Luottoluokituslaitokset (lyhyt esittely) 
Puhemies
(IT) Esityslistalla on seuraavana Wolf Klinzin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö luottoluokituslaitoksista: tulevaisuudennäkymät.
Wolf Klinz
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, luottoluokituslaitokset eivät tosiaankaan aiheuttaneet maailmanlaajuista finanssikriisiä, mutta mielestäni ne olivat hyvin pitkälti vastuussa kriisin vakavuudesta. Kun niin sanottuja strukturoituja rahoitustuotteita kehitettiin Amerikassa subprime-asuntolainojen pohjalta, luottoluokituslaitokset tukivat tätä prosessia luokittelemalla päivittäin kymmeniä ellei satoja tuotteita lähestulkoon liukuhihnaperiaatteella. Näin tehdessään ne myös hyväksyivät eturistiriidat, sillä ne tukivat liikkeeseenlaskijoita auttamalla ja neuvomalla niitä tuotteiden suunnittelussa.
Luottoluokituslaitokset väittivät jatkuvasti kertovansa vain mielipiteensä, vaikka ne tiesivätkin varsin hyvin, että luokituksia käytettiin itse asiassa hyväksyntänä. Mietinnössäni käsitellään useita puutteita ja esitetään ehdotuksia siinä toivossa, että ehkä komissio pystyy sisällyttämään osan niistä lainsäädäntöehdotukseensa, jonka se esittää syksyllä.
Esitin viisi ehdotusta. Ensinnäkin luottamusta luokituksiin on vähennettävä. Käytännössä saimme selville, että sääntely-ympäristö on johtanut siihen, että muun muassa rahojaan sijoittaville pankeille, vakuutusyhtiöille ja eläkerahastoille luokitusten käyttö on todella välttämätöntä. Tämä tehtiin hyvin selväksi Basel II -järjestelmässä, ja itse asiassa luottoluokituslaitoksista on tullut lakisääteisiä sertifiointielimiä.
Meidän on jälleen kerran annettava markkinatoimijoille, etenkin yhteisösijoittajille, joilla on omaa asiantuntemusta, mahdollisuus ottaa itse vastuu investointeja koskevista päätöksistä sen sijaan että ne ulkoistavat nämä päätökset muille. On tehtävä selväksi, että investoijien täytyisi investoida vain, jos ne todella ymmärtävät tuotetta, eivätkä ne voi käyttää sitä veruketta, että ne voivat tiettyyn pisteeseen asti asettaa automaattisesti investointistrategiansa tavoitteeksi tuotteen, jonka luokitus on AAA.
Toiseksi meidän on varmistettava, että ne tiedot, joiden perusteella luottoluokituslaitokset tekevät päätöksensä, ovat julkisesti saatavana, että tätä tietoa ymmärretään ja että myös käytetyt mallit ovat tiedossa. Tämä johtaa avoimuuteen ja myös helpottaa investointiaikeisten yhteisösijoittajien päätöksentekoa. Se myös helpottaa tilaamattomien luokitusten antamista. Tässä yhteydessä meidän olisi pohdittava, onko Yhdysvaltojen harkitsema ehdotus järkevä, nimittäin että silloin, kun liikkeeseenlaskijat valitsevat vain yhden luottoluokituslaitoksen, voidaan toista riippumatonta elintä kannustaa antamaan luokitus, ja tämä toinen elin voisi työskennellä julkisesti saatavana olevien tietojen perusteella.
Kolmanneksi tarvitsemme lisää kilpailua. Tosiasiassa meillä on oligopoli. Ne kolme olemassa olevaa luottoluokituslaitosta, jotka toimivat maailmanlaajuisesti, hallitsevat 95:tä prosenttia maailman liiketoiminnasta. Niillä on niin sanotut monopolitulot, mikä tarkoittaa 40 prosentin tuottoa liikevaihdosta, ja siksi ehdotan, että perustamme eurooppalaisen luottoluokituslaitoksen. Sen olisi perustuttava säätiömalliin, ja rahoitussektorin olisi tarjottava käynnistysvaiheen rahoitus lainoilla, joista peritään korkoa. Viiden vuoden päästä tiedämme, toimiiko tämä, ja sen jälkeen tämän luottoluokitussäätiön on myös maksettava takaisin saamansa rahat.
