G20 tippkohtumise tulemused (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on ülemkogu ja komisjoni avaldused G20 tippkohtumise tulemuste kohta.
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Austatud juhataja! Head parlamendiliikmed! Ülemkogu alalisel eesistujal ning Euroopa Parlamendil oli juba võimalus arutleda G20 tippkohtumise üle 2010. aasta 20. oktoobril, kui oli G20 ministrite kohtumise eelõhtu, ning ootasime, kuidas arenevad sündmused Söulis.
Eurooplastena olime nendeks kohtumisteks hästi valmistunud nii ministrite kui ka riikide või valitsuste juhtide tasemel. Mõistsime, et sidususe puudumine eurooplaste vahel põhjustaks kiiresti Euroopa Liidu usaldusväärsuse kadumise rahvusvahelisel areenil. Söuli tippkohtumisele reageeriti mitmeti üle kogu maailma. Isiklikult leian, et peaksime kõigest hoolimata jääma optimistlikuks, isegi kui tulemused ei ole nii muljetavaldavad, kui varem lootsime.
Enne Söuli tippkohtumist olime veendunud, et kõige raskem ja olulisem on säilitada oma hoogu. Me ei peaks seda viga tegema ning arvama, et me ei vaja enam üleilmset koostööd, põhjendades end sellega, et me ei ole enam selles kriitilises olukorras nagu 18 kuud või isegi kuus kuud tagasi. Usume endiselt, et poliitilised juhid vastutavad otsuste tegemise eest. Nad on vastutavad ja see on tõesti ka poliitika tuum. Arvan aga, et neil on lisaks üks isegi veelgi olulisem vastutus: kindlustada, et otsused ei jääks ainult paberile, vaid et neid saadaks konkreetsed tulemused ja et neid kohaldataks täieulatuslikult.
Söuli tippkohtumine näitas, et G20 ja seega ka meie kõigi tõeline katsumus on arusaam sellest, kuidas peaksime kasutuselevõttu jätkama ja tõesti ka kiirendama. Peame head kavatsused muutma reaalseteks tulemusteks ning see kõik on oluline vähemalt kahel põhjusel. Esiteks ei rahuldu turud vaid avaldustega. Nad jälgivad poliitilisi muutusi kaks päeva, kümme päeva ja 30 päeva pärast tippkohtumist, kui meedia on juba lahkunud. Euroopa majanduse olukorrast tuleb tervikuna aru saada. See ei ole lihtsalt progress, mis saavutati kaks päeva kestnud tippkohtumisel. Seda progressi, mille suunas meie liigume, on võimalik saavutada ainult igapäevase kestva töö abil, ning teie Euroopa Parlamendi liikmetena teate seda paremini kui keegi teine.
Teine põhjus on sama oluline kui esimene ning puudutab teid kõiki otseselt. Leian, et Euroopa Parlament ja riikide parlamendid suudavad teostada põhjalikku kontrolli ning pakkuda ka poliitilisi stiimuleid Euroopa ja rahvusvahelise majanduse jaoks, kindlustades, et kahe tippkohtumise vahel toimub ettenähtud viisil rakendamine ning et G20 muutuks tavaliste järjestikuste kohtumiste asemel pigem protsessiks.
Rääkides sisust, siis on liidu panus kindlale, püsivale ja tasakaalustatud kasvule nüüd selge ning põhineb mõnedel põhimõtetel: rahanduse ühitamise plaanid, mille eesmärk on jätkusuutlik eristuv kasv; Euroopa 2020. aasta strateegia, mis on vajalik struktuurireformide jaoks, et säilitada eriti just töökohtade loomine; finantssektori ja turgude reformide programmid ning lõpuks ka majandusjuhtimise kindlustamine ELis. Lisan, et liit on väga huvitatud partnerite tehtavatest hinnangutest G20 kontekstis. Eurooplastena oleme sellega harjunud ning teame, kui kasulik selline tegevus olla võib. Selge on see, et kõik peavad võrdselt kõvasti tööd tegema ning demonstreerima uuenenud tahet panustada kasvutegevustesse.
Lisan taas kord oma varasemate kommentaaride vaimus, et protektsionismivastast võitlust ei ole võimalik otsekohe võita, vaid seda on võimalik võita siis, kui ollakse igapäevaselt üleilmselt piisavalt tähelepanelik.
Lisaks märgin ära kolm olulist arengut, mis viimase kuu jooksul aset on toimunud. Esimene on Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) reformimine ning EL demonstreeris selgelt, et on valmis tegema seda, mida vaja, et uus IMF esindaks rohkem uut majandusreaalsust ning et seeläbi saaksid arenevad majandusriigid oma hääle kuuldavaks teha ning suuremat rolli omada. Nõustusime vähendama oma esindatust IMFi täitevkomitees ning tegime omanikosaluse suhtes märgatavaid järeleandmisi. Arvan, et suutsime säilitada seda, mis on meie jaoks kõige olulisem, ning et sellest kõigest on saanud kasu kogu rahvusvaheline üldsus.
