
(1)
Patakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, tänään ja muutamien seuraavien päivien aikana kymmenet maanviljelijät, jotka ovat kotoisin Thessalian maakunnan Karditsasta, Trikalasta, Larisasta ja Magnisiasta sekä Kreikan muilta alueilta, istuvat oikeudenkäynneissä syytettyinä osallistumisesta mielenosoituksiin, joilla pyritään torjumaan yhteisen maatalouspolitiikan heihin kohdistamaa suurhyökkäystä ja estämään heidän elinkeinonsa tuhoutuminen, jotta he voivat edelleen viljellä maataan ja jäädä kyliinsä.
Kreikan edellinen hallitus vastasi maanviljelijöiden maltillisiin vaatimuksiin perustamalla koko Kreikan maaseudulle satoja tuomioistuimia, joissa maanviljelijöille langetettiin tuomioita näiden taisteluhengen murtamiseksi. Hallitukset tulevat ja menevät, mutta maaseudulle perustetut tuomioistuimet pysyvät. Mielenosoitusten kriminalisoimisen tarkoituksena on saada köyhiä ja keskiluokan maanviljelijöitä edustavat taistelijat lopettamaan taistelunsa yhteisen maatalouspolitiikan kumoamiseksi. Yhteinen maatalouspolitiikka on aiheuttanut erittäin suuria vaikeuksia Välimeren alueen jäsenvaltioiden maataloustuotteille ja maanviljelijöiden toimeentulolle sekä johtanut maaseudun autioitumiseen. Kreikan uusi hallitus, joka oppositiossa ollessaan totesi, ettei se hyväksy näitä oikeudenkäyntejä, pysyy nyt vaiti kuten Pontius Pilatus aikoinaan.
Tuomitsemme maanviljelijöitä edustaviin taistelijoihin kohdistuvan ja parasta aikaakin jatkuvan joukkovainon ja vaadimme sen välitöntä lopettamista. On varmaa, ettei mikään oikeudenkäynti tai tuomio murra heidän taisteluhenkeään. Köyhät maanviljelijät taistelevat voidakseen jäädä asumaan kyliinsä ja viljelläkseen maataan ja jatkavat tuotantotoimintaansa, koska tässä on kyse elämästä ja kuolemasta heille ja heidän perheilleen. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
– Obiols i Germàn laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0120/2004) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Costa Rican, El Salvadorin, Guatemalan, Hondurasin, Nicaraguan ja Panaman tasavaltojen välisen poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä, 
– Salafranca Sánchez-Neyran laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0119/2004) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Andien yhteisön ja sen jäsenmaiden Bolivian, Ecuadorin, Kolumbian ja Perun tasavaltojen ja Venezuelan bolivariaanisen tasavallan välisen poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä. 
Patten,
   . Arvoisa puhemies, olen erittäin tyytyväinen, että minulla on mahdollisuus osallistua tähän keskusteluun, ja puhujalistaa katsoessani olen varma, että tätä keskustelua kannatti odottaa! On erittäin tärkeää, että meillä on tilaisuus keskustella jälleen kerran Euroopan unionin suhteista Latinalaiseen Amerikkaan, ja olen erityisen iloinen siitä, että keskustelun pohjan muodostavat kahden erittäin ansioituneen kollegan näkemykset. Nämä kaksi kollegaa tietävät aiheesta erittäin paljon ja ovat muutamien viime vuosien aikana keskittyneet erittäin suurta innostuneisuutta ja asiantuntemusta osoittaen vahvistamaan suhteitamme näihin alueisiin.
Nyt keskusteltavana olevat sopimukset merkitsevät erittäin tärkeää edistysaskelta suhteissamme Keski-Amerikkaan ja Andien yhteisöön. Olen näin ollen kiitollinen Euroopan parlamentin voimakkaasta tuesta sopimuksille.
Kuten parlamentti tietää, Madridissa vuonna 2002 pidetyssä EU:n ja Latinalaisen Amerikan sekä Karibian alueen huippukokouksessa unioni sitoutui käymään kunkin alueen kanssa poliittista vuoropuhelua ja neuvottelemaan yhteistyötä koskevista uusista sopimuksista. Euroopan unioni on pitänyt kiinni tästä sitoumuksesta. Neuvottelut saatettiin menestyksellisesti ja nopeasti päätökseen vain kahden kierroksen jälkeen lokakuussa 2003, ja molemmat sopimukset allekirjoitettiin Roomassa 15. joulukuuta 2003.
Uudet sopimukset ovat kunnianhimoisia. Ensinnäkin niissä virallistetaan poliittinen vuoropuhelu ja tehostetaan sitä. Tämä koskee Keski-Amerikan kanssa vuonna 1984 aloitettua San Josén vuoropuhelua ja Andien yhteisön kanssa käytyä ministeritason poliittista vuoropuhelua, joka sai alkunsa vuonna 1996 annetusta Rooman julistuksesta. Toiseksi sopimuksissa laajennetaan sekä poliittista vuoropuhelua että Euroopan unionin nykyistä yhteistyötä näiden kahden alueen kanssa uusille aloille esimerkiksi sisällyttämällä sopimuksiin muutamia uusia aloja, kuten maahanmuutto, konfliktien ehkäisy, hyvä hallintotapa ja terrorismin vastaiset toimet.
Sopimusten neuvotteleminen mahdollisimman nopeasti ei kuitenkaan selvästikään riitä. Meidän on myös varmistettava, että sopimukset tulevat voimaan nopeasti, ja toivon, että molemmat osapuolet ratifioivat ne pikaisesti. Tämä on tärkeää, koska sopimuksissa käsitellyt uudet alat ovat hyvin todellisia huolenaiheita molemmilla alueilla.
Madridissa pidetyssä EU:n ja Latinalaisen Amerikan sekä Karibian alueen huippukokouksessa oltiin yhtä mieltä siitä, etteivät edellytykset olleet riittävät assosiaatiosopimuksia koskevien neuvottelujen käynnistämiselle. Poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä koskevat sopimukset katsottiin välivaiheeksi, ja sopimusten tavoitteena on luoda edellytykset, joilla tulevaisuudessa voidaan neuvotella assosiaatiosopimuksista, joihin sisältyvät vapaakauppasopimukset. Valtioiden ja hallitusten päämiehet myös määrittelivät, mitkä ovat pääedellytykset assosiaatiosopimusta koskevien neuvottelujen aloittamiselle. Näitä ovat varsinkin alueellisen integraation syventäminen ja Dohan kehityskierroksen saattaminen päätökseen.
Käytän tätä tilaisuutta korostaakseni äskettäin neuvoteltujen sopimusten merkitystä yhteisen tavoitteemme saavuttamisessa. Yhteisenä tavoitteenammehan on neuvotella tulevaisuudessa assosiaatiosopimuksista näiden alueiden kanssa.
Madridin huippukokouksesta on nyt kulunut kaksi vuotta, ja aivan pian on alkamassa toinen, Guadalajaran huippukokous, ja meidän on arvioitava uudelleen suhdettamme näihin alueisiin. On monia kysymyksiä, joita meidän pitäisi kysyä itseltämme. Missä määrin Madridissa asettamamme edellytykset ovat edelleen perusteltuja viimeaikaisen kehityksen valossa? Miten sen seikan, ettei monenvälisissä kauppaneuvotteluissa ole tapahtunut merkittävää edistystä, pitäisi vaikuttaa suhteisiimme näihin alueisiin? Miten voimme varmistaa, ettemme epähuomiossa hankaloita mitenkään ensisijaista kauppatavoitettamme, joka on monenvälisten sopimusten edistäminen ja Dohan kehityskierroksen saattaminen päätökseen? Eikö muutoin olisi vaarana, että tällaisten neuvottelujen aloittamisesta tulee pelkkä poliittinen ele, koska haluamme sopimuksia, joiden sisältö on laajempi kuin sopimuksissa, joista voidaan sopia monenvälisellä tasolla? Onko olemassa tyydyttävää poliittista mallia, joka kattaisi kaikki nämä tavoitteet?
Alueellinen integraatio on edelleen avainasemassa, sillä se voi auttaa edistämään poliittista vakautta, taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta kaikissa näiden alueiden maissa. Komissio katsoo, että edistyminen integraation syventämisessä on merkki poliittisesta ja taloudellisesta kypsyydestä. Miten voimme arvioida alueellisessa integraatiossa tapahtuvaa edistystä? Katson, että edistyksen arvioinnissa keskeisessä asemassa ovat kolme perustekijää: täysin toimintakelpoinen institutionaalinen kehys, tulliliitto ja alueen sisäisen kaupan esteiden vähentäminen.
Seuraavana yhteisenä askeleena pitäisi olla molempien alueiden saavuttaman edistyksen arvioiminen neuvottelujen aloittamisen valmistelua silmällä pitäen. Korostan, että arviointi tulisi suorittaa objektiivisesti, eikä meidän pitäisi asettaa mahdottomia vaatimuksia, jotka saattaisivat vain johtaa sopimusten muiden osapuolien turhautumiseen.
Komissio on aina tukenut alueellista integraatiota. Olemme vakuuttuneita, että komission tulisi toimia näin myös jatkossa. Komission antama tuki ei ole vain sanallista. Keski-Amerikan alueellisessa jälleenrakennusohjelmassaan komissio on hyväksynyt hankkeen, jolla tuettiin Keski-Amerikan tulliliittoa 8 miljoonalla eurolla vuonna 2001, ja hankkeen, jolla tuettiin alueellisen integraation instituutioita ja kansalaisyhteiskunnan osallistumista alueelliseen integraatioprosessiin 15 miljoonalla eurolla vuonna 2003. Parhaillaan on valmisteilla eräs toinen hanke, josta tuetaan 10 miljoonalla eurolla yhteisen politiikan kehittämistä ja toteuttamista. Andien yhteisössä toteutetaan hankkeita, jotka koskevat tilastoja, tulleja, kilpailua ja kauppaan liittyvää teknistä tukea ja joiden yhteisarvo on yli 15 miljoonaa euroa. Lisäksi komissiossa suunnitellaan tämäntyyppisen yhteistyön tehostamista alueellisen strategia-asiakirjan tulevan tarkistamisen yhteydessä, jolloin tavoitteeksi asetetun taloudellisen alueellisen integraation määrärahoja lisätään toisella 4 miljoonalla eurolla.
Euroopan unioni ei todellakaan suhtaudu välinpitämättömästi Keski-Amerikkaan, Andien yhteisöön eikä koko Latinalaiseen Amerikkaan. Nykyisissä rahoitusnäkymissä 2000–2006 Latinalaiselle Amerikalle varatut määrärahat ovat noin 20 prosenttia suuremmat kuin edellisissä rahoitusnäkymissä. Yhteisön talousarviosta käytetään Aasiassa noin 0,15 euroa asukasta kohti, kun vastaava luku Latinalaisessa Amerikassa on kolminkertainen. Ehkä kaikkein tärkeintä on se, että me todellakin käytämme nyt tähän tarkoitukseen varattuja määrärahoja. Vuonna 2003 sekä maksumäärärahoja että maksusitoumusmäärärahoja hyödynnettiin sataprosenttisesti.
Haluan korostaa jälleen kerran, että suhteet Latinalaiseen Amerikkaan ovat maantieteellis-strateginen painopistealue Euroopan unionille. Olen ollut erityisen tyytyväinen, kun minulla on ollut viime viikkoina mahdollisuus keskustella suhteistamme Mercosurin edustajien, kaikkien Andien yhteisön jäsenmaiden ulkoministerien ja Keski-Amerikan edustajien kanssa. Toivon hartaasti, että Madridin seurantakokouksesta tulee onnistunut huippukokous, jossa keskitytään alueelliseen integraatioon ja sosiaaliseen osallisuuteen. Toivon myös täydestä sydämestäni, että Guadalajaran huippukokouksessa voidaan havaita uutta kehitystä suhteissamme näihin kahteen alueeseen, joiden kanssa olemme vasta äskettäin neuvotelleet järkevät sopimukset.
Obiols i Germà (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, komission jäsenen sanat ilahduttivat minua. Hänen puheenvuoronsa on selkeä osoitus siitä, että komissio on huolissaan näistä alueista ja haluaa asettaa ne etusijalle. Haluan todeta komission jäsenelle, että Euroopan unionin ja Keski-Amerikan välisen poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä koskevan sopimuksen arviointi riippuu pääasiassa yhdestä tekijästä, nimittäin siitä, millaisia tulevaisuudennäkymiä tämä komission jäsenen siirtymäkaudeksi nimittämä vaihe avaa.
Meidän näkökulmastamme ja parlamentin 15. marraskuuta 2001 antaman päätöslauselman pohjalta tämäntyyppisen poliittisen yhteistyösopimuksen tulee johtaa vapaakauppasopimuksen sisältävän assosiaatiosopimuksen valmistelemiseen Keski-Amerikan kumppanimaiden pyrkimysten sekä Euroopan unionin poliittisten, taloudellisten, kaupallisten ja sosiaalisten etujen mukaisesti.
Keskeinen kysymys on toisin sanoen se, aloittaako unioni todellakin neuvottelut assosiaatiosopimuksen tekemiseksi Keski-Amerikan ja myös Andien yhteisön maiden kanssa samanlaisin ehdoin kuin Meksikon ja Chilen kanssa tehdyissä sopimuksissa ja Mercosurin kanssa parhaillaan neuvoteltavissa sopimuksissa mutta tarvittavin muutoksin. Tämä olisi alku yleisluonteisemmalle strategiselle lähestymistavalle, jonka pitäisi johtaa kokonaisvaltaisen alueiden välisen sopimuksen tekemiseen sekä Euroopan ja Latinalaisen Amerikan vapaakauppa-alueen perustamiseen.
Toukokuussa pidettävässä kolmannessa huippukokouksessa meille tarjoutuu tilaisuus osoittaa ennakointikykyä ja näkemyksellisyyttä avaamalla nimenomaisesti tämän mahdollisuuden.
Keski-Amerikka on parhaillaan muutosten keskellä. Kuten me kaikki tiedämme, ongelmia tällä alueella aiheuttavat yksittäisten maiden vaikea rakenteellinen ja taloudellinen tilanne, joka on vakava, mutta alueella on kiistatta nähtävissä myös rohkaisevia merkkejä. Kyseisten maiden presidenttien keskuudessa vallitsee yhteinen tahto edetä käytännössä taloudellisessa integraatiossa. Keski-Amerikan taloudellisessa integraatiopankissa on alkanut uusi vaihe, jota pidän erittäin lupaavana. Alueella suunnitellaan integraation instituutioiden uudistamista, johon kuuluvat erityisesti Keski-Amerikan parlamentin varsin perusteelliset uudistukset. Tältä osin Euroopan unionin on osoitettava läsnäolollaan ja kannanotoillaan selvästi, ettemme tyydy pelkästään harjoittamaan diplomatiaa konfliktitilanteissa vaan toimimme samalla tarmolla ja saman tärkeysjärjestyksen mukaisesti kuin aikaisemminkin, kun pyrimme määrätietoisesti edistämään alueen rauhanprosesseja. Meidän on myös osoitettava, että haluamme edelleen päättäväisesti pyrkiä parantamaan poliittista, taloudellista ja yhteiskunnallista tilannetta alueella, jossa aiemmat ja nykyiset ongelmat ovat aiheuttaneet niin suurta vahinkoa.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin, että toukokuussa pidettävä Guadalajaran huippukokous aloittaa selkeästi vaiheen, jossa tämän sopimuksen täytäntöönpanoon suhtaudutaan mahdollisimman päättäväisesti ja jonka yhteydessä myös säilytetään yleisessä tullietuusjärjestelmässä ja huumeohjelmassa myönnetyt kaupalliset edut alueen mailla. Haluan ennen kaikkea, että unioni sitoutuu nimenomaisesti neuvottelemaan todellisesta assosiaatiosopimuksesta.
Kun käsittelemme nyt Guadalajaran huippukokousta, haluan mainita erityisesti komission jäsenelle Pattenille seikan, joka ei tarkasti ottaen liity Keski-Amerikkaan mutta joka voisi olla menestystarina huippukokoukselle yhdellä nimenomaisella alalla. Nykyisessä maailmantilanteessa on useita mustia aukkoja, ja yksi niistä on nimeltään Haiti. Pitkäaikaisen ja voimakkaan avun antamista koskeva Euroopan unionin sitoumus, jota Latinalaisen Amerikan kumppanit tukevat ja jolle Caricom, Amerikan valtioiden järjestö OAS ja YK antavat täyden tukensa, voisi uskoakseni olla menestystarina Guadalajaran huippukokouksessa. Tätä myönteistä kehitystä voidaan lujittaa, jos hyvät aikeet johtavat myös määrätietoisiin ja kestäviin toimiin. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää komission jäsentä Pattenia toimista, joihin tiedän hänen ryhtyneen, jotta hän voisi osallistua tähän keskusteluun esityslistaan liittyvistä hankaluuksista huolimatta.
Hälventääkseni kaikki epäilyt haluan myös onnitella komissiota huolellisuudesta ja perinpohjaisuudesta, jolla se on esitellyt suuntaviivat poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä koskevien sopimusten tekemiseksi. Olen varma, että komission jäsen Patten muistaa ennen Madridin huippukokousta pitämämme kokoukset, joihin myös komission jäsen Lamy osallistui. Haluan myös kiittää komissiota huolellisuudesta, tehokkuudesta ja nopeudesta, joilla se on neuvotellut sopimukset, joita parlamentti pitää assosiaatiosopimusten edeltäjinä, kuten jäsen Obiols i Germà äsken huomautti.
Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan näitä kahta sopimusta koskeva keskustelu ja melko harvinainen yksimielinen äänestystulos sekä tämänpäiväinen täysistuntokeskustelu ja myöhemmin toimitettava äänestys merkitsevät yhden vaiheen päättymistä ja toisen alkamista. Tälle toiselle vaiheelle on nähdäkseni tunnusomaista tuleva Guadalajaran huippukokous.
Kuten komission jäsen Patten tietää paremmin kuin kukaan, elämme monimutkaisessa maailmassa, jossa Euroopan unionilla on sekä sisäisiä velvoitteita, kuten perustuslain syntyminen tai laajentuminen, että ulkoisia velvoitteita. Viimeksi mainittuihin kuuluvat EU:n uudet suhteet Venäjään, jatkuvat ongelmamme Balkanilla, velvoitteemme Keski-Aasiassa, Iranissa, Irakissa ja Afganistanissa, Lähi-idän ongelma sekä suunnanmuutos EU:n ja Yhdysvaltojen välisissä suhteissa. Arvoisa puhemies, lyhyesti sanottuna maailma on suuri, ja Latinalainen Amerikka on vain yksi osa siitä. Pidän kuitenkin hyvin myönteisenä, että tunnustamme nyt komission jäsenen tapaan, että Latinalainen Amerikka on jatkossakin Euroopan unionin painopistealue muun muassa siksi, että meillä on yhteiset arvot ja yhteinen menneisyys.
Maaliskuun 19. päivänä pidettiin kokous, johon osallistuivat Euroopan parlamentin jäsenistä koostuva suuri valtuuskunta, Latinalaisen Amerikan parlamentin, Andien parlamentin ja Keski-Amerikan parlamentin puhemiehet ja edustajia sekä Mercosurin parlamentaarisen sekavaliokunnan puheenjohtaja ja edustajia. Kokoukseen osallistuneet parlamentaarikot edustivat toisin sanoen yli miljardia Euroopan ja Latinalaisen Amerikan kansalaista.
Kokouksessa tehtiin päätelmiä siitä, miten meidän tulisi viitoittaa tietä kohti alueiden strategista kahdenvälistä kumppanuutta, joka luotiin kahdessa edellisessä huippukokouksessa. Kokoukseen osallistui minun lisäksi jäsen Obiols sekä muita Euroopan parlamentin jäseniä, jotka ottavat osaa tähän keskusteluun. Tulimme kokouksessa siihen tulokseen, ettemme tarvitse pitkää julistusten ja julkilausumien luetteloa. Toteuttaaksemme alueiden strategisen kahdenvälisen kumppanuuden tarvitsemme sen sijasta vain useita konkreettisia ehdotuksia, jotka esitimme kymmenen käskyn muodossa.
Näissä kymmenessä käskyssä keskitytään pääasiassa kolmeen alaan. Poliittisen vuoropuhelun ja poliittisen tahdon osalta ehdotamme perustettavaksi Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välistä transatlanttista yleiskokousta, joka toimisi jokseenkin samaan tapaan kuin Euro–Välimeri-alueen parlamentaarinen edustajakokous. Emme saa nimittäin unohtaa, että juuri poliittinen tahto on vienyt näitä suhteita eteenpäin viime vuosien aikana. Ehdotamme myös, että ministeritason poliittista keskustelua nykyaikaistetaan ja saatetaan ajan tasalle ja että Euroopan unioni ja Latinalainen Amerikka sopivat kansainvälisillä foorumeilla ja YK:n järjestelmässä yhteisistä kannoista. Samoin ehdotamme Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välisen rauhanperuskirjan allekirjoittamista, minkä tarkoituksena on luoda foorumi, jossa voimme käsitellä perusteellisesti turvallisuuteen ja puolustukseen liittyviä kysymyksiä, joita ei tällä hetkellä käsitellä millään erityisellä foorumilla. Ehdotamme ennen kaikkea näiden kahden alueen välisen poliittisen asialistan uudistamista, jotta voimme keskustella esimerkiksi terrorismiin liittyvistä kysymyksistä, YK:n järjestelmän uudistamisesta, hallittavuuden uhkista, köyhyyden torjunnan uudelleentarkastelusta ja monista muista aloitteista.
Arvoisa komission jäsen, vaikka poliittinen vuoropuhelu olisi miten kukoistavaa tahansa, se katkeaa ja on tuloksetonta, ellemme muuta sanoja teoiksi. On selvää, että yksi aivan ilmeinen ala, jolla meidän on muutettava sanat teoiksi, on kauppasuhteet. Ehdotammekin, että Guadalajaran huippukokouksessa määritetään tarkka ajankohta Andien yhteisön ja Keski-Amerikan maiden assosioitumiselle ja ettei niille aseteta siinä yhteydessä syrjiviä ehtoja, joita ei ole asetettu toisille maille tai maaryhmille. Arvoisa komission jäsen, viittasitte aiemmin integraatioon, ja meidän onkin syytä keskustella siitä, pitäisikö integraation olla ennakkoedellytys assosioitumiselle vai onko integraatio mahdollisesti seurausta assosioitumisesta. Parlamentti katsoo, että meidän on saavutettava todellista edistystä integraatiossa, mutta on täysin mahdollista, että vasta assosiaatiosopimukset käynnistävät integraation.
Ymmärrämme ja toiveen siitä, että Mercosurin kanssa tehtävää tasapainoista sopimusta koskevat neuvottelut saatetaan päätökseen vuoden loppuun mennessä. Yhdymme tähän toiveeseen. Parlamentti katsoo myös, että samalla kun noudatamme kahdenvälisiä ja alueellisia sopimuksia, jotka on jo neuvoteltu tai joista neuvotellaan parhaillaan, meidän pitäisi edistää eräänlaista eurooppalaistyylistä Amerikan vapaakauppa-aluetta (ALCA), jolla on sielu ja jossa annamme Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välisille suhteille institutionaalisen ulottuvuuden ja varmistamme suhteiden täydellisen maantieteellisen kattavuuden.
Arvoisa komission jäsen, katsomme myös, että meidän on harjoitettava yhteistyöpolitiikkaa, joka voidaan jollain tapaa sovittaa tähän uuteen konseptiin ja ajatukseen assosiaatiosta. Arvoisa komission jäsenhän tietää, mitä parlamentti ajattelee yhteistyöpolitiikasta, ja parlamentti onkin vaatinut tältä osin eriytettyä oikeudellista kehystä. Katsomme myös, että meidän on tuettava koko koulutusta, kulttuuria, ammatillista koulutusta sekä tieteellistä ja teknistä yhteistyötä koskevaa politiikkaa. Arvoisa komission jäsen, kuten tiedätte, parlamentti on ehdottanut kahden alueen välisen solidaarisuusrahaston perustamista, emmekä halua luoda tällä aloitteella uusia byrokraattisia rakenteita. Parlamentin aloitetta on tulkittava joustavasti, ja se on sisällytettävä komission aloitteisiin. Katsomme kuitenkin myös, että solidaarisuusrahaston yhteydessä on hyödynnettävä sekä Euroopan investointipankin että Latinalaisen Amerikan kehityspankin tarjoamia taloudellisia mahdollisuuksia.
Arvoisa komission jäsen, haluan lopuksi todeta, että parlamentin ehdotukset ovat erittäin kunnianhimoisia, kuten voitte havaita. Toivomme, että jäsenvaltiot yhtyvät tähän kunnianhimoiseen pyrkimykseen samoin kuin komissio valmisteilla olevassa tiedonannossaan, jotta voimme lähettää selkeän ja selvästi määritellyn viestin Euroopan sitoutumisesta Latinalaiseen Amerikkaan. Haluan myös todeta, että jotta tällä viestillä olisi välitöntä vaikutusta ja myös kerrannaisvaikutuksia, meidän on korjattava ja lujitettava mahdollisimman pian Euroopan parlamentin ja komission välistä strategista liittolaisuutta ja harmonista kumppanuutta, jonka ansiosta Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välisissä suhteissa on saavutettu niin paljon edistystä. Esitän tämän ehdotuksen nimenomaan poliittisen ryhmäni puolesta.
Miranda de Lage (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä hänen meille osoittamistaan sanoista, jotka avaavat uusia mielenkiintoisia näkymiä Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välisten suhteiden tulevaisuudelle. Ehkä juuri tästä syystä voi olla mielenkiintoista kertoa lyhyesti näiden suhteiden kehityksestä viime vuosina.
EU:n ja Latinalaisen Amerikan välisiä suhteita ei käsitelty juuri lainkaan 1970-luvulla, joten asian käsittelyä tehostettiin seuraavalla vuosikymmenellä, mikä tapahtui samanaikaisesti diktatuurien häviämisen ja demokratian leviämisen kanssa. Näin syntyivät ensimmäisen sukupolven sopimukset, ja yhteistyötä parantanutta taloudellista tukea lisättiin. Seuraavalla vuosikymmenellä, siis 1990-luvulla, syntyivät kolmannen sukupolven sopimukset, joihin sisällytettiin ehdollisuuslausekkeita ja joissa tuettiin ja edistettiin rauhanprosesseja.
Euroopan unionin entistä sitoutuneempi politiikka antoi unionille suurta näkyvyyttä alueella, ja vuosikymmen päättyi Meksikon kanssa neuvoteltuun assosiaatiosopimukseen, joka oli yksi virstanpylväs Euroopan unionin politiikassa.
Kaikki tämä herätti odotuksia siitä, että voisimme jatkaa tällä tiellä. Kuluvan vuosikymmenen ensimmäisellä puoliskolla assosiaatiota on kuitenkin laajennettu koskemaan vain Chileä. Kunnianhimoinen pyrkimys toteuttaa uutta strategiaa näyttää polkevan paikallaan, ja omituista kyllä, tämä tapahtuu samanaikaisesti unionin laajentumisen kanssa.
Tällä välin Yhdysvallat laajentaa ja jatkaa kahdenvälisiä neuvotteluja samojen maiden kanssa, joilta Euroopan unioni vaatii oletetun assosiaatiosopimuksen allekirjoittamista ennakkoedellytyksenä alueelliselle integraatiolle. Neuvottelujen tarkoituksena on lujittaa Yhdysvaltojen asemaa alueella, mikä ei tietenkään ole mitään uutta. Kaksi hyvin erilaista lähestymistapaa siis.
Muutaman kuukauden kuluttua Latinalaisen Amerikan ja Euroopan unionin valtioiden tai hallitusten päämiehet tapaavat Meksikossa. Tämä huippukokous on mahtava tilaisuus, kuten komission jäsen totesi. Ajatus tällaisesta tapaamisesta on suurenmoinen edellyttäen, että sen tuloksena syntyy muutakin kuin pelkkä luettelo hyvistä aikeista. Ehkä komission jäsen voisi antaa meille yksityiskohtaisempaa tietoa, jotta olisimme paremmin selvillä kokouksen asialistasta.
Kuten on jo todettu, meksikolaisessa Pueblan kaupungissa järjestettiin äskettäin Euroopan parlamentin jäsenten ja Latinalaisen Amerikan integraatioparlamenttien jäsenten välinen tapaaminen. Keskustelun tuloksena syntyi useita yhteisiä näkemyksiä ja tavoitteita, jotka on ilmaistu kokouksen loppuasiakirjassa ja jotka voidaan tiivistää seuraavasti: kahden alueen välinen tiiviimpi yhteistyö, integraation tehostaminen, parlamentaarisen vuoropuhelun vahvistaminen ja assosiaatio-ohjelma.
Tänään arvioitavanamme olevat sopimukset ovat kiistatta kunnianhimoisempia kuin vuonna 1993 allekirjoitetut sopimukset. Luottakaamme siihen, että ne tulevat myös voimaan kohtuullisemmassa aikataulussa. Olen henkilökohtaisesti optimistinen tämän suhteen ja haluan, että sopimuksilla edistetään tehokkaasti assosiaatiota. Kuten teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnosta ilmenee, EU:n ja näiden maiden väliset kauppavirrat ovat tällä hetkellä hyvin vaatimattomia yleisessä tullietuusjärjestelmässä myönnetyistä kaupallisista eduista huolimatta. Lisäksi näiden maiden harjoittama vienti, joka on liian yksipuolista, on jatkuvasti alttiina kansainvälisten markkinahintojen laskulle.
Assosiaatio on kuitenkin paljon enemmän kuin pelkkä kauppasopimus, talouspolitiikan toteuttaminen tai kehitysyhteistyöhanke. Kun elämme nyt aikakautta, jolloin mikään ei ole immuuni globalisaatiolle eikä sen myötä terrorismille, assosiaatiosopimuksia on myös pidettävä kollektiivisen turvallisuuden välineinä.
Puhumme vaikeuksien kanssa kamppailevista maista, joissa köyhyys on niin suurta, että siitä voi tulla uhka sisäiselle rauhalle. Näissä maissa piilee kuitenkin samaan aikaan suunnattomia mahdollisuuksia, niiden kulttuuri liittyy läheisesti omaamme ja ne pitävät meitä malliesimerkkinä siitä, miten mahdollisuuksia voidaan hyödyntää.
Arvoisa puhemies, totean lopuksi, että koska sopimusten tekstiä ei voida muuttaa, tämän keskustelun pitäisi ainakin auttaa varmistamaan, että parlamentin mielipide otetaan huomioon, jos unioni päättää viimeinkin ottaa sitoutuneemman askeleen ja edetä assosiaatiossa Andien maiden ja Keski-Amerikan maiden kanssa Mercosuria unohtamatta, kuten on tehty eteläisen Välimeren maiden kohdalla. 
Van den Berg (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, komission kaksi ehdotusta koskevat pikemminkin poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä koskevia sopimuksia kuin assosiaatiosopimusta. Tämän vuoksi pahoittelemme sitä, ettei ehdotuksissa kiinnitetä huomiota kokonaisvaltaiseen taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitysstrategiaan, jonka tämä alue ansaitsee, mikä on sanomattakin selvää.
Ensinnäkin kumppanuuteen perustava yhteistyösopimus Andien maiden kanssa voi auttaa laukaisemaan räjähdysaltista poliittista ja yhteiskunnallista tilannetta alueella. Haluan mainita hyvänä esimerkkinä Kolumbian. Viimeisten 15 vuoden aikana yli kaksi miljoonaa ihmistä on ajettu kodeistaan, ja humanitaarisen avun tarve maassa on valtava. Meidän on vauhditettava pyrkimyksiämme poliittisen ratkaisun löytämiseksi aseellisiin konflikteihin sekä rauhan ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden palauttamiseksi. Sosiaalinen tilanne Andien maissa ansaitsee suurempaa huomiota. Monet näiden maiden asukkaista elävät edelleen äärimmäisessä köyhyydessä. On olemassa kaksi ääripäätä: Alueen niin sanotussa rikkaimmassa maassa eli Kolumbiassa neljäsosan väestöstä on tultava toimeen alle kahdella dollarilla päivässä. Ecuadorissa, joka on alueen köyhin maa, vastaava osuus on jopa yli 50 prosenttia. Keski-Amerikan maissa keskimäärin kolmasosalla väestöstä on päivittäin käytettävissään alle kaksi dollaria. Vain neljä vuotta sitten köyhimmän väestönosan (10 prosenttia) osuus kokonaiskulutuksesta oli Nicaraguassa alle prosentti, kun rikkaimman kymmenesosan osuus kokonaiskulutuksesta oli yli puolet. Aliravitsemus on ollut vakava ongelma jo vuosia näissä maissa ja on jopa pahentunut entisestään Guatemalassa.
Komissio keskittyy poliittisessa vuoropuhelussa edelleen hallituksiin ja hallintokoneistoihin. Tämä on tarpeen, mutta on itse asiassa valtavan tärkeää ottaa vuoropuheluun mukaan myös alueen parlamentit ja kansalaisyhteiskunta. Tämä hyödyttää ihmisoikeuksia, demokratiaa ja avoimuutta enemmän kuin jos keskitymme vuoropuhelussa pelkästään diplomaattisiin kanaviin. EU:n ei näin ollen pitäisi vain laajentaa poliittista vuoropuhelua koskemaan useampia kumppaneita vaan myös täydentää vuoropuhelua asettamalla siinä etusijalle sosiaalinen ja taloudellinen strategia. 
Fernández Martín (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, komission jäsen Patten on määritellyt nämä sopimukset kahdella sanalla: strategia ja siirtymäkausi. Kiitän häntä vilpittömyydestä, koska tavallaan nämä kaksi ajatusta ovat ristiriidassa keskenään.
Keskustelu Euroopan unionin sekä Keski-Amerikan ja Andien yhteisön välisistä poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä koskevista sopimuksista on hyvä esimerkki siitä, millaiset suhteemme näihin maihin tällä hetkellä ovat. Minä kuvaisin näiden suhteiden tilaa teidän käyttämienne sanojen lisäksi epätyydyttäväksi. Kyseessä on poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä koskeva sopimus, mutta kauppasuhteissamme näihin maihin ei tapahdu minkäänlaista edistystä. Todellisuudessa suhteemme näihin alueisiin eivät ole viime vuosina edistyneet parlamentin toivomalla tavalla.
Koko Andien yhteisöä ja sen yksittäisiä jäsenmaita kohdannut kriisi ei ole ainakaan auttanut parantamaan näitä suhteita. Kolumbia, Venezuela, Ecuador, Peru ja Bolivia elävät hyvin vaikeita aikoja, joista niiden alueelliset integraatioprosessit ovat kärsineet, mikä on puolestaan vaikeuttanut suhteidemme kehittämistä näihin maihin.
Samaa voidaan sanoa Keski-Amerikasta, missä laajoista väestönosista on tulossa erittäin merkittävä ja pikaista ratkaisua kaipaava ongelma alueen pienille valtioille. Tämä koskee erityisesti nuoria, joiden sosiaalinen syrjäytyminen kasvaa ja jotka tämän seurauksena ajautuvat rikollisuuteen.
Toivon, että Mercosurin kanssa tehtävä sopimus, joka on enää allekirjoitusta vailla, mikäli asiat etenevät suunnitellusti, lisätään Chilen ja Meksikon kanssa jo voimassa olevien sopimusten joukkoon. Toivon myös, että nämä kaksi aluetta voivat hyötyä kunnianhimoisemmista sopimuksista, joiden tuloksia nykyinen komissio ja parlamentti eivät ole enää todistamassa, vaan sen tekevät seuraajamme. 
Medina Ortega (PSE ).
    Arvoisa puhemies, parlamentti ei voi vastustaa sopimuksia yksinkertaisesti siitä syystä, että nämä kaksi ehdotusta ovat täysin vailla sisältöä.
Määrittelisin nämä kaksi sopimusta sanalla taivas, sillä niihin sisältyy pelkästään paljon hyviä asioita eikä lainkaan huonoja. Me kaikki kannatamme yhteistyötä, kauppavaihtoa, demokratian kehitystä ja niin edelleen, mutta sopimuksissa ei ole mitään konkreettista sisältöä. Ei taloudellista velvoitetta, kaupankäyntivelvoitetta eikä institutionaalista velvoitetta.
Tämä tapahtuu lisäksi aikana, jolloin Latinalaisen Amerikan maissa eletään vaikeuksista huolimatta vakauden aikaa. Alueella on toisin sanoen jonkin verran epävakautta, mutta Latinalainen Amerikka on tällä hetkellä yleisesti ottaen rauhanomainen ja seesteinen mantereen osa jäsen van den Bergin mainitsemasta köyhyydestä huolimatta. Latinalaisessa Amerikassa ei ole kansainvälisiä konflikteja, ja myös sen sisäiset konfliktit ovat hyvin pienimuotoisia 1980-luvun konflikteihin verrattuna. Käsitykseni on, että juuri nyt meidän pitäisi auttaa tehokkaasti Latinalaisen Amerikan kyvykkäitä henkilöitä pääsemään eteenpäin.
Jotta voimme tehdä näin, tarvitsemme kuitenkin ensinnäkin erityisen Latinalaista Amerikkaa koskevan politiikan. En tiedä, pitääkö tällaisen politiikan olla pelkästään vapaakauppapolitiikkaa tai lisätä unionin kaupankäyntiä näiden maiden kanssa, mutta sen on ainakin autettava Latinalaisen Amerikan maita muodostamaan erillisen kokonaisuuden. Latinalaiselle Amerikalle on nimittäin tällä hetkellä tunnusomaista se, että se poikkeaa hyvin paljon muista maapallon alueista. Komissio teki mielestäni tältä osin erittäin suuren virheen, kun se ei hyväksynyt erityistä Latinalaista Amerikkaa koskevaa rahoitusohjelmaa.
Katson, ettei tästä eteenpäin ole niinkään tärkeää antaa Latinalaisen Amerikan maille erilaisia toimintamalleja tai suosituksia vaan kuunnella näitä maita ja edistää niiden kehitystä yhteistyön kautta. Jos tämä maanosa jatkaa kehitystään, saatamme löytää Latinalaisesta Amerikasta sen tarpeellisen vastapainon, joka meiltä nyt puuttuu muissa maailman osissa. 
Ribeiro (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, mietinnöt ansaitsevat kiitosta siitä, että niissä vahvistetaan Euroopan parlamentin kanta yhteistyön ja solidaarisuuden tärkeään kysymykseen, mutta niissä on myös se puute, että ne ovat pelkästään kuulemismenettelyn yhteydessä annettuja vastauksia eikä niillä ole parlamentin lausunnon asemaa. Tästä puutteesta huolimatta mietinnöissä ilmaistaan hyvin selkeästi parlamentin kanta, jonka mukaan sopimuksissa pitäisi käsitellä poliittisen vuoropuhelun ja yhteistyön lisäksi myös muita kysymyksiä ja niistä pitäisi tulla todellisia assosiaatiosopimuksia. Itse asiassa vain kolme henkilöä äänesti näitä kahta mietintöä ja neljää lausuntoa vastaan, kun teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnot estivät yksimielisen päätöksen. Me kaikki olemme tietoisia parlamentin tyytymättömyydestä siihen, että sopimuksissa luodaan pelkästään tarvittavat poliittiset edellytykset kumppanuudelle ja että niissä määrätään tämän kumppanuuden mallista. Pahoittelemme myös sitä, että komission ehdotuksissa pelkästään mahdollistetaan assosiaatiosopimusten neuvotteleminen tulevaisuudessa. Parlamentti käyttääkin mietintöjen tarjoamaa tilaisuutta hyväkseen ja ehdottaa, että sopimusten, joista sitä on kuultu, pitäisi muodostaa siirtymä- ja valmistelukausi assosiaatiosopimukselle.
Meistä tässä yhteydessä on vaakalaudalla koko yhteistyön toiminta-ajatus, ja haluaisimme siksi laajentaa yhteistyötä, kuten kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnoissa esitetään. On todellakin valitettavaa, että sopimuksilla pyritään valmistelemaan poliittista kehystä, jossa yhteistyö tehdään riippuvaiseksi vapaakauppasopimuksista ja ettei sopimuksia ymmärretä osaksi kokonaisvaltaista taloudellista ja sosiaalista kehitysstrategiaa, jolla torjutaan köyhyyttä.
Näillä sopimuksilla mahdollistettaisiin se, että WTO:n Cancúnin kokouksessa poisjätetyt lausekkeet otettaisiin käyttöön niin sanotusti takaoven kautta, kuten komission jäsen Lamy asian ilmaisi Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ja Euroopan unionin (AKT-EU) seitsemännessä yhteisessä parlamentaarisessa edustajakokouksessa. AKT-maat pyrkivät estämään lausekkeiden käyttöönoton taloudellista kumppanuutta koskevissa sopimuksissa. AKT-maiden tavoitteena on lisäksi muun muassa estää erilaiset vapauttamistoimet aloilla, joita varten nämä maat pyrkivät löytämään ratkaisuja, jotka sopivat parhaiten niiden kansallisiin tilanteisiin, erityispiirteisiin ja prosesseihin. Puhumme tässä yhteydessä erityisesti julkisista palveluista, kuten terveydenhuollosta, koulutuksesta ja vesihuollosta, ja erityisesti jälkimmäisestä, koska se on elintärkeä monille näistä maista. On tärkeää, että vaikka lähestymistapoja on erilaisia, kuten nämä sopimukset osoittavat, niiden tavoite on sama, nimittäin yhtenäiseen yhteiskuntaan perustuvan talousmallin käyttöön ottaminen markkinoilla, jotka ovat vapaat mutta eivät oikeudenmukaiset. Edellä mainittu yhteistyö ei tällä hetkellä kata taloudellisia ja sosiaalisia kehitysstrategioita köyhyyden torjumiseksi, ja koko yhteistyö määräytyy markkinasuuntautuneen ja voitontavoitteluun keskittyvän ideologian perusteella, mikä lisää jo ennestäänkin tyrmistyttävää sosiaalista eriarvoisuutta. 
Howitt (PSE ).
    Arvoisa puhemies, antaessamme tukemme Andien yhteisön kanssa käytävälle poliittiselle vuoropuhelulle meidän pitäisi palauttaa mieliimme, että vain kuukausi sitten Kolumbian presidentti Uribe oli täällä istuntosalissa puolustamassa niin sanottua demokraattista turvallisuuspolitiikkaansa. Tämä politiikka ei ole kuitenkaan demokraattista, sillä väkivaltainen uhkailu johti ehdokkaiden luopumiseen ehdokkuudesta 100 äänestyspiirissä viime lokakuun vaaleissa. Tämä politiikka ei voi myöskään tuoda paljon kaivattua turvallisuutta, jonka kolumbialaiset ansaitsevat. Uriben mielivaltaisten joukkopidätysten politiikan seurauksena vankien määrää kasvoi räjähdysmäisesti yli 10 000:lla viime vuonna. Kolumbian maaseutu suorastaan tulvii sotilaita, ja näille on annettu määräys tappaa enintään neljä ihmistä kerrallaan, mikä on vastenmielinen yritys vähentää rekisteröityjen joukkomurhien määrää eikä pienennä mitenkään surmansa saaneiden kolumbialaisten kauhistuttavaa lukua. Bogotan yliopiston tukeman kolumbialaisen ihmisoikeusjärjestön (Comision Colombiana de Juristas) keräämät todisteet osoittavat, etteivät siviilien surmat ole vähentyneet lainkaan.
Tuomitsemme tietysti myös sissijärjestöjen tekemät murhat ja raakuudet, mutta kahdessa kolmasosassa ihmisoikeusloukkauksista syyllisiä ovat Kolumbian armeija tai sen puolisotilaalliset liittolaiset, jotka Uribe pyrkii nyt kyynisesti laillistamaan.
Tämän vuoksi meidän pitäisi käyttää poliittista vuoropuhelua ilmaistaksemme vastustavamme Kolumbia-suunnitelman edustamaa sotilaallista ratkaisua, tuomitaksemme Kolumbian murhenäytelmän kaikkien osapuolten tekemät ihmisoikeusloukkaukset, vaatiaksemme Kolumbiaa noudattamaan kaikkia vuonna 2003 annetussa Lontoon julistuksessa tehtyjä sitoumuksia ja toimiaksemme sellaisten ruohonjuuritason hankkeiden puolestajapuhujana, joita ovat esimerkiksi EU:n rahoittamat rauhanlaboratoriot ja jotka todellakin viitoittavat tietä oikeudenmukaiseen ja kestävään rauhaan Kolumbiassa. 