Olen kuitenkin varma, että on myös muita vaihtoehtoja. Saattaisi olla järkevää myös antaa kansallisten ja alueellisten luottoluokituslaitosten toimia eurooppalaisen verkoston muodossa.
Neljänneksi meillä on edelleen merkittävä maksumalliin liittyvä ongelma. Tällä hetkellä sovellamme liikkeeseenlaskija maksaa -mallia. Tämä malli on se, joka toimii pohjimmiltaan koko maailmassa. Näin ollen liikkeeseenlaskija maksaa, mutta tähän liittyy selvä eturistiriita, jota voisimme vähentää, jos liikkeeseenlaskijoita ei enää neuvottaisi ja jos valvontaelimet olisivat aidosti riippumattomia. Muita mahdollisia malleja ovat muun muassa tilaaja maksaa -malli. Myös tässä on eturistiriitoihin liittyvä ongelma, ja tämä olisi samalla myös kutsu vapaamatkustajille. Sen vuoksi tätä kannattaa harkita. Kolmas vaihtoehto olisi suoritusperusteinen maksumalli, toisin sanoen ensin maksetaan ennakkomaksu ja loput maksusta maksetaan vasta sitten, kun tiedetään miten hyvin luokitus pitää paikkansa.
Viimeinen mutta tärkeä seikka on se, että meidän on otettava käyttöön vastuullisuus. Luottoluokituslaitosten on otettava vastuu siitä, mitä ne todellisuudessa tekevät, ja siksi olen sitä mieltä, että ne olisi saatettava vastuuseen, ei tietenkään luokituksesta sinänsä, vaan puutteista ja laiminlyönneistä niiden omassa työssä.
Elena Băsescu
(RO) Arvoisa puhemies, luottoluokitusalalla on useita puutteita, joista tärkeimpiä ovat kilpailun ja avoimuuden puute sekä oligopolistiset rakenteet. Kilpailua voitaisiin lisätä luomalla sääntely-ympäristö, joka edistää markkinoille pääsyä. Tässä analysoitaisiin perusteellisesti nykyiset esteet. Haluan korostaa, miten tärkeää on seurata Basel III -järjestelmän edistymistä ja vakavaraisuusdirektiivin 4 lukuun liittyvää prosessia. On lisättävä vastuullisuutta sekä sisäisten mallien seuraamista ja ennaltaehkäisevien toimenpiteiden määräämistä koskevia valtuuksia. Kaikkien luottoluokituslaitosten on täytettävä tietojen julkaisemiseen, avoimuuteen sekä eturistiriitojen hallintaan liittyvät tiukimmat vaatimukset.
Tällä hetkellä luokituksella on Romaniassa vakaat näkymät. Ne saattavat parantua, jos rakenneuudistuksia ja rahoitusalan vakautta pidetään yllä.
Georgios Papanikolaou
(EL) Arvoisa puhemies, luottoluokituslaitokset menettivät uskottavuutensa kauan sitten. Tässä asiassa esittelijämme on täysin oikeassa. Ne antavat hyviä tai huonoja luokituksia lähes mille tahansa: maille, pankeille, kunnille, jopa valtion yrityksille, ehdottomasti kaikelle, mutta niiden luokitukset perustuvat enimmäkseen julkistamattomiin ja näin ollen ei-avoimiin tietoihin.
Luottoluokituslaitosten käyttämien tietojen puutteelliseen avoimuuteen ja näin ollen puutteelliseen uskottavuuteen liittyvä ongelma herättää seuraavan tärkeän kysymyksen: onko oikeudenmukaista, onko loogista, onko moraalisesti oikein, että luokitukset, jotka vaikuttavat talouselämään ja sekoittavat miljoonien kansalaistemme elämän yhdessä yössä, eivät ole avoimia eivätkä mahdollisesti myöskään luotettavia? Ei tietenkään ole.
Jaroslav Paška
(SK) Arvoisa puhemies, finanssikriisin seurauksena luottoluokituslaitoksia, jotka arvioivat rahoitustuotteiden turvallisuutta, kritisoitiin epäammattimaisesta ja omaa etua tavoittelevasta rahoitustuotteiden luokituksesta.
