Parlamentin päätösvaltaisuuden toteaminen 
Puhemies
(FR) Olen iloinen nähdessäni perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtajan täällä, koska meidän täytyy ratkaista hankala ongelma. Hyvä Jo Leinen, palaisitko takaisin istumaan. Selitän ongelman, hyvät naiset ja herrat.
Työjärjestyksen 149 artiklan mukaan me voimme todeta, onko istunto päätösvaltainen. Kuten tiedätte, parlamentissa on aina suuri joukko keskustelemassa esityslistasta ja hyväksymässä pöytäkirjan, joten sellaisessa tapauksessa ei tarvita päätösvaltaisuutta. Työjärjestyksen 149 artiklan 3 kohdan mukaan me voimme kuitenkin todeta, onko istunto päätösvaltainen, jos vähintään 40 jäsentä on sitä etukäteen pyytänyt.
Olen saanut kirjallisen pyynnön 40 jäseneltä, jotka haluavat meidän toteavan, onko istunto päätösvaltainen. Sen vuoksi tietenkin, hyvä Bernd Posselt, antakaa minun selittävää tosiasiat. Olen tietenkin sitä mieltä, että asiasta on esitetty selkeä ennakkopyyntö.
Ongelma on seuraava: sen jälkeen menettelysäännöt ovat paljon epämääräisemmät. Missään ei sanota, että kaikkien 40 jäsenen pitää olla paikalla istunnossa, jotta pyyntö päätösvaltaisuuden toteamisesta voidaan tehdä, mutta sitä ei myöskään suljeta pois. Minulla on sen vuoksi päätösvalta. Aikaisemmissa tapauksissa, jotka tarkistimme, istunnon puhemies oli aina sitä mieltä, että 40 jäsenen piti olla istunnossa läsnä, jotta noudatettaisiin 149 artiklan 4 kohtaa, jonka mukaan päätösvallan toteamiseksi paikalla pitää olla 40 jäsentä. Sen mukaan jäsenien pitää olla paikalla.
Minulla on kuitenkin päätösvalta, ja lisäksi on otettava huomioon tapa, jolla pyyntö on muotoiltu: se koskee kaikista kiireellisistä asioista äänestämistä; ei vain yhdestä, vaan kaikista asioista. Jos päätösvaltaisuuspyyntö on mielestämme hyväksyttävä ja jos sen edellyttämät henkilöt eivät ole paikalla, kaikki kiireelliset asiat jätetään väliin, ja kuten tiedätte, niitä ei voida lykätä. Tämä tarkoittaa, että me emme äänestä Kašmirista, kuolemanrangaistuksesta tai Bangladeshista. Jos me emme äänestä niistä, me emme lykkää niitä seuraavaan istuntoon. Parlamentti ei äänestä niistä asioista, joiden sanotaan olevan kiireellisiä.
Ennen kuin esitän kantani asiaan, haluan erityisesti kuulla perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtajan mielipiteen. Hyvä Jo Leinen, pitäisikö minun teidän mielestänne katsoa, että 40 pyynnön esittäjän pitäisi olla läsnä istunnossa 149 artiklan 4 kohdan mukaisesti, vai voinko katsoa, että ennakkopyyntö yksinään on riittävä, kuten 149 artiklan 3 kohdassa säädetään? Kuuntelen tarkkaan vastauksenne.
Jo Leinen
Arvoisa puhemies, olen juuri tarkistanut asian ja on totta, että 149 artiklan 3 kohdassa säädetään, että jos pyynnän on esittänyt yhdessä 40 jäsentä, he voivat pyytää toteamaan, onko istunto päätösvaltainen. Istunto on päätösvaltainen, jos yksi kolmasosa parlamentin jäsenistä on läsnä istuntosalissa. Puhemies vastaa pyyntöön toteamalla, onko istunto päätösvaltainen.
Seuraavana ovat mainitsemanne kohta neljä, jossa sanotaan, että ”päätösvaltaisuuden toteamista pyytäneet jäsenet lasketaan läsnä oleviksi [...], vaikka he eivät enää olisikaan istuntosalissa”. Me istumme tällä hetkellä istunnossa, jota jatketaan, ja mielestäni jäsenet, jotka eivät ole läsnä ja jotka halusivat, että päätösvaltaisuus todetaan, pitäisi laskea läsnä oleviksi, vaikka he eivät ole täällä täysistunnossa tänään iltapäivällä. Niin minä ymmärrän 4 kohdan.
