Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Edellisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Hallam
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin kiittää vastaavaa osastoa sen kolmannesta yrityksestä merkitä sanatarkasti pöytäkirjaan se, mitä olen toistanut päivästä toiseen tässä istuntosalissa eurokolikoiden sisältämän nikkelin vaarattomuudesta terveydelle. Olen pahoillani, että minun on tuotava tämä kysymys yhä uudelleen esille, mutta en voi ymmärtää, miksi komissio aikoo niin päättäväisesti vaatia, että eurokolikoiden valmistuksessa käytetään suomalaisen yhtiön Outokummun tuottamaa metallia. En ymmärrä, miksi yhtiöllä pitäisi olla monopoli tuotannossa. Toivon todellakin, että voimme selvittää tämän kysymyksen seuraavien viikkojen aikana.

Fontaine
Arvoisa rouva puhemies, tarkistuksen 4 äänestyksestä, joka liittyy talousarvion äänestykseen - se löytyy istuntoselostusten ranskankielisen version sivulta 11 - herra Samland käytti puheenvuoron tuodakseen esiin erittäin tärkeän täsmennyksen ja sanoakseen, ettei tarkistuksella missään tapauksessa ollut tavoitteena kyseenalaistaa ja kiistää eläkerahaston oikeutusta. Luulen sitä paitsi muistavani, että sanoin hänelle toteamamme täsmennyksen olleen hyvin tärkeä. Toivoisin, että tämä kirjataan pöytäkirjaan.

Chichester
Arvoisa rouva puhemies, en aio esittää huomautuksia työväenpuolueen jäsenten puherajoituksista - vaikka muutamat meistä katsovatkin heidän toimineen naurettavasti tällä viikolla -
(Vaihtelevia reaktioita) vaan Hallamin esittämästä seikasta. Haluaisin saada selvennystä asiaan. Olen jokseenkin epätietoinen siitä, onko Hallam havainnut komission olevan pennitön vai ovatko sen raha-asiat muuten solmussa? Olisin kiitollinen, jos saisin selvennystä asiaan.

von Habsburg
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin tuoda esille seuraavan asian: On aivan järjetöntä, että poliittiset ryhmät jakavat puheajan. Me olemme täällä kello 13.00: een asti ja, kun joku haluaisi saada puheenvuoron, käy toisinaan niin, että puheaikaa ei ole enää jäljellä, vaikka lopetamme ennen kello 11.00. Virallisesti meidän on määrä olla täällä kello 13.00: een asti, ja on häpeällistä, että ryhmittymien puheenjohtajat jakavat ajan eivätkä enää sen jälkeen myönnä puheenvuoroja. Pyydän, että otatte tämän asian esille, sillä nykyinen käytäntö on järjetöntä veronmaksajien rahojen tuhlaamista.

Puhemies
Olemme vielä pöytäkirjan käsittelyssä. Pyydän teitä tarkistamaan sen. Breyerin mietinnössä on mielestäni jäänyt yksi ehdotus tuomatta käsittelyyn ja siten pois kaksi muutosehdotusta, jotka olisi pitänyt ottaa käsittelyyn. Pyydän tarkistamaan tämän vielä kerran.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

McMahon
Arvoisa rouva puhemies, viittaan pöytäkirjaan ja eiliseen puheenvuorooni mielenosoituksesta, jonka myös herra Ewing ja herra Tomlinson ottivat esille. Olen samaa mieltä herra Habsburgin kanssa siitä, että veronmaksajien rahoja tulisi säästää, joten henkilökunnan ei tulisi järjestää mielenosoituksia parlamentin työaikana arvoisten jäsenten maineen vahingoittamiseksi.
Onko selvitetty, mihin toimenpiteisiin puhemies voi ryhtyä varmistaakseen, että tällaiset tilanteet eivät tule toistumaan? Onko mielenosoituksessa olleita ihmisiä vastaan harkittu kurinpidollisia toimenpiteitä?

Fontaine
Arvoisa rouva puhemies, voin vastata hyvin nopeasti herra McMahonille. Olen tietysti ottanut selvää tämän mielenosoituksen luonteesta, koska se tapahtui minun johtaessani istuntoa. Ensinnäkin, mielenosoittajia oli hyvin vähän: heitä oli ainoastaan kymmenkunta. Mielenosoitusta ei missään tapauksessa ollut järjestänyt henkilöstökomitea, joka halusi ilmoittaa selvästi olevansa siitä aivan eri mieltä. Toisin sanoen, kyse oli pienestä laittomasta mielenosoituksesta. Tämän tiedon halusin antaa teille.

Puhemies
Nyt lopetamme keskustelun asiaankuulumattomista aiheista. Pyydän teitä käyttämään ainoastaan työjärjestykseen liittyviä puheenvuoroja.

Tomlinson
Arvoisa rouva puhemies, emme aio keskustella asiasta pidempään, mutta henkilöstökomitea tuntuu toimineen jokseenkin vilpillisesti, sillä se on sanonut, ettei se järjestänyt mielenosoitusta, vaikka se on kiinnittänyt eri puolille rakennusta julisteita, joissa ilmoitetaan mielenosoituksesta. Se itse asiassa laittoi jokaisen jäsenen postilaatikkoon asiaa koskevan kirjeen. Tällä hyökättiin henkilökohtaisesti parlamentin pääsihteeriä vastaan ja arvosteltiin sekä puhemiestä tämän päätöksestä laatia parlamentin ennakkoarviot että budjettivaliokuntaa laatimani mietinnön hyväksymisestä. Huomautukset, jotka kohdistuivat minuun kyseisen valiokunnan esittelijänä, olivat erittäin henkilökohtaisia.
Jos aiotte hyväksyä henkilöstökomitean vakuutuksen, ettei se osallistunut tähän, komitean on mielestäni annettava selvitys, miksi se kiinnitti julisteita ympäri rakennusta. Mielestäni puhemiehistön on tutkittava myös yhtä toista ongelmaa. Koska henkilöstökomitean viime vaalit eivät olleet päätösvaltaiset, meillä ei ilmeisestikään ole henkilöstökomiteaa ja mielestäni puhemiehistön on tutkittava, miksi muutamat henkilöstön jäsenistä ovat sapattivapaalla, vaikka henkilöstökomitealla ei ole päätösvaltaa.

Miller
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin kiinnittää huomion muutamiin kollegani McMahonin esittämiin kohtiin. Vaikka en hyväksy eilistä mielenosoitusta, en voi hyväksyä enkä tule hyväksymään kurinpidollisia toimenpiteitä ammattiliittoaktivisteja vastaan. Olen ollut ammattiliiton jäsen koko ikäni. Ammattiliittojen jäsenillä on oikeus järjestäytyä ja pitää mielenosoitus. Meidän ei tulisi ryhtyä toimenpiteisiin heitä vastaan.

Puhemies
Arvoisat naiset ja herrat! Asiasta on puhuttu jo melkoisesti. Tapauksesta tullaan vielä kerran keskustelemaan.

Roth
Arvoisa rouva puhemies, viimevuotisen ihmisoikeuksia käsittelevän mietinnön esittelijänä haluaisin pyytää herra Tomlinsonia ottamaan kyseisen mietinnön esiin vielä kerran ja lukemaan siitä ammattiliittoja ja ammattiliittojen edustajia koskevan kappaleen. Euroopan parlamentti on korostanut sitä, että ammattiliittojen jäsenillä, että työntekijöillä tietenkin on myös oikeus osoittaa mieltään ja sanoa mielipiteensä.
(Puhemies keskeyttää puheenvuoron.)

Puhemies
Rouva Roth, keskustelu tästä asiasta ei ole tämän päivän esityslistassa. Voimme keskustella asiasta vasta sitten, kun se on esityslistassa.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa rouva puhemies, haluan käyttää puheenvuoron pöytäkirjan sivusta 2 ja erityisesti herra McMahonin puheenvuorosta. Ja koska tässä istuntosalissa on edustajia, jotka voivat ilmaista kantansa kysymyksistä...

Puhemies
Pöytäkirja hyväksyttiin jo.

Fabre-Aubrespy
Sallinette minun sanoa, että tässä istuntosalissa tosiaankin pidettiin juuri kaksi puheenvuoroa...

Puhemies
Herra Fabre-Aubrespy, olen pahoillani. Asiasta ei enää keskustella. Pöytäkirja on jo hyväksytty.

Äänestys
Posselt
Arvoisa rouva puhemies! Rouva Palacio on esittänyt erinomaisen mietinnön yhteisön oikeuden tuntemuksen parantamisesta ja haluan sanoa tässä, että tämä ohjelma on oikeutetusti saanut nimensä Robert Schumanilta, sillä Robert Schuman on perustavasti tehnyt yhteisöstämme oikeusyhteisön. Nykyään laajennamme tätä oikeusyhteisöä itään, huolehdimme taloudesta ja samalla laiminlyömme tämän elementin oikeusvaltion ajatuksen laajentamisesta.
Pyydän siksi, että huolehtisimme tehokkaammin jäsenvaltioiden oikeushallinnon, tuomioistuinten sekä hallintoon osallistuvien koulutuksesta. Prahassa kuulin oikeusministeriltä, että siellä on käännytty ranskalaisen hallintokorkeakoulun ENAn puoleen tässä asiassa. Arvostan ENAa, mutta en usko, että ENA on olemassa yhteisön oikeuden tuntemuksen parantamista varten. Siihen meidän täytyy aiempaa vahvemmin velvoittaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuin, Euroopan yhteisöjen elimet.
- Daskalakin mietintö (A4-289/97)
Evans
Useimmat Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueen jäsenistä suhtautuvat varauksellisesti Daskalakin mietinnön 12 kohtaan, vaikka kannatammekin tässä mietinnössä esitettyjä ajatuksia. Pidättäydymme äänestämästä tästä kohdasta, sillä uskomme, että sanoma- ja aikakauslehtien arvonlisäveron säilyttäminen 0 %: ssa on ensisijaisen tärkeää.
Painettu sana ja sen yleinen saatavuus ilman sensuuria tai rajoituksia on yksi demokratian tärkeistä perusperiaatteista. Meidän tulisi välttää kaikkea, mikä voi rajoittaa tätä saatavuutta.

Lindqvist
Kysymys ei kuulu EU: lle. Tämä on täysin kansallinen asia, joka kansallisvaltioiden tulee ratkaista. EU ei ole, eikä tule olemaan valtio.

Ryynänen
Mietintö Euroopan lehdistön tulevaisuudesta on saanut alkunsa siitä huolesta, että painettu sana on jäämässä alakynteen sähköisten medioiden ja kehittyvän tietotekniikan puristuksessa. Toki lehdistö itsekin hyödyntää uutta teknologiaa monin tavoin.
Nopea toimintaympäristön muutos on ennen kaikkea koulutushaaste, johon vastaamisessa voidaan hyödyntää myös EU: n koulutus- ja mediaohjelmia. Toimittajat kuuluvat tietoyhteiskunnan avainryhmiin, joiden jatkuva koulutus kansainvälisen viestintäympäristön vaatimuksiin tarvitsee tukea kansallisesti ja EU-tasolla.
Toimittajat tekevät luovaa työtä, jonka henkisestä ja eettisestä tekijänoikeuden suojasta on huolehdittava jatkossakin, sillä toimittajan työtä hyödynnetään monta kertaa eri viestimissä. Tämä korostaa myös toimittajan henkilökohtaista vastuuta työnsä sisällöstä ja laadusta.
Viimeaikaiset tapahtumat julkisten henkilöiden yksityisyyden suojan rajoista ovat voimistaneet median omaa sisäistä ammattieettistä keskustelua. Keskustelussa kannattaa pohtia kansainvälisten pelisääntöjen tarvetta Euroopan tason julkisen sanan neuvoston muodossa.
Toimittajilla ja erityisesti kansalaisia lähellä olevalla paikallisella lehdistöllä on tärkeä rooli kansalaisten Euroopan rakentamisessa. EU-tiedotus pitäisi tuoda ymmärrettävänä ja selkeänä lähelle kansalaisia, jos nykyistä kuilua instituutioiden ja kansalaisten välillä todella halutaan kaventaa. Tässäkin tarvitaan mahdollisuuksia täydennyskoulutukseen EU-politiikan, kielten ja kulttuurin alalla.
Miten sitten pitäisi - vai pitäisikö lainkaan - tukea lehdistöä suhteessa sähköiseen tiedonvälitykseen? Ensinnäkin viestinnässä tullaan jatkossakin tarvitsemaan sekä painettua sanaa että sähköisiä medioita toisiaan täydentävinä viestinnän muotoina. Lehdistön historiallinen tehtävä puolustaa demokratiaa, vapautta ja ihmisoikeuksia ei ole kadonnut, vaan tarve on jopa osin kasvanut. Tätä tehtävää uhkaa viestintäkentän keskittyminen, josta on tuoreita esimerkkejä kaikissa jäsenmaissa, muun muassa Suomessa ja Ruotsissa. Ääritapauksena voi mainita Italian, jossa maan poliittisella johtajalla oli hallussaan keskeinen sähköinen media.
Tasapainon säilyttämiseksi painettu sana - kirja, lehti ja lukeminen - tarvitsee nyt tiedostavaa tukea. Kriittiseksi lukijaksi ja osallistuvaksi kansalaiseksi on kasvettava jo lapsuudessa. Esimerkiksi Suomessa " Sanomalehti koulussa" - kampanjat ovat tuottamassa hyviä tuloksia.
Lehdistö joutuu kamppailemaan suurten kustannuspaineiden alaisena ja monet uuden teknologian tukimuodot palvelevat lähinnä sähköistä viestintää. Jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä tarvittaisiin kustannusten alentamiseksi, esimerkiksi kuljetuksissa ja arvonlisäverotuksessa. Kaikille on turvattava tasavertainen pääsy jakelujärjestelmiin. Muutenkin moniarvoisuuden säilyttäminen ja viestintämonopolien synnyn estäminen on oltava eurooppalaisen viestintäyhteiskunnan malli. Samalla se on sanavapauden tae.

Waidelich
Allekirjoittanut haluaa kiittää esittelijää hyvästä mietinnöstä, joka koskee tärkeää aluetta. Allekirjoittanut on kuitenkin sitä mieltä, ettei mietinnön ehdotuksia sanoma- ja aikakausilehtien arvonlisäveron yhdenmukaistamisesta mahdollisimman alhaisen arvonlisäverotason saavuttamiseksi (kohta 12) sekä ehdotusta jakelujärjestelmien valvonnasta (kohta 13) voida pitää perusteltuina.

Wibe
En näe mitään syytä siihen, että EU: n sanoma- ja aikakausilehtien arvonlisäveroa pitäisi yhdenmukaistaa. Lehtien keskinäinen kilpailu jäsenvaltioiden rajojen yli on nykyään hyvin vähäistä. En myöskään näe mitään syytä siihen, että komission tulisi olla mukana valvomassa lehdistön jakelujärjestelmiä jäsenvaltioissa. Jäsenvaltiot hoitavat tämän parhaiten itse.
Sen vuoksi äänestän mietinnön kohtia Z, 12 ja 13 vastaan.

Naudanliha-alan yhteinen markkinajärjestely
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Anttilan laatima maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0302/97) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N: o 805/68 muuttamisesta (KOM(97)0161 - C4-0212/97-97/0122(CNS)).