Gillig (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, yhdyn niihin, jotka ovat esittäneet onnittelunsa ja kiitoksensa parlamentissa. Sallikaa minun kuitenkin myös huomauttaa tänään keskusteltavana olevan assosiaatiosopimusten aiheen yhteydessä Euroopan parlamentin ilmaisemasta yleisluonteisemmasta toiveesta, joka koskee sitovampien, enemmän vapaaehtoisuuteen perustuvien sekä selkeämpien ja yksityiskohtaisempien sopimusten tekemistä Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Andien yhteisön jäsenmaiden tai Keski-Amerikan maiden välillä.
Sopimuksissa korostetaan ja tähdennetään poliittisen vuoropuhelun virallistamista ja hallinnon parantamista. Voimmeko puhua hallinnosta käsittelemättä samalla maailmanlaajuista kehitysstrategiaa, jonka tarkoituksena on esimerkiksi torjua köyhyyttä? Voimmeko puhua hallinnon parantamisesta käsittelemättä ja sivuamatta samassa yhteydessä taloudellista ja sosiaalista integraatiota? Nämä elementit puuttuvat uskoakseni lähestymistavastamme.
On erittäin tärkeää nostaa esille kolme seikkaa. Ensimmäinen koskee eri parlamentin jäsenten välisen ja kansallisten parlamenttien kanssa käytävän vuoropuhelun roolia. Edustettuina olevien eri maiden parlamenttien jäsenet viittaavat heikkoon asemaansa ja syrjäytymiseensä nykyisentyyppisessä poliittisessa järjestelmässä. Tämä mainittiin myös kuun alussa Pueblassa järjestettyä tapaamistamme koskevassa raportissa. Samaan tapaan kuin lopullisessa kokousmuistiossamme tehtiin, meidän tehtävämme on jälleen kerran antaa näille parlamentaarikoille se rooli, johon heillä on oikeus, ja ottaa vuoropuheluun mukaan myös eri kansalaisyhteiskuntaa edustavat toimijat, olivat ne sitten ammattijärjestöjä, yrityksiä tai järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan edustajia.
Toinen seikka liittyy alueelliseen integraatioon, joka on erittäin tärkeä. Voimmeko kuitenkin olla tyytyväisiä vapaakauppasopimuksiin, jos samalla sivuutetaan sosiaaliset näkökohdat ja erityisesti kansalaisten perusoikeuksia koskevat kysymykset? Voimmeko toisin sanoen jättää tässä yhteydessä keskustelun ulkopuolelle näiden maiden kansalaisten todellisen hyvinvointitilanteen?
Kyse on tietysti maista, joissa köyhyys on äärimmäisen suurta, kuten me kaikki olemme todenneet. Meillä pitäisi kuitenkin olla poliittista rohkeutta tietää tarkasti, mistä puhumme silloin, kun puhumme köyhyydestä. Väestön köyhyys näissä maissa on äärimmäisen suurta, mutta meidän on ilmaistava selkeästi mielipiteemme nimenomaan varallisuuden epäoikeudenmukaisesta jakautumisesta ja autettava parlamentaarikkokollegojamme toimimaan…
Puhemies.
   Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
- ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A5-0131/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi elintarvikehygieniasta (Esittelijä: Horst Schnellhardt),
- ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A5-0129/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä (Esittelijä: Horst Schnellhardt),
- ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A5-0130/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi ihmisravinnoksi tarkoitettujen tiettyjen eläinperäisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista elintarvikehygienia- ja terveyssäännöistä annettujen tiettyjen direktiivien kumoamisesta sekä neuvoston direktiivien 89/662/ETY ja 92/118/ETY ja neuvoston päätöksen 95/408/EY muuttamisesta (Esittelijä: Horst Schnellhardt),
- ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A5-0138/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä (Esittelijä: Horst Schnellhardt). 
Schnellhardt (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aloittaa kiittämällä henkilökohtaisesti komission ja neuvoston edustajia erinomaisesta yhteistyöstä kahden viime vuoden aikana. Minulla oli tilaisuus valmistella näitä asiakirjoja kahden puheenjohtajavaltion, Italian ja Irlannin kanssa, joille olen kiitollinen erinomaisesta ja toverillisesta yhteistyöstä.
Mistä tässä koko asiassa on kyse? Käsiteltävänämme olevat neljä säädöstä ovat tärkeä osa toimia, joilla pyritään parantamaan elintarviketurvallisuutta Euroopan unionissa. Säädösten laatimisen tarkoituksena on korvata 17 direktiiviä sekä yhtenäistää lainsäädäntöä ja muuttaa sitä niin, että lainsäädäntö perustuu entistä voimakkaammin tieteellisiin tietoihin ja riskeihin. Täyttävätkö komission, neuvoston ja parlamentin laatimat tekstit nämä vaatimukset? Mielestäni täyttävät. Olemme uskoakseni luoneet erinomaisen oikeusperustan, jonka vaikutuksia voidaan kuvailla seuraavasti.
Ensinnäkin oikeusvarmuus lisääntyy. Ehdotukset perustuvat hyviksi osoittautuneisiin käytäntöihin ja sisältävät elintarviketurvallisuuden lisäämiseen tähtääviä lisätoimia, mutta ratkaisevaa on se, että ehdotukset muodostavat uuden lähestymistavan lainsäädäntöön. Valitun säädöstyypin vuoksi samaa tekstiä sovelletaan kaikkialla Euroopan unionissa, ja tämä oli määrätietoinen askel yhtenäisyyden lisäämiseksi ja byrokratian vähentämiseksi. On pidettävä erittäin myönteisenä, että komissio, neuvosto ja parlamentti ovat sopineet laajentavansa kaikkien vaatimusten pakollisia osuuksia. Tämä takaa asianomaisten yritysten toiminnalle suuremman oikeusvarmuuden, mikä on valtavan tärkeää, kun vaatimukset muuttuvat jatkuvasti.
Parlamentin pyrkimykset rajoittaa mahdollisuuksia liitteiden muuttamiseen komiteamenettelyssä on myös nähtävä osana tätä lähestymistapaa, jonka tavoitteena ovat vakaus ja oikeusvarmuus. Olemme päässeet tältä osin enemmän tai vähemmän tyydyttävään sopimukseen. Voin kuitenkin myös vakuuttaa teille, että seuraamme jatkossa erittäin kriittisesti komiteamenettelyn käyttämistä liitteiden muuttamiseen. Oikeusvarmuuden on säilyttävä tärkeimpänä asiana. Tarvitsemme tietysti myös joustavuutta pystyäksemme reagoimaan uusiin vaaroihin ja tilanteisiin, ja uskokseni olemme myös saaneet sitä.
Toinen elintarvikkeiden turvallisuutta koskevien uusien sääntöjen taustalla oleva periaate on kaikkien asianomaisten etujen mukainen. Uuden lähestymistavan pääsisällön muodostavat tilalta pöytään -periaatteen käyttöönotto, yritysten omavalvonta HACCP-periaatetta (Hazard Analysis and Critical Control Point - vaarojen analysointi ja kriittiset kohdat niiden hallitsemiseksi) soveltamalla ja ohjeita noudattamalla sekä tieteellisten tutkimustulosten painoarvon lisääminen. Kaikki asianomaiset toimijat otetaan mukaan tähän uuteen lähestymistapaan, jossa otetaan kuitenkin myös huomioon tuotantoprosessin tyyppi ja elintarvikealan toimijan tarjoamat takeet. Näin ollen uudelle lähestymistavalle on myös tunnusomaista suurempi joustavuus. Vapautusten ja muutosten mahdollistaminen ei ole ristiriidassa elintarviketurvallisuuden parantamista koskevan tavoitteen kanssa. Vapautukset ja muutokset sallitaan kuitenkin vain perinteisille tuotantomenetelmille vaikeilla ja syrjäisillä alueilla, toisin sanoen paikoissa, joissa syrjäinen sijainti tai alueen vuoristoisuus aiheuttaa omat ongelmansa, sekä tietysti silloin, kun tuotteita tuotetaan paikallisille markkinoille. Lähestymistavassa voidaan siis ottaa huomioon tuotantotapojen suuri vaihtelevuus Euroopan unionissa. Mielestäni oli viisasta asettaa vapautusten ja muutosten edellytykseksi toimivaltaisen viranomaisen riskinarviointi. Mainitsen vain ohimennen, että neuvosto ja komissio ovat hieman vesittäneet tilalta pöytään –periaatetta, koska HACCP-järjestelmään perustuva menettely ole pakollinen alkutuotannossa. Olemme uskoakseni onnistuneet löytämään viisaan ratkaisun myös tähän asiaan jättämällä käytännön järjestelyt jäsenvaltioille.
Tämän "vähäiset vaatimukset vähäisestä riskistä" -lähestymistavan mukaisesti meidän pitäisi kuitenkin antaa pienille yrityksille takeet siitä, että todisteet HACCP-periaatteen soveltamisen tuloksista voidaan antaa yritykselle sopivassa muodossa. Viittaan tältä osin neuvoston elintarvikehygieniasta vahvistaman yhteisen kannan 15 kohtaan, jonka mukaan hyvillä hygieniakäytännöillä voidaan korvata kriittisten valvontapisteiden seuranta. Pidän tätä järjestelyä erityisen sopivana pienille kotiteollisuusyrityksille.
Virkaeläinlääkäri on tärkeimmässä asemassa järjestelmässä, jota on ehdotettu lihantuotannon virallista valvontaa varten.
Hän suorittaa testejä ja tarkastuksia, joilla varmistetaan, että kaikki asianosaiset noudattavat kyseisten säädösten säännöksiä. Virkaeläinlääkärin on voitava turvautua oikeustoimiin varmistaakseen vaatimusten toteutumisen. Tämä tarkoittaa myös sitä, että lainsäädäntöteksteissä on määritettävä selkeät kriteerit virkaeläinlääkärin päätöksille. Tämän vuoksi on tärkeää, että parlamentti on sisällyttänyt asetuksen 3 artiklaan viralliseen valvontaan liittyvät perustehtävät.
Virkaeläinlääkärin ja virallisten koulutettujen avustajien on myös osoitettava korkeatasoinen asiantuntemuksensa, mikä on mielestäni oikein. Jo nyt on kuitenkin selvää, että tämä edellyttää joissain jäsenvaltioissa eläinlääketieteellisen koulutuksen muuttamista. Jäsenvaltioiden viranomaisten pitäisi myös toimia nopeasti varmistaakseen, että käytettävissä on riittävästi henkilöstöä, jotta niissä voidaan noudattaa laaja-alaisia säädöksiä. Tietääkseni vain muutamissa jäsenvaltioissa on tällä hetkellä riittävästi pätevää henkilöstöä niiden tehtävien suorittamiseen, joita edellytetään esimerkiksi laitosten ehdollisesta hyväksynnästä antamassamme säännöksessä. Selkokielellä sanottuna viranomaiset eivät pysty nykyisellä henkilöstömäärällään tarkastamaan kolmea kertaa puolen vuoden sisällä, että laitos täyttää hyväksynnän edellyttämät vaatimukset.
Toinen toimivaltaiselta viranomaiselta edellytetty seikka koskee virallisen valvonnan integroitua järjestämistä. Tästä lähtien ei enää riitä, että keskitytään lakisääteisten määräysten täytäntöönpanoon. Yritysten osallistuminen elintarviketurvallisuusasioihin edellyttää myös suurempaa joustavuutta toimivaltaiselta viranomaiselta. Elintarvikealan toimijan pitäisi nähdä itsensä ja tulla nähdyksi yhteistyökumppanina. Tästä ei voida säätää lailla, mutta perusta elintarviketurvallisuuden lisäämiselle yhteistyön avulla on laskettu.
Yhdestä asiasta kiisteltiin pitkään, nimittäin teurastamoiden henkilökunnan osallistumisesta viralliseen valvontaan. Puhun nyt parlamentin suositusten esittelijän ominaisuudessa, kun totean olevani tietoinen siitä, ettei aikaansaatu kompromissi ehkä saavuta parlamentin hyväksyntää. Tähän on useita syitä. Jotkut parlamentin jäsenet esimerkiksi sanovat, ettei tämä säännös auta meitä siinä, mitä olemme aina pyrkineet tekemään eli parantamaan todellakin elintarviketurvallisuutta, ja että säännöksellä on aivan päinvastainen vaikutus. Asetus ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisesta valvonnasta edellyttää, että virallista valvontaa suorittavat henkilöt ovat riippumattomia. Laitoksen henkilökunta on kuitenkin riippuvainen laitoksen johtajasta. Henkilökunnan koulutus rajoittaa virkaeläinlääkärin toimintaa ja haittaa näin hänen mahdollisuuksiaan suorittaa valvontaa. Sitten on vielä kustannuskysymys. Säästääkö elintarvikealan toimija todellakin tarkastuskustannukset? En usko tähän, sillä kaikki laskelmat osoittavat päinvastaista.
Arvoisat neuvoston jäsenet, meidän pitäisi mielestäni sopia tältä osin, että palaamme tähän asiaan ehkä kahden tai kolmen vuoden kuluttua ja pyrimme selkeyttämään sitä. Tämä asetus tuo mukanaan paljon sellaista, joka on uutta jäsenvaltioille, ja edellyttää kaikilta asianosaisilta suurta mukautumista, joten meidän pitäisi ensin soveltaa asetusta pari vuotta ja keskittyä sitten uudelleen tähän kysymykseen. Meidän pitäisi mielestäni hyödyntää olemassa olevaa neuvottelutulosta ja hyväksyä nämä säädökset tällä vaalikaudella ilman jatkokeskusteluja. Säädökset muodostavat tärkeän perustan elintarviketurvallisuudelle.
Koska komission jäsen on nyt saapunut istuntosaliin, haluan toistaa sen, mitä sanoin puheenvuoroni alussa: vilpittömät kiitokseni teille ja kollegoillenne näiden säädöstekstien laadinnan yhteydessä tehdystä epätavallisen tiiviistä yhteistyöstä. Olemme mielestäni tehneet hyvää työtä ja pääsemme näiden säädösten myötä paljon lähemmäs tavoitettamme eli elintarviketurvallisuuden parantamista Euroopassa. 
Byrne,
   . Arvoisa puhemies, saanen aluksi esittää kiitokseni kaikesta siitä kovasta työstä, jota elintarvikehygieniaa koskevia ehdotuksia käsitelleiden valiokuntien jäsenet ovat tehneet. On kulunut lähes neljä vuotta siitä, kun komissio esitteli tämän paketin. Haluankin muistuttaa teitä tavoitteista, jotka asetettiin, kun esitimme hygieniasääntöjen muotoilemista uudelleen.
Pyrimme lyhyesti sanottuna saavuttamaan neljä tavoitetta. Ensimmäisenä tavoitteena on mukauttaa elintarvikehygieniaa koskeva lainsäädäntö elintarvikelainsäädännön yleisiin periaatteisiin, jotka on määritelty elintarvikkeiden turvallisuutta käsittelevässä valkoisessa kirjassa. Toiseksi pyrimme muuttamaan nykyisiä sääntöjä siten, että ne perustuvat entistä voimakkaammin tieteellisiin tietoihin ja riskeihin. Kolmantena tavoitteena on määritellä toimivaltaisten viranomaisten asema ja tehtävät, ja neljänneksi tarkoituksenamme on vahvistaa ja yksinkertaistaa sääntely-ympäristöä.
Paketista on keskusteltu pitkään sekä neuvostossa että parlamentissa, mikä ei ole yllättävää, kun otetaan huomioon ehdotusten piiriin kuuluvat laaja-alaiset intressit ja ehdotusten hyvin tekninen luonne. Tämä pitkä ajanjakso antoi runsaasti aikaa ehdotusten pohtimiseen, ja nyt aika on kypsä keskustelun päätökseen saattamiselle ja lainsäädännön hyväksymiselle.
Neuvoston yhteinen kanta on komission näkökulmasta oikeudenmukainen kompromissi, joka kuvastaa selvästi parlamentin näkemyksiä. Olin tyytyväinen kuullessani, että esittelijä ja varjoesittelijät ovat myöntäneet tämän. Toisessa käsittelyssä esitettiin kuitenkin useita tarkistuksia. Komissio on myötävaikuttanut neuvoston ja parlamentin välisen kompromissin syntymiseen, jotta näissä tarkistuksissa esitetyt huomautukset otettaisiin huomioon. Kompromissia koskevat keskustelut saatiin menestyksellisesti päätökseen, ja Coreper on jo antanut tukensa kompromissille. Kompromissipakettia koskevia tarkistusehdotuksia on myös esitetty myöhemmin tänään toimitettavaa äänestystä varten.
Olen kuitenkin huolissani siitä, että parlamentti haluaa poimia vain parhaat palat neuvoston kanssa neuvotellusta kompromissista. Kompromissi edellyttää, että kaikki osapuolet tekevät myönnytyksiä. Tämä koskee erityisesti teurastamoiden henkilökunnan osallistumista vasikan- ja sianlihan valvontaan. Neuvoston yksimielisesti hyväksymässä yhteisessä kannassa kaavaillaan mahdollisuutta, jonka mukaan teurastamoiden henkilökunta suorittaisi joitakin valvontatehtäviä. Komissio pitää tätä tarkoituksenmukaisena. Kyse ei ole, kuten jotkut sanovat, lihanvalvonnan yksityistämisestä. Näin vain annetaan teurastamoiden henkilökunnalle mahdollisuus avustaa virkaeläinlääkäriä. Kompromississa ei ole annettu yleistä valtuutusta teurastamoiden henkilökunnan osallistumiselle lihanvalvontaan. Tältä osin pääperiaatteena on toissijaisuus. Jäsenvaltiot päättävät tapauskohtaisesti, soveltavatko ne tätä järjestelmää.
Asetusehdotukseen sisältyy lisäksi useita hyvin tiukkoja säännöksiä, joilla taataan tarkastusten riippumattomuus. Tällainen on erityisesti säännös, jonka mukaan lihanvalvontaan osallistuvan teurastamoiden henkilökunnan on oltava tuotantohenkilökunnasta riippumatonta ja raportoitava suoraan virkaeläinlääkärille. Teurastamoiden, jotka haluavat henkilökuntansa osallistuvan lihanvalvontaan, on saatava toimivaltaiselta viranomaiselta erityislupa tähän tarkoitukseen. Haluan korostaa, että tämä järjestelmä on toiminut useimmissa jäsenvaltioissa tyydyttävästi jo yli kymmenen vuotta siipikarjasta ja jäniseläimistä saatavan lihan osalta. Valituksia ei ole kirjattu, eikä järjestelmää koskevista väärinkäytöksistä ole raportoitu. Näiden tekijöiden perusteella ehdotus, joka koskee järjestelmän laajentamista koskemaan vasikoita ja lihasikoja, on oikeasuhtainen ja täysin yhdenmukainen ehdotetun lainsäädännön tavoitteiden kanssa, jotka esittelin teille lyhyesti hetki sitten.
Komissio on valmis hyväksymään neuvoston esittämän kompromissiehdotuksen, jolla järjestelmän voimaantuloa lykättäisiin vielä kolmella vuodella. Tämä on nähtävissä virallista valvontaa koskevaan ehdotukseen tehdyssä tarkistuksessa 21. Komissio ei voi kuitenkaan tukea tarkistuksia 9 ja 14, joiden hyväksymistä esittelijä suosittaa parlamentille. Jos nämä kaksi tarkistusta hyväksytään, sovittelumenettely näyttää väistämättömältä. Tämä olisi sääli, erityisesti kun otetaan huomioon näiden ehdotusten pohtimiseen käytetty pitkä aika, vuoden 2000 heinäkuusta tähän päivään saakka.
Päätän puheenvuoroni ilmaisemalla jälleen kiitollisuuteni kaikille niille, jotka ovat myötävaikuttaneet tähän vaiheeseen pääsemiseen. Komissio voi hyväksyä kaikki yhteiseen kantaan esitetyt tarkistukset, jotka sisältyvät neuvoston kanssa neuvoteltuun kompromissipakettiin. Komissio ei kuitenkaan voi tukea paketin ulkopuolisia tarkistuksia. Täydellinen luettelo(1), jossa esitetään tätä koskevat yksityiskohdat, toimitetaan parlamentin pääsihteeristölle.
Liese (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta haluan kiittää esittelijää, jäsen Schnellhardtia, joka on käynyt sitkeästi neuvotteluja monien vuosien ajan. Tänään käsiteltävänämme olevien neuvottelutulosten myötä olemme uskoakseni ottaneet askeleen kohti parempaa elintarviketurvallisuutta Euroopassa. Kun elintarvikkeita viedään jäsenvaltiosta toiseen, on myös tärkeää, että voimme kertoa kansalaisille, että he voivat luottaa elintarvikkeiden turvallisuuteen. Samoin on tärkeää, ettei jäsenvaltiosta toiseen vietäviin elintarvikkeisiin liity terveysriskejä.
Olemme kuitenkin onnistuneet – joka tapauksessa paremmin kuin komission alkuperäisessä ehdotuksessa – tekemään ehdotuksista myös toteuttamiskelpoisia. Haluan kiinnittää huomiota yhteen erityiseen seikkaan Schnellhardtin ensimmäisessä yleistä elintarvikehygieniaa koskevassa mietinnössä. HACCP-suunnitelma on erittäin hyvä suunnitelma suurille yrityksille. Suurten yritysten, jotka työllistävät suuren määrän ihmisiä mahdollisesti useissa jäsenvaltioissa, on pidettävä tarkkaa kirjaa siitä, kuka on käsitellyt tuotetta ja milloin. Heti alusta pitäen minusta oli vaikeaa soveltaa tätä toimintamallia hyvin pieniin yrityksiin, koska jos ravintolassa tai konditoriassa työskentelee vain pari ihmistä, emme tarvitsemme asiakirjoja tietääksemme, kuka on käsitellyt tuotetta ja missä vahinko on voinut tapahtua. Tällaisissa tapauksissa riittää pelkkä suullinen tieto, ja tämän vuoksi ajoimme neuvotteluissa erittäin voimakkaasti sitä, että pieniä yrityksiä koskevaa vaatimusta asiakirjojen esittämisestä lievennetään tämäntyyppiseen tuotantoon liittyvän riskin mukaisesti. Mielestämme asiakirjoja ei tarvita lainkaan hyvin pienissä yrityksissä. Järjestelmä olisi silloin käytännöllinen. Tästä ei olisi haittaa kuluttajansuojalle, mutta varmistaisimme näin, että erityisesti pienet yritykset voivat soveltaa sääntöjä tarkoituksenmukaisesti.
Neuvottelujen tulos ei ole aivan sellainen kuin olisimme halunneet. Olemme kuitenkin päässeet kompromissiin monissa kysymyksissä erityisesti ensimmäisen mietinnön osalta ja voimme näin ollen tukea mietintöjä hyvällä omallatunnolla. 
Corbey (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, puheenvuorojemme alussa meillä on tapana esittää kohteliaisuuksia hyvästä työskentelysuhteesta esittelijän kanssa. Vaikka tietysti arvostan jäsen Schnellhardtin työtä ja pyrkimyksiä, olen rehellisesti sanottuna jokseenkin pettynyt tapaan, jolla hän on menetellyt asiassa. Ei ole kovinkaan suoraselkäistä neuvotella neuvoston kanssa omasta aloitteesta ja ottaa huomioon vain omat tarkistukset. Se että parlamentti toisaalta sopii neuvoston kanssa kompromissista mutta toisaalta haluaa kuitenkin hyväksyä alkuperäiset tarkistukset, ei mielestäni anna kovinkaan hyvää kuvaa parlamentista. Tämä ei ole uskottava työskentelytapa.
Haluan nyt tarkastella lyhyesti niitä viittä vuotta, joina olemme käsitelleet elintarviketurvallisuutta, ja niitä lähes kolmea vuotta, joiden aikana olemme käsitelleet elintarvikehygieniaa. Yleisestä elintarvikelainsäädännöstä olemme yhdessä päättäneet, että elintarvikkeiden tuottajat kantavat päävastuun tuotteidensa turvallisuudesta ja että jäsenvaltioiden hallitusten on valvottava tapaa, jolla tuottajat tekevät tämän. Olemme nyt siirtymässä tältä osin ajassa taaksepäin. Olen tästä eri mieltä, mutta tämä on vain oma mielipiteeni eikä koko ryhmän kanta.
Miten jouduimme tähän tilanteeseen? Meidän pitäisi mielestäni ensinnäkin harjoittaa itsetutkiskelua. Elintarvikehygieniaa koskeva asiakirja on monimutkainen ja sisältää satoja, kaikenlaisia yksityiskohtia koskevia tarkistuksia. Tämän seurauksena vain muutamat ryhmien edustajat osallistuvat tämän asiakirjan laadintaan ja ulkopuolisten on hyvin helppoa levittää väärää tietoa.
Mistä tässä kaikessa on kyse? Ratkaisevaa on se, kuka valvoo elintarvikkeiden tuottajia. Yleisen elintarvikelainsäädännön valossa tähän kysymykseen vastaaminen vaikuttaa yksinkertaiselta. Tuottajat takaavat, että heidän tuotteensa täyttävät vaatimukset, ja hallitus valvoo lopullisia tarkastuksia. Komissio haluaa antaa tuottajille mahdollisuuden kantaa vastuunsa ja suorittaa itse valvontaa hallituksen valvovan silmän alla. Tässä yhteydessä noudatetaan lihantuottajia ja erityisesti sian- ja vasikanlihaa tuottavia yrityksiä varten laadittua pääperiaatetta. Osa liha-alan toimijoista haluaa myös kantaa tämän vastuun ja tehdä lopun väärinkäytöksistä.
Ajatus siitä, että teurastajien pitäisi tarkastaa oma lihansa, herättää aivan oikeutetusti laajaa vastustusta, sillä valvonnan pitäisi kuulua hallitukselle ja hallituksella on selkeä tehtävä tarkastusprosessissa. Lisävastuun antaminen teurastajille on kuitenkin myönteinen askel. Suurin osa ryhmämme jäsenistä on torjunut ajatuksen siitä, että liha-ala ottaisi valvontavastuun itselleen. Heidän mukaansa lihayritysten henkilökunta ei pysty valvomaan laatua tai sillä ei ole mahdollisuutta tehdä näin. Olen henkilökohtaisesti eri mieltä. Meidän pitäisi mielestäni siirtyä pois autoritaarisista yrityksistä, jotka eivät suvaitse henkilökunnaltaan minkäänlaista tuotteidensa laatuun kohdistuvaa arvostelua. Parlamentin ei mielestäni tulisi pitää liha-alalla työskenteleviä pelokkaina ja tietämättöminä ihmisinä, jotka eivät pysty muodostamaan omia mielipiteitä. Niin kauan kuin hallituksella on valvontaroolinsa, yritykset voivat kantaa vastuun itse.
Kehotan näin ollen kaikkia tukemaan neuvoston kanssa saavuttamaamme kompromissia ja estämään parlamenttia hyväksymästä ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan tarkistuksia, sillä tämä ei ole oikea tapa menetellä. 
Paulsen (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olemme nyt saamassa päätökseen lähes viisi vuotta kestäneen työn, jolla olemme pyrkineet saamaan turvallisempia elintarvikkeita Euroopassa. Jäsen Schnellhardtin suositukset ovat erittäin tärkeä osa näitä pyrkimyksiä, koska niissä käsitellään kysymystä siitä, miten eläinperäisiä elintarvikkeita tulisi käsitellä ravintoloissa, kaupoissa, teurastamoissa ja leikkaamoissa niiden koosta riippumatta.
Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta totean, että asian käsittely tuntui kestävän ikuisuuden. Tämä työ on ollut myös vaikeaa. Jäsen Schnellhardtilla ja minulla on tietysti ollut erilaisia näkemyksiä tietyistä teknisistä kysymyksistä sekä hänen mietintönsä että minun mietintöjeni osalta. Mietinnöillä on paljon yhteistä tietyillä aloilla. Tästä huolimatta minun on todettava, että jäsen Schnellhardt on loppujen lopuksi tehnyt erittäin rakentavaa ja taitavaa työtä. Tästä ei ole mitään epäselvyyttä. Haluan kiittää jäsen Schnellhardtia hänen yhteistyöstään. Tuemme kompromissia, joskaan emme varauksetta. Kompromissiin sisältyy nimittäin pari pientä näkökohtaa, joista olen erittäin huolissani, esimerkiksi leikkaamon määritelmä. Määritelmässä ei nimenomaisesti mainita, että säännöksiä sovelletaan itse asiassa kaikkiin laitoksiin, jotka leikkaavat ja muutoin käsittelevät raakaa lihaa. Pahoittelen tätä, koska tiedämme, miten vaarallisia leikkaamot ovat. Vaikka rehunvalmistajat, maanviljelijät, lihan kuljettamisesta vastaavat henkilöt ja teurastajat toimisivat täysin moitteettomasti, elintarvikkeiden hygienia voidaan silti pilata kokonaan aivan viimeisessä käsittelyvaiheessa.
Kompromissi kuitenkin edellyttää, että asianomaiset osapuolet sekä antavat että ottavat jotain. ELDR-ryhmä, johon kuulun, ei saa juuri sitä, mitä haluaa, muutoinhan toimisimme tietysti diktatuurissa demokraattisen parlamentin sijasta. Olen huolissani leikkaamoista. Toivon, että eurooppalainen lihateollisuus vie asian tuomioistuimeen, jos tätä määritelmää ei tulkita parhaalla mahdollisella tavalla.
Muutoin tuemme suosituksia ja olemme hyvin tyytyväisiä siihen, että olemme päässeet sopimukseen neuvoston kanssa. Haluan todeta, että ne meistä, jotka ovat osallistuneet kompromissin valmisteluun, ovat yleisesti ottaen tehneet taitavaa ja sinnikästä työtä elintarvikkeiden turvallisuuden parantamiseksi. Haluan myös mainita jäsenet Corbeyn ja Whiteheadin. Ehkä juuri me olemme olleet kaikkein uutterimpia näissä asioissa. Kiitos yhteistyöstänne. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, elintarvikehygieniapaketti koostuu useista elementeistä, jotka kaikki ovat hyvin tärkeitä: ehdotus yleisestä elintarvikehygieniasta, ehdotus eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä ja ehdotus virallisesta valvonnasta, joka koskee pääasiassa teurastamoja.
Neuvoston yhteisessä kannassa on otettu huomioon suurin osa parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä tekemistä tarkistuksista, mutta erimielisyyksiä on edelleen pääasiassa seuraavista kysymyksistä. Miten laajalti HACCP-järjestelmää (vaarojen analysointi ja kriittiset kohdat niiden hallitsemiseksi) voidaan soveltaa tiloilla harjoitettavassa alkutuotannossa? Millaisia joustomahdollisuuksia jäsenvaltioille on määrä myöntää? Laaditaanko yleinen komiteamenettelyä koskeva lauseke vai yksityiskohtaisempi säännös, jossa komiteamenettely sallitaan vain tiettyjen, tarkasti määriteltyjen tavoitteiden osalta, mitä myös esittelijä näyttää pitävän parempana vaihtoehtona? Näemmekö lihateollisuuden harjoittavan tulevaisuudessa omavalvontaa, jossa yritysten työntekijät toimivat lihantarkastajina? Määriteltäisiinkö pienille kotiteollisuusteurastamoille kaavailtu joustovara sen perusteella, että ne tuottavat yksinomaan paikallismarkkinoita varten, seurauksena vaatimuksesta, jonka mukaan virkaeläinlääkärin on oltava läsnä jokaisessa teurastusprosessissa?
Ryhmäni kannalta keskeisiä kysymyksiä ensimmäisessä käsittelyssä olivat viime kädessä elintarvikkeiden suoramyynti tiloilla tai paikallisissa vähittäismyyntiliikkeissä ja perinteisten tuotteiden valmistukselle taattu joustavuus. Nämä on pääasiassa otettu huomioon neuvoston yhteisessä kannassa, mitä pidämme hyvin myönteisenä, koska mielestämme on tärkeää, että perinteisten tuotteiden valmistuksessa ja myös kotiteollisuustuotannossa sovelletaan jonkinlaista joustavuutta.
Ryhmäni pitää ongelmana neuvoston nyt ehdottamassa kompromissipaketissa sitä, että neuvosto vaatii teurastamoiden henkilökunnan suorittaman valvonnan ulottamista myös sikoihin ja vasikoihin. Ryhmäni, ja tietääkseni myös suositusten esittelijä, vastustaa voimakkaasti tätä omavalvontaa, jossa valmistajat valvoisivat omia tuotteitaan. Tämä saattaisi johtaa silmien ummistamiseen tietyiltä olosuhteilta riippuen siitä, miten tuottavia jotkin teurastamot ovat, joten tämä ei ole hyvä ajatus. Omavalvonta ei ole tavoitteenamme olevan elintarviketurvallisuuden parantamisen etujen mukaista.
Emme halua, että tämä kohta hyväksytään. Tämä asia on keskeistä meille tässä mietinnössä. Olemme tyytyväisiä, että perinteisten tuotteiden kotiteollisuustuotantoa ja paikallista tuotantoa koskevat näkökohdat on otettu huomioon yhteisessä kannassa. 
Fiori (PPE-DE ).
   – Arvoisa komission jäsen Byrne, parlamentti aikoo tänään äänestää erittäin tärkeästä paketista, joka koskee elintarvikehygieniasta. Minun on todettava, että komission elintarvikkeiden turvallisuutta käsittelevällä valkoisella kirjalla käynnistetty aloite, jonka tarkoituksena on muotoilla uudelleen koko elintarvikelainsäädäntö, on ollut yksi niistä aiheista, joiden ansiosta tämä vaalikausi on erottunut edukseen. Aloitteen perustavoitteena on varmistaa kuluttajien terveys ja turvallisuus ainakin lainsäädännön näkökulmasta, mikä on ehdottomasti ensisijainen tavoite, kun otetaan huomioon viime vuosina ilmenneet elintarvikkeiden puutteelliseen hygieniaan liittyneet tapaukset ja niiden seurauksena monille alkutuotannon piiriin kuuluville toiminnoille aiheutuneet vahingot.
Jos tarkastelemme komission ehdottamaa kompromissikantaa, neuvoston vastausta ja parlamentin omaa kantaa, kuten kaikissa kompromisseissa ja sovittelun tuloksena syntyneissä kannoissa, on selvää, että kaikki osapuolet haluaisivat aina lisätä siihen jotakin. Tämä kompromissikanta on kuitenkin mielestäni erittäin järkevä, koska siinä yhteensovitetaan tuottajien ja kuluttajien vaatimukset, kannattava liiketoiminta ja kansalaisten perusoikeus turvallisiin ja terveellisiin elintarvikkeisiin ja tuotantomenetelmiin.
Haluaisin esittää kolme huomiota. Meistä olisi tietysti ollut parempi, että elintarvikehygieniaa koskevassa asetuksessa olisi mahdollistettu HACCP-järjestelmän tehokkaampi soveltaminen ja viitattu täsmällisemmin Codex alimentarius -ohjelmaan. Olisimme kaiketi myös halunneet, että asetuksessa olisi pidetty tiukemmin kiinni tilalta pöytään -periaatteesta, joka on hyvin houkutteleva kuluttajille mutta josta on tehtävä paljon selkeämpi ja josta aiheutuu lisäkustannuksia maataloustuotannossa. Olisimme lopuksi halunneet myös korostaa voimakkaammin sitä, että meistä on ehdottoman tärkeää, että yhteisössä hyväksyttyjen säädösten pitäisi olla yhtä sitovia kaikissa jäsenvaltioissa. Näin ollen olisi tarkoituksenmukaista rajoittaa jäsenvaltioiden mahdollisuutta hyväksyä muutoksia ja antaa jäsenvaltioille lupa ainoastaan suuremman suojan antamiseen yksittäisen jäsenvaltion perinteisille tuotteille. Jäsenvaltiot eivät saa kuitenkaan missään tapauksessa alentaa elintarvikkeille asetettuja vaatimuksia eivätkä heikentää elintarvikkeiden turvallisuutta.
Arvoisa komission jäsen, vielä viimeinen sana tarkistuksista 9 ja 14. Ne ovat meille tärkeitä, sillä ne asettavat meidät parlamenttina niin sanoakseni etualalle. 
Bowe (PSE ).
    Arvoisa puhemies, ensinnäkin meidän kaikkien pitäisi onnitella jäsen Schnellhardtia työstä, jota hän on tehnyt suosituksia laatiessaan. Suositusten laatiminen on ollut eräänlainen maraton ja edellyttänyt paljon kovaa työtä, mutta jäsen Schnellhardt on tehnyt erittäin hyvää työtä. Meillä on nyt toimenpidepaketti, jolla varmistetaan unionin kansalaisten terveys ja turvallisuus sekä eurooppalaisen lihantuotannon laatu ja turvallisuus lähitulevaisuudessa. Nämä toimet ovat toteutettuina sellaisia, joihin voimme luottaa.
Jotkin kysymykset ovat olleet vaikeampia kuin toiset. Me kaikki ymmärrämme, ettei järjestelmää pitäisi ylikuormittaa liiallisella byrokratialla, ja olemme myöntäneet, että omavalvonta tai maltillinen valvonta on varmasti tarpeen joillain lihantuotannon aloilla. Tällaiselle valvonnalle on selvästi olemassa selkeä tarve siipikarjasta ja jäniseläimistä saatavan lihan tuotannossa, eikä tällä alalla ole vakavia kansanterveyteen liittyviä ongelmia.
Riippumattoman tarkastuselimen on kuitenkin pidettävä tarkasti silmällä tiettyjä aloja, kuten kaikkialla Euroopassa sijaitsevissa teurastamoissa tehtävää työtä, jota rasittavat usein kiire ja suorituspaineet ja jossa on viitteitä mahdollisesta kansanterveydellisestä riskistä, etenkin punaisen lihan osalta. En tunne ketään, joka syö raakaa jäniseläimen tai siipikarjan lihaa, mutta tunnen monia, jotka syövät punaista lihaa, joka on joko raakaa tai lähes raakaa, ja muutamat näistä henkilöistä ovat Euroopan parlamentin jäseniä. Punaisen lihan osalta on näin ollen olemassa suurempi ja vakavampi terveysriski kuin sellaisten lihojen kohdalla, jotka kypsennetään ennen käyttöä. Tästä syystä pidän neuvoston kompromissia vaarallisena siltä osin kuin siinä ehdotetaan omavalvonnan laajentamista koskemaan sian- ja vasikanlihan tapaisia aloja. Meidän ei mielestäni pitäisi ottaa tällaista askelta tässä vaiheessa, sillä näin ylitetään lajirajat ja avataan mahdollisuus omavalvonnan harjoittamiseen tulevaisuudessa punaisen lihan osalta. En voi tukea tätä ehdotusta. Kaikki meistä ymmärtävät näiden kansanterveydellisten toimien merkityksen. Riittää, että muistelemme Skotlannissa vain muutama vuosi sitten sattunutta kauheaa ruokamyrkytystapausta, joka johtui punaisen lihan saastumisesta. Meidän on suojeltava kansalaisten terveyttä. 
Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin toistaa ne kiitoksen sanat, joita parlamentissa on esitetty paitsi esittelijöille myös varjoesittelijöille. Meillä on tänään hyvä tilaisuus saattaa päätökseen koko elintarvikelainsäädäntöpaketti, joka koskee turvallisuuden arviointia tuotannon kaikissa vaiheissa.
Tänään keskusteltavana olevan paketin ansiosta voidaan kumota valtava määrä direktiivejä. Meillä on mahdollisuus saattaa päätökseen kaikki keskeneräiset asiat, jotka liittyvät elintarviketuotannon todennettavuuteen ja kokonaisvaltaiseen ketjulähestymistapaan, toisin sanoen tuottajalta kuluttajalle -lähestymistapaan.
Neuvoston ja komission esittämään ja parlamentin hyväksymään kompromissipakettiin sisältyy useita ongelmallisia seikkoja. Kompromissipaketin käsittely on kuitenkin vaarassa ajautua jonkinlaiseen sekasortoon aivan viime metreillä, koska asiasta näyttää vallitsevan muutamia väärinkäsityksiä. Osoitan tältä osin sanani myös jäsen Bowelle.
Mistä asiassa on kyse? Siinä on kyse neuvoston esittämän kompromissin puolustamisesta. Kyse on ensinnäkin siitä, että elintarvikkeita tuottavien yritysten pitäisi voida ottaa lisävastuuta. Lisäksi on tarkastettava perusteellisesti, mikä lihassa on vikana. Tämän jälkeen todetaan, täyttääkö liha mielestämme sille asetetut vaatimukset. Lopullinen vastuu asiassa kuuluu virkaeläinlääkärille ja hänet nimittäneelle hallitukselle. Tämä järjestelmä on ollut toiminnassa Alankomaissa kaikkia tyydyttävällä tavalla jo joitakin vuosia. Jäsen Bowe totesi äsken, että Skotlannissa oli muutama vuosi sitten ongelmia punaisen lihan kanssa, mutta haluan huomauttaa, että siellä sovelletaan erilaista järjestelmää kuin kotimaassani.
Meidän on varmistettava, että vastuu annetaan niille, jotka varmasti pystyvät kantamaan sen. Tämä tarkoittaa, että järjestelmä tarvitsee joustavuutta ja että byrokratia tulisi vähentää minimiin. Järjestelmän on kuitenkin samalla annettava sellaiset takeet, että kuluttaja voi luottaa saavansa turvallisia elintarvikkeita.
Kehotankin parlamenttia tukemaan neuvoston kompromissia. 
Stihler (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan keskittyä puheenvuorossani uhkaan, jonka komission ehdotukset muodostavat riippumattomien lihantarkastuslaitosten yksityistämisen vuoksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tämän kysymyksen ovat nostaneet esille Yhdistyneen kuningaskunnan kuluttajaliiton lisäksi myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva ammattiliitto Unison, joka edustaa lihantarkastajia. Ne katsovat, että komission ehdotus mahdollistaisi yksityistämisen ikään kuin vaivihkaa asettamalla vastuun teurastamoiden hygieniasta leikkaamoille itselleen. Näin vaarannettaisiin lihantarkastajien riippumattomuus, koska heidän palkkansa maksaisivat samat yritykset, joiden tarkastaminen on heidän vastuullaan.
Kuluttajansuojan pitäisi olla ehdottomasti ensisijainen tavoitteemme, ja meidän on estettävä se, että kuluttajalle tarjotaan mahdollisesti terveysriskejä sisältäviä lihatuotteita. Vasta viime viikolla Yhdistyneessä kuningaskunnassa tuli ilmi tapaus, jossa alennuksessa myytiin broilerinlihaa, jonka pakkauksissa oli kuluttajaliiton mukaan virheelliset viimeinen myyntipäivä -merkinnät. Tämän lisäksi taustalla ovat BSE-tauti, suu- ja sorkkatautitragedia ja E.coli-hysteria. Itse asiassa monta vuotta sitten esiin tullut tapaus, johon jäsen Bowe viittasi, koski myös teurastajia, joita perheeni käytti Wishawissa Skotlannissa. Koskaan aiemmin ei ole ollut niin tarpeen vakuuttaa kuluttajat siitä, että heidän ostamansa liha on turvallista syötäväksi. Tämä on kuluttajien etujen mukaista mutta sen pitäisi olla myös teollisuuden etujen mukaista.
Vieraillessani joitakin kuukausia sitten leikkaamossa minulle vakuutettiin, että lihan laatu vastaa korkeimpia vaatimuksia ja että lihantarkastajilla on tärkeä asema laadun ja turvallisuuden turvaamisessa. Meidän ei pitäisi vaarantaa lihantarkastuslaitosten riippumattomuutta. Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimii 1200 riippumatonta lihantarkastajaa, ja toivon, että he voivat jatkaa työtä, joka vakuuttaa meidät kuluttajina siitä, että syömämme liha on turvallista. 
Whitehead (PSE ).
    Arvoisa puhemies, käsittelemämme ehdotukset ovat osa yhdessä elintarvikelainsäädännön kanssa koottua terveyspakettia, ja kiitä jäsen Schnellhardtia työstä, jota hän on tehnyt ehdotusten parissa monien vuosien ajan. Tuen hänen kehotustaan, jonka mukaan meidän pitäisi rajoittaa sitä, missä määrin näiden säädösten liitteitä voidaan muuttaa komiteamenettelyssä. Piru piilee yksityiskohdissa. Emme halua, että myös taudit piilevät näissä yksityiskohdissa.
Meillä on aihetta huoleen kaikissa olosuhteissa, joissa ihmisravinnoksi tarkoitettuja eläinperäisiä tuotteita pakataan ja merkitään. Komission jäsen tietää hänen kanssaan käymäni kirjeenvaihdon perusteella vaikeuksista, joita meillä East Midlandsissa on ollut Denby-skandaalin ja muiden sellaisten tapausten johdosta, joissa liha oli merkitty väärin ja myyty silloin, kun sitä ei olisi saanut enää myydä. Avustavan henkilökunnan suorittamien tarkastusten laajentaminen koskemaan punaista lihaa herättää meissä erityistä levottomuutta. Emme halua, että tätä järjestelmää laajennetaan koskemaan lihasikoja ja vasikoita.
Komission jäsen totesi, että järjestelmä on täysin turvallinen ja on toiminut erittäin hyvin valkoisen lihan kohdalla. En olisi siitä niinkään varma, ja jos komission jäsen näkee kuluttajaliiton tutkimuksen oloista, joissa broilerinlihaa pakataan ja myydään, hän ymmärtää, että jopa tältä osin on aihetta epäilyyn ja huoleen. Tämä ei ole moite teurastamoissa työskentelevän henkilökunnan kovaa työtä ja omistautumista kohtaan. Näin pyritään vain varmistamaan, ettei teurastamoiden henkilökuntaan kohdistu sietämättömiä paineita ja että teurastamoissa käytetään kaikkia mahdollisia turvatoimia. Kiitän henkilökohtaisesti ammattiliitto Unisonia tämän asian ajamisesta. Vain tämän kysymyksen osalta katson, että meidän on syytä mennä yhteistä kantaa pitemmälle turvallisuuden vuoksi. 
Puhemies.
   Kiitän kaikkia kollegoita, jotka ovat osallistuneet tähän hyvin miellyttävään keskusteluun. Parlamentti ja komissio ovat selvästikin edistymässä huomattavasti.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.
Hudghton (Verts/ALE ),
   . Kuluttajilla on oikeus vaatia, että heidän ostamansa ja syömänsä elintarvikkeet ovat mahdollisimman turvallisia, ja tuen täysin tätä periaatetta. Vaikka olemmekin innokkaita antamaan säädöksiä, jotka ovat tehokkaita ja joilla kuluttajille annetaan heidän vaatimansa takeet, meidän ei kuitenkaan pitäisi hylätä nykyisiä toimia, jotka ovat jo osoittautuneet tehokkaiksi.
Mielestäni on epätodennäköistä, että Yhdistyneen kuningaskunnan nykyistä riippumatonta lihantarkastusjärjestelmää voitaisiin parantaa ottamalla käyttöön samantyyppiset tarkastukset, joita sovelletaan tällä hetkellä siipikarjanlihaan. Kaikille nykyaikaisessa siipikarjanlihan tuotantolaitoksessa vierailleille on selvää, että siipikarjanlihan tuotantoprosessi eroaa täysin teurastamoissa käytettävästä prosessista.
Hyväksyn tietysti sen, että tarkastuksia tehdään aina tiloilta ruokapöytään saakka, mutta on varmastikin järkevää säilyttää ne tuotantoketjun osat, jotka toimivat hyvin, ja lisätä tarkastuksia aloilla, joilla parannuksia pidetään tarpeellisina. Tästä syystä vastustan niitä kompromissipaketin osia, joilla lakkautettaisiin tai yksityistettäisiin riippumattomat lihantarkastuspalvelut. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Jan Maatin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0197/2004) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi eläinten suojelusta kuljetuksen ja siihen liittyvien toimenpiteiden aikana ja direktiivien 64/432/ETY ja 93/119/ETY muuttamisesta. 
Byrne,
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää valiokunnan jäseniä merkittävästä työstä, jota he ovat tehneet eläinten suojelua kuljetuksen aikana koskevan komission asetusehdotuksen eteen. Haluan erityisesti mainita esittelijä Maatin toimet tämän tärkeän aloitteen parissa.
Eläinten hyvinvointi on tunteita herättävä asia. Se käy ilmi keskusteluun osallistuvien tahojen ja asiasta jätettyjen tarkistusten suuresta määrästä. Komission ehdotuksen tavoitteena on parantaa merkittävästi kuljetettavien eläinten hyvinvointia. Ehdotuksessa keskitytään erityisesti pitkiin eläinkuljetuksiin, koska todennäköisesti juuri niissä aiheutuu ongelmia. Ehdotuksella on tarkoitus ottaa käyttöön aiempaa selkeämmät, ajantasaistetut vaatimukset ja aiempaa tiukemmat säännöt, joilla varmistetaan vaatimusten noudattaminen. Ehdotus on laadittu laajan analyysin, tieteellisten tietojen ja sidosryhmien kuulemisen perusteella. Olen varma, ettei se täytä eläinten hyvinvoinnista käytävän keskustelun kummankaan puolen ääripään toiveita, mutta olen melko varma, että jos ehdotettu asetus annetaan nyt, sillä voidaan tehdä eläinten kuljetusoloihin merkittäviä parannuksia, joista eläinten hyvinvoinnin kiihkeät kannattajat ovat voineet vuosikausia vain unelmoida.
Pidän huolta siitä, ettei yksikään tarkistus, jolla joko yritetään kohtuuttomasti vapauttaa kuljetusoloja tai rajoittaa niitä, mene läpi. Olen todennut olevani valmis osallistumaan rakentavaan vuoropuheluun, jotta asiasta voidaan päästä nopeasti yhteisymmärrykseen ja jotta kuljetusoloja voidaan parantaa pian.
Yksi ehdotuksen tärkeistä poliittisista näkökohdista koskee matka-aikoja. Komissio ehdottaa, että nykyiset säännöt korvattaisiin kaikkia eläinlajeja koskevalla yksinkertaisella järjestelmällä, jossa matka-aika olisi enimmillään yhdeksän tuntia, minkä jälkeen on vähintään 12 tunnin lepoaika, mikäli matkaa vielä jatketaan. Ei ole sattumaa, että nämä ajat vastaavat kuljettajiin sovellettavia matka- ja leposääntöjä. Sääntöjen noudattamista voitaisiin näin ollen valvoa nykyistä paljon avoimemmin – mikä on mielestäni äärimmäisen tärkeää tässä lainsäädännössä.
Olen valmis harkitsemaan muunnelmia komission ehdottamasta aiheesta, jotta asiassa voidaan päästä kestävään sovitteluratkaisuun. Haluan kuitenkin sanoa suoraan, etten voi hyväksyä tarkistuksia, joiden seurauksena käytännössä kielletään elävien eläinten kuljetus, tapahtuipa se sitten teurastus-, kasvatus- tai jalostustarkoituksiin. Se olisi mielestäni lainvastaista ja ylittäisi perustamissopimuksessa myönnetyt valtuudet. Yhteisöjen tuomioistuin luultavasti kumoaisi tällaisen sääntelyn. Kyseiselle aloitteelle on joka tapauksessa mahdotonta saada neuvoston tukea. Tämän vuoksi olen ehdottanut järkevää ja pitkälle kehitettyä lähestymistapaa eläinten hyvinvoinnin parantamiseksi. Taistelu tuulimyllyjä vastaan ei suoraan sanoen paljon lohduta, ellei vuosikymmenen parhaimpaan mahdollisuuteen parantaa hyvinvointijärjestelyjä tartuta. 
Maat (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä alkupuheenvuorosta. Ennen kuin kuitenkaan esitän omat huomautukseni uudesta eläinkuljetusdirektiivistä, haluan tarkastella lyhyesti erästä kotimaani tapahtumaa, nimittäin kuningataräidin, prinsessa Julianan poismenoa. Hän osoitti hallintokaudellaan erityistä mielenkiintoa kotimaani maa- ja karjatalouteen. Hänelle jokainen ihminen ja eläin oli tärkeä. Haluan kunnioittaa tänään tämän keskustelun aluksi hänen muistoaan ja osoittaa osanottoni hänen perheelleen ja kaikille, jotka jäävät häntä kaipaamaan.
Eläinkuljetuksia koskevien direktiivien 64/432/ETY ja 93/119/EY tarkistamista on odotettu melkoisen pitkään. Arvostan komission jäsenen Byrnen panosta tässä asiassa, koska vuoden 2001 päätöslauselmasta käymämme keskustelun jälkeen hän kuitenkin otti haasteen vastaan. Eläinten hyvinvoinnin ohella lähinnä suu- ja sorkkatautikriisi sekä sikaruttoesiintymät antoivat minulle esittelijänä sysäyksen ryhtyä tarkistamaan lainsäädäntöä perinpohjaisesti.
Minun on kuitenkin todettava, ettei komission ehdotuksessa esitetä todellista vaihtoehtoa. Kun otetaan huomioon ehdotetut kuljetuksen yhdeksän tunnin ja levon kahdentoista tunnin rajat rajoittamattomasti peräjälkeen toistettuina ja eläinkohtaisen kuljetustilan merkittävä laajentaminen, voidaan ilman muuta päätellä, että yhdeksän tunnin ylittävistä kuljetuksista tulee kannattamattomia. Esittelijänä otan kuitenkin hieman etäisyyttä tähän lähestymistapaan, koska se ei tee ollenkaan oikeutta karjankasvattajien tulotilanteelle, joka on jo nyt vaikea, ja koska eläintautien riskejä ei pyritä pienentämään eikä teurastuskäytäntöjä säännellä riittävästi. Lisäksi liian suuri tila eläintä kohden synnyttää tarpeettoman loukkaantumisriskin kuljetusten aikana. Tämän vuoksi haluan nyt esittää lähestymistavan, jonka olen päättänyt ottaa tähän asiaan.
Ensinnäkin enintään 100 kilometrin pituiset kuljetukset olisi jätettävä direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, jotta voitaisiin välttää niin sanottuja karjankasvattajien teuraskuljetuksia ja sitä, että tuotantokarjasta tulee tarpeettoman kallista. Lisäksi tällaiset kuljetukset koskevat pääasiassa karjankasvattajien alueellisia järjestelmiä, ja näiden kuljetusten aikana on tuskin koskaan minkäänlaisia eläinten hyvinvointiin liittyviä ongelmia.
Toiseksi teuraskarjan kuljetustilaa koskevia vaatimuksia ei pitäisi merkittävästi muuttaa. Teuraskarjan kuljetusten yhdeksän tunnin tai 500 kilometrin rajoitusta (97 prosenttia teuraskarjan kuljetuksista tapahtuu tämän aika- ja etäisyysrajoituksen puitteissa) sovelletaan jo nyt. Niitä alueita varten, joilla on vähän teurastamoita tai erityisiä markkinaongelmia, olisi kuitenkin otettava käyttöön siirtymäsäännöksiä. Haluan lisäksi kannattaa teurastamoiden perustamista erityisesti alueille, joilla eläimiä pidetään. Kun maito ja sokerikin yleensä käsitellään niiden tuotantoalueilla, miksi tämä ei olisi mahdollista myös teuraseläinten kohdalla?
Kolmanneksi tuotantokarjan ja eläinten perinteisten lihotusjärjestelmien osalta ehdotan 30 tunnin enimmäiskuljetusaikaa, johon sisältyy kahdeksan tunnin lepoaika ilman karjan purkua levähdyspaikoilla. Kannatan myös jalostuseläimille ja kilpahevosille erillistä asetusta, jossa säädetään tiukoista lepo- ja ruokintajärjestelyistä. Yleisesti ottaen näiden eläinten kuljetusolot ovat jo nyt erinomaiset.
Neljänneksi kannatan kansainvälisten kuljetusten tarkastusten lisäämistä ja tarkentamista. Tällä hetkellä erityisesti ne ovat EU:n käytännön akilleenkantapää.
Viidenneksi haluaisin, että nykyisiin EU:n direktiiveihin sisältyviin kuljetusalan lepo- ja ajoaikoihin liitettäisiin uutta lainsäädäntöä. Lisäksi kansainvälisissä kuljetuksissa olisi otettava käyttöön GPS-järjestelmä, jotta vältyttäisiin tarpeettomalta byrokratialta ja jotta tarkastukset voitaisiin tehdä aiempaa tehokkaammin.
Muun muassa Itävallan maanteillä tehdyt pistokokeet ovat osoittaneet, ettei etenkään GPS-järjestelmä ole tarpeetonta ylellisyyttä. Pistokokeissa ilmeni, että jopa 50 prosenttia kuljetusyrittäjistä näytti rikkovan lakia. Tämä herättää kysymyksiä myös siksi, että Libanoniin viedään joka vuosi jopa 221 000 elävää nautaa, mikä tarkoittaa vuosittain yhtä kokonaista lehmää joka toista Libanonin perhettä kohden! Mielestäni kaikki perusteet lainsäädännön mukauttamiselle erityisesti teuraseläinten kuljetuksen osalta ovat olemassa. Pyydän sen vuoksi kollegojani kannattamaan tarkistuksia 1–97 sekä tarkistuksia 109, 110, 111, 112 ja 115. Niiden avulla saavutetaan paras tasapaino eläinten hyvinvoinnin ja sen välille, mitä karjankasvattajat voivat pitää taloudellisesti hyväksyttävänä.
Jos neuvosto hyväksyy tämän ehdotuksen, Euroopan karjankasvatusta ei tukahduteta ja ajeta pois markkinoilta ja eläinten hyvinvoinnin alalla tehdään rakenteellisia parannuksia. Pyydän komissiota ja neuvostoa antamaan asiasta alustavan kantansa tässä vaiheessa. Lopuksi haluan kiittää eri ryhmiä erinomaisesta yhteistyöstä tämän mietinnön valmistelun ja siitä käydyn keskustelun aikana. 
McKenna (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, ympäristövaliokunnan lausunto tästä asiasta oli hyvin myönteinen: valiokunta halusi selvästi pysyä uskollisena monien parlamentin jäsenten kannalle – yli 400 jäsentä allekirjoitti päätöslauselman, jossa vaadittiin, että kokonaismatka-aika on enintään kahdeksan tuntia. Monia ympäristövaliokunnan komission ehdotukseen esittämiä tarkistuksia ei otettu huomioon maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa, mutta toivon, että tarkistuksia kuitenkin kannatetaan äänestyksessä.
Esimerkiksi ajoneuvoissa vietettävä lepoaika on täysin epäkäytännöllinen. Ajoneuvoissa vietettävää lepoaikaa ei voida pitää lepoaikana monistakaan syistä. Ensinnäkään eläinten olot eivät muutu sen aikana mitenkään. Olisi hyvin vaikeaa juottaa ja ruokkia kuljetettavia eläimiä, ellei ajoneuvoa ole varusteltu sitä varten. Jos näin olisi, kuljettajien olisi taloudellisesti kannattamatonta pitää tällaista ajoneuvoa. On hyvin vaikea huolehtia eläimistä, jos lepoaika vietetään ajoneuvossa. Miten kuolleet eläimet poistetaan ajoneuvosta?
Pandora-yhtiö ilmoitti Irlannissa hiljattain, ettei se halua enää kuljettaa eläviä eläimiä, luultavasti taloudellisista syistä. Toimijat aavistavat tulevaisuuden ongelmat.
Lisäksi koska matkan on määrä jatkua lepoajan jälkeen, ajatusta lepoajasta matkalla, joka voi kestää määrättömän ajan, ei voida missään tapauksessa hyväksyä. Ei edes teollisuuden alalla olla samaa mieltä ajoneuvoissa vietettävästä lepoajasta. Tämä on yksi niistä tärkeistä asioista, joita parlamentin on tutkittava tällä viikolla.
Yksi tapa välttää vientitukipetoksia – jotka tuotiin esiin istuntojaksolla eilen illalla ja äskettäin tiedotusvälineissä – on vientitukien lakkauttaminen. Enemmistö Euroopan kansalaisista ei halua, että kansalaisten rahoilla tuetaan eläinten julmia kuljetuksia, jotka aiheuttavat suunnatonta ja tarpeetonta kärsimystä. Olen samaa mieltä jäsen Maatin kanssa paikallisten teurastamojen lisäämisestä. Joillakin Saksan alueilla teuraseläimiä varten on liikkuvia teurastamoja, jos paikallista teurastamoa ei ole. Meidän on varmistettava, etteivät eläimet joudu kärsimään tarpeettomasti, sillä se ei tietenkään ole tarpeen. Ympäristövaliokunta on vahvasti tätä mieltä. 
Parish (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijä Maatia hyvin käytännönläheisestä eläinkuljetuksia koskevasta mietinnöstä, sillä on täysin varmaa, että me kaikki haluamme tiukentaa eläinkuljetusten vaatimuksia. Tämä asia herättää paljon tunteita ja eniten juuri Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Haluan heti kiittää esittelijää myös siitä, että hän tuki tarkistuksiani, joissa pyydetään komissiota ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta kieltämään erityisesti elävien hevosten kuljetukset mantereelle teurastamista varten. Näitä kuljetuksia ei ole tehty Yhdistyneessä kuningaskunnassa yli 70 vuoteen, ja haluamme varmistaa, ettei niitä aloiteta uudelleen. Suuret kiitokset tästä esittelijä Maatille.
Maatin mietinnön hyvä puolia on muun muassa se, että siinä on eritelty teurastettavat eläimet ja lihotettavat eläimet. Teurastettaviksi vietävien eläinten pitkiä kuljetuksia ei voida perustella – eläimet on teurastettava aina mahdollisuuksien mukaan sillä seudulla, jossa ne on kasvatettu. Olemme myös kuulleet, että vientitukia maksetaan vieläkin noin 52 miljoonaa euroa. Suuri osa kyseisestä karjasta kuljetetaan Libanoniin, eikä niiden matka pääty maan rajalle vaan jatkuu vielä monia tunteja sen jälkeenkin. Meidän on pidettävä huoli siitä, että tällainen toiminta lopetetaan.
Antaessamme lainsäädäntöä keskeistä koko prosessissa on valvoa asianmukaisesti lainsäädännön noudattamista: on varmistettava, että käytössämme on oikeanlaiset kuorma-autot ja asianmukaiset lepoajat. Meidän on myös varmistettava, että elleivät kansainväliset kuljetusyhtiöt noudata vaatimuksia, niiden luvat on peruttava. Näin teollisuudelle välitettäisiin selkeä viesti siitä, ettei järjestelmää voida käyttää väärin.
Se, mitä yritämme tehdä, on hyvä asia, ja tarvitsemme oikeanlaisia kuljetuksia. Olen eri mieltä komission ehdotuksessa esitetystä ajatuksesta, joka koskee 12-tuntista lepoa, erityisesti mikäli se koskisi lampaita. Se olisi epäkäytännöllistä. Matka-ajalla on oltava kokonaiskesto. Sitä esittelijä Maat mietinnössään ehdottaakin. Suosittelen mietintöä voimakkaasti parlamentille. 
Busk (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, haluan aivan aluksi kiittää arvostettua kollegaani esittelijä Maatia erinomaisesta työstä mietinnön parissa ja rakentavasta yhteistyöstä, jota olemme voineet tehdä.
Ainoastaan esittelijän sinnikkyyden ja valtavan työn ansiosta olemme päässeet niin pitkälle, että mietintö on tämän istuntojakson asialistalla. Eläimet hyötyvät tästä, ja sen pitäisi ilahduttaa niitä monia eurooppalaisia, jotka ovat huolissaan eläinten hyvinvoinnista. Olen jättänyt Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta tarkistuksen, jossa teuraseläinten matka-aika rajoitetaan kahdeksaan tuntiin. Tarkistus ei saanut valiokunnan enemmistön tukea, mutta toivottavasti se saa äänestyksessä enemmistön taakseen.
Olen aidosti tyytyväinen siihen, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta hyväksyi tarkistukseni, joka koskee erillisiä paikkoja alle neljän tunnin pituisilla matkoilla, koska tämän vaikutuksesta lyhyet matkat yleistyvät ja siten eläimet jäävät alkuperämaahansa, joissa ne myös teurastetaan.
Matka-aikojen lisäksi on kiinnitettävä paljon huomiota eläinten kuljetusoloihin, sillä jopa kahden tunnin matka-aika saattaa olla liian pitkä, jos olot eivät ole asianmukaiset. Olen sen vuoksi tyytyväinen, että käsiteltävänämme olevaan ehdotukseen sisältyy paljon hyviä päätöksiä ilmanvaihdosta, lämpötilasta ja lastausramppien kaltevuudesta. Tässä yhteydessä kannattaa myös ehdottomasti mainita, että kuljetusyrityksiltä vaaditaan nyt todistukset ja että eläinten kanssa tekemisissä olevia kuljettajia ja muita henkilöitä vaaditaan kouluttautumaan, jotta ne ottavat huomioon eläinten hyvinvoinnin ja huolehtivat siihen liittyvistä asioista. 
Jové Peres (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, käsittelemme tärkeää asiaa, johon monien muiden asioiden tapaan liittyy tieteellistä epävarmuutta. Omituista tässä asiassa on komission ehdotusten oikullinen luonne.
Koska eläinten hyvinvointia on vaikea määritellä puolueettomasti, komissio on tehdyt ehdotuksia yritysten ja erehdysten kautta. Komissio on yrittänyt huonolla menestyksellä ottaa käyttöön levähdyskeskukset ja tekee nyt tämän ehdotuksen, joka on mielestäni aivan yhtä kummallinen. Kuinka voimme kuvitella, että matkalla tehtävän pysähdyksen keston pidentäminen hyödyttää eläinten hyvinvointia? Tältä kannalta katsottuna ehdotus vaikuttaa yksinkertaistavan asiaa kohtuuttomasti.
Voimme kuvitella, millaisia vaikutuksia ehdotuksella olisi, jos sitä sovellettaisiin meihin. Esitän teille vertauksen: jos meidän olisi automatkallamme pysähdyttävä juuri ennen määränpäätämme huomattavan pitkäksi aikaa saamatta kuitenkaan mennä autosta ulos, hermomme kiristyisivät tietenkin äärimmilleen.
Vaikka komission ehdotus aiheuttaa vakavia ongelmia joustamattomuuden vuoksi, meidän on tunnustettava, ettei mietintöluonnos johda esittelijä Maatin ponnisteluista huolimatta juuri mihinkään muuhun kuin siihen, että kukin hoitaa omat asiansa.
Ensinnäkin mietinnössä erotellaan teuras- ja lihotuseläimet. Miksi teuraseläimillä on suurempi oikeus hyvinvointiin kuin lihotuseläimillä? Sikäli kuin minä tiedän, perussopimusten mukaan kaikki ovat tasa-arvoisia, myös eläimet. Mietintöluonnoksella selvästikin varmistetaan, että 40 prosenttia Alankomaista vietävistä sioista viedään niiden kauimmaiseen määränpäähän eli Espanjan markkinoille. Tämä on siis tilanne: 1 400 000 sikaa joutuvat matkustamaan 30 tunnin ajan, kun taas teuraaksi joutuvilla sikaparoilla on oikeus viimeiseen toivomukseen eikä niiden tarvitse matkustaa yli yhdeksää tuntia. Mikä saavutus tämä onkaan eläinten hyvinvoinnille! Pitää paikkansa, että yhdeksän tunnin rajoituksen mukaisesti esimerkiksi Puolasta peräisin olevat siat voidaan teurastaa tietyissä naapurimaissa, jolloin lisäarvoa ei sen enempää synny, eikä näin tarkalleen ottaen edistetä Puolan teurastamoiden muuttamista yhteisön lainsäädännön mukaisiksi.
Mietinnössä puututaan mielestäni eläinten hyvinvoinnin lisäksi moniin muihinkin asioihin. Meidän on tunnustettava, ettei kukaan kuljeta eläimiä silkaksi huvikseen. Elävien eläinten kuljettaminen on kallista ja monimutkaista, ja sitä tehdään ainoastaan, kun se on tarpeellista. Mielestäni eläinten hyvinvoinnin kannalta olennaista on vähentää kaikkien eläinten kokonaismatka-aikaa. 
Lucas (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, on äärimmäisen murheellista, ettei käsillämme olevassa komission ehdotuksessa esitetä pitkänmatkan eläinkuljetusten lopettamista ja elävien eläinten kuljetusten kieltämistä. Monet ihmiset vastustavat elävien eläinten kuljetuksia, sillä ne ovat tarpeettomia, julmia ja tuomittavia. Esittämäni tarkistuksen 114 ansiosta jäsenvaltiot voisivat kieltää eläinkuljetukset, ja kehotankin kollegojani äänestämään sen puolesta. Kyse ei ole taistelusta tuulimyllyjä vastaan, kuten komission jäsen Byrne väitti. Kyse on kansan mielipiteen, merkittävän tieteellisen tiedon ja ainoan inhimillisen ja hyväksyttävän toimintatavan huomioon ottamisesta.
Niin eläinten hyvinvoinnin kannalta kuin eläinsairauksien leviämisen ehkäisemisenkin kannalta on mahdotonta hyväksyä, että EU edelleen sallii monta tuntia – joskus yli 40 tai 50 tuntia taikka jopa 90 tuntia – kestävät eläinkuljetukset Euroopan halki. On näin ollen äärimmäisen tärkeää, että parlamentti hyväksyy tarkistuksemme ja erityisesti tarkistuksen 123, jotta teurastettaviksi ja lihotettaviksi vietävien eläinten ehdoton enimmäiskuljetusaika on kahdeksan tuntia.
Vaikka nyt näyttääkin siltä, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on ilmeisesti – viime hetkellä – tukemassa kahdeksan tunnin kokonaiskuljetusaikaa koskevia tarkistuksia, pelkään, että tämä on vain ivallinen PR-temppu, sillä viimeisten kuuden kuukauden aikana Yhdistynyt kuningaskunta on pyrkinyt jatkuvasti estämään vastaavaan tulokseen pääsemisen ministerineuvostossa. Tämän lisäksi Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on täysin epäonnistunut suojelemaan hevosiamme kuljetuksilta mantereen teurastamoihin.
Nämä asiat ovat äärimmäisen tärkeitä, ja meidän on varmistettava, että niitä käsitellään asianmukaisesti parlamentin vastineessa.

Andersen (EDD ).
    Arvoisa puhemies, EU on syynä eläinten pitkiin matka-aikoihin. Sisämarkkinoiden toteuttaminen on edellyttänyt eläinlääketieteellisten rajojen poistamista. Rajoilla tehtäviä järjestelmällisiä eläinlääketieteellisiä tarkastuksia pidetään kaupan teknisinä esteinä. Karjaa on voitava kuljettaa vapaasti koko EU:ssa samaan tapaan kuin mitä tahansa muutakin tavaraa. Eläinkuljetusten tehokkaista tarkastuksista tehdään lainvastaisia. Komission ehdotus panee tämän ajatuksen johdonmukaisesti täytäntöön. Komission ehdotuksella varmistetaan, että kaikki taloudelliset etunäkökohdat hyödynnetään mahdollisimman hyvin. Ruotsissa syntynyttä pikkuporsasta voidaan lihottaa Espanjassa ja se voidaan teurastaa Puolassa, kunhan vain säästetään kustannuksia. Tämä on komission ehdotuksen ydin. Sillä ei ole mitään tekemistä eläinten hyvinvoinnin kanssa.
Pitkät matka-ajat ovat julmia eläimille, ja eläintaudit leviävät entisestään. Eläinlääketieteellinen turvallisuus on uhattuna, minkä seurauksena eläinten ja ihmisten terveys kärsii. Esimerkiksi Tanskassa esiintyy nykyisin multiresistenttia salmonella DT104:ää. Tämä kehitys on pysäytettävä. Sisämarkkinoita on säänneltävä.
Tarkistuksessa 100 jätetään karja poikkeuksen nojalla sisämarkkinasääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle. On oltava mahdollista antaa kauaskantoisempia kansallisia sääntöjä eläinkuljetuksista ja ajoneuvojen varustuksesta. On oltava mahdollista ottaa käyttöön eläinlääketieteelliset rajatarkastukset ja niihin liittyvät karanteenijärjestelyt. Tällä tavoin voidaan tehokkaasti rajoittaa eläintautien leviämistä ja vähentää merkittävästi pitkiä kuljetuksia siten, että pisimmät kuljetukset kestävät enintään kahdeksan tuntia. Lisäksi tätä sovelletaan kaikkiin eläimiin riippumatta siitä ovatko ne teuras- vai lihotuseläimiä.
Toisessa tarkistuksessa ehdotan, että yli kahdeksan tuntia kestävillä matkoilla olisi tehtävä järjestelmällisesti eläinlääketieteelliset tarkastukset matkan alussa ja purettaessa eläimet autosta vastaanottamisen yhteydessä. Se on tarpeen, jotta voidaan jatkuvasti arvioida, ovatko matkat olleet hyväksyttäviä eläinten hyvinvoinnin kannalta. Tällä hetkellä ainoastaan kuljettaja antaa palautetta aikataulusta, ja tämä palaute ei sisällä tietoja eläinten oloista. Tarkistuksessa ehdotan lisäksi, että yli kahdeksan tuntia kestävistä eläinkuljetuksista olisi perittävä maksu tarkastusten ja valvonnan rahoittamiseksi. Tehokkaat tarkastukset aiheuttavat myös kustannuksia. Eläintuotannon tähän näkökohtaan liittyvät kustannukset on rahoitettava maksuilla, joita eläimiä kuljettavat sopimusyrittäjät maksavat paikallisviranomaisille. Mikään EU:n vero ei tule kyseeseen. 
Souchet (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Byrne, tänään keskustelujemme aiheena oleva uskomattoman yksityiskohtainen asetusehdotus on erinomainen esimerkki täysin tarpeettomasta asiakirjasta. Asiasta on olemassa kohtuulliset säännökset, joissa säädetään eläinkuljetuksista ja eläinten hyvinvoinnin edistämisestä, joka kuuluu olennaisena osana Euroopan maatalousmalliin. Ongelmana on ainoastaan se, ettei näitä säännöksiä sovelleta kaikkialla asianmukaisesti eikä niiden noudattamista valvota riittävästi. Mutta sen sijaan, että niiden soveltamista ja noudattamisen valvontaa pyrittäisiin parantamaan – mikä olisi aivan liian vaikeaa – komissio katsoo palkitsevammaksi jälleen kerran antaa päätä pahkaa uutta sääntelyä ja esittää meille tämän uuden tiiliskiven, jossa myönnytään komissiota ohjailevien, eri aatteita edustavien lobbaajien äärimmäisiin vaatimuksiin.
Niillä huomattavilla seurauksilla, joita asetusehdotuksen sanamuodolla voi olla kuljetusyrityksiimme ja jalostajiimme, ei ole komissiolle juurikaan merkitystä. Se ei nähtävästi ole Euroopan komission ongelma. Komissio ei näin ollen tapansa mukaan edes harkitse sitä, että lainsäädäntöhankkeessa tutkittaisiin sen ehdottamien toimenpiteiden vaikutukset kyseisten ammatinharjoittajien toimintaan. Kävimme maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa pitkiä keskusteluita siitä, miten jyrkkiä eläinkuljetuskuorma-autojen ramppien olisi oltava. Pitäisikö niiden jyrkkyyden olla vaakatasossa sikojen, vasikoiden ja hevosten kuljetuksissa enintään 33,3 prosenttia vai 30 prosenttia tai lampaiden ja muun karjan kuin vasikoiden kuljetuksessa enintään 50 prosenttia vai 30 prosenttia edellyttäen, että rampeissa on poikkipienat enintään 30 senttimetrin välein? Ainoastaan sorkkien ja kavioiden sekä rampin välisestä kosketuksesta muodostuva kitkakerroin on jätetty huomioimatta. Tämä puute korjataan varmastikin seuraavassa meille toimitettavassa komission asetusluonnoksessa.
Onko totta puhuen meidän tehtävämme ylikuormittaa tuottajiamme, kasvattajiamme, kuljetusyrityksiämme sekä vaurauden ja työpaikkojen luojia tällaisilla pikkumaisilla ohjeilla ja pakottaa heidät mukautumaan tällaiseen tiukkaan muottiin? Eikö vapaan kaupan ympäristössä, jossa pärjäämme nyt ilman lainsäädäntövälineitä, olekin suorastaan uhkarohkeaa muodostaa tällaisia raskaita taakkoja ja kalliita rajoituksia, jotka kohdistuvat ainoastaan Euroopan taloudellisiin toimijoihin? Eikö näin pelata kolmansien maiden pussiin, lannisteta omat tuottajamme ja edistetä tuontia EU:n ulkopuolelta?
Huolimatta maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan muutamista järkevistä huomautuksista, kuten tarpeesta teurastaa karja mahdollisimman lähellä tuotantoaluetta, komission asetuksen rakenteeseen ja henkeen ei ole olennaisilta osin kajottu. Arvoisa puhemies, tämän vuoksi vastustamme tätä vahingollista tekstiä. 
Fiori (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, menneisyydessä eläimiä, lukuun ottamatta laiduntavia eläimiä, ei kuljetettu pitkä matkoja ja siten ainoa matka, jonka ne elinaikanaan tekivät, johti teurastamoon. Nykyisin kuitenkin kuljetusten eri näkökohtiin liittyvistä ongelmista on tullut olennainen osa eläintuotantoa koskevaa lainsäädäntöä.
Ensimmäinen huolta aiheuttanut vaatimus koskee terveyttä ja erityisesti tarttuvien tautien leviämistä. Tämän ohella esillä on entistäkin tärkeämpi, eläinten suojelua ja stressitekijöitä koskeva kysymys. Eläinten hyvinvointi kuljetusten aikana koskee välittömästi pikemminkin muita toimijoita kuin karjankasvattajia, vaikka viimeksi mainitut kärsivätkin useimmiten eniten hyvinvoinnin puutteen seurauksista niin ketjun alkupäässä, kun ne vastaanottavat eläimiä tilakokoelmiinsa, kuin ketjun loppupäässäkin, koska kuljetukset saattavat vaikuttaa laatuun ja siten vastineeseen, jonka karjankasvattajat tuotteistaan saavat.
Karjaa kuljetusten aikana suojeleva lainsäädäntö ja erityisesti asetus, josta pian äänestämme, perustuvat tieteelliseen ja tekniseen näyttöön. Tässä nimenomaisessa yhteydessä muistamme tutkimukset, joita tehtiin eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevän tiedekomitean raportin perusteella. Raportissa oli mukana yli 300 lähdettä ja siinä annettiin 55 suositusta. Tarkastellessamme Bremmerin vuoden 1995 raportissa mainittuja viittä vapautta havaitsemme, että lastaus-, purku- ja liikuttamistoimet vaikuttavat merkittävästi näihin viiteen vapauteen. On nimittäin osoitettu, että nämä toimet aiheuttavat eläimille enemmän stressiä ja kärsimystä kuin mitkään muut karjankasvatuskäytännöt.
Katson näin ollen, että kuljetuksen enimmäiskestoa ja lepoaikajärjestelmää koskevissa ehdotuksissa ei ole menty tarpeeksi pitkälle, eikä lyhyempien matka-aikojen tueksi hyväksyttyä järkeilyä voida perustella tieteellisesti: edes tiedekomitea ei asettanut tällaista rajaa, kun se laati raporttinsa. Ei ole epäilystäkään siitä, että kuljetus voi vaikuttaa monin tavoin haitallisesti eläimiin, mutta kokonaistilannetta on arvioitava tekniseltä kannalta niin eläinten kuin toimijoidenkin hyväksi. 
Rodríguez Ramos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tämän direktiivin tavoitteena on varmistaa, että eläimiä kuljetetaan asianmukaisissa oloissa, ja tämä tavoite ansaitsee kaikkien meidän tuen. Haluamme kuitenkin, että kaikki tätä asiaa koskevat päätöksemme perustuvat tieteellisiin ja teknisiin perusteisiin.
Meidän ei pidä myöskään unohtaa, että eläinkuljetuksiin sovelletaan sisämarkkinoilla voimassa olevia sääntöjä ja vaatimuksia ja ettemme voi antaa lainsäädäntöä ottamatta huomioon taloudellista todellisuutta, sillä monilla Euroopan unionin alueilla on eläinkuljetuksiin liittyvää liiketoimintaa.
Emme voi yhtyä esittelijän ehdotukseen, joka koskee teurastettavien ja kasvatettavien eläinten erottelua. Kummankin eläinryhmän kuljetusolojen on oltava asianmukaiset.
Kuljetuksen kestoon nähden komissio on alusta alkaen pitänyt kiinni halustaan mukauttaa sallittu kuljetusaika sosiaalilainsäädäntöön, mutta, arvoisa komission jäsen, totuus on, että eläinten hyvinvoinnin kannalta on parasta, että perille päästään mahdollisimman nopeasti. Eläinten 12 tunnin lepoaika ajoneuvossa on selkeästi ristiriidassa kuljetettavien eläinten hyvinvoinnin ja arvokkuuden kanssa, mutta kuljetuksen yhdeksän tunnin enimmäiskesto rikkoo myös räikeästi sisämarkkinoiden periaatetta. Katsomme näin ollen, että johdonmukainen ja oikea ratkaisu tai ehdotus on, että otetaan käyttöön kahden kuljettajan velvollisuus ja yhdeksän tunnin toistuva matka, mikä mahdollistaisi lyhyen levon, jonka jälkeen matkaa voitaisiin jatkaa toiset yhdeksän tuntia.
Lopuksi haluan sanoa, että mielestämme kaikissa tähän ehdotukseen liittyvissä toimissamme, joilla pyritään varmistamaan kuljetettavien eläinten arvokkuus, on keskityttävä olojen asianmukaisuuteen kuljetusajoneuvoissa, kuljetuksista vastaavien tahojen hyvään valmistautumiseen ja ennen kaikkea sen varmistamiseen, että niitä sääntöjä, joista täällä päätämme, noudatetaan kaikkialla Euroopan unionissa. 
Attwooll (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Maatia taitavasta ja herkästä tavasta, jolla hän on käsitellyt tätä monitahoista asiaa. Olen erityisen kiitollinen siitä, että sekä komission ehdotuksessa että mietinnössä tunnustetaan syrjäisten alueiden ja saarialueiden, kuten Skotlannin ylängöiden ja saarten, eläinkuljetusten käytännön näkökohdat.
On tärkeää tehdä ero teurastettavaksi kuljetettavien eläinten ja muiden eläinkuljetusten välille. Poikkeusoloja lukuun ottamatta kahdeksan tunnin matka-ajan pitäisi olla riittävä teurastuskuljetuksissa, ja poikkeusolojen todennäköisyyttä vähennetään varmastikin mietintöön sisältyvällä suosituksella, jolla edistetään paikallisten teurastamoiden käyttöä.
Muut eläinkuljetukset – esimerkiksi kasvatus-, jalostus- tai täydennystarkoituksessa tehdyt kuljetukset – voivat tosiasiassa edellyttää pidempiä kuljetusaikoja. Näyttää kuitenkin siltä, että sekä komission ehdotuksessa että mietinnössä sallitaan matka-aikojen ylenmääräinen toistuminen. Tarkistuksellamme 105 pyritään rajoittamaan tätä mutta kuitenkin tavalla, joka on sopusoinnussa kohtuullisten maatalouskäytäntöjen kanssa. 
Fiebiger (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, on hyvä asia, että eläinten hyvinvointivaatimuksiin kiinnitetään vastaisuudessa enemmän huomiota lyhentämällä kuljetusaikoja ja parantamalla kuljetusoloja. On kuitenkin paljon tärkeämpää vähentää merkittävästi eläinkuljetuksia sinänsä. Se todellakin olisi eläinten etujen mukaista, ja se myös vaikeuttaisi vaarallisten eläintautien leviämistä ja vähentäisi hiilidioksidipäästöjen aiheuttamaa ympäristön pilaantumista.
Useimpien mielestä on sivistymätöntä kuljettaa eläimiä satoja tai jopa tuhansia kilometrejä halki Euroopan ja koko maailman teurastamista varten. He vaativat oikeutetusti, että eläimet kuljetetaan lähimpään teurastamoon ja myydään sieltä. On nimittäin paljon helpompaa toimittaa jäädytettyä lihaa syrjäisille alueille.
Teuraseläinkuljetukset olisi rajoitettava neljään tuntiin. Se on riittävän pitkä aika teurastamolle pääsemiseksi lähes mistä tahansa Euroopan karjatilalta.
Mietinnössä todetaan, että rajat ylittävät eläinkuljetukset ovat tarpeellisia, koska voimavarat ja kysyntä ovat maantieteellisten ja historiallisten tekijöiden vuoksi jakautuneet epätasaisesti. En ole tästä samaa mieltä. EU:n tukia on kuitenkin käytetty runsaasti teurastamovalmiuksien keskittämiseksi.
Pääsyynä on politiikan vapauttaminen ja keskittäminen, jotka tuhoavat alueellisia kaupankäyntimuotoja. Niin kauan kuin tätä politiikkaa sovelletaan, kaikilla toimilla, joilla suojellaan eläimiä kuljetuksen aikana, puututaan oireisiin muttei syihin. Sitä, mitä mietinnössä todetaan kasvatusalueen lähellä olevan teurastamon etusijalle asettamisesta, rahoitustuesta paikallisille teurastamoille tai liikkuvien teurastamoiden käytöstä, ei voida toteuttaa 25 jäsenvaltion Euroopan unionissa. Todellisuus on erilainen. Teurastamoalan fuusiotrendi jatkuu yhä. Eläinkuljetusten etäisyydet kasvavat. Eläinkuljetusten valvonta avaruudesta käsin satelliittipaikannuksen avulla saattaa tuntua hyvin mielenkiintoiselta tekniikalta, mutta se on pelkästään valvontamenetelmä, joita meillä on mielestäni liian monta. Kaikkien menetelmien tehoa olisi tarkasteltava uudelleen.
Mietinnön pitäisi edistää alueellisia liiketoimintaketjuja. Tämän vuoksi voin todeta ja minun on todettava, että mietintöä on tarkistettava läpikotaisin tämän seikan huomioon ottamiseksi. 
De Roo (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, joka päivä eläimiä kuljetetaan kauhistuttavan pitkiä matkoja maanosamme halki. Alankomaalaiset siat matkaavat 30–40 tuntia Espanjaan ja Italiaan, ja irlantilaisia lampaita kuljetetaan Kreikkaan ja jopa Lähi-itään. Edes 90 tunnin kuljetusajat eivät ole epätavallisia. Tämä on julmaa. Hevosia kuljetetaan Itä-Euroopasta Italiaan ja Kreikkaan. Nämä kuljetukset olisi lopetettava, mutta komissio ei ole tehnyt mitään ehdotusta asiasta, ja valitettavasti myöskään esittelijä Maatin mietinnössä ei vaadita lopettamaan tällaisia järkyttävän pitkiä kuljetuksia.
Yli miljoona alankomaalaista sikaa kuljetetaan Alppien ja Pyreneiden yli Italiaan ja Espanjaan lihotettaviksi. Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä haluaa lopettaa tämän. Vaikka esittelijä Maat on allekirjoittanut 333 Euroopan parlamentin jäsenen kanssa kirjallisen kannanoton, jossa vaaditaan yli kahdeksan tuntia kestävien eläinkuljetusten lopettamista, hän on nyt valitettavasti perääntymässä. Tämä on ikävä kyllä tyypillistä kristillisdemokraateille, joille taloudelliset edut ovat etusijalla eläinten hyvinvointiin nähden. Oma ryhmäni on täysin toista mieltä, ja lukuisat alankomaalaiset ja eurooppalaiset ovat puolellamme.
Lisäksi on todettava, että neuvostossa käytävät keskustelut ovat tätäkin pahempia. Kukaan neuvostossa ei vaadi enää minkään käytännön lopettamista. Pysymme vankasti kannoissamme, annamme selkeän viestin emmekä luovuta tässä vaiheessa, sillä muussa tapauksessa neuvosto valitettavasti vie asiat entistäkin huonompaan suuntaan. 
Collins (UEN ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kommentoida komission suositusta pysähdyspaikoista, joita käytetään kuljetettaessa eläviä eläimiä jäsenvaltiosta toiseen Euroopan unionissa. Koska yhden tuomiopiirin alueelta toisen alueelle kuljetettavien eläinten hyvinvoinnin on oltava ensisijainen asia, en pidä komission tämän toimenpiteen yhteydessä parlamentille ehdottamaa menettelytapaa oikeana. Pysähdyspaikat otettiin alun perin käyttöön sairauksien leviämisen hallitsemiseksi silloin, kun BSE-ongelmat ensimmäisen kerran havaittiin. Irlannissa on tutkittu paljon pysähdyspaikkojen yleisiä hyviä ja huonoja puolia, ja johtavien maataloustutkimuskeskusten tutkimukset ovat osoittaneet, että Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan mantereen välisillä pitkillä matkoilla on eläinten hyvinvoinnin kannalta parempi, että pysähdyspaikat ovat edelleen käytössä. Pysähdyspaikoilla eläimet voidaan purkaa autosta, niitä voidaan juottaa ja ne voivat levätä, minkä lisäksi myös kuorma-autot voidaan puhdistaa ja pahnat vaihtaa uusiin, mikä on hyvin tärkeää.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta hyväksyi äskettäin tarkistuksen, jossa todettiin, että kunkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on yksilöitävä riittävästi asianmukaisia purkutiloja, ja ilmoitettava ne Euroopan komissiolle säännöllisin väliajoin. Maatalousvaliokunta toimi tässä viisaasti. Me kaikki haluamme, että pitkiä matkoja kuljetettavien eläinten hyvinvointia suojellaan. Jäsenvaltiosta toiseen kuljetettavien elävien eläinten asianmukaiset olot on taattava. Miten voimme varmistaa, että niin myös tapahtuu? Minusta tässä yhteydessä on ensinnäkin tärkeää säilyttää pysähdyspaikat, ja moni muu on tästä samaa mieltä. 
Adam (PSE ).
    Arvoisa puhemies, niin kauan kuin ihmiset syövät lihaa, kasvatettavan karjan kohtelusta käydään kiivasta keskustelua. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta teki viisaan valinnan, kun se antoi tämän mietinnön valmistelun jäsen Maatin tehtäväksi. Mietinnössä onnistutaan sovittamaan monilta osin yhteen eläinten hyvinvointi ja maatalouden taloudelliset näkökohdat. Yli 450 tarkistuksen jättäminen osoitti aiheeseen kohdistuvan laajan mielenkiinnon ja yksityiskohtia koskevien mielipide-erojen suuruuden. Esittelijä Maat hoiti tilanteen taitavasti, mutta koska kyse on näin tärkeästä asiasta, parlamentissa odotettiin tarkistuksia, joissa olisi esitetty vieläkin tiukempia vaatimuksia.
Valiokunnan mietinnöllä saavutettiin useita tärkeitä tavoitteita: matka-ajan lyhentäminen, kuljetusolojen parantaminen, joka kattaa lepoaikoja, ruokintaa ja juottamista koskevat säännöt, kuljettajien ja eläinten käsittelijöiden lisäkouluttaminen, sääntöjen noudattamisen valvonnan tehostaminen, matkan suunnittelua ja rekisteröintiä koskevien sääntöjen tiukentaminen, ajoneuvojen satelliittivalvonta, jäsenvaltioiden mahdollisuus kieltää teuraseläinten maastavienti, karjatilojen lähellä sijaitsevien teurastamoiden suosiminen ja liikkuvien teurastamoiden edistäminen.
Tulevaisuudessa meidän on varmistettava, että säännöt pannaan asianmukaisesti täytäntöön, että kuljetukset ovat entistä useammin lihakuljetuksia ja että säännöt perustuvat nykyistä vahvemmin tieteelliseen tietoon tunteiden sijasta. Kannatan mietintöä ja toivon, että tarkistetut säännöt hyväksytään pian. Tarkistuslauseke olisi hyödyllinen, ja luotan siihen, että neuvosto vahvistaa sen. 
Raschhofer (NI ).
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, elävien eläinten kuljetuksista 95 prosenttia tapahtuu maanteitse, ja kuvat hyvin ahtaaseen tilaan päiväkausiksi sullotuista kärsivistä eläimistä, joita kuljetetaan halki Euroopan ja Euroopan ulkopuolelle, ovat meille tuttuja. On täysin selvää, että jotain on tehtävä. Tuen tässä mietinnössä tehtyjä ehdotuksia, joilla tiukennetaan elävien eläinten kuljetusten vaatimuksia, ja asetetaan muun muassa vähimmäisvaatimukset kuljetusajoneuvoille mutta ennen kaikkea otetaan käyttöön uusia valvontatoimia, koska olivatpa säännöt kuinka hyviä tahansa, niistä ei ole hyötyä ilman valvontaa. Sääntöjä on jo paljon, mutta niiden noudattamisessa ja valvonnassa on puutteita.
Tarkistuksen 2, jossa myös minä olen allekirjoittajana, tarkoituksena on selkiyttää "matkan" käsitettä sen välttämiseksi, että matkan enimmäisaikaa voitaisiin kiertää niin sanotuin kepulikonstein. Kuljetusaikoja on joka tapauksessa lyhennettävä. Äänestys on määrä toimittaa tänään. Lainaan tarkistusta 81, jossa todetaan: "matka-ajat voivat toistua kuljetusmatkan aikana". Tämän seurauksena toistuvia matkoja voidaan tehdä ja matka-ajan rajoituksia voidaan kiertää. Koska tarkistuksista äänestetään ryhmänä, ei ole enää mahdollista äänestää pelkästään tarkistusta 81 vastaan. Tätä ei mielestäni voida hyväksyä.
Parasta olisi, että eläimiä kuljetettaisiin mahdollisimman vähän. Tämä lienee hukkaan heitetty toivo. Meidän on ilmaistava selkeästi, että myyntiin perustuva elävien eläinten viennin tukeminen on kannustin ja että niin kauan kuin näitä tukia edelleen maksetaan, me näin ollen petämme itseämme, jos tavoitteenamme on kuitenkin vähentää eläinkuljetukset minimiin. 
Pohjamo (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää hyvästä mietinnön valmistelusta. Eläinten hyvinvoinnista on huolehdittava kuljetusten aikana. Tämä on tärkeä asia. Suurin osa kuljetuksista onkin asianmukaisesti suoritettuja. Olemme kuitenkin nähneet kauhistuttavia esimerkkejä siitä, että ongelmiakin esiintyy. Ne on kitkettävä selkeillä määräyksillä ja tehokkaalla valvonnalla.
Olosuhteet vaihtelevat eri jäsenvaltioissa ja eri alueilla. Tunnen parhaiten olosuhteet Suomessa ja erityisesti sen pohjoisilla harvaanasutuilla alueilla. Siellä välimatkat ovat pitkät, tilat harvassa ja teurastus keskittynyt – osin EU:n tiukoista määräyksistä johtuen – muutamaan suureen yksikköön. Eläinkuljetukset on kuitenkin hoidettu erinomaisesti. Autoissa on kameravalvonta, ilmastointi ja eläimet nostetaan autoon hissillä.
Esitetty maksimikuljetusaika ei kuitenkaan aivan riitä. Eläinten hyvinvoinninkin kannalta on välttämätöntä, että harvaanasutuille alueille, vuoristoille ja saaristoille annetaan poikkeus kuljetusajan jatkamisesta. Poikkeusta tarvitaan myös jalostusvasikoiden kuljetusta varten. Eläinten pitäminen autoissa pitkien taukojen ajan tai purkaminen välillä on mahdotonta. Ilman tätä poikkeusta maatalous unionin reuna-alueilla käy mahdottomaksi, mikä ei varmasti ole mietinnön tarkoitus. Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta hyväksyi poikkeuksen, ja se sisältyy myös herra Maatin mietintöön. Toivon, että myös parlamentti hyväksyy tämän poikkeuksen, ja maatalous voi jatkua myös harvaanasutuilla alueilla. 
Sjöstedt (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, emme voi missään tapauksessa hyväksyä EU:n komission ehdotusta. Aivan kuin ehdotuksen lähtökohtana olisivat olleet tavarat, joita on kuljetettava mahdollisimman tehokkaasti sisämarkkinoilla. Tämä lähtökohta on väärä. Meidän olisi sen sijasta lähdettävä siitä, että kyseessä ovat eläimet, tuntevat olennot. Tämä näkemys muodostaa perustan hyväksyttäville säännöille.
Me pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmässä olemme tyytyväisiä siihen, että valiokunta on edistynyt tällä tavalla. Katsomme kuitenkin, että monilla aloilla olisi edistyttävä vielä enemmän. Aiomme äänestää sen puolesta, että jäsenvaltioilla on oikeus ottaa käyttöön ja ylläpitää kansallisia sääntöjä, jotka ovat tiukempia kuin EU:n tätä alaa koskevat säännöt. Tämä pätee muihinkin kuin kuljetusaikoihin. Suositamme, että matka-ajan ehdottomaksi enimmäiskestoksi vahvistetaan kahdeksan tuntia, ja tätä aikasäännöstä ei pidä voida kiertää viittaamalla kuljetuksessa käytettävissä ajoneuvoissa vietettävään lepoaikaan.
Komission ehdotuksen säännöt kuljetusajoneuvojen tiloista ovat puutteelliset ja niitä on parannettava. Mielestämme samoja sääntöjä olisi sovellettava kaikkiin kuljetuksiin riippumatta siitä, kuljetetaanko eläimet teurastettaviksi tai lihotettaviksi muualle. Tiukat säännöt tästä asiasta ovat hyväksi ennen kaikkea eläinten hyvinvoinnille mutta myös siksi, että niillä suositaan paikallisia teurastamoita ja liikkuvien teurastamoiden perustamista.
Haluan sanoa vielä muutaman sanan EU:n vientituista, joita maksetaan karjan EU:sta viennin yhteydessä. Tällä hetkellä vientitukiin käytetään merkittäviä summia. Tällainen käytäntö on täysin kestämätön. Sillä tuetaan suoraan eläinten käsittämättömän julmaa kohtelua erittäin pitkien kuljetusaikojen vuoksi. On päivänselvää, että tämän alan varoihin liittyy suuria väärinkäytösongelmia ja suoranaisia kavalluksia. Talousarvion valvonta on hyvin puutteellista tällä alalla. Tässä asiassa ei tarvita uudistuksia. Tuet, joita maksetaan Karjan viemiseksi EU:n ulkopuolelle, on lakkautettava kokonaan mahdollisimman pian. 
Wyn (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, esittelijä Maat pyrkii käsittelemään tätä hyvin vaikeaa aihetta mielestäni hyvin. Eläinten hyvinvointi on monin tavoin paljon tunteita nostattava asia, minkä vuoksi uuden lainsäädännön on aina perustuttava vankkaan eläinlääkinnälliseen ja tieteelliseen tietoon. Kun otetaan huomioon, kuinka paljon tätä asiaa on lobattu, tämä asia on selvästikin hyvin tärkeä Euroopan unionin kansalaisille.
Olen erityisen tyytyväinen tarkistuksiin, joissa tunnustetaan syrjäisten ja kaukaisten alueiden – myös Walesin ja Skotlannin länsisaariston – vaikeudet eläinkuljetuksissa. Tämä on hyvin tärkeä kohta mietinnön tekstissä. Toivon, ettemme juutu esimerkiksi siihen, onko sopiva aika kahdeksan vai yhdeksän tuntia. Meidän olisi pikemminkin keskityttävä mielestäni paljon tärkeämpään asiaan eli asetusten asianmukaiseen laatimiseen ja sen varmistamiseen, että säännöt ovat niin käytännöllisiä ja toimivia kuin ne vain voivat olla.
Haluaisin, että elävien eläinten kauppa korvattaisiin lopulta eläinruhojen kaupalla, ja eläimet teurastettaisiin paikallisesti. Suu- ja sorkkataudin ja muiden tautien jälkimainingeissa me kaikki tunnemme ne vaarat, joita aiheutuu siitä, ettei eläimiä teurasteta paikallisesti, sillä eläinkuljetusten vuoksi tällaiset taudit leviävät paljon helpommin koko maahan. Toivon, että niitä tapauksia varten, joissa elävien eläinten kuljettaminen on välttämätöntä, laadimme lainsäädäntöä, joka on paitsi tiukkaa myös kohtuullista teollisuuden kannalta. 
Musumeci (UEN ).
    Arvoisa puhemies, olen aina ollut sitä mieltä, että kansan sivistyksen tasoa voidaan arvioida myös sen perusteella, missä määrin se kunnioittaa eläimiä. Tässä yhteydessä haluan kiittää esittelijä Maatia erinomaisesta mietinnöstä, joka on askel oikeaan suuntaan, ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa tehdyistä parannuksista, joiden avulla muodostetaan komission ehdotusta sivistyneempi kuva maanosastamme eläinten oikeuksien suojelun alalla. Kyse ei tietenkään ole pelkästä mielikuvasta – inhimillisemmän mielikuvan esittämisestä Euroopan unionin ulkopuolelle – vaan myös ja mielestäni ennen kaikkea periaatteesta.
Kuten jo mainittiin, jotkin ongelman näkökohdat liittyvät eläinten terveyteen. Haluan tuoda niistä joitakin esiin. Ensiksi käsittelen matkan enimmäiskestoa. Koska karjaa olisi liikuteltava mahdollisimman vähän, olisi asianmukaista rajoittaa kuljetusten päivittäinen kesto enintään kahdeksaan tuntiin tai pituus enintään 500 kilometriin. Rajoitusta sovellettaisiin sekä teuras- että lihotuseläimiin. Jalostusta, näyttelyitä ja kilpailuja varten kuljetettavien eläinten yli kahdeksan tuntia kestävän matkan aikana olisi käytettävä erikoisajoneuvoja. Mitä nämä erikoisajoneuvot sitten olisivat? Ajoneuvojen varusteisiin on kuuluttava mittarit eläinosaston lämpötilan ja kosteuden mittaamiseksi ja ajoneuvoissa on oltava pakollinen ilmanvaihtojärjestelmä, joka toimii ajoneuvon ollessa pysähdyksissä.
Lisäksi vaaditaan aivan kohtuullisesti, että karjaa kuljettavat kuljettajat osallistuvat erikoiskoulutukseen, sillä me tiedämme, että sopimaton ajotapa aiheuttaa väistämättä eläimille vakavaa ja tarpeetonta vahinkoa ja kärsimystä. Tämän ohella haluan korostaa, että eläinlääkärin on oltava läsnä eläinten lastauksen aikana. Näin varmistetaan, että kuljetussääntöjä – eläinten matkustuskelpoisuuden arviointia ja vähimmäistilaa koskevia vaatimuksia – noudatetaan. Tästä syystä tuemme erityisesti tarkistuksia 121, 122, 123 ja 124. 
Schierhuber (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, myös minä haluan aluksi kiittää sydämellisesti esittelijä Albert Maatia mietinnöstä, sillä hän on todellakin sovittanut maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan ja ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan hyvin vastakkaiset näkemykset yhteen asiakirjaan, johon me voimme tyytyä.
Haluan myös antaa tukeni sille, mitä tänään on todettu. Eläinten hyvinvointia on tarkasteltava tieteellisistä näkökohdista eikä pelkästään tunteiden perusteella. Maatalouden sekä erityisesti karjankasvattajien ja tuottajien erityisenä huolena on välttää tarpeettomia eläinkuljetuksia ja suojella eläimiä kuljetusten aikana. On kuitenkin varmistettava, että sääntely on järkevää eikä sääntöjen täytäntöönpano aseta eurooppalaisia karjankasvattajia kilpailullisesti epäedulliseen asemaan. Sääntelyn on tapahduttava järkevässä taloudellisessa ympäristössä ja sen on oltava Euroopan unionin lainsäädännön mukaista. Myös komission jäsen Byrne mainitsi tämän.
On tietenkin kaikkien – karjankasvattajien, eläinten hyvinvoinnin ja eläinten – kannalta parasta, että eläimet saapuvat määränpäähänsä turvallisesti, hyvinvoivina ja parhaassa mahdollisessa kunnossa. Tämä pätee erityisesti teuraseläimiin, koska lihan laatu riippuu siitä. Arvoisa puhemies, haluan esittää tässä yhteydessä yhden huomautuksen: kun eläimet ovat poistuneet tilalta, ne eivät ole enää tuottajan tai karjankasvattajan vastuulla vaan kuljetusyrityksen tai ostajan vastuulla.
Olen hyvin kiitollinen esittelijälle myös siitä, että hän on kiinnittänyt huomiota perinteiseen laiduntamiseen ja siirtolaiduntamiseen, joka on elintärkeää vuoristoalueilla.
Mainitsen vielä yhden asian. Kansainvälinen PETA-järjestö järjestää parhaillaan Itävallassa ja luullakseni myös muissa jäsenvaltioissa laajamittaista kampanjaa tuotantoeläinten pidosta ja teurastamisesta. Eläinten kohtelua verrataan natsihallinnon hirmutekoihin. Se on loukkaus kaikkia niitä kohtaan, jotka menehtyivät holokaustissa, ja pyydän teitä vastustamaan kampanjaa. 
Lund (PSE ).
    Arvoisa puhemies, komissio on antanut asetusehdotukselleen nimen "eläinten suojelu kuljetuksen aikana". Joudun toteamaan, että mielestäni ehdotuksen otsikon ja sisällön välillä on huomattava ristiriita.
Komission ehdotuksen mukaisesti on yhä mahdollista kuljettaa eläimiä tuhansia kilometrejä Euroopassa kurjissa oloissa ja lisäksi siten, ettei eläimiä päästetä ollenkaan ulos kuorma-autoista. Tätä ei mielestäni voida nimittää eläinten suojeluksi kuljetusten aikana. En myöskään katso, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnöllä parannetaan komission ehdotusta, ja sen vuoksi toivonkin, että parlamentti pitäytyy äänestyksessä siinä kannassa, joka sillä on ollut kahden vuoden ajan ja jonka mukaan teuras- ja lihotuseläinten kuljetusten ei pitäisi kestoltaan ylittää kahdeksaa tuntia tai etäisyydeltään 500:tä kilometriä. Koska tällainen näkemys on perusteltu eläinten suojelun kannalta, tämä ehdotus olisi pantava täytäntöön.
Voin lisäksi tukea eläinten olojen parantamista kuljetusten aikana. On paljon tarkistuksia, joilla voitaisiin uskoakseni korjata joitakin komission ehdotuksen puutteita siten, että eläinten hyvinvointi asetettaisiin etusijalle kuljetuksia muuten ohjaileviin rahoitusnäkökohtiin verrattuna.
Mielestäni on myös tärkeää tiukentaa valvontaa, myös maanteillä tehtäviä satunnaistarkastuksia. Uskon, että ne kuuluvat tehokkaimpiin toimiin, joita voidaan toteuttaa.
Kuten myös muut ovat todenneet, karjan vientituet olisi minunkin mielestäni lakkautettava. Ei voi olla oikein, että myönnämme EU-järjestelmässä suoria kuljetustukia tällaisille pitkille karjan kuljetuksille. Lisäksi olen sitä mieltä, että yksittäisillä jäsenvaltioilla on oltava oikeus pitää eläinten hyvinvointia ensisijaisen tärkeänä ja siten antaa komission ehdotuksia rajoittavampia sääntöjä.
Toivon parlamentin enemmistön osoittavan, että eläinten hyvinvointia koskevat seikat ovat ratkaisevia kuljetuksissa. 
Davies (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, ongelmana on nyt se, että jäsenvaltiot laiminlyövät aivan liian monissa tapauksissa sääntöjen noudattamisen valvonnan. Tämän vuoksi on tullut ilmi kamalia eläimiin kohdistuvia julmuuksia ja aivan liian monia tapauksia, joissa eläimiä – eläviä olentoja – on yksinkertaisesti kohdeltu tehtaan tuotantolinjan esineiden tapaan. Komissiolla ei ole poliisivoimia, ja tunnustan komission jäsenen pyrkimykset ottaa käyttöön järjestelmä, jonka noudattamista on helpompi valvoa.
Tämä ei kuitenkaan missään tapauksessa vielä riitä. Hirvittäviä tapauksia tulee väistämättä edelleenkin ilmi. Tietoomme tulee vielä monia tapauksia, joissa kuolleet eläimet on jätetty virumaan moniksi päiviksi elävien eläinten joukkoon. Nyt on kulunut noin 150 vuotta siitä, kun keksittiin jäähdytysmekanismi, jonka ansiosta naudanlihaa voitiin tuoda Argentiinasta Eurooppaan. On aivan uskomatonta, että näinkin pitkän ajan jälkeen me kuljetamme yhä eläviä eläimiä pitkiä matkoja mantereellamme. Tulee vielä aika, jolloin kiellämme nämä kuljetukset ja jolloin vain ruhojen kuljetukset ovat sallittuja. Se on mahdollista jäähdytyksen ansiosta. Meidän olisi kiellettävä elävien eläinten kuljetukset mahdollisimman pian. 
Hyland (UEN ).
    Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Maatia toimista, joilla hän pyrki yhteisymmärrykseen. Haluan kirjata pöytäkirjaan karjankasvattajien täyden sitoutumisen eläinten hyvinvointiin. Eläinten hyvinvointi on keskeistä karjankasvatuksessa ja karjankasvattajan ammatissa, ja olen hämmästynyt, että parlamentissa aina joku haluaisi antaa asiasta toisenlaisen kuvan.
Eläinkuljetukset ovat tärkeitä Irlannin maataloudelle. Viemme kokonaistuotannostamme 90 prosenttia ulkomaille joko jalosteiden tai elävien eläinten muodossa. Valiokunnan keskustelussa keskityttiin suurelta osin teurastuskelpoisten eläinten kuljetuksiin Euroopan mantereelle. Irlannissa kuljetetaan nuoria eläimiä kasvatettaviksi, minkä vuoksi elävien eläinten kuljetus on välttämätöntä ja keskeisessä asemassa maataloudessa.
Pysähdyspaikkojen säilyttäminen on tärkeää, ja myös niiden tiheys vaikuttaa kuljetusten kannattavuuteen. Pysähdyspaikkoja on näin ollen ehdottomasti oltava.
Lisäksi päätöksiä on tehtävä tieteellisten tutkimustulosten perusteella, ja kiinnitän parlamentin huomion havaintoihin, joita esitettiin tohtori Bernadette Earleyn äskettäin laatimassa raportissa. Raportissa esitettiin hyvin johdonmukainen, tasapainoinen ja puolueeton näkökulma eläinkuljetuksiin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaa varten. 
Wiersma (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, joka vuosi Euroopan halki kuljetetaan miljoonia eläimiä usein hirvittävissä oloissa. Sen on loputtava. Komissio on laatinut suunnitelman, jolla ehdottomasti parannetaan eläinten kuljetuksia, ja aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta on asettanut lausunnossaan tiukat ehdot sille, miten kuljetuksia maanteillä parannetaan. Eläinten hyvinvointia olisi parannettava, valvontaa olisi tehostettava ja pantava täytäntöön sekä henkilöstön koulutusta parannettava. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on antanut samansuuntaisen lausunnon, mutta valitettavasti maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta ei ole hyväksynyt kaikkia suosituksia.
Älkää ymmärtäkö minua väärin; esittelijä Maatin mietintö on hyvä, ja sillä parannetaan merkittävästi komission suunnitelmaa. Esittelijä ansaitsee tästä kaiken kunnian, mutta monet tärkeät asiat jäävät ratkaisematta, ja haluan pyytää teitä korjaamaan tilanteen. Kuljetusten on oltava korkealaatuisia, jotta eläimet voivat mahdollisimman hyvin ja jotta eläinten stressi kuljetuksen aikana on mahdollisimman vähäistä. Olemme mielestäni mukauttamassa näitä vaatimuksia tällä mietinnöllä, mutta myös ajoaikoja olisi rajoitettava. Ei ole mitään järkevää perustetta sille, että teuraseläinten kuljetuksia rajoitetaan samalla, kun lihotuseläinten kuljetuksia ei rajoiteta. Meidän on sovellettava samaa sääntöä kaikkiin ja rajoitettava molempien eläinryhmien kuljetuksia.
Eläinkuljetukset on lopetettava. Sanoimme tämän täällä parlamentissa jo vuosia sitten ja korostimme sitä uudelleen vuonna 2003 annetussa kirjallisessa kannanotossa, jonka selkeä enemmistö allekirjoitti. Meillä on nyt tilaisuus siirtää vaatimuksemme lainsäädäntöön. Tarttukaamme tiukasti tähän tilaisuuteen.
Pyydän teitä näin ollen tukemaan tarkistuksia, joilla rajoitetaan ajoaikoja, joissa määritellään tehokkaasti matkojen alku ja loppu, joissa vaaditaan eläinlääkärin läsnäoloa ja joiden ansiosta kuorma-autoissa oleville eläimille annetaan riittävästi tilaa. Nämä tarkistukset ovat 121, 122, 123 ja 124. 
Redondo Jiménez (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olemme keskustelun tässä vaiheessa sanoneet käytännössä kaiken komission ehdotuksen puolesta ja sitä vastaan. Olen täysin samaa mieltä jäsen Jovén kanssa siitä, että komission ehdotus perustuu yrityksiin ja erehdyksiin, ettei sillä ole mitään teknisiä ja tieteellisiä perusteita ja ettei siinä oteta huomioon, että Euroopan unionin voimassa olevan lainsäädännön mukaan meidän on edistettävä tavaroiden, henkilöiden ja pääoman vapaata liikkuvuutta kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden, myös syrjäisten valtioiden ja Euroopan unioniin liittyvien jäsenvaltioiden – joista tulee täysjäseniä 1. toukokuuta – välillä.
Tämä ehdotus ei koske eläinten hyvinvointia. Kannatan kyllä täysin eläinten hyvinvoinnin varmistamista. Miten voimme perustella hyvinvoinnin varmistamisen teuraseläimille mutta ei muille eläimille? Kuljetukset ja hyvinvointi koskevat kaikkia eläimiä, ei ainoastaan teuraseläimiä. Onko tässä kenties kyse kaupallisesta toimenpiteestä, kaupallisesta rajoituksesta? Mitä me haluamme? Haluammeko jättää syrjäiset alueet markkinoiden ulkopuolelle? Mikä tekninen ja tieteellinen perusta tälle erottelulle yhteisön lainsäädännössä on? Miksi oikeutamme neljän, kahdeksan tai yhdeksän tunnin kuljetukset? Miksi lisäämme eläinten liikkumatilaa? Teemmekö niin kustannusten lisäämiseksi? Ketä se hyödyttää? Eläimet kärsivät siitä vakavasti hiertymien ja hankaumien riskin sekä mahdollisten tappeluiden vuoksi. Mitkä ovat perustelut? Kuljetusyritysten Euroopan tasolla teettämät tieteelliset ja tekniset tutkimukset ovat osoittaneet edellä mainitut seikat.
En halua myöskään käsitellä lastausta ja purkua, lämpötilaa ja muita sellaisia asioita. Myöskään se, mihin mietinnössä teknisesti pyritään, ei ole perusteltua. Pyydämme tukea jättämillemme tarkistuksille, jotta syrjäiset alueet – muun muassa Ruotsi, Suomi, Portugali, Italia ja Espanja – saisivat erityiskohtelua ja jotta emme jäisi markkinoiden ulkopuolelle. Ehdotusten neljän tunnin ajassa en kotiseudullani edes ehdi siirtyä paikasta toiseen saati sitten päästä kansainvälisille markkinoille, mihin minulla on oikeus. 
Prets (PSE ).
   – Monet mielipiteet ja erilaiset väitteet osoittavat tämän aiheen arkaluonteisuuden ja sen, että meidän on osoitettava tässä asiassa vastuuntuntoa. Keskustelemme elävien olentojen kuljetuksista. Ihmiset tekevät työtä näiden eläinten parissa, käyvät niillä kauppaa ja lopulta ne myös syödään. Kasvissyöjiä lukuun ottamatta kaikkien on tunnustettava tämä. Kysymys kuuluu: miten kohtelemme näitä eläimiä? Kysymys kuuluu myös näin: miksi eläimet on kuljetettava niin kauas? Onko eläinten kannalta tarpeellista, että ne kuljetetaan puolen Euroopan halki teurastettaviksi? Ei ole. Tämän vuoksi mietinnössä selkeästi vaaditaan, että teuraseläimet on teurastettava 500 kilometrin etäisyydellä. Meidän on mielestäni pidettävä kiinni siitä, että eläimet teurastetaan tällä etäisyydellä. Teurastamoiden puute ei saa olla mikään puolustus; meidän on varmistettava, että niitä on riittävästi. Tällä tavoin vireytetään alueen taloutta, ja erityisesti eläimet hyötyvät. Yksi tärkeimmistä ja niin ikään yksi kiperimmistä kysymyksistä on: kuinka kauas eläimet pitäisi kuljettaa? Lihotuseläimet luetaan teuraseläimiin, mutta mielestäni meidän olisi kuitenkin eroteltava ne. Lihotuseläimiä ei pidä niputtaa yhteen teuraseläinten kanssa, mutta ne molemmat on vietävä tiloille saman lyhyen etäisyyden puitteissa.
Toinen tärkeä asia, joka on ilmeisesti jätetty huomiotta, on se, että tarkastuksia tehdään. Direktiivi on ja on ollut olemassa. Jos jokin meni vikaan, se johtui siitä, ettei järjestelmä ollut toimiva. Direktiivin epäasianmukainen täytäntöönpano jäsenvaltioissa ja tehoton valvontajärjestelmä aiheuttivat ja aiheuttavat yhä eläinten kärsimystä. Mielestäni tämä asia on tuotava esiin. Parhaimmatkin säännöt ja direktiivit ovat hyödyttömiä, jos valvontaa ei ole ja jollei niiden noudattamista varmisteta. Tämä on viime kädessä ratkaisevaa ja eläinten kannalta hyödyllistä. 
Nicholson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti tähän mietintöön ja kiitän esittelijää valtavasta työstä, jota hän on tehnyt.
Tästä aiheesta on keskusteltu jo kauan: joskus kiivaasti, joskus vääristelevästi ja joskus vääränsuuntaisestikin. Uskon, että tarvitsemme sitä, mutta keskustelun on perustuttava tosiasioihin ja sen on oltava toimivaa. Ellei se ole sitä, siitä ei ole hyötyä. Yhdeksän tuntia on jotakuinkin oikea aika. En usko, että sillä olisi suurtakaan eroa, jos muuttaisimme ajan uudelleen kahdeksaksi tai kymmeneksi tunniksi; meidän on vain päätettävä jotakin. Mielestäni yhdeksän tuntia on hyvä, mutta jos sitä ei pidetä hyvänä aikana, meidän on tarkasteltava tätä asiaa uudelleen joskus tulevaisuudessa, mutta otetaan nyt edes joku lähtökohta!
Teurastettaviksi tai muualle vietävien eläinten välillä on ero samoin kuin karjan, lampaiden ja sikojen välillä on ero. Karjaa kuljetetaan pitkiä matkoja maatalousnäyttelyihin, mutta eläinten omistajat pitävät niistä hyvää huolta. Ongelmat alkavat, kun eläimet poistuva tilalta, siirtyvät kuljetusyritykselle ja ne viedään eteenpäin.
Tiedän, että jäsenvaltioiden ja erityisesti alueiden välillä on paljon eroja, ja ymmärrän syrjäisten alueiden huolet, mutta meidän on käsiteltävä näitä huolia. Tämä asia ja sen selvittäminen on annettava jossain määrin yksittäisten maiden ja erityisesti alueiden hoidettavaksi. Eläimiä ei pitäisi lainkaan kuljettaa pitkiä matkoja, jos se vain on mahdollista, ja kuorma-autojen vaatimustenmukaisuutta ja laatua sekä erityisesti ilmanvaihtoa on valvottava hyvin tarkoin.
Eläimet olisi teurastettava aina lähellä sitä paikkaa, jossa ne kasvatettiin. Eläimet olisi kuljetettava kuolleina, ei elävinä. Tämä on asian todellisuus. Meidän pitäisi rajoittaa elävien eläinten maastavientiä. Tiedän, että eroja on, mutta eläimiä on kunnioitettava ja suojeltava.
Gutiérrez-Cortines (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ikäväkseni totean, että vaikka komissio usein yllättääkin meidät äärimmäisen laadukkailla asiakirjoillaan ja sillä ajalla, jonka se on omistanut tosiseikkojen arviointiin, tähän asetukseen liittyy useita teknisiä ongelmia ja se on käytännössä vailla tieteellistä perustaa. Tästä on osoituksena se, että alun perin ehdotettiin, että eläimet olisi purettava autosta, jotta ne voisivat levätä avoimessa tilassa, mutta tämän jälkeen on osoitettu, että se olisi myös vahingollista niiden terveydelle ja edistäisi tautien leviämistä.
Asiakirjaan, joka esitetään aivan muista syistä, sisältyy tuomittavia kohtia, jotka osoittavat, ettei se ole loppuun asti mietitty. Mitkä sitten mielestäni ovat tämän asiakirjan laatimisen keskeiset syyt? Ensinnäkin tieteellistä varmuutta ja näin ollen halua odottaa ei ole. Tämän vuoksi olemme jättäneet tarkistuksen, jossa todetaan, että meidän on jatkettava akuuttifaasiproteiinin tutkimuksia, joissa määritellään eläinten kokema stressi. Monista mainituista seikoista ei ole saatavilla mitään tietoa, ja näin ollen jotkin toimenpiteet, esimerkiksi eläinten liiallinen erottelu, vahingoittaa eläimiä ja asiat menevät toisin sanoen aiempaa huonompaan suuntaan.
Toinen tähän mietintöön piilotettu aikomus on selkeästi lasimuurin, uuden rajan luominen unionin itäisiin maihin. Toisin sanoen toisaalta me otamme nämä maat mukaan yhdentymiseen mutta toisaalta me luomme näkymättömän lasimuurin, uuden tullimuodon, joka estää niiden liikkumisen Euroopan laidalta toiselle. Tämä näkemys on myös täysin ristiriidassa muilla aloilla soveltamamme yleisen politiikan kanssa.
Ennen kaikkea kuitenkin tarkoituksena on sovittaa kaikki samaan muottiin: kaikki eläimet samaan muottiin, aivan kuin kaikki sovitettaisiin puhemies Mao Zedongin muottiin. Olemme näin ollen jättäneet myös tarkistuksen, jossa vaaditaan joidenkin eläinten, esimerkiksi uudelleen kasvatettavaksi vietävien eläinten, villieläinten ja sirkuseläinten jättämistä soveltamisalan ulkopuolelle, koska on täysin selvää, ettei teuraseläimiä koskevaa toimenpidettä voida soveltaa kaikkiin muihin eläimiin. Tämä on taantumuksellista, kahlehtivaa ja vastoin kestävän kehityksen periaatetta, jonka mukaisesti meidän on muokattava todellisuutta ja tehtävä asioista kestäviä. 
Herranz García (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, en löydä perusteita, jotka tukisivat sitä, että olisi asianmukaista rajoittaa eläinkuljetukset kestämään tietty määrä tunteja. Rajoitukset ovat muodissa, kuten komission jäsen tunnusti puheenvuorossaan, mutta nämä rajoitukset eivät perustu mihinkään todeksi osoitettuun tieteelliseen perustaan.
Alueiden ja jopa kokonaisten maiden talouksille mahdollisesti koituvat vaikutukset saattavat olla hyvin vakavia. Nykyinen lainsäädäntö on täysin riittävä varmistamaan eläinten hyvinvoinnin kuljetuksen aikana. Ongelmana eivät ole lainsäädännön puutteet, sillä lainsäädäntö kattaa jo nyt kaikki hyvinvoinnin takaamisen edellytykset, vaan lainsäädännön noudattaminen.
Uudet säännöt olisi kohdennettava tarkastusten parantamiseen, jotta lainsäädännön noudattaminen voidaan varmistaa sen sijaan, että hyödynnetään tämänkaltaista karjan hyvinvoinnista käytävää keskustelua tiukkojen rajoitusten käyttöönottamiseksi tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle ja erityisesti sellaisten rajoitusten käyttöönottamiseksi, joiden vaikutukset eivät ole samoja kaikissa maissa.
Joidenkin parlamentin jäsenten jättämät tarkistukset merkitsevät selkeästi takaiskua yhtenäismarkkinoiden perustamisen yhteydessä aikaansaaduille saavutuksille, ja ne saattaisivat johtaa monien alueiden, erityisesti Euroopan unionin reuna-alueiden ja syrjäisimpien alueiden, eristäytymiseen.
Matka-aikojen keston rajoittaminen ilman perinpohjaista vaikutustenarviointitutkimusta on toimenpide, jota pidän kömpelönä ja suhteettomana, erityisesti kun pidämme mielessä siitä seuraavat haitat.
Haluan lopuksi kiinnittää huomiota tämän keskustelun toiseen seikkaan, jonka vaikutukset saattavat olla täysin päinvastaiset kuin mitä tavoitellaan. Kyse on eläinten enimmäistiheyden pienentämisestä. Enimmäistiheydestä on jo säädetty lainsäädännössä. Tällä toimenpiteellä lisätään eläinten aggressiivista käyttäytymistä ja loukkaantumisia, jotka aiheutuvat sen vuoksi, että eläimet voivat liikkua enemmän kuorma-autojen osastoissa.
Meidän on harkittava hyvin huolellisesti päätöksiämme kaikista lainsäädännön kohdista, jotka ovat yhtä sopimattomia, ja siten estettävä se, että toimillamme ainoastaan lisätään alan taakkaa ja eristetään kokonaisten alueiden taloussektoreita. 
Santini (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ei ole ensimmäinen kerta, kun tästä aiheesta on syntynyt vilkas keskustelu ja kun päätösten tekeminen on yhtä kiivasta ja vaikeaa täällä parlamentissa. Meidän tehtävänämme on jälleen yrittää löytää oikea tasapaino ja sovittaa mahdollisimman hyvin yhteen kaksi vastakkaista vaatimusta. Ensimmäisen vaatimuksen mukaan kuljetusten vaikutuksia on rajoitettava. Vaatimuksen esittäjät näkevät pääasiassa tässä ympäristökustannuksia ja ovat näin ollen ensisijaisesti huolissaan eläinten terveydestä. Toisena vaatimuksena on ottaa myös taloudelliset kustannukset huomioon. Tämän vaatimuksen esittäjät haluavat pitää kuljetuskustannukset alhaisina siten, ettei kuljetettavan karjan fyysistä hyvinvointia missään vaiheessa laiminlyödä.
Lyhyesti sanottuna tämä asia ansaitsee kaiken huomiomme, mutta näitä vaikeita päätöksiä tehtäessä voidaan helpottuneina todeta tekniikan alalla tapahtunut merkittävä edistys, minkä ansiosta kuljetusyrityksillä – kovaa työtä tekevällä uutteralla työntekijäryhmällä – on nykyisin käytettävissään entistäkin mukavammat ajoneuvot, joissa on ilmanvaihto, kaukalot ja juomajärjestelmät, joista eläimet saavat vettä virkistäytymiseksi. Nämä uudet laitteet saattavat mahdollistaa aiempaa mukavammat ja erityisesti pidemmät matkat, vaikka lepoaikoja on edelleenkin oltava, ja niiden kestoa olisi pidennettävä kahteen tuntiin.
Eläinten lastaamista ja purkamista koskevasta ongelmasta käydään keskustelua. Näissä toimissa ei aina saavuteta toivottua tulosta, joka on antaa eläinten levätä. Karjankasvattajat ja kuljetusyritykset sekä ympäristöaktiivit ovat taipuvaisia ajattelemaan, että tämäntyyppiset toimet saattavat erityisesti pienten eläinten kohdalla – ajattelen erityisesti vasikoita – aiheuttaa enemmän stressiä kuin pysyminen ajoneuvossa ja pysyminen erityisesti mainitsemani kaltaisissa ajoneuvoissa, joissa on ilmanvaihto ja joissa on saatavilla rehua.
Myöskään tätä ehdotusta ei pidä jättää huomiotta, jotta ei tehtäisi väärää päätöstä tai jouduttaisi samojen ongelmien eteen, joista on jo keskusteltu. Pitäisi tietenkin päästä vasikan pään ja ajatusten sisään, jotta voitaisiin olla varmoja oikeasta päätöksestä, mutta valitettavasti vasikat eivät ajattele eivätkä etenkään äänestä. 
Flemming (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, käytän ensiksi lyhyen työjärjestyspuheenvuoron. Äänestys on merkitty tälle päivälle, mutta jäsenille ei ole tiedotettu siitä. On mielestäni hieman epädemokraattista, ettei asiasta voida järjestää yhtä erillistä äänestystä tai pyytää nimenhuutoäänestystä. Kansalaiset ihmettelevät tätä ja toteavat jälleen kerran Euroopan unionin epädemokraattisuuden.
Haluan kiittää jäsen Schierhuberia. Hän teki selvän eron ihmisten ja eläinten välille, ja myös minä haluan hylätä vastenmielisen vertauksen holokaustiin.
Haluan sanoa jotain jäsen Adamille. Ei ole oikein sanoa, että kaikki lihansyöjät ovat eläinten kiduttajia. Tiedättehän, että meillä Itävallassa on kansallisena ruokana wieninleike, , ja jos te tulette Itävaltaan, voin kertoa teille täsmällisesti, mistä sen liha on peräisin; se on peräisin Waldviertelin tai Steiermarkin alueilta. Useimmissa tapauksissa se on peräisin vain kahden, kolmen tunnin matkan päästä. Itävallassa sallitaan vain kuuden tunnin eläinkuljetukset. Eläimiä ei ole tarpeen kiduttaa sen vuoksi, että ne halutaan syödä myöhemmin. Tämä on erilainen ajattelutapa, ja ajattelu on tietenkin tuskallista.
Kristillisdemokraateilla on katsokaas luonnollisesti hieman erilainen suhde eläimiin. Minulle eläimet ovat Luojan luomuksia, jotka voivat tuntea kärsimystä. Jäsen Adam, en tiedä, onko teillä pyhimyksiä. Minun suosikkipyhimykseni on Fransiskus Assisilainen, joka rakasti paitsi ihmisiä myös eläimiä.
Byrne,
    Arvoisa puhemies, tässä keskustelussa on tarkoitus muodostaa lausunto neuvoston ja komission ohjenuoraksi tätä asiaa koskevaa lopullista ratkaisua varten. Meillä on tietenkin ollut hyvinkin erilaisia näkemyksiä ja mielipiteitä asian eri näkökohdista. Toivon ja odotan, että neuvosto saa hieman apua siitä, mitä on sanottu.
Haluan kertoa komission kannan keskeisiin huolenaiheisiin. Matka-aikoihin Euroopan parlamentti haluaa ottaa käyttöön kiinteän ja lopullisen yhdeksän tunnin aikarajan teuraseläimille mutta sallii muiden eläinten kuljetukset lievemmin rajoituksin. Kuten aivan aluksi totesin, emme voi toteuttaa toimia, joilla tosiasiassa kiellettäisiin kauppa erityisesti oloissa, joissa sen perusteeksi ei ole riittävästi tieteellistä tietoa.
Teuraseläinkuljetusten rajoittamiseksi parlamentti kannattaa liikkuvien teurastamoiden käyttöä. Tämän ratkaisun tueksi ei ole tällä hetkellä riittävästi asiantuntemusta ja kokemusta, eikä eläinten hyvinvointiin kohdistuvia etuja ole tältä osin näytetty selkeästi toteen.
Asetuksen soveltamisalan osalta Euroopan parlamentti ehdottaa poikkeusta alle 100 kilometrin pituisille matkoille sekä joillekin eläinryhmille, esimerkiksi urheilutapahtumiin ja näyttelyihin kuljetettaville eläimille. Komissio voisi tukea nykyisen alle 50 kilometrin matkoja koskevan poikkeuksen säilyttämistä, mutta ei ole mitään syytä jättää asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle muita eläimiä, joiden hyvinvointi saattaa vaarantua.
Komissio tukee ehdotusta antaa jäsenvaltioille mahdollisuus ottaa käyttöön tiukempia kansallisia sääntöjä edellyttäen, että säännöt ovat yhteensopivia perustamissopimuksen yleisten määräysten kanssa. Olen iloinen, että tällä tavoin voitaisiin tosiasiassa säilyttää Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimassa oleva rajoitus, joka koskee ihmisravinnoksi tarkoitettujen hevosten maastavientiä. Olen johdonmukaisesti toistanut, että perehdyn tähän asiaan siltä pohjalta, että aion tukea laillisesti kestävää tekstiä.
Mitä tulee kuljettajien lupiin ja ajoneuvojen ennakkohyväksyntään, Euroopan parlamentti ehdottaa samaa järjestelmää lyhyen ja pitkän matkan kuljetuksille. Yksi ehdotuksen tärkeimmistä tavoitteista on keskittyä pitkänmatkan kuljetusten tarkistuksiin, sillä ne ovat tärkeimpiä eläinten hyvinvoinnin kannalta. Uskon, että pitkien ja lyhyiden kuljetusten eron poistamisen seurauksena tarkastus- ja hallintotoimien vaikutukset heikkenisivät, eivätkä toimivaltaiset viranomaiset kiinnittäisi sen enempää huomiota pitkiä matkoja kuljetettaviin eläimiin.
Euroopan parlamentti ehdottaa satelliittipaikannusjärjestelmän käyttöönottoa. Ajatus on hyvin innovatiivinen, ja komissio kannattaa sitä lähtökohtaisesti. Haluan todeta lisäksi, että komission ehdotukseen sisältyy jo nyt uutena sääntöjen noudattamisen valvontakeinona velvollisuus tarkistaa ajoneuvojen ajopiirturit.
Seuraamuksiin on esitetty useita tarkistuksia. Komission ehdotukseen sisältyvä kuljetusyritysten aiempaa tiukempi lupajärjestelmä kattaa jo monet ehdotuksista. Useita muita seuraamuksia koskevia tarkistuksia on tutkittava siltä osin, ovatko ne yhteensopivia suhteellisuusperiaatteen kanssa.
Tyhjentävä luettelo komission kannoista kuhunkin tarkistukseen on toimitettu parlamentille ja uskoakseni se liitetään tämän istuntojakson pöytäkirjaan(1).
Puhemies. –
   Kiitoksia paljon komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00. 


Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset.
Lulling (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, pyydän kärsivällisyyttä, minulla on puheenvuoro. Olen laatinut on kaksi mietintöä, mutta rauhoitutte varmaan kuullessanne, että pidän vain yhden puheenvuoron. Kaikkien niiden asetusten esittelijänä, joiden perusteella Eurostatin on nopeasti koottava meille parhaat mahdolliset tilastot, haluan jälleen suositella tässä ja nyt, että hyväksytte kaksi mietintöäni tavanomaisella innolla. Ensimmäinen mietintö käsittelee asetusta, jonka nojalla me ja kaikki asianosaiset – etupäässä Euroopan keskuspankki – saavat neljännesvuosittain tietoja jäsenvaltioiden velasta. Tämä on erittäin tärkeää, vaikka liiallista alijäämää koskevaan menettelyyn liittyvä sininen kirje laaditaan tulevaisuudessakin vuosittaisten lukujen perusteella – ja vaikka ei laadittaisikaan.
Kuten tiedätte, jäsenvaltioita ei kohdella tasa-arvoisesti tässä asiassa. Jäsen Eichel ja jäsen Mer saattavat kuitenkin pian saada selville budjettiongelmiensa laajuuden. He saattavat jopa pian havaita, mitä he ovat saaneet aikaan vakauttamiseen tähtäävillä toimenpiteillään, sikäli kuin he ovat sellaisia toteuttaneet.
Toinen mietintö käsittelee asetusta, joka koskee kansallisten tilinpitotietojen toimittamista neljännesvuosittain erityisesti yksittäisten sektorien eli kotitalouksien, yritysten ja julkisyhteisöjen osalta. Yhdysvalloissa on tehty näin jo pitkään, koska rahapolitiikan ja taloudellisten analyysien kannalta on tärkeä tietää, miten eri toimijat käyttäytyvät. Ecofin-neuvosto myönsi vuosi sitten, että kotitalouksien ja yritysten käyttäytymistä suhdannekierron aikana koskevien tietojen puuttuminen on EMU-tilastojen vakava puute. Niiden maiden, joiden bruttokansantuote on pienempi kuin yksi prosentti EU:n 25 jäsenvaltion kokonaisbruttokansantuotteesta, ei kuitenkaan tarvitse toimittaa kotitalous- ja yrityssektoria koskevia taloustietoja.
Arvoisa puhemies, minulla on kaksi kahden minuutin puheenvuoroa, ja aion pitää niistä kiinni – voitte metelöidä niin paljon kuin haluatte.
Maat, jotka on vapautettu näiden tietojen toimittamisesta, ovat Luxemburg ja uudet jäsenvaltiot Puolaa lukuun ottamatta. Myös niiden on kuitenkin toimitettava neljännesvuosittain tiedot julkisyhteisöt-sektorin ja muu maailma -sektorin taloustiedoista.
Nyt tiedätte, mistä tässä on kyse, ja voitte entiseen tapaan äänestää puhtaalla omallatunnolla kahden mietintöni puolesta. Ne ovat viimeiset mietintöni tällä lainsäädäntökaudella, jonka aikana olen tämänpäiväinen puhe mukaan luettuna puhunut yhdeksän kertaa tilastotiedoista. En tiedä, voinko käsitellä näitä tilastotietoja koskevia asetuksia 13. kesäkuuta pidettävien vaalien jälkeen; nehän ovat äärimmäisen kuivia. Kävi miten kävi, kiitän teitä luottamuksesta ja innosta, jota olette aina osoittaneet mietintöjäni kohtaan.
Puhemies.
   Jäsen Lulling, Euroopan tilastotietoja ei ole koskaan esitelty parlamentissa yhtä elegantisti!
MacCormick (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, teknisenä asiana haluaisin lisätä Schulzin parlamentaarista koskemattomuutta koskevan mietinnön 4 kohtaan sanat "ja komissiolle". Haluan esittää saman pyynnön Lehnen mietinnön osalta.
Selitykseksi totean, että kuten parlamentin jäsenet varmaan tietävätkin, Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 9 artiklan mukaan Euroopan parlamentin jäseniä ei voida alistaa tutkittavaksi, pidättää tai haastaa oikeuteen heidän tehtäviään hoitaessaan ilmaisemiensa mielipiteiden tai äänestystensä perusteella. Mielestämme Saksan liittotasavallassa Euroopan parlamentin jäsenistä annettu laki on osittain ristiriidassa edellä mainitun kanssa. Pyydämme 3 kohdassa komissiota tutkimaan, onko kyseisen lain 5 §:n toinen lause sopusoinnussa yhteisön oikeuden kanssa. Unohdimme kuitenkin 4 kohdassa pyytää, että asiasta kerrotaan virallisesti komissiolle asianmukaisella tavalla.
Jäsenet haluavat varmaan myös tietää, että tässä on kyse tapauksesta, jossa oikeus on pyynnöstä kieltänyt kahta tämän parlamentin jäsentä pitämästä parlamentin tiloissa lehdistötilaisuuksia, joissa he arvostelevat toimintaa parlamentin jäsenten ohjesääntöön liittyvässä asiassa.

Evans, Robert J.E. (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, keskustelu tästä mietinnöstä päättyi vasta juuri ennen äänestystä. Tämä on erittäin monimutkainen ja tärkeä mietintö. Meillä on ollut monia tarkistuksia koskevia ongelmia, joissa on ollut kysymys esimerkiksi tarkistusten järjestyksestä ja niiden yhdistämistä keskenään. Mietinnön monimutkaisuuden ja tärkeyden takia ehdotan, että äänestys siirrettäisiin huomiseen, jotta ihmiset saisivat hieman enemmän aikaa koota ajatuksiaan ja pohtia, mitä komission jäsen ja muut ovat sanoneet tänä aamuna. Pyydän, että äänestys siirretään huomiseen. 
Puhemies.
   Evansin ehdotusta kannattaa 32 jäsentä. Vastustaako kukaan ehdotusta? 
Maat (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, jäsen Evansin perustelut eivät ole pitäviä. Tänä aamuna äänestimme kahdesta muusta mietinnöstä – tai itse asiassa neljästä mietinnöstä – joista myös keskusteltiin tänä aamuna. Tältä osin keskustelu on päättynyt. Oli kuitenkin mahdollista, että meidän olisi pitänyt äänestää mietinnöstäni huomenna keskiviikkona, jos keskustelua ei olisi saatu päätökseen.
Keskustelu on nyt kuitenkin päättynyt, kaikki nimiluettelot olivat saatavilla eilen illalla, eikä tarkistusten järjestyksestä ollut mitään ongelmia, koska ottaen huomioon eri ryhmien puheenvuorot en voi kuvitella, että äänestysluettelot olisivat voineet näyttää erilaiselta. Tästä syystä en näe mitään muodollista enkä mitään muutakaan syytä siirtää äänestystä.


Äänestykset ovat päättyneet.

Queiró (UEN ),
   . Tässä mietinnössä käsitellään komission ehdotusta asetukseksi, joka on tullut ajankohtaiseksi yhteisöjen tuomioistuimen annettua tuomion EU:n jäsenvaltioiden ja Yhdysvaltojen välisistä kahdenvälisistä "Open skies" -sopimuksista. Asiaan liittyvässä tuomion osassa todetaan, että nämä sopimukset ovat yhteisön lain vastaisia, koska jäsenvaltioilla ei ollut oikeutta eikä toimivaltaa tehdä tämänkaltaisia sopimuksia.
Tässä ehdotuksessa komissio ehdotti kolmea toimenpidettä: oikeusperustan luomista yhteisön ja Yhdysvaltojen välisille suhteille lentoliikenteen alalla, oikeudellisten puitteiden luomista meneillään oleville neuvotteluille ja muille sopimuksille sekä yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen toimivallan asianmukaista jakamista.
Oikeudellisesta näkökulmasta komission ehdotuksella on erittäin vankka perusta, koska sillä onnistutaan tukkimaan tuomioistuimen tuomion aikaansaama oikeudellinen porsaanreikä. Neuvoston yhteisessä kannassa vahvistetuilla toimenpiteillä, joita aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta tuki, jäsenvaltioille määrättyä poliittista rajoitusta neuvotella tai tehdä kahdenvälisiä lentoliikennepalveluja koskevia sopimuksia kolmansien valtioiden kanssa lievennetään selvästi, ja tästä syystä katsoin voivani äänestää mietinnön puolesta. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
   . Tämä asetusehdotus on seuraus tuomioistuimen tuomiosta, joka sai alkunsa komission yhteisöjen ulkoisen toimivallan loukkaamisen sekä sijoittautumisoikeutta koskevien määräysten rikkomisen perusteella nostamasta kanteesta niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka ovat allekirjoittaneet kahdenvälisiä "Open skies" -sopimuksia.
Komissio ehdotti, että jäsenvaltiot käynnistäisivät menettelyt tekemiensä sopimusten irtisanomiseksi, sekä pyysi neuvostolta luvan aloittaa yhteisön puolesta neuvottelut kaikkien kahdenvälisten kumppaneiden kanssa. Kysymyksiin, jotka kuuluvat sekä yhteisön että jäsenvaltioiden toimivaltaan, komissio ehdotti yhteistä lähestymistapaa eli läheistä yhteistyötä.
Yhteisessä kannassaan neuvosto hyväksyi Euroopan parlamentin kannat.
Jäsenvaltioilla on näin ollen oikeus neuvotella ja tehdä kahdenvälisiä lentoliikennesopimuksia ilman, että niiden pitää etukäteen saada siihen lupa komissiolta, vaikka asia kuuluisikin osittain komission toimivaltaan, edellyttäen, että sopimuksiin sisällytetään tietynlaisia komission ja jäsenvaltioiden yhdessä laatimia lausekkeita.
Tällä lähestymistavalla varmistetaan jäsenvaltioiden toimintavapauden jatkuminen, ja tästä syystä äänestimme sen puolesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Komission asetusehdotus on seuraus tuomioistuimen tuomiosta, joka koskee EU:n jäsenvaltioiden ja Amerikan yhdysvaltojen kahdenvälisiä "Open skies" -sopimuksia, joita jotkut jäsenvaltiot tekivät 1990-luvulla ja joita pidetään yhteisön lain vastaisina.
Komissio ehdottaa lukuisia sääntöjä, joita jäsenvaltioiden on noudatettava neuvotellessaan ja pannessaan täytäntöön lentoliikennepalveluja koskevia sopimuksia, jotka ovat jäsenvaltioiden hallitusten osallistumista neuvotteluihin edellyttäviä yhteissopimuksia. Jäsenvaltioiden on erityisesti tuettava yhteisön neuvottelustrategiaa ja -tavoitteita eivätkä ne saa osallistua neuvotteluihin, jotka kuuluvat yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan.
Neuvoston yhteisessä kannassa noudatetaan erityisesti parlamentin keskeistä vaatimusta, jonka mukaan jäsenvaltioilla pitäisi jatkossakin olla oikeus neuvotella ja tehdä ilman komission ennakolta antamaa lupaa kahdenvälisiä lentoliikennesopimuksia, vaikka ne kuuluisivatkin yhteisön toimivaltaan.
Edellytyksenä kuitenkin on, että sopimuksiin sisällytetään komission ja jäsenvaltioiden yhdessä vahvistamat vakiolausekkeet.
Neuvoston yhteisessä kannassa vahvistetuilla toimenpiteillä, joita aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta kannattaa, lievennetään jäsenvaltioiden käynnistämiin toimenpiteisiin kohdistuvia rajoituksia, ja näin ollen äänestin mietinnön puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Marraskuun 7. päivänä 2002 tehdyllä toimielinten välisellä sopimuksella perustettiin solidaarisuusrahasto suuronnettomuuksien tuhoista kärsineiden alueiden väestön auttamiseksi. Rahaston varoja voidaan vuosittain ottaa käyttöön enintään miljardi euroa. Tämän ehdotuksen hyväksymiseen meni useita vuosia sen jälkeen, kun ryhmämme oli vuosittaisissa budjettineuvotteluissa jo ennen vuotta 2002 sen perustamista vaatinut.
Rahastosta myönnettiin viime vuonna hätäapua pahojen metsäpalojen takia, jotka tuhosivat noin 5 prosenttia Portugalin pinta-alasta.
Otimme huomioon tilanteen kiireellisyyden tuimme ehdotusta, joka koskee noin 22 miljoonan euron käyttöön ottamista rahastosta myrskyn ja tulvien Maltassa (syyskuussa 2003) aiheuttamien suurtuhojen, Espanjassa (kesällä 2003) sattuneiden metsäpalojen ja Ranskassa (joulukuussa 2003) sattuneiden tulvien johdosta.
Myönnettyjen varojen riittämättömyys verrattuna kärsittyihin tuhoihin – ja Portugalin viimevuotiset tapahtumat ovat hyvä esimerkki tästä – nostaa esiin kysymyksen yhteisön solidaarisuuden laajuudesta sekä perusteista, joiden nojalla tästä rahastosta voi saada tukea. 

Ribeiro (GUE/NGL ),
   . Puolsin äänestyksessä alustavaa esitystä Euroopan unionin lisätalousarvioksi nro 5/204, jotta EU:n solidaarisuusrahastosta käyttöön otettavat varat voitaisiin osoittaa mahdollisimman nopeasti vakavista luonnonmullistuksista vuonna 2003 kärsineille yhteisöille Espanjassa, Ranskassa ja Maltassa. Näin varmistettaisiin, että tämä apu voidaan toimittaa mahdollisimman nopeasti. Tätä varten on myös tärkeää, että tämä lisätalousarvio hyväksytään ensimmäisessä käsittelyssä kuten ennenkin, kuten esimerkiksi Portugalissa kesällä 2003 tapahtuneiden metsäpalojen yhteydessä tapahtui.
EU:n on osoitettava täysimääräistä ja ripeää solidaarisuutta luonnonmullistuksista kärsineitä jäsenvaltioiden tai ehdokasmaiden alueita kohtaan sekä lievitettävä vakavia seurauksia, joita näistä mullistuksista on aiheutunut elinoloille, ympäristölle ja taloudelle.
Tästä syystä avun on oltava nopeaa, mutta sen on myös oltava näyttävä myönnettyjen määrärahojen suuruudessa. Tästä syystä katson, että perusteita, joiden nojalla rahastosta voidaan myöntää tukea, on tarkistettava näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tällä asetuksella on tarkoitus reagoida Ecofin-neuvoston 18. helmikuuta 2003 antamaan EMU-toimintasuunnitelmaan sekä korjata perheiden ja yritysten taloudellisen käyttäytymisen tilastointia koskevat puutteet Euroopan unionissa. Lisäksi sillä on tarkoitus varmistaa erityisesti kotitalouksien säästämisen ja kuluttamisen seuranta sekä rahoitusalan ja muiden kuin rahoitusalan yritysten kannattavuuden seuranta.
Tilastojen jakamisella osiin sektorikohtaisesti tarkennetaan kiistatta neljännesvuosittain toimitettuja tilinpitotietoja, ja järjestelmällä matkitaan selvästi Yhdysvaltojen keskuspankin toimintatapaa. Emme näe itse ehdotuksessa mitään vastustettavaa.
Kuitenkin tämä asia, jota voidaan pitää ainoastaan tietojenkeruutarkoitukseen tarkoitettuna puhtaasti teknisenä kysymyksenä, liittyy läheisesti talouspolitiikalle ja ennen kaikkea Euroopan unionin rahapolitiikalle annettuun tukeen ja tämän politiikan suuntaan. Nämä ovat välineitä, joilla mukautetaan talouspoliittisia päätöksiä, koska talouspolitiikalla pönkitetään talous- ja rahaliittoa, jolla ei ole tarkkoja tilastollisia välineitä. Suoraan sanottuna nämä ovat myös välineitä, joilla vahvistetaan unionin oikeistolaista ja sosiaaliturvan heikentämiseen tähtäävää politiikkaa, vaikka niiden avulla saadaankin joitakin hyödyllisiä tietoja. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta annettu direktiivi tuli voimaan 1. tammikuuta 2004. Tällä tarkistuksella pyritään varmistamaan, että uudet jäsenvaltiot voivat pidempään soveltaa verovapautuksia, koska näissä maissa on riski elinkustannusten nopeasta nousemisesta. Kysymys on mielestämme kuitenkin paljon laajempi ja vastustamme direktiiviä kolmella perusteella.
Ensinnäkään yhdenmukainen energiaverotus ei ole moitteettomasti toimivien sisämarkkinoiden ehdoton ennakkoedellytys. Verokilpailulla on etunsa, mutta vielä enemmän tässä on kyse verotuksellisesta itsemääräämisoikeudesta, jolla on kauaskantoisia vaikutuksia valtion sosiaalisiin ja ympäristöllisiin valintoihin ja verorakenteeseen. Tästä syystä jäsenvaltiot ovat esittäneet useita verovapautuksia koskevia pyyntöjä.
Toiseksi, matalimpien veroasteiden korottaminen johtaa elinkustannusten kohoamiseen ja erityisesti työntekijöiden ja vähemmän varakkaiden kansalaisten elinkustannusten kohoamiseen. Sillä lisätään epäoikeudenmukaisuutta eikä sillä rangaista niitä, jotka kuluttavat eniten. Tällainen on kiinteiden veroasteiden ja suoran verotuksen järjestelmä.
Kolmanneksi, nyt ei tarvita niinkään siirtymistä työn verotuksesta ympäristöverotukseen, jonka kustannukset jäävät aina kuluttajan maksettavaksi. Verotaakkaa on siirrettävä, mutta sitä on siirrettävä pääoman verotuksen suuntaan. Muussa tapauksessa verotus pysyy epäreiluna. 
Queiró (UEN ),
   . Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta annetusta neuvoston direktiivistä 2003/96/EY on tullut keskeinen oikeusperusta energian verotuksen alalla, ja sillä hyväksytään kaikkien nykyisten jäsenvaltioiden siirtymävaiheen järjestelmät, joilla ne voivat mukauttaa kansallisen lainsäädäntönsä.
Yhdenmukainen verotus on todellakin moitteettomasti toimivien sisämarkkinoiden ehdoton ennakkoedellytys. Esittelijä ottaa kannan, jonka mukaan "liittyvien maiden on mukautettava valmisteveroasteensa Euroopan unionissa asetetulle vähimmäistasolle vahingollisen verokilpailun estämiseksi."
Tämä selittää mietinnössä esitetyn vetoomuksen "kaikille jäsenvaltioille, myös nykyisille jäsenvaltioille", että ne varmistavat "direktiivissä vahvistettujen määräaikojen noudattamisen ja näin edesauttavat ympäristöystävällisten sisämarkkinoiden luomista."
Huolimatta siitä, että direktiivissä käsitellään vaikeaa asiaa – energian verotusta – erityisesti ympäristönäkökohdista käsin, ja huolimatta siitä, että verotus edellyttää yhä yksimielisyyttä neuvoston äänestyksessä, äänestin tekstin hyväksymisen puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Vaikka suhtaudunkin vakavalla varauksella verotuksen yhdenmukaistamiseen, olen sitä mieltä, että meidän on luotava yhteistyömuotoja, erityisesti siltä osin kuin on kyse verojen välttämisestä rajatylittävien pääomavirtojen osalta, ja tästä syystä kannatan vankasti pankkisalaisuuden kumoamista ja veroparatiisien purkamista.
Direktiivin 2003/48/EY perimmäisenä tarkoituksena on, että säästöjen yhdessä jäsenvaltiossa tuottamia korkotuloja tosiasialliselle edunsaajalle verotetaan tosiasiallisesti siten, että pystytään takaamaan säästöjen tasapuolinen verotuskohtelu ja jäsenvaltioiden oikeudet verottaa asukkaidensa unionin alueella ansaitsemia tuloja sekä samalla poistamaan pääomavirtoja koskevat keinotekoiset kannustimet Euroopan unionissa ja sen ulkopuolella.
Joidenkin jäsenvaltioiden, erityisesti niiden, joilla on suoria yhteyksiä veroparatiiseihin, halu heikentää veropohjaa on kuitenkin ristiriidassa sen kanssa, että ne haluavat houkutella pääomasäästöjä omaan maahansa.
Tehokkain tapa periä veroja säästötuloista on veroviranomaisten välisen automaattisen tietojenvaihdon varmistaminen. Pääomien karkaamisen estämiseksi muiden maiden on noudatettava tehtyjä sitoumuksia, ja tässä tapauksessa puhumme erityisesti Sveitsistä. Valitettavasti neuvotteluissa muiden maiden kanssa on vielä vaikeuksia.
Meidän on kuitenkin mentävä eteenpäin. Meidän on kehitettävä tapoja verotuksen yhdenmukaistamiseksi, jotta voisimme verottaa pääomanliikkeitä ja rajatylittäviä osakekauppoja yhteisön tasolla. 
Goebbels (PSE ),
    Se, että äänestin tyhjää, perustuu mielipiteeseeni, jonka olen aina ilmaissut puhuttaessa Eurooppa-neuvoston Santa Maria de Feirassa 19. ja 20. kesäkuuta 2000 aikaansaamasta sopimuksesta, joka minun mielestäni voi johtaa vain umpikujaan. Ongelmat, jotka Sveitsin kanssa jatkuvat käsiteltävänä olevan sopimuksen tekemisestä huolimatta, ja vaikeudet muiden kolmansien maiden kanssa käytävissä neuvotteluissa ovat vain vahvistaneet käsitystäni ja tämänpäiväistä äänestysratkaisuani. 
Lulling (PPE-DE ),
    Äänestin säästöjen tuottamien korkotulojen verotusta koskevan Sveitsin ja Euroopan unionin välisen sopimuksen hyväksymisen puolesta, mutta haluan korostaa, että teen sen sillä ehdolla, että ennen sopimuksen täytäntöönpanoa parlamenttia kuullaan sopimuksista, joista neuvotellaan parhaillaan muiden kolmansien maiden kanssa – Yhdysvaltojen, Andorran, Liechtensteinin, Monacon ja San Marinon – ja korostan samalla, että sopimuksen soveltaminen edellyttää myös sitä, että jäsenvaltioista riippuvaiset ja niihin assosioituneet alueet hyväksyvät ja panevat täytäntöön toimenpiteet, jotka ovat samat kuin 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä.
Sveitsi, kuten eräät jäsenvaltiot, jotka ovat direktiivin yhteydessä päätyneet lähdeveron soveltamiseen, pitää kiinni tiukasti pankkisalaisuudesta, jonka tavoitteena on taata yksityisyyden kunnioitus ja lisätä tallettajien luottamusta pankkiinsa.
Jotkut eivät lakkaa väittämästä, että pankkisalaisuuden purkaminen on välttämätöntä veropetosten ja haitallisen verokilpailun torjumiseksi. Sveitsi, kuten myös oma maani Luxemburg, on liittänyt pankkisalaisuuteen erittäin tiukkoja lausekkeita, jotka koskevat rahanpesua ja rikollisen toiminnan rahoittamista.
Tämän sopimuksen 10 artiklan mukaan Sveitsi ja kaikki EU:n jäsenvaltiot vaihtavat tietoja toiminnasta, joka kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan on veropetos.
Poos (PSE ),
    Mietinnössä esitetty luonnos päätöslauselmaesitykseksi tekee turhaksi kesäkuussa 2002 Santa Maria de Feiran Eurooppa-neuvostossa tehdyn sopimuksen. Sopimuksessa asetetaan direktiivin voimaantulon edellytykseksi se, että Sveitsi sekä eräät muut maat ja jäsenvaltioista riippuvaiset alueet soveltavat samanlaisia toimenpiteitä. Koska tätä edellytystä ei ole täytetty, äänestin päätöslauselmaa vastaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Neuvosto antoi 16. lokakuuta 2001 komissiolle luvan neuvotella Sveitsin valaliiton kanssa sopimuksen toimenpiteistä, jotka vastaavat niitä toimenpiteitä, joita yhteisössä on toteutettava säästöjen tuottamien korkotulojen tosiasiallisen verotuksen varmistamiseksi.
Säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/48/EY säännösten täytäntöönpano riippuu siitä, paneeko Sveitsin valaliitto täytäntöön edellä mainitussa direktiivissä säädettyjä toimenpiteitä vastaavat toimenpiteet, jotka ovat Sveitsin valaliiton ja Euroopan yhteisön välisen sopimuksen mukaisia. Näin ollen on ehdotettu, että meidän pitäisi hyväksyä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välinen säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta annetussa direktiivissä 2003/48/EY säädettyjä toimenpiteitä vastaavia toimenpiteitä koskeva sopimus ja sen liitteenä oleva yhteisymmärryspöytäkirja.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tämä direktiiviehdotus on osa alkuperäistä Montin vuonna 1998 laatimaa pakettia, joka tasoitti tietä verotuksen yhdenmukaistamiselle Euroopan unionissa. Riippumatta siitä, mitä näistä ehdotuksista voidaan kokonaisuutena ajatella, ja ottaen huomioon, että pyrimme luomaan sisämarkkinat, verotuksen yhdenmukaistamisen tarve veronkierron ja kaksinkertaisen verotuksen torjumiseksi on ymmärrettävä.
Meillä on kuitenkin yksi keskeinen syy vastustaa hahmoteltua lähestymistapaa. Vastustamme sitä, koska verojen yhdenmukaistaminen on luonteeltaan federalistinen ajatus ja koskee yhtä valtioiden itsemääräämisoikeuden keskeisistä pilareista eli valtioiden oikeutta verottaa perheitä ja yrityksiä, ja varmistaa siten itsemääräämisoikeutensa.
Emme myöskään ole vakuuttuneita verotuksen yhdenmukaistamisen taloudellisista hyödyistä verrattuna terveen verokilpailun säilyttämisen hyötyihin. Juuri tästä syystä tämä direktiivi ja se, mitä paketista on jäljellä, hyväksyttiin vasta kesäkuussa 2003.
Direktiivi liittyy eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin, ja sen tarkoituksena on lakkauttaa näihin maksuihin sovellettavat lähdeverot. Tällä tarkistuksella pyritään laajentamaan direktiivin kattamien yritysten luetteloa sekä ottamaan huomioon emo- ja tytäryhtiöistä annetun direktiivin sekä yrityssulautumista annetun direktiivin säädökset. Haluamme, ettei direktiivillä helpoteta veronkiertoa eikä viedä jäsenvaltioilta keinoja torjua petoksia ja väärinkäytöksiä. 

Queiró (UEN ),
   . Neuvoston päätösehdotus, jonka tavoitteena on virkamiesten riita-asioihin erikoistuneen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustaminen, on osa Nizzan sopimuksessa vahvistettua oikeusjärjestelmän uudistusta ja sillä pyritään ratkaisemaan yhteisöjen tuomioistuinten työmäärän kasvun aiheuttava ongelma. Sillä vastataan Nizzan huippukokouksessa esitettyyn vetoomukseen, jonka mukaan "konferenssi pyytää yhteisöjen tuomioistuinta ja komissiota laatimaan mahdollisimman pian ehdotuksen päätökseksi, jolla perustetaan lainkäyttölautakunta, joka on toimivaltainen ratkaisemaan ensimmäisenä oikeusasteena yhteisön ja sen henkilöstön välisiä riita-asioita." Tällaisen tuomioistuimen perustamisella mahdollistetaan se, että näiden riitojen käsittely, jotka ovat noin kolmasosa ensimmäisen asteen tuomioistuimen tämänhetkisestä työmäärästä, siirretään perustettavalle tuomioistuimelle. Nykyinen ensimmäisen asteen tuomioistuin keskittyisi tulevaisuudessa toimimaan toisen asteen tuomioistuimena ja käsittelisi ainoastaan uuden ensimmäisen asteen tuomioistuimen antamia tuomioita, jolloin yhteisöjen tuomioistuin puuttuisi asioihin ainoastaan poikkeustapauksissa tarkistaessaan ensimmäisen asteen tuomioistuimen tuomioita.
Huolimatta tämän uuden tuomioistuimen toiminta- ja henkilöstökustannuksista, joiden arvioidaan olevan 2 453 000 euroa vuodessa, äänestin sen perustamisen puolesta, koska sillä parannetaan yhteisön tuomioistuinkäsittelyjen joustavuutta. 

Queiró (UEN ),
   . EY:n perustamissopimuksen 245 artiklan 2 kohdan sekä Euratomin perustamissopimuksen 160 artiklan 2 kohdan mukaisesti tuomioistuin kehottaa neuvostoa lisäämään seuraavat tarkistukset yhteisöjen tuomioistuimen perussääntöön: pöytäkirjan 17 artiklan mukaan yhteisöjen tuomioistuimen täysistunnossa tekemät päätökset ovat päteviä vain, kun asian käsittelyyn osallistuu 11 tuomaria. Koska unionin laajentumisen johdosta tuomareiden määrä lisääntyy 15:stä 25:een, tuomioistuin ehdottaa, että päätösvaltaisuuteen tarvitaan jatkossa 15 tuomaria. Pöytäkirjan 16 artiklan mukaan suuri jaosto, johon kuuluu 11 tuomaria, kokoontuu, jos oikeudenkäynnissä asianosaisena oleva jäsenvaltio tai yhteisöjen toimielin sitä pyytää. Tuomioistuin ehdottaa, että suureen jaostoon kuuluvien tuomareiden lukumäärä korotetaan 11:stä 13:een ja että päätösvaltaisuuden edellytyksenä oleva tuomareiden lukumäärä olisi edelleen yhdeksän.
Esittelijän sekä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mukaan ehdotus, josta Euroopan parlamenttia on kuultu ja josta "niin neuvosto kuin tuomioistuin näyttävät olevan yhtä mieltä, on hyvin perusteltu, ja se voidaan tästä syystä hyväksyä tarkistuksitta (perustelu)."
Emme näe syytä olla hyväksymättä tätä päätelmää ja näin ollen äänestimme mietinnön hyväksymisen puolesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tällä neuvoston päätösluonnoksella pyritään laajentumisprosessin yhteydessä tarkistamaan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 16 ja 17 artiklaa suuren jaoston ja yhteisön tuomioistuimen täysistunnon tuomareiden lukumäärän nostamisen osalta. Ehdotuksen mukaan tuomioistuin haluaisi nostaa suuren jaoston tuomarien lukumäärän 13:een mutta säilyttää päätösvaltaisuuden edellytyksenä olevan tuomareiden lukumäärän yhdeksänä. Tuomioistuin ehdottaa, että tuomioistuimen täysistunnon tuomarien lukumäärän noustessa 15:stä 25:een päätösvaltaisuuden edellytyksenä oleva tuomareiden lukumäärä nostettaisiin 11:stä 15:een.
Olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että kyse on hyvin perustellusta ehdotuksesta, josta niin neuvosto kuin tuomioistuin ovat yhtä mieltä, ja tästä syystä äänestin sen hyväksymisen puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tästä mietinnöstä voidaan sanoa, että se on turha ja erittäin tekninen, mutta sen merkitys kasvaa, kun otamme huomioon, että sen tarkoituksena on Euroopan unionin laajentuessa 1. toukokuuta kymmenellä Itä-Euroopan ja Välimeren alueen maalla lisätä yhdeksän uutta virallista kieltä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeudenkäyntikielten joukkoon – jos nämä kielet eivät vielä ole oikeudenkäyntikieliä.
Miksi tätä asiaa on syytä korostaa? Koska muissa prosesseissa – yhteisöpatenttia koskeva prosessi on mainio esimerkki – jotkut ihmiset pyrkivät "ratkaisuihin", joissa ei kunnioiteta täysimääräisesti EU:n jäsenvaltioiden eri kieliä vaan joilla pyritään määräämään kaikki käyttämään väkirikkaimpien maiden kieliä ja näin sortamaan unionin muita virallisia kieliä. 
Queiró (UEN ),
   . Kanneasioita koskevan toimivallan uudelleen jakamisen sekä unionin laajentumisen huomioon ottamiseksi neuvoston päätösluonnoksella pyritään lisäämään latvian, liettuan, maltan, puolan, slovakin, slovenin, tšekin, unkarin ja viron kielet yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 35 artiklassa vahvistettujen oikeudenkäyntikielten joukkoon.
Nizzan sopimuksessa vahvistetun yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen asteen tuomioistuimen välisen toimivallan uudelleen jakamisen johdosta on myös asianmukaista laatia säännöt, joiden perusteella oikeudenkäyntikieli vahvistetaan silloin, kun pyynnön esittäjä on toimielin.
Yhteisöjen tuomioistuinta koskevasta samankaltaisesta ehdotuksesta esittelijä sekä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta ovat sitä mieltä, että ehdotus "on hyvin perusteltu ja looginen unionin laajentumista ajatellen, ja tästä syystä ne voivat hyväksyä sen ilman tarkistuksia (perustelu)."
Perustelumme Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen uusista kielijärjestelyistä pätee myös tähän kysymykseen, ja tästä syystä äänestimme mietinnön hyväksymisen puolesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Uusien jäsenvaltioiden liittyessä unioniin latvian, liettuan, maltan, puolan, slovakin, slovenin, tšekin, unkarin ja viron kielistä tulee Euroopan unionin virallisia kieliä. Neuvoston päätösluonnoksessa, josta parlamenttia on kuultu, pyritään tästä syystä lisäämään nämä kielet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 29 artiklan 1 kohdassa olevaan luetteloon.
Koska olen aina puolustanut monikielisyyttä kaikissa Euroopan yhdentymiseen liittyvissä asioissa, olen vedonnut sen puolesta, että monikielisyys otetaan tasapuolisesti huomioon yhteisön toimissa ja toimielimissä, sekä sen puolesta, että eri kielten yhtäläinen arvo ja käyttöoikeus tunnustetaan. Äänestin luonnollisesti mietinnön hyväksymisen puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Merkittäviä asioita voidaan joskus ratkaista yhdellä kappaleella, ja tämä mietintö on siitä hyvä esimerkki. Mietinnön tavoitteena on Euroopan unionin laajentuessa 1. toukokuuta kymmenellä Itä-Euroopan ja Välimeren alueen maalla lisätä yhdeksän uutta virallista kieltä ensimmäisen asteen tuomioistuimen oikeudenkäyntikielten joukkoon – jos nämä kielet eivät vielä ole oikeudenkäyntikieliä.
Sen periaatteen vahvistaminen ja täytäntöönpaneminen, jonka mukaan kaikki unionin kielet ovat virallisia kieliä ja työkieliä – kuten perustamissopimuksissa on vahvistettu – on nyt entistäkin tärkeämpää nähdessämme nykyään selviä pyrkimyksiä joidenkin kielten eli väkirikkaimpien maiden – Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan, Saksan, Espanjan ja Italian – kielten todellisen ja yhä näkyvämmän valta-aseman kasvattamiseen muiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden kielten kustannuksella.
Tästä syystä meidän pitäisi aina ottaa huomioon EU:n kaikkien jäsenvaltioiden kielten suojeleminen. 
Queiró (UEN ),
   . Uusien jäsenvaltioiden liittyessä unioniin latvian, liettuan, maltan, puolan, slovakin, slovenin, tšekin, unkarin ja viron kielistä tulee Euroopan unionin virallisia kieliä. Neuvoston päätösluonnoksessa, josta parlamenttia on kuultu, pyritään tästä syystä lisäämään nämä kielet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 29 artiklan 1 kohdassa olevaan luetteloon.
Esittelijän sekä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mielestä "mietintö on hyvin perusteltu ja looginen unionin laajentumista ajatellen, ja tästä syystä ne voivat hyväksyä sen ilman tarkistuksia" (perustelu).
Myös me olemme asiasta samaa mieltä, koska siinä tuetaan perusperiaatetta, jonka mukaan jäsenvaltioiden kielillä on jatkossakin oltava unionin virallisen kielen asema. Tämäntyyppisellä kehityksellä varmistetaan jäsenvaltioiden välinen tasa-arvo, mikä on keskeisen tärkeää, jos haluamme tulevaisuudessakin pitää Euroopan vapauteen ja moninaisuuteen perustuvana alueena. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Kanneasioita koskevan toimivallan uudelleen jakamisen sekä unionin laajentumisen huomioon ottamiseksi neuvoston päätösluonnoksella pyritään lisäämään latvian, liettuan, maltan, puolan, slovakin, slovenin, tšekin, unkarin ja viron kielet yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 35 artiklassa vahvistettujen oikeudenkäyntikielten joukkoon.
Nizzan sopimuksessa vahvistetun yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen asteen tuomioistuimen välisen toimivallan uudelleen jakamisen johdosta on myös asianmukaista laatia säännöt, joiden perusteella oikeudenkäyntikieli vahvistetaan silloin, kun pyynnön esittäjä on toimielin.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Doyle (PPE-DE ),
    Ehdotus on osa meneillään olevaa lainsäädännön uudistusta, jolla on tarkoitus ehkäistä ja torjua tulevia suu- ja sorkkataudin sekä klassinen sikaruton epidemioita. Siinä päivitetään hevoseläinten tuontia koskevaa direktiiviä 90/426/ETY ja eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa annettua direktiiviä 92/65/EEC. Sen tarkoituksena on järkeistää, vahvistaa ja päivittää lainsäädäntöä, jolla säännellään sellaisten luonnonvaraisten ja kotieläinten tuontia yhteisöön, jotka voivat sairastua joko suu- ja sorkkatautiin tai klassiseen sikaruttoon.
Direktiivissä tarkoitetaan sorkka- ja kavioeläimillä liitteessä I luetteloituja eläimiä. Monet näistä lajeista eivät ole kotoperäisiä ja ne liikkuvat yhteisön alueella todennäköisesti sirkusten mukana tai eläintarhojen tekemien eläintenvaihtojen yhteydessä. Tämän huomioon ottamiseksi olen lisännyt mietintöön selvennyksen, jolla sisällytetään mukaan kauttakulku aina kun direktiivissä mainitaan tuonti.
Olen tyytyväinen poikkeusten tuomaan joustavuuteen. Poikkeuksia pitäisi kuitenkin soveltaa vain tapauskohtaisesti niin, että sairauksien tuonnin riski ei kasva. Kun otetaan huomioon, että asianmukaisilla tietolähteillä on erittäin tärkeä merkitys, jotta tautiepidemian puhjetessa olisi mahdollista reagoida nopeasti taudin torjunnan kannalta tärkeässä varhaisvaiheessa, ehdotan hevoseläimiä koskevaan direktiiviin 90/426 tarkistusta, joka antaisi meille mahdollisuuden tällaiseen yhdenmukaiseen reagointiin luomalla yhteisön vertailulaboratorio hevoseläinten taudeille. Tehokas koordinointi edellyttää luotettavaa ja monipuolista tietopääomaa tarttuvien hevostautien taudinmäärityksestä ja hoidosta. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Äskettäiset suu- ja sorkkataudin sekä klassisen sikaruton epidemiat ovat johtaneet näiden sairauksien ehkäisemistä ja torjumista koskevien yhteisön toimien perusteelliseen uudelleentarkasteluun, jolla pyritään osaltaan reagoimaan mahdollisiin tuleviin epidemioihin.
Tällä komission antamalla direktiiviehdotuksella vahvistetaan ja päivitetään lainsäädäntöä, jolla säännellään joko suu- ja sorkkataudeille tai klassiselle sikarutolle alttiiden luonnonvaraisten ja kotieläiminä pidettävien eläinlajien tuontia yhteisöön, ja näin ollen se ansaitsee meidän periaatteellisen hyväksyntämme. Sillä konsolidoidaan yhteen säädökseen eläinten terveyttä koskevat vaatimukset tuotaessa maahan eläviä sorkka- tai kavioeläimiä, ja siinä vahvistetaan luettelo kolmansista maista, joista jäsenvaltiot voivat tuoda tällaisia eläimiä, sekä tuonnin edellytyksenä olevat terveysvaatimukset.
Emme vastusta esittelijän esittämiä tarkistuksia, ja tästä syystä äänestimme mietinnön hyväksymisen puolesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Käsiteltävänämme olevalla direktiiviehdotuksella on tarkoitus vahvistaa eläinten terveyttä koskevat vaatimukset eräiden elävien sorkka- ja kavioeläinten yhteisöön tuonnin osalta.
Viime vuosina Euroopan unionissa esiintyneet epidemiat, erityisesti suu- ja sorkkatauti ja klassinen sikarutto, ovat johtaneet näiden sairauksien ehkäisemistä ja torjumista koskevien yhteisön toimien perusteelliseen uudelleentarkasteluun. Osana pyrkimyksiä reagoida mahdollisiin tuleviin epidemioihin komissio ehdottaa, että järkiperäistetään, vahvistetaan ja päivitetään lainsäädäntöä, jolla säännellään joko suu- ja sorkkataudille tai klassiselle sikarutolle alttiiden luonnonvaraisten ja kotieläiminä pidettävien eläinlajien tuontia yhteisöön. Konsolidoimalla yhteen säädökseen sekä luonnonvaraisten että kotieläiminä pidettävien sorkka- ja kavioeläinten tuontia koskevat säännöt direktiiviehdotus täyttää eurooppalaisten kuluttajien vaatimukset ruoan turvallisuuden osalta ja on näin ollen askel kohti EU:n terveydensuojelun korkeaa tasoa, johon me pyrimme. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Asetusehdotuksen tarkoituksena on toimia perustamissopimuksen 104 artiklan keskeisenä täytäntöönpanovälineenä liiallisia alijäämiä koskevien menettelyjen osalta. Sillä pyritään vahvistamaan vaatimus, jonka mukaan jäsenvaltioiden on neljännesvuosittain annettava tiedot julkisesta velasta (Maastrichtin mukainen julkinen velka), koska yleisenä suuntauksena on siirtyminen neljännesvuosittaiseen tilastotietojen laatimiseen, vaikka liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn virallinen täytäntöönpano perustuu edelleen vuotuisiin tietoihin.
Esittelijän mukaan tämä mahdollistaisi sen, että jäsenvaltioiden talousarviotilannetta pystytään seuraamaan entistä tarkemmin, että mahdolliset talousarviotilanteen ongelmat voidaan tunnistaa aikaisemmin ja että jäsenvaltioiden toimenpiteiden vaikutukset voidaan arvioida paremmin.
Esittelijä ei olisi voinut esittää asiaa selvemmin. Tässä on jälleen esimerkki poliittisesta menettelystä – tällä kertaa vakaussopimuksesta – joka edellyttää täsmällisiä tilastovälineitä. Tilastotietoja koskevalla tarkistuksella on kuitenkin jälleen ollut merkittävää poliittista vaikutusta. Se on lisännyt vertaispainetta niiden jäsenvaltioiden tarkkailuun, jotka ovat loitontuneet oman maansa vakausohjelmassa vahvistetusta talouden vakauttamista koskevasta tavoitteesta sekä vakaussopimuksen tavoitteiden täyttämisestä.
Tähän välineeseen liittyvät suurimmat ongelmat ovat siis poliittisia ja liittyvät erityisesti sen tarkoitukseen. Tämä on paljon tärkeämpää kuin muut huolenaiheet, kuten tilastotietojen keräämisen kustannukset, vuosittaisten indikaattoreiden noudattamisesta aiheutuvat kustannukset taikka tilastotietojen keräämisestä takautuvasti aiheutuvat kustannukset. 

