2. Azerbaidjan: libertatea de exprimare
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi este dezbaterea asupra celor şapte propuneri de rezoluţii privind libertatea de exprimare în Azerbaidjan.
Fiorello Provera
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, Europa s-a lansat într-un proiect interesant de Parteneriat estic, care s-a bucurat de sprijinul şi colaborarea încurajatoare a şase ţări: Armenia, Belarus, Georgia, Moldova, Ucraina şi Azerbaidjan.
Această operaţiune îmbunătăţeşte relaţiile dintre Uniunea Europeană şi aceste ţări şi poate conduce la dezvoltarea democratică şi economică a zonei, deşi într-o măsură care variază în funcţie de istoria fiecărei ţări. Având în vedere această strategie politică inteligentă, după părerea mea, este inadecvat să se susţină această dezbatere urgentă referitoare la doi tineri bloggeri condamnaţi în urma unor evenimente pentru care procedurile sunt încă în desfăşurare, în vreme ce trecem cu vederea alte situaţii care sunt cu adevărat tragice, precum recentul masacru a 57 de persoane care s-au reunit pentru a susţine un candidat la alegerile prezidenţiale din Filipine.
Toate grupurile parlamentare, cu excepţia grupului nostru, susţin o propunere de rezoluţie privind Azerbaidjanul care să fie dură şi neconcordantă cu iniţiativele de parteneriat pe care le-am întreprins. Sunt convins că opiniile vehemente conţinute în rezoluţia supusă votului astăzi nu pot duce doar la înăsprirea relaţiilor guvernului azer cu Europa, ci pot avea şi un efect contraproductiv asupra cazului celor doi tineri, în aceea că această rezoluţie le-ar periclita amnistierea.
În această privinţă, aş dori să vă amintesc decizia adoptată ieri în şedinţă plenară, prin care am respins o rezoluţie privind cazul dnei Aminatou Haidar pentru a nu compromite negocierile diplomatice în curs. Am impresia că este, de asemenea, contradictoriu ca, în aceeaşi şedinţă, să fie supuse votului două rezoluţii, una privind Belarusul şi cealaltă privind Azerbaidjanul, ambele foarte diferite în tonul folosit, când aceste două ţări sunt părţi ale aceluiaşi Parteneriat estic.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Când, la 11 noiembrie, anul curent, Europa a marcat aniversarea sfârşitului Primului Război Mondial, în Azerbaidjan, câţiva jurnalişti au fost condamnaţi la câţiva ani de închisoare pentru că au îndrăznit să scrie despre corupţia generalizată şi şomajul ridicat din ţara lor. Jurnaliştii au fost acuzaţi oficial de răspândirea huliganismului şi de terorism.
În ierarhia stabilită de Freedom House, Azerbaidjanul are statutul "nu este liber”. Organizaţia "Reporteri fără Frontiere” declară că Azerbaidjanul este pe locul 146 dintr-un total de 175 de ţări analizate din perspectiva libertăţii de exprimare. Semnale îngrijorătoare reies şi din analizele efectuate de Economist Intelligence Unit, care a evaluat Azerbaidjanul în materie de libertăţi politice. În acest context, refuzul de anul trecut al autorităţilor azere de a acorda concesiuni unor instituţii de mass-media străine, precum BBC şi Radio Europa Liberă, nu ar trebui să surprindă pe nimeni.
Cred că a sosit vremea ca Uniunea Europeană să îşi revizuiască abordarea faţă de Azerbaidjan şi, profitând de participarea Baku la politica europeană de vecinătate şi parteneriat, să înceapă să exercite o presiune mai mare asupra autorităţilor de acolo. În plus, aş dori să mă alătur apelului grupului meu politic pentru eliberarea necondiţionată a jurnaliştilor arestaţi şi pentru revizuirea corespunzătoare a legislaţiei din Azerbaidjan.
Marietje Schaake
autoare. - Dle preşedinte, Azerbaidjanul a semnat mai multe parteneriate cu UE. Este activ atât în politica de vecinătate, cât şi în Parteneriatul estic. Acestea nu se referă doar la relaţii comerciale. Azerbaidjanul s-a angajat, de asemenea, să respecte democraţia, drepturile omului şi statul de drept. Dar, în prezent, toate acestea sunt grav ameninţate sub actualul regim.