Anttila
Arvoisa rouva puhemies, hyvät kollegat, EU maksaa vientitukea noin kolmesataa miljoonaa ecua vuodessa elävien nautaeläinten kuljetukseen. Tukien maksamista perustellaan muun muassa sillä, että vienti pienentää naudanlihan interventiokustannuksia ja naudanlihan ylituotantoa sekä tyydyttää kolmansissa maissa olevien teurastamojen kysyntää, jonka täyttäisivät muualta tuodut eläimet, jos EU lopettaisi viennin. Eläimet viedään elävinä siksi, että Egyptissä, Libanonissa ja Syyriassa ei ole tarvittavaa kylmätekniikkaa.
Vaikka tätä vientikauppaa on harjoitettu jo useita vuosia, eläinten hyvinvointiongelmaan on kiinnitetty huomiota vasta vuodesta 1994 lähtien. Eläinkuljetusten julmuudet eläinten käsittelyssä, muun muassa Marseillessa laivaan lastattaessa tapahtuneet tahalliset pahoinpitelyt ja julmuudet, paljastuivat vasta useissa jäsenmaissa näytetyissä TVdokumenteissa. Näin itsekin Suomessa esitetyn filmin, enkä voinut sitä aika ajoin katsoa, koska se oli niin julma ja raaka. Filmit saivatkin aikaan julkisen protestin ja siksi nyt sovelletaankin parempia menettelyjä lähtösatamissa. Karjasta pidetään nyt parempaa huolta laivaan lastattaessa.
Edelleen ongelmana on se, miten voidaan valvoa karjan kohtelua kuljetusmatkan aikana ja laivasta purettaessa kolmannessa maassa olevassa satamassa. Komissio on ehdottanut tilanteen korjaamista, niin että vientitukien maksamisen ehdoksi asetetaan eläinsuojelumääräysten noudattaminen eläinkuljetuksissa.
Mietinnössäni yritän rakentaa kattavan ja toimivan valvontajärjestelmän, jolla eläinsuojelumääräysten noudattamista todella voitaisiin valvoa. Kuljetusluvan haltija, siis yritys ja kuljettaja, ovat vastuussa siitä, että eläinten kuljetukseen osallistuvat vain asiansa osaavat ja ammattitaitoiset ihmiset. Vastuu on siis kuljetusyrityksen ja kuljettajan. Rangaistukset määräytyvät jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan.
Lastauksen ja varsinaisen kuljetuksen aikaisen valvonnan vastuu on säädetty direktiivissä jäsenmaiden tehtäväksi. Eläimet ja ajoneuvot on tarkastettava lähdettäessä ja eläimet tarvittaessa pistokokein myös matkan aikana. Jotta pistokoetarkastukset olisivat mahdollisia, tulee kuljetusreitti ja kuljetusten aikataulut toimittaa ennen matkaa tiedoksi niiden jäsenmaiden valvontaviranomaisille, joiden kautta kuljetus tapahtuu. Eläinlääkärin on tarkastettava eläimet määränpäässä ja annettava eläinten kunnosta virallinen todistus, joka onkin vientituen maksamisen ehdoton edellytys. Valvonnan on oltava kattavaa, tarkastusten on oltava läpinäkyviä ja avoimia, jotta kansalaiset voivat pitää niitä luotettavina. Vientitukea on alennettava tai se on kokonaan evättävä, jos eläinten kuljetuksessa on rikottu säädöksiä.
Vaikeinta on valvoa, mitä karjalle tapahtuu sen saapuessa EU: n ulkopuolella kolmansien maiden satamiin. EU: n valvontasäädökset eivät ulotu sinne asti. Kuljetusyrityksen ja kuljettajan vastuu päättyy silloin, kun hän on tuonut eläimet määränpäähän eikä hän voi olla vastuussa EU-alueen ulkopuolisessa määränpääsatamassa tehdyistä virheistä.
Ehdotankin, että EU neuvottelee ja sopii kolmansien maiden kanssa siitä, että EU: n eläinkuljetusnormeja ja eläinsuojelusäädöksiä noudatetaan myös EU-alueen ulkopuolella EU-alueelta tuotujen eläinten käsittelyssä ja kuljetuksissa. Valvonta maksaa kahdesta kymmeneen ecua eläintä kohti, siis noin viisi miljoonaa ecua vuodessa nykyisillä kuljetusmäärillä. Lisäksi ehdotan ELDR-ryhmän kautta, että tarkastuskustannuksista vastaisivat kuljetuksista huolehtivat yritykset. Ehdotan tarkastusten rahoittamista vientituesta, joka on tällä hetkellä kuusisataa ecua eläintä kohti. Kuljetusten rikkeet johtavat valvonnan tarpeeseen ja siksi onkin perusteltua, että viejät rahoittavat tämän valvonnan kulut.
Komission henkilöresurssit ovat vaatimattomat, eikä niiden varaan voi valvontaa rakentaa. Jäsenmaissa on ammattitaitoisia valvontaviranomaisia ja heidän osaamistaan ja palvelujaan on hyödynnettävä täysimääräisesti. Kolmansien maiden valvonnassa voitaisiin hyödyntää ulkopuolista toimistoa, joka toimisi komission alaisuudessa olematta kuitenkaan komission osa. Odotankin komissiolta ripeitä toimia lainsäädännön täytäntöönpanossa.
Arvoisa rouva puhemies, tämä on ensimmäinen mietintöni. Sen laatiminen onkin ollut hyvin opettavainen kokemus. Viime marraskuussa aloittaneena uutena jäsenenä haluan lopuksi esittää vakavan vetoomuksen teille, rouva puhemies, ja koko puhemieskollegiolle parlamentin työskentelytapojen kehittämiseksi. Parlamentti on usein ilmaissut halunsa saada lisää päätösvaltaa. Ennen yhteispäätösmenettelyn laajentamista parlamentin päätösten loogisuutta on parannettava. Mielestäni on erityisesti parannettava muutosehdotusten etukäteisvalmistelua ja rajattava muutosehdotukset tarkemmin käsiteltävään asiaan, nykyään mietinnöt liian usein tulevat ristiriitaisiksi.

Sindal
Arvoisa rouva puhemies, myös me tuemme tätä ehdotusta. Kuten tiedetään, on kyseessä vanha asetus vuodelta 1968. Jotta eläinten hyvinvointi paranisi, on muutaman asian tarkentaminen välttämätöntä, niin vuoden 1991 kuin vuoden 1995 direktiivien kohdalla. Lähtökohtana tässä asiassa on oltava, ettei elävien eläinten kuljetus ole toivottavaa, mutta se on kuitenkin välttämätöntä. Syynä on ensinnäkin erittäin suuri tartuntavaara ja toiseksi eläinten hyvinvoinnin kyseenalaisuus. On täysin mahdotonta hyväksyä, että eläviä eläimiä kuljetetaan pitkiä matkoja pitkin eurooppalaisia moottoriteitä huonosti varustetuissa kuljetusvaunuissa. Eläimet stressaantuvat ja joskus stressi on niin kova, että eläimet kuolevat kuljetuksen aikana.
Ongelma liittyy ehkä siihen, että teurastamoista on tehty suuria konserneja, ja että eläinten kuljetukset tapahtuvat juuri taloudellisista syistä. Tämä voi viestittää sitä, että tähän asiaan olisi suhtauduttava eri tavalla. Mutta toistaiseksi on eläinkuljetuksia suorittaville kuljetusautoille asetettava korkeampia vaatimuksia. Samalla tavoin on rajoilla tapahtuvaa valvontaa tiukennettava. Ja viimeisimpänä muttei vähäisimpänä, tarvitaan taloudellisia argumentteja, jotka edistäisivät eläinten hyvinvointia. Eläimiähän voisi kuljettaa vasta teurastuksen jälkeen. Onhan kylmävaunut jo keksitty. Tarkoitan sitä, ettei parlamentissa ole ainoastaan saatava aikaan määräyksiä, jotka suosivat vanhan järjestelmän säilyttämistä, vaan meidän on ajateltava myös eteenpäin, ja sen vuoksi tarkoitan, että parlamentin olisi tästä eteenpäin niin maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevässä valiokunnassa kuin muissakin valiokunnissa keskusteltava tästä asiasta.
On hyvä, että tässä mietinnössä otetaan huomioon, että eläinlääkäri tarkastaa kuljetuksen, ja ettei tullietuutta voida myöntää, jos päätöstä ei noudateta. Mielestäni tämä on askel oikeaan suuntaan, mutta kuten sanottu, olen sitä mieltä, että meidän on jatkettava työskentelyä tämän asian parissa.

Gillis
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin ensimmäiseksi kiittää komissaaria siitä, että hän on esittänyt alkuperäisen asiakirjan, johon tämä mietintö pohjautuu. Erityisesti haluan kiittää rouva Anttilaa hänen eläinkuljetuksia koskevasta mietinnöstään. Mietintö on hyvin tasapuolinen. Hän ei ole sortunut tavanomaiseen virheeseen ja tuominnut koko järjestelmää. Hän on vaatinut oikeutetusti olemassa olevien eläinten hyvinvointia koskevien sääntöjen vahvistamista. Hän on viitannut muutamissa jäsenvaltioissa todettuihin tapauksiin, joissa eläimiä on kohdeltu tarkoituksellisen julmasti.
Ministerineuvosto hyväksyi kesäkuussa 1995 kattavat säännöt eläinkuljetuksista. Irlannin silloinen maatalousministeri Yates ehdotti, että näitä sääntöjä sovellettaisiin laaja-alaisesti, ja ne on otettu rajoituksitta käyttöön Irlannissa. Irlannin lakiin on itse asiassa sisällytetty kaikkein ankarimmat eläinsuojelumääräykset ja olemme panneet ne täytäntöön kaikilta osin. Muut jäsenvaltiot eivät valitettavasti ole vielä panneet täytäntöön Euroopan lainsäädäntöä kaikilta osin. Kuten esittelijä totesi, niiden on noudatettava määräyksiä viipymättä, ja komission on valvottava tilannetta ja määrättävä ankarista rangaistuksista, jos sääntöjä ei panna täytäntöön kaikilta osin.
Eläimiä kohdellaan julmasti yleensä sen jälkeen, kun ne on haettu maatilalta. Tästä syystä eläinkuljetuksista vastuussa olevien henkilöiden on oltava hyvin koulutettuja eläinten jatkuvan korkeatasoisen hoidon varmistamiseksi. Tämä ehto sisältyy myös Irlannin määräyksiin, ja on tavallista, että isoissa aluksissa on eläinlääkäri, joka valvoo karjan oloja. Direktiivin määräysten täytäntöönpanon asianmukainen valvonta on varmistettava kiireellisesti. Komission on valvottava tiukasti eläinsuojelumääräyksiä ja varmistettava, että niitä noudatetaan kaikkialla Euroopan unionissa sekä tuotaessa eläimiä maahan että vietäessä eläimiä maasta.
Pyydän komissiota hylkäämään esitetyt tarkistukset, joiden tarkoituksena on estää eläinkuljetukset Euroopan unionin ulkopuolelle lakkauttamalla vientituet. Tämä todennäköisesti tuhoaisi naudanlihamarkkinat, eikä ainoastaan Irlannissa vaan myös muutamissa muissa maissa, ja sallisi lihanjalostamoiden alentaa karjankasvattajille maksettavia hintoja. Tällainen ehdotus on perusteeton, jos olemme todellakin huolestuneita eläinten hyvinvoinnista.
Eläimiä voidaan kuljettaa ja niitä kuljetetaan kunnioittamalla täysin niiden hyvinvointia. Olisi hyvin epäreilua ja vahingollista antaa syyttömien, perusteellista ja huolellista työtä tekevien maasta viejien ja karjankasvattajien kärsiä vain muutamien henkilöiden huolimattomuuden ja piittaamattomuuden vuoksi. Esittelijä on korostanut, että tällaisia ihmisiä varten on olemassa keinot, toisin sanoen vientitukien lakkauttaminen.
EU vie vuosittain noin 500 000 elävää eläintä unionin ulkopuolelle. Irlanti on saari ja kokonaistuotannostamme menee vientiin 90 %. Itse asiassa ulkomaille on vietävä joka vuosi 1 1/2 miljoonaa nautaa sekä lihana että elävänä karjana, valtaosa kuitenkin lihana. Me olemme epäilemättä riippuvaisia Euroopan ja muiden maiden markkinoista, ja vaikka me emme harjoittaisi vientiä Euroopan ulkopuolelle, kansainväliset kilpailijamme tekisivät epäilemättä niin. Jos eläville eläimille on kysyntää, meidän on vastattava tähän kysyntään noudattamalla tietenkin annettuja ankaria sääntöjä ja määräyksiä.
Kannatan ehdotusta ottaa käyttöön ankaria rangaistuksia, jos havaitaan, että eläimiä on kohdeltu huonosti kasvatuksen tai kuljetuksen aikana. Tällaiset tapaukset ovat onneksi harvinaisia, sillä kasvattajat ovat järkeviä ihmisiä ja heidän koko elantonsa ja toimeentulonsa riippuu siitä, ovatko heidän eläimensä hyvässä kunnossa matkan päätyttyä.

Santini
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, tässä puuduttavassa perjantai-istunnossa, jota aivan väärin pidetään vähän kuin viikon alennusmyyntinä - tarkastellaanpa tätä keskustelunaihetta, johon haluan kiinnittää muiden edustajien huomion. Se ei kuulu pelkästään maatalouteen, vaan siihen liittyy joukko perusteluita - uskallanpa sanoa suorastaan arvoja - ja se koskee poikittaissuunnassa monia muitakin valiokuntia. Muistutan esimerkiksi liikenneja matkailuvaliokunnasta, jossa olemme laajasti käsitelleet eläinten olosuhteisiin ja terveyteen kuljetusten aikana liittyviä ongelmia. On hyvä, että mielipiteiden ja tarkoitusperien, myös haasteiden välillä, on tällaista synergiaa yhteisen ja monenkeskisen ratkaisun saavuttamiseksi.
Lähtökohtana on selkeästi teknis- ja taloudellisluontoinen ehto, asetuksen 805/68 muuttaminen. Kuten arvovaltaisemmat ja täällä minua pidempään olleet kollegat ovat sanoneet, tämä ei varmastikaan ole uusi puheenaihe, vaan ehkäpä juuri siksi, että siitä on puhuttu jo niin pitkään ja edelleenkin on syytä puhua, ratkaisu ei ole helppo. Meidän on otettava ennen päätöksentekoa huomioon monia tekijöitä: joitakin taloudellisia pakkoja, kuten esimerkiksi korvausten maksaminen, ja muita siviililuontoisia kysymyksiä, jotka koskevat juuri näitä eläinkuljetuksia.
Hyvin tasapainoisesti esittelijä ilmoittaa yhtyvänsä komission ehdotukseen, mutta tuo hillitysti mutta päättäväisesti esille kaikki nämä arvot, etenkin kaikki ne, jotka liittyvät eläinten hyvinvointiin matkan aikana. Sen osalta esittelijä ehdottaa tarkistusta, joka edellyttäisi sellaisen valvontajärjestelmän käyttöönottoa, johon sisältyisi säännöllinen näytteidenotto ja joka olisi tarvittaessa itsenäisen, mutta komission valvonnan alla olevan viraston vahvistama. Se rahoitettaisiin vientimaksujen palautuksilla. Valvonta: tämän ongelman todellinen kipupiste on valvontajärjestelmä.
Joku muistanee muutama kuukausi sitten esitetyn skandaaliohjelman, joka aiheutti vahinkoa italialaiselle satamalle ja eräälle eteläranskalaiselle satamalle. Siinä näytettiin idän maista tuotuja hevosia, joita kohdeltiin asiaankuulumattomasti, jotten sanoisi raa'asti. Kyseessä oli pitkän, mistä lie alkaneen päätepiste matkalle, joka hoidettiin samaten epämääräisesti ja maihin noustiin jossakin, ehkä Hannoverissa tai missä tahansa Euroopan satamassa.
Silloin huomio kiinnittyi niihin tuskallisiin olosuhteisiin, joissa nämä eläimet saapuivat maihin. Siksi juuri on asiallista muistuttaa esittelijän ehdotuksesta: huolitsijan vastuu. On oltava takuut siitä, että matkan aikana noudatetaan kahdeksan tunnin enimmäisaikaa, varustetaan juottopaikkoja pysähdyksiä varten, jotta eläimet saisivat levätä ja niistä matkan aikana huolehtivat ihmiset - huolitsija ja myös kuljettaja - koulutettaisiin hoitamaan eläimiä. Ajatelkaa, miten laajoja ongelmat ovat silloin, kun matkat suuntautuvat islaminuskoisiin maihin, joissa tämän uskonnon opetusten vuoksi eläinten on oltava ehdottomasti eläviä. Ajatelkaa taloudellista vahinkoa, ja sitä pitkää matkaa, joka näiden eläinten on tehtävä lähtiessään idän maista, kuten usein tapahtuu.
Tässä on siis monia näkökulmia, jotka liittyvät yhteen ainoaan mietintöön, joka puhuttanee meitä edelleen ainakin siihen asti, kun olemme saaneet käsitellyksi perusasian: kuinka voimme valvoa vastuuhenkilöitä?