Dell’Alba (NI ),
   Radikaalipuolueen jäsenet äänestivät tyhjää Lehnen mietinnöstä, jossa käsitellään jäsen Pannellan parlamentaarisen koskemattomuuden puolustamista koskevaa pyyntöä, koska vaikka emme aseta kyseenalaiseksi oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan kantaa, meidän ei mielestämme pidä olla tyytyväisiä siihen, että parlamentin etuoikeuksia jäsenvaltioihin nähden vahvistetaan kaikissa mahdollisissa tilanteissa. Ei todellakaan tunnu tarkoituksenmukaiselta eikä hyödylliseltä, että Euroopan parlamentin jäsenen vapauden rajoittamiseksi voidaan toteuttaa toimenpiteitä, ei edes lainvoimaiseksi julistetun tuomion perusteella, ilman, että parlamentille ilmoitetaan asiasta ja ilman että parlamentti voi tarvittaessa toteuttaa tarvittavia toimenpiteitä ilmaistakseen mielipiteensä parlamentin jäsenen etuoikeuksien rajojen tarkistamisesta. Vaikka tässä tapauksessa parlamentin päätös saattaa vaikuttaa perustellulta – ja meidän on otettava huomioon myös, että toimenpiteistä jäsen Pannella vapauden rajoittamiseksi on sittemmin luovuttu – emme saa missään nimessä pitää tätä ennakkotapauksena, jos joskus myöhemmin sattuu samanlainen tapaus . 

Bastos (PPE-DE ),
   . Joka vuosi noin viisi miljoonaa ihmistä EU.ssa joutuu työpaikallaan onnettomuuteen, josta aiheutuu yli kolmen päivän pituinen poissaolo työpaikalta, ja näistä onnettomuuksista aiheutuu yhteensä 146 miljoonan työpäivän menetys. Joistakin onnettomuuksista aiheutuu pysyviä seurauksia ja ne vaikuttavat sekä uhrin työkykyyn että vapaa-aikaan.
Tästä syystä olen tyytyväinen Pérez Alvarezin mietintöön, joka osoittaa, kuinka tärkeää on hyväksyä tämä direktiivi, jonka tavoitteena on terveyttä ja turvallisuutta koskevien vaatimusten tiukentaminen.
Siitä huolimatta, että neuvoston yhteisessä kannassa on otettu huomioon joitakin parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksyttyjä tarkistuksia, joitakin asioita on vielä vahvistettava.
- Riskien vähentämiseksi tarvitaan ehkäiseviä toimenpiteitä. Työnantajien on määritettävä ja arvioitava riskejä ja tiedotettava niistä työntekijöille. Työntekijöiden osallistumista, kuulemista ja koulutusta on myös edistettävä.
- Kun raja-arvot ylittävä altistuminen havaitaan, työntekijöillä on oltava oikeus lääkärintarkastukseen sekä oikeus tutustua omaa terveydentilaansa koskeviin tietoihin. Jos altistuminen aiheuttaa työntekijöille terveyshaittoja, työnantajan on toteutettava toimenpiteitä riskien arvioimiseksi uudestaan.
- Direktiivissä on säädettävä varoittavista seuraamuksista, joita jäsenvaltioiden on sovellettava kansallisen lainsäädännön rikkomistapauksissa.
Jotta Eurooppa olisi parempi paikka tehdä työtä, tämä direktiivi on hyväksyttävä viipymättä. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Neuvoston yhteisessä kannassa vahvistetaan altistumisen raja-arvot, jotka perustuvat terveydelle aiheutuviin biologisiin vaikutuksiin. Pitkä-aikaisesta altistumisesta mahdollisesti aiheutuvia haittoja ei oteta huomioon, koska tieteelliset tiedot eivät ole kiistattomia.
Yhteisessä kannassa vahvistetaan toiminta-arvot, jotka ovat mitattavissa olevia parametrejä, joiden noudattamisella taataan, että asianomaiset altistuksen raja-arvot eivät ylity. Lisäksi siinä määritetään ehkäisevät toimenpiteet, joilla vähennetään työntekijöille aiheutuvia riskejä. Nämä ehkäisevät toimenpiteet perustuvat ennen kaikkea työnantajan velvollisuuteen määrittää ja arvioida erilaiset riskit. Siinä vahvistetaan myös toimenpiteitä, jotka koskevat työntekijöille tiedottamista ja työntekijöiden koulutusta.
Yhteisessä kannassa otetaan pääpiirteittäin huomioon Euroopan parlamentin tärkeimmät tavoitteet sekä useat sen ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymät tarkistukset. Tiettyjen kohtien osalta se ei kuitenkaan vastaa parlamentin vaatimuksia.
Tästä syystä esittelijä katsoo, että oikeus lääkärintarkastukseen liiallisen altistumisen tapauksessa on syytä palauttaa ja vahvistaa direktiivissä säädettyä ehkäisyjärjestelmää. Direktiivissä on oltava myös säännös seuraamuksista, joista on säädettävä tämän direktiivin soveltamiseksi hyväksytyssä kansallisessa lainsäädännössä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Olen tyytyväinen direktiiviehdotukseen, joka kuuluu työympäristön parantamista koskeviin toimintapuitteisiin ja jolla pyritään suojelemaan kaikkien työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta yksittäin tarkasteltuna ja luomaan myös vähimmäissuojeluperusta mahdollisten kilpailuhäiriöiden välttämiseksi.
Lissabonin strategiaan kuuluva enemmän ja parempia työpaikkoja -tavoite edellyttää, että EU suunnittelee ja vahvistaa työoloja koko EU:ssa koskevia tiukkoja vaatimuksia, joihin sisältyy työn arvokkuuden ja kansalaistemme elämänlaadun parantaminen.
Lopuksi, kuten sanoin työntekijöiden suojelemista syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille tai perimän muutoksia aiheuttaville aineille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta koskevan jäsen Garganin mietinnön (2. syyskuuta 2003) äänestysselityksessä, meidän on eliminoitava vaarat, jotka ovat niin usein piileviä, kuten tässä mietinnössä käsitellyt vaarat. Toisin sanoen vaarojen ehkäisy on paljon parempi vaihtoehto kuin niistä aiheutuneiden vahinkojen parantaminen ja samoin paljon parempi vaihtoehto kuin niiden aiheuttamien haittojen korvaaminen. Tästä syystä kannatan jäsen Álvarezin lopullista ehdotusta, jonka mukaan oikeus lääkärintarkastukseen liiallisen altistumisen tapauksessa on syytä palauttaa – kuten parlamentti on ehdottanut – ja vahvistaa direktiivissä säädettyä ehkäisyjärjestelmää. 

Bastos (PPE-DE ),
   . Miesten ja naisten välisen tasa-arvon saavuttaminen on erittäin tärkeä tavoite EU:lle, joka on velvollinen edistämään kaikkia toimenpiteitä tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
Tällä erinomaiselle mietinnöllä pyritään perustamaan yhteisön toimintaohjelma naisten ja miesten tasa-arvon alalla toimivien eurooppalaisten järjestöjen toiminnan edistämiseksi.
Ohjelmalla on vuosina 2004–2005 käytössään noin 2,2 miljoonaa euroa tällaisten järjestöjen tukemiseen toiminta-avustusten muodossa.
Näiden järjestöjen toiminnan ansiosta voidaan:
– toteuttaa tietoisuutta edistäviä toimia sekä jakaa tietoa,
– edistää toimia työelämän ja vapaa-ajan yhdistämiseksi, edistää naisten osallistumista päätöksentekoprosessiin sekä toteuttaa toimia naisiin kohdistuvan väkivallan, sukupuoleen perustuvien stereotyyppisten asenteiden ja työpaikoilla tapahtuvan syrjinnän torjumiseksi,
– sekä toteuttaa toimenpiteitä kolmansien maiden naisjärjestöjen kanssa tehtävän yhteistyön edistämiseksi ja tällä tavoin naisten asioita koskevan tietoisuuden parantamiseksi kaikkialla maailmassa.
Puolsin äänestyksessä tätä neuvoston ja parlamentin välisen kompromissin tuloksena syntynyttä suositusta toiseen käsittelyyn. Siinä määrätään tukikelpoisuuskautta koskevista siirtymäajan lausekkeista, jotka voidaan poikkeustapauksissa sisällyttää tähän ohjelmaan. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Ehdotuksella on tarkoitus vahvistaa tukien myöntämistä koskeva perussäädös, joka koskee tukien myöntämistä Euroopan naisten etujärjestön ja muiden tasa-arvon alalla toimivien eurooppalaisten järjestöjen toimintaan. Säädöstä tarvitaan sen varmistamiseksi, että tuet ovat Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen mukaisia.
Tukea myönnetään näin ollen seuraaville järjestöille ja seuraaviin tarkoituksiin:
Osa 1 – Euroopan naisten etujärjestölle,
Osa 2 – yleistä eurooppalaista etua edistävien järjestöjen tasa-arvon alalla toteuttamiin toimiin taikka toimiin, jotka ovat osa alaa koskevaa eurooppalaista politiikkaa
Osa 3 – muihin erityistoimiin.
Neuvosto hyväksyi useita parlamentin esittämiä ehdotuksia, mutta hylkäsi ehdotuksen vuosia 2004–2005 koskevan ohjelman voimassaolon pidentämisestä vuoteen 2008 sekä määrärahojen lisäämisestä 2,222 miljoonasta eurosta 5,5 miljoonaan euroon. Vuosia 2004–2005 koskevan ohjelman määrärahat pidettiin 2,2 miljoonassa eurossa ja pyyntöä, jonka mukaan tukea saavien etujärjestöjen toiminta pitäisi yksilöidä tarkemmin korvaamalla "jne" sanoilla "tasa-arvon valtavirtaistaminen koulutuksen, urheilun, terveydenhoidon ja sosiaaliturvan alalla" ja "yhteistyö kolmansien maiden naisjärjestöjen kanssa", ei hyväksytty, mistä olemme pahoillamme.
Esittelijä ehdottaa, että yhteinen kanta hyväksytään niin, että siihen lisätään ylimääräinen artikla "Siirtymäajan lausekkeet", josta on jo sovittu neuvoston kanssa. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Yhteisön toimintaohjelman perustaminen naisten ja miesten tasa-arvon alalla toimivien eurooppalaisten järjestöjen toiminnan edistämiseksi on varmasti kiitettävä ajatus. Se on tärkeää etenkin niiden yksinoikeusjärjestelmien takia, jotka ovat johtaneet eriarvoisuuteen Euroopan naisten etujärjestöön kuuluvien naisjärjestöjen eduksi. Tällaiset järjestelmät ovat ihmisoikeuksien vastaisia sekä vapaita ja moniarvoisia yhteiskunnallisia järjestöjä koskevien perusperiaatteiden vastaisia.
Ensimmäisessä käsittelyssä esittelijän ehdotuksilla pyrittiin korjaamaan tämä epätasapaino, mutta asianomaisen valiokunnan vasemmistolainen maailmankatsomus piti jälleen kerran huolen siitä, että joitakin naisjärjestöjä suosiva eriarvoinen kohtelu ja eriarvoiset mahdollisuudet jäivät voimaan. Jos nyt ei kanneta huolta tästä epäoikeudenmukaisuudesta sinänsä, on kuitenkin varsin irvokasta, että tämän tilanteen on aiheuttanut valiokunta, jonka olemassaolon tarkoitus on nimenomaan naisten oikeuksien ja tasa-arvoisten mahdollisuuksien puolustaminen.
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan pitäisi saada naisten enemmistön ääni kuuluville ja tuoda selkeästi esiin naisten erilaiset ja moniarvoiset mielipiteet ja intressit.
Toisessa käsittelyssä onnistuttiin välttämään alkuperäisten ehdotusten vesittäminen sekä estämään katastrofaalisen ja epäreilun tuloksen syntyminen. Tästä syystä tilanteen todellisesta kehittymisestä on todella toivoa. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan yleisen tavoitteen pitäisi olla köyhyyden torjuminen ja sen poistaminen lopullisesti. Köyhyyden torjumiseksi tehokkaasti – uusliberalismin torjumisen ohella – miehillä ja naisilla on oltava tasa-arvoiset mahdollisuudet, ja naisilla on oltava nykyistä aktiivisempi rooli politiikassa.
Beijingissä vuonna 1995 pidetyssä neljännessä naisten maailmankonferenssissa laadittiin selvä suunnitelma, jonka tavoitteena on miesten ja naisten välisten yhtäläisten oikeuksien edistäminen, ensimmäistä kertaa. Tämä sai EU:n laatimaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 2836/98 sukupuolten tasa-arvoon liittyvien kysymysten sisällyttämisestä kehitysyhteistyöhön. Vuonna 2001 hyväksyttiin vuoteen 2006 voimassa oleva toimintaohjelma sukupuolten tasa-arvon huomioon ottamiseksi yhteisön kehitysyhteistyössä.
Asetus (EY) N:o 2836/98 on sukupuolten tasa-arvoon liittyvien kysymysten sisällyttämistä kehitysyhteistyöhön koskevan budjettikohdan B7–6220 (21.02.06) oikeusperusta. Koska sen voimassaolo päättyi 31. joulukuuta 2003, se on korvattava edessämme olevalla ehdotuksella. Yhteisenä lainsäätäjänä parlamentin on todettava, että komissio esitti ehdotuksen uudeksi asetukseksi erittäin myöhäisessä vaiheessa.
Komissio hyväksyi valtaosan parlamentin tarkistuksista, mutta...
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Kuten ensimmäisessä käsittelyssä totesin, kehitysyhteistyöhön liittyviä toimenpiteitä on rahoitettava köyhyyden ja sairauksien torjumiseksi sekä koulutukseen liittyvien ratkaisujen kehittämiseksi perusihmisoikeuksia suojelevan kulttuurin puitteissa.
Kannatan luonnollisesti varauksettomasti sellaisten toimenpiteiden toteuttamista, joilla saatetaan edistää köyhimpien ihmisten auttamista koskevien tavoitteiden saavuttamista. Ensimmäisessä käsittelyssä äänestin mietinnön puolesta, koska olen vakuuttunut siitä, että esittelijän ehdotuksilla autettaisiin näiden tavoitteiden saavuttamista. Koska neuvosto ja komissio hyväksyivät 20 parlamentin esittämistä 21 tarkistuksesta, tuen mietintöä.
Haluan korostaa yhtä huolenaihetta, jota pelkään pahoin ei ole käsitelty asianmukaisesti, ja se on seksuaali- ja lisääntymisterveys. Huoli on aiheellinen, mutta termiä ei pidä vääristellä eikä sitä saa muuttaa kaiken kattavaksi termiksi, joka sisältää abortin edistämistä koskevien kansainvälisten ohjelmien suunnittelun, jonka tuomitsen mitä jyrkimmin. On täsmennettävä, että seksuaali- ja lisääntymisterveydellä tarkoitetaan sukupuolitautien, kuten HIV:n/aidsin ehkäisyä sekä asianmukaisten olojen tarjoamista raskautta, synnytystä, lapsen syntymistä ja synnytyksen jälkeistä hoitoa varten. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . En vastusta esittelijän tarkistuksia neuvoston yhteiseen kantaan. Lukuisten elintarvikealan kriisien ja elintarvikkeiden saastumistapausten vuoksi (joista esimerkkinä voidaan mainita dioksiinin esiintyminen elintarvikkeissa) on luotava sääntelykehys elintarvikkeiden turvallisuuden parantamiseksi. Elintarvikehygienia on keskeinen osa elintarvikkeiden turvallisuutta.
Maatilalta ruokapöytään -periaatteen olisi oltava asetusehdotuksen punaisena lankana. Useita toimenpiteitä olisi toteutettava yhteisössä liikkuvien elintarvikkeiden, myös tuontielintarvikkeiden, hygienian parantamiseksi, ja elintarvikealan toimijoiden vastuun tehostamiseksi pitäisi myös toteuttaa toimenpiteitä. Samalla kun säännöksiä olisi pyrittävä soveltamaan yhtäläisesti kaikissa jäsenvaltioissa, tietty joustavuus on sallittava paikallisten erojen huomioon ottamiseksi.
Lopuksi haluan todeta hyväksyväni tarkistuksen 6, jolla on tarkoitus varmistaa, ettei komissiolla ole yleisiä valtuuksia muuttaa parlamentin ja neuvoston yhteispäätöksellä hyväksyttyjä liitteitä I ja II. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Koska korkealuokkaisten perinteisten ja alueellisten elintarvikkeiden moninaisuuden suojeleminen ja säilyttäminen on erittäin tärkeää, on ainoastaan reilua pienviljelijöitä ja pieniä määriä alkutuotannon tuotteita tuottavia pientuottajia kohtaan, että tämän mietinnön tarkistus 3 hyväksytään. Niinpä hygieniasäännöt eivät saa vaarantaa sellaisten "perinteisten valmistusmenetelmien tai raaka-aineiden käyttöä, jotka tieteellisen, kokemusperäisen tai perinteisen tiedon mukaan ovat todistetusti osa valmistusprosessia ja joilla ei todistetusti ole haittavaikutuksia elintarvikkeiden hygienian laatuun."
Jäsenvaltioilla on tästä syystä yhdessä komission kanssa oltava oikeus hyväksyä tarkistuksia liitteiden II ja III määräyksiin, jotta ne sopisivat paremmin erityisrajoitteista kärsiville alueille sijoittuneiden elintarvikealan toimijoiden tarpeisiin.
Tämä pätee portugalilaisiin juustoihin, kuten Serra da Estrelan juustoon, koska tuotanto-olojen muutoksilla voi olla haitallisia vaikutuksia tuotteen makuun ja laatuun.
Emme myöskään vastusta muita tarkistuksia, joilla pyritään – kuten esittelijä toteaa – erityisesti selventämään asetuksen tekstin jaottelua. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Kuten esittelijä itse toteaa, tämä asetusehdotus on tärkeä osa kokonaisuutta, jolla pyritään parantamaan EU:n elintarvikkeiden turvallisuutta ja EU-maahantuontia harjoittavien kolmansien maiden tuotteiden laatua sekä luomaan tätä alaa eli eläinperäisiä tuotteita koskevaa yhteisön lainsäädäntöä.
Ehdotetun lihantuotannon virallisen valvonnan järjestelmän tärkein tekijä on virkaeläinlääkäri, jolla pitäisi olla käytössään sekä oikeudelliset että tekniset keinot tehtävänsä hoitamiseen, ja tämä edellyttää julkista rahoitusta. Suu- ja sorkkatauti on hyvä esimerkki elintarvikkeiden tarkastukseen myönnettävien määrärahojen puutteesta.
Haluan ilmoittaa hyväksyväni tarkistuksen 2, jolla on tarkoitus poistaa asetuksen soveltamisalasta elintarvikkeiden alkutuotanto yksityisissä kotitalouksissa sekä alkutuotteiden tuotanto suoramyyntiin pieninä erinä loppukuluttajille tai paikallisille vähittäismyymälöille ja ravintoloille. Näihin sovelletaan kansallisia säännöksiä.
Hyväksyn myös pienelle kotiteollisuusyritykselle myönnetyn erityiskohtelun. Pienellä kotiteollisuusyrittäjällä tarkoitetaan yritystä, joka tuottaa tuotteitaan yksinomaan rajallisia paikallismarkkinoita varten. Hyväksyn myös, että kalastustuotteisiin sisällytetään myös vesiviljelytuotteet, joita ilman kalastustuotteiden valvonta olisi puutteellista. 

Fitzsimons (UEN ),
    Neljässä tänään hyväksytyssä jäsen Schnellhardtin laatimassa mietinnössä käsitellään eri näkökohtia, jotka liittyvät asianmukaisen hygienian varmistamiseen elintarvikkeiden valmistuksessa sekä tarkkoihin tarkastuksiin ja valvontaan.
Tuen täysin tämän asetuksen tavoitteita. On tärkeää, että me lainsäätäjinä varmistamme ihmisten elämän ja terveyden korkeatasoisen suojelun.
Uskon, että maatilalta ruokapöytään -periaatteesta on nyt tullut keskeinen periaate, johon kaikki elintarvikkeita ja rehuja koskeva sääntely nojautuu. Istuvan parlamentin toimikauden aikana olemme vahvistaneet kokonaisen sääntely-ympäristön tälle alalle, ja tämä on jotain, josta parlamentti ja luonnollisesti myös komission jäsen Byrne voivat oikeutetusti olla ylpeitä.
Toivon todella, että kaikki tämä lainsäädäntö johtaa lopulta siihen, että elintarvikealan toimijoiden vastuullisuus sekä alkutuotannossa että myöhemmissä tuotantovaiheissa lisääntyy.
Lopuksi totean, että meidän ylivoimaisesti tärkein tavoitteemme kaikessa tässä on päättää, millainen politiikka suojelee kuluttajiamme parhaiten. Meidän velvollisuutemme lainsäätäjinä on luoda sellainen oikeuskehys, joka vahvistaa kuluttajiemme luottamusta ostamaansa ja syömäänsä ruokaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Nämä elintarvikehygieniasta ja virallisen valvonnan järjestämisestä annetut neljä suositusta toiseen käsittelyyn ovat osa lainsäädännön uudistamisprosessia – nykyinen lainsäädäntö on jakautunut 17 direktiiviin, joista jotkut ovat vuodelta 1964 – ja nojautuvat periaatteeseen, jonka mukaan tuottajat ovat täysin vastuussa tuottamistaan elintarvikkeista. Tarkoituksena on näin ollen tiukentaa hygieniasääntöjä tuotannon kaikissa vaiheissa aina maatilalta ruokapöytään asti. Uusi lainsäädäntöpaketti perustuu HACCP-järjestelmään (vaarojen arviointi ja niiden hallintaan liittyvien kriittisten valvontapisteiden tunnistaminen).
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että alkutuotantoon yksityisissä kotitalouksissa sekä alkutuotteiden tuotantoon suoramyyntiin pieninä erinä loppukuluttajille tai paikallisille vähittäismyymälöille ja ravintoloille ei pitäisi soveltaa samoja sääntöjä kuin suurtuotantoon. Kannatan myös hänen ehdotustaan siitä, että perinteiset valmistusmenetelmät on otettava huomioon. Käsitteen "pieni kotiteollisuusyritys" käyttöönotto on tältä osin niin ikään myönteinen askel.
Äänestin suositusten puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Avoimuusdirektiivi on yksi niistä direktiiveistä, joita tarvitaan rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman valmiiksi saattamiseksi. Suunnitelman tarkoituksena on luoda rahoituspalvelujen sisämarkkinat vuonna 2005. Viime keväänä kokoontunut Eurooppa-neuvosto ilmoitti parlamentille halustaan saada prosessi päätökseen ennen tulevia Euroopan parlamentin vaaleja.
Vastustuksemme tätä Lissabonin strategiaan sisältyvää prosessia kohtaan ei perustu pelkästään lainsäädännön yhdenmukaistamista koskeviin federalistisiin kysymyksiin tai itsemääräämisoikeuden tosiasialliseen menettämiseen rahoitusmarkkinoiden valvonnan ja näillä markkinoilla toimivien tahojen valvonnan osalta. Se perustuu myös taloudellisiin näkökohtiin, koska pääomien esteetön liikkuminen sekä lyhytnäköisyyteen ja nopeisiin pääomavoittoihin perustuvien markkinoiden spekulatiivinen luonne johtavat volatiliteetin lisääntymiseen ja lisäävät talouskriisien todennäköisyyttä, millä puolestaan on vaikutusta talouskasvuun ja työllisyyteen.
Sijoittajille annettavaa tietoa koskeva kysymys on keskeisen tärkeä, ei sijoittajien tyynnyttämiseksi vaan avoimuuden ja totuuden varmistamiseksi. Avoimuus ja totuus puuttuivat äskettäisistä Enronin ja Worldcomin rahoitusskandaaleista sekä Euroopassa tapahtuneesta Parmalatin rahoitusskandaalista. Samalla kun väitämme suojelevamme piensijoittajia ja pieniä yrityksiä, toteutamme toimenpiteitä sääntelyn purkamiseksi ja pääomien hankintakustannusten alentamiseksi, luonnollisesti suurten monikansallisten yritysten eduksi. 

Andersen, Bonde ja Sandbæk (EDD ),
    JuniBevægelsen äänesti tarkistuksen 39 puolesta. Emme halunneet, että koulutusta koskeva lauseke poistetaan, mutta meidän mielestämme jäsenvaltioiden oikeus toteuttaa lisätoimenpiteitä on näkökohta, jolla on oltava enemmän painoarvoa kuin kannallamme, jonka mukaan EU ei saa puuttua koulutusta koskeviin kysymyksiin. 
Bastos (PPE-DE ),
   . Tämä direktiiviehdotus perustuu perustamissopimuksen 13 artiklaan, jonka mukaan EU:lla on oikeus toteuttaa tarvittavat toimenpiteet syrjinnän, tässä tapauksessa sukupuoleen perustuvan syrjinnän torjumiseksi.
Olemme odottaneet pitkään naisten ja miesten tasa-arvon edistämistä muualla kuin työelämässä koskevan direktiivin hyväksymistä. Sukupuoleen perustuva syrjintä on yleistä tavaroiden ja palveluiden saatavuuden ja tarjonnan alalla sekä julkisella että yksityisellä sektorilla.
Direktiiviehdotuksessa kielletään sukupuolen käyttäminen laskentaperusteena vakuutuspalveluihin ja muihin rahoituspalveluihin liittyvien maksujen laskennassa. Vakuutusalalla sukupuoli valitaan riskejä laskettaessa mielivaltaisesti laskentaperusteeksi siksi, että sen käyttö on helppoa ja halpaa.
On myös muita syrjinnän muotoja, joista on päästävä eroon: naisia ei saa rangaista siitä, että he elävät pidempään eikä varsinkaan siitä, että he saavat lapsia ja huolehtivat niistä.
Vakuutusalan on mukautettava vakuutusmaksujen laskentamenetelmiään tasa-arvoisen kohtelun periaatteen mukaiseksi ja näiden laskelmien on perustuttava puhtaasti objektiivisiin perusteisiin.
Tästä syystä äänestin tämän direktiiviehdotuksen puolesta. 
Darras (PSE ),
    Äänestämällä tämän mietinnön puolesta haluan korostaa sellaisen – Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 13 artiklaan perustuvan – direktiivin tarvetta, joka liittyy naisten ja miesten tasa-arvoon muilla aloilla kuin työelämässä.
Valppaus on kuitenkin yhä paikallaan, ja kamppailu todellisen tasa-arvon saavuttamiseksi naisten ja miesten välillä kaikissa taloudelliseen, sosiaaliseen ja poliittiseen elämään liittyvissä asioissa on pysyvä kamppailu, jota on jatkettava.
Esimerkkinä voin mainita direktiivin soveltamisalan. Useiden, erityisesti tiedotusvälineiden eturyhmittymien voimakkaan epäröinnin ja kiivaan vastustuksen vuoksi direktiivin soveltamisalaa on vesitetty niin, että se kattaa ainoastaan tavaroiden ja palveluiden saatavuuden ja tarjonnan jättäen ulkopuolelle muut seikat, kuten tiedotusvälineiden ja mainonnan sisällön, koulutuksen ja päätöksentekoprosessit.
Oli miten oli, ehdotusta on pidettävä tärkeänä ja välttämättömänä askeleena kohti sellaista politiikkaa, joka mahdollistaa täysimääräisen taistelun sukupuolisyrjintää vastaan sekä takaa käytännön tasa-arvon myös muilla aloilla kuin työelämässä. 
Fitzsimons (UEN ),
    Tämä on tärkeä mietintö, jossa käsitellään naisten ja miesten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanoa tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla. Yhdyn direktiivin soveltamisalaa koskevaan komission ehdotukseen. Vaikka sosiaalinen suojelu, sosiaaliturva ja sosiaalietuudet ovat tärkeitä asioita, niitä ei voida pitää palveluina ja niitä on parasta käsitellä muussa yhteydessä.
Olen tyytyväinen ehdotuksen pääsisältöön ja hyväksyn sen taustalla olevat tavoitteet. Uskon, että se auttaa meitä lujittamaan arvoja ja standardeja, jotka on jo vahvistettu monissa jäsenvaltioissa. Esimerkiksi Irlanti sääti vuonna 2000 tasa-arvolain (Equal Status Act), ja meidän lainsäädännössämme kielletään suora ja epäsuora syrjintä, joka sisältää sukupuoleen ja siviilisäätyyn perustuvan syrjinnän. Lakia ei sovelleta pelkästään työpaikoilla ja työmarkkinoilla vaan se soveltuu myös tavaroiden ja palveluiden saatavuuteen ja tarjontaan.
Yleisesti ottaen EU on edistänyt myönteisellä tavalla sukupuolten tasa-arvoa erittäin monilla aloilla. Tätä asiaa on syytä korostaa, erityisesti nyt vaalien alla. EU:n lainsäädäntöä on kritisoitu liikaa ja meidän lainsäätäjien velvollisuus on tuoda esiin useat arvokkaat toimenpiteet, joita olemme panneet alulle ja joilla parannetaan naisten asemaa. 
Marques (PPE-DE ),
   . Haluan onnitella jäsen Pretsiä hänen mietinnöstään, joka koskee ehdotusta neuvoston direktiiviksi naisten ja miesten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla. Tuen mietintöä, ja erityisen myönteisenä pidän siinä omaksuttua aktiivista lähestymistapaa, joka on yhdenmukainen perustamissopimuksessa vahvistetun lähestymistavan kanssa.
Miesten ja naisten tasa-arvo, joka on Euroopan kansalaisyhteiskunnan keskeinen arvo, on kaikille Euroopan kansalaisille kuuluva oikeus. Tästä syystä EU:n toimielinten velvollisuus on suojella tätä oikeutta kaikilla aloilla.
Kehotamme tästä syystä komissiota esittämään uusia ehdotuksia, joilla on tarkoitus torjua tehokkaasti sukupuoleen perustuvaa syrjintää sekä varmistaa todellisen tasa-arvon toteutuminen myös työelämän ulkopuolella. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Direktiivi naisten ja miesten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla on ollut valmisteilla pitkään – se sisällytettiin komission sosiaalipoliittiseen ohjelmaan ensimmäistä kertaa kesäkuussa 2000.
On syytä mainita, että onneksi miesten ja naisten tasa-arvo on nykyään tosiasia, joka on oikeudellisesti vahvistettu ja laajasti toteutunut lukuun ottamatta joitakin erityisongelmia, jotka on vielä poistettava. Edessämme olevan ehdotuksen tavoitteena on torjua syrjintää yksityisten eläkkeiden ja vakuutusten alalla.
Viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet, että vakuutusyhtiöt laskevat vakuutusmaksut sukupuolen perusteella. Vakuutusturvamalleissa, joissa pidempi elinajanodote on vakuutusyhtiön etujen vastaista, naisia sorretaan siitä syystä, että he elävät pidempään. Autovakuutusten tilanne on kuitenkin aivan päinvastainen, sillä tilastojen mukaan naisille sattuu vähemmän onnettomuuksia.
Olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että sukupuolen – tekijän, johon yksilö ei voi vaikuttaa – käyttö vakuutusmaksun laskentaperusteena on väärin, ja koska se ei kestä objektiivista tarkastelua, se on syrjintää.
Äänestän lopullisessa äänestyksessä kuitenkin tyhjää, koska monia näkökohtia ei mielestäni ole otettu asianmukaisesti huomioon ja koska täysistunnossa suoritettu tarkistuksia koskeva äänestys ei mahdollistanut sitä, että...

Maes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, elävien eläinten pitkänmatkan kuljetukset on julma käytäntö, joka olisi lopetettava. Joka vuosi kuljetetaan vielä kolme miljoonaa eläintä jäsenvaltiosta toiseen ja kolmansiin maihin. Jos eläimet on tarkoitus teurastaa, sen olisi tapahduttava mahdollisimman lähellä eläinten kasvatus- tai lihotuspaikkaa. Eläimet eivät ole kauppatavaraa, jota voidaan kuljetella kuinka vain. Sen sijaan liha on tuote, jota voidaan kuljettaa pitkiä matkoja. Sellaisten eläinten kuljetuksissa, joita ei viedä teuraalle, on noudatettava eläinten hyvinvointia koskevia sääntöjä.
Vaikka poikkeuksia voikin olla tarpeen soveltaa harvaanasutuilla ja syrjäisillä alueilla, teuraseläinten pitkänmatkan kuljetukset on kiellettävä. Näille kuljetuksille myönnettävät tuet, joita maksetaan vielä tällä hetkellä vuosittain 60 miljoonaa euroa, on lakkautettava.
Jäsen Maatin mietintö on kiitettävä yritys varmistaa kuljetusten tehokkaampi sääntely, mutta siinä ei ole otettu huomioon unionin periaatteita eikä kansalaistemme odotuksia. 
De Keyser (PSE ),
    Huolimatta Euroopan parlamentin jäsenen Maatin pyrkimyksistä parannella neuvoston yhteistä kantaa minun oli mielestäni perusteltua äänestää mietintöä vastaan, sillä lähes kaikki ne tarkistukset hylättiin, joiden tarkoituksena oli lisätä eläinten suojelua kuljetusten aikana. Valitettavasti eläimiä ei vieläkään kuljeteta asianmukaisella ja niitä kunnioittavalla tavalla. 
Doyle (PPE-DE ),
   . Äänestin tyhjää eläinten suojelusta kuljetuksen aikana tehdystä asetusehdotuksesta siksi, ettei mietintö kokonaisuudessaan ollut riittävän eheä.
Toisaalta olen sitä mieltä, että mietinnön taustalla olivat poliittiset syyt eivätkä tieteelliset perusteet. Lakeja ei voida säätää sen perusteella, että tiede halutaan sovittaa asetuksen mukaiseksi. Eläintemme hyvinvoinnin sääntelyn on perustuttava parhaaseen tieteelliseen käytäntöön.
Toisaalta herää kysymys siitä, ovatko jopa yhdeksän tuntia kestävät eläinten kuljetukset lain mukaan mahdollisia yhtenäismarkkinoilla. 
Evans, Robert J.E. (PSE ),
   . Äänestin Maatin mietintöä vastaan, sillä siinä ei riittävästi suojella eläinten hyvinvointia. On häpeällistä, että eläimet kuljetetaan elävänä teurastettavaksi. Jos eläimiä ylipäänsä on kuljetettava, matkojen on oltava enintään kahdeksantuntisia ja kuljetuksen on tapahduttava asianmukaisesti ylläpidetyissä kulkuneuvoissa, joissa eläimille annetaan rehua ja vettä.
Äänestyksestä tulokseksi saatu mietintö on karvas pettymys, kuten oli myös komission alkuperäinen huonosti laadittu ehdotus. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Asetus koskee eläinten hyvinvointia, mutta sen taustalla vaikuttavat useat taloudelliset ja kansalliset intressit, sillä liha-ala tuottaa useita miljoonia euroja, ja komission ilmeinen sekaannus ja lainsäädännön muutokset ovat osoituksena tästä. Eläinten pakollinen kuormasta purkaminen lepotaukojen ajaksi aiheuttaa eläimille stressiä ja voi edistää tautien, kuten suu- ja sorkkataudin, leviämistä.
Eläinten pitkänmatkan kuljetuksia on vähennettävä mahdollisimman paljon erityisesti teuraskuljetusten osalta eläinlääketieteellisistä ja eläinten hyvinvointia koskevista ja myös talouskehitykseen liittyvistä syistä. Ei ole mitään järkeä viedä eläviä eläimiä maasta teurastettavaksi tai tuoda niitä maahan teuraaksi, kun voitaisiin yhtä hyvin viedä lihaa tai ruhoja. Näin varmistettaisiin, että suurin osa lisäarvosta pysyy alueella, jolla eläimet kasvatettiin, jolloin työpaikkoja syntyy lisää ja tuotteiden laatu paranee.
Tällaiselta toimintamallilta on viety pohja sulkemalla paikallisia teurastamoja järjestelmällisesti ja korvaamalla ne suuremmilla keskitetyillä teurastamoilla sekä vähentämällä liikkuvien teurastamojen tukia. Kuljetusaikojen teurastamoille on lyhennyttävä mahdollisimman paljon ja kansainväliset teuraskuljetukset on kiellettävä kokonaan. Lisäksi meidän on otettava käyttöön yhdenmukaiset säännöt, joissa asetetaan muuhun tarkoitukseen tapahtuvien eläinkuljetusten aikarajat. Emme ole tyytyväisiä käsiteltävänä olevaan mietintöön. 
Goebbels (PSE ),
   . Äänestin jäsen Maatin mietintöä ja useimpia tarkistuksia vastaan, sillä vastustan kaikenlaista liiallista sääntelyä, joka vain yllyttää byrokraatteja. Tie helvettiin on päällystetty hyvillä aikomuksilla. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . Ihmisravinnoksi kasvatettavista kotieläimistä on tullut uusien ja halpojen pitkänmatkan rekkakuljetusten uhreja. Vahingoittuneita, nälkäänäkeviä ja nestehukasta kärsiviä eläimiä kuljetetaan maasta toiseen ennen niiden lihottamista tai teurastamista. Tämä rääkkääminen sivuutettiin useana vuonna parlamentin keskusteluissa, vaikka tapauksista esitettiin vetoomuksia. Olemme ottaneet askelen eteenpäin nyt, kun olemme hyväksymässä asetusta, jossa säädetään kuljetusmuotoa, kuljetusten kestoa ja eläinten kohtelua koskevista säännöistä.
Kymmenet tuhannet alankomaalaiset allekirjoittivat vetoomuksen kahdeksan tunnin tai 500 kilometrin enimmäisnormista, mutta useat Luoteis-Euroopan kansalaiset, joihin minäkin lukeudun, eivät pidä tätä riittävänä. Jotkin taloudellisia etuja ajavat järjestöt katsovat kuitenkin, että näistä normeista aiheutuu liikaa työtä ja kustannuksia. Tätä mieltä ovat oikeiston edustajien lisäksi myös valitettavasti vasemmiston edustajat Etelä-Euroopassa, jossa julkinen mielipide ei vielä ole sisäistänyt eläinten paremman hyvinvoinnin tärkeyttä. Eläinten hyvinvointia puolustavilla järjestöillä on vielä paljon tehtävää ennen kuin ne saavat paikalliset ihmiset ja poliittiset päättäjät puolelleen.
Alankomaiden sosialistipuolue katsoo, että taloudellisten etujen pitäisi olla toisarvoisia muihin tärkeämpiin asioihin, kuten eläinten asianmukaiseen kohteluun nähden. Tuen kaikkia tarkistuksia, joilla pyritään mahdollisimman laajaan suojeluun, vaikka ne eivät valitettavasti vielä saa taakseen enemmistön kannatusta. 
Mulder ja Vermeer (ELDR ),
   . Volkspartij voor Vrijheid en Democratie -puoluetta edustavat parlamentin jäsenet ovat äänestäneet jäsen Maatin mietinnön puolesta, vaikka siinä keskeisinä pidetyt tarkistukset on hyväksytty kompromissiteksteissä ainoastaan osittain.
Meidän mielestämme pelkät kuljetusajat eivät ole keskeisiä eläinkuljetusten laadun kannalta. Olennaisia ovat myös kuljetusolot. Teuraseläinten kuljetusaikoja on voitava pidentää, jos kuljetusolot sallivat sen.
Luvansaaneilla kuljetusliikkeillä on oltava mahdollisuus siihen. Tämä kanta käy osaksi ilmi tarkistuksista 64 ja 81. 

Berthu (NI ),
    Äänestin jäsen Böschin laatiman yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevan mietinnön puolesta, koska sillä edistetään petostentorjuntaa Euroopassa.
Mietinnöstä käy lisäksi ilmi, että tehtävää on vielä paljon. Komissio aloitti toimikautensa vuonna 1999 lupaamalla, ettei se hyväksyisi minkäänlaisia petoksia tai korruptiota, mutta tänään se jättää perinnöksi seuraajilleen hyssyteltyjä skandaaleja (Eurostat) ja "ajoittain ristiriitaisten sääntöjen ja vastaperustettujen yksiköiden ja elinten ennennäkemättömän sekamelskan, joka johtaa väistämättä riitoihin ja vastuunpakoiluun" (kohta 2).
Tästä syystä allekirjoitin aiheesta ehdotetun epäluottamuslause-esityksen, josta toivoakseni äänestetään seuraavalla istuntojaksolla.
Jäsen Böschin mietinnössä todetaan lisäksi, että vientitukea maksettiin vuonna 2002 epätavallisen suuresta määrästä (121 027 tonnista) Libanoniin vietyä elävää nautakarjaa. Tämä haiskahtaa tietenkin petokselta. Nyt meillä on mahdollisuus kiinnittää huomiota siihen, että vientitukien vuoksi kritiikkiä on perusteettomasti esitetty koko yhteistä maatalouspolitiikkaa kohtaan ja että tämä mätä omena olisi poistettava korista ennen kuin se pilaa muut. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . Komissio on pyytänyt talousarvioon 50 prosenttia lisää rahaa, mutta rikkaimmat jäsenvaltiot haluavat rajata menonsa prosenttiin BKT:stä. Osa niistä solidaarisuutta osoittavista toimista, joita on toteutettava nykyisen EU:n ja laajentumisen yhteydessä liittyvien maiden köyhimmillä alueilla, voidaan rahoittaa niillä varoilla, jotka saadaan lopettamalla jatkuvat petokset. Komission vuoden 2002 vuosikertomuksessa ilmoitettiin yhteensä 2,12 miljardin suuruisista säännönvastaisuuksista ja petoksista, ja näistä ainoastaan 80,6 miljoonaa euroa voitiin periä takaisin. Samana vuonna petostentorjuntavirasto OLAF saattoi päätökseen 652 tutkimusta, joiden kohteena olevista petoksista aiheutui yhteensä 937 miljoonan euron taloudelliset menetykset. Eurostatin petostapausta ei ole otettu huomioon näissä tutkimuksissa, eikä komissio ole aiemmista kokemuksistaan oppinut, että yhden ja saman komission jäsenen ei ole hyvä vastata sekä talousarviosta ja tileistä että varainhoidon valvonnasta ja petostentorjunnasta. Libanoniin viedystä elävästä nautakarjasta maksettuihin valtavan suuriin tukiin, noin 52 miljoonaan euroon, liittyy todennäköisesti petos. OLAF syyttää toimittajia siitä, että he ovat maksaneet saadakseen julkaistavaksi salaisia petostietoja, mutta se ei pysty esittämään näyttöä syytöstensä tueksi. Ulkopuoliset neuvoa-antavat toimistot, joissa työskentelee entisiä virkamiehiä, ovat saaneet 115 miljoonaa euroa. Näin ollen vuoden 2004 vaalien aiheena on jälleen kerran oltava Euroopan petosunionin torjunta. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
   . Tämä vuosikertomus on esitetty perustamissopimuksen 280 artiklan nojalla, joka koskee petosten ehkäisemistä ja torjuntaa EU:ssa.
Ensinnäkin on valitettavaa, ettei kertomukseen sisällytetty Eurostat-tapausta, jossa korostuivat komission ulkoistamispolitiikan sisäsyntyiset riskit ja se, että ulkoistamiseen olisi turvauduttava vasta viimeisenä mahdollisena toimenpiteenä.
Toiseksi mietinnöstä käy ilmi, että vuonna 2002 ilmoitetut petos- ja säännönvastaisuustapaukset ovat lisääntyneet 13 prosenttia yli kahteen miljardiin euroon, ja suurin osa niistä liittyy rakennerahastoihin. Olisi huomattava, että kyseinen vuosi oli epätavallinen siksi, että silloin saatettiin päätökseen kauden 1994–1999 ohjelmat. Saksan ja Alankomaiden osuus säännönvastaisuuksista oli lähes kaksi kolmasosaa ja 55 prosenttia perinteisissä omissa varoissa havaituista petoksista ja säännönvastaisuuksista, jotka liittyivät maksamatta jääneisiin tulleihin ja EU:n sisämarkkinoilla liikkuneiden tavaroiden maksamatta jääneisiin maksuihin. Meidän on tästä syystä toteutettava tehokkaita toimenpiteitä erityisesti tupakan ja alkoholin salakuljetuksen torjumistoimien yhdenmukaistamiseksi.
Lisäksi olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että tietyn komission jäsenen on oltava vastuussa ainoastaan talousarvion valvonnasta ja että Euroopan keskuspankin tehtävänä on ilmoittaa kaikista vuoden 1999 jälkeen havaituista petostapauksista OLAFille. 
Puhemies.
   Äänestysselitykset ovat päättyneet(1).

(2)

Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat yhteisestä aloitteesta rauhan, vakauden ja demokratian edistämiseksi koko Lähi-idän alueella. 
Roche,
   .  Arvoisa puhemies, samaan aikaan kun keskustelemme tänään Lähi-idän tilanteesta, jännitteet alueella ovat suuret ymmärrettävistä syistä. Israelin joukot surmasivat viime viikolla Hamasin johtajan, šeikki Ahmed Jassinin ja seitsemän muuta palestiinalaista, minkä seurauksena eri puolilla aluetta on puhjennut väkivaltaisuuksia. Euroopan unioni tuomitsi laittomat teloitukset kansainvälisen oikeuden vastaisina. Tilanne on valmiiksi hyvin tulehtunut, joten kaikkien osapuolten on erittäin tärkeää toimia maltillisesti ja pidättäytyä väkivallasta, josta seuraa vain lisää kuolemia ja joka sysää konfliktin rauhanomaisen ratkaisun kauas ulottumattomiin. Tunisiin täksi viikoksi suunniteltu Arabiliiton huippukokous peruttiin tapahtumien takia.
Alueen maiden on nyt ehdottomasti valittava rauhan tie ja luovuttava väkivallasta ja vastapuolen syyttelystä. Hallitusten on johdettava rauhanomaista sovittelua ja luovuttava toimintamallista, jonka mukaan julmuuksiin vastataan julmuuksilla, mikä ei palvele kenenkään etuja.
Alueen muissa osissa, kuten Irakissa, turvallisuustilanne on edelleen hyvin huolestuttava. On järkyttävää, että viimeaikaisissa iskuissa on pyritty aiheuttamaan mahdollisimman paljon siviiliuhreja, ja iskuilla on ollut tarkoitus lietsoa uskonlahkojen välistä väkivaltaa. Turvallinen ja demokraattinen Irak, jossa vallitsee rauha sen nykyisten rajojen sisällä, voi vaikuttaa myönteisesti rauhan ja vakauden edistymiseen koko alueella. Euroopan unioni odottaa innolla, että valta siirtyy Irakin omalle edustukselliselle hallinnolle, ja se on sitoutunut tekemään yhteistyötä Irakin kansan kanssa turvatakseen maalle rauhallisen ja vakaan tulevaisuuden.
On välttämätöntä käydä toimeen, jotta koko Lähi-idän alueen rauhan ja vaurauden tiellä olevat ongelmat ja haasteet saadaan ratkaistua. Euroopan unioni on mielestäni otollisessa asemassa tukeakseen tavoitteen saavuttamista. Sillä on ollut perinteisesti läheinen suhde eteläisen Välimeren ja Lähi-idän maihin. Suhde perustuu vuosisatoja kestäneeseen yhteiseen historiaan, kauppaan ja vaihtoon. Tunnemme hyvin toisemme.
Barcelonan prosessin ja Euro–Välimeri-komitean ansiosta unionilla on ollut hyvin jäsennellyt suhteet eteläisen ja itäisen Välimeren maihin kymmenen vuoden ajan. Barcelonan prosessi on kattava: siihen sisältyvät poliittiset, taloudelliset, sosiaaliset ja turvallisuuteen liittyvät kysymykset, jotka kiinnostavat molempia osapuolia. Sitoudumme prosessissa toimimaan yhteisen rauhan, vaurauden ja edistyksen puolesta.
Talouden alalla pyrimme luomaan vapaakauppa-alueen, johon kuuluu vuoteen 2010 mennessä 700 miljoonan ihmisen markkinat. Laajan markkina-alueen tarjoamat edut lisäävät työllisyyttä, vaurautta ja vakautta kumppanuuden kautta.
Unioni on tehnyt Euro–Välimeri-assosiaatiosopimukset kaikkien Euro–Välimeri-komitean maiden kanssa yhtä lukuun ottamatta, ja toivon, että jäljellä olevan maan kanssa käytävät neuvottelut saadaan pian päätökseen, jotta kaikki järjestelyt saadaan toteutettua. Kannustan kaikkia yhteistyökumppaneita jouduttamaan sopimusten ratifiointia, sillä sopimukset ovat tärkeitä kehitettäessä taloussuhteita Euroopan unionin ja Välimeren alueen maiden kanssa.
Tärkeä osa sitoumustamme on ollut demokratian, hyvän hallinnon ja oikeusvaltion edistäminen. Tämä vastaa vuonna 2002 laaditun YK:n kehitysohjelman UNDP:n "Arab Human Development Report" -raportin päätelmiä. Komissio on myöntänyt jo huomattavasti rahoitusta tukeakseen ohjelmia, jotka edistävät näitä tavoitteita.
Unioni on kehittänyt yhteistyötä ja vuoropuhelua myös Persianlahden maiden kanssa Persianlahden yhteistyöneuvostossa. Tällä hetkellä pyrimme tekemään Persianlahden yhteistyöneuvoston kumppanimaiden kanssa vapaakauppasopimuksen. Vaikka neuvottelut ovat kestäneet pitkään ja olleet ajoittain vaikeita, niissä edetään nyt oikeaan suuntaan. Lisäksi pohdimme, miten voisimme kehittää suhteita Jemeniin ja Libyaan, ja tarkastelemme suhteitamme Iraniin.
On selvää, että unionilla on jo nyt syvä ja läheinen suhde Välimeren ja Lähi-idän maihin. Suhde perustuu yhteistyökumppanuuteen ja vuoropuheluun sekä haluun toimia yhdessä alueen haasteisiin vastaamiseksi. Suhde perustuu myös toisen osapuolen strategisen merkityksen tunnustamiseen. Me olemme heidän naapureitaan, aivan kuten hekin ovat meidän naapureitamme, ja on molempien osapuolten edun mukaista, että turvallisuus, vauraus ja edistys kehittyvät koko alueella.
Alueen merkitys Euroopalle on tunnustettu, ja Euroopan unioni laatii parhaillaan strategista kumppanuutta Lähi-idän ja Välimeren maiden kanssa Eurooppa-neuvoston joulukuussa 2003 antaman toimeksiannon mukaisesti. Tämä on myös joulukuussa 2003 hyväksytyn Euroopan unionin turvallisuusstrategian keskeinen tavoite. Turvallisuus ja vakaus ovat sekä alueen maiden että Euroopan unionin yhteinen etu. Meidän on puututtava tarkemmin aluetta vaivaavan epävakauden syihin, joita ovat muun muassa olematon talouskehitys, heikot koulutusmahdollisuudet ja tarve edistää avointa yhteiskuntaa ja taloutta.
Ensisijainen tavoitteemme on edistää kumppanuuden avulla yhteisen rauhan, vaurauden ja edistyksen alueen muodostumista kaikkialle Välimeren ja Lähi-idän alueelle. Päämääränä on luoda läheiset yhteistyösuhteet kaikkien alueen maiden kanssa ja vastata näin mahdollisimman kattavasti alueen sisältä nouseviin aloitteisiin.
Arabien ja Israelin välisen konfliktin ratkaiseminen on tärkeimpiä strategisia tavoitteita. Alueella toteutettavien uudistusten edellytyksenä ei kuitenkaan saisi pitää Lähi-idän rauhanprosessin edistymistä eikä päinvastoin, vaan molempia tavoitteita olisi edistettävä samanaikaisesti. Nämä asiat kävivät ilmi väliraportista, joka esiteltiin viime viikolla kokoontuneelle yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvostolle ja jota Eurooppa-neuvosto tuki.
Väliraportissa ehdotetaan unionin strategista kumppanuutta Välimeren ja Lähi-idän maiden kanssa. Raportissa esitetään unionin jäsenvaltioiden yksimielisiä näkemyksiä suhteista alueen maihin ja ehdotetaan keskeisiä periaatteita ja tavoitteita, jotka voisivat ohjata strategisia kumppanuussuhteita. Periaatteet ja tavoitteet esitetään Välimeren ja Persianlahden maita koskevien työohjelmien ohella kumppanuuden toteuttamiskeinoina.
Lisäksi on oleellista, että uudistukset ovat lähtöisin alueen sisältä. Jo nyt sekä hallitus että kansalaisjärjestöt tekevät paljon. Alueen on löydettävä itse sopiva tapa edetä. Vastaavasti ei ole olemassa yhtä ratkaisua, joka sopisi kaikkiin alueen ongelmiin. Kuulemme aktiivisesti alueen yhteistyökumppaneitamme, jotka ovat keskeisiä keskustelukumppaneita. Tämä on olennaista valmisteltaessa loppuraporttia kesäkuussa kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle.
Tässä hengessä , pääministeri Ahern, oli suunnittelut puhuvansa Eurooppa-neuvoston puheenjohtajana Arabiliiton kokouksessa, joka oli määrä pitää eilen Tunisissa. Tämä olisi ollut osa alueen maiden tiivistä kuulemisprosessia. Kuten aiemmin totesin, kokous kuitenkin peruttiin. Ulkoministeri Cowen vierailee parhaillaan alueella ja tapaa useita keskeisiä keskustelukumppaneita. Puheenjohtajavaltio on edelleen ehdottoman sitoutunut kuulemisiin ja vuoropuheluun. Prosessia jatketaan tulevassa Euro–Välimeri-kumppanuuden puolivälin ministerikokouksessa, joka pidetään Dublinissa, sekä Persianlahden yhteistyöneuvoston ministerikokouksessa.
Totesin jo, että Lähi-idän rauhanprosessissa pitää edistyä. Alueelle ei saada pitkäaikaista ratkaisua, ellei arabien ja Israelin välistä konfliktia, joka on vaatinut monia ihmishenkiä kaikilta osapuolilta, saada ratkaistua. Kvartetin rauhansuunnitelman toteutus on edelleen perusta, jonka pohjalta pyritään pysyvään ja kattavaan sovintoon. Näin syntyisi kaksi elinkelpoista, suvereenia ja itsenäistä valtiota, Israel ja Palestiina, jotka eläisivät rinta rinnan rauhan ja turvallisuuden vallitessa. Kvartetin jäseninä toimimme jatkossakin päämäärän puolesta. Kummankaan osapuolen välivallanteot eivät voi edistää poliittista prosessia, joka on välttämätön sovinnon aikaan saamiseksi, joten väkivallasta on luovuttava.
Välimeren ja Lähi-idän maat kohtaavat monenlaisia poliittisia, taloudellisia ja yhteiskunnallisia haasteita. Näillä mailla on vastaavasti valtavasti potentiaalia, joka toteutuessaan hyödyttää kaikkia alueen kansoja. Edistyminen kaikilla aloilla – talouden, kaupan, koulutuksen, demokratian ja kansalaisyhteiskunnan aloilla – on oleellista, jotta alueella on edellytykset pysyvän rauhan ja vakauden syntymiselle. Euroopan unioni on sitoutunut toimimaan hyvänä naapurina alueen hallitusten ja kansojen kanssa, jotta meidän kaikkien yhteisen edun mukainen päämäärä saavutetaan. 
Patten,
   .  Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää parlamenttia siitä, että se varasi aikaa tälle keskustelulle. Parlamentin on keskusteltava monista muistakin asioista, mutta on poikkeuksellisen tärkeää, että meillä on tänään mahdollisuus keskustella Välimeren alueesta ja Lähi-idästä, sillä tulevina kuukausina päätetään aluetta koskevien toimien suunnasta, josta on keskusteltava täällä perinpohjaisesti. Asiaan liittyy hyvin tärkeitä päätöksiä siitä, miten suhteita naapurimaihin kehitetään, sekä päätöksiä, jotka vaikuttavat Euroopan ja islamilaisen maailman väliseen suhteeseen meneillään olevan vuosisadan alkupuoliskolla.
Puheenjohtajavaltiota edustava ystäväni ja kollegani selvitti erittäin selkeästi Euroopan unionin ulkoministerien viime viikolla antaman väliraportin periaatteita. Hän selitti myös, miten niistä muodostuu alueen maiden kanssa järjestettävien tiiviiden kuulemisten ohella perusta konkreettiselle työohjelmalle, joka esitellään Eurooppa-neuvostolle kesäkuussa.
Haluaisin kuitenkin korostaa, ettemme suinkaan aloita tyhjästä, vaan toimintamme perustuu Välimeren maiden kanssa solmittuun kattavaan kumppanuuteen ja Jordanian itäpuolella sijaitsevien maiden kanssa solmittuihin kahdenvälisiin suhteisiin. Kumppanuutta kehitetään edelleen näiden olemassa olevien välineiden avulla. Lisäisin tähän, että unioni on kaikkein tärkein toimija alueella. Yhteisö käyttää alueella nykyisin lähes miljardi euroa vuodessa edistääkseen talousuudistuksia, alakohtaisia uudistuksia sekä institutionaalisia ja poliittisia uudistuksia ja tukeakseen kestävää kehitystä koko alueella. Lisäksi palestiinalaisten tukemiseen ja Irakin jälleenrakennukseen on varattu erityisiä varoja. Jos tähän vielä lisätään Euroopan investointipankin myöntämät luotot, kokonaissumma on noin 2,5 miljardia euroa vuodessa. Euroopan unioni on kaiken kukkuraksi alueen jokaisen maan tärkein kauppakumppani Jordaniaa lukuun ottamatta.
Miksi talouden kehitys ja poliittiset uudistukset ovat käynnistyneet niin hitaasti Välimeren ympäristössä, vaikka toimia on toteutettu runsaasti? Miksi inhimillisen kehityksen erot ovat niin suuret? Vastaus on kaksitahoinen: Ensinnäkin valitsimme pitkän aikavälin lähestymistavan, joka tuottaa tuloksia vähä vähältä. Uskaltaisin kuitenkin väittää, että kumppanuuteen perustuvat toimet, kuulemiset ja alueen uudistajien johtama uudistustyö tuovat lujempia ja kestävämpiä tuloksia kuin yritys tuoda demokratia ulkopuolelta joko valistamalla tai aseella uhaten. Vielä ratkaisevampaa on lisäksi muistaa, että Barcelonan prosessi laadittiin optimistisessa ilmapiirissä Oslon sopimuksen jälkimainingeissa. Lähi-idän rauhanprosessin ajautuminen umpikujaan on kerta toisensa jälkeen estänyt uudistusten etenemisen. Viime aikojen tapahtumat ovat uusi valitettava ja vankka vahvistus sille – kuten raportissa esitettiin – ettei yhteistä rauhan, vaurauden ja edistyksen aluetta ole mahdollista rakentaa, ellei konfliktiin löydy oikeudenmukaista ja pysyvää ratkaisua.
Minun on valitettavasti pitänyt todeta tämä aivan liian usein parlamentissa puhuessani: rauhanprosessista ovat jälleen jäljellä vain savuavat rauniot. Näin kävi juuri nyt, kun edistymisestä on ollut toiveita. Peruutetun Arabiliiton huippukokouksen piti antaa myönteistä potkua rauhanprosessille siten, että Beirutin rauhanaloite käynnistettäisiin uudelleen.
Seuraava kysymys on luullakseni juolahtanut monien parlamentin jäsentenkin mieliin: miten ihmeessä šeikki Jassinin murha muka paransi Israelin kansan turvallisuutta? Miten se muka edisti ilmoitettua päämäärää, rauhanomaista ja sovinnollista vetäytymistä Gazasta? Luulin, ja toivon vieläkin, että olimme jo nähneet itsemurhaiskujen kauheimmat julmuudet. Viime aikoina on kuitenkin nähty kieroutunutta toimintaa, joka ei mahdu edes mielikuvituksen rajoihin: pelästyneen nuoren kehoon sidotaan räjähteitä, hänelle luvataan paikka taivaassa ja hänet lähetetään armeijan tarkastuspisteeseen tappamaan itsensä ja muut. Miten halveksittavaa ja pelkurimaista! Millaiseksi maailma on mennyt, kun 12-vuotiaat tekevät murhaiskuja sen sijaan, että pelaisivat jalkapalloa tai tekisivät kotiläksyjä? Millaiset olosuhteet oikein ovat? Millaisessa ympäristössä syntyy kuoleman ja murhanhimoisen vastapuolen syyttelyn kulttuuri?
Pääsanomani on, että jos todella haluamme arabimaiden uudistuvan, arabien ja Israelin välisen konfliktin ratkaisemisen on oltava edelleen tärkeimpiä strategisia tavoitteita, kuten Euroopan unionin turvallisuusstrategiassa todetaan. Filosofit kutsuisivat tätä välttämättömäksi vaan ei riittäväksi edellytykseksi. Edistyminen ei voi olla ennakkoedellytyksenä uudistuksen haasteisiin tarttumiselle eikä päinvastoin. Jos kuitenkin toista yritetään ilman toista, on mielestäni todennäköistä, että epäonnistutaan molemmissa.
Minusta on siis valitettavaa, ettei Arabiliiton huippukokousta voitu järjestää suunnitelmien mukaan, erityisesti siksi, että siellä oli määrä antaa maiden sisäistä uudistusta koskeva yhteinen julistus, joka olisi ollut tärkeä välietappi yhteistä ohjelmaa kehitettäessä. Tässä osassa maailmaa toimiminen tarkoittaa kuitenkin lähes poikkeuksetta, että on oltava toiveikas. Niinpä toivon, että arabikumppanimme pystyvät kokoontumaan taas pian yhteen. Olemme varmasti valmiita tekemään voitavamme heitä auttaaksemme.
Olen lisäksi sitä mieltä, että meillä on nyt Euroopan unionin kanta, jonka voimme ottaa esille kuulemisissa alueen maiden kanssa luottaen siihen, että annamme näin uuden sysäyksen suhteisiin Välimeren ja Lähi-idän alueen naapureihimme. Mikäli asia menee todella näin, olemme hyvin kiitollisia puheenjohtajavaltio Irlannille sen luovasta, älykkäästä ja diplomaattisesta toiminnasta.
Toivon myös, että toverimme Atlantin toisella puolella tunnustavat, että yhteisymmärrykseen tähtäävällä pitkän aikavälin lähestymistavalla on arvoa, sillä se perustuu yhteisten ohjelmien laatimiseen siten, että kunnioitetaan eroja eri maiden ja alueiden lähestymistavoissa. Yhdysvaltojen laajaa Lähi-itää koskeva aloite herätti alueella kiistaa lähinnä siksi, että vaikutti siltä kuin tavoitteet olisi asetettu ilman alueen maiden todellista kuulemista. Aloitetta ympäröivän kohun takia harva kiinnitti huomiota aloitteen sisältöön. Sisällöltä ehdotukseen voisi kuulua aluetta koskevan Yhdysvaltojen politiikan kehittäminen eräänlaisen kattavan ja pitkäaikaisen sitoutumisen pohjalta. Tällaista politiikkaa olemme puoltaneet ja yrittäneet ottaa käyttöön jo vuosia. Meillä on paljon puhuttavaa Washingtonin virkamiesten kanssa, jos nämä vain ovat valmiita myöntämään sitoumuksensa ohella riittävästi varoja.
Aika näyttää, mutta olivatpa tulokset millaisia tahansa, Euroopan unionin pitäisi keskittyä laatimaan oma strateginen kumppanuutensa alueen kanssa. Jos tässä onnistutaan, voidaan terrorismin torjuntaa uskoakseni edistää huomattavasti Euroopassa ja kyseisellä alueella, mikä on yhtä tärkeää kuin Euroopan unionin sisäisen turvallisuuden vahvistamista koskevat ehdotukset, joista parlamentti keskustelee tietääkseni huomenna. Näin otetaan askel eteenpäin kohti EU:n turvallisuusstrategian keskeistä tavoitetta eli unionin tehtävää "edistää […] Välimeren rannoilla vyöhykettä, joka muodostuu hyvin hallituista maista, joihin sillä voi olla tiiviit ja yhteistyöhön perustuvat suhteet".
Esitän vielä lopuksi huomautuksen, joka perustuu edellä toteamiini seikkoihin. Keskustelimme viime torstaina ja perjantaina neuvostossa siitä, mitä Euroopan ainutlaatuinen demokraattisten valtioiden ryhmä voi tehdä suojatakseen elämäntapaamme, vaurauttamme, arvojamme, uskoamme oikeusvaltioon, uskoamme kansalaisoikeuksiin ja kansalaistemme elämää, sekä siitä, mitä voimme tehdä Euroopassa estääksemme uudet terrori-iskut, jotka ovat aiheuttaneet suurta surua monille eurooppalaisille perheille.
Meidän on tehtävä monia asioita sisäisesti. Meidän on tehtävä monia asioita poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön saralla. En epäile lainkaan, etteikö meidän ole erittäin tärkeää toimia entistäkin energisemmin ja luovemmin päivin ja öin ja yrittää näin saada rauha Lähi-itään. Konflikti ei oikeuta yhteenkään terroritekoon. Terroristien tukijat käyttävät palestiinalaisten ahdinkoa ja Lähi-idän tilannetta hyväkseen ja perustelevat näin kieroutuneesti aiheuttamansa tuskat ja vammat. Tämä on totta. Samoin on totta, ettei terroristeja pidä myötäillä. On totta, että asiaan liittyy tärkeitä turvallisuusnäkökohtia. Me kaikki tunnustamme kuitenkin, että rauha Lähi-idässä poistaisi yhden syyn, jonka takia vieraantuneisuus on levinnyt maasta maahan, mikä on luonut otollisen maaperän terroristeille ja terroristien omaksumille murhanhimoisille aatteille.
Toivon siis, että pystymme toimimaan innokkaammin ja menestyksekkäämmin, jotta Lähi-itään saadaan rauha ja jotta rauhasta eivät hyödy ainoastaan Israelin ja Palestiinan kansat vaan myös Euroopan kansat ja koko maailma.
Puhemies.
   Minun lienee aiheellista ilmoittaa kollegoilleni – kuten tein puheenjohtajakokouksessa viime viikolla – että onnistuimme Ateenassa viime viikolla perustamaan yhdessä kumppanuuden, parlamentaarisen Euro–Välimeri-edustajakokouksen. Se perustuu juuri pitkän aikavälin näkemykseen, joka mainittiin kahdessa edellisessä puheenvuorossa. Kumppaneina ovat 240 parlamentin jäsentä, joista 120 on kotoisin kumppanivaltioista ja Välimeren etelärannalta ja 120 edustaa Euroopan unionin kansallisia parlamentteja ja Euroopan parlamenttia. Meidän on vielä täydennettävä henkilöstöä, mutta olemme suunnitelleet toimiston ja kolmen työvaliokunnan kokoonpanon. Nämä kolme valiokuntaa – poliittisten asioiden valiokunta, talous- ja sosiaalivaliokunta sekä kulttuurivaihdon valiokunta –valmistelevat parlamentaarisen edustajakokouksen tulevan työn. Kyse on tärkeästä parlamentaarisesta näkökulmasta ja erinomaisesta foorumista, jossa keskustelua voidaan käydä.
Valitettavasti ajoitus meni niin, että molemmat tämän päivän puhujista – neuvoston ja komission edustajat – olivat kiinni yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston kokouksessa Brysselissä valmistelemassa huippukokousta, eivätkä voineet näin ollen osallistua. Molemmat toimielimet tunnustivat edustajakokouksen perustamisen ja toivottivat sille kaikkea hyvää. Meidän on varmistettava parlamenttina, että jatkossa kokoukset järjestetään sellaiseen aikaan, että neuvosto ja komissio voivat osallistua, sillä parlamentaarinen kokous on ja voi olla korvaamaton pitkän aikavälin kehityksen ja kanssakäymisen foorumi. 
Morillon (PPE-DE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, viime maanantaina 22. maaliskuuta Ateenassa järjestettiin parlamentaarisen Euro–Välimeri-edustajakokouksen avajaisistunto. Puhemies Cox muistutti meille juuri, miten tärkeä edustajakokous on jatkossa Välimeren molempien rantojen välisille suhteille. Tähän istuntoon huipentuivat syyskuun 11. päivän 2001 jälkeen välittömästi toteutetut toimet, joilla on pyritty parantamaan keskinäistä yhteisymmärrystä Välimeren molemmin puolin ja häivyttämään uhka sivilisaatioiden välisestä sodasta, joka voisi mahdollisesti seurata syvyyksiin syöksevästä koston ja väkivallan kierteestä, jonka pyörteisiin mielivaltaisen terrorismin raakalaismaiset kannattajat yrittävät meitä vetää.
Arvoisa puhemies Cox, Madridissa maaliskuun 11. päivänä tapahtuneiden iskujen järkyttävistä kuvista oli tuskin toivuttu, kun saimme 22. maaliskuuta tietää, että šeikki Jassin oli murhattu ja mitä kaikkea tästä voisi seurata. Tämä antoi meille jälleen aiheen toistaa Israelin ja Palestiinan virallisten valtuuskuntien läsnä ollessa, että niiden väliseen konfliktiin on löydettävä kiireesti oikeudenmukainen ja pysyvä ratkaisu. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, samalla korostimme, miten tärkeää on, että Eurooppa-neuvosto käynnistää Lähi-idän kanssa strategisen kumppanuuden yhteisen tulevaisuuden puolesta, mistä juuri meille puhuitte. Meidän on oltava tällä puolen Välimerta tietoisia siitä, että oma tulevaisuutemme sekä lastemme ja lastenlastemme tulevaisuus riippuu siitä, miten onnistumme laajentamaan yleensä Afrikassa ja eritoten Lähi-idässä rauhan ja vakauden aluetta, jonka unionin perustajat onnistuivat vakiinnuttamaan maanosaamme.
Meidän pitää siis päättää, että kvartetissa käynnissä oleviin neuvotteluihin osallistutaan painokkaammin, sillä tiedämme hyvin – kuten totesitte, arvoisa komission jäsen Patten – että Eurooppa voi ja sen pitää toimia nyt päättäväisemmin asiassa. Halusimmepa tai emme, Yhdysvaltojen katsotaan olevan Israelin puolella – ehkä aiheellisesti, ehkä perusteetta. Venäjällä ei ole samoja etunäkökohtia kuin meillä, sillä me sijaitsemme maantieteellisesti lähellä aluetta, eikä Yhdistyneillä Kansakunnilla ole vastaavia mahdollisuuksia toimia. Jos me eurooppalaiset jyrähtäisimme viimeinkin niin painokkaasti kuin meiltä odotetaan, meitä epäilemättä kuultaisiin. Olen varma, että parlamentilla on tahtoa toimia näin, kuten tästäkin keskustelusta näkyy, aivan yksinkertaisesti siksi, että tämä on Euroopan kansalaisten laajan enemmistön tahto. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, uskaltaisimmeko toivoa, että tämä tahto näkyisi lopulta myös muutoin kuin hartaina toiveina? 
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, nämä ajat ovat erittäin tärkeitä, ja meidän on tehtävä nyt entistä kovemmin töitä, jotta väkivallan kierteestä Lähi-idässä päästään.
Vaikkei šeikki Ahmed Jassin ollutkaan parhaita ystäviämme, hänen murhansa rikkoo selvästi ja räikeästi kansainvälistä oikeutta. Hänet olisi voitu pidättää ja tuomita oikeudessa. Toisin lisäksi esiin, että olemme perustaneet kansainvälisen rikostuomioistuimen, jolla on oltava oma asemansa, vaikka kaikki valtiot, esimerkiksi Israel, eivät sitä tuekaan.
Tuomitsemme suorin sanoin Hamasin johtajan ja muiden palestiinalaisten surmaamisen Israelin hallituksen suorasta määräyksestä. Tuomitsemme samoin suorin sanoin murhat ja terrori-iskut, jotka kohdistuvat konfliktin molempien osapuolten siviiliväestöön. Meidän on mielestäni vedottava palestiinalaisiin, jotta nämä eivät vastaa lisäämällä silmittömästi terrori-iskuja ja verenvuodatusta.
Näillä surmilla on jo ollut erittäin vakavia seurauksia, kuten Arabiliiton huippukokouksen peruminen. Tältä osin haluaisin ilmoittaa yhtyväni tiukkaan tuomioon, jonka Shimon Peres esitti Israelin parlamentissa Knessetissä. Hän sanoi, että tällä tapahtumalla on vielä vakavampia seurauksia.
Aidan rakentaminen miehitetyille alueille on näin ollen keskeytettävä, laittomien teloitusmääräysten antamisen on loputtava ja lisäksi Gazasta on vetäydyttävä, mihin Israelin nykyinen hallitus on selkein sanoin sitoutunut.
Haluaisin todeta ryhmäni puolesta, että ihmisoikeuksien jatkuva rikkominen, Yhdistyneiden Kansakuntien uusimpia päätöslauselmia koskevat Israelin hallituksen laiminlyönnit ja ennen kaikkea Ariel Sharonin itsepintaiset määräykset uusista kansainvälisen oikeuden ulkopuolelle jäävistä teloituksista eivät jätä meille valinnanvaraa, vaan meidän on toistettava kannat, jotka parlamentti esitti 10. huhtikuuta 2002 antamassaan päätöslauselmassa, ja kehotettava komissiota ja neuvostoa soveltamaan tiukasti assosiaatiosopimuksen toista artiklaa. Emme haluaisi mennä niin pitkälle, mutta mielestämme meidän on annettava vakava ja tiukka varoitus.
Tältä osin haluaisin esittää kolme pyyntöä. Ensinnäkin Israelin kansalaisyhteiskuntaa – Israelin sykkivää yhteiskuntaa – ja kaikkia sen poliittisia puolueita on kehotettava vaatimaan samalla, kun ne puolustavat oikeutta omaan turvallisuuteen, että hallitus noudattaa kansainvälistä oikeutta.
Toiseksi pyytäisin neuvoston puheenjohtajaa vaatimaan, että Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostoon kuuluvat Euroopan unionin jäsenvaltiot tekevät viipymättä ehdotuksen kansainvälisten interventiojoukkojen lähettämisestä vuoden 1967 rajoille turvaamaan rajan molempia puolia.
Kolmanneksi pyytäisin, että komissio jatkaisi tukea, Euroopan unionin tukea, jolla palestiinalaishallintoa autetaan vahvistumaan ja uudistumaan, sillä vahva toimija on ennakkoedellytys, jos esitetään Palestiinan valtion perustamista.
Mielestäni koko tämän prosessin pitää kuulua ehdotuksiin, joilla pyritään ratkaisemaan Lähi-idän ongelma. On selvää, että näin katkeran ja syvälle pureutuneen konfliktin ratkaisemiseksi on parempi ehdottaa rauhaa kuin aloittaa uusia sotia ja ruokkia väkivallan kierrettä ennen kaikkea tilanteessa, jossa uudistusta mahdollisesti tukevien hallintojen vakautta järkytetään. Olen näin ollen sitä mieltä, että meidän on aloitettava uudelleen lujitettu prosessi, jossa Euroopan unioni, Yhdysvallat (jolla on myös todellinen vastuu), Arabiliitto ja kaikki alueen maat voivat jatkaa samoilla linjoilla kuin Saksan ulkoministerin Fischerin vastikään esittämässä julkilausumassa, joka koski Lähi-idän yhteistä tulevaisuutta. Kuten komission jäsen aivan oikein totesi, Euroopan unioni on alueen pääasiallinen kumppani, joten unioni voisi edistää tässä prosessissa monia asioita, jotka liittyvät rauhansopimuksiin, turvallisuuteen, aseiden valvontaan, aseistariisuntaan, ihmisoikeuksien ja demokratian kunnioittamiseen sekä taloudelliseen yhteistyöhön.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni toteamalla, että Euroopan parlamentti on tehnyt oman osansa perustamalla viimeinkin Ateenan parlamentaarisen edustajakokouksen. Meillä on sekä poliittinen että moraalinen velvollisuus jatkaa Euroopan unionin toimia Barcelonan prosessin mukaisesti, jotta selvitään näin katkerasta ja syvälle pureutuneesta kriisistä, joka vaatii meiltä poliittista, taloudellista ja moraalista vastuuta. 
Malmström (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen Patten, Lähi-idän painajaiselle ei näy loppua. Ryhmäni tuntee olonsa kaikkien muiden tavoin äärimmäisen turhautuneeksi ja voimattomaksi, kun se ei pysty tekemään enempää tämän niin paljon kärsimystä aiheuttaneen verisen konfliktin ratkaisemiseksi. Viime päivinä olemme puhuneet paljon terrorismista, eikä selvästi mikään olisi tehokkaampaa terrorismin torjuntaa kuin rauhan aikaan saaminen Lähi-idässä. Alueen tilanteesta seuraa paljon turhautumista ja kiihkomielisyyttä, ja se saa nuoret tuntemaan olonsa toivottomaksi ja epätoivoiseksi, mikä tarjoaa otollisen tilaisuuden värvätä itsemurhaiskujen tekijöitä, jotka ovat usein hyvin nuoria.
Kahden sellaisen valtion olemassaolo, jotka tunnustaisivat toisensa ja eläisivät rinta rinnan demokraattisina, vaikuttaisi luonnollisesti valtavan myönteisesti koko alueen vakauteen. Suunnitelmia, hankkeita, konferensseja ja uusia aloitteita – vaikuttaa siltä, että kaikkea on koetettu. Lähi-idän asioissa ei ole pulaa luovuudesta. Emme tarvitse lisää aloitteita. Tarvitsemme poliittista tahtoa, halua istahtaa todella alas neuvottelemaan ja tekemään rauhaa. Valitettavasti mikään ei anna viitteitä siitä, että Israelin tai palestiinalaisten nykyisillä johtajilla olisi tätä tahtoa.
Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä tuomitsee šeikki Jassinin murhan. Se oli kansainvälisen oikeuden vastainen. Surmaaminen voi vaikuttaa loogiselta sotilaallisesta näkökulmasta, mutta se on kaikista pahin diplomatian keino. Jassinilla oli kontollaan hirveitä rikoksia. Hän ei koskaan tunnustanut Israelin oikeutta olla olemassa. Hän oli kaikin puolin vastenmielinen terroristi. Emme kuitenkaan voi hyväksyä tällaista surmaamista. Israelin kaltaiselta demokraattiselta valtiolta pitää voida vaatia enemmän. Hamas sai nyt uuden marttyyrin, ja tuhannet ihmiset janoavat kostoa. Palestiinalaishallinnon on näin ollen osoitettava ennen kuulumatonta vahvuutta ja johtajuutta, jotta uusi väkivallan kierre voidaan estää. Arafatin on korostettava, ettei Hamas sanele asialistaa.
ELDR-ryhmä ei saa olla liian empaattinen tuomitessaan itsemurhaiskujen tekijät. Tällainen siviilien, viattomien lasten, naisten ja miesten järjetön tappaminen lamauttaa Israelin kansan ja tekee pienten asioiden hoitamisesta ja paikasta toiseen liikkumisesta kuolemanvaarallista. Yhä nuorempia teini-ikäisiä ja lapsia värvätään itsemurhaiskujen tekijöiksi, mikä on kaikkein vastenmielisin terrorismin muoto, eikä siihen löydy koskaan riittävää selitystä tai perustetta.
Israelin ja Palestiinan on palattava neuvottelupöytään ja kvartetin rauhansuunnitelmaan. Haluan kiittää neuvoston puheenjohtajaa ja komission jäsentä Pattenia asian eteen tehdyistä toimista.
Väkivallan on loputtava, ja palestiinalaishallinnon on kerta kaikkiaan tunnustettava Israelin oikeus olla olemassa. Israelin on puolestaan keskeytettävä turva-aidan rakentaminen, jonka koko maailma on tuominnut. Aidat eivät milloinkaan ratkaise ongelmaa. Aiemmin luvattu ja ilmoitettu Gazasta vetäytyminen on myös aloitettava.
Rauha Lähi-idässä ja rauha Irakissa, jossa Yhdistyneet Kansakunnat saa toivottavasti merkittävämmän aseman, olisi suuri edistysaskel, ja sillä olisi valtavasti merkitystä koko alueen uudistusprosessille. Jos onnistumme nyt annetun ehdotuksen mukaisesti liittämään nämä maat tiiviiseen ja kattavaan kaupan ja yhteistyön verkostoon, edistysaskel olisi huikea myös Euroopan unionille.
Arabiliiton huippukokouksen peruuntuminen on traagista, mutta toivon mukaan edelleen viitataan ihmisoikeuksiin ja demokratiaan, joista toiminnan on lähdettävä.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan ottaa esille yhden asian, johon ELDR-ryhmä ei ole tyytyväinen. Kyseessä ovat Syyrian mellakat, joissa tapettiin vastikään satoja kurdeja. Monia on vangittu, ja kurdiryhmän jäseniä on kuulemma kidutettu mellakoiden jälkeen viikko sitten. Toivon, että neuvosto ja komissio voisivat painostaa Syyriaa, jotta tappaminen saadaan loppumaan. 
Morgantini (GUE/NGL ).
   – Lähi-idän alueen konflikteista tulee epäilemättä yhä traagisempia, mikä on itsestään selvä asia. En matki muiden sanomisia, vaan olen todella sitä mieltä, että meiltä pitää löytyä rohkeutta myöntää, että ratkaisemattomia konflikteja koskevasta vastuusta suuri osa kuuluu kansainväliselle yhteisölle ja ennen kaikkea presidentti Bushin sotilastoimille sekä kaikille niille, jotka ovat tukeneet näitä toimia presidentti Bushin rinnalla.
Ongelmaa ei voi paeta, ja olen samaa mieltä neuvoston puheenjohtajan ja komission jäsenen Pattenin kanssa siitä, että Palestiinan ja Israelin välinen kysymys on keskeinen ja olennainen. Meidän on mielestäni luovuttava myötäilevästä kannasta ja lakattava väittämästä, etteivät palestiinalaiset tunnusta Israelin valtiota. Palestiinalaiset tunnustivat sen vuonna 1988. Ei ole totta, ettei palestiinalaishallinto halua neuvotella: se toistaa alituiseen olevansa valmis neuvottelemaan. Ariel Sharon on se, joka kieltäytyy neuvottelemasta ja joka noudattaa todella toisenlaista politiikkaa.
Mielestäni meidän pitäisi arvioida asiaa objektiivisesti. Ei ole epäilystäkään, etteikö palestiinalaishallinto kantaisi vastuuta siitä, ettei se kykene lopettamaan terrori-iskuja. Olen kuitenkin myös sitä mieltä, että meidän pitäisi arvioida selkeästi, missä määrin Ariel Sharonin toimet ovat ruokkineet terrorismia. Komission jäsen Patten on oikeassa: tämä ei tarkoita, että terrori-iskut olisi tuomittava ja tukahdutettava toteutettavista toimista riippumatta. Emme saa uskotella itsellemme, että ne kaikki ovat samaa maata. Niissä on eroja, ja nämä erot estävät kansainvälisten oikeuksien toteutumisen ja täytäntöönpanon palestiinalaisten kohdalla.
Tarkastellaanpa nyt suurempaa suunnitelmaa – ei siis työasiakirjaa – jonka Yhdysvallat on laatinut kesäkuun G8-maiden huippukokoukselle. Suunnitelma on tosiasiassa ylimielinen ja imperialistinen hanke, ja vaikka siihen sisältyvät demokratian kehittäminen, demokraattiset prosessit, esipuheet sekä apu ja tuki, siinä ei kuitenkaan keskustella mitenkään kenenkään kanssa. Demokratia ei ole vientitavaraa – vaikka meidän kyllä pitäisi alkaa tarkastella omaa demokratiaamme – vaan demokratia on jatkuva prosessi, jossa myös me toimimme epäjohdonmukaisesti ja jossa myös meillä on toisinaan eroja ja erimielisyyksiä.
Laajaa Lähi-itää koskeva aloite on suunnitelma, joka ei taatusti edistä demokratian kasvua sellaisena, kuin se on esitetty. Suunnitelma auttaa todennäköisesti joitakin avuliaita tai tottelevaisia hallintoja, mutta se ei edistä arabimaiden jälleenrakennusta. Arabimaiden on itse asiassa päästävä vapaiksi sortohallinnoista, ja ne todella tarvitsevat demokratiaa. Ei kuitenkaan ylimielisesti ja imperialistisesti tyrkytettynä, kiitos. Mielestäni Euroopan unioni teki oikean päätöksen valitessaan pitkän aikavälin ja unohtaessaan välittömät tulokset, jotka olisi saatu aikaan vain aukaisemalla Gordionin solmu. Tarvitaan siis mietintäaikaa ja aikaa rakentaa suhteita. Tässä mielessä Ateenassa järjestetty parlamentaarinen edustajakokous on tärkeä. Olemme nähneet myös arabimaailman erot ja monimuotoisuuden, emme pelkästään sen heikkouksia.
Haluaisin palata hetkeksi Ariel Sharonin toimiin. Kun Winston Churchillin lapsenlapsi kysyi vuonna 1973, mitä palestiinalaisista oikein tulisi, Churchill vastasi, ettei syytä huoleen, heistä tehtäisiin savulihavoileipä. Heistä tulisi voileivän täytettä. Juuri näin Sharon tekee rakentamalla aidan ja estämällä vapaan liikkumisen. Šeikki Jassinin murha ei ollut ensimmäinen. Laittomia teloituksia on tehty 250, ja ensimmäinen uhri oli Tabet Tabet, Al Fatah -järjestön pasifisti, joka työskenteli Peace Now -rauhanliikkeessä. Miksi meidän on kuitenkin aina toistettava näitä asioita?
Joskus väsyn toistaessani samoja asioita ja tuntiessani, että kaikilla on yhtäläinen vastuu. Vastuuta on monenlaista, ja mielestäni kyseisellä päätöksellä Ariel Sharon ei pelkästään tappanut johtajaa – mikä, luoja paratkoon, on minusta naisena pahin mahdollinen teko – vaan hänen tarkoituksenaan oli itse asiassa tehdä kansallisesta konfliktista uskonnollinen konflikti. Juuri tämän takia asia on niin kauhea. Neljä päivää sitten olin Kurdistanin vuorilla ja näin Vanissa mielenosoituksia šeikki Jassinin puolesta. Vaarana on tämä, ja tämän presidentti Bush on saanut aikaan.
Lopuksi ilmoitan myös olevani yhtä mieltä jäsen Barón Crespon ehdotuksista, jotka koskivat 2 artiklaa sekä muita seikkoja. 
Gahrton (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, on tietenkin aivan oikein, että Eurooppa-neuvosto tuomitsee Israelin toimet, kun Israel teloitti lain vastaisesti Hamasin johtajan, šeikki Jassinin. Miksi kuitenkin käytetään vain kauniita sanoja ja esitetään hartaita toiveita, kuten kenraali Morillon totesi? Miksemme tue sanojamme teoilla? Euroopan unionilla on tietenkin käytännössä ainutlaatuinen tilaisuus rankaista Israelia assosiaatiosopimuksen avulla. Jo toukokuussa 2002 olimme täällä Euroopan parlamentissa sitä mieltä, että Israelin ihmisoikeusrikkomuksissa oli käytetty viimeisetkin oljenkorret, ja vaadimme tuolloin, että assosiaatiosopimuksen soveltaminen on keskeytettävä. Miksei neuvosto kuuntele parlamenttia?
Lisäksi Euroopan komissio on ilmaissut olevansa samaa mieltä parlamentin kanssa. Assosiaationeuvoston edellisessä kokouksessa komissio esitti pitkän luettelon Israelin ihmisoikeusrikkomuksista ja YK:n päätöksistä. Tuolloin komissio varoitti, että unionin olisi tarkistettava kantaansa, ellei tilanne paranisi.
Kyse on lisäksi puhtaasti kauppapolitiikasta. Komissio totesi laatimassaan muistiossa, joka oli osoitettu kaikille toimijoille, jotka tuovat Israelista peräisin olevia tuotteita Euroopan unioniin, että Israel toimii petollisesti ilmoittaessaan tuotteidensa alkuperän. Miehitetyillä palestiinalaisalueilla sijaitsevista laittomista juutalaissiirtokunnista peräisin olevia tuotteita toimitetaan Euroopan unioniin siten, että tuotteen alkuperätodistukseen merkitään alkuperämaaksi Israel. Tällaiset petokset, jotka koskevat kauppasopimuksen sääntöjä, riittävät yksin perustelemaan assosiaatiosopimuksen soveltamisen keskeyttämisen. Miksi vain sanoja, miksei tekoja?
Kaiken kukkuraksi tiedämme, että Israelilla on ydinaseita, ja asiantuntijoiden mukaan todennäköisesti vieläkin enemmän joukkotuhoaseita. Israelilla näyttää selvästi olevan oikeus niiden hallussapitoon, mutta kun muutkin niitä hankkivat, ne pommitetaan takaisin kivikaudelle. Miksei Israelia vastaan toteuteta toimia?
Miten maailmassa voisi vallita lakiin ja oikeuteen perustuva rauha ja järjestys, jos osalle lainrikkojista langetetaan tiukkoja rangaistuksia – etenkin, jos nämä ovat arabimuslimeja – ja yksi lainrikkoja, Israel, näyttää voivan tehdä mitä haluaa, ja me vain toistamme saman keskustelun vuosi toisensa jälkeen ilman, että mitään tapahtuu? Vähintäänkin voidaan vaatia, että assosiaatiosopimus kumotaan ja sen soveltaminen keskeytetään, kuten Euroopan parlamentti on pyytänyt. 
Turchi (UEN ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni Lähi-idän tämänhetkiset tapahtumat ovat hyvin erilaisia kuin olisimme ehkä kuvitelleet vielä pari päivää sitten.
Itse asiassa olen sitä mieltä, että Lähi-itä tulee asteittain lähemmäs ja on jopa aivan ovenpielessä. Tämä on havaittavissa puheissa, joista olen ajoittain täysin päinvastaista mieltä, kuten jäsen Morgantinin puheesta ja muutamista muista. Olen todella sitä mieltä, että Euroopassa tapahtuneet terrori-iskut on otettava huomioon.
Emme voi yhtäkkiä käsitellä vain šeikki Jassinin murhaa. Katolisena tuomitsen ajatuksen toisen lyömisestä – ei tappamisesta vaan pelkästään lyömisestä. Tämä ei kuitenkaan ole mielestäni pääasia. Jos haluamme taata kansalaisillemme rauhan, rauhalliset olot ja leppoisan elämän tulevaisuudessa, meidän on mielestäni laadittava hyvin toisenlainen ehdotus ja noudatettava hyvin toisenlaista ajatusmallia.
Euroopan unioni ei voi olla pelkästään äänitorvi, kun se myöntää Lähi-idän alueelle eurooppalaista rahoitusta. Unionin on esitettävä aito ja kohdennettu ehdotus. Mielestäni näin voidaan tehdä, ja vetoankin tässä komission jäseneen Patteniin ja puheenjohtajavaltio Irlantiin, jotta nämä vaatisivat konfliktin päättämistä. Mielestäni politiikalle saataisiin näin jälleen todellista painoarvoa, eikä asiaa pidettäisi pelkästään aiheena, jota parlamentti on puinut.
Niille, jotka ovat itseni tavoin joutuneet kokemaan terrorismia – erilaista terrorismia, "punaista terroria" – ja jotka ovat nähneet pommin talossa ja veljen hyppäävän ulos ikkunasta, poliittiset sanat eivät merkinneet mitään tuolloin 80-luvulla. Tuon ajan nuorina löysimme ainutlaatuisen ja todella uskomattoman vastauksen: yksi yhteinen tavoite, terrorismin torjunta, yhdisti ihmisiä.
Mielestäni tämä toteutuu vain, jos olemme tästä tietoisia yhteisönä ja kokoamme nyt viimein luettelon terroristijärjestöistä kansainvälisen yhteisön arvioitavaksi. Mielestäni kaikki muu on pelkkää joutavanpäiväistä jorinaa. 
Coûteaux (EDD ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni neuvoston sanomiset eivät tuoneet mitään uutta Euroopan unionin kantaan, joka on täysin epäjohdonmukainen lukuun ottamatta loputtomasti siteerattuja tyhjiä lauseita, kuten "Välimeren alueen yhteistyö rauhan ja vaurauden edistämiseksi alueella". Todellisuudessa unionilla ei ole minkäänlaista asemaa Lähi-idässä muutoin kuin rahoittajana, ja useimmiten toimimme vieläpä täysin sokeasti. Poliittisesti meillä ei kuitenkaan ole pätkän vertaa merkitystä.
Meillä saattaisi kuitenkin olla jonkinlainen asema, mikäli pääsisimme yli Euroopan sisäisistä jakolinjoista, mikä on epäilemättä mahdotonta, ja jos meillä olisi rohkeutta asettua selvästi jollekin kannalle. Kyse ei ole asettumisesta jommallekummalle Lähi-idän konfliktin kahdesta ilmeisestä vanhasta puolesta eli Israelin tai palestiinalaisten puolelle. Tällainen keskustelu on aikansa elänyt. Valinta koskee nykypäivän todellista jakoa, jossa ovat vastakkain maltilliset ja ääriainekset molemmilla puolilla. Yhdysvallat ei tee tätä valintaa. Se tekee jopa täysin päinvastoin ja asettuu vuoroin maltillisten, vuoroin ääriryhmien puolelle. Kaiken lisäksi se asettuu hyvin usein ääriryhmien, joko äärimuslimien tai israelilaisten ääriuskonnollisten ryhmien, puolelle. Se tekee näin oman etunsa mukaisesti. Sen etu on, että alue jaetaan, jotta sitä on helpompi hallita.
Euroopan unionin etu on kuitenkin alueen yhdistäminen, jotta Välimeren alueen yhteistyö onnistuu ja Välimeren alueesta tulee jälleen sellainen, kuin se on aina ollut, eli maailman geopoliittinen keskus. Ranskan politiikka on täysin päinvastaista kuin Yhdysvaltojen. Ranska asettuu päättäväisesti sekä maltillisten palestiinalaisten että maltillisten israelilaisten puolelle. Tämän takia Ranska on yksin Yhdysvaltojen rinnalla toinen suuri valta, joka on läsnä Lähi-idässä. Valitettavasti Ranskaa lukuun ottamatta Eurooppa on liian jakautunut, joten kantamme typistyy laimeiksi sanoiksi, jotka neuvosto äsken meille esitti. Se on vahinko, muttei mikään yllätys. 
Dell'Alba (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen Patten, Euroopan unioni on näköjään löytänyt uudelleen "pyhän liittonsa" tuomitsemalla šeikki Jassinin surman, ja jotkut ovat esitelleet hänet jopa kunnioitettavana vanhana herrana ja lähes pyhimyksenä.
Olemme kuulleet tänään parlamentissa, kuinka puheenjohtaja Barón Crespo muistutti meille arvovaltaisesti – samoin tekivät myös muutamat muut, joskin mielestäni hieman vähemmän arvovaltaisesti – että on mahdollista vaatia 2 artiklan soveltamista, eli Israelin kanssa tehdyn assosiaatiosopimuksen soveltaminen voidaan keskeyttää šeikki Jassinin kuoleman takia. Hänen kuolemansa rikkoo taatusti kansainvälistä oikeutta, siitä ei ole pienintäkään epäilystä.
Eurooppa-neuvosto ripitti Israelia tästä teosta viiden kappaleen verran, mutta en muista lukeneeni tekstistä mitään vammaisten lasten käyttämisestä muutaman euron maksua vastaan ihmispommeina, joihin on sidottu 10 kiloa räjähteitä. Me radikaalit jäsenet olemme vaatineet, että assosiaatiosopimuksen soveltaminen on keskeytettävä 2 artiklan nojalla, minkä komission jäsen Patten varsin hyvin tietää. Kyseistä artiklaa ei ole kuitenkaan pantu valitettavasti koskaan (tai lähes koskaan) täytäntöön monissakaan maissa, joista useat sijaitsevat kyseisellä alueella.
Mielestäni on tärkeää, ettei tätä seikkaa unohdeta. Jos meidän mielestämme on oikein tuomita Israel, demokraattinen maa – sillehän on myönnetty niin sanoakseni demokraattisen maan titteli – mikä tarkoittaa, että sen voidaan olettaa noudattavan kansainvälistä oikeutta, ja jos samalla oletamme, ettei ole mitään järkeä pyytää esimerkiksi muita arabimaita noudattamaan kansainvälistä oikeutta, teemme valtavan virheen ja jatkamme edelleen samaa paasaamista ilman, että meillä on tehokasta asemaa alueella.
Esimerkiksi laajaa Lähi-itää koskevassa asiassa on totta, että Yhdysvallat on ollut liian luottavainen. Yhdysvallat esitti ehdotuksen ilman, että sitä voitiin tarkistaa tai arvioida hieman tarkemmin tai että se olisi jätetty ennen kaikkea Lähi-idän hallitusten tarkasteltavaksi. Ajatus on kyllä hyvä – lukuun ottamatta näkemystä demokratian viennistä, mikä vain tekee käsitteestä naurettavan ja merkityksettömän – toisin kuin meidän kyhäelmämme, jonka laadimme jokseenkin keinotekoisesti kauan ennen Yhdysvaltojen ehdotusta surullisen kuuluisassa Sanaan konferenssissa, jossa käsiteltiin demokratiaa ja ihmisoikeuksia Lähi-idässä. Meidän on joko luotava poliittisen demokratian perusta tai sitten meidän on mukailtava yhteisönä Yhdysvaltojen ajatusta tietenkin itsenäisesti, mutta siten, että lähikuukausina esitämme lujan ehdotuksen arabimaita kuultuamme. Meidän on otettava arabimaiden – sekä niiden hallitusten että kansalaisyhteiskuntien – näkemykset huomioon. Järkevällä ja lujalla ehdotuksella pitää edistää sellaista yhteiskuntaa ja demokratiaa, jota nämä maat ovat vaatineet, jotta kehitystä saadaan aikaan, kuten UNDP on todennut.
Tällä tavoin Israelin ja palestiinalaisten välinen ongelma voidaan ratkaista tai se voidaan ottaa huomioon osana kokonaisratkaisua. Lopuksi ilmoitan olevani iloinen, että Euroopan vasemmiston johtajat ovat viimein tunnustaneet, että Israelin ja Palestiinan liittyminen Euroopan unioniin on yksi tärkeä tie, jota kautta voidaan pyrkiä pysyvään ratkaisuun Lähi-idässä. Tätä olemme yrittäneet tolkuttaa 30 vuotta. 
Laschet (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minulle sopii varsin hyvin, että olen ensimmäinen, joka noudattaa tarkkaan puheenvuorolle varattua aikaa.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni meidän ei pitäisi pelata jokaisessa istunnossa samaa ahdasmielistä peliä, jossa otetaan esiin tuotteiden tuonti Länsirannalta Euroopan unioniin. Asiasta voidaan kyllä keskustella, ja viime kerralla kävimme siitä täysimittaisen keskustelun. Jos palestiinalaiset toimittaisivat kyseiset tuotteet, heillä olisi samat Euroopan unionin myöntämät tullietuudet. Näin ollen ei ole mitään järkeä rasittaa vakavaa konfliktia näin tyhjänpäiväisillä asioilla.
Toiseksi jokainen parlamentin jäsen tuomitsee laittomat teloitukset, joita Israel suorittaa. Ne ovat kansainvälisen oikeuden vastaisia, eikä asiasta ole mitään syytä keskustella. On hyvä, että teemme tämän Euroopan unionissa täysin selväksi. Monet amerikkalaisetkin sanovat, että Israel tekee väärin. Meidän ei siis aina pitäisi asettaa Ranskaa ja Yhdysvaltoja vastakkain tässä asiassa. Myös Henry Kissinger totesi tämän aika selvin sanoin viikonloppuna.
Meidän toimiltamme edellytetään kuitenkin enemmän: meidän on nyt käynnistettävä vuoropuhelu arabimaiden kanssa. Ei tietenkään ole lainkaan vakuuttavaa, että Arabiliiton huippukokous piti vastikään peruuttaa ja ettei sitä voitu pitää, koska oli mahdotonta sopia julistuksesta, johon sisältyisivät sanat "demokratia", "parlamentti" ja "kansalaisyhteiskunta" ja jossa puhutaan naisten oikeuksista ja demokraattisesta uudistuksesta. Meidän on myös muistutettava selvemmin Välimeren eteläosan kumppaneitamme ensiarvoisen tärkeistä vakaumuksistamme, jos haluamme päästä kattavaan ratkaisuun. Niiden, jotka ovat tavallisesti eniten äänessä näistä asioista täällä parlamentissa, pitäisi korottaa äänensä ja keskustella niistä myös arabimaiden kanssa.
Teemme tämän Israelin kanssa. Israel on demokratia. Voimme odottaa siltä paljon, ja mielestäni se on oikein. Meidän pitäisi kuitenkin omaksua laajempi näkökulma Lähi-itään. Tämä edellyttää, että arabimaiden kanssa käydään vuoropuhelua perusperiaatteistamme. Muutoin ratkaisua ei löydy koskaan. 
Napoletano (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kaikkein yksityiskohtaisin ja perinpohjaisin analyysi demokratian kehittymisen rajoituksista arabimaissa ja niiden seurauksista kansalaisyhteiskuntien kehitykselle löytyy Yhdistyneiden Kansakuntien kehitysohjelman ensimmäisestä raportista, joka laadittiin vuonna 2002.
Toinen raportti julkaistiin äskettäin, ja siinä pureudutaan vielä syvemmälle peruskoulutuksen ja ammatillisen koulutuksen puutteisiin sekä kulttuurituotantoon, teknologiaan ja tutkimukseen liittyviin tiukkoihin rajoituksiin. Kaikkein paljastavin seikka oli, että hankkeesta vastaava työryhmä koostuu pelkästään – haluan korostaa, pelkästään – arabitutkijoista. Bushin hallinnon laatima, laajaa Lähi-itää koskeva strategia perustuu laajalti näihin analyyseihin, mutta siinä on yksi rajoitus, joka on mielestäni kohtalokas: siinä määrätään muutoksista ja uudistuksista ilman, että luodaan mitään suhteita arabi- ja muslimimaihin.
Tässä piilee vaara, että lähestymistavalla lietsotaan käsitystä, jonka mukaan niin kutsutut länsimaat pitävät itseään ylempiarvoisina kaikkien arabimaiden uskontoon ja kulttuuriperintöön verrattuna. Tästä on saanut alkunsa nöyryytetyksi tulemisen tunne, joka on levinnyt hyvin laajalle näissä maissa ja jota terroristiryhmät käyttävät hyväkseen lietsoakseen vuorostaan vihaa länsimaita kohtaan.
Toiseksi haluaisin käsitellä Bushin hallinnon ja Sharonin hallituksen välisiä suhteita. Arabimaiden silmissä kaksinaismoralismia ei voida missään nimessä hyväksyä. Voidaanko Sharonin johtama Israel määritellä edelleen oikeusvaltioksi, vaikka siellä suoritetaan laittomia teloituksia, sovelletaan joukkorangaistuksia, rakennetaan aitaa palestiinalaisalueelle, perustetaan siirtokuntia ja estetään palestiinalaisilta veden kaltaisten perusluonnonvarojen saanti?
Yhdysvaltain hallitus on niin joustamaton, että se on pannut Irakin kärsimään kaksi sotaa ja kymmenen vuotta kauppasaartoa, eikä se nyt anna tuumaakaan periksi tilanteessa, jota YK:n ihmisoikeustoimikunnan raportoija piti jälleen eilen Genevessä humanitaarisena katastrofina. Huolena on, että Yhdysvaltain hallituksen menetelmä ja sen välinpitämätön suhtautuminen Lähi-idän konfliktiin voivat aiheuttaa vastakkaisen reaktion, toisin sanoen kyseisten maiden kansalaisista voi näyttää siltä, että jopa enemmän arvoa annetaan epädemokraattisille hallituksille ja poliittisille eliiteille, jotka ovat vastuussa voimavarojen epäreilusta käytöstä, laajalle levinneestä korruptiosta, demokratian ja perusoikeuksien puutteesta – ensinnäkin naisten oikeuksien puutteesta – eli lyhyesti sanottuna niille, jotka ovat vastuussa yhteiskuntien kriisistä ja alamäestä.
Euroopan unionilla on asemansa ja vastuunsa kaikessa tässä, mutta sillä on myös perinteisesti lujat suhteet Välimeren alueeseen. Suhteet perustuvat toisenlaiseen menetelmään, kumppanuuteen. Tätä strategiaa tehostettiin vastikään naapuruuspolitiikalla vastineena itälaajentumiselle. Kaikkea tätä ei siis pidä nyt kyseenalaistaa, vaan on luotava suhteet Bushin hallintoon ja Arabiliittoon sekä tehtävä yhteistyötä Palestiinan vapautusjärjestön PLO:n kanssa. Näin Euroopan unionin näkemys nähdään vaihtoehtona Yhdysvaltain hallinnon aloitteille. 

Sbarbati (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan unioni on sitoutunut lujasti rauhaan, mutta se on turhautunut pahoin uusimmista terrori-iskuista. Euroopalle Välimeri on ratkaisevan tärkeä alue, historiallinen haaste. Minun on valitettavasti todettava, ettei Eurooppa voi hyödyntää täysin Välimeren alueen tarjoamia mahdollisuuksia ennen kuin alueesta tulee rauhan, kehityksen, demokratian ja vakauden alue.
Nyt Israelin ja Palestiinan välinen konflikti murentaa viimeisetkin toivon rippeet, ja konfliktin kärjistyminen ei taatusti auta kansainvälisen terrorismin torjuntaa, vaan ideologisella tasolla se vain lietsoo terrorismia. Suurempi vastuunkanto on välttämätöntä, jotta alueelle taataan jatkossa rauha, ja kaikkia toimia, poliittista vaikutusvaltaa, rahavaroja ja inhimillisiä voimavaroja on käytettävä, jotta varmistetaan, että neuvottelupöytään palataan.
Ateenan foorumi oli näin ollen tärkeä askel, mutta kyse ei ole jommankumman puolen tukemisesta. Meidän on kuljettava edelleen kohti selvää tavoitetta, vaikka toiveet rauhasta on lähes haudattu. Päämäärä on kaksi valtiota, Israel ja Palestiina, jotka elävät rinta rinnan rauhan ja turvallisuuden vallitessa sekä syrjimättömyyden ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen hengessä. Tätä varten unionin on käytävä jatkuvaa ja avointa vuoropuhelua kaikkien arabimaiden kanssa. 
Boudjenah (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, kuten koko maailma on vahvistanut, Israelin armeijan toteuttama šeikki Jassinin murha on täysin vastuutonta yllyttämistä. Israelin johto osallistui Hamasin perustamiseen ja kehittämiseen, ja tarkoituksena oli tuolloin heikentää PLO:ta. Nyt Israelin johto yrittää sabotoida kaikki rauhanomaiset ratkaisuehdotukset. Raakaan voimaan perustuvalla lähestymistavalla on vain yksi tavoite: tuhotaan kaikki toiveet neuvottelurauhasta, ja rakennetaan sitten aita, joka nähdään ainoana hyväksyttävänä ratkaisuna. Häpeällisen aidan vankina on kokonainen kansakunta, ja aidan toiselle puolelle jää yhä enemmän tuon kansan maata ja luonnonvaroja. Aita on tuomittu maailmassa täysin, kuten Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan keskusteluista on käynyt ilmi.
Tällaiset toimet ovat turmiollisia sekä palestiinalaisille että israelilaisille, joten kuudenkymmenen keskeisen palestiinalaisjohtajan kehotus jättää Hamasin johtajan kuolema kostamatta on erittäin kunnioitusta herättävä ja rohkea. Euroopan unionin on korkea aika tukea heitä toteamalla selkeästi, että Sharon on suurin este rauhan tiellä, käynnistämällä erityisesti viralliset keskustelut pahimpaan mahdolliseen linjaan perustuvan politiikan vastustajien – Geneven sopimuksen esitaistelijoiden – kanssa, vaatimalla virallisesti, että kansainväliset joukot on lähetettävä välittömästi suojelemaan palestiinalaisalueiden väestöä, ja keskeyttämällä Israelin kanssa tehdyn sopimuksen soveltaminen, kuten parlamentti vaati kaksi vuotta sitten. Lyhyesti sanottuna on siirryttävä sanoista tekoihin, jotta kansainvälistä oikeutta noudatettaisiin. Kaikki muut lähestymistavat epäonnistuvat varmasti, eivätkä etenkään arabimaat voi suhtautua niihin vakavasti missään olosuhteissa.
Vaikka Yhdysvaltain presidentti kannustaa edelleen Sharonia ja ottaa hänet parin päivän päästä vastaan, unioni ei voi enää piiloutua sanojensa taakse. Euroopan unionin on omaksuttava täysin toisenlainen henki kuin Yhdysvaltojen laajaa Lähi-itää koskevassa suunnitelmassa, joka palvelee vain Yhdysvaltojen omia taloudellisia ja strategisia etuja, ja unionin on aloitettava lopultakin toimet, jos se haluaa toteuttaa Barcelonassa julistetun tavoitteen, rauhan ja vaurauden alueen. Irakiin tehdyn hyökkäyksen perusteet on osoitettu valheiksi ja myös Euroopassa terrorismi on kiihtynyt uudelleen, joten meidän on tehtävä rohkeampia aloitteita kuin mitä neuvosto ja komissio esittivät tämän päivän puheenvuoroissaan. Miehityksen päättyminen ja suvereenin ja elinkelpoisen Palestiinan valtion tunnustaminen veisivät terrorismilta otollisen kasvupohjan. Panoksena on tämän alueen ja koko maailman rauha. 
Maes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Madridin tapahtumien jälkeen uhka länsimaiden ja muslimimaiden välisestä yhteentörmäyksestä on entistä lähempänä. Annammeko tämän yksinkertaisesti tapahtua? Sekä Israelissa että palestiinalaisten keskuudessa on tahoja, jotka tavoittelevat molemminpuolista tuhoa. Mitäpä muuta niin kutsutusta sotilaallisesta ratkaisusta voisi loppujen lopuksi seurata?
Šeikki Jassin ei halunnut neuvotteluihin perustuvaa rauhaa, mutta haluaako Sharon? Sharon on yllyttänyt monta kertaa palestiinalaisia väkivaltaan, viimeksi miehittämällä sotilaallisesti Palestiinan, pystyttämällä aidan ja murhauttamalla Jassinin. Väkivalta on synnyttänyt jatkuvasti lisää väkivaltaa. Väkivalta aiheuttaa turhautumista jopa niin paljon, että konflikti on suuressa vaarassa levitä muille alueille, ja se uhkaa jopa maailmanrauhaa ja kaupunkiemme turvallisuutta.
Tämän takia pyydämme teitä vaihtamaan isommalle vaihteelle rauhanpyrkimyksissä, perumaan assosiaatiosopimuksen ja käynnistämään viipymättä keskustelun kansainvälisistä rauhanturvajoukoista Israelissa. Vain itsemääräämisoikeudessa piilee todella rauhanomainen lopputulos. 
Sandbæk (EDD ).
    Arvoisa puhemies, paras konfliktinehkäisytoimi on ihmisoikeuksien kunnioittaminen. Valitettavasti Sharon ei kunnioita ihmisoikeuksia piirun vertaa. Kaikille rauhanpyrkimyksille tekee hallaa, että kansainvälinen yhteisö antaa Sharonin jatkuvasti rikkoa kansainvälisiä sääntöjä. Israelin tuomitseminen ei riitä, vaan toimenpiteitä on toteutettava. Unioni voisi aloittaa keskeyttämällä kauppasopimusten soveltamisen. Israelilla on tietysti oikeus suojata kansalaisiaan terrori-iskuilta, mutta Sharonin jatkuvat ihmisoikeusloukkaukset ja laittomat teloitukset eivät suojaa Israelin kansalaisia vaan pikemminkin vaarantavat nämä. Tämä on kansainvälisen oikeuden vastaista ja asettaa täysin kyseenalaiseksi oikeusvaltion käsitteen, joka on keskeinen osa terrorismin torjuntaa. Israelin olisi helppo pidättää terroristeiksi epäillyt sen sijaan, että viattomia ohikulkijoita, joista monet ovat naisia ja lapsia, tapetaan täsmälleen samoin halveksittavin menetelmin, joita itsemurhaiskujen tekijät käyttävät.
Palestiinalaishallinto ei pysty lopettamaan itsemurhaiskuja, jos Israel tahallaan lietsoo kaikkea, joka johtaa itsemurhaiskuihin. Israelilla on näin osittainen vastuu iskuista. Monissa tapauksissa Israel on surmannut laittomasti juuri niitä palestiinalaisjohtajia, jotka ovat puoltaneet vankasti rauhaa ja itsemurhaiskujen lopettamista. Sharonin valtion terrori ei korvaa poliittisia neuvotteluja, kuten Geneven sopimusta ja rauhansuunnitelmaa, joille Israel nyt kääntää selkänsä. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Lähi-itä on maailman kolmen suuren ilmoitususkonnon henkinen kehto, mutta valitettavasti alue on samalla innoittanut muutamia harhaoppisia, jotka käyttävät islamia tappavien terrori-iskujen perusteena ja jotka vetoavat etenkin salafien ja wahhabien verenjanoisiin perinteisiin. Lähi-idästä on peräisin elintärkeä länsimaihin tuotu öljy, ja siellä käydään yhtä pisimmistä ja verisimmistä kiistoista arabimaiden ja Israelin välillä.
Lähi-idästä löytyy myös muutamia kaikkein armottomimpia hallintoja Saddamin entisestä Irakista Iranin nykyiseen hallitukseen. Myös Saudi-Arabia toimii raakalaismaisesti mestatessaan lainrikkojia muun muassa alkoholin nauttimisesta. Lähi-idästä ovat kotoisin monet unioniin saapuvat pakolaiset, joita tulee etenkin Kurdistanista. Jos Turkista tulee unionin jäsen, unionin rajat ulottuvat Lähi-itään, suoraan Syyrian, Irakin ja Iranin rajoille. Tämän takia alueen vakauttaminen rauhan, demokratian ja hyvän hallinnon alueeksi, jossa noudatetaan oikeusvaltion periaatteita ja kunnioitetaan ihmisoikeuksia, on oleellista unionin etujen kannalta sekä tärkeää alueen kansalaisille, jotka ovat kärsineet tyrannimaisten hallitusten ikeessä niin kauan.
Tämän takia tuen rauhansuunnitelmaa ja kahteen valtioon, Israeliin ja Palestiinaan, perustuvaa ratkaisua, jossa demokraattinen Palestiina elää demokraattisen Israelin rinnalla. Suhtaudun kuitenkin kriittisesti siihen, että unionin varoja annettiin suorana budjettitukena ilman riittäviä takeita, joilla olisi estetty varojen käyttö korruptioon ja mahdollisesti jopa terrorismiin sodan näyttämöllä, alueella, jossa tällainen käytäntö on yleistä. Mielestäni tämä oli virhe.
Huomenna parlamentin työryhmä, joka tarkastelee asiaa, julkistaa valitettavasti kaksi erillistä mietintöä. Olen aina tukenut ja tuen myös jatkossa Irakin vapauttamista Baath-puolueen tyranniasta, ja uskon edelleen optimistisesti, että lopulta syntyy uusi Irak, joka antaa uutta pontta demokraattiselle muutokselle alueen muissa osissa. Lopuksi toivon, että maltillisten muslimijohtajien ja Euroopan unionin poliitikkojen välillä käydään enemmän vuoropuhelua, jos haluamme välttää paljon pelätyn sivilisaatioiden yhteentörmäyksen. 
Menéndez del Valle (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Välimereen ja Lähi-itään viitaten neuvosto on juuri todennut, että – lainaan neuvostoa – "EU on valmis työskentelemään Yhdysvaltojen kanssa yhteistyön toteuttamiseksi alueen kanssa". Mielestäni ei olisi mitenkään pahitteeksi, jos Washington tekisi samoin ja ilmoittaisi haluavansa hartaasti tehdä yhteistyötä unionin kanssa.
Mielestäni yhteistyöhön olisi sisällyttävä seuraavaa: laaditaan ja esitetään hienotunteinen – ei karkea eikä raaka – suunnitelma Lähi-idän demokratisoimiseksi. Siihen olisi sisällytettävä myös todellisuuteen ja terveeseen järkeen perustuvat tavoitteet, ja samalla olisi mielestäni otettava huomioon, että liika kunnianhimo voi antaa ensi alkuun naurettavan vaikutelmaan ja johtaa sitten epäonnistumiseen – puhummehan alueesta, joka yltää Marokosta Pakistaniin. Yhdysvaltojen pitäisi mielestäni ennen kaikkea hyväksyä, että näin laajaa hanketta on mahdoton toteuttaa, ellei arabien ja Israelin välisen konfliktin ratkaisua pidetä ensisijaisena ja kaikkein tärkeimpänä tavoitteena.
Israel hylkäsi Saudi-Arabian rauhanehdotuksen, joka ratifioitiin Beirutissa Arabiliiton täysistunnossa. Israel on jumittanut – asiasta ei ole epäilystäkään, se on todella jumittanut – rauhansuunnitelman ja päättänyt jatkaa omaa yksipuolista tietään, johon kuuluvat laittomat murhat.
Painottaisin, että mielestäni tässä tilanteessa ja šeikki Jassinin surman takia arabien uutta huippukokousta, joka oli määrä pitää eilen Tunisiassa, jouduttiin lykkäämään. Mielestäni yksikään niin kutsuttua "laajaa Lähi-itää" koskeva aloite ei voi mitenkään onnistua tässä tilanteessa. Riittää, kun panee merkille, mitä meidän kaikkien selvästi maltillisena johtajana pitämä Jordanian kuningas Abdullah totesi toissapäivänä. Lainaan häntä: "Šeikki Jassinin surmaaminen viikko ennen Arabiliiton huippukokousta osoittaa israelilaisten halunneen, että kokous epäonnistuu ja että arabit eivät pystyisi aloittamaan uudelleen vuoropuhelua, koska Israel ei halua rauhaa." Kun maltillinen johtaja sanoo näin, unionin on pantava merkille, mitä tämä tarkoittaa, ja toimittava sen mukaisesti.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni toteamalla jäsen Laschetille, joka käytti juuri puheenvuoron – vaikka onkin harmi, ettei hän ole täällä – että olen samaa mieltä hänen kanssaan siitä, että meidän on puhuttava vähemmän kansainvälistä oikeutta rikkovista laittomista surmaamisista, koska kaikki meistä tuomitsevat ne. Ongelmana on, että surmatyöt on tehty, me kaikki tuomitsemme ne, mutta kukaan ei toimi, jotta niistä tehtäisiin loppu. 
Nordmann (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, haluan todeta kaksi seikkaa. Šeikki Jassinin teloitus on kyllä laillisesti kiistanalainen, mutta sen takia ei pidä unohtaa, kuka hän oikein oli: hän yllytti kauhistuttaviin itsemurhaiskuihin ja johti liikettä, jonka peruskirjassa vaaditaan edelleen Israelin tuhoamista ja vielä lisäksi juutalaisten hävittämistä kaikkialta maailmasta. Tätä ei saa unohtaa. Suremmeko tällaista miestä?
Toiseksi Yhdysvaltojen suunnitelma ansaitsee huomiota, sillä siinä meitä kehotetaan irrottautumaan harhakuvasta, johon unionin toimissa on nyt eksytty. Harhakuva on, että konfliktin ratkaisu tapahtuisi ennen Lähi-idän demokratisointia. Kuten tiedetään, demokratiat eivät sodi toisiaan vastaan, joten konfliktiin ei saada pysyvää ratkaisua, ellei Lähi-itä demokratisoidu ja modernisoidu. Arvoisa puhemies, ilman täydellistä suunnanmuutosta Euroopan unioni säilyy ikuisesti mahtipontisia lausumia jakelevana voimattomana elimenä, jota komission jäsen Patten edustaa vanhan shakespearelaisen näyttelijän mestarillisin ottein. 
Boumediene-Thiery (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, nyt kun parlamentaarinen Euro–Välimeri-edustajakokous on perustettu, Euroopan unionilla on, kuten kaikki ovat todenneet, velvollisuus osallistua rauhan palauttamiseen Barcelonan prosessin mukaisesti. Unionilla on historiallinen ja poliittinen vastuu, eikä se voi enää tyytyä pelkästään sanalliseen tuomitsemiseen silloin, kun alue kytee liekeissä tai suree terroristien iskun seurauksena.
Nyt Yhdysvallat on ilmoittanut, että sillä on suunnitelma Lähi-itää varten. Miten voidaan puhua suunnitelmista, kun Syyrian tiedetään olevan Libanonissa, kun Irakin miehitys on edelleen käynnissä ja kun Israelin ja palestiinalaisten väliseen konfliktiin ei ole vieläkään löytynyt ratkaisua? Suunnitelma on todella kiistelty ja kiistanalainen. Siitä kiistellään, koska Yhdysvallat ei ole vaivautunut keskustelemaan siitä asianosaisten maiden kanssa. Se osoittaa selvästi Yhdysvaltojen epäluottamuksen ja yksipuoliset toimet, kuten teki myös Irakin ennalta ehkäisevä sota. Siitä näkyvät lisäksi Yhdysvaltojen geopoliittinen tietämättömyys ja yleistykset, joita Yhdysvallat tekee lukemalla Pohjois-Afrikan maat Lähi-itään ja Pakistanin ja Afganistanin arabimaihin.
Mitä suunnitelmassa lopulta puolletaan? Terrorismin torjuntaa? Kyllä, mutta perustamalla Yhdysvaltojen tukikohtia alueelle. Eikö näin ole tehty jo vuosista 1990–1991 lähtien? Konfliktinratkaisua? Kyllä, mutta uskottavuuden vuoksi olisi välttämätöntä torjua terrorismin kaikkia muotoja, myös Israelin harjoittamaa valtion terroria. Israel yrittää itsepintaisesti tuhota Palestiinan kansan ja vieläpä rangaistusta saamatta. Demokraattisia uudistuksia? Varmasti kyllä, uudistukset ovat välttämättömiä ja oleellisia, koska ihmiset kärsivät nykyisin taloudellisesta, poliittisesta ja demokraattisesta vajeesta. Uudistuksia tarvitaan, mutta myös talouden on kehityttävä.
Päätän puheenvuoroni toteamalla, että uudistukset voidaan toteuttaa vain kaventamalla vallanpitäjien ja kansan välistä kuilua. Kansalaisyhteiskunta on otettava mukaan. Tästä syystä meidän on täällä Euroopassa tuettava edistyksellisiä ryhmiä tai rauhaa edistäviä maan sisäisiä ryhmiä ja vahvistettava vuoropuhelua, jotta pelot hälvenisivät, väkivalta lopultakin päättyisi ja yhteiset arvot nousisivat valtaan. 
Van Dam (EDD ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kaikki, jotka eivät tunnusta Israelin valtion velvollisuutta suojella kansalaisiaan terrorismilta, menettävät uskottavuutensa. Palestiinalaisjohto aloitti toisen kaksi ja puoli vuotta sitten saavuttaakseen tavoitteensa väkivaltaisin keinoin, minkä jälkeen sirpalekranaatteja vyötäisillään kantaneet katkeroituneet ovat tappaneet lähes tuhat israelilaista miestä, naista ja lasta. Missä viipyy Euroopan laajuinen suuttumus palestiinalaisjohtajia kohtaan, jotka verhoavat lapsensa pommein ja jotka ovat valmiita pamauttamaan nämä kylmäverisesti taivaan tuuliin, jos sotilaat saavat nämä kiinni?
Lähi-idän rauhan suurin este on palestiinalaisten haluttomuus tunnustaa Israelin valtio. Mitään muuta selitystä ei löydy Arafatin kieltäytymiselle Camp Davidissa. Israelin valtiossa on arabien maata vain 0,6 prosenttia. Arabit luulivat kauan, että he voisivat ajaa juutalaiset mereen käyttämällä palestiinalaispakolaisia kohdistaakseen Israeliin kansainvälistä painostusta. Arabimaat eivät ole koskaan suoneet palestiinalaisveljilleen arvokasta olemassaoloa. Myös YK piti palestiinalaisten pakolaisasemaa voimassa keinotekoisesti 50 vuotta. Kuningas Abdullahin ensimmäinen reaktio Israelin mahdolliseen Gazasta vetäytymiseen oli pelko, että palestiinalaiset tulisivat etsimään työtä Jordaniasta
Rauha liittyy väistämättä oikeuteen, ja ongelma piilee juuri tässä. Omassa maanosassaan Euroopan unioni on nostanut demokratian jalustalle, mutta jättää huomiotta demokratian Israelissa, alueella, jossa vallitsee yksinomaan diktatuuri – tapauksen mukaan joko valistunut tai valistumaton. 
McMillan-Scott (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Hamasin johtajan surmaamisella oli yksi seuraus, Arabiliiton huippukokouksen peruuntuminen. Huippukokous piti järjestää eilen ja tänään. Tämä on harmillista, sillä huippukokouksessa olisi käsitelty useita ehdotuksia, joilla arabimaita on tarkoitus uudistaa. Haluan keskittyä uudistuksiin, sillä se on perustavan tärkeää Euroopan unionin turvallisuuden kannalta.
Irlannin ulkoministeri puhui arabien ja Israelin välisestä konfliktista. Hän puhui myös demokratian ja kansalaisyhteiskunnan kehittymisestä näissä maissa. Kysymykseni kuuluu, mitä voimme tehdä? Komission jäsen Patten puhui Barcelonan prosessista, joka on tavoittelemisen arvoinen ja joka laadittiin kauan ennen Yhdysvaltojen ajatusta laajasta Lähi-idästä. Sillä ei kuitenkaan ole sellaista vaikutusta, kuin sillä voisi olla.
Kuten osa teistä ehkä tietää, olen viime kuukausina matkustanut demokratia-aloitetta käsittelevänä esittelijänä konferenssiin Jemenin Sanaan, Kairoon, Aleksandriaan ja Damaskokseen, arabimaiden parlamenttien liiton konferenssiin sekä Ateenassa viime viikolla pidettyyn konferenssiin teidän kanssanne, arvoisa puhemies. Tällaisella demokraattisella kiertomatkalla on yksi tavoite: herätetään arabimaiden asukkaiden demokratiannälkä ja muun muassa oikeusvaltion ja kansalaisyhteiskunnan kaipuu. Tiedämme, mikä on oman ulkopolitiikkamme painopiste: ihmisoikeudet, demokratia, perusoikeuksien edistäminen ja oikeusvaltio. Euroopan unioni käyttää Meda-varoja yli 700 miljoonaa euroa, joista vain 7 miljoonaa euroa käytetään demokratian edistämiseen, vaikka ympärillämme on paljon epävakautta. Olen kahden tulen välissä: toisella puolella polttaa neuvoston byrokraattinen jarrutuspolitiikka ja toisella puolella komission byrokraattinen jarrutuspolitiikka. Tarvitaan ohjelma, joka toimii. Meillä parlamentissa on keinot ja halua tällaisen ohjelman laatimiseen. Kysymys kuuluu, hyväksyvätkö komissio ja neuvosto omat poliittiset painopisteensä? Osoitan sanani kahdelle kokeneelle poliitikolle, jotka molemmat ovat vastuullisissa asemissa Euroopan kannalta hyvin herkkään aikaan. 
Van den Berg (PSE ).
    Arvoisa puhemies, väkivallan kierre Lähi-idässä ei näytä purkautuvan, vaan viime viikolla se syveni jälleen, kun vihaa lietsonut Hamasin johtaja Jassin murhattiin kylmäverisesti Israelin pääministerin Sharonin käskystä. Pyydän, etteivät palestiinalaiset käyttäisi väkivaltaa kostaakseen Sharonin laittoman toimen. Nyt on aika päästä kierteestä ja käydä arvokkaasti rauhanomaiseen vastarintaan. Toistan palestiinalaisten akateemikkojen vetoomuksen, jossa nämä pyysivät, ettei uusia itsemurhaiskuja tehtäisi.
Pääministeri Sharon rikkoo ihmisoikeuksia ja sivuuttaa YK:n päätöslauselmat rakentamalla aidan miehitetyille alueille, perustamalla uusia siirtokuntia ja teloittamalla palestiinalaisia laittomasti. Kehottaisin näin ollen, että Israelin kanssa tehdyn EU:n assosiaatiosopimuksen soveltaminen keskeytetään 2 artiklan ihmisoikeuslausekkeen nojalla, kunnes Israelin hallitus on perunut kehotuksensa iskuihin, jotka rikkovat kansainvälistä oikeutta ja tekevät Sharonin hallituksesta uhkan turvallisuudelle ja Israelin perustuslailliselle valtiolle.
Israelin ja palestiinalaisten välinen tilanne on vakava häiriötekijä koko alueella. Lähi-itä kaipaa laajamittaista demokraattista aloitetta vuoropuhelun ja yhteistyön vakiinnuttamiseksi kaikkien alueen maiden välillä. Euroopan unionilla on aloitteen esittämiseen sopivat keinot. Euroopan unionin ja Välimeren maiden välille on perustettava kumppanuussuhteet Barcelonan prosessin mukaisesti siten, että edistetään strategisesti poliittisia ja taloudellisia sekä sosiaalisia uudistuksia Israelin ja palestiinalaisten välisen konfliktin ratkaisemiseksi. Olen vakuuttunut, että sekä Israelin että Palestiinan kansalaisten keskuudessa on tälle suuri poliittinen tarve.
Lopuksi pyytäisin YK:n turvallisuusneuvostoon kuuluvia Euroopan unionin jäsenvaltioita tekemään ehdotuksen YK:n interventiojoukoista, jotka sijoitettaisiin vuoden 1967 rajoille suojelemaan Israelin ja Palestiinan kansalaisia terrori-iskuja vastaan. Rauhan edistäminen Lähi-idässä on valtava osa terrorismin torjuntaa. 
De Clercq (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tuotamme liukuhihnalta mahtipontisia julkilausumia ja tuomitsemme väkivallan Lähi-idässä. Onko tässä todella kaikki, minkä pystymme tekemään? Miksei Euroopan unioni voi toimia aktiivisemmin tässä konfliktissa? Juuri nyt on monia syitä, miksi Euroopan unionin pitäisi olla edelläkävijänä rauhanprosessissa.
Viime aikojen tapahtumien takia on, surullista kyllä, enemmän kuin todennäköistä, että Israelin ja palestiinalaisten väliset suhteet radikalisoituvat. Yhdysvaltojen asema mainiona kansainvälisenä neuvottelijana on kokenut muutamia vakavia takaiskuja Afganistanin ja Irakin jälkeen. Asteittain etenevän kansainvälisen suunnitelman toteuttaminen vaikuttaa kaukaiselta, joten Euroopan unionin pitäisi toimia. Rauha ja vakaus ovat täysin sen etujen mukaisia. Olemmehan loppujen lopuksi kyseisen alueen suurimpia kauppakumppaneita ja suurimpia humanitaarisen avun ja rahoitusavun tarjoajia. Milloin sanoista päästään lopulta tekoihin? 
Banotti (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, osallistuin hiljattain arabinaisten konferenssiin Beirutissa. Naiset olivat kotoisin 22 arabimaasta. Minua hämmästytti, kuinka he kaikki puhuivat yhteistä kieltä, mikä teki heistä yhtenäisiä tavalla, josta me täällä Euroopassa ehkä edelleen haaveilemme. Huolimatta konferenssin puheenvuorojen aiheista – kaikki naiset olivat korkeasti koulutettuja ja sivistyneitä – jok'ikinen puhuja mainitsi palestiinalaiskysymyksen. Tämä on selvästi erittäin yhdistävä tekijä kaikissa arabimaissa.
Olemme Irlannissa oppineet kolmenkymmenen vuoden aikana traagisesti ja kauhealla tavalla, millaista on elää terrorismin vallassa. Olemme myös nähneet, kuinka pahimmat vihamiehet uskalsivat ottaa ratkaisevan askeleen, jonka ansiosta Pohjois-Irlantiin saatiin rauha meidän kaikkien suureksi helpotukseksi. Myös komission jäsenellä Pattenilla oli selvästi osansa asiassa.
En halua toistaa asioita, joita kollegani ovat tänä iltapäivänä sanoneet, mutta meidän on tunnustettava, että tragedian ytimessä on kokonainen sukupolvi pieniä, kasvuiässä olevia ihmisiä, jotka elävät rähjäisissä palestiinalaisleireissä. Heidän ensimmäinen leikkinsä on sotilaiden heittely kivillä, aivan kuin ennen Pohjois-Irlannissa. Rajan toisella puolella on toinen sukupolvi lapsia, jotka ovat liian peloissaan mennäkseen kouluun, sillä heitä kuljettava bussi saattaisi räjähtää. Näistä lapsista tulee 20 vuoden kuluttua johtajia tai ehkäpä uhreja tai itsemurhaiskujen tekijöitä.
Me kaikki tuomitsemme varauksetta kauhistuttavat tapahtumat sekä Palestiinassa että Israelissa. Ratkaiseva askel on kuitenkin uskallettava ottaa. Ystäväni mukaan huulilla on tuolloin oltava hymynhäive ja purut on karistettava vatsasta. On unohdettava kamalat asiat, joita olemme toisillemme tehneet, ja on alettava yrittää. On puututtava Lähi-idän kamaliin ongelmiin, jotka ovat nykyisin keskeisiä käytännössä maailman jokaisessa tärkeässä poliittisessa kysymyksessä. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, näinä päivinä on puhuttu uudesta Lähi-idän politiikasta, laajasta Lähi-idästä. Jos tämä ei jää pelkäksi kerskailuksi, niin mielestäni tällaisen politiikan ytimessä on oltava ennen kaikkea kaksi asiaa.
Ensinnäkin Lähi-idän suurin konflikti on ratkaistava. Toivon, että Yhdysvallat uhraisi yhtä paljon energiaa – millä en siis tarkoita asevoimia – Lähi-idän nykyisen ongelman ratkaisemiseen kuin se uhraa Irakiin. Toivoisin myös, että Euroopan unioni käyttäisi yhtä paljon energiaa Lähi-idän ongelman ratkaisuun, kuin osa Euroopan unionin jäsenvaltioista käyttää Irakissa, koska näin terrori-iskut vähenisivät ja šeikki Jassinin tappamisen kaltaisia laittomia surmia tehtäisiin vähemmän. Kuten komission jäsen Patten totesi, kuoleman kulttuuri on lyötävä ja tuhottava.
Toiseksi arabimaat todella tarvitsevat uudistuksia. Toisin kuin monet kollegani, minä en ole kuitenkaan havainnut kovinkaan paljon näyttöä siitä, että Yhdysvallat olisi tukenut uudistusliikkeitä Jordaniassa, Egyptissä tai Saud-Arabiassa viime vuosina. En ole nähnyt sen tukevan demokratiaa ja ihmisoikeuksia noissa maissa paljoakaan. Jos Amerikan yhdysvallat ottaa tämän nyt asiakseen, kannatan sitä, että tuemme heidän rinnallaan uudistustoimia arabimaiden sisällä. Arabimaissa on tarpeeksi naisia, jotka ovat tyytymättömiä yhä jatkuvaan naisten ankaraan syrjintään. Arabimaissa on tarpeeksi vähemmistöjä, jotka ovat tyytymättömiä vähemmistöjen syrjintään. Arabimaissa on tarpeeksi ihmisiä, jotka ovat tyytymättömiä syrjintään sekä ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien laiminlyöntiin. Jonkin aikaa sitten otimme ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa vastaan henkilöitä, jotka olivat hijattain laatineet raportin, josta kävi ilmi, missä arabimaiden itsensä tunnustamat modernisoinnin ja demokratisoinnin esteet oikein piilevät.
Mielestäni ainoa käytännön etenemistapa uudessa Lähi-idän politiikassa on sellainen, että ulkopuolisella sotilaallisella väliintulolla uhkaamisen sijasta etenkin Euroopan unioni tukee uudistusprosessia arabimaissa. Meidän pitäisi tehdä enemmän, käyttää enemmän varoja ja myös paljon enemmän energiaa, jotta tärkeitä uudistuksia arabimaissa saadaan edistettyä. 
Souladakis (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kymmenen vuotta Rabinin ja Arafatin sopimusten jälkeen puolueeton tarkkailija, joka laskee Blairin ja Gaddafin välillä vaihdetut kohteliaisuudet, sanoisi, että ihme on tapahtunut. Jos hän kuitenkin tarkastelisi asiaa tarkemmin, hän toteaisi, että tragedia on nyt suurempi. Mihin vaaka on kallistunut? Vaaka osoittaa nyt melko selvästi pahempaan suuntaan kuin kymmenen vuotta sitten, jolloin oli tapahtumia ja poliittisia valintoja.
Emme reagoineet, kun monilta tahoilta kävi selväksi, että hallituksen virallinen linja on murhata ihmisiä. Emme reagoineet silloinkaan, kun uutta häpeällistä aitaa alettiin rakentaa. Yksi erikoisuus pistää politiikassamme silmään: olemme kyllä alueen suurin rahoittaja, mutta rahoituksen myöntäminen ilman poliittista väliintuloa on pohjimmiltaan sama kuin kaataisi vettä reikiä täynnä olevaan kannuun tai sankoon, joka ei pidä vettä.
Mitä me nyt teemme? Meidän on selvästikin tehtävä aloitteita. Muutaman päivän päästä puheenjohtajavaltio tapaa tavan mukaan Amerikan yhdysvaltojen presidentin ja ottaa esille tärkeän seikan, yhteisen lähestymistavan asiaan. Olisi tietenkin parempi, jos tapaaminen järjestettäisiin viimeinkin Brysselissä.
Puhumme myös Euro–Välimeri-konferenssista, ja pidämme kaikki Ateenan parlamentaarista kokousta myönteisenä. Vastaava aloite on kuitenkin tehtävä myös hallitusten tasolla. Toisin sanoen jos emme pääse ongelman ytimeen, meidän on rajattava ongelmaa. Ei olisi esimerkiksi ollenkaan pahasta, jos perustaisimme alueelle erityisen toimiston, joka sijaitsisi Kyproksella ja panisi merkille kaikki häiriöt ja toteuttaisi tarvittavat aloitteet. Politiikka ei ole puolueetonta. Politiikassa tehdään aloitteita, toteutetaan ennakoivia toimia, annetaan ehdotuksia ja saavutetaan tuloksia. Jos Euroopan unioni haluaa osoittaa kykynsä myös omien etujensa vuoksi, kyseisellä alueella on kyllä kypsytty siihen pisteeseen, että koko ihmiskunta antaa yleisen hyväksyntänsä, jos unioni edesauttaa palestiinalaisia koskevan ongelman ratkaisemista. Palestiinalaisia koskeva ongelma on vain jäävuoren huippu, mutta jos se saadaan ratkaistua, loputkin ongelmat selviävät. 
Theorin (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Lähi-itään saadaan kestävä rauha vain vakavilla neuvotteluilla ja kansainvälistä oikeutta noudattamalla. Aidan rakentaminen ja uusien siirtokuntien perustaminen miehitetylle alueelle ei edistä rauhaa. Rauha ei synny sen enempää Israelin kuin palestiinalaisten tekemillä terrori-iskuilla. Mitään terrori-iskuja ei voida hyväksyä.
Israelin määräämä šeikki Jassinin murha on terroriteko ja rikos kansainvälisen oikeuden perusteella. Se on tuomittava. On selvää, että Israel on rikkonut assosiaatiosopimusta. Euroopan unionin ei pidä hyväksyä tätä. Konfliktin ratkaiseminen edellyttää, että Euroopan unioni ja YK osallistuvat aktiivisesti myös muutoin kuin lähettämällä rauhanturvajoukkoja ja lisäämällä tukea Palestiinan kansalle. Tarvitaan siis selkeää poliittista linjaa. Sharon on tehnyt selväksi, että hän aikoo jatkossakin käskeä teloittamaan palestiinalaisjohtajia. Ellei Israelin hallitus luovu välittömästi tällaisista suunnitelmista, Israelin kanssa tehty sopimus on peruttava. Molempien osapuolten on noudatettava sopimuksia. Suopea suhtautuminen Israeliin ja sen hallitukseen ei auta Israelia. 
De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Hamasin johtajan, šeikki Ahmed Jassinin ja seitsemän muun palestiinalaisen surmaaminen rikkoi selvästi kansainvälistä oikeutta. Tuomitsen täysin kaikki terroriteot, olipa tekijä peräisin mistä tahansa, ja pyydän palestiinalaisilta, etteivät nämä vastaa väkivaltaisesti tähän uusimpaan yllytykseen. Jos väkivallan kierteestä aiotaan päästä, jonkun on otettava ensimmäinen askel. Minusta on erityisen vastenmielistä, että palestiinalaiset terroristiryhmät käyttävät lapsia pommi-iskuissa ja kohdistavat iskut siviiliväestöön.
Ariel Sharonin hallitus on omaksunut jälleen kerran tyrannitaktiikan, joka vain jumittaa rauhanprosessin ja estää mahdollisuudet rakentaviin neuvotteluihin. Palestiinalaisalueen miehitys jatkuu, ja niin kutsutun turva-aidan rakentaminen suurimmaksi osaksi palestiinalaisten alueelle sulkee palestiinalaiset omille alueilleen, tuhoaa heidän elinkeinonsa, kahlitsee heidät, köyhdyttää heidät ja vaivuttaa heidät epätoivoon. Euroopan unioni tarjoaa toisaalta pelkästään porkkanaa, ei keppiä. Kyse ei ole siitä, etteikö Euroopan unionilla olisi keppiä. Se vain kieltäytyy edes vilauttamasta keppiä, puhumattakaan sen käyttämisestä.
Kehottaisin komissiota ja neuvostoa vaatimaan, että Israel toteuttaa välittömästi toimia täyttääkseen assosiaatiosopimuksessa määrätyt ihmisoikeuksia koskevat velvoitteet. Nyt se ei näin tee, ja ellemme vaadi sitä tekemään näin, joudumme jatkossa niittämään hirveää satoa. 
Dhaene (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Lähi-idän rauha lepää palestiinalaisten ja Israelin välisen konfliktin ja koko strategista kumppanuutta koskevan Euroopan unionin politiikan varassa. Kun Kypros liittyy unioniin 1. toukokuuta, Tel Aviv on vain puolen tunnin lentomatkan päässä Euroopan unionista, ja meistä tulee naapureita. Parlamentin valtuuskunnan vastikään tekemällä vierailulla huomasimme, että monilla israelilaisilla on suuria odotuksia Euroopan unionista. He odottavat meidän ottavan johtavan aseman alueella.
Israelia johtaa mies, joka tallaa kansainvälisen oikeuden jalkoihinsa ja kaataa konfliktissa vain lisää vettä myllyyn. Hän tekee paljon hallaa maalleen ja antaa kansainvälisille terroristeille erinomaisen tekosyyn toimia.
Neuvoston julisti Euroopan unionin vastustavan johdonmukaisesti laittomia teloituksia. Mielestäni ainoa johdonmukainen kanta olisi kauppasuhteiden tarkistaminen ja taloudellisen vaikutusvallan käyttäminen keppinä ja porkkanana – ei kuitenkaan yksin Israelia vastaan. 
Roche,
   .  Arvoisa puhemies, esitän asiani lyhyesti. Haluan kiittää keskusteluun osallistuneita parlamentin jäseniä. Keskustelu oli hyödyllinen, ja siinä tuli selväksi, että olemme pohjimmiltamme yhtä mieltä siitä, että Euroopan unionin on toimittava kaikin mahdollisin keinoin nyt tarkastelluissa kysymyksissä. Olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että Euroopan unionin on lisättävä sitoutumistaan alueella.
Olen samaa mieltä jäsenten kanssa erityisesti siitä, että on tärkeää kuulla tiiviisti asianosaisia maita alueella. Ongelmiin puuttumiseen ja välttämättömien uudistusten tekemiseen tarvittavan tarmon ja aloitteellisuuden on lähdettävä alueen sisältä. On helppoa vaipua epätoivoon, kun näkee kauhuja kauhujen perään, kurjuutta kurjuuden perään, kuten olemme nähneet. Todellisuudessa unionin on kuitenkin omalta osaltaan joudutettava asioita niiltä osin kuin voidaan. Sen on yritettävä ja vähintäänkin luotava tila, jossa rauha voidaan saada aikaan.
Unionin on toimittava tätä varten yhteistyössä alueen kanssa ja autettava sitä kohtaamaan kaikki haasteet.
Pysyvä ja kattava ratkaisu löytyy rauhansuunnitelmasta, joka on ainoa tie eteenpäin. Assosiaatiosopimuksen soveltamisen keskeyttämistä esitettiin edistymiskeinona alueen konfliktissa. Mielestäni keskustelu ja painostus edistäisivät asioita jonkin verran. Strategista kumppanuutta koskevassa väliraportissa, jonka neuvosto esitteli viime viikolla, Euroopan unionille on laadittu suuntaa-antavat periaatteet, joita noudatetaan sitouduttaessa alueeseen.
Puheenjohtajavaltio on sitoutunut kehittämään strategista kumppanuutta yhteistyön ja vuoropuhelun pohjalta alueen kaikkien maiden kanssa.
Haluaisin vielä kiittää jäseniä ajatuksia herättävistä ja osuvista puheenvuoroista. 
Puhemies.
   Kiitoksia, ministeri Roche. Komission jäsen Patten ilmoitti, ettei hän aio vastata arvovaltaisista pyynnöistä ja Shakespearen, Homeroksen ja Odysseuksen lainauksista huolimatta.
Keskustelu on päättynyt.
Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   . Israel murhasi Hamasin hengellisen johtajan, mikä vahvistaa jälleen, että Sharonin hallituksen noudattama politiikka on luonteeltaan murhanhimoista terrorismia, jolla yritetään nujertaa Palestiinan urhea kansa. Se perustuu vastaavanlaisiin murhiin, joita jotkut henkilöt perustelevat terrorismilta suojelemisella.
Sharonin hallitus ei uskaltaisi tehdä rikoksia, ellei se saisi Yhdysvalloilta suoraa tukea ja rohkaisua. Euroopan unioni jatkaa puolestaan Israelin suvaitsemista ja tukemista, jolloin murhaajat ja uhrit joutuvat yhdenveroiseen asemaan. Brysselin huippukokouksessa rajoituttiin ilmoittamaan, että unioni tuomitsee laittomat teloitukset (joiksi näitä murhia kutsutaan), mutta tunnustaa "Israelin oikeuden suojella kansalaisiaan terrorihyökkäyksiltä".
Kreikan kommunistinen puolue on toistuvasti ilmaissut solidaarisuutensa urhealle Palestiinan kansalle ja tukenut palestiinalaisten käymää oikeutettua taistelua. Se tuomitsee täysin Israelin kansanmurhapolitiikan, pahoittelee ihmishenkien menetyksiä ja on vakuuttunut siitä, että kaikki väkivalta juontaa juurensa palestiinalaisalueiden miehitykseen. Se ilmaisee myös tukensa Israelin rauhanliikkeille sekä kaikille niille, jotka kieltäytyvät palvelemasta armeijassa ja miehitetyillä alueilla. Alueelle ei saada rauhaa, ennen kuin Palestiinan kansalla on kotimaa. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
   .  Lähi-idän tilanne on kestänyt kymmeniä vuosia.
Olemme osoittaneet monin tavoin solidaarisuuttamme Palestiinan kansaa kohtaan sekä niitä yksittäisiä henkilöitä ja ryhmiä kohtaan Israelissa, jotka pyrkivät saamaan alueelle rauhan. Yhteinen aloite rauhan, vakauden ja demokratian edistämiseksi koko Lähi-idän alueella, mikä on tämän neuvoston ja komission julkilausuman aihe, ansaitsisi tukemme, jos se todella olisi yhteinen aloite rauhan edistämiseksi. Emme voi hyväksyä sitä, että hienot aiheet tai otsikot peittävät taakseen tilanteelle ominaisen epätasapainon ja niissä esitetään jopa harhaanjohtavia tulkintoja tapahtumista.
Terrorismia ei voi perustella terrorismia vastaan tehdyillä hyökkäyksillä, eikä terrorismia voi kaunistella kutsumalla sitä kiertoilmausta käyttäen "laittomaksi teloitukseksi" tai käyttämällä vastaavaa kuvitteellista ilmaisua.
Hamasin johtajan surmaaminen ei edistänyt Lähi-idän rauhaa mitenkään, olimmepa Hamasista mitä mieltä hyvänsä. Itse asiassa vaikutukset ovat olleet lähinnä päinvastaisia. Lähi-idän rauhaa ei edistetä millään tavalla myöskään siten, ettei Ariel Sharonin fasistista hallitusta saateta vastuuseen väkivallan ja terrorin levittämisestä.
Parlamentin ja Euroopan unionin on ilmaistava selkeät ja yksiselitteiset kannat, joissa terrorismi tuomitaan. Kannat ovat kuitenkin uskottavia vain, jos niissä tuomitaan Israelin hallituksen terroritoimet ja jos niiden perusteella toteutetaan konkreettisia poliittisia ja diplomaattisia toimenpiteitä, kuten keskeytetään Israelin kanssa tehdyn assosiaatiosopimuksen soveltaminen. 
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavina neuvoston ja komission julkilausumat tilanteesta Kosovossa. 
Roche,
   .  Arvoisa puhemies, olimme kaikki järkyttyneitä etnisen väkivallan puhkeamisesta Kosovossa 17. ja 18. maaliskuuta. Viimeisimmät levottomuudet johtivat useiden ihmisten kuolemaan ja loukkaantumisiin, ja 3000 ihmistä joutui jättämään kotinsa. Levottomuuksissa tuhoutui myös kirkkoja, sairaaloita ja kouluja, jotka oli tietoisesti valittu kohteiksi, eli hyökkäys kohdistui nimenomaan yhteiseen näkemykseemme monietnisestä Kosovosta. Vaikka tilanne Kosovossa onkin rauhoittunut maaliskuun 18. päivän jälkeen, se on edelleen hyvin kireä. Kansainvälisiä KFOR-rauhanturvajoukkoja on vahvistettu merkittävästi vastauksena väkivaltaan. Haluan kiittää kaikkia niitä, jotka ovat tehneet kovasti töitä tilanteen vakauttamiseksi ja rauhan palauttamiseksi Kosovoon. Haluan myös omasta puolestani sekä neuvoston puolesta ilmaista surunvalittelumme kaikille niille, jotka ovat menettäneet henkensä, loukkaantuneet tai menettäneet rakkaitaan.
Maaliskuun 22. päivänä kokoontunut yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto sekä 26. maaliskuuta kokoontunut Eurooppa-neuvosto tuomitsivat väkivallan, ihmishenkien menetykset, omaisuuden vahingoittamisen sekä uskonnollisen perinnön ja kulttuuriperinnön tuhoamisen Kosovossa. Euroopan unioni on jälleen kerran vahvistanut täyden sitoutumisensa turvallisen, demokraattisen ja monietnisen Kosovon kehittämiseen YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 mukaisesti. Euroopan unioni antaa voimakkaan tukensa Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin erityisedustajalle Harri Holkerille, Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon-siviilioperaatiolle sekä KFOR-joukoille pyrittäessä määrätietoisesti vakauttamaan tilanne ja varmistamaan turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 täysimääräinen täytäntöönpano. Haluan korostaa, että Euroopan unioni tukee voimakkaasti Yhdistyneiden Kansakuntien noudattamaa "ei asemaa ennen edellytysten täyttämistä" -politiikkaa. Tämä politiikka yhdessä turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 kanssa on edelleen perustana kansainvälisen yhteisön sitoutumiselle Kosovoon. Euroopan unioni pohtii parhaillaan, kuinka se voisi vahvistaa tukeaan YK:n "ei asemaa ennen edellytysten täyttämistä" -politiikalle.
Viimeaikaiset väkivaltaiset tapahtumat ovat vaarantaneet edistyksen, joka on tähän mennessä saavutettu suurella vaivalla. Nyt on tärkeää, että pidämme kiinni poliittisten ratkaisujen tärkeysjärjestyksestä Kosovossa sekä varmistamme, ettei etniseen väkivaltaan enää sorruta. Uskonnollisten ääriliikkeiden voimakas kasvu koituisi kaikkien kosovolaisten vahingoksi. On selvää, että maan kansalaisten tulevaisuudessa häämöttää Länsi-Balkanin maiden mahdollinen yhdentyminen Euroopan unionin rakenteisiin. Tästä sovittiin EU:n ja Länsi-Balkanin maiden huippukokouksessa kesäkuussa 2003. YK:n "ei asemaa ennen edellytysten täyttämistä" -politiikan täytäntöönpanolla on keskeinen osa tämän tavoitteen saavuttamisessa. Kysymystä Kosovon lopullisesta asemasta voidaan kuitenkin käsitellä vasta sitten, kun edellytysten täytäntöönpanossa ja arvioinnissa on edistytty riittävästi. Viimeaikaisesta väkivallasta ja jatkuvista jännitteistä huolimatta tämä edellyttää käytännön kysymyksiä koskevan vuoropuhelun käynnistämistä uudelleen Belgradin ja Pristinan välille.
Kuten parlamentin jäsenet tietävät, korkea edustaja Solana vieraili yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston pyynnöstä Kosovossa 24. maaliskuuta. Vierailuun osallistui myös komission jäsen Patten. Heillä oli vietävänään hyvin selkeä viesti: Kosovon poliittisten johtajien, erityisesti Kosovon albaanien johtajien, on otettava vastuu tilanteesta ja varmistettava, ettei etninen väkivalta tai tällaisen väkivallan uhka pääse toistumaan. Väkivaltaan syyllistyneet on saatettava oikeuden eteen.
Kosovon väliaikaisen itsehallinnon on osoitettava sitoutumisensa monietnisen Kosovon rakentamiseen. Viime viikolla kokoontunut Eurooppa-neuvosto vaati sitä ryhtymään välittömästi tämänsuuntaisiin toimiin myöntämällä varoja vahinkoja kärsineen omaisuuden, myös kirkkojen, pikaiseen korjaamiseen, jotta maan sisäiset pakolaiset voisivat turvallisesti palata koteihinsa. Pidän hyvin myönteisenä, että väliaikaishallinto on varannut 5 miljoonaa euroa jälleenrakentamisen tukemiseen, sekä sitä, että Kosovon edustajakokous antoi 26. maaliskuuta yksimielisen julistuksen, jossa se tuomitsi viimeaikaisen väkivallan.
Niin myönteisiä kuin tällaiset lausunnot ovatkin, ne eivät yksin riitä. Nyt tarvitaan todellisia ponnisteluja etnisten raja-aitojen kaatamiseksi, jotta saadaan luotua sellainen Kosovo, jossa kaikki voivat elää rauhassa ja turvassa. Tätä varten Kosovon poliittisten johtajien on nyt tehtävä entistä tiiviimpää yhteistyötä Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon-siviilioperaation (UNMIK) ja KFOR-joukkojen kanssa kaikkien kansanryhmien, myös vähemmistöyhteisöjen, jäsenten oikeuksien turvaamiseksi.
Se, mitä Kosovossa on tapahtunut viimeisten parin viikon aikana, muistuttaa meitä kaikkia Euroopan unionin tärkeästä roolista – ei vain Kosovossa vaan myös laajemmin koko alueella. Euroopan unioni on omaksunut johtavan roolin Länsi-Balkanin maiden kanssa tehtävässä työssä, jonka tavoitteena on lujittaa alueen rauhaa ja vakautta sekä edistää taloudellista kehitystä ja ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteiden kunnioitusta. Euroopan unionin myöntämä apu noiden tavoitteiden tukemiseksi alueella nousee yhteensä 4,65 miljardiin euroon vuosina 2000–2006. Unioni ja sen jäsenvaltiot ovat jatkossakin Kosovossa toteutettavien kansainvälisten toimien tärkein rahoittaja. Lisäksi Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat lähettäneet eniten sotilaitaan KFOR-joukkoihin.
Suhteiden tiivistäminen Länsi-Balkanin maihin on yksi Euroopan unionin tärkeimmistä tavoitteista. Viime vuonna pidetystä Thessalonikin huippukokouksesta lähtien Euroopan unionilla ja Länsi-Balkanin mailla on ollut yhteinen etenemissuunnitelma. Lopullisena tavoitteena on yhdentyminen, jota viedään eteenpäin vakautus- ja assosiaatioprosessin avulla sekä panemalla täytäntöön joukko sopimuksia, joilla viimeiset 13 vuotta kestäneet traagiset konfliktit saatetaan päätökseen. Kosovon tapauksessa Euroopan komission keväällä 2003 alkuun panema vakautus- ja assosiaatioprosessin seurantamekanismi on suunniteltu helpottamaan Kosovon edistymistä prosessissa ja tuomaan Kosovo mukaan eurooppalaiseen kansojen perheeseen. Pyrkimyksemme eurooppalaisen näkökulman edistämiseen Kosovossa sekä toisaalta Yhdistyneiden Kansakuntien politiikka, jossa korostetaan edellytysten täyttämistä, vahvistavat toinen toisiaan.
Vakautus- ja assosiaatioprosessissa alueen demokraattisesti valitut hallitukset haastetaan omaksumaan ja toteuttamaan vaikeita ja laaja-alaisia taloudellisia ja poliittisia uudistuksia sekä jatkamaan alueellisen yhteistyön vahvistamista. Se, millaista vauhtia alueen maat etenevät integroitumisessaan Eurooppaan, riippuu suurelta osin niistä itsestään, vaikka Euroopan unioni tukeekin niitä täysin näissä pyrkimyksissä. Molemmat osapuolet antoivat Thessalonikissa sitoumuksia, jotka on pantava täytäntöön kokonaisuudessaan.
Kosovon viimeaikaisista väkivaltaisuuksista vastuussa olevat henkilöt on tuotava oikeuden eteen. Tapahtumia ei saa peittää hiljaisuuden verhoon, eivätkä syylliset saa jäädä rankaisematta. On aika jatkaa eteenpäin ja jättää taakse Kosovon politiikkaa pitkään kalvaneet loukkaukset ja vihamielisyydet. Yhdistyneet Kansakunnat on viitoittanut tietä "ei asemaa ennen edellytysten täyttämistä" -politiikallaan. Haluan vielä toistaa neuvoston tukevan erityisedustaja Holkeria, hänen kollegojaan YK:ssa sekä KFOR-joukkoja pyrittäessä määrätietoisesti vakauttamaan tilanne ja varmistamaan turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 täysimääräinen täytäntöönpano. Meidän kaikkien mutta erityisesti Kosovon johtajien velvollisuutena on tukea käynnissä olevaa työtä, jonka tavoitteena on taata vakaa tulevaisuus turvalliselle, demokraattiselle, vauraalle ja monietniselle Kosovolle, jolla on oma paikkansa Euroopassa. Euroopan unioni on valmis auttamaan tämän päämäärän saavuttamisessa. Nyt on kosovolaisten vuoro vastata heille esitettyihin tarjouksiin. 
Patten,
   .  Arvoisa puhemies, olen erittäin iloinen saadessani tänään mahdollisuuden puhua parlamentissa Kosovon tilanteesta. Kuten puheenjohtajavaltion edustaja kertoi, vierailin Javier Solanan kanssa Kosovossa viime viikolla, koska olimme huolestuneita viime aikoina esiin nousseesta väkivallasta. Noiden kauheiden päivien ja öiden aikana tuhottiin lukuisia koteja sekä kouluja, sairaaloita ja useita kirkkoja. Viimeisimpien tietojen mukaan 22 ihmistä sai surmansa ja yli 850 loukkaantui, heidän joukossaan myös poliiseja ja KFOR-sotilaita. On jokseenkin varmaa, että vaikka jokin yksittäinen seikka saattoi alunperin laukaista väkivaltaisuudet, toiminta muuttui pian järjestäytyneeksi. Olen myös varma siitä, että mukana oli albaanien tärkeimpiin poliittisiin puolueisiin kuuluvia ryhmittymiä.
Meidän on syytä muistaa, että Eurooppa esitti vuonna 1999 aiheellisen vastalauseensa Milosevicin toteuttamista häpeällisistä etnisistä puhdistuksista. Sen jälkeen kansainvälinen yhteisö on käyttänyt 2 miljardia euroa – mihin ei vielä sisälly sotilasmenoja – Kosovon jälleenrakennustoimiin. Emme ole tehneet tätä vain nähdäksemme Kosovon serbien joutuvan puolestaan etnisten puhdistusten kohteeksi.
Seuraavaksi kerron hieman ajatuksiani vierailustani Kosovoon. Minun on todettava, että korkea edustaja ja minä olimme erittäin pettyneitä. Näimme omin silmin Pristinan esikaupungissa Kosovo Poljessa asuvien serbien vihan ja hämmennyksen. Yritimme löytää merkkejä siitä, että Kosovon albaanijohtajat ymmärtäisivät nuo tunteet. Siitä ei juuri näkynyt merkkejä. Päinvastoin he pyrkivät syyttämään tapahtumista kaikkia muita.
Yksi henkilö muodosti poikkeuksen. Pääministeri Rexhepi näytti olevan ainoana tilanteen tasalla. Hän osoitti huomattavaa rohkeutta vieraillessaan ongelmapesäkkeissä ja pyrkiessään näin purkamaan jännitteitä. Hän myös ymmärsi heti, että väliaikainen itsehallinto on vastuussa Kosovon serbeihin kohdistuneiden kauheiden vääryyksien korjaamisesta. Ennen tuloamme hän oli jo päättänyt perustaa jälleenrakennusrahaston, jonka alustava talousarvio oli 5 miljoonaa euroa. Hän ymmärsi, että vääryyksien korjaaminen on hänen hallituksensa eikä kansainvälisen yhteisön velvollisuus. En matkustanut Pristinaan luvatakseni, että eurooppalaisten veronmaksajien rahoja käytetään paikallisten toimien sijaan. Sitä olisi täysin mahdotonta hyväksyä. Pääministeri Rexhepi lupasi, että vahingoitetun omaisuuden korjaaminen aloitetaan nopeasti, jotta ihmiset voivat palata koteihinsa mahdollisimman pian. Korkea edustaja Solana ja minä lupasimme palata takaisin kesän mittaan, jotta voimme itse todeta, että jälleenrakentamisessa todella edistytään.
Mitkä ovat nyt tärkeimmät tavoitteet? Nato on reagoinut nopeasti ja lisännyt joukkojaan voidakseen taata paremmin alueen turvallisuuden. Tämä on lieventänyt jännitteitä Kosovossa välittömästi, mutta meidän on silti seurattava tilannetta jatkossakin äärimmäisen tarkkaavaisesti. Seuraavaksi UNMIKin poliisivoimat yrittävät saada mahdollisimman nopeasti selville hyökkäyksiin syyllistyneet, jotta he eivät enää pääse liikkumaan vapaasti ihmisten parissa ja jotta heitä voidaan rangaista. Albaanien poliittisten puolueiden johtajien velvollisuutena on puhdistaa puolueidensa rivit tällaisista henkilöistä. Seuraavaksi on tutkittava, millainen rooli Kosovon poliisijoukoilla on ollut levottomuuksissa. Tehtyjen ilmoitusten mukaan jotkut poliisit hoitivat velvollisuutensa hyvin, mutta poliisien on myös kerrottu joko seuranneen sivusta hyökkäyksiä puuttumatta niihin tai – mikä vielä pahempaa – osallistuneen niihin. UNMIK on päättänyt selvittää pohjiaan myöten, mitä todella tapahtui. Seuraavaksi meidän on tehtävä ehdottoman selväksi, että me annamme täyden tukemme Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon-siviilioperaatiolle. Alueella on näkynyt selviä merkkejä järjestäytyneistä hyökkäyksistä YK:n Kosovon-siviilioperaation omaisuutta ja henkilökuntaa vastaan. Se on täysin tuomittavaa. Euroopan unioni tukee voimakkaasti YK:ta instituutiona. Emme voi hyväksyä hyökkäyksiä YK:ta vastaan sen paremmin Kosovossa kuin missään muuallakaan.
Meidän on myös tehtävä läheistä yhteistyötä yhdysvaltalaisten kumppaneidemme kanssa. Solanalla ja minulla oli hyvin rakentava tapaaminen Pristinassa toimivan Yhdysvaltojen edustajan Marcie Riesin kanssa. Olimme kaikki yhtä mieltä siitä, että meidän on tehtävä kosovolaisille ehdottoman selväksi, että reagoimme yksituumaisesti näihin tapahtumiin. Lisäksi on ehdottoman välttämätöntä, että Belgradin ja Pristinan poliittinen johto pidättäytyy provosoivista lausunnoista, jotka voivat vain pahentaa jännitteitä. Kosovon lopullista asemaa koskevat keskustelut on jätettävä myöhempään ajankohtaan. Serbian parlamentin viime viikolla antama julistus, jossa vaadittiin pysyvää riippumattomuutta Serbialle ja kantonijärjestelmää Kosovoon, ei – lievästi sanottuna – ainakaan auttanut tilannetta. Yhtä hyödyttömiä olivat Kosovon albaanijohtajien heti väkivaltaisuuksien jälkeen antamat lausunnot, joiden mukaan heille ei kelpaa mikään muu kuin täysi itsenäisyys.
Tällaisten kauheiden tapahtumien jälkeen on aina yhtä houkuttelevaa pyrkiä tekemään sellainen johtopäätös, että meidän pitäisi heittää strategiamme menemään ja laatia uusi suunnitelma. Haluan tehdä parlamentille ehdottoman selväksi, ettemme me voi minun mielestäni luopua tavoitteestamme luoda monietninen Kosovo, jossa kaikki etniset ryhmät voisivat elää vapaina ja ilman pelkoa. Mielestäni meidän ei myöskään pidä hylätä vaatimusta edellytysten täyttämisestä ennen aseman myöntämistä. Toisaalta meidän ei myöskään pidä antaa sellaista viestiä, että keskusteluja lopullisesta asemasta olisi tarkoitus lykätä loputtomasti. Se taas saattaisi kiristää tilannetta pahasti.
Mitkään tämän kuun tapahtumat eivät voi muuttaa Kosovon maantiedettä. Meidän kaikkien yhteisten etujen mukaista on pyrkiä varmistamaan, ettei Kosovosta tule Kaakkois-Euroopan keskelle mustaa aukkoa, jossa järjestäytynyt rikollisuus kukoistaa ja etnisten ryhmien väliset jakolinjat vain syvenevät. Meidän on jatkettava kärsivällisesti työtä kaukaisemman tulevaisuuden hyväksi. Olipa Kosovon lopullinen asema mikä tahansa, sen tulevaisuus on joka tapauksessa Euroopassa.
Niihin edellytyksiin, jotka Kosovon on meidän mielestämme ehdottomasti täytettävä ja joiden mukaisesti kosovolaisten on elettävä, ei kuitenkaan kuulu naapurin talon polttaminen tai naapurien käyttämien koulujen tai sairaalojen hajottaminen mahdollisimman nopeasti. Meidän on tehtävä ehdottoman selväksi, ettei väkivalta ole oikotie mihinkään ja että jos ihmiset seuraavat johtajia, jotka kannattavat väkivaltaa, nämä johdattavat heidät köyhyyden ja rikollisuuden täyttämään tulevaisuuteen – ei tulevaisuuteen muun Euroopan yhteydessä. Toivon, että ihmiset ymmärtävät tämän ja että yhteisö kääntää selkänsä väkivallalle ja ottaa askeleen eteenpäin kohti vakautta, vaurautta, monietnisyyttä, moniarvoisuutta ja demokratiaa. 
Pack (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, totta puhuen Kosovon tilanne saa minut tuntemaan sekä surua että voimattomuutta. Vuonna 1999 liityimme sotaan pysäyttääksemme Kosovon albaanien karkotukset ja sorron. Kannatin sitä tuolloin – olinhan vieraillut maassa vuodesta 1990 lähtien ja tavannut siellä asuvia ihmisiä, jotka olivat kokeneet kauheuksia, kidutuksesta lähtien. Olin siis nähnyt apartheid-hallinnon omin silmin. Uskoin naiivisti, että kaikki korjaantuisi. En voinut kuvitella, että ne samat albaanit, jotka olivat joutuneet kärsimään kaiken sen, tekisivät nyt samanlaista vääryyttä muihin kansallisuuksiin kuuluville lähimmäisilleen – serbeille, romaneille, ashkaleille. Niin he kuitenkin tekivät ilmeisen suunnitelluilla ja rikollisilla väkivallanteoillaan. Monia ihmisiä kuoli tai joutui pakenemaan kodeistaan, ja kulttuuriperintöä häpäistiin. Kaiken lisäksi he hyökkäsivät sairaaloihin ja kouluihin, joiden rahoittamiseen me olemme luultavasti osallistuneet, sekä KFOR-joukkoja ja YK:n Kosovon-siviilioperaatiota vastaan. On selvää, kuka oli kaiken tämän takana. Luulen, että tavalliset albaanit tietävät sen itsekin.
Albaanijohto ei tuominnut tekoja mielestäni riittävän kovaäänisesti eikä sanoutunut niistä irti riittävän vakuuttavasti. Tämä kauhea väkivalta on vienyt Kosovoa pitkän askeleen taaksepäin. Näinkö se aikoo liittyä EU:hun, niin kuin komission jäsen Patten ihmetteli? Maassa toimivat rikolliset eivät halua liittyä EU:hun; he eivät halua elää muiden kanssa yhdessä sivistyneesti. He haluavat sekasortoa, koska sekasorto antaa tilaa korruptiolle ja rikollisuudelle.
Kaikki on nyt raunioina. Mielestäni kansainvälinen yhteisö ei ole ajanut riittävän painokkaasti palaamaan haluavien serbien paluuta; se ei ole tarjonnut kaikkia tarvittavia tukitoimia. En minäkään haluaisi palata millekään erillisalueelle, enkä haluaisi joutua jatkuvasti turvautumaan KFOR-joukkojen tarjoamaan suojaan. Tätä tarkoitan sillä, ettei alueella ole tehty tarpeeksi. Meidän on syytä pohtia tätä.
Serbian hallitus on tietoisesti estänyt paikallisia serbejä osallistumasta aktiivisesti Kosovon rakentamiseen. Se on luonut rinnakkaisia rakenteita peläten, että serbien osallistuva toiminta Kosovossa sinetöisi Kosovon itsenäisyyden.
En usko, että "ei asemaa ennen edellytysten täyttämistä" -politiikka on ainoa ratkaisu: toistaiseksi se on johtanut meidät täysin harhaan. Tavoitteena pitäisi olla "asema ja edellytysten täyttäminen". Meidän on nyt ryhdyttävä ratkaisemaan kysymystä Kosovon asemasta. Kosovon ruutitynnyri ei pysy hallinnassa ilman uskottavia tulevaisuudennäkymiä. Nuoria on väestöstä 60 prosenttia, ja heistä 50 prosentilla ei ole työtä. Kuinka me aiomme ratkaista tilanteen, kun esiin nousee aina uusia johtajia, jotka sekoittavat pakan aina uudelleen, koska Kosovon tulevaisuus on epäselvä?
Meidän täytyy pohtia, eikö meidän kannattaisi kannustaa painokkaammin yksityistämistä ja yrityksille annettavaa tukea ja tarjota taloudellista apua sekä albaaneille että serbeille avointen työpaikkojen luomiseen, niin kuin Serbiassa Milosevicin kaudella – vähän samaan tapaan kuin "öljyä demokratiaa vastaan" -ohjelmassa. Tukekaamme siis näitä toimia taloudellisesti. Uskon, että siinä EU:sta voisi olla todellista apua.
YK:n on luovutettava suurempi osa vastuustaan Kosovon hallitukselle, ja Serbian hallituksen on luovuttava rinnakkaisista rakenteistaan. Näin albaanit ja serbit näkevät vihdoin, että vain yhdessä he pystyvät hallitsemaan maataan ja että vain yhdessä he voivat liittyä Euroopan unioniin maana, jossa osapuolet ovat tehneet keskenään rauhan ja elävät rauhanomaista rinnakkaiseloa. Muussa tapauksessa kaikki antamamme apu on hyödytöntä. 

Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, edellisellä Pristinan-vierailullamme pisti silmääni erityisesti kolme asiaa. Ensinnäkin materiaalinen tilanne oli kohentunut varsin huomattavasti. Ilokseni voin todeta, että siitä on kiittäminen etenkin jälleenrakennusviraston tekemää hyvää työtä. Toiseksi, YK tekee siellä hyvää työtä, vaikkakin sen toimintaa haittaa erityisesti liiallinen byrokratia. Kosovon eri etnisten ryhmien poliittisten edustajien ajattelumaailmassa ei ole kuitenkaan muuttunut juuri mikään. Tämä pätee serbeihin, mikä käy selväksi, kun katsotaan, miten vähäistä on todellinen yhteistyö Rexhepin hallituksen ministerien kesken, ja kun muistetaan, että serbejä varten on edelleen olemassa rinnakkaiset rakenteet. Erityisesti se pätee kuitenkin Kosovon albaanienemmistön edustajiin. Ehkä muutamia komission jäsenen mainitsemia poikkeuksia lukuun ottamatta he eivät valitettavasti ole vielä valmiita hyväksymään monietnistä valtiota – eikä vain hyväksymään sitä puheiden tasolla vaan myös tekemään siitä totta.
Arvoisa komission jäsen, jos tarkoitatte, että meidän olisi pian aloitettava neuvottelut, ja jos jäsen Pack tarkoittaa, että meidän olisi todella neuvoteltava asemasta ja edellytyksistä samanaikaisesti, minun täytyy siinä tapauksessa kysyä teiltä, mitä me Euroopan unionissa teemme parhaillaan saadaksemme Kosovon albaanijohtajat uskomaan, että heidän todella on hyväksyttävä monietninen valtio? Neuvoston puheenjohtaja totesi, että olemme suurin avunantaja ja sotilaallisesti voimakkaimmin läsnä alueella. Miksi minun pitäisi taivutella eurooppalaisia veronmaksajia jatkamaan rahan syytämistä maahan, jossa valtion tai sen poliittisen johdon ainoana tavoitteena on luoda etnisesti puhdas valtio Eurooppaan? Miksi meidän pitäisi myöskään avustaa ja tukea serbihallitusta, jos se ei ole valmis hyväksymään, sanokaamme, yhteistä monietnistä aluetta tai monietnistä valtiota? Olen aina kannattanut etenemistä kohti Kosovon itsenäisyyttä, mutta tekeekö Kosovon albaanijohto todella oman osansa itsenäisyyden eteen, eli luoko se edellytyksiä itsenäisyydelle? Arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kaikesta siitä, mitä te aivan perustellusti totesitte, meidän on tehtävä se ilmeinen johtopäätös, että jos havaitsemme asioiden kehittyvän väärään suuntaan, meidän on pahimmassa tapauksessa keskeytettävä tukemme. 
Kauniit sanat eivät tässä paljon auta. Kauniit puheet ehkä kuullaan, mutta johtajat eivät ota niistä vaarin. Siksi on niin, että vaikka olenkin sitä mieltä, että se mitä äsken sanoitte, arvoisa komission jäsen, on aivan totta – olette siinä aivan oikeassa – katson kuitenkin, että meidän on nyt käännettävä katseemme neuvostoon ja komissioon – mutta viime kädessä neuvostoon – ja vaadittava kauniiden sanojen lisäksi myös todellisia toimia, mikäli Kosovon albaanijohto ja myöskään serbit eivät ole valmiita tekemään työtä Kosovon yhtenäisen tulevaisuuden eteen. Siitä ei edelleenkään näy mitään merkkejä. Odotan todella neuvoston ja komission toimivan tilanteen mukaisesti. 
Modrow (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, Kosovon viimeaikaiset tapahtumat osoittivat jälleen kerran, kuinka haavoittuvainen Balkanin rauha on, ja meidän onkin kysyttävä itseltämme, mikä tähän on syynä. Muistutetaanpa mieliimme pari asiaa. Miltei tasan viisi vuotta sitten Nato alkoi pommittaa Jugoslaviaa julistamatta sotaa. Vaikka kaikki Helsingin päätösasiakirjan osapuolet olivat sitoutuneet tunnustamaan Euroopan valtioiden alueellisen koskemattomuuden, sekä sisäiset että ulkoiset voimat alkoivat järjestelmällisesti paloitella maata etnisten jakolinjojen mukaisesti. Saksan liittotasavalta näytti tietä tunnustamalla Slovenian ja Kroatian varsin varhaisessa vaiheessa.
Jugoslavian liittotasavallan nopea hajoaminen ei päättänyt konflikteja vaan synnytti uusia jännitteitä, jotka ovat nyt jälleen puhjenneet verisiksi yhteenotoiksi Kosovossa. Ratkaisu, joka viisi vuotta sitten julistettiin lääkkeeksi etnisiin puhdistuksiin, on osoittautunut vaikutuksiltaan täysin päinvastaiseksi. Tuhansia serbiperheitä on ajettu pois maakunnasta, joka on edelleen laillisesti osa Serbiaa, ja syyllisiä siihen ovat olleet etupäässä Kosovon vapautusarmeijan UCK:n – jonka Yhdysvallat on luokitellut aikanaan terroristijärjestöksi – puolisotilaalliset joukot. Kuulostaa myös varsin kummalliselta, kun korkea edustajamme Solana sanoo jäljelle jääneille serbeille, että heidän täytyisi olla urheita ja että heillä täytyisi olla rohkeutta voittaa nämä vaikeudet.
Kysymys on rikoksista, ja niitä on käsiteltävä sellaisina. EU:lla on oltava rohkeutta esittää päättäväisemmin kantansa ja tukea pitkäaikaisen, monitahoisen poliittisen ratkaisun löytämistä Kosovoon ja koko Balkanille. 
Lagendijk (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, koetetaanpa nyt kohdata tosiasiat. Se, että näin voisi käydä, on ollut selvää kaikille, jotka ovat seuranneet Kosovon tilannetta viimeisen vuoden aikana. Erilaisten raporttien tulvasta ja tiedotusvälineiden raportoinnista erottuu sama vanha kuvio: todellisten tulevaisuudennäkymien puutetta, lisääntyvää toivottomuutta, kasvavia sosiaalis-taloudellisia ongelmia ja YK:n Kosovon-siviilioperaatio UNMIK, jota pidetään yhä vähemmän vapauttajana ja enemmän miehittäjänä. UNMIKista onkin tullut pikemminkin osa ongelmaa kuin osa sen ratkaisua.
Minustakin on aivan liian helppoa syyttää vain ääriliikkeiden edustajia. Tietenkin he ovat serbeihin, heidän kyliinsä ja kirkkoihinsa kohdistuneiden hyökkäysten takana – minustakin nämä hyökkäykset ovat hyvin vastenmielisiä – mutta pettymyksen ja epäluulon sekä myös vihan tunteet ovat hyvin yleisiä väestön keskuudessa. Siksi haluaisin tässä yhteydessä toistaa vetoomuksen, jonka parlamentti esitti viimeisimmässä aluetta käsitelleessä mietinnössään. Vetoomus oli osoitettu komissiolle ja neuvostolle, ja siinä vaadittiin, että ne esittäisivät mahdollisimman pikaisesti arvion tulevaisuuden vaihtoehdoista ja tekisivät selväksi, millaisia eri skenaariot Euroopan unionin mielestä ovat.
Minun täytyy myöntää, että itse kannatan niin kutsutun itsenäinen Kosovo -työryhmän yli kaksi vuotta sitten tekemiä ehdotuksia, joissa esitettiin ehdollista itsenäisyyttä. Siinä mielessä hyökkäysten takana olevat kosovolaiset ovat tehneet kansalleen valtavan karhunpalveluksen. Jos kosovolaiset itse eivät pysty pitämään omia ääriryhmiään kurissa, ei ole toivoakaan itsenäisyyden tärkeimmän edellytyksen, vähemmistöjen kunnioittamisen, toteutumisesta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Roche, ikävä sanoa, mutta se mitä sanoitte, on pelkkää vanhan toistoa, ja teidän kannattamanne politiikka on nimenomaan johtanut näihin ongelmiin. Minun näkemykseni mukaan nykytilan säilyttäminen – se, mitä me nyt juuri olemme tekemässä – ei tällä hetkellä ole enää mikään vaihtoehto. Tämän parlamentin pitäisi sen sijaan viestittää selkeästi kosovolaisille ja Kosovon viranomaisille: älkää antako muutamien rikollisten rettelöitsijöiden pitää kansaanne otteessaan. Irtisanoutukaa rohkeasti tällaisesta toiminnasta. Sanokaa paljon selkeämmin kuin tähän mennessä, ettei tällaista voida hyväksyä, mutta viekää kansallenne myös tämä rohkea viesti: kosovolaisten on osoitettava suvaitsevaisuutta, tai muussa tapauksessa Kosovoa ei kohta enää ole. 
Muscardini (UEN ).
    Arvoisa puhemies, kuten olemme useaan otteeseen huomauttaneet tälle parlamentille ja neuvostolle, Kosovon viimeaikaiset ikävät tapahtumat osoittavat, etteivät rauha ja demokratia ole jotain, mikä saavutetaan ikuisiksi ajoiksi, ei edes Euroopassa, vaan ne ovat tavoitteita, jotka kaipaavat vahvistusta joka päivä. Vaakalaudalla eivät ole vain rauha ja demokratia vaan myös ihmisarvo ja yhteisön kulttuuriperinnön kunnioitus.
Luostarien hävittäminen Kosovossa, ainoana tarkoituksena tuhota Euroopan unionin kanssa yhteisistä juurista kumpuavan kulttuurin symbolit, osoittaa, että kansainvälisen terrorismin ja siitä seuraavan sissisodan taustalla on joissakin maissa selkeä poliittinen suunnitelma, jota vasten oma toimettomuutemme ei ole vain merkki vaarallisesta heikkoudesta, vaan siinä itää myös uusien murhenäytelmien siemen.
Unionin on tiivistettävä läsnäoloaan Kosovossa ja vaadittava Albanian, Serbian ja Montenegron viranomaisia puolustamaan vähemmistöjen oikeuksia ja suojelemaan serbiortodoksien kulttuuriperintöä. Ei tunnu kovin järkevältä, että protestoimme – sinänsä aivan oikeutetusti – kun talibanit tuhosivat Buddha-patsaita Afganistanissa, jos sen jälkeen poliitikot ja älymystön edustajat ovat kiusallisen hiljaa, kun toisaalla tuhotaan ortodoksikirkkoja ja -monumentteja. Nehän kuuluvat kulttuuriin, joka ilmentää samoja arvoja, joita itsekin pyrimme suojelemaan. Nämä arvokkaat freskot, jotka ovat vuosisatojen ajan koristaneet ortodoksikirkkoja ja -luostareita Balkanin alueella, ovat koko ihmiskunnan yhteistä kulttuuriperintöä, ja niitä on suojeltava kaikenlaiselta tuhoamisvimmalta, kuten olemme päätöslauselmassamme korostaneet. Italian ulkoministeri teki viisaasti antaessaan Naton käyttöön lisää sotilaita, joilla vahvistetaan alueen rauhan turvaamisesta ja turvallisuuden takaamisesta vastaavia joukkoja. Yhdistyneiden Kansakuntien olisi osaltaan laadittava oma ohjelmansa tuhotun omaisuuden jälleenrakentamista varten sekä hahmoteltava Kosovon lopullista asemaa. Haluamme kuitenkin myös Euroopalle näkyvämpää roolia, ja siksi muistutamme, että Eurooppa-valmistelukunnan vaatima EU-armeija on tavoite, jonka toteuttamista ei voida lykätä enää pidempään. 
Gollnisch (NI ).
    Arvoisa puhemies, vuonna 1999 Serbian oli Naton pommitusten nujertamana luovuttava suvereniteetistaan osassa aluettaan eli Kosovossa. Tuolloin hallituksemme perustelivat tätä kansainvälisen oikeuden loukkausta vetoamalla tarpeeseen välttää albaaniväestön etniset puhdistukset sekä suunnitelmaan Kosovon palauttamiseksi rauhanomaiseksi, monikulttuuriseksi yhteisöksi. Tämä oli erityisesti YK:n Kosovon-siviilioperaation johtajan Bernard Kouchnerin kunnianhimoisena tavoitteena.
Viisi vuotta myöhemmin todellisuus on tylysti murskannut tämän utopistisen unelman. Maidemme syytämät miljardit eurot, kuten komission jäsen Patten juuri äsken mainitsi, ja tuhannet sotilaat, joita olemme lähettäneet alueelle, eivät ole pystyneet estämään muslimeja kohdistamasta etnisiä puhdistuksia 200 000:een Kosovossa edelleen asuvaan serbiin. Johtajiemme olisi ajateltava vastuutaan sen sijaan, että he antavat rauhoittelevia kommentteja, joissa sivuutetaan sekä uhrit että syylliset ottamatta kantaa kummankaan puolesta. Ennen kaikkea heidän olisi tehtävä loppu tästä kansainvälisen oikeuden rikkomisesta, sillä Serbialla on alueen muiden valtioiden tavoin oikeus odottaa, että kansainvälistä oikeutta noudatetaan. Erityisen tärkeäksi tämän tekee se, etteivät omatkaan kansalaisemme ole turvassa vastaavanlaisilta murhenäytelmiltä, jotka tällä hetkellä koettelevat Kosovon serbejä.
Kuusikymmentä vuotta sitten albaanimuslimit olivat vielä vähemmistönä tässä maakunnassa, joka on Serbian historiallista ydinaluetta. Pari sosialismin vuosikymmentä, albaanien maahanmuutto ja serbiväestön laskeva syntyvyys käänsivät väestön voimasuhteet päälaelleen: serbit jäivät vähemmistöön omalla maallaan, ja lopulta heidät ajetaan pois kodeistaan, pelloiltaan ja kirkoistaan.
Meilläkin on alkamassa samanlainen prosessi monilla alueilla. Joissakin kaupunginosissa, kuten täällä Strasbourgissa, tai jopa kokonaisissa kaupungeissa on nykyään muslimienemmistö, joka on vähitellen liukumassa lakiemme ulottumattomiin ja jonka johtoon nousee joukkioita, jotka noudattavat sharia-lakia. Kosovon murheelliset tapahtumat ovat meille varoituksena. Meidän on muutettava politiikkaamme. Eurooppalaiset toverit, älkää kysykö kenelle kellot soivat: ne soivat juuri teille. 
Wiersma (PSE ).
    Arvoisa puhemies, uskon kaikkien olleen jokseenkin järkyttyneitä kuvista, joita olemme nähneet Kosovon viimeaikaisesta väkivallasta, joka nosti esiin muistoja 1990-luvulla koetusta tilanteesta. Myönteistä sen sijaan oli se, miten nopeasti kansainvälinen yhteisö ja erityisesti Euroopan unioni reagoivat tilanteeseen. Varsin nopeasti reagoivat myös useat EU:n jäsenvaltiot, jotka vahvistivat asevoimiaan alueella ja onnistuivat estämään väkivaltaisuuksien laajenemisen.
Monet puhujat ovat jo todenneet, että meidän on jatkossakin rohkaistava paitsi kosovolaisia vastuuhenkilöitä myös serbejä ja mahdollisesti myös albanialaisia osallistumaan saavutettavissa olevan ratkaisun etsimiseen. Yhdyn kollegojeni esittämiin kommentteihin siitä, että Kosovossa on päädytty jonkinlaiseen pattitilanteeseen. Sen seurauksena monet eivät enää näe minkäänlaista ulospääsyä tilanteesta. Tämä antaa myös halukkaille syyn rettelöidä, ja viimeaikaisten levottomuuksien aiheuttajat ovat käyttäneet tilaisuutta hyväkseen. Mielestäni meidän on kiinnitettävä erityistä huomiota sosiaalis-taloudelliseen tilanteeseen. Maan korkea työttömyys vaikeuttaa pahasti ratkaisun löytämistä ongelmiin.
Olen kuitenkin edelleen vakuuttunut siitä, että meidän on jatkettava työtämme sellaisen yhteiskunnan luomiseksi, jossa maan kaksi etnistä ryhmää voi tehdä yhteistyötä ja elää yhdessä, ja olen myös sitä mieltä, että etnisiä ryhmiä voidaan vaatia kantamaan vastuunsa. Kysymykseen siitä, mikä Kosovon lopullinen asema tulee olemaan, voidaan kuitenkin antaa vastaus vasta sitten, kun olemme saaneet aikaan jonkinlaisen luottamusta synnyttävän sisäisen vakauden ja kunnes ollaan yleisesti vakuuttuneita siitä, että kaksi etnistä ryhmää voi elää yhdessä rauhanomaisesti. Siihen asti pelkään, että kansainvälisen yhteisön – eli meidän – täytyy pysyä alueella ja puuttua säännöllisin väliajoin tilanteeseen samaan tapaan kuin olemme parin viime viikon aikana tehneet.
Olen komission jäsenen Pattenin kanssa täysin samaa mieltä siitä, että kyseessä on eurooppalainen uhkakuva, joka vaatii eurooppalaisen ratkaisun. Emme voi antaa tuohon osaan Eurooppaa syntyä mitään mustaa aukkoa, ja siksi on myös tärkeää, että reagoimme tilanteeseen niin kuin teimme. Meidän olisi kuitenkin pohdittava myös mahdollista linjamme koventamista tulevaisuudessa varmistaaksemme, että pääsemme ulos aiemmin mainitsemastani pattitilanteesta. 
Staes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aluksi haluan tehdä selväksi, että tuomitsen kaikenlaisen väkivallan. Samoin haluan tehdä selväksi, että kannatan ehdottomasti monietnistä Kosovoa. Kutsuisin sitä mieluummin nimellä Kosova, joka on Kosovon albaniankielinen nimi. Yhdyn Joost Lagendijkin toteamukseen, jonka mukaan väkivaltaisuuksien puhkeaminen Kosovassa oli edessä ennemmin tai myöhemmin. Kaikki, jotka ovat koskaan vierailleet jaetussa Mitrovican kaupungissa, tiesivät, ettei väkivaltaisuuksien puhkeamiseen tarvittaisi suurtakaan kimmoketta. Mellakat ja pahoinpitelyt olivat helposti ennakoitavissa. Siksi on välttämätöntä tehdä tyhjiksi Kosovon kovan linjan albaanien pyrkimykset.
Jotta tämä onnistuisi, meidän on ensin pyrittävä poistamaan traumoja – menneisyyden traumoja, vuoden 1999 joukkopaon aiheuttamia traumoja, jotka edelleen kummittelevat Kosovon albaanien mielissä: lähes 4 000 kadonnutta ystävää, tuttavaa, veljeä, siskoa, isää ja äitiä. Neljätuhatta ihmistä on edelleen kateissa. He ovat joko kadonneet tai teljettyinä Serbian vankiloihin hyvin hatarin perustein. Traumat ovat myös nykyhetken aiheuttamia. Eikö olekin totta, että kansainvälinen yhteisö noudattaa alueen pohjoisosassa itse asiassa Milosevicin ja venäläisten kenraalien välistä salaista sopimusta, jonka mukaan Pohjois-Kosova kuuluu itse asiassa Serbian alueeseen? Katsotaanpa asiaa miltä kannalta tahansa, Mitrovicassa asuvat Kosovon albaanit, 85 prosenttia väestöstä, ovat edelleen serbien vankeina. Työttömyys on albaaniosassa kaksi ja puoli kertaa korkeampi kuin serbiosassa. Mitrovican eteläosassa asuvat Kosovon albaanit ansaitsevat kaksi ja puoli kertaa vähemmän kuin pohjoisosan serbit.
Kansainvälisen yhteisön virallinen linja on edelleen "ei asemaa ennen täyttämistä". Haluaisinkin vedota sekä-että -lähestymistavan puolesta. Meidän on tavoiteltava sekä edellytysten täyttämistä että asemaa. Vain itsenäisen Kosovan myötä voidaan saavuttaa todellinen rauha alueella – ainakin jos myös Kosovan albaanit kunnioittavat etnistä monimuotoisuutta. 
Puhemies. –
   Tämän keskustelun päätteeksi totean vastaanottaneeni viisi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.(1)
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina.
Korakas (GUE/NGL ),
   . – Kosovon viimeaikaisten tapahtumien myötä on saatettu päätökseen etniset puhdistukset, joissa loput serbit ja romanit on ajettu pois alueelta ja heidän omaisuutensa takavarikoitu. Tavoitteena on Kosovon irrottaminen Serbiasta ja itsenäisen valtion luominen, mitä Kosovon albaanien itsenäisyysmieliset järjestöt ovat ajaneet alusta lähtien, pyrkimällä turvaamaan albaniankielisen väestön puhtauden.
Pääsyyllinen tähän satoihin tuhansiin serbeihin ja romaneihin kohdistuneeseen rikokseen on Naton ohella EU, joka hyväksyi väliintulon ja pommitukset. Kosovoon perustetut kansainväliset Nato-joukot, joiden tehtävänä oli soveltaa turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa 1441, eivät suinkaan ole riisuneet Kosovon vapautusarmeijan UCK:n rikollisjoukkioita aseista, niin kuin niiden olisi pitänyt tehdä, vaan ovat sen sijaan julistaneet ne Kosovon suojelujoukoiksi.
Tämänhetkinen tilanne Kosovossa ja Jugoslaviaa kohdannut tragedia yleisemminkin tuovat esiin Jugoslavian kansaa kohtaan 1990-luvulla tehdyn rikoksen laajuuden. Samalla ne osoittavat, miten tekopyhiä olivat maahantunkeutujien julistukset ihmisoikeuksien turvaamisesta presidentti Milosevicin vaaleilla valittua hallitusta vastaan. Näitä julistuksia he esittivät puuttuessaan alueen tilanteeseen ja estäessään siten hallitusta ylläpitämästä järjestystä ja suojelemasta Kosovon asukkaita – kaikkia kansallisuuksia – UCK:n toimia vastaan.
Me Kreikan kommunistisen puoleen jäsenet Euroopan parlamentissa tuomitsemme tästä tragediasta vastuussa olevat tahot ja ilmaisemme solidaarisuutemme Jugoslavian kansaa kohtaan sen taistelussa maahantunkeutujien karkottamiseksi. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Keppelhoffin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (Α5-0133/2004) rehuhygieniaa koskevista vaatimuksista. 
Byrne,
   .  Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen siitä, että Euroopan parlamentti pystyi antamaan lausuntonsa rehuhygieniaa koskevasta komission ehdotuksesta jo tämän istuntojakson aikana. Vaikka komissio antoikin ehdotuksensa jo huhtikuussa 2003, tiedän, että työ aloitettiin parlamentissa vasta viime syksynä, ja siksi haluankin kiittää esittelijä Keppelhoff- Wiechertiä ahkerasta työstä, jota hän on tehnyt tämän mietinnön eteen näinkin lyhyessä ajassa. Rehuhygieniaa koskevien selkeiden, täytäntöönpanokelpoisten sääntöjen puute on yksi viimeisistä suurista puutteista elintarviketurvallisuuteen soveltamamme maatilalta ruokapöytään -strategian toteutuksessa.
Mainitsen lyhyesti kolme ehdotuksen keskeistä kohtaa. Ensinnäkin siinä ehdotettiin kaikkien rehualan yritysten pakollista rekisteröintiä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ylläpitämiin rekistereihin. Toiseksi tavoitteena oli nostaa hygieniavaatimuksia ottamalla käyttöön rehualan toimijoita koskevat HACCP-periaatteet (Hazard Analysis Critical Control Points) kaikilla muilla tasoilla paitsi alkutuotannossa. Ehdotuksessa edellytettiin myös, että rehualan yritysten olisi annettava asianmukaiset taloudelliset vakuudet, jotka kattavat toimintaan liittyvät riskit, kuten kustannukset, jotka aiheutuvat tuotteiden vetämisestä pois markkinoilta.
Olen iloinen siitä, että parlamentti, neuvosto ja komissio ovat tehneet läheistä yhteistyötä löytääkseen toimivan kompromissin, jonka avulla tästä ehdotuksesta voidaan päästä sopimukseen jo ensimmäisessä käsittelyssä. 
Keppelhoff-Wiechert (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Byrne, hyvät kollegat, rehuhygieniaa käsittelevänä esittelijänä seurasin läheltä keskusteluja, joita aiheesta käytiin kahdessa valiokunnassa – asiasta vastaavassa ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa sekä neuvoa-antavassa maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa – ja haluan kertoa parlamentille, että rehuhygieniaa käsittelevänä esittelijänä suhtaudun periaatteessa myönteisesti komission pyrkimyksiin parantaa elintarviketurvallisuutta entisestään kaikkialla EU:ssa.
Maatilalta ruokapöytään ulottuvassa elintarviketuotannossamme noudatettavat kriteerit olisi määriteltävä hyvin selkeästi. Viime vuosien elintarvikeskandaalit – esimerkiksi BSE, dioksiini ja nitrofenoli – ovat paitsi vahingoittaneet elintarvikkeita myös tulleet eurooppalaisille veronmaksajille hyvin kalliiksi, kun tuotteita on jouduttu vetämään pois markkinoilta. Siksi pidän erittäin myönteisenä sitä, että – kuten komission jäsen Byrne totesi – mikäli asetus toteutuu ehdotetussa muodossaan, markkinoilta vetämisen kustannukset eivät sen mukaan tulisi kokonaisuudessaan maksettaviksi EU:n talousarviosta, vaan rehualan yritykset vastaisivat kustannuksista huomattavasti aiempaa laajemmalti. Toisin sanoen maksumiehinä eivät olisi veronmaksajat, vaan laiminlyönteihin syyllistyneet itse.
Tästä syystä asetuksessa on mielestäni määriteltävä hyvin täsmällisesti, mitä "rehualan yrityksellä" tarkoitetaan. Mielestäni on kiistatta selvää, ettei vakuutuksenottovelvollisuutta pitäisi ulottaa viljelijöihin, jotka tuottavat viljaa tai muita alkutuotannon rehuaineita. Vastaanottava rehuteollisuus pystyy jo nyt analysoimaan ja luokittelemaan sille toimitetun ohran, rukiin, maissin ja niin edelleen. Sen mukaan, mitä minulle on toistuvasti kerrottu, uskon, että pienimmät rehuntuottajat – tuottivatpa he rehua myyntiin tai oman tilansa tarpeisiin – olisi jätettävä asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle mutta kuitenkin niin, että asetuksen säännökset tulisivat voimaan, jos rehuun sekoitetaan lisäaineita. Sekoittamisen voi tehdä joko viljelijä itse tai rehun valmistaja, tai se voidaan tehdä liikutettavalla rehusekoittimella, joka tuodaan tilalle kyseistä tarkoitusta varten. Vakuutusturvan takaamiseksi ei voida tehdä sääntöjä, joita on käytännössä mahdotonta noudattaa. Olen edelleen sitä mieltä, ettei poliittisissa vaatimuksissa pidä unohtaa elämän realiteetteja, ja tämä pätee erityisesti ei-toivottujen aineiden raja-arvoihin muun muassa erilaisissa rehuseoksissa tai siirroissa, jotka yhä useammin perustuvat käytettävissä oleviin analysointimahdollisuuksiin. Toistan vielä, että jos analyysimenetelmissä mennään niin pitkälle, että niillä löytää sokeripalan Boden-järven pohjasta, sillä ei ole enää mitään tekemistä terveyden suojelun kanssa.
Raja-arvoja on alettu määritellä yhä useammin sen mukaan, mitä nykyaikaisilla analyysimenetelmillä voidaan tehdä, sen sijaan että ne perustuisivat mahdollisiin riskeihin. Meidän olisikin nyt keskityttävä kuluttajille aiheutuvaan todelliseen vaaraan. Vakuutusyhtiöt ovat tehneet selväksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan järjestämässä kuulemisessa, että ilman selkeää riskin määritelmää taloudellisten vakuuksien hintaa on täysin mahdotonta laskea ja vakuutusyhtiöiden on vaikea arvioida niitä. Vetoankin tuottajiin, että he aloittaisivat vapaaehtoisella vakuutuksella. Arvoisa komission jäsen, tästä syystä olen mietintöni 8 artiklassa vaatinut laadittavaksi toteutettavuusselvitystä sitovista ja ei-sitovista vakuuksista, ja jos sellainen saadaan aikaan 12 kuukauden kuluessa, olen varma, että voimme sen jälkeen tarkastella asioita pidemmälle tulevaisuuteen. Tässä toteutettavuusselvityksessä olisi tarkasteltava jäsenvaltioissa olemassa olevia rehualan ja siihen liittyvien alojen vakuuksia koskevia kansallisia säännöksiä, järjestelmiä ja käytäntöjä, mutta lisäksi siinä olisi myös annettava suosituksia EU:n laajuista, toteutuskelpoista ja käytännöllistä vakuusjärjestelmää ajatellen. Toistan siis vielä kerran, että meidän pitäisi vaatia poliittisesti vain sellaisia asioita, jotka on mahdollista toteuttaa käytännössä.
Haluan tässä yhteydessä kiittää lämpimästi kaikkia niitä parlamentin jäseniä, jotka ovat osallistuneet merkittävään ja rakentavaan työhömme tämän aiheen parissa. Erityisesti haluan kiittää komission edustajia, joiden kanssa olemme käyneet hyviä keskusteluja, sekä neuvoston puheenjohtajavaltiota Irlantia hyvästä yhteistyöstä ja erityisesti realistisista arvioista sen suhteen, mitä on mahdollista toteuttaa ja mitä ei. Odotan jännittyneenä, mitä tapahtuu seuraavaksi ja pystymmekö todella saamaan aikaan päätöksen ensimmäisessä käsittelyssä. 
Parish (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Keppelhoff-Wiechertiä hänen mietinnöstään sekä siitä, että hän on kuunnellut maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausunnossa esittämiäni ajatuksia. Me kaikki tunnustamme, että rehujen on oltava turvallisia. Jos eläinten rehut ovat turvallisia, kuluttajat voivat turvallisin mielin syödä eläinkunnan tuotteita.
Myönnämme, että on tarpeen kyetä tunnistamaan ja eristämään kaikki elintarvikkeiden tuotantoketjuun osallistuvat tuottajat ja rehuyritykset, mutta tämä olisi mielestäni tehtävä ilman uutta sääntelytasoa. Myönnämme, että kaikkien rehuyritysten – myös maatilojen – tunnistaminen on tarpeen. Tämän on tapahduttava mukauttamalla nykyisiä rekisteröintijärjestelmiä, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat tarkastaa toimijoita. Mahdollisuuksien mukaan olisi kuitenkin käytettävä kansallisia, jo olemassa olevia ja toimivia rekisteröintijärjestelmiä kaksinkertaisen työn ja turhan sääntelyn välttämiseksi. Tällä hetkellä suurin osa tiloista voidaan tunnistaa, koska ne osallistuvat muihin järjestelmiin.
Pidän myönteisinä komission ehdotuksia, joiden mukaan kaikkia muualla kuin yksinomaan alkutuotannossa toimivia rehualan yrityksiä vaaditaan hyväksymään HACCP-järjestelmän periaatteet. Järjestelmän avulla tunnistetaan mahdolliset vaarat ja varmistetaan, että asianmukaiset valvontastrategiat ovat olemassa.
Kuten esittelijä Keppelhoff-Wiechert mainitsi, vakavin huolenaihe komission ehdotuksessa on taloudellisten vakuuksien käyttö. Kaikilla rehuyrityksillä, maatilat mukaan luettuina, olisi oltava uudet taloudelliset vakuudet, joilla katettaisiin tuotteiden markkinoilta vetämisestä aiheutuvat kustannukset mahdollisen elintarvikekriisin yhteydessä. Käyttö rajoittuisi tuotteiden markkinoilta vetämiseen, käsittelyyn ja mahdolliseen tuhoamiseen. Kuultuamme maatalouden, rehuvalmistajien ja vakuutusalan edustajia katsomme, ettei taloudellisen vakuuden käyttöönoton seurauksia ole analysoitu riittävästi. Taloudellisten vakuuksien tai vakuutusten toteutettavuutta ei ole selvitetty asianmukaisesti alan toimijoiden kanssa, ja on epäselvää, pystyisikö vakuutusala tarjoamaan nämä vakuudet. Rehujen valmistajille ja maanviljelijöille tällaisesta vakuusjärjestelmästä aiheutuvat kustannukset eivät myöskään ole selvillä. Siksi toivoisimme, että komissio tutkisi asiaa tarkemmin ennen esityksensä tekemistä.
Lopuksi haluan muistuttaa, että pidämme hyvin tärkeänä, että myös Euroopan unionin ulkopuolelta tuotavat rehut täyttävät nämä hyvin tiukat vaatimukset. 
Whitehead (PSE ).
    Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, etten ollut kuuntelemassa esittelijä Keppelhoff-Wiechertin puheenvuoroa. Ulkona on parhaillaan käynnissä äskettäin irtisanottujen rautatietyöläisten joukkokokous, ja olin siellä.
Olen pahoillani, ettemme pystyneet saamaan aikaan täyttä kompromissia keskeisimmästä kysymyksestä – muihin en ehdi tällä kertaa puuttuakaan. Jäsen Parishin tavoin olen kuunnellut – ja vieläpä kohtuullisen tarkkaavaisesti – epäilyksiä siitä, ettemme ole todella onnistuneet luomaan alan vakuutusmarkkinoita tai varmistamaan, että tällaisia vakuutuksia on saatavilla. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan viime kokouksessa molempien osapuolten kyettyä kohtuullisiin kompromisseihin päädyimme kuitenkin sille kannalle, että 12 kuukautta kestävällä tutkimuksella voitaisiin tuottaa – ja itse uskon, että tuotetaankin – kunnollinen arvio vakuutustarjonnasta. Tiedän, että tämä pakottaa komission pitemmälle kuin se olisi halukas menemään. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että jäsenvaltioiden suuri enemmistö sekä neuvosto ovat tällä tai vieläkin jyrkemmällä kannalla ehdotusten suhteen, ja jos me ylipäätään aiomme päästä jonkinlaiseen sopuun ensimmäisessä käsittelyssä, tarvitaan jonkinlainen osoitus siitä, että aiomme noudattaa samaa linjaa. Ehkä sellainen on jo saatukin.
Henkilökohtaisesti en kannata eikä myöskään ryhmäni kannata järjestelmää, jossa siirryttäisiin vaihe vaiheelta vapaaehtoisuuteen perustuvaan tilapäisjärjestelyyn. Olemme oppineet läksymme aiemmista elintarvikekriiseistä. Elintarvike- ja rehualan säännökset, joita on laadittu vuosien kuluessa aina siitä lähtien, kun ensimmäisen kerran aloimme ottaa käyttöön yleistä elintarvike- ja rehualan lainsäädäntöä, ovat osoittaneet, että tarvitsemme toimenpiteitä, joita voidaan soveltaa kaikkialla yhteisön alueella. Ei hyödytä todeta, että kuka tahansa voi halutessaan olla osallistumatta toimenpiteisiin. Toivon esittelijän huomaavan, että kun aiheesta on ensin tehty kunnollinen ja riittävän pitkäkestoinen tutkimus – itse kannatan 12:ta kuukautta – päädymme lopulta sille kannalle. Toivon, että komissiokin voi osaltaan hyväksyä tämän. 
Byrne,
   .  Arvoisa puhemies, kiitän vielä kerran esittelijä Keppelhoff-Wiechertiä ja kaikkia niitä, jotka ovat olleet mukana työstämässä tätä tärkeää asiakirjaa. Tämän erinomaisen valmistelutyön sekä parlamentin, neuvoston ja komission kesken käytyjen epävirallisten keskustelujen pohjalta näiden kolmen toimielimen kesken on toivoakseni saavutettu riittävä yksimielisyys, mikä mahdollistaa ratkaisun ensimmäisessä käsittelyssä.
Ymmärrän parlamentissa esitetyt taloudellisia vakuuksia puoltavat näkemykset. Minun on kuitenkin otettava huomioon myös neuvoston mielipide; neuvostossahan määräenemmistö kannattaa vakuuksia koskevan säännön poistamista. Minusta on selvää, että mikäli sopimukseen halutaan päästä ensimmäisessä käsittelyssä, parlamentin on kannatettava vakuuksien poistamista koskevaa tarkistusta ehdotetun kompromissin mukaisesti. Sen jälkeen komissio voisi laatia katsauksen tilanteesta ja kaikista siihen liittyvistä näkökohdista. Näin olisi mahdollista kuulla laajasti kaikkia taloudellisia toimijoita ja sidosryhmiä.
Minun täytyy sanoa, että yksi hyvin ratkaiseva seikka on se, ettei yhteisön – myöskään laajentuneen yhteisön – vakuutusala ole valmis kaikenkattaviin, pakollisiin taloudellisiin vakuuksiin. Uusien säädösten laatimisessa ei ole juuri järkeä, jos emme voi olla varmoja, että niitä myös noudatetaan käytännössä. Sen tähden kehotankin painokkaasti, että parlamentti antaisi tukensa vakuuksia koskevalle tarkistukselle. Muussa tapauksessa hukkaamme ainutlaatuisen mahdollisuuden saada aikaan päätös jo ensimmäisessä käsittelyssä.
Aikaansaadun kompromissin pohjalta esittelijä on ymmärtääkseni esittänyt joukon tarkistuksia, jotka komissio voi hyväksyä ja helpottaa näin asian saattamista päätökseen ensimmäisessä käsittelyssä.
Lopuksi muistutan, että parlamentille on toimitettu täydellinen luettelo komission kannasta tarkistuksiin. Se varmaankin sisällytetään sanatarkkaan istuntoselostukseen tästä istuntojaksosta(1).
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 

Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Thorsin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (Α5-0147/2004) elintarvikekäyttöön tarkoitetuista materiaaleista ja tarvikkeista. 
Byrne,
   .  Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää esittelijä Thorsia sekä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon valmistelijaa jäsen Corbeya uurastuksesta tämän lainsäädäntöehdotuksen parissa. Olemme pääsemäisillämme ehdotuksesta sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä, jota on edeltänyt nopeasti sujunut ja rakentava toimielinten välinen vuoropuhelu.
Saanen kiinnittää huomionne muutamiin keskeisiin kohtiin komission ehdotuksessa, jolla on tarkoitus korvata vuonna 1989 annettu puitedirektiivi elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvista materiaaleista ja tarvikkeista. Ensinnäkin ehdotuksella laajennetaan asetuksen soveltamisalaa kattamaan myös uudenlaiset pakkaustyypit, niin kutsutut aktiiviset ja älykkäät materiaalit ja tarvikkeet, ja sillä luodaan yleinen lainsäädäntökehys säätelemään pakkaustyyppien turvallista käyttöä. Siinä määritellään yleiset turvallisuutta ja pakkausmerkintöjä koskevat periaatteet sekä annetaan mahdollisuus antaa tarvittaessa lisäsäännöksiä täytäntöönpanosäädöksillä.
Toiseksi ehdotuksella parannetaan elintarvikekäyttöön tarkoitettujen materiaalien ja tarvikkeiden jäljitettävyyttä ja pakkausmerkintöjä. Kolmanneksi se lisää avoimuutta ja oikeusvarmuutta alan toimijoiden kannalta, koska siinä kuvataan yksityiskohtaisesti elintarvikekäyttöön tarkoitettujen materiaalien hyväksyntämenettely.
Lopuksi ehdotus antaa mahdollisuuden käyttää oikeudellisina välineinä direktiivien lisäksi myös päätöksiä tai asetuksia, sillä ne soveltuvat paremmin tietyntyyppiseen sääntelyyn, kuten hyväksyttyjen aineiden luettelointiin.
Ehdotus on sekä kuluttajien että teollisuuden etujen mukainen. Sen avulla yhdenmukaistettaisiin entisestään erityyppisten elintarvikekäyttöön tarkoitettujen materiaalien sääntelyä, kierrätysmateriaalit ja aktiiviset ja älykkäät pakkaukset mukaan lukien. Olen kiitollinen erityisesti esittelijä Thorsille hänen voimakkaasta panoksestaan sen hyväksi, että ehdotus saataisiin hyväksyttyä ensimmäisessä käsittelyssä.
Komissio kannattaa näitä pyrkimyksiä. Voimme näin ollen hyväksyä kaikki tarkistukset, jotka sisältyvät kolmen toimielimen tiiviin yhteydenpidon tuloksena syntyneeseen kompromissipakettiin. 
Thors (ELDR )
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme kohta hyväksymässä puitteet elintarvikkeiden pakkaamiselle. Tämä tuntuu lähes symboliselta eleeltä, koska nyt olemme saaneet melkein kokonaan päätökseen Euroopan unionin elintarvikelainsäädännön yleisiä periaatteita koskevaan vihreään kirjaan liittyvän työn. Kaikkien niiden muiden kysymysten jälkeen, joita olemme onnistuneet ratkaisemaan, olemme nyt luomassa yleisiä puitteita. Toivon, että onnistumme siinä.
Haluan korostaa, että tavoitteenamme on saada hyväksyttyä periaatteet, joita sovelletaan jatkossa kaikkiin elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuviin materiaaleihin. Emme ole hyväksymässä uusia materiaaleja sinänsä, vaan annamme yleisiä toimintaohjeita. Mielestäni se, että laadimme suuntaviivoja ja määrittelemme rajoja hyväksyttäville materiaaleille, on esimerkki hyvästä lainsäädäntötyöstä. Tulevaisuudessakin pakkauksille tarvitaan monesti nimenomainen hyväksyntä, koska ne sisältävät tiettyjä aineita tai ne on tarkoitettu käytettäväksi tiettyjen elintarvikkeiden kanssa. Millainen rasvapitoisuus on esimerkiksi elintarvikkeessa, jonka kanssa materiaali joutuu kosketuksiin? Voin taata kuluttajille, että varomme jatkossakin, ettei esimerkiksi pehmeästä muovista irtoa ftalaatteja.
Kuten arvoisa komission jäsen totesi, ehdotukseen sisältyy kolme keskeistä uutta asiaa: uusi hallintomalli ja sen mukanaan tuoma avoimuus, joka on seurausta Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta; elintarvikelainsäädäntöön sisällytetyt uudet periaatteet; sekä viimeisenä mahdollisuus hyväksyä aktiivisia ja älykkäitä pakkauksia. Parlamentin enemmistö näyttää olevan valmis hyväksymään aktiiviset pakkaukset eli pakkaukset, jotka pystyvät imemään happea tai kosteutta ympäristöstä tai luovuttamaan antioksidantteja. Tutkimukset osoittavat esimerkiksi, että tomaatit ja hedelmät pysyvät pidempään ehjinä aktiivisissa pakkauksissa. Uskon, että oikein käytettynä aktiiviset pakkaukset voivat itse asiassa vähentää lisäaineiden käyttöä. Se olisi hyvä asia, koska olemme huolissamme lisäaineiden mahdollisesta yhteydestä allergioiden lisääntymiseen.
Itse käärin mielelläni leivän aktiiviseen pakkausmateriaaliin. Satuin löytämään paketin, joka oli ollut avaamattomana kaksi vuotta, ja totesin leivän säilyneen täysin muuttumattomana. Kuten jo todettiin, aktiivisten, älykkäiden pakkausten pitäisi tuoda etuja sekä kuluttajille että tuottajille. Voin myös kuvitella tilanteita, joissa tällaisten pakkausten käyttö auttaisi säästämään energiaa, mikä olisi tietenkin hyödyllistä.
Yksi uudentyyppisten pakkausten hyväksymiselle asettamistamme ehdoista on, että niiden on oltava yleisesti yhteisön lainsäädännön mukaisia. Elintarvikkeiden pakkauksissa sallitaan aktiiviset ainesosat, kunhan ne on ensin hyväksytty eivätkä ne johda kuluttajaa harhaan. Pahaa hajua ei saa peittää toisella hajulla. Älykäs pakkaus voi antaa meille tietoa sisältämänsä elintarvikkeen säilytystavoista, eli se voi kertoa, onko elintarviketta säilytetty asianmukaisesti. Tiedämme esimerkiksi, että tietynlaista savukalaa voi olla vaikea säilyttää oikealla tavalla. Toivokaamme, että tulevaisuudessa kehitetään esimerkiksi sellaisia älykkäitä pakkauksia, jotka kertovat, kuinka savukalaa on käsitelty ja onko sitä käsitelty oikein. Tiedämme, että tässä yhteydessä on silloin tällöin ilmennyt listeriaa.
Kuten arvoisa komission jäsen sanoi, käymme jatkossa keskusteluja kierrätysmateriaaleista, sillä niiden kohdalla vaatimusten on oltava tiukempia myös elintarvikkeiden pakkaamiseen käytettävän muovin, metallin ja paperin osalta. On tärkeää, että tämän asetuksen pohjalta hyväksytään uusia asetuksia ja että tiedämme varmasti, että elintarvikkeiden pakkaukset on aina hyväksyttävä niiden turvallisuuden varmistamiseksi.
Jäljitettävyydestä annetaan lisää sääntöjä aiemmin hyväksytyn lainsäädännön pohjalta ja sen mukaisesti. Parlamentti on työssään pyrkinyt korostamaan, että säilytettävät tiedot ovat nimenomaan niitä tietoja, joita tarvitaan tutkittaessa myöhemmin mahdollisesti ilmeneviä ongelmia. Olen myös sitä mieltä, että jäljitettävyyttä koskevat säännöt, joita olemme nyt laatimassa, ovat tärkeitä sen vuoksi, että kaikilla osapuolilla olisi yhtäläiset mahdollisuudet päästä suurten elintarvikeliikeketjujen tavarantoimittajiksi. Olen tyytyväinen siihen, että olemme saaneet laadittua selkeät säännöt pakkausmerkinnöissä käytettävästä kielestä sekä yleisön oikeudesta saada tietoa julkisista tallenteista. Siltä osin komission ehdotus ei ollut täysin selkeä.
Jos ehdotuksessa olisi esitetty tarkempia sääntöjä yksiselitteisten ja sitovien säännösten laatimisesta hyvän hallinnon edistämiseksi, olisimme todennäköisesti voineet välttää useat tarkistukset. Näin ei kuitenkaan ollut. Siksi meidän on selkiytettävä asioita tässä ja nyt. Omalta osaltani pahoittelen, etteivät neuvosto ja komissio halunneet hyväksyä elintarvikeviraston itsenäistä asemaa.
Toivon, että voimme hyväksyä tämän mietinnön yhdessä käsittelyssä. Näin käy, jos puollamme äänestyksessä ryhmiä yksi ja kaksi. Näin noudattaisimme kantaa, johon päädyimme neuvotteluissamme neuvoston kanssa ja jonka Coreper hyväksyi viime viikolla. En näe kuitenkaan mitään syytä hyväksyä tarkistusta 17.
Haluan kiittää komissiota ja neuvostoa rakentavasta yhteistyöstä. Ennen kaikkea lähetän suurkiitokset ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan sihteeristölle sekä meitä avustaneelle virkamiehelle Virpi Köykälle erinomaisesta työstä. Hänen kanssaan on ollut ilo työskennellä. 
Corbey (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, esittelijä Thors, paljon kiitoksia työstänne. Minusta olisi viisasta saattaa tämä asia päätökseen ensimmäisessä käsittelyssä. Kyseessä on jokseenkin tekninen mietintö, mutta minusta tuntuu, että olemme saaneet siihen hyvän tuntuman.
Sisämarkkinoiden vuoksi on välttämätöntä yhdenmukaistaa elintarviketeollisuutta ja pakkauksia koskevia säännöksiä. Alan kehitys edellyttää uusia normeja. Aktiiviset ja älykkäät materiaalit ja tarvikkeet ovat juuri tällaista kehitystä. Aktiiviset materiaalit seuraavat elintarvikkeita niiden laadun säilyttämiseksi tai parantamiseksi säilytyksen aikana sekä niiden myyntiajan pidentämiseksi. Älykkäät materiaalit on suunniteltu antamaan tietoa elintarvikkeen kunnosta. Yksi mahdollisuus on esimerkiksi kehittää pakkausmateriaali, joka vaihtaa väriä siinä säilytettävän maidon hapantuessa tai muun elintarvikkeen alkaessa pilaantua. Nämä kaikki ovat mielenkiintoisia kehityssuuntauksia, ja teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta tukee vilpittömästi komission ehdotuksia vaikka haluaakin esittää muutamia huomautuksia tästä kehityksestä.
Ensinnäkään aktiivisia ja älykkäitä materiaaleja ei saa käyttää kuluttajien harhaanjohtamiseen. Mahdollisuudet siihen ovat olemassa, mutta haluamme painottaa, ettei se todellakaan ole tarkoitus. Toiseksi muistutamme, että jäljitettävyys on tärkeää, mutta valiokuntamme mielestä jäljittämisen ei ole tarpeen ulottua yksittäiseen puuhun, josta paperipussi on tehty. Hyvä järjestelmä riittää. Kolmanneksi säännöksistä ei saa aiheutua kohtuuttomia seurauksia kauppakumppaneille, eivätkä ne saa muodostaa tarpeettomia kaupan esteitä etenkään kehitysmaille. Ymmärtääkseni tähän onkin jo esitetty joitakin ratkaisuja.
Lopuksi teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta vaatii kierrätysmateriaalien käytön tiellä olevien esteiden poistamista. Emme voi sallia tilannetta, jossa yhtäältä kannustetaan kierrättämään ja toisaalta kierrätysmateriaaleilta evätään pääsy markkinoille. Elintarvikkeiden turvallisuus on tietenkin tärkein mittapuu tässä asiassa. Lyhyesti sanottuna valiokuntamme haluaa, että nykyaikaista teknologiaa käytetään niin, että siitä koituu hyötyä kuluttajalle ja ympäristölle. 
Whitehead (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Thorsia tästä mietinnöstä ja kaikesta työstä, jota hän on tehnyt sen parissa. Lopputulos vahvistaa jo ennestäänkin myönteisen käsitykseni hänen parlamentaarisista kyvyistään. Tälle parlamentille on suuri menetys, kun hän palaa Suomeen.
Tässä meillä on komission ehdotus koottuna aktiiviseen ja älykkääseen pakettiin. Mietintö on saanut laajan kannatuksen valiokunnissamme sekä myönteisen vastaanoton neuvostossa ja komissiossa, joiden kanssa yhteistyö on ollut koko ajan rakentavaa. Jos voisimme toimia useammin näin, kaikkien elämä olisi helpompaa. Mietintöön liittyi kuitenkin muutamia kysymyksiä, jotka meidän oli pakko nostaa esiin. Yksi oli se, missä määrin jäljitettävyys olisi mahdollista. Olen iloinen siitä, että esittelijä Thors otti huomioon esittämäni tarkistukset. Noudatan hänen neuvoaan, jonka mukaan meidän ei kannata puoltaa äänestyksessä tarkistusta 17. Jos hän olisi neuvonut toisin, olisin menetellyt sen mukaisesti. Katson, että julkinen avoimuus on asia, johon meidän olisi tässä yhteydessä kiinnitettävä huomiota.
Toinen asia, josta jotkut meistä ovat hieman huolissaan – ja se nousee aika ajoin esiin keskusteluissa – on Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tarkka rooli. Kerta toisensa jälkeen täällä vedotaan siihen, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen antaa lausuntonsa tai että se tekee sitä tai tätä. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen toiminnanjohtajan oli määrä tulla puhumaan meille tällä viikolla, mikä kuitenkin peruttiin. Pyrkiessämme lisäämään elintarvikkeiden ja elintarvikepakkausten turvallisuutta, parantamaan merkintöjä ja niin edelleen meidän ei pidä edellyttää, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen tekee kaiken työn. Jos tähän saadaan liitettyä jonkinlainen poikkeusmahdollisuus, kaikki jäsenvaltiot vaikuttavat kohtuullisen tyytyväisiltä. Niillä osa-alueilla, joilla komissio on tehnyt hyvää työtä, meidän pitäisi jatkaa entiseen tapaan ja pohtia, kuinka pitkälti olemassa olevat toimielimet pystyvät suoriutumaan tehtävistä itse.
Toivon menestystä niin tälle mietinnölle kuin esittelijä Thorsillekin, jota onnittelen tästä mietinnöstä. 
Sjöstedt (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, ensinnäkin minun täytyy sanoa olevani todella pahoillani, että saavuin myöhässä keskusteluun enkä siis kuullut esittelijän alustusta. Ikävä kyllä keskustelu näytti alkaneen hieman edellä aikataulusta.
Olemme päättäneet hyväksyä aikaansaadun kompromissin. Meidän mielestämme se on kohtuullinen ratkaisu, vaikka olisimmekin halunneet mennä pidemmälle tietyissä asioissa, esimerkiksi 17 artiklan sisällön osalta. Olemme kuitenkin päättäneet hyväksyä kompromissin.
Suhtaudumme melko epäilevästi aktiivisiin ja älykkäisiin materiaaleihin. Katsomme kuitenkin, että kompromissi on kokonaisuutena järkevä, koska se merkitsee selkeää parannusta alkuperäiseen ehdotukseen nähden ja on näin ollen rakentava edistysaskel.
Lopuksi haluan korostaa, että meidän mielestämme jäljitettävyys on hyvin tärkeää. 
Rod (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, komission ehdotuksessa korostetaan kahdentyyppisten uusien pakkausmateriaalien ottamista elintarvikekäyttöön: niin kutsuttujen aktiivisten pakkausten, joista vapautuu säilöntäaineita elintarvikkeeseen, sekä niin kutsuttujen älykkäiden pakkausten, jotka varoittavat kuluttajaa, jos elintarvike on pilaantunut tai sen kunto on muuten epäilyttävä.
Vaikka esittelijä on pyrkinyt parantamaan merkintöjä koskevia sääntöjä, päätöksentekomenettelyjä – Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen noudattama hyväksyntämenettely mukaan luettuna – sekä julkisten asiakirjojen saatavuutta, vihreät eivät silti pysty hyväksymään mietintöä nykyisessä muodossaan. Siinä missä yhteisön lainsäädäntö sisältää elintarvikkeiden lisäaineiden osalta hyvin yksityiskohtaisia säännöksiä, nyt käsillä olevassa komission ehdotuksessa tyydytään esittämään vain menettelyä koskevia yleisiä puitteita, joissa annetaan huomattava painoarvo komiteamenettelylle. Ovi jätetään selkoselälleen aktiivisten pakkausten käyttöönottoa varten antamatta yksityiskohtaisia sääntöjä yksittäisten aineiden käyttöönotolle.
Olemme jo pitkään pyrkineet jarruttamaan kuluttajien alati lisääntyvää altistumista erilaisille lisäaineille emmekä aio sallia niiden yleistymistä, joka olisi vaaraksi terveydelle. Vihreät pyytävätkin, ettei hyväksyntää myönnettäisi sellaisille aktiivisille pakkauksille, joiden vaikutuksia ei ole selvitetty. Lisäksi olisi varmistettava, ettei aktiivisissa pakkauksissa ole myrkyllisiä materiaaleja. Vaadimme myös, että elintarvikkeiden lisäaineita koskevaa yhteisön lainsäädäntöä olisi noudatettava tiukasti hyväksyttäessä uusia elintarvikkeiden pakkauksia. Jos ehdotuksemme hylätään, joudumme torjumaan äänestyksessä tämän mietinnön, jossa ei oteta riittävästi huomioon mahdollisia vaikutuksia kuluttajien terveyteen. Kuinka kauan kestää ennen kuin tietyn tyyppisiä uusia pakkausmateriaaleja vaaditaan kiireellisesti vedettäväksi pois markkinoilta? 
Byrne,
   .  Arvoisa puhemies, saanen vielä kerran korostaa, että arvostan suuresti esittelijä Thorsin erinomaista työtä ja pidän aikaansaatua edistystä hyvin myönteisenä. Vain kolme kuukautta kestäneen toimielinten välisen tuloksekkaan yhteistyön jälkeen olemme tänään hyvin lähellä ensimmäisessä käsittelyssä syntyvää päätöstä. Jos päätös saadaan aikaan, se lyö varmasti ripeydellään kaikki ennätykset.
Esittelijä Thors mainitsi aiemmassa puheenvuorossaan, että olemme saamaisillamme valmiiksi käynnissä olleen työn – elintarviketurvallisuutta koskevassa valkoisessa kirjassa tarkoitetun lainsäädännön voimaan saattamisen. Voin ilokseni todeta, että olemme saaneet työn lähes valmiiksi. Ehkäpä voimme nyt katsoa taaksepäin ja onnitella itseämme ahkerasta työstä viimeisten neljän ja puolen vuoden aikana, jolloin olemme tehneet onnistuneesti yhteistyötä näiden tulosten saavuttamiseksi.
Ymmärtääkseni parlamentti haluaa nopeuttaa komission ehdotusta kierrätysmuovien osalta. Hyväksyn myös selvennykset, joita mietinnössä on esitetty tiettyihin kohtiin, kuten jäljitettävyyteen, hyväksyntämenettelyyn sekä aktiivisia ja älykkäitä pakkauksia koskeviin säännöksiin.
Lopuksi voin todeta hyväksyväni ilomielin koko kompromissipaketin. Jos en täysin erehdy, tämä on jäsen Thorsin viimeinen mietintö, joten haluan kiittää häntä siitä sekä koko hänen työstään parlamentissa, ja samalla toivotan onnea hänen tulevalle uralleen. 

 – Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.Keskustelu on päättynyt.Äänestys toimitetaan huomenna keskiviikkona klo 12.00. 
Kastler (PPE-DE ),
   . – Vaikka eri puolilta maailmaa tuodut elintarvikkeet valintamyymälöidemme hyllyillä ovat epäilemättä meille myös rikkaus, kuluttajat haluavat voida luottaa siihen, että tuotteet ovat turvallisia ja korkealaatuisia. Meidän tehtävänämme onkin luoda olosuhteet, joissa he voivat luottaa tähän. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän esittelijänä suhtaudun myönteisesti puitedirektiivin 89/109/ETY tarkistamiseen ja kiitän esittelijä Thorsia hyvästä yhteistyöstä.
Euroopan kansanpuolueen ryhmä on vaatinut useita ratkaisevan tärkeitä tarkistuksia, joiden tarkoituksena on tehdä pakkauksista ja samalla siis elintarvikkeista tulevaisuudessa turvallisempia. Niin tervetulleena kuin pidämmekin ehdotusta merkintäjärjestelmästä, jossa käytettäisiin merkintää "elintarvikekäyttöön", tai tyyliteltyä lasi ja haarukka -tunnusta, vaadimme kuitenkin poikkeusta sovellettavaksi tarvikkeisiin – kuten kupit, lasit jne. – jotka on päivänselvästi tarkoitettu elintarvikekäyttöön, jolloin vältettäisiin liiallinen byrokratia. Pidämme myös myönteisenä jäljitettävyysperiaatteen laajentamista käytettyihin materiaaleihin, vaikkei se saakaan johtaa liialliseen sääntelyyn: ei esimerkiksi olisi järkevää, että jokaiseen paperipakkaukseen olisi merkittävä jokaisen raaka-aineena käytetyn puun alkuperä. Koska kysymys on aina sekoituksista, tehtävä olisi teknisestikin mahdoton. Edellyttäen että täysistunnossa nämä vaatimukset hyväksytään, Euroopan kansanpuolueen ryhmä tukee neuvoston kanssa neuvoteltua kompromissia. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Goodwillin laatimasta ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietinnöstä (A5-0172/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi tietyistä fluoratuista kasvihuonekaasuista (KOM(2003) 492 – C5-0397/2003 – 2003/0189(COD)). 
Wallström,
   .  Arvoisa puhemies, haluan kiittää Euroopan parlamenttia ja erityisesti esittelijä Goodwilliä työstä tämän mietinnön parissa. Mietinnön aiheenahan on komission ehdotus asetukseksi tietyistä fluoratuista kaasuista.
Olen kiitollinen siitä, että parlamentti ja esittelijä ovat suhtautuneet hyvin rakentavasti useisiin kohtiin tässä hyvin teknisessä säädösehdotuksessa. Te tiedätte, että tämä ehdotus voi auttaa Euroopan unionia saavuttamaan Kioton tavoitteensa. Kioton pöytäkirjassa määritellyt fluoratut kasvihuonekaasut tuottivat 65 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia eli 2 prosenttia EU:n kasvihuonekaasujen kokonaispäästöistä vuonna 1995, mutta niiden ennustetaan lisääntyvän 98 miljoonaan hiilidioksidiekvivalenttitonniin – siis kahdesta prosentista neljään prosenttiin – vuoteen 2010 mennessä, jos taloudellinen toiminta jatkuu entisellään.
Fluorattujen kaasujen käyttö lisääntyy voimakkaasti esimerkiksi jäähdytys- ja ilmastointilaitteissa otsonikerrosta heikentävien aineiden asteittaisen poistamisen vuoksi. Meidän ehdotuksessamme pyritään vastaamaan näihin kasvusuuntauksiin. Asetusehdotus tarjoaa kustannustehokkaita keinoja ilmastonmuutoksen lieventämiseen, ja sen avulla ennustettuja päästöjä voitaisiin vähentää noin 23 miljoonalla hiilidioksidiekvivalenttitonnilla vuoteen 2010 mennessä ja myöhemmin vieläkin enemmän. 
Goodwill (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, mehän kaikki tunnemme substituutioperiaatteen eli ympäristölle tai terveydelle vahingollisen tuotteen korvaamisen ympäristöystävällisemmällä tai terveellisemmällä tuotteella. Fluorattujen kaasujen käyttö on jo nyt monella tapaa ilmentänyt substituutioperiaatetta, koska monet sovellukset, joissa aiemmin käytettiin kloorifluorihiilivetyjä (CFC-yhdisteitä), on korvattu fluorihiilivedyillä (HFC-yhdisteillä). Kuten tiedämme, CFC-yhdisteet ovat ympäristölle paljon haitallisempia kuin HFC-yhdisteet, koska ne ovat otsonikerrosta heikentäviä aineita. Näiden aineiden aiheuttamia ongelmia olemme ratkaisseet varsin menestyksekkäästi Montrealin pöytäkirjan puitteissa.
HFC-yhdisteet ovat hiilidioksidin tavoin kasvihuonekaasuja, mutta kuten arvoisa komission jäsen totesi, pyrimmepä rajoittamaan fluorattujen kaasujen päästöjä millä keinoin tahansa, se ei saa tapahtua hiilidioksidipäästöjen rajoittamisen kustannuksella. HFC-yhdisteet ovat vain pisara valtameressä hiilidioksidiin verrattuna.
Ensinnäkin haluan kommentoida ehdotuksen oikeusperustaa. Siitä on keskusteltu paljon, mutta olen vakaasti sillä kannalla, että sisämarkkinoita käsittelevä 95 artikla on oikea oikeusperusta. Jos käyttäisimme 175 artiklaa, se tekisi näitä kaasuja sisältävien tuotteiden markkinoinnin koko Euroopan unionin alueella lähes mahdottomaksi. Vaikka ymmärränkin tilanteen esimerkiksi Itävallassa, jossa rajoittamisessa on menty pidemmälle, sisämarkkinoiden edun vuoksi meidän on säilytettävä oikeusperusta ennallaan.
HFC-yhdisteitä hyödyntäviä sovelluksia on lukuisia erilaisia ilmastoinnista ilmatyynyllisiin juoksujalkineisiin tai esimerkiksi aerosoli-tekolumeen, josta pilailtiin lehdistössä joulun aikaan. Käsittelemässämme ehdotuksessa on kuitenkin ensisijaisesti kysymys rajoittamisesta, ei kieltämisestä. Itse asiassa on monia sovelluksia, joissa mikään muu vaihtoehto ei ole mahdollinen; esimerkkeinä voidaan mainita palontorjunta ja rikkiheksafluoridin käyttö kytkinlaitoksissa. Jos me noudattaisimme yhtä Verts/ALE-ryhmän tekemistä ehdotuksista, valot sammuisivat kaikkialla Euroopassa!
Yksi ilmaston lämpenemisen sivuvaikutuksistahan on, että yhä useammat ihmiset haluavat ilmastoinnin autoonsa, ja näiden ajoneuvojen ilmastointilaitteiden osalta ehdotuksen tarkoituksena oli korvata HFC134a-järjestelmät, joiden globaalinen lämmityspotentiaali on 1300, ympäristöystävällisemmillä HFC152a-järjestelmillä, joiden globaalinen lämmityspotentiaali on 140. Huomaan lehtereillä istuvien ihmisten nyökkäilevän hyväksyvästi, ja siksi parlamentti päättikin, että meidän olisi otettava rohkeasti tavoitteeksemme HFC-yhdisteiden poistaminen asteittain ilmastointilaitteista ja niiden korvaaminen kehitteillä olevalla uudella tekniikalla, jossa käytetään hiilidioksidia.
Komission ehdotukseen sisältyi hyvin monimutkainen kiintiöjärjestelmä, joka näytti alkavan vuodesta 2009. Käytännössä on kuitenkin niin, että useimpien valmistajien automalleista 20 prosenttia on sellaisia, joissa ei ole lainkaan ilmastointia, jolloin nämä valmistajat olisivat täyttäneet kiintiöjärjestelmän ensimmäisen vaiheen tekemättä mitään. Näin ollen komission ehdotus olisi todellisuudessa alkanut vuodesta 2010.
Kiintiöjärjestelmä on monimutkainen ja olisi toiminut hyvin vain sellaisessa yrityksessä, jonka tuotevalikoima olisi sopinut mukavasti tälle 20 prosentin välein porrastetulle asteikolle. Useimpien valmistajien tuotevalikoima ei kuitenkaan ole jaettavissa aivan tällä tavoin. Lisäksi vielä koko järjestelmässä oli valtava aukko, Rolls Roycen mentävä aukko, koska järjestelmän mukaan valmistajat voisivat vaihtoehtoisesti maksaa 200 euron suuruisen sakkomaksun direktiivin määräysten laiminlyömisestä. Epäilenpä, että joidenkin suurten, kalliiden autojen valmistajat maksavat mieluummin sen kuin käyttävät rahaa uudelleensuunnitteluun.
Tosiasia on myös se, että HFC152a on aineena helposti syttyvä, mikä saattaa aiheuttaa jonkinlaisia turvallisuusongelmia. Se ei ollut lopullinen ratkaisu, ja meidän mielestämme hiilidioksidin käyttö saattaisi ehkä hieman myöhemmässä vaiheessa olla paljon toimivampi ratkaisu. Tästä syystä olen erittäin tyytyväinen siihen, että PSE-ryhmä sai taivuteltua minut omalle kannalleen ja auttoi minua näkemään järkevän ratkaisun. Samoin olen tyytyväinen kompromissitarkistukseen 112, jossa todetaan, että tyyppihyväksyntäsäännösten mukaisesti HFC-yhdisteiden käytöstä olisi luovuttava asteittain ja korvattava ne hiilidioksidilla vuodesta 2012 lähtien. Tähän sisältyisi kahden vuoden poikkeus tai ainakin kahden vuoden lykkäys, joka koskisi joitakin pienempiä valmistajia – kutsumme poikkeusta Porsche-poikkeukseksi – siirtymisessä hiilidioksidin käyttöön, mikä on paljon parempi tavoite paitsi ympäristön kannalta myös poliittisesti.
Jos kompromissitarkistus hyväksytään, myös liitteen 2 ensimmäiselle riville on tehtävä joitakin muutoksia, joista istunnon sihteeristö varmasti huolehtii, eli globaaliseksi lämmityspotentiaaliksi on muutettava 50 ja lisättävä maininta tyyppihyväksynnästä.
Ilmastointijärjestelmiä ei ole vain ajoneuvoissa: osa ilmastointijärjestelmistä on kiinteitä sovelluksia, joita on esimerkiksi tämänkaltaisissa rakennuksissa. Tämä veronmaksajien rahoja törsäävä rakennushirviö jäähdytetään käyttämällä HFC-yhdisteitä! Rakennusten kohdalla on tärkeää valvoa mahdollisia päästöjä, ja päästötarkastukset ja -valvonta sisältyvätkin komission ehdotukseen, jota kannatamme. Lisäksi järjestelmässä olisi myös palkittava hyvistä käytännöistä vähentämällä tarkastusten määrää silloin, kun vuotoja ei ole havaittu, ja toisaalta tehostamalla tarkastuksia paikoissa, joissa vuotoja on havaittu.
Lopuksi haluan kiittää kollegojani Langea ja Corbeya siitä, että he ovat auttaneet minua näkemään joidenkin ratkaisujen järkevyyden, sekä jäsen Daviesia siitä, että hän lopulta taipui meidän kannallemme. Tehtävä on ollut hyvin mielenkiintoinen, ja toivon, etteivät lehtereillä istuvat ihmiset luule meidän käyttävän kaikkea aikaamme keskusteluun tällaisista tylsistä teknisistä aiheista. 
Bowe (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, ensiksikin pyydän anteeksi, että olen hieman hengästynyt. Koska kollegat ovat tänään olleet varsin lyhytsanaisia, tämä keskustelu on edennyt nopeammin kuin odotin, ja vuoroni tuli hieman yllättäen. No, ehkäpä pääsemmekin sitten loppuun ennen päivällistaukoa.
Onnittelen esittelijä Goodwilliä, joka on laatinut hyvän mietinnön ja ottanut huomioon monia kollegojen esittämiä kommentteja ja huomautuksia. Olemme vähitellen saamassa aikaan asiakirjan, jonka avulla saatamme neuvoston tietoon monia esiin nousseita kysymyksiä ja joka tarjoaa vankan perustan seuraavan parlamentin jatkotyölle. Newcastlelaisena minun täytyy sanoa Yorkshiren miehelle: .
Tästä huolimatta ratkaisemattomia kysymyksiä on vielä paljon. Toivon, että pääsemme parlamentissa yksimielisyyteen oikeusperustan muuttamisesta kaksoisoikeusperustaksi. Siinä olisi järkeä. Monessakin suhteessa tällä direktiivillä on kaksi tarkoitusta: säännellä markkinoita ja suojella ympäristöä. Yritämme suojella ympäristöä poistamalla fluoratut kaasut käytöstä asteittain ja tasaiseen tahtiin. Vaikka HFC-yhdisteet ovatkin olleet hyödyllisiä CFC-yhdisteiden korvaamisessa, myös niihin liittyy ongelmia. Erityisesti ongelmia tuottaa niiden globaalinen lämmityspotentiaali. Meidän velvollisuutenamme on vähentää asteittain niiden käyttöä, mutta tämän on tapahduttava järkevästi ja kohtuuhinnalla ja vain silloin, kun niille on olemassa hyviksi havaittuja ja toteuttamiskelpoisia vaihtoehtoja.
Suurin edistysaskeleemme ja suurin tekninen ponnistus on epäilemättä ollut HFC-yhdisteiden korvaaminen autojen ilmastointijärjestelmissä. Näitä järjestelmiä valmistetaan miljoonia ja ne ovat surullisen kuuluisia vuotavuudestaan – tiedän kotopuolessa ihmisiä, jotka ovat täytättäneet autonsa ilmastointijärjestelmän kaksi, kolme tai neljäkin kertaa. En voi hyväksyä ratkaisuksi pelkkää vuotojen määrän vähentämistä. Oikea ratkaisu on siirtyä käyttämään kokonaan erilaista kaasua, joka ei aiheuta samanlaisia ongelmia kuin mitä HFC-yhdisteet selvästi aiheuttavat kyseisellä alalla.
Fluorattujen kaasujen käytöstä muilla aloilla totean sen verran, että on olemassa muutamia keskeisiä ja välttämättömiä käyttötarkoituksia, ja me haluamme tutkia ne tarkkaan ennen kuin viemme eteenpäin esittämääni tarkistusta – tarkistusta 89 – jossa vaaditaan fluorattujen kaasujen asteittaista poistamista käytöstä, mutta hallitusti, tietyn siirtymäajan kuluessa direktiivin voimaantulosta. Toivon komission hyväksyvän kyseisen tarkistuksen. Tämä antaisi joustavuutta ja samalla selkeän tavoitteen, joka olisi kuitenkin toteutettava rauhalliseen tahtiin ja järkevästi, minkä vuoksi se epäilemättä tulee takaisin parlamentin hyväksyttäväksi.
Emme pyri välittömästi HFC-yhdisteiden poistamiseen palontorjuntakäytöstä, jossa ne ovat selvästi hyvin käyttökelpoisia ja jossa tutkittuja vaihtoehtoja ei mielestäni vielä ole. Emme halua poistaa jäähdytyslaitteita koskevaa käyttökieltoa, kun taas tietyissä lääketieteellisissä käyttötarkoituksissa nämä yhdisteet ovat välttämättömiä. Tämän ehdotuksen iskulauseena voisikin olla "eteenpäin mutta maltilla". 
Korhola (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kloorifluorihiilivetyjen käyttö on merkittävästi vähentynyt, kun jäähdytysjärjestelmissä, aerosoleissa ja muissa sovelluksissa on siirrytty käyttämään fluorihiilivetyjä. CFC-yhdisteistä pyrittiin eroon Montrealin pöytäkirjalla, sillä nämä kaasut ovat haitallisia stratosfäärin otsonille. Tämä esillä oleva mietintö on tarpeen siksi, että HFC:tkään eivät ole viattomia, vaan voimakkaita kasvihuonekaasuja. Niiden globaalinen lämmityspotentiaali on hiilidioksidiin verrattuna sata- tai jopa yli tuhatkertainen. Myös näiden kaasujen hajoamisaika ilmakehässä voi olla hyvinkin pitkä. Siksi ilmastonmuutosuhka velvoittaa rajoittamaan myös HFC:n käyttöä.
Itse olin aktiivinen ja tein erityisesti ajoneuvojen ilmastointijärjestelmiä koskevia tarkistusehdotuksia. Oma näkemykseni on, että kokonaispäästöjen kannalta paras ratkaisu on siirtyminen hiilidioksidia käyttäviin järjestelmiin. Tuoreen uutisen mukaan eräs japanilainen autonvalmistaja on jo siirtynyt käyttämään tätä teknologiaa sarjatuotannossa, ja eurooppalaisten valmistajien tulisi seurata esimerkkiä.
Hiilidioksidi on myös käyttäjäystävällinen, sillä se reagoi HFC:tä nopeammin haluttuun lämpötilaan ja on myös polttoainekulujen kannalta edullisempi kuin käytettävissä olevat vaihtoehtoiset kaasut. Tällä hetkellä hiilidioksidiin perustuvan järjestelmän hieman kalliimpi hinta on marginaalinen ilmastointilaitteiden kuluttajahinnan kannalta, ja sarjatuotannon alkaessa skaalaedut takaavat, että hintasuhde voi kääntyä toisinkin päin.
Esittelijämme ehdottamat ja valiokunnassa hyväksytyt kompromissit eivät täysin vastaa omia tarkistusehdotuksiani, mutta voin hyväksyä ne parannuksena alkuperäisistä ehdotuksista. Aikataulu, joka näin tulee hyväksytyksi, on näkemykseni mukaan liian hidas ilmastonmuutoksen kannalta, etenkin kun ajoneuvojen ilmastointi on lisääntynyt voimakkaasti viime vuosina. Siten kaiken kaikkiaan yksityisliikenteen rooli ilmastonmuutoksen vastustamisessa korostuu entisestään.
Kiinteissä järjestelmissä on olennaista taata asianmukainen koulutus laitteiden asentajille sekä tällaisen ammattihenkilön suorittama raportointi vuodoista. Näin voidaan toisaalta minimoida päästöjen määrä ja toisaalta toteuttaa seurannan kannalta olennaisen tärkeä raportoinnin varmuus. Tältä osin rajoittaminen pääsee vaikuttamaan toivottavasti nopeasti. 
Corbey (PSE ).
    Arvoisa puhemies, esittelijä Goodwill, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tämä parlamentti on käsitellyt ilmastonmuutokseen liittyviä ongelmia perinpohjaisesti viimeiset viisi vuotta. Onneksi työmme on tarkentunut koko ajan; nyt toteutamme jo todellisia toimiakin. Ryhmäni puolesta haluan todeta, että olemme yleisesti ottaen tyytyväisiä ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan hyväksymiin tarkistuksiin. Tästä syystä haluan kiittää esittelijä Goodwilliä hänen työstään.
Edessämme on hyvin tasapainoinen lopputulos. Ilmastonmuutoksen jarruttamisessa on tärkeää, että fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöjä saadaan vähennettyä niin paljon kuin mahdollista. Tämän vuoksi tuemmekin vilpittömästi valiokuntaa sen pyrkiessä puuttumaan suurimpiin päästölähteisiin. Niitä ovat jäähdytys- ja ilmastointilaitteet sekä saumaeristeet.
Kaksi asiaa kaipaa edelleen huomiota. Pitkän keskustelun jälkeen ryhmäni päätyi siihen, että haluaisimme lisätä hieman joustavuutta palontorjuntajärjestelmissä käytettävien kaasujen osalta. Niistä aiheutuvat päästöt ovat erittäin pieniä ja niitä syntyy vain tulipalon sattuessa. Meidän mielestämme kuluttajien turvallisuus on ensisijainen huolenaihe. Haluaisimme kieltää fluoratut kasvihuonekaasut mutta vain sikäli kuin se on käytännössä mahdollista ja niille on olemassa vaihtoehtoja.
Suuri osa fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöistä on peräisin autojen ilmastoinnista. Olemme kiinnittäneet tähän asiaan aivan oikeutetusti runsaasti huomiota, ja tältä osin haluaisinkin kiittää esittelijä Goodwilliä jälleen hänen halukkuudestaan kompromisseihin. Monet eivät tiedä, millaisia kielteisiä vaikutuksia ilmastoinnilla voi olla ympäristöön ja ilmastoon. Huomattavasti paremmin tiedossa on sen sijaan se, että ilmastoinnin käyttö lisää ajoneuvojen polttoaineen kulutusta. Monissa maissa – myös kotimaassani Alankomaissa – ilmastointi on itse asiassa tarpeeton. Etelässä tilanne on toinen. Ilmastoinnissa käytettävien fluorattujen kasvihuonekaasujen kielteiset vaikutukset huomioon ottaen vaadin, että niiden käytöstä luovutaan asteittain niin pian kuin mahdollista. Henkilökohtaisesti toivoisin sen tapahtuvan pikemminkin vuoteen 2009 kuin vuoteen 2011 mennessä.
Yksi ehdottoman tärkeä asia on, että valitsemme oikeusperustaksi 175 artiklan. Jäsenvaltioilla on oltava mahdollisuus toteuttaa pidemmälle meneviä toimenpiteitä, etenkin kun otetaan huomioon maantieteelliset erot sekä se, että ilmastointi on tarpeeton pohjoisessa. Jäsenvaltioilla onkin oltava mahdollisuus pyrkiä rajoittamaan ilmastoinnin käyttöä autoissa. Ehkä meidän pitäisi mennä vieläkin pitemmälle rajoittaaksemme ilmastointilaitteiden asentamista autoihin. Esimerkiksi komissio voisi tarkastella energiatehokkuusvaatimuksia niiden autojen osalta, joissa on käytössä kaikki mahdolliset lisälaitteet, sillä erityisesti nämä ylelliset lisälaitteet mitätöivät moottorien energiatehokkuudessa mahdollisesti saavutetun kehityksen. Tämä ei todellakaan ole hyvä esimerkki kestävästä kehityksestä.
Lyhyesti sanottuna toivoisimme, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa aikaansaatu tulos hyväksyttäisiin täysistunnossa muutamin tarkistuksin. 
Davies (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, tämä on hyvä käytännön ehdotus komissiolta todellisiksi toimiksi ilmaston lämpenemisen ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi, sillä vaikka ilmastointi- ja jäähdytyslaitteiden tuottamien kasvihuonekaasujen kokonaismäärä ei ole valtava, määrä kasvaa huomattavaa vauhtia vuosi vuodelta; sen odotetaan kasvavan 15-kertaiseksi vuodesta 1995 vuoteen 2010 mennessä.
Valiokunta on hylännyt joitakin keskeisiä komission ehdotuksia, jotka koskivat ajoneuvojen ilmastointijärjestelmiä. Toivon, että tämä on selventänyt kantaamme autoteollisuudelle. En kuitenkaan ole varma siitä, että tapa, jolla olemme heittäneet menemään joitakin joustomahdollisuuksia, olisi todella paras mahdollinen ratkaisu, joten meidän täytyy nyt odottaa, mitä ministerineuvostolla on asiasta sanottavanaan, ja epäilemättä palata sen jälkeen tähän keskusteluun.
Kaikista eniten pahoittelen sitä, että sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä ja Euroopan kansanpuolue ovat tehneet keskenään sopimuksen, jolla hiilidioksidia käyttävien ajoneuvojen ilmastointijärjestelmien käyttöönottopäivämäärää venytetään aina vuoteen 2011 asti valiokunnan alunperin ehdottaman vuoden 2009 sijaan. Se ei ole riittävän kunnianhimoinen tavoite, etenkään ensimmäisessä käsittelyssä, kun edessä on vielä niin monia neuvotteluja. Tiedän, että valmistajilta kuluu ajoneuvojen suunnitteluun vuosia, ennen kuin ne ovat valmiita tuotavaksi markkinoille. Pari vuotta sitten kenelläkään ei ollut ilmastointia – itse en ole koskaan ostanut autoa, jossa olisi ilmastointi. Mitä me sanomme tuleville sukupolville? Emme ryhtyneet toimiin kasvihuonekaasupäästöjen ja ilmaston lämpenemisen hillitsemiseksi niin nopeasti kuin olisimme voineet, koska halusimme kaikki ajella viileämmissä autoissa kesällä. Vaikka teollisuuden argumentit saattavat nyt vaikuttaa kuinka vakuuttavilta, parin vuoden kuluttua ne näyttävät taatusti varsin heikoilta. 
Lucas (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin olen hyvin pettynyt tähän mietintöön. Siinä ei ole tehty läheskään tarpeeksi. Siinä olisi voitu ja olisi pitänyt tehdä paljon enemmän valtavan voimallisten kasvihuonekaasujen korvaamiseksi ympäristön kannalta vähemmän haitallisilla vaihtoehdoilla.
Olen jäsen Goodwillin kanssa eri mieltä oikeusperustasta. Olen edelleen sitä mieltä, että 175 artikla on oikea ja johdonmukainen oikeusperusta. Ajoneuvojen ilmastointilaitteiden osalta on ollut pettymys, ettei valiokunta kyennyt ottamaan huomioon niitä eurooppalaisia teollisuusyrityksiä, jotka ovat jo nyt sitoutuneet siirtymään hiilidioksidikäyttöisiin ajoneuvojen ilmastointijärjestelmiin mahdollisimman pian. Tarvittava teknologia on olemassa ja toimii hyvin, joten ei ole mitään syytä, miksei fluorattujen kaasujen asteittainen käytöstä poistaminen voisi alkaa vuonna 2007. Käytöstä poistamisen aloittaminen kaksi vuotta myöhemmin, kuten nyt käsiteltävänä olevassa mietintöluonnoksessa ehdotetaan, merkitsisi sitä, että ilmakehään pumpattaisiin vielä 80 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia lisää. Vaikka ehdotuksessa esitettyä asteittaista luopumista fluorattujen kaasujen käytöstä ajoneuvojen ilmastointijärjestelmissä on nykyisessä muodossaan mahdotonta hyväksyä, niiden käytöstä ei ole lainkaan ehdotettu luovuttavaksi monissa muissa sovelluksissa, joissa vaihtoehtoja on tarjolla. Tämä vakava puute olisi mielestäni korjattava. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta ei puuttunut millään tavalla HFC-yhdisteitä käyttäviin kotitalousjääkaappeihin, vaikka niissä käytettävä hiilivetyihin perustuva greenfreeze-tekniikka hallitsee jo nyt EU:n markkinoita.
Toivon, että parlamentti antaa äänestyksessä tukensa vaihtoehtoisille, ilmastoystävällisille tekniikoille ja tarttuu meille tarjolla olevaan valtavaan mahdollisuuteen tehdä jotakin todellista ympäristön hyväksi sen sijaan, että antaisimme sisämarkkinoiden etujen jyrätä näiden tärkeiden näkökohtien yli.
On sääli, ettei esittelijä Goodwill lukenut tarkistuksiamme huolellisemmin. Vihreiden esittämät tarkistukset eivät todellakaan johda valojen sammumiseen, vaan niissä vaaditaan nimenomaan SF-6-yhdisteiden asteittaista poistamista käytöstä muualla paitsi kytkinlaitoksissa. Pysykäämme siis keskustelussamme tosiasioissa keksittyjen juttujen sijaan. 
Lange (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluan kiittää esittelijää hyvästä yhteistyöstä, samoin kuin tietenkin kaikkia muita jäseniä, jotka ovat paikalla tänään. Uskon, että olemme päätyneet katsomaan oikeaan suuntaan, erityisesti autojen ilmastoinnin osalta, koska sen suhteen on todella tehtävä jotakin. Saanen sanoa muun muassa muutamien vieraidemme eduksi, että se, mistä Kiotossa sovittiin, on sitovaa lainsäädäntöä Euroopan unionissa. Vuonna 2002 sekä tämän vuoden maaliskuun 10. päivä tehdyt päätökset merkitsevät sitä, että tehdyt sopimukset sitovat Euroopan unionia riippumatta siitä, ratifioiko Venäjä sopimusta, joten meidänkin on tehtävä jotakin tämän asian suhteen. Mielestäni tosiasiat ovat kaikkien nähtävillä.
Ensimmäinen tosiasia on se, että yhä useammissa autoissa on ilmastointi: se on asennettu 80 prosenttiin kaikista uusista ajoneuvoista, ja joka vuosi näistä laitteista vapautuu 8–10 prosenttia ilmastolle haitallisista kaasuista. Toinen tosiasia on, että erilaisia vaihtoehtoja kehitetään koko ajan. Minusta on täysin selvää, että meidän on pyrittävä löytämään turvallisimpia mahdollisia vaihtoehtoja, joiden globaalinen lämmityspotentiaali on mahdollisimman alhainen. Kolmanneksi: yksi tällainen vaihtoehto on itse asiassa hiilidioksidikäyttöinen ilmastointiyksikkö, jonka globaalinen lämmityspotentiaali on 1 300 kertaa pienempi kuin nykyisin käytössä olevien järjestelmien. Neljänneksi: meidän on mielestäni omaksuttava samanlainen lähestymistapa uusien autojen tyyppihyväksyntään kuin mitä noudatamme muuallakin, sillä autoteollisuudella ja sen parissa työskentelevien insinöörien tarmokkuudella on asiassa oma merkityksensä, ja meidän on vaadittava uusia ilmastointijärjestelmiä niin pian kuin mahdollista. Viidenneksi: hiilidioksidikäyttöiset ilmastointijärjestelmät ovat eurooppalaista tekniikkaa ja eurooppalaisia tuotteita, minkä vuoksi mielestäni on myös selvää, että jos jatkamme tällä tiellä eli alamme suosia hiilidioksidikäyttöisiä ilmastointijärjestelmiä fluorattujen kaasujen sijaan, tulevaisuuden ilmastointijärjestelmät eivät enää ole ilmastotuholaisia. Tulevaisuuden ilmastointiyksiköt voivat päinvastoin olla hittituote, joka tuo työpaikkoja eurooppalaisille. 
Wallström,
   .  Arvoisa puhemies, esitän ensin muutaman huomion tarkistuksista ja palaan sen jälkeen ehdotuksen tarkoitukseen ja soveltamisalaan, koska parlamentti on esittänyt huomattavan joukon tarkistuksia, joissa on muun muassa esitetty uusia tai parempia määritelmiä termeistä sekä täydennetty ja selkiytetty komission ehdotusta; komissio voi hyväksyä monet niistä joko kokonaan tai osittain. Komissio pitää myös hyvin tervetulleina niitä lukuisia tarkistuksia, joissa vahvistetaan säännöksiä, jotka koskevat eristämistä ja tarkastuksia sekä eristämisestä vastaavan henkilökunnan koulutusta ja sertifiointia.
On tärkeää huomata, että tämä ehdotus on vasta ensimmäinen askel. Komissio on ilmoittanut aikovansa tutkia myös useita muita kysymyksiä, kuten saumaeristeitä. Näin ollen se ei voi hyväksyä talteenottoa koskevia tarkistuksia, etenkään saumaeristeiden yhteydessä. Lisätoimien on perustuttava hyötyjen ja kustannusten huolelliseen arviointiin.
Komissio ei myöskään voi hyväksyä tarkistuksia, jotka joko heikentäisivät ehdotettua ilmastointi- ja jäähdytyslaitteiden tarkastusjärjestelmää tai asettaisivat sekä komissiolle että jäsenvaltioille henkilökunnan koulutukseen ja sertifiointiin liittyviä lisävaatimuksia, joita ei ole vielä arvioitu.
Tärkeä osa tätä ehdotusta on raportointijärjestelmä, joka antaa komissiolle mahdollisuuden tarkistaa YK:n ilmastosopimuksen mukaisesti ilmoitettujen päästötietojen oikeellisuuden sekä tukea mahdollisia lisätoimia. Komission ehdotuksella pyritään varmistamaan, että tarvittavat tiedot voidaan kerätä luomatta silti liian raskasta raportointijärjestelmää teollisuudelle ja etenkään pk-yrityksille. Tähän liittyy useita tarkistuksia, joita komissio ei voi hyväksyä.
Komissio katsoo, että sen ehdotus tiettyjen fluorattuja kaasuja sisältävien tuotteiden ja laitteiden käyttökiellosta ja asteittaisesta käytöstä poistamisesta perustuu kaikkien alojen huolelliseen arviointiin ja on tasapainoinen ja kustannustehokas. Näin ollen komissio ei voi kannattaa tarkistusta, jolla poistettaisiin poikkeus, jota komissio on ehdottanut sovellettavaksi pienimuotoiseen magnesiumin painevaluun, jossa rikkiheksafluoridia käytetään alle 500 kiloa vuodessa. Vaihtoehtoiseen menetelmään siirtyminen aiheuttaisi huomattavia kustannuksia näille muutamille pk-yrityksille, ja siksi poikkeus on perusteltu.
Lisäksi on vielä kaksi kieltoa, jotka ansaitsevat maininnan. Palontorjunnassa käytettävien perfluorihiilivetyjen käyttökiellon kumoaminen ei ole perusteltua, koska joitakin vähäisiä käyttötarkoituksia lukuun ottamatta markkinat ovat jo siirtyneet muihin vaihtoehtoihin. Fluorattuja kaasuja sisältävien aerosolien osalta uudessa määritelmässä jätettäisiin ulkopuolelle useita uudenlaisia aerosoleja, kun taas lääketuotteissa käytettävien aerosolien sisällyttäminen poikkeuksiin saattaa olla suuri virhe.
Fluorattujen kaasujen poistaminen asteittain käytöstä ajoneuvojen ilmastointilaitteissa on arkaluontoinen kysymys, ja sen osalta komissio panee kiinnostuneena merkille tarkistukset, joissa ehdotetaan fluorattujen kaasujen, ja nimenomaan HFC134a:n, kieltämistä uusien autojen ilmastointijärjestelmissä tammikuun 1. päivästä 2009 ja kiellon soveltamista kaikkiin uusiin ajoneuvoihin tammikuun 1. päivästä 2014 lähtien.
Komissio pysyy mieluummin ajoneuvojen ilmastointia koskevassa yleisessä kannassaan, varsinkin kun otetaan huomioon tarkistukset, joissa esimerkiksi hylätään kiintiöjärjestelmä ja ehdotetaan, että ajoneuvojen ilmastointijärjestelmissä kiellettäisiin käyttämästä kaikkia fluorattuja kaasuja, joiden globaalinen lämmityspotentiaali on suurempi kuin 50 komission ehdottaman 150:n sijaan. Viimeksi mainittu ehto kuitenkin estäisi tehokkaasti fluorattujen kaasuseosten tai HFC152a-yhdisteiden käytön ja suosisi hiilidioksidia ajoneuvojen ilmastointijärjestelmissä.
Lopuksi komissio ehdottaa oikeusperustan osalta, että asetus perustuisi 95 artiklaan – sisämarkkinoita koskevaan artiklaan – eikä voi kannattaa tarkistuksia, joissa ehdotetaan, että asetus perustuisi kaksoisoikeusperustaan. Komissio katsoo, että vaikka fluorattujen kaasujen päästöjen vähentämiseen liittyvät ympäristötavoitteet ovatkin ehdottoman tärkeitä, ehdotuksen tärkeimmät tavoitteet liittyvät kuitenkin sisämarkkinoiden toimintaan ja 95 artiklaan.
Yhteenvetona haluan korostaa, että komissio kannattaa useita ensimmäiseen käsittelyyn esitettyjä tarkistuksia, ja toimimalla näin nopeasti parlamentti antaa neuvostolle tärkeän viestin, että tähän ehdotukseen on nyt kiinnitettävä entistä enemmän huomiota, jotta lopullinen päätös saadaan aikaan mahdollisimman pian. Toimitan sihteeristölle luettelon, josta käy ilmi komission kanta kuhunkin yksittäiseen tarkistukseen. Kiitoksia tästä keskustelusta. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna keskiviikkona klo 12.00.