Olen ymmärtänyt, että 40 parlamentin jäsentä on pyytänyt teitä toteamaan tänään iltapäivällä sen, onko istunto päätösvaltainen. Katsokaa ympärillenne - kolmannes 785:stä on vähän yli kaksisataa, ja täällä on noin kolmekymmentä paikalla. Vaikka kuinka yritämme, me emme todennäköisesti pääse kahteensataan tänään iltapäivällä, elleivät kaikki ihmiset ilmaannu paikalle.
Arvoisa puhemies, voimme keskustella aiheesta, mutta jos päätätte, ettei jäsenten lukumäärä yllä kolmannekseen, emme voi äänestää. Niin työjärjestyksessä sanotaan.
Bernd Posselt
(DE) Arvoisa puhemies, hyvä Jo Leinen, olen veteraani näissä ajankohtaisissa ja kiireellisissä keskusteluissa. Niitä pidettiin ennen perjantaisin, sitten ne siirrettiin torstai-iltapäivälle. Kaikki ryhmät yrittivät säännöllisesti samaa temppua - esittivät samanlaisen pyynnön silloin, kun oli kyse jostain kiireellisestä asiasta, joka ei sopinut heille, kuten tässä tapauksessa Kašmiria koskeva asia.
Sen vuoksi työjärjestystä tarkistettiin ja siihen lisättiin vaatimus siitä, että 40 jäsenen - voi olla, ettei sitä muotoiltu kovin selvästi, mutta se oli uudistuksen tarkoitus - täytyy olla läsnä istunnossa ja kiistää päätösvaltaisuus. Tarkistus laadittiin, koska olimme tietoisia ongelmasta, ja siitä lähtien istunnossa ei ole koskaan ollut läsnä riittävää määrää jäseniä istunnon päätösvaltaisuuden toteamisen vaatimiseksi, joten istunto katsottiin aina päätösvaltaiseksi.
Mielestäni on tärkeää pohtia lain näkökulmasta kyseisen artiklan tarkoitusta. Olen varma, että sen voi tarkistaa valiokunnan ja täysistunnon pöytäkirjoista. Uudistuksen tarkoituksena oli liittää päätösvaltaisuuskysymys läsnä olevien jäsenten lukumäärään, joka oli riittävän korkea estämään sen, ettei tilanteesta syntynyt usein toistuvaa seurapeliä, joka olisi melkein tuhonnut nämä keskustelut. Jotta säästyisimme moiselta, lisäsimme aikoinaan päätösvaltaisuuteen liittyvän 40 henkilöä koskevan vaatimuksen.
Jos me kuitenkin nyt otamme huomioon ne 40 allekirjoitusta, uudistuksessa ei ole enää mitään järkeä.
Pierre Pribetich
(FR) Arvoisa puhemies, kysyitte ensin kollegamme Jo Leinenin mielipidettä asiassa saadaksenne tietää näkemyksemme asiasta. Kuten kollegani jo sanoi, on totta, että tämä menettely vaikuttaa viivytykseltä; toisin sanoen 40 kollegaamme ei ole voinut osallistua tähän istuntoon omista syistään, ja nyt he yrittävät käyttää erilaisia keinoja ja menettelytapoja estääkseen kiireellisen keskustelun täällä tänä iltapäivänä. Olen sitä mieltä, että sen sijaan, että noudatamme tunnollisesti sääntöjä, meidän pitäisi ottaa huomioon työjärjestyksen henki.
Työjärjestyksen hengen pitäisi oikeastaan varmistaa, että niiden henkilöiden, jotka ottivat esille tämän päätösvaltaisuuspyynnön, pitäisi ainakin olla paikalla, jotta he itse voivat todeta, ettei istunto ole päätösvaltainen. Muutoin minun täytyy todeta, että pyyntö on joko poliittinen tai taktinen teko, mutta me päädymme siihen tilanteeseen, jossa säännöllisesti torstaina iltapäivisin järjestetyt kiireelliset ja tärkeät keskustelut päättyvät siihen, että niitä ”vältellään”, mikä ei edistä parlamentin työtä.