Virrankoski
Arvoisa rouva puhemies, rouva Anttila on laatinut erinomaisen mietinnön elävien nautaeläinten kuljetuksista, mistä haluan lausua parhaat onnittelut. Nautaeläinten, erityisesti teurasnautojen, kuljetukset ovat nousseet vakavaksi eettiseksi ongelmaksi, koska julkisuuteen on tullut tapauksia, joissa eläimiä on käsitelty epäinhimillisesti ja raa'asti.
Tilanteen parantamiseksi komissio on nyt esittänyt vientitukea koskevan asetuksen muuttamista. Muutosesityksen mukaan vientitukea maksetaan sillä ehdolla, että yhteisön säädöksiä noudatetaan. Tätä uutta periaatetta ei voi pitää kovinkaan innovatiivisena. Päin vastoin on hämmästyttävää, miksi tätä ehtoa ei ole sovellettu jo aikaisemmin, sillä maataloustukien yleisenä ehtona on ollut iät ja ajat, että annettuja määräyksiä noudatetaan. Muuten tukea on vähennetty tai se on kokonaan evätty.
Vientituen vähentäminen on lähes ainoa tehokas keino, jolla EU voi pakottaa viejän huolehtimaan siitä, että eläimiä kohdellaan asianmukaisesti. Luonnollisesti voidaan aina väittää, että viejällä ei ole mahdollisuuksia kontrolloida kuljetuksia. Viejä voi kuitenkin vaikuttaa tehokkaasti kuljetusten järjestämiseen esimerkiksi vaatimalla sopimusta, jossa kuljettaja sitoutuu korvaamaan sen vientituen menetyksen, joka aiheutuu ohjeiden laiminlyönnistä tai eläinten raa'asta kohtelusta.
Nyt käsittelyssä olevan mietinnön parhaita puolia on se, että se ulottaisi kuljetusten valvonnan myös EU: n alueelle tuotaviin eläimiin. Tätä on pidettävä perusteltuna.
Nyt käsittelyssä oleva asetuksen muutos antaa aihetta puuttua laajemminkin maatalouden eettisiin kysymyksiin. Myös EU: n alueella kotieläintuotantoa harjoitetaan tavalla, joka on arveluttavaa ja eettisesti kestämätöntä. Esimerkkeinä tällaisista menetelmistä ovat vasikoiden häkkikasvatus, jolla tuotetaan valkoista lihaa herkkuravintoloihin, hanhien pakkoruokinta, jossa pumppaamalla väkisin ruokaa linnun mahalaukkuun aiheutetaan maksan laajeneminen, sekä nautaeläinten lisääntyminen keisarinleikkausten avulla. On käsittämätöntä, että sivistynyt kansainvälinen yhteisö voi sallia sen, että täysin epäluonnonmukaisen liharodun kasvattaminen sallitaan toistuvin keisarinleikkauksin, jolloin syntyvä vasikka vedetään eläimestä ulos leikkaushaavojen kautta.
Eurooppalaisen kulttuurin eräs kulmakivi on eläinten kunnioittaminen ja asianmukainen kohtelu. On järkyttävää, jos vapaan markkinatalouden nimissä niille elinkeinonharjoittajille, jotka kohtelevat eläimiä epäinhimillisesti ja raakalaismaisesti, annetaan syntyä taloudellista etua.
Mietinnössä todetaan, että EU: lla ei ole mahdollisuuksia valvoa eläinten käsittelyä sen jälkeen kun ne saapuvat määränpäähänsä Euroopan unionin ulkopuolelle. Niiden käsittely voi olla sen jälkeen varsin epäinhimillistä. Siksi olisikin paikallaan pyrkiä vähentämään elävien eläinten kuljetuksia. Tämän tulisi tapahtua positiivisin keinoin edistämällä ja tukemalla tarvittavien pakastetilojen ja kylmäkuljetusvälineiden hankintaa niin EU: n alueella kuin määränpäänä olevissa vientimaissakin. Eläinkuljetusten saattaminen terveelle kannalle on EU: n uskottavuuden kannalta erittäin tärkeää. Toivon, että asetus käsiteltäisiin ripeästi ja saatettaisiin nopeasti voimaan.

Graefe zu Baringdorf
RouvaWulf-Mathies, puhuttelen teitä henkilökohtaisesti. Vientituet ovat taloudellisesti katsoen järjettömyyttä. Vientituet, siis elävien nautaeläinten vientiin annettavat tuet, tukevat eläinrääkkäystä. Kun me täällä keskustelemme valvonnan parantamiseen tähtäävistä toimenpiteistä, meidän pitäisi huomata, että kysymys on oikeastaan vientitukien poistamisesta. Kun eläimistä maksetaan pääasiassa silloin, kun ne seisovat kuljetusvaunuissa, ei pidä ihmetellä, miksi niiden kanssa toimitaan sillä tavalla. Kun ostatte arabialaishevosen kolmella miljoonalla markalla Lähi-idästä, ei teidän tarvitse huolehtia siitä, etteikö se tulisi tänne järkevästi perille. Kun tuette teuraseläimiä tällä tavalla, tapahtuu juuri se, mitä näissä kuvissa näette. Meidän täytyy siis lopettaa tämä viennin tukeminen, ja me tulemme kannattamaan siihen tähtääviä ehdotuksia.
RouvaWulf-Mathies, älkää peitelkö ajatuksianne ja sanokaa meille, että myös te vastustatte tätä järjettömyyttä, vaikka teidän täytyy tänä aamuna edustaa komissiota. Meidän täytyy huolehtia siitä, että nautaeläintenkasvattajat PohjoisAfrikassa saavat eläimensä kaupaksi, että he voivat tehdä kauppaa ihmisten kanssa, jotka siellä haluavat syödä lihaa tällä tavoin. Meidän pitää pysytellä sieltä poissa. Silloin olemme tehneet järkevän teon eläinten suojelun tukemiseksi. Ihmiset kohtelevat eläimiään järkevästi, me vain emme salli sitä. Se on ongelma.

Barthet-Mayer
Arvoisa rouva puhemies, hyvät kollegat, eläinten kuljetuksen ja hyvinvoinnin asiassa on välttämätöntä, että elävien nautaeläinten vientituen maksamisessa edellytetään yhteisön normien noudattamista.
Ongelma, josta keskustelimme vuolaasti maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevässä valiokunnassa, koskee eläinten valvontaa niiden kolmansiin maihin saapumiseen asti. Eläinlääkärien tekemien tarkastusten luonne, varsinkin niiden tiheys, laatu ja tarkastajien riippumattomuus, on ollut jatkuvasti esillä BSE-kriisin alusta lähtien, ja komissio, yleisemmin ottaen, tunnustaa, että joskus kohdataan vaikeuksia saada kolmannet maat noudattamaan yhteisön normeja.
On erittäin tärkeää, että tarkastuksia tekevät eläinlääkärit ovat laillistettuja, riippumattomia kuljetus- tai vastaanottoyrityksistä ja että he kuuluvat komission tai jonkun jäsenmaan hallintoyksikköön. Tarkastusten on oltava odottamattomia, ja ne on tehtävä pistokokein. Tuemme tämänsuuntaisia tarkastuksia. Sen lisäksi, komission tekstiä vaivaa sellaista tapausta koskeva vakava puute, jossa elävät eläimet tuodaan suoraan kolmansista maista, niiden kulkematta Euroopan unionin toimitsijoiden kautta.
Rouva Anttilan mietinnössä tämä puute korjataan ja siinä ehdotetaan, että komissio laatii määräyksiä, joiden avulla voidaan poistaa joitakin tuotuja nautaeläimiä koskevia suosituimmuusetuja.
Lopuksi, haluaisin onnitella rouva Anttilaa hänen erityisen tehokkaasta työstään. Ryhmäni äänestää tämän mietinnön puolesta.

Souchet
 Arvoisa rouva puhemies, haluaisin onnitella esittelijää, rouva Anttilaa, hänen erinomaisesta mietinnöstään ja siitä, että hän sisällytti siihen ne viisi tarkistusta, joita olimme esittäneet valiokunnassa.
Tarkistuksissa 1 ja 6 täsmennetään hyödyllisesti, että komission tai jäsenmaiden virallisten asiantuntijoiden on toteutettava tarkastukset. Lisäksi, meistä näytti tärkeältä selittää tarkasti, että elintarvike- ja eläinlääkintävirastolla on täydet valtuudet tehdä tai teettää tätä valvontaa.
Sen lisäksi, päinvastoin kuin jotkut toivoivat, meistä näytti välttämättömältä olla maksattamatta tätä valvontaa vientituen talousarviosta. Koska vientitukien määrä on rajallinen ja kun otetaan huomioon Euroopan unionin Maailman kauppajärjestössä hyväksymät rajoitteet, niin tämän valvonnan kustannusten sisällyttäminen vientitukibudjettiin murentaisi lisää yhteisön etuuskohtelua.
Tarkistuksessa 2, jota olimme esittäneet valiokunnassa ja jonka hyväksyimme, korostetaan sitä, kuinka välttämätöntä on, että tämä asetus on täysin naudanlihan YMJ: tä koskevien määräysten ja tavoitteiden mukainen. Tosiaankin, haluan muistuttaa siitä, että Euroopan unioni vie melkein 500 000 elävää nautaeläintä Libanoniin, Egyptiin, Turkkiin ja Libyaan. Haluan korostaa sitä, että näiden maiden halu tuoda eläviä eläimiä selittyy kolmella syyllä: kylmätekniikkaan liittyvät ongelmat, rituaaliteurastus ja työpaikkojen säilyttäminen kyseisten maiden teurastamoissa. Vaikka Euroopan unioni ei enää viekään eläviä eläimiä näihin maihin, ei silti pidä ajatella, että nämä maat ryhtyvät tuomaan eläinten ruhoja, vaan ne jatkavat elävien eläinten tuomista, kuitenkin muista kuin Euroopan unionin maista.
Tarkistuksissa 3 ja 4, joita esitimme valiokunnassa ja jotka hyväksyttiin, eritellään niitä rajoitteita ja taloudellisia rangaistuksia, jotka soveltuvat Euroopan unionin elävien eläinten vientiin kolmansiin maihin, ja niitä on sovellettava myös eläinten tuontiin kolmansista maista, jos elävien eläinten kuljetusolosuhteet eivät ole asianmukaiset. Tästä kohdasta haluan muistuttaa, että vuonna 1996 Euroopan unioni toi lähes 500 000 elävää nautaeläintä kolmansista maista. Jos me määräämme rajoitteita omalle viennillemme, on näitä samoja rajoitteita sovellettava myös tuontiimme.
Lopuksi, arvoisa rouva puhemies, me vastustamme äänestyksessä niitä tarkistuksia, joita PSE-ryhmä esitti ja joissa määrätään, että mitään vientitukea ei pitäisi maksaa elävien eläinten viennille kolmansiin maihin. Tämä ehdotus on aivan järjetön ja täysin Euroopan intressien vastainen, sillä, kuten jo sanoin aikaisemmin, jos me emme enää vie eläviä eläimiä, muut maat tekevät niin meidän asemestamme. Älkäämme siis antako Australian ja Uuden-Seelannin viedä meiltä markkinoita, jotka ovat meille perinteisiä markkinoita ja jotka sijaitsevat kaiken lisäksi meidän tuotantoalueitamme lähellä olevalla seudulla. Elävien eläinten kuljetus Euroopan unionin maista mahdollistaa lyhyemmät matkat, jotka edistävät entistä paremmin näiden eläinten hyvinvointia.

Thomas
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla rouva Anttilaa hänen erinomaisesta mietinnöstään ja ahkerasta työstään mietinnön laadinnassa.
Määräykset ovat askel oikeaan suuntaan. Eläinten hyvinvointi on herättänyt paljon yleistä kiinnostusta viime vuosien aikana. Se on sisällytetty myös Amsterdamin sopimuksen pöytäkirjaan, joka allekirjoitettiin aiemmin tänä vuonna ja jossa tunnustettiin tarve ottaa huomioon eläinten hyvinvointi politiikan muotoilussa.
Komission ehdotuksessa tämä otetaan huomioon asettamalla eläinkuljetuksia koskevien määräysten noudattaminen vientituen maksamisen ehdoksi. Tämä kuitenkin viittaa jo itsessään siihen, että nykyinen lainsäädäntö varmistaa riittävän suojelun. Kannatan täysin komission parlamentille tänään esittämää ehdotusta, mutta pyydän komissiota tutkimaan keinoja, miten lisäparannuksia voitaisiin saada aikaan.
Esittelijä on kiinnittänyt huomiota siihen seikkaan, että eläinkuljetuksia koskevat säännöt ovat riittämättömät merikuljetusten osalta ja ne eivät suojaa eläimiä, kun ne ovat saapuneet määränpäähänsä Euroopan unionin ulkopuolelle. Rouva Anttila on oikein tunnistanut ne vaikeudet, jotka liittyvät eläinten hyvinvoinnin varmistamiseen, kun ne on viety Euroopan unionista: vaikka säännöt olisivat voimassa kohdemaassa, emme voisi valvoa niiden noudattamista.
Tämän lisäksi vientitukijärjestelmän jatkamista puoltavat voimakkaat taloudelliset perusteet. Maksamalla tukea ainoastaan lihasta voisimme epäilemättä varmistaa, että hyvinvointia koskevia määräyksiä noudatetaan aiheuttamatta vahinkoa näillä hyvin ongelmallisilla markkinoilla.

Keppelhoff-Wiechert
Arvoisa rouva puhemies, hyvät naiset ja herrat! Mielestäni vastuuntuntoiset yrittäjät ovat jo vuosia huolehtineet eläintenkuljetuksista parhaissa oloissa. Monet kuljettajat antavat mahdollisuuden tarkastuksiin asettuakseen jatkuvaa eläinkuljetuksiin kohdistuvaa kritiikkiä vastaan. Tämä meidän pitäisi todeta tänä aamuna yhteiskeskustelussa. Valitettavasti mitalilla on tietenkin myös toinen puoli. Tähän viittaa myös rouva Anttilan mietintö, nimittäin niihin, jotka eivät suhtaudu eläinten inhimilliseen kuljettamiseen niin vakavasti.
Nyt uusiin aloitteisiin tarttuminen ja niiden täytäntöönpano kaikin lain suomin keinoin riippuu meistä. Eläinkuljetusten parantamiseksi vaadin seuraavien asioiden huomioonottamista:
Ensiksikin valvontatiheyttä tulisi lisätä sekä EU: n sisällä että kolmansissa maissa, sillä useimmat kuljetuksiin liittyvät ongelmat eivät johdu lainsäädännöstä, vaan lainsäädännön toteuttamisessa olevista puutteista.
Toiseksi täytyy saada aikaan EU-lainsäädännön mukaiset konkreettiset kuljetusehdot ja ennen kaikkea sopia niistä, myös vastaanottavien kolmansien maiden kanssa.
Kolmanneksi tarvitsemme ankaria ja tiukkoja rangaistuksia, jos eläimiä kohdellaan karkean huolimattomasti tai jos eläintensuojelumääräyksiä rikotaan.
Ja lopuksi yksi asia, joka ei ole vähäisin, rouva komissaari, me vaadimme komissiota laatimaan naudanlihan ja teurasnautojen vientituet sellaisiksi, että elävien teuraseläinten vienti kolmansiin maihin ei ole enää taloudellisesti houkuttelevaa.
Tehokas eläinsuojelu juuri kansainvälisessä kuljetusliikenteessä on mahdollista vain EU: n yhtenäisen lainsäädännön avulla. En kiellä, ettei tämä ole eurooppalaisella tasolla vaikea ja vaivalloinen prosessi, emmehän muuten olisi keskustelleet aiheesta niin kauan. Olen myöskin tietoinen siitä, että vientitukien myöntämistä arvostellaan yleisesti monin tavoin. Luonnolliset tuotanto-olosuhteet, ympäristöverot, eläintensuojelukriteerit ja eläintensuojelumääräykset EU: ssa merkitsevät kuitenkin, että meidän täkäläinen naudanlihantuotantomme on kannattamattomampaa kuin tuotanto Argentiinassa tai Yhdysvalloissa.
Teollisuustuotannossa sellaisissa tapauksissa on yleistä, että kustannuspaineiden noustessa tuotantolaitokset yksinkertaisesti siirretään ulkomaille. Tätä eivät meidän maataloustuottajamme voi tehdä, ja nyt naudanliha-alan WTOsopimukset pitävät huolen vientitukea saavan naudanlihanviennin voimakkaasta vähentymisestä. Vuosien 1995 ja 2001 välisenä aikana meidän pitäisi vähentää sitä 1, 1 miljoonasta tonnista 0, 8 miljoonaan tonniin. Tämä on kyllä yksi tie, mutta minun nähdäkseni BSE-keskustelun ja varastossa olevien lihamäärien myötä eurooppalainen maatalous joutui rajattoman paineen alle.
Sanoisin, että meidän pitäisi yleisesti luopua eläinkuljetuksista. Tämä kuulostaa tietenkin kuluttajien korvissa hyvältä; toisaalta kuluttajat eivät ole kuitenkaan valmiita maksamaan tuotteista enemmän, niin että meillä olisi varaa koko tähän ylellisyyteen.