Astăzi evidenţiem cazul lui Emin Milli şi al lui Adnan Hajizade, care reprezintă reprimarea libertăţii presei, a libertăţii de exprimare şi a societăţii civile, fiind mult mai profund şi mai amplu decât cazul a doi simpli bloggeri, după cum au fost numiţi. Într-adevăr, au folosit medii noi precum Facebook şi Twitter pentru activitatea organizaţiei lor de tineret, dar realitatea este că noi nici măcar nu ştim motivele pentru care au fost închişi, întrucât la proces nu au fost acceptate dovezi în sprijinul apărării lor, iar acesta nu a îndeplinit standardele internaţionale, lăsând, într-adevăr, aparenţa unui proces fabricat.
Dacă nu ne putem bizui pe faptul că guvernul azer îşi va onora angajamentele asumate în slujba democraţiei, drepturilor omului şi statului de drept prin diversele acorduri pe care le-a semnat cu UE, atunci Europa nu poate nicidecum considera Azerbaidjanul ca un partener credibil; acest lucru este valabil şi pentru relaţiile comerciale.
Această rezoluţie îndeamnă guvernul azer să îşi îndeplinească promisiunile şi să înceapă să îşi construiască legitimitatea în comunitatea internaţională, respectându-şi propriii cetăţeni, acordându-le drepturi democratice şi drepturi ale omului şi permiţând respectarea statului de drept.
Ieri, am acordat Premiul Sakharov în această Casă a poporului european şi am asistat la un discurs foarte impresionant din partea laureatului, dl Kovalev, care a afirmat că teama poate fi învinsă doar prin libertatea de gândire, iar libertatea de gândire poate fi exprimată doar când libertatea de exprimare este garantată cu adevărat şi când ascultăm acele persoane care abordează pur şi simplu teme precum opoziţia faţă de guvernul lor, ceea ce noi, ca europeni, trebuie să garantăm în parteneriatul cu Azerbaidjanul în toate domeniile.
Ulrike Lunacek
Dle preşedinte, antevorbitoarea mea a menţionat deja unele detalii ale acestei rezoluţii. Rezoluţia a fost generată, printre altele, de un incident din iulie 2009 în care doi tineri bloggeri, Emin Milli şi Adnan Hajizade, au fost atacaţi într-un restaurant, au mers la poliţie să raporteze incidentul şi au fost arestaţi ei înşişi.
Au fost urmăriţi în justiţie şi, potrivit tuturor observatorilor internaţionali, inclusiv Amnesty International, procesul nu a fost câtuşi de puţin echitabil. De exemplu, materialul video care se pare că a fost înregistrat în restaurant şi în care se ilustrează clar cine a fost atacat şi se observă că atacatorii erau alte persoane şi nu aceşti doi bloggeri, nu a fost difuzat.
Prin urmare, este clar că judecarea nu îndeplineşte criteriile necesare în temeiul statului de drept. Sper din tot sufletul că, atunci când va avea loc al doilea proces, vor trebui prezentate toate dovezile.
Sunt încântată că am reuşit să introducem o rezoluţie care este susţinută de aproape toate grupurile. Regret faptul că grupul dlui Provera nu ni se alătură şi, în schimb, ne recomandă să dăm dovadă de răbdare până când cazul se va rezolva de la sine şi să folosim canale diplomatice.
Dle Provera, consider că este necesar ca Parlamentul, care este în parteneriat cu parlamentul din Azerbaidjan, să se exprime clar. Drepturile omului reprezintă un subiect fundamental. Dna Schaake s-a referit ieri la Premiul Sakharov. Trebuie să sprijinim în mod deschis libertatea de gândire peste tot în lume şi să asigurăm că este apărată.