Teine areng puudutab Basel III lepet. Arvan, et liigume pankade kapitalinõuetega õiges suunas, ning loomulikult on väga oluline, et kõik seotud liikmesriigid peaksid Basel III elluviimisega võetud kohustusi säilitama. Loomulikult jääb rakendamise küsimus endiselt nii ELi kui ka G20 poliitagendasse.
Kommenteerides seda, mis on viimastel nädalatel aset leidnud n-ö valuutasõja rindel, arvan, et EL on teinud head tööd ning on suutnud kaitsta tasakaalustatud positsiooni, mis tähendab, et vahetuskursid peaksid peegeldama majandusaluseid ning meil ei ole vaja otsida abi konkurentsist läbi devalveerimise.
Lõpetuseks: alates Söulist on G20 eesistujaks Prantsusmaa ning arvan, et see on ainulaadne võimalus eurooplastele ja Euroopa Liidule. Meie jaoks on oluline teha koostööd koordineeritult kindlustamaks, et järgmise aasta jooksul ning pidades silmas nüüd Cannes' G20 tippkohtumist 2011. aasta novembris ja perioodi pärast seda, vastaks G20 enda loodud ootustele.
Tõeliselt raske ülesanne, mis meie ees seisab, on demonstreerida, et kriisiga toimetulemiseks loodud foorum suudab panustada ja stimuleerida, mis on vajalik keskmise perspektiivi eesmärkide saavutamiseks, nagu kindlam, kestlikum ja tasakaalustatum üleilmne kasv; selged õiglased reeglid rahvusvahelisele finantsturule ning rahvusvahelised organisatsioonid, mis on maailmas rohkem esindatud ning mis suudavad aidata riikide valitsustel ja Euroopa asutustel üleilmastumisega toime tulla. Austatud juhataja! Arvan, et on G20 ülesanne järgmistel aastatel on tõestada, et üleilmastumine ei ole mitte ainult majandus, vaid peamiselt ja kindlasti ka poliitiline protsess.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Austatud juhataja! Enne selle kuu Söuli tippkohtumist muretseti selle üle, et kui G20 riike ühendanud kriisi surve muutub nõrgemaks, muutub G20 jaoks võimatuks täita oma rolli üleilmse majanduskooskõlastamise primaarse foorumina. Nüüd kui selle kuu Söuli tippkohtumine on möödas, võin kinnitada, et negatiivset stsenaariumit ei kiidetud heaks. Oleme näinud, et üleilmse juhtimise küsimuses on G20 liikunud kriisirežiimist stabiilsema lähenemisviisi poole.
Hoolimata keerulistest arutelu all olevatest probleemidest ning sellest, et mõnes teises küsimuses, nagu finantssektori maksustamine, kokkuleppele ei jõutud, edastas G20 jälle kord olulise üleilmse sõnumi meelekindlusest. Üleilmse majanduse probleemide asjus toimus tõeline ja stabiilne areng. Tean, et tulemustesse suhtuti teatava skepsisega, sest ei olnud ühtegi täiuslikku viimase hetke läbimurret, mis oleks suurepäraselt õhtusteks uudisteks ajastatud. See, millest skeptikud aga aru ei saa, on asjaolu, et progress G20 kohtumisel on ise suurejooneline uudis. See ei ole nagu meie euroopalik integreeritud protsess, kus kõik laua ümber istujad jagavad ühist diskussiooni ja kompromissikultuuri.
Lisaks Euroopa Liidule ja mõnele liikmesriigile kuulub G20 liitu selliseid üksteisest erinevaid riike nagu USA ja Hiina, Venemaa, Brasiilia ja Jaapan, Argentiina, Saudi-Araabia, Korea ja Lõuna-Aafrika. Tuleks tunnustada juba ainuüksi asjaolu, et nad tegutsevad koos ja pööravad tähelepanu üleilmsele tasakaalustamatusele ning jõuavad kokkuleppele näiteks finantsregulatsioonis. Tegemist on meeletu arenguga, mis veel mõned aastad tagasi oleks olnud võimatu ning Söuli tippkohtumine oli oluline samm edasi selles protsessis ning uue agenda käivitamisel, mitte lihtsalt ühekordne märkimisväärne sündmus.