Kun luottoluokituslaitosten toimintamenetelmien avoimuuden todettiin olevan puutteellista, heräsi epäilyksiä niiden arviointien oikeudenmukaisuudesta ja ammattimaisuudesta, ja sen vuoksi meidän on aika etsiä parannuskeinoja rahoitustuotteiden jatkuvaa arviointia ja luokitusta koskevaan järjestelmään.
Tämän perusteella pidän esittelijän laatimaa mietintöä erittäin tärkeänä, ja mielestäni hänen esittämänsä prosessit auttavat meitä muokkaamaan rahoitustuotteiden arviointijärjestelmää niin, että joko luottoluokituslaitosten tai muiden järjestelmien antamat päätelmät johtavat objektiivisempaan rahoitustuotteiden luokitukseen.
Ilda Figueiredo
(PT) Arvoisa puhemies, kokemus on selvästi osoittanut, etteivät luottoluokituslaitokset ole uskottavia ja että niiden toiminta on edelleen vahingollista tietyille maille, joko niiden taloudelle tai valtionvelalle. Tällä hetkellä tämä vahingoittaa erityisesti maita, joilla on suhteellisen heikko talous. Sen vuoksi on valvottava tarkasti luottoluokituslaitosten toimia, sillä vaikka ne ovatkin menettäneet kaiken uskottavuutensa, ne ovat edelleen äärimmäisen vahingollisia. Tätä valvontaa ei pitäisi rajoittaa ainoastaan avoimuutta koskeviin sääntöihin, vaan olisi mentävä pidemmälle ja valvottava kokonaisvaltaisesti kansainvälistä rahoitusjärjestelmää ja samalla tehtävä loppu veroparatiiseista, säänneltävä rahoitusalaa asianmukaisesti riskipääoman liikkeitä verottamalla ja estettävä rahoituspääoman jatkuva...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Nikolaos Salavrakos
(EL) Arvoisa puhemies, olen ehdottomasti samaa mieltä esittelijän kanssa kaikista niistä viidestä kohdasta, jotka sisältyvät hänen ehdotuksiinsa niin sanotuista luokituslaitoksista ja niiden liioitelluista vaikutuksista maailman ja Euroopan talouteen. Nämä yhtiöt eivät voi osallistua samanaikaisesti sellaiseen kaupalliseen toimintaan, joka on samantyyppistä kuin niiden valvova tai luokitteleva toimintansa tai joka liittyy tähän toimintaan.
Vaadimme, että näiden laitosten laatimia selvityksiä valvotaan, että hyväksytään tietyt perusperiaatteet ja että otetaan käyttöön korvausvastuu niille valtioille aiheutuneista kustannuksista, jotka on arvioitu huonosti tai harhaanjohtavasti. Ehdotan myös, että kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa otetaan käyttöön kirjanpidon perusperiaatteet, ja myös sovelletaan niitä, jotta voidaan korostaa näiden valtioiden omaisuuden arvoa, sen virallista arviointia, niin että meillä on tieto vastaavista ja vastattavista eivätkä nämä valtiot voi enää jäädä luottoluokituslaitosten ja niiden edustamien osapuolten päähänpistojen armoille.
Viviane Reding
Arvoisa puhemies, komission jäsen Barnier on tällä hetkellä Yhdysvalloissa tapaamassa kollegojaan, ja hän pyysi minua välittämään teille seuraavan julkilausuman vastauksena Wolf Klinzin valiokunta-aloitteeseen luottoluokituslaitoksia koskevaan mietintöön, jonka talous- ja raha-asioiden valiokunta hyväksyi maaliskuussa.
Komission jäsen on samaa mieltä siitä, että tätä nykyä myönnetään laajasti, että luottoluokituslaitosten puutteelliset työskentelymenetelmät ovat myötävaikuttaneet rahoituskriisiin. Vastatakseen näihin huolenaiheisiin ja G20-sitoumusten mukaisesti EU reagoi todella nopeasti hyväksymällä - jo vuonna 2009 - luottoluokituslaitoksia koskevan asetuksen. Siinä esitetään tiukkoja vaatimuksia, jotka laitosten on täytettävä poistaakseen mahdolliset eturistiriidat ja parantaakseen luokitusmenetelmien laatua sekä luokitusten avoimuutta.