Preşedintele Aliyev a mărturisit adesea importanţa drepturilor fiecărui jurnalist şi că aceste drepturi trebuie apărate de stat. Este de datoria noastră să le reamintim tuturor de acest lucru şi sper din tot sufletul că, în viitor, vom mai adopta o rezoluţie privind parteneriatul dintre parlamentul din Azerbaidjan şi Parlamentul European, deoarece, din păcate, nu am reuşit să o facem acum două săptămâni.
Joe Higgins
autor. - Dle preşedinte, salut faptul că s-a atras atenţia asupra încălcării alarmante şi constante a drepturilor omului în Azerbaidjan: nicio libertate pentru mass-media, zeci de jurnalişti arestaţi, unii bătuţi, unii chiar omorâţi în ultimii ani. Dar trebuie să întrebăm de ce regimul dlui Aliyev aplică o represiune atât de atroce. Desigur, motivul este încercarea de a acoperi enorma corupţie care caracterizează regimul din acea ţară. Elita conducătoare s-a îmbogăţit fabulos, mai ales în industria petrolului şi a gazelor naturale, în vreme ce 90 % din populaţia azeră trăieşte într-o sărăcie acută şi nu a beneficiat deloc de resursele naturale ale ţării lor.
Guvernele şi corporaţiile multinaţionale occidentale acţionează, ca de obicei, cu mare ipocrizie în acest sens. Acestea negociază în mod regulat cu regimul pentru facilitarea afacerilor, iar corporaţiile obţin profituri enorme din exploatarea resurselor naturale care aparţin de drept poporului azer. Guvernele occidentale ar trebui întrebate de ce nu cer ca sondele de petrol să fie folosite pentru a transforma viaţa oamenilor, în loc să sprijine acest regim.
Cu o atitudine destul de corectă, deputaţii din Parlamentul European condamnă cu asprime încălcarea dreptului la opoziţie şi la demonstraţii libere în Azerbaidjan şi nu pot scăpa ocazia de a condamna, de asemenea, ruşinoasa represiune a unor proteste de către poliţia daneză din Copenhaga din zilele trecute, care a arestat până la 1 000 de protestatari cu totul paşnici, i-a încătuşat şi i-a lăsat întinşi ore în şir în frig.
Când am protestat şi am cerut eliberarea unor colegi din CWI, poliţia mi-a relatat că a fost vorba despre o arestare preventivă, o detenţie preventivă. Ceea ce este valabil pentru Azerbaidjan ar trebui să fie absolut valabil şi pentru un stat membru al Uniunii Europene.
Ryszard Antoni Legutko
Dle preşedinte, în Azerbaidjan, pentru o critică relativ discretă şi blândă adusă guvernului, doi oameni au fost închişi în urma unor sentinţe severe. Ce înseamnă acest lucru?
În primul rând, înseamnă că ţara nu are instituţii juridice bune şi nu pare că astfel de instituţii vor apărea curând. În al doilea rând, înseamnă că Azerbaidjanul are un sistem autoritar care îşi exercită controlul asupra tot mai multor domenii ale vieţii politice. Fiecare concesie este pedepsită. Ce putem face în această situaţie?
Cu siguranţă ar trebui să intervenim în fiecare caz specific de încălcare a justiţiei, aşa cum o facem în această dezbatere. Asemenea intervenţii au dat roade destul de frecvent. Este mult mai dificil să se impună schimbarea instituţională. Până în prezent, eforturile UE în acest domeniu au fost nesatisfăcătoare, în parte, din cauză că suntem încă îngăduitori cu unii tirani şi foarte critici cu alţii. Reprezentanţii Memorial au menţionat acest aspect de câteva ori în cadrul acestui Parlament.
În parte, mai avem probleme şi din cauză că procesul de ieşire din autoritarism este foarte dificil, chinuitor şi îndelungat. Este o concluzie foarte pesimistă, dar închei cu această reflecţie: indiferent de ce se va întâmpla, soluţia nu este încetarea eforturilor, ci perseverarea în exercitarea presiunii.