Nii et jah, see oli edukas, ning arvan, et Euroopa Liit, keda esindasin koos Euroopa Ülemkogu alalise eesistujaga, võib tippkohtumise tulemustega rahul olla. Tegelikult oli meie osalus oluline ka rahandusministrite tasemel, kus Euroopa Liitu esindas Olli Rehn, kes on selle valdkonna eest vastutav volinik. Üldjoontes võib väita, et tulemused peegeldavad Euroopa Liidu prioriteete, mis püstitati enne Söuli, ning Euroopa Liit peaks olema väga uhke selle väga olulise panuse eest sellesse protsessi.
Toon esile mõned olulisimad saavutused: eelkõige soovis Euroopa Liit, et sel tippkohtumisel toimuks areng ühise tegutsemise teemal, mis suurendaks üleilmset kasvu ja tööhõivet, ning et jõutaks vastusteni, kuidas reageerida üleilmsetele tasakaalustumatustele ja valuutapingetele. Me kõik teadsime, et see saab olema tee ülesmäge, et leida ühiselt kokkulepitud viis üleilmsete tasakaalustumatustega toimetulemiseks, kuid pärast pikka, pingelisi läbirääkimisi otsustas G20 koostöölahenduse kasuks, määratledes mehhanismi ja ajagraafiku, mis koondab meie majandusriigid, et selle probleemiga tegeleda.
G20 partnerid nõustusid vähendama üleliigseid tasakaalustumatusi ning säilitama praegusi eelarvelisi tasakaalustumatusi kestlikel tasemetel. Ärge alahinnake selle olulisust! G20 arutelul tasakaalustumatustega tegelemise üle sai selgeks, et EL on teistest ees. Meie endi arutelude tulemusel Euroopa Liidu sisemiste tasakaalustumatuste üle said G20 liidrid kinnitust, et need on parimad viisid üleilmsete tasakaalustumatustega toimetulemiseks. Meie indikaatoritega meetod, mis seisneb selles, et indikaatorid käivitavad makromajanduslike tasakaalustumatuste ja tuumprobleemide hinnangu, on uue G20 mehhanismi vundamendi osa. See konstrueeritakse 2011. aasta keskpaigaks ning esimene hinnang saab valmis enne järgmist tippkohtumist 2011. aasta novembris.
Meie fookuseks on nüüd selle mehhanismi tugevdamine nii palju kui võimalik ning tagamine, et seda rakendataks ettenähtud viisil 2011. aastal G20 eesistujariigi Prantsusmaa ajal. Seega olid järeldused olulised, kuid nüüd nõustun sellega, et peame vaatama, kuidas neid rakendada.
Teine saavutus puudutab valuutakursse. Tasakaalustavat kasvu ei saada edu, kui ei pöörata tähelepanu valuutapingetele. Jälle kord aitas Euroopa Liit jõuda G20-l ühiste lahenduste suhtes üksmeelele. Nõustusime liikuma turupõhisema vahetuskursi süsteemi poole, mis peegeldab majanduslikku baasi. Samuti nõustusime hoiduma hindamiste võrdlemisest olema valvsad üleliigse muutlikkuse ning vahetuskursside korratute liikumiste suhtes.
See lahendus toob kaasa poliitilise impulsi G20 eesistujariigile Prantsusmaale, kes hakkab juhtima rahvusvahelise valuutasüsteemi laialulatuslikku reformi. Mul on ka hea meel tõdeda, et G20 tippkohtumine toetas IMFi ajaloolist reformimist. Tõepoolest ületasime Pittsburghi ootused kvoodi muutumise ja arenevate majandusriikide esinduse kohta. Tänu ELi liikmesriikide avatud ja koostööaltile lähenemisviisile tähendavad meie märkimisväärsed järeleandmised ja meie võime jagada kohustusi seda, et fondil on nüüd vajaminev legitiimsus hakata tegelema eesootavate katsumustega ning pöörata eriti tähelepanu tasakaalustamatustele ja valuutapingetele. Arenevad majandusriigid peavad nüüd tõestama, et vastukaaluks kasvanud esindatusele on nad nõus kandma suuremat üleilmse majandusjuhtimise vastutust.
Neljas tippkohtumise saavutus oli see, et suudeti säilitada üleilmse finantsregulatsiooni reformi hoog, keskendudes selgelt rakendamisele. Tervitame Basel III reformi toetamist ja asjaolu, et G20 jätkab tööd süsteemselt oluliste finantsasutustega. G20 finantsreformide pingutused jätkuvad sellistes valdkondades nagu makrotasandi usaldatavuse poliitika raamistikud, varipangandus, tuletisinstrumentide turud ning turu usaldusväärsus ja tõhusus.
Euroopa Liit on mitmes eelmainitud valdkonnas juhtival positsioonil ning meie liidusisene töö toidab G20 protsessi. Nüüd on oluline kindlustada kõikide nende kohustuste range ja järjepidev rakendamine kokkulepitud ajagraafiku kohaselt, et kindlustada üleilmsel tasemel mänguväljak. Oleme Ameerika Ühendriikidelt saanud tugevat kinnitust, et selles küsimuses jagavad nad meie meelekindlust. Söuli tippkohtumine lõi ka uue impulsi Doha läbirääkimiste lõpetamiseks ning kordas G20 pühendumust võidelda protektsionismiga selle kõikides vormides.