Hyland
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä edellisten puhujien mielipiteisiin ja onnitella rouva Anttilaa hänen erittäin objektiivisesta ja tasapuolisesta esityksestään. Naudanliha-alan yhteinen markkinajärjestely on tärkeä osa yhteisen maatalouspolitiikan yleistä kehystä, ja sillä on suuri merkitys minun maalleni Irlannille, missä naudanlihan tuotanto on yksi maatilojen suurimmista tulonlähteistä. Koska vientiin menee yli 90 % tuotannostamme, Irlannin maatalousala on tärkeä muille jäsenvaltioille, ja usein todellakin sanotaan, että Irlannin naudanlihantuotanto on Euroopan ylijäämä. Tiedämme kaikki, että naudanlihantuotanto on selviytynyt hyvin vaikeasta jaksosta, mutta karjankasvattajilla on yhä useita vakavia ongelmia ratkaistavanaan. Karjankasvatus on aina ollut heikosti tuottava elinkeino, ja vaikka karjankasvattajat saisivat EY: ltä anteliaat tukimaksut, useiden tuotto jää alhaiseksi.
Elävien eläinten kuljetukset ovat tärkeä osa Irlannin naudanliha-alaa. Useat ulkomaille viedyistä elävistä eläimistä eivät sovellu tuorelihateollisuutemme käyttöön, ja Irlannin hallituksen ansiosta olemme ottaneet käyttöön nykyaikaisia laitteita, joita käytetään lastattaessa karjaa kolmansiin maihin. Jos Eurooppa ei täytä elävää karjaa koskevaa kysyntää, muut maat täyttävät; ja Euroopan maatalouden mahdollisuuksien maksimointi on varmastikin oltava yksi esityslistamme tavoitteista.
Lopuksi totean, että meidän on arvioitava uudelleen Agenda 2000 -asiakirjan Euroopan naudanliha-alaa koskevat ehdotukset ja suojeltava voimakkaammin Euroopan karjankasvattajia ja annettava heille paremmat mahdollisuudet maailmankaupan neuvotteluissa.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää komissaari Wulf-Mathiesille muutaman kysymyksen. Kun valmistelin mietintöäni elävien nautaeläinten kuljetuksista Euroopassa ja Euroopan ulkopuolella, saatoin jo pian tehdä sen päätelmän, että Euroopan unioni ei pysty mitenkään valvomaan riittävän tarkasti eläinten hyvinvointia kuljetusten aikana eikä huolehtimaan, että asiassa noudatetaan yhteisön määräyksiä, joista myös olisi vielä yhtä ja toista huomautettavaa. Haluaisin kysyä komissaari Wulf-Mathiesilta, että jos valvonta ei onnistu edes unionin sisällä, miten hän luulee, että se voisi onnistua unionin ulkopuolella, etenkään jos valvontaa ei rajoiteta kuljetuksiin, vaan se ulotetaan myös eläinlastien purkamiseen ja teurastukseen. Eikö ole niin, että valvonta maksaa pian niin paljon, ettei vuosittainen 500 000 naudan vienti ole naudanliha-alalle enää kannattavaa? Kyse on vain hyvin pienestä osasta Euroopan naudanlihakaupan kokonaismäärää, ja olisi täysin naurettavaa, jos haluaisimme, siis myös tämä parlamentti haluaisi, jatkaa vientitukien maksamista. Se täytyy lopettaa välittömästi.

Wibe
Arvoisa rouva puhemies! Aluksi toivon, että puhemies voisi korjata aikaisemmin tekemänsä päätöksen, jonka mukaan äänestysselontekoani ei hyväksytä, koska en ollut paikalla. Minä olen paikalla. Olen ollut läsnä aina maanantaista asti ja aion istua täällä tämän istuntokauden loppuun saakka.
On vain harvoja asioita, jotka ovat kuohuttaneet ruotsalaisia niin paljon kuin televisiossa näytetyt kuvat siitä suunnattoman raa'asta eläinrääkkäyksestä, jota tapahtuu, kun eläviä eläimiä viedään unionista pois. Vientiin on vain yksi syy, nimittäin tähän toimintaan tarkoitetut vientituet. On olemassa vain yksi ainoa tapa viennin lopettamiseksi, nimittäin tukien lakkauttaminen.
Nyt ehdotettava lisävalvonta on luonnollisesti askel oikeaan suuntaan. Toisaalta on kuitenkin mahdollista kiertää säännöksiä, emmekä pysty mitenkään valvomaan eläinten kohtelua vastaanottajamaissa. Sen vuoksi äänestän muutosehdotuksia 11 ja 12. Toivon, että kaikki muutkin tekevät niin. Syy on yksinkertainen: veronmaksajamme eivät halua verovarojaan käytettävän pitkälle menevän eläinrääkkäyksen tukemiseen!

Funk
Arvoisa rouva puhemies! Arvoisa rouva komissaari! Ensiksi haluaisin kiittää kollegaani Anttilaa hänen erinomaisesta, huolellisesti valmistellusta mietinnöstään. Sitten haluaisin jatkaa provosoivalla kysymyksellä: miksi oikeastaan kuljetamme eläimiä, kun se kaikki on niin mahdotonta, kuten täällä on esitetty? Haluaisin tuoda esiin seuraavaa: meillä on jatkuvasti naudanlihan ylituotantoa. Tämä tilanne vielä kärjistyi BSE-skandaalin vuoksi. Naudanlihan kulutus on nopeasti vähentynyt, ja me vielä tuomme paljon eläimiä kolmansista maista. Tämä on tilanne, jossa eurooppalainen maataloustuottaja on.
Neuvosto, komissio ja parlamentti etsivät nyt mahdollisuuksia, kuinka tämä syntynyt kriisi voitaisiin ratkaista. Mitä keinoja meillä on käytössämme? Kallein ja tuottamattomin keino on lihan varastoiminen. Liha tulee myöhemmin takaisin markkinoille, myydään halvalla ja laatu kärsii. Seuraava keino, jota käytetään suurten lihamäärien vähentämiseksi, on vasikoista maksettava varhaismarkkinointipalkkio, josta päätettiin vastikään. Se edellyttää kuitenkin, että meillä on markkinat vasikanlihalle, että meillä on Euroopassa kuluttajia, jotka syövät tätä vasikanlihaa. Muuten se on lyönti ilmaan, ja sillä on vain seurannaisvaikutuksia.
Seuraavaa keinoa en haluaisi kuvailla niin tarkasti, koska sitä kuvataan Raamatun sanalla ja Raamatussa on myös paljon hyvää. Tämä ei ole juuri sopivin esimerkki, mutta tätä keinoa ei suurimmassa osassa maita käytetä, koska se on vastoin eettisiä käsityksiä. Tämä on tilanne, jonka edessä olemme. Nyt meillä on markkinat Lähi-idässä ja PohjoisAfrikassa, mutta eläinten myynti näihin maihin edellyttää jättimäisiä kuljetuksia. Tämä on ongelma.
Niin kauan kuin haluamme hyödyntää näitä myyntimarkkinoita, meidän pitäisi vähintäänkin järjestää eläinten olot sellaisiksi, että eläimet ne kestävät. Joka tapauksessa teen ehdotuksen, että lihan vienti on etusijalla muihin keinoihin nähden. Tämä on kaikkein tärkeintä. Eikä tule kysymykseenkään, että lopetamme eläinkuljetukset kokonaan.
Omassa maassani olen tarkistanut lukuja: tällä erää 48 % eläinkuljetuksista koostuu siitos- ja hyötyeläimistä. Ei ole mitään huomauttamista siihen, kun sikäläiset maanviljelijät hankkivat itselleen karjaa voidakseen ruokkia kansansa itse maidolla ja lihatuotteilla. Meidän ei siis pidä jättää huomiotta tätä näkökohtaa eikä mitata kaikkea samalla mitalla; meidän täytyy tukea edelleen hyötyeläimiä ja siitoseläimiä, jotta ne saadaan näille markkinoille. Sitä kautta saamme aikaan myös järkeviä kehityspoliittisia vaikutuksia.
Muuten vain ammatti-ihmisten, jotka osaavat käsitellä eläimiä ja jotka noudattavat yhteisön määräyksiä, tulisi hoitaa eläinkuljetukset. Jos se ei onnistu, emme saa myöskään maksaa vientitukia. Tämän perusperiaatteen tulisi ohjata meitä.

Evans
Arvoisa rouva puhemies, työjärjestyksen noudattamista koskeva puheenvuoro. Tämä maataloutta ja maataloustukia koskeva keskustelu on erittäin mielenkiintoinen. Olisiko soveliasta pyytää kaikkia puhujia ilmoittamaan tai kysyä, ovatko he jo ilmoittaneet - olen varma, että useimmat ovat jo tehneet näin - onko heillä erityinen taloudellinen etu tässä keskustelussa. Olen havainnut, että muutamat puhujista voivat olla karjankasvattajia ja heidän taloudellinen toimintansa ja etunsa päätöksentekomenettelyssä voisivat vaikuttaa siihen, miten he äänestävät ja mitä he sanovat. Meidän tulisi saada tietää. Olen varma, että asia on tehty selväksi työjärjestyksessä.

Graefe zu Baringdorf
Halusin vain sanoa, että olen maanviljelijä ja asia koskee minun etujani. Mutta kannatan vientitukien poistamista. Tietenkin asia koskee etujani.

Puhemies
Minä kommentoisin asiaa toisin. Minun mielestäni se koskee jokaisen tämän talon jäsenen loukkaamattomuutta. Sellaista kyselyä emme tule täällä suorittamaan. Tietenkään emme tule myöskään kysymään yksittäisiltä puhujilta.

Hautala
Arvoisa rouva puhemies, vapaakauppa on todellakin törmännyt omiin eettisiin rajoihinsa, jos eläimiä täytyy kuljettaa elävinä maailmanlaajuisesti. Tämä toiminta täytyisi todellakin lopettaa. Mielestäni ainoa ratkaisu on se, että Euroopan unioni lakkaa tukemasta elävien eläinten vientiä rahallisesti.
Täällä on sanottu, että sitten arabit ostavat elävät eläimensä Uudesta Seelannista tai Australiasta. Tämä on tietysti vaikea ongelma. Mutta uskoisin Euroopan unionin voivan vaikuttaa myös maailmankauppaneuvotteluissa siihen, että jatkossa elävien eläinten oikeudet tunnustetaan ja että pyritään myös maailmanlaajuisesti siihen, että kuljetuksia ei tapahdu ja että teurastukset tapahtuvat mahdollisimman lähellä eläinten kasvatuspaikkaa. Euroopan unionilla on todellakin aika suuri eettinen vastuu siitä, että näitä eurooppalaisia arvoja levitetään. Parlamentin jäsen Virrankoski totesi, että eurooppalaiset arvot sisältävät eläinten kunnioituksen. Lähtökohtana pitäisi todellakin olla se, että yritämme vaikuttaa tässä asiassa myös maailmanlaajuisesti.

Schierhuber
Arvoisa rouva puhemies! Arvoisa rouva komissaari! Arvoisat naiset ja herrat! Luulen, että meillä kaikilla, jotka tässä salissa istumme, on etuja ajettavana naudanlihaa ja nautaeläimiä koskevissa asioissa - joko tuottajan, markkinoijan tai kuluttajan näkökulmasta. Komissio ehdottaa, että elävien nautojen vientiin tarkoitettujen tukien myöntäminen naudanliha-alan YMJ: n puitteissa tehtäisiin riippuvaiseksi eläinten hyvinvoinnista kuljetusten aikana. Samalla haluaisin todeta, että unionin periaatteellinen pyrkimys ja tavoite tulisi olla elävien teuraseläinten kuljetusten lopettaminen lihatuotteiden viennin eduksi. Tämän tulisi olla pitkän tähtäimen tavoite.
Ennen kuin kuitenkaan olemme niin pitkällä, täytyy vähintäänkin eläinten kohtelua kuljetusten aikana parantaa. Tästä syystä virkaeläinlääkärin olisi todistettava, että eläimet on kuljetettu asianmukaisesti, ja vientitukien myöntämisen olisi oltava riippuvainen tästä virallisesta todistuksesta. Maanviljelijät ovat erittäin kiinnostuneita eläinten hyvästä kohtelusta kuljetusten aikana, sillä lihan laatu riippuu paljon siitä, kuinka eläimiä kuljetetaan.
Tämänsuuntainen kehitys on ollut nähtävissä jo viime vuosina. Niinpä elävien nautojen viennin osuus EU: n viennistä on laskenut kolmen vuoden aikana 6 %: lla ja on nykyään noin 10 % viennistä. Sitä vastoin siitoseläinten viennin osuus on noussut 16 %: sta 28 %: iin, ja luulen, että tämä jää keskustelun ulkopuolelle. Edelleen on todettavissa, että lihan vientiä suositaan elävien teuraseläinten vientiin verrattuna ja että teurastettujen naudanruhojen vientituki on paljon korkeampi kuin elävien nautojen vientituki.
Teuraseläinten viennin lopettamiseksi kokonaan täytyy EU: n kuitenkin tukea kahta asiaa. Ensiksikin teuraslaitokset, jotka pystyvät vastaamaan kohdemaiden teurastuskriteereihin, on rakennettava EU: n alueelle. Näin eläimet voidaan teurastaa EU: n sisällä, ja liha voidaan viedä. Lihan vientiä varten unionin tulisi sen lisäksi tukea asianmukaisia kylmävarastointitiloja kohdemaissa taitotiedon ja rahoitustuen avulla. Siitoseläinten viennistä ei siinä kyllä keskustella, ja tiukat eläintensuojelumääräykset, jotka kiinnostavat maanviljelijöitä, ovat itsestäänselviä. Komission tehtävä on toimeenpanna ja valvoa eläintensuojelumääräyksiä. Parlamentille tulee tiedottaa asiasta säännöllisesti
On myöskin tärkeää, että ei valvota pelkästään määräysten noudattamista, vaan että rikkomuksista rangaistaan. Kannatan täysin rouva Anttilan mietintöä!

McKenna
Arvoisa rouva puhemies, muutama viikko sitten tämä parlamentti pyysi lakkauttamaan elävän karjan kuljetuksesta maksettavat tukimaksut. Tekisimme itsemme naurettaviksi, jos muuttaisimme nyt mieltämme ja lieventäisimme kantaamme. Komissio ehdottaa yksinkertaisesti, että vientitukea ei maksettaisi, jos eläinten hyvinvointia koskevia määräyksiä on rikottu kuljetuksen aikana. Tämä ei kuitenkaan ole realistista. Tätä on mahdotonta noudattaa, ja kun eläimet ovat poistuneet EU: n alueelta, niitä on mahdotonta valvoa. Vuonna 1995 EU: sta vietiin 600 000 nautaa, joista puolet tuli Irlannista. En ole samaa mieltä irlantilaisten kollegoideni kanssa. Tilannetta ei voida hyväksyä.
Euroopan unionin veronmaksajien on rahoitettava voimakkaasti jotain sellaista, mitä valtaosa heistä vastustaa. Käytämme veronmaksajien rahoja rahoittaaksemme eläinten julmaa kohtelua. Tämä on hulluutta myös taloudelliselta näkökannalta. Me Irlannissa viemme ulkomaille myös työtä. Viemme ulkomaille eläimiä, jotka jalostetaan muissa maissa, ja valitamme Irlannin työttömyydestä. Tämä on täysin naurettavaa ja sen on loputtava. Tämä on tuomittu epäonnistumaan. Euroopan unionin veronmaksajat eivät enää halua nähdä televisiossa dokumentteja eläinten julmasta ja epäinhimillisestä kohtelusta. Kuten muutamat ovat todenneet, elävä naudanliha ei tunne kipua, vaan kipua tuntevat elävät eläimet aivan kuten me. Emme voi enää hyväksyä tätä.