Tunne Kelam
autor. - Dle preşedinte, la începutul acestui an, Uniunea Europeană a formulat o declaraţie privind libertatea şi mass-media în Azerbaidjan. Regret faptul că, după exprimarea îngrijorării privind libertatea mass-media în cursul reuniunii ordinare cu parlamentarii azeri, nu a existat niciun feedback. Prin urmare, Parlamentul European trebuie să îşi afirme o poziţie. Aceasta va fi ultima rezoluţie pe care o vom adopta în 2009.
Principala îngrijorare a Grupului PPE, şi sunt încântat că toate facţiunile împărtăşesc aceeaşi nelinişte, este deteriorarea libertăţii mass-media în ţara respectivă. Practica generală a hărţuirii, persecutării şi condamnării jurnaliştilor de opoziţie este alarmantă. Le solicităm autorităţilor azere eliberarea urgentă a jurnaliştilor din închisoare. Ne referim şi la cei doi tineri bloggeri.
A doua problemă este o decizie recentă a autorităţilor azere de a anula licenţele de radio FM a câtorva posturi internaţionale de radio precum Radio Europa Liberă, Vocea Americii, BBC World Service şi altele, privând ascultătorii din ţara respectivă de surse de informare preţioase şi independente. Îi invit acum pe colegi să accepte un amendament oral la punctul 7 din rezoluţie: şi anume, nu doar să ne exprimăm regretul faţă de situaţia respectivă, ci şi să îndemnăm guvernul azer să îşi anuleze decizia şi să reînnoiască licenţele FM ale posturilor de radio menţionate.
Varietatea, libertatea şi independenţa informaţiilor sunt esenţiale pentru o societate civilă robustă, după cum ne-a declarat ieri Sergei Kovalev în acest Parlament. Acest lucru este absolut valabil şi în cazul relaţiilor UE cu Azerbaidjan.
Laima Liucija Andrikienė
în numele Grupului PPE. - Dle preşedinte, Azerbaidjanul este un partener important al Uniunii Europene. În mod cert, este un partener esenţial în eforturile de a asigura securitatea energetică europeană.
Cu toate acestea, indiferent de cât de importante sunt petrolul şi gazele naturale, acestea nu înseamnă totul. Azerbaidjanul s-a angajat să creeze o societate democratică şi pluralistă, în conformitate cu Acordul de parteneriat şi de cooperare şi cu politica Parteneriatului estic, în care Azerbaidjanul intenţionează să participe pe deplin. Ar trebui să aplaudăm măsurile în direcţia cea bună luate de preşedintele Aliyev, de exemplu aceea de a elibera 119 deţinuţi, inclusiv cinci jurnalişti, la sfârşitul anului 2007.
Dar situaţia libertăţii mass-media se agravează. Această afirmaţie este confirmată de mai multe cazuri, precum situaţia bloggerilor, licenţele posturilor de radio BBC, Radio Europa Liberă etc. Nu trebuie să ezităm să reamintim Azerbaidjanului că oamenii trebuie să beneficieze de dreptul de a se exprima liber, chiar dacă acest lucru înseamnă opinii critice faţă de guvernele lor. Acesta este principiul de bază al unei societăţi democratice, iar un Azerbaidjan democratic trebuie să fie un obiectiv la fel de important ca...
(Preşedintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Vilija Blinkevičiūtė
Libertatea de exprimare este un drept fundamental al omului şi o piatră unghiulară a democraţiei. Azerbaidjanul a ratificat Convenţia europeană a drepturilor omului şi s-a angajat să respecte dispoziţiile articolului 10 din această convenţie, care se referă la libertatea de exprimare şi la libertatea informaţiei. Acest articol stabileşte dreptul fiecărei persoane de a-şi exprima liber opinia, de a primi şi a oferi informaţii, fără obstacole sau obstrucţii din partea instituţiilor guvernamentale. Azerbaidjanul şi-a mai asumat angajamentul de a nu neglija drepturile omului, de a nu încălca libertăţile individuale şi de a apăra principiile democraţiei prin participarea la aplicarea politicii europene de vecinătate şi a iniţiativei Parteneriatul estic. Cu toate acestea, în ultima vreme, dreptul la libertatea de exprimare şi la libertatea de asociere este din ce în ce mai ameninţat în Azerbaidjan, iar activităţile mass-media sunt restricţionate. Violenţa împotriva jurnaliştilor şi a activiştilor societăţii civile creşte. Aş dori să recomand Azerbaidjanului să ţină seama de propunerile şi încurajările Parlamentului European de a-şi îmbunătăţi sistemul de protecţie a drepturilor omului şi de a asigura respectarea libertăţilor mass-media.
