
Watson
Arvoisa puhemies, kollegani ovat varmaan jo lukeneet joistakin tänä aamuna ilmestyneistä lehdistä, että Ranskan tasavalta kieltäytyy tunnustamasta Euroopan parlamentin kansainvälistä erityisasemaa. Ranskan hallitus on ilmeisesti kieltäytynyt myöntämästä viisumia Kiinan tasavallan (Taiwan) presidentille, jonka oli määrä osallistua parlamentissa järjestettävään kokoukseen. Ranskan hallitus kieltäytyy näin ollen tunnustamasta asemaamme ylikansallisena parlamenttina, ja toivon, että esitätte Ranskan hallitukselle vastalauseen sen vuoksi, että presidentti Chenille ei myönnetty viisumia..
... sekä korostatte, että meidän Euroopan unionissa pitäisi tunnustaa tämän maan olemassaolo, maan, joka on ollut kukoistava parlamentaarinen demokratia lähes 14 vuoden ajan, sekä sen asema, joka tuon maan on saatava maailmassa, jossa demokratioiden on tehtävä yhteistyötä.
(Suosionosoituksia)

Puhemies
Otan puheenvuoronne huomioon. Puhemies saa tietysti asiasta asianmukaisen ilmoituksen.

Päätös kiireellisestä käsittelystä
[KOM(2001) 551 -
C5-0477/2001 - 2001/0223(CNS)]
Lagendijk (Verts/ALE). (NL) Arvoisa puhemies, tästä asiasta keskusteltiin viime viikolla ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa. Tämän kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön hyväksyminen ei ole mielestämme hyvä asia eri syistä. Tämä vaikuttaa tekniseltä asialta, mutta se on mielestämme täysin poliittinen päätös, jota on valmisteltava hyvin parlamentissa.
Kysymys on kahdesta asiasta. Ensimmäinen asia on Euroopan unionin avustustoiminnan tulevaisuus Balkanilla. Tapahtuuko se viraston vai valtuuskuntien kautta? Tästä on paljon epäselvyyttä. Siksi valiokunta on pyytänyt tästä asiasta vastaavaa komission jäsen Pattenia ensi viikolla keskustelemaan valiokunnan kanssa tästä asiasta.
Toinen asia on se, että tämä ehdotus on aiheuttanut runsaasti levottomuutta Makedoniassa. Mielestämme olisi hyvä, että tästä asiasta keskustelemiseen Makedonian viranomaisten kanssa käytettäisiin aikaa, ennen kuin neuvosto tekee päätöksen.
Loppujen lopuksi valiokunta kykenee hyväksymään mietinnön jo ensi viikolla, joten siitä voidaan äänestää seuraavan istuntojakson aikana marraskuussa. On siis kaikki syyt olla hyväksymättä kiireellistä käsittelyä koskevaa pyyntöä.
(Parlamentti hylkäsi kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön.)
Ehdotus neuvoston päätökseksi Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksella perustetussa ministerikokouksessa vahvistettavaksi yhteisön kannaksi Kiinan kansantasavallan liittymisestä Maailman kauppajärjestöön
[C5-0487/01 - 2001/0218(CNS)]

Gahrton
Arvoisa puhemies, suosittelen kiireellisen menettelyn soveltamista tähän asiakirjaan, koska se helpottaisi myös Kiinan mahdollisuuksia osallistua tulevaan, Dohassa järjestettävään kokoukseen.
(Parlamentti hyväksyi kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön.)
Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön kannasta Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen nojalla pidettävässä ministerikokouksessa Taiwanin saaren sekä Peskadorien, Quemoyn ja Matsun saarten (Taiwanin) erillisen tullialueen liittymisestä Maailman kauppajärjestöön
[KOM(2001) 518 - C5-0488/01 - 2001/0216(CNS)]

Gahrton
Arvoisa puhemies, sama kiireellistä käsittelyä koskeva perustelu, joka koski edellistäkin asiaa, pätee tässäkin tapauksessa, nimittäin että Taiwanillakin olisi oltava mahdollisuus osallistua Dohan huippukokoukseen.
(Parlamentti hyväksyi kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön.)

Työllisyyden alalla toteutettavat yhteisön edistämistoimet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0319/2001) työllisyyden alalla toteutettavia yhteisön edistämistoimia koskevasta yhteisestä kannasta [8432/1/2001 - C5-0294/2001 - 2000/0195(COD)] (Esittelijä: Jensen).

Jensen
. (DA) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, EU:n työllisyyspolitiikka on avointa yhteistyötä, jossa jäsenvaltiot asettavat yhteisiä tavoitteita, vaihtavat kokemuksia ja arvioivat toistensa tuloksia ja työllisyyspolitiikkaa. Kyse on avoimesta prosessista, jossa jokainen valtio valitsee itse, mitä keinoja se haluaa ottaa käyttöön yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi, ja parlamentti haluaisikin tehdä prosessista vielä avoimemman parantamalla yleisön asemaa ja osallistumista. Tänään käsittelemässämme mietinnössä kyse on Amsterdamin sopimuksen, työllisyyspolitiikan edistämistoimenpiteitä koskevan 129 artiklan täytäntöönpanosta. Kyse on työllisyyspolitiikan parissa tehtävän työn rahoituksesta seuraaviksi viideksi vuodeksi sekä analyysien, tilastojen, konferenssien, kertomuksien ja niin edelleen rahoittamisesta. Työllisyyspolitiikkaa arvioidaan vuonna 2003, kyse on ensimmäisen avoimen koordinaation arvioinnista, ja työllisyyspolitiikkaan tarkoitettuja rahoja käytetään myös tähän arviointiin.
Ensimmäisessä käsittelyssään parlamentti hyväksyi komission ehdotukseen 17 tarkistusta ja ne sisälsivät seuraavia teemoja: haluaisimme, että sekä työmarkkinaosapuolet että paikalliset ja alueelliset viranomaiset otetaan entistä paremmin mukaan prosessiin, ja haluaisimme, että tiedotus- ja työllisyyspolitiikan tuloksia korostettaisiin enemmän julkisuuden parantamiseksi. Haluaisimme, että naisten tasa-arvoa työllisyyspolitiikassa korostetaan enemmän, haluaisimme, että parlamentin osallistumisesta annetaan joitakin muita ehdotuksia, ja haluaisimme, että työllisyyspolitiikan yhteyksiä yhteisön muihin toimiin tarkastellaan. Ja viimeisenä mutta ei vähäisimpänä, haluaisimme ennen kaikkea korostaa haluavamme kokeiluhankkeita, joiden avulla voidaan parantaa työllisyyspolitiikkaa koskevaa tiedottamista ja työllisyyspolitiikkaa koskevien menetelmien kehittämistä paikallisella ja alueellisella tasolla, ja tämän vuoksi parlamentti ehdotti määrärahojen korottamista.
Neuvosto on tämän jälkeen hyväksynyt joitakin parlamentin tarkistuksia, muun muassa ne tarkistukset, joiden lähtökohtana on, että työmarkkinaosapuolet on paikallisen ja alueellisen tason tavoin saatava paremmin mukaan toimintasuunnitelmien toteuttamiseen. Neuvosto on ottanut huomioon myös joitakin niistä ehdotuksista, jotka koskevat tasa-arvon korostamista, mutta neuvosto ei ole kuitenkaan halunnut hyväksyä muutamia parlamentin tekemiä erittäin keskeisiä ehdotuksia. Työllisyysvaliokunta tuki sen vuoksi laajasti sitä, että parlamentti esittäisi uudelleen ne ensimmäisessä käsittelyssä tehdyt tarkistukset, joita neuvosto ei ole hyväksynyt. Parlamentin enemmistö on kauan taistellut sen puolesta, että paikallinen ja alueellinen taso otettaisiin mukaan työllisyyspolitiikkaan, ja olemme korostaneet, että paikallisen tason ja vapaaehtoistyöhön liittyvä tulosten ja menetelmien vaihto voitaisiin rahoittaa 129 artiklaan sisältyvien toimien avulla. Sillä kun tarkastelee EU:ssa esiintyvää työttömyyttä, sille on ominaista, että se keskittyy paikallisesti ja alueellisesti työttömyyssaarekkeisiin, ja paikallisen tason toimet ovat keskeisiä, kun kyse on ihmisten työllistämisestä. Sen vuoksi kannattaa puhua paikallisen tason toimintasuunnitelmista ja kokemusten vaihdosta ja tätä työtä koskevasta tiedottamisesta.
Olen melko vakuuttunut, että paikallisien toimien entistä parempi korostaminen lisää meidän kaikkien tietoja siitä, mitä uusia keinoja työllisyyspolitiikassa voidaan käyttää. Olemme valmistelevien toimien avulla tukeneet paikallisia työllisyysaloitteita, joita käsitellään budjettikohdassa B5-503, ja parlamentti toivoo, että tämä aloite johtaa tuloksiin ja että sitä viedään eteenpäin 129 artiklan alaisuuteen kuuluvien kokeiluhankkeiden avulla. Ehkä ilmaisu "hankkeet" on harhaanjohtava, koska mehän haluamme järjestelmällisen työn kehitystä, siis analyyseja ja tutkimuksia sekä tilastojen ja menetelmien kehitystä. Me emme halua käyttää 129 artiklaa kokeilunomaisten hankkeiden rahoitukseen, mikä on tyypillistä sosiaalirahaston 6 artiklasta rahoitettavien hankkeiden luonteelle. Kyse ei siis ole siitä, että haluaisimme kopioida asioita, joita jo tehdään sosiaalirahaston ohjauksessa, päinvastoin. Monet meistä ovat iloisia työllisyyspolitiikan avoimesta koordinoinnista, koska se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden parantaa omaa työllisyyspolitiikkaansa koskevia tuloksia, oppia toistensa kokemuksista, ja se antaa todellisen mahdollisuuden kilpailla parempien tulosten saavuttamisesta. Sellainen terve kilpailu ei kuitenkaan onnistu niin kauan kuin työllisyyspolitiikka ja niin kutsuttu Luxemburgin prosessi ovat yhtä tuntemattomia kuin ne tosiasiassa nykyään ovat.
Monien valtioiden kansallisissa parlamenteissa ei käydä minkäänlaista keskustelua kansallisista työllisyyssuunnitelmista, eikä ole mitään muitakaan toimia, joiden avulla prosessista ja tuloksista voitaisiin tehdä tunnetumpia ja joiden avulla voitaisiin lisätä toimiemme suosiota kansalaisten parissa. Onko analyyseihin ja tilastoihin perustuva poliittinen koordinointi, josta samat poliitikot, virkamiehet ja asiantuntijat neuvottelevat eri puolilla EU:ta järjestettävissä konferensseissa, todellakin mielestämme tarpeeksi velvoittavaa? Ei, huomiota on kiinnitettävä huomattavasti enemmän tuloksiin ja tavoitteisiin, jotta hallitusten toimet saisivat suurempaa kiinnostusta osakseen ja jotta olisi toivoa siitä, että kaikki saavuttavat ne tavoitteet, jotka on saavutettu niissä valtioissa, joiden työllisyyspolitiikka on ollut tuloksellisinta.

Pérez Álvarez
Arvoisa puhemies, sen jälkeen, kun olen onnitellut ja kiittänyt esittelijä Jenseniä hänen hyvästä työstään, haluaisin aloittaa puheenvuoroni muistuttamalla, että viime sunnuntaina Galiciassa - josta olen kotoisin - Euroopan parlamentin entinen kollega ja Espanjan kansanpuolueen perustaja Manuel Fraga Iribarne sai neljännen kerran peräkkäin ehdottoman enemmistön Galician parlamenttivaaleissa.
Mainitsen asiasta, koska Fragan hallitus on 12 vuoden ajan huolehtinut galicialaisten asioista, ongelmista ja tarpeista työllisyyden alalla, mutta äskettäisessä vaalikampanjassa se on sitoutunut nuorten työttömien työllistämiseen, johon kuuluu vuoden työsopimus puoli vuotta työttöminä olleille alle 30-vuotiaille nuorille.
Huoli työttömyydestä - tämä huoli näkyy perustamissopimuksen 3 artiklan mukaista jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan yhteensovittamisen edistämistä koskevana Euroopan yhteisön toimintana, ja se vahvistettiin työllisyyttä käsitelleissä ylimääräisissä Luxemburgin ja Lissabonin Eurooppa-neuvostoissa, ja siinä panostetaan päättäväisesti kokonaisvaltaiseen työllisyysstrategiaan - merkitsee ja edellyttää kaikkien yhteisön politiikkojen järjestelmällistä valjastamista työllisyyden hyväksi, olipa kyse sitten puite- tai tukipolitiikoista.
Jos haluamme, että Euroopasta tulee kilpailukykyinen ja dynaaminen tietopohjainen talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja näin täyttämään jälleen täystyöllisyyden kannalta välttämättömät edellytykset, meidän on edistettävä yhteistyötä jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikoissa - toki niin, että kullakin jäsenvaltiolla on edelleen oikeus tehdä omia erityisolojaan vastaavia päätöksiä - sekä hyvien käytäntöjen vaihtoa, myös sosiaalisten toimijoiden ja alue- ja paikallisviranomaisten osallistumismuotoihin liittyvien parhaiden käytäntöjen vaihtoa, unohtamatta kuitenkaan työpaikkojen luomiseen tähtäävien politiikkojen yhteensovittamisen tarvetta.
Galician parlamenttivaalien voittajan antama sitoumus on mielestäni hyvä käytäntö, joka voitaisiin viedä muualle. Galicialaiset nuoret saavat näin tilaisuuden päästä työelämään sekä mahdollisuuden saada tarvittavaa kokemusta ja koulutusta, jotta he voivat saada joko ensimmäisen työpaikan tai myöhemmin mahdollisuuden jatkaa samassa työpaikassa tai hankkia uuden työpaikan. Mielestäni tämä on hyvä käytäntö, kuten myös työ- ja perhe-elämän yhteensovittamista koskeva hyvä käytäntö, joka niin ikään oli Galician hallituksen perua.

Thorning-Schmidt
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää esittelijä Jenseniä loistavasta mietinnöstä. Tänään on hyvä päivä, koska tämänpäiväisen äänestystuloksen pitää osoittaa, että me kaikki kannatamme nyt sitä, että työllisyyspolitiikkaa ei hoideta vain kirjoituspöydän ääressä tai ministerineuvoston kokouksissa vaan että sitä toteutetaan kansalaisten parissa. Työllisyyspolitiikasta on tiedotettava, ja paikallisten viranomaisten, joiden on osallistuttava näiden asioiden toteuttamiseen, on myös osallistuttava työllisyyspolitiikkaan. Juuri siitä on kyse tämänpäiväisessä äänestyksessä. Esittelijä Jensenin mietintö sisältää monia hyviä asioita. Haluan korostaa niitä asioita, joista olemme päässeet yksimielisyyteen, kun kyse on työllisyyspolitiikan paikallisesta ulottuvuudesta. Olemme saaneet komission ja neuvoston vähitellen ymmärtämään, että paikalliset ja alueelliset viranomaiset ja työmarkkinaosapuolet ja vapaaehtoisjärjestöt ovat tärkeitä työllisyyteen liittyvissä toimissa.
Ihmisten työllistämistä koskeva käytännön työ on tehtävä paikallisesti. Paikalliset toimijat on sen vuoksi otettava mukaan. Tämä vaatii kuitenkin paikallisten toimien tukemista, muun muassa tiedottamalla paremmin Euroopan yhteisestä työllisyyspolitiikasta ja sen tavoitteista. Sen vuoksi on tärkeää, että ryhdymme joihinkin edistämistoimiin ja että rahoitamme toimintaa, jonka avulla voimme ottaa oppia toistemme menetelmistä ja tuloksista, ja juuri siihen me täällä tänään pyrimme. Sen vuoksi onkin valitettavaa, että meidän on ollut niin vaikeaa saada komissio tukemaan yksimielisesti talousarvion laajentamista, jotta saisimme nämä määrärahat varatuksi, ja sen vuoksi sosialistiryhmä tukee tietenkin sitä, että summaa pitää korottaa 50 miljoonan euron sijasta 55 miljoonaan euroon. Toivon tämän asian saavan tänään laajaa kannatusta ja toivon komission ja neuvoston kuulevan parlamentin tänään antaman viestin.

Pronk
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää hänen tämän mietinnön hyväksi tekemästään työstä. Mielestäni hän on tosiaankin onnistunut saamaan koko valiokunnan, ja olettaakseni myös koko parlamentin, ehdotustensa taakse. Haluan luonnollisesti onnitella myös jäsen Péreziä Galician voiton johdosta.
Arvoisa puhemies, yhdyn kaikkeen siihen, mitä on jo sanottu siitä, että tämä on hyvä mietintö ja että on eräitä tarkistuksia, jotka voisivat parantaa ehdotusta huomattavasti. Olen kuitenkin hieman pessimistinen. En näe neuvostossa enkä komissiossa olevan paljoakaan halua hyväksyä ehdotuksiamme. Ne ovat mielestäni oikeastaan enemmänkin taipuvaisia pitämään kiinni kannoistaan ja sanomaan, että niiden muotoilema työllisyyspolitiikka on menestyksekästä, eivätkä ne halua muuttaa mitään siinä, ja että ne haluavat kyllä ottaa parlamentin siihen jossakin määrin mukaan mutta mieluiten mahdollisimman vähän.
Tällainen ilmapiiri vallitsee erityisesti neuvostossa mutta osittain myös komissiossa.
Onnistuimme rikkomaan tämän ilmapiirin toisen, sosiaaliturvaa koskevan mietinnön kohdalla ja muuten vielä teidän johdollanne. Toivon, että niin käy nytkin, mutta olen tässä asiassa paljon pessimistisempi. Olemme nyt tekemisissä sellaisen neuvoston kanssa, joka etsii yhä vähemmän suoraa yhteyttä parlamenttiin, ja törmäämme yhä enemmän vaikeuksiin. Olen siis pessimistinen.
Olen erittäin tyytyväinen, että esittelijä on laatinut tämän mietinnön. Mielestäni siinä ilmaistaan oikein hyvin se, mistä olemme tässä parlamentissa yhtä mieltä, mutta suhtaudun pessimistisesti tulokseen. Ehkä pessimismini voidaan muuttaa optimismiksi. Jos kuitenkin kaikki valot ovat punaisia, kuten tämän asian yhteydessä, se on sanottava parlamentissa.
Arvoisa puhemies, tämä on tärkein syy, miksi käytän tänään puheenvuoron. Toivoakseni olen liian synkkä. Kuulemme komission jäseneltä ja erityisesti myös neuvostolta, jättävätkö ne lopultakin vanhat tapansa ja haluavatko ne ehkä päästä todellakin vuoropuheluun tämän parlamentin kanssa.

Puhemies
Jäsen Pronk, katsomme komission jäsenen puheenvuoron jälkeen, onko meillä aihetta yhtyä pessimistiseen näkemykseenne.

Kratsa-Tsagaropoulou
Arvoisa puhemies, kannatamme kollegamme Jensenin mietintöä, sillä se perustuu täysin tukemiimme ajatuksiin ja politiikkaan.
Ensinnäkin Euroopan työllisyysstrategia on tehtävä tunnetuksi unionin kansalaisille. Vain tällä tavalla he voivat saada tietoa yhteisistä tavoitteista ja rikastuttaa ideoillaan Luxemburgin prosessia. Tällä tavalla myös asiasta vastuussa olevat kansalliset, alueelliset ja paikalliset viranomaiset voivat hyödyntää muilla unionin alueilla tehokkaiksi havaittuja toimintatapoja, kuten sellaisia, jotka kollegamme Pérez Álvarez juuri mainitsi.
Toinen jäsen Jensenin tekemä ehdotus koskee paikallisten toimijoiden roolia työllisyyspolitiikan suunnittelussa ja toteuttamisessa. Kaikille jäsenvaltioille täytyy olla selvää, että työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan osallistuminen on välttämätöntä, jotta yritykset parantaa työllisyyttä tuottaisivat tulosta. Jäsenvaltioiden on myös muutettava järjestelmäänsä ja luotava paikallisten työllisyyssopimusten toteuttamisen mahdollistavia säännöksiä ja resursseja, mutta toisaalta myös Euroopan unionin täytyy politiikallaan, kannustuksellaan ja resursseillaan edistää tällaisten rakenteiden syntymistä. Meillä on jo kokemuksia useista valtioista, kuten kotimaastani Kreikasta, missä paikalliset työllisyyssopimukset eivät ole toimineet. Joissakin tapauksissa kyseessä ovat olleet keskushallinnon ongelmien koettelemilla alueilla toimeenpanemat kannustavat lisätoimet, joilla ei ole onnistuttu aktivoimaan paikallista yhteisöä eikä saavuttamaan vaadittuja tuloksia.
Tällaisia huonoja kokemuksia löytyy muiltakin unionin alueilta. Tämän takia olemme sitä mieltä, että kollegamme ehdottamat toimet, kuten kaikki muukin Euroopan unionin politiikka tässä asiassa, täytyy toteuttaa koordinoidusti sekä unionin tasolla että kansallisella tasolla. Tällä tavalla työllisyyspolitiikan suunnitteluun ja toteuttamiseen paikallistasolla saadaan uutta dynamiikkaa.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, yritän täyttää toivomuksenne ja muuttaa jäsen Pronkin pessimistisen asenteen optimistiseksi!
Ohjelmassa sovelletaan perustamissopimuksen 129 artiklaa, jossa määrätään, että on mahdollista ryhtyä kannustaviin toimiin, joiden tarkoituksena on edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja tukea niiden toimintaa työllisyyden alalla. Tässä olen pitkälti samaa mieltä siitä, mitä jäsen Thorning-Schmidt sanoi: asia ei liity työllisyyteen tai neuvoston kokouksiin vaan jäsenvaltioiden väliseen todelliseen yhteistyöhön.
Ohjelma vahvistaa Euroopan työllisyysstrategiaa, ja siinä määrätään toimista, joiden tarkoituksena on varmistaa työllisyysstrategian tehokkuus jatkossakin. On tärkeää hyväksyä ohjelma lähitulevaisuudessa, ja toivon, että esitetyissä 14 tarkistuksessa ilmaistut huolenaiheet voidaan tyydyttävästi ratkaista.
Komissio hyväksyi tarkistetussa ehdotuksessaan ensimmäisen käsittelyn jälkeen täysin tai osittain 12 tarkistusta parlamentin esittämistä 17 tarkistuksesta. Yhteinen kanta, jota olette käsitelleet, heijastelee kymmentä tarkistusta, vaikka se eroaakin merkittävästi tarkistetusta ehdotuksesta muotonsa ja ulkoasunsa puolesta.
Parhaillaan käsiteltävistä tarkistuksista komissio voi hyväksyä yhdeksän täysin tai osittain, nimittäin tarkistukset 1-8 ja 14.
Haluaisin mainita tarkasti, mitkä tarkistukset hyväksyn. Hyväksyn täysin tarkistukset 1-3. Tarkistuksessa 4, suhtaudun hyvin myönteisesti siihen, että erityistä huomiota kiinnitetään lisäksi ongelmiin kohderyhmissä, jotka työmarkkinoille pyrkiessään joutuvat monen erimuotoisen syrjinnän kohteeksi, ja olen kanssanne samaa mieltä, että meidän pitäisi ymmärtää, seurata ja arvioida valtavirtaistamiseen liittyvää kehitystä laatimalla erilaisia indikaattoreita. En pidä kuitenkaan tarkoituksenmukaisena yksityiskohtaisten tutkimusten tekemistä, enkä siis voi hyväksyä tätä tarkistuksen osaa.
Tarkistuksessa 5 olen erittäin tyytyväinen, että korostatte Euroopan työllisyysstrategiaa koskevan yleisen tiedon edistämisen merkitystä sekä sitä, että on tärkeää kannustaa ihmisiä ja yhteisöjä edistämään kaikilla tasoilla työllisyysstrategian vaikutusta ja tehokkuutta. Ohjelman avulla pitäisi tukea - ja tuetaan - tavoitteiden täytäntöönpanoa. Tässä yhteydessä ei kuitenkaan ole tarkoituksenmukaista määrätä "hankkeiden" rahoittamisesta, ja minun on torjuttava tuo osa tarkistuksesta 5. Eriävät mielipiteemme tarkistuksesta 5 voivat johtua enemmänkin käytetyistä sanamuodoista kuin sen varsinaisesta sisällöstä.
Paikallisia hankkeita, joihin osallistuu paikallisia toimijoita, rahoitetaan 6 artiklan, Euroopan sosiaalirahastoasetuksen sekä toisen budjettikohdan, B5-503, perusteella. Budjettikohta on käytettävissä ainoastaan paikallisten kehityshankkeiden rahoittamiseen. Budjettikohtaan sisältyviin analyysiin, tutkimukseen ja arviointiin kuuluu toimia, joiden avulla - saatujen tulosten perusteella- arvioidaan, miten Euroopan työllisyysstrategiaan liittyvää tiedottamista ja paikallisen tason toimijoiden osallistumista strategian täytäntöönpanoon voitaisiin parantaa niistä hankkeista, joihin on ryhdytty muiden budjettikohtien yhteydessä. Toivon, että lähestymistapa on vastaus huolenaiheisiinne.
Kun on kyse tarkistuksesta 8, tuen täysin johdonmukaisuuden periaatetta ja hyväksyn tämän osan, mutta en voi hyväksyä jokaisen asiaa koskevan ohjelman tarkkaa määrittelemistä.
Tarkistukset 6 ja 7 hyväksytään hengeltään, koska tarkistus 1 hyväksytään, ja voin täysin tukea tarkistusta 14.
Valitettavasti en voi hyväksyä tarkistuksia 9-13. Selitän lyhyesti, miksi näin on: tarkistukset 9 ja 10 koskevat komiteaa. Vaikka olenkin kiitollinen, että tuette komission tehtävää ja neuvoa-antavan komitean uudelleen perustamista, asiaa on turha puida neuvoston kanssa. Kun tarkastellaan oikeudellista kehystä ja viimeaikaisia vastaavia tapauksia, sekakomitean perustaminen on oikeudenmukainen sopuratkaisu. Voisimme tarkastella tulevissa neuvotteluissa neuvotteluvaltuutuksia nähdäksemme, voidaanko asia hyväksyä, jotta voisimme vastata huolenaiheisiinne osana kokonaisvaltaista sopuratkaisua.
Kun on kyse tarkistuksen 11 vuosittaisista toimintasuunnitelmista, sanottakoon, että kyse on komission sisäisestä asiasta, joka ei liity mitenkään parlamentin ja neuvoston päätöksentekoon. Tarkistus 12 on myös hylättävä toimielimiin liittyvistä syistä ja erityisesti, kun otetaan huomioon toimielimien välisiä suhteita koskeva puitesopimus.
Lopuksi, tarkistuksessa 13 tuemme alun perin ehdotettua 55 miljoonan euron summaa. Olemme analysoineet asiaa perusteellisesti, ja summa on suunniteltujen toimien tasolla.
Yhteenvetona sanottakoon, että komissio hyväksyy tarkistukset 1, 2, 3, 6, 7 ja 14 täysin tai niiden hengen. Komissio hyväksyy osittain tarkistukset 4, 5 ja 8 ja torjuu tarkistukset 9, 10, 11, 12 ja 13.
On selvää, että eräät asiat on ratkaistava; toiset ovat arkaluonteisempia kuin toiset. Olen kuitenkin suhtautunut mahdollisimman myönteisesti esittämiinne tarkistuksiin. Toivon näin ollen, että teidän myötävaikutuksellanne, ja neuvoston myötävaikutuksella, pääsemme pian sopuratkaisuun, jonka kaikki voivat hyväksyä. Toistan vielä kerran, että asia on kiireellinen ja että komissio on päättänyt auttaa osapuolia pääsemään toimiviin sopuratkaisuihin.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Työntekijöille tiedottaminen ja heidän kuuleminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0325/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä
[9919/1/2001 - C5-0388/2001 - 1998/0315(COD)] (Esittelijä: Ghilardotti).

Ghilardotti
. (IT) Arvoisa puhemies, työntekijöille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa ja osallistumisensa oli ensisijaisen tärkeä aihe jo ensimmäisessä sosiaalisessa toimintaohjelmassa, jonka neuvosto hyväksyi vuonna 1974. Tämän jälkeen aihe on noussut esille monissa parlamentin keskusteluissa, ja komissio on käynnistänyt lukuisia aloitteita, jotka ovat saaneet osakseen vastustusta. Lähes kaikissa jäsenvaltioissa on joko sääntöihin tai sopimuksiin perustuva oikeudellinen kehys, jonka tarkoituksena on taata työntekijöille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa. Tässä direktiivissä ehdotetaan kaikkialla unionin alueella sovellettavia tiedottamisen ja kuulemisen vähimmäisstandardeja: eurooppayhtiön perussäännön, Euroopan yritysneuvostoja koskevan direktiivin ja perusoikeuskirjan jälkeen nyt käsiteltävänämme olevalla direktiivillä pyritään täydentämään voimassa olevaa yhteisön ja kansallisen tason kehystä ja edistämään siten aihetta koskevan lainsäädännön perimmäisiä tavoitteita, joita ovat muutosten valmistelu, sen varmistaminen, että uudelleenjärjestelyt toteutetaan hyväksyttävästi, ja työllisyystavoitteen asettaminen nykytilanteen edellyttämään ensisijaiseen asemaan.
Komissio esitteli ehdotuksensa - hyvän ehdotuksen - marraskuussa 1998, ja Euroopan parlamentti hyväksyi sen ensimmäisessä käsittelyssä huhtikuussa 1999 useiden tekstiä parantavien tarkistusten kera. Vasta kesäkuussa 2001 neuvosto hyväksyi yhteisen kannan. Yleisesti ottaen yhteinen kanta noudattelee parlamentin ensimmäisen käsittelyn jälkeen hyväksyttyä komission kantaa, mutta jos sitä verrataan Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymään tekstiin, huomataan, että parlamentin tarkistuksista noin 30 on jäänyt hyväksymättä.
Esittelijänä ehdotin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnalle, ettei mukaan otettaisi kaikkia ensimmäisen käsittelyn tarkistuksia, vaan keskityttäisiin tärkeimpiin kohtiin, joilla yhteistä kantaa voidaan parantaa. Kollegat - joita kiitän yhteistyöstä - esittivät ehdotukseeni 15 tarkistusta, joista lähes kaikilla pyritään lujittamaan ehdotusta. Perinpohjaisen keskustelun tuloksena päädyimme tekstiin, josta parlamentti tänään äänestää. Tarkistuksia on 16, ja ne koskevat seuraavia asioita: kuulemisen tapoja, ja niissä ollaan samoilla linjoilla kuin yhteisessä kannassa, mutta ongelmat eritellään täsmällisemmin; taloutta ja rahoitusta koskevan tiedon määrittelyä; työmarkkinaosapuolien täsmällistä määrittelyä väärinkäsitysten välttämiseksi; työntekijöiden edustajien suojaa, jota on täsmennettävä urakehitykseen, palkkaan, koulutukseen ja irtisanomiseen liittyvän syrjinnän estämisen kohdalla; päätöksen lykkäämistä tapauksissa, joissa sen täytäntöönpanolla saattaisi olla merkittäviä kielteisiä seurauksia työntekijöille. Näin lopullisen päätöksen täytäntöönpanoa voidaan työntekijöiden edustajan pyynnöstä lykätä riittävästi, jotta voidaan käydä lisäneuvotteluja ja päästä yhteiseen ratkaisuun.
Erittäin arkaluonteinen aihe koskee siirtymäkausia. Me katsomme, että erityisiä siirtymäkausia ei tarvita, mutta direktiivin täytäntöönpanon täytyy tapahtua yhtäaikaisesti kaikkien eurooppalaisten työntekijöiden kohdalla juuri siksi, että kyse on vähimmäisoikeuksia koskevista standardeista.
Kaikkein arkaluonteisin seikka ovat seuraamukset, jotka ovat saaneet kaikki eturyhmät painostamaan kovasti parlamenttia, kaikkia jäseniä. Hylkäämme ehdotuksessamme alustavan ehdotuksen eurooppalaisesta seuraamuksesta, jolla on oikeudellisia vaikutuksia; tuemme kuitenkin yhteistä kantaa esittämällä, että jäsenvaltiot - siis toissijaisuusperiaatteen mukaisesti - määrittelevät tehostettuja seuraamuksia vakaviin rikkomuksiin, joilla on vaikutuksia työntekijöihin. Kyse on siis yhteisen kannan tulkinnasta, jossa vahvistetaan, että jäsenvaltioiden on määriteltävä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia.
Toivon todellakin, että parlamentti vahvistaa valiokunnassa suurella enemmistöllä hyväksytyn kannan ja saattaa tämän tärkeän sääntelyvälineen hyvin pian, Belgian puheenjohtajakauden aikana, unionin ja jäsenvaltioiden käyttöön.

Menrad
Arvoisa puhemies, kiitän aluksi esittelijä Ghilardottia. Ensinnäkin hän osoitti valiokunnan neuvotteluissa suurta joustavuutta hyväksymällä muutamia PPE-DE-ryhmämme ehdotuksia. Toiseksi: hänen erinomainen mietintönsä yhteisestä kannasta puitedirektiivin antamiseksi työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kuulemistaan koskevista vähimmäisstandardeista on oikeansuuntainen.
Toisin kuin eurooppalaisen yritysneuvoston perustamista koskevassa direktiivissä, nyt ei ole kyse myötämääräämisoikeudesta vaan siitä, että työntekijöille tiedotetaan ja heitä kuullaan yritysten tärkeästä taloudellisesta, työllisyyspoliittisesta ja rahoituksellisesta kehityksestä. Uudistamisprosesseja ei voi eikä pidäkään estää. Niitä ei pidä kuitenkaan toteuttaa kuten poliisin hälytysajoja, kuten niin usein tehdään - viittaan järkytykseen Renault'n Vilvoorden tehtaalla - vaan asiasta on tiedotettava etukäteen niille työntekijöille, joita asia koskee.
Muutoin direktiivillä on useita yhtäläisyyksiä yritysneuvoston perustamista koskevan direktiivin kanssa. Eurooppalaista yritysneuvostoa koskevia määräyksiä sovelletaan tosin vain ylikansallisiin yhteenliittymiin; uudelleenjärjestelyjä toteutetaan kuitenkin usein myös kansallisella tasolla. Euroopan kansanpuolueen ryhmä kannattaa joustavuutta. Yrityksen työmarkkinaosapuolet voivat esimerkiksi tehdä sopimuksia tiedottamista ja kuulemista koskevista räätälöidyistä erityisjärjestelyistä yrityksessä. Se olisi toissijaisuusperiaatteen mukaista. Yhteisessä kannassa on omaksuttu oikea näkemys: sopimusten on voitava olla edullisempia tai myös epäedullisempia kuin vähimmäisstandardit. Kansallisessa oikeudessa paikallisille yritysneuvostoille annettuja oikeuksia ei saa kuitenkaan kyseenalaistaa.
Direktiivin 1 artiklassa säädetään, että menettelyä täytäntöön pantaessa on toimittava yhteistyössä. Se tarkoittaa kumppanuutta. Kumppanuus edellyttää yhtäältä selvää edunvalvontaa toisaalta myös etujen tasapainottamista yhteisessä keskustelussa tiedottamalla ja kuulemalla. Siitä on epäilemättä myös taloudellista hyötyä. Puutteellinen tiedottaminen saa aikaan epävarmuutta, epäluuloja ja lopulta vain pelkoa, joka johtaa pattitilanteeseen. Oikea-aikainen tiedottaminen merkitsee avoimuutta, joka saa aikaan luottamusta ja ehkäisee kitkakustannusten syntyä yrityksessä. Tällöin voittajia ovat yhtä lailla työnantajat kuin työntekijätkin.

Van den Burg
Arvoisa puhemies, esittelijä Ghilardotti kertoi jo, kuinka vaikeaa on ollut saada tämä asia nyt toiseen käsittelyyn. Siksi ryhmäni tärkeimpänä painopisteenä on saada tämä asia nyt lopultakin päätökseen ja saada se EY:n viralliseen lehteen. Toivomme siis, että neuvoston kanssa päästään hyvin pikaisesti yhteisymmärrykseen.
Voitte nähdä tämän myös ryhmämme asenteesta, kuten esittelijä Ghilardotti myös sanoi. Olemme poistaneet hyvin monta ensimmäisen käsittelyn aikaista tarkistusta ja keskittyneet nyt valiokunnassa joihinkin kompromissiteksteihin, joista täytyy mielestämme olla mahdollista päästä yhteisymmärrykseen. Olemme esimerkiksi poistaneet kallisarvoisen perusoikeuksien suojaa koskevan kohdan, jonka olisimme mielellämme halunneet poistaa. Emme myöskään tue Verts/ALE-ryhmää emmekä GUE/NGL-ryhmää tässä asiassa kompromissin osalta. Toivomme kuitenkin, että PPE-ryhmä tukee edelleen kompromissiehdotuksia, joihin olemme päässeet valiokunnassa.
Mielipide-erot neuvoston kanssa keskittyvät kahteen tärkeään asiaan: seuraamuksia koskevat määräykset ja tarpeettoman pitkät siirtymäkaudet. Haluan viitata siihen, että me emme ole lisänneet näitä asioita vaan että neuvosto on lisännyt ne komission kantaan. Parlamentti ei pyydä ylimääräisiä asioita. Tässä tapauksessa neuvosto poikkeaa komission kannasta.
Sanon hyvin lyhyesti pari sanaa näistä kahdesta asiasta. Myös jäsen Menrad sanoi jo seuraamuksia koskevista määräyksistä, kuinka tärkeitä ne ovat, jotta direktiiviin suhtauduttaisiin todellakin vakavasti. Viittaan tässä yhteydessä kotimaassani saatuihin kokemuksiin. Alankomaissa käytetään tällaisia seuraamuksia työpaikkaneuvostoja koskevassa laissa. Juuri nämä määräykset toimivat oikein hyvin ennalta ehkäisevinä. Oikeudellisia toimia tarvitaan harvoin, ja mahdollisuus ryhtyä sellaisiin takaa, että kuuleminen tapahtuu usein hyvin tosimielessä. Sulkemisia ja siirtoja varten, joiden on tapahduttava, luodaan laaja perusta ja toteutetaan kuuleminen hyvällä tavalla. Tämä on mielestäni hyvin tärkeää työsuhteiden kannalta.
Toinen asia liittyy siirtymäkausiin. Sanoin jo viime viikolla kokouksessa, johon jäsen Bushill-Matthews oli kutsunut koolle erään englantilaisen järjestön jäseniä, jotka levittävät sanomaa juuri työntekijöiden osallistumisesta, että minusta vaikuttaa hyvin oudolta, että he vaativat paljon pitempiä siirtymäkausia, sillä jos toteaa, kuten myös he tekivät, että tiedottaminen ja kuuleminen on hyvin tärkeää - eikä pelkästään työntekijöiden vaan myös työnantajien ja yrityksen suorituskyvyn kannalta - silloin on myös huolehdittava, että nämä asiat pannaan täytäntöön hyvin nopeasti. Ei pidä mennä kerjäämään pitempiä siirtymäkausia, koska se antaa täysin väärän signaalin Ison-Britannian liike-elämälle. Haluan siis pyytää harkitsemaan uudestaan tätä asiaa ja tukemaan tavanomaisia siirtymäkausia, joita komissio on ehdottanut.
Oli miten oli, kokemuksesta, jota olemme saaneet Alankomaissa jo yli 50 vuotta olemassa olleesta laista, käy ilmi, että tämä parantaa työsuhteita.

Jensen
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää esittelijä Ghilardottia siitä hyvästä ja pätevästä työstä, jota hän on tehnyt tämän mietinnön parissa, ja haluaisin kiittää häntä erityisesti siitä ymmärtämyksestä, jota hän on osoittanut niitä eri asenteita kohtaan, joita tanskalaisella jäsenellä voi olla tässä tilanteessa, koska Tanskassa on erityinen järjestelmä, joka koskee työntekijöiden kuulemista ja työmarkkinoilla tehtävää yhteistyötä ja josta ei aiheudu meille mitään ongelmia. Mehän kaikki olemme samaa mieltä siitä, että tiedottaminen ja kuuleminen sekä hyvä sosiaalinen vuoropuhelu ovat tärkeitä asioita. Nykyaikaiseen yritysjohtamiseen kuuluu, että näitä asioita korostetaan, että työntekijöitä kuullaan, että puhutaan oppivasta organisaatiosta ja että yrityksiä kehitetään siten paremmin.
Uskon, että näistä asioista puhuttaessa on tärkeää, että liitämme tiedottamisen ja kuulemisen työvoiman uudelleenjärjestelyjen ja leikkausten lisäksi myös siihen jokapäiväiseen työhön, jossa kestää vielä kauan sellaisen molemminpuolisen luottamuksen ja keskinäisen vuoropuhelun rakentaminen, joka kriisitilanteissa voi olla arvokasta sekä työntekijöiden että yrityksien kannalta ja jonka avulla voidaan lisäksi ennalta ehkäistä yrityksiä koskevia kriisejä. Olemme jo pitkään tehneet kovasti töitä löytääksemme keinot päästä yhteisymmärrykseen tämän direktiivin tarkistamisesta, ja neuvoston enemmistökin on vaikeuttanut tilannetta vastustamalla asiaa. Tanska on kuulunut tähän vastustavaan enemmistöön. Se ei johdu siitä, että pelkäisimme tiedottamiseen ja kuulemiseen liittyviä sääntöjä, meillähän on ollut siihen liittyvät vahvat säännöt jo vuodesta 1960 lähtien, vaan koska pelkäämme, että yhteiset säännöt aiheuttaisivat ongelmia sille järjestelmälle, joka meidän mielestämme toimii hyvin käytännössä. Olisihan kohtalon ivaa, jos yhteisillä säännöillä tuhottaisiin asiat siellä, missä ne toimivat hyvin.
Joustavuus on avainsana, kun kyse on yhteisten sääntöjen laatimisesta, mutta joustavuus ei saa tietenkään olla niin suurta, että tarvittava tiedottaminen ja kuuleminen eivät toteudu siellä, missä näihin asioihin ei kiinnitetä tarpeeksi huomiota. Minun on sen vuoksi sanottava, että ryhmäni voi suureksi osaksi tukea esittelijä Ghilardottin ehdotusta. Suhtaudumme hieman epäillen seuraamuksiin, ja minun on sanottava, että neuvoston aikaansaama ratkaisu on hiuksenhienosti tasapainossa, ja tätä tasapainoa on hyvin vaikea horjuttaa. Kyse on siis yhdestä ainoasta kohdasta, jossa emme voi täysin tukea niitä tiukkoja sääntöjä, joita esittelijä Ghilardottin mietinnössä esitetään, vaan tuemme mieluummin neuvoston ratkaisua. Siirtymäkausijärjestelyistä haluaisin sitä vastoin sanoa, että kyse on siitä, että asiat saadaan käyntiin. Toteuttakaamme nyt nämä asiat, älkäämme pelkästään puhuko niistä. Tiedottaminen ja kuuleminen eivät ole elinkeinoelämälle tuomittu rangaistus, päinvastoin ne edistävät hyvää elinkeinoelämää ja parantavat kilpailukykyä.

Flautre
Arvoisa puhemies, ryhmäni tukee tätä suositusta toiseen käsittelyyn, jota työllisyys- ja sosiaalivaliokuntakin kannattaa laajalti. Toivoisimme, että neuvostokin tukisi sitä ja saattaisi myönteiseen päätökseen tämän kolme vuotta kestäneen työn, joka alkoi, kun komissio käytti viisaasti aloiteoikeuttaan todettuaan sosiaalisen vuoropuhelun jumiutumisen.
Kolme vuotta on liian pitkä aika, sen kuluessa on nähty sosiaalisia draamoja sekä yritysten ja työpaikkojen pikaisia lakkautuksia sen takia, että työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevaa sosiaalipolitiikan alan yhteisön oikeutta on laiminlyöty ja jopa vääristelty.
Vaikka direktiiviltä ei pidä odottaa ihmeitä, sillä se ei koske kuin yli 50 työntekijän yrityksiä eikä ratkaise yksinään kilpailuoikeuden ylivallasta johtuvaa perusongelmaa, se voi kuitenkin olla merkittävä askel kohti unionin työntekijöiden oikeuksien yhdenmukaistamista sillä ehdolla tietenkin, ettei sen sisältöä vesitetä eikä sitä supisteta pienimpään yhteiseen tekijään. Tästä syystä on tärkeää, että neuvosto ottaa huomioon esittelijämme ehdotukset, etenkin tarkistukset 2 ja 12, jotka koskevat direktiivin noudattamatta jättämisen seuraamuksia.
Neuvosto vastustaa eurooppalaisia seuraamuksia, mutta se voisi mielestäni hyväksyä vähintäänkin tämän kompromissiehdotuksen. Toivomme myös tarkistuksia, joissa tarkennetaan ja laajennetaan työntekijöiden edustajille annettavia tietoja, sekä sellaista tarkistusta, jonka nojalla näiden jälkimmäisten pyynnöstä voidaan keskeyttää päätöksen täytäntöönpano siihen saakka, kunnes on käyty uudet neuvottelut, silloin kun päätöksestä on vakavia seurauksia työllisyydelle.
Direktiivin uskottavuus kansalaisten silmissä edellyttää sen yhtaikaista ja yleistä soveltamista unionissa. Siksi ryhmämme pyytää neuvostoa tukemaan meille esitettyä kantaa ja estämään tiettyjä jäsenvaltioita lykkäämästä vielä vuosilla direktiivin soveltamista. Ryhmämme ehdottaa, että suositusehdotusta täydennetään hyväksymällä tarkistuksia, joilla poistetaan mahdollisuus jättää välittämättä työntekijöiden edustajille yrityksen arkaluonteisina pidettyjä tietoja, sillä olemme vakuuttuneita, ettei ole mitään syytä - on jopa syrjivää - suhtautua epäluuloisesti palkansaajiin, jotka eivät ole yhtään sen vähemmän uskollisia yritystä kohtaan kuin johtajat tai osakkaat.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, vaikka joihinkin Euroopan parlamentin kantoihin onkin suhtauduttu myönteisesti, on ikävää, että neuvostossa pidetään kiinni direktiiviehdotuksesta, jossa petetään Euroopan unionin työntekijöiden odotukset. Kun tiedetään, miten toimitaan monissa erityisesti monikansallisissa yrityksissä, joissa työnantajat päättävät niiden rakennemuutoksista, siirtymistä tai jopa niiden osittaisesta tai lopullisesta sulkemisesta pakottaen sadat tai tuhannet työntekijät työttömiksi ainoastaan kustannusten pienentämiseksi ja/tai tuottojen kasvattamiseksi, ei voida sallia, että neuvostossa ei hyväksytä meidän täällä hyväksymiämme ehdotuksia. Annan muutaman esimerkin:
Suunnitteluvaiheen mainitseminen kuulemisen määrittelyn yhteydessä, sen laajentaminen yrityksen taloudelliseen ja rahoitustilanteeseen ja velvoite päästä sopimukseen kaikista työntekijöille tiedottamiseen ja heidän kuulemiseensa liittyvistä kysymyksistä.
Kuulemisen lykkääminen erityisen vaikeissa tapauksissa; tiedottamis- ja kuulemisvelvoitteen törkeän rikkomisen käsitteen lykkääminen; direktiivin soveltaminen julkiseen hallintoon.
Työnantajan oikeuden pidättää itsellään erityisen arkaluonteisia tietoja peruuttaminen ja jäsenvaltioiden velvoittaminen edistämään sosiaalista vuoropuhelua pk-yrityksissä.
Tuemme siis esittelijä Ghilardottin ehdotuksia, joissa on osittain mukana ensimmäisessä käsittelyssä hyväksyttyjä kantoja. Niissä korostetaan erityisesti tarkistuksia rangaistusten vahvistamiseksi ja erityisten oikeudenkäyntien järjestämiseksi tapauksissa, joissa direktiiviä ei noudateta; tarkistuksia, joissa peruutetaan sellaiset työntekijöiden pyynnöstä tehdyt päätökset, joiden soveltamisesta on näille vakavia seurauksia, joiden kielteiset vaikutukset puolestaan on tarkoitus poistaa tai vähimmäistää; tarkistuksia, joissa poistetaan direktiivin soveltamista koskeva siirtymävaihe niissä jäsenvaltioissa, joissa ei ole työntekijöiden kuulemisjärjestelmää sekä tarkistuksia direktiivin täytäntöönpanoajan lyhentämiseksi kahteen vuoteen ja sen soveltamiseksi julkisella sektorilla. Kuten sanoin, nämä ovat myönteisiä ehdotuksia, joita tuemme.
Minun on kuitenkin pahoiteltava, että esittelijä on jättänyt pois kaksi ehdotustaan, joissa poistettiin neuvoston toivoma mahdollisuus, että työnantajan ei eräissä tapauksissa tarvitsisi tiedottaa työntekijöille tai kuulla heitä, vaikka esittelijä ennakoi ehdotuksissaan, että rikkureita voitaisiin rangaista. Neuvoston kannassa avautuu kuitenkin kuiluja, jotka voivat olla vaarallisia työntekijöille, minkä takia tämä mahdollisuus on tärkeää poistaa. Tämä on pääasiallisena syynä niihin kahteen ehdotukseen, jotka esitimme yhdessä vihreiden kanssa. Toivokaamme, että parlamentin enemmistö äänestää niiden puolesta ja että neuvostossa otetaan huomioon kannat, jotka on esitetty tällä yhdellä työntekijöiden oikeuksien kannalta arkaluonteisimmista osa-alueista.

Nobilia
Arvoisa puhemies, kuten tiedämme, aihe, johon Ghilardottin mietinnössä ansiokkaasti puututaan, ei ole uusi, mutta aiemmissa yhteyksissä, joissa sitä on käsitelty, siihen ei koskaan saatu selkeää ratkaisua. Viittaan erityisesti eurooppalaisia yritysneuvostoja koskeviin säännöksiin, joita kaikki jäsenvaltiot eivät ole panneet täytäntöön, ja osa valtioista, jotka ovat panneet ne täytäntöön, ei ole sisällyttänyt niitä lainsäädäntöjärjestelmäänsä vaan toteuttanut sääntelyn työmarkkinaosapuolten välisessä sopimuskehyksessä, jota usein loukataan yksipuolisesti, kuten myös parlamentissa käsitellyt tapaukset ovat toistuvasti osoittaneet. Silti parlamentissa - joka on pitkään kantanut huolta työllisyysongelmasta ja tehnyt selväksi pyrkimyksensä määritellä ja taata työn arvokkuus sekä laatu ja joka pyrkii lisäksi esittämään seuraamuksia edellä mainituissa tilanteissa, joissa rikotaan jopa Euroopan rahastojen käyttöä työllisyyden ylläpitämisessä koskevia määräyksiä - on tätä mietintöä koskevan keskustelun yhteydessä ilmennyt eriasteista epäröintiä.
Epäröinti on toki ymmärrettävää, kun otetaan huomioon joidenkin kysymysten arkaluonteisuus, kuten seuraamusten - joita kuitenkin tarvitaan, jos määräyksiä halutaan noudatettavan - tai kuulemismenettelystä vapauttavan salailun poistaminen, josta kuitenkin luovuttiin, tai siirtymäkauden myöntäminen direktiivin täytäntöönpanossa, joka on tarpeeton, kun otetaan huomioon täytäntöönpanolle varattu määräaika.
Tosiasia on, että sekä yhteisön oikeuden jatkuva täytäntöönpano, sinnikäs toive parantaa entisestään yhteenkuuluvuutta että lopulta pian konkreettisesti käyttöön otettava eurooppayhtiö - joka muihin oikeudellisiin ja yhtiömuotoihin verrattuna tarjoaa paremman suojan työntekijöiden osallistumiselle - edellyttävät, että on otettava päättäväisesti kantaa asiaan ja määriteltävä tärkeät ja toisiinsa liittyvät kysymykset aina tiedottamisen sisällöstä lykkäämistä koskevaan lausekkeeseen, menettelyn käynnistämisajankohdasta osallistujatahoihin ja soveltamisaloihin, tämän kaiken haittaamatta toisaalta laillista kilpailua koskevaa velvoitetta, josta juuri tässä tapauksessa olisi hyötyä jäsenvaltioiden kirjavien toimintatapojen vuoksi, ja toisaalta avoimen koordinoinnin menetelmää, joka on viimein saatu konkreettisesti käyntiin myös sosiaalipolitiikoissa.
Toki tuo kysymys sopii käsiteltäväksi toissijaisuusperiaatteen yhteydessä, koska tätä käsitettä ei ole vielä nytkään määritelty selkeästi, vaikka se on muun muassa unionin itsensä perustavia elementtejä. On kuitenkin sanottava, että sen määritelmä ja soveltaminen eivät tarkoita eivätkä voi tarkoittaa vain sitä, että tiettyjen asioiden käsittely siirretään yksinomaan jäsenvaltioille, koska on toinenkin luonteva ja asianmukainen vaihtoehto: se, että huomattavien kansallisten erojen tai laiminlyöntien vuoksi näiden asioiden perusmäärittely annetaan unionin tehtäväksi silloin, kun ne vaikuttavat myös yhteisöön.

Sandbæk
Arvoisa puhemies, sallikaa minun aluksi todeta, että mielestäni on erittäin tärkeää, että laadimme työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevia vähimmäisstandardeja, mutta pidän yhtä tärkeänä sitä, että sen toteuttamisesta ei ole haittaa jo olemassa olevien ja hyvin toimivien kansallisten järjestelyjen kannalta. Valitettavasti on käynyt ilmi, että kaikki jäsenvaltiot eivät ole pystyneet luomaan työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevia suuntaviivoja. Se olisi kuitenkin ollut paras ratkaisu, kun kyse on yksittäisissä valtioissa sijaitsevista yrityksistä, koska todelliset ongelmathan syntyvät juuri niissä.
Neuvostossa on nyt päästy poliittiseen yksimielisyyteen puheenjohtajavaltio Ruotsin laatimasta tarkistetusta ehdotuksesta ja siitä asteittaisesta siirtymäkausijärjestelystä, jota komissio ehdotti. Tanskassa ei ole olemassa varsinaista työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevaa lakia. Se ei kuitenkaan tarkoita sitä, että työntekijöiden kuuleminen ja heille tiedottaminen eivät toteutuisi Tanskassa, vaan niitä sääntelevät työmarkkinaosapuolten väliset yhteistyösopimukset sen perinteen mukaisesti, joka koskee työmarkkinaosapuolten välillä vallitsevaa laajaa vapautta. Hallitus puuttuu asioihin vasta silloin, kun se on aivan välttämätöntä. Tanskan hallitus onkin sen vuoksi sanonut neuvostossa, että se edellyttää, että Tanskan nykyiset työmarkkinoita koskevat yhteistyösopimukset ovat direktiivin vaatimusten mukaisia, ja Tanskan hallitus antaa neuvostossa selvityksen siitä, että direktiivin täytäntöönpano ei vaikuta Tanskan nykyisiin tätä asiaa koskeviin sopimuksiin ja että täytäntöönpanossa kunnioitetaan sopimuksia täysin, mutta että lainsäädännön täytäntöönpano on tietenkin välttämätöntä sellaisissa yrityksissä, jotka eivät kuulu nykyisten yhteistyösopimusten piiriin.
Haluaisin kysyä komissiolta, onko se asiasta samaa mieltä kuin Tanskan hallitus. Toisin sanoen: voiko komissio taata, että työmarkkinaosapuolet saavat vapauden solmia sopimuksia ja että ne saavat säilyttää ne nykyiset sopimukset ja menettelyt, jotka koskevat työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan, samaan tapaan kuin Tanskalle vakuutettiin sen sopuratkaisun yhteydessä, jonka neuvosto sai aikaan heinäkuussa? Haluaisin lisäksi kiittää esittelijä Ghilardottia siitä, että hän on hyväksynyt sen, että seuraamukset on säädettävä kansallisella tasolla. On erittäin tärkeää, että jäsenvaltiot säätävät itse sopivat seuraamukset ja että se tehdään työmarkkinaosapuolten välisten sopimusten avulla ja että me otamme huomioon jäsenvaltioiden erilaiset järjestelmät. Jos parlamentti olisi pitänyt kiinni tiukasta linjasta, neuvosto olisi voinut hylätä ehdotuksen, ja se olisi ollut suuri tappio niille ammattijärjestöille, jotka ovat vuosikausia taistelleet työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevien oikeuksien puolesta.

Della Vedova
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa esittelijä, luulen, että voidaan olla yleisesti samaa mieltä siitä, että periaatteessa on mahdollisuus ja myös tarve varmistaa riittävä tiedonkulku yrityksen ja kaikkien asianosaisten, ennen muuta yrityksen toimintaan osallistuvien työntekijöiden, välillä. Paljon vaikeampaa on sen sijaan yhtyä siihen, että valtiot, yksittäiset jäsenvaltiot, halutaan pakottaa ratkaisuihin, jotka koskevat työntekijöiden osallistumista yrityksen hallintoa koskeviin päätöksiin, vaatimalla tietyissä kysymyksissä yhteispäätösmalleja, jotka eivät monissa maissa kuulu oikeus- ja talouselämän perinteeseen, kuten myös hetki sitten huomautettiin. Siksi minusta on välttämätöntä, että käsiteltävänämme olevassa direktiivissä jätetään, kuten komission alkuperäisessä ehdotuksessa ja neuvoston yhteisessä kannassa, jäsenvaltioille riittävästi liikkumavaraa määriteltäessä parhaita ratkaisuja työntekijöiden tiedottamistarvetta koskevan periaatteen noudattamiseksi.
Monet niistä tarkistuksista, jotka komissio on hyväksynyt ja jotka sisältyvät yhteiseen kantaan, josta kohta äänestämme, ovat kuitenkin vaikutukseltaan päinvastaisia, etenkin tarkistukset 2 ja 12, joiden tarkoituksena on käytännössä - toistan, käytännössä - antaa työntekijöiden edustajille eräänlainen veto-oikeus yrityksessä tehtäviin päätöksiin. Tästä syystä toivon, että parlamentti ei hyväksy tarkistuksia ja pitäytyy neuvoston yhteisessä kannassa.
Lopuksi haluan esittää huomautuksen: 3 artiklan 2 kohdassa esitetään erityismääräyksiä, joita sovelletaan yrityksiin, joilla on poliittisia päämääriä, ammattijärjestöihin, uskonnollisiin järjestöihin jne. Tarkoittaako tämä ehkä sitä, että puolueet, ammattiliitot ja kirkot voivat tehdä uudelleenjärjestelyjä tiedottamatta niistä työntekijöilleen, mutta tavalliset yritykset eivät? Tätä olen pohtinut.

Pronk
Arvoisa puhemies, olemme tekemisissä pitkän historian ja melko mutkikkaan direktiivin kanssa. Onneksi meitä on kuitenkin auttanut neuvoston yhteinen kanta, joka on hyvä lähtökohta myöhemmille keskusteluillemme. Jotkut, muun muassa myös monet vasemmistolaiset ministerit, ovat jopa sitä mieltä, että yhteisen kannan lisäksi ei tarvita yhtään mitään. En tiedä, ajattelevatko he niin koko sydämestään, vai onko syynä, että he ajattelevat pääsevänsä siten eroon valittamisesta. Todellinen tilanne on joka tapauksessa tällainen.
Ryhmämme kanta ilmaistiin oikein hyvin siinä, mitä jäsen Winfried Menrad sanoi, mutta siinä kannassa otetaan vahvasti huomioon yhteinen kanta sekä tarkistukset, jotka hyväksyttiin ensimmäisessä käsittelyssä - tämä minun on kyllä sanottava - ja joista joitakin emme voineet silloin kannattaa. Äänestimme joitakin tarkistuksia vastaan, mutta ne eivät ole mukana nykyisessäkään paketissa. Tämä ei siis ole niin suuri ongelma.
Käsiteltävänä on nyt parlamentin hyvä, myös neuvoston suuntaan hyvä, kompromissiehdotus. On tiedossa, että ryhmällämme on vaikeuksia joidenkin tarkistusten kanssa. On myös joitakin tarkistuksia, joiden kanssa vielä joillakin ryhmämme valtuuskunnilla on vaikeuksia. Kuitenkin kokonaisuutena katsottuna voimme mielestäni kiittää lämpimästi esittelijää. Uskon myös, että kun olemme aamupäivän lopuksi äänestäneet tästä asiasta, olemme vaikuttaneet merkittävästi työntekijöille tiedottamiseen ja heidän kuulemiseensa Euroopassa. Emme saa unohtaa, että on syntynyt uskomattoman paljon ongelmia. Meillä on ollut täällä viime vuosina monta päätöslauselmaa kuulemisen puutteesta. Jos sille annetaan nyt hyvä muoto, olemme silloin mielestäni jonkin verran pitemmällä verrattuna menneeseen.

Moraes
Arvoisa puhemies, en puhu ryhmäni puolesta, mutta haluan onnitella jäsen Ghilardottia suuresta työstä, jota hän on tehnyt saadakseen direktiivin toteutumaan. Toivomme, että direktiivi johtaa työntekijöiden ja työnantajien väliseen uudenlaiseen kumppanuuteen ja vahvistaa vuoropuhelua. Se puolestaan parantaa joustavuutta ja tuottavuutta.
Direktiivi on ensisijaisesti kaksisuuntainen. Vähittäismyynnin, palvelun ja tuotannon parissa työskentelevistä tuntuu varmasti järkeenkäyvältä, etteivät he joudu enää lukemaan tiedotusvälineistä, miten heidän käy tulevaisuudessa, vaan että he voivat myönteisen neuvottelujärjestelmän avulla saada tietoa siitä, mitä heille ja heidän perheilleen tapahtuu.
Kysymys kuuluukin, toimivatko olemassa olevat lait? On paljon todisteita siitä, että ne eivät toimi. Oman maani työntekijät, joiden työnantajia ovat Rover/BMW, Marks & Spencers, Longbridge, Corus ja Vauxhall - luettelo on loputon - voisivat kaikki hyötyä direktiivistä.
Direktiivissä tarkastellaan pääasiassa työnteon tulevaisuutta, ei menneisyyttä. Kun jokin yritys, jossa on yli 50 työntekijää, joutuu lopettamaan toimintansa, haluamme, että työntekijöille tiedotetaan asiasta ja että heitä kuullaan, koska se edistää yrityksien sisällä vallitsevaa luottamusta. Tarvitsemme realistisia kynnysarvoja, jotta direktiivi voisi toimia. Kun yritykset neuvottelevat ammattiliittojen ja liike-elämän edustajien kanssa, on selvää, että yrityksien on oltava selvillä vastuustaan. Vastuu on molemminpuolista.
Hyvät kollegat, tiedottamista ja kuulemista koskeva direktiivi on ollut hyvin vaikea. On esitetty useita kompromissitarkistuksia. Olemme erittäin tyytyväisiä siihen, miten keskustelut ovat edenneet. On selvää, että joillakin jäsenvaltioilla on edelleen ongelmia eräissä direktiivin näkökulmissa. Meidän on tehtävä yhdessä töitä varmistaaksemme, että pääsemme sovittelumenettelyssä vaiheeseen, jossa sekä liike-elämän että teollisuuden edustajat hyväksyvät tiedottamisen ja kuulemisen.

Evans, Jillian
Haluaisin onnitella esittelijää työstä, jota hän on tehnyt mietinnön parissa. Kuulun niihin jäseniin, jotka pahoittelivat aiemmin tässä istuntosalissa sitä, että ei ole ollut olemassa lakia, josta keskustelemme tänään. Tiedän, että olen itse, useiden muiden kollegojeni tavoin, siinä onnettomassa asemassa, että joudun edustamaan äänestäjiä, jotka ovat kärsineet pahimmanlaatuisesta kuulemisen ja tiedottamisen puutteesta. He ovat työntekijöitä, jotka ovat saaneet lukea sanomalehdistä ja tiedotusvälineistä menettäneensä työpaikkansa, kun työpaikalla on ensin pohdittu asiaa epävarmuuden vallitessa. Minun tarvitsee vain mainita, mitä Walesissa sijaitsevassa Corus-yhtiössä tapahtui aikaisemmin tänä vuonna, jotta ymmärtäisitte, miksi pidän tätä lakia erityisen tärkeänä.
Tästä syystä olen erityisen tyytyväinen saadessani tilaisuuden ilmoittaa, että hyväksyn ehdotuksen, joka muuttaa vielä asioita. Se tarkoittaa, että työntekijät otetaan mukaan keskusteluihin silloin, kun niihin ja niiden tulokseen on vielä todella mahdollista vaikuttaa, ei silloin, kun päätös on enemmän tai vähemmän tapahtunut tosiasia. Työntekijöille on ilmoitettava kaikki asiaankuuluvat tiedot. Vaikka onkin ryhdyttävä tiettyihin toimiin yrityksien kaupallisten etujen suojelemiseksi, ryhmäni uskoo, että niitä on suojeltu tarkoituksenmukaisesti.
Seuraamuksien säätäminen on eräs mietinnön tärkeimmistä näkökulmista, samoin kuin se, että työpaikkojen menettämiseen johtavat päätökset voidaan kumota, jos kuulemista koskevia suuntaviivoja ei ole noudatettu. Vapaaehtoiset sopimukset eivät riitä. Saamme usein kuulla vapaaehtoisiin sopimuksiin liittyvistä hyvistä esimerkeistä. Osoitan suosiotani niille yrityksille, jotka noudattavat hyviä käytäntöjä, mutta monet yritykset eivät tee niin. Niin on käynyt usein erityisesti Walesissa ja Isossa-Britanniassa, koska tiedottamista ja kuulemista koskevaa lainsäädäntöä ei ole ollut tähän mennessä. Olen hyvin tyytyväinen siihen, että tässä ratkaisevan tärkeässä asiassa on vihdoin edistytty. Muiden puhujien tavoin uskon, että emme voi odottaa liian pitkään lainsäädännön voimaan tulemista, minkä vuoksi kannatan lyhyempää siirtymävaihetta.
Ehdotuksella ei tietenkään estetä työpaikkojen menettämistä, mutta sen myötä saadaan riittävästi aikaa varmistaa, että työvoiman uudelleen sijoittamiseen ja uudelleen kouluttamiseen liittyvät suunnitelmat ovat jo hyvässä vauhdissa, ennen kuin yritys joudutaan sulkemaan tai työntekijät joudutaan irtisanomaan. Kyse on yhtiöiden ja yrityksien tehokkuudesta. Tämän pitäisi olla osa yhtiöiden ja yrityksien jokapäiväistä työtä.
Kyse on myös työpaikalla vallitsevasta arvonannosta. Työntekijät ovat olennainen osa hallinnon ja työntekijöiden välistä kumppanuutta, ja heille on tiedotettava päätöksistä, jotka vaikuttavat heidän omaan elämäänsä, mutta myös heidän perheidensä ja kokonaisten yhteisöjen elämään.

Ainardi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Ghilardottin mietintö työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kuulemisestaan on hyvin ajankohtainen.
Useissa unionin maissa on koettu fuusioiden, saneerausten ja lukuisien irtisanomisten aalto. Mainitsen esimerkkinä vain muutaman yrityksen: Danone, Marks & Spencer ja Moulinex.
Direktiivi ei tähän mennessä ole mahdollistanut tehokasta toimintaa, jolla työntekijät voivat todella vaikuttaa tulevaisuuteensa ja yrityksen tulevaisuuteen. Lisäksi sitä jätetään usein soveltamatta.
Tuen näin ollen Ghilardottin mietinnössä esitettyjä ehdotuksia, koska ne vahvistavat säännöksiä ja tarjoavat keinot niiden soveltamiseen.
Neuvosto on sisällyttänyt yhteiseen kantaansa parlamentin tarkistuksia: niissä mainitaan työntekijöille suotuisimmat säännökset, velvollisuus noudattaa vähimmäissäännöksiä sekä tilanteen heikkenemisen estävä lauseke. Vaikka tämä onkin edistystä, meidän on mentävä vielä pitemmälle, kuten kollegani mietinnössä ehdotetaan. Tärkeitä mietintöä parantavia tarkistuksia on jälleen esitetty. Esimerkkinä tästä on työntekijöille tiedottaminen ja heidän kuuleminen hankkeiden suunnitteluvaiheessa ennen päätösten tekemistä. Jos päätöksillä on kielteisiä vaikutuksia, kuten joukkoirtisanomisia tai yrityksen lakkauttaminen, lopullista päätöstä on lykättävä kuulemisen ajaksi, jotta seurauksia voitaisiin välttää tai lieventää.
Direktiivin myötä voimme alkaa kehittää taloudellisten ja sosiaalisten kysymysten lähestymistapaa, jossa yhdistyy työolojen parantaminen ja taloudellinen tehokkuus. Tehokkuushan edellyttää tietenkin työntekijöiden panosta. Esitämme tästä syystä kahta tarkistusta, joissa kielletään tiedottamatta jättäminen tapauksissa, joista saattaa aiheutua yrityksille riskejä tai haittaa. Vaitiolon vaatiminen on yksi asia, sallia yrityksen johdon jälleen kerran päättää yksipuolisesti tiedon luonteesta, on aivan toinen asia. Direktiivin noudattamiseen on tietenkin suhtauduttava päättäväisesti, ja toivon, että neuvosto kunnioittaa tällä kerralla parlamentin tahtoa.

Pérez Álvarez
Arvoisa puhemies, on selvää, että yritys edustaa pluralismia. Max Weberin mukaan yritys on organisaatio, jonka tavoitteena on hyödykkeitä ja palveluja sääntelemällä niiden tuottaminen markkinoille. On yhtä lailla selvää, että ne, jotka tarjoavat palvelujaan yrityksessä, eivät aina voi olla välittömästi ja henkilökohtaisesti yhteydessä työnantajaansa, varsinkin kun henkilöstömäärä ylittää tietyn tason. Tarvitaan siis jonkinlainen mekanismi, jolla mahdollistetaan tämä yhteys pysyvästi ja joustavasti ja joka toimii samalla yksinkertaisesti ja tehokkaasti, jotta sillä pystyttäisiin vastaamaan monenlaisiin yrityksen arjessa esille tuleviin kysymyksiin. Yrityksen arkea on nykyisin globaali maailma; maailmanlaajuistuminen on sille leimaa-antavaa; maailmanlaajuistuminen ja globaalistuminen eivät ole suurten tai erittäin suurten yritysten yksinoikeus, vaan ne vaikuttavat myös pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, koska ne toimivat samassa ympäristössä.
Missä ongelma siis piilee? Tällä nimenomaisella alalla kyse on sisällöllisistä tiedottamis- ja kuulemisoikeuksista, toisin sanoen siitä, että kyse ei olisi pelkistä juhlavista aiejulistuksista ja ettemme menisi myöskään niin pitkälle, että johdon oikeudet menettävät sisältönsä. Esittelijä Ghilardotti on mielestäni pyrkinyt juuri tähän vaativassa ja tuloksellisessa työssään: hän on mielestäni pyrkinyt löytämään tasapainon, ja vaikka joillekin valtuuskunnille, kuten Espanjan valtuuskunnalle, on vaikeaa - ja jopa miltei mahdotonta - äänestää tarkistuksen 12 sisällöstä, muuten esittelijä ansaitsee työstään kiitokset ja onnittelut. On selvää, että yrityksen mukautumiskyky, jota tarvitaan nyt kipeämmin kuin koskaan, vahvistuu, jos sen tarpeet, huolenaiheet ja näkymät pystytään välittämään kaikille työntekijöille. Pikemminkin kuin tyhjentävästä sääntelystä, kyse on edistyneestä viestintäkulttuurista yrityksen sisällä.