Cunha
Arvoisa rouva puhemies, jo useita kertoja meillä on tässä parlamentissa ollut tilaisuus keskustella tästä niin tärkeästä ja arkaluontoisesta aiheesta, eläinten kuljetuksesta. Tiedämme, että se ei ole tyynen keskustelun aihe, mutta mielestäni olemme viime aikoina kyenneet vähitellen pääsemään joihinkin kompromisseihin ja jonkinlaiseen sopuun. Yksi asia on tuntunut selvältä viime aikoina käymissämme keskusteluissa. Tämä selvä asia on se, että eläimillä on kuljetuksen aikana oltava hyvät hygieeniset olosuhteet ja niitä on kohdeltava hyvin. Miksi se sitten on selvää? Yhtäältä, koska se itse asiassa on oikeudenmukaista itse eläimen oikeuden kannalta, ja toisaalta, koska se on elintärkeää lihan laadun kohentamiseksi - tätä seikkaa on tärkeää korostaa - mistä syntyy etu sekä lihaa myyvälle tuottajalle että lihaa ostavalle kuluttajalle.
Kollegamme Anttilan laatima mietintö on korkealaatuista työtä, hyvin perusteltu ja täynnä järkeviä ehdotuksia. Hänen laatimansa tekstin pohjalta siihen esitetyt lukuisat korjaukset itse asiassa parantavat hänen ehdotuksiaan ja antavat alkuperäiselle tekstille hyvin myönteisen myötävaikuttamisen leiman.
Pidän erityisen kiinnostavana hänen tekemäänsä ehdotusta siitä, että joissakin tapauksissa tukia voidaan osittain rajoittaa tai jopa evätä, jos lain asettamia vaatimuksia ei ole noudatettu eikä kunnioitettu - koskivat ne sitten eläinten hygieniaa tai hyvinvointia. Se voi jopa auttaa rahoittamaan tässä asiassa suunniteltuja säästöjä, se voi auttaa rahoittamaan teknisten keinojen parantamisen vaatimia kustannuksia ja ennen kaikkea Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden tarvitsemien eläinlääkäreiden määrää.
Ehdotus on hyvin kiinnostava ja hyvin myönteinen. Mielestäni on täyttä hölynpölyä - kaikella kunnioituksella sanottuna - ehdottaa täällä vientitukien poistamista kokonaan elävien eläinten kuljetuksesta, eihän siinä olisi mitään järkeä. Sitä paitsi kollega Souchet jo puhui täällä tästä aiheesta ja perusteli sen hyvin. Tällä asialla on vankat perusteet ja onkin valitettavaa, että jotkut puolustavat vientitukien poistamista kokonaan aivan kuin kyse olisi jonkinlaisesta uskonkappaleesta. Ei se ole, se on täysin perusteltava asia Euroopan unionin nykyisessä tilanteessa.
Arvoisa rouva puhemies, tahtoisin lopuksi vielä sanoa yhden asian: jokin aika sitten muuan englantilainen kollega pyysi meitä lausumaan julki, onko meillä tässä asiassa omia etuja valvottavana vai ei. Tahdon sanoa, että minulla niitä ei ole, en ole nautakarjan kasvattaja. Mutta tahdon tuoda selkeästi julki sen, että tämä kysymys, sellaisena kuin hän sen esitti niille kollegoilleen, jotka ovat maanviljelijöitä, oli todellinen loukkaus hänen kollegojensa rehellisyyttä kohtaan. Siksi esitän vastalauseeni!

Piha
Arvoisa rouva puhemies, täytyy muistaa, että unionilla on jo asetus, jossa vaaditaan yhteisön varoista rahoitettavat eläinten kuljetukset suoritettavaksi eläinten hyvinvointia kunnioittaen. Näin ei kuitenkaan kaikissa tapauksissa ole tapahtunut. Muun muassa Suomessa viime vuoden lopulla esitettiin dokumentti koskien Beirutiin lastattavia eläimiä. Se sai Suomen kansan vihaisiin ja oikeutettuihinkin tunteenpurkauksiin.
Kaikkien kuljettajien moraali ei selvästikään vastaa asetuksen tarkoitusta. Siksi Anttilan mietinnössä ehdotettu parannus eläinlääkärin antamasta todistuksesta eläinten asianmukaisesta kuljetuksesta on kannatettava. Mitä ilmeisimmin kuljetuksissa joskus, kenties useinkin, eläimen etu ja hyvinvointi on laiminlyöty ja siksi myös pistotarkastukset ja lisätty valvonta ovat tarpeen. Unionilla on asiassa sekä oikeus että velvollisuus ryhtyä toimenpiteisiin, sillä aina kun unionin veronmaksajien rahoja käytetään, on oikeus myös todentaa se, että tuensaaja toteuttaa unionin ja sen kansalaisten tahtoa. Mikäli näin ei tapahdu, on oltava rohkeutta myös tuen eväämiseen. Kuljetusluvan haltijan on selkeästi oltava vastuussa kuljetuksistaan.
Eläinten hyvinvoinnin kannalta meidän on tunnustettava, että kuljetus kuin kuljetus on pahasta. Mitä pidempi sitä pahempi. Elävien eläinten vientituki sopiikin harvinaisen huonosti unionin politiikkaan. Esittelijän tarkistus numero yhdeksän on myös kannatettava. Täytyy myös muistaa, että elävien eläinten vientituen määrä on laskenut viime vuosina lihan vientiin verrattuna, joten ilmeisesti vientituki ei kannusta elävien eläinten viennin lisäämiseen.
Kysymys kuuluukin: milloin koko tuesta voidaan luopua? Täällä on tänään usein mainittu syyksi kuljetuksiin ja vientitukeen naudanlihan ylituotanto EU-alueella muun muassa BSE-taudin takia. Hyvät parlamentaarikot, se ei suinkaan ole sen Mansikki-lehmän syy ja jos puheiden sijaan haluamme todella kunnioittaa eläimiä, ei niitä pidä laittaa myöskään maksamaan siitä laskua.
Kiitän vielä esittelijää erittäin hyvästä mietinnöstä, jonka tavoitteet toteutuessaan edesauttavat toivottavasti eläinten kunnioittamista ei vain paperilla vaan myös todellisuudessa. Valitettavasti usein tarvitaan taloudellinen pakote tai valvontaa, jotta ihmisistä löytyy inhimillisyyttä myös eläimiä kohtaan.

Wulf-Mathies
Arvoisa rouva puhemies! Hyvät naiset ja herrat! Ensiksikin haluaisin sydämellisesti kiittää rouva Anttilaa hänen erittäin tasapainoisesta mietinnöstään. Komissio on, kuten hänkin, kovasti huolissaan eläintensuojelunormien rikkomisesta elävien eläinten kuljetuksissa ja rikkomuksia on havaittu etenkin pitkillä matkoilla. Vaikka yhteisö on antanut erilaisia määräyksiä suojellakseen eläimiä kuljetuksissa yhteisön sisäpuolella ja myös kuljetuksissa, jotka osittain tapahtuvat kolmansien maiden alueella, se ei kuitenkaan tästä huolimatta kiellä, etteikö näiden määräysten täytäntöönpanossa asianomaisten kansallisten viranomaisten osalta ja eläintensuojelumääräysten noudattamisessa kaupan osapuolten osalta yhä edelleen olisi ongelmia. Siksi voinkin oikein hyvin ymmärtää kriittisiä huomautuksia, joita keskustelun kuluessa on esitetty.
Tällä nyt keskustelun aiheena olevalla ehdotuksella komissio pyrkii siihen, että vientitukien maksaminen tulee riippuvaiseksi eläinkuljetuksia koskevien eläintensuojelunormien noudattamisesta. Sallinette minun tehdä ensiksi muutamia huomautuksia tarkistusehdotuksiin ja vakuuttaa teille, että tänään teidän käsiteltävänänne olevan naudanlihaalan markkinajärjestelyistä annetun asetuksen 805/68 tarkistusehdotus ei tähtää siihen, että perusasetuksen tavoitteet haudattaisiin. Tarkistusehdotus 2 on sen vuoksi tarpeeton. Tarkistusehdotuksen 1 ensimmäistä osaa kohtaan, jossa vaaditaan vientitukien myöntämisen edellytykseksi sitä, että eläinlääkäri on antanut todistuksen eläinten määräystenmukaisesta kuljetuksesta, komissiolla on paljon myötätuntoa. Jos komissio ei kuitenkaan voi sitä hyväksyä, se johtuu siitä, että kaikissa tapauksissa vastaanottajamaan viejä ei kenties voi vaatia sellaista todistusta. Silloin häntä kohdeltaisiin eriarvoisesti.
Tarkistusehdotukset 3, 4 ja 5 käsittelevät yhteisön määräysten soveltamista kolmansissa maissa. Komissio ei toivo muuta kuin, että voi toteuttaa tämän vaatimuksen. Se ei kuitenkaan voi tehdä sitä ilman asianmukaista oikeudellista perustaa. Lienee teidän tiedossanne, että tällä hetkellä käydään Itä-Euroopan maiden kanssa neuvotteluja, jotka tähtäävät siihen, että nämä maat ilmoittavat olevansa valmiita tunnustamaan yhteisön eläinlääkintälain.
Viittaan tarkistusehdotuksiin 8 ja 9, joissa esitetään, että säännölliset pistokoetarkastukset tulisi rahoittaa elävien eläinten vientituista ja haluaisin huomauttaa, että sellaisten pistokokeiden maksaminen tulisi tehdä muita kaupan sääntöjä noudattaen. Tämä tarkoittaa myös sitä, että viejän tulee maksaa nämä kokeet. Tukien määrää voidaan automaattisesti korottaa näiden lisäkustannusten perusteella, ne tulee kuitenkin sovittaa kulloistakin markkinatilannetta vastaaviksi ja siten ne ottavat huomioon myös viejän tilanteen.
Tämän määräyksen tavoite on tehdä eläintensuojelustandardien noudattaminen edellytykseksi elävien eläinten vientitukien maksamiselle. Elävien eläinten vienti muodostaa tärkeän osan naudanlihan yleisestä markkinamekamismista. Tästä syystä komissio ei voi hyväksyä tarkistusehdotuksia 11 ja 12, jotka ovat ristiriidassa meidän ehdotuksemme tavoitteiden kanssa.
Tarkistusehdotuksesta 10 saanen huomauttaa, että se on kyllä sisällöllisesti oikea mutta että sellaisten puhtaasti tosiasioihin perustuvien viittausten ei pitäisi olla oikeudellisten tekstien asia. Mitä muihin tekstimuutoksiin tulee, komissio ei pidä tarkoituksenmukaisena sitä, että nämä ehdotukset otetaan asetusteksteihin sellaisenaan. Se tulee kuitenkin ottamaan ne huomioon toimeenpanomääräyksissä. Tässä viittaan ennen kaikkea tarkistusehdotuksen 1 osaan 3, jossa pistokoevalvontaa vaaditaan. Se on ehdotus, joka voisi olla läpikotaisin tarkoituksenmukainen ja joka voitaisiin ottaa harkittavaksi, kun asetuksen toimeenpanomääräykset vahvistetaan.
Sama koskee vaatimustanne suhteellisuudesta rangaistusten soveltamisessa tapauksissa, joissa annettuja eläintensuojelunormeja on rikottu. Asetuksen soveltamista, kuten tiedätte, säädellään yksityiskohtaisilla toimeenpanomääräyksillä, jotka komissio tulee vahvistamaan tavanomaisen hallintokomiteamenettelyn jälkeen. Plumbs/Delors-sopimuksen mukaisesti parlamentti tullaan tietenkin pitämään siinä ajan tasalla.
Lopuksi haluaisin vielä kerran painokkaasti viitata siihen, että komissio, aivan kuten tekin, panee painoa sille, että nautoja kuljetetaan asianmukaisesti, jotta ne saapuisivat hyvässä kunnossa määräpaikkaansa. Pyydän teitä siksi tukemaan myös meitä parlamentaarisissa yhteyksissänne kolmansien maiden kanssa, jotta me myös täällä neuvotteluissa saavuttaisimme vastaavat säädökset.
Siksi viittaan vielä painokkaasti siihen, että se, että Eurooppa-sopimukseen liittyneet maat ovat sitoutuneet mukauttamaan omat oikeudelliset säädöksensä EU-säädöksiä vastaaviksi, koskee ennen kaikkea myös kolmansien maiden tuontia. Siksi neuvottelemme näiden maiden kanssa tällä hetkellä vastaavuussopimuksista eläinlääkinnästä ja kasviensuojelusta Eurooppa-sopimusten lisäpöytäkirjoiksi. Nämä sopimukset tulevat sisältämään myös määräyksiä eläintensuojelusta kuljetusten aikana, jotta eläinten tilanne parantuisi ei vain EU: n sisällä, vaan yhä enemmän myös kolmansissa maissa tapahtuvissa kuljetuksissa.
Haluan vielä kerran - koska kysymys on esitetty - lyhyesti viitata siihen, että annetuilla tukimäärillä ei ole tehty houkuttelevaksi viedä eläviä eläimiä. Päinvastoin elävien eläinten viennille myönnetyn tuen ja naudanlihalle annetun tuen välinen suhde on laskenut vuodesta 1993 vuoteen 1997 65 %: sta 47 %: iin. Joten tämäkin osoittaa sen kehityksen suuntaa, että vientitukia ja sitä kautta myös elävien eläinten kuljetuksia pyritään vähentämään siellä, missä se on mahdollista.
Vielä kerran: asetusehdotuksen on komission mielipiteen mukaan huomattavasti parannettava valvontaa, ja se tulee sen tekemään. Komissio lähtee siitä, että yksi tehokkaimmista rangaistuksista on vientituen epääminen, jos eläintensuojelumääräyksiä ei noudateta, sillä se aiheuttaa suuria taloudellisia menetyksiä. Lähdemme siitä siksi, koska tämä ehdotus tulee olennaisesti parantamaan eläintensuojelua kuljetusten aikana. Lisäksi viittaan vielä kerran siihen, että eläinlääkärin tekemiä tarkastuksia ei tehdä vain lastaushetkellä, vaan myös eläinten saavuttua määränpäähän kolmannessa maassa, ja tällä tavoin väärinkäytökset pyritään estämään niin hyvin kuin mahdollista.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi luonnoksen lainsäädäntöpäätöslauselmaksi.)

Pack
Arvoisa rouva puhemies, sen, joka haluaa antaa äänestysselityksen, tulee olla myös läsnä! Näin ei ole kaikkien niiden laita, jotka ovat antaneet ilmoituksen selityksestä!

Puhemies
Olette oikeassa, rouva Pack. Merkitsemme sen muistiin.

Pack
Sitä ette voi merkitä muistiin. Teidän täytyy nyt kutsua heitä nimeltä, jajos he eivät ole paikalla, eivät he myöskään voi antaa kirjallista selitystä.

Puhemies
Sen voimme toki nähdä täältä yhdellä silmäyksellä, mutta mikäli haluatte, kutsun asianomaisia. Herra Morris, herra Waidelich, herra Cushnahan ja herra Lindqvist, oletteko kaikki läsnä? Hyvä, nyt voimme palata esityslistaan.

Cushnahan
Jos Van Dijkin aihetta koskeva mietintö olisi ollut sitova, se olisi tuhonnut tehokkaasti Irlannin karjakaupan. Irlannin karjankasvattajat vievät 90 % karjastaan ulkomaille, ja olemme hyvin riippuvaisia mahdollisuuksistamme viedä elävää karjaa ulkomaille.
Tämä vaihtoehto on otettu käyttöön vasta hiljattain, ja sen jatkamisen arvioidaan tuottavan 60 miljoonaa puntaa vuodessa. On tärkeää, että käytännön sallitaan jatkuvan, ja uskon, että jos Anttilan mietintö hyväksytään sen alkuperäisessä muodossa, eläinten oikeudet ja karjankasvattajien oikeudet elinkeinonsa jatkamiseen ovat oikeassa tasapainossa.
Irlannin karjankasvattajat ovat aina toimineet eläinten hyvinvointia koskevien korkeimpien standardien mukaisesti. Irlannin asiaa koskevat määräykset ovat myös tiukat.
Luotan täysin siihen, että ne korkeimmat standardit, joilla varmistetaan, että eläimet eivät joudu kärsimään, pannaan Irlannissa täytäntöön kaikkia osapuolia tyydyttävällä tavalla.

Lindqvist
Olen äänestänyt mietinnön puolesta, mutten voi missään tapauksessa hyväksyä kolmansiin maihin suuntautuvien eläinkuljetusten vientitukia. Olen sen vuoksi äänestänyt tarkistusehdotusten 11 ja 12 puolesta. Vientituet aiheuttavat turhia eläinkuljetuksia, joiden alkana eläimiä rääkätään.

