärast peab olema alati esmakohal lapse heaolu. Sellega peab arvestama ka ÜRO. Eelmisel aastal käivitati Mexico Citys kampaania, mille raames kasutati metroopileteid, et edendada homoseksuaalsete paaride õigust lapsendada. Meediateadete kohaselt toetas seda kampaaniat ka ÜRO, kuigi psühholoogid kinnitavad, et lapse arengu jaoks on väga oluline, et nad kasvavad üles peres, kus neil on eeskujuks ema ja isa. Stabiilsed peresuhted on eriti tähtsad lapsendatud laste jaoks, kellel juba on selles suhtes halbu kogemusi. Probleeme võib tekkida kõikides suhetes, aga laste heaolu nimel ei tohi me nendest probleemidest kohe algusest peale ette ära otsustatud tulemust teha.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
Mul on väga hea meel, et Euroopa Parlament arutab täna lapsendamist Euroopa Liidus, sest see teema on minu jaoks väga südamelähedane. Selle küsimuse käsitlemist võimaldavad konkreetsed lapsi puudutavad viited Euroopa Liidu põhiõiguste hartas ja Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 3. Rahvusvaheline lapsendamine võib tähendada normaalset elu ja õnnelikku peret paljude hüljatud laste jaoks, keda nende vanuse või tervisliku seisundi pärast nende oma riigis lapsendada ei taheta. Euroopas valitseb olukord, kus mõnes piirkonnas, kus abordi tegemine on vastuvõetav ja hõlpsasti kättesaadav, ei ole piisavalt lapsi lapsendamiseks, samal ajal on aga teistes riikides palju lapsendamist ootavaid lapsi, kuid ainult kõige noorematel neist on võimalus leida endale pere. Lisaks sellele on üha enam paare, kellel on raskusi lastesaamisega või kes kannatavad ravimatute viljatuseprobleemide all. Seega suhtun väga entusiastlikult Euroopa Komisjoni töösse selles valdkonnas. Liikmesriigid peavad jõudma kokkuleppele menetluste lihtsustamise küsimuses, et need ei oleks enam nii keerulised või pikaleveninud. Me ei tohi aga ka unustada kaitse- ja järelevalvesüsteemide loomist, et ennetada lastega kauplemist.