Ryszard Czarnecki
Dle preşedinte, Azerbaidjanul a apărut încă o dată în ordinea de zi a Parlamentului European. Am vorbit despre Azerbaidjan în ultima legislatură, când am adoptat trei rezoluţii, inclusiv una privind libertatea mass-media în ţara respectivă. Am vorbit şi despre Caucazul de Sud, unde din nou am inclus Azerbaidjanul.
Ne interesează Azerbaidjanul şi manifestăm multă bunăvoinţă faţă de ţara aceasta. Încearcă să îşi găsească treptat drumul şi, într-adevăr, se îndreaptă tot mai mult spre lumea occidentală şi nu spre est. Ar trebui să apreciem acest lucru. Cred că manifestăm multă înţelegere faţă de Azerbaidjan şi faţă de autorităţile din această ţară. Cu toate acestea, această bunăvoinţă nu trebuie să ne comande să nu vorbim clar şi răspicat despre lucruri cu care nu suntem de acord. În mod cert, nu ar trebui să existe situaţia în care doi bloggeri să fie închişi deoarece spun ceea ce cred despre autorităţi.
Ar trebui să sprijinim tendinţele proeuropene ale autorităţilor azere, întrucât, la nivel politic, se discută în mod constant dacă Azerbaidjanul ar trebui să fie mai aproape de Uniunea Europeană sau de Rusia. Prin aceasta, ar trebui să îi sprijinim pe toţi cei care doresc apropierea faţă de lumea occidentală. Cu toată susţinerea pe care le-o acordăm, trebuie să vorbim despre valorile care reprezintă această lume - libertatea presei şi libertatea de exprimare sunt valori fundamentale şi ar trebui să lămurim acest lucru.
Azerbaidjanul cu siguranţă nu se află într-o postură uşoară, fiindcă Rusia încearcă să îşi reconstruiască zona de influenţă politică şi economică, dar, atunci când sprijinim autorităţile azere în demersurile de a se apropia de UE, trebuie să evidenţiem deficienţele acestei ţări.
Jaroslav Paška
Libertatea de exprimare este o caracteristică foarte importantă a unei societăţi democratice. Prin urmare, este adecvat ca UE să monitorizeze foarte atent orice acţiuni destinate să îi intimideze pe cei care critică deschis greşelile guvernului.
Din această perspectivă, înţeleg provocarea Parlamentului European adresată guvernului azer, exprimându-şi neliniştea faţă de rezultatele unei anchete a poliţiei desfăşurate asupra unor tineri care fac trimiteri satirice la deficienţele evidente din viaţa politică a acestei ţări. Sunt de acord că nu putem ignora semnalele clar nefavorabile dinspre Azerbaidjan şi nu pun la îndoială faptul că este întemeiată criticarea mediului politic din Azerbaidjan, dar consider că Parlamentul European nu şi-a manifestat aversiunea faţă de actualele evenimentele din Filipine, unde au fost omorâţi 57 de ostatici politici. După părerea mea, ar trebui să abordăm toate problemele care zdruncină lumea democratică.
Bernd Posselt
(DE) Dle preşedinte, în urma primelor alegeri europene din 1979, am avut onoarea de a lucra cu Otto von Habsburg, care acum este grav bolnav, pentru a stabili tradiţia drepturilor omului în Parlamentul European, inclusiv aceste dezbateri actuale şi urgente dintr-o joi după-amiază. Am fost ales în Parlamentul European în 1994 şi am avut onoarea de a lucra alături de dl Schulz şi alţii pentru a dezvolta în continuare această tradiţie a drepturilor omului, de care suntem pe bună dreptate mândri. Din acest motiv, am fost şocat când dl Provera a afirmat, referindu-se la dl Schulz, care nu a meritat asemenea tratament, că nu ar trebui să abordăm cazul şi aproape a repetat ameninţările regimului din Azerbaidjan destinate activiştilor drepturilor civile din ţara în cauză, spunându-le că vor trebui să se împace cu situaţia.