Isiklikku rahulolu pakub mulle see, et suutsime Söuli arengukonsensusega läbipõimunud arengust, kaubandusest ja investeeringutest paigutada arengu kindlalt G20 agendasse. See uus kasvule keskenduv lähenemisviis täiendab eksisteerivaid doonorikeskseid tegevusi ja ÜRO süsteemi. See aitab kaasa meie pingutustele saavutada aastatuhande arengueesmärgid ja läheb väga hästi kokku komisjoni hiljutiste soovitustega arengupoliitika tuleviku rohelises raamatus. Roheline raamat on nüüd konsultatsioonideks avatud ning ootan täiskogu panust.
Lõpetuseks kiidan tunnustavalt G20 pühendumist G20 korruptsioonivastase tegevuskavale, tulevasele tööle energiaküsimuste valdkonnas ning püüdlustele saavutada kõigest väest tasakaalustatud ja edukas tulemus Cancúni kliimakõnelustel!
komisjoni president. (FR) Austatud juhataja ja parlamendiliikmed! Ettevõtete ja ametühingute kasvav huvi on tõestus selle kohta, et G20 on nüüdseks kinnitanud ennast olulise foorumina üleilmse majanduse kooskõlastamisel. Osalesin ka G20 äritippkohtumisel, kus rõhutasin ettevõtete sotsiaalse vastutuse olulisust. Kohtusin ka Euroopa, Põhja-ja Lõuna-Ameerika ning Aasia ametühingute delegatsioonidega. Nõustusin nende delegatsioonidega, kelle kohalolekut võimaldas Euroopa Ametühingute Konföderatsioon (ETUC), et tööhõive on kõige olulisem, ning rõhutasin asjaolu, et Euroopa tõepoolest soovitas, et tööhõive ja sotsiaalne dimensioon tuleks järeldustesse lisada.
Söuli tippkohtumise lõppemisest alates oleme hakanud tähelepanu pöörama järgmisele G20 eesistujale ning Cannes'i tippkohtumisele 2011. aasta novembris. Peaksime maksimaalselt ära kasutama võimalust , et üks meie liikmesriikidest on juhiistmel. Peaksime oma seisukohad viivitamata määratlema ning aktiivselt G20 agenda kujunemisele koordineeritult kaasa aitama.
Komisjon on valmis toetama täielikult eesistujariigi Prantsusmaa prioriteete. Üks neist on Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) reformimine, mille tarbeks peame lagedale tulema järjepidevate ettepanekutega, pöörates tähelepanu stabiilsuse parandamisele ja vahetuskursside kõikuvusele.
Veel üks prioriteet on toormaterjalide hindade muutlikkus. Järgmiste kuude jooksul teostab komisjon kõikide toormaterjalide olulisimate turgude kohta hindamise.
Peaksime nägema eesistujariigis Prantsusmaas unikaalset võimalust Euroopale, jätta oma jälje G20 üleilmsesse agendasse. Kui jätkame koostööd G20 tasemel, kindlustab Euroopa oma positsiooni maailma majandus- ja finantsarutelude keskmes ning mängib väga olulist rolli üleilmsetele katsumustele meie reaktsioonide väljakujundamises.
Jean-Paul Gauzès
fraktsiooni PPE nimel. - (FR) Austatud juhataja! Kui ma ei eksi, siis on mul üks minut aega.
Eesistujariigi Belgia eesistuja, komisjoni president, head kolleegid! Esiteks mainiksin seda, Olivier Chastel, et hindan väga teie selget hinnangut viimase G20 tippkohtumise kohta ning et toetan teie ettepanekuid ka tulevikus.
Pean aga ka mainima, et tulemused on üpris halvad, kuigi Basel III ja IMFi reform kiideti heaks. Saame ainult loota - nagu komisjoni president -, et Söuli tippkohtumine rajab teed eesistujariigi Prantsusmaa kaugeleulatuvate ettepanekute rakendamisele, mida õigustab viivitamatu vajadus ja jätkuvalt keerulised tingimused. Euroopa Liit peab olema järjepidev, kui soovitakse kanda seda vastutust, mille ta on ära teeninud.
Konkreetsed tulemused on väga olulised ning nõustun teiega, komisjoni president, kui ütlete, et meie kaaskodanikud ootavad meilt tegusid, mitte ainult sõnu või seisukohti. Majanduse ja rahanduse üleilmastumine eeldab meilt tõelist arengut määruste rahvusvahelisel harmoniseerimisel. Turud reageerivad palju kiiremini kui poliitikud. Euroopa ei saa olla naiivne ning peab kindlustama kahepoolsuse olemasolu.