Sarah Ludford
(EN) Arvoisa puhemies, mielestäni edellisen puhujat esittivät perusteltuja huomioita. Ymmärsin Jo Leinenin lukemista säännöistä - hän saa korjata, jos olen väärässä - että jäsenten pitäisi olla läsnä ainakin istunnon alussa, minkä jälkeen he voivat lähteä. Mikä tahansa muu palvelisi ainoastaan itseään, sillä poissaolevat ihmiset voivat vaatia, ettei istunto ole päätösvaltainen, mutta he ovat varmistaneet tilanteen niin, ettei päätösvaltaisuus ole mahdollista! En voi ymmärtää, kuinka asiaa voisi mitenkään tulkita niin, että he voivat olla täysin poissa ja sanoa, ettei meillä lopuilla ole päätösvaltaa.
Toisena asiana on suoraan sanottuna käyttäytyminen torstain iltapäiväistunnoissa. Me tiedämme, ettei kiireisille asioille ole koskaan päätösvaltaisuutta, ja jos sellainen yhtäkkiä saataisiin aikaa, se saattaisi aiheuttaa ongelman sääntöjen kanssa ja meidän pitäisi selvittää se. Jos aiotte torpedoida tämän iltapäivän kiireelliset asiat, voitte samalla torpedoida kaikkien torstaiden kiireelliset iltapäiväasiat.
Ydinajatukseni on seuraava: miten voi olla mahdollista tulkita sääntöjä niin, että 40 poissaolevaa ihmistä voi sanella meille lopuille, että emme ole päätösvaltaisia, ja he voivat varmistaa sen, että emme ole päätösvaltaisia?
José Ribeiro e Castro
(PT) Arvoisa puhemies, tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun todistamme tällaista taktikointia, ja haluaisin kiinnittää kollegoideni ja valiokunnan huomion seuraavaan asiaan: kaikilla maailman parlamenteilla on kaksi asiaa, säännöt ja määräykset, mutta myös parlamentaariset tavat, yleiset käytännöt. Se on tapana kaikissa maailman parlamenteissa, ja tämä on yleinen käytäntö meidän torstaipäivissämme, niin kuin tapana oli perjantaiaamuisin. Olemme kaikki tietoisia asiasta.
Todistamamme taktiikka on ilmiselvästi epäreilu, ja uskon, että poissaolevien jäsenten pyyntöä ei voida noudattaa. Lisäksi haluaisin vedota niihin jäseniin, jotka ovat kokeneempia sääntömuutosten valmistelussa, nimittäin Jo Leineniin ja myös Richard Corbettiin, jotta he valmistelisivat tarkistuksen tähän sääntöön vaatien seuraavaa: jos on esitetty pyyntö päätösvaltaisuuden toteamisesta, eikä pyynnön esittänyt henkilö ole läsnä istunnossa silloin, kun toteaminen tehdään, hän menettää per dieminsä siltä päivältä, ja kaikki ne, jotka eivät ole läsnä istunnossa, jos päätösvaltaisuutta ei ole vahvistettu, menettävät puolen per diemistään siltä päivältä, jotta me voimme kertaheitolla tehdä lopun tämänkaltaisesta taktikoinnista. Kyseessä on epäreilu hyökkäys parlamentin toimintatapaa kohtaan ja erityisesti sitä kohtaan, miten menettelyjä toteutetaan Strasbourgissa.
Ewa Tomaszewska
(PL) Arvoisa puhemies, en ole lakimies, mutta minusta näyttää siltä, että säädyllisyys sanelee käyttäytymistavan, joka poikkeaa esimerkkitapauksena olevien pyynnön esittäjien tavasta. Se on yksi asia. Sitten on toinenkin asia: jos joku ei ole läsnä, ei ole perusteita epäillä, onko istunto päätösvaltainen. Kolmanneksi, tämä meille erityisen tärkeitä ihmisoikeusasioita koskeva lähestymistapa yhdistettynä poissaoloon ja yrityksiin menettelyjen keskeyttämiseksi vaikuttaa minusta selvästi tuomittavilta. Minusta vaikuttaa siltä, että lain henki on paljon tärkeämpi kuin sen kirjain.
Esko Seppänen
(FI) Arvoisa puhemies, kyseisessä asiassa on toimittava parlamentin työjärjestyksen mukaan, ja mielestäni Jo Leinen ei ole kyseisessä asiassa auktoriteetti, joka voisi tulkita työjärjestystä, koska hänen asemassaan ei ole mahdollista toimia yksin työjärjestyksen tulkitsijana.