Toisena toimenpiteenä kolmen uuden Euroopan rahoitusvalvontaelimen perustamisen jälkeen luottolaitoksia koskevaa asetusta vahvistetaan ottamalla käyttöön uuden Euroopan valvovan markkinaviranomaisen (European Supervisory Markets Authority) harjoittama keskitetty valvonta. Muutosasetus tuli voimaan 1. kesäkuuta 2011. Aiomme kiinnittää todella tarkkaa huomiota tämän säädöksen oikeaan soveltamiseen.
Nykyisin Euroopan sääntelykehystä käytetään mallina muilla oikeudenkäyttöalueilla. Kuitenkin kevään 2010 valtionvelkakriisin jälkeiset tapahtumat Euroopan markkinoilla ovat tehneet selväksi sen, että uudelleentarkastelua ja vahvistavia toimenpiteitä tarvitaan lisää. Tästä syystä komissio alkoi kesäkuussa 2010 analysoida aiheita perusteellisesti. Toteutettiin julkinen kuuleminen, komission yksiköt ovat arvioineet vastaukset ja laativat parhaillaan vaikutustenarviointia esittääkseen lainsäädäntöehdotuksia tämän vuoden kuluessa. Tässä yhteydessä komissio aikoo tarkastella toimenpiteitä, joilla voitaisiin vähentää liiallista riippuvuutta ulkoisista luokituksista, parantaa avoimuutta, edistää kilpailua, ottaa käyttöön vastuun periaate ja vähentää liikkeeseenlaskija maksaa -mallista johtuvia mahdollisia eturistiriitoja.
Tiedämme näiden olevan hyvin monimutkaisia kysymyksiä ja haluamme olla varmoja, että vastaamme niihin oikealla tavalla. Tässä yhteydessä olemme tarkastelleet hyvin kiinnostuneena Klinzin valiokunta-aloitteista mietintöä, jossa käsitellään niitä aiheita, joita parhaillaan tarkastelemme uudelleen, ja annetaan hyvin merkittävä panos lainsäädäntöaloitteellemme.
Lopuksi totean, että kansainvälisellä tasolla lokakuussa 2010 finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä esitti muutamia periaatteita, joilla vähennetään rahoituslaitosten riippuvuutta luottoluokituksista. Näiden periaatteiden mukaisesti pyrimme tulevassa pankkialan lainsäädäntöehdotuksessamme, niin sanotussa CRD 4:ssä, ottamaan käyttöön toimenpiteitä, joilla torjutaan liiallista riippuvuutta luokituksista.
Puhemies
(DE) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina 7. kesäkuuta kello 12.00.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
George Sabin Cutaş
Ennen kuin Lehman Brothers -investointipankki teki konkurssin, tärkeimmät luottoluokituslaitokset antoivat sille parhaan mahdollisen luokituksen. Myös Islannin kolme suurinta pankkia olivat niiden mielestä hyvässä kunnossa vielä muutamaa päivää ennen romahtamistaan. Lisäksi Kreikan luokituksen alentamisessa ei ole otettu huomioon maan talouden elvyttämisohjelman käynnistämistä. Talous- ja finanssikriisi on tuonut korostetusti esiin luottoluokituslaitosten oligopolistisen rakenteen samoin kuin niiden puutteellisen kilpailun, avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden. Kolmen tällaisen laitoksen dominoimassa maailmassa tarvitaan lisää tarjontaa sekä uudenlaisia työskentelytapoja. Sen vuoksi kannatan ajatusta julkisen eurooppalaisen luottoluokituslaitoksen perustamisesta vaihtoehtona tällaisille yksityisille laitoksille. Luokituksen saaminen eurooppalaiselta laitokselta tehtäisiin pakolliseksi, ja tämä täydentäisi perinteisten laitosten antamia luokituksia lisäten näin kilpailua oikeudenmukaisimmasta luokituksesta.