Premiul pentru drepturile omului a fost deja menţionat astăzi. Îmi amintesc bine că, atunci când ne-am exprimat sprijinul faţă de Andrei Sakharov, Vytautas Landsbergis şi alţi militanţi pentru drepturile civile, oamenii spuneau la acea vreme: Vă rugăm să nu vă implicaţi. Vom folosi canalele diplomatice şi dumneavoastră provocaţi mai mult rău decât bine. Acum ştim că a fost decisiv pentru aceşti oameni că Parlamentul i-a sprijinit în mod deschis şi clar. Prin urmare, dle Schulz, doamnelor şi domnilor, haideţi să ne continuăm tradiţia de independenţă într-o după-amiază de joi. Aş dori să le solicit preşedinţilor de grupuri să ne acorde libertate de acţiune.
Acest lucru nu are nicio legătură cu politica de partid. În ultima şedinţă, un deputat a afirmat că nu putem vorbi despre China, întrucât în curând urma să avem reuniuni cu China. Astăzi a existat un alt subiect, Sahara Occidentală. Poate că aceasta se justifică în cazuri individuale, dar mă declar foarte îngrijorat pentru activitatea noastră în domeniul drepturilor omului. Doamnelor şi domnilor, cazul Azerbaidjanului demonstrează cât de important este discernământul aici. Ţara a fost un stat satelit al Uniunii Sovietice. S-au instituit monoculturi, ţara a fost distrusă şi a fost supusă unui regim brutal. Acum începe încet-încet să devină o ţară mai democratică. Ca membră în Consiliul Europei, şi-a asumat angajamentul de a respecta drepturile omului şi trebuie să o ajutăm să continue pe această cale.
(Aplauze)
Cristian Dan Preda
Subscriu şi eu la ceea ce a spus dl Posselt mai devreme. Cer în acelaşi timp guvernului azer să respecte dreptul la exprimare liberă al oricărui cetăţean şi să renunţe imediat la acuzaţiile împotriva celor doi tineri, acuzaţii bazate pe fabricarea unor probe, aşa cum a spus dna Lunacek mai devreme. Este urgent, cred, ca lucrul acesta să se întâmple, pentru că situaţia libertăţii presei în această ţară s-a deteriorat grav, aşa cum o arată şi ultimele rapoarte ale Consiliului Europei şi OSCE.
Cred că este urgent, de asemenea, ca guvernul azer să facă acest lucru, pentru că trebuie să respecte angajamentele care decurg atât din politica europeană de vecinătate, cât şi din parteneriatul estic.
Închei prin a spune că am fost, la rândul meu, şocat de maniera în care s-a procedat astăzi în privinţa doamnei Haidar, cu atât mai mult cu cât suferinţa pe care o încearcă domnia sa putea să fie depăşită printr-o bună colaborare a autorităţilor marocane şi ale celor spaniole.
Nu cred că rezoluţia noastră ar fi făcut rău, ci ar fi făcut un mare bine.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Dle preşedinte, aş dori să citez din articolul 47 al Constituţiei Azerbaidjanului: "Toţi oamenii au dreptul la libertatea de gândire şi de exprimare.” Din nefericire, acestea sunt doar cuvinte goale, întrucât Constituţia nu este respectată.
Sunt membru în Comisiile parlamentare de cooperare UE-Caucazul de Sud de peste cinci ani. Am vizitat Azerbaidjanul în timpul fiecărei sesiuni parlamentare comune. În unul dintre documente, există un punct în care se menţionează încălcarea principiilor libertăţii de exprimare, cum ajung jurnaliştii şi editorii la închisoare, adesea pe baza unor acuzaţii inventate şi că nu li se acordă asistenţă medicală când sunt bolnavi. Avem cazul unui jurnalist care a murit din cauză că nu a primit asistenţă medicală.