Udo Bullmann
Austatud juhataja, head kolleegid! Oma tänases küsimuses esitas Rebecca Harms küsimuse, miks ei anta tippkohtumiste sädet enam inimestele edasi ning miks ei kiirga tippkohtumiste aruteludelt uut julgust ja uut enesekindlust. Kui ma teid, José Manuel Barroso, täna hommikul ja just nüüd kuulasin, ning ka Herman van Rompuyd ja ülemkogu, siis ma mõistsin, miks seda sädet näha ei ole. Sädet ei ole isegi siin istungisaalis - vaadake enda ümber! Loomulikult on oluline, et siin oleks rohkem parlamendiliikmeid. Kuid miks neid ei ole siin? On vale, et nad siin ei ole, kuid ega nad ei kuuleks ka midagi uut. Te räägite meile asju, mida on ajalehtedes juba korduvalt mainitud, ega vasta nendele olulistele küsimustele, mida on küsitud. Mis on juhtumas finantstehingute maksuga? Martin Schulz küsis teilt seda mitu korda! Kuhu jääb vastus? See ei ole kirjas Söuli G20 tippkohtumise agendas. Sooviksin sellele vastuse saada.
Sooviksin ka teada, et kui Euroopa Ülemkogu, eesistujariik Belgia ütlesid, et pooldavad seda, siis miks Euroopa Ülemkogu ütles lihtsalt oma viimasel kolmel tippkohtumisel, et nad soovitavad tasuvusuuringut üleilmses mastaabis, mitte Euroopa mastaabis. Miks mitte? Kas ülemkogu ei näe, et see tee lõppeb tupikuga, kuhu te seda teemat suunate? Küsin teilt veel ühe korra José Manuel Barroso, et millal rahuldab Algirdas Šemeta parlamendi nõude, mis esitati selle aasta alguses ning mille alusel tahame Euroopale tasuvusuuringut? Kui te esitate arvamuse selle teema kohta, siis on istungisaal täiesti täis ja me kuulame teid. Ärge hiilige teemast enam kõrvale! Ainuüksi Euroopa puhul käib jutt umbes 200 miljardist eurost aastas. Küsige eelarvekomisjoni liikmetelt, milliste naeruväärselt väikesete summade üle nad praegu ülemkoguga vaidlevad! Selle ettepaneku elluviimisega kaasneks areng. Peame rollidesse uuesti elu sisse puhuma, sest pärast seda näeme jälle sädet. See on see, mida teilt ootame!
Marielle De Sarnez
Austatud juhataja! Võime pidada lugematul arvul tippkohtumisi ja koosolekuid, aga kui Euroopa ei aktsepteeri ühtset ründavat lähenemisviisi, siis ei ole tal kaalu ning järgmine G20 kohtumine on lihtsalt Hiina ja Ameerika Ühendriikide vastasseis, millest meie väljume lõppude lõpuks kaotajatena. Probleeme on meil siiski küllaga.
Ajal kui euroala tegeleb enda probleemidega, mis eeldavad tugevat sisemist reaktsiooni, elab rahvusvaheline valuutasüsteem üle kriitilist aega, mis on meie probleemidele lisaprobleemiks ning loob Euroopa jaoks sellist konkurentsi, mis on nii destabiliseeriv kui ka ebaõiglane. See on esimene märkus. Eurooplased peaksid G20 plaanis esitama uue üleilmse valuutareegli, mis põhineb valuutakorvil baseeruval arvestusühikul, milles on kindlasti dollar, euro ja jüaan.
Samuti peame üle vaatama finantsregulatsiooni küsimuse. Maksuparadiiside vastu võitlemise kohustust ei ole praktikas ellu viidud ning reitinguagentuuride tegevusi ei ole ikka veel kontrollitud. See on veelgi kahetsusväärsem, kuna eksisteerib ka teisi probleeme, näiteks kaubaturgude regulatsioon: fossiilkütuste, mineraalide ja põllumajandustoodangu vallas. Seda arvesse võttes teen teile ettepaneku. Selle küsimuse valguses leian, et eurooplased peaksid tegema ettepaneku maailma kaubaorganisatsiooni loomiseks.
Maailmamajandusele valmistavad tõelist ohtu defitsiidid, mida teatud tootjariigid plaanivad ja siinkohal pean silmas Hiinat. Veelgi enam - põllumajandussaadustega spekuleerimine on täiesti ebamoraalne, kuna see intensiivistab kliimamuutuse ohte ning on arenevate riikide puhul täiendavaks näljahäda tekke ohuks.