Morris
Kahdeksan tunnin säännön - teurastettavaksi vietävien eläinten pisintä kuljetusaikaa koskevan säännön - esittelijänä haluaisin sanoa, että elävien eläinten vientituet johtavat eläinten suuriin kärsimyksiin.
Vuonna 1995 yksistään Lähi-itään vietiin 600 000 elävää nautaa. Välittäjät ansaitsivat yli 200 miljoonaa puntaa tästä julkisten varojen tuhlauksesta. On väärin käyttää julkisia varoja tällä tavoin. Se johtaa julmuuksien tukemiseen.
Komissio puolustautuu sanomalla, että vientitukea ei makseta, jos eläinten hyvinvointia koskevia sääntöjä ei noudateta. Tämä ei ole realistista, sillä kun nämä eläimet ovat ylittäneet EU: n rajat, niiden kohtelua on mahdoton valvoa.
Suurimmat viejät ovat Saksa, Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta. Sen lisäksi, että eläimet kärsivät matkasta ja lastin purkamisesta köysillä ja remmeillä, ne joutuvat kärsimään myös teurastamossa. Pyydän teitä kannattamaan vientitukien lakkauttamista.

Waidelich
Haluan kiittää esittelijää hyvin laaditusta tärkeää asiaa koskevasta mietinnöstä. Haluan korostaa loppuun asti kehitettyjen sääntöjen merkitystä parhaan mahdollisen eläinsuojelun toteutumisessa eläinkuljetusten aikana. Tämä kysymys on otettava huomioon erityisesti vientitukien yhteydessä. Haluan erityisesti painottaa, että tuen tarkistusehdotuksia 11 ja 12, joiden mukaan vientitukia ei pidä maksaa yhteisöstä kolmansiin maihin suuntautuvalle eläintenviennille.

Omenat, päärynät, persikat ja nektariinit
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Rehderin laatima maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0301/97) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi omenoiden, päärynöiden, persikoiden ja nektariinien yhteisön tuotannon tervehdyttämisestä (KOM(97)0035 - C4-0135/97-97/0031(CNS)).

Rehder
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat! Jotta en sekoittaisi omenia ja päärynöitä keskenään, haluaisin toki pyytää, että voisimme keskustella kaikessa rauhassa, sillä eihän keskustelunaiheenamme ole "pilipalijuttuja" , "peanuts" .
Tällä asetuksella poistetaan jälleen palanen perintötaakasta, joka on langennut eurooppalaisille veronmaksajille menneiltä ajoilta. Rajaton ja hillitön kasvu myös hedelmien ja vihannesten tuotannossa yhteisillä markkinoilla johti muutamia vuosia sitten hillittömään kustannusten nousuun markkinoiden vakauttamiseksi. Yksin vuonna 1993 käytettiin siihen hedelmä- ja vihannesalalla 776 miljoonaa ecua, ja ajoittain - ja se on skandaali - yksittäisissä jäsenmaissa tuhottiin lähes 70 % yhden ainoan hedelmälajikkeen sadosta.
Pakko hävittää tuhansia tonneja arvokkaita elintarvikkeita - "eurokielellä" sitä kutsutaan kaunistellen markkinoilta vetämiseksi - on oikeutetusti saanut ihmiset Euroopassa vastustamaan Eurooppaa kokonaisuutena. Eurooppalaisen keskivertokulinaristin on nykyään vaikea seurata Euroopan kaupan perusteita, joiden mukaan omena on erityisen laadukas vasta silloin, kun se on halkaisijaltaan yli 70 mm.
Hedelmien ja vihannesten markkinajärjestely on vihdoinkin asettanut tehokkaat rajat järjettömälle verovarojen tuhlaamiselle. Olen sitä mieltä, että esiteltävä ehdotus, jonka mukaan raivattavan alan laajuus on 100 000 hehtaaria, on järkevä ja myös taloudellisesti siedettävä ja luo myös pohjimmiltaan perustan tälle välttämättömälle toimenpiteelle.
Komissio olettaa, että tämän ns. markkinoiltavetämistoimen ansiosta 80 % näistä markkinoilta vetämisistä ei tulevaisuudessa ole enää välttämättömiä ja neljän vuoden kuluessa myös tähän tarvittavat vuotuiset 28 miljoonan ecun kustannukset poistuvat. Rouva komissaari, me olemme tarkkana rahoista. Neljän vuoden kuluttua tulemme tarkkaan katsomaan, onko näin todella käynyt.
Myös muilla aloilla perusteellisesti uudistetun yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteena tulee lopulta olla se, että nämä valtiolliset ja yhteisölliset toimenpiteet lopetetaan kokonaan. Veronmaksajien kustannuksella ovat sallittuja vain sellaiset toimet, joissa on kysymys ympäristön säilyttämisestä, tai ennen kaikkea työpaikkojen turvaamisesta tulevaisuudessa.
Agenda 2000 -asiakirja, josta monet vielä puhuvat paljon pahaa ja jonka selvästi vain harvat arvostelijoista ovat ylipäänsä lukeneet loppuun, antaa hyviä kimmokkeita kaksinkertaiselle tavoitteelle, ensiksikin säilyttää työpaikkoja maaseudulla ja toiseksi poistaa kallista ylituotantoa. Iloitsemme tietenkin siitä, että Euroopan parlamentin vuonna 1996 esittämiä vaatimuksia on monilta osin kuultu. Tämä koskee erityisesti vaatimustamme luoda yhtenäinen maataloutta ja maaseutua käsittelevä politiikka, jossa huoli kattavan maataloustuotannon säilyttämisestä, huoli uusista työpaikoista, parempi rakennepolitiikka ja konkreettinen ympäristöpolitiikka ovat samanarvoisina mukana.
Myös niiden, jotka suureen ääneen, myös täällä parlamentissa - he eivät valitettavasti enää ole täällä, ehkä herra Habsburg voisi myös kerran moittia sitä - kieltäytyvät jokaisesta perustavasta, jo kauan sitten myöhästyneestä yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksesta, ja niiden, jotka apuamme tarvitsevien pienempien maataloustuottajien vahingoksi mieluummin sulkevat silmänsä todellisuudelta, tulisi vihdoinkin tunnustaa, että ainoastaan tämä yhtenäinen aloite voi tarjota keinon suojella maaseutua autioitumiselta ja sen asukkaita merkityksettömyydeltä.
Euroopalla voi olla tulevaisuus vain, kun sen maaseudun, jonka osuus Euroopasta on 80 %, tulevaisuus on turvattu.
Pyydän myös niitä Euroopan kansanpuolueen edustajia - hekään eivät ole paikalla, mutta ehkä jälkikäteen, olin jo melkein sanomassa - jotka ovat pidättyneet äänestämästä tässä päätöksessä, nyt tunnustamaan, että tällaisia epäkohtia on ollut. Muinaisessa Kreikassa, demokratian kehdossa, oli tavallista, että ne, jotka pidättäytyivät äänestämästä, ajettiin pois kansankokouksesta. Te olette nyt kaikki ajaneet itsenne ulos. Pyydän silti niitä, jotka ovat jääneet jäljelle, nyt äänestämään puolesta. Uskon, että voimme siten saada aikaan yhdessä järkevää ja kunnollista politiikkaa.

Thomas
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla Rehderiä hänen mietinnöstään. Hän on tehnyt erinomaista työtä tavanomaiseen tapaansa.
Ehdotukset ovat osa toimenpiteitä, joihin komissio on ryhtynyt vähentääkseen menoja, joita maksetaan omenoiden, persikoiden, päärynöiden ja nektariinien vetämiseksi markkinoilta, ja vakauttaakseen tuottajien tuloja. Panen tyytyväisenä merkille tämän kehityksen. Itse asiassa sen vaikutus ulottuu enintään 10 000 hehtaariin suuruiseen alueeseen 15 jäsenvaltiossa.
Hedelmien ja vihannesten ostaminen ja hävittäminen EU: n varoilla ei juurikaan paranna veronmaksajien kuvaa Euroopan unionista, etenkin kun vähittäismyyntihinnat rajoittavat monen kansalaisen ruokavalion tuoreiden elintarvikkeiden määrää. Olemme hyvin perillä kauhutarinoista ja ruokavuorista.
Kyse on tuotteista, jotka on joko jalostettava ja säilöttävä tai tuhottava. Vuosina 1994 ja 1995 tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksissa kävi ilmi, että hedelmien tuhoaminen oli saastuttanut muutamilla unionin alueilla pohjavettä siinä määrin, että kotitalouksien vesivarat olivat pilaantuneet tuhoamispaikan läheisyydessä.
Emme ole vielä täysin tietoisia siitä, miten laajat ympäristövahingot tämä käytäntö aiheuttaa, mutta tilanne oli sen verran huolestuttava, että käynnistettiin tutkimus yhteisen maatalouspolitiikan ympäristövaikutusten selvittämiseksi. Tätä kertomusta ei ole vielä julkaistu. Jopa ne, joilla on hyvin alkeelliset tieteelliset tiedot, tietävät, että nitraattipitoisten hedelmien ja vihannesten tuhoaminen tonneittain merkitsee vaaraa ympäristölle.
Tätä aloitetta, jolla pyritään tasaamaan tarjontaa ja kysyntää, voidaan suositella. Toivon, että kaikki parlamentin jäsenet kannattavat tätä ehdotusta tänä aamuna, sillä huomaan, miten monet ihmiset ovat paikalla osallistuakseen tähän mielenkiintoiseen keskusteluun. Pyydän joka tapauksessa komissiota varmistamaan, että vetäytymishintoja tarkistetaan säännöllisesti, jotta varmistetaan, että ne eivät kannusta ylituotantoon.

Redondo Jiménez
Arvoisa rouva puhemies, rouva komissaari, hyvät parlamentin jäsenet, käsittelemme tänään ehdotusta neuvoston asetukseksi omenoiden, päärynöiden, persikoiden ja nektariinien yhteisön tuotannon tervehdyttämisestä.
Uudistusehdotus perustuu jo aikaisempiin päätöksiin, jotka on tehty omenoita koskien vuonna 1990 ja persikoita ja nektariineja koskien satovuonna 1994-1995, sisältäen pieniä alan kokemukseen perustuvia muutoksia. Toimenpiteet on ulotettu koskemaan myös päärynöitä. Ehdotettu kokonaispinta-ala omenoita ja päärynöitä varten on 10, 000 hehtaaria ja 10, 000 hehtaaria persikoita ja nektariineja varten. Tämä pinta-ala jaetaan jäsenvaltioiden välillä kunkin jäsenvaltion hedelmätarhojen, tuotannon ja markkinoilta vetämisen mukaan.
Kokemus osoittaa, että vuosina 1990-1993 ja 1994-1995 suoritetut hedelmätarhojen kokonaan raivaukset vähentävät tehokkuutta ja niitä on vaikeampi valvoa, koska se vaatii hakijoilta hedelmätarhojen kokonaisvaltaista tuntemusta ja valvontaa. Sen vuoksi arvioimme, että toimen on koskettava myös hedelmätarhojen raivaamista osittain, jolloin, väärinkäytön välttämiseksi, raivattavan pinta-alan on oltava vähintään 0, 5 hehtaaria.
Jotta varmistetaan toimen tehokkuus, sitä sovelletaan vain säännöllisesti viljellyissä hedelmätarhoissa, joilla on vähintään 300 puuta hehtaaria kohden ja joita rahoittaa EMOTR: n tukiosasto.
Tämän toimen avulla voidaan eliminoida massiivinen hedelmävuorten tuhoaminen yhteisön varojen kustannuksella, mikä on tuotu julki ilkeämielisessä lehdistössä ja mikä on ärsyttänyt yleistä mielipidettä enemmän kuin mitkään muut yhteisön maatalouspolitiikan toimet. Tämä on provosoinut eettisiä huomautuksia, jotka syntyvät siitä, että tuhotaan täysin käyttökelpoisia ja lisäksi arvokkaita elintarvikkeita, joista muualla maailmassa on pulaa ja joita eri syistä ei ole ohjattu markkinoille ja jotka muodostavat näin ylijäämää unionin maissa.
Jotta yhtenäinen palkkio olisi tehokas, on ehdotettu, että näitä toimia olisi sovellettava tarhoihin, joissa on yli 300 puuta hehtaaria kohden ja vähintään puoli hehtaaria palstoitettuna, ja että jäsenvaltiot säätäisivät tämän kiinteän palkkion saaville tiloille enimmäis- ja vähimmäisiän. On ehdotettu myös, että näitä toimia sovellettaisiin niihin hedelmätarhoihin, jotka täyttävät tietyt ekologiset ja sosiaaliset vaatimukset, jotka jäsenvaltiot voivat määritellä. Näin jäsenvaltioille jäisi vastuu päättää itse uuden asetuksen mukaisesti niistä alueista, joilla toimia sovelletaan ja miten niitä sovelletaan.
Näin ollen kannatamme Rehderin mietintöä ja maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan hyväksymiä tarkistuksia, jotka mielestämme parantavat toimien käyttöönottoa. Mutta tarkistusten 7, 8 ja 9 sisällöstä emme ole samaa mieltä, koska emme löydä riittäviä perusteluja komission ehdottamalle jakamisperusteiden muutokselle, joka on tehty, kuten sanottu, kunkin jäsenvaltion hedelmätarhojen, tuotannon ja markkinoilta vetämisen mukaan. Lisäksi tarkistuksessa 7 esitetty ehdotus on mielestämme sattumanvarainen, syrjivä ja lisäksi lahkolainen.
Mitä tulee tarkistukseen 8 pidämme enemmän tekstin alkuperäisestä muodosta 1 artiklassa, 2 kohdassa, toisessa kappaleessa. Tarkistuksen 9 sisältöä emme ymmärrä, koska emme tiedä mitä voivat olla ne objektiiviset kriteerit, joiden perusteella tuottajat jaetaan pääluokkiin - ei tuotannot eikä maatilat. Viittaavatko tarkistuksen laatineet herrat siihen, että heidän pitäisi olla pitkiä, vaaleita ja sinisilmäisiä? No, vitsit vitsinä. Emme voi kannattaa tarkistusta, koska komission määräämät ehdot ja maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan maatiloja koskevat tarkistukset ovat mielestämme riittäviä. Näin ollen pidämme asetusta myönteisenä toimena maataloussektorille ja Euroopan unionin, jota poliittisena ryhmänä tuemme, julkiselle kuvalle.

Santini
Arvoisa rouva puhemies, mekin tuemme tätä mietintöä, koska se murtaa ns. avoimet ovet. Kun mietintö ehdottaa niiden määrärajojen alentamista, jotka pilaavat markkinat ylitarjonnalla ja jotka ennen kaikkea auttavat tyhjentämään yhteisön näyttämön varmasti epäsuosituista kohtauksista, kuten raivaustraktori tuhoamassa hedelmävuoria, se voi vain saada yleisen hyväksynnän. Tässä Rehderin mietinnössä näyttävät olevan tasapainossa teknisetkin ehdotukset, joiden avulla aiotaan käsitellä vakavaa ylijäämäongelmaa, jonka me kaikki tiedämme olevan vaikeimpia mahdollisia velvoitteita ehdottaa ja hyväksyttää myös jäsenvaltioilla. Tarjous korvauksesta, joka maksetaan 10 000 hehtaarin paketoiduista omena- ja päärynäviljelmistä sekä persikka- ja nektariiniviljelmistä, vaikuttaa mielestämme kohtuulliselta. Myös siksi, että erityisesti näissä kahdessa viimeksi mainitussa hedelmäluokassa on esiintynyt muotiin perustuvaa painetta: vanha kuorellinen - kuten me Italiassa sitä kutsumme - persikka on hylätty ja on ryhdytty tuottamaan paljon kivellistä persikkaa (nektariinia) sillä väistämättömällä seurauksella, että markkinat tukkeutuvat ja kuluttaja hämmentyy.
Valvontakeinoista on tehtävä erittäin tarkkoja, jottei paketoidulle alalle sitten enää istuteta samaa hedelmälajia. Puolen hehtaarin vähimmäisala vaikuttaa meistä riittävältä. Myös tilan ikä on tärkeä asia, jotta vältettäisiin keinottelua tämän toimenpiteen kustannuksella. Vähimmäis- ja enimmäisikä auttavat välttämään sitä, että ihmiset tekisivät yhtäkkiä istutuksia korvausten saamiseksi.
Esittelijämme väittää, että tämän uuden ohjelman ansiosta voisimme alentaa korvauksia 80 prosentilla. Toivottavasti asia on näin. Hän väittää myös, että vähemmällä kuin neljällä vuotuisella kampanjalla koituvat kustannukset olisivat jo tasapainossa säästöjen kanssa. Tämän toiveen esitämme me kaikki, pienellä pahoittelulla varustettuna: mutta miksi se ei ole tullut mieleemme aikaisemmin?