Gillig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, uskon, että olemme ottamassa merkittävää askelta - kaikki tuntevat sen - työntekijöille tiedottamisen ja heidän kuulemisen yleisten puitteiden hyväksymisen tiellä. Voimme vain iloita siitä, ja meidän on syytä onnitella esittelijä Ghilardottia, joka ei ole säästellyt vaivojaan esittääkseen meille tänään kannan, jota me puollamme.
Direktiiviehdotuksen julkaisemisesta on kulunut lähes kolme vuotta, ja tänä aikana olemme joutuneet pahoittelemaan täällä lukuisia tapahtumia. Laitoksia on suljettu, työntekijöitä on irtisanottu, yksikköjä on siirretty ilman, että yrityksissä olisi aina tiedotettu asioista ennalta asianomaisille työntekijöille. Direktiivi ei tietenkään ole mikään ihmelääke, siinä ei kielletä irtisanomisia, mutta siinä ilmaistaan halu korjata epäkohtia ensinnäkin kansallisissa lainsäädännöissä, ja sen lisäksi siinä halutaan korjata voimassa olevan yhteisön oikeuden toisinaan pirstaleista luonnetta ja täydentää tätä oikeutta.
Kolmena kuluneena vuonna on käyty keskusteluja sellaisen tekstin valmistamiseksi, joka on tänä päivänä tasapainoinen ja realistinen. Mietintö ei ole tinkimätön eikä radikaali, ja uskon, että työllisyysvaliokunnan ja muiden ryhmien neuvoston hyväksi tekemät ponnistelut joidenkin erimielisyyksien tasoittamiseksi on syytä panna merkille.
Parlamentti ja neuvosto säätävät yhdessä lakeja, eikä meidän kuulu - jäsen Pronk - hyväksyä silmät ummessa direktiivejä, vaan meidän on esitettävä parlamentin kanta.
Haluan tuoda esiin kolme kohtaa, joista ensimmäinen koskee joidenkin tietojen luottamuksellisuutta. Seurasimme lopulta neuvoston yhteistä kantaa ja myönsimme, että on todellakin olemassa objektiivisia tilanteita, ristiriitoja esimerkiksi pörssitoimintaa koskevien sääntöjen kanssa, jotka on otettava huomioon, ja luottamuksellisuus voi tietyissä tapauksissa olla perusteltua. Toinen kohta koskee seuraamuksia: ilman seuraamuksia ei ole oikeutta, ja totean vielä lopuksi, arvoisa puhemies, että törkeistä rikkomuksista määrätyt seuraamukset ovat vähimmäisseuraamuksia. Mitä taas tulee siirtymäaikoihin, kyse on yksinkertaisesti perustavien sosiaalisten oikeuksien soveltamisesta. Niiden täytäntöönpanoa ei voi enää lykätä.
(Suosionosoituksia vasemmalta)

Bouwman
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, työntekijöille tiedottaminen ja heidän kuuleminen on perusoikeus, joka kuuluu luonnostaan eurooppalaiseen sosiaalimalliimme. Tämä erottaa meidät muista sosiaalimalleista.
Aluksi kiitokset esittelijälle hyvästä työstä ja sitten kiitokset neuvostolle, joka pani Nizzassa joka tapauksessa asiat hyvin liikkeelle. Oli myös tullut aika tehdä niin, ja se oli myös tarpeen. Jos tarkastelemme tätä puitedirektiiviä ja vertaamme sitä yritysostodirektiiviin, joka oli hiljattain meidän käsiteltävänämme ja jonka hylkäsimme, silloin havaitsemme, että se ei sopinut yhteen puitedirektiivin kanssa. Eurooppalaista yritystä koskevat säännöt sen sijaat sopivat, toisin sanoen puitedirektiivi on tarpeen. Sen on myös tarpeen - monet ovat jo maininneet tämän - kun tarkastelemme, mitä tapahtui Renaultin tehtaalle Vilvoordessa, Michelinille, Chorusille ja monille muille yrityksille. Esimerkiksi Chorusin tapauksessa voidaan havaita lohduttomia eroja tiedottamisen ja kuulemisen välillä esimerkiksi yhtäältä Alankomaissa ja toisaalta Englannissa.
Tämä direktiivi on siis ehdottaman riippuvainen tiedottamisen ja kuulemisen laadusta. Mielestäni meidän pitäisi joskus vielä arvioida sitä, mutta tämä on vasta aivan alkua. On ehdottaman tarpeellista lähestyä asiaa tällä tavoin.
Yksi asioista, joissa minulla on vaikeuksia, on poikkeus tämän direktiivin soveltamisesta, kun yritys niin sanotusti saatetaan vaaraan. Meillä on hyviä kokemuksia maista, kuten Alankomaista, Saksasta ja Itävallasta, joissa on työpaikkaneuvostoja. Siellä ei synny mitään ongelmia. On jo olemassa salassapitovelvollisuus, ja haluaisin pyytää hyväksymään tarkistuksen, jonka olemme tästä asiasta esittäneet.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, työntekijöiden oikeudesta saada tietoa ja tulla kuulluksi on säädetty jo vuosia sitten sosiaalisia perusoikeuksia koskevassa yhteisön peruskirjassa. Mitä kansalliset tai EU:n laajuiset lainsäädäntöpuitteet kuitenkaan hyödyttävät, jos työntekijöille esitetään jo valmiit ratkaisut, jos he saavat tietää uudelleenjärjestelyistä vasta jälkikäteen tai tiedotusvälineistä? Kannatan kollega Ghilardottin tarkistusta 5, jossa vaaditaan kuulemista jo suunnitteluvaiheessa, jotta asioihin voitaisiin todella vaikuttaa.
Keskustelimme pitkään tarkistuksesta 7, jossa määritetään työnantajan antamien tietojen sisältö. Tietoa on annettava taloudellisesta tilanteesta - markkinakehityssuunnista, organisaatiorakenteista, yritysstrategiasta - mutta myös rahoitustilanteesta markkina- ja tuotantolukuineen. Kyse on yrityksen sisäisistä tiedoista eikä suinkaan toimeksi annetusta sijoitustarkastuksesta. Nykyään yhä useammat työntekijät ovat osallisina yrityksen rahoituksessa, ja he ovat yhtä lailla kykeneviä ajamaan yrityksen etuja paikallisesti ja maailmanlaajuisesti. He ovat valmiita edistämään järkeviä strategioita, joilla parannetaan heidän yritystensä kilpailukykyä. Vuoropuhelu informoitujen työmarkkinaosapuolten kesken on melkoinen haaste. Työntekijöiden on siten saatava myös jatko- ja täydennyskoulutusta pätevöityäkseen. Ihmiset, joilla on perusteellista tietoa, parantavat tuottavuutta. Nämä työntekijät ovat valmiita osallistumaan myös kriittisiin päätöksiin. Sekin on eräs nykyaikaisen organisaationrakenteen elementti.
Työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu on tärkeää etenkin pienissä ja keskisuurissa yrityksissä. Arvoisa puhemies, olette oikeutetusti puolustaneet hanakasti pk-yrityksiä. Tämä vuoropuhelu on saatava käyntiin jäsenvaltioissa sikäläisten kansallisten määräysten mukaisesti.
Kun otetaan huomioon kilpailupaine, kun otetaan huomioon maailmanlaajuistumisen asettamat haasteet, yrityksen sisäiselle yhteistyölle ei ole vaihtoehtoja edellyttäen, että se perustuu oikeudenmukaisuuteen, avoimuuteen ja oikea-aikaiseen tiedottamiseen.

Cercas
Arvoisa puhemies, aloitan onnittelemalla sekä kollegaani Ghilardottia että neuvostoa ja komissiota tämän asiakokonaisuuden tiellä olleiden esteiden purkamisesta. Samoin kuin muutama viikko sitten eurooppayhtiötä koskevan asetuksen ja osallistumista koskevan liitteen kohdalla, olemme viime kuukausina edistyneet enemmän kuin viime vuosina yhteensä.
Meillä on mielestäni nyt erinomainen tilaisuus antaa kansalaisille selkeä viesti, että meillä on Euroopan tasolla sellainen yrityskonsepti, joka kattaa kaikki yrityksessä työskentelevät, tämä ei muuten ole ainoastaan työntekijöiden demokraattinen oikeus, vaan tiedottamis- ja kuulemisperiaatteet viitoittavat hyvän tien kohti entistä tehokkaampia yrityksiä, jotka eivät ole autoritaarisia vaan osallistumista korostavia. Globaalistumisen aikana tarvitaan ehdottomasti elinikäistä oppimista ja työntekijöiden ottamista mukaan yrityksen dynamiikkaan.
Haluamme, että - esittelijä Ghilardotti on sanonut sen erittäin hyvin tarkistuksissaan - kyse olisi todellisesta sääntelystä, arvoisa komission jäsen ja arvoisat neuvoston edustajat. Tämä edellyttää kahta selvää ja perusluonteista asiaa: ensiksikin työntekijöiden osallistumisen on tapahduttava ennen päätöksentekoa, koska muuten he joutuisivat vastedeskin lukemaan tapahtuneesta lehdistä ja he pitäisivät parlamentin, neuvoston ja komission työtä pelkkänä vitsinä; heidät on otettava mukaan ennen päätöksentekoa, koska lopputuloksenhan voi lukea lehdistä. Toiseksi osallistumisen on oltava myös oikeudellisesti pakollista. Säännöksen ja suosituksen erona on nimenomaan, että säännöksen rikkominen voi johtaa seuraamuksiin. Ellei seuraamuksia ole, liikumme vertauskuvien alueella, emme oikeuden alueella.
Arvoisat neuvoston edustajat, olemme toisessa käsittelyssä. Sanon lopuksi, että toivottavasti tällä kertaa ei käy niin kuin monta kertaa aiemmin on käynyt eli että unohdatte, että myös parlamentilla on lainsäädäntövaltaa ja vieläpä yhtä paljon kuin teilläkin. Toivon siis, että otatte huomioon Ghilardottin mietinnön, joka ei ole vain Ghilardottin vaan myös miljoonien Euroopan kansalaisten ja työntekijöiden mietintö.

Bushill-Matthews
Kuten Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen valtuuskunnan kollegani, olen jatkuvasti tukenut periaatetta ja käytäntöä, jonka mukaan työntekijöille on tiedotettava asioista ja heitä on kuultava. Aikaisemmassa virassani suuren brittiläisen elintarvikeyrityksen toimitusjohtajana olin hyvin ylpeä, kun saimme ensimmäisenä alan yrityksenä koko West Midlandsin alueella kovasti tavoitellun Investors People Award -tunnustuksen. Kuten sanottu, toimin isäntänä aikaisemmin tässä kuussa Brysselissä pidetyssä lounaskeskustelussa, johon osallistui työntekijöiden mukaan ottamista ja osallistumista edistävän yhdistyksen (Involvement and Participation Association) edustajia ja työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan kollegoja; tarkoituksena oli esitellä heille Yhdistyneessä kuningaskunnassa käytössä olevia parhaita käytäntöjä ja kertoa, miten joustavuudesta voidaan hyötyä, koska siitä juuri on kyse. Yhteinen kanta on itsessään hyvä, minkä vuoksi en esittänyt siihen tarkistuksia, mutta valiokunnan tarkistuksissa ehdotetaan taas kerran pakkopaitaa, jonka on sovittava kaikille ja joka haittaisi suuresti yritysjohdon kykyä johtaa yrityksien toimintaa ja erityisesti johdon kykyä hallita nopeita muutoksia. Jos yrityksiä estetään tekemästä tärkeitä päätöksiä, joita saatetaan tarvita, jotta yritykset pystyisivät jatkamaan toimintaansa, ongelmat vain pahenevat, mikä tarkoittaa sitä, että entistä useammat työntekijät saattavat joutua kärsimään. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on pyytänyt kaikkia Yhdistyneen kuningaskunnan Euroopan parlamentin jäseniä, jotka edustavat kaikkia poliittisia puolueita, äänestämään kaikkia tarkistuksia vastaan ja tukemaan yhteistä kantaa. Konservatiivipuolueeseen kuuluvat parlamentin jäsenet tekevät juuri niin, joten vetoan nyt Yhdistyneen kuningaskunnan Labour-puolueeseen kuuluviin parlamentin jäseniin, jotta he kumoaisivat kannan, johon he kaikki yhtyivät valiokuntakäsittelyssä tukemalla näitä tarkistuksia, ja jotta he äänestäisivät, samoin kuin mekin, työllisyyden ja kansakunnan etujen mukaisesti.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi esittää anteeksipyynnön: en maininnut johdantopuheenvuorossani jäsen Jenseniä, ja haluaisin todella onnitella häntä erinomaisesta työstä. Mitä jäsen Ghilardottiin tulee, tiedämme kaikki, miten vaikeaa työtä hän on tehnyt ja tekee edelleen. Hänen oli löydettävä tasapaino täysin erilaisten poliittisten, kansallisten, sosiaalisten ja taloudellisten näkökulmien välille, ja haluaisin onnitella häntä ja kiittää kaikkia parlamentin jäseniä, jotka osallistuivat keskusteluun ja tukivat komission ehdotusta koko prosessin ajan.
Ehdotus on tärkeä, ja kun se hyväksytään, se lisää välttämättömiä asioita työntekijöiden oikeuksiin. Viimeaikaiset tapahtumat, kuten koko Euroopassa tapahtuneet joukkoirtisanomiset, ovat vain korostaneet kiireellistä tarvetta luoda erilaisia välineitä, ja tämä ehdotus - direktiivi - joka koskee tiedottamista ja kuulemista, on hyvin tärkeä väline. Kun direktiivi hyväksytään, sen avulla voidaan varmistaa, että kriisit voidaan ennakoida paremmin, ja direktiivi vaikuttaa omasta puolestaan siihen, että sekä yritysjohto että työntekijät suhtautuvat muutoksiin myönteisesti.
Saanen sanoa, että ymmärrän täysin kaikki vaatimuksenne. Kaikissa toimielimissä käytiin tiivistä keskustelua useimmista, lähes kaikista asioista, joihin vaatimukset liittyvät. Käsiteltävänämme olevassa tekstissä luodaan herkkä tasapainotila kyseisiin arkaluonteisiin asioihin liittyvien eri kantojen ja etujen välille. Vaikka ymmärränkin, että haluatte parantaa tekstiä, olisi mielestäni harkitsematonta pyrkiä nyt eroon tasapainosta ja vaarantaa ehdotuksen hyväksyminen. Viittaan erityisesti tarkistuksiin 1, 4, 5, 7, 9, 10, 11, 16, 18 ja 19. Tästä syystä komissio ei ole valmis hyväksymään näitä tarkistuksia.
Komissio voi kuitenkin hyväksyä jotkin ehdotetuista tarkistuksista, joko täysin tai osittain, koska ne parantavat tekstiä. Tarkoitan tarkistuksia 3, 6, 8, 13 ja 14. Komissio tukee tästä syystä aktiivisesti näitä tarkistuksia ja tekee kaikkensa helpottaakseen sitä, että parlamentti ja neuvosto pääsevät yksimielisyyteen tarkistuksista.
Ennen kuin ryhdyn käsittelemään kahta tärkeintä asiaa, eli seuraamuksia ja siirtymäkausia, saanen vastata jäsen Sandbækille Tanskan mallista. Haluaisin korostaa, että tässä tekstissä luodaan tasapainotila sen välille, että työntekijöitä on tarpeen suojella, ja sen välille, että työmarkkinaosapuolien on voitava toimia itsenäisesti tehdessään sopimuksia. Ne voivat vapaasti tehdä sopimuksia, jotka eivät ole täysin 4 artiklan määräyksien mukaisia, mutta niiden on otettava huomioon periaatteet, jotka vahvistetaan 1 artiklassa ja kansallisessa lainsäädännössä.
Tiedämme siis, että vaikeimmat ja kiistanalaisimmat kysymykset ovat ne kaksi asiaa, joihin olen jo viitannut, eli seuraamukset ja siirtymäkaudet. Kun on kyse seuraamuksista, tarkistuksessa 2 ja erityisesti tarkistuksessa 12 ehdotetaan tiukennettuja seuraamuksia, joihin kuuluvat oikeudelliset lykkäysmenettelyt, tapauksissa, joissa rikotaan törkeästi tiedottamista ja kuulemista koskevia velvoitteita.
Tarkistus vahvistaa yhteistä kantaa ja muodostaa sopuratkaisun komission alkuperäiseen ehdotukseen nähden. Tästä syystä voidaan kiistatta todeta, että parlamentti on ottamassa askeleen neuvoston suuntaan ja pyrkimässä vakavasti kohti lopullista sopuratkaisua.
Haluaisin kiittää teitä siitä, että tuette komission kantaa tässä direktiiviin sisältyvässä hyvin tärkeässä asiassa. Kun otetaan huomioon arkaluonteisuus, joka liittyy asian käsittelyyn neuvostossa, paras perusta, jolle lopullinen sopuratkaisu voidaan luoda, kuitenkin on, että vaatimus rajataan koskemaan ehdotetun tarkistuksen ensimmäistä virkettä. Näillä edellytyksillä komissio voi hyväksyä tarkistuksen 2 ja tarkistuksen 12 ensimmäisen kappaleen.
Lopuksi, tarkistus 15, jossa pyritään poistamaan 10 artikla - joka koskee siirtymäkausia - on myös tärkeä asia. Komissio on aiemmin aina vastustanut tällaisia määräyksiä, joissa pyritään takaamaan eri kohtelu eri jäsenvaltioille. Tällä kertaa se on mielestämme jossakin määrin perusteltua. Joissakin jäsenvaltioissa on selvästi muutettava merkittävästi teollisten suhteiden järjestelmiä. Tästä syystä komissio katsoo, että yhteisen kannan 10 artikla on oikeudenmukainen sopuratkaisu, eikä komissio hyväksy tarkistusta.
Yhteenvetona todettakoon, että komissio hyväksyy täysin tarkistukset 3 ja 8 tai ainakin niiden hengen, ja se hyväksyy osittain tarkistukset 2, 6, 12, 13 ja 14. Komissio torjuu tarkistukset 1, 4, 5, 7, 9, 10, 11, 15, 16, 18 ja 19.
Tiedän, että ymmärrätte hyvin, millaiset haasteet odottavat meitä; meidän on tehtävä kaikki mahdollinen, jotta lainsäätäjät pääsisivät hyväksyttävään sopuratkaisuun. Suurena haasteena on mielestäni löytää tasapaino sen välille, mitä pidämme toivottavana, ja sen välille, mikä on saavutettavissa tai mahdollista.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Diamantopoulou.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Työllisyyspolitiikan suuntaviivat 2002 - Yhteinen työllisyysraportti 2001
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Weilerin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0360/2001)
1. ehdotuksesta neuvoston päätökseksi jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodeksi 2002 (KOM(2001) 511 - C5-0498/2001 - 2001/0208(CNS))
ja
2. komission tiedonannosta luonnoksesta yhteiseksi työllisyysraportiksi 2001 (KOM(2001) 438 - C5-0423/2001 - 2001/2168(COS))

Weiler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unioni onnistui viimevuotisessa työllisyyspolitiikassaan, vaikka emme olekaan saavuttaneet kaikkia kunnianhimoisia tavoitteitamme. Kehityssuunta on kuitenkin selvä. Vain harvalla alalla on ajateltava niin kauaskatseisesti kuin työllisyyspolitiikassa. Minun käsitykseni mukaan jäsenvaltiot eivät ole ainoastaan sisäistäneet sitä vaan myös toimivat sen mukaisesti.
Mietintöni noudattelee parlamentin valiokunnan viime vuosina noudattamaa linjaa. Olemme aina seuranneet kriittisen rakentavasti jäsenvaltioiden työllisyysprosessia. Tänä vuonna olen siten keskittynyt muutamiin uusiin painopisteisiin. Uusi aihe on ensinnäkin työn laatu. Tässä kohdassa yhdymme parlamentissa komission ja puheenjohtajavaltio Belgian aloitteeseen, sillä myös ne ovat asettaneet työn laadun etusijalle esityslistalla. Haluaisimme mielellämme, että tämä aihe sisällytettäisiin kaikkiin politiikan aloihin eräänlaisella mainstreaming-menettelyllä.
Toinen kohta koskee naisten ja miesten tasa-arvoa työmarkkinoilla. Myös tässä kohdin on saavutettu parannusta komission lukuihin nähden: naisten työllisyysaste on sentään noussut 2 prosenttia. Se ei ole mielestämme tietenkään riittävästi, mutta suunta on oikea, ja se kuvastaa myös ajattelutavan muutosta jäsenvaltioissa. Tämä ajattelutavan muutos tarkoittaa - sekään ei ole ollut niin yksinkertaista - etenkin muutamissa jäsenvaltioissa, kuten Saksassa, Kreikassa ja Irlannissa, että näissä maissa yleinen tietoisuus on muuttunut.
Kolmas kohta, joka on minulle hyvin tärkeä, on heikommassa asemassa olevien ryhmien integrointi tai tulo työmarkkinoille. Se on ollut tärkeä aihe parlamentille jo useiden vuosien ajan. Olen kannattanut mietinnössäni työmarkkinapoliittisten toimenpiteiden soveltamista myös maahanmuuttajiin. Mielestäni se on tärkeä näkökohta tulevaisuuden kannalta etenkin, kun otetaan huomioon, että muutoin luomme uusia sosiaalisia ongelmia.
Haluaisin vielä mainita viimeisestä alasta: jatkokoulutuksesta. Valiokunnassamme on käyty keskusteluja siitä, onko järkevää vaatia oikeutta jatkokoulutukseen ja velvoittaa kansalliset hallitukset järjestämään sitä. Mielestäni etenkin nyt, kun meillä on jo tietyillä aloilla pullonkauloja, jotka johtuvat yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen vähyydestä, olisi korkea aika, että jäsenvaltiot takaavat oikeuden jatkokoulutukseen. Minä olen muuten vakuuttunut, että meillä on tällainen oikeus neljän tai viiden vuoden kuluessa. Miksei parlamentti näyttäisi kerrankin esimerkkiä?
Näiden poliittisten tavoitteiden saavuttaminen edellyttää, että määrittelemme kansalliset ja eurooppalaiset tavoitteet. Sen lisäksi yritysten ja korkeakoulujen välistä yhteistyötä on mielestäni lujitettava entisestään, jotta tietämyksen siirtyminen olisi tehokasta ja yrityksen innovaatiot voitaisiin ottaa käyttöön entistä nopeammin.
Vetoan myös jäsenvaltioihin, neuvostoon ja puheenjohtajavaltio Belgiaan, jotta ne rohkenevat käynnistää julkisen keskustelun Euroopan työllisyyspolitiikasta. Olemme nimittäin todenneet, että kansallisissa parlamenteissa - ehkä Tanskaa lukuun ottamatta - kuten myös alue- ja osavaltioparlamentissa työllisyyspolitiikasta keskustellaan edelleenkin vain vähän tai toisinaan ei ollenkaan. Myöskään aluetason työmarkkinaosapuolet eivät tiedä, millaisia järkeviä keskusteluja me käymme ja millaisia järkeviä päätöksiä me teemme Euroopan parlamentissa.
Tehokkaaseen työllisyyspolitiikkaan kuuluu luonnollisesti myös koordinoitu ja kauaskantoinen talous- ja rahoituspolitiikka. En haluaisi vaieta siitä, että me parlamentissa emme ole tässä kohdin vielä tyytyväisiä neuvostossa asetettuihin tavoitteisiin ja käytyihin keskusteluihin. Mielestäni Ecofin-neuvoston valtiovarainministerien on oltava tässä kysymyksessä hieman rohkeampia, jotta voimme taata myös tältä osin vastaavanlaiset tasapainoiset tavoitteet järkevää eurooppalaista työllisyyspolitiikka varten, sillä vain siten voidaan panna täytäntöön aloite Euroopan kasvun ja työllisyyden turvaamiseksi.

Von Wogau
 - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mielestämme sopivien puitteiden luominen työllisyyden parantamiseksi on ennen kaikkea kansallisvaltioiden tehtävä. Euroopan unioni voi tietenkin myötävaikuttaa asiaan. Uskon kuitenkin, että eri jäsenvaltioiden ministerien välinen vuoropuhelu on tässä yhteydessä erityisen tärkeää.
Kun asiaa tarkastellaan lähemmin, voidaan nimittäin todeta, että joissakin Euroopan unionin maissa on lähes täystyöllisyys, kun taas joissakin on työttömyyttä - ja etenkin nuorisotyöttömyyttä - mikä on pelottavaa. Mielestäni on ensisijaisen tärkeää, että maat oppivat toisiltaan eivätkä toista muiden tekemiä virheitä. Voidaan todeta, että parhaiten selviytyvät ne maat, jotka ovat luoneet uusia työpaikkoja vakaan finanssipolitiikan pohjalta ja ryhtyneet välttämättömiin rakenneuudistuksiin muita aiemmin.
Meidän on myös kysyttävä itseltämme: ketkä oikeastaan luovat työpaikkoja? Niitä eivät luo valtio eivätkä useinkaan suuret yritykset, jotka pikemminkin vähentävät työpaikkoja. Valtaosa työpaikoista syntyy pikemminkin pienissä ja keskisuurissa yrityksissä. Jos haluamme onnistua, erityisen tärkeitä ovat uudet yritykset. On tärkeää luoda oikeat puitteet niitä varten. Meidän on huolehdittava, että Euroopan unionin toimielimet eivät omalta osaltaan vaikeuta entisestään pienten ja keskisuurten yritysten elämää tai hankaloita uusien yritysten toimintaa. Tässä yhteydessä Euroopan unionin toimien painopiste on asetettava ennemmin sellaisten edellytysten luomiseen, jotka antavat näille yrityksille paremmat onnistumismahdollisuudet.

Theorin
Arvoisa puhemies, tasa-arvo on talouskasvun edellytys. Euroopan työmarkkinoilla naisia on 25 miljoonaa vähemmän kuin miehiä. Tämä on suunnaton hyödyntämätön voimavara, jota on käytettävä hyödyksi, jotta Lissabonissa asetetut työllisyyttä koskevat tavoitteet voidaan saavuttaa ja talouskasvu voidaan varmistaa.
Samanaikaisesti syntyvyys laskee rajusti. Väestötieteilijät ennustavat, että Euroopan työvoiman määrä on huomattavasti vähäisempi tulevaisuudessa. Naisten on siis tulevaisuudessa käytävä entistä enemmän ansiotyössä ja samalla synnytettävä enemmän lapsia. Kuinka tämä yhtälö voidaan ratkaista? Perusedellytyksenä on, että työllisyyssuuntaviivojen kaikkiin neljään pilariin sisältyy tasa-arvonäkökulma, ja olen sen vuoksi erittäin iloinen, että esittelijä Barbara Weiler on ottanut niin hyvin huomioon naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan esittämät ehdotukset.
Tärkeintä on ehkä varmistaa, että Euroopan naiset ja miehet voivat yhteensovittaa työelämän ja lapset ja perheen. Jäsenvaltioilla täytyy olla tarjolla lasten päivähoitoa ja niiden täytyy tarjota vanhempainlomaa. Euroopan naisia ei pidä pakottaa valitsemaan ansiotyön ja perheen välillä. On erittäin rohkaisevaa, että komissio on kiinnittänyt huomiota parempiin työpaikkoihin. Yksi ansiotyössä käyvien naisten määrän lisäämisen edellytys on nimittäin juuri se, että naiset saavat parempia töitä ja paremmat työehdot. Epävarmat, matalapalkkaiset ja vähäistä ammattitaitoa vaativat ammatit, joissa naiset ovat yliedustettuina, eivät ole erityisen houkuttelevia.
Vuoden 2000 suuntaviivoja leimaavan laadun on koskettava myös naisten työtä. Työelämässä ja sosiaaliturvajärjestelmissä esiintyvän sukupuolisyrjinnän poistaminen on suunnaton haaste. Naisten syrjiminen työmarkkinoilla ei pelkästään vähennä tuottavuutta, vaan se tuhoaa myös mahdollisuudet yksittäisten naisten, kaikkien naisten ja koko yhteiskunnan kannalta. Suoraan sanottuna: kasvu ja ihmisten kehitys edellyttävät sukupuolisyrjinnän poistamista. Tasa-arvo on sijoitus.

Cocilovo
Arvoisa puhemies, vuonna 1997, kun aloitettiin Luxemburgin prosessin kokeilu, jäsenvaltioiden työllisyyttä koskevien poliittisten suuntaviivojen käyttöönotto, oltiin varmoja, että myönteinen taloudellinen kasvu ei yksin riittäisi takaamaan automaattisesti myönteisiä tuloksia työllisyyteen. Tänään vahvistamme tämän strategian, nämä sitoumukset ja suuntaviivat taloussuhdanteessa, jonka tiedämme olevan paljon silloista epäsuotuisampi, suorastaan täynnä riskejä, ja teemme siis niin korostaen ennen muuta jo Lissabonin huippukokouksessa esille nostettua tarvetta johdonmukaistaa talouspolitiikan suuntaviivoja, jotka voidaan ottaa käyttöön yhteisötasolla tai jäsenvaltioissa ja joihin sisältyy työllisyyspolitiikkaa koskevia viittauksia ja suuntaviivoja. Tämä ei millään tavalla vähennä Luxemburgin prosessin tai talouspolitiikan suuntaviivojen erityispiirteiden merkitystä koordinointiprosessin, avoimen koordinoinnin prosessin, kontekstissa. Olemme tietoisia, että ne eivät yksin riitä; ne kuitenkin ovat ja voivat olla ratkaisevassa asemassa optimoitaessa työllisyysvaikutuksia ja pienennettäessä työllisyysriskejä, joita liittyy myös taloussuhdanteen kehitykseen.
Tähän kaikkeen liittyy joitakin ehtoja, joita käsitellään sekä komission ehdotuksissa, joihin suhtaudumme myönteisesti, että parlamentin kannassa. Käsittelen niitä vain yleisellä tasolla eli lyhyesti: katsomme, että tätä prosessia on seurattava, arvioitava ja valvottava tarkasti. Ei riitä, että ilmoitetaan ne tavoitteet, jotka toissijaisuusperiaatteen mukaisesti sisältyvät myös kansallisiin työllisyyspolitiikkoihin.
Johdonmukaisuutta tarvitaan myös käytännön ja täytäntöönpanon tasolla: siksi kehotamme hyväksymään myös jäsenvaltioiden tasolla yhteisiä, tarkistettavissa olevia ja luotettavia indikaattoreita sellaisten kansallisten tavoitteiden saavuttamiseksi, joita ilman on puolestaan vaikea saavuttaa Euroopan ja yhteisön tason tavoitteita, jotka ovat välitavoitteita.
Johdonmukaisuutta tarvitaan budjettipolitiikoissa, myös jäsenvaltioiden ja paikallisten ja alueellisten yhteisöjen tasolla; tarvitaan laatutavoitteita, jotka eivät koske vain työelämää - joustavuuden, sosiaalisen vuoropuhelun, suojan, oikeuksien ja turvan yhdistämistä - vaan ulottuvat myös sen ulkopuolelle, toisin sanoen elinikäiseen koulutukseen ja integraatio- ja työllisyyspolitiikkoihin nuorempien työntekijöiden aktiivisuusasteen nostamiseksi. Lopuksi, ennen kaikkea, tarvitaan tasa-arvopolitiikkoja ja aktiivisia työllisyyspolitiikkoja.
Näiden edellytysten vallitessa Luxemburgin prosessin tulos tulee varmasti olemaan ratkaisevan tärkeä, joskaan ei ainutkertainen.

Van Lancker
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää tätä tilaisuutta kiittääkseni kollega Weileria hänen mietinnöstään ja kiittääkseni komissiota jatkuvasta työstä eurooppalaisen työllisyysstrategian parissa.
Kukaan ei kiistä sitä, että eurooppalainen työllisyyspolitiikka on vuodesta 1997 lähtien, jolloin aloitimme sen, aiheuttanut jäsenvaltioissa tiettyjä lähentymispaineita, minkä yhteydessä on syntynyt yhtä enemmän yksimielisyyttä siitä, millaista aktiivinen työmarkkinapolitiikka voisi olla Euroopassa.
Tämä käy ilmi työllisyyspolitiikan suuntaviivojen jatkuvasta parantelusta, vaikkakin haluan lisätä tähän, että tämä käy ilmi melko yksipuolisesti ensimmäisestä pilarista eli työllistyvyydestä ja että tulokset yritysten sopeutumiskyvyn alalla jättävät vielä toivomisen varaa.
Olen toisaalta sitä mieltä, että nyt on koittanut totuuden hetki. Nyt kun tilanne on taloudellisesti heikompi, jäsenvaltioiden on voitava osoittaa, että Lissabonin tavoitteita - kestävä kasvu, täystyöllisyys ja työpaikkojen laatu - ei ole laadittu korkeasuhdanteen jaksoille vaan että niiden on oltava voimassa myös nyt. Tämä edellyttää, että jäsenvaltioiden on tehtävä enemmän, koska samalla minusta on silmiinpistävää, että työllisyysstrategiassa tulee ilmi joitakin heikkouksia.
Ensinnäkin esiintyy pelkoa asettaa konkreettisia tavoitteita ja tavoitearvoja, puhumattakaan eurooppalaisista sellaisista. Mielestäni hienoa on esimerkiksi, että neuvosto on tunnustanut, että naisten ja miesten yhtäläisissä mahdollisuuksissa on kysymys sosiaalisesta oikeudenmukaisuudesta ja taloudellisesta tehokkuudesta. Silloin haluaisin kuitenkin mielelläni nähdä, että ryhdytään toimiin siten, että asetetaan selkeitä, määrällisesti ilmaistuja ja konkreettisia tavoitteita palkkaerojen pienentämiseksi ja lasten päivähoitopaikkojen lisäämiseksi.
Arvoisa komission jäsen, toivon, että valvotte tätä asiaa tiukasti.
Sitten toiseksi poliittisten toimenpiteiden yhdistelmästä. Avoin koordinointimenetelmä on kiinnostava politiikan väline sellaisilla osa-alueilla, joilla Euroopalla ei ollut aiemmin mitään sanomista, ja on oikein hyvä, että puheenjohtajavaltio Belgia on lisännyt siihen työllisyyden laadun näkökohdan. Arvoisa komission jäsen, mielestäni on kuitenkin itsestään selvää, että eri osa-alueilla tarvitaan työehtosopimuksia tai sosiaalilainsäädäntöä, jos työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu epäonnistuu. Siksi esimerkiksi ryhmälleni on hyvin tärkeää tietää, aikooko Euroopan komissio esittää nyt työmarkkinaosapuolten kuulemisen epäonnistuttua direktiiviluonnoksen tilapäistyöstä.
Tilapäistyö voi tosiaankin luoda uusia mahdollisuuksia. Jos tällaisten työpaikkojen on tarkoitus olla laadukkaita sosiaalisine oikeuksineen, ammattiliitto-oikeuksineen ja oikeuksineen koulutukseen ja jos samalla taataan tilaajayrityksen vakituisten työntekijöiden oikeudet, silloin on saatava nyt aikaan EY:n direktiivi, joka tarjoaa tietyt takuut, jotka on kuvattu muun muassa yhteisessä julistuksessa, jonka Euro-CIETT ja UNI-EUROPA ovat hiljattain antaneet. Tällainen takuu on esimerkiksi yhtäläinen kohtelu sekä tilapäistyötä välittävän yrityksen että tilaajayrityksen tasoilla.
Arvoisa komission jäsen, tämän keskustelun seurauksena haluaisin kuulla, milloin esitätte tämän direktiiviluonnoksen parlamentille ja millä tavalla nämä oleelliset perusedellytykset täytetään.

Jensen
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella esittelijä Weileria hänen mietinnöstään. Tuen häntä täysin hänen korostaessaan koulutuksen merkitystä ja sitä, miten tärkeää on, että ryhdymme erityistoimiin työmarkkinoilla olevien ikääntyneiden työntekijöiden puolesta. En ole samaa mieltä siitä, että EU:ssa tarvitaan direktiivi, jossa myönnetään joitakin oikeuksia, mutta ymmärrän hyvin, että monet parlamentin jäsenet toivovat, että painotamme ja korostamme sitä, että oikeus koulutukseen saadaan todellakin varmistetuksi. Siitä huolehtiminen on kuitenkin yksittäisten valtioiden tehtävä. Työllisyyttä koskevat suuntaviivathan tarjoavat sekä joitakin poliittisia painopisteitä että joitakin poliittisia tavoitteita, ja siten ne luovat myös puitteet sille, mitä välineitä tavoitteiden saavuttaminen edellyttää.
Tavoitteet on jaettu neljään pilariin. Ensimmäinen pilari koostuu siitä, että työttömien työnsaantipätevyyttä on parannettava, heidän työllistymistään on kiirehdittävä. Toiseksi, jotta yritysten ja työpaikkojen määrä kasvaisi, yrittäjyyttä on kehitettävä muun muassa poistamalla sitä haittaavia sääntelyjä ja byrokraattisia järjestelyjä. Kolmanneksi, jotta yritysten kilpailukyky kasvaisi, sopeutumiskykyä ja joustavuutta on parannettava, ja neljänneksi, jotta naisilla olisi kunnollinen mahdollisuus saavuttaa yhtäläiset mahdollisuudet työmarkkinoilla, naisten työllisyystilannetta on parannettava edistämällä perhe- ja työelämän yhdistämismahdollisuuksia.
Näiden neljän pilarin alaisuuteen kuuluu monia kohtia, ja uskon, että joudumme pian tilanteeseen, jossa on arvioitava, olemmeko liittämässä tähän prosessiin liikaa asioita, koska mitä enemmän asioita me siihen liitämme, sitä enemmän saatamme heikentää yhteistyötä ja saatamme ehkä kadottaa näkyvistämme todellisen tavoitteen, nimittäin, että työpaikkojen määrän pitäisi kasvaa ja että meidän pitäisi saada työttömät liikkeelle. Tämän todettuani olen hyvin iloinen, että vuoden 2000 suuntaviivoihin on lisätty yksi innovatiivinen asia, nimittäin, että mukaan otetaan paikallinen ja alueellinen taso, että paikallisia ja alueellisia työllisyysstrategioita kehitetään, ja olen myös sitä mieltä, että nämä toimet korostavat sitä, että komissio tarvitsee resursseja toteuttaakseen analyyseja ja tutkimuksia tässä asiassa.

Flautre
Kirjoittaessaan muutama päivä sitten yhteisistä ponnisteluista työttömyyden uutta kasvua vastaan suuri ranskalainen lehti välitti lähes paniikinomaisen tunteen, jota huonojen työttömyyslukujen ilmoitukset herättävät. Tällaisina hetkinä, jolloin laman mahdollisuus nostaa päätään, on sitäkin valitettavampaa, ettei työllisyys ole talous- ja rahapolitiikan suuntaviivojen painopisteasemassa.
Muistutan teille, että vihreiden mielestä työllisyyspolitiikka ei saa rajoittua maailmantalouden heilahtelujen seuraamiseen ja vaimentamiseen luomalla turvaverkkoja ja auttamalla syrjäytyneitä löytämään työllistymisen tien: tämä on Luxemburgin prosessin rajallisuus ja tietenkin myös komission vuodeksi 2002 ehdottamien suuntaviivojen rajallisuus. Se on myös tätä ajattelutapaa seuraavan Weilerin mietinnön rajallisuus.
Komissio ja neuvosto, jotka pahoittelevat, etteivät jäsenvaltiot ole juurikaan noudattaneet niiden pyyntöä vahvistaa tavoitteita työllisyysasteelle, ovat osuvasti asettaneet painon toteutettujen politiikkojen laadullisten vaikutusten tarkistamiseen. Suuntaviivojen tarkentamiseksi ehdotamme kahta tarkistusta: ensimmäisessä ehdotetaan vertailukelpoisten tilastojen laatimista työllisyyden eri muodoista, toisin sanoen myös vajaatyöllisyydestä ja osittaisesta työttömyydestä, sekä niin sanottujen työllisyyden edistämistoimien vaikutusten arviointia sosiaalisen osallisuuden tai syrjäytymisen lisääntymisen kannalta.
Toisessa tarkistuksessamme ehdotetaan työn valvonnasta vastaavien tahojen toiminnan vahvistamista, jotta vältettäisiin joustavien määräaikaisten työsopimusten väärinkäyttöä.
Työhön liittyvän köyhyyden, epävakauden ja kärsimyksen ilmiöiden kehittyminen on todellakin pysäytettävä kiireisesti. Meidän on laadittava toimia ja työpaikkoja lisäävä politiikka. Sen sijaan, että valitamme huonoista kasvuennusteista aivan kuin huonoista sääennusteista, meidän pitäisi pyrkiä suuntaamaan kasvua sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden tavoitteidemme mukaisesti. Meidän pitäisi esimerkiksi päättää tarpeellisista yhteisistä investoinneista, julkiset investoinnit mukaan luettuina, ja luoda eurooppalainen politiikka, joka keskittyy työpaikkojen lisäämiseen eikä vain työllistettävien sijoittamiseen.

Schmid, Herman
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää esittelijä Barbara Weileria hyvästä mietinnöstä. Tämän keskustelu perustuu niihin komission kertomuksiin, joiden lähtökohtana on, että tänä vuonna ei tehdä mitään merkittäviä muutoksia, koska ensi vuonna suoritetaan ensimmäisen viisivuotiskauden laaja arviointi. Sen vuoksi me emme halua ryhtyä tekemään muutoksia jo nyt. Tämä suhtautumistapa on tietenkin leimannut myös ajankohtaista mietintöä, jossa käsitellään sitä, mistä olemme keskustelleet aiempina vuosina.
Mielestäni esittelijä tuo esille tärkeitä näkökohtia: työpaikkojen laadun, koulutuksen, ammatillisen koulutuksen, elinikäisen oppimisen, tasa-arvon ja niin edelleen. Talous- ja raha-asioiden valiokunta teki mietintöön useita tarkistuksia, joista osa hyväksyttiin ja sisällytettiin mietintöön. Nämä tarkistukset huolestuttavat minua sen vuoksi, että erityisesti muutamissa niistä korostetaan hyvin voimakkaasti hintatason vakauspolitiikkaa, talousarvion rajoittamispolitiikkaa ja niin edelleen. Tämä huolestuttaa minua sen vuoksi, että olemme menossa kohti taloutta, joka ei ole enää yhtä vahva kuin aikaisemmin. Luxemburgin prosessissa on keskitytty erittäin paljon työvoiman tarjonnan parantamiseen, mutta se edellyttää sitä, että työpaikkoja on olemassa ja että harjoitettu talouspolitiikka luo työpaikkoja ja hidastaa taloudellista taantumaa kohti kulkevaa kehitystä. Sen vuoksi olen sitä mieltä, että kyseiset tarkistukset ovat nykyisessä tilanteessa ristiriidassa eurooppalaisen työllisyysstrategian kanssa.
Haluaisin sanoa muutaman sanan myös tulevaisuudesta. Parhaillaan laaditaan useita arviointeja. Olen ollut yhteydessä sellaisiin henkilöihin, jotka työskentelevät muutaman käynnissä olevan tutkimusprojektin parissa, ja uskon, että niissä kiinnitetään paljon huomiota muun muassa politiikan puutteelliseen täytäntöönpanoon jäsenmaissa. Työllisyyspolitiikkaa harjoittavat tahot ovat jäsenvaltioissa melko yksimielisiä työllisyyspolitiikkaa koskevista asioista, mutta työllisyyspolitiikan täytäntöönpano on siitä huolimatta puutteellista itse jäsenvaltioissa.
Työmarkkinoiden hallinnoilla ei ole oikeastaan paljoakaan tekemistä varsinaisen prosessin kanssa. Ne harjoittavat omaa politiikkaansa. Parlamenteilla ei ole mitään vaikutusvaltaa, mutta juuri parlamenttien pitäisi rahoittaa ne kansalliset toimet, joita me vaadimme. Sen vuoksi on erittäin tärkeää, että huomiota kiinnitetään enemmän erityisesti parlamentteihin, mutta myös koko jäsenvaltioiden poliittiseen prosessiin, jos haluamme, että tulos olisi tehokas. Uskon, että tämä on kaikkein merkityksellisin tehtävä tulevan arvioinnin kannalta. Pelkkien indikaattoreiden ja vastaavien korostaminen ei riitä. Niiden toimivaltaisten elinten, jotka hankkivat rahoitusta ja jotka sitten vastaavat toimien hallinnoinnista, on myös osallistuttava aktiivisesti prosessiin.

Gallagher
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen saadessani tilaisuuden tarkastella Weilerin mietintöä. Hän on määritellyt työttömyyden yhdeksi Euroopan unionin vakavimmista taloudellisista ja sosiaalisista ongelmista. Tämä oli totta ennen 11. syyskuuta sattuneita tapauksia. Siitä on tullut vieläkin selvemmin totta sodasta johtuvan taloudellisen epävarmuuden jälkimainingeissa ja sen muodostamaa taustaa vasten.
Tällä hetkellä joka 12. EU:n kansalainen on työtön. Tilanne on kestämätön, ja se huolestuttaa meitä kaikkia. Työllisyysluvut ovat nimittäin paljon suurempia joissakin jäsenvaltioissa. Työttömyyden aiheuttaman ongelman ratkaiseminen edellyttää aktiivisia työmarkkinatoimia. Työmarkkinat eivät aina toimi tehokkaasti, ja jäsenvaltioiden on oltava valmiit kantamaan vastuunsa tarvittaessa. Luxemburgin prosessin, joka koskee työllisyyspoliittisia suuntaviivoja, on määrä antaa jäsenvaltioille ratkaisevia vaikutteita työvoimapolitiikan kehittämistä varten.
Haluan keskittyä käytettävissäni olevana lyhyenä aikana viimeaikaisiin tapahtumiin, mutta haluan ensiksi sanoa, että jotkin avainasemassa olevat eurooppalaiset teollisuuden alat ovat ennenkuulumattomissa vaikeuksissa. On tehtävä kaikki mahdollinen, jotta voidaan taata mahdollisimman monen työpaikan säilyminen. Tällä hetkellä ilmailuala on suurimmissa vaikeuksissa, mutta ei pidä unohtaa matkailuteollisuutta, joka on tänä vuonna jo kärsinyt huomattavasti suu- ja sorkkataudin vuoksi. 40 prosenttia Irlannin kansallisen lentoyhtiön, Aer Lingus -yhtiön, liiketoiminnasta ja 60 prosenttia yhtiön tuotosta perustuu Atlantin yli ulottuviin reitteihin. Irlannin sijainti unionin luoteisreunan saarivaltiona merkitsee tietynlaisia erityisoloja, joita kehotan komissiota ottamaan todella huomioon. Aer Lingus -yhtiön romahtamista ei yksinkertaisesti voida hyväksyä. Taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset olisivat vertaansa vailla muissa unionin jäsenvaltioissa vallitsevaan tilanteeseen verrattuna, ja vaikutukset olisivat valtavia muilla ilmailualaan liittyvillä teollisuuden aloilla. Vaadimme tätä, koska olemme saarivaltio, jolla ei ole yhteyksiä muuhun Eurooppaan. Komission on tarkasteltava asiaa myötämielisesti ja suosiollisesti.

Krarup
Arvoisa puhemies, en anna mitään poliittista uskontunnustusta niistä monista yksityiskohtaisista ehdotuksista, jotka sisältyvät mietintöön ja neuvoston päätöstä koskevaan komission ehdotukseen. Useimmat ehdotukset ovat sympaattisia ja poliittisesti moitteettomia, ja monet niistä kertovat pakottavasta tarpeesta, mikä käy ilmi varsinkin naisten oikeuksien valiokunnan päätelmistä, joita valmistelija Maj Britt Theorin on selvittänyt. Haluaisin kuitenkin tehdä joitakin yleisiä huomioita, jotka koskevat työllisyyspolitiikkaa ja EU:n työmarkkinapolitiikkaa, jotka ovat olleet yhteisenä teemana monissa niissä mietinnöissä ja ehdotuksissa, joita parlamentti on tänään aamupäivällä käsitellyt.
Haluaisin ensiksi huomauttaa todellisuuskäsityksestä. Mietintöjen ja kertomusten sanathan ovat hyvin kaukana yhteiskunnallisesta todellisuudesta. Kirjoituspöydän ääressä laadittujen abstraktioiden viestit ovat yleisesti ottaen yhteiskunnallisen todellisuuden absurdi kuvaus, eikä Euroopan suunnaton työttömien ja yhteiskunnallisesti syrjäytyneiden joukko pysty yhdistämään kyseistä kuvausta todellisuuteen. Vastaava todellisuuden tajun puute käy ilmi monin paikoin. Se käy ilmi esimerkiksi F kohdasta, jossa korostetaan sellaisen kannan torjumista, jonka mukaan "työmarkkinakysymykset alistetaan talouspoliittisten suuntaviivojen alaisuuteen". Jos vaaditaan perustamissopimuksessa mainitun lähentämisvaatimuksen ja vastaavien vaatimusten noudattamista, voidaan todeta, että kyse on ehkä hienosta toiveunesta, johon liittyy kuitenkin vain yksi ongelma, nimittäin, että se on ristiriidassa todellisuuden kanssa.
Haluaisin lisäksi huomauttaa, että työllisyyspolitiikka ja työmarkkinapolitiikka koostuvat yleensä hyvin laajasti juuri poliittisista uskontunnustuksista. Yhtäältä tämä tarkoittaa, että siirrymme alueelle, jossa päätökset eivät ole oikeudellisesti sitovia, ja sehän antaa täydet mahdollisuudet kauniille sanoille ja monille hyville aikomuksille. Toisaalta kyse on mitä suurimmassa määrin niistä alueista, joiden varsinaiseen oikeudelliseen sääntelyyn perustamissopimus ei anna oikeutusta, mutta ne asiat, joihin sopimus ei anna oikeutusta, saavat sen ehkä kuitenkin, tarkoitan tällä esimerkiksi sosiaalisten järjestelyjen, veropolitiikan ja niin edelleen yhdenmukaistamiseen tehtyjä viittauksia. Muistuttaisin kuitenkin siitä, että Tanskassa sanotaan edelleenkin kaikista hyvistä asioista, että tie helvettiin on kivetty hyvillä päätöksillä.

Ilgenfritz
Arvoisa puhemies, me kaikki kannatamme korkeampaa työllisyysastetta eli täystyöllisyyttä. Mutta miten se toteutetaan? Siinä, miten me haluamme saavuttaa tämän tavoitteen, on kuitenkin huomattavia eroja. Monet kannattavat yksinomaan työntekijöitä koskevien lisätoimenpiteiden käyttöönottamista. Se yksistään ei voi kuitenkaan johtaa tavoitteisiin. Meidän on epäilemättä toteutettava tai pantava täytäntöön sekä työntekijöitä että työnantajia koskevia toimenpiteitä. Se tarkoittaa kuitenkin myös, että meidän on ponnisteltava yhdessä johdonmukaisesti sen varmistamiseksi, että pienten ja keskisuurten yritysten taloudellisia reunaehtoja parannetaan kestävästi. Tällaiset yritykset työllistävät kaksi kolmasosaa kaikista eurooppalaisista työntekijöistä. Niiden toimintakykyä on parannettava, ja se on tehtävä siten, että helpotetaan niiden mahdollisuuksia käyttää edullisempia lisärahoituskeinoja ja kevennetään huomattavasti niiden verotaakkaa.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, työttömyys on eurooppalaisten kansantalouksiemme vakavin ongelma. Erityisen vaikeaa on nuorilla, naisilla, ikääntyneillä ihmisillä ja vammaisilla. Heiltä puuttuvat mahdollisuudet koulutukseen, ammatilliseen koulutukseen, jatkokoulutukseen, uudelleenkoulutukseen ja tietenkin työpaikkoihin. Heikommassa asemassa olevia on kuitenkin tuettava solidaarisesti. Jäsen Weiler on oikeassa korostaessaan Luxemburgin vuoden 1997 huippukokousta. Työllisyyspolitiikan suuntaviivoissa jäsenvaltiot ovat tuoneet julki kantansa. Edistystä on tapahtunut elinikäisessä oppimisessa, hyväksi todettujen käytäntöjen soveltamisessa, työmarkkinaosapuolten osallistumisessa ja paikallisissa ja alueellisissa työllisyyden toimintasuunnitelmissa. Meiltä puuttuvat kuitenkin vielä ennen kaikkea kannustimet aktiiviseen työnhakuun ja investoinnit tutkimukseen ja kehitykseen, työn verotaakan purkaminen ja rakenneuudistukset.
Kaipaan mietinnössä pitkän aikavälin strategioita, en hätiköityjä toimenpiteitä kasvuvaikeuksien korjaamiseksi. Syyskuun 11. päivän traagisia tapahtumia ei voi syyttää kaikesta. Kasvuennusteita olisi korjattava huomattavasti, esimerkiksi Saksassa tammikuun 3 prosentin kasvu on kutistunut 0,75 prosenttiin tällä viikolla. Liittokansleri Schröderin tavoite vähentää työttömien määrää 3,5 miljoonaan tänä vaalivuonna ei täyty, sillä luku ponkaisee luultavasti 3,8 miljoonaan. Se saa vakaankin käden vapisemaan.
Työttömyystukia ja liittovaltion työvoimavirastoa varten tarvitaan 2,5 miljardia euroa lisävaroja. Kun kasvumoottori Saksa nikottelee, sillä on seurauksia koko Euroopan unionille. On korkea aika myöntää taloudellisia helpotuksia pienille ja keskisuurille yrityksille. Verotusta ei saa kiristää etenkään matalasuhdanteen aikana. On toteutettava verouudistuksia, ja jäsenvaltioiden on toimittava aktiivisemmin pimeän työn ja veronkierron torjumiseksi. Kehotan työmarkkinaosapuolia tekemään työsopimuksista joustavampia ja jatkamaan työorganisaatioiden nykyaikaistamista. Luotan tässä kysymyksessä vastuuntuntoisten johtajien ja työntekijöiden asiantuntemukseen ja sitoumukseen.

Andersson
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin aluksi kiittää esittelijää loistavasta mietinnöstä. Kun tarkastelemme sitä melko lyhyttä ajanjaksoa, jolloin EU:ssa on työskennelty työllisyyspolitiikan parissa, voimme todeta, että kyseinen ajanjakso on ollut melko onnistunut. Työllisyyden taso on parantunut, työttömyys on laskenut, ja se merkitsee onnistumista.
Totuuden hetki on nyt kuitenkin käsillä taloussuhdanteiden heiketessä, ja tässä tapauksessa olen sitä mieltä, että työllisyyspolitiikan koordinoinnin tarve on entistä suurempi. Vaikka nykyinen tilanne onkin myönteinen, siinä voidaan edelleen havaita puutteita. Naisten lukumäärä työmarkkinoilla on yksi puute. Tilanne ei ole pelkästään sellainen, että naisia on työmarkkinoilla hyvin paljon vähemmän kuin miehiä, vaan naiset ovat hyvin yliedustettuja, kun kyse on epätyypillisistä töistä ja työpaikkoihin liittyvästä epävarmuudesta, mikä koskee myös niitä valtioita, joissa naisten työssäkäynti on erittäin yleistä.
Puutteitakin on olemassa, mikä on huomattu viime vuosina, kun kyse on ikääntyvästä työvoimasta. On oikeastaan häpeällistä, että niin pieni osa 55-65-vuotiaasta väestöstä on töissä. Tässä asiassa tarvitaan useita toimia, jotka koskevat työympäristöä, pätevyyden kehittämistä ja niin edelleen, jotta voisimme parantaa näitä lukuja. Alueelliset erot ovat myös hyvin suuria, ja maahanmuuttajien ja vammaisten työllisyysaste on edelleenkin erittäin alhainen.
Pidän myönteisenä työpaikkojen laadusta käytävää keskustelua, sitä, että työpaikkojen laatua parannetaan työpaikkojen lisäämisen ohella. Tässä asiassa tarvitaan kuitenkin monia toimia. Kyse on tietenkin työympäristöstä, etenkin uusista työympäristöä koskevista ongelmista, kuten stressistä, eristyneisyydestä, loppuunpalamisesta ja niin edelleen, mutta kyse on myös elinikäisestä oppimisesta. Pidän sitä ehkä kaikkein keskeisimpänä kysymyksenä, jotta me voimme toteuttaa taloudellista kasvua ja jotta pystyisimme luomaan enemmän työpaikkoja tulevaisuudessa, ja tuen sen vuoksi tätä yleistä oikeutta.
Oikeastaan haluaisin, että saisimme aikaan Euroopan tason sopimuksen, puitesopimuksen, jossa työmarkkinaosapuolet sopivat tästä oikeudesta. En tiedä, onko se mahdollista, muussa tapauksessa komission on ryhdyttävä toimiin, mutta se olisi paras ratkaisu. Sen jälkeen tämä oikeus on sopeutettava siihen pätevyyden kehittämiseen, jota suoritetaan kansallisen tason eri sektoreilla.
Haluaisin lopuksi esittää avointa koordinointimenetelmää koskevan mielipiteen. Avoin koordinointimenetelmä on käytössä rinnakkain työoikeusalaa ja työympäristöalaa koskevan lainsäädännön kanssa. Avoin koordinointimenetelmä on hyvä, mutta demokraattisessa valvonnassa ja avoimuudessa on puutteita. Meidän on selvitettävä Euroopan parlamentin vaikutusmahdollisuus tässä prosessissa. Sen merkitys on kasvanut pitkän ajan kuluessa, se on toiminut melko hyvin, mutta demokraattinen valvonta on puutteellista.

Brie
Arvoisa puhemies, hyvä jäsen Weiler, yhdyn moniin arvioihinne ja päätelmiinne. Mielestäni myös monet komission ehdotukset merkitsevät selvää edistystä. Haluaisin myös onnitella teitä jäsen Weiler aivan erityisesti tästä työstä, mutta viittaan myös kolmeen suureen ongelmaan, joiden näen syntyvän todellisuudessa, joka ei ole aivan niin kaunis, kuin muutamissa komission arvioissa ja myös mietinnössä esitetään.
Ensimmäinen ongelma on strategia, jolla tavoitellaan kolmen prosentin kasvuvauhtiin perustuvaa täystyöllisyyttä vuoteen 2010 mennessä. Minusta se on ollut harhaa alusta alkaen. Ongelmana on, että muut työttömyyden torjuntakeinot on jätetty huomiotta. Olemme jo valitettavasti irtaantuneet koko sosiaalidemokratiasta vaatimalla nykyään työajan lyhentämistä. Varsinkin sosiaalisten, ekologisten ja kulttuuripalvelujen kolmannen taloussektorin tai jopa ekologisen rakentamisen elementit otetaan tässä yhteydessä hyvin heikosti huomioon.
Toinen ongelma - jäsen Andersson viittasi juuri siihen - on työllisyyspolitiikan kehittymisen jakautuminen. On tietenkin muutamia myönteisiä kehityssuuntia. Teknikkojen, insinöörien ja johtavien toimihenkilöiden täystyöllisyys on parantunut. Nykyaikaistamisessa on myös todellisia voittajia. Sen kääntöpuoli on selvästi kasvanut osa-aikatyöllisyys - etenkin osa-aikatöitä tekevien naisten määrä on kasvanut Euroopan unionissa tällä välin 45,7 prosenttiin.
Tarkastelen nyt kolmatta ongelmaa. Te puhuitte työn laadusta, mutta mielestäni työn sosiaalinen sisältö on lyöty laajasti laimin. Työsopimusoikeutta tehdään "joustavammaksi", vaikka todellisuudessa sitä väljennetään. Matalapalkkasektoria on määrä elvyttää. Rajoitamme kuitenkin jopa pitkäaikaistyöttömien oikeutta vapaaseen ammatinvalintaan. Etenkin, koska nämä ovat pitkän aikavälin kysymyksiä, meidän on pakko edetä hyvin varovasti, jottei tässä yhteydessä synny uutta sosiaalista kahtiajakoa.

Bastos
Arvoisa puhemies, aloitan puheenvuoroni onnittelemalla esittelijä Weileria hänen mietinnöstään. Parlamentissa kannatettiin voimakkaasti Lissabonin ja Tukholman Eurooppa-neuvostoissa asetettuja määrällisiä tavoitteita, jotka koskivat kokonaistyöllisyysastetta sekä naisten ja ikääntyneiden työllisyysastetta. Kuten täällä on jo sanottu, työttömyys on Euroopan unionin vakavimpia taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia, sillä joka 12. kansalainen on työtön, ja eniten siitä kärsivät naiset, nuoret, ikääntyneet, vammaiset sekä etnisten vähemmistöjen jäsenet.
Vuoden 2002 suuntaviivojen lisäksi kaikissa asioissa on oltava myös laadullisia tavoitteita. Siksi on otettava käyttöön erityisiä kannustimia heikoimmassa asemassa olevilla ja rakenteellisista epäkohdista kärsivillä alueilla. Yrittäjyys, yksi työllisyysstrategian pilareista, edellyttää pk-yritysten perustamista ja kasvattamista, sillä niissä piilee suuria työllistämismahdollisuuksia. Ei tarvitse muuta kuin tarkastella Eurostatin äskettäin julkaisemia tietoja, joiden mukaan työllisyys Euroopan unionissa on lisääntynyt eniten 19 työntekijän mikroyrityksissä.
Byrokraattisten ja verorasitteiden vähentämistä pidetään aivan oikein keinona kannustaa yritysten perustamista ja kasvua. Haluamme kuitenkin painottaa, että tutkimusta ja kehitystä sekä ammatillista ja elinikäistä koulutusta tukevien perusrakenteiden luomista on tuettava aktiivisesti, jotta turvaisimme työn laadun ja jatkuvuuden. Me kaikki tiedämme, että Euroopan unionista tulee tietoon pohjautuva talousalue vain mikäli kaikki jäsenvaltiot pitävät keskeisenä painopistealueenaan panostamista henkilöresursseihin.

Laguiller
Euroopan parlamentin käsitellessä työllisyyspolitiikkaa koskevaa mietintöä, jossa ylistetään kilpailua ja väitetään, että sosiaalinen markkinatalous on todistettu hyväksi, tämä markkinatalous on juuri saanut aikaan lähes 4 000 uutta uhria: Moulinex on juuri irtisanonut 4 000 työntekijää.
Mainitsen Moulinexin, sillä se on tuorein tapaus. Voisin kuitenkin luetella kymmeniä muita yrityksiä kaikissa Euroopan maissa aina Philipsistä Siemensiin lukuisten lentoyhtiöiden kautta. Tämä on murhenäytelmä kymmenilletuhansille työntekijöille ja katastrofi autioituville alueille. Haluan ilmaista solidaarisuuteni näiden yritysten työntekijöille, ja olen närkästynyt niiden johtajien asenteesta, kun he maksattavat taloudelliset takaiskut työntekijöillä, jotka ovat luoneet heidän rikkautensa ja jotka jäävät nyt ilman työtä ja palkkaa palveltuaan toisinaan yritystä kymmenien vuosien ajan.
Työntekijät eivät ole hyötyneet lainkaan yritysten vauraista ajoista, eivätkä he ole missään määrin vastuussa yritysten vaikeuksista. EU:n toimielimet samoin kuin hallitukset suojelevat tätä raivostuttavaa tilannetta, jossa hyökätään työntekijöiden kimppuun, jotta yritysten omistajat voisivat säilyttää pääomansa. Työpaikkojen säilyttämisen rahoittamiseen tarvittavat rahat on pidätettävä entisten ja nykyisten osakkeenomistajien kokoamasta omaisuudesta ja pankkien varoista.
Ilman tätä poliittista tahtoa suuret puheet työllisyyspolitiikasta typistyvät jaaritteluksi. Työntekijät eivät tule loputtomiin sallimaan oikeuksiensa polkemista, ja johtajien ahneus samoin kuin politiikkojen myötäily niitä kohtaan aiheuttavat lopulta yhteiskunnallisen räjähdyksen. Vasta se tulee luomaan todellisen työllisyyspolitiikan, sillä se estää muiden työstä rikastuneita välttelemästä vastuutaan.

Smet
Arvoisa puhemies, työllisyysprosessin nykyisen arvioinnin johdosta haluaisin komission ja luonnollisesti myös parlamentin kiinnittävän huomiota kahteen asiaan.
Ensimmäiseksi itse koordinointimenetelmästä. Tästä on tullut haluttu menetelmä sosiaalialalla monissa aiheissa, jotka kuuluvat kansalliseen toimivaltaan, mutta jotka aiheuttavat yhteisiä ongelmia kaikissa Euroopan maissa. On siis mahdollista asettaa yhteisiä tavoitteita.
Arvoisa komission jäsen, koska kysymys ei ole pakottavasta mekanismista, menetelmän menestys riippuu siitä moraalisesta ja poliittisesta painostuksesta, jota voidaan harjoittaa. Tiedotusvälineiden osoittama mielenkiinto on tässä yhteydessä oleellisen tärkeää. Avoimen koordinointimenetelmän kautta toimiva työllisyysprosessi on ollut nyt käynnissä jo viisi vuotta, ja on havaittavissa, että siihen kiinnitetty huomio on vähentynyt voimakkaasti. Tiedotusvälineiden mielenkiinto heikkenee, minkä seurauksena jäsenvaltioiden hallituksilla on vähemmän paineita ottaa vakavasti huomioon tavoitteet sekä neuvoston ja komission vuosittain niiden kansallisista toimintasuunnitelmista esittämä kritiikki.
Avoin koordinaatiomenetelmä menestyy ainoastaan siinä tapauksessa, että lähentymispaineet jäävät pysymään, ja on ponnisteltava, jotta ne pysyisivät. Kysymys on siis siitä, kuinka paineet voidaan säilyttää, ja mielestäni tämän on oltava arvioinnissa yksi tärkeimmistä asioista.
Sitten toinen asia: parhaat käytännöt. Monissa mietinnöissä on tehty yhteenveto parhaista käytännöistä jäsenvaltioille. Kysymys kuuluu, missä määrin politiikkaa toteutetaan, jotta näistä parhaista käytännöistä tosiaankin opittaisiin jotakin. Kuinka paljon jäsenvaltiot ovat käyneet tutustumassa muiden jäsenvaltioiden hankkeisiin? Kuinka paljon parhaista käytännöistä on keskusteltu eri jäsenvaltioissa? Tämä on yksi menetelmistä saada työllisyyspolitiikka etenemään jopa silloin, kun paineet vähenevät.
Pyydän siis, että arvioinnissa tutkittaisiin näitä kahta asiaa.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, tämä on neljäs kerta, kun Euroopan parlamentissa käydään yleiskeskustelu työllisyysstrategiasta. Työllisyysstrategia on jo osa eurooppalaista keskustelua, mutta nyt laajempi taloudellinen toimintaympäristö on ensimmäistä kertaa epäsuotuisa ja on syytä huolestua. Vaikka emme haluakaan pelotella tai synnyttää paniikkia, on varmaa, että tänä vuonna tilanne tulee olemaan vaikeampi ja vuoden alkupuolikin tulee olemaan ongelmallinen työllisyydessä ja talouskasvussa.
Monet parlamentin jäsenet ovat ottaneet esille kysymyksen Lissabonissa sovituista tavoitteista, ovatko siis nämä tavoitteet ylipäänsä saavutettavissa ja onko tehty ehdotus riittävä olojen muuttuessa. On totta, että selvitykset, joiden pohjalta ehdotus työllisyyspolitiikan suuntaviivoista on laadittu, perustuvat erittäin myönteisiin lukuihin vuodelta 2000, ehkä myönteisimpiin näkymiin työllisyyden kehittymisessä ja työpaikkojen syntymisessä Euroopassa 20 viimeksi kuluneen vuoden aikana.
Nyt tilanne on toinen. Voimmeko jatkaa samoissa puitteissa? Voimmeko edelleen lähestyä työllisyysstrategiaa samoista lähtökohdista? Tämän kysymyksen esitti hyvin selvästi jäsen Schmid. Luulen, että meidän täytyy lähteä liikkeelle seuraavista tosiasioista: viime vuosina työmarkkinoilla tapahtuneiden muutosten sekä talous- ja rahaunionin vaatimusten johdosta harjoitetun yhteisen finanssipolitiikan tervehdyttämisen seurauksena Euroopan unionilla on paljon paremmat mahdollisuudet torjua kriisejä kuin ennen. Haluaisin muistuttaa aikaisemmista kriiseistä, jolloin jäsenvaltioiden valuuttojen väliset erot ja arvonmuutokset syvensivät kriisejä pelottavalla tavalla. Tänään meillä on siis paljon paremmat edellytykset torjua kriisi.
Toiseksi, sikäli kun tulevaisuudessa ilmenee vakavampia ongelmia, rahapolitiikka korkoineen sekä vakaus- ja kasvusopimuksen rajoissa harjoitettava talouspolitiikka antavat aseet puuttua ongelmiin. Mutta tärkeää on se, että pidämme kiinni työllisyysstrategiasta ilman muutoksia. On tärkeää pitää kiinni tavoitteistamme ja pyrkiä intensiivisesti toteuttamaan työllisyysstrategiaa ryhtymättä lyhytaikaisiin muutoksiin. Tässä vaiheessa olisi valtava askel taaksepäin, jos jäsenvaltiot eivät keskittyisi toteuttamaan työllisyysstrategiaa sopimassamme muodossa.
Jäsenvaltioiden on edistettävä useita konkreettisia poliittisia toimia koskien työllisyystavoitteiden asettamista, tarvetta sisällyttää työpaikkojen laatu työllisyyspolitiikan näkökohtiin, muutosprosessien, etenkin yrityssektorin rakennemuutosten, parempaa hallintaa, inhimillisiin resursseihin kohdistuvia investointeja sekä tasa-arvoasioita. Näiden kohdalla minun on painotettava, että yhteisessä työllisyysraportissa esittämiemme arvioiden mukaan tulokset ovat olleet melkoinen pettymys. Jäsenvaltiot eivät ole painottaneet riittävästi tasa-arvoasioita.
Ehdotuksiin työllisyyspolitiikan suuntaviivoista ei ole tehty suuria muutoksia ensinnäkään siksi, että teimme muutoksia viime vuonna ottaen huomioon Lissabonissa huippukokouksen päätelmät, mutta myös siksi, että meneillään on yleisempi arviointiprosessi. Ehdottamamme muutokset sisältävät kolme perustekijää. Ensinnäkin tarvitaan kansallisia erityistavoitteita. Jäsenvaltioiden on määriteltävä kansalliset työllisyystavoitteet. Toiseksi tarvitaan työpaikkojen laadun sisällyttämistä työllisyyspolitiikan näkökohtiin. Kolmanneksi sukupuolten välisen palkkahaitarin leventyminen on torjuttava. Valitettavasti samasta työstä maksetuissa palkoissa on edelleen suuri, aina 15 prosenttiin yltävä ero miesten ja naisten välillä.
Mitä tulee Euroopan parlamentin päätöslauselmaan, haluaisin kiittää erityisesti jäsen Weileria vakavasta paneutumisesta asiaan ja huomauttaa, että olemme kanssanne täydellisesti samaa mieltä mainitsemastanne prosessien järkeistämisen ja kaikkien Euroopan unionin yksittäisten ohjelmien yhdenmukaisuuden varmistamisen tarpeesta. Aiomme uudistaa tätä koskevan paketin ensi vuonna. Olen lisäksi kanssanne täysin samaa mieltä talouspolitiikan yleisten linjojen ja työllisyyspolitiikan suuntaviivojen yhdenmukaisuuden tarpeesta. Tässä kohdassa haluaisin jälleen mainita parlamentin ja komission yhteisen näkemyksen, kuten myös neuvoston ottaman kannan, joiden mukaan työmarkkinakysymykset täytyy käsitellä työllisyyspolitiikan suuntaviivojen puitteissa ja työllisyyspolitiikan suuntaviivojen täytyy olla täysin talouspolitiikan linjojen mukaisia.
Monista kohdista vallitsee yksimielisyys. Tällaisia ovat kysymykset työmarkkinaosapuolista ja niiden asemasta sekä työmarkkinoiden joustavuudesta ja työntekijöiden suojasta. Voin vastata jäsen Van Lanckerin kysymykseen ja kertoa, että työmarkkinaosapuolten epäonnistumisen johdosta komissio on sitoutunut antamaan vuoden loppuun mennessä direktiiviehdotuksen ja että ehdotusta valmistellaan parhaillaan. Ollaan yksimielisiä, että yhteistyö ehdokasvaltioiden kanssa on välttämätöntä, jotta ne voivat sisällyttää työllisyysstrategian osaksi lainsäädäntöään. Myös sukupuolten tasa-arvoa edistävää politiikkaa on tehostettava.
Mietinnössänne ehdotetaan muutoksia työllisyyspolitiikan suuntaviivoihin. Euroopan komissio tulee tutkimaan useita niistä. Haluaisin mainita muutaman erittäin tärkeän asian. Tällaisia ovat puutteellinen tiedotus rahoituskeinoista, joita jäsenvaltioilla on käytettävissään strategian toteuttamiseksi, tarve luoda työmarkkinaosapuolten ja jäsenvaltioiden kesken puitteet elinikäisen oppimisen toteuttamiseksi yrityksissä, tarve yhdistää liikkuvuuden edistäminen ja alueellisten erojen kaventaminen, pimeän työvoiman käytön vastustamisen tehostaminen - tähän liittyy myös maahanmuuttokysymys, johon jäsen Weiler erityisesti viittasi suullisessa esityksessään - sekä tarve poistaa erityiset esteet, joilla on kielteinen vaikutus naisten osallistumiseen työmarkkinoille.
Hyvät parlamentin jäsenet, tulemme antamaan tulevina viikkoina neuvostolle tarkistetun ehdotuksen, jossa otetaan huomioon kyseiset asiat. Haluan kiittää teitä lämpimästi, sillä parlamentissa käyty avoin ja kiinnostava keskustelu työllisyyspolitiikan suuntaviivoista korostaa työllisyysstrategian merkitystä ja roolia osana laajempaa eurooppalaista politiikkaa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Diamantopoulou.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Työntekijöiden suojeleminen altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (tärinä) aiheutuville riskeille
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Thorning-Schmidtin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0320/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (tärinä) aiheutuville riskeille (kuudestoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (7914/1/2001 - C5-0293/2001 - 1992/0449(COD)).