Kõikide nende oluliste probleemide puhul, mis on selgelt seotud üleilmse tasakaaluga, usun ühte asja. Leian, et eesistujariigist Prantsusmaast on tõeline kasu ainult siis, kui ta paigutub algusest peale Euroopa raamistikku.
Patrick Le Hyaric
Austatud juhataja! Head kolleegid! Maailma kriisi ulatus ning sotsiaalsed ja keskkondlikud pakilisused tingivad Euroopa Liidult G20s resoluutset tegutsemist rahvusvahelise rahanduse reguleerimise tahteavalduse baasil.
Esiteks ei tohi Maailma Kaubandusorganisatsiooni läbirääkimised muuta maailma kapitalistlikuks džungliks, vaid need peavad rakendama sotsiaalseid, keskkonna- ja töökohti loovaid standardeid kauplemissüsteemi. Nad peavad toime tulema töötuse levikuga, mis hetkel mõjutab planeedil üle 250 miljoni inimese, lõpetades praeguse kokkuhoiupoliitika.
Vastupidisest perspektiivist vaadatuna tuleb sulgeda maksuparadiisid ning välja mõelda mehhanismid kapitali liikumise maksustamiseks; kaupade hindade tasakaalustamiseks tuleb luua rahvusvaheline fond, alustades põllumajandussaaduste hindadega; rahvusvaheline valuutasüsteem tuleb üle vaadata ning Rahvusvahelisele Valuutafondile tuleb anda uus roll tööhõive ja kestliku inimarengu valdkondades ning samuti universaalse maailmavaluuta loomisel, mis pakuks dollarile konkurentsi.
Lõpetada tuleb ka skandaalne olukord, kus reitinguagentuurid on oma kaasuste kohtunikud - ja seda kõike ainult pankade kasuks. Inimestel peab olema võimalus kaasa rääkida kõikides küsimustes, mis neid mõjutavad.
Georgios Papanikolaou
(EL) Austatud juhataja! Avaldused G20 tippkohtumise tulemuste kohta olid olulised - selles ei saa kahelda, kuid ometi tekitab teistkordne lugemine olulisi küsimusi kindlate punktide kohta.
Täpsemalt öeldes: 20 arenenud riiki edastasid karmi hoiatuse igale riigile, mis rakendab kooskõlastamata majanduspoliitikat, ja seda kõike ajal, kui ühte tüüpi majanduspoliitikat rakendavad Ameerika Ühendriigid, kasutades selleks baasrahatrükki, teist tüüpi poliitikat rakendavad Euroopa Liidu liikmesriigid, valides hetkel kokkuhoiu tee ning veel ühte tüüpi rakendab Hiina, kes on otsustanud oma valuutat allahinnatuna hoida.
Seega üritan aru saada, mis on sellise avalduse mõte ja kellele on see lõppude lõpuks suunatud. Mul on väga raske uskuda, et see sõnum on adresseeritud riikidele, kes on maailma majanduses väheolulised. Kui aga G20 tegi sellise avalduse isikliku kasu otstarbel, siis peaksime tõesti kaaluma varianti, et ehk on tõesti tegemist tõsise poliitilise kokkumänguga, ajal mil majanduses on vaja viivitamatult reageerida.
Charles Goerens
(FR) Austatud juhataja! Minu küsimus oli algselt adresseeritud José Manuel Barrosole, aga kuna teda ei ole siin, siis esitaksin selle küsimuse eesistujariigile Belgiale.
Tänapäeval on võimalik tegeleda kaubandusdumpinguga, ilma et rikutakse Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) dumpinguvastaseid reegleid. Tõesti, valuutaga, mis on pidevalt allahinnatud, on võimalik saavutada sama tulemus. Isegi kui hakkame kas või kartlikult tegelema konkureerivate valuutade devalveerimise teemaga, siis jääb õhku endiselt küsimus, et mis on Euroopa Liidule vastuvõetav.
Minu küsimus eesistujariigile Belgiale on järgmine: kui G20 ei suuda valuutasegadust lõpetada, siis kas võiksid WTO läbirääkimised lõppeda kahjudeta?
Nikolaos Salavrakos
(EL) Austatud juhataja! Minu arvates ei jõutud G20 kohtumisel novembris oluliste tulemusteni. See tõestas jälle, et Ameerika Ühendriigid on prominentsel positsioonil ning Hiina üritab rahvusvahelisel areenil enda kanda kinnitada.
Nagu me teame, algas 2007. aasta üleilmne majanduskriis siis, kui Ühendkuningriigi pankadel tekkisid üksteise järel likviidsusprobleemid. Oleme sellele olnud tunnistajaks ning ka terve maailm teab seda, et USA valitsus oli sunnitud raha juurde trükkima - esimeses etapis 700 miljardit USA dollarit ja teises hiljutises etapis 600 miljardit USA dollarit.