Querbes
Arvoisa rouva puhemies, ehdotuksessa neuvoston asetukseksi pyritään uudelleen turvautumaan hedelmäpuiden raivaamispolitiikkaan, jonka olennaisena perusteluna on vähentää hedelmien markkinoilta vetämisen ja niiden hävittämisen rahoitukseen liittyviä budjettimenoja.
Hedelmien tuottajat hyväksyvät tämän raivauspalkkion, vaikka se vähentääkin heidän tuotantomahdollisuuksiaan. Jotkut heistä näkevät siinä tosiaankin keinon vähentää rahavaikeuksia, joita he kohtaavat. Mutta eikö se ole merkki kunnianhimoisesta ja tehokkaasta politiikasta hedelmäntuotannon alalla? En usko niin. Unionissa tuotettujen hedelmien menekin jyrkän laskun tärkeimpänä syynä ei ole todellinen epätasapaino tarjonnan ja kysynnän välillä yhteisön markkinoilla. Se johtuu pääasiassa kansainvälisen kaupan ja tuotteiden suurjakelun uusista käytännöistä, jotka käyttävät kolmansien maiden tuontia pakottaakseen tarjonnan ja kysynnän keinotekoiseen epätasapainoon ja aiheuttaakseen näin tuottajien hinnan pudotuksen, menekin laskun ja tuotteiden hävittämisen. .
Eikö komission ja neuvoston olisi siis pohdittava yhteisön etuuskohtelutoimia, suojalausekkeiden nopean ja tehokkaan täytäntöönpanon mahdollistavia toimia ja tarpeellisia neuvottelu- ja yhteistyötoimia, joita meidän olisi kehitettävä unionin sisällä sisäisten kilpailutilanteiden ennalta ehkäisemiseksi?
Eikö neuvoston ja komission olisi myös pohdittava ehdotettavia ja toteutettavia toimia, yhtäältä tuottajien ja kuluttajien välisten ja toisaalta kansainvälisen kaupan ja suurjakelun välisten suhteiden moralisoimiseksi, esimerkiksi siten, että määrätään enimmäiskertoimesta tuottajahintojen ja kuluttajahintojen välillä, mikä on sekä tuottajien että kuluttajien edun mukaista?
Eikö ylituotannosta puhumisen asemesta olisi nähtävä alikulutuksen todellisuus? Neuvoston ja komission olisi pohdittava sitä, eikö hedelmien kysyntä unionin markkinoilla olisikin paljon suurempi, jos saataisiin todella vähennettyä työttömyyttä ja köyhyyttä, jotka estävät kymmeniä miljoonia perheitä syömästä tarpeeksi hedelmiä, jotka ovat terveydelle sitä paitsi välttämättömiä. Eikö tässä asiassa olisi kuultava niiden hyväntekeväisyysjärjestöjen vetoomus, jotka painottavat "köyhyyttä ja aliravitsemusta Euroopan unionissa sekä unionin elintarvikeavun vähentymistä" , avun, joka olisi heidän mielestään nostettava 230 miljoonaan ecuun, jotta varattomien ihmisten tarpeisiin voitaisiin vastata.
Lopuksi, eikö meidän ole jo aika - hedelmien ja vihannesten tuotannon alalla, joka on kokonaisuutena tappiollinen unionissa - turvata oikeudenmukainen korvaus maataloustyölle ja rahoittaa tuotannon monipuolistamista ja kehittämistä sekä sen uudistamista silloin, kun se on tarpeellista, antaen näin kymmenille tuhansille nuorille maanviljelijöille mahdollisuuden asettua asumaan, etenkin eteläisille seuduille? Se tekisi työllistämisen ensisijaisuudesta totta eikä vain iskulauseen.
Kollegamme Rehderin mietintö koskee asetusta, jossa on pääasiassa yksittäisiä ja suhdanteisiin liittyviä näkökohtia. Se ei saa peittää meiltä niiden sisällöllisten uudistusten tarvetta, jotka on vielä toteutettava ja joista juuri muistutin.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa rouva puhemies! Herra Rehder, me kannatamme mietintöänne, koska olemme sitä mieltä, että se tuo joitakin parannuksia, mutta olemme kuitenkin periaatteessa raivaamista vastaan. Tiedätte, että se ei ole uutta, sitä on jo vuosikymmeniä käytetty menneisyydessä. Se on johtanut siihen, että yksittäisistä tiloista muodostuvia hedelmätarha-alueita tuhottiin ja tilalle perustettiin plantaaseja, koska samaan aikaan oli tarjolla tukia näiden plantaasien perustamiseen. Nämä toimenpiteet ovat johtaneet siihen, että nämä tilat eivät ole mukautuneet markkinoihin ja että tuotettiin suuria määriä laadun sijaan, ja nyt meillä on ongelma hävittämisestä.
Sama on tapahtunut myös viinin osalta. 1970- ja 80-luvulla noin 50 %: ssa viinialueista tehtiin uudelleenjärjestelyjä, joissa laatulajikkeita hävitettiin ja massalajikkeita istutettiin tilalle. Se meni niin pitkälle, että viiniä istutettiin Eifelin syväpohjaisille pelloille, sokerijuurikasmaille. Nyt meillä on sielläkin ylituotanto-ongelmia ratkaistavana. Se on kaiken kaikkiaan väärä suunta, ja haluamme, että näistä keinoista luovutaan. Me haluamme, että markkinat hoitavat säätelyn. Me kuitenkin kannatamme mietintöänne, koska mielestämme siinä on tuotu esiin muutamia kohtia, jotka estävät pahimman. Mutta olen sitä mieltä, että meidän pitäisi vielä kerran keskustella siitä, että meidän on toimittava näillä markkinoilla kokonaan uudella tavalla.

Barthet-Mayer
Arvoisa rouva puhemies, komissio käskee meitä raivaamaan: raivatkaamme siis, kun kerran täytyy. Raivatkaamme markkinavoimien nimessä; älkäämme unohtako, että olemme myös istuttaneet ja korjanneet sadon markkinavoimien nimessä. Antakaamme keinotekoisen kirjanpitojärjestelmän ohjata hedelmätarhojemme kehitystä ja elämää. Raivatkaamme, koska raivaus edustaa nykyään poliittisesti korrektia vaihtoehtoa ylijäämien massiiviselle hävittämiselle. Mutta onnistuuko se kuitenkaan? En usko, sillä käsillä on jo kolmas ehdotus, jonka tavoitteena on korjata omenoiden, päärynöiden, persikoiden ja nektariinien tuotannon alituinen ylijäämä. Olen huolissani sellaisen järjestelmän luonnottomista vaikutuksista, joka näyttää sallineen joidenkin istuttaa vain voidakseen paremmin raivata ja jopa muuttua varsinaisiksi palkkioiden metsästäjiksi: istutuspalkkioiden, sitten raivauspalkkioiden ja siinä välissä vielä ylijäämien hävittämispalkkioiden.
Onko heitä siltikään moitittava siitä? Ei varmasti. Kuinka voisimme moittia tuottajia siitä, että he käyttävät järjestelmän suomia mahdollisuuksia, niin tuomittavaa kuin se onkin. Kaikki tämä on järkyttävää, jopa moraalitonta, mutta meidän on vain pakko antaa nykyään hyväksyntämme tällaisille hätävaratoimille. Koska siis teemme niin, tehkäämme hätävarasta tehokas. Me kannatamme herra Rehderin mietintöä, mutta jos kerran on raivattava niin paljon, älkäämme aiheuttako kilpailun vääristymistä tai epäoikeudenmukaisuutta. On siis turhaa yhdistää palkkion maksu puiden ikään, koska kerran olemme määränneet 300 puun vähimmäisrajan hehtaarilta. Hylkäämme siis tarkistuksen 6.
Tämän sanottuani, uskon, että me kaikki toivomme tekevämme edustajan työtämme muutoin kuin torjuen siellä täällä vääristyneen tuotantojärjestelmän luonnottomia seurauksia. Jonakin päivänä on varmasti löydettävä poliittista rohkeutta murtaa tämä noidankehä voidaksemme osoittaa olevamme todella luovia. Tuottaa vähemmän tuottaakseen paremmin: koska siis tämä sanoma todella kuullaan ja ymmärretään?

Van Dam
Arvoisa rouva puhemies, Euroopan komission esittämistä luvuista käy ilmi, että hedelmänviljelyalalla omenoiden, päärynöiden, persikoiden ja nektariinien ylituotanto on runsasta. Vuosina 1991-1996 Euroopan unionissa vedettiin markkinoilta ja tuhottiin keskimäärin 800 000 tonnia omenoita ja päärynöitä vuodessa. Esittelijä huomauttaa oikeutetusti, että vastuun ottaminen tästä moitteettomien elintarvikkeiden tuhlauksesta on eettisesti vaikeata, mutta tosiasiallisesti mahdollista. Eurooppalainen uudistusohjelma auttaisi merkittävästi ylituotannon vähentämisessä. Nyt ehdotettu raivausohjelma on huomattavasti aiempia säädöksiä parempi vaihtoehto. Se, että uusien istutusten tekeminen samalle paikalle estetään, lisää ohjelman tehokkuutta huomattavasti.
Yhdyn ajatukseen koko raivauspinta-alan jakamisesta jäsenvaltioiden kesken. Komission ehdotus perustuu objektiivisille ja asiaankuuluville kriteereille. Tämä ei kuitenkaan poista sitä mahdollisuutta, että jotkut jäsenvaltiot eivät hyödynnä heille myönnettyä raivausalaa kokonaan. Raivausohjelman tehokkuus kärsisi tästä. Voimme saada selvän käsityksen tilanteesta vasta kun viljelijöille on annettu tilaisuus ilmoittautua raivausohjelmaan. Siksi on mielestäni mahdollista harkita vasta ilmoittautumisjakson jälkeen, onko mielekästä, että myönnetyt raivausalat jaetaan uudelleen jäsenmaiden kesken, sen sijaan että nyt heti alettaisiin suorittaa jakoa jäsenmaiden kesken.
Hyväksyn suurimman osan esittelijän ehdottamista tarkistuksista, mutta en kuitenkaan missään nimessä tarkistusta 6. En voi käsittää miksi nuoret puut eivät kuuluisi ohjelmaan. Niillähän on vielä pitkä tuottelias elämä edessä. Tällaisten hedelmätarhojen raivaaminen, yhdistettynä uusien istutusten kieltämiseen, vähentäisi siis pitkällä tähtäimellä huomattavasti ylituotannon määrää. Lisäksi puiden ikärajoituksia on vaikea valvoa.
Lopuksi haluaisin sanoa, että olen pahoillani, että tämän mietinnön käsittely parlamentissa on kestänyt näin kauan. Komissio teki ehdotuksensa jo kahdeksan kuukautta sitten. Parlamentin mielipiteen puuttuminen on viivästyttänyt neuvoston päätöksentekoa. Kansallisten lainsäädäntöjen mukauttaminen ja ohjelman ulottaminen viljelijöille vievät nekin oman aikansa. On todennäköistä, etteivät säädökset tule voimaan ennen tammikuun puoliväliä. Ja silloin on suuri osa talvea, parasta raivausaikaa, jo ohi.

Wibe
Arvoisa rouva puhemies! Aluksi haluaisin sanoa, että mietintö on aivan erinomainen, mutta ettei ryhmämme kuitenkaan voi äänestää sen puolesta. Syy on se, ettemme voi hyväksyä direktiiviä, johon mietintö perustuu.
Tässä on taas yksi esimerkki niistä mielettömistä tuloksista, joihin EU: n maatalouspolitiikka johtaa. Olemmehan ensin antaneet omenoiden, päärynöiden ja nektariinien tuotantoon avustuksia, jotka ovat johtaneet ylijäämään. Tämän ylijäämän me sitten ostamme, ja tuhoamme sen nälkää näkevässä maailmassa. Asia on aiheuttanut yleistä järkytystä, mutta sen sijaan, että tukea oltaisiin vähennetty, suostumme uusiin tukiin, tällä kertaa puiden kaatamiseksi. Arvoisa puhemies, voimme olla varmoja siitä, että tämä tulee johtamaan samanlaiseen järkytykseen, kun ihmiset huomaavat, että tukia myönnetään elävien hedelmäpuiden kaatamiseen. Sitä paitsi tämä ei tule johtamaan unionin tekemien takaisinostojen suurempiin pienennyksiin. Ne 80 %, joista on kyse, ovat siis ainoastaan suhteessa nyt hakattavaksi aiotun 2 % suuruisen maa-alueen keskimääräiseen tuotantoon.
Mikään ei lisäksi estä viljelijää istuttamasta uusia taimia, mutta nyt eri hedelmälajikkeella tai myymästä maata veljelleen, joka sitten vuorostaan istuttaa samoja puita, jotka juuri on kaadettu. Ja tälläkin kertaa unionin avustuksella. Mikään ei myöskään estä viljelijää kaatamasta vähiten tuottavia puita tai käyttämästä, nämä puut kaadettuaan, unionilta saamiaan tuloja jäljellä olevien puiden tehokkaampaan hoitamiseen.
Antakaa minun siis sanoa, että tämä ei onnistu! Tällä lailla ei saada aikaan säästöjä. Ainoa järkevä tie tästä tuhlaamisesta on leikata suoraan tukia.

von Habsburg
Arvoisa rouva puhemies! Ensin haluaisin kiittää herra Rehderiä siitä, miten hän on tuonut esiin koko asiansa, sillä asia, jota tässä käsittelemme, on oikea kaikista mahdollisista toimenpiteistä muodostuva tilkkutäkki, ja asiaan on tartuttu tilapäisin toimenpitein, jotka hetkellisesti auttavat aspiriinin tavoin eli ne kyllä lievittävät kyllä kipua, mutta eivät pohjimmiltaan poista ongelmaa. Sillä vuodesta 1990 lähtien tämä on jo kolmas kerta, kun tätä kysymystä käsitellään. Joka kerta on annettu ymmärtää, että tämä on viimeinen kerta, ja niinpä haluaisin sanoa: herra Rehder, te tulette vielä kokemaan sen, kaikkein viimeinen kerta tulee vielä, aivan varmasti.
Tämä osoittaa jälleen kerran aivan selvästi yhteisen maatalouspolitiikkamme heikkoudet, maatalouspolitiikaltamme puuttuu kattava konsepti. Siksi kiitän herra Rehderiä, että hän on tuonut erityisen selvästi esille sen, että emme tule saamaan maatalouspolitiikkaa kuntoon, jos emme tarkastele sitä tulevaisuuden näkökulmasta eli uusiutuvien raakaaineiden näkökulmasta. Jo viime kuussa puhuin herra Hallamin erinomaisen puheen yhteydessä siitä, että on yksinkertaisesti välttämätöntä ajatella asiaa vielä kerran.
Suurin virheemme onkin se, että tutkimuksessa ja kehityksessä painotetaan uusiutumattomia raaka-aineita ja kuitenkin se, että vihdoinkin käsittelisimme uusiutuvia raaka-aineita yhtä tehokkaasti, olisi oikeaa politiikkaa. Tiedämmehän jo, että tulevaisuudessa tarvitsemme kaikkea maataloutta, joka perustuu talonpoikaiselle pohjalle ja joka on tulevaisuuden muoto.
Minun täytyy kiittää herra Rehderiä, tällä kerralla tulemme tietenkin hyväksymään ehdotuksen, koska se on välttämätöntä joidenkin ihmisten elinehtojen säilyttämiseksi, mutta meidän täytyy kuitenkin myös todeta, että kattavamman ratkaisun olisi lopultakin löydyttävä.