Mielestäni teidän pitää, arvoisa puhemies, ottaa vastuu siitä, miten kyseisessä asiassa menetellään, ja sen jälkeen tarkistuttaa menettelynne parlamentin oikeudellisella yksiköllä ja puhemiehistöllä, koska muuten tästä tilanteesta ei selvitä eteenpäin.
Marios Matsakis
(EN) Arvoisa puhemies, työjärjestyshuomautuksena esitän, että mielestäni Jo Leinen sanoi, että tiedän olisi pitänyt tyytyä siihen, että 40 jäsentä laskettiin aluksi - toisin sanoen aikaisemmin tänään. Sitä ei tapahtunut. Laskiko puhemies ne 40 jäsentä, jotka esittivät pyynnön tänään aikaisemmin? Aivan varmasti hän ei laskenut. Joten Jo Leinenin huomio siitä, että 4 kohta olisi täytetty, ei pidä tässä tapauksessa paikkaansa.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Arvoisa puhemies, kyseessä on epäilemättä menettely, jonka ei pitäisi tapahtua, mutta me olemme liian järkeviä ihmisiä. Me näemme, meillä on silmät, ja haluan sanoa kaikella rehellisyydellä, että meillä ei ole päätösvaltaa. Me kaikki näemme sen. Meidän ei pidä huijata itseämme. Me emme voi keksiä selityksiä, jotka rikkovat sääntöjä ja lakia. Toisaalta kyseessä on niin tärkeä asia, että emme voi laiminlyödä sitä. Esitän siksi erityisen pyynnön siitä, että tämä keskustelu pidetään, mutta pyydän myös, että sääntöjä muutetaan ja että emme tee tulkintoja, jotka eivät ole sääntöjen hengen mukaisia. Jos me rikomme sääntöjä ja perustuslakia, se tarkoittaa, että me itse teemme jotakin, mikä ei ole hyväksi demokratialle ja että me itse loukkaamme sitä.
Neena Gill
(EN) Arvoisa puhemies, päätösvaltaisuutta koskeva asia ei itse asiassa liity tähän keskusteluun. Keskustelu voidaan järjestää. Päätösvaltaisuusasia koskee äänestystä. Olen yllättynyt siitä, että me itse asiassa keskustelemme tästä asiasta nyt, koska päätösvaltaisuutta tarvitaan todellakin vain äänestykseen.
Olen samaa mieltä kaikkien kollegoideni kanssa siitä, että nämä kiireelliset asiat ovat erittäin tärkeitä. Täällä ei kuitenkaan ole meistä juuri ketään. Viime kerralla 58 jäsentä 758:sta äänesti tässä istunnossa. En todellakaan usko, että tämän istunnon luotettavuus paranee, jos meillä on niin vähän ihmisiä äänestämässä ja ottamassa osaa tärkeisiin asioihin. Kehottaisin teitä siis tekemään päätöksen äänestyksestä, koska ei ole hyväksyttävää, ettei meillä ole koskaan päätösvaltaa.
Meidän mielestämme kiireelliset asiat ovat tärkeitä. Meidän pitäisi varmistaa, että jäsenet ovat paikalla. Yritämme varmistaa, että ihmiset ilmestyvät paikalle äänestämään näistä kiireellisistä asioista. Ei ole hyvä asia, että siirrämme kiireellisiä asioita silloin, kun meillä ei ole riittävää määrää ihmisiä paikalla.
Jo Leinen
(DE) Arvoisa puhemies, Gérard Onesta kysyi minulta kuinka tulkitsen 149 artiklan 4 kohtaa. Ymmärrän kyllä, että Bernd Posselt ja muut kehottavat meitä toimimaan joka tapauksessa, vaikka emme noudattaisikaan työjärjestystä. Olen tyytyväinen jäsenten argumentteihin: joko meillä on työjärjestys, josta pidämme kiinni, tai sitten emme pidä siitä kiinni ja emme näin ollen tarvitse sitä.