Thorning-Schmidt
. (DA) Arvoisa puhemies, ministerineuvosto on esittänyt mekaanista värähtelyä koskevan yhteisen kannan. Yhteinen kanta sisältää monia hyviä asioita. Parasta on kuitenkin, että neuvosto on päässyt yksimielisyyteen sopuratkaisusta. Se merkitsee sitä, että nyt on tunnustettu laajasti se, että värähtelyistä on vaaraa terveydelle. Värähtelyt ovat vaarallisia niin silloin, kun kyse on käsitärinästä kuin silloinkin, kun kyse on kokokehotärinästä. On myös hyvä, että kaikki kolme toimielintä näyttävät olevan samaa mieltä menetelmästä, jonka avulla näitä värähtelyjä rajoitetaan. Tämän menetelmän keskeisenä piirteenä on, että käyttöön otetaan samanaikaisesti toiminta-arvot ja raja-arvot, joita ei saa ylittää missään olosuhteissa. Valiokuntakäsittelyn yhteydessä keskustelimme paljon raja-arvoista. Se on oikeastaan hieman valitettavaa, koska toiminta-arvot ovat oikeastaan kaikkein tärkeimpiä. Silloin kun toiminta-arvot ylittyvät, työnantajan velvollisuutena on tehdä jotakin, toisin sanoen työnantajan on toimittava ja ennalta ehkäistävä ongelmia organisoimalla työ toisin. Menetelmä tarjoaakin vastaavasti liikkumavaraa ja siinä painotetaan ennaltaehkäisyä määräysten sijasta. Mielestäni on harmillista, että ne parlamentin jäsenet, jotka vastustavat ehdotusta, eivät ole edes antaneet tunnustusta juuri siitä, että ehdotus antaa liikkumavaraa ja että siinä korostetaan ennaltaehkäisyä. Se on valitettavaa, kun otetaan huomioon, että he itse korostavat nimen omaan liikkumavaraa ja ennaltaehkäisyä määräysten sijasta.
Valitettavasti tämä ministerineuvoston ehdotus sisältää kuitenkin myös vähemmän hyviä puolia. Ehdotus sisältää monia heikennyksiä komission alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna, ja siihen on sen vuoksi pitänyt tehdä joitakin tarkistuksia. Haluaisin tarkastella muutamaa niistä. Tarkistuksessa 1 muistutetaan, että meillä ei edelleenkään ole muita fysikaalisia tekijöitä koskevia direktiivejä. Me tiedämme, että melua koskeva direktiivi on valmisteilla, mutta odotamme nyt kärsimättöminä viimeistä fysikaalista tekijää koskevaa direktiiviä, ja olisikin sopivaa, että komissio hyväksyessään tänään tarkistuksemme sanoisi meille, että teille on yhtä tärkeää kuin meille saada nämä direktiivit valmiiksi. Olemme odottaneet monen vuoden ajan.
Tarkistus 2 on erittäin tärkeä. Kuten sanottu, on hyvä, että neuvosto on päässyt yksimielisyyteen raja-arvon asettamisesta, mutta kun tarkastellaan sitä, kuinka korkea raja-arvo oikeastaan on, silloin ymmärretään, miksi siinä onnistuttiin. Raja-arvoksi ehdotettu 1,15 m/s2 on huonontanut tilannetta huomattavasti. Sen vuoksi mietinnössä ehdotetaan raja-arvoksi 0,8 m/s2. Tiedämme kansainvälisten ISO-standardien perusteella, että raja-arvon 0,8 m/s2 ylittäminen aiheuttaa varmasti vaaraa terveydelle. Sen vuoksi on järkevämpää asettaa sellainen raja-arvo, joka antaa työntekijöille todellisen suojan. Tätä tiukennusta ei ehdoteta pelkästään sen tason palauttamiseksi, jota komissio ehdotti ensimmäisessä käsittelyssä, eikä olemassa ole myöskään mitään sellaista uutta tietoa, jolla raja-arvon muuttamista voitaisiin perustella.
Eräät parlamentin jäsenet ovat toistaneet, että olemassa ei ole varmoja todisteita siitä, että kokokehotärinä aiheuttaisi vammoja. Tämä ei kuitenkaan yksinkertaisesti pidä paikkansa. Voimakkaan tärinän ja vammojen välillä on melko selvä yhteys. Tiedemiehet ovat yksimielisiä siitä. Pitää paikkansa, että emme voi antaa selkeitä lukuja siitä, kuinka moni ihminen saa vammoja tietyn raja-arvon ylittyessä. Niin on kuitenkin aina, kun kyse on työympäristöstä ja ihmisistä. Tällaisissa tilanteissa on sovellettava ennalta varautumisen periaatetta ja sitä edellytetään perustamissopimuksessakin.
Tarkistuksessa 5 ehdotetaan lyhyempiä siirtymäkausia kuin yhteisessä kannassa. On selvää, että se saattaisi onnistua todellisessa käytännön elämässä. Yhteinen kanta saattaa johtaa jopa 12 vuoden pituisiin siirtymäkausiin, eikä niin pitkäksi aikaa ole melkein mitään järkeä säätää lakeja. Lopuksi olen oman ryhmäni ja PSE- ja ELDR-ryhmän puolesta tehnyt tarkistuksen, joka antaa mahdollisuuden maataloutta ja metsätaloutta koskevien poikkeuksien tekemiseen kokokehotärinää koskevien raja-arvojen kohdalla. Olemme saavuttaneet kompromissin, joka antaa maataloudelle ja metsätaloudelle, ilmailun ja merenkulun tavoin, mahdollisuuden poikkeukseen kokokehotärinää koskevien raja-arvojen kohdalla. Olemme toimineet näin, koska epäilemme sitä, pystytäänkö maataloudessa todellakin noudattamaan näitä ehtoja.
Sallikaa minun tässä yhteydessä korostaa kahta asiaa. Olen ensiksikin sitä mieltä, että maatalouden suorittamat vaikutusten arvioinnit ovat olleet voimakkaasti liioiteltuja, eivätkä ne siten ole vakavasti otettavia. On korostettu sitä, että maanviljelijät voivat työskennellä vain kaksi tuntia päivässä. Se on mielestäni väärin. Uskon todellakin, että arvioissa on unohdettu, että direktiivi koskee pelkästään työntekijöitä eikä itsenäisiä yrittäjiä. Toiseksi on tärkeää tuoda esille, että tämä kompromissitarkistus ei merkitse sitä, että me emme enää pyrkisi vähentämään maataloudessa esiintyvää haitallista tärinää. Tämä merkitsee pelkästään, että valitsemme toisenlaisen menetelmän, ja on syytä korostaa, että toiminta-arvoja on edelleenkin noudatettava. Toivon komission ja neuvoston suhtautuvan myönteisesti ehdotukseemme. Toivon myös parlamentin enemmistön kannattavan ehdotusta. Käsiteltävänä oleva teksti on tasapainoinen ja järkevä ja täyttää tämän direktiivin päätavoitteen, joka siis on se, että varmistamme liikkumavaran työpaikoilla, samalla kun työntekijöille varmistetaan välttämätön suoja terveyttä vahingoittavalta tärinältä työpaikalla.

Hermange
Arvoisa puhemies, toisessa käsittelyssä tarkastelemamme direktiiviehdotus lukeutuu toimenpiteisiin, joilla pyritään parantamaan työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä, tavoite, johon - kuten tiedätte - parlamentti kiinnittää syystäkin erityistä huomiota.
On kuitenkin löydettävä oikea tasapaino, jossa otetaan huomioon työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun tarve sekä tarve välttää, että direktiivin soveltaminen aiheuttaa kohtuuttomia rasitteita yrityksille ja etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille. Jos vahvistetaan liian tiukkoja altistuksen raja-arvoja, joiden noudattaminen olisi käytännössä teknisesti hyvin vaikeaa, tämä kääntyy todellisuudessa työntekijöiden edun vastaiseksi, joko siksi, että se rajoittaisi heidän työaikansa kahteen tuntiin päivässä, tai siksi, että raja-arvojen soveltamatta jättäminen vähentäisi huomattavasti heidän todellista suojeluaan.
Kun on kyse vain yhdestä tekijästä - tärinästä - on syytä ottaa myös huomioon hauras sopu, joka saatiin vaivalla aikaan eri kansallisten vaatimusten välille, ja olla määräämättä uusia liian vaativia pakotteita asianomaisille sektoreille ja teollisuudenaloille.
Haluaisin tässä yhteydessä sanoa, että liian kiireinen aikataulu haittasi valiokuntamme työtä. Emme voineet kuulla kaikkia asianomaisia henkilöitä, mikä on mielestäni valitettavaa.
Kaikista mainitsemistani syistä ryhmäni pitää työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa hyväksyttyjä tarkistuksia kohtuullisena kompromissina työntekijöiden turvallisuuden sekä Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn vaatimusten välillä. Ryhmäni katsoo kuitenkin, että maanviljely- ja metsänhoitoaloille on sallittava mahdollisuus tehdä poikkeuksia, sillä tämän hetkinen tekniikka ja näiden alojen koneiden uusimisen jaksollisuus eivät salli altistumisen raja-arvojen tehokasta soveltamista.
Haluan lopuksi kiittää esittelijää rakentavasta yhteistyöstä viime viikolla tekemässämme työssä. Arvoisa komission jäsen, toivon, että tämä avoimuus auttaa löytämään yhteisen pohjan neuvoston kanssa tehtävässä sovittelussa, jotta direktiivi voitaisiin hyväksyä kohtuullisessa aikataulussa.

Hughes
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijä Thorning-Schmidtiä siitä, miten vaikuttavalla otteella hän on käsitellyt tätä hyvin teknistä aihetta sekä valiokunnassa että täysistunnossa.
Isäni, hänen veljensä ja itse asiassa kaikki sukuni miespuoliset jäsenet ovat työskennelleet Koillis-Englannin hiilikaivoksissa, ja useimmat heistä ovat saaneet korvauksia sekä valkosormisuudesta, jonka käsitärinä aiheuttaa, että kuuroutumisesta. Fysikaalisia tekijöitä koskeva ehdotus on minulle hyvin todenmakuinen.
Tärinä oli aikaisemmin merkittävä ongelma. Sitä se kuitenkin on edelleen, ja siitä todisteena on, että eri teollisuuden alat ovat pyrkineet painostamaan hyvin kiivaasti kaikkia parlamentin jäseniä tämän ehdotuksen yhteydessä. Haluaisin toistaa, mitä esittelijä sanoi alkuperäisen fysikaalisia tekijöitä koskevan direktiivin muista kysymyksistä. Alkuperäistä vuonna 1986 tehtyä direktiiviä, joka koskee melua, oli määrä tarkistaa vuonna 1991. Nyt, kymmenen vuotta myöhemmin, melua koskevaa voimassa olevaa lainsäädäntöä ei ole vieläkään tarkistettu.
Kun on kyse optisesta säteilystä, teolliset laserlaitteet olivat vasta kehitteillä, kun alkuperäinen ehdotus esiteltiin. Ne ovat nyt laajamittaisessa käytössä, ja meidän on tarkistettava tai otettava käyttöön Euroopan tasolla lakeja, jotka liittyvät tähän aiheeseen, kun on kyse kentistä ja aalloista. Meihin kohdistuu kodeissa ja työpaikoilla enenevässä määrin kaikenlaisia kenttiä ja aaltoja, joiden voimakkuus vaihtelee. Niin tulee olemaan jatkossakin aina vain enenevässä määrin, ja se johtuu uuden Bluetooth-standardin kaltaisesta kehityksestä. Kaikista näistä ratkaisemattomista kysymyksistä tulee aina vain kiireellisempiä, ja toivon, että komissio jatkaa hyvää työtään, jotta päästään umpikujasta, joka on tähän asti vallinnut neuvostossa.
Esittelijä esittää mietinnössään joitakin tärkeitä tarkistuksia, joista kuitenkin tärkein lienee kokokehotärinää koskeva tarkistus 2. Siinä ehdotetaan sopuratkaisua, koska se on komission alkuperäisen ehdotuksen ja yhteisen kannan välimuoto, ja toivon, että parlamentti tukee sitä.
Meitä on painostettu voimakkaasti, erityisesti, kun on kyse kokokehotärinästä. Yleinen yksimielisyys vallitsee siitä, että on tarpeen toimia, kun on kyse käsitärinästä, mutta teolliset painostusryhmät ovat tehneet kovasti töitä saadakseen parlamentin jäsenet vakuuttuneiksi siitä, etteivät kokokehotärinä ja vammautuminen liity toisiinsa. Tiedän, että komissiossa on ainakin 17 arkistolaatikollista todisteita siitä, että kokokehotärinälle altistumisen ja vammautumisen välillä on syy-seuraussuhde. Ongelmana on sen selvittäminen, missä määrin vammautuminen johtuu suoraan kokokehotärinästä ja missä määrin muista tekijöistä, kuten huonosta ergonomiasta tai huonosta työasennosta. On olemassa syy-seuraussuhde ja on tarpeen ryhtyä toimiin. Toivon, että esittelijää tuetaan tässä asiassa.
Esittelijä mainitsi myös sopuratkaisun, jossa maataloudelle myönnetään poikkeus. Kävi ilmi, että oli tarpeen tehdä tällainen sopuratkaisu, ja poikkeus on voimassa viisi vuotta, jos se hyväksytään. Minusta olisi ollut parempi välttää poikkeukseen turvautuminen, mutta sitä tarvittiin poliittisen yksimielisyyden takaamiseksi tämän päivän äänestyksessä. Jos poikkeuksesta sovitaan, komission ei pidä turvautua tavanomaiseen temppuunsa, eli odottaa koko viiden vuoden jakson kulumista, ennen kuin se ryhtyy arvioimaan tieteellisiä todisteita ja tekemään ehdotusta. Valmistelutyö on tehtävä, jotta viiden vuoden kuluttua voidaan edetä nopeasti.
Tavoitteenamme on ja tulee olemaan sovittelumenettelyssä - tänään käytävän keskustelun ja toimitettavan äänestyksen ohella - sellaisen tasapainon saavuttaminen toiminnan tasojen ja raja-arvojen välillä, jonka teollisuus voi hyväksyä ja panna täytäntöön, mutta pyrimme samanaikaisesti myös siihen, että edistyneen tekniikan avulla voidaan poistaa tärinä uusista laitteista ja että edistetään ergonomisten näkökohtien huomioon ottamista. Toivon, että mietintöä tuetaan tänään.

Lynne
Aion tarkastella erityisesti kokokehotärinää. Kuten on jo sanottu, on todisteita siitä, että käsitärinä voi aiheuttaa valkosormisuutta, mutta ei ole mielestäni riittäviä todisteita siitä, että kokokehotärinä aiheuttaa työntekijöille valtavia terveysriskejä. Vähäisiä terveysriskejä voi aiheutua, mutta jopa ISO-standardien mukaan terveysriskit eivät ole määrällisiä, ja olisi mielestäni älytöntä syyttää teollisuutta vielä enemmän ilman tieteellisiä lisätodisteita.
Olen iloinen siitä, että esittelijä on vihdoin suostunut maataloutta koskevaan sopuratkaisuun, joten kehotan teitä kaikkia äänestämään tarkistuksen 11 puolesta. Maa- ja metsätaloudelle myönnettäisiin tällöin poikkeus viiden vuoden ajaksi, ja sen jälkeen ehdotus palaisi parlamentin käsittelyyn, kun tutkimustuloksia ja tieteellisiä todisteita olisi saatu lisää. Jos emme äänestä tarkistuksen 11 sisältämän sopuratkaisun puolesta, luulen, että satoa ei voida korjata koko EU:n alueella. Jos emme äänestä sopuratkaisun puolesta, traktorinkuljettajat saavat esimerkiksi ajaa traktoria 2-4 tunnin ajan minkä hyvänsä kahdeksan tunnin jakson aikana, jos vain hyväksymme raja-arvon, joka on suuruudeltaan 0,8 m/s2 ja jota esittelijä ehdottaa. Vaikka maa- ja metsätaloutta koskeva ehdotus torjuttaisiin, meidän on palattava yhteiseen kantaan eli raja-arvoon, joka on suuruudeltaan 1,15 m/s2 eikä esittelijän ehdottama 0,8 m/s2, koska jos emme tee niin, muut teollisuuden alat, kuten konepajateollisuus, kaivosala ja rakennusala joutuvat suuriin ongelmiin; niinpä kehotan teitä varmistamaan, että ette äänestä sen puolesta, että teollisuuden toimintaa rajoitetaan entisestään, vaikka määrällisten terveysriskien olemassaoloa ei olekaan todistettu. Pyydän siis, että ette äänestä esittelijän kannan puolesta tässä asiassa, vaan palaatte yhteiseen kantaan ja äänestätte tarkistuksen 11 puolesta ja tarkistuksia 2, 4, 12 ja 9 vastaan.

Bouwman
Arvoisa puhemies, mielestäni esittelijä on tehnyt erinomaista työtä. Olen toiminut aktiivisesti työpaikkaneuvostojen, ammattiliittojen ja liike-elämän neuvonnassa muun muassa työolojen alalla. Minun on täytynyt päätellä, että olemme käyttäneet Alankomaissa - tämä kuitenkin pätee myös muihin jäsenvaltioihin ajatellen parhaita käytäntöjä - jo 15 vuoden ajan ISO-standardia 2631 sellaisena kuin esittelijä Thorning-Schmidt sitä suositteli ja seurasi. Vasta viime hetkellä päätimme kuitenkin noudattaa jäsen Hermangen tarkistusta.
Olen oikeastaan samaa mieltä, että ei pidä tarkastella ainoastaan sitä, mitä liike-elämä sanoo. Asialla on myös muut puolensa. Esimerkiksi ammattiyhdistysliike on sanonut, että tässä ei ole kysymys pelkästään altistumisesta terveyden kannalta vaan myös esimerkiksi väsymysilmiöistä. Silloin standardin pitäisi oikeastaan olla tiukempi kuin nyt, kun ajatellaan turvattomuutta. Tätä näkökohtaa en ole vielä kuullut täällä, ja sen pitäisi oikeastaan johtaa keskitien valitsemiseen.

Pérez Álvarez
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla esittelijää hänen erinomaisesta mietinnöstään ja muistuttaa sitten, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 1 kohdassa julistetaan, että jokaisella työntekijällä on oikeus sellaisiin työoloihin, jotka ovat hänen terveytensä, turvallisuutensa ja ihmisarvonsa mukaisia. Kyseessä on yleinen julistus, joka sisältyy yhteisvastuuta koskevaan lukuun ja joka kattaa paitsi toimenpiteet silmiinpistäviä riskejä vastaan (putoamisriski, hankaaviin aineisiin liittyvä riski) myös ennalta ehkäisevät toimenpiteet sellaisia riskejä vastaan, jotka voisivat jäädä huomaamatta useimmilta asiaan perehtymättömiltä henkilöiltä. Tällaisia ovat ne riskit, joille kaivos-, rakennus- ja kuljetusalan työntekijät altistuvat. Tutkijat sanovat, että niille altistuu kaiken kaikkiaan jopa 24 prosenttia Euroopan työntekijöistä; tähän on laskettu sekä käsitärinä, joka aiheuttaa muun muassa nk. valkosormisuutta ja puristusvoiman heikkenemistä, että kokokehotärinä (muun muassa selkäkivut, ristiselän kivut ja välilevyjen luiskahtaminen).
Arvoisa komission jäsen, on syytä muistuttaa, että toimenpiteitä ei pidä rajoittaa vain fysikaalisiin tekijöihin eli tärinään, vaan on otettava huomioon myös melu ja sähkö- ja magneettikentät, optinen säteily ja niin edelleen, ja näistä päätöksistä johtuviin vaatimuksiin mukautumiseen tarvitaan riittävä siirtymäkausi. Olen vakuuttunut, että kaikki työnantajat ja työntekijät pyrkivät samaan päämäärään: työympäristön olojen parantamiseen ja asianmukaiseen työilmapiiriin. Laitteiden korvaamiseen sekä menettelyjen parantamiseen ja mukauttamiseen tarvitaan siirtymäkautta, ja on otettava huomioon tekniseen kehitykseen ja toiminta-alaan, esimerkiksi maatalouteen, liittyvät erot, koska on selvää, että nollariskiä ei ole olemassa ja että turvallisuuden edistäminen kuuluu kaikille asianosaisille: työntekijöille (sekä itsenäisille ammatinharjoittajille että palkatuille työntekijöille), työnantajille ja myös paikallisille, alueellisille ja kansallisille viranomaisille.

Bushill-Matthews
Arvoisa puhemies, olen ollut parlamentin jäsen kahden vuoden ajan, mutta en ole koskaan saanut sellaista valituskirjeiden ryöppyä kuin tämän mietinnön vuoksi. Tarkoitan erityisesti näkökohtia, jotka liittyvät enemmänkin kokokehotärinään kuin käsitärinään. Asiaan eivät ole ottaneet kantaa pelkästään suuret ja pienet työnantajat, jotka toimivat maatalouden, louhintateollisuuden, kaivosteollisuuden ja konepajateollisuuden aloilla sekä rakennusalalla - mainitakseni vain muutaman esimerkin - ja jotka ovat perustellusti huolestuneita, miten heidän edustamansa teollisuuden alat selviävät, jos tällaiset ehdotukset hyväksytään. Asiaan ovat ottaneet kantaa myös tavalliset työntekijät, jotka ovat huolissaan, miten heidän työpaikkojensa käy, jos esittelijän tarkistukset hyväksytään.
Hiljattain julkaistut ja arvossapidetyt tieteelliset tutkimukset, jotka on tehty Saksassa, Italiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä esittelijän kotimaassa Tanskassa, eivät osoita, että kokokehotärinän ja selkäkipujen välillä olisi suora määrällinen yhteys. Huomautan, että jäsen Hughes väittää päinvastaista - hänen oman maansa hallitus ei ole ensimmäistä kertaa eri mieltä hänen kanssaan. Edellä mainituissa äänestäjien kannanotoissa on kaksi yhteistä tekijää: he ovat ensinnäkin vihastuneita siitä, että sosialistipuolueen parlamentin jäsenet ehdottavat tällaisia tarkistuksia, ja lisäksi heidän on vaikea uskoa, että nämä parlamentin jäsenet voivat olla näin vieraantuneita todellisuudesta.
Saanen sanoa asian suoraan. Edellä mainitut kannanotot eivät liity mitenkään terveyteen ja turvallisuuteen, joita me kaikki pidämme tärkeinä asioina. Ne liittyvät täysin siihen, että esittelijä tekee hätiköityjä johtopäätöksiä, joita tieteelliset todisteet eivät tue. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus vastustaa voimakkaasti esittelijän ehdottamia tarkistuksia, joiden se väittää haittaavan teollisuutta ja maataloutta hyödyttämättä ketään. Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen parlamentin jäsenet ovat samaa mieltä ja vaativat, että Yhdistyneen kuningaskunnan Labour-puolueen parlamentin jäsenet, jotka tukivat mietintöä päättäväisesti valiokunnassa, tukevat nyt yhteistä kantaa, ja ennen sitä kompromissiratkaisuamme, jonka useat poliittiset ryhmät ovat esittäneet yhdessä. Vaadin teitä kaikkia yhtymään meihin ja äänestämään tervejärkisen tieteellisen kannan ja terveen järjen puolesta.

Helmer
Arvoisa puhemies, tämä on todella huonoimpia lakeja, joita parlamentissa on käsitelty. Sen tarjoamat edut ovat epämääräisiä ja arvionvaraisia, todistamattomia ja määrittelemättömiä, mutta kustannukset ovat todellisia, välittömiä ja valtavia. Luotettavien arvioiden mukaan täytäntöönpanon aiheuttamat kustannukset voisivat nousta pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa 15-30 miljardiin euroon. Vaikutukset kohdistuvat moneen teollisuuden alaan - eivät ainoastaan maatalouteen, vaan myös tiekuljetuksiin, rakennusalaan ja moniin muihin aloihin.
Minuun on otettu yhteyttä poikkeuksellisen monesta liike-elämän järjestöstä, jotka vastustavat yleisesti toimenpidettä ja erityisesti niitä tarkistuksia, jotka tekisivät siitä entistä rajoittavamman. Näihin järjestöihin kuuluvat Ison-Britannian teollisuusliitto (Confederation of British Industry), kansallinen maanviljelijöiden liitto (National Farmers' Union), tiekuljetusyhdistys (Road Haulage Association), louhintateollisuuden yhdistys (Quarrying Association), hiilikaivosteollisuus (Coal Industry) ja JCB-yhtiö, joka valmistaa raskasta laitteistoa. On käynyt ilmi, että direktiivissä asetetut rajat sallisivat rekan kuljettajien työskentelevän kuuden tunnin ajan ja traktorin kuljettajien pari, kolme tuntia, eikä raivaussahaa saisi käyttää kuin 15 minuuttia. Tämä vahingoittaa suuresti Euroopan taloutta ja johtaa työpaikkojen menetyksiin. On huomautettu, että keskivertohölkkääjä ylittää raja-arvot seitsemän tai kahdeksan yksikön verran, ja jopa kadulla käveleminen voi olla sääntöjen vastaista. Epäilenpä, että ylitin raja-arvot maanantaina, kun tulin bussilla Baselin lentokentältä Strasbourgiin!
Direktiivissä langetetaan myös teollisuudelle uusia suunnattomia kustannuksia ja lisätään sen hallinnollista taakkaa siten, että teollisuuden alat velvoitetaan mittaamaan värähtelytasoja ja kirjaamaan altistumista koskevat tiedot. Arvoisa puhemies, eurooppalaisten lakiehdotuksien lainsäädännöllistä vaikutusta on ehdottomasti ryhdyttävä arvioimaan asianmukaisesti. Jos niin olisi tehty tässä tapauksessa, ehdotus ei olisi koskaan päässyt näin pitkälle. Mahdolliset hyödyt jäävät reilusti vähäisemmiksi kuin kustannukset. Emme ilmeisestikään voi hylätä koko ehdotusta, mutta vetoan kollegoihin, jotta he tukisivat tarkistuksia, jotka voisivat lieventää ehdotusta, ja jotta he hylkäisivät sellaiset tarkistukset, jotka tekevät ehdotuksesta vieläkin tuhoisamman.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella komission puolesta jäsen Thorning-Schmidtiä hänen erinomaisesta mietinnöstään, etenkin, koska kyse on vaikeasta teknisestä asiasta. Asiakokonaisuus ei ole pelkästään vaikea, vaan se on ollut neuvoston käsiteltävänä jo vuodesta 1994, ja asiat alkavat nyt vasta edistyä.
Tärinää koskeva laki on mielestäni ratkaisevan tärkeä askel, jonka avulla voidaan paremmin suojella niiden työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta, jotka altistuvat fysikaalisista tekijöistä aiheutuville riskeille. Meidän on kuitenkin tietysti otettava huomioon taloudelliset vaikutukset ja se, miten ehdotus vaikuttaa yrityksiin, niin pieniin, keskisuuriin kuin suuriinkin. Tästä syystä ehdotamme vaiheittaista lähestymistapaa.
Meidän ei pidä unohtaa, että huomattava määrä työntekijöitä kärsii tärinälle altistumisen vaikutuksista, etenkin hermostoon, verenkiertoon ja tuki- ja liikuntaelimistöön liittyvistä ongelmista. Tämä on erityisen vakava ongelma, joka tulee kalliiksi liike-elämälle ja yhteiskunnalle, ja, mikä vielä tärkeämpää, aiheuttaa kärsimyksiä niille ihmisille, joita ongelma koskettaa suoraan, sekä heidän perheilleen; kun puhumme kustannuksista, meidän on laskettava, miten paljon yritykset joutuvat maksamaan työntekijöidensä terveysongelmista.
Kun on kyse tarkistuksistanne, komissio on tehnyt lujasti töitä ylläpitääkseen korkean suojelun tason ja varmistaakseen samanaikaisesti, että on mahdollista päästä sopuratkaisuun. Vaikka olemmekin sitä mieltä, että tarkoituksenmukaisempia olisivat alhaisemmat raja-arvot, jotka myötäilisivät paremmin tarkistettua ehdotusta, olemme hyväksyneet neuvoston yhteisen kannan, jotta pääsisimme kokonaisvaltaiseen sopuratkaisuun. Yhteisessä kannassa korotetaan altistumiseen liittyviä kokokehotärinän raja- ja toiminta-arvoja ja ehdotetaan uusia määräyksiä, jotka koskevat käytössä oleviin työvälineisiin liittyviä yleisiä siirtymäkausia ja maa- ja metsätaloudessa käytettäviin työvälineisiin liittyviä siirtymäkausia.
Yhdenmukaisuuden vuoksi komissio ei voi tästä syystä hyväksyä tarkistusta 2, jossa alennetaan yhteisen kannan mukaisia kokokehotärinälle altistumisen raja-arvoja, eikä tarkistuksen 5 sitä osaa, jossa lyhennetään siirtymäkausien pituutta. Tarkistuksen 5 viimeinen osa on hyväksyttävissä, jos sitä muotoillaan hiukan uudelleen.
Vastaavasti komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 8 ja 12, koska niissä tyydytään vain toistamaan työnantajan vastuuta koskevat periaatteet, jotka sisältyvät jo puitedirektiiviin, ja koska tarkistukset eivät tuo minkäänlaista lisäarvoa ehdotukseen. Komissio ei voi myöskään hyväksyä tarkistuksia 9 ja 13, koska niissä joko evätään jäsenvaltioilta mahdollisuus myöntää poikkeuksia, kun on kyse kausityön yhteydessä syntyvästä kokokehotärinästä, tai koska niissä sallitaan altistumisen mukauttaminen keskiarvoihin, vaikka se on jo otettu huomioon ISO-standardeissa, joihin viitataan direktiivissä.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 11 sekä teknisistä että poliittisista syistä. Vaikka komissio onkin samaa mieltä periaatteista, joihin tarkistuksessa 1 ehdotetut muutokset perustuvat, voimme yhtyä vain tarkistuksen ensimmäiseen osaan, mutta emme voi hyväksyä toista osaa, jossa ehdotetaan, että sekä Euroopan parlamentti että neuvosto sitoutuvat jatkamaan alkuperäiseen ehdotukseen sisältyneiden, muita fysikaalisia tekijöitä koskevien direktiivien käsittelyä. Kyse ei ole poliittisesta erimielisyydestä. Tämä johdanto-osan kappaleen osa rikkoo sääntöä, jonka mukaan johdanto-osien kappaleiden "sisältö ei saa olla normatiivinen eikä niissä saa olla poliittisia toivomuksia." Hyväksyn tarkistukset 3, 4 ja 7. Ne selvästi parantavat ja selventävät tekstiä.
Valitettavasti en voi hyväksyä tarkistusta 6 sen nykyisessä muodossa. Voisin kuitenkin hyväksyä ajatuksen, jonka mukaan jäsenvaltioiden on perusteltava hyväksymänsä siirtymäsäännökset ja poikkeukset. Tämä pitäisi kuitenkin sisällyttää 14 artiklan 1 kohtaan.
Saanen lopuksi muistuttaa, että vaiheittainen lähestymistapa, jota olemme noudattaneet ensin värähtelyn kohdalla, edellyttää, että meidän on nyt jatkettava samalla lailla kolmen jäljellä olevan fysikaalisen tekijän, eli melun, sähkö- ja magneettikenttien sekä optisen säteilyn kohdalla; nämä kolme tekijää sisältyvät komission alkuperäiseen ehdotukseen.
Lopuksi, komissio voi hyväksyä täysin tarkistukset 3, 4 ja 7. Se voi hyväksyä osittain tarkistukset 1, 5 ja 6, ja se hylkää tarkistukset 2, 8, 9, 11, 12 ja 13.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Diamantopoulou.
Hyvät kollegat, täällä kuulemani perusteella tarvitsemme mielestäni seuraavaksi myös direktiivin melusta täysistunnossa keskustelun aikana!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Morgan
Arvoisa puhemies, halusin kysyä teiltä henkilöstösääntöjä koskevasta päätöksestä, jonka puhemiehistö teki eilen illalla. Haluan tietää, millä perusteella päätös tehtiin. Parlamentille pitäisi mielestäni muistuttaa, että kun nykyisen komission kokoonpano hyväksyttiin, se hyväksyttiin siksi, että oli tarpeen ryhtyä perinpohjaiseen uudistukseen. Puhemiehistö päätti eilen illalla omaksua varovaisemman lähestymistavan kuin täysistunnossa sovittiin, mutta me emme halunneet historian toistavan itseään, vaan halusimme tilanteen perinpohjaista uudistamista. Haluan tietää, miksi puhemiehistö toimi sen hengen vastaisesti, joka hyväksyttiin täysistunnossa, kun tarkastelimme sekä van Hultenin että Harbourin mietintöjä, ja miksi komission jäsen Kinnockia, joka on hallinnonuudistuksesta vastaava komission varapuheenjohtaja, ei kutsuttu kokoukseen, kun otetaan huomioon, miten ratkaisevan tärkeä tämä toimielinten välinen kysymys on.
Arvoisa puhemies, voitteko vakuuttaa minulle, että puhemiehistö tarkastelee asiaa uudelleen ja kutsuu myös komission varapuheenjohtajan puhemiehistön kokoukseen, jotta eilen illalla hyväksyttyä kirjettä voitaisiin muuttaa?

Puhemies
Osallistuin eilen illalla pidettyyn puhemiehistön kokoukseen, eikä puhemiehistö tehnyt käsittääkseni lopullisia päätöksiä. Puhemiehistö päätti lähettää kirjeen puheenjohtaja Prodille, ja tästä syystä keskustelua jatketaan vielä tästä aiheesta.

Harbour
Otin kysymyksen esiin edellisellä istuntojaksolla työjärjestyspuheenvuorojen yhteydessä, jolloin pyysin puhemieheltä, että parlamentille tiedotetaan mahdollisimman pian kattavasti uudistusta koskevien keskustelujen edistymisestä. Meille ei ole tähän mennessä tiedotettu asiasta, ja korostan tässä kollegani, jäsen Morganin huolenaiheita. Mietinnössäni, joka hyväksyttiin parlamentissa suurella enemmistöllä, uudistuksen keskipisteeksi asetettiin, että urakehityksen olisi oltava lineaarista ja että ylentämisen olisi perustuttava ansioituneisuuteen. Nyt näyttää kuitenkin, että puhemiehistö ei pidä asiaa tärkeänä, kun tarkastellaan erään parlamentin varapuhemiehen lehdistölle, ei parlamentille, antamia lausuntoja.
Toivon, että kaikki parlamentin kollegat tukevat minua, kun sanon, että pidämme tätä edelleen uudistuksen keskipisteenä, emmekä näe mitään syytä siihen, miksi parlamentin ei pitäisi noudattaa samoja suuntaviivoja kuin komissionkin tällä tärkeällä alueella.

Puhemies
Asia, jonka esititte jäsen Morganin kanssa, otetaan esiin puhemiehistön kokouksessa. Voin vakuuttaa teille, että asiaa tarkastellaan sen edellyttämällä tavalla.

Elles
Arvoisa puhemies, voitteko varmistaa, että kirjettä ei lähetetä ennen puhemiehistön seuraavaa kokousta, joka pidetään torstaina, koska tämän parlamentti haluaisi mielestäni kuulla?

Puhemies
En osaa sanoa, onko kirje lähetetty. Se on voitu jo lähettää, joten en voi sanoa, että sitä ei lähetetä. Kysymys saa kuitenkin puhemiehistön täyden huomion, kun se kokoontuu jälleen huomenna.

Lynne
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää vastalauseen sille, että Thorning-Schmidtin ja Ghilardottin mietinnöistä äänestetään välittömästi keskustelujen jälkeen. Jotkin poliittiset ryhmät eivät ole voineet käsitellä etenkään Ghilardottin mietintöä, eivätkä ne ole voineet keskustella mietinnöistä. Voidaanko jäsenille tulevaisuudessa ilmoittaa riittävän ajoissa tämäntyyppisistä tilanteista? Kuulimme vasta eilen illalla, että näin oli käymässä, emmekä ehtineet tehdä asialle mitään.

Puhemies
Mietinnön äänestysajankohta, tämä päivä, on ollut tiedossa esityslistan laatimisesta lähtien. Olemme saaneet useita valituksia lehdistöltä, joka väittää, että emme äänestä riittävän pian keskustelujen jälkeen. Tästä syystä tilannetta on tasapainotettava.

ÄÄNESTYKSET
- Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi neuvoston direktiivin 93/42/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna ihmisverestä tai -veriplasmasta peräisin olevia pysyviä johdannaisia sisältävien lääkinnällisten laitteiden osalta annetulla direktiivillä 2000/70/EY, muuttamisesta (KOM(2001) 480 - C5-0382/2001 - 2001/0186(COD))

(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.) - Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan ehdotus neuvoston päätökseksi euron suojaamiseksi väärentämiseltä (10616/2001 - C5-0362/2001 - 2001/0804(CNS))
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)- Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan ehdotus neuvoston asetukseksi oliiviöljyalan erityistoimenpiteistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2262/84 muuttamisesta (KOM(2001) 455 - C5-0437/2001 - 2001/0181(CNS))
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)
Menettely ilman keskustelua:
Jacksonin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0317/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön toimintaohjelmasta ensisijaisesti ympäristönsuojelun alalla toimivien valtioista riippumattomien järjestöjen tukemiseksi (KOM(2001) 337 - C5-0281/2001 - 2001/0139(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
- Theaton laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0346/2001) yhdeksän tilintarkastustuomioistuimen jäsenen nimittämisestä
((C5-0282/2001 - 2001/0808(CNS)
C5-0283/2001 - 2001/0809(CNS)
C5-0284/2001 - 2001/0810(CNS)
C5-0285/2001 - 2001/0811(CNS)
C5-0286/2001 - 2001/0813(CNS)
C5-0287/2001 - 2001/0814(CNS)
C5-0288/2001 - 2001/0815(CNS)
C5-0290/2001 - 2001/0812(CNS)
C5-0291/2001 - 2001/0816(CNS))
Theato (PPE-DE), esittelijä. (DE) Arvoisa puhemies, haluaisin esittää pari lyhyttä huomautusta menettelystä. Perustamissopimuksen 247 artiklan mukaisesti neuvosto nimittää tällä kertaa yhdeksän tilintarkastustuomioistuimen jäsentä parlamenttia kuultuaan. Neljä jäsentä nimitetään uudelleen, ja he edustavat Ranskaa, Luxemburgia, Alankomaita ja Itävaltaa. Heidät voidaan nimittää uudelleen kuudeksi vuodeksi. Nimitettävistä jäsenistä kolme on uusia, ja he edustavat Saksaa, Kreikkaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Kahden on määrä jatkaa ennenaikaisesti eroavan edeltäjänsä toimikautta jäljellä olevat neljä vuotta. He edustavat Tanskaa ja Ruotsia. Tällaisesta mahdollisuudesta määrätään perustamissopimuksen 247 artiklan 6 kohdassa.
Parlamentin puhemies pyysi työjärjestyksen 35 artiklan mukaisesti talousarvion valvontavaliokuntaa toimivaltaisena valiokuntana kuulemaan tilintarkastustuomioistuimeen ehdotettuja jäseniä. Järjestimme kuulemisen julkisessa istunnossa 10. syyskuuta ja 8.-9. lokakuuta. Sitä seurasi lyhyt keskustelu ilman yleisön läsnäoloa, ja sen päätteeksi järjestettiin salainen äänestys jokaisesta yksittäisestä ehdokkaasta. Jokaista ehdokasta kuultiin tietenkin yksitellen. Kuulemisen ja sen jälkeen toimitetun salaisen äänestyksen tuloksena puolsimme kaikkien nimettyjen ehdokkaiden valintaa ja suosittelemme sitä myös täysistunnolle.

Seppänen
Arvoisa puhemies, minä luen työjärjestyksen 114 artiklaa, jonka mukaan menettelyä ilman keskustelua sovelletaan, kun asiasta vastaava valiokunta ei ole jättänyt käsiteltäväksi yhtään tarkistusta tai kun kaikki käsiteltäväksi jätetyt tarkistukset on hyväksytty siten, että korkeintaan kolme jäsentä on äänestänyt niitä vastaan. Nyt tämä mietintö on tullut käsittelyyn ilman keskustelua; kuitenkin valiokunnassa äänestettiin Ruotsin ehdokkaasta herra Tobissonista, ja enemmän kuin kolme jäsentä äänesti häntä vastaan sen takia, että hänellä ei ollut lainkaan tilintarkastajakokemusta. Tämän tähden haluaisin teidän tulkitsevan, onko oikein, että tästä asiasta voidaan äänestää ilman keskustelua - ilman että on mahdollisuutta esittää nämä näkökohdat julkisesti, kun yli kolme jäsentä on kerran äänestänyt yhtä nimitettävää ehdokasta vastaan. Minä vaadin tämän asian alistamista parlamentin täysistuntokeskusteluun.

Puhemies
Jokainen jäsen saa tietenkin äänestää, miten haluaa. Mainitsitte aivan oikein 114 artiklan. Valiokunta on pyytänyt, että asia annetaan parlamentin käsiteltäväksi. Tilanne on nyt se, että puhemiehistö hyväksyi asian antamisen parlamentin käsiteltäväksi valiokunnan pyynnöstä. Tästä syystä äänestys voidaan toimittaa.
(Parlamentti hyväksyi yhdeksän päätöslauselmaa perättäisissä äänestyksissä.)
Rodin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0318/2001) ehdotuksesta neuvoston suositukseksi mikrobilääkkeiden maltillisesta käytöstä lääketieteessä (KOM(2001) 333 - C5-0411/2001 - 2001/2164(COS))

Rod
. (FR) Arvoisa puhemies, resistenssi mikrobilääkkeille tappaa tällä hetkellä maailmassa satojatuhansia ihmisiä. Taudit, joiden luultiin olevaan hallinnassa, kuten tuberkuloosi tai rutto, ilmaantuvat uudelleen ja uhkaavat vakavasti ihmisten terveyttä etenkin kehitysmaissa. Khanbain mietinnöstä äänestettäessä tunnustettiin, että resistenssi malarialääkkeille on yksi malariaan liittyvän kuolleisuuden syistä. Tänä päivänä tiedetään kuitenkin, että yksi Euroopan tämänhetkisen tilanteen varsinaisista syistä on näiden antibioottien väärinkäyttö ja liikakulutus, eikä vain ihmisten lääketieteen alalla, vaan myös eläinten ravinnon alalla. Tämä käy ilmi myös geneettisesti muunnettuja organismeja koskevista raporteista...

Puhemies
Olen pahoillani joutuessani keskeyttämään puheenvuoronne, mutta esittelijä ei voi pitää puheenvuoroa, ennen kuin äänestys on toimitettu. Jos teillä on jotakin tärkeää sanottavaa äänestyksestä, kuuntelemme teitä kyllä. Jos asia ei kuitenkaan liity mitenkään äänestysmenettelyyn, totean, että teillä on esittelijänä ollut jo tilaisuus puhua keskustelun pääsisällöstä.

Rod
Arvoisa puhemies, tämä nimenomaan koskee äänestystä, ja minulle luvattiin minuutti puheaikaa. Minuutti ei ole vielä kulunut. Äänestysmenettelyn osalta halusin vain yhden esimerkin avulla selittää, miksi en hyväksy PPE:n esittämiä tarkistuksia, eli: Yhdysvaltain keskilännessä on käytetty antibiootteja kanojen kasvatuksessa. Sen seurauksena ihmisille kehittyi resistenssia. Samaa antibioottia käytetään kuitenkin tänä päivänä pernaruton hoitoon, ja tämä on mielestäni tärkeä seikka.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Talous- ja raha-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0324/2001) neuvoston yhteisestä kannasta (7551/2001 - C5-0296/2001 - 1998/0243(COD)) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY muuttamisesta yhteissijoitusyritysten sijoitusten osalta
ja
direktiivin antamiseksi siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY muuttamisesta rahastoyhtiöiden ja yksinkertaistettujen tarjousesitteiden sääntelemiseksi (7550/2001 - C5-0295/2001 - 1998/0242(COD)) (Esittelijä: Olle Schmidt)
(Puhemies julisti kaksi yhteistä kantaa hyväksytyiksi näin muutettuina.)
Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0319/2001) neuvoston yhteisestä kannasta (8432/1/01 - C5-0294/2001 - 2000/0195(COD)) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi työllisyyden alalla toteutettavista yhteisön edistämistoimista (Esittelijä: Anne Elisabet Jensen)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0325/2001) neuvoston yhteisestä kannasta (9919/1/01 - C5-0388/2001 - 1998/0315(COD)) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä (Esittelijä: Fiorella Ghilardotti)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0320/2001) neuvoston yhteisestä kannasta (7914/1/2001 REV 1 - C5-0293/2001 - 1992/0449(COD)) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (tärinä) aiheutuville riskeille (kuudestoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (Esittelijä: Helle Thorning-Schmidt)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Korholan laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0321/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta (KOM(2000) 839 - C5-0027/2001 - 2000/0331(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Von Boetticherin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0339/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yksityisoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen alueen toteuttamista helpottavien yhteisön toimien yleisistä puitteista (KOM(2001) 221 - C5-0254/2001 - 2001/0109(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Von Boetticherin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0333/2001) Belgian kuningaskunnan ja Ruotsin kuningaskunnan aloitteesta neuvoston asetuksen antamiseksi toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) kehittämisestä (9844/2001 - C5-0315/2001 - 2001/0818(CNS))
ja
Belgian kuningaskunnan ja Ruotsin kuningaskunnan aloitteesta neuvoston päätöksen tekemiseksi toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) kehittämisestä (9845/2001 - C5-0316/2001 - 2001/0819(CNS))
(Parlamentti hyväksyi kaksi lainsäädäntöpäätöslauselmaa perättäisissä äänestyksissä.)
Goebbelsin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0302/2001) kansainvälisen valuuttajärjestelmän toiminnan parantamisesta ja tulevien kriisien välttämisestä (2000/2017(INI))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Puhemies
Äänestysaika on päättynyt.

Theaton mietintö (A5-0346/2001):

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
. (DA) Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet yhdeksän uuden tilintarkastustuomioistuimen jäsenen nimittämisen puolesta. Kaikilla yhdeksällä ehdokkaalla on hyvät edellytykset tulla tilintarkastustuomioistuimen loistaviksi jäseniksi. Muistutamme jäsenvaltioita kuitenkin siitä, että heidän on ehdokkaita nimetessään suhtauduttava vakavasti perustamissopimuksen 247 artiklan 2 kohtaan: "Tilintarkastustuomioistuimen jäsenet valitaan henkilöistä, jotka kotimaassaan kuuluvat tai ovat kuuluneet ulkopuolisiin tilintarkastuselimiin taikka ovat erityisen päteviä tähän tehtävään." Tilintarkastustuomioistuimella on erittäin tärkeä tehtävä yhteisön varainhoidon valvonnan kannalta. Sen vuoksi on hyvin tärkeää, että sen jäseniä kunnioitetaan jatkuvasti.

Van Dam
. (NL) Olemme antaneet sekavin tuntein äänemme näitä yhdeksää uudelleen nimitettyä tai uutta tilintarkastustuomioistuimen jäsentä valittaessa. EP:n asema on tässä asiassa vähäinen, koska neuvosto toimii nimittävänä toimielimenä. Kannatamme tätä perustamissopimuksen mukaista tehtävienjakoa. EP:n päätöksessä määräävänä tekijänä on kuitenkin selkeästi oltava ehdokkaiden laatu. Olemme tässä asiassa hyvin pettyneitä sekä muutamaan jäsenvaltioon että talousarvion valvontavaliokunnan enemmistöön.
Jotkut ehdokkaat ovat mielestämme selvästi epäpäteviä eivätkä täytä yhdessä tapauksessa edes perustamissopimuksen vaatimuksia. Sellaisen jäsenvaltion kuuluu hävetä, joka asettaa ehdokkaan pelkästään pitkän poliittisen uran perustella, ilman että kyseisellä henkilöllä on pätevyyttä kirjanpidon alalla, mutta ehdokkaiden taso oli muutenkin hyvin vaihteleva. Tällaiseen asemaan, jossa on suuri vastuu ja joka on hyvin tärkeä yhteisön rahojen kannalta pitäisi saada nimittää ainoastaan talouspolitiikan raskaan sarjan edustajia.
Koska näin ei ole joissakin tapauksissa tapahtunut, olemme antaneet joillekin epävarmuuden tuoman edun, mutta emme ole voineet antaa ääntämme kaikkein heikoimmille ehdokkaille.
Rodin mietintö
(A5-0318/2001):

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Emme puutu lääketieteellisiin väitteisiin, joita esitettiin antibioottien ja muiden mikrobilääkkeiden kulutuksen rajoittamisen puoltamiseksi. Mietinnössä esitetään kuitenkin, että terveydenhoitokuluissa on saatava aikaan säästöjä. Vaikka tämä voisi olla kokonaisuudessaan perusteltua, torjumme kaikki sensuuntaiset väitteet.
Tiedämme vain liian hyvin, että kun terveydenhoitokuluissa säästetään, siitä kärsivät aina työväenluokat ja etenkin kaikkein köyhimmät. Tällaiset suositukset varovaisuuteen, joiden nojalla hallitusvalta yleensä ryhtyy rajoitustoimiin, eivät vaikuta varakkaiden ihmisten lääkkeiden liikakulutukseen mutta estävät varattomia saamasta tarvitsemaansa hoitoa.
Pitäydyimme näin ollen äänestämästä tästä mietinnöstä.
Schmidtin mietintö (A5-0324/2001):

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olen puhunut niin usein, että minulta on mennyt ääni. Ehkä olen antanut liikaa äänestysselityksiä!
Äänestin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä koskevan direktiivin puolesta, jotta eläkeläiset rikastuisivat - ainahan tällaisia voi puhua - myös tuottavilla säästöillä. Näin, jos säästöt ovat tuottoisia, kuten tässä direktiivissä esitetään, he voivat matkia suurta merenkävijää, yksinpurjehtija Chichesteriä - rakkaan kollegamme Giles Chichesterin isää - joka vietti 65-vuotispäiväänsä maailman ympäri suuntautuneella yksinpurjehduksella.
Jensenin mietintö (A5-0319/2001):

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, eläkeläisten puolue äänesti Jensenin mietinnön puolesta. Haluaisin kuitenkin sanoa komission jäsen Diamantopouloulle, joka niin ahkerasti pyrkii ajamaan työntekijöiden etua ja lisäämään työpaikkoja kaikkialla Euroopassa, että minä eläkeläisten puolueen edustajana uskon, että työpaikkojen lisäämiseksi työn kustannuksia on vähennettävä: meidän on siis pienennettävä eläkesuoritusten ja -maksujen kustannuksia, mutta parannettava kuitenkin eläkkeitä. Vähemmän maksuja ja enemmän eläkettä: tähän päästään vain hallinnoimalla veronmaksajien rahoja tarkasti ja asianmukaisesti.

Bastos
. (PT) Me saimme ilmaista tukemme tälle mietinnölle jo silloin, kun sitä käsiteltiin ensimmäisen kerran helmikuussa 2001. Sen tärkeys edellyttää jälleen kerran tukeamme ja siksi äänestimme sen puolesta.
Eurooppalaisen työllisyysstrategian kehittäminen, suunnitteleminen, seuraaminen ja arvioiminen siten, että työmarkkinaosapuolet sekä paikallis- ja alueviranomaiset osallistuvat näihin toimiin, ovat tärkeitä tavoitteita ja välttämättömiä Lissabonin Eurooppa-neuvostossa määriteltyjen strategisten päämäärien tehokkaan toteutumisen kannalta. Useammat ja paremmat työpaikat tuovat mukanaan suurempaa taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Siksi jäsenvaltioiden on tehostettava yhteistyötään kokemusten ja tietojen vaihdossa sekä parhaiden käytäntöjen selvittämisessä samalla kun työmarkkinaosapuolet sekä paikallis- ja alueviranomaiset otetaan mukaan toimintaan. Ei saa myöskään unohtaa politiikkaa, jonka puitteissa kansalaisille annetaan aktiivisesti ja avoimesti tietoa ja otetaan huomioon heidän avoimuutta koskevat vaatimuksensa.
Tässä mietinnössä on erityisen ihailtavaa, että siinä kiinnitetään huomiota miesten ja naisten yhtäläisiin mahdollisuuksiin työllisyysmarkkinoilla.
Tutkimuksien tekeminen lasten hoitopaikka- sekä tuki- ja kotipalvelutarjonnasta on keskeinen väline, jotta ensimmäisessä vaiheessa voitaisiin arvioida tämän osa-alueen puutteet ja seuraavassa voitaisiin toteuttaa työ- ja perhe-elämän yhteensovittamista helpottava toimintaohjelma.
Olemme samaa mieltä esittelijän talousarviota ja vuosittaisia määrärahoja koskevasta kannasta ja tuemme sitä.
Ghilardottin mietintö (A5-0325/2001):

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Ghilardottin mietinnön puolesta. Arvoisa puhemies, on hyvä, että työntekijöille tiedotetaan, mutta minä kokeilin korvata sanan "työntekijät" sanalla "eläkeläiset". Tuloksena oli upea mietintö: Euroopan unioni vaatii eläkeläisten tiedottamisen parantamista; Euroopan unioni haluaa kuulla enemmän eläkeläisiä. Eläkeläiset olisivat iloisia saadessaan tietää, että mietinnössä käsitellään eläkeläisille tiedottamisen ja heidän kuulemisensa parantamista, koska vielä tänä päivänäkin Euroopan eläkeläiset eivät aina tiedä edes eläkkeen määrää vielä päivä ennen sen nostamista; he eivät tiedä, minkä ikäisinä he pääsevät eläkkeelle eivätkä ymmärrä mitään heille esitetyistä asiakirjoista.
Toivon siis, että voin pian äänestää sellaisen mietinnön puolesta, joka koskee paitsi työntekijöille myös eläkeläisille tiedottamista ja heidän kuulemistaan.

Crowley
. (EN) Tämän nimenomaisen ehdotuksen historiaa voidaan seurata yli 20 vuotta taaksepäin, ja nyt meidän pitäisi vihdoin hyötyä tiiviiden neuvottelujen ja sopuratkaisujen tuloksista, ei ainoastaan meidän täällä parlamentissa, vaan myös neuvostossa ja työmarkkinaosapuolien parissa.
Yhteisessä kannassa esitetään kaikkein tarkoituksenmukaisimmat keinot sen varmistamiseksi, että voimme saavuttaa tavoitteen, jonka mukaan on taattava, että työntekijät saavat todella tietoa ja että heitä kuullaan, ja että työntekijöille tarjotaan yhteisessä kannassa myös mahdollisuus vaikuttaa panoksellaan yrityksen toiminnan jatkuvaan harjoittamiseen.
Valitettavasti esittelijän ehdottamat tarkistukset, jotka työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on hyväksynyt, ovat täysin sen yhteistyöhengen vastaisia, johon on tähän mennessä pyritty. Erityisesti EU:n tasolla langetettavia seuraamuksia koskeva kysymys on täysin toissijaisuusperiaatteen ja kansallisten hallituksien toimivaltuuksien vastainen.
Kaikki, mitä tällä on saavutettu, on, että ehdotus päätyy sovittelumenettelyyn, emmekä ole päässeet yhtään lähemmäksi todellista tavoitetta eli sitä, että turvataan Euroopan unionin työntekijöiden oikeus saada tietoa ja tulla kuulluiksi, kun on kyse heidän yrityksiensä johtamisesta.

Lambert
. (EN) Suhtaudun yleisesti myönteisesti äänestystulokseen, vaikka olisinkin toivonut, että useammat jäsenet olisivat halunneet tukea tarkistuksia, joissa on kyse rangaistuksien langettamisesta niille yrityksille, jotka eivät pane täytäntöön direktiivin vaatimuksia.
Ei ole kuitenkaan epäilystäkään siitä, että parlamentin hyväksymät toimet vaikuttavat merkittävästi monien työntekijöiden elämään koko EU:ssa. Toivottavasti emme joudu tilanteeseen, jossa työntekijät vetoaisivat parlamenttiin, jotta se suojelisi heidän oikeuksiaan ja etujaan; tämä voidaan välttää vaadittuja tietoja koskevien tarkempien määritelmien ja sen ehdotuksen avulla, jonka mukaan työntekijöitä on kuultava täysimääräisesti, jos on kyse ehdotetuista joukkoirtisanomisista ja muista mahdollisesti haitallisista muutoksista.
Suhtaudun myös myönteisesti siihen, että parlamentti korostaa direktiivin nopeaa täytäntöönpanoa kaikissa jäsenvaltioissa, riippumatta siitä, miten työntekijöitä edustetaan tällä hetkellä.
Luotan siihen, että neuvosto seuraa parlamentin esimerkkiä.

Titley
. (EN) Kannatan Jensenin mietintöä varauksettomasti. Vetoomus, jonka mukaan on lisättävä työpaikkojen luomiseen tarkoitettujen EU:n varojen määrää, osuu ajankohtaan, jolloin EU pyrkii sovittamaan yhteen työllisyysstrategioita niin sanotun avoimen koordinointimenetelmän avulla. Näillä varoilla voitaisiin tukea ponnistuksia ja vahvistaa työtä, jota on tehty Lissabonin "dot.com"huippukokouksesta lähtien. Lisäksi, mietinnössä todetaan, että paikalliset ja alueelliset viranomaiset voivat tehdä tärkeää ja hyödyllistä työtä, kun työpaikkoja luodaan. Vasta kun teemme yhteistyötä tällaisten viranomaisten kanssa, joilla on olennaisen tärkeää ja perinpohjaista tietoa aluekohtaisen työllisyystilanteen tarpeista ja erityispiirteistä, voimme hyötyä mietinnössä esitellyistä mahdollisuuksista.
Thorning-Schmidtin mietintö (A5-0320/2001):

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, niiden eläkeläisten joukossa, jotka ovat lähettäneet minut, Carlo Fatuzzon, tänne Euroopan parlamenttiin edustamaan eläkeläisten puoluetta, on myös monia, jotka ovat sairastuneet työuransa aikana kärsimästään mekaanisesta tärinästä. Äänestin siksi jäsen Thorning-Schmidtin mietinnön puolesta, vaikka hän halusikin lopettaa puheeni parlamentissa Fatuzzon vastaisella tarkistuksellaan, jonka työllisyys- ja sosiaalivaliokunta onneksi hylkäsi. Kehotan siis rajoittamaan työaikaa tehtävissä, joihin liittyy tärinää, jota ei voida välttää, mutta jota esiintyy sallittuja enimmäismääriä enemmän.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Esittelijän mukaan 24 prosenttia Euroopan unionin työntekijöistä altistuu mekaaniselle värähtelylle. He työskentelevät enimmäkseen kaivos-, rakennus-, valmistus-, metsä- ja kuljetusteollisuudessa.
Käsitärinä aiheuttaa metsureille ja metsänhoitajille lähes järjestelmällisesti vakavia haittoja, kuten niin kutsuttua "valkosormisuutta": karpaalikanavan kutistumista, verenkiertohäiriöitä ja tunnottomuutta. Kokokehotärinä aiheuttaa ristiselän kipuja, välilevyjen luiskahtamista ja selkärangan ennenaikaista rappeutumista.
Vaikka työntekijöiden terveydelle aiheutuvat haitat on todistettu, eurooppalaista direktiiviä on nyt valmisteltu jo lähes 10 vuotta!
Aikaa on päässyt kulumaan näin paljon, koska kyseisten alojen johtajat ja välineiden valmistajat tekevät vastarintaa, he eivät halua velvoittavia normeja, joiden ansiosta tekniikan kehitys heijastuisi välittömästi käytettäviin välineisiin. Lisäksi yritykset eivät käytä aina yhdenmukaisia välineitä. Silloinkin kun ne käyttävät sellaisia, ne eivät välttämättä tarkista niitä säännöllisesti. Näin tärinän määrä vain kasvaa.
Ennen kaikkea työolot pahentavat tilannetta merkittävästi. Kyseisiä välineitä käyttävät usein työntekijät, joille maksetaan palkkaa tuloksen mukaan ja jotka tekevät intensiivisesti töitä vaikeissa oloissa. Yritykset on määrättävä kustantamaan säännöllisiä taukoja työpäivän kuluessa.
On pöyristyttävää, että työntekijät joutuvat yhä vaarantamaan terveytensä ansaitakseen elantonsa.
Korholan mietintö (A5-0321/2001):

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, silloin kun ympäristöä kunnioitaan siten kuin tässä jäsen Korholan direktiivissä, olemme kaikki iloisia ja onnellisia. Itse asiassa olen juuri palannut ympäristövaliokunnan vierailulta Slovakiasta, jossa näimme, millaista edistystä tuossa maassa on saavutettu ympäristöalalla, ja minun on sanottava, arvoisa puhemies, että olimme kaikki iloisia ja onnellisia. Ajatelkaa, että eräänä iltana, kun odotin hissiä toisessa kerroksessa, näin, kuinka jäsen Bushill-Matthews syöksyi hissiin seurassaan tavallisesti niin hillitty jäsen Blokland, ja myös he olivat oikein onnellisia ja huudahtivat suureen ääneen: "Mutta Fatuzzo, emme voi jättää sinua yksin jäsen Malliorin kanssa", sillä kaikki me tiedämme hänen olevan kaikkien kreikkalaisten naisten tavoin erittäin viehättävä. Jopa jäsen De Roo, joka kantaa suurta huolta hiljaisuudesta, kuuli tämän keskustelun!

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Kannatamme tietenkin "yleisön osallistumista ympäristöä koskeviin suunnitelmiin". Mietintö on kuitenkin jälleen kerran tarmoton teksti, jossa hyvät aikeet eivät peitä ehdotettujen toimenpiteiden tehottomuutta. Todellisuus pelkästään Ranskassa, jossa Mont Blancin tunneli avattiin uudelleen lähiseudun asukkaiden vastustuksesta huolimatta ja Rhônen laakson asukkaiden vastalauseet kuorma-autojen meluhaitasta moottoritiellä tai suurnopeusjunan reitistä sivuutettiin täysin, osoittaa, kuinka vähän valtiovalta välittää kansalaisten mielipiteestä, kun se ilmaistaan.
Sitä paitsi, miten kansalaiset pystyisi tänä päivänä valvomaan, ettei Erikan haaksirikon kaltainen suuronnettomuus pääse saastuttamaan satoja kilometrejä rantaviivaa?
Miten he pystyisivät valvomaan, ettei tapahdu sellaista suuronnettomuutta, kuin Toulousen AZF-tehtaan räjähdys, joka ei valitettavasti ole vain ekologinen katastrofi?
Todellisuudessa, niin kauan kun kansalaisilla ei ole oikeutta ja keinoja valvoa TotalFinaElfin kaltaisten yritysten toimintaa tai mahdollisuutta kieltää niitä säästämästä yhteiskunnan ja omien työntekijöidensä kustannuksella, ilmauksella "yleisön osallistuminen" ei ole mitään sisältöä.
Pitäydyimme äänestämästä.

Figueiredo
. (PT) Vaikka tässä direktiiviehdotuksessa esitetään joitakin myönteisiä korjauksia joihinkin yhteisön säännöksiin, se on rajoittunut ja riittämätön näkemys kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden jo ratifioiman Århusin yleissopimuksen soveltamisesta. Sillä edistetään Århusin yleissopimuksen soveltamista jäsenvaltioissa ainoastaan mitättömän vähän, ja vähäistä on myös yleissopimuksen soveltaminen yhteisön toimivaltaan kuuluvissa menettelyissä ja päätöksissä.
Korholan mietinnön ehdotukset parantavat yleisesti ottaen tätä asiakirjaa, vaikka ne ovat riittämättömiä direktiiviehdotuksen kaikkien puutteiden korjaamiseksi. Siksi me äänestimme myös muiden mietinnön ehdotusta syventäneiden ehdotusten puolesta, ja vaikutimme siten siihen, ettei tätä tilaisuutta Århusin yleissopimuksen hankalassa täytäntöönpanoprosessissa jätetä käyttämättä.
Keskustelun aikana kävi myös selväksi, että koska yleissopimuksen sisältö ja sen ratifiointi kaikissa jäsenvaltioissa on tärkeää, on perusteltua pohtia asiaa syvällisemmin ja käydä siitä laajempaa keskustelua, jossa on enemmän osallistujia. On myös perusteltua saada komissiolta vastaus, joka on asianmukaisempi ja asioihin syventyneempi eikä ilmennä yhtä vähäeleistä näkemystä kuin sen Euroopan parlamentille lähettämä ehdotus.

Fitzsimons
. (EN) Ehdotuksen tarkoituksena on varmistaa, että yleisö voi osallistua varhaisessa ja vaikuttavassa vaiheessa ympäristöä koskevaan päätöksentekoon. Tämä tarkoittaa julkista osallistumista, eräiden suunnitelmien ja ohjelmien laatimista, entistä laaja-alaisempaa osallistumista ympäristövaikutusten arviointia koskevaan menettelyyn ja ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämistä.
Direktiivin liitteessä 1 luetellaan ne säännökset, joiden mukaisten suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen yleisölle annetaan ensimmäistä kertaa mahdollisuus osallistua. Tällaisia säännöksiä sisältyy jätteitä, paristoja ja akkuja, vesiensuojelua nitraateilta, vaarallisia jätteitä, pakkauksia, ilmanlaatua ja kaatopaikkoja koskeviin direktiiveihin.
Direktiivin tärkeimpänä vaikuttimena on sen varmistaminen, että yleisölle annetaan tietoja kohtuullisella aikavälillä. Yleisölle on annettava mahdollisuus ilmaista huomioita ja kantoja ennen päätöksien tekemistä.
On tärkeää, että Euroopan kansalaiset voivat osallistua päätöksentekoon Euroopan unionin tasolla. Euroopan unioni ja kansalliset hallitukset tukevat toissijaisuusperiaatetta, jolla taataan, että päätöksentekoon osallistutaan paikallisella tasolla aina, kun se on mahdollista. Olemme myös kaikki tietoisia siitä, että EU:n asetuksien ja direktiivien ympäristövaikutuksia arvioidaan tällä hetkellä jatkuvasti.
Kannatan edistystä. Kannatan taloudellista kehitystä. Meidän on varmistettava, että ympäristönsuojelu ja taloudellinen kehitys ovat aina tasapainossa. Käsiteltävänämme oleva direktiivi on tasapainoinen laki, ja olen varma siitä, että kaikki parlamentin jäsenet tukevat sitä.

Lambert
. (EN) Pidän tätä aloitetta myönteisenä ja kannatin mielelläni useita mietinnön tarkistuksia sekä itse mietintöä lopullisessa äänestyksessä.
Olen erittäin pahoillani, ettei parlamentti ole halukas antamaan mahdollisimman laajalle kansalaisjoukolle mahdollisuutta osallistua tällaisten päätösten tekemiseen. Suurimpien ryhmien halukkuus säilyttää rajoitukset, jotka liittyvät jäsenvaltioiden määrittelemään "yleisöön, jota asia koskee", on vuorenvarma keino saada tietyt ihmiset vastaisuudessakin tuntemaan tyytymättömyyttä ja syrjäytyneisyyttä. Onnistuimme ainakin tukemaan esittelijän ehdotuksia siitä, mitä ilmauksella "yleisö, jota asia koskee" voitaisiin tarkoittaa.
Lisäksi esitimme, että asiasta vastaavien viranomaisten pitäisi tehdä jotakin osoittaakseen, että asianosaisten huolenaiheet on kuultu. Usein nimittäin valitetaan, ettei vastalauseista huolimatta ole tapahtunut mitään muutoksia.
Parlamentti on jättänyt itselleen hieman tilaa taktikoida tulevissa neuvotteluissa neuvoston kanssa, ja toivon, että pidämme kiinni ainakin tänään saavutetusta pienestä edistyksestä.

Titley
. (EN) Tuen varauksetta Korholan mietintöä. Tällaisena aikana, jolloin monet kansalaiset, jotka edustavat kaikkia yhteiskuntaluokkia, tuntevat, että heiltä on viety äänioikeus ja että he ovat syrjäytyneet, tarvitaan epäilemättä vetoomusta, jonka mukaan yleisön on voitava osallistua tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen. Ehdotus, joka on ensimmäinen laatuaan, saattaisi johtaa siihen, että kansalaiset voisivat osallistua ja vaikuttaa erilaisiin asioihin, kuten ilman laatuun tai vesien suojeluun.
Mietinnössä annetaan konkreettisia ja käytännöllisiä suosituksia siitä, miten julkinen osallistuminen voidaan tässä yhteydessä toteuttaa: tietoja on esimerkiksi annettava kohtuullisella aikavälillä. Kansalaiset voisivat lisäksi esittää huomionsa joko suullisesti tai kirjallisesti.
Mietinnössä tarkastellaan monia monimutkaisia kysymyksiä, joihin päätöksentekijöiden on pitänyt yrittää vastata Seattlessa, Tukholmassa ja Genovassa sattuneiden mielenosoituksien jälkeen. Mietintö voi johtaa entistä laajamittaisempaan läpinäkyvyyteen ja luotettavuuteen, koska kansalaiset voisivat valvoa päätöksentekijöiden täydellistä itsemääräämisoikeutta ja saada enemmän tietoa päätöksistä, joita kansalaisten puolesta tehdään.

Vairinhos
. (PT) On erittäin tärkeää, että kansalaiset saavat todella osallistua ympäristöä koskevien suunnitelmien ja hankkeiden laatimiseen, minkä takia heille on levitettävä mahdollisimman paljon tietoa, erityisesti Internetin välityksellä.
On myös muita suoraan ympäristöön liittyviä osa-alueita, joiden hoitamiseen yleisön on myös päästävä osallistumaan rakennerahastot, koheesiorahasto ja yhteinen maatalouspolitiikka ja joiden takia komissiossa on tarkasteltava uudelleen päätöstä olla pitämättä yleispolitiikan valintoja sitovina ja huolehdittava, että sen ehdotuksissa pidetään kiinni Århusin yleissopimuksen yleisön todellista osallistumista koskevista vaatimuksista.
Yleisö on tarpeen määritellä mahdollisimman väljästi.
On merkittävää ja huomiomme arvoista, että pienten ja paikallisten vapaaehtoisryhmien on vaikea vastata suuryritysten ja julkisten viranomaisten resursseihin eikä näillä ryhmillä ole vastaavia mahdollisuuksia riittävien arviointikeinojen käyttämiseen.
Von Boetticherin mietintö (A5-0339/2001):

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, lentomatkallani Slovakiaan suljin silmäni hetkeksi - minulle käy usein niin, ja silloin näen mielenkiintoisia unia, joista olen kertonut monissa äänestysselityksissä - ja näin tyttäreni Cristinan - joka, kuten me kaikki tiedämme, on jo kuuden vuoden ajan opiskellut oikeustiedettä - joka oli viimeinkin valmistunut. Hän oli valmistunut erikoisalanaan yhteisön oikeus ja saanut 1000 euron stipendin syventymisestä yhteisön oikeuteen, mihin tällä von Boetticherin mietinnöllä pyritään. Äänestin siis tämän mietinnön puolesta. Mutta arvoisa puhemies, oliko unta se, että tyttäreni Cristina oli valmistunut oikeustieteellisestä, vai se, että saimme viimeinkin 2000 euron stipendillä eurooppalaisen asianajajan, jollaista Euroopassa tarvittaisiin?

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet tämän mietinnön puolesta, sillä olemme yksimielisiä siitä, että EU:n pitää kehittää siviilioikeuteen liittyvää yhteistyötä EU:n kansalaisten eduksi. Olemme kuitenkin selvillä, että asetus ei koske Tanskaa, kuten määrätään siinä pöytäkirjassa, joka koskee Tanskan asemaa Euroopan unionin perustamissopimukseen nähden.
Von Boetticherin mietintö (A5-0333/2001):

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin tämän von Boetticherin toisen mietinnön puolesta. Kuinka voisikaan äänestää sellaista mietintöä vastaan, jonka tavoitteena on mahdollistaa nopeampi liikkuminen Euroopan unionissa niin, että unioniimme ei-toivottujen henkilöiden henkilöllisyys tarkistetaan tehokkaasti? Mitä tulee tähän mietintöön, matkoillani Itä-Euroopan maihin - Sloveniaan, Slovakiaan, Bulgariaan ja Unkariin - monet eläkeläiset ovat tulleet luokseni ja sanoneet: "Jäsen Fatuzzo, olemme iloisia, että Euroopan unioni tekee kaikkensa, jotta voisimme liikkua vapaasti unionissa, mutta nykyään meiltä kuitenkin kysytään papereita kymmeniä kertoja, meidät tarkastetaan joka käänteessä ja tarvitsemme lukuisia asiakirjoja matkustaaksemme paikasta toiseen. Muistakaa, että me odotamme innokkaasti sitä päivää, jolloin voimme viimeinkin liikkua todella vapaasti!"

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Äänestimme tätä mietintöä vastaan, sillä siinä on puhtaasti kyse Schengenin sopimusten soveltamista, emmekä halua tukea niitä sen enempää suoraan kuin välillisestikään. Schengenin sopimuksissa väitetään järjestettävän henkilöiden vapaa liikkuvuus Euroopan unionin sisällä, mutta niissä päinvastoin asetetaan esteitä tälle vapaudelle ainakin niille henkilöille, jotka ovat peräisin Euroopan unionin ulkopuolelta.
Kannatamme täydellistä vapautta henkilöiden liikkuvuudelle, olivatpa he kotoisin unionista tai sen ulkopuolelta.
EU:n perussopimukset takaavat kyllä pääoman vapaan liikkuvuuden sen alkuperästä riippumatta, ja sallitaan jopa ase- tai huumekaupasta tai terroristeilta peräisin olevan rahan pesu Euroopan alueella, jotta ei koskettaisi pyhään pankkisalaisuuteen tai liikesalaisuuteen.
Ilmaisimme äänillämme vastustavamme Eurooppaa, joka on tehty pääomaa eikä ihmisiä varten.
Goebbelsin mietintö (A5-0302/2001):

Fatuzzo
Tällä jäsen Goebbelsin mietinnöllä pyritään selventämään kansainvälisen rahajärjestelmän merkitystä niille, jotka käyttävät rahaa taloutensa kohentamiseen. Äänestin sen puolesta, mutta mieleeni hiipi epäilys: muistin napolilaisen kengänkiillottajan, todella köyhän napolilaispojan, joka kohtasi Ischian saarella rikkaan vanhan teollisuusmiehen, joka sanoi hänelle: "Sinun iässäsi minä kiillotin kenkiä enkä istunut täällä ottamassa aurinkoa. Sitten ostin taksin, sitten julkisen liikenneyhtiön, sitten lentoyhtiön, ja sitten minusta tuli satelliittiverkon omistaja." "Ja mitä teet nyt?" kysyi poika. "Nyt nautin Ischian ja Italian auringosta." "No mitäs minä nyt tässä teen", vastasi poika.

Berthu
. (FR) Goebbelsin mietintö keinoista välttää kansainvälisiä talouskriisejä on kokonaisuudessaan tarkka, asiallinen ja järkevä. Siksi on sitäkin hämmästyttävämpää, ettei siinä sanota sanakaan eurosta eikä siinä muistuteta meille aiemmin hoettua (ja niin kovin asiallista) väitettä, jonka mukaan euro, josta pitäisi tulla nopeasti tärkeä kansainvälinen valuutta, pistäisi dollarin kuriin pakottamalla Yhdysvaltojen rahaviranomaiset lopettamaan välinpitämättömyytensä. Jotkin toisinajattelevat analyytikot tosin uskoivat, että kaksinapainen kansainvälinen valuuttajärjestelmä dollari/euro (tai kolminapainen, jos jeni lasketaan mukaan) saattaisi olla vielä epävakaampi kuin entinen yksinapainen (tai kaksinapainen) järjestelmä. Kyseessä oli kuitenkin mielenkiintoinen keskustelu, joka olisi pitänyt tuoda kunnolla esiin Goebbelsin mietinnössä siten, että olisi lisäksi tarkasteltu myös saatuja kokemuksia, sillä onhan euro ollut pian kolme vuotta käytössä ainakin kansainvälisillä markkinoilla.
Mietinnössä kuitenkin vältellään varovaisesti tätä kysymystä. Miksi? Yksinkertaisesti siksi, että väite vakauttaja-eurosta kuten väite horjuttaja-eurosta perustuivat samaan lähtöolettamukseen, eli siihen, että eurosta tulisi nopeasti toinen kansainvälinen valuutta dollarin rinnalle tai jopa dollarinveroisena. Näin ei todellakaan ole tapahtunut.
Paitsi, ettei eurosta tullut suurta valuuttaa, sen arvo on alentunut, luottamus siihen on jatkuvasti kriisin partaalla eikä sen kansainvälinen rooli kehity. Kaiken kukkuraksi jäsenvaltiot ovat ajautumassa sekaviin vaikeuksiin keskenään. Olisi ollut varmempaa ja yksinkertaisempaa, jos Euroopan unioni ei olisi totellut dogmaatikkoja, vaan olisimme kehittäneet asteittain ecua kunnioittaen samalla kansallisia valuuttoja.
Kolmena kuluneena vuonna saatu kokemus vahvistaa, mitä olemme aina ajatelleet: Euroopan valuuttojen yhdentymisen vikatikki pikemminkin helpottaa dollarin oloja. Dollarin hyvinvointi viimeaikaisista hyökkäyksistä huolimatta on vain lisätodiste tästä. On helppo ymmärtää, miksei esittelijä halunnut syventyä tähän aiheeseen.