Novo
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, Euroopan unionissa on ilmeisesti päärynöiden ja omenoiden, persikoiden ja nektariinien ylituotantoa. Tässä mielessä muististamme eivät vielä ole häipyneet kuvat viimeaikaisista päärynätonnien tuhoamisista Portugalissa, nehän tuntuvat näin vahvistavan tämän ylituotannon olemassaolon.
Jotta tällaisia kuvia ei enää tarvitsisi nähdä ja jotta ne eivät enää aiheuttaisi yleistä inhoa niitä näkevissä, etenkään niissä miljoonissa ihmisissä, jotka yhä tässä unionissa ja tässä maailmassa näkevät nälkää ja elävät köyhyysrajalla, neuvosto antoi ohjeita ja komissio ehdotti kuuliaisesti säädettäväksi palkkioita puiden poisraivaamisesta ja samanaikaisesta tuotannon lopettamisesta.
Taas kerran tuotannon lopettamista edistetään, siihen käytetään noin yli 100 miljoonaa ecua vuosittain. Tämä sijoitus maksaa itsensä takaisin - näin esitetään - alle neljässä vuodessa, koska samalla säädetään poistettavaksi se nykyinen 28 miljoonan ecun summa, joka vuosittain on osoitettu markkinoilta pois vedettävien ylijäämämäärien takuuhintojen maksuun.
Komissio määrittelee vielä käytöstä poistettavan maa-alan ylärajan, jakaa tämän luvun jäsenvaltioiden kesken ja määrää puoli hehtaaria käytöstä poistettavan maa-alan vähimmäiskooksi edellyttäen, että istutustiheys on 300 puuta hehtaarilla tai enemmän. Mutta kyetäkseen antamaan näitä suuntaviivoja ja lukuja komissio ei harkitse eikä selvitä muutamia meille keskeisiä kysymyksiä. Se ei määrittele kansallisten kulutusten ja tuotantojen vaihteluita, mikä voisi selittää sen, kuka todellisuudessa myötävaikutti koko aluetta koskevan ylituotannon syntymiseen ja kenen tuotanto taas alitti vastaavan kulutustason. Se ei harkitse sitä, mikä kaupallinen vaikutus on näiden tuotteiden nykyisellä tuonnilla yhteisöön, kun sitä toteutetaan oloissa, jotka usein edeltävät kasvavaa ja epälojaalia kilpailua. Se ei mieti sitä tosiseikkaa, että nykyinen takuuhintojen järjestelmä takaa ainakin tulot ja saattaa kenties lakata olemasta rasite, jos rahaa todella sijoitetaan markkinoille ohjaamisen parantamiseen, jos edistetään vientiä ja kulutusta, jotta tuotannon ja kysynnän välille saadaan aikaan vakaampi tasapaino. Lopuksi sanon, että täydellinen kovapintaisuus ja seurauksista vieraantuneisuus näkyy taas kerran siinä, että tuotannon lopettamisesta maksettavat tuet ovat aina synnyttäneet ja vastedeskin synnyttävät lisää työttömyyttä, lisääntyvää aavikoitumista ja maaseudun yhä suurempaa autioitumista.
Jotta tämä yleinen analyysi ei toteutuisi varsinkin, kun meistä vaikuttaa siltä, että sen toteuttamiseksi ei ole edes poliittista tahtoa, jatkamme taistelua, jotta tuotannon lopettamisesta maksettavat palkkiot eivät yleistyisi eikä niitä käytettäisi.

Wulf-Mathies
Arvoisa rouva puhemies ! Hyvät naiset ja herrat! Ensiksi komissio haluaa sydämellisesti kiittää herra Rehderiä erinomaisesta mietinnöstä. Tiedättehän, että tämä ehdotus liittyy välittömästi viime vuonna tehtyyn hedelmien ja vihannesten yhteisten markkinajärjestelyiden uudistukseen. Komissio on tehnyt tämän ehdotuksen neuvoston pyynnöstä, ja ehdotuksen mukaan kummankin kyseisen tuoteryhmän, ensiksikin omenien ja päärynöiden, joita emme toki sekoita, ja toiseksi persikoiden ja nektariinien, tuotanto tulisi rajoittaa 10 000 hehtaariin tuoteryhmää kohti.
Kun tarkastelemme samanlaisista toimista saatuja aikaisempia kokemuksia - ja täällä on jo todettu, että ne kaikki eivät ole johtaneet toivottuun tulokseen - tämä ehdotus tähtää ensisijaisesti raivauspalkkioiden myöntämisen ehtojen laatimiseen mahdollisimman joustaviksi niiden mahdollisimman suuren vaikuttavuuden saavuttamiseksi. Tarkoitus on myös antaa jäsenvaltioille mahdollisuus ottaa paremmin huomioon erilaisten alueiden taloudellinen ja ekologinen tilanne. Haluan tässä vielä painottaa, että valvontaa, joka kohdistuu myös maaomaisuuteen eikä pelkästään tämänhetkiseen tuottajaan, tietenkin suoritetaan. Komissio toivoo, että nämä raivaustoimet helpottavat tämän sektorin saneerauksia niin pitkään, että sektori voi saada yhteisten markkinajärjestelyjen uudistuksesta täyden hyödyn.
Sallinette minun todeta seuraavaa tarkistusehdotuksista: ensimmäisen tarkistusehdotuksen perusteluista, jotka liittävät markkinoilta vetämisen ja rakennesidonnaisen ylituotannon suoraan yhteen, komissio ei ole samaa mieltä. Tässä keskustelun aiheena olevien tuotteiden pilaantumisen ja vuotuisten tuotannonvaihtelujen perusteella markkinoilta vetämiset ovat, joskaan eivät ihanteellinen, niin kuitenkin yksi keino tasapainottaa alaa lyhytaikaisesti. Komissio kannattaa tarkistusehdotuksen 2 pääperiaatteita ja ottaa sen huomioon toimenpiteiden täytäntöönpanossa. Se pitää kuitenkin omaa tekstiään, joka viittaa asiantiloihin eikä pelkästään toimenpiteisiin, sopivampana. Se on tosin sitä mieltä, että raivattavat puut ja toimenpiteet uudelleenistuttamisen estämiseksi tulisi vahvistaa kuten ennenkin neuvoston asetuksen tai sen yksityiskohtaisten toimeenpanomääräysten puitteissa, ja hylkää sen vuoksi tarkistusehdotuksen 3.
Tarkistusehdotukset 4 ja 5 koskevat ainoastaan joitakin ehdotuksen määräysten tavoitteita ja tarkoituksia. Tämänkaltaiset aloitteet, joita komissio kyllä kannattaa, tulisi oikeudellisessa tekstissä jättää huomiotta. Tarkistusehdotus 6 tullaan kuten kaikissa tämänkaltaisissa toimenpiteissä tähän mennessä ottamaan huomioon yksityiskohtaisissa toimeenpanomääräyksissä. Tarkistusehdotus 7 käsittelee arkaa ongelmaa, kuinka maksimaalisesti raivattavat alueet jaetaan jäsenvaltioiden kesken ja tämä otettiinkin jo huomioon. Komissio hyväksyy tarkistusehdotuksen kohdan, joka asettaa maan jaossa tuotannon ja markkinoilta vetämisen tiiviisti yhteen. Komissio tulee tuomaan tämän päätösneuvotteluun sitomatta itseään lopullisesti tässä nyt.
Tarkistusehdotusta 8 komissio ei voi hyväksyä. Päätökseemme lieventää alkuperäistä jakoa tarvitsemme tietoa jäsenvaltioista. Komissio ei siksi voi ryhtyä toimiin määräajassa. Haluaisin kuitenkin vakuuttaa painokkaasti parlamentille, että kaikki tullaan tekemään nopean päätöksen aikaansaamiseksi. Ja viimeisenä, mutta ei vähäisenä tarkistusehdotuksesta 9: olen iloinen voidessani ilmoittaa teille, että komissio hyväksyy sen.
Sallinette minun vielä lyhyesti käsitellä kolmea keskustelun kohtaa. Ensiksi tällä alalla toimivien taloudellista tilannetta. Raivaustoimenpiteet ovat, ja tähän haluan painokkaasti viitata, vain osa yhteisiä markkinajärjestelyjä, ja yhteiset markkinajärjestelyt on tehty nimenomaan mahdollistamaan yhteisön tuottajille sopivat markkinaosuudet, ja tässä sellaiset uudistukset kuten tuki- ja ohjausrahastot sekä toimintaohjelmat ovat myös tärkeä lähtökohta. Haluan siksi viitata siihen, että tämä yksi toimenpide ei tietenkään voi tarjota ratkaisua koko ongelmaan.
Haluaisin vielä viitata siihen, että yhteisten markkinajärjestelyjen avulla pitäisi voida vähentää ympäristöhaittoja, joita markkinoilta vetäminen aiheuttaa. Ensiksikin sen avulla, että yhteiset markkinajärjestelyt velvoittavat tuottajajärjestöt markkinoilta vetämisessä suojelemaan vesistöjen laatua, maaperää ja maisemaa, sekä sitä kautta, että tuottajajärjestöjen täytyy ilmoittaa toimenpiteistään kansallisille viranomaisille, ja jäsenvaltioiden tulee myös lopulta asettaa kansalliset reunaehdot ympäristönäkökohdat huomioon ottavalle markkinoilta vetämisen menettelylle, ja reunaehtoehdotukset tulee esittää komissiolle muutosvaatimuksia varten. Nyt on varmasti aivan liian aikaista nähdä tuloksia, mutta tiedätte, että neuvostolle tulee laatia kertomus vuoteen 2000 mennessä. Toivon, että voimme silloin kertoa teille, että olemme edistyneet myös ympäristötuhojen estämisessä.
Viimeinen huomautus: haluaisin kovasti kiittää herra Rehderiä Agenda 2000 - asiakirjan myönteisestä arvioinnista sekä sen painottamisesta, että yhtenäinen maaseutua koskeva politiikka on välttämätöntä. Olen samaa mieltä kaikkien niiden kanssa, jotka sanovat, että meidän täytyy nyt vielä yrittää parantaa oireita mutta että ratkaisevaa on se, että löydämme tien eteneviin uudistuksiin. Toivon parlamentin tukevan näitä komission perustavia ehdotuksia.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva komissaari!
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.

Posselt
Arvoisa rouva puhemies, minulla on ongelma. Käväisin tuossa juuri ulkona. Sillä välin eräs nainen - luultavasti joku talon työntekijöistä, kuten naapurini herra Rübig sanoi - tuli ja vei äänestyskorttini. Kun hän sanoi naiselle, että tämän pitäisi jättää kortti paikalleen, tämä sanoi, että hänelle on annettu tehtäväksi viedä kortti pois. En ole antanut kenellekään sellaista tehtäväksi. Pyydän, että tämä otetaan huomioon. Haluaisin osallistua äänestykseen.

Puhemies
Sen voitte myös tehdä. Nähdäkseni nimenhuutoäänestystä ei ole pyydetty.
(Parlamentti hyväksyi luonnoksen lainsäädäntöpäätöslauselmaksi.)

Bonde ja Sandbæk
Kesäkuu-liike ei voi äänestää komission hedelmätarhojen raivausehdotuksen puolesta. Markkinoiden epävakaisuus voidaan korjata paremmalla tavalla. Kesäkuu-liike haluaisi äänestää hedelmätarhojen tukien puolesta, jos se olisi palkkio ekologiseen tuotantoon siirtymisestä.

Lindqvist
On täysin mieletöntä, että EU tukee hedelmien viljelyä maataloustukien avulla ja tukee sitten, ylijäämien syntyessä, tämän mietinnön mukaan viljelyiden tuhoamista 100 miljoonalla eculla.
Paras vaihtoehto olisi näille viljelmille myönnettävien maataloustukien leikkaaminen tai poistaminen tai ylijäämän myyminen maailmanmarkkinoilla. Sääntöihin on tehtävä muutoksia siten, etteivät maanviljelijät joudu kärsimään ja ettei työttömyys lisäänny.

Waidelich
Vaikka mietintö parantaakin komission ehdotusta, käytetään perustana sellaista maatalouspolitiikan sääntelyajattelua, jota en voi tukea. EU: n maatalouspolitiikkaa pitäisi sen sijaan pikaisesti muuttaa vähentämällä sääntöjen ja tukien määrää. Sen vuoksi en voi tukea mietintöä.

Souchet
Raivausohjelma, josta on määrätty ja joka rajoittuu 10 000 hehtaariin Euroopan unionissa, on hyvin riittämätön, sillä esimerkiksi Ranskalle jaettu pinta-ala on ainoastaan 2750 hehtaaria, pinta-ala, joka on paljon pienempi kuin alan ilmaisemat tarpeet edellyttäisivät.
Ryhmämme on siis esittänyt kolmea tarkistusta, joiden tavoitteena on sekä kasvattaa raivattavaa pinta-alaa että sallia laajentaa mahdollisimman paljon sitä liikkumavaraa, jota jäsenmailla on oltava, jotta ne voivat hallita kohtuullisesti hedelmätarha-alansa hoidon.
Raivausohjelman laatimisen on vastattava markkinoiden tervehdyttämistavoitteeseen, jota tällä hetkellä luonnehtivat jokaisen jäsenmaan erityiset ylijäämät. Tosiaankin, me tiedämme, että kulutus kehittyy sekä määrällisesti että laadullisesti. Ranskan osalta toteamme menekkivaikeuksia joillakin seuduilla, kuten Loire-joen maakunnissa. Viljelijät ovat hyvin velkaantuneita eivätkä pysty selviämään lamasta, joka alkoi vuonna 1992. Viljelytilat ovat menettäneet arvoaan, mutta niillä jatketaan viljelyä, jotta voitaisiin välttää konkurssi. Heidän tuotteensa myydään siis halvalla ja näiden tuottajien taloudellinen tilanne on erityisen vaikea. Tarjonnan supistamisen lisäksi raivauspalkkiolla voidaan antaa joillekin tiloille mahdollisuus vähentää velkaansa ja tämän johdosta voidaan mahdollistaa niiden maatalouden työpaikkojen säilyminen, joiden tilanne on tällä hetkellä hyvin epävarma.
Lopuksi, ryhmämme vastustaa tarkistusta 6, jonka tavoitteena on määritellä raivattavien puiden enimmäis- ja vähimmäisikä. Luottakaamme maanviljelijöiden terveeseen järkeen. Uskotteko, arvoisa puhemies, että kukaan maanviljelijä raivaa mielellään hehtaarin? Ei, arvoisa puhemies! Jos joku raivaa hehtaarin hedelmäpuutarhasta, hän tekee niin taloudellisten syiden pakottamana. Olen sitä mieltä, että tässä parlamentissa ei pitäisi enää järkeillä yksinomaan makrotaloudellisten ja kirjanpidollisten mittapuiden mukaan. Enää ei yksinkertaisesti pitäisi unohtaa maaseudun ja sen ihmisten todellisuutta.

Posselt
Arvoisa rouva puhemies! Ymmärrän, että jotkut ovat huvittuneita, mutta ei siinä ole mitään huvittavaa! Tämä on jo toinen kerta, kun äänestyskorttini on hävinnyt ennen äänestystä. Pyydän todellakin, että tutkittaisiin, onko joku istuntopalvelusta velvollinen keräämään kortit, sillä herra Rübigin vastustukseen - hän oli sanonut, että herra Posselt tarvitsee korttia vielä - nainen oli vastannut, että hänelle todellakin on annettu tehtäväksi poistaa kortti. Pyydän, että asia tutkitaan.

Puhemies
Herra Posselt, koska olette äskettäin jo ilmoittanut asiasta, olen selvittänyt, että kukaan istuntopalvelusta ei ole kehottanut siihen. Tulemme käsittelemään ja tarkastamaan asian. Seuraavassa istunnossa tulette kuulemaan, mikä asian taustalla on.

Lulling
Arvoisa rouva puhemies, luulen, että minulla on selitys asialle. Herra Posselt kuuluu perjantaikerhoon eli niihin ihmisiin, jotka aina ovat loppuun asti täällä. Luultavasti se on ollut joku Brysselin lobbari, joka kähvelsi kortin, koska hehän haluavat aina osoittaa, että perjantai ei olisi mikään istuntopäivä Strasbourgissa.

Puhemies
Näkemys, jota myös tulemme tutkimaan, rouva Lulling. Olen jännittynyt näkemään, mitä saadaan selville.

Rübig
Arvoisa rouva puhemies, sen perusteella, että vain muutamilla henkilöillä on lupa päästä saliin, ja jos se ei ollut kukaan istuntopalvelusta, tulen katsomaan parlamentin jäsenlistan läpi, ja kun nimi on minulle tuttu, tulen ilmoittamaan sen.

Puhemies
Kuten sanottua tulemme tutkimaan asian, ja se tulee selviämään. Täten olemme päässeet esityslistan loppuun, ja toivotan teille hyvää viikonloppua!

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 11.24.)