Am avut ocazia de a vizita închisorile din Azerbaidjan. Standardele acestora sunt foarte diferite faţă de cele cu care suntem obişnuiţi în Europa. Aşadar se cuvine să afirmăm în continuare că, în Azerbaidjan, ar trebui să se respecte principiile prevăzute de Constituţie.
Paweł Samecki
membru al Comisiei. - Dle preşedinte, Azerbaidjanul este important pentru Uniunea Europeană ca producător de energie şi ca ţară de tranzit, precum şi ca un contribuitor la stabilitatea regională din Caucazul de Sud. Azerbaidjanul este una dintre cele şase ţări partenere în cadrul Parteneriatului estic, iar noi acordăm o mare importanţă respectării valorilor comune care stau la baza acestei relaţii.
De zece ani se derulează un acord de parteneriat şi cooperare. Cu toate acestea, Azerbaidjanul şi-a exprimat interesul de a construi relaţii mai apropiate cu Uniunea Europeană prin încheierea unui acord de asociere care să-l înlocuiască pe acesta.
În urma deciziei din septembrie a miniştrilor de externe din UE de a demara pregătirile pentru încheierea unor asemenea acorduri cu ţările Caucazului de Sud, în prezent, sunt în curs discuţii privind directivele de negociere, inclusiv pentru Azerbaidjan.
În conformitate cu decizia Consiliului, începerea negocierilor pentru toate ţările din Caucazul de Sud va fi condiţionată de înregistrarea unor progrese suficiente în ceea ce priveşte îndeplinirea condiţiilor politice necesare, şi anume statul de drept şi respectarea drepturilor omului, principiile economiei de piaţă, precum şi dezvoltarea durabilă şi buna guvernanţă.
În fiecare an, efectuăm o evaluare aprofundată şi echilibrată în care constatăm progresele realizate de fiecare ţară parteneră în implementarea planurilor de acţiune din cadrul politicii europene de vecinătate. Tocmai am început activitatea preliminară pentru raportul pentru 2009.
Nu am intenţia de a-mi revendica raportul nostru, dar aş dori să fac câteva observaţii, în special asupra situaţiei libertăţilor fundamentale şi a drepturilor omului. În raportul nostru pentru 2008, am declarat că "Azerbaidjanul a înregistrat progrese importante în ceea ce priveşte dezvoltarea economică, dar continuă să aibă un palmares sărac în ceea ce priveşte respectarea drepturilor omului şi a libertăţilor fundamentale, a democraţiei şi a statului de drept”.
De atunci, am asistat, din păcate, la evoluţii negative, inclusiv modificări ale Constituţiei, eliminarea limitelor pentru mandatul şefului de stat, precum şi detenţia şi condamnarea ulterioară a doi bloggeri.
Evoluţiile negative se referă şi la persecutarea continuă a apărătorilor drepturilor omului, a activiştilor şi jurnaliştilor de opoziţie, alături de deteriorarea în continuarea a libertăţii mass-media.
În diferitele contacte avute cu autorităţile din această ţară, Uniunea Europeană a abordat aceste probleme la toate nivelurile şi va continua să o facă. În acelaşi timp, Comisia mobilizează un set vast de instrumente pentru a asista Azerbaidjanul în întâmpinarea provocărilor unui nou acord.
Recurgem la asistenţă în cadrul instrumentului IEVP. Acordăm sprijin specific în cadrul programului extensiv de consolidare a instituţiilor. Acesta va avea elemente importante legate de statul de drept şi de independenţa puterii judecătoreşti.
Azerbaidjanul va beneficia, de asemenea, de asistenţă în cadrul iniţiativei europene pentru democraţie şi drepturile omului.
În cele din urmă, în conformitate cu actualul acord de parteneriat şi de cooperare, ne propunem să instituim o subcomisie dedicată justiţiei, libertăţii şi securităţii, drepturilor omului şi democraţiei. Aceasta va constitui un for suplimentar important pentru comunicarea mesajelor noastre.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc la sfârşitul dezbaterii.