Vastupidiselt Ameerika Ühendriigi reaktsioonile, rahaprobleemidele, jäid Euroopa ja just euroala kindlaks eelarve distsipliini põhimõttele, rangelt kontrollitavale rahanduspoliitikale, jättes turgudele ruumi mängida spekulatiivseid mänge Euroopa vähemkindlate majandusriikide ning just euroala kulul.
Teen ettepaneku, et tuleks kaaluda uue koguse raha väljastamist Euroopas, kas siis rahatähtede või eurovõlakirja kujul.
Michel Dantin
(FR) Austatud juhataja! Meie kaaskodanikel on meie suhtes ootused. Maailma juhtimise küsimuses on neil ootused Euroopa suhtes. Peame olema proaktiivne ja otsustav jõud. Mitmed sõnavõtjad on täna hommikul maininud, et G20 eesistujariigina võib Prantsusmaast kujuneda Euroopa võimalus. Jagan seda vaadet ning leian, et eesistujariik ise peaks meie parlamenti regulaarselt G20 töö edusammudest teavitama. Olen aru saanud, et Prantsuse Vabariigi president oleks nõus tulema ja meile kõnelema. Austatud juhataja! Arvan, et peaksite ta siia kõnelema kutsuma.
Andris Piebalgs
komisjoni liige. - Austatud juhataja! G20 on kindlasti väga eriline moodustis, kus kõik otsuseid tuleks vastu võtta konsensusega. Nagu meie komisjoni president ja Belgia eesistuja rõhutasid, on ratas veerema lükatud ning räägin kiirelt ainult ühest teemast, nimelt finantssektori maksustamisest.
Kuigi läbimurret ei saavutatud, nõustuti eesistujariigi Prantsusmaa ajal tegema rohkem tööd uuendusliku rahastamisega. Euroopa Liit on valmis toetama G20 tööd, et analüüsida ja arendada finantstehingute maksu üleilmsel tasandil. Nagu ma ütlesin, on G20 töö põhimõtteks konsensus ning paljud partnerid G20s ei jaga veel praegusel hetkel meie seisukohta, kuid jätkame tööd konsensuse saavutamise nimel.
Samaaegselt peame alustama teistsuguste töödega, et kindlustada, et finantssektori panus oleks õiglane näiteks selliste meetmete nagu finantstegevuste maksu kaudu. 2010. aasta 7. oktoobril esitas komisjon oma seisukoha selle küsimuse kohta ning jätkatakse tööd järgmiste eesmärkide saavutamise nimel. Esiteks peame kindlustama, et finantssektori panus riigi rahandusse on õiglane. See on eriti oluline, kui võtame arvesse, millist abi sektor kriisi ajal sai. Teiseks peame kindlustama, et mis tahes maks, mille esitame, oleks reaalselt kasulik, ning et selle abil saadakse märkimisväärseid tulusid, ilma et see õõnestaks ELi konkurentsivõimet. Kolmandaks peame kindlustama, et riikide finantssektori maksude kogum ei looks uusi takistusi ühtsele turule.
Sellest lähtuvalt on komisjon kujundanud finantssektori maksustamise küsimuses kaheharulise lähenemisviisi. Finantstegevuste maks tundub olevat parim viis, et tegeleda ELi probleemiga. Finantssektori kasumite ja palkade maksustamine võiks tagada selle valdkonna õiglase maksustamise, tekitades samaaegselt hädasti vajaminevaid tulusid. Lisaks ei ohustaks finantstegevuste maks tõenäoliselt nii palju ELi konkurentsivõimelisust, kui teised maksuvahendid seda teha võiksid, kui neid ühepoolselt juurutada.
Finantstehingute maksu tuleks propageerida üleilmsel tasandil. Rahvusvaheline tehingumaks üleilmsele finantssektorile on parim viis rahvusvaheliste eesmärkide rahastamiseks näiteks sellistes valdkondades nagu arenguabi ja kliimamuutus. Õiget tüüpi maksu ja selle korraliku rakendamise korral võib meile tekkida oluline uus tuluallikas ning suudame samal ajal säilitada oma konkurentsivõime.
Komisjon plaanib jätkata nende valikutega tööd, et esitada poliitilisi algatusi 2011. aastal. Esimene ülesanne on finantssektori maksu mõjuhinnang, mis katab meie esitatud ideid. Selles suhtes võtame arvesse ka liikmesriikide analüüsi. Uue määruse alla käivate finantssektori asutustele kujunevate ning võimalike pangalõivude ja maksete ühismõju hinnangu tegemine on oluline, enne kui mingisuguseid ettepanekuid saab teha.