Dehousse
. (FR) Kollegamme Goebbelsin erinomaisen mietinnön jälkeen Euroopan parlamentille on esitetty päätöslauselmaesitys, joka on jo valmiiksi liian suppea.
Lisäksi komission edustaja esitti komission puolesta kannan, joka on ensinnäkin virheellinen ja toiseksi mahdoton hyväksyä, sillä siinä sivuutetaan kaikki nykyisin kansainvälisen rahoituksen alalla terrorismin ulkopuolella tehdyt väärinkäytöt alkaen huumekaupan ja korruption rahoituksesta.
Lopuksi tarkkaamaton tai myöntyväinen osa parlamentista hylkäsi useita rakentavia tarkistuksia, jotka koskivat muun muassa taloudellisen ja sosiaalisen vakauden neuvoston perustamista, tarvetta parantaa kaikkien maanosien edustusta kansainvälisissä rahoituslaitoksissa sekä tarvetta rajoittaa sellaisten valtioiden ja verokeitaiden kanssa toteutettavia rahoitustapahtumia, jotka eivät noudata kansainvälisiä vähimmäissääntöjä.
Parlamentti kieltäytyi jopa sanomasta, että finanssikeinottelu on yksi maailmantalouden epävakauden tärkeimmistä syistä.
Kun demokraattiset kansanedustuslaitokset kieltäytyvät tunnustamasta tosiasioita, ne eivät enää palvele yleistä etua. Nimenomaan tätä seikkaa korostaakseni pitäydyin äänestämästä, sillä en halunnut vastustaa niitä joitakin myönteisiä vaikutuksia, joita päätöslauselmasta voi vielä löytää mietinnön kariutumisen jälkeen.

Figueiredo
. (PT) Kuten mietinnössä muistutetaan, vuosien 19752000 välisenä aikana maailmassa on ollut noin 120 raha- ja talouskriisiä, jotka Kansainvälinen valuuttarahasto laskee tilanteiksi, joissa rahan arvo heikkenee yli 25 prosenttia vuodessa. Ikävä kyllä, vaikka tiedetään, että jokaisesta kriisistä koituu erittäin suuret kustannukset sen koettelemille maille, kuten vielä kesällä 1998 Aasian kriisin yhteydessä, mietinnössä ei esitetä perusteellisia toimia, joilla uusia kriisejä voitaisiin ehkäistä edes jossakin määrin tehokkaasti.
Kansainvälisen järjestelypankin tiedot osoittavat kansainvälisen rahoitustoiminnan kasvaneen suunnattomasti, sillä se on lähes kaksinkertaistunut 1990-luvulla, jolloin on ilmennyt reaalitaloudesta yhä kauempana olevaa pörssikeinottelua, joka on talouden kiertokulun nopeutuessa lisännyt epävakautta ja syventänyt rikkaiden maiden ja kehitysmaiden välistä kuilua.
Vaikka mietinnössä esitetään huomioita ja arvostelua, erityisesti Maailman valuuttarahaston demokratian puutteesta ja sen käyttämisestä Yhdysvaltain ja G7-maiden tarkoituksiin, siinä ei kuitenkaan juurikaan tuoda esiin vaihtoehtoja. Siinä päinvastoin katsotaan heti kättelyssä, että ajatus maailmanlaajuisen sääntely- ja valvontavallan omaavan, Yhdistyneiden Kansakuntien alla toimivan organisaation perustamisesta on lähitulevaisuudessa mahdoton toteuttaa. Kuitenkin juuri sen pitäisi olla mahdollisuus, jota on kannustettava ja edistettävä, jotta voisimme luoda oikeudenmukaiset, solidaariset ja demokraattiset kansainväliset suhteet, joissa otettaisiin huomioon kehitys ja köyhyyden torjuminen.
Vaikka on myönteistä, että esittelijä tunnustaa, että uuden kasvun käynnistäminen ja köyhyyden torjunta onnistuu vain köyhimpien maiden velat mitätöimällä, on valitettavaa, että hän ei esitä muita konkreettisia ehdotuksia, jotka koskisivat erityisesti Tobinin veroa tai veroparatiisien vastaista taistelua ja että täysistunnon enemmistö vastusti kaikkea sen suuntaistakin.

Krivine
. (FR) Goebbelsin mietinnön kunnianhimoisena tavoitteena on parantaa kansainvälisen valuuttajärjestelmän toimintaa. Mutta kenen eduksi? Kysymys on täysin oikeutettu, kun esittelijä arvioi, että "Kansainvälinen valuuttarahasto on ainoa elin, joka pyrkii maailmantalouden hyvään toimintaan". IMF:n rakennemukautussuunnitelmien uhrit varmasti riemastuvat tästä tiedosta, mutteivät välttämättä ole aivan vakuuttuneita IMF:lle esitetystä pyynnöstä ottaa vastaisuudessa huomioon "sosiaaliset näkökohdat". Lisäksi mietinnössä on merkityksellisesti päätetty sivuuttaa kaikki keinotteluun kohdistuvat verot (kuten Tobinin vero) sekä tarve lakkauttaa veroparatiisit.
En kuitenkaan äänestänyt mietintöä vastaan, sillä halusin tukea kahta konkreettista pyyntöä, joita pidämme olennaisina. Kannatamme kehitysmaiden velan kumoamista, ja olemme näin ollen sitä mieltä, että köyhimpien maiden velka on mitätöitävä ja muiden kehitysmaiden lainojen takaisinmaksu on keskeytettävä. Tämän ei mielestämme pitäisi johtaa velkarakenteen muuttamista koskevan suunnitelman laatimiseen vaan mahdollistaa laittoman velan mitätöinti. Kaikista näistä varauksista huolimatta ehdotukset ovat jokseenkin oikeansuuntaisia, enkä halua olla niiden esteenä.

Puhemies
Äänestysselitykset ovat päättyneet.
(Istunto keskeytettiin klo 13.12 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Talousarviomenettely 2002
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista budjettivaliokunnan mietinnöistä:
Costa Nevesin laatima mietintö (A5-0330/2001)
esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2002 (C5-0300/2001 - 2001/2324(BUD)) ja oikaisukirjelmästä nro 1/2002 (12733/2001 - C5-0495/2000) esitykseen Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2002
Pääluokka III - Komissio,
Buitenwegin laatima mietintö (A5-0329/2001)
esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2002 (C5-0300/2001 - 2000/2325(BUD)) ja oikaisukirjelmästä nro 1/2002 (12733/2001 - C5-0495/2001) esitykseen Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2002
Pääluokka I - Euroopan parlamentti
Pääluokka II - Neuvosto
Pääluokka IV - Tuomioistuin
Pääluokka V - Tilintarkastustuomioistuin
Pääluokka VI - Talous- ja sosiaalikomitea
Pääluokka VII - Alueiden komitea
Pääluokka VIII (A) - Oikeusasiamies
Pääluokka VIII (B) - Euroopan tietosuojavaltuutettu,
Seppäsen laatima mietintö (A5-0342/2001)
esityksestä EHTY:n toimintatalousarvioksi vuodelle 2002 (SEC(2001)0827 - C5-0233/2001 - 2001/2100(BUD)).

Costa Neves
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, parlamentissa, jota viitoittavat 3. huhtikuuta hyväksytyt vuoden 2002 talousarviomenettelyn suuntaviivat, pidetään erittäin tärkeänä, että eurooppalaisten toimielinten toimintaa tehostetaan. Haluamme erityisesti painottaa meneillään olevaa komission uudistusta sekä talousarvion toteutuksen onnistumista.
Tämä lähtökohtanamme vahvistamme selkeän poliittisen tukemme komission uudistukselle ja luomme mekanismeja sen tehokkaalle seurannalle, samalla kun yritämme paikata viivästyksiä senkaltaisissa asioissa kuin henkilöstöjärjestelyt, joista haluamme kunnioitettavan Euroopan parlamentin päätöslauselmassa otolliseen aikaan ilmaistun kannan. Näitä mekanismeja ovat varhaiseläke, jonka soveltaminen kaikissa eurooppalaisissa toimielimissä on keskeinen asia, samoin kuin muun muassa edustustojen toimintakyvyn vahvistaminen sekä lainsäädäntö- ja talousarviomenettelyjen parempi yhteensovittaminen. Nämä ovat tuttuja tavoitteita, joiden toteuttamiseksi työskentelemme jatkossakin.
Samaan aikaan tarkoituksena on parantaa talousarvion toteutuksen seurantaa ja komission odotetaankin määrittelevän selvästi toteutumistavoitteet ja niitä koskeva aikataulu, jonka noudattamista tarkastelemme niiden tietojen perusteella, joita on jo nyt saatavilla. Talousarvion toteutumisen tosiasiallinen arviointi ei ole mahdollista, jos meillä ei samalla ole määriteltyjä tavoitteita ja tietoja, joiden perusteella tarkistamme noiden tavoitteiden toteutumisen. Lisäksi Euroopan parlamentti panee tunnetusti selvästi eniten painoa perusteellisemmalle paneutumiselle talousarvion toteuttamiseksi. Meistä on tärkeää osata ennakoida seuraavan vuoden talousarvio. Talousarvio on jo määritelmänäkin ennuste. Seuraavan vuoden ennakoinnin lisäksi on kuitenkin yhtä tärkeää tarkistaa, missä määrin ennuste pannaan täytäntöön, ja silloin kun sitä ei ole tehty, ymmärtää siihen johtaneet syyt.
Parlamentissa yritetään myös jouduttaa jo viivästyneiden maksumäärärahojen ja uusien sitoumusten maksamista. Haluamme poistaa mahdollisuuksien mukaan maksamatta olevat määrät, ja toisaalta haluamme, että näitä maksamatta olevia määriä (RAL) käyttääksemme tällä alueella vakiintuneita sanamuotoja ei tule enää lisää.
Haluamme vielä vauhdittaa toimintamenojen lisäämistä supistamalla vastaavasti hallintomenoja. Kuten tiedetään, tämä liittyy myös eräisiin budjettivaliokunnan ehdottamiin horisontaalisiin tarkistuksiin, jotka siis läpäisevät koko talousarvion ja joiden tavoitteena on maksamatta olevien määrien todellinen vähentäminen, ripeämpi maksumäärärahojen maksaminen sekä toimintamenojen lisääminen hallintomenojen kustannuksella.
Lisäksi vahvistamme uudelleen aikomuksemme tehdä päätöksiä ainoastaan mahdollisimman täydellisten tietojen pohjalta ja sitä varten toivomme, että komissio antaa käyttöömme seuraavat välineet: ensinnäkin yhtäältä tutkimuksen, jossa tarkastellaan erilaisia maatalousalaan liittyviä toimia, joihin on jo ryhdytty Agenda 2000 -ohjelmassa suunniteltujen uudistusten yhteydessä, sekä näiden toimien ja BSE-kriisin sekä suu- ja sorkkataudin vaikutuksia talousarvioon, minkä lisäksi siinä on tarkasteltava maatalousalan budjetin kehitystä. Euroopan parlamentti ei saa olla pelkkä muodollinen budjettivallan käyttäjä. Voidaksemme tehdä päätöksen jostakin budjettikohdasta tai peräti talousarvion menoluokasta, tarvitsemme täydellisiä ja päivitettyjä tietoja. Lisäksi on varmaa, että nyt tarvitsemme lisäaineistoa yhteisen maatalouspolitiikan viimeisimmästä uudistuksesta samoin kuin suu- ja sorkkataudin sekä BSE-kriisin vaikutuksista. Olemmekin ainakin viime maaliskuusta lähtien pyytäneet tätä aineistoa, jotta voisimme tehdä myöhemmin tietoisesti sekä vuoden 2002 talousarviota että oikaisukirjelmää koskevia päätöksiä.
Samassa tiedonsaantimielessä toivomme, että kehitteillä olisi uusia toimia, joiden avulla voitaisiin ratkaista syyskuun 11. päivän terrori-iskuista johtuva tilanne. Niiden pitäisi liittyä erityisesti Europolin ja Eurojustin toimintaan sisä- ja oikeudellisissa asioissa sekä ulkoisiin toimiin, joihin kuuluu humanitaarisen avun tehostaminen ja kehitysyhteistyön monipuolistaminen tietenkään aikaisempien sitoumusten kärsimättä.
Me kaikki hyväksymme, että syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen maailmanpoliittinen tilanne on muuttunut kovasti, ja koska talousarvio heijastaa ja ilmentää tuota samaa politiikkaa, seuraukset näkyvät myös siinä. Ja sillä on seurauksensa sekä vuonna 2001 ja vuonna 2002 että tulevaisuudessa. Näitä seurauksia ovat tietenkin pakolaiset ja heidän aiheuttamansa suuren luokan ongelma, mutta myös Euroopan unionissa yhteisesti sovitut ulkopoliittiset toimet. Emmekä halua joutua järjestelmällisesti vastatusten tapahtuneiden tosiasioiden kanssa. Nyt on siis varmasti mahdollista ennakoida tapahtumien kehitys. Näiden uusien tosiasioiden pitääkin näkyä talousarviossa, ne pitää sovittaa talousarvioon ilman, että muita Euroopan unionin sitoumuksia kyseenalaistettaisiin.
Kunnioitamme kovasti vuonna 1999 määriteltyjä rahoitusnäkymiä, mutta kunnioitamme kovasti myös yhteiskunnallisista ja poliittista liikehdintää eikä tästä viimeksi mainitusta voi olla tekemättä tarvittavia päätelmiä. Olemme vahvistaneet useita kertoja, ettemme hyväksy koskaan, että uudet haasteet ratkaistaisiin kyseenalaistamalla vanhat, jotka ovat nykyään yhtä ajankohtaisia kuin aikaisemminkin.
Suhtaudumme myös erittäin toiveikkaasti toimielinten pääsihteerien laadittavaksi tulevaan selvitykseen, joka koskee laajentumisen valmisteluun suunnattuja hallintomenoja ja joka sisältää usean vuoden kattavan erittelyn. Olemme myös sitä mieltä, että tämän teknisen tason työskentelyn luonnollisena seurauksena voi myöhemmin olla poliittisen tason käsittely, johon osallistuvat molemmat budjettivallan käyttäjät. Sillä tasolla voimme tehdä poliittisia johtopäätöksiä parhaillaan käynnissä olevan teknisen käsittelyn perusteella saamistamme tiedoista.
Jatkaakseni toisenlaisista kysymyksistä, joita ei myöskään käsitellä komission ehdotuksessa, odotamme, että hyvin pian laaditaan ehdotus sellaisen joustovälineen käyttöönotosta, jolla varmistetaan tarvittavat varat vanhasta Marokon kalastussopimuksesta riippuvaisten kalastuslaivastojen uudelleensuuntaamiseen. Tämä joustoväline, joka sisältyy toimielinten väliseen sopimukseen, on otettu käyttöön vuosi toisensa jälkeen ja toiveissamme on sitä koskeva ehdotus vuodeksi 2002.
Alakohtaisista tavoitteista haluaisin mainita muutaman, joita pidämme erityisen tärkeinä, kuten Euroopan unionin kilpailukyvyn vahvistaminen, johon liittyy useampia ja parempia työpaikkoja koskeva ensisijainen tavoite. Eurooppa-neuvostojen ja eurooppalaisten huippukokousten julistukset eivät riitä, vaan ne on myös toteutettava käytännössä. Useammat ja paremmat työpaikat tarkoittavat myös enemmän ja parempaa tukea, enemmän ja parempia tukimekanismeja pk-yrityksille ja eLearning-aloitteen jolla näkisimme mieluusti olevan oikeusperustan kehittämistä sekä turvapaikka- ja maahanmuuttoasioita koskevien yhteisten politiikkojen lujittamista.
Tähän asiayhteyteen kuuluu myös erityisesti mainittava aikomus tukea jäsenvaltioiden raja-alueiden kilpailukykyä laajentumista silmällä pitäen sekä Leader-ohjelman hyötyjen ulottaminen tuleviin jäsenvaltioihin. Kaikkia näitä asioita tarkastellaan joko suuntaviivoissamme, ehdotuksissamme talousarviota koskevien ehdotusten muuttamiseksi tai näitä koskevissa huomioissamme. On selvää, että puhumme edelleen myös määrärahojen nostamisesta. Tiedän, että jäsenvaltiot yrittävät usein kaihtaa sitä, mutta tosiasia on, että mikäli haluamme eurooppalaisten toimielinten olevan tehokkaampia ja toisaalta niiden toiminnan olevan uskottavampaa ja tuloksilla olevan pysyvyyttä, meidän on saatava toimintaamme tarvittavat maksumäärärahat. Muistutankin, että toimielinten välisessä sopimuksessa sanotaan rahoitusnäkymistä, että vuonna 2002 maksumäärärahojen osuuden jäsenvaltioiden BKT:stä pitäisi olla 1,08 prosenttia ja että neuvoston ehdotukset ovat kaukana siitä.
Päätän puheenvuoroni ilmaisemalla parlamentin täyden valmiuden sopia kannoista yhdessä neuvoston ja komission kanssa tämän vuoden 2002 talousarvion ensimmäisen käsittelyn ja siitä joulukuussa toimitettavan äänestyksen välisenä aikana, kun yritämme järjestelmällisesti etsiä mahdollisimman oikeaa tapaa jakaa käytettävissä olevat varat sekä asianmukaisia ratkaisuja ajan haasteisiin. Toiveenamme on, että ensi torstain äänestyksestä lähtien voimme käsitellä Euroopan parlamentin selkeitä ehdotuksia. Toivoisimme myös, että koko joulukuuhun asti toteuttavan yhteistyömenettelyn aikana otetaan huomioon myös meidän ensisijaiset tavoitteemme ja juuri äsken mainitsemani asiat, eli että sekä Euroopan parlamentin että komission kantaa kunnioitettaisiin siinä määrin, että lopulta olisi mahdollista hyväksyä kummankin ehdotuksen parhaat puolet. Sen sijaan emme voi varmasti hyväksyä nyt sitä, mitä emme hyväksyneet aiemminkaan, eli että aloitetaan jonkinlainen kuurojen välinen vuoropuhelu, jossa yhdet sanovat mitä haluavat tehtävän, ja toiset hyväksyvät sen ilman muuta. Jotta tässä nimenomaisessa tapauksessa voitaisiin todella neuvotella asioista, kummankin osapuolen kantaa on kunnioitettava, kummankin osapuolen ensisijaiset tavoitteet on otettava huomioon ja niitä on tosiaan valvottava tarkasti. Ainoastaan näin toimien talousarviomenettelyn toteuttaminen kannattaa, ainoastaan näin voimme olla lopullisen varmoja sen onnistumisesta, ainoastaan näin voimme toivoa, että se hyväksytään joulukuun äänestyksessä. Meidän kantamme ovat selviä, me olemme valmiit neuvottelemaan ja haluamme, että kunkin osapuolen ehdotukset käsitellään perusteellisesti, jotta lopputulos olisi tasapainoinen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa esittelijä.
Jätitte käyttämättä muutaman sekunnin teille myönnetystä puheajasta, joten haluaisin kertoa teille tiedon, jota täällä oleva yleisö oletettavasti arvostaa: jokainen sekunti täysistunnossa maksaa meille 9,73 euroa. Sanon tämän, jotta ymmärtäisitte, että juuri näiden kustannusten takia en jousta puheaikojen myöntämisessä.
Esittelijä Buitenwegillä on puheenvuoro.

Buitenweg
. (NL) Arvoisa puhemies, olette jälleen käyttänyt paljon rahaa tähän pitkään yhteenvetoon, mutta ehkä voin myös jälleen käyttää vähemmän kuin nämä kymmenen minuuttia, ja silloin kaikki menee kyllä hyvin.
Arvoisa puhemies, toivomme ottavamme tällä viikolla merkittävän askeleen vuoden 2002 talousarvion vahvistamisessa. Olen tehnyt viime kuukausien aikana tämän hyväksi työtä esittelijänä, ja minua ovat siinä tukeneet muita ryhmiä edustavat kollegat - jäsen Gill, jäsen Ferber, jäsen Virrankoski ja muut kollegat - sekä myös yleisen talousarvion esittelijä jäsen Costa Neves, joita kaikkia haluan täällä kiittää miellyttävästä ja myös hyvin hedelmällisestä yhteistyöstä.
Myöskään neuvoston kanssa käydyt kolmikantaneuvottelut eivät ole jääneet täysin tuloksettomiksi, ja siksi haluaisinkin tässä luetella vielä kerran myönteiset asiat. Tästä vuodesta lähtien neuvoston talousarvioon sisältyy erityinen luku yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa varten. Nyt kun neuvosto sisällyttää talousarvioonsa toiminnalliset kustannukset, kuten sotilaallisen suunnittelukapasiteetin kustannukset, jotka eivät valitettavasti kuulu komission toimivaltaan, on tarpeen, että demokraattinen valvonta mahdollistetaan. On myös tärkeää saada selkeä kuva perustettavista hallintorakenteista, jotta päällekkäisyyttä parlamentin toimintojen kanssa vältettäisiin. Tämä ei ole mahdollista neuvoston yleisessä talousarviossa, jos ei ole selvää, mitä käytetään mihinkin ja jos parlamentti ei lausu mielipidettään hallintomenoista yleisesti. Siksi olemme tyytyväisiä erilliseen lukuun, koska tällä tavoin parlamentti voi yrittää valvoa joitakin asioita.
Kun kuitenkin olemme joutuneet tälle tielle, toivon, että neuvosto hyväksyy ennen toista käsittelyä muutaman järkevän ja hyvin johdonmukaisen parlamentin esittämän pyynnön. Kysymys on Eurooppa-neuvostojen pitkistä ja vilkkaista öistä. Pitävätkö hallitusten päämiehet asioita järjesteltäessä vielä silmällä, mitä rahoituksellisia seurauksia siitä koituu? Epäilen tätä.
Alankomaiden hallituksella on Eurooppa-neuvostojen aikana aina mukanaan erityinen laskukone, jolla selvitetään tarkalleen, mitkä ovat vaikutukset Alankomaiden maksuihin, mutta kuka sitten vastaa seurauksista, joita koituu EU:n talousarviolle?
Nizzan huippukokous on hyvä ja järkyttävä esimerkki tästä. Jotta neuvoston äänijakaumasta päästäisiin helpommin sopuun, Euroopan parlamenttiin jaettiin avokätisesti lisää paikkoja. Kuka tämän maksaa?
Amsterdamin sopimuksessa puhuttiin korkeintaan 700 paikasta. Nyt meille on määrätty 732 paikkaa, mutta sitä ei ole otettu huomioon rakennuksissa. Väliaikaisesti parlamentin jäsenten määrä voi nousta jopa 800:aan, enkä halua kuulla neuvostoa, kun sille esitetään lasku tästä.
Luonteeltaan aivan toisenlainen esimerkki liittyy Balkaniin. Samalla kun käynnissä olevien kameroiden edessä luvattiin miljardeja jälleenrakennukseen, neuvosto otti takaoven kautta rahat kehitysavusta. Toistumisen välttämiseksi on järkevää, että merkittävien huippukokousten poliittisiin päätelmiin liitetään rahoitussuunnitelma. Kuinka paljon toimet maksavat, ja onko kysymys uusista rahoista? Olisi reilua esittää myös tämä, kun myös poliittiset päätelmät tulevat käsiteltäviksi.
Otsakkeen 5 tilanne on siis muuttunut merkittävästi Berliinin sopimuksen jälkeen, koska tuolloin ei otettu huomioon kehitystä esimerkiksi toisen pilarin yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa eikä kolmannessa pilarissa, johon kuuluvat Eurojust, Europol ja Euroopan tietosuojavaltuutettua koskevat menot. On hyvä, että tällaista kehitystä tapahtuu, mutta on myös hyvä, että silloin tehdään selväksi, mistä rahat tulevat ja minkä kustannuksella ne käytetään.
Toinen asia, jossa haluaisin pyytää neuvostolta myönteistä asennetta, on pyyntömme siitä, että erillään talousarvion vuosittaisesta käsittelystä tarkasteltaisiin, kuinka haluamme antaa veronmaksajille enemmän vastinetta heidän rahoilleen. Parlamentti puhui myös kolmikantaneuvottelujen aikana tässä yhteydessä poliittisen työryhmän perustamisesta, jotta voimme tarkastella yhdessä, millä tavalla voimme antaa rahoille enemmän vastinetta, koska keskustelemme joka vuosi uudelleen talousarvion yksityiskohdista ja pienistä muutoksista siihen, mutta joskus määräävään asemaan päässeiden toimielinten tavoitteita ja työmenetelmiä ei tarkasteta perusteellisesti.
Meidän on kuitenkin uskallettava päästä eroon tavasta, miten asiat ovat kehittyneet, ja meidän on uudelleen mietittävä, pitääkö kaikkien toimielinten, esimerkiksi kaikkien virastojen, jäädä vielä entiseen muotoonsa. Aloitamme tänä vuonna ruohonjuuritasolla pyytämällä kaikkia toimielimiä laatimaan negatiivisten painopisteiden luettelon. Meidän ei nimittäin pidä pelkästään lisätä asioita EU:n talousarvioon vaan myös oppia poistamaan sieltä asioita.
Myös toimielinten välisessä yhteistyössä on runsaasti säästämisen varaa. Haluan tehdä täällä tässä mielessä yhden konkreettisen ehdotuksen. Nizzan huippukokouksen jälkeen ilmassa on ollut sellaisia ajatuksia, että neuvosto tarvitsisi uuden kokouspaikan puolen vuoden välein pidettäviä huippukokouksia varten. Veronmaksajille ja elämänlaadulle Leopoldin kaupunginosalle koituu kuitenkin merkittäviä seurauksia, jos sinne jälleen tekaistaan valtavan suuri rakennus. Tutkikaamme siksi yhdessä, voidaanko jotkin neuvoston kokoukset pitää parlamenttirakennuksessa, Brysselissä tai Strasbourgissa.
Katselkaa ympärillenne, kuten olette tehneetkin. Tämä on hieno rakennus, ja ymmärrätte, että emme pidä pahana, jos yhteistyöstä tulee sellaista, että parlamentti kokoontuu pelkästään Brysselissä, ja suomme mielellämme teille tämän ympäristön. Siihen saakka, että paikkaongelma on ratkaistu muulla tavalla, meillä on tosiaankin kaksi rakennusta, joita on mukautettava suuremmalle määrälle parlamentin jäseniä.
Puhemiehistö on laatinut kolmivuotisen suunnitelman, joka toimii ohjeellisina puitteina laajentumiseen liittyville kustannuksille. Myös muut toimielimet työskentelevät kuumeisesti sen hyväksi, että laajentumisen seuraukset olisivat mahdollisimman kitkattomia, ja näitä mukautuksia emme voi odottaa vuoteen 2004 saakka. Ei voi olla niin, että olemme toimissamme vielä puolivälissä, kun ensimmäiset uudet jäsenet ilmoittautuvat. Tämä siis tarkoittaa, että lisää rahoituksellista liikkumavaraa tarvitaan vielä ennen kuin ehdokasvaltiot ovat tulleet jäseniksi.
Budjettivaliokunta on todennut tiukan budjettikurin myötä olevan mahdollista, että tulevina vuosina on mahdollista pysyä itsellemme asetetun hallintomenojen 20 prosentin enimmäismäärän rajoissa, vaikka olemme aina sanoneet, että laajentuminen ja rakennukset eivät sisälly tähän enimmäismäärään.
Tulevien vuosien osalta en ole kuitenkaan kovinkaan varma, että tämä onnistuu jälleen. Mielestäni on vaikeaa pysyä asetetun enimmäismäärän rajoissa, kun muut toimielimet alkavat toteuttaa suunnitelmiaan laajentumisen valmistelemiseksi ja kun myös parlamentti on suurempien kustannusten edessä, koska laajentuminen on silloin todellakin käynnissä.
Berliinin huippukokousta ei sinänsä tarvitse julistaa pyhäksi, mutta aikomus laajentua käyttäen verorahoja tehokkaalla ja toivottavalla tavalla ansaitsee pyhäksi julistamisen, ja siksi meidän olisi pidettävä sitä ohjenuorana budjettimenettelyissä tästä eteenpäin.
Arvoisa puhemies, ymmärrätte varmaankin samalla, että neuvoston asenne askarruttaa minua kovasti, ja haluaisin yrittää vielä mainita joitakin muita asioita mietinnöstäni. Aluksi asioista, joita siihen ei sisälly. Mietintöön ei sisälly minkäänlaista parlamentin arviota siitä, millä perusteella kulut on korvattava, heti kun uusi jäsenten ohjesääntö on hyväksytty, mitä pidän hyvin valitettavana. Se, että ilmoitamme jo nyt, mitä haluamme, on tärkeä juuri siksi, että parlamentti haluaa pitää itsellään toimivallan päättää omista järjestelyistään eikä siis halua, että kulukorvausjärjestely olisi osa neuvoston tehtävää kanssa yhteistä pakettia.
Haluaisin siksi erityisesti pyytää PSE- ja PPE-ryhmiä hyväksymään mietintööni alun perin sisältyneen kannanoton, jonka mukaan ohjesäännön voimaantulon jälkeen hyvitettäisiin enää pelkästään todelliset kulut.
Sitten siitä, mitä mietintöön sisältyy. Olen hyvin iloinen, että toimielimet ovat suhtautuneet varovaisen myönteisesti budjettivaliokunnan pyyntöön osallistua EMASiin, Euroopan unionin ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään. Euroopan komissio on - haluan kiittää komissiota lämpimästi - itse jo jopa sitoutunut siihen, ja toivon, että tämä esimerkki saa jatkoa muun muassa Euroopan parlamentilta itseltään.
Parannettavaa on vielä paljon, myös meidän parlamentissamme, esimerkiksi jätteidenlajittelussa, ympäristöystävällisten materiaalien käytössä, sähkön säästämisessä ja sekä henkilöstön että parlamentin jäsenten liikkuvuussuunnitelman laatimisessa. Parlamentilla on täytettävänään esimerkin antajan rooli, myös konkretisoitaessa kauniita ympäristötavoitteita, ja olisin kiitollinen, jos pääsemme alkuun niiden parissa ensi vuonna 2002.

Seppänen
. Arvoisa puhemies, sopimus Euroopan hiili- ja teräsyhteisöstä solmittiin vuonna 1952 viideksikymmeneksi vuodeksi. Ensi kesänä sopimus päättyy, eikä sitä ole tarkoitus jatkaa. Niinpä nyt on käsittelyssä EHTY:n viimeinen talousarvio, jolla katetaan sen menot ensi vuoden heinäkuun 23. päivään saakka. Sen jälkeen EHTY:n nettovarallisuus, jonka suuruudeksi arvioidaan 1,1 miljardia euroa, siirtyy EU:n yleiseen talousarvioon sijoitettavaksi turvallisesti ja tuloa tuottavasti. Varojen tuotto on tarkoitus käyttää sekä hiili- että teräsalan tutkimustoiminnan rahoittamiseen. On arvioitu, että tuottoa saadaan käytettäväksi näihin tarkoituksiin noin 45 miljoonaa euroa vuodessa.
EHTY ei ole perinyt enää moneen vuoteen uusia maksuja. Sen menot on rahoitettu pääosin toimintatalousarvion rahoitukseen tarkoitetusta varauksesta. Suurin menoerä EHTY:n toiminnan viimeisenä puolivuotiskautena ensi vuonna on komission ehdotuksen mukaan sosiaalinen tuki. Siitä valtaosa on tarkoitus käyttää erityiseen mukautustukeen niissä maissa, joissa hiili- ja terästeollisuuden tuotantoa on ajettu alas. Monissa maissa alalla on sosiaalisia ongelmia ja niiden johdosta budjettivaliokunta on päätynyt esittämään Ison-Britannian, Irlannin ja Belgian terästeollisuuden erityisongelmiin mukautustukea 16 miljoonaa euroa enemmän kuin komissio alunperin esitti. Kun EHTY:n toiminta päättyy, sosiaalinen tuki hiili- ja terästeollisuuden työntekijöiden hyväksi loppuu. Komissio ei ole luvannut jakaa EU:n yleisestä talousarviosta erityistukea näiden alojen sosiaalisiin tarkoituksiin. Kun EHTY:n toiminta päättyy, sen edustama sosiaalinen ulottuvuus ei jatku muussa muodossa.
EHTY:n varoilla on rahoitettu merkittävää tutkimustoimintaa. Vaikka EHTY:n rahaston tuotto ohjataan toiminnan päättymisen jälkeen yksinomaan tutkimustoimintaan, rahoitus vähenee nykyisestään. Esimerkiksi vielä ensi vuoden alkupuolella tutkimukseen ohjataan 72 miljoonaa euroa. Se on huomattavan suuri summa verrattuna siihen 45 miljoonaan euroon, joka tutkimustoimintaan käytetään EHTY:n nettovarallisuuden tuottona. Näin ollen voidaan sanoa, että Euroopan hiili- ja teräsyhteisösopimuksen päättyminen on kielteinen asia sekä sosiaalisen että tutkimustoiminnan kannalta.
Komissio perii EHTY:n jäljelle jäävän varallisuuden sijoitustoiminnan hoidon sekä tutkimusrahojen kohdentamisen varjolla EHTY-varojen tuotosta aikamoisen korvauksen: 3,5 miljoonaa euroa vuodessa. Sillä palkataan EHTY:n jäljelle jäävien toimintojen hoitoon yli 30 virkamiestä. Toiminnat ovat niin rajalliset, että näyttää olevan yksi joukko, joka ei kärsi EHTY:n toiminnan päättymisestä niin kuin hiili- ja teräsalojen työläiset ja tutkijat kärsivät. EHTY:n pankkiliiketoimintaa hoitaneen ja sen jäämistöä hoitavien virkamiesten elämään sopimuksen päättymisellä on yllättävän vähän vaikutusta. Se kertoo komission toimintojen uusorganisoinnin tehottomuudesta.
On ongelma, johon haluan kiinnittää huomiota, vaikka se ei varsinaisesti ole tämän mietinnön asia. Hiili- ja teräsalojen tutkimustoiminnan rahaston perustamisen laillisuusperusta luotiin Nizzan sopimuksella. Jos Nizzan sopimus ei ole voimassa ensi heinäkuussa, sen jälkeisellä pesänhoidolla ei ole laillisuuspohjaa. Komission on kiireesti otettava kantaa tähän ongelmaan.
Lopuksi on syytä lausua myönteiset muistosanat kaikelle sille, mitä EHTY on saanut aikaan. Vähäisin asia ei liene ollut se, että Euroopan hiili- ja teräsyhteisö on ollut yksi niistä instituutioista, joka on vaikuttanut rauhan ja kansainvälisen yhteistyön vahvistumiseen toisen maailmansodan jälkeisessä Euroopassa. Euroopan hiili- ja teräsyhteisön toiminnan aikana sen jäsenvaltiot eivät ole sotineet toisiaan vastaan.

Vande Lanotte
. (NL) Arvoisa puhemies ja arvoisat parlamentin jäsenet, äänestätte muutaman päivän kuluttua ensimmäisessä käsittelyssä muutoksista esitykseen talousarvioksi, jonka neuvosto laati viime heinäkuussa. Syyskuun istuntojakson aikana sain jo esittää selvityksen tästä esityksestä talousarvioksi. Tänään aioin siis pidättäytyä perusteellisesta selvityksestä. Sen sijaan haluaisin lyhyesti käsitellä näkökohtia, jotka tulevat epäilemättä tulevalla kaudella käsiteltäväksi vuoropuhelumme puitteissa. Toivon, että tästä vuoropuhelusta tulee hedelmällinen, jotta voimme päästä sovintoon, joka tyydyttää kaikkia, etenkin ennen kaikkea Euroopan kansalaisia.
Haluan toistaa painokkaasti, että puheenjohtajavaltio haluaa päästä varainhoitovuoden 2002 talousarviosta sopuun jo neuvoston toisessa käsittelyssä marraskuussa. Muutaman päivän kuluttua ensimmäisen käsittelynne jälkeen suuret linjat tulevat määritellyiksi, ja silloin eri kannat ovat tiedossa. Siksi meidän pitäisi voida marraskuussa viimeistellä toimet, jotka johtavat vankkaan talousarvioon vuodeksi 2002.
Tässä yhteydessä minusta vaikuttaa hyödylliseltä palauttaa lyhyesti mieleen suuntaviivat, joita neuvosto on seurannut laatiessaan esitystä talousarvioksi, johon ehdotatte muutoksia näinä päivinä. Tämä esitys talousarvioksi tarjoaa liikkumavaraa Euroopan unionin kaikkien politiikan osa-alueiden ja painopisteiden rahoittamiseen tuomatta mukanaan liikaa paineita jäsenvaltioille, jotka joutuvat hallitsemaan tiukemmin julkistalouttaan. Esitys talousarvioiksi luo kuitenkin samalla marginaalin, erityisesti rahoitusnäkymien otsakkeen 3 ja otsakkeen 4 enimmäismääriin, jotta voitaisiin selviytyä uusista painopisteistä. Tätä varten neuvosto on varmistanut, että Euroopan unionin eri toimet rahoitetaan sopivalla tavalla käytössä olevien rahoitusvarojen puitteissa rahoitusnäkymiin sisältyvän enimmäismäärän mukaisesti, jolloin ei ole erityisesti tehty mitään muutosta varoihin, jotka on osoitettu ohjelmiin, joista on päätetty yhteispäätösmenettelyssä, samalla kun maksusitoumusmäärärahojen määrä on vahvistettu toteutusmahdollisuuksien pohjalta.
Lisäksi neuvosto on kiinnittänyt erityistä huomiota muutoksiin maksumäärärahoissa rajoittamalla niiden kasvua vuoteen 2001 nähden ja pitämällä ne hallinnassa, jolloin on otettu erityisesti huomioon toteutusmahdollisuudet ja maksamisen odotettavissa oleva tahti, kun ajatellaan vielä maksamatta olevia määriä ja jäsenvaltioiden budjettivaatimuksia.
Näiden yleisten näkökohtien jälkeen haluan ottaa esille muutamia asioita, joita käsitellään tulevien viikkojen aikana ja jotka liittyvät luonnollisesti maatalousmenoihin. Kuten tiedätte, neuvosto ei hyväksynyt komission ehdotusta ensimmäisessä käsittelyssä, ja neuvosto pyysi komissiolta yksityiskohtaista analyysia tarpeista. Parlamentti kääntyi neuvoston puoleen 20. heinäkuuta pidetyssä neuvottelumenettelyyn kuuluvassa kokouksessa, ja luotan täysin siihen, että pääsemme keskusteluissa loppujen lopuksi sopuun oikaisukirjelmästä, jonka komissio esittää meille pian, jolloin voimme huolehtia eri kriisien seurauksista. Mielestäni voin jo sanoa täällä, että tällä hetkellä käy yhä selvemmin ilmi, että tässä yhteydessä ratkaisu on varmasti mahdollinen.
Mitä tulee muihin maatalousmenoihin, korotettaessa neuvoston talousarvioesitykseen sisältyviä määrärahoja, jotka jäävät hieman jälkeen komission alustavassa esityksessään alun perin esittämistä summista, on otettu huomioon seuraukset Berliinin Eurooppa-neuvoston päätöksistä, jotka koskivat yhteisen maatalouspolitiikan muuttamista. Kun analysoimme vuoden 2002 talousarvioon sisällytettäviä lopullisia määrärahoja, meidän on tietenkin otettava huomioon oikaisukirjelmään sisältyvät tuoreimmat tiedot maatalousmenoista.
Sitten tulen toiseen asiaan, joka on myös käsiteltävänä toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti oikaisukirjelmän puitteissa, jonka komissio esittää meille pian, siis taloudellisiin seurauksiin, joita koituu siitä, että Marokon kanssa ei ole saatu aikaan kalastussopimusta ja että kyseisen kalastuslaivaston uudelleenjärjestelyä rahoitetaan.
Neuvosto noudatti heinäkuussa komission alustavaa esitystä kansainvälisen kalastussopimuksesta ja pyysi komissiota käyttämään näitä määrärahoja ainoastaan muihin kalastussopimuksiin. On harmillista, että tämä neuvoston kanta ei johtanut heinäkuussa sopuun. Neuvosto on rahoitusnäkymien rakenteellisia toimenpiteitä koskevassa otsakkeessa 2 pitänyt kiinni siitä, että tämä koko otsake sisällytettäisiin talousarvioon maksusitoumusmäärärahoina Berliinin Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 1999 esittämien päätelmien mukaisesti.
Haluan tässä yhteydessä viitata siihen, että laatiessaan esitystään talousarvioksi neuvostolla ei voinut olla riittävän selkeää kokonaiskuvaa ja että neuvosto on ilmoittanut, että se vielä tarkastelee tilannetta syksyn oikaisukirjelmän puitteissa, joka on esitettävä toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti. Näin neuvosto myös tekee, kun se on vastaanottanut oikaisukirjelmän. Haluan muistuttaa siitä, että kansainvälisiin kalastussopimuksiin tarkoitetut määrärahat on luokiteltu toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti pakollisiksi menoiksi, vaikka ne onkin ilmoitettu budjettikohdassa tai varauksissa.
Mitä tulee oikaisukirjelmään, josta osa keskusteluistamme käydään tulevien viikkojen aikana, haluan viitata siihen, että neuvosto odottaa, että siihen sisältyy varainhoitovuoden 2001 kokonaissumman arvio. Tämä pyyntö on osoitusta hyvän hallinnon periaatteesta, johon sisältyy, että yksittäisten eurooppalaisten veronmaksajien verotaakkaa ei mahdollisuuksien mukaan lisätä.
Tiedän, kuinka tärkeinä Euroopan parlamentti pitää rahoitusnäkymien otsakkeeseen 3 sisältyviä menoja. Siksi neuvosto on varmistanut, että sen esitys talousarvioksi kattaa riittävässä määrin Euroopan unionin sisäpolitiikan painopisteet ja että siinä erityisesti noudatetaan sitoumuksia monivuotisten ohjelmien rahoittamisesta, mistä molemmat toimielimemme ovat tehneet yhdessä päätöksen.
Viittaan myös siihen, että neuvosto on ensimmäisessä käsittelyssään lisännyt esityksessään talousarvioksi määrärahoja Eurojustin ja Schengenin SIS II -järjestelmän käynnistämiseksi. Komissio oli osoittanut tätä varten budjettikohdat alustavassa esityksessään. Nykyisessä tilanteessa nämä tavoitteet ovat vielä ajankohtaisempia kuin heinäkuussa, jolloin laadimme esityksen talousarvioksi. Siten neuvosto on luonut 110 miljoonan euron marginaalin, joka on laajempi kuin komission alustavaan talousarvioehdotukseen sisältyvä marginaali. Tämän marginaalin pitäisi olla riittävä, jotta voidaan kattaa painopisteet, joista joitakin esittelijänne varmasti mainitsee, kuten eLearning-toimet ja maahanmuuton, ja jotka otetaan joka tapauksessa esille tulevan vuoropuhelumme aikana.
Alan nyt käsitellä Euroopan unionin ulkoisten toimien rahoitusta, joka on sisällytetty rahoitusnäkymien otsakkeeseen 4. Neuvosto on noudattanut hyvin suurelta osin komission alustavaa esitystä talousarvioksi. Neuvosto on myös ponnistellut osoittaakseen varoja eri painopisteisiin ulkoisten toimien alalla. Neuvosto on siten luonut 100 miljoonan euron marginaalin rahoitusnäkymien otsakkeen 4 enimmäismäärään, minkä on mahdollistettava, että voimme vahvistaa painopisteemme tällä osa-alueella.
Mitä tulee tähän rahoitusnäkymien otsakkeeseen 4, haluan kuitenkin viitata erääseen erityiseen asiaan, joka liittyy määrärahoihin yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa varten. En voi muuta kuin pahoitella, että 20. heinäkuuta pidetyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston välisessä neuvottelumenettelyyn kuuluvassa kokouksessa ei päästy sopuun sisällytettävien määrärahojen summasta. Siksi neuvosto on sisällyttänyt talousarvioesitykseensä summat, joita komissio oli pitänyt lähtökohtanaan alustavassa esityksessään. Minun on myönnettävä, että en oikein ymmärrä pyyntöjä näiden summien alentamisesta. Olette varmaankin kanssani samaa mieltä, että nämä summat, jotka ovat jo pienempiä kuin vuonna 2001, ovat joka tapauksessa hyvin vaatimattomia, ja ne ovat todellakin vähimmäismäärä, joka tarvitaan siitä huolehtimiseksi, että EU voi esiintyä merkittävällä tavalla maailman tasolla. Toivomus siitä, että näitä summia alennettaisiin näin tärkeällä hetkellä nykyisen kansainvälisen kriisin aikana, saattaisi ennen kaikkea johtaa siihen, että Euroopan unionin uskottavuus horjuisi. En usko tämän olevan tavoitteena.
Siirryn nyt käsittelemään toimielinten hallintomenoja. Valmistellessaan esitystään talousarvioksi neuvosto on noudattanut toivomusta siitä, että toimielinten tarpeisiin vastattaisiin mahdollisimman hyvin ottaen huomioon niiden erityispiirteet. Esitykseen talousarvioksi jää 53 miljoonan euron marginaali rahoitusnäkymien otsakkeen 5 enimmäismäärään, jotta voitaisiin selvitä uusista tarpeista hallintomenojen alalla, erityisesti Euroopan tietosuojavaltuutetun talousarviota varten. Tässä yhteydessä neuvosto on hiljattain esittänyt teille oikaisukirjelmän nro 1/2002.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että kaikki täällä edustettuina olevat toimielimet ovat täysin tietoisia paineista, joita kohdistuu rahoitusnäkyminen otsakkeen 5 enimmäismäärään. Ensimmäinen askel tässä yhteydessä oli sopimus, johon päästiin 20. heinäkuuta pidetyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston välisessä neuvottelumenettelyyn kuuluvassa kokouksessa pyynnöstä toimielinten pääsihteereille siitä, että budjettivallan käyttäjän tarpeita varten laadittaisiin ennen marraskuussa kokoontuvaa budjettia käsittelevää neuvoston kokousta kertomus - sisältäen monivuotisen analyysin otsakkeesta 5 - ehdotuksista, jotka koskevat välttämättömiä säästöjä tämän otsakkeen enimmäismäärän noudattamiseksi, myös laajentumisen puitteissa. Tämä kertomuksen valossa on sitten määriteltävä, millaisiin toimenpiteisiin joissakin asioissa on ryhdyttävä. Haluan nyt myös jo painottaa, että jotkin ehdotukset, joita on juuri tehty kertomuksessa, tarjoavat varmasti kiinnostavaa materiaalia keskusteluja varten.
Haluan vielä käsitellä toista hallintomenoihin liittyvää asiaa: komission henkilöstöä koskevia pyyntöjä. Neuvosto tukee edelleen uudistuksia, joiden parissa komissio työskentelee, ja on hyväksynyt ensimmäisessä käsittelyssä sen, että perustetaan 78 uutta virkaa, joita ulkoiset valtuuskunnat ovat pyytäneet hajauttamisen yhteydessä. Muihin 239 virkaan neuvosto ei ottanut vielä kantaa 20. heinäkuuta yhtäältä siksi, että neuvosto haluaa saada lisää selvyyttä päätöksestä, joka koskee komission virkamiesten palveluksen lopullista päättymistä, ja toisaalta siksi, että neuvosto elättelee toiveita siitä, että teidän tätä asiaa koskevat keskustelunne johtavat ratkaisuun, joka on vastaavien toiveittemme mukainen.
Haluan päättää tämän katsauksen niistä asioista, joiden parissa työskentelemme tulevien viikkojen aikana, palaamalla nyt asiaan, johon olette jo liiankin tottuneita. Se on maksumäärärahojen määrän ongelma. Ensinnäkin olen iloinen, että Euroopan parlamentti ja komissio jakavat neuvoston huolestuneisuuden maksamatta olevista määristä, joista käytetään yhteisön ammattikielessä myös lyhennettä RAL. Edistymistä koskeva kertomus, joka esitettiin 30. heinäkuuta 2001 ja jota komissiolta pyydettiin edellisen budjettimenettelyn puitteissa, on varmasti hyödyllinen tässä yhteydessä. Haluan kuitenkin viitata siihen, että maksumäärärahojen laaja korottaminen ei ole mikään ihmelääke RAL:istä huolehtimiseksi. Havaitsemme tämän jäsenvaltioille palautettujen edellisten varainhoitovuosien ylijäämien määrästä. Yhtäältä maksamatta olevat määrät ovat vielä johdonmukaista seurausta jaksotetuista määrärahoista, ja samalla toisaalta maksusitoumusmäärärahojen parempi seuranta, erityisesti käyttäen peruutuksia, on myös tehokas väline mahdollisista epänormaaleista RAL:istä huolehtimiseksi.
Mitä tulee maksumäärärahojen määrään esityksessä talousarvioksi, neuvosto on asettanut ensisijaiseksi rajoitetun ja hallitun kasvun. Neuvosto nimittäin pyrkii siihen, että hyväksyttäisiin sellaiset maksumäärärahat, jotka vastaavat todellisia toteutusmahdollisuuksia. Tällä tavoin vältämme sitä, että yksittäiset eurooppalaiset veronmaksajat joutuisivat kärsimään liian raskaista veroista.
Olen tehnyt tässä teille lyhyen katsauksen asioista, joista epäilemättä puhumme tulevien viikkojen aikana. Minulle on hyvin selvää, että kaksi budjettivallan käyttäjää ja komissio työskentelevät tämän uuden budjettimenettelyn alusta lähtien vakavissaan, ja voin olla pelkästään iloinen siitä. Toivon, että budjettineuvotteluja - sen jälkeen kun olette antaneet äänenne muutaman päivän kuluttua - jatketaan samassa hengessä ja että mahdollisesti jo marraskuussa päästään sopuun Euroopan yhteisöjen vuoden 2002 talousarviosta, joka tarjoaa meille resurssit vastata niihin painopisteisiin ja haasteisiin, jotka odottavat Euroopan unionia lähiaikoina.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ensi vuoden talousarvion suunnittelu edellyttää joustavuutta ja varautumista ennakoimattomiin tilanteisiin. Joustavuus ja ennalta varautuminen on välttämätöntä, jotta voimme reagoida nopeasti ja asianmukaisesti Euroopan unionille, yhteiselle eurooppalaiselle politiikalle asetettuihin uusiin taloudellisiin vaatimuksiin. Kuluva vuosihan on osoittanut, millaisia ennalta suunnittelemattomia ja ennakoimattomia vaatimuksia talousarviolle asetetaan. Olemme kokeneet BSE-kriisin, suu- ja sorkkataudin, tänä vuonna on käynnistynyt uusi maailmanlaajuista terveysrahastoa koskeva hanke (Global Health Fund), humanitaarista apua koskevat vaatimukset ovat kasvaneet eivätkä pelkästään Afganistanissa vaan myös Lähi-idässä kiristyvän tilanteen vuoksi; Palestiina on entistä riippuvaisempi ulkopuolisesta tuesta, myös eurooppalaisesta tuesta.
On täysin selvää, että EU:n talousarvioon on sisällyttävä tällainen mahdollisuus, jotta voidaan reagoida kriiseihin, jotta voidaan ratkaista kriisit, ja mielestäni olemme onnistuneet kahtena viime vuonna laatimaan talousarvion, joka täyttää nämä vaatimukset. Olen toiveikas sen osalta, että onnistumme siinä myös ensi vuoden talousarviossa.
Haluaisin tässä yhteydessä kiittää komission puolesta vuoden 2002 talousarvion esittelijöitä, etenkin teitä Costa Neves, mutta myös jäsen Buitenwegiä ja Seppästä ja tietenkin koko budjettivaliokuntaa tehdystä työstä. Ne, jotka tietävät, miten valtavan määrän tarkistuksia budjettivaliokunnan oli taas käsiteltävä tänä vuonna, tietävät, miten kovaa valiokuntatyöskentely on.
Meillä on kuitenkin vielä valtavasti työtä ja pitkä taival kuljettavana. Se vaatii meiltä kaikilta joustavuutta ja valmiutta kompromisseihin. Tiedän tietenkin, että puheenjohtajavaltio Belgia tekee parhaansa, jotta voimme saada aikaan hyvän EU:n talousarvion, joka täyttää kaikki vaatimukset. Kiitän teitä Vande Lanotte esityksistänne, joissa korostitte vielä kerran tätä näkökohtaa - neuvotteluvalmiutta - sillä uskon, että meidän on esitettävä tämä vaatimus etenkin myös neuvostolle, sillä neuvotteluissa tarvitaan joustavuutta ja eri istunnoissa ei pidä vain toistaa sitä, mitä pääkaupungeissa on päätetty. Etenkin, jos talousarvioneuvosto ei halua vastata lisääntyneeseen vastuuseen ja lisääntyneisiin vaatimuksiin kasvattamalla talousarviota, neuvotteluissa on oltava joustava.
Tarkastelen nyt EU:n talousarvion yksittäisiä aloja ja ensiksi maatalousalaa. Komissio oli luonut alustavaan talousarvioesitykseensä - esitimme sen toukokuun lopussa - miljardin euron varauksen, jotta voisimme reagoida BSE-kriisin ja suu- ja sorkkataudin aiheuttamiin vaatimuksiin. Olemme nyt askeleen pitemmällä, ja ensi viikolla komissio hyväksyy oikaisukirjelmän. On käynyt ilmi, että naudanliha-alan kehitys ei luojan kiitos näytä niin dramaattiselta kuin aluksi pelättiin. Mehän onnistuimme jo tänä vuonna varaamaan talousarviosta 400 miljoonaa suu- ja sorkkataudin aiheuttamia kustannuksia varten. Sen johdosta meidän ei tarvitse varata seuraavan vuoden lisätalousarvioon niin suurta korotusta suu- ja sorkkatautia varten kuin ensin pelkäsimme. Nykyisen kehityskulun valossa voimme siten poistaa sen varauksen, jota ehdotimme vielä toukokuussa.
Muutamilla maatalouden osa-alueilla esiintyy tosin kehityssuuntia, jotka antavat aihetta huoleen nimenomaan talousarvion näkökulmasta. Mainitsen esimerkkinä vain viinialan. Alalla on ylituotantoa, joka kasvaa jatkuvasti ja joka näkyy myös taloudellisesti. Kahdessa vuodessa tämän alan menot ovat vähitellen kaksinkertaistuneet. Se tarkoittaa tietenkin sitä, että meidän on otettava nyt tarkoin huomioon, mihin toimenpiteisiin voimme ryhtyä tämän ylituotannon tyrehdyttämiseksi ja maatalousbudjetin kasvun jarruttamiseksi.
Teille esittämässämme oikaisukirjelmässä on siten päädytty siihen, että voimme poistaa varauksen ja että maatalousalan menot ovat pienemmät, kuin mihin laskelmissa ensin varauduttiin, joten marginaali jää suhteellisen suureksi. Minun on kuitenkin sanottava tässä yhteydessä täysin selvästi, että maatalousministerien ei pidä ymmärtää väärin tätä - nimenomaan maatalousalan - marginaalia siten, että kaikkia mahdollisia hienoja menopaketteja varten on laajasti liikkumavaraa; tänä vuonnahan on käynyt ilmi, miten nopeasti tällaista marginaalia tarvitaan ennakoimattomiin menoihin. Mielestäni meidän on siksi myös säilytettävä tätä alaa koskeva marginaali varovaisuussyistä.
Olen muuten tyytyväinen, että budjettivaliokunta on esittänyt eri tarkistuksissa ja päätöksissä, että se lujittaa maatalousalan toimia, myös ensi vuonna tehtävässä välitarkastelussa. Meillähän on ehdokasvaltioita varten myös maatalousalan tukiohjelma, josta haluaisin mainita lyhyesti tässä yhteydessä, nimittäin liittymistä edeltävä tuki Sapard. Teidän tavoin minäkin olen täysin tyytymätön, että tämä ohjelma ei ole vielä niin sanotusti "saanut vastakaikua" siinä määrin, että siitä voitaisiin maksaa tukea maataloudelle, ja että olemme vasta esiasteella vastaavien hallinnollisten rakenteiden luomisessa.
On tietenkin tärkeää, että meillä on ehdoton valvontavalta ja varmuus siitä, että mikään ei mene pieleen. Jos se kuitenkin johtaa toisaalta siihen, että ohjelma ei toimi lainkaan, sekään ei tietenkään vastaa tarkoitustaan. Te parlamentissa olette nyt tehneet tästä sen johtopäätöksen, että on perustettava uusi ohjelmakohta, josta rahoitetaan etenkin EU:n tulevaa maatalouspolitiikkaa koskevat tiedotustoimet. Minun on nyt kuitenkin pyydettävä teitä tässä yhteydessä harkitsemaan vielä kerran tätä ehdotusta, sillä se tarkoittaisi, että meidän olisi luotava tätä ohjelmaa varten uusi oikeusperusta. Kaikki Sapard-ohjelmaan kuuluvat ohjelmat olisi ohjelmoitava uudelleen, mikä aiheuttaisi vielä suurempia viivästyksiä. Se ei varmastikaan ole teidän tarkoituksenne. Siksi pyydän, että asiaa tarkasteltaisiin vielä kerran hyvin tarkkaan, jotta Sapard-ohjelmalla voitaisiin täyttää vaatimuksenne parantaa maaseudun tiedotustoimia samaan tapaan kuin Leader-ohjelmalla.
Tässä kohdin minun on vielä kerran osoitettava sanani neuvostolle: te leikkasitte voimakkaasti liittymistä edeltävän tuen määrärahoja alustavan talousarvioesityksen ensimmäisessä käsittelyssänne. On tietenkin ristiriitaista toisaalta sanoa, että me haluamme parantaa tässä yhteydessä täytäntöönpanoa ja purkaa maksusumaa, ja toisaalta leikata määrärahoja niin voimakkaasti. Minun on pyydettävä, että olisitte avoimia myös komission argumenteille. Meidän on tietenkin osoitettava, että me tarvitsemme ehdottamiamme määrärahoja ensi vuonna. Me myös teemme sen.
Laajentumisen yhteydessä on tietenkin tarkasteltava myös raja-alueita koskevaa aihetta. Esittelijä Costa Neves on jo tehnyt niin. Me tiedämme tietenkin kaikki, että raja-alueet, Euroopan unionin rajalla sijaitsevat alueet, hyötyvät unionin laajentumisesta pitkäaikaisesti, sillä laajentumisen jälkeen ne eivät enää ole raja-alueita. Toisaalta tiedämme kuitenkin myös sen, että laajentuminen tuo mukanaan sopeutumisvaikeuksia. Sopeutumisvaikeuksien poistamiseksi tai toisaalta sen varmistamiseksi, että kaikki mahdollisuudet voidaan käyttää hyväksi, komissio on ehdottanut tätä raja-alueita koskevaa ohjelmaa. Talousarviossa on siten esitetty, että raja-alueiden liikenneinfrastruktuuria koskevia toimenpiteitä varten asetetaan käyttöön 150 miljoonaa lisämäärärahoja, pienten ja keskisuurten yritysten yhteistyöhön on varattu lisäksi 15 miljoonaa, Interreg-ohjelmasta on varattu 20 miljoonaa ja nuoriso-ohjelmasta 10 miljoonaa opiskelijavaihto-ohjelman ja muiden edistämiseksi nimenomaan laajentumisen näkökulmasta.
Euroopan parlamenttihan päätti viime vuonna, eli vuoden 2001 talousarviossa, uudesta kokeiluhankkeesta, joka koski pienten ja keskisuurten yritysten yhteistyötä raja-alueilla laajentumisen näkökulmasta. Minun on sanottava jälkikäteen, että tämä parlamentin ajatus oli loistava, sillä nyt tällä ohjelmalla voidaan saada paljon aikaan. Olen tyytyväinen, että parlamentti sanoo, että tätä hanketta olisi myös jatkettava edelleen, ja seuraan tietenkin kiinnostuneena Euroopan parlamentin ponnisteluja ottaa käyttöön lisämäärärahoja koko aluetta varten.
Eurooppalaiselle politiikalle asetetaan yhä lisää vaatimuksia, mikä tarkoittaa tietenkin myös sitä, että henkilöstölle ja myös komission henkilöstölle asetettavat vaatimukset lisääntyvät. Komissio on jo vuosien ajan joutunut huomaamaan, että sen on hoidettava yhä useampia tehtäviä, vaikka henkilöstön määrää ei lisätä. Viime vuonna teimme siitä johtopäätöksemme, ja laadimme tilannekatsauksen, jossa tehtäviä arvioitiin kriittisesti. Se johti lopulta siihen, että vaadimme 717 uuden viran perustamista. Budjettivallan käyttäjä hyväksyi viime vuonna 400 uutta komission virkaa. Komission puolesta haluaisin kiittää teitä siitä vielä kerran tässä yhteydessä.
Pyydämme kuitenkin, että nyt hyväksyttäisiin myös toinen erä eli 317 uutta virkaa. Viittaan myös vielä kerran siihen, että eri yksiköiden resurssit eivät todellakaan ole runsaat. Yhtenä esimerkkinä haluaisin mainita oikeus- ja sisäasioiden pääosaston, komission jäsen Vitorinon pääosaston. Osastossa on 189 vakituista virkaa. Väliaikaiset virat mukaan luettuina virkoja on yhteensä 215. Tiiviimmän oikeudellisen yhteistyön tulostaulu, josta sovittiin Tampereella, ei todellakaan ole jäänyt niitä ilman. Se on tietenkin myös oikeutettua. Syyskuun 11. päivän jälkeinen tilanne on nyt osoittanut, että nimenomaan tiiviimmän oikeudellisen yhteistyön alalla vaaditaan yhteisiä oikeudellisia toimenpiteitä. Tässä näkökohdassa ei ole vielä tehty riittävästi Euroopan tasolla. Meidän on siten huolehdittava siitä, että tätä alaa edistetään. Se tarkoittaa tietenkin myös, että alalla tarvitaan lisää henkilöstöä.
Kiitän siitä kannatuksesta, jonka olette täällä vielä kerran antaneet komission koko uudistukselle. Teillä on nyt tarkasteltavana erilaisia tarkistuksia, jotka hyväksytte todennäköisesti torstaina ja joiden johdosta komissiolta vaaditaan myös lisäselvityksiä, esimerkiksi talousarvion viivästymisestä. Teemme tietenkin kaiken voitavamme täyttääksemme tämän selvityspyynnön. Minun on kuitenkin kiinnitettävä teidän huomionne myös siihen, että komissiolla on vastuu täytäntöönpanosta. Siinä mielessä asia edellyttää tietenkin harkintaa. Haluaisin kuitenkin kiittää suuresti jäsen Costa Nevesiä, että hän uusi toistamiseen neuvottelutarjouksensa.
Hyvät parlamentin jäsenet, mahdollisuus reagoida kriiseihin talousarviopolitiikalla, puuttua ennakoimattomiin tilanteisiin on tietenkin välttämätöntä etenkin ulkopolitiikassa. Olimme vastaavassa tilanteessa jo vuoden 2000 talousarviota laadittaessa, kun meidän piti yhdessä löytää ja sisällyttää talousarvioon varat Kosovon jälleenrakentamista varten. Me yhdessä onnistuimme siinä. Tällainen tilanne syntyi myös viime vuonna, kun vuoden 2001 talousarvioon piti sisällyttää lisämäärärahoja Serbiaa varten. Kuten jo aiemmin mainitsin, nyt tilanne on se, että Euroopan unionin talousarviosta on osoitettava määrärahoja myös maailmanlaajuista terveysrahastoa varten. Kyse on 60 miljoonasta eurosta. Esitämme parlamentille vastaavan ehdotuksen varojen siirtämiseksi, jotta tässä talousarviossa vielä käyttämätön kalastusvaraus voidaan ottaa käyttöön muun muassa tätä tarkoitusta varten. Keskustelimme asiasta yhdessä viime viikolla kolmen osapuolen välisessä kokouksessa, ja kannatitte sitä, että hätävarauksesta otetaan käyttöön humanitaarista apua varten 25 miljoonaa Afganistanille, 7,5 miljoonaa Palestiinalle ja 7,5 miljoonaa Kaukasuksen alueelle. Nämä ovat tämänhetkisiä vaatimuksia.
Haluaisin palata vielä kerran yhteen kohtaan, josta te neuvoston puheenjohtaja mainitsitte, nimittäin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan varoihin. Julkisuudessa on usein esitetty se väärä käsitys, että ulkopolitiikkaa varten olisi käytössä vain tämä kohta. Ulkopoliittisia toimenpiteitä ovat kuitenkin myös muunlaiset toimenpiteet, sehän on täysin selvää. Meillä on kuitenkin tämä erityinen budjettikohta, YUTP, yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa varten. Komissio on ehdottanut sitä varten 35:tä miljoonaa. Parlamentti ehdottaa, että määrää leikataan 14 miljoonalla. Nyt meidän on pohdittava tarkemmin, miksi se on tehnyt niin. Parlamenttihan ei ole sitä mieltä, että tämä ala olisi merkityksetön, vaan kyse on päätöksentekomenettelystä, siitä, onko oikeastaan oikein, että neuvosto päättää yksin varojen käytöstä. Me toteamme - ja minä totean nyt talousarviosta vastaavana komission jäsenenä - että tämä periaate, jonka mukaan neuvosto päättää varojen käytöstä, minkä jälkeen komissio kirjoittaa sekit, ei toimi hyvin, sillä tällä alalla on toistaiseksi vielä käyttämättömiä varoja, vaikka kaikki tietävät, että tarpeita on.
Vuoden 2002 talousarviosta täysin riippumatta mielestäni meidän on keskusteltava hyvin perusteellisesti siitä, miten yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan vakaa rahoitus on määrä hoitaa tulevaisuudessa. Mielestäni ei käy päinsä, että neuvosto yrittää saada itselleen yhä useampia operatiivisia tehtäviä, vaan tarvitsemme yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, jolla varmistetaan myös tässä kysymyksessä välttämättömät taloudelliset varat. Tässä yhteydessä on selvitettävä useita kysymyksiä. Meidän on harkittava ja pohdittava todella perusteellisesti myös kansalaisten tälle alalle asettamia odotuksia ja myös määriteltävä, mitä me haluamme tulevaisuudessa tehdä tällä alalla. Se edellyttää yhteistä ja - mielestäni - useilla aloilla lujitettua yhteisötason vastausta.
Palaan vielä kerran vuoden 2002 talousarvioon: tähän asti komission tarkoituksena on ollut luoda talousarvioon 125 miljoonan varaus Marokon kanssa tehtävää kalastussopimusta varten. Kalastussopimus on nyt kuitenkin rauennut lopullisesti. Tämä varaus poistetaan oikaisukirjelmässä, josta neuvottelemme komissiossa ensi viikolla ja jonka esitämme teille sitten määräaikana. Osa varoista käytetään muihin kalastussopimuksiin, joita laajennetaan. Suuri osa on kuitenkin kohdentamatta.
Minusta olisi väärin suunnitella tarkasti jo nyt, miten varauksesta vapautuvat lisämäärärahat käytetään. Tiedän, että tarvitsemme näitä määrärahoja. Tarkoituksena ei ole säästää näitä määrärahoja, vaan kannatan sitä, että emme suunnittele niiden tarkkaa käyttöä jo tässä vaiheessa. Miksi sitten kannatan sitä? Haluaisin viitata vain yhteen asiaan: Afganistanissa käydään nyt sotaa kansainvälistä terrorismia vastaan, ja Euroopan unioni on varautunut antamaan siviiliväestölle humanitaarista apua, eikä kyse ole pienistä summista. Euroopan unioni asettaa käyttöön yhteensä yli 310 miljoonaa euroa. Haluan kiinnittää huomionne muuten myös siihen, että Yhdysvallat oli suuri humanitaarisen avunantaja Afganistanissa jo ennen 11. syyskuuta.
Meidän olisi kuitenkin jo nyt mietittävä sodan jälkeistä aikaa, joka merkitsee alueelle, Afganistanin valtiolle ja myös tietenkin myös minulle Taleban-hallinnon jälkeistä aikaa Afganistanissa. Uskon, että me olemme kaikki samaa mieltä, että tuolloin myös Euroopan unionin on otettava vastuu demokraattisen yhteiskunnan rakentamisesta, sellaisen yhteiskunnan, jossa kunnioitetaan ihmisoikeuksia ja mahdollistetaan ihmisarvoinen elämä. Meidän olisi varauduttava talousarviossa siihen, että voimme täyttää tämän vastuumme myös taloudellisesti.
Kun tarkastelen mennyttä aikaa: kahta vuotta talousarviosta vastaavana komission jäsenenä ja kahta vuotta, joiden aikana olen käynyt budjettineuvotteluja Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa, voin todellakin todeta, että Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio ovat yhdessä onnistuneet hoitamaan hyvin ne vaatimukset, jotka on asetettu Euroopan unionin talousarviolle, ja olen hyvin toiveikas sen osalta, että onnistumme siinä myös vuoden 2002 talousarviossa.

Salafranca Sánchez-Neyra
. (ES) Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää talousarvion pääesittelijä Costa Nevesiä, että hän on pyrkinyt sovittamaan yhteen parlamentin erilaiset painopisteet.
Arvoisa puhemies, haluamme ulkoasioiden valiokunnassa muistuttaa, että kyseessä on ensimmäinen käsittely, mikä tarkoittaa väistämättä, että - vaikka tämä vaikuttaisi ensi näkemältä selvältä - monet tasapainot ja sopimukset, joita on saatava aikaan, ovat luonteeltaan yleisiä ja ne vaikuttavat määrärahojen lopulliseen jakautumiseen tässä otsakkeessa.
Haluaisin tässä yhteydessä antaa luottamuslauseen talousarvion pääesittelijälle luonnollisesti siltä osin kuin hän ottaa mahdollisimman suuressa määrin huomioon ulkoasioiden valiokunnan vahvistamat painopisteet; nämä painopisteet ovat tasapainotettuja, koska niissä pyritään määrärahojen tasapainotettuun jakoon eri maantieteellisten alueiden kesken ja niillä pyritään vastaamaan Euroopan unionin sitoumuksiin kansainvälisellä näyttämöllä.
Komission jäsen on viitannut viimeksi kuluneisiin varainhoitovuosiin, jotka ovat olleet eräänlaista nuorallatanssia: arvoisa komission jäsen, emme voi tehdä kuolemanhyppyä, emmekä voi pyrkiä rahoittamaan uusia painopisteitä samoilla varoilla. Ymmärrän, ettei nyt ole kyse rahoitusnäkymien muuttamisesta, mutta emme voi enää ottaa uusia painopisteitä Euroopan unionin nykyisten sitoumusten vahingoksi. Meidän on löydettävä tähän asiaan entistä kekseliäämpiä ja luovempia ratkaisuja.
Arvoisa puhemies, ulkoasioiden valiokunta on antanut lausuntonsa: haluamme vahvistaa komission hallinnonuudistuspolitiikkaa erityisesti ulkoisen avun hallinnon hajauttamisessa. Ulkoasioiden valiokunta on antanut päättäväisen tukensa komission jäsen Pattenin ehdotuksille tässä asiassa.
Lopuksi haluamme valiokunnassa antaa tukemme ja luottamuslauseen talousarvion pääesittelijä Costa Nevesille sekä kehottaa ja pyytää häntä hartaasti valvomaan tarkasti niitä tavoitteita, joita ulkoasioiden valiokunta on lausunnossaan asettanut vuoden 2002 talousarviolle.

Heaton-Harris
. (EN) Minäkin haluaisin onnitella jäsen Costa Nevesiä talousarvion valvontavaliokunnan puolesta siitä, että hän on ohjannut meidät näin pitkälle ja siitä, että hän on tehnyt erittäin hyvää työtä.
Valiokuntani pyysi minua ottamaan esiin muutaman kohdan, joista tärkein on tarkistus, jonka jätämme uudelleen käsiteltäväksi ja joka koskee tilintarkastustuomioistuinta. Kuten parlamentti tietää, tilintarkastustuomioistuin on pyytänyt varoja uusia henkilöstön jäseniä varten.
Neuvosto suositteli ainoastaan viiden uuden henkilöstön jäsenen palkkaamista, ja pyydetystä lisähenkilöstöstä sekä sen palkkaamiseen tarvittavista varoista on esitetty erilaisia kantoja. Talousarvion valvontavaliokunta päätti mielestäni varsin järkevästi, että asiaan on otettava epäpoliittinen kanta. Meidän on pyydettävä tilintarkastustuomioistuinta arvioimaan ehdokasvaltioiden taloudellisia valvontajärjestelmiä, parantamaan omaa yhteistyötään kansallisten tilintarkastuselimien kanssa - tätä vaaditaan Nizzan perustamissopimuksessa - ja laatimaan yksityiskohtaisia arvioita tietojenhankintajärjestelmistä - tätäkin vaaditaan Nizzan perustamissopimuksessa. Näin suhtautuisimme asiaan melko epäpoliittisesti, ja kun nämä asiat olisi selvitetty, pyytäisimme varoja muiden henkilöstön jäsenien palkkaamista varten.
Budjettivaliokunnassa esitettiin kuitenkin täysin erilainen tarkistus. Se on paljon poliittisempi, ja olemme huolestuneita tilintarkastustuomioistuimen riippumattomuudesta suhteessa budjettivaliokunnan asettamiin vaatimuksiin, joten toivon, että asiaa käsitellään.
Minua pyydettiin myös mainitsemaan täytäntöönpano. Olemme tarkastelleet täytäntöönpanoon liittyviä lukuja ja tarkastelemme niitä myöhemminkin; käytämme niitä hyväksemme, kun esitämme tarkistuksia talousarvioon. Tuemme teitä täysin kaikessa, mihin olette tähän mennessä ryhtynyt, jotta saisimme enemmän tietoa täytäntöönpanosta.
Olemme myös tarkastelleet tarkistuksien jättämistä. Käsittelyymme on tulossa tarkistus, jossa pyydetään varojen sitomista ja jossa pyydetään komissiota kertomaan, onko PO V:een perustettu arviointiyksikkö.
Lopuksi, olemme hyvin huolestuneita A-30 kohdista tai lähinnä siitä, mihin niitä käytetään. Talousarvion valvontavaliokunta halusi ottaa esiin nämä kohdat.