Voin olla perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtaja, mutta minua edeltäneet jäsenet laativat tämän artiklan ja hyväksyivät sen täysistunnossa täydellä enemmistöllä. Artiklan 4 kohta on erittäin selkeä. Sen mukaan ”päätösvaltaisuuden toteamista pyytäneet jäsenet lasketaan läsnä oleviksi [...], vaikka he eivät enää olisikaan istuntosalissa”. Asia on selvästi sanottu. Jos ne 40 jäsentä, jotka olivat läsnä Strasbourgin istunnossa, pyysivät, että äänestyksen päätösvaltaisuus todetaan, heidät pitää lisätä läsnäolleiden luetteloon. Niin minä tulkitsen kohtaa.
Jos haluatte asian olevan toisin, teidän täytyy muuttaa 4 kohtaa, mutta minun mielestäni siinä lukee niin kuin lukee. Hyvä Bernd Posselt, jokaisen, joka lukee kohdan, täytyy tulkita se näin; ei ole olemassa muuta tapaa ymmärtää sitä.
Tämän takia on nyt teidän vuoronne päättää asiasta, arvoisa puhemies.
Bernd Posselt
(DE) Arvoisa puhemies, Jo Leinen on syyttänyt minua ehdotuksesta jättää työjärjestys huomioimatta. Minä olin paikalla, kun asiasta päätettiin, ette te. Asiayhteys oli se, että aikaisemmin 40 jäsentä tuli paikalle istuntoon, pyysi päätösvallan toteamista ja lähti paikalta. Siitä tässä artiklassa on kysymys.
Puhemies
(FR) Tämä on päätökseni sen jälkeen, kun olen kuunnellut teitä, uskokaa minua, erittäin tarkasti. Tämän 40 hakijan pyynnön muotoilussa ei mainita Kašmirin kysymystä, vaan kaikki kiireelliset asiat tänä iltapäivänä, mukaan lukien kuolemanrangaistus. Tämä on tärkeä asia. me voimme keskustella ilman ongelmia, Neena Gill on oikeassa. Kysymys on yksinomaan äänestyksestä, mutta halusin keskustella tästä asiasta heti alussa, jottei koko iltapäivänä tulisi epäselvyyksiä.
Uskon, että syy siihen, miksi parlamentti näki vaivaa laatiakseen 149 artiklan 4 kohdan, jossa todetaan, että päätösvaltaisuuden toteamista pyytäneet jäsenet lasketaan läsnä oleviksi 2 kohdan mukaisesti, vaikka he eivät enää olisikaan istuntosalissa, kuten Bernd Posselt sanoi, oli mielestäni se, että artikla oli laadittu ainoastaan sitä varten, että estettäisiin jäseniä lähtemästä istunnosta laskutoimituksen aikana, mikä viittaa siihen, että he olivat paikalla laskennan alussa.
Koska en näe 40 hakijan olevan läsnä laskennan alussa - elleivät, kuten Neena Gill sanoo, he kaikki ole läsnä myöhemmin äänestyksessä, minkä me tarkistamme, jolloin esitetään pyyntö päätösvaltaisuuden toteamisesta - seuraan muiden puhemiesten ennakkopäätöstä. He ovat joutuneet itseni tavoin käsittelemään tätä ongelmaa. Totean, että pyyntöä päätösvaltaisuudesta ei voida vahvistaa, koska pyynnön neljäkymmentä esittäjää eivät ole läsnä.
Jo Leinen oli oikeassa kiinnittäessään huomiomme siihen, että tapa, jolla 4 kohta on kirjoitettu, voi aiheuttaa sekaannusta. Tämän takia olen sitä mieltä, että nyt on erittäin hyvä aika - eikä ole minun asiani päättää tästä, vaan toimivaltaisten elinten - että teidän valiokuntanne, Jo Leinen, selvittää erittäin nopeasti, todetaanko 3 kohdassa, että jäsenten pitää olla läsnä, kun he esittävät pyynnön päätösvallan toteamisesta, ja pitääkö jäsenten olla paikalla laskentaa suoritettaessa, laskennan alussa . Uskon, että perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan tulkinta auttaa meidät tästä hankalasta tilanteesta.
Tämänpäiväisessä tilanteessa, ottaen huomioon keskustelun tärkeyden ja mielipiteenne, jotka selvästi laajasti tukevat äskettäistä toteamustani, ja perustuen aikaisempiin päätöksiin, me keskustelemme asioista, ja kun tulee äänestyksen aika, mikäli 40 hakijaa ei ole paikalla, en pyydä päätösvallan toteamista. Keskustelut alkavat siis nyt.