Enda seisukohast mainiksin veel ühe asja, mis on väga oluline: G20 lisas arengupoliitika eesmärgid selgelt oma agendasse. Minu arvates on see hea märk sellest, et G20 protsess - koos Euroopa Liidu meelekindlusega - võib oma kodanike huve silmas pidades hüvesid pakkuda.
Olivier Chastel
Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Head kolleegid! Arutelu lõpetuseks alustaksin jälle sellest ja üldjoontes korrates, et G20 kohtumise eelõhtul, oli meie jaoks väga selge, et liidu jaoks oli oluline saavutada rahuldav tulemus mitmes küsimuses ning et peame selle nimel tööd tegema tagamaks, et G20 jääb eelkõige usaldusväärseks ja legitiimseks foorumiks, mis on suuteline konkreetseid tulemusi pakkuma, nagu ma just mainisin, ning andma kooskõlastatud poliitilise tõuke üleilmastumiseks, et eriti just liit saaks ennast selles kontekstis kuuldavaks teha. Arvan - ka probleeme arvestades, ning mitmed teist on nendele probleemidele viidanud -, et liit on oma kohustused täitnud ning selles G20 kohtumises osalenud Euroopa institutsioonid ja liidu riigid said oma tööga rahuldavalt hakkama.
Söul tippkohtumine oli viies kahe aasta jooksul ning seal esitati väga palju kollektiivseid kohustusi. Paljud nendest on tootnud majanduskasvu ja maailma finantsstabiilsuse seisukohast vaadatuna positiivset tulemust, kuid see töö ei ole kaugeltki läbi.
Võttes arvesse seda, mida räägitakse liidus, ning viidates sellele, mida komisjon meile just pangalõivude ja finantstehingute maksu kohta ütles, öeldakse Euroopa Ülemkogu 29. oktoobri järeldustes selgelt, et töö nende kahe teemaga peaks jätkuma nii liidus endas kui ka rahvusvahelisel areenil. Mis puudutab lõive, siis selliste lõivude baasi ja iseloomu suhtes on konsensus kasvamas. Veel ei ole saavutatud konsensust tulude eesmärgi ega kasutuse suhtes.
Samaaegselt on liikmesriigid kehtestamas riiklikke süsteeme, mis erinevad üksteisest märkimisväärselt. Seega peame lühemas perspektiivis juurutama miinimumtasemel kooskõlastamist ja keskmises perspektiivis liikuma resolutsiooniraamistiku poole, mis harmoniseerib kriisi resolutsiooni kokkulepped palju suuremas ulatuses, eriti need, mis põhinevad komisjoni seadusandlikel ettepanekutel. Sellest lähtuvalt järeldas oktoobris kohtunud Euroopa Ülemkogu, et eri hetkedel eksisteerivaid lõivude süsteeme tuleks rohkem kooskõlastada ning ECOFINi nõukogu kutsuti detsembris peetavale Euroopa Ülemkogu koosolekule koos järeldustega tagasi.
Lõpuks, mis puudutab komisjoni just mainitud finantstehingute maksu, siis palus Euroopa Ülemkogu nii nõukogul kui lõpuks ka ECOFINil analüüsida viise, kuidas saaksime praegu kaaluda eri võimalusi maksuparadiiside tekke ja maksudest kõrvalehoidmise ennetamiseks, ning ECOFINi nõukogu koostas nõukogu kõrgetasemelise rahandusega seotud töörühma, mis hakkaks neid keerulisi teemasid uurima.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Ioan Mircea Paşcu
kirjalikult. - Meie rahvusvaheline institutsionaalne majandus- ja finantsarhitektuur, millele pandi alus pärast sõja lõppu, on praegu tugeva surve all. Täielikult muutuv rahvusvaheline süsteem ja üleilmne kriis kompavad selle vastupidavuse piire, sundides seda muganduma uute asjaoludega. Lisaks luuakse uusi institutsioone, nagu G20, et nendele asjaoludele reageerida. Ometigi on loomu poolest ikkagi tegemist valitsustevahelise organismiga, kelle otsused, mis mõjutavad meid kõiki, tuleb rakendada riiklikul tasandil. Seetõttu on oluline, et selle otsustes arvestataks mitte ainult oma liikmete, vaid meie kõigi huvidega.
Sellest perspektiivist vaadatuna on julgustav tõdeda, et Söuli tippkohtumine rõhutas liikmetevahelist koostööd, tagades seeläbi otsuste elluviimise, ning et oli näha resolutsiooni tundemärke fundamentaalsete struktuurimuudatuste tegemisel ning kasvu toetamist tööhõive kasvatamise kaudu, ilma et oleks unustatud areneva maailma vajadusi. Loodame, et EL saab kasu sellise koosluse otsustest, milles osalevad ainult mõned liikmed, ning et ka väljapoole euroala jäävad riigid saavad sellest kasu.