Kuckelkorn
Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa valiokuntani puolesta yhtä kohtaa, nimittäin Prince-ohjelmaa. Meistä on hyvin tärkeää, että euroa koskevaa tiedotuskampanjaa jatketaan vielä puoli vuotta. Vaikka kampanjat ovat olleet mittavia, olemme voineet todeta puutteita tiedotuksessa, etenkin pienissä ja keskisuurissa yrityksissä, ja ne on tarkoitus poistaa tällä ohjelmalla.
Virastojen pysyvänä esittelijänä voin sanoa tämänhetkisestä tilanteesta, että olemme ratkaisseet suurimmat kiireiset ongelmat budjettivaliokunnan kollegojen, mutta myös yleisesittelijän avustuksella. Olemme tehneet itse asiassa sellaisen päätöksen, että virastoja tarkastellaan yksitellen. Haluaisin siksi hyödyntää tämän tilaisuuden ja sanoa jotain tulevaisuudesta.
Virastot kasvavat ja kasvavat, ja ne ovat kasvaneet jo vuosia. Viraston kasvua näyttää puoltavan jokainen viraston työntekijä. Esimerkiksi vuodesta 1995 vuoteen 2001 virastojen henkilöstö kasvoi 366 prosenttia. Yksistään tänä vuonna luomme 99 uutta virkaa. Minun käsitykseni mukaan monet eurooppalaiset virastot elävät jossain määrin omaa elämäänsä. Talousarviomenettelyssä esitetään aina vain sama vaatimus: tarvitsemme lisää rahaa! Tällaisen kehityksen seuraukset ovat selvät. Virastot vievät kaiken liikkumavaran muilta ohjelmilta, ja jossain vaiheessa yhteisön on vielä hoidettava eläkekulut.
Tässä asiassa on saatava aikaan muutoksia. Talousarviota ei saa enää tulevaisuudessa mukauttaa hallintoneuvoston päättämien ohjelmien mukaan, vaan ohjelmia on mukautettava talousarvion määrärahojen mukaan. Meidän on varmistettava, että virastojen valvonta toimii ja että valvontaan osallistuvat pysyvästi kaikki ne toimijat, joita asia koskee, toisin sanoen parlamentin erityisvaliokuntien on myös osallistuttava arviointiin. Meidän on ehdottomasti tarkistettava, tarvitsemmeko todella virastojen tuottamia palveluja ja löytyykö niille lopulta myös käyttöä. Meidän on saatava kokonaisuus hallintaamme, ja talousarvion valvonnasta vastaavat, tilintarkastustuomioistuin ja kaikki muut toimijat on saatettava osallisiksi toimista. Pyrin ensi viikolla luomaan tätä varten rakenteen, jota voidaan soveltaa seuraavassa talousarviomenettelyssä.

Gill
Arvoisa puhemies, pidän puheenvuoron sekä teollisuusvaliokunnan lausunnon valmistelijana että muiden toimielimien sosialistiryhmien edustajana. Onnittelen ensinnäkin esittelijöitä siitä, että he onnistuivat saamaan päätökseen valtaisan talousarviota koskevan työn, sekä valiokunnan puheenjohtajaa Wynniä siitä, että äänestykset vietiin läpi ennätysajassa.
Puhun teollisuusvaliokunnan puolesta, kun totean olevani pettynyt talousarvion lopputulokseen, koska monet painopisteet, joita korostimme, on sivuutettu tyystin. Saanen mainita kolme asiaa. eEurope-aloitteessa, joka käynnistettiin Lissabonissa suuren julkisuuden saattelemana, korostettiin, että se lisää Euroopan teollisuuden kilpailukykyä ja että se lisää työnsaantimahdollisuuksia; aloitteessa todettiin myös, että tietoyhteiskunta on kiistämättä tulevan taloudellisen vaurauden perusedellytys. eEurope-aloitteen ulottamista ehdokasvaltioihin julistettiin Tukholmassa, mutta me emme ehdota ohjelman laajentamista. Haluaisin muistuttaa kaikille, että neuvosto ja parlamentti vahvistivat, että eEurope-aloite on painopistealue. Jos sitä ei tueta, heikennämme erästä Euroopan painopisteohjelmista, ja se haittaa ehdokasvaltioita.
Kuten esittelijä lausui, meidän on varmistettava, että ryhdymme sanoista tekoihin ja että EU:n kansalaisia ei jätetä pohtimaan asioita. Meillä on kaikki nämä ohjelmat, joita ylistetään ja jotka tuntuvat sitten katoavan savuna ilmaan! Tämä koskee myös toista kohtaani eli Save-ohjelmaa. Se on ollut parlamentin painopisteenä muutaman vuoden ajan. Ehdotuksen tarkoituksena on leikata ohjelman määrärahoja ensi vuonna. Eurooppalainen ympäristöystävällinen energiapolitiikka on useimpien ihmisten arvojärjestyksen yläpäässä, ja on tärkeää, että Eurooppa näyttää tietä, kun on kyse Kioton sopimuksen mukaisista velvoitteistamme. Tästä syystä on erittäin lyhytnäköistä heikentää ohjelmia, jotka edistävät kestävää energiankulutusta ja vaikutusta ilmastonsuojeluun.
Kolmas alue, johon liittyvät tarkistukset teollisuusvaliokunta jättää uudelleen käsittelyyn, on joukkotuhoaseiden purkaminen ja jätteiden hallinta. Nämä kaksi asiaa ovat avainasemassa, kun halutaan edistää entistä turvallisemman maailman luomista. Tämä on sitäkin tärkeämpää, kun otetaan huomioon äskettäiset, 11. syyskuuta tapahtuneet hirmuteot, ja kun pyritään varmistamaan, että valtioilla on asianmukainen strategia kemiallisten aseiden tuhoamiseksi, jolloin nämä aseet eivät voi joutua vääriin käsiin. Kehottaisin esittelijää ajattelemaan uudelleen ja tukemaan näitä tarkistuksia.
Siirryn tarkastelemaan muita toimielimiä, ja haluaisin kiittää esittelijä Buitenwegiä avoimesta ja kattavasta lähestymistavasta, jota hän noudatti tarkastellessaan muiden toimielimien talousarvioita. Kuten hän sanoi, otsake 5 on ollut tänä vuonna valtavien paineiden alainen monista eri syistä, muun muassa tulevan laajentumisen valmistelemisen vuoksi. Ryhmäni on pyrkinyt edelleen parantamaan tehokkuutta, suorituskykyä ja läpinäkyvyyttä. Parlamentille nämä sanat eivät ole tyhjiä vaan täynnä merkitystä. Olemme osoittaneet sitoutuneemme parantamaan tehokkuutta pysyttelemällä parlamentin itse itselleen asettaman 20 prosentin ylärajan rajoissa, vaikka olemmekin selviytyneet noin 18 miljoonan euron suuruisista kustannuksista, jotka aiheutuvat laajentumisen valmistelemisesta. Selviytyminen tulee kuitenkin olemaan erittäin vaikeaa tulevina vuosina. Kehotan neuvostoa tarkastelemaan asiaa, niin että ehdotettuun laajentumiseen liittyviä kustannuksia käsitellään, ennen kuin aloitamme ensi vuoden talousarviomenettelyn.
Suhtaudun lisäksi myönteisesti kolmivuotiseen laajentumista koskevaan suunnitelmaan, jonka puhemiehistö on hyväksynyt. Suunnitelma on tässä vaiheessa melko summittainen ja kenties hieman konservatiivinen - en tarkoita nyt konservatiivipuoluetta - eikä kovin vallankumouksellinen. Se on vahinko, koska laajentuminen tarjoaa parlamentille todellisen tilaisuuden toimia entistä tarmokkaammin. Joitakin suunnitelmassa esitettyjä ajatuksia on vielä kehitettävä, ja meidän on saatava laajempi käsitys siitä, miten asioita hoidetaan.
Kuulimme eilisessä täysistunnossa, että parlamentti ei voi käsitellä kolmeen viikkoon rahanpesuun liittyviä ehdotuksia, jotka neuvosto oli hyväksynyt, koska ne oli käännettävä 11 kielelle. Tämä on erittäin turhauttavaa kaikkien asianomaisten kannalta, mutta mihin tilanne johtaa, kun kielten määrä kasvaa kymmenellä? Asiaa on tarkasteltava, koska se aiheuttaa perusluonteisia ongelmia, kun on kyse parlamentin imagosta. Tilanne johtaa siihen, että Euroopan kansalaiset saavat kielteisen käsityksen asiasta ja pitävät Euroopan parlamenttia tehottomana ja passiivisena.
Samalla kun nyt puhumme vallankumouksellisesta ajattelusta, haluaisin tehdä neuvostolle muutamia ehdotuksia sen oman tehokkuuden parantamiseksi. Mainittakoon esimerkiksi parlamentin rakennuksien alikäyttö. Brysselissä olevat rakennukset ovat lähes tyhjillään viikon verran joka kuussa; Strasbourgissa sijaitsevaa rakennusta käytetään hädin tuskin, ja se pysyy tyhjillään kolmen viikon verran joka kuussa. Koska neuvosto ottaa jatkuvasti esiin tuhlaamisen, tässä on tarjous, josta se ei voi kieltäytyä. Se voisi jakaa rakennuksemme kanssamme ja hyödyntää niitä täysimääräisesti pitämällä kokouksensa niissä. Toivon, että tämä parantaa myös läpinäkyvyyttä, kun on kyse neuvoston toimintatavoista.

Bowe
Arvoisa puhemies, suhtaudumme ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa tänä vuonna yleensä myönteisesti siihen, miten ensi vuoden talousarvion muotoileminen on tähän mennessä edistynyt. Kun vertaamme tilannetta aikaisempiin vuosiin, työmme laatu tuntuu paranevan vuosi vuodelta, ja se johtuu varmasti osaksi esittelijöiden tekemästä työstä. Asiat edistyvät paljon aikaisempaa sujuvammin, siitä huolimatta, että rahavaramme ovat huomattavan rajoitetut, koska talousarvioomme kohdistetaan ulkoisia pyyntöjä. Olen siitä huolimatta tyytyväinen siihen, että budjettivaliokunta on tukenut ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan kantaa palauttamalla joitakin budjettikohtia, joista olemme erityisen huolestuneita, vähintään alustavan talousarvioesityksen tasolle.
On myös mainitsemisen arvoista, että suhtaudumme hyväksyvästi työhön, joka liittyy budjettivaliokunnan esittämiin tarkistuksiin, jotka koskevat tupakan kasvatuksen tukemista. Tarkistuksissa kehotetaan neuvostoa tarkastelemaan asiaa perin pohjin. Me kehotamme komissiota tarkastelemaan asiaa perin pohjin. Tiedämme, että jotakin on tehtävä. Olen tyytyväinen siihen, että budjettivaliokunta myöntää asian tärkeyden. Sen ehdotukset, joissa tupakan kasvatukselle myönnettäviä tukia leikataan vaiheittain, ovat järkeviä, ja neuvoston ja komission on aika ryhtyä puhumaan asiasta.
Erityistä menestystä on saavutettu siinä budjettikohdassa, joka liittyy siihen, että lääkearviointivirasto on hyväksynyt harvinaislääkkeet. Olen hyvin tyytyväinen siihen, että budjettivaliokunta on hyväksynyt kantamme, ja toivon, että komissiokin hyväksyy sen. Budjettikohdalla on ollut menestystä sen jälkeen, kun se perustettiin viime vuonna korjaavaan ja täydentävään lisätalousarvioon (KTLTA) liittyvän menettelyn yhteydessä. Olimme huolestuneita siitä, miten neuvosto halusi toimia, kun oli kyse laajamittaisesta varojen leikkaamisesta, jota se vaati budjettikohdan yhteydessä täysin perusteettomasti. Olemme tyytyväisiä siihen, että budjettikohdan varat on palautettu tarkoituksenmukaiselle tasolle, ja toivomme, että komissio puolustaa myös kantaa neuvostolle. Budjettikohdan avulla voidaan tehdä todella tärkeää työtä Euroopan kansojen hyväksi; se hyödyttää eurooppalaisia aidosti ja sitä on suojeltava.
Sanoisin lopuksi, että olemme hieman huolestuneita tavasta, jolla virastoja on tarkasteltu. Ymmärrän täysin, miksi määrärahoja on otettava varaukseen ja miksi virastojen toimintatavoista ollaan kasvavassa määrin huolestuneita, mutta meidän on myönnettävä virastoille tarkoituksenmukaiset varat, jotta ne voivat hoitaa työnsä, ja tämä pätee erityisesti ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaan.

Görlach
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, maatalouden valiokunta kääntyy neuvoston puoleen, sillä se vastustaa periaatteessa näitä lineaarisia leikkauksia, joita neuvosto yhä uudelleen esittää. Meistä sen tapa käsitellä budjettikohtia on poliittisesti jokseenkin mielikuvitukseton. Lähdemme siitä, että oikaisukirjelmä on oikea perusta, jotta yksittäisillä aloilla voidaan tehdä tarvittavat mukautukset myös toista käsittelyä varten.
Pitäydymme muuten vaatimuksessamme joustavoittaa tulevaisuudessa maatalousmenoja siirrettäessä määrärahoja pakollisista menoista ei-pakollisiin menoihin. Tiedämme, miten monimutkaista se on ja minkälaisia muutoksia se edellyttää, mutta tulemme vaatimaan sitä aina, kun meille esitetään talousarvio, kunnes saamme tämän vaatimuksen läpi.
Kannatamme varauksetta komission ehdotusta ottaa käyttöön varaus. Se on välttämätön. Meidän ei varmastikaan tarvitse perustella tätä välttämättömyyttä. Uskomme, että komissio toimii vastuullisesti, kun tätä varausta on tarpeen käyttää.
Ympäristöasioiden valiokunnan kollegat puhuivat juuri tupakasta. Myös maatalouden valiokunta on tarkastellut uudestaan tupakkaa koskevaa kysymystä. Olemme täysin tyytymättömiä siihen, että tupakan tutkimusrahaston määrärahoja ei käytetä riittävässä määrin. Myös me maatalouden valiokunnassa olemme pahoillamme, että kiistelemme yhä uudelleen tupakkaa koskevasta kysymyksestä. Toisaalta esitetään vaatimuksia antaa terveysvalistusta, toisaalta on välttämätöntä tukea tupakanviljelyä. Meidän on kuitenkin oltava realistisia. Niin kauan kuin meillä on tupakanviljelijöitä - eivätkä he ole maanviljelijöistä rikkaimpia - ja niin kauan kuin meillä ei ole tarjota viljeltäväksi vaihtoehtoisia kasvilajeja, emme voi myöskään auttaa heitä. Siksi tällä alalla on sekä tutkittava perusteellisemmin mahdollisia vaihtoehtoja että myös tarjottava niitä.
Haluaisin vielä sanoa jotain ennen kaikkea Sapard-ohjelmasta: olemme iloisia, että määrärahoja on korotettu, mutta aivan kuten komission jäsen mekin arvostelemme sitä, että neuvosto on leikannut 100 miljoonaa Sapard-ohjelman maksumäärärahoja. Se ei käy päinsä! Se ei käy alkuunkaan päinsä! Arvoisa komission jäsen, älkää toki pelätkö panna uutta ohjelmaa täytäntöön samaan tapaan kuin Leader-ohjelmaa. Pelottelu ei auta!
Saanen vielä kiittää sydämellisesti yleisesittelijää hyvästä yhteistyöstä maatalouden valiokunnan kollegoiden kanssa.

Maat
Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää sydämellisesti esittelijä Costa Nevesiä tiiviistä ja hyvästä yhteistyöstä. Tämä ei tarkoita, että hän olisi voinut olla kalastusbudjetista kaikissa asioissa samaa mieltä kanssamme, mutta olemme pitäneet häntä hyvänä kuuntelijana ja hänen työtään joka tapauksessa hyvänä perustana tulevalle työlle, ja tämä on ollut hyväksi meille.
Arvoisa puhemies, kalastusbudjettiin liittyvät suuret ongelmat kalastuksessa ja yhteisen kalastuspolitiikan osittainen epäonnistuminen. On selvää, että monivuotinen ohjausohjelma ja alueiden yksipuolinen sulkeminen eivät ole osoittautuneet menestykseksi.
Uuden kalastussopimuksen jääminen tekemättä Marokon kanssa on aiheuttanut räjähdysherkän tilanteen Espanjan ja Portugalin rannikoilla, missä kamppaillaan jo laittomaan maahanmuuttoon liittyvien suurten yhteiskunnallisten ongelmien kanssa.
Tästä syystä kalatalousvaliokunta on pyytänyt lähes 200 miljoonan euron summaa, jotta näistä ongelmista voitaisiin selviytyä. Esittelijä ehdottaa tätä varten, että aluksi luotaisiin pm-merkinnällä varustettu budjettikohta ja että neuvostoa vaadittaisiin pitämään Nizzassa annetut lupaukset. Kalatalousvaliokunta voi olla tästä samaa mieltä.
Kalatalousvaliokunta on kuitenkin pettynyt, että talousarviota koskeva ehdotus todella tarpeellisesta lisärahoituksesta kiintiöiden valvontaa varten on heikentynyt Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän tarkistuksen myötä, vaikka tämän ehdotuksen sisältänyt alkuperäinen tarkistus sai laajaa tukea kalatalousvaliokunnan kaikilta ryhmiltä.
Arvoisa puhemies, maatalousbudjettia tarkastelevana PPE-ryhmän varjoesittelijänä totean, että alkuperäisestä pyynnöstä saada miljardi euroa lisää elintarviketurvallisuuteen ja eläintautien torjuntaan on loppujen lopuksi jäänyt jäljelle 580 miljoonaa euroa, mutta me sanomme, että parempi pyy pivossa kuin kymmenen oksalla.
Itse asiassa olemme jossakin määrin pahoillamme, että komissio ei ole pitänyt kiinni alkuperäisestä pyynnöstä saada miljardi euroa lisää. PPE-ryhmän kanta, jonka mukaan eläintautien torjuntaan on varattava lisää rahaa, on onneksi saanut tukea. Yleisesti ottaen olemme sitä mieltä, että kuluttajien luottamuksen palauttamiseksi on oleellisen tärkeää saada Euroopan markkinat, myös naudanlihamarkkinat, jälleen normaalille tasolle.
Arvoisa puhemies, viimeisenä asiana minun on sanottava, että olen erityisen iloinen, että ulkopolitiikkaan liittyen PPE-ryhmä esittää tarkistuksen siitä, että kiinnitettäisiin enemmän huomiota Kirgisiaan, Uzbekistaniin ja Tad&#x017E;ikistaniin, ja haluan myös suositella lämpimästi tätä tarkistusta tulevissa keskusteluissa.

Ortuondo Larrea
. (ES) Arvoisa puhemies, aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta, jonka puolesta käytän puheenvuoron, esitti talousarvioesitykseen kymmenen tarkistusta, jotka koskevat neljää yhteisöaloitetta (Urban, Interreg, Equal ja Leader), liikenteen turvallisuutta ja kestävyyttä sekä matkailua.
Jos ei oteta huomioon tämänhetkistä tilannetta, joka on seurausta syyskuun 11. päivän traagisista tapahtumista, matkailusta tulee pian Euroopan unionin tärkeimpiä palveluja tuottava teollisuudenala. Maailman matkailujärjestö ennustaa saapuvien matkailijoiden määrän kaksinkertaistuvan ja nousevan noin 720 miljoonaan matkailijaan vuodessa vuonna 2020. Matkailu työllistää nykyisin 9 miljoonaa henkilöä, mutta määrä nousee 2-3,5 miljoonalla vuoteen 2010 mennessä, joten työpaikkojen määrä nousee 12,5 miljoonaan. Budjettivaliokunta kuitenkin hylkäsi ehdottamamme määrärahat. Onneksi Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä on voinut esittää täysistunnossa uudelleen tarkistusta, jotta Euroopan tasolla annettaisiin määrärahoja ekologisesti ja sosiaalisesti kestävän matkailupolitiikan edistämiseen, seurantaan ja arviointiin. Luotan, että useimmat kollegat parlamentissa ovat järkeviä ja antavat puoltavan äänensä toistamallemme ehdotukselle.

Iivari
Arvoisa puhemies, kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliovaliokunnan budjettiin sisältyy kolme tärkeää avausta:
Ensinnäkin eLearning-aloitteen toteuttamiseen esitetään erillistä 12,6 miljoonan euron määrärahaa. Se on perusteltua, koska tietotekniikan oppiminen kuuluu unionin strategiassa keskeiselle sijalle. Määrärahan merkittävä lisääminen tietotekniikan opetukseen on järkevää myös siksi, että sen rahoittaminen pelkästään Sokrates-, Nuoriso- ja Kulttuuri 2000 -ohjelmien avulla saattaa vaarantaa ohjelmien perimmäisten tavoitteiden toteutumista. Täytyy muistaa, että tietotekniikka on väline, ei itseisarvo.
Toinen avaus liittyy urheiluun, jolla ei vielä ole unionissa oikeusperustaa. Urheilu mainitaan kuitenkin Amsterdamin sopimuksessa, ja Nizzan huippukokouksen päätelmissä korostetaan sen yhteiskunnallista merkitystä. Budjettivaliokunta on hyväksynyt ehdotuksen 5 miljoonan euron määrärahasta käytettäväksi muun muassa urheiluseurojen työhön nuorison syrjäytymisen ehkäisemiseksi.
Kolmas uusi asia kulttuurin budjetissa on miljoonan euron määräraha kulttuuriyhteistyön seurantakeskuksen perustamiseen. Mielestäni kulttuuriyhteistyön koordinointia voitaisiin harjoittaa yhdessä alalta paljon kokemusta omaavan Euroopan neuvoston kanssa.
Luku A-30 tuotti jälleen ongelmia. Olen hyvin pettynyt budjettivaliokunnan toimintaan eurooppalaisten kulttuurijärjestöjen rahoitusta koskevassa kohdassa A-3042. Olimme kulttuurivaliokunnassa tehneet tämän kohdan kanssa paljon työtä. Otimme huomioon komission selvityksen järjestöjen rahoituksesta sekä budjettivaliokunnan työryhmän suositukset. Ennen kaikkea pyrimme arvioimaan, miten rahat voitaisiin käyttää eurooppalaisen kulttuurin kannalta parhaalla mahdollisella tavalla. En voi hyväksyä sitä, että budjettivaliokunta puuttuu erityisvaliokunnan asiantuntemusta vaativaan esitykseen siten kuin nyt tapahtui. Kannatankin lämpimästi yleisesittelijä Costa Nevesin mietintöön sisältyvää ehdotusta oikeusperustan ja kunnollisten pelisääntöjen saamiseksi luvulle A-30. Ei parlamentti voi toimia kuin "ota kiinni mistä saat" -painiottelussa, jossa voiton perii kaikkein häikäilemättömin.

Berès
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston edustaja, haluan kiinnittää huomionne kolmeen parlamentin perussopimusasioiden valiokunnan esittämään tarkistukseen. Tarkistusten tavoitteena on tukea kansalaisille tiedottamista ja vilkastuttaa keskustelua unionin tulevaisuuteen liittyvistä kysymyksistä Nizzan sopimuksen julistuksen 23 mukaisesti.
Tarkistuksen 223 tavoitteena on palauttaa Prince-tiedotusohjelmaan myönnetyt maksusitoumusmäärärahat sellaisina, kuin komissio ehdotti niitä alustavassa talousarvioesityksessään.
Neuvosto vähensi näihin määrärahoihin suunniteltua lisäystä. Mielestämme on käsittämätöntä, ettei kansalaisille tiedottamista euron, laajentumisen, perusoikeuskirjan ja tietenkin oikeus- ja sisäasioita koskevien toimien alalla tueta runsaalla rahoituksella. Kaikki nämä aiheet ovat erittäin ajankohtaisia. Muistutan vielä, että käymme tällä hetkellä unionin tulevaisuutta koskevaa pohdinta- ja kuulemismenettelyä.
Mielestämme ei myöskään olisi viisasta ottaa osaa näistä määrärahoista varaukseen, kuten budjettivaliokunta ehdottaa. Varaukseen otettujen määrärahojen käyttö - kuten kaikki tietävät - edellyttää hankalaa menettelyä, emmekä näe mitään syytä haitata komission toimintamarginaalia tällä alalla.
Parlamentin valvonta on joka tapauksessa varmistettu sillä, että se osallistuu yleisiä ja erityisiä tiedotustoimia käsittelevään toimielinten väliseen työryhmään.
Perussopimusasioiden valiokunta esitti myös kannattavansa Euroopan yhdentymisen aate -järjestön taloudellisen tuen jatkamista tai jopa lisäämistä. Järjestön toteuttamien toimien tehokkuus tunnetaan hyvin, ja olisi erikoista, että unioni poistaisi siltä tukensa nyt, kun kansalaisten kanssa käytävää vuoropuhelua on kannustettava enemmän kuin koskaan.
Lisäksi 9. toukokuuta järjestettävä Euroopan juhla on symboli, jota on tuettava kaikissa jäsenvaltioissa, sillä se edistää kaipaamamme eurooppalaisen julkisuuden syntyä.

Avilés Perea
. (ES) Arvoisa puhemies, naisten oikeuksien valiokunnan vastuualuetta ja erityisesti miesten ja naisten tasa-arvoa koskevia Euroopan unionin politiikkoja on vahvistettu Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen, joten pidämme erityisen tärkeänä miesten ja naisten tasa-arvoa koskevaa yhteisön ohjelmaa, koska se on keskeinen väline tasa-arvon edistämiseksi, perheväkivallan torjuntaa koskevaa Daphne-ohjelmaa, naisten pääsyä työmarkkinoille edistävää Equal-aloitetta sekä Lissabonin huippukokouksessa asetettujen työllisyystavoitteiden saavuttamista.
Sosiaalinen syrjäytyminen on toinen naisten oikeuksien valiokuntaa huolestuttava aihe, sillä köyhyys kohdistuu valitettavasti yhä useammin naisiin. Jotta nämä ensisijaiset tavoitteet voitaisiin saavuttaa, olemme esittäneet talousarvioon useita tarkistuksia, joihin on suhtauduttu myönteisesti, ja kiitän erityisesti esittelijä Costa Nevesiä siitä, että hänen ansiostaan tarkistuksille saatiin budjettivaliokunnassa enemmistön tuki.
Pieni osa tarkistuksista on hylätty, koska ne sisältyivät jo muihin budjettikohtiin: yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevat tiedotustoimet; toimenpiteet syrjäytymisen torjumiseksi; tietoyhteiskunta; köyhyyden ja siihen liittyvien tautien, kuten malarian, tuberkuloosin ja aidsin, torjuminen; panostus terveyteen ja hyvinvointiin; demokratian ja ihmisoikeuksien lujittaminen ja niin edelleen.
On syytä mainita myös tuki naisjärjestöille, jotka työskentelevät naisten oikeuksien edistämiseksi Euroopan unionissa, ei ainoastaan tuki naisten eurooppalaiselle eturyhmälle vaan myös muille järjestöille, jotka valvovat yhteiskuntamme moniarvoisuuden kunnioittamista. Emme voi väittää, että yksi ainoa järjestö edustaisi kaikkia Euroopan naisia. Näin ollen halutaan antaa tunnustusta niille monille muille eurooppalaisille järjestöille, jotka ovat pitkään työskennelleet miesten ja naisten tasa-arvon hyväksi ja joilla on myös oikeus saada Euroopan unionin taloudellista tukea.
Naisten oikeuksien valiokunta on siis melko tyytyväinen siihen, miten esittelijä ja myös budjettivaliokunta ovat suhtautuneet sen ehdotuksiin.

Perry
Arvoisa puhemies, pyydän esittelijöitä suomaan minulle anteeksi, että en voinut olla paikalla keskustelun alussa, mutta voisin lyödä vetoa yhdestä eurosta, että kukaan ei ole vielä tarkastellut aihetta, jota käsittelen vetoomusvaliokunnan puolesta.
Syvältä Buitenwegin mietinnöstä löytyy tarkistus 2022, joka koskee budjettikohtaa 250: tarkistuksessa tehdään uusi ehdotus, jonka mukaan vetoomusten esittäjien matkakulut voidaan korvata, jos he pitävät tarkoituksenmukaisena esittää tapauksensa parlamentille. Haluan kiittää esittelijää tämän mietinnön vastaanottamisesta ja valiokuntaa sen hyväksymisestä.
Tiedätte, että parlamenteilla on erilaisia tehtäviä. Ne päättävät hallituksien kokoonpanosta, vaikka se ei tietenkään kuulu tämän parlamentin tehtäviin. Parlamentit päättävät talousarvioista, mutta tiedätte, että budjettivaltamme on vain osittainen. Emme voi määrätä verotuksesta emmekä voi vaikuttaa siihen, että maatalous nielee yli 50 prosenttia menoista. Parlamentit päättävät lainsäädännöstä: siitä olemme vastuussa yhdessä ministerineuvoston kanssa, eikä meillä ole toimivaltuuksia ryhtyä lainsäädäntöaloitteisiin. Parlamentit ovat kuitenkin myös vastuussa yksittäisten kansalaisten oikeuksien suojelemisesta, kun nämä joutuvat tekemisiin byrokratian kanssa, ja vetoomusvaliokunta ja oikeusasiamies hoitavat tämän tehtävän parlamentissa.
Sanon parlamentille tänään iltapäivällä, että vetoomuksiin käytetyt varat ja 3 miljoonan euron suuruinen summa, jonka asetamme oikeusasiamiehen viraston käyttöön, menevät hyvään tarkoitukseen. Toimintaan kuluu vähemmän kuin 0,1 euroa henkilöä ja vuotta kohti, joten rahasummaa ei voi pitää kovin suurena, mutta summa käytetään todellisen eurooppalaisen demokratian saavuttamiseksi. Haluamme varmistaa, että niin on jatkossakin ja että voimme vielä tehdä enemmänkin asian hyväksi tulevina vuosina.

Rovsing
. (DA) Arvoisa puhemies, aion kommentoida erityisesti EHTY:n toimintatalousarviota, ja puhun siitä mietinnöstä, jonka esittelijä Seppänen on laatinut budjettivaliokunnan puolesta. Olemme iloisia siitä, että EHTY:llä on ollut edelläkävijän rooli Euroopan yhdentymiskehityksessä ja että se myötävaikutti rauhaan Euroopassa. Panemme merkille, että EHTY rahoitettiin veroluontoisilla tuloilla, ja se mahdollisti alakohtaisiin teollisuuspolitiikkoihin liittyvien, taloudellisesti ja yhteiskunnallisesti painottuneiden interventiotoimenpiteiden kehittämisen. Hiili- ja teräsalalla työskentelee nykyään 357 000 työntekijää, ja ehdokasvaltioiden liittymisen aiheuttamasta EU:n laajentumisesta seuraa, että EU:n hiilentuotanto kaksinkertaistuu ja että teräksen tuotanto kasvaa kolmasosalla. Voimme ylpeinä panna merkille, että EHTY:n avulla käynnistettiin se jälleenrakennus ja kehitys, joka johti nykyiseen Euroopan unioniin. Valiokunta on hyväksynyt komission ehdotuksen 151,8 miljoonan euron suuruisesta toimintatalousarviosta vuodelle 2002, ja EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolohan päättyy 23. heinäkuuta 2002. Olisimme toivoneet, että rahaa olisi myönnetty hieman enemmän tulevaisuuden energiatarpeeseen, kun kyse on puhtaasta hiilentuottamisteknologiasta sekä toiminnassa että tutkimuksessa, ja kehotamme komissiota toimimaan tällä tavoin muissa ohjelmissa.

Deprez
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää teille kysymyksen.
En ymmärrä, miksen ole lausunnon valmistelijoiden listalla, vaikka olen kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon virallinen valmistelija, olen valmistellut valiokuntamme tarkistukset, järjestin niistä äänestyksen valiokunnassamme ja puolustin niitä (välillä melko rajustikin) budjettivaliokunnassa, jossa sain useimmiten kollegoideni tuen. Pyydänkin teitä antamaan minun nyt puhua kansalaisvapauksien valiokunnan puolesta.

Puhemies
Hyvä jäsen, teidän nimenne ei ole siinä virallisessa luettelossa, johon on kirjattu kunkin valiokunnan lausunnon antavat jäsenet, ja siitä syystä en voi myöntää teille puheenvuoroa juuri nyt.

Deprez
Arvoisa puhemies, pyydänkin teitä antamaan minulle nyt puheenvuoron.

Puhemies
Hyvä jäsen, puhujaluettelo on laadittu niiden virallisten pyyntöjen perusteella, jotka ovat esittäneet ne valiokunnat, joiden puolesta on mahdollista käyttää puheenvuoro. Koska te ette ole virallisessa luettelossa ja koska sitä ei mielestäni voida muuttaa, myönnän teille puheenvuoron myöhemmin siinä vaiheessa, kun teillä on oikeus käyttää sellainen.

Elles
Arvoisa puhemies, edustajamme puhuu ryhmämme puolesta myöhemmin, mutta haluan myös esittää muutaman huomautuksen tässä vaiheessa. Haluaisin muiden puhujien tavoin onnitella kahta pääesittelijää, jäsen Costa Nevesiä ja jäsen Buitenwegiä. Tiedän, ettei ole helppoa ohjata jotakin asiaa parlamentin käsittelyprosessin läpi, ja heille pitäisi antaa lämpimät suosionosoitukset.
Kun on kyse komission tämän vuoden talousarviosta, käsiteltävänämme on ehdotus, jonka määrärahat vastaavat 1,06 prosenttia yhteisön BKT:stä ja joka on yksi pienimmistä parlamentissa ehdotetuista talousarvioista; tästä syystä se jää huomattavasti rahoitusnäkymissä ennakoitua ylärajaa alhaisemmaksi, mutta uskon, että kun laajentuminen on käynnissä, rahoitusnäkymiä on tarkistettava ennen vuoden 2006 loppua.
Kun on kyse Costa Nevesin mietinnöstä, haluaisin onnitella esittelijää ennen kaikkea siitä, että hän on keskittynyt tarkastelemaan edistymistä kuvaavaa kertomusta, jota pyydettiin neuvoston ja parlamentin yhteisessä lausumassa viime vuoden lopussa; kertomus on osoittautunut arvokkaaksi talousarviomenettelyssämme. Voi olla hyödyllistä jatkaa tätä vuosittaista toimea, koska se on hyödyttänyt meitä sikäli, että Euroopan toimielimien työ on tehostunut ja niiden suorituskyky on parantunut, ja tämä on meille parlamentin jäsenille erittäin tärkeä asia, johon palaan puheenvuoroni loppupuolella.
Haluaisin tarkastella eräitä kohtia, jotka liittyvät komission talousarvioon ja joiden ryhmämme toivoo olevan hintansa arvoisia - se on katsantokanta, jonka olemme havainneet hyväksi.
Ensinnäkin, kun on kyse maataloudesta: me emme usko määrärahojen ottamiseen varaukseen, koska määrärahoja on jo asetettu saataville ja oikaisukirjelmä on jo lähetetty, ja se riittää minusta aivan hyvin. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että on tutkittava tapaa, jolla komissio ja Ison-Britannian viranomaiset hallinnoivat suu- ja sorkkatautia, ja tätä aiomme korostaa.
Toiseksi, tiedotuspolitiikassa on mielestämme pysyvä ongelma. Aina kun saamme tarkasteltavaksemme komission ehdotuksia, joita toimielinten väliset työryhmät eivät ole käsitelleet, joudumme parlamentissa mukauttamaan ehdotuksia tiedotuspolitiikan suuntaviivojen mukaisesti. Kehotan komissiota varmistamaan, että tiedotuspolitiikan suuntaviivoista tulee pysyvä osa komission ehdotuksia, koska se helpottaa meidän työtämme, kun pyrimme varmistamaan, että tätä toimielinten välistä työtä jatketaan.
Kolmanneksi, kun on kyse Euroopan elintarvikeviranomaisesta - huomautan, että asia otettiin esiin Gentin Eurooppa-neuvostossa - haluaisin muistuttaa neuvoston puheenjohtajalle (joka voisi kuunnella puheenvuoroa pitäviä parlamentin jäseniä naureskelemisen asemesta), että parlamentti katsoo, että määrärahat on pidettävä varauksessa, kunnes olemme hyväksyneet elintarvikeviranomaisen toimintaperiaatteet ja sen, minne se sijoitetaan. Näin ollen oletan, että kuulette parlamenttia, ennen kuin teette lopullisen päätöksen.
Neljänneksi, kun on kyse Afganistanista - ja käännyn asiassa jälleen komission puoleen - on esitetty tarkistusta Afganistaniin tarkoitettujen avustuksien merkitsemiseksi p.m -merkinnällä, ja pyydämme parlamentin kanssa neuvostoa sisällyttämään avustukset talousarvioon toisessa käsittelyssä, koska ryhmämme toivoo, että kun selkkaus on ohi, kansainvälinen liittoutuma osallistuu Afganistanin jälleenrakentamiseen. Asiaa pohditaan parhaillaan alustavasti Yhdistyneissä Kansakunnissa.
Haluaisin lopuksi viitata kysymykseen, joka liittyy varoihin, jotka olemme ottaneet varaukseen, ja haluaisimme varmistaa, että varausta koskevat ehdot täytetään, ennen kuin varat vapautetaan, sekä sen, että komissio pystyy käyttämään varat seuraavana vuonna täyttääkseen avoimet virat.
On kuitenkin vielä eräs hyvin tärkeä asia, ja käännyn tässäkin asiassa ministerineuvoston puoleen. Arvoisa puheenjohtaja, olen kuullut, että varhaiseläkejärjestelmä, josta neuvotellaan parhaillaan neuvostossa, ei koskisi parlamentin jäseniä. Haluaisin teidän vahvistavan tulevissa huomautuksissanne, että järjestelmä koskee myös meitä; kyse on ryhmällemme tärkeästä asiasta, koska toivomme, että järjestelmää noudatetaan kaikissa toimielimissä.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni asiaan, joka koskee toimielintämme. Puhemiehistö päätti eilen illalla Harbourin päätöslauselman vastaisesti vastustaa lineaarisen urajärjestelmän käyttöönottamista - lainaan parlamentin viime marraskuussa hyväksymän päätöslauselman 36 kohtaa: "kehottaa parlamenttia luomaan lineaarisen urajärjestelmän komissiota vastaavasti, jotta siirtyminen toimielinten välillä helpottuu." On mahdotonta hyväksyä sitä, että parlamentin puhemiehistö toimii täysin oman mielensä mukaisesti ja tekee päätöksiä itsenäisesti: parlamentin puhemiehistö on päättänyt sivuuttaa parlamentin äänestystuloksen parlamentin hallinnon painostuksen alaisena.
Näin ollen teidän on vastattava kolmeen kysymykseen, ja päätän puheenvuoroni tähän.
Miksi parlamentin organisaatio ja toiminta eroavat niin selvästi komissiosta, että ne edellyttävät erilaista urajärjestelmää?
Toiseksi, miten urajärjestelmä, johon sisältyy neljä erilaista luokkaa, voi vastata sen lineaarisen urajärjestelmän, jossa yleneminen on ansioperusteista, tavoitteita, joita parlamentti tukee voimakkaasti?
Viimeiseksi, miten henkilöstön siirtymistä toimielinten välillä voidaan kannustaa, jos parlamentin ja komission urajärjestelmät eroavat toisistaan? Puhemiehistön on perusteltava parlamentille tekemiään päätöksiä, koska ne eivät ole päätöslauselmiemme mukaisia.

Wynn
Arvoisa puhemies, en halua toistella asioita, joten tyydyn tarkastelemaan vain paria asiaa, vaikka James Elles varastikin joitakin ajatuksiani kahden viimeisen kohtansa myötä. Onnittelen esittelijöitä. Heidän työnsä ei ole koskaan helppoa. Tänä vuonna he tekivät erityisen hyvää työtä vaikeissa oloissa.
Suhtaudun myönteisesti neuvoston puheenjohtajan lausuntoon, jossa hän toivoo, että pääsemme neuvoston kanssa sopimukseen seuraavan sovittelumenettelyn yhteydessä. Minäkin toivon sitä, koska emme sopineet käytännössä mistään 20. heinäkuuta pidetyn edellisen sovittelumenettelyn yhteydessä. Ei ole mitään järkeä pitää sovittelukokouksia, jos emme pääse tämän pitemmälle. Toivottavasti päädymme marraskuussa myönteisempiin tuloksiin.
Kun on kyse marginaaleja koskevasta tilanteesta, jonka neuvoston puheenjohtaja mainitsikin, liikkumavaraa ei enää juurikaan ole, kun äänestämme asiasta torstaina. Syynä tähän on muun muassa se, että emme taaskaan päässeet keskustelemaan neuvoston kanssa emmekä tehneet sopimuksia sen kanssa. Huomautin heinäkuussa moneen kertaan, että kolmen toimielimen on keskusteltava vakavasti ongelmista, jotka liittyvät otsakkeiden 3, 4 ja 5 tulevaan rahoitukseen.
Neuvosto ei voi suhtautua näihin otsakkeisiin ikään kuin ne eivät aiheuttaisi ongelmia. Toisinaan tuntuu siltä, että neuvosto käyttäytyy kuin strutsi, joka työntää päänsä hiekkaan ja unohtaa kaikki ympäröivät ongelmat. Kun neuvosto toimii näin, joudumme puhumaan sen takapuolelle, vaikka toisinaan tuntuisikin järkevämmältä puhua strutsin takapuolelle kuin niille ihmisille, joiden kanssa olemme tekemisissä! Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, en viittaa tässä yhteydessä teihin! Toisinaan on turhauttavaa yrittää tehdä selväksi, että hukkaamme aikaamme pitämällä sovittelukokouksia. Toivottavasti saavutamme marraskuussa jotakin paljon konkreettisempaa.
James Elles mainitsi juuri hyvin tärkeän asian tarkastellessaan uudistuksia. Aioin viitata siihen, että olemme huolestuneita siitä, että asiassa ei edistytä, mutta parlamentti ei parantanut asemiaan, kun otetaan huomioon puhemiehistön eilen illalla tekemä päätös. On vain toivottava, että päätöstä voidaan muuttaa nopeasti. Todenmukaisesti on sanottava, että asia riippuu nyt neuvostosta: komission erosta on kulunut lähes kolme vuotta, eikä vieläkään ole ryhdytty uudistuksiin, joita kaikki odottavat. Suuri yleisö, Euroopan veronmaksajat, odottavat uudistuksia, joihin lupasimme ryhtyä lähes kolme vuotta sitten. Mikä on tilanne? Asia on juuttunut neuvostoon.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, koska olen puhunut asiasta kanssanne, tiedätte, että on tehtävä selväksi, että ratkaisuun on päästävä mahdollisimman pian. Muuten koko prosessi jumiutuu. Toivottavasti parlamentti hoitaa tehtävänsä ja kumoaa eilen illalla tehdyn päätöksen sekä pyrkii edelleen nopeaan prosessiin, jotta voimme ratkaista koko asian, ei ainoastaan komission vaan kaikkien toimielimien kohdalla.
Haluan tarkastella maailmanlaajuista terveysrahastoa, jolle olemme omistaneet budjettikohdan ja suhteellisen pienen rahasumman ensi vuotta varten. Kuten kaikki tiedämme, komissio aikoo ehdottaa summan rahoittamista tämän vuoden talousarviosta, 60 miljoonaa euroa yleisestä talousarviosta ja 60 miljoonaa euroa Euroopan kehitysrahastosta. Haluan esittää komissiolle kysymyksen: kun on kyse Euroopan kehitysrahastosta ja sen varoista, sen talousarviosta on sovittu AKT-maiden kanssa, joten voimmeko olla varmoja siitä, että AKT-maat suostuvat siihen, että 60 miljoonan euron summa käytetään maailmanlaajuiseen terveysrahastoon? Useat kollegani ovat esittäneet minulle tämän kysymyksen, enkä rehellisesti sanottuna osaa vastata siihen. Joten olisin kiitollinen, jos komission jäsen Schreyer voisi vastata siihen.
Saanen tarkastella A-30 kohtia koskevaa kiistanalaista kysymystä. Näyttää siltä, että aina kun me äänestämme niistä, päädymme vain hyvin harvoja tyydyttävän tulokseen ja suututamme monet tahot. Toivoisin, että tilanne, johon olemme joutuneet, antaa meille ensi vuonna rohkeutta tehdä ehdotuksia, joissa pyritään läpinäkyvämpään järjestelmään. Olemme huolissamme siitä, että prosessi ei siitä parane, jos siirrämme koko päätöksentekoprosessin komissiolle. Komissio tekee päätökset parlamentin sijasta. Toivon, että pääsemme parlamentin kanssa sopimukseen siitä, miten A-30 kohtia tarkastellaan tulevaisuudessa.
Haluan lopuksi vedota neuvostoon ja toistaa, mitä sanoin sovittelumenettelyn ja äskettäisten kolmikantaneuvottelujen yhteydessä. Meidän on perustettava neuvoston ja parlamentin työryhmä, joka toimii poliittisella tasolla ja joka tarkastelee toimintatapoja sekä varmistaa, että saamme veronmaksajat vakuuttuneiksi siitä, että he saavat rahoilleen todellista vastinetta. Toivon teidän hyväksyvän tämän.

Virrankoski
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan lausua parhaat kiitokset ja onnittelut esittelijöille herra Costa Nevesille, rouva Buitenwegille ja herra Seppäselle hyvin tehdystä työstä. Samalla haluan kiittää budjettivaliokunnan puheenjohtajaa Terence Wynniä, joka on hyvin johtanut tämänkin vuoden työskentelyä. Yleisesittelijän työ on raskasta ja vaativaa, mutta Costa Neves on selviytynyt siitä hyvin ja ryhmäni tukee hänen linjaustaan komission budjetiksi.
Budjetin yleislinjaukseen kuuluu maatalousmenojen leikkauksen peruuttaminen, maksurästien hoitaminen ja komission uudistus. Myönteisenä voidaan pitää myös pohjoisen ulottuvuuden politiikan vahvistumista budjetin perusteluissa. Budjetin käsittelyn taustalla on viime vuoden tilinpäätös, joka oli 11 miljardia euroa ylijäämäinen. Menot olivat 8,5 miljardia euroa arvioitua pienemmät ja rakennerahastosta jäi käyttämättä 6,5 miljardia euroa. Siksi nyt on kiinnitettävä erityistä huomiota hallinnon kehittämiseen ja siihen, että menoja ei arvioida liian suuriksi. Muuten budjettipolitiikalta putoaa pohja kokonaan pois.
Budjetin eräs painopiste on maksurästien vähentäminen. Niitä on tällä hetkellä yli 60 miljardia euroa. Ryhmäni tukee tätä tavoitetta. Ryhmäni tukee myös komission uudistusta, joka on parlamentin tärkeimpiä prioriteetteja. Se lisää tehokkuutta ja henkilökohtaisen vastuun kantamista. Osa määrärahoista ehdotetaan laitettavaksi varaukseen, jotta komissio esittäisi pikaisesti henkilöstösäännösten uudistuksen sekä selkiyttäisi ajatuksiaan varhaiseläkejärjestelmästä.
Otsake 4 on vaikea. Komissio ja neuvosto esittävät 125 miljoonaa euroa Marokon kalastussopimukseen, vaikka tätä ei tule. Kyseessä on selvä piilovaraus, joka on jopa varainhoitoasetuksen vastainen. Se on purettava. Sen vastapainoksi esitetään joustovälineen käyttöä Espanjan ja Portugalin kalastuslaivaston modernisoimiseksi. Tämä voidaan osittain hyväksyä. Sen sijaan ryhmämme ei voi hyväksyä CARDS-ohjelman leikkausta 84 miljoonalla eurolla. Olemme liberaaleina mielellämme mukana yhteisissä sopimuksissa budjetin läpiviemiseksi parlamentissa, mutta tähän ajatukseen emme voi ryhtyä. CARDS-ohjelma on ollut parlamentin ehdoton prioriteetti, ja siksi toivomme vastaavia leikkauksia budjetin muista ohjelmista, joiden maksumäärärahojen käyttö on ollut muutenkin vaillinaista.
Pienistä ohjelmista suurin on A-30 määrärahat, korvamerkityt avustukset järjestöille. Kyseiset määrärahat vievät merkitykseensä verrattuna aivan kohtuuttomasti parlamentin aikaa. Siksi koko järjestelmää olisi selkiytettävä. Lisäksi kyseisten järjestöjen valinta sangen harvoin perustuu objektiivisiin kriteereihin.
Rouva Buitenwegin mietinnössä tuemme erityisesti hänen kurinalaisuuttaan parlamentin budjetissa. Se jää alle itse asettamamme katon, 20 prosenttia kaikista hallintomenoista, vaikka laajenemisen kustannukset ovat jo mukana. Itse itä-laajeneminen on kysymys, joka on hoidettava siten, että parlamentin toiminta ei vaikeudu ja jatkossakin voimme kokoontua yhtenäisessä omassa huonetilassamme.

Rühle
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin vielä kerran lausua kiitokseni esittelijöille. Kiitän myös valiokunnan puheenjohtajaa. Kun muistellaan viime vuosien talousarvioiden hyväksymisessä syntyneitä konflikteja, näyttää siltä, että tänä vuonna olisi rauhallisempaa, että konfliktit eivät olisi niin julkisia. On kuitenkin todettava, että neuvosto ei itse asiassa täyttänyt velvoitettaan tänäkään vuonna. Yhtenä budjettivallan käyttäjänä sen tehtävänä on myötävaikuttaa budjetin laatimiseen todella johdonmukaisesti ja poliittisesti ymmärrettävästi.
Parlamentti on ollut hyvin huolellinen ja laatinut yhdessä useimpien asianosaisten kanssa pitkissä keskusteluissa, sovitteluissa ja neuvotteluissa tasapainoisen talousarvion ja punninnut yhtäältä tarpeita ja toisaalta velvoitettaan laatia kurinalainen talousarvio veronmaksajien näkökulmasta, kun taas neuvosto on jälleen kerran leikannut määrärahoja ylimalkaisesti ilman poliittista suunnitelmaa. Emme ainakaan ole nähneet missään tällaista poliittista suunnitelmaa, ja herää kysymys, onko sellaista koskaan ollutkaan.
Neuvoston toimintatapa kärjistää suotta ongelmia, sillä tänäkin vuonna talousarvio jää erityismenoista, laajentumisen valmistelusta ja lukuisista muista ongelmakohdista huolimatta marginaalin alapuolelle, huomattavasti alle 1,27 prosenttiin bruttokansantuotteesta.
Neuvosto on leikannut tänä vuonna maksuja yhteensä 10 prosenttia. Leikkauksia on sitäkin vaikeampi ymmärtää, kun monilla aloilla ohjelmien täytäntöönpanossa on maksusumia. Parlamentti asettaa nämä summat nyt uudelleen käyttöön. Me emme voi yhtäältä herättää odotuksia rakennerahastojen tai ulkoisen tuen kaltaisilla aloilla, ja täyttää ne vasta pitkien viivästysten jälkeen. Se nakertaa luottamusta EU:n toimielimiin. Neuvosto on siitä omalta osaltaan vastuussa, jos se saa menettelynsä läpi.
Tämä menettely on erityisen ongelmallinen otsakkeessa 4, joka koskee ulkoisia toimia. Samalla kun ulkoministerit ja hallitusten päämiehet pitävät suuria puheita yhteisestä ulkopolitiikasta, valtiovarainministerit leikkaavat pikkumaisesti määrärahoja välittämättä EU:n toimielinten uskottavuuden menetyksestä. On epäselvää, miksi emme saa tänä vuonna käyttöömme täysimääräistä joustovarausta tällä alalla. Balkanilla on yhä suuria ongelmia, Afganistanissa ja sen naapurimaissa on uusia tehtäviä, samoin Lähi-idässä on uusia tehtäviä.
EU menettää mahdollisuutensa reagoida tilanteeseen joustavasti, ja vaadimme myös tähän vastinetta neuvostolta. Sen on kerrottava, miten EU:n on määrä pysyä jatkossakin poliittisesti toimintakykyisenä ja joustavana. Ryhmämme suhtautuu kriittisesti luvun A-30 kohtia koskevaan menettelyyn. Yksittäisten - myös parlamentin esittämien - tarkistusten suuren määrän vuoksi molemmat suuret ryhmät ovat pyrkineet ratkaisemaan tämän menettelyn soveltamalla yhtenä ryhmänä -menettelyä. Valiokuntamme ei siten voinut enää tehdä alalla hienosäätöjä, minkä vuoksi emme voi täyttää riittävän hyvin valvontatehtäväämme. Jäsen Wynnhän mainitsi tänään erikseen, että käytäntöä on tarkoitus muuttaa ensi vuoden talousarviomenettelyssä. Toivon, että voimme tehdä yhteistyötä, jotta saamme aikaan järkevän menettelyn niin, että myös parlamentti voi täyttää tehtävänsä ja valvoa luvun A-30 kohtia. Me emme saa asettaa itseämme alttiiksi moitteille siitä, että harjoittaisimme asiakkaita kosiskelevaa taloutta. Sitä meidän ei todellakaan pitäisi tehdä talousarviossa.
Ei, me tarvitsemme mielestäni myös tiettyä itsekritiikkiä. Olen täysin tietoinen siitä, että aika asettaa kovat paineet, mutta etenkin tällä alalla on voitava puolustaa poliittisesti jokaista yksittäisvirkaa myös ulospäin. Viitaten siihen, mitä edelliset puhujat jo totesivat, haluaisin esitykseni lopuksi vielä kerran kehottaa parlamenttia nopeuttamaan omia uudistuksiaan. Voimme vaatia neuvostolta ja komissiolta uudistuksia uskottavasti vain, jos itse olemme uskottavia uudistuspyrkimyksissämme. Puhemiehistön eilisiltaisissa päätöksissä ei mielestäni otettu sitä riittävästi huomioon.

Seppänen
Arvoisa puhemies, ensi vuoden tulo- ja menoarvion valmistelussa on noudatettu erittäin tiukkaa budjettilinjaa. Kun EU-maiden bruttokansantuote on kasvanut EU:n budjetin maksumäärärahojen kasvua nopeammin, EU:n budjettitalouden osuus on supistunut 1,03 prosenttiin yhteenlasketusta BKT:sta. Se osoittaa, että ensi vuoden budjettiesitykseen ei sisälly erityisiä painopistealueita. EU:n budjetin sallittu yläraja on 1,27 prosenttia jäsenvaltioiden BKT:sta. Budjetissa on näin ollen tilaa painopistealueille, mutta neuvostolla ja komissiolla ei näytä olevan poliittista tahtoa eikä kykyä valmistella painopisteitä. Sellaisia voisivat olla esimerkiksi työllisyys tai terveellinen ruoka.
EU:ssa poliittinen eliitti ei enää edes keskustele työttömyyden torjunnasta, saati että sitä vastaan taisteltaisiin asianmukaisella politiikalla. Meidän ryhmämme on perinteisesti korostanut työttömyyden torjuntaa. Useimmiten työttömyys ei ole työttömän itsensä syy, vaan hän on ajan aalloilla kulloistenkin suhdanteiden armoilla. On haluttava politiikkaa työttömyyttä vastaan. Omaa etuansa poliittinen eliitti ja EU:n virkamiehet kyllä hoitavat. Tulollaan on varhaiseläkejärjestelmä, joka palkitsee avokätisesti niitä, joista ei enää uudelleenkoulutuksellakaan tule toimivia renkaita EU:n rattaisiin. Jos on satoja tehtäviinsä tarpeettomia virkamiehiä, se osoittaa, että EU:n henkilöstöpolitiikka on retuperällä.
Komission kyky panna toimeen parlamentin poliittisia päätöksiä on kehno. Jatkuvasti syntyy liian suuri ero päätetyn budjetin ja komission toimeenpaneman budjetin välillä. Komissiolle tärkeissä asioissa ei ole maksuviipeitä, parlamentille tärkeissä asioissa niitä usein on. EU:n budjetti on poliittinen asiakirja, sillä ohjataan rahaa EU-eliiteille, nyt myös Eurooppa-puolueille sekä EU-propagandaan. Niin ei tehdä kansalaisten Eurooppaa.
Jos on käyty laitonta sotaa siihen tapaan kun Jugoslaviaa pommitettiin, avustukset maan jälleenrakentamiseen eivät saisi olla leikkausten kohde. Toivotaan että CARDS-äänestys ei yllätä suuria ryhmiä.

Caullery
Arvoisa puhemies, komission alustava talousarvioesitys ylittää ensimmäisen kerran 100 miljardin euron symbolisen summan, ja sitä leimaavat selkeästi kriisin aiheuttamat maatalousmenot ja ulkoiset sitoumukset. Tässä ensimmäisessä käsittelyssä ryhmämme tukee useita esittelijän valintoja alkaen periaatteellisista yleistarkistuksista etenkin maksamatta olevien määrien järjestelmällisessä vähentämisessä ja uusien muodostumisen ehkäisyssä.
Maatalouden määrärahat taas on palautettu lähes kokonaan, mikä varmasti rauhoittaa maanviljelijöitä, jotka todella tarvitsevat näitä määrärahoja. Budjettivaliokunnan muille maatalouden interventioille hyväksymät 180 miljoonaa euroa ovat samansuuntaisia, vaikka eläinlääkintäalan hätärahastoa, maataloustuotteiden jakamista yhteisön vähäosaisille ja nuorten maanviljelijöiden asettautumista koskevien määrärahojen ilmeinen riittämättömyys on valitettavaa.
Raja-alueista on syytä muistuttaa, että ne saavat jo huomattavaa taloudellista tukea, ja niiden monimuotoisuus huomioon ottaen voidaan oikeutetusti kysyä, olisiko yhtenäinen väline tarkoituksenmukainen.
Sisäisten politiikkojen alalla pienten ja keskisuurten yritysten edut on turvattu, ja parlamentti voi olla tyytyväinen, että määrärahoja naisiin ja lapsiin kohdistuvan väkivallan, kuten pedofilian ja Internetin väärinkäytön, torjuntaan on lisätty.
Sitä vastoin neuvoston vähentämä ja parlamentin lisäämä euron mainonnan rahoitus on mielestämme liian suuri. Tämä maidemme kansalaisten kalliisti maksama mainonta muistuttaa kovasti puhdasta propagandaa.
Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän ranskalaiset jäsenet vastustavat myös luvun A-30 lukuisiin kohtiin merkittyjä määrärahoja, joilla ainoastaan edistetään federalistisia ennakko-otaksumia eikä mitään muuta ja sivuutetaan muut mielipiteet huolimatta äänestäjien ilmaisemasta kannasta.
Europolista - ja sama koskee myös Eurojustia - on todettava, että meidän on tietenkin keskitettävä kaikki voimamme kaikkien terrorismin muotojen torjuntaan, kuten puheenjohtajamme Charles Pasqua on useaan otteeseen todennut ja toistanut, mutta kansakuntiemme välisen poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön sekä yhteisvastuullisuuden välttämätöntä vahvistamista ei saa käyttää tekosyynä kansojen itsemääräämisoikeuden alaan kuuluvien politiikkojen ja toimien salakavalalle yhteisöllistämiselle.
Lisäksi Europolia rahoitetaan valtioiden rahoitusosuuksilla, eikä sillä ole mielestämme sijaa tässä talousarviossa.
Ulkoisista toimista todettakoon, että vaikka ryhmämme arvostaa MEDA 2002 -ohjelman maksumäärärahojen kaksinkertaistamista, se tuomitsee Marokon kanssa tehtävään kalastussopimukseen tarkoitettujen määrärahojen jyrkän vähentämisen: puhtaasti kirjanpidollinen näkemys ei ole koskaan ollut hyvä politiikka, ja tämä budjettivaliokunnan päätös on huonoin mahdollinen viesti, jonka saatoimme lähettää marokkolaisille ystävillemme etenkin tänä kansainvälisen kriisin vaikeana aikana.
Arvoisa puhemies, vaikka esittelijän menetelmää voidaan kiittää, on pakko todeta, ettei budjettivaliokunnan vahvistamien maksumäärärahojen liian korkea taso edistä julkisten menojen parempaa hallintaa, kun jo pelkästään Ranskan kustannukset kasvaisivat noin 27 miljardia frangia.

Van Dam
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, talousarvio on erinomainen väline valita Euroopan unionin poliittiset painopisteet, ja näiden valintojen - haluan jälleen painottaa tätä - on palveltava kaikkien Euroopan kansalaisten etuja.
Puheensorina unionin lopullisesta muodosta osoittaa, että tästä asiasta on runsaasti erilaisia mielipiteitä. Totean levottomana, että en törmää tähän näkemysten moninaisuuteen monissakaan eurooppalaisissa hankkeissa. Minusta on todella huolestuttavaa, että Brysselistä raikuu halki Euroopan yksipuolinen propagandakaiutin määrätietoisesti ja kansalaisten kustannuksella. Nämä huolet vielä lisääntyivät hiljattain, kun budjettivaliokunta hylkäsi englantilaisen konservatiiveja edustavan kollegamme tarkistuksen, joka koski puolueettomuuden sisällyttämistä komission tiedotuspolitiikkaan.
Kysymyksessä on enemmän. Komissio ja myös suurin osa tätä parlamenttia haluaa jatkaa eteenpäin. Palavan toiveen ajamana siitä, että poliittinen unioni saataisiin aikaan mahdollisimman pian, Euroopan komissio on tehnyt ehdotuksen yhteisön varoista suoritettavista maksuista eurooppalaisille poliittisille puolueille.
Tämä on kummallista, koska eurooppalaisia puolueita on tuskin olemassa. Kansalaiset eivät tunne niitä, ja silti meidän pitäisi antaa niille avustuksia. Tässä ohitetaan jälleen Euroopan unionin poliittinen monimuotoisuus. Ainoastaan suuret eurooppalaisesti organisoidut virtaukset voivat tällä tavoin saada eurooppalaista tukea, kun samalla kansalliset ja siten lähellä kansalaisia toimivat poliittiset puolueet eivät voi saada siitä. Mielipidemittaukset osoittavat kerta toisensa jälkeen, että jäsenvaltioiden kansalaiset eivät lainkaan odota Brysselin osallistumista. Eurooppalaisten poliittisten puolueiden edistäminen pelkästään karkottaisi kansalaiset vielä kauemmaksi eurooppalaisesta politiikasta. Siksi suosittelemme lämpimästi tarkistustamme, joka koskee näiden avustusten poistamista.
Arvoisa puhemies, komission ja parlamentin paineet profiloitua poliittisesti eivät rajoitu edes unionin rajojen sisäpuolelle. Esitän tilanteen kuvaamiseksi yhden kysymyksen. Palestiinalaisviranomaisille menee vuosittain yli 180 miljoonaa euroa. Jos näitä rahoja saavat koulut käyttävät opetuksessa poliittisesti värittyneitä koulukirjoja, jotka ovat täynnä rasistista ja juutalaisvastaista kieltä, peseekö komissio silloin kätensä viattomana? Miksi komissio kiistää edelleen tämän pahan asian ja pakenee poliittista vastuutaan?
Minun on todettava, että unioni on ikään kuin suutari, joka ei pysy lestissään. Unionin on rajoituttava niihin politiikan osa-alueisiin, joilla eurooppalaisella esiintymisellä on selkeää lisäarvoa. Perustavaa laatua oleva valinta - kaikkien hyvien asioiden lisäksi - jota jään kaipaamaan tässä talousarviossa, on painopisteiden asettaminen Euroopan unionin perustehtäviin. Muu on parempi jättää sinne, mihin se kuuluu: jäsenvaltioille.

Ilgenfritz
Arvoisa puhemies, talousarviossa on taas varattu huomattavasti määrärahoja suunniteltua laajentumista varten. Me emme saa kuitenkaan unohtaa tällöin niitä 23:a raja-aluetta, joihin näiden maiden liittymisellä on erityisiä - myös kielteisiä - vaikutuksia. Edustan yhtä näistä alueista, nimittäin Kärnteniä, ja olen pettynyt. Olen pahoillani, ettei komissio, neuvosto, muttei myöskään budjettivaliokunta tue tarpeeksi näitä alueita varaamalla niille riittävästi varoja talousarvioon. On vaarallista leikkiä väestön tunteilla ja leikata nimenomaan näiden alueiden määrärahoja. Ei ole mahdotonta, että näiden alueiden väestö asettuu vastustamaan laajentumista pelättävissä olevien suurten haittojen vuoksi, jolloin koko hanke vaarantuu.

Ferber
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat. Kun keskustelemme tänään ensimmäisessä käsittelyssä yhteisön seuraavan vuoden talousarviosta, puhumme tietenkin politiikasta numeroina. Myös monet Euroopan parlamentin aloitteet ovat nähtävissä siten. Haluamme painostaa neuvostoa, mikä on ehdottoman välttämätöntä - edelliset puhujat viittasivat jo siihen - mutta myös komissiota, sillä monia näkökohtia ei ole otettu riittävästi huomioon.
Saanen jatkaa suoraan aiheesta, johon kollega Ilgenfritz lopetti, nimittäin raja-alueista. Arvoisa komission jäsen, mehän emme ole vielä leikanneet mitään vaan odotamme tietenkin, että komissio esittää puutteellisen ilmoituksen lisäksi jotain muutakin raja-alueita varten, sillä komissiollahan on aloitemonopoli. Tehän kykenitte varsin helposti ehdottamaan oikeusperustaa muissa kysymyksissä. Raja-alueita koskevassa kysymyksessä olette kaino. Ei kuitenkaan riitä, että sanotte tässä yhteydessä seuraavanne hyvin kiinnostuneena, mitä parlamentti aikoo tehdä. Komission on tehtävä asiaa koskeva aloite. Se on komission kunnioitettava tehtävä, ettekä te voi vältellä tätä vastuutanne. Siksi toivon, että onnistumme parlamentissa torstaina päättämään 10,8 miljoonan euron ottamisesta varaukseen Prince-ohjelmaa varten. Uskon, että se motivoi komissiota esittämään myöhemmin vastaavasti raja-alueita koskevan ehdotuksen.
Sama koskee 317 uutta virkaa, joita komissio on pyytänyt. Uskon, että talousarviomenettely ja komission lainsäädäntömenettely on jossain vaiheessa ajoitettava samanaikaisiksi. Ei käy päinsä, että keskustelemme lyhyesti lainsäädäntöhankkeiden vuosikertomuksista, kun talousarviosta on jo periaatteessa päätetty. Myös tässä kysymyksessä on tärkeää, että huolehdimme molempien toimien ajoittamisesta samanaikaisiksi. Siksi on tärkeää, että nämä virat tai niiden määrärahat otetaan yhä varaukseen.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, se koskee muuten myös yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Minua alkaa jo itkettää, kun kuuntelen esitystänne siitä, että säästäisimme tällä tärkeällä alalla. Otattehan huomioon, että on meidän etujemme mukaista edistää tällaisia asioita yhteisön talousarviossa. Ne kuuluvat nimittäin pitkälti sen alaan. Vastaavasti asiaa koskevaan budjettikohtaan on tietenkin tehtävä leikkauksia. Ei käy päinsä, että neuvosto haluaa jatkuvasti säästää tässä budjettikohdassa ja toimii niin riippumattomasti komissiosta ja parlamentista. Neuvostollahan on vastaavat asiakirjat. Voitte luottaa siihen, että parlamentti ei salli sen tapahtua. Sama koskee Europolia ja Eurojustia. En halua lainkaan puuttua asiaan perusteellisemmin.
Saanen kiittää sydämellisesti esittelijöitä, etenkin Carlos Costa Nevesiä ja tietenkin myös kollega Buitenwegiä miellyttävästä yhteistyöstä. Olemme hieman edistyneet parlamentin talousarviossa totuutta ja selvyyttä koskevassa kysymyksessä. Ei ole kovinkaan järkevää siirtää määrärahoja varaukseen henkilöstösääntöjä varten, ja käyttää ne lopulta rakennuksiin. Siksi on parempi kohdentaa ne heti rakennuksia koskevaan budjettikohtaan, josta ne käytetään joka tapauksessa vuoden loppuun mennessä. Meidän on kuitenkin varmistettava - sen olemme oppineen tämänvuotisesta talousarviomenettelystä - että olemme saaneet puhemiehistöltä kaikki parlamentin talousarviota koskevat ehdotukset jo toukokuussa. Emme nimittäin voi hyväksyä tänä vuonna sovellettua menettelyä, toisin sanoen sitä, että useat tärkeät päätökset tehdään vasta syyskuussa välittömästi ennen budjettivaliokunnan neuvotteluja.
Olen vielä hyvin huolissani eri toimielintemme työntekijöiden terveydentilasta. Mehän olemme vaatineet tänä vuonna selvitystä sairaspoissaoloista. On todellakin hyvin vaarallista työskennellä tietyissä toimielimissä, sillä niissä on hyvin korkea sairaspoissaolo. Meidän on vielä tarkasteltava tätä kysymystä ja ryhdyttävä asiaa koskeviin toimenpiteisiin, jotta kollegojemme terveydentila yksittäisissä toimielimissä hieman paranee.
Lopuksi haluaisin pyytää hartaasti - Terry Wynn mainitsi jo asiasta hyvin vaikuttavasti - etenemään yhteistyössämme nyt marraskuussa, jotta voimme hyväksyä joulukuussa asianmukaisen talousarvion vuodelle 2002.

Walter
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, minäkin kiittäisin aluksi oikein lämpimästi mietintöjen kolmea esittelijää, jäsen Buitenwegiä, Costa Nevesiä ja Seppästä, heidän tekemästään työstä. Kun on menettelyssä niin tiiviisti mukana kuin koordinaattorit joskus ovat, voi arvioida, miten paljon työtä se todella vaatii. Siksi aivan erityisen lämpimät kiitokseni myös koko ryhmäni puolesta.
Olen iloinen, että neuvoston puheenjohtaja on vielä paikalla, koska olen sitä mieltä, että talousarviomenettelyn on tarjottava joka vuosi tilaisuus muistuttaa eräästä asiasta: tämä talousarviomenettely ei ole täydellinen talousarviomenettely. Parlamentilla ei vaikutusmahdollisuuksistaan huolimatta ole vielä kokonaan hallussaan sitä valtaa, mikä kansalaisten parlamentaarisella edustuksella on oltava silloin, kun on kyse seuraavan vuoden talousarviosta. Olen vihjannut, että aion sanoa tämän aina vain uudelleen. Aion menetellä tässä asiassa kuten teki roomalaisten edessä Cato vanhempi, joka halusi nähdä, että Karthago hävitetään - niin pitkälle en tosin mene. Haluan ainoastaan nähdä epädemokraattisen menettelyn häviävän ja aion muistuttaa teitä siitä yhä uudelleen. Tämä talousarviomenettely on myös maatalousbudjetin kohdalla nimittäin vasta sitten täydellinen, kun me olemme siinä täysimääräisesti mukana ja kokonaan vastuussa tulo- ja menopuolesta. Tiedän, etten kohtaa teidän joukossanne kovin paljon vastustusta, mutta meidän on tietenkin keskustelemalla, väittelemällä kehitettävä asiaa. Vasta sitten Euroopan unionin kansalaiset voivat äänensä antamalla päättää, olemmeko me - parlamentin jäsenet - hoitaneet asian hyvin vaiko emme.

Tietenkin neuvosto ja komissio kuuluvat myös tulevaisuudessa tähän menettelyyn. Me mielellämme hyväksymme sen. Olen kuitenkin sitä mieltä, että parlamentti kansalaisten valitsemana edustuslaitoksena on ensimmäinen toimielin, jolle asia kuuluu. Muistutamme myös tulevaisuudessa, että asiassa on tapahduttava kehitystä. Meillä on talousarvioon liittyvässä työssämme hyvin vähän liikkumavaraa. Tämä pieni liikkumavara määräytyy niiden rahoitusnäkymien perusteella, joita me noudatamme. Me noudatamme niitä, vaikka huomaamme, että kohtaamme lisähaasteita, jotka eivät rahoitusnäkymistä päätettäessä vielä siten olleet havaittavissa. Meidän on varauduttava tähän ja mahdollistettava vastaava kehitys talousarviomme puitteissa.
Tämä on tällä hetkellä varmasti vielä mahdollista, sillä mehän näemme jokaisen vuoden lopussa talousarvioon palautuvista summista, että talousarviossa on vielä riittävästi liikkumavaraa. Joko talousarvion täytäntöönpano on huolimatonta - tämä on virhe, johon on puututtava - tai arviot olivat tosiaan hieman liian korkeita. Niistäkin voidaan vielä poistaa ylimääräinen. Sanon kuitenkin erittäin selvästi teille, arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja arvoisa komission jäsen: meidän on lähiaikoina, nimittäin viimeistään silloin, kun nämä rahoitusnäkymät päättyvät, keskusteltava tulevasta kehityksestä. Silloin meidän on rahoitusnäkymien kehittämisen yhteydessä pohdittava, miten voimme tarttua uusiin haasteisiin paljon intensiivisemmin ja konkreettisemmin. Siihen mennessä olemme nimittäin poistaneet kaikkialta liikkumavaran. Silloin joudumme keskustelemaan talousarvion perusmäärärahojen käytöstä. Silloin on puhuttava siitä, miten parlamentin talousarvio ja talousarvio kokonaisuudessaan voidaan vastaavasti varustaa riittävillä määrärahoilla. Me olemme valmiita kehittämisen yhteydessä riitelemään kanssanne kiivaasti.
Me annamme komissiolle tällä tiellä asianmukaisen tuen, kun on kyse sen hallinnollisten menettelyjen uudistamisesta. Olemme käytettävissä, kun on kyse välttämättömän henkilöstön palkkaamisesta. Esitämme kuitenkin toisaalta myös erittäin järeitä vaatimuksia. Vaadimme hyvin voimakkaasti, että ohjelmamme myös todella pannaan täytäntöön vuoden aikana, sellaisina, kuin me ne talousarviossa lukuina esitämme. Me emme enää suostu seuraamaan, miten maksurästit kasaantuvat. Asiassa on edistytty. Haluan myöntää sen tässä kohden; en lainkaan halua väittää, että olisimme vielä siinä pisteessä, missä olimme vielä kaksi kolme vuotta sitten. Tästä edistyksestä huolimatta työtä on vielä tehtävä hyvin paljon. Me tuemme teitä, kuten sanottu, mutta me aiomme myös vaatia!
Me jätämme ennalleen hyväksi havaitut asiat myös yksittäisten budjettikohtien ja yksittäisten otsakkeiden kohdalla. Ihmiset, jotka luottavat siihen, että me autamme heitä asiaankuuluvasti, voivat myös tulevaisuudessa luottaa meihin. Tämä alkaa otsakkeesta 1, joka koskee maanviljelijöitä, jotka eivät voi yhdessä yössä muuttaa kaikkea vaan tarvitsevat tietyn siirtymäajan. Näiden ihmisten on kuitenkin myös tiedettävä, että Euroopan unioni muuttuu. Me parlamentin jäsenet osallistumme muutoksen suunnitteluun. Tarkastelemme otsaketta 1 tulevaisuudessa erittäin intensiivisesti, ja otamme käyttöön nykyaikaisia välineitä. Tuomme mukaan innovaatiota. Jos näillä aloilla, jotka tosin eivät kuulu otsakkeeseen 1 vaan otsakkeeseen 7 mutta jotka koskevat myös maataloutta, ei tapahdu kehitystä, jos Sapard-ohjelmaa ei toteuteta, me sanomme: ottakaa ne innovatiiviset keinot, joilla onnistuttiin Leader-ohjelman kohdalla ja siirtäkää ne, jotta voidaan auttaa lyhyellä aikavälillä, jotta voidaan auttaa nopeasti. Tämän me otamme esille, ja me kiinnitämme huomiota myös siihen, että kaikista maanviljelijöille annettavista takuista huolimatta myös kuluttajat elintarviketurvan osalta voivat luottaa siihen, että tulos on heidän kannaltaan hyvä eikä terveydelle vaarallinen. Äänestämme ensimmäisessä käsittelyssä sen puolesta, että varaukseen laitetaan ne määrärahat, jotka tähän asti ovat vaikuttaneet tarpeellisilta suu- ja sorkkataudin ja BSE-taudin hoitamiseksi asianmukaisesti. Tiedämme, että viime päivinä on tapahtunut muutoksia mm. lampaiden kohdalla. En tiedä, tuleeko asiassa vielä uudelleen tapahtumaan vastaavanlaista. Me toimimme aluksi näiden tietojen pohjalta, kunnes oikaisukirjelmä on käytettävissä ja meillä on kokonaiskuva asiasta.
Otsakkeen 2 kohdalla huolehdimme, että molemmista suurista haasteista selvitään. Aivan ratkaisevaa ja tärkeää on kalastuslaivastojen uudistaminen Espanjassa ja Portugalissa. Siellä ihmiset ovat luottaneet siihen, että he voivat ansaita elantonsa tietyissä oloissa. Se ei enää tule olemaan mahdollista, koska kalastussopimus Marokon kanssa ei toteutunut. Sanon tällä kohdin sekä komission että neuvoston suuntaan, että meistä ei ollut asiallista, että nämä 125 miljoonaa siitä huolimatta vielä varattiin käyttöön, vaikka vuoden alussa oli jo selvää, ettei tätä rahaa voida käyttää. Siitä huolimatta tai juuri siksi kalastajilla on oikeus vaatia tukeamme. Tulemme huolehtimaan menettelyssä, että asiassa toimitaan sen mukaisesti.
Tämä pätee myös raja-alueisiin, jotka eivät aina ole rikkaita alueita, jotka voivat auttaa itseään. Ajattelen esimerkiksi Baijeria; tällaiset alueet ovat hiukan paremmassa asemassa. On olemassa myös muita alueita, jotka tarvitsevat todella paljon enemmän tukea, mihin tulemme kiinnittämään huomiota. Otsakkeen 3 alalla kehitämme myös tulevaisuuteen suuntautuvia asioita. Tiedämme erityisesti syyskuun 11. päivän jälkeisten tapahtumien perusteella, että kehitys tällä alalla on välttämätöntä. Europolia ja Eurojustia on kehitettävä. Tässä asiassa on päästävä kansallisien erityistoiveiden yli. Jos haluamme taistella terrorismia vastaan, meidän on poistettava kaikki, mikä helpottaa sen toimintaa. Emme saa itsepintaisesti pitää kiinni vanhoista oikeuksista. Asiassa on edistyttävä. Me nimenomaan haluamme, että jatketaan sitä, mikä aloitettiin viime vuonna, nimittäin ihmisten sosiaalista osallistumista mahdollistamalla pääsy työmarkkinoille. Emme saa vain unohtaa asiaa vuoden kuluttua siitä, kun tämä oli painopiste jäsen Haugin talousarviota koskeneessa mietinnössä, nyt, kun meitä odottavat uudet ongelmat. Ihmisillä on oikeus sosiaaliseen osallisuuteen myös sen kautta, että heidät koulutetaan käyttämään nykyaikaisia tieto- ja viestintätekniikoita. Tämä ei koske ainoastaan edistyneitä, hyvin koulutettuja ihmisiä, vaan myös ihmisiä, jotka toimivat aivan yksinkertaisissa tehtävissä. Kiitän lämpimästi tarkkaavaisuudestanne. Kiitän vielä kerran esittelijöitä, ja toivon, että yhteistyössä kummankin muun toimielimen kanssa pääsemme tässä menettelyssä hyvään lopputulokseen.
(Suosionosoituksia)

Mulder
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin aloittaa kiittämällä esittelijöitä, erityisesti esittelijä Costa Nevesia. Tämä on kokemukseni mukaan ensimmäinen kerta, kun esittelijä ei peukaloi rahoitusnäkymiä. Se on mielestäni hyvä asia erityisesti siksi, että meille jäi viime vuonna talousarviosta yli suunnilleen 11 miljardia euroa.
Esitän muutaman kommentin eri otsakkeista. Aluksi otsakkeesta 1. Kannatan varausta suu- ja sorkkatautia varten. En tiedä, mihin katastrofeihin voisimme vielä joutua, mutta uskoakseni loppua ei ole vielä näkyvissä. Toistan vielä kerran - olen sanonut tämän jo niin monta kertaa - että, en usko, että komission on lakattava ajattelemasta mahdollisia vaihtoehtoja tämäntyyppisten kriisien rahoittamiseksi. Voisimme ajatella vakuutusjärjestelmää. Voimme rajoittaa kaikenlaisia mahdollisia asioita, mutta mielestäni emme voi luottaa siihen, että tulevina vuosina maatalousbudjetissa on vuosittain yhden tai kahden miljardin ylijäämä.
Haluaisin suositella ministerineuvostolle erityisesti maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan tarkistuksia, jotka koskevat suu- ja sorkkataudin jatkotutkimuksia. Voimmeko kehittää merkkirokotteita? Voimmeko kehittää uusia testausmenetelmiä? Voimmeko tutkia, onko rokotettu eläin vielä tartuttava?
Mitä tulee otsakkeeseen 2, kannatan yleisesti ottaen esittelijän näkemystä paremman meno- ja maksusitoumuspolitiikan aikaansaamisesta. Kannatan siis tarkistuksia, joita hän on tässä mielessä esittänyt, yhtä poikkeusta lukuun ottamatta: mielestäni maksumäärärahojen korottaminen on melkoisen äärimmäinen toimenpide. Komission lailla en ymmärrä, kuinka nämä rahat voitaisiin käyttää järkevästi. Siksi äänestän tästä asiasta toisin kuin todennäköisesti monet teistä.
Mitä tulee ehdotuksiin joustovälineen käytöstä kalastuslaivaston uudistamiseen Espanjassa ja Portugalissa, odotan kiinnostuneena komission ehdotuksia.
Sitten viimeinen asiani: mielestäni meidän on tuettava Itä-Eurooppaa. SAPARD-ohjelman maksujen määräaikoja on pidennettävä vuoteen 2003 asti. Se, että maksuelimiä ei ole vielä hyväksytty, ei saa koitua kyseisille maille vahingoksi.

Staes
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat ja arvoisa neuvoston puheenjohtaja, suhteista Keski-Aasian maihin vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajana esitän muutaman kommentin budjettikohdista.
Mistä on kysymys? Ensinnäkin tuesta kumppanimaille Itä-Euroopassa ja Keski-Aasiassa. Keski-Aasia on epävakaa alue, joka on joutunut Afganistanin sodan puhkeamisesta lähtien keskelle maailmanpolitiikkaa. Me kaikki tiedämme, että pelkästään sotilaallinen toiminta ei tuo kestävää ratkaisua tälle alueelle ja että meidän on investoitava demokraattisiin toimielimiin, kansalaisyhteiskuntaan, sosiokonomisiin ja ekologisiin uudistuksiin, huumeiden vastaiseen taisteluun, köyhyyden torjuntaan ja kunnolliseen koulutukseen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämä on ponnistelujemme kohde Keski-Aasiassa. Siksi pyydämme korottamaan tämän budjettikohdan maksusitoumusmäärärahoja viidellä prosentilla ja maksumäärärahoja 20 prosentilla.
Sitten toiseksi, pyydän teitä kiinnittämään huomiota tukeen säteilyn uhreille erityisesti Semipalatinskin alueella Kazakstanissa. Neuvostoarmeija suoritti vuosina 1949-1999 siellä 607 ydinkoetta, joista suuri osa tehtiin maan päällä. Neuvostovallan edustajat pakottivat väestön lähtemään kodeistaan ja menemään katsomaan suurta ydinräjähdyspilveä. Seuraukset ovat järkyttäviä. Syöpää esiintyy viisi kertaa enemmän ja synnynnäisiä epämuodostumia kolme kertaa enemmän kuin maassa keskimäärin. Monet nuoret ovat impotentteja, ja 12-vuotiaat tytöt sairastavat rintasyöpää. Psykologisia häiriöitä ja itsemurhia on runsaasti, ja keskimääräinen eliniänodote on lähellä 52 vuotta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, siksi haluamme, että budjettikohdan B7-524 maksumäärärahoja korotetaan 45 miljoonasta 60 miljoonaan euroon.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Vande Lanotte, tulette tänne, olette mukana täysistunnossa, tulette tänne kuuntelemaan, mutta kuten sanoitte, pidätytte puheenvuorosta. Ymmärrän teitä. Pyydän teitä kuitenkin kiinnittämään antaumuksellisesti ja suopeasti huomiota näihin kahteen tärkeään tarkistukseen, ja ehkä voimme lähteä tämän vuoden 2002 budjettimenettelyn tultua päätökseen yhdessä käymään Semipalatinskissa tarkastellaksemme järjettömien ydinkokeiden hirvittäviä seurauksia ja katsoaksemme, kuinka eurooppalaisia rahoja todellakin voidaan käyttää hyvin ja hyödyllisesti. Olisin tästä teille kiitollinen.

Miranda
Arvoisa puhemies, esityksissä vuodelle 2002 vahvistuu viime vuosien suuntaus vähentää yhteisön talousarvion suhteellista painoa, mikä tulee selväksi vuosikymmenen matalimmasta BKT-osuudesta, 1,03 prosenttia. Vakaussopimuksen rajoittavien suuntaviivojen sekä voimakkaan talouden hidastumisen takia neuvosto ehdottaa edelleen leikkauksia, mistä aiheutuu todellisia vaikeuksia talousarvion täytäntöönpanolle.
Tämän vuoden menettely on jälleen kerran osoitus todellisesta kaaoksesta talousarviossa, sillä uusia tarpeita ilmenee, ja ensisijaisten tavoitteiden määrä kasvaa, samalla kun määrärahat jatkuvasti pienenevät. Se johtaa kiistoihin ja leikkauksiin, jotka voidaan ohittaa ainoastaan rahoitusnäkymien tarkistuksen avulla, mitä olemme kannattaneet kaiken aikaa. Tässä mielessä Euroopan parlamentti neuvoston ajatusmalliin takertuessaan yrittää vain peitellä liian lyhyellä peitolla kiistämättömiä tarpeita. Tässä yhteydessä tulee myös ilmi, että useilta osa-alueilta, erityisesti yhteistyön, maatalouden ja työllisyyden alalta, puuttuu selkeät tavoitteet ja riittävä rahoitus yhteisön politiikkojen lopulliseksi rahoittamiseksi. Huolta lisää vielä merkittävien varausten asettaminen, mikä tässä asiayhteydessä herättää huomattavia epäilyksiä.
Otsakkeessa 4, joka on ainoa budjettiluku, jossa summia on edelleen tosiasiallisesti pienennetty, määrärahojen puute on hälyttävä, erityisesti, mikäli otamme huomioon tarpeet ja sitoumukset Balkanilla, Afganistanissa, maailman terveysrahastossa tai Marokossa toimivien laivastojen uudelleensuuntauksessa.
Esittelijän - ei niinkään uutena - ajatuksena on leikata menoja, erityisesti Balkanilla, jotta muita yhteistyötukia voitaisiin lisätä ja neuvosto voitaisiin pakottaa neuvottelemaan. Toivokaamme, että tuloksena ei ole uusia leikkauksia yhteistyömäärärahoissa kuten viimeksi kuluneena vuonna. Joulukuussa saamme nähdä, kuinka käy.
Nämä ovat joitakin niistä syistä, joiden takia tämä talousarvio ei ole meille mieleen.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi kiittää esittelijää sekä muiden toimielinten esittelijää. He ovat molemmat tehneet erinomaista työtä. He ovat esittäneet täysistunnolle kokonaisuudessaan hyväksyttävän ehdotuksen, jota ainakin radikaalit jäsenet tukevat. Haluan tuoda myös esiin neuvoston puheenjohtajan osallistumisen koko tähän keskusteluun - kiitän häntä osallistumisesta, joka todistaa halukkuudesta vuoropuheluun. Toivon, että tämä halukkuus tuottaa tuloksia toisessa käsittelyssä ja jopa talousarvion ulkopuolella muissa talousarviota koskevissa tärkeissä asioissa, kuten varainhoitoasetuksen yhteydessä.
Haluaisin lähinnä esittää kaksi huomiota esittelijän kokonaisstrategiasta. Niistä ensimmäinen koskee maksamatta olevia määriä. Tuen täysin strategiaa, joka on otettu käyttöön niiden määrän rajoittamiseksi, sillä se on kasvanut jokseenkin sietämättömäksi, sekä voimakkaan viestin lähettämiseksi komissiolle, jotta se ponnistelisi tämän hyväksi. Mietin, ja kysyn esittelijältäkin, onko tätä strategiaa hyvä soveltaa erityiseen tilanteeseen, eli Afganistanin tilanteeseen. Maksamattomat määrät liittyvät tietenkin juuriltaan siirtymään joutuneille väestöryhmille myönnettävään tukeen ja humanitaariseen tukeen. Mietin siis, voisiko vielä (osoitan nyt sanani esittelijälle, vaikka tiedän, että tämä voi olla vaikeaa näin myöhäisessä vaiheessa) ottaa varaukseen - ja lähettää täten poliittinen viesti - varoja afganistanilaisille pakolaisille. Tämä pitäisi tietenkin sisällyttää kokonaisstrategiaan, joka on täysin oikeutettu, mutta mietin, voisiko tämän erityisen viestin yhteydessä muuttaa strategiaa ainakin toisessa käsittelyssä.
Toinen huomioni koskee komission uudistusta. Asetun tässä toiselle kannalle kuin James Elles. Ymmärsin, että puhemiehistö ja puheenjohtajakokous tukivat eilen yksimielisesti tästä asiasta parlamentissa vastaavan ryhmän ehdotuksia. Toistan vielä, että ryhmä ilmoitti - tai ainakin antoi ymmärtää - komissiolle ja etenkin uudistuksesta vastaavalle varapuheenjohtajalle, ettei sen suosittelema etenemistapa ollut oikea eikä parlamentti kannata sitä. Ainakin kun katsotaan täyttämättä jätettyjen virkojen painoarvoa herää kysymys, oliko vanha järjestelmä, jossa yksi komission jäsen vastasi sekä talousarviosta että henkilöstöstä, sittenkin parempi, sillä se mahdollisti kokonaiskuvan muodostamisen. Toistan siis, että parlamentti tukee päinvastaista ehdotusta kuin se, jonka varapuheenjohtaja Kinnock juuri esitti.

Garriga Polledo
Arvoisa puhemies, haluan ryhmäni puolesta ja omasta puolestani onnitella pääesittelijä Costa Nevesiä sekä esittelijä Buitenwegiä ja Seppästä.
Talousarvion kannalta määrärahojen toteutuminen on vuonna 2002 varmaankin jo saavuttanut vakionopeuden: päällekkäisyyttä edeltävän ohjelmakauden kanssa ei ole, eikä ohjelmien täytäntöönpanossa voi enää olla viivästyksiä. Silloin voidaan hyödyntää täysimääräisesti rahoitusnäkymiin sisältyviä arvioita. Jotta toteutuksesta vastaavat kaksi tahoa (komissio ja jäsenvaltiot) pystyisivät hyödyntämään arvioita täysimääräisesti, esittelijä tarjoaa meille strategiaa maksamatta olevien määrien tai ns. menneisyyden taakan vähentämiseksi; se käyttää strategian tukena niitä suorituskykyä koskevia tavoitteita, jotka komissio yksilöi Euroopan kansanpuolueen vuoden 2001 talousarvion yhteydessä tekemän aloitteen perusteella. On tärkeää, että parlamentti hyväksyy maksumäärärahoja koskevan esittelijä Costa Nevesin strategian. Ellei Euroopan parlamentti toimi päättäväisesti, on vaikeaa saada aikaan toimielinten välistä poliittista sitoumusta menojen laadun parantamiseksi, joka on aina ollut painopisteemme.
Tuemme myös uusia vaatimuksia koskevaa pääesittelijän strategiaa sekä komission oikaisukirjelmän viittausta joustovälineen käyttämisestä uusien rakenteellisten tarpeiden ja Marokon aluevesillä kalastaneiden Espanjan ja Portugalin laivastojen rakennemuutokseen rahoittamiseen; viimeksi mainittu ehdotus odottaa rahoitusta, jonka komissio on luvannut mutta jota ei ole vielä annettu.
Esittelijä on esittänyt myös p.m-merkintöjä kyseistä rakennemuutosta koskeviin budjettikohtiin sekä sen ohjelman budjettikohtaan, joka koskee raja-alueiden kilpailukyvyn vahvistamista unionin laajentumista silmällä pitäen. Toivokaamme, että komissio selventää ensimmäisen ja toisen käsittelyn välillä ohjelman tilannetta ja mahdollisia rahoitusehdotuksia.
Toisaalta määrärahojen vähyys ulkoisten toimien otsakkeessa 4 on vielä ratkaisematon ongelma. Ongelma uhkaa pilata talousarviomenettelyn toisensa jälkeen. Unioni ottaa itselleen yhä enemmän ulkoisia sitoumuksia, usein parlamenttia kuulematta. Sen jälkeen päätetään yksipuolisista leikkauksista ulkoisten toimien perinteisiin budjettikohtiin käyttämällä tekosyynä puutteellista toteutusta, josta syytetään aina ulkoisia tekijöitä, ei koskaan komission tai jäsenvaltioiden omaa toimintaa. Parlamentin on tästä syystä vuosi toisensa jälkeen ryhdyttävä järjettömään taisteluun palauttaakseen talousarvioon ne leikkaukset, joita joko komissio alustavassa esityksessään tai neuvosto ensimmäisessä käsittelyssään on tehnyt. Tämä vaarantaa sellaisten erittäin tärkeiden parlamentin valiokuntien kuin ulkoasiavaliokunnan, kehitys- ja yhteistyövaliokunnan tai itse budjettivaliokunnan tehtävän. Selkeänä esimerkkinä tästä ovat tänä vuonna Marokon kanssa tehtävään kalastussopimukseen - jota ei koskaan allekirjoitettu - varatut 125 miljoonaa. Koskaan ei ole selvinnyt, miksi komissio merkitsi nämä määrärahat varaukseen, mutta tästä seurasi, että esittelijä (ja myös häntä tukevat poliittiset ryhmät) on joutunut käyttämään leikkausstrategiaa, jotta käyttämättä jääneet kalastusmäärärahat voitaisiin käyttää.
Toimielinten välisen rehellisen yhteistyön on lähdettävä siitä, että tunnustetaan kunkin toimielimen talousarvioon liittyvät toimivaltuudet. Parlamentin käsittelyn ja vuoden kestäneen kolmikantavuoropuhelun merkitystä heikentää se, että pääkysymysten ratkaisu jätetään marraskuun sovitteluun. Pidämme Euroopan kansanpuolueessa talousarviomenettelyn moitteettoman kulun kannalta tärkeänä muun muassa lainsäädäntö- ja talousarviomenettelyjen yhteensovittamista, Euroopan parlamentin todellista osallistumista pelisääntöjen - toisin sanoen varainhoitoasetuksen - laatimiseen, etukäteistietoa komission työohjelmasta, parlamentin entistä aktiivisempaa puuttumista komission uudistuksen talousarviota koskevaan osaan ja niin edelleen. Kaikki nämä pyrkimykset sisältyvät tarkistuksiimme, joista äänestämme torstaina ja jotka toivottavasti saavat enemmistön tuen.

Färm
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, monien muiden tavoin haluaisin aluksi kiittää esittelijä Costa Nevesiä. Olemme tehneet hyvää yhteistyötä. Sosialistiryhmän "varjoesittelijänä" minuun on aina suhtauduttu myönteisesti, ja olen siitä kiitollinen.
Tässä vaiheessa melkein kaikki parlamentin konkreettiset ehdotukset on käsitelty, ja aion sen vuoksi kiinnittää huomioni muutamiin periaatteellisiin näkökohtiin. Talousarvio on demokratian ja yhteiskuntakehityksen perimmäisin ilmaus. Talousarvion avulla me teemme päätöksen siitä, että julkisen toimielimemme pitää käyttää verovaroja vaikuttaakseen jollakin tavoin yhteiskunnan tilaan, ja silloin kun kyse on eurooppalaisista rajat ylittävistä kysymyksistä, kyse on EU:n talousarviosta.
Yhtäältä tärkeiden asioiden suorittamista koskevat pyrkimykset ja toisaalta budjettikurin kunnioittamisen välttämättömyys sekä huolehtiminen siitä, että veronmaksajat saavat todellista "vastinetta rahoilleen", ovat asioita, joiden välinen tasapainoilu on edelleenkin vaikeaa. EU:ssa tämä tasapainoilu on erityisen monimutkaista, koska se on toteutettava toisaalta kahden budjettivallan käyttäjän välillä, toisaalta kummankin vallan käyttäjän keskuudessa. Neuvoston tapauksessa tasapainoilua on suoritettava jopa jokaisessa 15 hallituksessa.
Ongelman muodostaa kuitenkin valitettavan usein se, että neuvoston toinen puoli, esimerkiksi maatalousministerit ja ulkoministerit, lupaa paljon rahaa esimerkiksi maatalouteen: BSE:n ja suu- ja sorkkataudin hoitoon, köyhien alueiden uudelleen järjestelemiseen, kalastuslaivastojen rahoittamiseen, Balkanille, afgaanipakolaisten tukemiseen ja niin edelleen, kun taas toinen puoli, valtiovarainministerit, ei toisaalta suostu lisämenoihin. Ongelmaa ei paranna se, että ne, jotka lupaavat tukia, eivät useinkaan huolehdi siitä, että komissiolla, jonka tehtävänä on kaikkien näiden toimien täytäntöönpano, on kaikki ne resurssit, joita näiden lupausten toteuttaminen edellyttää. Toimet ovat usein suuria, mutta täytäntöönpanoaste on alhainen ja rahoitus riittämätön.
Tästä arvostelusta huolimatta olen sitä mieltä, että veronmaksajat saavat yleensä vastinetta rahoilleen. Olen Ruotsia, unionin EU-skeptisintä valtiota, edustava parlamentin jäsen ja edustan samalla valtiota, jossa yksittäinen veronmaksaja maksaa eniten veroja EU:lle. Tämän vuoksi kansalaisia ei ole aina helppo saada uskomaan siihen, että rahat todellakin käytetään tehokkaasti. Myytti, jonka mukaan EU on toivoton jättiläinen, on niin voimakas, että kukaan ei tahdo Ruotsissa oikein uskoa minua, kun kerron, että EU:lle maksettavat nettokustannukset eivät Ruotsinkaan kohdalla kuitenkaan ylitä prosenttia valtion talousarvion loppusummasta, että talousarvio ei todellisuudessa kasva ja että täytäntöönpano merkitsee sitä, että Ruotsin valtionkassaan palautetaan joka vuosi suuri osa Ruotsin maksamista varoista. Käytännössähän kymmenesosa talousarviosta palautetaan takaisin jäsenvaltioille.
Kuten sanottu, uskon, että saamme "rahoille vastinetta", mutta puutteita esiintyy edelleenkin. Meidän on tehtävä tulevaisuudessa melko paljon, jotta voisimme vakuuttaa kansalaiset siitä, että varoja käytetään tehokkaasti. Ensiksikin luulen, että meidän olisi yksinkertaistettava varsinaista talousarviomenettelyä ja huolehdittava siitä, että menettely muuttuisi avoimemmaksi. Sitä voidaan edistää uuden varainhoitoasetuksen ja toimintoperusteisen budjetoinnin avulla. Toiseksi meidän on pistettävä vauhtia sisäiseen uudistamiseen. Olemme nyt tosin sijoittaneet osan palveluista varaukseen, mutta sillä ei pyritä viivästyttämään uudistusta vaan viemään sitä eteenpäin.
Kuten komission jäsen Schreyer puheenvuorossaan mainitsi, minäkin olen lisäksi vakuuttunut siitä, että talousarvion joustavuutta on lisättävä ja että meidän on pystyttävä paremmin reagoimaan uusiin tapahtumiin. Jotta selviäisimme siitä, luulen, että tarvitsemme uutta yhteistyöhenkeä budjettivallan käyttäjän kahden haaran välille. Nämä puutteet käyvät ehkä kaikkein selvimmin esille otsakkeessa 4, jossa käsitellään ulkoisia toimia, johon neuvosto on vuosi toisensa jälkeen lisännyt uusia toimia: Kosovolle maksettavan tuen, Serbialle maksettavan tuen, uudet kalastussopimukset ja niin edelleen. Olemme tänä vuonna käyneet laaja keskustelua niin pakolaisille maksettavasta tuesta, Global Health Fund -rahastosta kuin aidsin vastaisista toimistakin ja niin edelleen.
Sekä vuoden 2000 että vuoden 2001 talousarviossa ratkaisimme nämä ongelmat joustavuusvälineen avulla, mikä antoi meille 200 miljoonaa lisää rahaa vuosittain. Tätä vuotta koskevana ongelmana on, että ne Kosovoa ja Serbiaa koskevat ohjelmat, jotka pakottivat tällaisen joustavuusvälineen käyttämiseen, on edelleenkin mitä suurimmassa määrin toteutettava, mutta ilman sitä, että me tänä vuonna voimme käyttää joustavuusvälineen tarjoamaa 200 miljoonaa. Neuvosto haluaa siitä huolimatta estää meitä käyttämästä niitä varoja, joita ei tarvita kalastussopimuksissa, mitä en ymmärrä. Miksi emme saa käyttää näitä varoja, koska sopimistamme ohjelmista aiheutuu todellakin suuria kustannuksia? Tämä ei ole kestävää! Tällaisella politiikalla neuvosto pakottaa meidät tekemään jotakin sellaista, mitä mieluimmin haluaisin välttää, nimittäin olemaan myöntämättä varoja Balkanin suurten kustannusten kattamiseen, vaikkakin suojelemme tietenkin kaikkein herkimpiä alueita: Serbiaa ja Kosovoa.
Käykäämme tästä asiasta avointa ja luottamuksellista vuoropuhelua! Ymmärrämme neuvoston painottamia asioita, kun kyse on Balkanista ja aidsista ja niin edelleen, mutta pyydämme tiettyä ymmärrystä sitä kohtaan, että emme voi luopua kaikista tärkeimpinä pitämistämme asioista. Haluamme pelastaa Balkanille maksettavan tuen! Palatkaamme neuvottelupöydän ääreen!

Fiebiger
Arvoisa puhemies, ensi näkemällä EU:n 51 miljardin euron talousarvio vuodelle 2002 vaikuttaa tasapainoiselta ja yksinkertaiselta. Viiden prosentin kasvu varainhoitovuoden 2001 menoihin verrattuna vastaa Berliinissä asetettuja maatalouden suuntaviivoja. Tämä ei ole ainoastaan hyvä, vaan näin on myös oltava, sillä mikään muu politiikka ei ole niin täydellisesti yhteisöllistetty kuin maatalouspolitiikka. Olen tosin erityisen huolestuneena havainnut, että tämä maatalousmenojen suuri kimpale herättää enenevässä määrin mielitekoja ja että monet poliitikot pitävät sitä jonkinlaisena käyttömassana, jota voidaan siirrellä mielivaltaisesti.
Jotta näin ei kävisi, on välttämätöntä, että komissio hyväksyy rahoitusnäkymät, että kaikenlainen keinottelu tukahdutetaan ja että meidän ei tarvitse toteuttaa ainaista toivetta maatalousbudjetin lineaarisesta leikkaamisesta. Sen jälkeen, kun suu- ja sorkkatauti 11 kuukautta sitten puhkesi, tilanne eläinalalla on ollut pahasti epätasapainossa ennen kaikkea elintarviketurvan, eläintensuojelun ja sisämarkkinoiden alalla. Kilpailun vääristyminen myyntimarkkinoilla johtaa työpaikkojen vähenemiseen ja tulonmenetyksiin. Kaikki hintaerot kasvavat selvästi eikä kukaan osaa selittää miksi. Siksi esitän, että korottaisimme tilapäisesti myös karjankasvatuksen yhteiseen markkinajärjestelyyn osoitettavia määrärahoja. Esitän, että emme lykkäisi Agenda 2000:n niin sanottua välitilinpäätöstä vain tehdäksemme yhdelle maalle palveluksen. Lisäksi esitän, että varaus säilytetään, kunnes on selvitetty se ristiriita, miksi vuosi sitten kyse oli miljardista ja nyt ainoastaan 400 miljoonasta.

Berthu
Arvoisa puhemies, tässä vuoden 2002 talousarvion ensimmäisessä käsittelyssä ilmoitamme suhtautuvamme varauksellisesti joihinkin Euroopan parlamentin esittämiin tarkistuksiin, jotka lisäisivät menoja "kansalaisten, alueiden ja hallitusten unionille asettamien oikeutettujen odotusten" täyttämiseksi.
Kansalaisten harteille kasataan aika paljon! Esitän minulle myönnetyssä lyhyessä puheajassa yhden esimerkin: budjettikohta B3-500, johon Euroopan parlamentti haluaa myöntää 7 miljoonaa euroa niin sanottujen eurooppalaisten poliittisten puolueiden rahoittamiseksi. Määrärahalla ei olisi sen enempää oikeusperustaa kuin moraalista oikeutustakaan. Kansalaiset eivät tietenkään ole missään vaiheessa ilmaisseet kantaansa asiaan, mutta jos heiltä kysyttäisiin, haluavatko he maksaa enemmän veroja Brysselin poliittisten puolueiden rahoittamiseksi, he vastaisivat luonnollisesti kieltävästi. Euroopan parlamentin jäsenet tietenkin vastaavat kysymykseen myöntävästi, sillä asia koskee heitä suoraan. Eurooppalaiset poliittiset puolueet ovat puolueiden välisiä rakennelmia ilman omaa aktiivista tukiryhmää, ja niiden rahoitus - jonka parlamentin ryhmät ovat tähän saakka saaneet hallintomäärärahoista - on kyseenalaistettu tilintarkastustuomioistuimen tuoreessa kertomuksessa. Niin sanotut eurooppalaiset puolueet ovat näin ollen alkaneet etsiä uusia tulolähteitä. Ja kun vaikuttaa siltä, että kansalaiset eivät halua maksaa vapaaehtoisesti, heidät pannaan maksamaan pakollisia maksuja.
Syistä, jotka selitin jo Schleicherin mietinnöstä viime toukokuun 17. päivänä käymämme keskustelun yhteydessä sekä samana päivänä antamassani äänestysselityksessä, tällä budjettikohdalla B3-500 ei ole oikeusperustaa sen enempää kuin eurooppalaisten poliittisten puolueiden asemaa ja rahoitusta koskevalla asetusehdotuksellakaan, josta neuvosto ei tähän päivään mennessä ole päässyt sopuun. Nizzan sopimuksessa mahdollistetaan toki oikeusperusta lisäämällä toinen alakohta EY:n perustamissopimuksen 191 artiklaan, mutta minun tuskin tarvitsee muistuttaa teille - etenkään Irlannin kansanäänestyksen kielteisen tuloksen jälkeen - ettei tätä sopimusta ole ratifioitu. Neuvoston tällä hetkellä tarkastelemassa asetusehdotuksessa, jolla ei ole oikeusperustaa, haluttaisiin ottaa käyttöön vilpillinen ja vapauksien vastainen rahoitusjärjestelmä. Kaiken kukkuraksi viiden eurooppalaisen puolueen puheenjohtajat ovat pyytäneet kirjallisesti neuvostolta ja komissiolta, että eurooppalaisille puolueille myönnettävä määräraha nostettaisiin 7 miljoonasta eurosta 15 miljoonaan euroon. Inflaatio alkaa jo!
Meidän mielestämme eurooppalaisten poliittisten puolueiden tulisi olla kansalaisten ja kunkin maan oikeusjärjestelmän ja perustuslain mukaisten kansallisten sääntöjen nojalla rahoitettujen kansallisten poliittisten puolueiden vapaasti rahoittamia.
Arvoisa puhemies, tästä syystä Mouvement pour la France -ryhmän jäsenet ja SOS Demokratia -ryhmän jäsenet äänestävät budjettikohtaa B3-500 vastaan.

Böge
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tähän talousarviomenettelyyn liittyy joitakin ennestään tuttuja ongelmia ja uusia haasteita, joita emme ensimmäisen käsittelyn aikana voi oikeastaan vielä lainkaan lopullisesti arvioida ja käsitellä. Haluan tällä kohdin vielä kerran painottaa erästä tosiasiaa, koska täällä parlamentissakin esiintyy siitä joskus hieman epäselviä käsityksiä: vuodesta 1992 lähtien yhteisen maatalouspolitiikan järjestelmää on perustavasti muutettu.
Hyvä komission jäsen, ilmoititte laativanne oikaisukirjelmän. Tämä muistuttaa minua sanonnasta "uusi vuosi, vanhat kujeet", sillä ensin saadaan aikaan budjettikriisi, ja sen jälkeen toteamme maatalousbudjetissa olevan liikkumavaraa. Sanon tällä kohdin, että minäkin kannatan selkeästi varausta odottamattomia kuluja varten, mutta kun kriisi on ajankohtainen, on varausta myös todella käytettävä, sillä nyt asia on niin, että monet alat käyvät todella kamppailua olemassaolosta.
Haluan viitata myös itälaajentumista koskevaan keskusteluun tehdäkseni tässäkin yhteydessä yhden asian selväksi: minulla ei ole mitään sitä vastaan, että ehdokasvaltioiden maataloudet integroidaan kokonaisuudessaan yhteismarkkinoihin jo vuoteen 2004 mennessä, jos samalla toteutuu myös täysjäsenyyteen kuuluva henkilöiden, pääoman, palveluiden ja tavaroiden vapaa liikkuvuus, jotta tästä aiheesta vihdoinkin keskustellaan tasapuolisesti, kun otetaan kokonaistilanne huomioon!
Nizzassa kokoontuneiden valtion- ja hallituksen päämiesten päätelmissä toisaalta korostettiin, että on välttämätöntä saada käyntiin Espanjan ja Portugalin kalastuslaivastojen rakenneuudistus. Minä kannatan tätä, mutta muistutan samalla, että ei käy päinsä, että toisaalta hyvin rajoittavilla toimilla kahtena tulevana vuonna Euroopan muut kalastuslaivastot pannaan niin sanoakseni seinää vasten. Tästä meidän on keskusteltava komission kanssa.
Haluan painottaa, että komission 25. heinäkuuta julkistama tiedonanto raja-alueista ei parlamentin mielestä täytä Eurooppa-neuvoston asettamia vaatimuksia, minkä parlamentti toi esiin päätöslauselmassaan 5. syyskuuta. Arvoisa komission jäsen, siksi me vaadimmekin tässä kohdin komissiota tekemään konkreettisen asetusehdotuksen raja-alueista.
Haluaisin käsitellä vielä yhtä kysymystä. Annoimme vuoden 2001 talousarviossa käytettäväksi 400 virkaa. Nyt keskustelemme 317 virasta, jotka ovat vielä varauksessa. Arvoisa komission jäsen, ottakaa toki huomioon myös ne vapaat virat, joita komissiossa ei ole vielä täytetty. Haluan niiden muiden kysymysten lisäksi, joista puhumme varauksen vapauttamisen yhteydessä, erityisesti muistuttaa, että me viime vuonna yhä uudelleen huomautimme, että uudistukseen kuuluu myös yhteisön säännöstön yksinkertaistaminen puuttumatta sen sisältöön. Tässä asiassa tarvitaan mielestäni lisätoimia.
Arvoisa puhemies, vielä viimeinen asia: odotamme ennen toista käsittelyä komissiolta kattavaa kertomusta ulkopoliittisen suunnitelman tarkistamisesta, jotta meillä ajankohtaiset vaatimukset huomioon ottaen on käytössämme johdonmukainen suunnitelma, jonka avulla voimme yhdistää konfliktien ennaltaehkäisyn, sovitun humanitaarisen avun ja terrorismin vastaisen liittouman järkeväksi yhteiseksi paketiksi ja hyväksyä sen siten toisessa käsittelyssä.

Pittella
Arvoisa puhemies, aluksi käsittelen etupäässä Seppäsen mietintöä. Se on kattava mietintö, jossa käsitellään kaikkia EHTY:n viimeisiin vaiheisiin liittyviä ongelmia, mutta jossa otetaan huomioon myös tulevaisuuden ongelmat, jos on niin kuin on, että EHTY lakkaa olemasta, mutta Euroopan hiili- ja terästeollisuuden halutaan edelleen kehittyvän. EHTY:n talousarvion kymmenelle jäljellä olevalle kuukaudelle varattu summa on sopiva, ja tutkimukselle varattujen määrärahojen nostaminen käy yksiin perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeisten suunnitelmien kanssa. Parlamentti katsoo olevansa keskeisessä roolissa ponnistuksissa, joihin meidän on ryhdyttävä rauhoittaaksemme alan 357 000 työntekijää ja taataksemme varmat tulevaisuudennäkymät alan kasvulle ja uudelleenjärjestelylle.
Haluan nyt omistaa puheenvuoroni viimeisen osan unionin yleiselle talousarviolle. Kuten ryhmääni kuuluvat kollegat koordinaattori Ralf Walterista lähtien ovat sanoneet, arviomme kollega Costa Nevesin ja kollega Buitenwegin työstä on myönteinen. Tässä yhteydessä tulisi muistaa monta asiaa: ensinnäkin ponnistelut varojen käytön tavan ja nopeuden parantamiseksi, ja ajattelen nyt rakennerahastoja, joiden yhteydessä Euroopan toimielimiltä pyydetään erityistoimia niin etukäteen kuin jälkikäteenkin toteutettavan perustelun, koordinoinnin ja arvioinnin saralla, jotta tässä eurooppalaisen federalismin suuressa koetuksessa ei epäonnistuttaisi; toiseksi raja-alueiden huomioon ottaminen, johon komission jäsen Schreyer kiinnitti huomiota - minäkin olen samaa mieltä jäsen Bögen kanssa siitä, että raja-alueen käsitettä on selkeytettävä - myös laajentumisprosessin yhteydessä: arvoisa komission jäsen, haluan korostaa, että hyötyjiä eivät saa olla ainoastaan raja-alueet, koska viime vuonna hyväksytty kokeiluhanke ei koske eikä sen pidäkään koskea ainoastaan raja-alueita.
Liikkeellelähtö on ollut onnistunut: neuvottelut ovat tulossa, ja mielestäni meillä voi lopulta olla hyvä talousarvio, mutta kun ajattelen tätä merkittävää perintöä, joka meillä on ja jota muilla ei ole, eli Eurooppaa, kansainvälistä poliittista toimijaa, jonka muut ottavat ja joka niiden on otettava huomioon uusissa haasteissa, pohdin seuraavaa: eikö meidän todellakaan tarvitse tarkistaa Euroopan talousarvion rahoitusmekanismeja, jos haluamme vahvistaa suurta kansainvälistä elintämme, jota kadehditaan mutta joka tarvitsee kuitenkin enemmän ja varmempia välineitä?

Patakis
Arvoisa puhemies, esitys Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2002 heijastelee unionin kansalaisten etujen vastaista ja mielivaltaista politiikkaa. Kyseessä on talousarvioesitys, jossa keskitytään etujen ajamiseen tuomatta edes propagandatarkoituksessa esiin kriisin aiheuttamien ongelmien ratkaisun kannalta keskeisiä tavoitteita.
Talousarvioesityksessä ei ole yhtäkään vakavaa ja konkreettista ehdotusta varojen kohdentamiseksi vähemmän kehittyneille alueille tai niille kansanosille, jotka kärsivät työttömyydestä, vajaatyöllisyydestä ja köyhyydestä. Jäsenvaltioita ja itse Euroopan unionia sitovan finanssipoliittisen kurinalaisuuden nimissä jopa tähän asti käytettävissä olleita määrärahoja vähennetään. Maataloustuet vähenevät jatkuvasti, kun kansallisissa talousarvioissa yritetään noudattaa Brysselissä tehtyjen päätösten mukaista maatalouden vastaista politiikkaa, mistä aiheutuu vakavia ongelmia viljelijöille.
Sitä vastoin syyskuun 11. päivän terrori-iskun jälkeen Euroopan unionia kehotetaan rahoittamaan hallitusten välistä yhteistyötä niin kutsutuissa oikeusasioissa, eli niiden kansalaisten rekisteröintiä ja vainoamista, jotka syyllistyvät järjestelmän sietorajat ylittävään vastarintaan tai vastatoimiin.
Lopuksi me Kreikan kommunistista puoluetta edustavat parlamentin jäsenet aiomme äänestää tätä talousarvioesitystä vastaan, sillä sen sijasta, että sillä ratkaistaisiin olemassa olevia ongelmia, sillä synnytetään uusia ongelmia työläisille, maanviljelijöille ja pienyrityksille. Sen sijasta, että sillä edistettäisiin maailmanrauhaa, sillä tuetaan sotaa ja imperialismin ylivaltaa. Sen sijasta, että sillä tuettaisiin kollektiivisia ja yksilöllisiä demokraattisia ja poliittisia oikeuksia sekä työoikeuksia, sillä puretaan niitä.

Colom i Naval
Arvoisa puhemies, puhujalistan tässä vaiheessa on syytä keskittyä käsittelemään paria talousarvion kohtaa.
Mainitsen ensiksi kysymyksen, jota ei ollut muistilapussani: neuvosto on ilmaissut tyytyväisyytensä siihen, että parlamenttikin on huolestunut maksamatta olevista määristä (RAL). Ellei minulla olisi kokemusta 17:stä yhteisön talousarviosta, olisin tyrmistynyt. Hallituksilla on todellakin suurin vastuu maksamatta olevien määrien syntymisestä, ja neuvosto voisi erittäin hyvin edistää maksamatta olevien määrien vähenemistä, jos se torjuisi maksumäärärahojen järjestelmällisen alibudjetoinnin, sillä juuri maksumäärärahat polttavat eniten valtiovarainministerien taskuissa.
Minua kuitenkin huolestuttaa tässä talousarviossa eniten se, että reaalisesti mitattuna eli inflaatiota huomioon ottamatta kolmansille maille annettava tuki vähenee vuodesta 1999. Syyskuun 11. päivän jälkeen on täysin selvää, että humanitaarista apua ja panostustamme kehitysapuun on nimenomaan jatkettava ja kehitettävä. Tätä ei todellakaan taata yhteisön talousarviossa huolimatta esittelijän ponnisteluista; arvostan hänen ponnistelujaan.
Rahoitusnäkymät eivät - selvästikään - ole riittäviä, ja ministerineuvosto on riippuvainen televisiosta eli television uusin pääaihe sanelee sen ulkopoliittiset painopisteet. Ensiksi on Kosovo: on autettava Kosovoa. Sitten on Serbia: on autettava Serbiaa. Sitten on Afganistan: on autettava Afganistania. Seuraavasta pääaiheesta tulee painopiste. Mitä tästä seuraa? Aikaisempien politiikkojen määrärahoja leikataan. Meillä on edelleen ongelmia Balkanilla. Meillä on edelleen vakava ongelma Afrikassa. Meillä on edelleen alikehittyneisyyteen liittyviä ongelmia Latinalaisessa Amerikassa tai Aasiassa. Määrärahoja on kuitenkin leikattava.
Toinen kysymys, jonka haluaisin ottaa esille ja joka on sidoksissa edelliseen asiaan, liittyy siihen, että on olemassa ensimmäisen ja toisen luokan Eurooppa-neuvostoja. Miksi Berliini on menojen kannalta Nizzaa tärkeämpi? Miksi? Berliinissä vahvistettiin rahoitusnäkymät, joista piti sopia parlamentin kanssa, mutta Nizzassa sama Eurooppa-neuvosto melkeinpä samassa kokoonpanossa sanoi, että tarvitaan erityisohjelma Marokon aluevesillä kalastaneen kalastuslaivaston toimintasuunnan muuttamiseksi. Miksi sitä ei ole budjetoitu? Miksi neuvosto ei ole budjetoinut sitä, vaikka sillä on jo komission ehdotus, jonka arvo on 197 miljoonaa euroa? Neuvoston olisi pitänyt budjetoida se.
Pahoittelen, ettei parlamentti ole täyttänyt velvollisuuttaan, koska meidän on ensimmäisessä käsittelyssä budjetoitava menot siten kuin haluamme ja toivomme. Neuvosto tulee mukaan neuvotteluihin toisessa käsittelyssä. Pahoittelen, ettei näin ole voitu tehdä, mutta luotan siihen, että voimme ratkaista asian joulukuuhun mennessä.

Deprez
Arvoisa puhemies, haluan aluksi muistuttaa, että puhun kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunnan puolesta enkä poliittisen ryhmäni puolesta, ja haluaisin näin ollen tietää, mitä tarkkaan ottaen on tapahtunut ja miksen minä ole lausunnon valmistelijoiden listalla. Jos olen tehnyt virheen, pyydän anteeksi, mutta jos en ole tehnyt virhettä, haluaisin virallisen selityksen.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan ensimmäiseksi kiittää budjettivaliokunnan kollegoita ja etenkin yleisesittelijä Costa Nevesiä huomiosta, jonka he ovat kiinnittäneet kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunnan pyyntöihin ja huoliin. Arvoisa puhemies, pyysimme paljon, ja saimme myös paljon, ja olen tästä hyvin iloinen. Esitimme vain oikeutettuja pyyntöjä. Pyysimme Euroopan pakolaisrahaston käyttöön annettavien taloudellisten välineiden lisäämistä, ja saimme sen. Pyysimme naisiin, lapsiin ja nuoriin kohdistuvan väkivallan torjuntaan tarkoitettujen välineiden lisäämistä, ja saimme sen. Pyysimme Internetin kautta levitettävän lapsipornografian torjuntaan tarkoitettujen keinojen vahvistamista, ja saimme sen. Pyysimme kuutta uutta budjettikohtaa, ja saimme ne. Eurooppaan perustetaan muuttoliikkeiden seurantakeskus, jonka avulla Euroopan unioni voi ennakoida paremmin muuttoliikkeitä ja varautua niihin. Saamme myös erityisen tutkimus- ja arviointiohjelman ihmisoikeuksien kunnioittamisesta Euroopan unionissa, jotta perusoikeuskirja tulisi todellisuudeksi toiminnassa eikä vain puheissa. Eurojustin saattaminen toimintavalmiuteen mahdollistetaan uuden budjettikohdan luomisella. Schengeniä koskevaa budjettikohtaa vahvistetaan Schengenin tietojärjestelmän mukauttamiseksi laajentumisen todellisuuteen, ja esitimme - osoitan tässä yhteydessä voimakkaan vetoomuksen ystävälleni, talousarviosta vastaavalle neuvoston puheenjohtajalle - että tämänhetkinen tilanne huomioon ottaen Europolin käyttöön annetaan poikkeuksellisia määrärahoja terrorismin torjuntaan. Tiedämme hyvin Europolin toiminnan rajallisuuden, tiedämme myös, että se perustuu yleissopimuksiin, ja siksi näiden määrärahojen käyttö saattaa olla oikeudellisesti ongelmallista. Vetoamme kuitenkin neuvostoon, ettei se hylkäisi näitä määrärahoja vaan loisi oikeusperustan, jonka avulla Europol saataisiin täyteen toimintavalmiuteen ja Eurojust voitaisiin kehittää valmiiksi.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Deprez. Listassa ei mainittu, että puhutte valiokunnan puolesta. Pyrimme antamaan teille vastauksen mahdollisimman pian.

Guy-Quint
Arvoisa puhemies, noudatan Joan Colom i Navalin neuvoa ja otan aiheeksi uudistusongelman, jonka pysyvä esittelijä olen. Tämä ongelma on aivan olennainen, sillä meidän on säännöllisesti muistutettava, että Euroopan parlamentti kannattaa päättäväisesti toimielinten toiminnan hallinnollista uudistusta. Nykyiset kiistat useiden urasuuntausten kannattajien välillä pitäisi käsitellä perusongelmien jälkeen, ja perusongelmana on Euroopan unionin toiminnan saattaminen selkeämmäksi ja tehokkaammaksi, kuten kansalaiset odottavat, jotta heidän luottamus Euroopan unioniin palautuisi.
Tiedätte, että tämän talousarvion yhteydessä olemme huomanneet useita viipeitä uudistuksen täytäntöönpanossa etenkin varainhoitoasetuksen uudistusta koskevassa komission vastauksessa - jota emme vieläkään ole saaneet sekä niin sanotun "base management" (perushallinto) -toiminnan käynnistämisessä.
Keskeisintä on kuitenkin EU:n julkisten virkojen aseman ja toiminnan uudistus. Jouduimme varotoimenpiteenä ottamaan varaukseen varoja uusien ja pyydettyjen virkojen luomista varten. Varaukseen ottaminen on vain varovaisuutta, ja muistutan teille, että asia on vasta ensimmäisessä käsittelyssä, sillä olemme pyytäneet komissiolta selvennyksiä yhdenmukaisten henkilöstösäännösten käyttöönotosta ja haluamme äärimmäisen tarkat ja realistiset vastaukset etenkin väliaikaisten virkamiesten ja toimihenkilöiden varhaiseläkejärjestelmästä sekä poissaoloista ja avoimena olevista viroista aiheutuvista ongelmista. Uskomme, että komissio antaa meille vastaukset kaikkiin näihin kysymyksiin, mutta halusin kuitenkin kiinnittää huomionne siihen, että teoreettiset lausunnot eivät vie uudistusta eteenpäin.
Meillä on 15 valtiota ja 7 toimielintä mutta vain yksi Euroopan unioni, jolle tarvitaan vain yhdet henkilöstösäännöt. Emme saa piileskellä viimevuotisten kertomusten takana, sillä suuntaukset eivät enää ole samat kuin ennen. Haluamme siis selkeän budjettikehyksen, jotta voimme esittää kantamme, ja toistan koko valiokunnan pyynnön neuvostolle: neuvoston on luovuttava vaitonaisuudestaan ja annettava meille säännöllisesti vastauksia, jotta kaikki menettelymme - ja etenkin uudistus - pääsevät etenemään talousarvion kannalta tehokkaissa puitteissa.
Uudistus on elintärkeä: ei riitä, että se näyttää hienolta paperilla, sen on oltava realistinen ja käytännössä toteutettavissa. Mikään ei pysähdy vuonna 2004. Kaiken on jatkuttava. Uudistuksen on mahdollistettava toiminnan uudelleen perustelu ja nykyaikaistaminen, mutta sen on säilytettävä EU:n julkisten tehtävien ainoana tavoitteena Euroopan unionin poliittisten hankkeiden täytäntöönpano, jolla palautetaan kansalaisten luottamus.

Wuermeling
Arvoisa puhemies, komission jäsen Schreyer, arvoisat naiset ja herrat, hyvät kollegat, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan PPE-DE-ryhmä on kiinnittänyt paljon huomiota markkinoiden yhdentymiseen Itälaajentumisen yhteydessä. Vaikutukset, jotka tämä yhdentyminen tuo esiin, on otettava huomioon myös talousarviota suunniteltaessa.
Jos tarkastelemme neljää vapautta, toteamme, että muutamilla aloilla ei tule olemaan mitään ongelmia, mutta toisilla tulee olemaan sopeutumisvaikeuksia. Tavaraliikenteessä ei tulla näkemään suuria muutoksia, koska ala on pitkälti vapautettu; ei myöskään sijoittautumisvapauden kohdalla, koska siinä pätevät sijoittautumisvaltion vaatimukset. Työntekijöiden vapaan liikkuvuuden ja palvelujen tarjoamisen vapauden kohdalla yhdentyminen tuottaa kuitenkin ongelmia siksi, ettei näillä aloilla tähän päivään mennessä ole ollut minkäänlaista kilpailua ja että näillä markkinoilla - jos niin haluatte - on ainoastaan alueellinen luonne. Siksi erityisesti raja-alueisiin kohdistuu tiettyjä paineita, kun kyseiset vapaudet toteutuvat. Siksi tässä tarvitaan erityistukia.
Arvoisa komission jäsen, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on suosituksissaan kannattanut selkeästi sitä, että mainitsemaanne raja-alueita koskevaan ohjelmaan, osoitettaisiin lisämäärärahoja.
Olemme kiitollisia budjettivaliokunnalle ja erityisesti mietinnön esittelijälle siitä, että nämä aloitteet otettiin vastaan ja että niitä osittain myös täydennettiin. Minulle tässä asiassa on tärkeä eräs erityinen kysymys: komission ehdottamat välineet eivät riitä kilpailukyvyn vahvistamiseen raja-alueilla, koska ne edistävät ainoastaan idän ja lännen välistä yhteistyötä, mutta eivät itse raja-alueiden erityistilannetta. Siksi tarvitaan erityistä ohjelmaa, ja siksi pyydämme komissiota esittämään tätä varten asiaankuuluvan oikeusperustan, ja olen myös ymmärtänyt puheistanne, että komissio olisi valmis näin tekemään.

Pronk
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa esittämällä vastalauseen siitä, että hallinto ei pitänyt lausuntoamme oikeastaan lausuntona, koska se koostui pääasiassa tarkistuksista. Hallinto katsoi sen selvästi kokoelmaksi työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan irrallisia tarkistuksia. Toivon, että tämäntyyppiset menettelyt toimivat tulevaisuudessa selkeämmin.
Sitten tästä talousarviosta. Myös esittelijämme valtavan työn ansiosta tästä on tullut vakaa talousarvio. Talousarvion eri osista esiintyy luonnollisesti aina ristiriitoja, mutta meillä on ollut enemmän ristiriitoja menneisyydessä. Minun on myös sanottava, että työllisyys- ja sosiaalivaliokuntamme osa-alueella esiintyy selvästi vähemmän konflikteja. Myös neuvosto on yrittänyt poistaa paljon vähemmän kuin aiemmilla kausilla, joten kiitokseni tästä neuvostolle. Jäljelle jääneet ongelmat ovat mielestäni avoimessa koordinoinnissa. Neuvosto on vieläkin taipuvainen sanomaan, että se on maksettava parlamentin talousarviosta. Parlamentin on kuitenkin hyväksyttävä tämä talousarvio, mutta parlamentti ei saa ääntään tarpeeksi kuuluviin sen yhteydessä. Meidän on puhuttava tästä asiasta laajasti vielä tulevina vuosina. Meillä on tässä asiassa jäljellä joitakin mielipide-eroja, ja toivon, että ne voidaan ratkaista tulevina vuosina.
EQUAL-aloitteessa, joka on yksi sosiaalirahaston osa-alueista, on vielä ongelma. Myös tässä asiassa neuvosto on leikannut melko rajusti. Toivon kuitenkin, että tässä asiassa on mahdollista palauttaa komission alustava esitys. Se tuntuu minusta erityisen tärkeältä. Mielestäni komissio on harkinnut hyvin, kuinka tämän ehdotuksen pitäisi tarkalleen ottaen olla muotoiltu.

Sommer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, kansanterveydenhuollon puitteissa käsittelemme joka vuosi tupakanviljelyn tukimaksuja. Nehän eivät periaatteessa ole mitään muuta kuin suoria tulotukia asianosaisille. Asia voidaan hoitaa muullakin tavoin. Siksi me vaadimme, kuten joka vuosi, tupakanviljelyn tukimaksujen asteittaista vähentämistä maaseudun kehittämiseen osoitettavien tukien lisäämisen hyväksi pitäen silmällä vaihtoehtoisia tulonlähteitä, joista voisivat hyötyä myös työntekijät tuotantoketjun alku- ja loppupäässä kyseisillä alueilla. Joka vuosi toistuu sama, ja kuitenkaan tähän mennessä mikään ei ole muuttunut. Mutta toivostahan ei pidä luopua.
Mitä kansalaisjärjestöihin tulee, me kannatamme aina niiden tukemista. Haluamme kuitenkin myös tietää, mitä myönnetyillä varoilla tehdään. Tämä toivehan on myös täysin oikeudenmukainen. Siksi vaadimme, että kyseiset tiedot julkaistaan säännöllisesti. Vain siten meillä on jonkinlainen mahdollisuus tarkistaa, onko taloudellinen tukemme myös oikeutettua. Uskokaa vain, meidän on jo muutenkin erittäin vaikeaa pysyä ylipäänsä ajan tasalla siitä, mitä kaikkia järjestöjä me oikeastaan tuemme.
Yhtään sen avoimempi ei kuitenkaan ole myöskään komission päätös lopettaa määrärahojen myöntäminen ympäristöjärjestö Globelle. Tätä ei voida mitenkään selittää, ja se vaikuttaa siksi täysin mielivaltaiselta. Globelle ei muuten enää kuluvana varainhoitovuonnakaan maksettu hyväksyttyjä määrärahoja. Kansalaisjärjestöjenkin on kuitenkin voitava suunnitella toimintaansa etukäteen voidakseen esimerkiksi edelleen maksaa palkkaa toimistotyöntekijöille. Komission toiminta tässä asiassa on epäsosiaalista. Arvoisa komission jäsen, siellä missä on poliittista tahtoa, on aina myös keinoja eli tulevaisuuden varalle toinen budjettikohta.
Mitä virastoihin tulee, vaikuttaa todellakin, että jotkin virastot olisivat jo kauan sitten alkaneet elää vilkasta omaa elämäänsä. Ne ovat olemassa. Niiden toimintaa siis rahoitetaan. Tuloksista riippumatta joka vuosi enemmän rahaa. Ainoastaan se tuntuu olevan tärkeää. Näin ei voi jatkua, sillä tietenkin nämä rahat puuttuvat jostain muualta. Meidän tehtävämme on huolehtia, että ne, joita tuemme, työskentelevät tehokkaasti. Suorituskykyä ja tehokkuutta ei saavuteta sokealla lisärahoittamisella vaan säännöllisellä tarkkailulla ja valvonnalla, joita käytetään mahdollisesti tarvittavien korjausten pohjana.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, minulla on kunnia puhua aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan PPE-ryhmän puolesta. Haluan ensin kiittää kollegojani budjettivaliokunnassa, että lähes kaikki tämän valiokunnan tarkistukset hyväksyttiin. Hyvä komission jäsen, otimme pääpiirteissään uudelleen mukaan teidän ehdottamanne aluepolitiikkaa ja liikennepolitiikkaa koskevat budjettiosuudet. Vetoaisin todella neuvostoon sen puolesta, ettei se käyttäytyisi ristiriitaisesti ja kaksinaamaisesti.
Ei käy päinsä, että Göteborgin huippukokouksessa kuulutetaan suureen ääneen, että haluamme kestävän liikennepolitiikan, ja sitten neuvosto leikkaa määrärahoja kestävän liikkuvuuden (sustainable mobility) alalta. Tämä kaksimerkityksisyys ei käy päinsä, ja me toivomme neuvoston tunnustavan toimineensa niin. Jos halutaan yhteisölle järkevä, ympäristöystävällinen liikennepolitiikka, tähän tarkoitukseen osoitettavia määrärahoja ei voida leikata.
Minulle tärkein asia on kuitenkin matkailukysymys. Siinä asiassa kollegat budjettivaliokunnassa eivät valitettavasti antaneet meille lainkaan armoa. Haluan kuitenkin pyytää teitä miettimään asiaa vielä kerran. Me ehdotimme, että matkailun edistämiseen Euroopassa osoitettaisiin määrärahoja. Periaatteessa te kaikki tiedätte vuosia jatkuneen keskustelun Philoxenia-ohjelmasta, nimittäin matkailumainonnasta ulkomailla, jonka mottona on "turisteja Eurooppaan". Tämä aihe on saanut syyskuun 11. päivän jälkeen aivan uuden ulottuvuuden. Lentoyhtiöt eivät ole ainoita, joilla on 20-30 prosenttia vähemmän matkustajia, vaan ongelmia on myös hotelleilla Brysselissä, Berliinissä, kaikissa Euroopan kaupungeissa. Ongelmia on ravintoloilla sekä matkamuistoja ja muotia myyvillä liikkeillä. Matkailijaluvut ovat pudonneet valtavasti, etenkin USA:sta ja Kanadasta tulevien kohdalla. Tämä tilanne johtaa suuriin taloudellisiin vaikeuksiin ja vaarantaa työpaikkamme. Pyydän neuvostolta ja komissiolta: kun me ensi kuussa keskustelemme syyskuun 11. päivän seurauksista, meidän pitäisi ottaa jälleen puheeksi kysymys siitä, mitä teemme saadaksemme matkailijoita Eurooppaan.

Rübig
Arvoisa puhemies, aivan ensin haluan kiittää oikein lämpimästi jäsen Costa Nevesiä hänen ymmärtäväisyydestään, koska hän on työstänyt näitä kysymyksiä, joista täällä keskustellaan, todella suurta huolellisuutta ja myös mielenkiintoa osoittaen. Minä olen varapuheenjohtaja valtuuskunnassa EU:n ja Slovakian välisessä parlamentaarisessa sekavaliokunnassa, ja me olimme viime viikolla Slovakiassa. Ohjelmassa oli muun muassa käynti Ukrainan-vastaisella vihreällä rajalla Kosicen lähellä. Siellä jouduimme toteamaan, että oikeastaan hyvin monet pakolaiset, erityisesti Afganistanista, ylittävät rajan, eikä heillä todennäköisesti ole ainoastaan rauhanomaisia aikeita, vaan arvioidaan, että 10-30 prosenttia saattaa suunnitella muutakin, esimerkiksi sotilaallisia toimia tai terroritekoja.
Siksi haluan vaatia komissiota ja neuvostoa tekemään kaiken mahdollisen ulkorajojen turvaamiseksi, nimittäin hyödyntämään heti liittymistä edeltävän tuen erityisesti ehdokasvaltioiden ja EU:n ulkopuolisten valtioiden välisillä rajoilla ja antamaan tarvittava kalusto rajavartijoiden käyttöön. Tässä on kyse yksinkertaisista varusteista, kuten pimeänäkölaitteista ja ajoneuvoista, jotta näitä rajoja voitaisiin heti alkaa valvoa paremmin.
Toiseksi olemme valiokunnassa käsitelleet hyvin tiiviisti Phare-tukiin ja Tothin tapaukseen liittyviä ongelmia. Valiokunta päätti molempien osapuolien, Slovakian ja EU:n, kohdalla, että kyseisiä määrärahoja ei pitäisi asettaa varaukseen. Slovakiassa on tehty tarvittavat johtopäätökset. Vastuullinen varapääministeri erosi tehtävästään, eli poliittiset johtopäätökset on tehty. Myös vastuullinen virkamies ja johtaja erosi - tehtävään nimitettiin uusi henkilö - ja lisäksi parlamentti on nyt viime päivinä hyväksynyt uuden varainhoidon valvontaa ja sisäistä tarkastusta koskevan lain. Toiseen käsittelyyn mennessä otamme siis varmasti nämä määrärahat pois varauksesta.

Dover
Arvoisa puhemies, haluan vain tänä iltana ottaa esiin kaksi asiaa ja kehua samalla esittelijää siitä, miten maltillisesti ja kohteliaasti hän on johtanut ensi vuoden talousarvion etukäteistä suunnittelua. Esitän komission jäsenelle ensimmäisen asiani, joka koskee B-1 kohtia; niissä on kyse siitä, että komissio tukee valtavilla summilla riisin ja banaanien viljelyä sekä viinin tislaustoimintaa. Olisin luullut, että näihin liittyviä kustannuksia olisi jo alettu leikata. Pyydän komission jäsentä tarkastelemaan näitä asioita. Esitin monia tarkistuksia, joihin liittyvät kustannukset nousevat satoihin miljooniin euroihin. Toivon, että asiaa tarkastellaan hyvin tiiviisti sen sijasta, että tällaisten pakollisten menojen annetaan kasvaa vuodesta toiseen. Ehkä voisin pyytää häntä tarkastelemaan etukäteen tulevia talousarvioita.
Toinen asia on monivuotinen kysymys, joka otetaan esiin joka vuosi ja joka koskee Naisten eurooppalaista eturyhmää ja naisjärjestöjen tukemista yleensäkin. Esitimme tarkistuksen, samoin kuin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan jäsen Avilés Perea, sanoaksemme, että kaikkien määrärahojen, jotka hyväksytään suunnattaviksi naisten etujärjestöille Pekingin konferenssin suosituksien mukaisesti, ei pitäisi joutua monien aikaisempien vuosien tavoin Naisten eurooppalaiselle eturyhmälle.
Tiedän, että monet parlamentin kollegani saavat kaikkialta Euroopasta monenlaisia kirjeitä ja sähköpostiviestejä, joissa vaaditaan, että kaikki varat on suunnattava tuolle järjestölle. Se on väärin, koska meidän on kannustettava uusien järjestöjen toimintaa tällä hyvin tärkeällä alueella. On oikein ja tarkoituksenmukaista, että Yhdistyneen kuningaskunnan valtuuskunnan esittämä tarkistus itse asiassa hyväksyttiin. Huomautuksissa tehtiin näin selväksi, että yksittäisen järjestön ei pitäisi saada yli 65 prosenttia kyseisen budjettikohdan varoista. Luotan siihen, että tässä hyväksytyssä tarkistuksessa pysytään, kun talousarvio on valmistunut. Kiitän komission jäsentä hänen huomaavaisuudestaan.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Costa Nevesiä ponnistuksista, joihin hän on ryhtynyt puolestamme tässä menettelyssä, ja haluan sanoa, että hän ryhtyi hoitamaan hyvin teknistä ja vaikeaa tehtävää: hän on suoriutunut siitä hyvin taitavasti, ja hän on suhtautunut hyvin kärsivällisesti ja ystävällisesti kaikkiin meihin, jotka halusimme, että ajatuksemme otetaan huomioon. Yksikään komission jäsen ei ole seurannut menettelyjä yhtä tiiviisti tai viettänyt yhtä paljon aikaa budjettivaliokunnan kanssa kuin nykyinen komission jäsen. Kyse on tietenkin monella tavalla hyvin teknisestä toimesta, ja toisin kuin kansalliset talousarviot, tämä talousarvio ei vaikuta kovinkaan paljon Euroopan unionin taloudelliseen kehitykseen. Siihen tarkoitukseen talousarvio on liian pieni, jopa kun on kyse rakennerahastoista, koska kaikkein eniten apua saavat maatkin joutuvat tyytymään hyvin pieneen prosenttiosuuteen BKT:stä. Irlanti sai suurimman osuuden eli 2 prosenttia, Portugali ja Espanjan köyhimmät alueet 1-2 prosenttia BKT:stä. Varoja ei ole jaeltu kovin avokätisesti, mutta varat voidaan käyttää hyödyllisesti, jos voimme käyttää niitä ohjataksemme maiden talouspolitiikkoja oikeana pitämäämme suuntaan.
Olen aina kannattanut tiettyä ajatusta ja elätellyt tiettyä toivoa. Uskoakseni muutama vuosi sitten sanoin, että kansallisiin parlamentteihin verrattuna olemme kuin lapsia, jotka leikkivät kauppaa. Käytössämme olevien varojen määrä on pieni, emmekä voi tehdä niillä paljoakaan, mutta on yksi alue, jota haluaisin meidän kehittävän. En halua, että julkisten varojen käyttöä lisätään Euroopan tasolla. Mutta kun on kyse taloudellisesta yhteistyöstä ja kehityksestä: jos vain voisimme yhdistää Euroopan tasolla ne varat, jotka Euroopan unionin maat ja itse Euroopan unioni sijoittavat kansainväliseen yhteistyöhön ja kehitysyhteistyöhön, voisimme muuttaa yksittäiset kansalliset ponnistukset yhteiseksi eurooppalaiseksi ponnistukseksi korottamatta verotusta. Tämä on olennaisen tärkeää, jos haluamme kehittää yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Uskon, että voisimme vaikuttaa enemmän köyhien maiden kehitykseen ja suunnata ulkopolitiikkaamme uudelleen siten, että voisimme auttaa köyhiä, myötävaikuttaa rauhaan ja saada todellista vaikutusvaltaa maailmassa. Juuri tällä alueella meidän pitäisi vaatia toissijaisuuden siirtämistä kansallisvaltioilta Euroopan unionille.

Naranjo Escobar
Arvoisa puhemies, samoin kuin edellisinä vuosina, tätäkin keskustelua leimaa kaksi asiaa, joita voisimme luonnehtia sille tyypillisiksi. Toinen liittyy yleisiin summiin ja toinen talousarvion hallinnointia koskevien sääntöjen puutteisiin. Näkemyseromme kussakin menoluokassa ovat selviä, enkä mene yksityiskohtiin.
Arvoisa komission jäsen, arvoisat neuvoston jäsenet, talousarvion on oltava tehokas ja uskottava vipuvoima, jolla edistetään täystyöllisyyttä, tutkimusta, pienten yritysten tukemista sekä todellisen oikeuteen ja turvallisuuteen perustuvan alueen luomista. Parlamentti on osoittanut joustavuutensa ja kurinalaisuutensa tässä menettelyssä, ja tästä syystä se voi pyytää, ettei neuvosto syyllistyisi poliittiseen autismiin ja että se antaisi yksiselitteisiä viestejä neuvotteluhalustaan. Luotan siihen, että käytätte hyväksi esittelijämme Carlos Costan osoittamaa joustavuutta; esittelijämme työ ansaitsee onnittelumme, kuten myös kahden muun esittelijän eli Buitenwegin ja Seppäsen ponnistukset.
Vaadimme unionin ulkoisiin toimiin osoitettujen varojen kohdalla, että varmistamme parlamentin välttämättömät poliittiset tavoitteet, joihin kuuluu varojen antaminen maailman tasapainon kannalta keskeisille alueille, kuten Välimeren alueelle ja Latinalaiseen Amerikkaan. Komissio ehdottaa tässä menettelyssä joustovälineen käyttämistä Marokon kanssa tehdyn entisen kalastussopimuksen nojalla pyyntiä harjoittaneen yhteisön laivaston rakennemuutoksen rahoittamiseen. Päätös on oikeudenmukainen, teknisesti asianmukainen ja välttämätön. On ratkaistava erittäin vakava ongelma, joka vaikuttaa työllisyyteen ja monella alueella erittäin tärkeään toimintaan ja joka ilmenee kriisitilanteessa. On muistettava, että olemme pian ottamassa käyttöön uutta kalastuspolitiikkaa, jota on vuosikymmenten ajan epäoikeudenmukaisesti syrjitty muuhun taloudelliseen toimintaan verrattuna sisämarkkinasäännöksissä.
Talousarvion hallinnoinnissa parlamentti on toistuvasti arvostellut komission kyvyttömyyttä ratkaista ns. epänormaalin RAL:n ongelma. Tähän on esitetty asianmukainen strategia, johon esittelijämme on viitannut ja joka liittyy läheisesti komission uudistukseen. Meidän on otettava huomioon, että kolmena viimeksi kuluneena varainhoitovuotena maksuja ei käytetty kovinkaan paljon. Onkin löydettävä toimivia säännöksiä, menetelmiä, jotka mahdollistavat entistä nopeamman toteutuksen, ja sääntöjä, jotka lyhentävät hankesykliä. Toivon viimeisenä puhujana, että komissio ja neuvosto noudattavat evankelista periaatetta kiinnittäessään asiaan huomiota, jotta me viimeiset olisimme ensimmäisiä paitsi taivasten valtakunnassa myös täällä täysistunnossa.

Schreyer
Arvoisa puhemies, syy, miksi vielä kerran käytän puheenvuoron, ei ole kaunis loppulause, vaan haluan vielä käsitellä muutamaa kysymystä, jotka on osoitettu suoraan komissiolle, joita en ole maininnut aikaisemmin tai joihin haluan antaa vastauksen.
Ensinnäkin vielä kerran joustovarausta koskevaan aiheeseen. Kysymys kuului: milloin komissio esittää ehdotuksensa? Esitämme sen joustovarauksen käyttöä koskevan oikaisukirjelmän kanssa sen ehdotuksen mukaisesti, jonka komissio teki Espanjan ja Portugalin kalastuslaivastojen rakennemuutosohjelmasta. Siinä ehdotuksen mukaisesti todetaan, että joustovarauksesta 197 miljoonaa tulee käyttää tähän tarkoitukseen.
Toinen kysymys koskee raja-alueita. Minun on vielä kerran kiinnitettävä huomionne siihen, että alueet, jotka sijaitsevat nyt Euroopan unionin rajoilla, saavat erittäin suuria rakennerahastotukia. Tilanne on erilainen kuin se, mikä meillä oli Euroopan unionin laajetessa etelään. Laadin teille mielelläni erityisen kertomuksen siitä, missä määrin raja-alueet hyödyntävät rakennerahasto-ohjelmia raja-alueongelmien kannalta ja missä määrin tässä ehkä tarvitaan myös uudelleen suuntautumista. Toistan vielä: tällä hetkellä suurin ongelma rakennerahastoissa on toimeenpano. Olemme tänä vuonna nimittäin taas siinä tilanteessa, että jäsenvaltiot ovat laatineet laajoja ennusteita siitä, miten pitkälle ne aikovat panna ohjelmia toimeen, mutta toimeenpanossa on merkittäviä viivytyksiä. En tiedä, miten paljon eroa voidaan vuoden loppuun mennessä vielä kaventaa, ja tämä koskee tietenkin myös raja-alueita.
Olen vielä kerran todennut, mitä komissio on ehdottanut. Te olette valiokunnissa jo käsitelleetkin sitä. Talousarviossa ei ole paljon liikkumavaraa. En näe myöskään luokassa 3 suurta liikkumavaraa, en myöskään niiden päätöstenne jälkeen, jotka todennäköisesti teette torstaina. Olen nyt tietoinen, että vaaditte uusia asetuksia tai lainsäädäntöehdotuksia. Me puhumme vuodesta 2002, puhumme, että vuonna 2004 unioni laajentuu. Se tarkoittaa, että liittymistä valmistelevat tukiohjelmat on myös jäsenvaltioissa toteutettava vuosina 2002/2003. Siinä mielessä kysymys uusista lainsäädäntöaloitteista on tietenkin myös kaksijakoinen. Tästä syystä komissio osoitti lisärahoitusta jo olemassa oleville ohjelmille, esimerkiksi Euroopan laajuisia verkkoja koskevalle ohjelmalle. Tässä asiassa olemme nyt esittäneet myös konkreettisen ehdotuksen, miten lisärahoitus toteutetaan, ja sama koskee nuoriso-ohjelmaa. Se on olemassa oleva ohjelma, sitä varten ei tarvita uutta oikeusperustaa, vaan siihen voidaan vain osoittaa vastaavaa lisärahoitusta. Mutta tietenkin komissio analysoi ja seuraa hyvin tarkkaan, miten parlamentti näistä asioista äänestää.
Vielä lyhyt vastaus jäsen Wynnin kysymykseen maailmanlaajuisesta terveysrahastosta. Kollegani, komission jäsen Nielson tekee nyt yhdeksättä Euroopan kehitysrahastoa varten asiaa koskevan ehdotuksen. Kyse on 60 miljoonasta eurosta erityisessä kansainvälisten aloitteiden tukemiseen tarkoitetussa rahaston osassa. Kollegani Nielson tulee ehdottamaan näiden 60 miljoonan euron kohdentamista maailmanlaajuiselle terveysrahastolle. Uskon sen olevan hyvä kohde, myös EKR:n puitteissa aiheutuvien kokonaismenojen kannalta. Me lähdemme siitä, että EKR:n vuoden 2002 määrärahoista voidaan siirtää 60 miljoonaa euroa.
Vielä kerran: yhteisön talousarvion osalta ehdotamme, että siihen käytettäisiin vielä määrärahoja vuodelta 2001. Myös varainhoitoasetuksen uudistamisesta esitettiin lisäkysymys. Parlamentin muutostoiveiden huomioon ottamiseksi esitämme ehdotuksemme viimeistään seuraavaan Strasbourgissa käytävään täysistunnon keskusteluun mennessä.
Olen vielä aivan optimistinen, sillä pienellä vaivannäöllä - etenkin jos neuvosto osallistuu siihen - voisimme onnistua siinä, että meillä tosin vielä vuonna 2002 on vanha varainhoitoasetus, mutta ehkä vuonna 2003 voimme jo toteuttaa talousarvion uuden varainhoitoasetuksen pohjalta. Uskon, että tämä olisi erittäin järkevä uudistus niiden monien toivomusten kannalta, joita te tänään esititte.

Walter
Arvoisa puhemies, välitän vastauksen edelleen budjettivaliokunnan puheenjohtajalle. Hän pyysi minua odottamaan sitä. Minä kiittäisin kuitenkin erittäin lämpimästi ennen kaikkea neuvoston puheenjohtajaa Vande Lanottea. Hän on ollut täällä kanssamme koko talousarviokeskustelun ajan. Näin ei ole aina ollut. Haluamatta nyt ylpeillä haluaisin siksi kuitenkin esittää teille erittäin lämpimät kiitokseni sen vuoksi, että ette ainoastaan ole osoittanut meille niin paljon kunnioitusta, vaan olette myös todistanut olevanne kiinnostunut yhteistyöstä kanssamme. Paljon kiitoksia!

Puhemies
Paljon kiitoksia erittäin rakentavasta menettelyä koskevasta ehdotuksestanne, jäsen Walter.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 10.00.

EIP: Venäjän Itämeren altaan ympäristöhankkeet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Seppäsen laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0350/2001)
ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille pohjoisen ulottuvuuden puitteissa Venäjän Itämeren altaan ympäristöhankkeille myönnetyistä erityislainoista aiheutuvien tappioiden varalta (KOM(2001) 297 - C5-0307/2001 - 2001/0121(CNS)).

Seppänen
. Arvoisa puhemies, Euroopan unionilla on halpa tapa auttaa toisia maita: taataan Euroopan investointipankille sen muille maille myöntämiä luottoja. Luotonsaajat hyötyvät EU:n takauksista markkinakorkoja alempina korkoina. Tästä on kysymys myös, kun käsiteltävänä on lainatakuu Euroopan investointipankin Venäjälle myöntämien ympäristönsuojeluinvestointien luotoille. Luottojen enimmäismäärä on sata miljoonaa euroa. Pankki asettaa kriteerit, joiden mukaan luottoja myönnetään. Jos Venäjä ei ehdota projekteja, jotka täyttävät pankin kriteerit, luottoja ei ole pakko myöntää. Kyseessä on uusi myönteinen aloite, joka antaa uutta sisältöä aneemiseksi jääneelle käsitteelle EU:n pohjoisesta ulottuvuudesta. Luottojen avulla pyritään parantamaan ympäristön tilaa koko Itämeren alueella ja sitä kautta myös EU:n jäsenvaltioissa.
Parlamentti ei ole asettanut kyseenalaiseksi luottoja Venäjälle. Esityksellä on mitä laajin poliittinen tuki. Ongelmia on kuitenkin aiheuttanut neuvoston ja komission tapa viedä asiaa eteenpäin. Komissio antoi kesällä parlamentille ehdotuksen, jonka mukaan lainatakuut myönnettäisiin samalla tavalla kuin muutkin EU:n takaamat Euroopan investointipankin lainat, ja että myönnettäisiin 65 prosentin takaus. Se on edelleenkin ainoa esitys, jonka komissio on antanut parlamentille. Neuvosto päätti kuitenkin myöhemmin poikkeuksellisesta menettelystä ja vaati antamaan Venäjän lainoille 65 prosentin sijasta täydet sadan prosentin takuut. Venäjää kohdeltiin eri tavalla kuin muita EU:n lainatakuiden saajia.
Komissio hyväksyi neuvoston esityksen, mutta se ei ole antanut siitä parlamentille uutta esitystä. Näin ollen meillä parlamentissa on käsittelyssä komission alkuperäinen ehdotus 65 prosentin lainatakuusta. Parlamentti vaati uutta konsultaatiota muutetun esityksen johdosta. Neuvoston ja komission edustajien kanssa käytyjen moninaisten neuvottelujen jälkeen olemme saaneet neuvostolta kirjeen, joka voidaan hyvällä tahdolla tulkita parlamentin uudelleenkuulemiseksi. Myös komissio on kirjallisesti ilmoittanut hyväksyvänsä sadan prosentin takauksen. Kun kyseessä on poikkeus yleisestä säännöstä, budjettivaliokunta olisi halunnut komissiolta kokonaan uuden esityksen. Komissio ilmoitti, että se ei kykene antamaan sitä ajoissa. Tässä asiassa "ajoissa" merkitsee sitä, että kaikille osapuolille on edullisinta tehdä päätös asiasta tämän vuoden puolella.
EU:n lainatakuilla on yläraja, jonka muodostaa erityinen takuurahasto. Siihen siirretään varoja takuuvarauksista sitä mukaa kun takuusitoumuksia annetaan. Tänä vuonna yläraja on 208 miljoonaa euroa. Venäjän lainojen takaukset mahtuvat tämän vuoden kiintiöön, vaikka 100 prosentin takaus viekin siitä suuremman osan kuin 65 prosentin takaus. Päätös halutaan tehdä tänä vuonna, sillä ensi vuodelle sitoumuksia on niin paljon, että silloin takuurahastossa ei ole lainkaan tilaa uusille takauksille - ei tässä tapauksessa Venäjän ympäristösuojeluinvestointien lainoillekaan. Vaatisi kaikkien EU-instituutioiden yksimielisyyden korottaa takauskattoa eikä sellaisen saavuttaminen ole aina yksinkertaista.
Jos siis halutaan varmistaa Euroopan investointipankin luotot Venäjän Itämeren altaan ympäristökohteisiin, varminta on tehdä päätös tänä vuonna. Budjettivaliokunta on ollut siihen valmis, vaikka neuvoston ja komission toimintaa ei voida pitää täysin asianmukaisena. Niinpä valiokunta lähtee siitä, että kyseessä ei ole ennakkotapaus ja että vastaavia asioita ei tulevaisuudessa hoideta tällä tavalla. Parlamentti vaatii otettavaksi huomioon myös sen asettamat prioriteetit.
Lainojen ja takausten pysyvänä esittelijänä budjettivaliokunnassa kiinnitän uudelleen huomiota siihen, että takuurahastoissa ei ensi vuonna ole lainkaan marginaalia uusille ja yllättäville avustustoimille. Komission on ryhdyttävä asian johdosta toimenpiteisiin.

Arvidsson
. (SV) Arvoisa puhemies, ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta tukee lämpimästi neuvoston päätöstä, jossa käsitellään yhteisön takuun myöntämistä Euroopan investointipankille Venäjän Itämeren altaan ympäristöhankkeille myönnetyistä erityislainoista aiheutuvien tappioiden varalta. Olemme erittäin huolestuneita tämän Euroopan unionin välittömässä läheisyydessä sijaitsevan alueen ympäristötilanteesta.
Olemme sitä mieltä, että tällä alueella suoritettavat ympäristöhankkeisiin tehtävät investoinnit ovat kiireellisiä ja tietyissä tapauksissa jopa akuutteja. Voimme todeta, että Euroopan investointipankki on jo aloittanut neuvottelut sellaisiin hankkeisiin osallistumista, joissa on kyse Pietarin ja Kaliningradin jätevesien käsittelystä. On tärkeää, että näiden alueiden ongelmat ratkaistaan mahdollisimman nopeasti.
Mielestämme on lisäksi syytä viitata siihen, että tätä aluetta koskevat ympäristöhankkeisiin tehtävät investoinnit voivat olla monia yhteisössä tehtäviä investointeja tehokkaampia ja että niillä voi olla entistä myönteisempiä vaikutuksia Euroopan unionin kansalaisten terveyden ja ympäristön kannalta. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta kannattaa sen vuoksi lämpimästi esitettyä ehdotusta.

Färm
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää ja ilmaista tukeni kollega Seppäsen mietinnölle. Tiettyjen lähialueidemme ympäristöongelmat ovat todellakin hälyttäviä, varsinkin kun kyse on Itämeren vedestä. Nämä ongelmat koskettavat yhtä paljon EU:n valtioita kuin suuria osia Venäjää, Puolaa, Kaliningradia ja niin edelleen. Rajatylittävä yhteistyö on aivan välttämätöntä, jotta Itämeren vesi puhdistuisi.
Minä asun Itämeren rannalla sijaitsevassa kunnassa, Norrköpingissä, jossa yksi suurimmista veden laatuun liittyvistä ongelmista on, että unionin ehdokasvaltioiden ja Venäjän päästöjen saastepitoisuus on niin suuri. Kyse on erittäin suuresta ongelmasta myös unionin jäsenvaltioiden kannalta. Tiedämme esimerkiksi sen, että Pietarin alueelta päästetään Itämereen edelleenkin 3-4 miljoonan ihmisen jätevedet puhdistamattomina ja että Kaliningradia koskeva tilanne on melkein sama. Tällaiset olot vaikuttavat meihin kaikkiin.
Kehittääksemme tätä aluetta ja puuttuaksemme suuriin ongelmiin, etenkin jo ympäristönkin vuoksi, olemme luoneet "pohjoisen ulottuvuuden", joka kattaa erittäin laajan alueen lännessä sijaitsevasta Islannista idässä sijaitsevaan Venäjään asti. Tasapainon palauttaminen Itämereen on erittäin tärkeä toimi.
Nyt on kiire, ja sen vuoksi olen iloinen siitä, että myös ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on kertonut toiveensa. Budjettivaliokunnan edustajana puutun myös tätä ehdotusta koskeviin taloudellisiin näkökohtiin. Budjettivaliokunta haluaisi esittää varoituksen sanan. Mahdollisten luottotappioiden kattamiseksi tarkoitettuun takuuvaraukseen kohdistuu vakavia paineita sekä tänä että ensi vuonna. Lainan myöntäminen Venäjälle on oikeastaan mahdollista vain siten, että jätämme toisia sitoumuksia suorittamatta. Olemme joutuneet lykkäämään muita luvattuja hankkeita tulevaisuuteen, sillä muutoin emme olisi selvinneet tästä lainasta olemassa olevien kehysten puitteissa. Neuvoston ja komission on sen vuoksi melko nopeasti tarkistettava takuuvarauksen enimmäismäärää, jos emme halua tulevaisuudessa rikkoa lupauksiamme emmekä luopua näistä uusista tavoitteista.
Tilanne muistuttaa hieman sitä keskustelua, jota budjettivaliokunnassa käytiin aikaisemmin, toisin sanoen, että neuvosto antaa mielellään lupauksia, mutta ei sitten järjestä riittävää rahoitusta. Sen vuoksi haluaisin kysyä komission jäsen Solbes Miralta, mitä suunnitelmia komissiolla on, kun kyse on takuuvarauksen tulevaisuutta koskevien ehdotusten esittämisestä. Lähtökohtanani on, että komission jäsen on samaa mieltä siitä, että enimmäismäärään kohdistuu tällä hetkellä melko kovia paineita.

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä, yhdyn kaikkeen siihen, mitä jäsen Per-Arne Arvidsson sanoi tämän päätöksen tärkeydestä ja ympäristöllisestä merkityksestä. Tiedämme myös, että nyt keskustelun kohteena oleva kysymys koskee todennäköisesti kaikkein tärkeitä yksittäistä kannanottoa, jonka Tukholman Eurooppa-neuvosto teki. Haluaisin vielä kerran korostaa, että Suomenlahden pohjoisrannikko joutuu vastaanottamaan kaikki Pietarista tulevat jätteet, mikä johtaa erityisen suuriin leväkukintoihin. Sen vuoksi haluan ilmoittaa, että olen erittäin kiinnostunut tästä kysymyksestä ja että 3,5 miljoonan ihmisen jätevedet vaikuttavat suomalaiseen ympäristööni ja suomalaiseen saaristooni erittäin merkittävästi.
Olemme asettaneet katon 100 miljoonaan euroon. Näitä varoja on käytettävä valikoituihin hankkeisiin, joilla on selkeä ympäristöllinen tavoite ja jotka ovat erittäin kiinnostavia myös EU:n kannalta. Uskon tämän olevan eräs kriittinen kohta, jos otamme huomioon sen, mikä kävi eilen ilmi niissä keskusteluissa, joita käytiin Suomessa järjestetyssä pohjoista ulottuvuutta koskevassa kokouksessa. Eräs venäläinen ministeri sanoi, että he suhtautuvat kriittisesti valikoimakriteereihin ja että he haluavat, että kansainväliset rahoitusjärjestöt osallistuvat enemmän suunnitteluun. Samalla tiedämme, että luoteisen puhdistuslaitoksen talousarvio on reilusti ylittänyt Nordiska investeringsbanken -pankin ja Suomen pankin arviot.
Uskon, että meidän on annettava hankkeelle sataprosenttinen takuu. En usko, että ongelma ratkeaa 100 miljoonalla euron avulla. Tiedämme, että Venäjän liittovaltio ei anna takuita ja että Pietarin kaupungin takuut on käytetty viimeistä myöten. Sen vuoksi vetoan kollegoihin, jotta he osoittaisivat yhteisvastuullisuutta tässä kysymyksessä. Antakaa sataprosenttinen takuu tälle hankkeelle. Se on etujemme mukaista ja avaamme siten vähitellen ovia paremmalle ympäristötietoisuudelle Pietarissa, mihin meidän on koko ajan kiinnitettävä huomiota. Asia on huomattavasti monimutkaisempi kuin komission jäsen Wallström uskoo.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää parlamenttia, että se on valmis hyväksymään mietinnön tästä unionin pohjoisen ulottuvuuden erityisvälineestä. Näin yhteisön takuu ulotetaan 100 miljoonan euron arvoisiin EIP:n lainoihin, jotka myönnetään ympäristöhankkeisiin Venäjällä, kuten olette todenneet.
Kuten tiedätte, tämä päätös tehtiin hyvin erityisellä tavalla. Kyseessä on ensimmäinen kerta, kun suostutaan rahoittamaan operaatioita Venäjällä, ja operaatio on kiinnostava paitsi Venäjälle myös unionin rajamaille. Komissio oli ehdottanut tällaisiin operaatioihin yleensä sovellettua takuuta eli 65 prosenttia, joka on vahvistettu Euroopan investointipankin luotonantovaltuutuksessa. On kuitenkin tiedossa, että neuvosto esitti useilla päätöksillä, jotka liittyivät nimenomaan operaation ainutlaatuisuuteen ja toiveisiin avoimuuden lisäämisestä, että tässä tapauksessa yhteisön takuu olisi 100 prosenttia.
Tarve käyttää tämänvuotisia varoja on saanut komission hyväksymään 100 prosentin takuun. En ole täysin perillä menettelyyn liittyvistä ongelmista, joiden takia parlamentti sai tiedot liian myöhään, mutta tietojeni mukaan neuvosto tiedotti parlamentille esitetyistä tarkistuksista jo 20. syyskuuta, puheenjohtajavaltio Belgia selvitti muutoksia lähemmin 12. lokakuuta ja samana päivänä komissio lähetti budjettivaliokunnalle tietoja syistä, joiden takia hyväksyimme neuvoston tarkistukset. Neuvoston yksimielisen päätöksen ja komission hyväksynnän takia komission ei tarvinnut tehdä uutta ehdotusta.
Katsoimme, että päätös on hyväksyttävä vuonna 2001 samoista syistä, joiden takia ehdotitte sitä. Päätöksen lykkääminen vuoteen 2002 hankaloittaisi tuntuvasti sen rahoitusta, koska meillä on ensi vuonna niukasti liikkumavaraa. Päätös ei kuitenkaan vaikuta muunlaisiin operaatioihin. Esittelijä Seppänen on maininnut mietinnössään muitakin rahoitettavia toimia: selvimpänä esimerkkinä on Turkin tapaus, johon liittyy vuoden 2000 määrärahoja. Vuosien 2000 ja 2001 toimet rahoitettiin jo, eikä tällaisia ongelmia esiinny.
On kuitenkin olemassa eräs pitkän aikavälin ongelma: miten aiomme ohjata Euroopan investointipankin rahoituskapasiteettia luotonantomekanismissamme? Myös jäsen Färm on kysynyt, mitä komissio aikoo tehdä. Haluaisin ensiksikin sanoa teille, että komissio kiittää parlamenttia, että se otti esille tämän takuurahaston mekanismin rajalliseen velkakapasiteettiin liittyvän ongelman. Komissiokin on jo ottanut tämän ongelman esille neuvostossa ja joissakin yhteyksissä myös täällä parlamentissa, ja luulemme, että jos vuonna 2002 tulee uusia aloitteita, jo olemassa olevat ongelmat kärjistyvät ja asiassa on välttämätöntä tehdä päätöksiä.
Komission kannalta punnitsemme parhaillaan useita vaihtoehtoja ja aiomme tehdä aloitteen suhteellisen lyhyen ajan kuluttua tiedonannossa, jonka lähetämme neuvostolle ja parlamentille. En voi vastata jäsen Färmille, mitä vaihtoehtoa ajattelemme parhaillaan, mutta haluan kylläkin muistuttaa, että ehdotimme jo aiemmin katteen laskemista 65 prosentista 60 prosenttiin. Tämä voisi olla yksi välineistä - muiden tarpeelliseksi katsottujen välineiden ohella - liikkumavaran lisäämiseksi tulevia toimia varten. Tässä oli se, mitä voin tällä erää kertoa teille, ja haluan kiittää teitä yhteistyöstänne mietintöä koskevassa keskustelussa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Solbes.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

EJKP: Tsernobylin reaktorisuojarahasto
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Virrankosken laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0345/2001)
ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön toisesta rahoitusosuudesta Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankille Tsernobylin reaktorisuojarahastoa varten (KOM(2001) 251 - C5-0305/2001 - 2001/0113(CNS)).

Virrankoski
. Arvoisa puhemies, kuten me kaikki muistamme, Tsernobylin ydinkatastrofi tapahtui 26. huhtikuuta 1986 ja se on edelleen historian vakavin ydinvoimalaonnettomuus. Radioaktiivinen pilaantuminen vaikutti väestöön ja luontoon suunnattomilla alueilla Ukrainassa, Valkovenäjällä ja Venäjällä, ja lisäksi myös nykyiset EU-maat joutuivat siitä kärsimään. Tuhoutuneen yksikön ympärille rakennettiin hätäisesti niissä oloissa ydinreaktorisuoja, jotta saasteiden leviäminen saataisiin pysähtymään. Rappeutuvan reaktorisuojan sisällä on yhä yli 200 tonnia uraania ja lähes tonni radionuklideja, joista 80 prosenttia on plutoniumia.
Tsernobylin reaktorisuojarahasto perustettiin vuoden 1997 joulukuussa rahoittamaan reaktorisuojan toteuttamissuunnitelmaa, jonka tarkoituksena on suojata väestöä ja ympäristöä uudelta radioaktiiviselta saastumiselta. Hankkeen alustava kustannusarvio vuosille 1998 - 2005 oli noin 758 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Ensimmäinen rahoittajien konferenssi pidettiin New Yorkissa marraskuussa 1997. Kahdeltakymmeneltäviideltä maalta saatiin vakuudet yhteensä noin 400 miljoonan Yhdysvaltain dollarin maksuista, joista 50 miljoonaa dollaria Ukrainalta luontoissuorituksena. Tämä summa riitti reaktorisuojan toteuttamissuunnitelman ensimmäiseen vaiheeseen. Euroopan unioni rahoitti aluksi reaktorisuojan toimintaa noin sadallamiljoonalla Yhdysvaltain dollarilla, mihin sitouduttiin Denverissä vuonna 1997 pidetyssä huippukokouksessa. Tämä määrä on rahoitettu vuosina 1998 - 1999 yleisestä talousarviosta. Toinen rahoittajien konferenssi loppurahoituksen järjestämiseksi pidettiin Berliinissä heinäkuussa 2000. Silloin yhteensä 22 maata päätti antaa noin 320 miljoonan Yhdysvaltain dollarin sitoumuksen, ja tässä konferenssissa Euroopan unioni antoi 100 miljoonan euron sitoumuksen vuosille 2000 - 2004.
Nyt käsittelyssä oleva mietintö koskee ehdotusta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön toisesta rahoitusosuudesta Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankille Tsernobylin reaktorisuojarahastoa varten. Kyseessä on siis parlamentin lausunto tämän asetuksen antamiseksi. Rahoitustilanne on nyt seuraava: Tsernobylin reaktorisuojarahastolle on annettu kaikkiaan vakuuksia 716 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, ja tähän sisältyy 50 miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvosta Ukrainan luontoissuorituksia. Näin ollen tästä rahoituksesta puuttuu vielä jonkin verran, koska kustannusarvio on hiukan korkeampi, siis runsaat 750 miljoonaa dollaria. Tästä syystä - kun tätä asiaa viedään eteenpäin - onkin edellytettävä ja odotettava, että Ukraina pystyy järjestämään myös tämän suoritettavan toisen osuuden maksun.
Ongelmana tässä on se, että vuonna 1998 budjettivallan käyttäjä asetti 13 prosentin katon Tacis-määrärahojen käytölle ydinturvallisuushankkeisiin. Jos tätä sovellettaisiin, niin tätä päätöstä ei nyt voitaisi tehdä, siten kuten komissio ja neuvosto ovat esittäneet. Kannatan kuitenkin komission ehdotusta sadanmiljoonan euron varaamisesta Tsernobylin reaktiosuojarahastoa varten, koska tämän hankkeen toteuttaminen on Euroopan unionin väestön ja sen turvallisuuden kannalta ensiarvoisen tärkeää. Lisäksi kannatan komission esitystä, että tätä varten luodaan oma budjettikohta, jolloin voidaan seurata, millä tavalla varoja käytetään.
On selvää, että näiden varojen käyttö on vaikeaa, kun joudutaan toimimaan hyvin vaikeissa olosuhteissa, joissa on valtava määrä kansainvälisiä toimijoita ja myös jossain määrin vielä selkiytymätön tilanne IVY-maiden hallinnossa. Kaiken kaikkiaan kannatan kuitenkin tietyin muutosehdotuksin tätä neuvoston esitystä.

Pittella
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron PSE-ryhmän puolesta kannattaakseni jäsen Virrankosken mietintöä, jossa annetaan parlamentille vapaat kädet myöntää lisärahoitusta - kuten hän itse selitti - Tsernobylin reaktorisuojan loppuunsaattamiseksi. Kannatan perusteluja, joilla kollega Virrankoski perusteli päätöstä, ja ennen muuta kannatan Euroopan unionin poliittista päätöstä osallistua konkreettisesti turvallisuustakeiden luomiseen vuoden 1986 onnettomuuden jälkeen. Euroopan unioni on selvästi huomattavin rahoittaja, ei vain Tsernobylin tapauksessa vaan myös Neuvostoliitosta itsenäistyneiden valtioiden ydinturvallisuuden alalla. Päätös oli oikea: kukaan meistä ei voi unohtaa vuoden 1986 onnettomuuksia, eikä kukaan vielä täysin tunne niitä järisyttäviä vaikutuksia, joita sillä on ollut ja joita sillä voi vielä valitettavasti olla. Kuten jäsen Virrankoski muistutti, Tsernobylin reaktorisuojassa on yhä 200 tonnia uraania ja tonni plutoniumia, jotka muodostavat pysyvän vaaran ja ehkä - korostan sanaa ehkä - myös kauppatavaran. Päätös oli kuitenkin myös oikeudelliselta kannalta selkeä ja oikeutettu: uudessa TACIS-asetuksessa todellakin todetaan, että osallistuminen Euroopan unionin tukemiin aloitteisiin, kuten Tsernobylin sulkemista koskevaan aloitteeseen, on jatkossa yksi ydinturvallisuuden ensisijaisia tavoitteita.
Lopuksi totean, että kyse on ollut ja on ennen muuta Euroopan unionin velvollisuudesta tulevia sukupolvia kohtaan.

Schroedter
Arvoisa puhemies, haluan käsitellä kahta aihetta: ensinnäkin poliittista ulottuvuutta ja toiseksi kustannustehokkuutta ja parlamentaarista valvontaa.
Poliittisesta ulottuvuudesta: Tsernobylin katastrofi osoitti meille, että ydinenergian käyttöön sisältyy hallitsematon riski. Tällaisesta katastrofista suoriutumiseen ei riitä mikään kansallinen budjetti. Siksi tällä hetkellä on puhe ainoastaan reaktorisuojan kiireellisestä ja välttämättömästä vakauttamisesta. Tämä on vain murto-osa kokonaiskatastrofista suoriutumiseen tarvittavasta rahamäärästä. Myöskään maaperän ja veden pilaantumisesta ja väestöön kohdistuvista terveyshaitoista suoriutumiseen ei Ukrainan budjetti riitä, ja tässä tilanteessa, minulle käsittämättömistä syistä, EU:n tuki loppuu. Se tarkoittaa, että ongelmat jäävät siellä edelleen hoitamatta ja siirtyvät sukupolvelta toiselle. Sivumennen sanoen myöskään mikään budjetti länsimaissa - edes rikkaissa länsimaissa - ei ilman kansainvälistä tukea riittäisi tällaisesta katastrofista selviämiseen. Siksi me vihreät ja alueiden asiaa ajavat kannatamme tätä mietintöä varauksetta.
Emme kuitenkaan usko, että tämä on viimeinen kerta, kun rahoitamme Tsernobylin katastrofin seurausten hoitamista, joka tulee taloudellisesti rasittamaan itää ja länttä sukupolvesta toiseen. Siksi tämän mietinnön yhteydessä on kysyttävä: eikö ole järkevää ennaltaehkäisynä vihdoinkin panna vireille yhteisön strategia ydinenergiasta luopumiseksi? On kysyttävä myös, missä määrin itse ydinteollisuuden on suoritettava maksuja johonkin rahastoon osallistuakseen katastrofista suoriutumiseen, sillä se tekee edelleen voittoa nimenomaan Itä-Euroopan ydinenergialla.
Toiseen aiheeseen: toteuttamisen ratkaisu ei mielestämme ole Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki, koska se ei takaa parlamentaarista valvontaa eikä merkitse taloudellisia ratkaisuja, sillä ukrainalaisia yrityksiä ei oteta huomioon määrärahojen käytössä. Siksi vaadimme komissiota hyödyntämään kaikkia eikä ainoastaan kehityspankin tietolähteitä tiedottaakseen parlamentille ajankohtaisesti kaikista asiaan liittyvistä seikoista.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan ensiksi lausua kiitokset esittelijä Virrankoskelle ja myös jäsen Pittellalle ja jäsen Schroedterille heidän huomioistaan.
On totta, että koska Tsernobylin nykyinen tilanne on uhka koko Euroopan ympäristölle, on äärimmäisen tärkeää, että reaktorisuojaa tai suojajärjestelmää koskeva hanke etenee siihen tehtyine korjauksineen ja että se on valmis ja täyttää tavoitteensa vuoteen 2007 mennessä, kuten Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin alkuperäisessä hankkeessa oli arvioitu. Tähän tarvitaan ehdottomasti Euroopan unionin rahoitusta. Olette sanoneet, että - ja tämä pitää täysin paikkansa - katastrofin mittasuhteiden takia vain yhden maan rahoitus ei riitä.
Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin mukaan luvattu rahoitus on tällä hetkellä suurin piirtein 720 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, joten - niin ikään pankin arvioiden mukaan - hankkeessa voitaneen noudattaa aikataulua ja arvioituja kustannuksia, vaikka jotkin toissijaiset toimet viivästyisivätkin. Toisaalta on jo otettu merkittäviä askeleita, kuten kiireellisimmät vakauttamistyöt, jotka olivat epäilemättä suurin huolenaihe. Komissio seuraa reaktorisuojan täytäntöönpano-ohjelman soveltamista ja osallistuu rahoittajien yleiskokouksen tapaamisiin. Olemme antaneet jo toisen tilannekatsauksen neuvoston päätöksen 98/381/EY mukaisesti ja myös ensimmäistä rahoitusosuutta käsitelleen Gordon Adamin mietinnön suuntaviivojen mukaisesti. Tältä osin voin rauhoitella jäsen Schroedteriä ja sanoa hänelle, että pidämme hänet ajan tasalla. Pidämme parlamentin ajan tasalla. On totta, että Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki ei ole parlamentin valvonnassa, mutta komissio pitää parlamentin ajan tasalla kaikista toimista, joita toteutetaan unionin rahastojen varoilla.
Komissio katsoo, että molemmat budjettivaliokunnan ehdotukset on hyväksyttävä ja että ne rikastuttavat komission ehdotusta. Haluaisin näin ollen kiittää teitä panoksestanne ja työstä, jota olette tehneet tämän tärkeän asian hyväksi, jotta voisimme välttyä mahdollisilta ylimääräisiltä riskeiltä niiden vakavien vaikutusten ohella, joista olemme jo kärsineet Tsernobylin takia ja jotka esittelijä Virrankoski toi alustuksessaan erittäin hyvin esille. Paljon kiitoksia.

Puhemies
Kiitokset puheenvuorostanne, arvoisa komission jäsen. Toivomme, että teillä on vielä voimia palata tänne klo 23.00.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
(Istunto keskeytettiin klo 19.20 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Euroopan sosiaalirahasto (2000-2006)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Kratsa-Tsagaropouloun laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0328/2001) komission tiedonannosta Euroopan sosiaalirahastosta annetun asetuksen 6 artiklan mukaisten innovatiivisten toimien toteuttamisesta ohjelmakaudella 2000-2006 (KOM(2000) 894 - C5-0341/2001 - 2001/2141(COS)).

Avilés Perea
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tässä Euroopan sosiaalirahaston mukaisten innovatiivisten toimien toteuttamista koskevassa mietinnössä, jonka esittelijä Kratsa-Tsagaropoulou on erittäin hyvin laatinut, käsitellään Euroopan tason innovatiivisia toimia ja pilottihankkeita, jotka liittyvät työmarkkinoihin, ammatilliseen koulutukseen, tutkimukseen, kokemusten vaihtoon ja myös yhteisön vuoropuheluun, joka on erittäin tärkeä väline työpaikkojen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden luomisen kannalta. Euroopan unionin ensisijaisena päämääränä, joka asetettiin Lissabonin huippukokouksessa, on se, että Euroopan unionista tulee maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietopohjainen talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Tämä päämäärä, jonka me kaikki haluamme saavuttaa, edellyttää innovatiivisten toimien toteuttamista, jotta erityisvaikeuksista kärsivät ryhmät pääsisivät työmarkkinoille. Näissä ryhmissä korostuu tarve tasa-arvotavoitteen säilyttämiseen, koska naisten osuus työmarkkinoilla on vielä riittämätön. Kumppanuus talouden eri toimijoiden välillä sekä aihepiirien valitseminen edistävät ehdotetun päämäärän saavuttamista. Paljon kiitoksia.

Van Dam
Arvoisa puhemies, tämä komission tiedonanto on yleisesti ottaen pettymys ennen kaikkea siksi, että siihen ei sisälly selkeää ja ytimekästä kuvausta haluttujen innovaatioiden sisällöstä. Juuri tämä puute saattaa olla hyvin kielteinen asia järjestelyn tehokkuuden kannalta.
Toissijaisuusperiaatteen kannalta näihin innovatiivisiin toimiin voidaan asettaa kysymysmerkkejä. Mitä konkreettista lisäarvoa näiden toimien on tuotettava? Tiedonanto jää tässä asiassa hämäräksi kuvaukseksi. Suurena vaarana on, että komissio tukee järkeviä toimia, jotka toteutuisivat myös ilman ESR:n (Euroopan sosiaalirahaston) tukia, koska kansalliset tai paikalliset viranomaiset ymmärtävät jo niiden hyödyn.
Budjettivallan käyttäjän pitäisi olla varuillaan, koska vieläkään ei ole esitetty arviointikertomusta innovatiivisista toimista edellisen ohjelmakauden 1994-1999 aikana. Komissio on lisäksi toteuttanut huomattavia leikkauksia kaudeksi 2000-2006. Voiko arvoisa komission jäsen ilmoittaa syyn näihin säästöihin? Voiko arvoisa komission jäsen myös kertoa, miksi arviointikertomusta ei ole ja milloin se esitetään meille?
Yhdyn mietinnön kriittiseen sävyyn. Yksi sen heikoista kohdista on pyrkiminen eurooppalaisiin työmarkkinoihin. Se on tällä hetkellä kuvitelmaa, kun ajatellaan kielirajoja, kulttuurieroja ja erilaisia kansallisia verotus-, sosiaaliturva- ja eläkejärjestelmiä. Euroopan tärkein piirre on sen moninaisuus, minkä vuoksi Eurooppa ei ole verrattavissa Amerikan yhdysvaltoihin.
Alankomaissa ESR:n tuista saadut kokemukset osoittavat, että on enemmän kuin epäselvää, mikä on tuettavissa ja mikä ei. Alankomaiden tilintarkastustuomioistuimen mukaan tästä voidaan myös syyttää EU:n lainsäädännön mutkikkaita sanamuotoja. Jos innovatiivisten toimien tukemisessa ei olekaan kovin pian kysymys eturistiriidoista, minua kuitenkin ihmetyttää, onko käsiteltävänämme olevaa tiedonantoa testattu riittävästi väärinkäytön ja sopimattoman käytön varalta.

Diamantopoulou
. (EL) Haluan kiittää esittelijä Kratsaa hänen mietinnöstään Euroopan sosiaalirahastosta annetun asetuksen 6 artiklan mukaisten innovatiivisten toimien toteuttamisesta. Olen samaa mieltä esittelijä Kratsan, kuten myös muiden asiaa kommentoineiden parlamentin jäsenten kanssa siitä, että yhteisen kiinnostuksemme kohteina on kaksi perusasiaa. Ensimmäinen näistä on 6 artiklan toimeenpanon tehostaminen ja toinen Euroopan parlamentin ja komission välisten suhteiden parantaminen ja tehostaminen.
Mitä tulee 6 artiklan toimeenpanoon, minun on todettava, että komissio on perustanut erikoisyksikön yksinomaan 6 artiklan toteuttamista varten. Yksikkö on saanut käyttöönsä henkilökuntaa, ja se on ollut toiminnassa vuoden 2000 joulukuusta lähtien. Olemme siten kyenneet keskittymään yksinomaan 6 artiklan mukaisten innovatiivisten toimien toteuttamiseen ja olemme edenneet asiassa tyydyttävästi. Olemme jo avanneet ohjelman ensimmäisen vaiheen ja julistaneet tarjouskilpailun, jonka aiheena on "mukautuminen uuteen talouteen työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun yhteydessä". Tämä tapahtui vuoden 2001 helmikuussa. Lokakuun lopulla on tarkoitus julistaa myös toinen tarjouskilpailu, jonka aiheena on "paikalliset työllistämis- ja innovaatiostrategiat".
Ensimmäinen tarjouskilpailu oli täydellinen menestys. Tuloksena oli suuri määrä valtioiden välisiä hankesuunnitelmia, joissa merkittävässä osassa ovat työmarkkinaosapuolet, sekä ammattiyhdistysliikkeet että työnantajat, mutta myös paikalliset itsehallintoelimet sekä yritykset. Euroopan parlamentin toiveiden mukaisesti kyseisten hankkeiden arviointia on tehostettu etenkin siten, että kunkin hankkeen kohdalla ei tehdä pelkästään yksittäistä arviointia, vaan toimenpiteet arvioidaan myös kokonaisuutena, niin että myös hankkeiden täydentävyys saadaan selville. On painotettava, että tarjouskilpailuissa otettiin erityisesti huomioon ne neljä kriteeriä, joihin myös parlamentti on kiinnittänyt huomiota.
Mitä tulee yhteistyöhömme parlamentin kanssa täytyy ensinnäkin mainita, että ensimmäinen virallinen 6 artiklan toteuttamista edellisellä ohjelmakaudella käsittelevä arviointiraportti on valmistunut ja tullaan julkaisemaan - esittelijä Kratsalle on jo virallisesti toimitettu kopio siitä. Lisäksi tiedonannossa Euroopan sosiaalirahasto velvoitetaan laatimaan komissiolle vuosittain 6 artiklan toteuttamista käsittelevä arviointiraportti. Ensimmäistä näistä raporteista laaditaan parhaillaan, ja se tullaan toimittamaan teille lähikuukausina.
Varmasti on muitakin tapoja tehdä yhteistyötä ja vaihtaa laajemmalti mielipiteitä. Mielestäni parlamentin ja komission yhteinen Euroopan sosiaalirahastoa käsittelevä komitea voisi kiinnittää erityistä huomiota 6 artiklaan ja sen toteuttamiseen, mutta on muitakin foorumeita, joilla mielipiteiden vaihtaminen on mahdollista. Tähän on tilaisuus muun muassa 18. joulukuuta, jolloin kaikki "mukautuminen uuteen talouteen työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun yhteydessä" -aiheisen tarjouskilpailun puitteissa valittujen hankkeiden vastuuhenkilöt on kutsuttu koolle. Tällaisiin tilaisuuksiin haluaisimme tietysti parlamentinkin osallistuvan.

Puhemies
Kiitos paljon, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttaminen mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0358/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta (9848/1/2001 - C5-0387/2001 - 2000/0142(COD)) (Esittelijä: Hautala).

Hautala
. Arvoisa puhemies, esittelen tässä toisessa käsittelyssä lainsäädäntömietinnön, joka on skaalaltaan laaja. Sen tarkoituksena on modernisoida Euroopan unionin keskeisin työelämän tasa-arvodirektiivi, joka on säädetty alunperin vuonna 1976. Yhteiskunta on muuttunut neljännesvuosisadassa hyvin paljon, joten valiokunta on tehnyt suuren työn tuodakseen kaikki nykyajan esiin nostamat kysymykset tähän mietintöön. Haluan kiittää kollegoita ja muita poliittisia ryhmiä siitä intensiivisestä ja hedelmällisestä yhteistyöstä, jota meillä myös tässä toisen käsittelyn edellä on ollut.
Ensinnäkin komissio on ensimmäistä kertaa esittänyt sitovia toimia, joita jäsenvaltioiden pitäisi ottaa käyttöön ehkäistäkseen sukupuolista ahdistelua työpaikoilla. Tähän asti on ollut vain suosituksia, ja eri jäsenvaltioissa on ollut hyvin erilaisia käytäntöjä. Nyt Euroopan parlamentti toistaa vaatimuksensa, jota neuvosto ei ole hyväksynyt, että jäsenvaltioiden pitäisi velvoittaa työnantajat ehkäisemään sukupuolista ahdistelua työpaikoilla. Valiokunta on havainnut, että eräs järjestelmä, joka voi olla erittäin hyödyllinen ehkäistäessä ja korjattaessa sukupuolisen ahdistelun aiheuttamia vahinkoja, on se, että jokaisella työpaikalla täytyy olla luottamuksellinen henkilö, jonka puoleen voi kääntyä näissä asioissa.
Toinen tärkeä kysymys on se, että direktiivillä halutaan vahvistaa äitiyteen, adoptioon ja yleensäkin vanhemmuuteen liittyviä oikeuksia ja suojella erityisesti äitejä, mutta myös isiä, syrjinnältä, jota työnantajat voivat kohdistaa nuoriin vanhempiin. Joka päivä kuulee esimerkkejä siitä, kuinka työnantajat edelleen kysyvät nuorilta naisilta, aikovatko nämä hankkia lapsia lähivuosina, ja tällä tavalla hyvin suuri osa henkilöistä, jotka pyrkivät työmarkkinoille, saattavat joutua vakavasti syrjityiksi. Tämähän on ollut laitonta jo tähänkin asti, mutta tätä syrjintää pitää ehdottomasti vielä torjua. Euroopan parlamentti esittää, että tällä direktiivillä näin todellakin tehdään. Kysymys on muun muassa siitä, että henkilöllä pitää olla oikeus palata samaan työhön tai ainakin vastaavaan toimeen ja samoin työehdoin esimerkiksi äitiysloman jälkeen. Esittelijänä olen esittänyt tarkistuksen, jossa halutaan korostaa myös sitä, että isiin kohdistuva epäsuotuisa kohtelu täytyy julistaa tässä direktiivissä kielletyksi syrjinnäksi. Aivan olennaisen tärkeätä on, että parlamentti huomenna hyväksyisi esittelijän sekä muutamien ryhmien esittämän tarkistuksen, jossa suojellaan myös niitä isiä ja äitejä, jotka käyttävät esimerkiksi vanhempainlomaoikeuksia, niin että syrjintää ei pääse tapahtumaan, koska me kaikki ymmärrämme, miten tärkeää työelämän ja perhe-elämän yhteensovittaminen on nuorille perheille ja myös meidän lapsillemme.
On sinänsä mainiota havaita, että viime aikoina myös komissio on oivaltanut, että päivähoito on tärkeä asia ja että tällä tavalla saadaan nostettua naisten työllisyysastetta miesten tasolle, jotta saadaan enemmän työntekijöitä. Näin ei tietenkään tapahdu, jollei ole olemassa hyvää päivähoitoa. Tällä direktiivillä ei säädetä mistään uusista oikeuksista, mutta halutaan suojella niiden oikeuksien käyttäjiä - sekä isiä että äitejä - syrjinnältä työelämässä.
Parlamentti ehdottaa, että otetaan käyttöön työpaikkakohtaiset tasa-arvosuunnitelmat. Tämä on hyvin strateginen ehdotus, koska tasa-arvoa on edistettävä aktiivisesti ja suunnitelmallisesti ruohonjuuritasolla eli siellä, missä ihmiset työskentelevät. On ollut ilo nähdä, että myös työnantajajärjestöt ovat itse asiassa hyväksyneet tämän idean. Toivon, että saamme laajan tuen tälle esitykselle.
Haluan kiittää komissiota erittäin rakentavasta suhtautumisesta. Uskon, että yhteisvoimin me saamme tämän direktiivin pian päätettyä. Mikäli neuvosto ei hyväksy kaikkia parlamentin ehdotuksia, sovittelu voidaan käynnistää erittäin nopeasti.

Lulling
Arvoisa puhemies, saksalainen sanonta kuuluu: "Hitaasti hyvä tulee". Vielä en kuitenkaan ole vakuuttunut siitä, varsinkaan nyt kun olen kuullut esittelijältä, että kun huomenna äänestämme suosituksesta tämän tärkeän vuodelta 1976 olevan direktiivin muuttamista koskevaan toiseen käsittelyyn, todella kaikki muuttuu hyväksi. Minun on sanottava suoraan, että olin myönteisesti yllättynyt neuvoston edistyksellisestä yhteisestä kannasta parlamentin epäonnistuneen ensimmäisen käsittelyn jälkeen, josta ryhmäni ei juurikaan ollut vastuussa. Olisin jopa voinut hyväksyä neuvoston ehdottaman tekstin. Olisimme voineet nyt välttyä ottamasta taas uusien, liian monilukuisten tarkistusten takia sitä riskiä, että tuhlaamme arvokasta aikaa vaivalloisiin päätöslauselmaneuvotteluihin. Näin ei kuitenkaan käynyt, koska naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa ei taaskaan ymmärretty sitä itsestäänselvyyttä, että hyvää ei kannata parantaa.
Etenkin parlamentin molempien suurten poliittisten ryhmien tiedottajien, jäsen Ghilardottin ja minun, onnistui sinnikkyydellä - meitähän tarvitaan 314 äänten kokoamiseksi - saada mietinnön esittelijä luopumaan esittämästä vielä useampia turhia tarkistuksia, joista naiset saavat vain semanttista viisastelua ja kieroutunutta ideologiaa, mutta eivät muuten todella hyödy millään lailla. Nyt meillä on taas edessämme uusia tarkistuksia Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmältä, johon esittelijä kuuluu. Tämä direktiivi on yksi yhteisön tärkeimmistä säännöksistä. Sen on oltava selkeä ja oikeudellisesti vahva. Sitä ei ennen kaikkea saa ylikuormittaa turhalla tekstillä, jolla ei todellakaan ole mitään tekemistä lakitekstissä, jota Euroopan yhteisön tuomioistuimen tuomareiden Luxemburgissa on tulkittava. Luin jo aikaisemmin tuomareille nyt uudelleen esitettyjä määritelmiä häirinnästä ja sukupuolisesta häirinnästä työpaikoilla, ja jo tuolloin nousi heillä hiukset pystyyn.
Haluan erityisesti korostaa, että neuvosto on tunnustanut miesten oman oikeuden isyyslomaan. Me tarvitsimme paljon taivuttelutaitoa saadaksemme mietinnön esittelijän luopumaan kirjoittamasta tekstiin, että raskauteen tai äitiyteen liittyvä ei ainoastaan naisten vaan myös miesten epätasa-arvoinen kohtelu on tässä direktiivissä tarkoitettua syrjintää. Meidän onnistui kuitenkin lopulta tehdä selväksi, etteivät miehet vieläkään voi tulla raskaaksi eivätkä siten myöskään voi synnyttää.
Mietinnön esittelijä halusi nyt viime hetkellä taas kirjoittaa tekstiin - hän toi mukaan yhden tarkistuksen sopimuksemme vastaisesti - työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseen liittyvän miesten ja naisten epätasa-arvoisen kohtelun olevan syrjintää. Tästä ei ole mitään hyötyä, se johtaa ainoastaan oikeusjuttuihin, joihin pyrkivät erityisesti tyypit, jotka käyttävät väärin tällaisia tulkinnanvaraisia säännöksiä. Monilla meistä on vielä vatsakipuja ryhmäkanteiden ja työnantajilta vuosittain vaadittavien monimutkaisten raporttien ja tilastojen takia.
Vielä kommentti samapalkkaisuudesta: meillä on direktiivi vuodelta 1975, joka koskee samaa palkkaa samasta tai samanarvoisesta työstä. Siinä on varmasti parantamisen varaa, mutta direktiivin puitteissa, ei tässä yhteydessä. Vaadimme, että jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimet, jotta työnantajat edistävät suunnitelmallisesti ja järjestelmällisesti saman palkan maksamista samasta tai samanarvoisesta työstä. Tämä on eri syistä omituista. Ensinnäkin työehtosopimusosapuolet, työnantajat ja ammattijärjestöt, ovat itsenäisiä. Jos nyt vaadimme, että työnantajien tulee edistää saman palkan maksamista samasta työstä, se merkitsee taantumista suhteessa vuoden 1975 samapalkkaisuusdirektiivin velvoitteisiin.
Ranskalainen sanonta kuuluu: turhaa, silti erittäin tarpeellista (superflue, chose très nécessaire). Näin ei kuitenkaan ole, kun on kyse lakiteksteistä. Toivon, että miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun varmistamiseksi keskitymme olennaiseen ja huomenna äänestyksessä poistamme turhan.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijä Hautalaa siitä, miten joustavasti hän on ottanut huomioon kaikkien poliittisten ryhmien näkemykset ja panoksen. Mietintö, jonka hän tänään esitteli ja josta huomenna äänestämme, osoittaa, että parlamentti on keskittynyt keskeisiin kohtiin, joilla voidaan parantaa yhteistä kantaa niin, että direktiivimuutos saadaan nopeasti hyväksyttyä. Vaikka yhteisessä kannassa tunnustettiin parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymä näkemys välittömän ja välillisen syrjinnän täsmällisestä määrittelystä, mihin olemme tyytyväisiä, katsomme, että on tarpeen - ja tämä on merkittävä tarkistus - määritellä täsmällisesti häirintä, seksuaalinen häirintä ja sen torjuntakeinot, myös ennaltaehkäisyn tasolla. Lisäksi katsomme, että meidän on tärkeää pitää kiinni tarkistuksestamme, jolla vähennetään komission ja neuvoston direktiivin täytäntöönpanoon kaavailemia poikkeuksia, ja samoin on vahvistettava äitiyden ja isyyden tukemista adoptio mukaan lukien, jotta voidaan ottaa käyttöön tehokkaita toimia niihin vanhempiin kohdistuvaa syrjintää vastaan, jotka käyttävät heille tunnustettuja oikeuksia äitiyteen ja isyyteen.
Yhdestä kohdasta varmasti keskustellaan sovittelussa, koska tästä kohdasta myös komissio esitti varauksia muutetussa kannassaan, ja se on edistämistoimenpiteitä koskevien erityismääräysten laatiminen. Meistä on ollut tärkeää säilyttää ne, koska ne vahvistavat perustamissopimuksen kirjainta.
Toinen tärkeä kohta, joka on mielestämme säilytettävä, on oikeasuhteisten, tehokkaiden ja varoittavien seuraamusten määrittäminen niin, että jäsenvaltiot saavat määritellä menettelyt, aihe, jota olemme käsitelleet myös muiden juuri tänään parlamentissa käytyjen keskustelujen yhteydessä ja josta olemme äänestäneet tiedottamista ja kuulemista koskevan mietinnön yhteydessä.
On myös tarpeen täsmentää, niin kuin me olemme tehneet, uhrien suojelun käsitettä, ja sen ulottamista ammattiliittojen edustajiin ja tarvetta antaa tasa-arvoperiaatteen toteuttamiseksi luoduille elimille tarvittavat resurssit, joiden avulla ne voivat tarjota asianmukaista oikeudellista ja muunlaista apua syrjinnän uhreille.
Korostamme myös ryhmäkanteen mahdollisuutta tapauksissa, joissa direktiiviä rikotaan, ja yrittäjien laatimia tasa-arvosuunnitelmia. Sosialistiryhmä äänestää kaikkien valiokunnassa hyväksyttyjen tarkistusten puolesta. Valitettavasti minun on todettava esittelijälle, että emme yhdy niihin kahteen tarkistukseen, jotka hän esitti yhdessä liberaalien ja GUE-ryhmän kanssa, ei niinkään sisällön vuoksi vaan pikemminkin siksi, että ne eivät meistä juuri lisää mitään oleellista sääntelytasolla ja olisivat oikeastaan tarpeeton lisä saavutettuun kompromissiin, jonka toivon suuren enemmistön hyväksyvän huomenna parlamentissa, jotta saamme vahvat lähtökohdat sovitteluun.

Van der Laan
Arvoisa puhemies, esittelijä on tehnyt todellakin parhaansa yksimielisyyteen pääsemiseksi. Hän ansaitsee siksi kiitokset vahvasta tuloksesta, joka on nyt käsiteltävänä. Toimenpiteisiin seksuaalisen häirinnän estämiseksi, adoptiolomaan ja oikeuteen palata entiseen työpaikkaan äitiysloman jälkeen on tehty runsaasti välttämättömiä parannuksia. Jos komissio ja neuvosto suhtautuvat vakavasti miesten ja naisten tasa-arvoiseen kohteluun, ne antaisivat hyvän vaikutelman hyväksyessään kaikki nämä tarkistukset.
Olin hieman hämmästynyt kuullessani kristillisdemokraattisilta kollegoiltani, että raskaus on pelkästään naisten asia. On juuri erittäin tärkeää, että miehet saavat mahdollisuuden olla enemmän mukana uuden elämän kanssa, jonka luomisessa myös he ovat auttaneet.
Käsiteltävänä oleva tätä asiaa koskeva yhteinen tarkistus ei luo uusia oikeuksia. Haluamme vain, että miestä, joka haluaa käyttää olemassa olevaa kansallista oikeuttaan, esimerkiksi kolmen päivän lomaa, ei saa estää siinä. Mahdollisuus käyttää ilman syrjintää olemassa olevia oikeuksia työn ja hoitotehtävien yhdistämiseksi ei siksi vaikuta Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän mielestä olevan liikaa vaadittua, toisin kuin kahden suuren ryhmän mielestä. Elämme loppujen lopuksi 2000-lukua.
On itsestään selvää, että vihreitä ja liberaaleja ajatuksia sisältävä GUE/NGL-ryhmän tarkistus valtavirtaistamisesta on tärkeä lisäys. Siksi toivon, että myös muut tukevat meitä tässä asiassa ja että huomenna tosiaankin astumme suurella enemmistöllä kohti tasa-arvoisempaa tulevaisuutta.

Sörensen
Arvoisa puhemies ja arvoisat kollegat, alkuperäistä komission ehdotusta on, lievästi sanottuna, pidettävä äärimmäisen heikkona muutamaa myönteistä poikkeusta lukuun ottamatta. Siinä on joitakin merkittäviä puutteita. Siihen ei sisältynyt juurikaan muita innovatiivisia ajatuksia kuin seksuaaliseen väkivaltaan puuttuminen, ja tässä on kysymys jo 25 vuotta vanhasta direktiivistä.
On kuitenkin luonnollisesti myönteistä, että siinä tunnustetaan seksuaalisen häirinnän olevan yksi erityisesti naisiin kohdistuva syrjinnän muoto, mutta tähän tunnustamiseen kaikki jääkin. Järjestelmä mahdollista ehkäisemistä varten puuttuu, ja lisäksi todistajien suojelua ei ole järjestetty asianmukaisesti. Lisäksi puuttuu myös johdonmukainen seuraamusjärjestelmä tämäntyyppisen syrjinnän varalta. Tämä on ikään kuin ajaisi punaista valoa päin. Silloin saa ajaa, eikä kukaan sano, että niin ei saa tehdä, eikä mihinkään toimenpiteisiin ryhdytä. Lisäksi rangaistus on äärimmäisen lievä.
Naisien suojelemiseksi paremmin raskauden jälkeen niissä maissa, joissa on tätä varten järjestelmä, isien pitäisi saada samanlainen suoja kuin äitien, jotta työ ja perhe-elämä voitaisiin yhdistää. Siksi myös Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä on esittänyt tarkistuksen molempia koskevan järjestelmän määrittelemiseksi, jotta isät voisivat hoitaa enemmän lapsia ja jotta heitä myös suojeltaisiin samalla tavalla.
Tästä parlamentista löytyy selkeä enemmistö joidenkin yksityiskohtaisempien asioiden sääntelemiseksi. Suurin osa niistä kuuluu kuitenkin muiden ja erityisten direktiivien piiriin, kuten raskausdirektiivin ja samaa palkkaa samasta työstä koskevan direktiivin piiriin.
Komissio ei ole viime vuosien aikana kyennyt tekemään direktiiveihin muutamia muutoksia, jotka olisi sopeutettu paremmin naisten nykyisiin tarpeisiin. Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä vaatii jälleen komissiota vielä esittämään tällaisia muutoksia nykyisiin direktiiveihin, mahdollisesti miesten ja naisten tasa-arvoa koskevan säännöstön kodifioinnin muodossa. Odotamme jännittyneinä samalla komission ehdotusta miesten ja naisten tasa-arvosta työprosessin ulkopuolella.
Lopuksi haluan ilmaista toiveeni, että puheenjohtajavaltio Belgia, ottaen huomioon oman edistyksellisen lainsäädäntönsä tässä asiassa, onnistuu ennen tammikuun 2. päivää saamaan jäsenvaltiot vakuuttuneiksi direktiivin tärkeydestä sekä sen hyväksymisestä ja että puheenjohtajavaltio voi saada tämän direktiivin hyväksytyksi ministeri Onkelinkxin johdolla.

Fraisse
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan ensimmäiseksi kiittää jäsen Hautalaa jatkuvista ponnisteluista, jotka hän aloitti jo ennen kesää ja joita hän yhä jatkaa komission ehdotuksen jäsentämiseksi, eikä hän ole unohtanut muistuttaa esimerkiksi saman palkan, äitiyden suojelun, sekä uutuutena häirinnän tunnustamisen sekä perhe- ja työelämän yhteensovittamisen tärkeydestä. Jäsen Hautala, kiitän teitä kaikesta tästä työstä, joka ei ole ollut helppoa.
Haluaisin nyt selittää, miksi liberaalien ryhmä ja minä tuemme jäsen Hautalan tarkistusta. Komissio kyllä haluaa tunnustaa isien oikeuden huolehtia lapsistaan. Se kyllä suosittelee lapistaan huolehtivien työntekijöiden suojelemista. Mutta miksi pitäisi pysähtyä tähän, kun ollaan päästy hyvään vauhtiin? Tarkistuksemme taustalla on ajatus, että meidän on nyt tunnustettava, että isiä saatetaan kohdella epätasa-arvoisesti eli syrjiä, kun he haluavat huolehtia lapsistaan. Miksi naisten oikeuksien valiokunta ei mennyt niin pitkälle? En itse ymmärrä tätä, ja toivon, että olemme huomenna hieman järkevämpiä. Mitä se sitten auttaisi? Kyse ei ole pelkästä saivartelusta, kuten jäsen Lulling uskoo, vaan on tunnustettava, että sekä naisten että miesten mahdollisuutta yhdistää perhe- ja työelämä on parannettava. Jos molempia ei oteta huomioon, emme pääse vieläkään 2000-luvulle, kuten jäsen van der Laan sanoi. Tarkistus tarjoaa mielestäni vain mahdollisuuden kehittää isien oikeuksia, jotka haluamme tunnustettavan. Tästä syystä on mielestäni tärkeää tukea tätä tarkistusta.
Haluaisin nyt tuoda esiin useita tarkistusehdotusten sisältämiä uusia asioita. Niissä on otettu hyvin tärkeänä uutuutena mukaan adoptio, ja meidän on hyväksyttävä tämä lisäys. Lisäksi minun on todettava, että ryhmäni kannattaa edistämistoimenpiteiden määrittelemistä. Ei riitä, että ne mainitaan ohimennen, ne on määriteltävä täsmällisesti - kuten on tehtykin - sillä näin saadaan todellinen juridinen apuväline. Mielestäni on myös tuettava liittojen ja järjestöjen mahdollisuutta käynnistää menettelyjä. Näin tunnustamme, etteivät yksittäiset henkilöt jää yksin oikeutensa kanssa tai menettelyissä vaan, että heidän tukenaan on järjestöjä. Vaikka onkin hienoa, että työntekijöiden edustajia voidaan suojella, jos he tukevat syrjinnästä valittavia työntekijöitä, se, että poistimme suojelun mahdollisilta todistajilta, eli henkilöiltä, jotka todistavat toisiin kohdistuneesta häirinnästä tai syrjinnästä, aiheuttaa mielestäni suurta vahinkoa. Pahoittelen tätä, vaikkemme olekaan esittäneet huomiseksi tarkistusta.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, nämä ovat asioita, joille haluan antaa ryhmäni tuen.

Angelilli
Arvoisa puhemies, kiitän aivan ensimmäiseksi esittelijää hänen tekemästään työstä. Parlamentti on monissa yhteyksissä korostanut, että miesten ja naisten tasa-arvo ei saa olla vain periaatekysymys. Tasa-arvo on käsite, määritelmä, jonka on toteuduttava toimielinten konkreettisina ponnisteluina ennen muuta miesten ja naisten välisen konkreettisen tasa-arvon takaamiseksi työhön ja ammattikoulutukseen pääsyssä. Eikä vain tässä, työssä käyvällä naisella on myös voitava olla mahdollisuus perustaa perhe ja kasvattaa lapsia ilman, että tästä muodostuu vastoin hänen tahtoaan este hänen uralleen. Oikeastaan täytyisi mukauttaa yhteiskuntaa niin, ettei se pitäisi äitiyttä vain naisten oikeutena, vaan koko yhteiskunnan mahdollisuutena, kun otetaan huomioon muun muassa se, että yksi syntyvyyden laskun syistä on juuri se, että työelämän jäykät mekanismit eivät kannusta monia naisia hankkimaan lapsia. Juuri siksi on taattava, että naisella on äitiysvapaan jälkeen oikeus palata omaan työhönsä, mutta työssäkäyvien naisten todelliseksi tukemiseksi on myös voitava tarjota heille joustavampaa lainsäädäntöä vanhempainvapaaseen, jotta isilläkin olisi mahdollisuus pitää isyysvapaata hoitaakseen lastaan tämän elämän ensimmäisinä kuukausina.
Arvoisa puhemies, lopuksi totean, että Euroopan unionin olisi edistettävä entistä enemmän kaikkia näitä välineitä - sosiaalisia, oikeudellisia ja taloudellisia - jotka voivat merkitä konkreettisesti eikä vain periaatteen tasolla voimakasta tukea naisille, etenkin työssäkäyville naisille, ja sitä kautta perheille.

Lulling
Arvoisa puhemies, pyydän puheenvuoroa henkilökohtaista lausumaa varten. Vastustan sitä, mitä liberaalien puhuja sanoi väittäessään, että PPE:n kanta miesten vanhempainlomaan on huono.
Haluan sanoa hänelle - ei, valitan, mutten tiedä kyseisen rouvan nimeä - haluan sanoa, että jos hän luki kunnolla, mitä jäsen Hautalan suosituksessa toiseen käsittelyyn ehdotetaan, hän ei voi esittää meille tuollaista syytöstä.
En tiedä, onko myös GUE-ryhmän kollega lukenut huonosti tarkistukset, sillä teksti, joka koskee erillistä oikeutta isyysvapaaseen...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Minun on sanottava tämä, arvoisa puhemies! Meitä kohtaan on esitetty syytös. Nämä naiset ovat lukeneet tekstin huonosti, enkä voi suvaita, että meitä syytetään kannastamme isyyslomaan, sillä se, mitä oikeudesta isyyslomaan on sanottu - ja mitä me tuemme, arvoisa puhemies - vastaa täysin neuvoston kantaa. Miksi ryhmäämme siis syytetään, kun kannatamme isyyslomaa: olemme sanoneet sen, ja teksti vastaa täysin neuvoston tekstiä.
Arvoisa puhemies, en voi suvaita, että liberaalien ryhmän ja GUE-ryhmän puhujat esittävät meitä kohtaan syytöksiä. Ehkä heidän pitäisi lukea tekstit kunnolla!

Puhemies
Jäsen Lulling, kiitän teitä myöhäisen istunnon elävöittämisestä, sillä nämä istunnot ovat toisinaan hieman yksitoikkoisia, mutta muistutan teille työjärjestyksestämme.
Teidän on periaatteessa odotettava keskustelun loppuun, jos haluatte esittää henkilökohtaisen lausuman, ja aika on tuolloin rajoitettu. Puhuitte yli kahden minuutin ajan. Uskon, että kolleganne ymmärsivät nyt kantanne paljon selkeämmin.
Siirrymme siis oman puheenvuoron pyytäneisiin puhujiin, ja aloitamme jäsen Avilés Pereasta.

Avilés Perea
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olemme miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun tärkeän direktiivin toisessa käsittelyssä.
Direktiivi on vaatinut meiltä monia työtunteja, kokouksia ja sopimuksia eri ryhmien välillä, ennen kuin olemme saaneet tekstin, jonka niin parlamentin enemmistö kuin neuvosto ja komissiokin voivat hyväksyä. Se ei ole ollut helppoa, mutta olemme ensisijaisesti halunneet saada säädöksen, joka olisi hyvä väline ja joka helpottaisi naisten pääsyä työmarkkinoille yhtäläisin edellytyksin sekä mahdollistaisi työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisen, joka aiheuttaa vielä nykyisinkin valtavia ongelmia naisille ja etenkin nuorille naisille.
Direktiivin 1 artiklan 2 kohta, jossa taataan työpaikan säilyminen äitiysvapaan jälkeen, on erittäin tärkeä. Tämä ei johdu siitä, että kyseessä olisi uusi asia, sillä se on jo vahvistettu useimmissa kansallisissa lainsäädännöissä, vaan siitä, että lainsäädännöstä huolimatta työpaikan säilyminen ja uralla etenemisen jatkuminen äitiyden jälkeen aiheuttavat naisille edelleen valtavia ongelmia. Ongelmat kohdistuvat pääasiassa naisiin, mutta direktiivissä säädetään, että kun isällä on isyysvapaata, hän voi saada samat takeet kuin naisetkin, vaikka isyysvapaa onkin synnytyksen jälkeen, joka on naisten yksinoikeus.
Lisäksi direktiiviin sisällytetään edistämistoimenpiteitä, joilla suositaan aliedustettuna olevan sukupuolen läsnäoloa tietyssä työympäristössä ja näin lisätään miesten ja naisten tasa-arvoa.
On niin ikään tärkeää korostaa, että mietinnössä käsitellään ongelmaa, joka koskettaa valitettavasti eniten naisia: sukupuolista häirintää, josta joutuu syytteeseen ja saa rangaistuksen ja jonka torjumiseksi ryhdytään toimiin yrityksissä. Vaikka olemme tietoisia, että pienillä yrityksillä voi olla ongelmia noudattaa direktiiviä, se on mielestämme tärkeä saavutus miesten ja naisten tasa-arvon saralla. Toivon, että siitä olisi lopulta apua naisille ja ettei se aiheuttaisi heille lisää ongelmia.

Gröner
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia jäsen Hautalalle suuresta työstä, jonka olemme yhdessä tehneet. Ehdotuksesta on tullut välttämätön sen jälkeen, kun yli 40 tapausta oli saatettu yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi. Huomattavimmat tapaukset, jotka työllistivät kovasti meitäkin täällä Euroopan parlamentissa - toistan vielä kerran - olivat Kalanken ja Marschallin tapaukset. Niillä ei ole merkittäviä seurauksia ainoastaan Saksassa, vaan ne ovat johtaneet koko unionissa melkoiseen oikeudelliseen epävarmuuteen.
Amsterdamin sopimus ja sen syrjinnän torjumista koskeva 13 artikla sekä 141 ja 3 artikla ovat antaneet meille selkeän oikeusperustan, niin että direktiiviä voidaan nyt muuttaa naisten aseman parantamiseksi.
Me löysimme ensimmäisessä käsittelyssä esittämämme laajat tarkistukset suurelta osin myös yhteisestä kannasta. Se on työmme ensimmäinen menestys. Välitön ja välillinen syrjintä, seksuaalinen häirintä työpaikalla, edistämistoimenpiteet - yhteinen kanta kattaa nyt kaiken tämän. Siitä huolimatta menemme askeleen pitemmälle. Haluamme - tämänkin löysimme yhteisestä kannasta - suojella ei ainoastaan äitejä, vaan myös isiä, mikä kohtasi täällä parlamentissa aluksi vastustusta. Mutta sekin on säännönmukaista. Mielestäni nyt on tärkeää löytää vielä selkeämpiä muotoiluja. Me olemme pitkissä työistunnoissa löytäneet 15 kompromissiehdotukselle laajan kannatuksen parlamentissa.
Tämän vuoksi haluan suositella ryhmälleni tästä kompromissista kiinni pitämistä. Tavoitteemme on edelleen parantaa nopeasti niiden naisten ja miesten asemaa, jotka haluavat omistautua perheelleen ja puolustavat työ- ja perhe-elämän yhteensovittamista.
Haluamme saada aikaan selkeät oikeudelliset olot. Siksi haluamme myös tarvittaessa käynnistää sovittelumenettelyn nopeasti. Toivomme, että parlamentissa nyt hyväksyttävä kompromissi saa jatkossakin kannatusta ja johtaa myös komissiossa ja neuvostossa tähän sovintovalmiuteen - naisten hyväksi.

Puhemies
Hautalan mietintö käsittelee miesten ja naisten tasa-arvoa työnteossa.
Puheenvuoroissa tämä tasa-arvo ei tänä iltana toteudu. Pahoittelen, että kuuttatoista naispuhujaa kohti on vain yksi miespuhuja. Kuunnellaan siis kahden minuutin ajan sitäkin tarkemmin, mitä hänellä on sanottavana.

Schmidt, Olle
Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Hautalaa hyvin suoritetusta työstä. Jos tilanne olisi ollut vain hänestä itsestään kiinni, tulos olisi varmasti voinut olla vieläkin parempi, mutta meidän on elettävä sopuratkaisujen kanssa, ja nämä nyt otettavat askeleet ovat tärkeitä tasa-arvon vahvistamiseksi Euroopassa.
Oikeus tasa-arvoiseen kohteluun työpaikoilla kuuluu perusoikeuksiin, ja sen pitäisi olla itsestään selvä asia. Niin ei kuitenkaan valitettavasti ole. Kyse on ihmisarvosta ja häirinnän lopettamisesta, mistä kaikkien pitäisi olla samaa mieltä. Tästä huolimatta tiedämme, että monet Euroopan naisista joutuvat nykyään päivittäin seksuaalisen häirinnän kohteeksi. Työelämää koskevien yhtäläisten mahdollisuuksien luominen edellyttää todellakin asennemuutosta, mutta myös voimakasta ja selkeää lainsäädäntöä. Kyse on arvoista, jotka johtavat myös suuriin miesten ja naisten välisiin palkkaeroihin.
Mielestäni on kuitenkin tärkeää todeta, että miesten ja naisten yhtäläiset mahdollisuudet eivät ole pelkästään naisia koskeva kysymys. Tämä kysymys koskee meitä kaikkia sukupuolesta riippumatta. Tarvitaan oikeuksia, jotka mahdollistavat työ- ja perhe-elämän yhdistämisen niin äitien kuin isienkin kohdalla. Äitiysloma ja isyysloma on tietenkin saatettava tasa-arvoiseen asemaan. Saamieni kokemusten mukaan tasa-arvon perusta on luotava kotona. Olen joskus sitä mieltä, että naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta ei ota meitä miehiä tarpeeksi huomioon tasa-arvoasioita tarkasteltaessa. Se on mielestäni valitettavaa ja saattaa viivästyttää selkeämpää tasa-arvon puolesta tehtävää työtä Euroopan unionissa.
Haluaisin lopuksi sanoa, että en ole tyytyväinen tarkistukseen 7. Mielestäni muotoilussa ei mennä tarpeeksi pitkälle. Jokaisella äidillä ja isällä on oltava oikeus palata omaan työhönsä loman jälkeen. Korostan ilmausta omaan työhönsä, vastaavaan toimeen -muotoilu ei riitä. Se saattaa nimittäin johtaa siihen, että vastuuttomammat työnantajat käyttävät tätä tilaisuutta hyväkseen ja heikentävät vanhempainlomaa koskevia työehtoja. Valitettavasti sellaisesta on monia esimerkkejä myös kotimaassani. Sen vuoksi olisin toivonut selkeämpää tekstiä.
Arvoisa puhemies, sallikaa minun puhua vielä 10 sekuntia - jäsen Astrid Lullinghan sai puhua kaksi minuuttia - ja sallikaa minun sanoa hänelle, että avioliittoni ei olisi koskaan kestänyt näin kauan, jos minä ja vaimoni emme olisi jakaneet vanhemmuutta tasa-arvoisesti.
Kun ajattelemme sitä, että jäsen Lulling ilmaisi asian niin selkeästi, ymmärrämme kaikki, että Amendment 17, of course will be supported by Mrs Lulling, and for that I am very grateful. Thank You! (Tarkistus 17 saa tietenkin jäsen Lullingin kannatuksen, ja olen siitä hyvin kiitollinen. Kiitos!)

Smet
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijä Hautalaa mutta sanoa samalla, että hyvän vihollinen on usein paras. Esittelijä Hautalan vielä esittämät kaksi tarkistusta ovat aiheuttaneet hyvin paljon ongelmia, koska hän antaa monille, jotka eivät vielä olleet tyytyväisiä tähän direktiiviin, perustelun äänestää hyvin monia asioita vastaan. Koska tiedetään, että teidän on saatava 314 ääntä, teidän olisi oikeastaan pitänyt olla järkevämpi.
Nykyisen kompromissin saavuttaminen on paljon tärkeämpää kuin teidän kahden ylimääräisen tarkistuksenne esittäminen. Haluan sanoa teille selkeästi, että tämä on ollut huono strategia.
Tämä oli toinen asiani, ja nyt käännyn komission puoleen. Olin aikoinaan vuonna 1993 kotimaassani antamassa asetusta, jossa yritykset velvoitettiin laatimaan vuosittain kertomus miesten ja naisten yhtäläisistä mahdollisuuksista kyseisissä yrityksissä. Tässä asetuksessa mennään nykyistä tekstiä pitemmälle, koska nykyisessä tekstissä ainoastaan annetaan kannustin yrityksille, kun taas minä asetin velvoitteen.
Arvoisa komission jäsen, minun on sanottava, että jos haluatte tämän tuottavan tuloksia, silloin on mentävä paljon pitemmälle kuin nyt. Työmarkkinaosapuolia on kuultava, ja niiden kanssa on sovittava, että lakien ja direktiivien määräyksiä sovelletaan, koska suurin ongelmamme ei ole lainsäätäjä. Lainsäätäjä on uskollinen sille, mitä EY:n direktiiveissä sanotaan, joskus liian myöhään mutta kuitenkin. Suuri ongelmamme on käytäntöön soveltaminen, joka riippuu työmarkkinaosapuolista. Naisten sama palkka, tasa-arvoinen kohtelu ja mikä tahansa ei ole koskaan painopiste ammattiliitoille eikä työnantajille. Mielestäni komission ja jäsenvaltioiden olisi painotettava tätä asiaa.

Theorin
Arvoisa puhemies, ajatelkaa, jos miesten palkkataso olisi 75 prosenttia naisten palkkatasosta. Ajatelkaa, jos joka toinen mies joutuisi seksuaalisen häirinnän kohteeksi. Ajatelkaa, jos Euroopan miehet olisivat yliedustettuina epävarmoissa, vähäistä ammattitaitoa vaativissa osa-aikatöissä ja että heidät erotettaisiin, kun he kertoisivat työnantajilleen, että he aikovat hankkia lapsia. Ajatelkaa, jos miesten osuus Euroopan kansallisten parlamenttien jäsenistä olisi 20 prosenttia. Näkökulma on huimaava. Nyt kuitenkin sorretaan naisia tällä tavalla eikä miehiä
Albert Einstein sanoi kerran: "Vanhan ajattelutavan luomien ongelmien ratkaisemiseksi tarvitaan uutta ajattelutapaa." Haluan onnitella esittelijä Hautalaa, joka on tehnyt aivan uudenlaista työtä ratkaistakseen EU:n vanhentuneeseen tasa-arvodirektiiviin liittyvät ongelmat.
Se ehdotus, josta huomenna äänestämme, luo pohjan jäsenvaltioiden tehokkaille ja selkeille lainsäädännöille, jotka suojaavat naisia ja miehiä työelämässä esiintyvältä sukupuolisyrjinnältä. Valtioiden on ryhdyttävä aktiivisiin toimiin tasa-arvon edistämiseksi käytännössä. Tärkein on ehkä esittelijä Hautalan vaatimus, jonka mukaan Euroopan julkisten ja yksityisten työnantajien on suunnitelmallisesti ja järjestelmällisesti ennalta ehkäistävä sukupuolen perusteella tapahtuvaa erityistä syrjintää, häirintää ja loukkaavaa kohtelua. Enää ei riitä, että reagoimme vasta sen jälkeen kun työntekijät ovat tehneet valituksen. Työnantajia kehotetaan laatimaan vuosittaisia tasa-arvosuunnitelmia, jotka sisältävät tilastoja miesten ja naisten osuudesta eri tasoilla, palkkaeroista sekä ehdotuksia niiden korjaamista koskevista toimista. Työnantajien pitää kantaa vastuuta siitä, että heidän työntekijöitään ei häiritä, että he saavat samansuuruista palkkaa samanlaisesta työstä, ja varsinkin, että heillä on mahdollisuus uraan ja erityisesti työ- ja perhe-elämän yhdistämiseen.
Lähden siitä, että neuvosto on valmis hyväksymään ehdotuksemme. Vain siinä tapauksessa meillä on väline, jonka avulla voimme poistaa naisten laajan syrjinnän työelämässä.

Karamanou
Arvoisa puhemies, vuoden 1976 direktiivin muuttaminen on erittäin tärkeä asia ja osoitus komission herkkyydestä miesten ja naisten tasa-arvoista kohtelua koskevissa asioissa. Esittelijämme Hautalan ja muiden kollegoiden sinnikkään työn ansiosta naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta on omasta puolestaan vaikuttanut asiaan antamalla tekstistä tarkistetun version, joka on saanut taakseen laajan kannatuksen. Tämän takia odotamme komission ja neuvoston tukevan ehdotustamme lämpimästi. Uusi direktiivi tulee varmasti vastaamaan 25 viime vuoden kuluessa syntyneitä uusia oloja siltä osin kuin naiset osallistuvat työhön ja ammatilliseen koulutukseen sekä korvaamaan vanhentuneen lainsäädännön, joka on paljolti edesauttanut naisten syrjintää, tasa-arvoisen kohtelun periaatteen vakavia loukkauksia, työttömyyden lisääntymistä, naisten sulkemista monien ammattialojen ulkopuolelle ja yleisemmin työmarkkinoiden jakaantumista sukupuolen perusteella.
Haluan kertoa teille, että vähän aikaa sitten Kreikan parlamentti muutti lähes yksimielisesti vastaavanlaista perustuslaissa ollutta säädöstä, joka myös teki miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen loukkaamisen työmarkkinoilla mahdolliseksi. Esittelijä Hautalan mietinnössä otetaan askel kohti parempien puitteiden luomista ja ehdotetaan uusia menettelyjä, kuten toimenpiteitä, joilla ehkäistään ja torjutaan sukupuolista häirintää työpaikoilla. Muita toimenpiteitä ovat työntekijöiden tehokas suojelu raskauteen tai äitiyteen liittyvältä epätasa-arvoiselta kohtelulta, monien kollegoiden painottamat edistämistoimenpiteet tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamiseksi käytännössä sekä seuraamukset, jos direktiivin mukaisia velvoitteita rikotaan. Mielestäni direktiivi voisi olla kuitenkin selkeämpi määräyksissään, joiden mukaan valittaessa työntekijää mihin tahansa työpaikkaan on käytettävä pelkästään objektiivisia kriteereitä. Nyt siihen jää poikkeamia ja syrjinnän mahdollistavia porsaanreikiä.

Kratsa-Tsagaropoulou
Arvoisa puhemies, kyseisellä direktiivillä on suuri merkitys Euroopan tulevaisuudelle, sillä siinä luodaan säännöt koko yhteiskuntaa - sekä naisia että miehiä - koskeville asioille ja tarjotaan välineet saavuttaa Euroopan unionin strategiset perustavoitteet sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 2 ja 3 artiklassa ja Euroopan sosiaalisessa peruskirjassa. Direktiivin saattaminen ajan tasalle on täysin välttämätöntä, jotta se voisi toimia tehokkaana välineenä edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi.
Direktiivin muuttaminen oli työläs ja joiltakin osin vaikea prosessi, kuten voi käydä, kun yritetään saada aikaan sitova, järkevä ja tehokas asiakirja. Sekä esittelijä että kaikki poliittiset ryhmät suhtautuivat asiaan myönteisesti. Oli vaikeaa löytää tasapaino toisaalta Euroopan unionin esittämien naisten työelämään osallistumista ja sen laatua koskevien kunnianhimoisten tavoitteiden, miesten ja naisten tasa-arvoista kohtelua koskevien jo kattavien sosiaalisten säännösten ja joidenkin jäsenvaltioiden erittäin hyvien, joissakin tapauksissa paljon direktiivin ehdotuksia korkeampitasoisten saavutusten (jäsen Karamanou ja jäsen Smet viittasivat tällaisiin kokemuksiin Kreikassa ja Belgiassa) ja toisaalta realismin välillä. Meidän ei pidä vaikeuttaa työmarkkinoiden joustavuutta ja naisten asemaa työmarkkinoilla taloudellisesti vaikeissa ja työllisyyden kannalta hankalissa oloissa, vaan helpottaa ja tehostaa yhteistyötämme neuvoston ja komission kanssa. Meidän ei pidä myöskään kuormittaa esitystä naisten kannalta tärkeillä asioilla, kuten samanpalkkaisuudella, joiden käsittely kuuluu muihin yhteyksiin, jotta saavuttaisimme vaadittavan yksimielisyyden sekä tarvittavan määräenemmistön.
Henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että tämä prosessi on saanut jokaisen meistä, unionin toimielimet, kansalliset hallitukset, työmarkkinaosapuolet ja sosiaaliset toimijat, ymmärtämään paremmin vastuumme naisten ongelmista sekä naisten työelämään osallistumisen merkityksen asettamillemme talouden kasvutavoitteille. Uskon, että tämä kypsyys tulee näkymään myös huomisessa äänestyksessä.
Ryhmäni näkemykset ovat tulleet esille ja yhdyn niihin. Henkilökohtaisesti haluan ilmaista tukeni tarkistuksen 17 kohdalle, jossa isyys tunnustetaan tekijäksi, joka vaikuttaa työolojen parantamiseen tähtäävään strategiaan ja naisten ja miesten tasa-arvoiseen osallistumiseen perhe- ja työelämässä sekä tekijäksi, joka edistää perhe-elämän yhteiskunnallisen arvon tunnustamista ja jolla tuetaan naisten moninaisia ja päällekkäisiä rooleja.

Klaß
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, naisten ja miesten tasa-arvoinen kohtelu mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen on meidän kaikkien nimenomainen tavoite. Kiistanalainen on vain toteuttamistapa ja loppujen lopuksi myös kysymys: miten tehokkaita yksittäiset toimenpiteet ovat, vai merkitsevätkö ne ainoastaan rasitteita, lisäkustannuksia ja byrokratiaa, sillä niitä tarvitsemme kaikkein vähiten.
Neuvosto ei ole sisällyttänyt yhteiseen kantaansa kaikkia parlamentin vaatimuksia. Voimme kuitenkin todeta, että alkuperäisen ehdotuksen tekstiä on silti parannettu. Näin on otettu tärkeä askel kohti yhteisön lainsäädännön uudistamista.
Muutamat kysymykset ja ongelmakohdat jäävät kuitenkin vielä avoimiksi. Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta on tutkinut tarkoin kaikkia avoimia kysymyksiä, ja poliittisten ryhmien välisissä sopimuksissa on päätetty, että kaikkiin jäljelle jääneisiin vaatimuksiin ei tartuta enää uudelleen, mutta tärkeimpiin kyllä. Mietinnön esittelijä, jäsen Hautala, on nähnyt paljon vaivaa kehitelläkseen käyttökelpoisia kompromisseja. Tulos on edessämme. Siitä, että isyysvapaa ei voi merkitä samaa kuin äitiysvapaa, keskusteltiin jo ensimmäisessä käsittelyssä. Niin ollen kompromississa ei nyt rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta tunnustaa erillinen oikeus isyysvapaaseen. Sekä äideillä että isillä on oltava mahdollisuus omistautua perheeseen liittyville tehtäville. Se on ilman muuta - toisin kuin täällä myös ilmaistu mielipide kuului - PPE/DE-ryhmän nimenomainen tavoite.
Myös muotoilu, joka keksittiin ja jonka mukaan naiset voivat äitiysvapaan loputtua palata työhönsä tai vastaavaan toimeen, on otettava huomioon. Ongelmia meillä on tosin seksuaalisen häirinnän määritelmän kanssa. Tällä kohdin olemme löytäneet lähinnä epämääräisen muotoilun, sillä luulen, että näin yksikään tuomari tai kukaan, jonka pitäisi päättää asiasta, ei pysty sitä käsittelemään.
Haluan kuitenkin vielä kerran aivan lyhyesti ilmaista vastustavani työnantajilta vaadittavia vuosittaisia tasa-arvon kehittymistä koskevia raportteja. Pelkkää byrokratiaa, se ei edistä tasa-arvoista kohtelua. Meidän on ajateltava myös pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotta ne tulevaisuudessa hyväksyvät yhteiskunnassa naiset, jotka etsivät työpaikkaa.

Martens
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, puhumme tänä iltana miesten ja naisten tasa-arvoisesta kohtelusta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa. On oikeastaan hämmästyttävää, että puhumme täällä vielä, koska olemme puhuneet tästä asiasta jo niin kauan ja koska lähes kaikki, sekä miehet että naiset, ovat vakuuttuneita siitä, että tasa-arvoinen kohtelu on itsestään selvää ja että sen täytyy toteutua. Valitettavasti emme kuitenkaan ole niin pitkällä. Naisia aliarvostetaan ja syrjitään yhä myös työtilanteissa. Työn ja kodinhoidon yhdistäminen aiheuttaa yhä ongelmia monissa tapauksissa. Siksi olen iloinen tästä mietinnöstä.
Olen myös iloinen, että olemme voineet saada aikaan kompromissitekstin joissakin tärkeissä asioissa. Siksi toivon, että huomenna äänestetään myönteisesti, jotta tämä voi todellakin olla askel eteenpäin tasa-arvoisen kohtelun prosessissa.
Mietintö tarjoaa kannustimen valtioille ja asianomaisille organisaatioille toimenpiteisiin ryhtymiseksi tasa-arvoisen kohtelun hyväksi ja seksuaalisen häirinnän estämiseksi. Tässä annetaan parempi oikeusturva ja esimerkiksi tarjotaan mahdollisuuksia palata työhön raskauden jälkeen tai adoption yhteydessä. Samalla tähän kuuluu, että ymmärrämme paremmin miesten ja naisten osallistumisen todellisen tilanteen ja että meillä voi olla saatavilla parempia, ajantasaistettuja tilastoja.
Siksi sydämelliset kiitokset komissiolle aloitteesta. Lämpimät kiitokset esittelijälle kaikista hänen ponnisteluistaan, jotta mahdollisimman moni meistä pääsee samalle viivalle, mutta ennen kaikkea myös kiitokset kaikille, jotka ovat tehneet parhaansa tämän laajasti kannatetun tekstin hyväksi.

Diamantopoulou
Haluaisin aloittaa onnittelemalla esittelijä Hautalaa, ja haluaisin kiittää kaikkia valiokunnan jäseniä heidän ponnisteluistaan ja erinomaisesta myötävaikutuksestaan, kun on kyse tästä vaikeasta ja monimutkaisesta alueesta.
Tiedän, että haluatte parantaa yhteisen kannan tekstiä, josta sovittiin yksimielisesti neuvostossa 11. kesäkuuta 2001. Kuten tiedätte ensimmäisen käsittelyn perusteella, komissio hyväksyi lähes kaikki tarkistuksenne hengeltään - 49 tarkistusta yhteensä 70 tarkistuksesta - ja laati näin ollen tarkistetun ehdotuksen, joka heijastelee tätä kantaa.
On syytä yleisesti korostaa, että yhteinen kanta parantaa huomattavasti alkuperäisen ehdotuksen tekstiä, ja siinä vastataan esitettyyn toivomukseen, että direktiivin 76/207 teksti saatettaisiin ajan tasalle.
Meidän on nyt keskityttävä direktiivin olennaisimpiin kohtiin ja pyrittävä yhteistuumin löytämään mahdollisia ratkaisuja, jotta voisimme vielä parantaa yhteistä kantaa. Kuten tiedätte, neuvosto pääsi sopimukseen vasta pitkien keskustelujen jälkeen, joita käytiin sellaisista asioista kuin määritelmien tarkka sanamuoto ja äitiys- ja isyyslomaa koskeva artikla, josta oli hyvin vaikea päästä sopimukseen neuvostossa. Tästä syystä sopuratkaisu on erittäin herkkä. Olen toisaalta sitä mieltä, että neuvoston pitäisi pyrkiä sopuratkaisuihin sellaisillakin alueilla kuin tasa-arvon edistämistä koskevat suunnitelmat, elimien merkitys tasa-arvoisen kohtelun edistämisessä sekä sellaisten toimien käyttöönotto, joilla voidaan ehkäistä sukupuolista häirintää.
Tässä yhteydessä komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset: kun on kyse tarkistuksista 1 ja 5, niistä menettelyistä, joilla voidaan ehkäistä sukupuolista häirintää, komissio voi hyväksyä osittain ajatuksen sukupuolista häirintää ehkäisevien menettelyjen käyttöönotosta, jos tekstiä muotoillaan uudelleen. On parempi kannustaa työnantajia ryhtymään ehkäiseviin menettelyihin kuin pakottaa heidät siihen.
Kun on kyse tarkistuksesta 8, joka koskee edistämistoimenpiteistä, komissio voi hyväksyä tarkistuksen osittain, jos määritelmä sisällytetään johdanto-osan kappaleeseen eikä direktiivin artiklaan.
Kun on kyse tarkistuksesta 9, joka koskee sopimuksien määräyksiä, komissio hyväksyy sen, että määräykset voidaan julistaa mitättömiksi, mutta se hylkää ehdotuksen, jonka mukaan sopimuksen muuttaminen ei olisi enää mahdollista. Tässä tarvitaan joustavuutta.
Kun on kyse tarkistuksesta 13, joka koskee riippumattomia selvityksiä, komissio voi hyväksyä tarkistuksen osittain, jos ehdotettua tekstiä muotoillaan uudelleen. Yhteisen kannan tekstiä voitaisiin parantaa vahvistamalla tasa-arvoista kohtelua edistävien elimien merkitystä ja lisäämällä niiden tehtäviin tasa-arvoista kohtelua koskevan yhteisön lainsäädännön valvomisen ja seuraamisen. Komissio voi myös hyväksyä 6 artiklan 3 kohdan muotoilemisen uudelleen siten, että siinä yksiselitteisesti mainitaan, että uhrien puolesta toimivilla nimetyillä elimillä on oikeutettua etua sen varmistamisesta, että direktiivin säännöksiä noudatetaan.
Kun on kyse tarkistuksesta 14, joka koskee tasa-arvon edistämistä koskevia suunnitelmia ja yrityksen tasoja, komissio voi hyväksyä ajatuksen osittain, jos 8 artiklan b kohtaa muotoillaan uudelleen.
Kun on kyse tarkistuksesta 15, joka liittyy edistämistoimenpiteitä koskeviin kertomuksiin, komissio ehdottaa vaihtoehtoista tekstiä, jonka mukaan edistämistoimenpiteistä laaditaan kertomuksia vain joka kolmas vuosi.
Kun on kyse tarkistuksesta 16, joka koskee sukupuolista valtavirtaistamista, komissio hyväksyy tarkistuksen osittain sekä sen hengen, mutta vain, jos siinä noudatetaan perustamissopimuksen sanamuotoa.
Haluaisin nyt tarkastella tarkistuksia, joita komissio ei voi hyväksyä. Kyse on tarkistuksesta 4, jossa muutetaan yhteisessä kannassa olevaa sukupuolisen häirinnän määritelmää, jotta voitaisiin ottaa huomioon, miten parlamentti määrittelee sukupuolisen häirinnän, ja tarkistuksista 7 ja 17, joissa muotoillaan uudelleen yhteisen kannan tekstiä, joka koskee äitiys- ja isyyslomaa, siten, että otetaan uudelleen esille muun muassa ajatus adoption yhteydessä pidettävästä äitiys- ja isyyslomasta. Yhteisestä kannasta keskusteltiin kiivaasti neuvostossa tämän asian yhteydessä, ja siellä onnistuttiin pääsemään herkkään sopuratkaisuun. Tästä syystä on epätodennäköistä, että lisämuutokset hyväksytään.
Haluaisin tässä muistuttaa teille, että on tietenkin olemassa isyyslomia koskeva direktiivi, ensimmäinen, joka hyväksyttiin työmarkkinaosapuolien tekemän sopimuksen seurauksena.
Komissio ei hyväksynyt tarkistusta 11, joka koskee ryhmäkanteiden esittämistä syrjintätapauksissa, etenkään jos kanne esitetään ilman syrjinnän uhrin suostumusta.
Kun on kyse tarkistuksista 2, 3, 6, 10 ja 12, komissio katsoo, että yhteinen kanta kattaa jo näiden tarkistusten sisällön.
Yhteenvetona sanottakoon, että komissio voi hyväksyä tarkistukset 1, 5, 8, 9, 13, 14, 15 ja 16 osittain tai ainakin niiden hengen. Komissio hylkää tarkistukset 2, 3, 4, 6, 7, 10, 11, 12 ja 17.

Puhemies
Kiitos paljon, komission jäsen Diamantopoulou.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Vastuuvapaus: kuudes, seitsemäs ja kahdeksas EKR (1999)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Rühlen laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0337/2001) vastuuvapaudesta kuudennen, seitsemännen ja kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 1999.
Annan suoraan puheenvuoron esittelijä Rühlelle viideksi minuutiksi.

Rühle
Arvoisa puhemies, ehdotan teille tänään vastuuvapauden myöntämistä komissiolle kuudennen, seitsemännen ja kahdeksannen kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 1999. Meidän oli keväällä valitettavasti lykättävä vastuuvapauden myöntämistä, koska minä esittelijänä sain komissiolta ainoastaan riittämättömiä tietoja. Tällä välin tiedot on saatu käyttöön, ja haluan kiittää komissiota lämpimästi hyvästä yhteistyöstä. Voin tänään varauksetta suositella vastuuvapauden myöntämistä.
Toivon kuitenkin ja odotankin, että hyvä yhteistyö, jota me keväästä lähtien olemme komission kanssa tehneet, jatkuu myös tulevien kehitysrahastoa koskevien mietintöjen laatimisen yhteydessä, sillä hyvä yhteistyö on välttämätöntä, jotta tämän alan ongelmat voidaan yhdessä ratkaista.
Mietintöni on kuitenkin hyvin kriittinen. Se koskee nimittäin vuotta 1999, ja 1999 oli ensimmäinen varainhoitovuosi, josta uusi komissio oli kokonaan vastuussa. Koko vastuu ei kuitenkaan tarkoita, että komission syyksi voidaan panna menneisyydessä tehdyt virheet. Me kaikki tiedämme, että uudistuksiin tarvitaan aikaa, ja näemme, että tarpeellisiin toimenpiteisiin on ryhdytty. Siitä huolimatta haluan vielä kerran lyhyesti kerrata kritiikin. Kyse on toteuttamisesta - esimerkiksi maksusitoumusten (2,69 miljardia euroa) ja toteutuneiden maksujen (27 miljardia euroa) välinen ero oli vuonna 1999 todella suuri. Tilanne on valitettavasti samankaltainen maailman raskaimmin velkaantuneita köyhiä maita koskevan aloitteen toteuttamisen kohdalla. Tiedän tietenkin, että tämä on osoitus myös kehitysavun yleisestä kriisistä, että tässä ei ole kyse ainoastaan kehitysrahastosta eikä ainoastaan komission työstä, vaan että kaikkien jäsenvaltioiden, komission ja parlamentin on yhdessä pohdittava kehitysyhteistyöpolitiikan uusia lähestymistapoja.
Ongelma on se, että puuttuu poliittista tahtoa antaa suurehkoja tukia, ja samalla puuttuvat välineet käytettävissä olevien varojen tehokkaaseen käyttämiseen. Tämä on lyhyesti ilmaistuna ongelmamme. En halua nyt mennä yksityiskohtiin, koska kello on jo paljon, vaan haluan painottaa, että komission lähestymistavat tämän ongelman ratkaisemiseksi ovat oikeansuuntaisia. Lähetystöjen aseman vahvistaminen paikan päällä, paremmat varusteet ja valmistelut, lyhyesti: enemmän asiantuntemusta paikan päällä. Haluan kuitenkin tässä yhteydessä vedota myös parlamenttiin. Me kävimme budjettivaliokunnassa pitkähköjä väittelyitä lisähenkilökunnan tarpeesta, nimenomaan lähetystöjen kohdalla, ja nimenomaan talousarvion valvontavaliokunta painosti myös budjettivaliokuntaa asettamaan nämä virat käyttöön ja olemaan pelaamatta likaista poliittista peliä, joka menee siihen suuntaan, että komission on ensin toimitettava uudistustuloksia, ja me voimme vasta sitten myöntää henkilökuntaa. Se on tietenkin järjetöntä, koska aivan ensiksi tarvitaan tätä henkilökuntaa lähetystöissä paikan päällä, jotta uudistuksilla ylipäänsä voi olla vaikutusta.
Myös muut uudistuspyrkimykset, jotka esitellään komission sisäisessä tarkastuskertomuksessa, ovat tärkeitä, ja niistä on keskusteltava perusteellisesti komission ja parlamentin kesken. Haluan kuitenkin vielä lyhyesti ilmaista joitakin odotuksia, ja viittaan tilintarkastustuomioistuimen kertomukseen, joista toivon, että ne tulevaisuudessa sävyttävät vastuuvapauden myöntämistä sekä parlamentin ja komission välistä yhteistyötä.
Aivan olennaista on arvioida jatkuvasti julkisten varojen hallinnoinnin uudistamiseksi suunniteltujen toimien toteuttamista AKT-valtioissa. Meidän on valvottava tärkeimmillä aloilla eli terveydenhuollossa ja koulutuksessa saavutettua edistystä edustavilla indikaattoreilla - kuten opettajien ja lääkäreiden määrän lisääminen - eli lisättävä laadunvalvontaa määrällisen valvonnan sijaan. Se tarkoittaisi myös, että vastuuvapausmenettelyn itse parlamentissa pitäisi muuttua. Meidän pitäisi siis myös tehdä ennemmin laadunvalvonnan kaltaisia tutkimuksia eikä harjoittaa yksityiskohtien skandalisoimista. Lisäksi meidän pitäisi tarkistaa vuosittain tilinpäätöskäytäntö ja varojen hyvä hallinnointi otantatutkimusten perusteella ja lopulta määrätä selvästi määriteltyjä sanktioita, kuten maksujen alentaminen tai lakkauttaminen, tapauksissa, joissa ei noudateta sovittuja uudistustoimia. Jos toteutamme nämä toimenpiteet yhdessä, uskon, että otamme yhdessä tärkeän askeleen kohti kehitysavun parempaa järjestämistä ja että siten myös Euroopan unionin veronmaksajat hyväksyvät toimemme paremmin ja saamme aikaan enemmän halukkuutta tarvittavien varojen hyväksymiseen. Sillä tämänhetkinen, syyskuun 11. päivänä alkanut kriisi osoittaa, miten tärkeää kehitysapu on. Se tulee olemaan hyvin keskeinen tekijä. Toisaalta EU on tällä hetkellä maailman suurin kehitysavun antaja. Siksi tarvitsemme kipeästi tätä yhteistä uudistusta!

Sauquillo Pérez del Arco
. (ES) Arvoisa puhemies, kaikkien tiedossa olevat vaikeudet, jotka leimasivat vastuuvapauden myöntämistä varainhoitovuonna 1999, ovat vaikuttaneet erityisesti ulkosuhteisiin ja tarkemmin sanottuna kolmansille maille annettavaan tukeen liittyviin rahastoihin, kuten Euroopan kehitysrahastoon.
Sosialistiryhmän mielestä Euroopan kehitysrahaston hyvä hallinnointi on välttämätöntä paitsi tilinpäätöksen asianmukaisuuteen ja avoimuuteen liittyvistä syistä myös siksi, että tämä rahasto ja kaikki yhteisön tukivarat ovat erittäin tärkeitä köyhyyden vähentämisessä, joka on yksi painopisteistämme. Tästä syystä seuraamme erittäin tiiviisti komission toimintaa tällä alalla. Parlamentin mielenkiinto näkyy siinä, että tämä mietintö kulki hankalan matkan asiasta vastaavissa valiokunnissa, ennen kuin se hyväksyttiin.
Asetimme viime vuonna varainhoitovuotta 1998 koskevan vastuuvapauden myöntämisen ehdoksi sille, että yhteisön menoja kohdennetaan köyhyyden vähentämiseen, ja paransimme tältä osin talousarvion rakennetta, jotta tukivarojen hajaantumisen vaara vähenisi. Olemme tänä vuonna yhdessä tapauksessa lykänneet vastuuvapauden myöntämistä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksia odoteltaessa. Olemme nyt valmiita myöntämään vastuuvapauden, kun komissio on ryhtynyt useisiin avun tehokkuutta parantaviin toimenpiteisiin, joista on syytä mainita Europe Aidin perustaminen, mutta samalla suhtaudumme tietyin varauksin joihinkin tietoihin: vuonna 1999 EKR:stä suoritettujen maksujen taso oli masentava verrattuna maksusitoumusten tasoon ja aiempien vuosien maksujen tasoon, kuten esittelijä Rühle on sanonut. Sellaisia aloitteita kuin kehitysmaiden velan vähentäminen ei toteuteta tavalla, johon komissio on sitoutunut. EKR:stä rahoitettavat sopimukset hyödyttävät lähinnä jäsenvaltioiden yrityksiä paikallisten yritysten ja järjestöjen kustannuksella. Komissio ei vielä kohdenna tukeaan riittävän hyvin köyhyyden vähentämiseen.
Haluamme menettelyjen yksinkertaistamista, yhteistyön integroimista, hallinnon avoimuutta sekä arviointia terveydenhuollon ja koulutuksen kaltaisilla tärkeillä aloilla. Valvomme tänään käsittelemämme päätöslauselman suositusten noudattamista. Komissio tietää, että se saa sosialistiryhmän tuen pyrkimyksilleen parantaa EKR:n hallinnointia, ja sosialistiryhmä luottaa siihen, että parannukset ovat näkyvissä seuraavina varainhoitovuosina, jotta voisimme myöntää vastuuvapauden vähemmin ongelmin ja ehdoin kuin tähän asti. Paljon kiitoksia.

Stauner
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mietinnöllään vastuuvapaudesta Euroopan kehitysrahastojen varainhoidosta kollega Rühle piirtää kaunistelemattoman kuvan kehityspolitiikkamme ristiriidoista. Toisaalta valitetaan, että puuttuu valmius asettaa suurehkoja tukia käytettäviksi, toisaalta joudumme toteamaan, että käytettävissä olevia varoja käytetään osittain vain huomattavasti viivästyneinä.
Järjestelmässä on oltava jotain vialla, kun vuoden 1999 lopussa lähes 10 miljardia euroa oli käytettävissä ja osoitettu saajille ilman aikarajoituksia, mutta varoja ei ollut käytetty. Tietenkin komissio sanoo meille, että sittemmin on mahdollisesti siellä täällä todettu merkkejä parannuksesta. Siitä huolimatta tulos on se, että meidän on mietittävä lähestymistapaamme perusteellisesti uudelleen.
Apumme kehitysrahastojen yhteydessä on rajallista, koska se on tarkoitettu sellaisten valtioiden tukemiseen, jotka osittain ovat olemassa vain paperilla. Monin paikoin puuttuu edes jotenkuten toimiva julkisten varojen hallinnointi, puuttuu hallinnon demokraattinen valvonta, ja jotkut maat ovat avoimessa sisällissodassa tai sellaisen kynnyksellä.
Sisällissotatilanteissa meidän on ensin keskityttävä konfliktien sovittelussa auttamiseen ja humanitaariseen apuun. Muissa tapauksissa meidän pitäisi keskittää ponnistelumme entistä enemmän toimivan julkishallinnon rakentamiseen. Toimiva hallinto on edellytys sille, että EU:n ja kansainvälisen yhteisön muiden rahoittajien tuet ylipäänsä käytetään järkevästi. Se on myös edellytys sille, että avustettavat maat käsittelevät omia verotulojaan vastuullisesti ja kansalaisten edun mukaisesti.
Apumme on siis aina sidottava julkisten varojen hallinnoinnin uudistusohjelmaan. Jos nämä uudistukset etenevät, tukea tulee, jos ne eivät etene tai jos ilmenee takaiskuja, meidän on uskallettava katkaista rahavirta. Tiedän, että viimeksi mainittu on tehtävän vaikeampi osa, mutta komission on juuri tällaisissa tapauksissa osoitettava järkähtämättömyyttä ja uskollisuutta periaatteille.
Lopuksi vielä kommentti tästä vastuuvapausmenettelystä: vastuuvapauden myöntämistä oli lykättävä, koska komissio ei aluksi ollut toimittanut tarpeellisia tietoja. Lisäksi ilmeni jälleen se ongelma, että vain valiokunnan puheenjohtaja ja mietinnön esittelijä saivat tietyt luottamukselliset tiedot. Tämän takia syntyy - olen sanonut tämän jo usein, toistan sen vielä - kaksi edustajaluokkaa: edustajat, joilla on oikeus tutustua tietoihin, ja edustajat, joilla ei sitä ole.
Valiokunta on tehnyt mietinnössään yksiselitteisen selväksi, että tämä tilanne ei tulevaisuudessa saa enää toistua ja että tulevien vastuuvapausmenettelyiden on oltava täysin työjärjestyksemme mukaisia. Se tarkoittaa, että kaikilla tämän parlamentin jäsenillä on oikeus tutustua kaikkiin luottamuksellisiin tietoihin.

Blak
Arvoisa puhemies, komissiolle myönnetään nyt vastuuvapaus vuodelta 1999, mutta parlamentti on todellakin saavuttanut paljon lykkäämällä vastuuvapauden myöntämistä ensimmäisellä kierroksella. Komissio on joutunut tekemään joitakin sellaisia aloitteita, joihin se ei muutoin olisi ryhtynyt. Esittelijä on tehnyt mielestäni loistavaa työtä, mutta olen myös sitä mieltä, että komissio ansaitsee suurkiitokset siitä, että se vie asioita eteenpäin - ja sitä se on mielestäni tehnyt. Ehdotan sen vuoksi sosialistiryhmän puolesta, että myönnämme vastuuvapauden kehitysrahaston varainhoidosta, ja samalla vakuutan komissiolle, että kaikkia jäljelle jääviä ongelmia tarkastellaan vuoden 2000 varainhoitoa koskevan vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä.
Komissio on tehnyt laajan vastikevaroja ja edustustojen vastuuta ja asemaa koskevan tutkimuksen. Tutkimuksia on tehty siitä, ovatko edustustot toimineet vastuunsa mukaisesti, ja siten ne ovat ilmeisesti tehneet, koska mihinkään kurinpidollisiin toimiin ei aiota ryhtyä. Voinen kysyä komission jäsen Nielsonilta, voiko komissio vahvistaa sen, että komission tutkimukset eivät johda mihinkään kurinpidollisiin toimiin. Voin myös - ehkä hieman ilkikurisesti - kysyä, voiko komissio vahvistaa tämän kertomuksen, jota ei lähetetä parlamentille.
Sisäinen tarkastusyksikkö on päässyt hyvään alkuun vastikevaroja koskevissa tutkimuksissaan. Kyse on hyvästä kertomuksesta, jossa arvioidaan kriittisesti tapaa, jolla järjestelmä toimii. Vastikevarat ovat talousarviotukia, ja komission tavoin vastaanottajamaissakaan sijaitsevat edustustot eivät pysty mitenkään valvomaan rahoja suoraan. Kertomuksessa korostetaan sitä, että talousarviotuki on vaarallista riippumatta siitä, mitä tehdään. Komission jäsen Nielson on sanonut, että tällainen tukimuoto on joka tapauksessa säilytettävä. Miten hänen mielestään varojen valvontaa voitaisiin sitten parantaa? Komissiota on myös kehuttava siitä, että se välittömästi lähetti tämän kertomuksen parlamentille. Tämä osoittaa, että komissio on ottanut jotakin opikseen näistä tapahtumista. Varainhoitoa koskevaa vastuuvapautta lykättiin ennen kaikkea sen vuoksi, että tiedonkulussa oli ongelmia: jotkin kertomukset lähetettiin väärille tahoille, jotkin kertomukset viivästyivät pahasti, jotkin kertomukset eivät koskaan saapuneet perille. Olen kuitenkin sitä mieltä, että saavutettu tulos on hyvä, ja suosittelen sen vuoksi vastuuvapauden myöntämistä komissiolle.

Bösch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan ensin lausua kohteliaisuuden kollega Rühlelle. Hän vaistosi nähtävästi keväällä asiat oikein lykätessään tämän Euroopan kehitysrahastoa koskevan vastuuvapauden myöntämistä. Me talousarvion valvontavaliokuntana emme olleet siihen mennessä saaneet minkäänlaisia konkreettisia tietoja vuoden 1999 kuluessa havaittuja petostapauksia seuranneista toimenpiteistä. Tällä hetkellä tiedämme sentään varmasti sen, mitä tähän asti olimme voineet vain olettaa, nimittäin, että komission mutta myös petostentorjuntavirasto OLAFin vaikutusmahdollisuudet tässä asiassa ovat erittäin pienet. Esimerkki: Norsunluurannikolla paljastui 1998/1999 petoksellista toimintaa terveydenhuollon alalla. Lääkinnällisistä tarvikkeista, kuten kertakäyttöruiskuista, ja lastenvaunuista oli vuosikausia laskutettu niiden todellista arvoa monta kertaa suurempia summia. Vahingot olivat noin 27,4 miljoonaa euroa. Kun tapaus tuli tietoon, ilmoitti silloin juuri virkaan tullut komissio, että nämä rahat on ilman muuta maksettava takaisin. Nyt tiedämme, että rahat eivät ole tulleet takaisin Euroopan kehitysrahaston kassoihin. Syy on komission mukaan tämä: rahojen takaisin vaatiminen ei ollut oikeudellisesti lainkaan mahdollista!
En halua antaa tässä enempää yksityiskohtia, mutta tässä nähdään, miten vaikeaa on puuttua asiaan ja tehdä korjauksia, kun maksu on jo suoritettu. Lisäksi OLAFilla ei AKT-valtioissa ole samoja valvontavaltuuksia kuin Euroopan unionin jäsenvaltioissa, puhumattakaan siitä, että myös henkilökuntaa on yksinkertaisesti liian vähän, jotta Brysselistä käsin voitaisiin saada aikaan kattava petostentorjuntajärjestelmä.
Siksi on ratkaisevaa, että painostamme edunsaajavaltioita yleisesti parantamaan julkisten varojen suojelua. Maat, jotka eivät suojele omia verorahojaan petoksilta, lahjonnalta ja tuhlaukselta, eivät pysty tehokkaasti suojelemaan myöskään EU:n kassasta saamiaan varoja. Komission kohdalla tämä tosin tarkoittaa myös sitä, että sen on vahvistettava läsnäoloaan edunsaajavaltioissa - tästä olen valiokunnan esittelijän kanssa samaa mieltä - mutta ei ainoastaan lisäämällä lähetystön virkailijoiden määrää vaan myös lisäämällä lähetystön arvovaltaa paikan päällä. Avunsaajien ei pitäisi voida käytännöllisesti katsoen kiertää tätä paikallista lähetystöä tekemällä vastaavia sopimuksia loppujen lopuksi suoraan Brysselin kanssa. Vielä kerran onnitteluni tästä mietinnöstä, hyvä kollega Rühle, me äänestämme mielellämme sen puolesta!

Casaca
Arvoisa puhemies, komission äskettäinen päätös yli 20 AKT-maassa toimivan lähetystön sulkemisesta tai niiden aseman laskemisesta tai henkilöstön vähentämisestä on kova isku Cotonoun sopimusten kehitystä koskeville sitoumuksille. Luulin, että yhteisöjen ulkoisten kehitystoimien seurannassa on otettu opiksi ainakin siinä, että sen onnistumisen avaimena on vankka, vastuuntuntoinen ja riippumaton läsnäolo vastaanottajamaissa. Komission esittämät väitteet talousarvion pysymisestä ennallaan ovat harhakuvitelmia, sillä lähetystön avaamista Saudi-Arabian kaltaisissa maissa ei voi verratakaan eurooppalaisten lähetystöjen enemmistön toiminnasta aiheutuviin kustannuksiin näissä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioissa.
Kyse ei sitä paitsi ole pelkästään lähetystöjen kustannusten tarkastelusta vaan myös julkisille menoille aiheutuvista vakavista vahingoista, jotka johtuvat siitä, ettei näitä menoja seurata. Euroopan unioni ei voi luopua kehittyvää maailmaa koskevasta riippumattomasta ja johdonmukaisesta politiikastaan ja korvata sitä joidenkin entisten siirtomaavaltojen mittojen mukaan tehdyllä alueellistamisella. Toivon, että komissiossa mietitään uudestaan tätä askelta ja että siellä voidaan antaa AKT-maille ja Euroopan kehitysrahaston hallinnoinnille niiden ansaitsema merkitys.

Nielson
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää esittelijää hänen erinomaisesta ja hyvin vakavasta työstään, joka koskee vastuuvapauden myöntämistä Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 1999. Tämä komissio aloitti virassaan samana vuonna, ja tästä syystä tunnen olevani vastuussa erityisesti vuoden neljästä viimeisestä kuukaudesta.
Jäsen Blak mainitsi, että parlamentti on hyötynyt suuresti vastuuvapauden myöntämisen lykkäämisestä. Se on mielestäni totta, mutta on syytä panna merkille, että komissio on yhtä tyytyväinen lopputulokseen. Tämä muistuttaa hyvää rakkaustarinaa, jollaista kannattaa aina odottaa. Ei kuitenkaan ole totta, että lykkääminen johtui erityisesti siitä, että tietoja salattiin komission ja parlamentin välisen sopimuksen vastaisesti. Lykkäämisen pääsyynä oli, että komission sisäisen tarkastusyksikön kertomus ei ollut vielä valmis eikä sitä voitukaan saada valmiiksi, koska molemmat osapuolet pitivät tarpeellisena ja hyvänä ajatuksena laajentaa kertomuksen ulottuvuutta, jotta voitaisiin tarkastella vakavasti ja syventävästi tämän kehitysyhteistyöhön liittyvän menetelmän hallintaa. Ratkaisimme siis ongelmia, jotka olivat syventävämpiä kuin ongelmat, joita yleensä tarkastellaan vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä, ja voimme onnitella tästä toisiamme tänä iltana.
Esitän jäsen Böschille huomautuksen, joka koskee Norsunluurannikkoa - saimme täysimääräisen korvauksen, vaikka maassa tehtiinkin sotilaallinen vallankaappaus! Hiillostimme heitä. Pidimme kiinni siitä, mitä kerroin parlamentille, eli että pysyttelemme nollatoleranssin periaatteessa, ja Norsunluurannikon uudet sotilasdiktaattorit hyväksyivät velvoitteensa ennen kuin määräaika oli kulunut umpeen.
Sinä aikana, kun olen toiminut komission jäsenenä, ei ole tullut esille tapausta, jossa emme olisi onnistuneet saamaan täysimääräisiä korvauksia, jos tarkastuksen tulokset ovat edellyttäneet sitä.
Euroopan kehitysrahaston välityksellä tekemämme yhteistyö on laajentunut, kun taas muut suuret avunantajat ovat vähentäneet kehitysmaille ja erityisesti vähiten kehittyneille maille myöntämänsä tuen määrää. Euroopan kehitysrahasto on entistä tärkeämpi rahoituslähde näille maille, ja niinpä olemme niille ja Euroopan veronmaksajille velkaa sen, että käytämme varat mahdollisimman tehokkaasti.
Komission pitäisi yhtä lailla varmistaa, että avunsaajamaat tekevät kaikkensa parantaakseen talousarvionsa hallinnan ja varainhoitonsa tehokkuutta. Aihetta on tarkasteltu niin kauan kuin vastuuvapauden myöntämiseen liittyvää toimea on käytetty, ja sen myötä on kiinnitetty huomiota tärkeään kehitysyhteistyöhön liittyvään alueeseen. Tilintarkastustuomioistuimen ja komission sisäisen tarkastusyksikön sekä vastuussa olevien eri komission yksikköjen tekemän työn ansiosta on mielestäni helpompi ymmärtää kysymystä, joka koskee talousarviotuen järkevää varainhoitoa.
En näe tarvetta tarkistaa Cotonoun sopimusta, jotta tätä voitaisiin harkita. Luotan siihen, että komissio, tilintarkastustuomioistuin ja parlamentti ovat selvästi yhtä mieltä siitä, mikä on oikea tie, ja erityisesti talousarviotuen merkityksestä. Tämä on avainasemassa oleva väline, jonka avulla voidaan parantaa vakautta ja taloudellista hallintaa. Kun toimimme näin yhteistyössä muiden pääasiallisten avunantajien kanssa ja tavalla, joka korostaa vastaanottavan hallituksen vastuuta, osuutemme on hyvin tärkeä. Olen hyvin kiitollinen parlamentille siitä, että tämä näkökulma on ymmärretty tällä varainhoitokaudella. Näin on toimittava vastedeskin. Muut avunantajat eivät voi eivätkä halua vastata haasteeseen samalla lailla kuin me.
Emme voi tietenkään sulkea silmiämme lahjonnalta tai välinpitämättömyydeltä, kun on kyse julkisten varojen hallinnasta, ja voin jälleen vakuuttaa teille, että jatkamme nollatoleranssipolitiikan harjoittamista petoksien ja lahjonnan torjumiseksi. Meidän on kuitenkin oltava tietoisia, kuten teidänkin, siitä, että taloudellisten valvontajärjestelmien tiukentaminen on näissä maissa pitkän aikavälin prosessi. Siihen on suhtauduttava realistisesti. Meidän on arvioitava riskit, jotka liittyvät jokaiseen toimeen, jonka rahoittamista Euroopan kehitysrahaston varoista harkitaan, ja toimittava täysin tietoisina näistä riskeistä. Toiminnan on perustuttava lähestymistapaan, joka on yhteinen muiden avunantajien kanssa. Komission olisi epärealistista toimia yksinään. Lähestymistavan on perustuttava sisäisen vastuuvelvollisuuden kehittämiseen. Tällä alalla tehtävä yhteistyö muiden avunantajien kanssa on parempaa kuin koskaan. Tarvitsemme kaikki parannuksia, ja niihin pyritään todella hyvän yhteistyön avulla.
Tämä kattaa vastuuvapauden vuodeksi 1999, ja varainhoitovuosi 2000 onkin monella tavalla kannustavampi.
Eräs ulkopuolelle suunnattujen yhteisön tukiohjelmien hallinnan uudistamisen päätavoitteita on tietenkin sitoumuksien ja maksujen välisen kuilun merkittävä kiinni kurominen. Komissio on viime vuoden toukokuusta asti pannut täytäntöön toimia, joiden tarkoituksena on ratkaista ongelma. Korostimme esimerkiksi sitä, että vanhat ja käyttämättä jääneet sitoumukset oli lakkautettava, ja ehdotimme myös niin sanotun "auringonlaskun lausekkeen" käyttöönottoa, jotta voisimme rajoittaa ajanjaksoa, jonka kuluessa johonkin toimeen myönnetyt varat voidaan käyttää sopimuksien tekemistä varten. Näin ollen on syytä toivoa, että tilanne paranee asteittain.
Kun on kyse maksujen hitaudesta, jo saatavilla olevat luvut osoittavat, että vuonna 2000 maksujen määrä kasvoi 1,27 miljardista eurosta 1,55 miljardiin euroon. Luvut muuttuvat edelleen uskomattoman tahmeasti. Olemme lisänneet asteittain toimiemme kokonaismäärää tällä alueella, ja tällaista tapahtuu, kun toimien määrä kasvaa vuodesta toiseen. Tämä on tietenkin haaste, johon joudumme vastaamaan.
Olen monta kertaa sanonut, että toimiamme koskevien kattavien tietojen puuttuminen on todella kiusallista. Olemme edistyneet kohti tehokkaampia hallinnon tiedotusjärjestelmiä. Tiedän, että parlamentti, ja erityisesti kehitysyhteistyövaliokunta, haluaa, että alalla edistytään, ja teemme parhaamme. On kuitenkin vielä paljon tehtävää, ja olemme hyvin tietoisia siitä, että ohjelmiemme hallinnan uudistamista on jatkettava.
Olemme erityisen huolestuneita siitä, että hajauttamisprosessin - jota kutsun mieluummin tehtävien delegoimiseksi valtuuskunnille - pitäisi edistyä sujuvasti. Komissio on pyytänyt uusien henkilöstön jäsenien palkkaamista, mutta tarvittavia lukuja on arvioitu hyvin varovaisesti, ja me tarvitsemme jokaista virkaa.
Tästä syystä toivon, että parlamentti tukee ponnistuksiamme, kun se tekee päätöksensä, jotka koskevat vuoden 2002 talousarviota. Oli kannustavaa kuunnella jäsen Casacaa tässä yhteydessä. Kiitän teitä innokkaasta tuestanne ja toivosta, jota voitte levittää. Suhtaudumme päättäväisesti siihen, että hajauttamistoimen ei pidä päättyä siihen, että riittämättömän henkilöstön aiheuttamat ongelmat vain siirretään Brysselistä valtuuskunnille. Tämä on vakavaa.
Päätöslauselmassa tunnetaan huolta siitä, miten suuri prosentuaalinen osa AKT-valtioiden yrityksien sopimuksista rahoitetaan kehitysrahastoista, ja komissiota kehotetaan lisäämään AKT-valtioiden osuutta seuraavien viiden vuoden aikana 25 prosentista 40 prosenttiin. AKT-valtioiden yrityksien sopimuksia rahoitetaan prosentuaalisesti paljon enemmän kehitysrahastoista kuin lähes minkään muun suuren avunantajan taholta. Tätä ei pidä unohtaa. AKT-maiden yritykset hyötyvät jo huomattavasta etuusmarginaalista tapauksissa, joissa tarjoukset tarkkaan ottaen vastaavat toisiaan. Mikäli komissio haluaa, että tarjouskilpailujärjestelmä on läpinäkyvä ja oikeudenmukainen, se ei voi harkita minkäänlaisten määrättyjen kiintiöiden käyttöönottoa, koska niillä syrjittäisiin eurooppalaisia yrityksiä, ja kiintiöt olisivat Maailman kauppajärjestön sääntöjen vastaisia. Olemme kuitenkin samaa mieltä parlamentin poliittisesta aikomuksesta, eli pyrimme enimmäistämään paikallisille talouksille suunnatuista tuista saatavan hyödyn, etenkin, jos yksityinen sektori on teknisesti suorituskykyinen ja rakenteellisesti toimiva.
Haluaisin viitata uuteen sijoitusjärjestelmään, joka on osa Cotonoun sopimusta - 2,2 miljardia euroa - ja joka on suunniteltu sitä varten, että kumppanuusmaissamme voidaan elvyttää sijoitustoimintaa. Tällä tavoin ne voivat parantaa asemiaan juuri tässä yhteydessä. Olemme jo määritelleet tämän alueeksi, jota on korostettava.
Haluan rauhoittaa parlamenttia siitä, että komissio vahvistaa valvontaansa, kun on kyse tarkastuksien seurannasta. Tämä on tärkeä osa komission taloudellisen hallinnon ja valvonnan uudistamista. Aiomme myös parantaa taseiden esittämistä vastauksena tilintarkastustuomioistuimen huomautuksiin. Olemme valmiit ryhtymään suoraan vuoropuheluun, jotta onnistuisimme löytämään parhaat keinot, joiden avulla edellä mainittuihin parannuksiin päästään.
Sanon muutaman sanan niistä päätöslauselman kohdista, jotka liittyvät luottamuksellisten asiakirjojen välittämiseen. On edelleen ratkaisevan tärkeää kunnioittaa luottamuksellisuutta ja noudattaa asianmukaisia välitysmenettelyjä. Vastuuvapauden myöntämismenettely, joka koski vuotta 1999, osoitti, että puitesopimus luo tehokkaat ja riittävät puitteet komission ja parlamentin väliselle yhteistyölle. Tänä iltana käymämme keskustelu on seurausta näistä säännöistä. Haluan tehdä asian täysin selväksi.
Vastuuvapauden myöntämismenettely, joka koski vuotta 1999, oli ensimmäinen menettely, johon sovellettiin puitesopimusta. Komissio pyrki soveltamaan sopimusta täysimääräisesti ja uskollisesti kautta koko menettelyn. Komissio katsoo, että puitesopimus on osoittautunut tehokkaaksi järjestelmäksi, jonka eräs hyvä puoli on, että parlamentti voi sen avulla saada luottamuksellisia ja samanlaisia tietoja. Kehitystuen merkityksen ymmärtäminen tuntuu lisääntyneen sitä mukaa kuin tietomme maailmanlaajuistumisesta lisääntyvät. Viimeaikaisten tapahtumien valossa olemme myös alkaneet ymmärtää enemmän keskinäistä riippuvuutta ja sen kiireellisyyttä tässä maailmassa. Emme voi toimia yksin. Koko kansainvälinen yhteisö on sitoutunut köyhyyden vähentämisen haasteeseen, ja jaamme muiden kanssa kehyksen, jonka puitteissa annetaan tukea ja arvioidaan tuloksia.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Bösch
Arvoisa puhemies, yllätyin hieman komission jäsenen ilmoittaessa, että olemme saaneet rahat takaisin Norsunluurannikolta. Olisin nyt puitesopimuksesta huolimatta erittäin kiitollinen komission jäsenelle, jos hän voisi kertoa meille - myös kirjallisena - mihin tämä tapahtuma on kirjattu, jotta voimme myös tarkistaa sen.

Puhemies
Hyvät kollegat, huomaan, että komission jäsen ilmoittaa myöntyvänsä. Saatte varmasti pian kaikki nämä tiedot.

Yhteinen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistö (NUTS)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Miguélez Ramosin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0335/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisestä tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistöstä (NUTS) (KOM(2001) 83 - C5-0065/2001 - 2001/0046(COD)).

Miguélez Ramos
. (ES) Arvoisa puhemies, aluepolitiikkavaliokunta pitää myönteisenä tilastollisten alueyksiköiden luokituksen vahvistamista asetuksella ja sitä koskevan oikeusperustan luomista. Muutoksista ja tietojen päivittämisestä on toistaiseksi, asianomaisen oikeusperustan puuttuessa, sovittu jäsenvaltioiden ja Eurostatin välisin "herrasmiessopimuksin".
Tilastot eivät ole mielestäni neutraaleja eivätkä poliittisesti viattomia. Olenkin sitä mieltä, että tällä asetusehdotuksella on suuri poliittinen ulottuvuus paitsi siksi, että sen perusteella määritetään alueet, joille osoitetaan varoja rakennerahastoista, myös siksi, että sillä vahvistetaan tietty näkemys Euroopasta, sen alueiden todellisuudesta, sen alue- tai provinssitason hallinnosta ja näin ollen sen eroista ja epätasapainoista.
Ehdotuksessa säilytetään NUTS-luokitus eli jäsenvaltioiden alueellinen jako tilastollisiin yksiköihin, jotka on luokiteltu hierarkkisesti kolmeen tasoon, ja siinä esitetään, että samanlaisia perusteita olisi käytettävä myös ehdokasvaltioiden vastaavien alueiden määrittelemiseen eli että nämä yksiköt määriteltäisiin edelleen kunkin jäsenvaltion aluejaon ja alueiden keskimääräisen väestömäärän perusteella.
Aluepolitiikkavaliokunta tukee tavoitteita, jotka komissio on vahvistanut asetusehdotuksessaan, mutta se katsoo, ettei esitetty luokitus kuitenkaan vastaa näitä tavoitteita, joten kansalaiset pitävät sitä keinotekoisena yhteisön alueen jaotteluna. Itse asiassa komission ehdotuksen liitteessä ainoastaan luetellaan kunkin jäsenvaltion hallinnolliset alueyksiköt ja yhdistetään niihin muita yksiköitä, joilla ei ole tällaista institutionaalista luonnetta, joten yksiköt vaikuttavat hyvin heterogeenisiltä.
Aluepolitiikkavaliokunta katsoo, että ehdotukseen olisi sisällytettävä yhteisön aluesuunnittelustrategia, joka ylittää valtioiden väliset rajat. Tältä kannalta NUTS-tason 1 alueyksiköihin olisi sisällytettävä nämä rajat ylittävät suuret alueelliset yksiköt, joista tulee perusta tulevalle yhteisön aluesuunnitelmalle. Hyvät parlamentin jäsenet, NUTS-tasossa 1 on selviä puutteita. Ainoastaan Saksan ja Belgian alueet katsotaan yksiköiksi, kun taas muissa jäsenvaltioissa, kuten Espanjassa, Ranskassa tai Italiassa, NUTS-tasossa 1 on valtavia täysin keinotekoisesti ja lähes aina mielivaltaisesti yhdistettyjä yksiköitä.
Vastaavasti ehdotuksessa luokitellaan Suomelle kuuluva Ahvenanmaa NUTS-tason 1 yksiköksi, vaikka se jää 25 000 asukkaan väestömäärällään hyvin kauas väestömäärälle asetetusta 3 miljoonan alarajasta. Olen siis edelleen sitä mieltä, että komission ehdotuksen olisi pitänyt olla nykyistä rohkeampi, johdonmukaisempi ja kenties - jos saan sanoa - eurooppalaisempi.
Erot kärjistyvät tasolla 3, jolla yhdellä jäsenvaltiolla eli Saksalla on enemmän yksiköitä kuin kahdeksalla jäsenvaltiolla yhteensä: Ranskalla, Italialla, Yhdistyneellä kuningaskunnalla, Espanjalla, Alankomailla, Tanskalla, Irlannilla ja Luxemburgilla. Epätasapaino alueyksiköiden laajuudessa tai pinta-alassa on myös ilmeinen, sillä ehdotuksessa vallitsevana perusteena on alueiden väestömäärä eikä niiden pinta-ala. Aluepolitiikkavaliokunta kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita työskentelemään sellaisen NUTS-tason 4 tai jopa NUTS-tason 5 luomiseksi, joka edustaisi paikallisia kokonaisuuksia.
Aluepolitiikkavaliokunta esittää täysistunnolle 11 tarkistusta. Minun on sanottava, että mietintö hyväksyttiin valiokunnassa äänin 43 puolesta ja 1 tyhjä. Esittelijänä kannatan näitä tarkistuksia ja vastustan niitä muita täysistunnossa esitettyjä tarkistuksia, jotka jo hylättiin valiokunnassa. Uskon, että neuvosto ja komissio voivat hyväksyä aluepolitiikkavaliokunnan hyväksymän mietinnön. Tällöin voisimme välttyä toiselta käsittelyltä ja sovittelumenettelyltä ja asetus voisi tulla voimaan 1. tammikuuta. Jos näin kävisi, meidän olisi syytä olla tyytyväisiä siihen, että olemme vahvistaneet lainsäädäntötekstiin perustan sellaisten alueyksiköiden määrittelemiseksi, joita tarvitaan tilastotietojen keräämisessä tässä pian toteutuvassa suuressa Euroopassa. Toivottavasti ei kävisi niin kuin siinä kuuluisassa sanonnassa, jonka mukaan tilastoilla voidaan antaa vaikutelma siitä, että kaksi henkilöä syö kyllikseen, kun todellisuudessa toinen on syönyt kaksi kanaa ja toinen ei yhtään.

Ripoll y Martínez de Bedoya
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ensiksi onnitella esittelijää. Lähtökohtanaan komission ehdotus, jossa on hyviä aikeita, hyviä suuntaviivoja ja - sanokaamme näin - hyviä painotuksia, esittelijä teki valiokunnalle mielestäni hyvän mietintöluonnoksen, ja valiokunnassa aikaansaatu lopputulos on erittäin tyydyttävä, kuten esittelijä on todennut. Olisi hyvä, että komissio ja sittemmin neuvosto ottaisivat huomioon parlamentin aluepolitiikkavaliokunnan ehdotukset.
Eurooppaa rakennetaan sopimusten ja yksimielisyyden perusteella. Tässä on esimerkki siitä, mihin tämä on monissa tapauksissa johtanut: herrasmiessopimuksiin. On kuitenkin välttämätöntä, että monet tällaiset sopimukset näkyvät tästä lähin myös perussopimuksissa ja että niillä on asianmukainen oikeusperusta. Tämä on äärimmäisen tärkeä asia, kuten esittelijä on erittäin hyvin tuonut esille. Kyse on Euroopan aluejaosta. Tässä tarvitaan selkeitä, homogeenisiä ja maantieteellisiä perusteita. Näiden perusteiden on pohjauduttava - tautologia sallittakoon - poliittis-hallinnollisiin perusteisiin. Emme saa luoda keinotekoisia yksiköitä, jotka loppujen lopuksi johtavat vain siihen, että eri jäsenvaltiot, eri alueet ja lopulta kansalaiset eivät luota Euroopan rakentamiseen. Olen tästä syystä tyytyväinen komissiossa hyväksyttyyn ehdotukseen. Haluaisin lopuksi mainita täällä tarkistuksen, joka kuvastaa pyrkimyksiämme: jäsen Cerdeiran tarkistuksen Ceutan ja Melillan kaupunkien luokituksesta, sillä nämä kaupungit ovat poliittis-hallinnollisia yksiköitä ja kummallakin on lakiin perustuva itsemääräämisoikeus. Haluaisin tässä tapauksessa muistuttaa, miten pitkään ryhmääni edustava jäsen Hernández Mollar taisteli asian puolesta, ja uskon, että kun aluepolitiikkavaliokunnan mietintö huomenna hyväksytään, on saatu aikaan tyydyttävä lopputulos. Tämä on esimerkki ja osoitus siitä, mitä haluamme Euroopan alueellisesta jaosta ja rakenteesta.

Mastorakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, yhteinen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistö ei varmasti ole pelkkä muodollinen asia, kuten ensi silmäykseltä saattaa vaikuttaa, eikä kyseessä ole teknisluontoinen tilastollisin termein käytävä keskustelu, vaan konkreettinen asia, jonka mukaisen luokittelun käyttöönotolla on välittömiä vaikutuksia jokaisen alueyksikön toiminnan kehittämiseen. Ottaen huomioon erityisesti unionin laajentuminen, tai pikemminkin laajentumiset, sillä on selvää, että ehdokasvaltiot tulevat liittymään ryhmissä, on alueyksiköiden välttämätöntä siirtyä käyttämään objektiivisia luokittelukriteereitä, jotta uudet jäsenvaltiot oppisivat tuntemaan pelin säännöt.
Yksinkertainen ratkaisu olisi varmasti, että kaikki jäsenvaltiot ottaisivat kaikilla luokittelutasoilla käyttöönsä täysin yhtenäiset kriteerit. Unionin eri jäsenvaltioiden moninaiset erityispiirteet tekevät tämän ajatuksen toteuttamisen kuitenkin mahdottomaksi. Meidän on siis yhdyttävä esittelijän näkemykseen ja oltava tyytyväisiä komission aloitteeseen ja siihen sisältyvään ehdotukseen asetukseksi, jolla luodaan lainsäädännöllinen perusta yhteiselle tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistölle.
Meidän täytyy myös kiittää esittelijää. Voisin sanoa, että käyttäen malttia ja naisen tarkkanäköisyyttä hän esittää ja hyväksyy toteutettavissa olevia parannuksia komission ehdotukseen. Tällä tavalla hän yrittää päästä lähemmäksi perustavoitetta, joka ei voi olla mikään muu kuin todella vertailukelpoisten alueyksiköiden muodostaminen mukaan lukien kaikki, mitä tämä merkitsee ja tuo mukanaan, niin että syntyy yleisesti hyväksytty eurooppalainen tilastointijärjestelmä.
Kun unionin kansalaiset perustellusti hämmästelevät tapahtuneita vääryyksiä, ei heille voi antaa esimerkiksi seuraavanlaista lannistavaa vastausta: "tuo alue kukoistaa, onhan se toisin kuin oma alueesi NUTS-tason 2 alue ja siten omaa aluettasi paremmassa asemassa". Euroopan unionin toiminnan rationalisoinnin kaikilla tasoilla pitäisi kuulua pysyviin perustavoitteisiimme.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, minäkin haluan kiittää esittelijää rouva Miguélez Ramosia tästä hyvästä valmistelusta. Hän on nostanut esille tärkeitä kysymyksiä ja ottanut huomioon myös kollegoiden esityksiä. Ryhmämme tukee komission esitystä ja myös esittelijän näkemystä asianmukaisen oikeusperustan luomiseksi nimikkeistön vahvistamiseksi.
Asia on ajankohtainen myös siksi, että hakijamaat saavat suuntaviivat maidensa alueluokituksen vahvistamiseksi. Nykyisessä NUTS-luokituksessa on ongelmana muun muassa se, että maakohtaiset luokitukset ovat muotoutuneet kunkin maan omien perinteiden ja tarpeiden mukaan. Yksi arvostelun aihe on se, että alueiden pinta-alaa ei ole käytetty tilastoperusteena. Yksiköt eivät ole yhteismitallisia ja esimerkiksi alhainen väestöntiheys tai väestön asteittainen väheneminen jäävät vaille huomiota. Asetuksen tavoitteet selkeistä säännöksistä, vertailukelpoisuudesta ja puolueettomuudesta ovat kannatettavia. Tärkeää on myös määritellä säännöt muutosten käsittelyyn ja varmistaa, ettei NUTS-luokitusta muuteta liian usein.
Pyydämme tukea ryhmämme tarkistukselle, jossa 3 artiklan 4 kohdan alakohtaan lisätään saaret ja syrjäiset alueet, jotta vältytään tarpeettomalta uudelleenluokittelulta. Ryhmämme korostaa, että luokittelussa tarvitaan myös joustavuutta, jotta hallinnolliset seikat ja muun muassa maantieteelliset, sosiaaliset ja taloudelliset olosuhteet tulevat tarkoituksenmukaisesti huomioon otetuksi. Ryhmämme tukee esittelijän näkemystä, että komissio tutkisi NUTS 4 -tason sisällyttämistä asetukseen.
Tavoite vertailukelpoisten alueiden luokituksesta on vaikea tehtävä, ja se vie aikaa. Oleellista on kuitenkin, että saadaan oikeudenmukainen luokitus, joka auttaa kohdentamaan oikeat toimet oikeille alueille.

Schroedter
Arvoisa puhemies, on vahinko, ettei komission jäsen Barnier ole itse paikalla, sillä NUTS-luokituksen kohdalla ei kyseessä ole yksinkertaisesti tekninen tai tilastollinen kysymys vaan yksi tulevan koheesiopolitiikan tärkeimmistä poliittisista kysymyksistä. Kyse on nimittäin siitä, kuka tulevaisuudessa saa yhteisön tukia, paljonko hän saa ja kuka päättää siitä, miten tuet käytetään. Nämä ovat keskeisiä kysymyksiä Euroopan unionin ja koheesiopolitiikan tulevaisuuden kannalta, ja siksi tällä aiheella, jota käsittelemme täällä tänään keskiyön aikaan, on suurempi merkitys kuin tähän asti on tullut esille.
Komissio on aina pitäytynyt aluejaossa ainoastaan tilastollisiin perusteisiin eikä ole ottanut huomioon näitä poliittisia kysymyksiä. Siitä on seurannut yhä uudelleen taipumus jakaa rakennerahastojen määrärahoja lopulta tasaisesti joka paikkaan eikä käyttää niitä keskitetysti ja tehokkaasti vähävaraisimpien alueiden hyväksi. Jos katson asiaa ehdokasvaltioiden kannalta, minun on todettava, että tavoite 1 -alueita laajennetaan tulotasoltaan hyville alueille ja keskuksiin, kuten Varsovaan ja Riikaan, ja että nämä alueet voivat saada aivan yhtä paljon tukia kuin laajentuneen Euroopan unionin köyhimmät alueet, Latgale ja Masuria. Sehän ei voi olla oikein. Se estää uskottavaa koheesiopolitiikkaa, ja mielestäni se on täysin järjetöntä! Siksi on kysyttävä: täytyykö saman elimen, joka myöntää viranomaiselle tuet, olla myös valvontaelin? "Alhaalta ylöspäin" -periaatetta ei mielestäni oteta huomioon nykyisessä ehdotuksessa.

Berend
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minä pidän ehdotusta asetukseksi yhteisestä tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistöstä (NUTS) järkevänä ja ymmärrettävänä tilastollisesta ja myös sääntelypoliittisesta näkökulmasta. On kuitenkin varmistettava, että luokituksen muuttamiseen tarvitaan myös etukäteen jäsenvaltioiden suostumus. Samoin on varmistettava, että työmarkkina-alueiden määrittely yhteisen ohjelman yhteydessä voi myös tulevaisuudessa tapahtua NUTS-tasosta 3 poiketen. Suunniteltua kahden vuoden aikaväliä NUTS-muutoksen hyväksymisen ja voimaantulon välillä pitäisi lyhentää huomattavasti tai se pitäisi poistaa kokonaan, koska komission taloudelliset tuet jäsenvaltioille voivat olla riippuvaisia alueellisesta jaottelusta.
Muuten olen komission ehdotukseen täysin tyytyväinen, ja olisin myös onnellisempi ilman esittelijän tarkistuksia, jotka aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa hyväksyttiin enemmistön päätöksellä. Sanoin, enemmistön päätöksellä, mutta ne hyväksyttiin ennemminkin yksimielisesti yhden pidättäytyessä äänestyksestä, ja pidättäytyjä olin minä.
Äänestin valiokunnassa kielteisesti muutamien tarkistusten kohdalla. Mietinnössä nimittäin mainitaan aina uudelleen tavoitteen olevan lisäperusteiden käyttöönotto alueiden jaottelussa. Tätä minä pidän ongelmallisena. Esimerkiksi taloudellisten, maantieteellisten ja sosiaalisten perusteiden huomioiminen muiden kuin hallinnollisten yksiköiden kohdalla johtaa näiden ymmärrettävien perusteiden hämärtymiseen. Minun mielestäni jaottelun ratkaisevana perusteena täytyy olla alueella asuvien ihmisten lukumäärä, ihmisten, joita loppujen lopuksi myös koskevat NUTS-jaottelun perusteella tehtävät päätökset.
Kun esittelijä eräässä kappaleessa toteaa, että tasoja pitäisi olla vähintään kolme, niin tämän pikkusanan "vähintään" lisäämisestä seuraa, että alueyksiköiden luokittelua varten pitäisi luoda uusia tasoja. On kuitenkin otettava huomioon, että uusien tilastojen käyttöönotto niitä alueita varten, joita asia koskee, merkitsee huomattavaa hallinnollista lisärasitusta. Sitähän on minun mielestäni ennemminkin tarkoitus rajoittaa.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan lausua kiitokset esittelijä Miguélezille ja kaikille tähän keskusteluun osallistuneille henkilöille.
Haluaisin ensiksi selventää kaksi asiaa, jotka ovat mielestäni olennaisia. Te voitte tulkita, voiko tilastoluokituksella olla poliittisia vaikutuksia vai ei; voin kylläkin vakuuttaa teille, ettei se ole tämän asiakirjan tavoite, eikä se ollut myöskään komission aikomus. Asiakirja perustuu Eurostatin ehdotukseen, jolla pyritään kohtelemaan Euroopan unionin kaikkia maita ja alueita mahdollisimman tasapuolisesti. Asiakirjassa ei myöskään päätetä ennalta aluepolitiikkaa. Mikä kuuluu tavoite 1 -alueeseen? Mikä kuuluu tavoite 2 -alueeseen? Pysyykö nykyinen aluepolitiikan järjestelmä ennallaan? Emme tiedä sitä. Puhumme tässä vain tilastoista; ja puhumme sellaisesta järjestelmästä, että tilastot olisivat entistä parempia ja mahdollisimman tasapuolisia kaikille unionin maille.
Mihin me pyrimme? Pyrimme siihen, että tähän asti soveltamastamme käytännöstä tulisi normi. Haluamme tehdä näin, koska mielestämme on tärkeää antaa oikeudellinen luonne asialle, joka on tähän asti ollut olemassa jäsenvaltioiden ja komission sopimuksella. Mielestämme on kuitenkin yhtä lailla välttämätöntä vahvistaa periaatteet laajentumiselle ja sille, että tähän asti sovellettuja perusteita sovelletaan edelleen. NUTS-luokituksella ei toistaiseksi ole ollut oikeusperustaa, mutta nyt se saa oikeusperustan: tämä on asetuksen tavoitteena.
Millaisia perusteita olemme käyttäneet NUTS-luokituksen alueiden määrittelyssä? Asiakirjamme taustalla on lähinnä kolme periaatetta. Ensimmäinen periaate on, että NUTS-luokituksen alueet ovat laissa määriteltyjä alueita; pyrimme näin siihen, että niiden alueellinen määritelmä vastaisi jo olemassa olevia poliittisia ja lainsäädännöllisiä määritelmiä: jäsenvaltioiden tunnustama hyvä määritelmä yksiköille, joilla on monissa tapauksissa jopa hallintorakenteita ja joista on vertailukelpoisia tilastoja, mikä tekee niistä riittävän luotettavia.
Toisena periaatteena ehdotamme NUTS-luokitukseen kolmea hierarkkista tasoa. Te menette tarkistuksissanne pitemmälle ja pyydätte vähintään kolmea tasoa. Kun otetaan huomioon nykyinen liikkumavaramme, tilastojen laatimisen kannalta se, että Eurostat joutuisi käsittelemään useampaa kuin kolmea tasoa, aiheuttaisi taloudellisia ongelmia. Tämä on yksi syy, mutta katsomme myös, että saamme kolmesta tasosta riittäviä ja päteviä tietoja.
Kolmantena periaatteena on pyrkimys siihen, että alueelliset tilastot olisivat vertailukelpoisia. Niinpä NUTS-luokituksen alueiden koon on oltava mahdollisimman homogeeninen. Olemme kuitenkin myös tietoisia siitä, että kussakin maassa on historiallisia realiteetteja ja oikeudellisia tilanteita, joiden takia tätä periaatetta ei voida soveltaa automaattisesti tai mekaanisesti ja että erityiset seikat on otettava huomioon.
Jäsenvaltioiden kesken vallitsee yksimielisyys siitä, että tähän asti käyttämiämme periaatteita olisi sovellettava myös uuteen asetukseen. Kuten aiemmin sanoin, niitä ei sovellettaisi vain unionin nykyisiin maihin vaan myös niihin maihin, jotka liittyvät unioniin lähivuosina. Niinpä asetuksessa vastataan useisiin tavoitteisiin, joista olette voineet keskustella perusteellisesti, sekä tehdään muutamia korjauksia joihinkin niistä. Etenemme kohti nykyisin olemassa oleviin alueellisiin järjestelmiin perustuvaa NUTS-luokitusta, koska katsomme, että se on toistaiseksi tehokkain käytettävissämme oleva väline alueellisten tilastotietojen keruuseen, käsittelyyn ja levitykseen. Vahvistamme asetuksessa myös perusteita alueiden määrittämiseksi, jotta ehdokasvaltioilla olisi käytössään suuntaviivoja tehdessään maansa alueellista luokitusta. Tämä tavoite on nyt keskeinen.
Toisena seikkana haluaisin korostaa, että tilastojen on oltava vertailukelpoisia ja mahdollisimman puolueettomia. Tilastoja ei voi laatia ja käyttää erilaisiin poliittisiin päämääriin. Olisi erittäin vaikeaa muodostaa poliittisia etuja, jotka epäilemättä aiheuttaisivat selkeitä ristiriitoja. Kysymys on selvästikin tärkeä unionin aluepolitiikan kannalta, mutta - kuten sanoin aiemmin - emme saa päättää ennalta tilastoluokituksen kautta, millaista on unionin tuleva aluepolitiikka.
Pyrimme siihen, että NUTS-luokituksen tulevia muutoksia varten olisi olemassa selkeitä normeja, koska näin vältymme tulevilta ristiriidoilta (meillä on aiemmin ollut tällaisia ristiriitoja). Muutokset ovat vääjäämättömiä. Emme voi puhua täysin muuttumattomista tilanteista, mutta on asianmukaista, ettei NUTS-luokitusta muuteta liian usein ja että meillä on tiettyihin sääntöihin ja tiettyihin ennalta vahvistettuihin periaatteisiin perustuva järjestelmä. Tästä syystä katsomme aiheelliseksi, ettei muutoksia toteuteta kolmea vuotta lyhyemmällä ajanjaksolla, sillä muuten valvonta olisi hankalaa.
Asetus, sellaisena kuin se nyt on, mahdollistaa nykyisen luokituksen kehittämisen ja parantamisen. Olette antaneet oman panoksenne esittämällä 11 tarkistusta, jotka mielestämme selkiyttävät ja parantavat asetusta. Tästä syystä komissio voi hyväksyä aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan esittämät 11 tarkistusta.
Haluaisin lopuksi tähdentää, että NUTS-asetus tulee olemaan tärkeä väline, sillä sen avulla saamme Euroopan unionissa vertailukelpoisia ja puolueettomia alueellisia tilastoja, joihin voimme perustaa sen aluepolitiikan, josta me aikanaan päätämme poliittisella tasolla. Paljon kiitoksia.

Puhemies
Kiitos paljon, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
(Istunto päättyi klo 23.09.)