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Paulsenin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0193/2004) Euroopan ympäristöterveysstrategiasta. 
Paulsen (ELDR ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, saatan vaikuttaa hyvin äidilliseltä, mutta koska vietän paljon aikaa ihmisten keskuudessa, voin vakuuttaa, että valitsijakuntamme eli edustamiemme ihmisten keskuudessa esiintyy todellista huolestuneisuutta ja pelkoa. Ihmiset ovat todellakin peloissaan. Muun muassa elintarvikkeiden sisältö, hullun lehmän tauti, lisäaineet ja torjunta-ainejäämät ovat herättäneet pelkoa. Parlamentti, komissio ja neuvosto ovat tarkastelleet kysymystä kokonaisvaltaisesti. Elintarviketurvallisuuden osalta asetamme ehkä parhaillaan paikoilleen palapelin viimeisiä palasia. Meillä on tällä hetkellä järkevä ja laaja lainsäädäntö.
Myös kaikenlaiset kemikaalit herättävät pelkoa. Kiitän komission jäsentä työstä, jonka hän on tehnyt laatiakseen kemikaalien käyttöä Euroopassa koskevan kattavan yleiskatsauksen, joka saattaa olla mallina muulle maailmalle.
Näitä kysymyksiä on alettu käsitellä. Myös ilman saastumista ja ilmastonmuutosta on käsitelty. Euroopan keltaisessa lehdistössä tarkastellaan nykyään aivan liian usein säteilyn pelkoa. Aivan äskettäin on tarkasteltu matkapuhelimista ja niiden lähetinmastoista aiheutuvan säteilyn herättämää pelkoa. Tuntematonta ja pelättävää on paljon.
Sain tämän mietinnön käsiini valmiina, enkä ole kirjoittanut sitä itse. Mielestäni se on hieman liian kauaskantoinen eikä sitä ehkä ole riittävästi jäsennelty. On tärkeää luoda yleisnäkemys sen sijaan, että kaikki jaetaan pieniin osiin. On ratkaisevaa, että saamme jonkinlaisen yleiskäsityksen huolestuneisuudesta ja ongelmista sekä siitä, mitä voimme ja mitä emme voi osoittaa ja mistä meidän on saatava lisätietoja. Tämän jälkeen voimme määrittää, kuinka parhaiten voidaan laatia strateginen suunnitelma selvitäksemme menestyksekkäästi ongelmista, joita epäilemättä on.
Olen pyrkinyt ottamaan tarkasteltavaksi myös erään melko kiistanalaisen näkökohdan, nimittäin sen, että ihmisillä on oltava käytettävissään riittävästi tietoja voidakseen mahdollisuuksien mukaan tehdä valintoja, jotka koskevat esimerkiksi elämäntyyliä, ravintoa, liikuntaa ja pesuaineita – kaikkea sellaista, mitä ajattelemme ja mihin kiinnitämme huomiota – ja ottaakseen vastuun omasta ja perheensä terveydestä. Terveyttä koskeviin ongelmiin ei vaikuteta ainoastaan poliittisilla päätöksillä. Ihmisillä on sen sijaan oltava mahdollisimman kattavat tiedot asioista. Voidakseen tehdä aktiivisia ja tietämykseen perustuvia valintoja ihmisillä on oltava käytettävissään selkeitä ja ymmärrettäviä tietoja, joista välittyvä viesti on suhteellisen helppo ymmärtää.
Olen poistanut kaikki sellaiset maininnat, joiden mukaan allergiat liittyvät selvästi liikenneongelmiin. Mielestäni tämä päätelmä ei perustu asianmukaisiin tieteellisiin todisteisiin. Hengitystieongelmista tai allergioista kärsivät ovat selvästikin hyvin alttiita huonon ilmanlaadun tai ilmansaasteiden vaikutuksille. Koska perheenjäsenelläni on keuhkosairaus, voin huomauttaa esimerkiksi, että allergiasta kärsivälle parfyymien käyttö on vähintään yhtä vakava ongelma. Lapsuusiän allergioiden yleistyminen nykyaikana johtuu ehkä jostakin muustakin kuin pelkistä ulkoisista ympäristötekijöistä. Biologiset seikat saattavat myös vaikuttaa asiaan.
Arvoisa puhemies, tämä oli viimeinen puheeni täällä Euroopan parlamentissa. 
Wallström,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet.
Kiitän ensin parlamenttia vastauksesta Euroopan ympäristöterveysstrategiaa koskevaan komission tiedonantoon. Kiitän erityisesti kahta esittelijää, Riesiä ja Paulsenia, heidän työstään ja Paulsenia koko siitä ajasta, jonka hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen, ja hänen esimerkillisestä työstään tällä erityisalalla.
Ympäristö- ja terveyskysymys vaikuttaa meihin kaikkiin. Viimeisimpien Eurobarometri-tutkimusten mukaan 89 prosenttia eurooppalaisista on huolissaan ympäristön vaikutuksesta terveyteensä. Lähes kymmenen prosenttia kertoo jonkun läheisen sukulaisensa tai perheenjäsenensä kärsivän jostakin ympäristöön liittyvästä sairaudesta.
Tietomme ympäristötekijöiden ja tiettyjen terveysvaikutusten yhteyksistä ovat edelleen melko vähäisiä. Monet eri tekijät ja usein niiden yhteisvaikutus aiheuttavat sairauksia. Emme tiedä tällä hetkellä ehdottaman varmasti, kuinka paljon ympäristö vaikuttaa sairauksien syntyyn. Yksi tämän strategian päätavoitteista on lisätä tietämystämme ja löytää siten aikaisempaa parempi perusta ongelmien ratkaisemiselle.
Perusajatuksena on yhdistää ympäristöä, terveyttä ja tutkimusta koskevat tietomme parantaaksemme tietämystämme ympäristön ja sairauksien välisestä monisyisestä yhteydestä ja voidaksemme siten tehostaa toimintaamme. En pyri millään tavoin salaamaan sitä, että myös tähän liittyy haaste, koska emme ole perinteisissä rooleissamme tottuneet työskentelemään aina laaja-alaisesti ja ylittämään eri tutkimusalojen ja politiikan alojen välisiä perinteisiä rajoja.
Työskentelemme parhaillaan vuosia 2004–2010 koskevan toimintasuunnitelman parissa. Esittelemme sen ympäristöterveyttä käsittelevässä ministerikokouksessa. Tämä Euroopan laajuinen tapaaminen järjestetään Budapestissa kesäkuussa 2004. Koko laajentuneen EU:n asiantuntijat ja eturyhmät ovat osallistuneet tätä toimintasuunnitelmaa koskeviin valmisteluihin. Varsovassa, Roomassa ja Brysselissä järjestetyissä alueellisissa konferensseissa on keskusteltu monista niistä kysymyksistä, joita parlamentti tarkastelee mietinnössään.
On tärkeää pitää mielessä, että tämä on pitkän aikavälin strategia. Tietämyksemme täydentäminen ympäristön osuudesta erilaisissa terveysongelmissa vaatii aikaa. Parlamentti on ilmaissut huolestuneisuutensa siitä, että strategiassa keskitytään ainoastaan tietojen keruuseen ja tutkimukseen. Tämä on tavallaan totta, mutta tarvitsemme näitä tietoja määrittääksemme, kuinka voimme parhaiten suunnata toimemme. Tämä ei tarkoita, että aiomme pysyä tällä välin passiivisina. Joillakin aloilla olisi liian suuri riski tyytyä odottamaan, että tietomme ovat täydelliset. Tämän vuoksi meidän on noudatettava ennalta varautumisen periaatetta, ja niin teemme.
Ensimmäisen ajanjakson – vuosien 2004–2010 osalta – olemme valinneet joukon sairauksia ja prioriteettiaineita, joihin kiinnitetään erityistä huomiota: lapsuusiän hengitystiesairaudet, astma ja allergiat, neurologiset kehityshäiriöt, lapsuusiän syöpä ja hormonaaliset haittavaikutukset. Tältä osin on selvää, että lapset ovat ensisijainen kohderyhmä, ja lapset ovat myös kaikkein herkimpiä ympäristöriskeille. Tämän vuoksi he ovat keskeisessä asemassa strategiassamme.
Valittuja aineita ovat raskasmetallit, dioksiinit, PCB-yhdisteet ja hormonaaliset haitta-aineet. Ottamalla nämä sairaudet ja aineet lähtökohdaksemme toivomme voivamme kehittää ohjelman, joka auttaa meitä saamaan tarvitsemamme tiedot siitä, kuinka ympäristö vaikuttaa terveyteemme. Toivomme voivamme ulottaa tämän myös muihin ympäristöuhkiin ja niihin liittyviin sairauksiin.
Parlamentti mainitsee mietinnössä päällekkäisen työn vaaran – sen, ettemme ota huomioon esimerkiksi Maailman terveysjärjestön tähänastisia tutkimustuloksia tai tähänastista työtä. Olemme täysin tietoisia tästä vaarasta; eri alojen tietojen koordinointi kuuluu todellakin tärkeimpiin tehtäviimme. Korostettakoon, että työskennellessämme ympäristöterveysstrategian parissa teimme yhteistyötä Maailman terveysjärjestön kanssa ja kuulimme sitä alusta alkaen.
Kiitän lopuksi parlamenttia vielä kerran tuesta tässä hyvin tärkeässä asiassa, jonka uskon olevan lähellä meidän jokaisen sydäntä. Yhdessä muiden toimielinten ja eturyhmien esittämien kommenttien kanssa tämä mietintö ja erityisesti Paulsenin tekemä työ auttavat meitä kehittämään hyvän ja tehokkaan toimintasuunnitelman.
Kiitän teitä tarkkaavaisuudestanne. 
Trakatellis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, parlamentti vaati yhdistämään ympäristö- ja terveyskysymykset toisiinsa perustamissopimuksen 152 ja 174 artiklan määräysten mukaisesti. Muistutettakoon, että se, että kansanterveyden suojeleminen määriteltiin vuonna 1996 omaksi erilliseksi asiakokonaisuudekseen tuolloin laadittavana olleeseen viidenteen ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevaan kestävän kehityksen ohjelmaan, oli minun ehdotukseni, jonka kaikki toimielimet hyväksyivät. Euroopan unioni pyrki siten tuolloin ensimmäistä kertaa keräämään ja levittämään laajasti tietoja ympäristön tilan vaikutuksista ihmisten terveyteen.
Kuudes ympäristöä koskeva toimintaohjelma sisältää nykyään saman erityisen asiakokonaisuuden, toisin sanoen ympäristön, terveyden ja elämänlaadun, kun taas yhteisön ensimmäinen kansanterveysalaa koskeva toimintaohjelma, jonka hyväksyimme vuonna 2002 ja jonka esittelijänä minulla oli kunnia toimia, sisältää terveyden kannalta ratkaisevien ympäristöön liittyvien tekijöiden kartoittamisen, erittelemisen ja arvioinnin edistämisen. Nämä tiedot johtavat ilmeisesti sellaisten strategioiden ja toimenpiteiden käyttöönottoon ja edistämiseen, jotka soveltuvat ihmisten terveyden suojelemiseen rappeutuvan ja vaarallisen ympäristön haittavaikutuksilta. Todettakoon kuitenkin, että EU on epäröinyt tähän asti ympäristönäkökohtien sisällyttämistä terveyteen, minkä vuoksi tämänhetkinen ehdotus ympäristöterveysstrategiaksi on otettava vastaan myönteisenä asiana, joka osoittaa Euroopan unionin tahdon kehittää tämän alan toimintaa. Ympäristöstä terveydelle aiheutuvat vaarat ovat nykyään valtavia ja vaativat nykyaikaista, kokonaisvaltaista lähestymistapaa.
On tärkeää vähentää sellaisia ympäristövaaroja, joilla on vaikutuksia ihmisten terveyteen tai jotka aiheuttavat sairauksia ja siten valtavia taloudellisia ja sosiaalisia kustannuksia. Erityistä huomiota on kiinnitettävä tietenkin myös haavoittuvimpiin väestönosiin: lapsiin, vanhuksiin, raskaana oleviin naisiin ja ihmisiin, joilla on ollut vakavia terveydellisiä ongelmia. Toimintaohjelmassa ehdotetaan toimenpiteitä ilman laadun parantamiseksi asunnoissa ja työpaikoilla. Siinä ehdotetaan tutkimuksia, joiden avulla voidaan havaita päästöjen ongelmakohdat ja altistumiset. Siinä kehotetaan kiinnittämään erityistä huomiota saastelähteiden lähellä asuviin ihmisiin ja vahvistamaan ehkäisypolitiikkaa, jonka avulla pyritään tehostamaan ympäristövalvontaa karsinogeenisten, reprotoksisten ja neurotoksisten aineiden osalta. Lisäksi toimintaohjelmassa korostetaan sellaisen ympäristökysymyksiin liittyvän koulutuksen tärkeyttä, jonka ansiosta voidaan toteuttaa aloitteita yleisen tietoisuuden lisäämiseksi ja tiedon levittämiseksi.
Varmaa on, että ruokavalion ohella ympäristö on merkittävä ja ratkaiseva terveyteen liittyvä tekijä, minkä vuoksi unionin tämän alan strategiaan on kuuluttava sellaisten tietojen jatkuva kerääminen ja järjestelmällinen seuranta, joiden perusteella voidaan todeta ympäristömuuttujien ja eri sairauksien välisiä yhteyksiä. Ainoastaan kehittämällä jatkuvasti tiettyjen sairauksien ja ympäristömuuttujien välisiä yhteyksiä koskevia tieteellisiä tietoja ja tutkimusta voimme kehittää tehokkaasti EU:n strategiaa ja toimintaa ihmisten terveyden suojelemiseksi. Strategian ansiosta Euroopan kansalaisten eliniänodotetta voidaan nostaa edelleen. 
Malliori (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komission tiedonanto Euroopan ympäristöterveysstrategiasta on kunnianhimoinen askel, jonka tarkoituksena on Euroopan kansalaisten elämänlaadun parantaminen. On selkeitä merkkejä siitä, että 20 prosenttia kaikista teollisuusmaissa esiintyvistä sairauksista liittyy ympäristötekijöihin. Useimmat näistä sairauksista vaikuttavat lapsiin, lisääntymisikäisiin naisiin sekä köyhiin ja haavoittuviin väestönosiin.
Pitkäaikainen altistuminen leijumalle aiheuttaa viidessätoista jäsenvaltiossa 60 000 kuolemaa vuosittain. Kymmenen prosenttia Länsi-Euroopan lapsista sairastaa astmaa, mikä on kymmenen kertaa enemmän kuin Itä-Euroopassa, jossa ympäristö on erilainen. Otsonikerroksen 10 prosentin ohentumisen arvioidaan aiheuttavan maailmassa vuosittain 300 000 ihosyöpätapausta ja 4 500 melanoomatapausta.
Tähänastisissa asiaa koskevissa tiedonannoissa esitetyissä toimintasuunnitelmissa on keskitytty sellaisiin erityisiin ympäristötekijöihin, jotka ovat haitallisia terveydelle, mutta niissä ei kuitenkaan kertaakaan ole arvioitu eri epäpuhtauksien ja ihmiskehon välisiin yhteyksiin ja vuorovaikutukseen liittyviä riskejä.
Mielestäni ehdotettu strategia auttaa ymmärtämään kokonaisvaltaisesti erilaisia uhkia ja sitä, kuinka ne vaikuttavat ihmisten terveyteen ja millaisia toimia tarvitaan. Scale-aloite, jota sovelletaan laajentuvasti jaksoina, perustuu tieteelliseen tutkimukseen tarvittavien tietojen hankkimiseksi, ja sen painopiste on lapsissa, jotka ovat kaikkein haavoittuvin ryhmä. Aloitteen avulla voidaan lisätä tietoisuutta siitä, että ympäristön laadun huonontumisesta on haittaa erityisesti lasten ja yleensäkin ihmisten terveydelle. Aloitteessa käytetään perustamissopimuksessa tarkoitettuja oikeudellisia välineitä toimien toteuttamiseksi, ja lisäksi sen mukaan on suoritettava jatkuvaa arviointia toiminnan tehokkuuden takaamiseksi.
Totean ryhmäni puolesta, että tuemme komission tiedonantoa sellaisena kuin se on esitetty, mutta emme tue niitä tarkistuksia, jotka poikkeavat mietinnön yleisestä hengestä ja joissa painopiste on yksittäisissä aloissa niin, että muita tärkeitä aloja suljetaan pois. 
Rod (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, lääkärit ovat tienneet Hippokrateen ajoista asti, että terveytemme on sidoksissa ympäristöömme. Tiedotusvälineiden viime vuosina osoittama kiinnostus on ainoastaan lisännyt ihmisten huolestuneisuutta. Sairauksien levinneisyyttä nykyaikana kuvaava kartta poikkeaa selkeästi aikaisemmasta. Sille ovat ominaisia sydän- ja verisuonisairaudet, syövät, allergiatilat ja hengitystiesairaudet. Näillä sairauksilla on monia syitä, jotka ovat usein monisäikeisiä ja yhteydessä toisiinsa. Syyt ovat usein epävarmoja, eikä kaikkia syitä tunneta vielä. Myönnetään kuitenkin, että ympäristö laajassa merkityksessään on keskeisessä asemassa.
Fyysinen ympäristömme on siten yksi kansalaistemme terveyden merkittävimmistä riskitekijöistä. En aio viipyä pidempään saastuneisiin teollisuusalueisiin tai ydinvoimaloihin liittyvissä vaaroissa. Meidän on tästä lähtien ennen kaikkea kiinnitettävä aikaisempaa enemmän huomiota välittömään ympäristöön, joka aiheuttaa tuhansia syöpätapauksia. Kemikaalit, sähkömagneettiset aallot tai kaupunkien ja ilmaliikenteen saasteet ovat kansanterveyden merkittävimpiä haasteita Euroopassa. Käyttäytymisemme ja elintapamme ovat muokanneet ruokavaliomme liian energiapitoiseksi, ja stressi ja työn tehostuminen aiheuttavat monia terveysongelmia. Meidän on otettava jyrkkä kanta muun muassa tupakointiin, erityisesti passiiviseen tupakointiin ja tupakointiin lasten läheisyydessä. Meidän on annettava voimakkaat säännökset, joiden avulla tupakointi työpaikoilla ja julkisilla paikoilla voidaan kieltää.
Näiden haasteiden vuoksi olemme huolissamme komission ehdotusten heikkoudesta. Vihreät vaativat vieläkin täsmällisempää ja kunnianhimoisempaa strategiaa, jonka avulla voidaan reagoida 2000-luvun terveyshaasteisiin. Lisättäköön, että tämä on esittämiemme tarkistusten suunta. Meidän on tartuttava ongelmiin heti niiden lähteellä esittämällä erityisiä toimia ja myöntämällä tieteellisiin tietoihin sisältyvät epävarmuustekijät. Strategian on tämän vuoksi perustuttava voimakkaasti ennalta varautumisen periaatteeseen ja ennalta ehkäisemisen periaatteeseen. Pyydämme tässä yhteydessä lujittamaan merkittävästi riskeille altistumisen vähentämiseen tähtäävää strategiaa.
Vihreät vaativat ottamaan huomioon nämä erilaiset ajattelun ja toiminnan päälinjat, jotta Euroopan unioni voi käsitellä kansalaistemme pelkoja ja odotuksia ja ennen kaikkea sitä kansanterveyden voimakasta suunnanmuutosta, joka meidän on saatava aikaan. 
Myller (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan ympäristöterveysstrategia on tärkeässä osassa, kun EU:n kuudetta ympäristötoimintaohjelmaa toteutetaan käytännössä. Sehän oli mainitun ympäristöohjelman kolmas prioriteetti, ja silloin todettiin, että se on erittäin tärkeä osa uusia haasteita, joita meillä on edessämme. Monissa maissa ympäristöterveydenhuollossa ja ympäristönsuojelussa tehdyllä työllä on jo merkittävästi vaikutettu korkean ympäristöterveyden tason saavuttamiseen. Mutta edelleenkin meillä on tehtävää.
Mahdollisimman korkean terveydenhuoltotason saavuttamisen ja ylläpitämisen tulee olla myös yhtenä tärkeimmistä tavoitteista 25 maan unionissa. Sairauksien ennaltaehkäisyn ja terveyden kaikinpuolisen turvaamisen tulee olla avainasemassa, kun strategiaa ryhdytään toteuttamaan käytännössä. Tämä periaate ei jostain syystä mennyt läpi valiokunnassa, kun tätä asiaa käsiteltiin, mutta toivon, että tulevassa käsittelyssä nimenomaan ennaltaehkäisy on aivan keskeisessä asemassa.
Strategian ensimmäinen jakso keskittyy tekijöihin, joilla pyritään vaikuttamaan erityisesti lapsuusajan sairauksiin. Tämä on hyvä lähtökohta ja alku tavoitteille tarjota kansalaisille ympäristö, jossa saasteiden määrä ei aiheuta haitallisia vaikutuksia ihmisen terveydelle ja ympäristölle. Tämän saavuttamiseen tarvitaan investointeja luonnollisesti tutkimukseen, mutta myös koulutukseen sekä konkreettisiin investointeihin, joilla turvataan parempi ympäristö tulevaisuudessa. 
Stihler (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää. Suhtaudun myönteisesti tähän ehdotettuun strategiaan, jossa tarkastellaan ympäristön ja terveyden välisiä yhteyksiä. Suhtaudun myönteisesti myös komission ehdotukseen.
Haluan tarkastella kysymystä sisäilman epäpuhtauksista ja erityisesti passiivista tupakointia. Tiedän, että jäsen Rod on juuri tarkastellut aihetta. On mielenkiintoinen sattuma, että keskustelemme tästä mietinnöstä viikolla, jona Irlannin hallitus kielsi tupakoinnin yleisillä paikoilla, ja mielenkiintoa lisää se, että Irlanti on tällä hetkellä EU:n puheenjohtajamaa. Irlannin hallitusta olisi onniteltava aloitteestaan kansalaistensa – savuisissa pubeissa, klubeissa ja ravintoiloissa työskentelevät henkilöt mukaan luettuina – terveyden suojelemiseksi.
Savun hengittäminen on vaarallista myös niiden ihmisten terveydelle, jotka eivät itse tupakoi. Tupakansavu sisältää yli 4 000:ta erilaista kemikaalia. USA:ssa ympäristönsuojeluvirasto on luokitellut ympäristön tupakansavun A-luokan karsinogeeniksi asbestoosin, arsenikin, bentseenin ja radonkaasun tavoin. Passiivinen tupakointi on riskitekijä synnyttäville naisille ja lapsille. Sillä on yhteyksiä matalaan syntymäpainoon ja kätkytkuolemaan. Lapsille se on astman, keuhkoputkentulehduksen ja keuhkokuumeen riskitekijä. Aikuisilla se lisää sydänsairauksien, halvausten, keuhkosyövän ja nenäsyövän riskiä. Arvioiden mukaan yksinomaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuolee vuosittain 8 000 henkilöä passiivisesta tupakoinnista aiheutuvaan sydänsairauteen.
Tämä on vakava aihe, eikä voida mitenkään kieltää sitä, että passiivinen tupakointi on haitaksi terveydelle. Toivon, että useammat jäsenvaltiot noudattavat Irlannin erinomaista esimerkkiä. Kiitän esittelijää ja komission jäsentä heidän tehokkaasta työstään. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna keskiviikkona klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista kolmesta ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietinnöstä:
- Korholan laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0173/2004) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan yleissopimuksen tekemisestä yhteisön puolesta,
- Korholan laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0190/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta EY:n toimielimiin ja muihin elimiin,
- Schörlingin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0189/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa. 
Wallström,
    Haluan kiittää Euroopan parlamenttia ja erityisesti esittelijöitä jäsen Korholaa ja jäsen Schörlingiä tänään edessämme olevien ehdotusten nopeasta laatimisesta. Tämän ehdotuspaketin hyväksyminen tarkoittaa sitä, että olemme saavuttaneet yhden virstanpylvään ympäristödemokratian vahvistamisessa: Århusin yleissopimuksen vaatimuksia tiedon saannista, yleisön osallistumisesta sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa sovelletaan kaikkialla Euroopan unionissa.
Meillä on jo Århusin yleissopimuksen ensimmäistä ja toista pilaria – tiedon saantia ja yleisön osallistumista päätöksentekoon ympäristöasioissa – koskeva lainsäädäntö. Muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevalla direktiiviehdotuksella sekä Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamista EY:n toimielimiin ja muihin elimiin koskevalla asetusehdotuksella annetaan yhteisölle mahdollisuus täydentää säädöspakettia, jolla on tarkoitus varmistaa Århusin yleissopimuksen tehokas täytäntöönpano.
Muistatte varmaan, että muutoksenhakuoikeutta ja vireillepano-oikeutta koskevalla ehdotuksella täytetään sitoumus, jonka komissio antoi Euroopan parlamentille neuvoteltaessa yleisön osallistumista koskevasta direktiivistä. Lisäksi komission päätösehdotus, jossa esitettiin, että Euroopan yhteisö tekisi aiheesta Århusin yleissopimuksen, tarjoaa keinot poliittisen sitoumuksemme täyttämiseen ryhtymällä yleissopimuksen sopimuspuoleksi. Yhteisö allekirjoitti sopimuksen vuonna 1998.
Muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan direktiiviehdotuksen tarkoituksena on Århusin yleissopimuksen kolmannen pilarin täytäntöönpaneminen vahvistamalla mahdollisuutta hallinnolliseen menettelyyn tai tuomioistuinmenettelyyn ympäristöasioissa koskevat vähimmäisvaatimukset. Allekirjoittamalla Århusin yleissopimuksen yhteisö halusi varmistaa, että yleissopimuksen vaatimuksia sovellettaisiin kaikkialla EU:ssa. Tämä voidaan taata vain EU:n laajuisella välineellä, jolla vahvistetaan mahdollisuutta hallinnolliseen menettelyyn tai tuomioistuinmenettelyyn ympäristöasioissa koskevat vähimmäisvaatimukset, joita kaikkien jäsenvaltioiden on noudatettava. Lisäksi tällaisella välineellä edistetään yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoa ja tehostetaan näin yhteisön ympäristöpolitiikkaa.
Euroopan yhteisön kannalta ei luonnollisestikaan ole tärkeää pelkästään Århusin yleissopimuksen allekirjoittaminen vaan myös se, että yleissopimus koskee sen omia toimielimiä samalla tavalla kuin kansallisia viranomaisiakin, jotta yleissopimuksen määräykset sitovat myös yhteisön toimielimiä. Tämän asian teimme selväksi jo neuvotteluvaiheessa. Tämä sitoumus toteutuu täydellisesti, jos Århusin yleissopimuksen soveltamista yhteisön toimielimiin koskeva asetusehdotus hyväksytään.
Kyse ei näin ollen ole vain uudesta osasta Århusin yleissopimuksen täytäntöönpanoa, vaan se vaikuttaa myös ratkaisevasti omaan uskottavuuteemme jäsenvaltioiden suhteen ja kansainvälisesti. Emme kuitenkaan aloita tyhjästä. Monet hyvän hallintotavan edistämiseen liittyvät välineet ovat jo olemassa, ja niitä on vain täydennettävä, jotta ne vastaisivat täysin Århusin yleissopimuksen vaatimuksia. Tarkoitan erityisesti asetusta (EY) N:o 1049/2001 Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi sekä konsultointiprosessiin sovellettavia yleisiä periaatteita ja vähimmäisvaatimuksia koskevaa komission joulukuussa 2002 antamaa tiedonantoa.
Suosittelen parlamentille ehdotusten hyväksymistä ja odotan kovasti kommenttejanne. 
Korhola (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, nyt käsittelyssä oleva kolmen säädöksen paketti on osa toimenpiteitä, joilla Yhdistyneiden Kansakuntien Riossa vuonna 1992 sopimista periaatteista saadaan käytännön sääntöjä. Itse olin parlamentin esittelijä Århusin sopimuksen kahden ensimmäisen pilarin osalta, nyt esittelijä asetuksessa, jolla kaikki kolme pilaria sovelletaan yhteisön instituutioihin ja elimiin. Lisäksi toimin esittelijänä neuvoston päätökselle Århusin sopimuksen ratifioinnista.
Ensin asetukseen. Kahdessa ensimmäisessä Århusin yleissopimusta koskevassa täytäntöönpanodirektiivissä Euroopan parlamentti oli hyvin aktiivinen. Sovittelun tuloksena saadut lopputulokset edustavat kummassakin tapauksessa hyvin selkeästi parlamentin kantaa ja vastaavat täysin Århusin yleissopimuksen vähimmäisvaatimuksia, jopa ylittävät ne. Tämä näkyy nyt tyydyttävästi komission asetusehdotuksessa.
Valiokunta teki asetukseen esityksestäni tarkistuksia erityisesti tiedonsaantia koskevien poikkeusten ja kansalaisten osallistumisoikeutta koskevien sitovien sääntöjen osalta. Lisäksi, jotta asetus olisi yhdenmukainen yleissopimuksen ja vireillepano-oikeutta koskevan direktiiviehdotuksen kanssa, yleisöön kuuluville annetaan asiavaltuus silloin, kun asia suoraan koskee heidän etuaan tai oikeuksiaan.
Annetuista tiedoista perittyjä maksuja koskevaan tekstiin esitän myös tarkennusta. Siinä kysymyksessä olisi tehtävä ero toisaalta yhteisön kolmen päätoimielimen, eli Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission, ja toisaalta yhteisön kaikkien muiden elinten välillä. Ensin mainitut kolme toimielintä ovat jo tehneet yleisen päätöksen maksujen perimättä jättämisestä, eikä sitä ympäristötiedon osalta tule tietenkään muuttaa. Muut elimet voivat periä kohtuullisen maksun, milloin se on tarkoituksenmukaista.
Lisäksi pyritään nyt jätetyillä tarkistusehdotuksilla varmistamaan riittävä yhdenmukaisuus asetuksen ja muutoksenhakua koskevan direktiiviehdotuksen välillä.
Sitten direktiiviin. Muutoksenhakua koskeva direktiivi on ongelmallinen monella tapaa: ensiksikin siihen liittyvät erilaiset pelot jäsenvaltioissa synnyttävät tarpeettomasti vastustusta koko Århusin sopimusta ja siihen liittyvää yhteisön lainsäädäntöä kohtaan. Uskoisin, että tämä on nimenomaan syynä myös siihen, että Irlanti ei puheenjohtajavaltiona ole halukas ottamaan nyt käsittelyssä olevaa pakettia puheenjohtajakautensa asialistoille.
Toiseksi ongelmallista on se, että nimenomaan muutoksenhakua ja oikeusjärjestelmää koskevassa direktiivissä unionin toimivaltuudet ovat rajallisempia kuin kahden aiemman Århusia koskevan direktiivin osalta. Tämä kaikki on parlamentin otettava huomioon päättäessään direktiivistä.
Valiokunnan saavuttama tulos olikin kohtuullisen hyvä, ja EPP-ED:n täysistuntoon jättämät tarkistusehdotukset pyrkivät varmistamaan sen, että direktiivi todellakin noudattaa tarkasti Århusin sopimusta – ei enempää, mutta ei vähempääkään. Sikäli kun Århusin sopimus ei anna selkeää lähtökohtaa tekstille, on ollut käytettävä maltillista harkintaa.
Nostaisin esiin "oikeutetun yksikön" määritelmän. Ympäristöjärjestöjen oman näkemyksen mukaan valiokunnassa hyväksytyt yleiset kriteerit ovat liian tiukkoja monelle ympäristöjärjestölle. En ole samaa mieltä. Kaiken kaikkiaan edellytetään vain normaaleja hyvän järjestökäytännön mukaisia menettelyjä sekä laillisten ja hyvien tapojen mukaisten menettelyjen suosittamista, mikä lienee kohtuullista ottaen huomioon näille järjestöille nyt annettava erityisrooli yhteiskunnan lainmukaisuuden valvojana.
Lisäksi on otettava huomioon, että kansalaisjärjestöjä on hyvin monenlaisia, kaikkien tarkoitusperistä emme voi olla varmoja. Siksi yksinkertaiset kriteerit oikeutetun yksikön määrittämiseen suojaavat sitä erityistä oikeutta, joka vakavasti toimiville ympäristöjärjestöille nyt ollaan antamassa. Toivoisin, että ympäristöjärjestöt jaksavat nähdä sen juuri tältä kannalta. Jos taas jotkin järjestöt ovat yksinään liian pieniä täyttääkseen edes nämä yksinkertaiset kriteerit, voi itse tavoitteen, ympäristönsuojelun, kannalta olla jopa edullista, että osaamista ja resursseja saatetaan yhteen eikä toimita tarpeettoman hajanaisesti ainakaan muutoksenhakumahdollisuutta käytettäessä.
On myös pidettävä mielessä vähimmäisdirektiivin luonne: jäsenvaltiot voivat halutessaan jättää joitakin esitetyistä kriteereistä pois, mutta eivät lisätä uusia. Tältä osin voidaan uskoa, että direktiivi toimii kovinkin erilaisissa oikeusjärjestelmissä.
Olen lisäksi selkiyttänyt säännöksiä niin, että ulkomaisilla yhdistyksillä on syrjimätön oikeus muutoksenhakuun silloin, kun kyseessä todella on rajat ylittävä ympäristövaikutus. Komission esitys ei tältä osin ollut täysin selkeä.
Ja ratifiointiin. Jo hyväksytyt kaksi Århus-direktiiviä edustavat parlamentin kantaa hyvin selkeästi. Parlamentti onnistui tiukentamaan niiden säännöksiä itse Århusin yleissopimukseen nähden. Tämä johtuu osittain yleissopimuksen toisinaan tarkoituksellisesti epämääräisistä ja epäselvistä sanamuodoista, joilla haluttiin yksinkertaisesti varmistaa sopimuksen syntyminen vuonna 1998. Tällaista kansainvälisen diplomatian perinnettä ei voida kuitenkaan suvaita yhteisön täsmällisessä lainsäädäntötyössä.
Esittelijänä toivon parlamentilta kunnianhimoisempaa asennetta siellä, missä yhteisöllä on toimivaltuuksia, koska ympäristöalan yleissopimuksen sisällyttäminen yhteisön lainsäädäntöön poikkeaa muita aloja – vaikkapa maamiinakieltoa – koskeviin yleissopimuksiin perustuvien direktiivien laatimisesta. Jälkimmäisessä tapauksessa päätös on staattinen, kun taas ympäristöalan lainsäädäntö olisi miellettävä dynaamiseksi prosessiksi. Ympäristöpolitiikassa pyritään kääntämään haitallinen maailmanlaajuinen kehitys vaiheittain myönteiseksi, saatuja kokemuksia hyödyntäen.
Tämän vuoksi ympäristöalan yleissopimus olisi pantava täytäntöön siten, että se voi johtaa parannuksiin yleissopimusta myöhemmin tarkistettaessa. EU ei voi tyytyä kansainvälisesti sovittujen vähimmäisstandardien uskolliseen jäljentämiseen, vaan sen olisi hyödynnettävä realistisesti kaikkea liikkumavaraansa ja pyrittävä tiennäyttäjäksi. Tämä onnistui hyvin yleissopimuksen kahden ensimmäisen pilarin yhteydessä.
Nyt käsittelyssä olevat Århus-paketin loppuosat näyttävät olevan menossa tasapainoiseen ja hyvään suuntaan. Tämän vuoksi koko Århusin yleissopimuksen ratifiointi voi lopultakin käynnistyä yhteisössä ilman tarpeettomia viivytyksiä, kunhan tarvittava yhteisön lainsäädäntö on otettu käyttöön. 
Schörling (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, meillä on tänä iltana yhteiskeskustelu kolmesta Århusin yleissopimuksen pilarista. Olen tyytyväinen sekä keskusteluun että komission direktiiviehdotukseen. Allekirjoittamalla Århusin yleissopimuksen yhteisö todisti haluavansa kehittää ympäristölainsäädäntöä sekä saada kansalaiset mukaan ympäristöalan päätöksentekoon aivan eri tavalla kuin aiemmin. Tuleva ratifiointi tarkoittaa sitä, että yhteisö on velvollinen varmistamaan, että kansalaiset ja valtioista riippumattomat järjestöt pystyvät käyttämään tätä oikeuttaan yhteisön lainsäädännön mukaisesti, mikä on hyvä asia.
Vaikka yhteisö ja jäsenvaltiot allekirjoittivat yleissopimuksen jo vuonna 1998 ja se tuli voimaan vuonna 2001, vain harvat EU:n jäsenvaltiot ovat ratifioinet sen. Nyt on korkea aika antaa kansalaisille ja valtioista riippumattomille järjestöille muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus ympäristöasioissa, oikeus tiedonsaantiin ja osallistumisoikeus päätöksentekoon, joita käsitellään jäsen Korholan mietinnössä. Tämä on erittäin tärkeää EU:n ympäristöpolitiikan tehostamiseksi. Sillä parannetaan ympäristölainsäädännön hallinnointia ja noudattamista sekä nopeutetaan sen täytäntöönpanoa. Kuinka voimme olla tästä näin varmoja? Tutkimukset osoittavat, että maissa, joissa on mahdollisuus nostaa ympäristömenettelyä koskeva kanne ja tarkastella uudelleen ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoa, ympäristölainsäädäntö on tiukentunut huomattavasti: näillä asioilla on suora yhteys.
Agenda 21:ssa, joka on myös komission punainen lanka, esitettyjen aikomusten mukaan ympäristö kuuluu kansalaisille eikä viranomaisille. Ensimmäistä kertaa ympäristöalan lainsäädäntö ja ihmisoikeudet on liitetty toisiinsa, ja mielestäni se on myönteistä kehitystä. On myös totta, että me olemme vastuussa tuleville sukupolville.
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on äänestänyt sellaisen direktiivin puolesta, jolla luodaan vähimmäispuitteet mutta jolla annetaan jäsenvaltioille oikeus toteuttaa pidemmälle meneviä toimenpiteitä ja laajentaa muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta. Mielestäni ehdotus on erinomainen. Ympäristömenettelyjä on sovellettava sekä hallinnollisiin että rikosasioita koskeviin menettelyihin, koska Århusin yleissopimuksessa ei tehdä eroa siviilimenettelyn ja rikosoikeudellisen menettelyn välillä, enkä oikein ymmärrä, miksi komissio nyt haluaa tehdä tämän eron.
Olemme eri mieltä monista kohdista; se käy selväksi direktiiviin tehdyistä tarkistuksista. En esimerkiksi usko, että EU:n lainsäädännöllä pitäisi ottaa käyttöön uusia ja tarpeettomia rajoituksia, kuten oikeutettuja yksiköitä koskevia rajoituksia. Tämä pakottaisi ne maat, jotka tällä hetkellä suhtautuvat rajoituksiin erittäin vapaamielisesti, ottamaan niitä käyttöön. Tästä syystä en voi hyväksyä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja eurooppalaisten demokraattien ryhmän esittämiä tarkistuksia, joihin jäsen Korhola viittasi. Tarkistukset koskevat muun muassa 8 ja 9 artiklaa ja niissä vahvistetaan uusia vaatimuksia ja menettelyjä, joita ei lainkaan ole Århusin yleissopimuksessa. Mielestäni näin luotaisiin uusia esteitä, enkä ymmärrä tarvetta siihen.
En myöskään ymmärrä, miksi meidän pitäisi hyväksyä asiavaltuutta koskevia maantieteellisiä ja ajallisia rajoituksia, jotka on myös eritelty 8 ja 5 artiklassa. Esimerkiksi sekä komission ehdotuksessa että PPE-DE-ryhmän esittämässä tarkistuksessa 32 vaaditaan, että oikeutetun yksikön on toimittava aktiivisesti ympäristöalalla, jotta sillä olisi oikeus tutustua asiakirjoihin tai oikeus kääntyä oikeusviranomaisten puoleen. Mielestäni tämä on aivan väärin, koska ympäristömenettelyjen luonne on nykyään aivan erilainen. Esimerkiksi pienet paikalliset ympäristöjärjestöt saattavat tarvita asiantuntija-apua kansainväliseltä järjestöltä, joten tästä ehdotuksesta aiheutuisi rajoituksia. Mielestäni sen, että toimii riippumattomana ja voittoa tavoittelemattomana oikeushenkilönä, pitäisi riittää sellaisen luvan saamiseen, joka oikeuttaa ympäristön- ja terveydensuojelua koskeviin oikeustoimiin ryhtymisen.
On myös erittäin tärkeää, että termiä "ympäristölainsäädäntö" sovelletaan kaikkiin politiikan aloihin eikä pelkästään perustamissopimuksen 175 artiklaan, johon tämä ehdotus viittaa. Termi kattaa luonnollisesti myös perustamissopimuksen 95 artiklaan perustuvan ympäristölainsäädännön.
Lopuksi haluan sanoa jotakin kustannuksista. Olen ehdottanut, etteivät kustannukset saisi missään tapauksessa olla este yksikön ryhtymiselle oikeustoimiin. Haluamme varmistaa, että kansalaiset saavat tarvitsemansa avun ja tuen. Jos oikeustoimiin ryhdytään yleisen edun takia, kustannukset eivät saa muodostua esteeksi. Meidän on oltava erittäin avokätisiä tältä osin. Tästä syystä toivon, että parlamentin jäsenet äänestävät hahmottelemieni ehdotusten puolesta, jotta voimme luoda sellaisen tehokkaan lainsäädännön, jolla ei luoda uusia esteitä vaan sen sijaan saavutetaan EU:n ympäristölainsäädännön kehittämistä koskeva tavoitteemme. 
Nassauer (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, komission jäsen Wallström on väärässä sanoessaan panevansa Århusin yleissopimuksen täytäntöön; todellisuudessa hänen esittämänsä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta koskeva direktiiviehdotus menee paljon pidemmälle kuin Århusin yleissopimus.
Århusin yleissopimuksessa vaaditaan vain oikeutta hallintomenettelyihin tai vaihtoehtoisesti tuomioistuinmenettelyihin; komission jäsen Wallström pyrkii laatimaan sitovia säännöksiä, jotka koskevat oikeutta nostaa kanne tuomioistuimessa kaikissa jäsenvaltioissa ja joilla ympäristöjärjestöille annetaan oikeus vastustaa hallinnollisia päätöksiä, hakea niihin muutoksia ja saada väliaikaista oikeussuojaa. Näitä periaatteita on määrä soveltaa koko ympäristölainsäädäntöön, toisin sanoen koko siihen säännöstöön, joka on yhteisössä määritelty kuuluvaksi ympäristön suojeluun ja parantamiseen, mihin sisältyy myös ihmisten terveyden suojelu sekä luonnonvarojen suojelu ja järkevä käyttö. Esimerkkeinä voidaan mainita muun muassa vesiensuojelu, meluntorjunta, maaperän suojelu, ilman pilaantumisen ehkäiseminen, kaavoitus sekä bioteknologia. Ympäristöjärjestöille annetaan näin yleinen oikeus riitauttaa lain soveltaminen ja valvoa sitä. Tämä merkitsee ei enempää eikä vähempää kuin sitä, että lain täytäntöönpanoa ja valvontaa koskeva järjestelmä muuttuu siitä, mitä se useimmissa EU:n jäsenvaltioissa tällä hetkellä on, sellaiseksi, että kansalaisten edustajina esiintyville yksityisille elimille annetaan oikeus valvoa viranomaisia.
Oikeusjärjestelmämme ei tunne järjestelmää, jossa lain valvonnasta vastaisi jokin tällainen tuomioistuimista ja toimivaltaisista viranomaisista irrallinen elin, ja hyvä niin. Ympäristöjärjestöt ovat loppujen lopuksi samanlaisia eturyhmiä kuin muutkin eturyhmät; niiltä puuttuu demokraattinen legitimiteetti eivätkä lait ja asetukset sido niitä. Sillä, että joukkokanteiden käyttöä laajennetaan näin radikaalisti ja että niistä tehdään sitovia, on laajoja vaikutuksia talouteen, eikä sitä voida missään olosuhteissa yhteensovittaa Lissabonin tavoitteiden kanssa. Tästä syystä kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on tyytynyt toteamaan, että Århusin yleissopimus on pantava täytäntöön, mutta mahdollisimman suppeasti, ja jos jäsenvaltiot haluavat toteuttaa pidemmälle meneviä toimenpiteitä, niillä on oikeus päättää niistä itse. Tähän pitäisi asioiden jäädä, ja voin vain toivoa, arvoisa komission jäsen Wallström, että neuvosto torjuu päättäväisesti aloitteenne. 
Moraes (PSE ),
    Arvoisa puhemies, puhun valiokunnan lausunnon valmistelijan Michael Cashmanin puolesta, sillä hän ei päässyt tänään paikalle. Jäsen Cashman totesi lausunnossaan, että Århusin yleissopimuksen soveltamista EY:n toimielimiin ja muihin elimiin koskeva asetusehdotus on konkreettinen askel kohti EY:n lainsäädännön mukauttamista Århusin yleissopimuksen määräysten mukaiseksi.
Vaikka valiokunnan lausunnossa hyväksytään suurin osa komission tekstistä, tekstiä on kuitenkin jonkin verran parannettava. Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamista yleisön tutustuttavaksi koskevan asetusehdotuksen esittelijänä jäsen Cashman korosti sitä, että tämän asetuksen on oltava Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen (EY) N:o 1049/2001 kirjaimen ja hengen mukainen. Tämän asetuksen osalta neuvotteluissa onnistuttiin saavuttamaan järkevä tasapaino, jossa on otettu huomioon yhtäältä kansalaisten oikeus avoimuuteen ja läpinäkyvyyteen sekä toisaalta tarve suojella joitakin etuja ja säilyttää toimielinten toimintamenetelmien tehokkuus. Lausunnossa ehdotetaan esimerkiksi – asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisesti – niiden poikkeusten kumoamista, joiden mukaan viranomaiset eivät kuuluisi soveltamisalan piiriin silloin kuin ne toimivat lainsäätäjinä. Lausunnossa ehdotetaan, että komission ehdotuksen artiklaosassa pitäisi selventää, että kaikkia asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisia poikkeuksia on sovellettava tietopyyntöihin.
Lopuksi haluan todeta, että valiokunnan lausunnossa tuodaan esiin yleinen huoli komission ehdottamista määräajoista. Erityisesti silloin kuin on kyse muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta, yhteisön toimielinten ja muiden elinten pitäisi olla velvollisia toimimaan kohtuullisen määräajan kuluessa sekä kantamaan paremmin vastuunsa yleisön tietoisuuden parantamisessa järkevän kuulemisen mahdollistamiseksi.
Jäsen Cashman olisi varmasti halunnut lisätä oman mielipiteensä, mutta hän ei päässyt saapumaan tänään paikalle. Toivon, että olen tuonut esiin ne keskeiset asiat, jotka hän olisi esittänyt tässä keskustelussa. 
Schaffner (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, tämänpäiväisessä keskustelussa ei ole kyse Århusin yleissopimukseen liittymisestä. Koska yhteisö allekirjoitti sopimuksen vuonna 1998, meidän velvollisuutemme on nyt saada kaikki hallitukset panemaan se täytäntöön. Allekirjoittamalla Århusin yleissopimuksen yhteisö sitoutui antamaan oikeudellisesti sitovat säädökset, eli direktiivin ja asetuksen, joilla EY:n lainsäädäntö saatetaan yleissopimuksen vaatimusten mukaiseksi.
Valiokunta työskenteli pitäen mielessä sen, että yleissopimusta on ehdottomasti noudatettava. Tätä silmällä pitäen laadittiin myös täysistunnossa esitettävät tarkistukset, joilla on laaja tuki. Työmme koostui aluksi erilaisten teksteissä esitettyjen käsitteiden yhdenmukaistamisesta ja niiden mukauttamisesta vastaamaan yleissopimuksen määritelmiä.
Toisaalta olemme kunnioittaneet komission päätöstä antaa valtioista riippumattomille ympäristöjärjestöille muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus samalla kun annoimme tämän oikeuden oikeushenkilön aseman omaaville oikeutetuille yksiköille. Tässä samassa hengessä olemme nostaneet keskeiseksi edellytykseksi sen, että näiden järjestöjen perussääntöön on kirjattava tavoitteeksi kestävän kehityksen edistäminen, jotta ne voivat käyttää muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuttaan.
Lisäksi vain Århusin yleissopimuksen määräyksissä ja direktiivin säännöksissä myönnettiin muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus kansalaisille, jotka tuovat esiin oikeuden rikkomuksen tai joilla on intressi toimia. Koska halusimme, että yhteisön toimielimiä sitoisivat samat säännöt kuin jäsenvaltioita, sisällytimme tämän säännöksen käsiteltävänä olevaan asetukseen.
Olemme koko ajan pitäneet huolen siitä, että sovellamme jäsenvaltioihin toissijaisuusperiaatetta oikeusmenettelyjen osalta. Sikäli kuin nämä asiat liittyvät jäsenvaltioiden lainsäädännössä prosessioikeuden piiriin, ne perustuvat jäsenvaltioiden menettelylliseen itsemääräämisoikeuteen eivätkä ne saa johtaa unionin taholta rajoittavaan oikeudelliseen välineeseen.
Emme voi myöskään missään nimessä ottaa käyttöön minkäänlaista erityisjärjestelyä eli myöntää eräänlaista erioikeutta käyttää muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa muita aloja helpommalla ja halvemmalla: on tärkeää, että muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta koskevat kysymykset käsitellään yhdenmukaisesti ja yhtenäisesti kaikilla aloilla, ei pelkästään juuri ympäristöalalla. Lisäksi jotkin työasiakirjassa esitetyistä ehdotuksista menevät Århusin yleissopimuksesta johtuvia velvoitteita pidemmälle. Meidän on säilytettävä se pelivara, joka yleissopimuksessa annetaan jäsenvaltioille näiden velvoitteiden täytäntöönpanossa.
Lopuksi haluan todeta, että mielestäni olemme päätyneet reiluun kompromissiin, jolla on tarkoitus Århusin yleissopimuksen määräysten mukaisesti edistää yhteisön ympäristöalan lainsäädännön tehokasta täytäntöönpanoa. Voisin kenties tiivistää tämän toteamalla, että tavoitteena on "koko Århusin yleissopimus ja vain Århusin yleissopimus." 
Grossetête (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käsittelemme kahta toisiinsa liittyvää ehdotusta, joiden on molempien oltava Århusin yleissopimuksen hengen mukaisia ja vain sen hengen mukaisia. Nyt ei ole kysymys siitä, hyväksymmekö me Århusin yleissopimuksen määräykset vai emme. Meidän on tutkittava, miten toimia niin, että hallituksemme ja yhteisön toimielimet voivat panna tämän sopimuksen täytäntöön.
Århusin yleissopimus on epäilemättä todellinen edistysaskel, koska se edistää osaltaan välttämättömyydeksi osoittautuneen avoimuuden luomista, ja meitä on täällä pyydetty ehdottamaan menettelyjä, joilla kansalaisille voidaan antaa muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus. Jos tästä yleissopimuksesta halutaan tehokas, sen pitää näyttää uudenaikaiselta ja sillä on saatava kaikki Euroopan ympäristöasioiden kehittämiseen osallistuvat tahot paremmin liikkeelle. Tästä syystä meidän pitäisi sisällyttää ehdotuksiin täsmällinen viittaus kestävään kehitykseen. Olisi epäjohdonmukaista soveltaa ympäristölainsäädäntöä liian rajoittavasti ja tällä tavoin jättää sen ulkopuolelle kokonaisia aloja, jotka toimivat kuitenkin aktiivisesti ympäristötavoitteidemme saavuttamiseksi. Ajattelen tässä erityisesti erilaisia ammattiryhmiä.
Siltä osin kuin on kyse itse direktiiviehdotuksesta, ja sikäli kuin Århusin yleissopimus pannaan tosiasiallisesti täytäntöön, ensimmäinen kysymys on, onko direktiivi tosiaan tarpeellinen. Kysymys on aiheellinen, ja jos direktiivi tulee voimaan, sen on oltava yleissopimuksen hengen mukainen. Tässä tapauksessa sen on myös noudatettava toissijaisuusperiaatetta: voin varmaan lisätä, että tämä on myös tarkistustemme perusta. Tämä johtuu siitä, että jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön Århusin yleissopimuksen vaatimukset, ja tämän on tapahduttava kussakin maassa voimassa olevan lain mukaisesti ja kunkin maan oikeudellisia perinteitä noudattaen. En halua missään olosuhteissa tukea tarkistuksia, joilla on tarkoitus pakottaa muut maat noudattamaan yhden jäsenvaltion oikeuskäytäntöjä. Toisaalta meidän on varauduttava ennakkoon mahdollisiin rajatylittäviin tapauksiin ja määrättävä mahdollisista muutoksenhakumenettelyistä. Jos näitä kysymyksiä ei oteta huomioon, oikeudellisen johdonmukaisuuden takia emme todennäköisesti kannata tätä direktiiviä. 
Sornosa Martínez (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, haluan teidän tietävän, että tuemme komission ehdotusta ja arvostamme komission ponnisteluja yleissopimuksen mukauttamiseksi vastaamaan jäsenvaltioiden ja yhteisön toimielinten nykyisiä järjestelmiä, joilla taataan lainmukainen tiedonsaantioikeus sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus ympäristöasioissa.
Sosialisteina olemme sitä mieltä, että muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden on oltava mahdollisimman yleismaailmallinen, mutta sitä on aina käytettävä järjestelmällisellä tavalla. Näin ollen komissio ehdottaa, että kiistanalaisimman kysymyksen osalta, joka koskee tapaa, jolla tästä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta tehdään mahdollisimman yleismaailmallinen, tämä yleismaailmallisuus toteutetaan oikeutettujen yksiköiden avulla, mikä rajoittaa yhä yleissopimuksessa vahvistettua yleismaailmallisuuden periaatetta.
Joissakin täysistunnossa esitetyissä tarkistuksissa oikeutetut yksiköt on korvattu valtioista riippumattomilla järjestöillä, mutta en usko tämän olevan ratkaisu kysymykseen; tästä syystä ehdotan, että noudatamme ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan hyväksymää linjaa, jota itse ehdotin ja joka koskee "oikeutetun yksikön" käsitteen laajentamista niin, että kaikilla yksilöillä ja yhteisöillä, joita ympäristökysymykset koskevat, olisi muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus. Tämä muutos, yhdessä ympäristöasioiden valiokunnassa niin ikään hyväksymämme "yleisö"-käsitteen muutoksen kanssa, antaisi meille mahdollisuuden taata Århusin yleissopimuksessa vahvistettu muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden yleismaailmallisuus sekä samalla organisoida muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta koskeva järjestelmä asianmukaisella tavalla.
Arvoisa komission jäsen, toimielintemme on näytettävä esimerkkiä näiden oikeuksien täytäntöönpanossa. Tästä syystä meillä on mielestäni moraalinen velvollisuus varmistaa, että asetus on kunnianhimoisempi kuin jäsenvaltioita koskeva direktiivi, ja haluan vedota komissioon, että se hyväksyisi parlamentin ehdottamat määritelmiä koskevat muutokset, jotka me toivottavasti hyväksymme huomenna. 
Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, omasta ja monien ryhmäni jäsenten puolesta haluan aluksi keskittyä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta koskevaan direktiiviin. Kuten tänään on aivan perustellusti todettu, direktiivillä on merkittäviä vaikutuksia monien maiden lainsäädäntö- ja hallintomenettelyihin. On myös syytä pohtia, onko oikeusperusta oikea. On ollut mielenkiintoista havaita, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta hyväksyi direktiivin ja torjui direktiivin hylkäämistä koskevan ehdotuksen vain äänin 17–16.
Monille meistä se, miksi ympäristöjärjestöillä pitäisi olla etuoikeutettu asema verrattuna muihin järjestöihin, on ideologinen kysymys. Tarkistusta 40 koskevassa kohta kohdalta -äänestyksessä, jota olemme pyytäneet, voitte korjata asian.
Arvoisa komission jäsen, tapahtumat Pohjanmerellä juuri viime viikolla osoittivat, että kalastajajärjestöillä on sama tarve, tai ainakin niillä pitäisi olla sama muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus kuin BirdLifella tai muilla voimakkailla kansainvälisillä järjestöillä. Monet meistä jakavat syvän ideologisen vakaumuksen, jonka mukaan myös muilla ympäristöjärjestöillä pitäisi olla tämä oikeus. Ei voi olla niin, että jotkin järjestöt ovat tasa-arvoisempia kuin toiset.
Mielestäni koko tämä keskustelu on nostanut esiin seuraavan kysymyksen. Mitä muuta lisäarvoa tämä direktiivi tuo kuin sen, että sillä annetaan meille määräaika Århusin yleissopimuksen täytäntöönpanolle? Tämä määräaika voitaisiin saada aikaan huomattavasti yksinkertaisemmalla sääntelykehyksellä kuin tällä melko monimutkaisella tilanteella, jossa me nyt olemme.
Århusin yleissopimuksen soveltamista yhteisöön koskevan kysymyksen osalta ja sen korjauksen osalta, jonka haluamme tehdä direktiiviin, meillä on hyvää hallintotapaa soveltamalla kaikki mahdollisuudet saavuttaa nämä tavoitteet. 
Sjöstedt (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, Århusin yleissopimus on erittäin tärkeä. Käytännössä sillä lisätään suoraan kansalaisiin vaikuttavia ympäristöasioita koskevien päätösten avoimuutta ja kansalaisten mahdollisuuksia jopa vaikuttaa näihin päätöksiin. Haluan aloittaa kommentoimalla Århusin yleissopimuksen täytäntöönpanoa siltä osin kuin se koskee jäsen Schörlingin laatimaa muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa käsittelevää mietintöä.
Mietintöä on ehdotettu hylättäväksi nykyisessä muodossaan; muun muassa jäsen Thors puhui siitä juuri äsken. Minun on jokseenkin vaikea ymmärtää, miksi mietintö pitäisi hylätä. Tosiasia kuitenkin on, että Euroopan unioni on allekirjoittanut tämän yleissopimuksen. Tästä syystä on ymmärrettävää, että unioni on velvollinen käyttämään omaa sääntelykehystään sen varmistamiseksi, että yleissopimus myös pannaan täytäntöön. Tämä on varmasti järkevä seuraus yleissopimuksen allekirjoittamisesta. Uskon, että tämän asian merkitys korostuu erityisesti, kun unioni laajentuu kymmenellä uudella jäsenmaalla. Tavoitteena on, että uudet jäsenvaltiot saadaan yhdessä meidän kanssamme täyttämään tämän yleissopimuksen vaatimukset.
Mietintöä lukiessa käy myös täysin selväksi, ettei sillä estetä yhtäkään maata laatimasta edistyksellisempää lainsäädäntöä. Jokainen maa on vapaa toteuttamaan pidemmälle meneviä toimenpiteitä sekä parantamaan muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuksia muilla aloilla. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta tekee tämän asian selväksi tarkistuksissa 4 ja 5.
Siihen, miksi mietintöä sovelletaan erityisesti ympäristöalalla, on hyvä syy. Ympäristölainsäädäntö on ala, jolla oikeustapausten määrästä päätellen säännösten noudattaminen on kenties kaikkein heikointa.
Mielestäni ympäristöasioiden valiokunnan hyväksymää luonnosta voitaisiin joiltakin osin parantaa. Ensinnäkin sen soveltamisalaa pitäisi laajentaa niin, että se koskisi kaikkia päätöksiä, joilla on ympäristövaikutuksia, ei pelkästään perustamissopimuksen 175 artiklan perusteella tehtyjä päätöksiä.
Toiseksi on tärkeää, ettei termiä "ympäristöjärjestö" määritellä liian yksityiskohtaisesti. Tämä tuskin on EU:n tehtävä. Niin ikään on tärkeää olla määräämättä rajoituksia siihen, keille voidaan myöntää oikeus ryhtyä oikeustoimiin.
Omistan puheaikani viimeiset sekunnit jäsen Korholan mietinnölle. On tärkeää, että mietintö kattaa mahdollisimman suuren osan lainsäädäntöä. On tärkeää, että se kattaa myös huomattavien rahoittajien, kuten Euroopan investointipankin kaltaisia elimiä, jotta niiden olisi noudatettava mietinnössä vahvistettuja velvoitteita.
Olen myös sitä mieltä, että yleisölle on tärkeää antaa asianosaisasema, jotta tämä sääntelykehys kattaisi myös yleisön. 
Bernié (EDD ).
    Arvoisa puhemies, miksi me tarvitsemme erityistä lainsäädäntöä Århusin yleissopimuksen täytäntöönpanemiseksi? Meidän mielestämme yleissopimus riittää sellaisenaan, ja tästä syystä olemme esittäneet ehdotuksen muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta koskevan direktiivin hylkäämiseksi.
Vakavasti puhuen tässä ehdotuksessa esitetään joitakin toimenpiteitä, joita ei voida hyväksyä. Ensinnäkin siinä ehdotetaan sisäistä uudelleentarkastelumenettelyä eurooppalaisten toimielinten hyväksymille säädöksille. Mitä hyötyä on Euroopan parlamentin jäsenistä, jos myös EU:n perussopimusten vartijana toimivan komission valitsemat valtioista riippumattomat järjestöt voivat asettaa kyseenalaisiksi heidän päätöksensä? Tämän lisäksi komissio yrittää puuttua jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmään; tämä järjestely on laiton, koska se on perustamissopimuksen 175 artiklan vastainen. Lisäksi ehdotuksen mukaan sekä siviilimenettelyyn että rikosoikeudelliseen menettelyyn sovelletaan poikkeuksia, joiden nojalla valtioista riippumattomat järjestöt voivat saada apua kanteen nostamiseen sekä välttää kustannusten ja vahingonkorvausten maksamisen, jos kanne kumotaan: tämä toimenpide on moraalisesti epäoikeudenmukainen ja oikeudellisesti tyrmistyttävä.
Kestävän kehityksen jatkamiseksi ehdotan myös, ettei kanteennosto-oikeutta rajoitettaisi koskemaan pelkästään valtiosta riippumattomia järjestöjä vaan se pitäisi myöntää myös niille tahoille, jotka vastaavat maaseutuympäristön hoitamisesta – maanomistajille, maanviljelijöille, metsänhoitajille, yrityksille jne. Århusin yleissopimuksen 9 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on järjestettävä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus.
Jos ehdotus hyväksytään, se aiheuttaa väistämättä täytäntöönpano-ongelmia ja heikentää oikeusvarmuutta, mikä on minun mielestäni vastoin tavoiteltua päämäärää. Voidaksemme panna yleissopimuksen onnistuneesti täytäntöön meidän on kunnioitettava toissijaisuusperiaatetta. 
Lisi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Wallström, mielestäni kollegojeni puheissa ja erityisesti oman ryhmäni edustajien puheissa on korostettu tämän mietinnön keskeistä ongelmaa.
Emme keskustele tiedon saantia koskevan oikeuden laajentamisesta, jota me kaikki selvästi kannatamme. Emme keskustele yleissopimuksesta, koska, kuten jo sanottiin, siitä ei tässä ole kyse, koska se on jo allekirjoitettu. Keskustelemme paljon yleisluontoisemmasta asiasta, jonka olemme, arvoisa komission jäsen, tulkinneet niin, että komissio pyrkii sanelemaan tahtonsa saadakseen yleissopimuksen toimivaksi. Tämä on myös vahvistettu useiden jäsenten puheenvuoroissa ja esitetyissä tarkistuksissa: kyse on toisin sanoen siitä, mitä jotkut jäsenet ovat kuvailleet pyrkimykseksi nopeuttaa ympäristölainsäädännön antamista. Oikeudellisesta näkökulmasta ja ottaen huomioon unionin ja jäsenvaltioiden asiaa koskevat oikeussäännöt syytä tähän on mahdoton ymmärtää.
Olen vakuuttunut siitä, että kaiken tämän takana on aiheellinen huoli, komission jäsenen ja parlamentin jäsenten hyviä aikomuksia, mutta meidän on tältä osin oltava erittäin valppaita, koska on riski, että olemme nyt käynnistämässä prosessia, joka delegitimoi vaaleilla valituista jäsenistä koostuvat demokraattiset toimielimemme, hallintoelimemme, kaupunkien ja alueiden valtuustot; lyhyesti sanottuna koko sen demokraattisten takuiden järjestelmän, jonka osat ylimpinä mahdollisina takuina pystyvät täysin edustamaan kansalaisten intressejä.
On aivan oikein, että ympäristökysymyksiin halutaan kiinnittää erityistä huomiota, ja on myös kaikin puolin hyväksyttävää, että kansalaiset halutaan ottaa mukaan. Meidän on kuitenkin oltava varovaisia, ettemme ylitä niin kutsutun erityislainsäädännön rajoja. Kun kuulen jäsen Schörlingin puhuvan rajoituksia, sekä ajallisia että maantieteellisia rajoituksia vastaan, riski vastavoimien syntymisestä kasvaa. Jos tämä riski sisältyy huomiseen lopulliseen tekstiin, meidän olisi mielestäni viisasta, kuten jotkut jäsenet ovat sanoneet, äänestää mietintöä vastaan. 
Blokland (EDD ).
    Arvoisa puhemies, kaikkina näinä vuosina, joiden aikana parlamentti ja neuvosto ovat yhdessä antaneet lainsäädäntöä, on erittäin harvoin tapahtunut, että Euroopan komission esittämä ehdotus olisi hylätty toissijaisuusperiaatteen johdosta. Minä, ja minun lisäksi monet muut jäsenet, olemme sitä mieltä, että käsiteltävänämme oleva ehdotus – ja tarkoitan tässä yhteydessä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta koskevaa Schörlingin mietintöä – ansaitsee tämän kohtalon.
Tämä johtuu siitä, että on äärimmäisen epätavallista, että Euroopan komissio esittää ehdotuksen Århusin yleissopimuksen täytäntöönpanemiseksi Euroopan yhteisön lainsäädännössä direktiivillä, vaikka kaikki jäsenvaltiot ja yhdeksän kymmenestä tulevasta jäsenvaltiosta ovat allekirjoittaneet yleissopimuksen ja jotkut jäsenvaltiot ovat jopa ratifioineet sen. Direktiivin käyttö välineenä jäsenvaltioiden pakottamiseksi sisällyttämään Århusin yleissopimus osaksi kansallista lainsäädäntöä on näin ollen kohtuutonta. Lisäksi tämä ehdotus perustuu perustamissopimuksen 175 artiklaan, vaikka siinä on itse asiassa kyse jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien yhdenmukaistamisesta. Sitä ei todellakaan voida tehdä 175 artiklan perusteella. Myös ehdotuksen sanamuoto eroaa Århusin yleissopimuksen sanamuodosta, ja tämä aiheuttaa luonnollisesti suuria tulkintaongelmia.
Kannatan luonnollisesti Århusin yleissopimusta mutta voin tulla vain siihen johtopäätökseen, että jäsenvaltioiden pitäisi ottaa se itse käyttöön. Ne ovat luvanneet tehdä sen. Nyt käsiteltävä komission ehdotus on näin ollen sekä teknisesti virheellinen että turha. Lopuksi haluan sanoa, että ryhmäni vastustaa jyrkästi tätä ehdotusta. Tästä syystä olemme esittäneet tarkistuksen ehdotuksen hylkäämiseksi, ja pyydän parlamentin jäseniä tukemaan sitä. Tämäntyyppinen tarkistus hylättiin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa yhden äänen enemmistöllä, mikä ei ollut yllättävää, koska juuri ennen valiokunnan kokousta oletettiin yhä, etten pitäisi tarkistusta hyväksyttävänä. Kukaan ei siis ollut asianmukaisesti valmistautunut äänestykseen. Mielestäni meidän pitäisi saada uusi mahdollisuus huomenna. 
Wallström,
    Arvoisa puhemies, en voi olla ajattelematta, että tässä on kyse myös ympäristökysymysten asemasta. Korvatkaapa mielessänne sanat "ympäristöalan lainsäädäntö" sanalla "talouslainsäädäntö" tai millä tahansa muulla sanalla, niin huomaatte, että pidätte muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta aivan luonnollisena asiana ja että suotte näille ryhmille samat oikeudet tai sananvaltaa näissä asioissa. Suuri osa siitä, mitä pidämme itsestään selvänä, on otettava käyttöön ympäristöasioiden osalta. Tämä on vain yksi ajatus.
Haluan aloittaa kommentoimalla muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevaa direktiiviehdotusta. Ilman yhteistä kehystä, ilman yhdenmukaisia vaatimuksia meillä ei ole keinoja taata sitä, että Århusin yleissopimuksen vaatimuksia noudatetaan kaikkialla unionissa. Olemme allekirjoittaneet Århusin yleissopimuksen, ja se on lähtökohta.
Komissio ehdottaa asiavaltuuden myöntämistä hyväksytyille ympäristöjärjestöille. Tämä on suoraa seurausta siitä, miten ympäristökysymykset on tässä yhteydessä määritelty: mistä Århusin yleissopimuksessa on kyse ja mistä tätä alaa koskevassa muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudessa on kyse. Asiavaltuus on rajoitettu ympäristökysymyksiin, ja se on selvästi määritelty. Tämä on täysin yhdenmukaista yleissopimuksen kanssa. Yleissopimuksessa annetaan merkittävä asema ympäristöalan kansalaisjärjestöille ympäristöalan etujen ajajana, koska ympäristöasioissa ei ole kysymys kenenkään yksityisistä eduista. Meidän on kuunneltava ihmisten huolta ympäristöasioista. Se on myös tehtävä läheisyysperiaatetta noudattaen, koska jäsenvaltioilla on oikeus myöntää muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus myös laajemmalle yleisölle. Lisäksi jäsenvaltioille on pitkälti jätetty oikeus suunnitella kehyksen yksityiskohdat. Niin paljon kuin arvostankin jäsen Thorsia, haluan muistuttaa, että Itämeren suojelun osalta kalastajat eivät aina parhaiten edusta ympäristönäkökohtia, joten se ei ehkä ollut paras mahdollinen esimerkki.
Esitetyistä tarkistuksista komissio voi hyväksyä ne, joilla lujitetaan ehdotuksessa esitettyjä periaatteita, ja erityisesti ne, joissa mainitaan kansallisen lainsäädännön takaavan paremmat muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudet. On monia tarkistuksia, joita komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä. Vaikka ymmärrän haluanne maksimoida tästä ehdotuksesta yleisölle aiheutuvat hyödyt, katson että tarkistukset, joissa ehdotetaan asiavaltuuden laajentamista koskemaan järjestöjä, jotka eivät ensisijaisesti tai säännöllisesti työskentele ympäristöalalla, lisäävät mielivaltaisia tai epätäsmällisiä vaatimuksia. On myös tärkeää tarjota mahdollisimman suuri oikeudellinen selkeys.
Muilla tarkistuksilla kavennetaan ehdotuksen soveltamisalaa, sillä niillä muutetaan menettelyä koskevia säännöksiä, kuten sisäistä uudelleentarkastelua koskevaa pyyntöä, joka komission mielestä on tärkeä, jotta hallinto voisi arvioida toimiaan uudelleen ennen asian käsittelyn siirtämistä tuomioistuimille. Meidän mielestämme ehdotus on hyvin tasapainoinen. Siinä otetaan huomioon Århusin yleissopimuksesta johtuvat velvoitteet ja samalla kuitenkin jätetään jäsenvaltioille tarvittava joustovara, joka antaa niille mahdollisuuden panna lainsäädäntö tehokkaasti täytäntöön.
Siirryn nyt käsittelemään ehdotusta, joka koskee Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamista EY:n toimielimiin. Haluan korostaa, että meidän tavoitteemme on, että Århusin yleissopimuksen kolmea pilaria sovelletaan täysimääräisesti yhteisön tasolla. Näitä asetuksessa ehdotettuja vaatimuksia ei sovelleta pelkästään yhteisön toimielimiin vaan kaikkiin elimiin, joilla on perustamissopimusten alaisia tehtäviä; näihin kuuluvat myös virastot, laitokset ja elimet – esimerkiksi Euroopan investointipankki – siltä osin kuin niiden toiminta liittyy Århusin yleissopimuksessa käsiteltäviin ympäristökysymyksiin.
Myös tässä asiassa komission ehdotuksessa on hyödynnetty joustovaraa, jota osapuolilla Århusin yleissopimuksen nojalla on erityisesti yleisön osallistumisprosessin järjestämisen osalta sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden saamisperusteiden määrittämisen osalta ympäristölainsäädännön rikkomusten yhteydessä. Samalla kun ehdotuksessa pysytään Århusin yleissopimuksen linjoilla, siinä pyritään puuttumaan mahdollisimman vähän jo vahvistettuihin ja voimassa oleviin sääntöihin ja menettelyihin. Erityisesti sillä halutaan välttää puuttumista perustamissopimusten määräyksiin siltä osin kuin kyse on yksityishenkilöiden oikeudesta esittää kanne Euroopan yhteisön tuomioistuimessa.
Näin ollen komissio pitää ongelmallisina niitä tarkistuksia, joilla pyritään poikkeamaan asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 vahvistetusta asiakirjojen saatavuutta koskevasta poikkeusjärjestelmästä. Komissio ei myöskään voi hyväksyä niitä tarkistuksia, jotka ovat liian ohjailevia yleisön osallistumista koskevien järjestelyjen osalta ja joilla laajennetaan muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta koskevat säännökset koskemaan yksittäisten kansalaisten nostamia kanteita. Näillä tarkistuksilla saatetaan tältä osin puuttua EY:n perustamissopimuksen säännöksiin.
Toimitan sihteeristölle komission kannan yksittäisistä tarkistuksista(1). Kiitän teitä vielä kerran keskustelusta. 
Puhemies.
   Jäsen Thors, pyysittekö puheenvuoroa selvennystä varten? 
Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensinnäkin haluan muistuttaa, että sanomme täällä parlamentissa usein, että kuluttajilla on oltava samat oikeudet kuin taloudellisilla toimijoilla ja että kaikkia osapuolia on kuunneltava. Tästä tässä asiassa on kyse. Tilanne, jossa jotkin järjestöt ovat arvokkaampia kuin toiset, on vieras monille meistä. Tällainen tilanne toisi mieleen Orwellin yhteiskunnan.
Lopuksi haluan korostaa, etten usko, että voimme yhtyä komission tulkintaan, jonka mukaan oikeutetun yksikön esittämä pyyntö sisäisen uudelleentarkastelun suorittamisesta ei aiheuttaisi ongelmia useimmissa menestyneissä ja edistyksellisissä maissa. Tämä ei pidä paikkansa.
Puhemies.
   Jäsen Thors, mielestäni yritätte aloittaa keskustelun uudelleen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt
Äänestys toimitetaan huomenna keskiviikkona klo 12.00. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Mandersin laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0139/2004) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta. 
Manders (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, kiitän ensin kaikkia, jotka ovat edistäneet tämän kompromissin ja direktiivin laatimista. Toivon ja olen lähes varma siitä, että ne hyväksytään. Kiitän erityisesti varapuhemies Imbeniä, joka toimi sovittelukomiteavaltuuskunnan puheenjohtajana, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puheenjohtajaa Gargania sekä kaikkia varjoesittelijöitä, jotka edistivät kompromissin saavuttamista, sekä suurlähettiläs Gunningia, joka osallistui sovittelumenettelyyn neuvoston puolesta. Kiitän erityisesti myös Ana Palaciota, joka ei ole enää Euroopan parlamentissa. Palacio oli tuolloin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puheenjohtaja, ja niin sanottu Mandersin menettely – ainutlaatuinen hetki Euroopan parlamentissa – on hänen ansiotaan. Mandersin menettely tarkoitti, että koko parlamentin oli lopulta äänestettävä siitä, mikä valiokunta saa laatia tämän mietinnön ja työskennellä sen parissa. Pidin sitä erityisenä kunniana, ja mielestäni se on johtanut hyväksyttävään tulokseen.
Olemme tyytyväisiä saavutettuun kompromissiin, koska keskusteltuamme asioista vuosikymmenien ajan olemme ensimmäistä kertaa löytäneet keinon taata oikeudellisesti, että ympäristövahinkojen korjaamisesta aiheutuvat kulut voidaan periä saastuttajalta. Vapaamielinen "saastuttaja maksaa" -periaate on tältä osin ensisijainen keskustelunaihe. Liberaalipuolueen jäsenenä olen tietenkin erittäin iloinen tästä periaatteesta. Se on uusi kulmakivi sekä talous- ja ympäristölainsäädännön yhdistävä tekijä. En ole täysin tyytyväinen, mutta kuten totesin lehdistötilaisuudessani sen jälkeen kun kompromissi neuvoston kanssa oli saavutettu, meidän on pidettävä tätä siemenenä, joka on nyt kylvetty, ja toivomme, että sen pohjalta voidaan luoda täysin toimiva lainsäädäntö.
Mitä parhaillaan tapahtuu? Direktiivin sallivuuden vuoksi mielestäni on edelleen erittäin suuri vaara, että luomme eräänlaisen eurooppalaisen tilkkutäkin ja että jäsenvaltiot pitävät taloutta tärkeämpänä kuin ympäristönsuojelua erityisesti taloudellisesti vaikeina aikoina. Pahoittelen tämän vuoksi sitä, ettei lopullista ehdotustani soveltaa 95 artiklaa, enimmäisharmonisointia, ole hyväksytty ja että olemme pitäneet perustana 195 artiklaa. Valtioista riippumattomilla ympäristöjärjestöillä oli tässä yhteydessä erityinen rooli. Ne eivät valita harmonisoinnin vähäisyyttä, eivätkä ne tukeneet menettelyn aikana enimmäisharmonisointia, mitä pahoittelen syvästi. Toisaalta Eurooppa ei ollut ilmeisesti valmis siihen. Tämä voidaan todeta myös sovittelumenettelyn perusteella, koska ainoastaan neljä yhteisön näkökulmaa koskevaa tarkistusta hyväksyttiin parlamentissa. Ainoastaan neljä! Tämän vuoksi meidän oli kutsuttava koolle vielä kolme sovittelukokousta.
Mielestäni kompromissia voidaan pitää onnistuneena. Tämä kävi ilmi myös parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan äänestyksen tuloksesta, sillä se, että 12 äänestäjää äänesti saavutetun tuloksen puolesta ja vain yksi sitä vastaan, on tietenkin hieno tulos. Toivon tämän olevan alkua. Toivon myös, etteivät jäsenvaltiot väärinkäytä lupapolitiikkaansa ja tieteellisen tutkimuksen nykytilannetta sekoittaakseen taloudellisen toiminnan tasapuoliset toimintaedellytykset, joiden luomista sisämarkkinoilla pidämme loppujen lopuksi hyvin tärkeänä, samalla kun jotkin jäsenvaltiot ovat muita sallivampia eivätkä tee mitään ympäristön hyväksi. Toisaalta tiettyjä etuja on jo saavutettu. Esimerkiksi Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) yleissopimuksen mukaista enimmäisvastuumäärää on nostettu 50 miljoonasta 1 miljardiin. Direktiivin ennalta ehkäisevä vaikutus on siten osoittanut jo arvonsa. Toivon, että Euratom tekee samoin hyvin pian. Uskoisin, että saamme tämän ansiosta lopulta erittäin hyvän lainsäädännön.
Olemme jälleen kerran toimineet alullepanijoina – toivoakseni hyvin seurauksin. Kiitän komission jäsentä lämpimästi. Se oli tietenkin yksi hänen tärkeimmistä tavoitteistaan, ja hän voi nyt saattaa tämän aihepiirin päätökseen osana tätä toimeksiantoa. Tämän vuoksi kiitän lämpimästi häntä, hänen henkilöstöään ja erityisesti Charles Pirottia, joka on läsnä myös tänään, heidän rakentavasta osallistumisestaan tämän aiheen käsittelyyn. Haluaisin kutsua komission jäsenen lounaalle tai päivälliselle, koska emme ole voineet järjestää yhteistä lehdistötilaisuutta hänen kiireisen aikataulunsa vuoksi. Kutsu voi olla hyvä idea, koska tarkoitukseni on selostaa tilaisuuden yhteydessä ajatuksiani tavasta, jolla haluaisin saattaa tämän direktiivin täysin toimivaksi lainsäädännöksi tulevaisuudessa, ja erityisesti ajatuksiani EMAS-arvioinnistani (ympäristöasioiden hallintaa koskeva arviointi). Puhuisin hänelle tästä aiheesta hyvin mielelläni, minkä vuoksi toivon, että hän hyväksyy kutsuni.
Tämän keskustelun jälkeen on ehkä aikaa käväistä nopeasti oluella. Kiitän vielä kerran kaikkia ja toivon, että selvä enemmistö hyväksyy tämän ehdotuksen huomenna. Arvoisa puhemies, kiitän teitä lämpimästi, ja kiitän kaikkia rakentavasta osallistumisesta. 
Wallström,
   .  Arvoisa puhemies, kiitän Mandersia. Tämä on ensimmäinen kerta, kun minulle ehdotetaan tapaamista Euroopan parlamentin täysistunnossa tai ainakin kutsutaan lasilliselle. Hyvä Manders, kiitän teitä sen johdosta, samoin kuin hyvästä työstänne ympäristövastuuasiassa. Olette täysin oikeassa, että olemme odottaneet kauan tämän asian toteutumista.
Kiitän myös parlamentin sovittelukomiteavaltuuskuntaa, jonka puheenjohtajana toimi varapuhemies Imbeni, koska sen myönteisen hengen, joka elävöitti parlamentin valtuuskuntaa koko sovittelun ajan, ansiosta löysimme tyydyttävän kokonaiskompromissin: tänään käsiteltävänämme olevan yhteisen tekstin, jonka sovittelukomitea on hyväksynyt.
Tämän uuden direktiivin ansiosta otetaan ensimmäistä kertaa käyttöön laaja kehys, jonka avulla ympäristövahingot voidaan estää tai korjata ympäristövastuujärjestelmän avulla. Tämä uusi järjestelmä on arvokas etu laajentunen unionin kansalaisille ja ympäristölle. Olen hyvin tyytyväinen lainsäätäjien saavuttamaan tulokseen. Me kaikki halusimme, että tämä direktiivi on laajakantoinen ja toimiva osa lainsäädäntöä. Tasapainoisen kompromissin löytäminen sellaisessa teknisesti monisäikeisessä ja poliittisesti arassa aiheessa ei varmasti ollut helppoa. Mielestäni tarkasteltavanamme oleva asiakirja parantaa merkittävästi ympäristönsuojelun tasoa Euroopassa. Tämän uuden direktiivin myötävaikutus biologisen monimuotoisuuden suojelemiseen Euroopassa, kun sitä sovelletaan suojeltuihin lajeihin ja luontotyyppeihin, on vain yksi esimerkki monista sen ansiosta saavutettavista eduista. Jäsen Manders, kiitän teitä vielä kerran. 
Niebler (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän ensin lämpimästi esittelijäämme Mandersia, joka on jälleen kerran tehnyt merkittävän työn puolustaessaan ympäristövastuudirektiiviä sovittelumenettelyssä. Kiitän häntä tänä iltana sekä siitä että hyvästä henkilökohtaisesta yhteistyöstä.
Parlamentti on työskennellyt ympäristövastuudirektiivin parissa jo kauan, ja direktiivistä on keskusteltu paljon ja vilkkaasti. Monet direktiivin arvostelijoista olivat epäileviä sen suhteen, voidaanko direktiivi hyväksyä ennen vaaleja tai laajentumista. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän esittelijänä olen sitäkin iloisempi, että direktiivi voidaan hyväksyä huomisessa äänestyksessä. Toivon, että hyväksymme huomenna sovittelumenettelyn tulokset.
Tämä on suuri päivä ympäristönsuojelulle Euroopan unionissa. Tällä direktiivillä otetaan ensimmäistä kertaa käyttöön suojelluille lajeille ja luontotyypeille maksettavat vahingonkorvaukset selkeiksi ympäristövahingoiksi katsottavissa tilanteissa. Lisäksi nyt otetaan ensimmäistä kertaa käyttöön koko yhteisön kattava vastuujärjestelmä, jonka ansiosta voidaan poistaa vastuujärjestelmän porsaanreiät, joiden tukkiminen on pitkittynyt jo paljon, ja hyödyttää siten ympäristöä. Näistä syistä ryhmäni suhtautuu sovittelumenettelyn tulokseen hyvin myönteisesti.
Ryhmäni pitää kuitenkin tärkeänä myös sitä, että sovittelumenettely on tuottanut oikeasuhtaisen tuloksen, sillä on totta, että täydellisyyden tavoittelulla ei päästä mihinkään, kuten myöhemmin puheenvuoron käyttävä jäsen Inglewood totesi ensimmäiseen käsittelyyn liittyneessä keskustelussa.
Haluan ottaa esiin kysymyksen siitä, onko pakollista rahavastuujärjestelmää olemassa. Tämä kysymys oli viime aikoihin asti yksi keskustelun pääaiheista, ja sitä voidaan pitää yhtenä direktiivin monista keskeisistä kysymyksistä. Ryhmäni on aina vastustanut tällaisia pakollisia vakuutuksia. Tällaista järjestelmää varten ei yksinkertaisesti ole tarvittavia tietoja. Ensin mainitsemiani selkeitä ympäristövahinkoja ei voida tällä hetkellä laskea.
Sovittelukomitea tarkasteli näitä huolenaiheita neuvoston ja komission kanssa, eikä vakuutuksesta päätetty tehdä pakollista ainakaan alkuun. Sen sijaan komissiota kehotetaan esittämään arviointikertomus kuuden vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta ja päättämään sitten mahdollisista uusista asianmukaisista lähestymistavoista. Mielestäni tämä on oikea tapa edetä.
Ryhmäni puolesta ehdotan lopuksi, että hyväksymme yhdessä sovittelumenettelyn tulokset parantaaksemme pitkällä aikavälillä ympäristönsuojelun tasoa Euroopan unionissa. 
Gebhardt (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin kiitän jäsen Mandersia lämpimästi huolellisuudesta ja siitä kollegiaalisesta tavasta, jolla tämä sovittelumenettely toteutettiin. Erittäin hyvä lopputulos on varmasti juuri sen ansiota.
Totean kuitenkin Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän nimissä, että me sosiaalidemokraatit emme ole täysin ihastuneita lopputulokseen; olisimme halunneet, että "saastuttaja maksaa" -periaatetta olisi lujitettu paljon selkeämmin ja että olisi luotu pakollinen ja välitön taloudellista vastuuta koskeva järjestelmä. Näitä asioita ei olisi voitu kuitenkaan saavuttaa sovittelumenettelyn avulla yksinkertaisesti sen vuoksi, ettei parlamentissa ole siihen tarvittavaa enemmistöä, mikä vaikuttaa lainsäädäntöprosessiin. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä äänestää kuitenkin kompromissin puolesta, sillä joitakin saavuttamiamme asioita voidaan pitää ensimmäisinä askeleina oikeaan suuntaan.
Onnistuimme ensiksikin vaatimaan, että komissio esittää kuuden vuoden kuluessa kertomuksen taloudellista vastuuta koskevien määräysten käytettävyydestä, ja – tämä on hyvin tärkeää – se on ottanut tehtäväkseen vastata parlamentin huolenaiheisiin esittämällä ehdotuksia pakollisten taloudellista vastuuta koskevien välineiden yhtenäiseksi järjestelmäksi. Jos näin ei olisi, tuskin voisimme äänestää puolesta. Mielestäni tämä on tärkeää myös sen vuoksi, ettei yhtenäisen eurooppalaisen taloudellista vastuuta koskevan järjestelmän kehittämistä saa jättää yksinomaan markkinoiden tehtäväksi; sen sijaan järjestelmälle on annettava muoto heti alussa ja sitä on ohjattava oikeaan suuntaan.
Toinen syy, jonka vuoksi äänestämme puolesta, on se, että parlamentti saa komission tutkimaan, missä määrin rajoitettu vastuu, sellaisena kuin siitä säädetään kansainvälisissä yleissopimuksissa, on tällä hetkellä mahdollinen kuljetettaessa tavaroita meritse. Kertomuksessa on lisäksi tarkoitus tarkastella alusten omistajien ja raakaöljyn ostajien vastuun välistä suhdetta, sillä -aluksen haaksirikon kaltaisten suuronnettomuuksien vuoksi meidän on harkittava uudelleen kysymyksiä, jotka koskevat ympäristövastuuta merellä.
Yhteenvetona totean, ettemme ole täysin tyytyväisiä tähänastisiin saavutuksiin, vaan olisimme halunneet paljon enemmän. Näen, että jäsen Manders nyökyttelee; tiedän, että hänkin olisi halunnut enemmän, mutta se ei ollut mahdollista. Tämä on siis ensimmäinen askel, ja pyrimme tulevaisuudessa huolehtimaan sinnikkäästi siitä, että saamme enemmän aikaan, kun etenemme kohti oikeaa ratkaisua. 
Schörling (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän ja onnittelen ensin tosiasiallisesti saavutetuista tuloksista. Tiedän, että tämän hyvin tärkeän direktiivin laatiminen on ollut hyvin vaikeaa. Meillä on nyt joka tapauksessa luonnos, josta äänestämme huomenna, ja minä sekä vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä tuemme sitä.
Tämä ei tarkoita sitä, että olisimme täysin tyytyväisiä tulokseen. "Saastuttaja maksaa" -periaate on erinomainen. On myös erinomaista, että meillä on nyt yhtenäinen vastuujärjestelmä ympäristövahinkojen estämiseksi ja sen takaamiseksi, että jo tapahtuneet vahingot korjataan. Kuten jäsen Manders totesi, Eurooppa ei ollut täysin valmis siihen; ainakaan kaikki Euroopan osat eivät olleet välttämättä valmiita siihen. Monet meistä halusivat yhtenäisemmän järjestelmän, ja olisimme voineet mennä hieman pidemmälle kuin nyt menimme. Olimme hyvin tyytyväisiä tämän ensimmäisen käsittelyn jälkeen, mutta toisen käsittelyn jälkeen emme olleet enää niin tyytyväisiä. Meillä on nyt kompromissi, jonka kanssa voimme elää, ja on hyvä, että jotakin on joka tapauksessa saavutettu.
Erityisesti ehdotus, jonka mukaan komission on esitettävä kuuden vuoden kuluttua kertomus pakollista taloudellista vastuuta koskevista välineistä, on hyvin tärkeä välineiden toimivuuden takaamiseksi. Kompromissi voidaan saavuttaa lopuksi esimerkiksi siten, että komissio antaa sellaisen julkilausuman, jossa se ilmoittaa aikovansa täyttää sille parlamentin ja neuvoston välisestä kompromissista seuraavat velvollisuudet. En tiedä, olisiko sellainen julkilausuma sitova, mutta toivon niin, jotta voisimme edetä nopeammin näiden kuuden vuoden aikana. Toivon, että tämä todella toteutetaan. Ehkä komission jäsen Wallström voi kertoa meille jotain tämäntyyppisen julkilausuman oikeudellisesta statuksesta? 
Inglewood (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kaikkien edellisten puhujien tavoin pidän tätä järkevänä kompromissina. Käyttääkseni englantilaista krikettiin liittyvää kielikuvaa on tärkeää käsitellä tällaisia kysymyksiä käytännöllisesti ja "tyytyä yhden juoksun tuoviin lyönteihin" eli edetä askel kerrallaan, jotta tapamme käsitellä tässä direktiivissä käsiteltäviä saasteongelmia olisi tehokas.
On epäilemättä tärkeää varmistaa, ettei saasteita ylipäätään aiheuteta. En ole varma, kuinka se liittyy siihen, kuinka vastuu jaetaan mahdollisissa ympäristövahinkotapauksissa. Mikäli saasteita syntyy, meidän on selvitettävä, kuinka toimimme. Kuten muut puhujat totesivat, "saastuttaja maksaa" -periaate on varmasti oikea. Toisaalta "saastuttaja maksaa" -periaatetta määritettäessä on tärkeää, ettei ainoastaan etsitä jotakin onnetonta uhria, jolla on jonkinlainen yhteys tapahtuneeseen, ja kaadeta kaikkea vastuuta hänen niskaansa. Ehkä juuri tältä osin olemme eri mieltä tämän keskustelun joidenkin osanottajien kanssa.
Voin kuvitella tilanteita, joissa on oikein ja kohtuullista, että hallitus omaksuu jonkinlaisen roolin ympäristövahinkotapauksissa ja joissa ei olisi välttämättä asianmukaista syyttää tai asettaa jotakin muuta osapuolta vastuuseen tapahtuneesta.
Lopuksi todettakoon, että tällaisen politiikan yhteydessä on tärkeää, ettei keskustelussa omaksuta mitään valmiita reagointitapoja yksittäisiin lähimenneisyyden ympäristövahinkoihin. -alukseen viitataan usein. Sen haaksirikko oli tietenkin erittäin vakava onnettomuus, mutta tarkastellessamme yleisiin ongelmiin sovellettavia yleisiä sääntöjä painopiste ei saa olla yksittäistapauksissa. 
Medina Ortega (PSE ).
    Arvoisa puhemies, näkökulmani on lähempänä jäsen Gebhardtin näkökulmaa, joka puhui sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän nimissä.
Tämä direktiivi on periaatteellinen edistysaskel, mutta käytännössä se ei ole edistysaskel, koska jäsenvaltioilla on kolme vuotta aikaa panna se täytäntöön, pakollista vakuutusjärjestelmää voidaan tarkastella kuuden vuoden ajan ja osa säännöksistä tulee voimaan vasta yhdeksän tai kymmenen vuoden kuluttua.
Näin on, vaikka tällaisia onnettomuuksia tapahtuu nykyään jatkuvasti. Alusten omistajien vastuuta rajoitetaan kansainvälisillä sopimuksilla erityisesti alusten aiheuttamien vahinkojen ja muiden asioiden vastuun osalta.
Tämän vuoksi voidaan todeta, että yhteisön kansalaisten kannalta mikään ei käytännössä muutu moneen vuoteen. Tämä on alkua – parlamentti on ollut direktiivin hyväksyessään hyvin varovainen säilyttääkseen valtioiden vastuun. Meidän on oltava kuitenkin täysin realistisia ja myönnettävä, että mitään todellista edistystä ei ole havaittavissa. Edelleen tapahtuu onnettomuuksia, jotka aiheuttavat mittaamattomia vahinkoja, ilman, että tältä osin on minkäänlaisia vakuutuksia, eikä alusten omistajia tai muita riskejä aiheuttavia aloja voida mitenkään velvoittaa ottamaan vastuuta. Joissakin tapauksissa esimerkiksi yksinomaan rannikkojen ansiosta toimeentulonsa saavat alueet, kuten oma kotiseutuni, joutuvat tilanteisiin, joissa öljypäästöt tuhoavat täysin alueen elinkeinon ilman, että vahinkoa kärsivät tahot voivat saada minkäänlaisia korvauksia tai että mikään vakuutusjärjestelmä kattaisi vahinkoja. Se on todellisuutta.
Täyttäessään tehtäviään parlamentti on tapansa mukaan kuitenkin päättänyt kärsiä koettelemukset ja hyväksyä kompromissin, jonka neuvosto ja komissio ovat määränneet. Itse en puhuisi kuitenkaan kompromissista, vaan pikemminkin diktatorisesta määräyksestä. Mielestäni tämä merkille pantava vastuullisuus vaikuttaa kuitenkin liialliselta, kun otetaan huomioon parlamentin yhteispäätösvaltuudet. Parlamentti on hyväksynyt nämä olosuhteet, jotta ehdotettu direktiivi hyväksyttäisiin.
Hoitaessaan tätä tehtävää jäsen Manders teki kuitenkin kaiken voitavansa. Meille on annettu vain joitakin suullisia lupauksia. Älkäämme kuitenkaan väittäkö, että meidät tai valitsijat olisi petetty: tämä on vasta alkua. Toivokaamme, ettei komissio viivyttele kolmea, kuutta, yhdeksää tai kymmentä vuotta, vaan että se joutuu esittämään meille lyhyen ajan kuluessa pikaisesti – ehkä jonkin muun sellaisen suuronnettomuuden takia, joka aiheuttaa valtavia vahinkoja jossain osassa Euroopan unionia, esimerkiksi Itämerellä, Välimerellä, Pohjanmerellä tai jossain muualla – ehdotuksen, joka tuo tähän muutoksen ja jonka ansiosta voimme edetä ja laatia paljon tähänastista täsmällisempiä sääntöjä. On selvitettävä myös, onko direktiivi asianmukainen väline tai tarvitsemmeko asetuksen, jossa valtiot velvoitetaan antamaan tämäntyyppinen sääntö, sen sijaan, että odotamme, että valtiot täyttävät vähitellen velvollisuutensa kansalaisia kohtaan. 
Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin esitän onnitteluni huomisessa äänestyksessä otettavan tärkeän askelen johdosta. Muistutan teitä siitä, että Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan laatimassa luonnoksessa EU:n jäsenvaltioiden uudeksi perustuslaiksi sitoudumme takaamaan politiikallamme yhteiskunnan, talouden ja ympäristön kestävän kehityksen. Tämän osalta ympäristövastuudirektiivissä tarkastellaan ympäristövahinkojen ennaltaehkäisemistä ja korjaamista. Mielestäni se on johdonmukainen seuraus sitoumuksellemme noudattaa ympäristön kannalta vastuullista markkinataloutta koskevaa eurooppalaista mallia, minkä vuoksi suhtaudun hyvin myönteisesti siihen, että "saastuttaja maksaa" -periaatetta aletaan soveltaa heti ja että yritykset ja muut toimijat velvoitetaan estämään ympäristövahinkoja ja, mikäli ne ovat aiheuttaneet sellaisia, korjaamaan vahingot itse tai maksamaan tarvittavat korjauskulut. Arviointiprosessi on jo mainittu samoin kuin se jo tehty sopimus, jonka mukaan ennaltaehkäisevät toimet ja korjaustoimet on toteutettava tiiviissä yhteistyössä toimijoiden kanssa.
Mainitsen kaksi häiritsevää asiaa. Toinen niistä on, ettei direktiivissä käsitellä ydinvastuukysymystä. Emme voi ymmärtää sitä, että saastuttajan katsotaan olevan vastuussa kaikista sellaisista ympäristövahingoista, jotka aiheutuvat tuulivoimaa, biomassaa, biokaasua ja aurinkoenergiaa käyttävissä laitoksissa, mutta ettei saastuttaja ole direktiivin mukaan vastuussa, jos vahingot aiheutuvat ydinvoimalan toiminnasta.
Pyydän jäsenvaltioita takaamaan vapautuksen vastuusta viranomaisten sallimien tavanomaisten toimien ja kehittämisriskien osalta, joiden kummankaan osalta ei ole voitu vielä taata täsmällistä lainsäädäntöä. Hyväksymme yhteisen tekstin. 
Harbour (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ilmoitan jälleen brittiläisten konservatiivipuolueeseen kuuluvien kollegojeni – aiheen parissa työskennellyt kollegani Inglewood onkin ollut jo äänessä – ja ryhmäni nimissä, että suhtaudumme hyvin myönteisesti tähän työhön, jonka Manders on tehnyt pitkän ajan kuluessa ja osittain sovittelumenettelyn yhteydessä.
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan jäsenenä minun on huomautettava, että saamamme käyttökelpoinen ja käytännöllinen vastaus on vahvistanut vähintäänkin laajasti päätöksen, jonka mukaan tämä työ kuuluu valiokunnallemme, ja mielestäni meillä on toimiva ehdotus; muiden valiokuntien jäsenet vastustivat tosin voimakkaasti tätä päätöstä.
Koska sopimus on nyt tarkasteltavanamme, on aika katsoa mieluummin eteen- kuin taaksepäin. Kuten monet kollegat totesivat, järjestöjen kanssa on kuitenkin tehtävä paljon työtä selkeiden tehtävien vahvistamiseksi. Lisäksi on taattava jäsenvaltioiden niin sanottujen toimivaltaisten viranomaisten välityksellä, että yritysten toimintaprosessit ja kaikki ympäristöä mahdollisesti vahingoittaviin toimiin osallistuvat tahot ovat täysin tietoisia tämän direktiivin mukaisesta vastuustaan.
Toivon, että komission jäsen jättää jotain muistoksi toimittuaan komission jäsenenä viisi vuotta. Toivon, että hän kannustaa jäsenvaltioita vaihtamaan käytäntöjä ensiksikin siitä, kuinka ne aikovat perustaa tarvittavat toimivaltaiset viranomaiset ja kuinka ne aikovat jakaa tehtävät nykyisille ympäristövirastoille, joita monet niistä ovat jo perustaneet. Toinen aihe on monissa muissa yleiseurooppalaisissa sääntely-ympäristöissä, kuten energian ja viestinnän aloilla, jo esiintyvien verkkojen kaltaisten verkkojen perustaminen parhaiden käytäntöjen jakamiseksi. Mielestäni prosessi voidaan aloittaa heti samoin kuin tiedonantojen toimittaminen asianomaisille järjestöille.
Kuten monet kollegat totesivat, tämä direktiivi on hyvin pitkämielinen. Jäsenvaltioilla on melko väljä kolmen vuoden aikataulu. Myös uudelleentarkastelun aikavälit ovat pitkiä. Kuitenkin jos haluamme mieluummin ennaltaehkäistä vahingot kuin korjata niitä jälkeenpäin – mihin oletan meidän kaikkien pyrkivän – toimet on aloitettava heti, eikä ole mitään perusteluja pitkittää niiden aloittamista. Suhtaudun tämän vuoksi myönteisesti sopimukseen. Tämä on kuitenkin ainoastaan alku, ja olen varma ja toivon, että komission jäsen jättää kyseisen rakenteen paikoilleen työstettäväksemme. 
Manders (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, keskeytän lyhyesti. Halusin tietää, hyväksytäänkö päivämäärää koskeva tarjoukseni, koska jos se hyväksytään, voimme sopia järjestelyistä puhemiehistön avulla. 
Wallström,
   .  Arvoisa puhemies, olkaamme tänään ylpeitä itsestämme. Tämä kysymys on ollut meidän ja edeltäjiemme ratkaistavana monia vuosia. Se on monisäikeinen ja poliittisesti arkaluonteinen kysymys. Olemme onnistuneet luomaan perustan, ja vaikka me kaikki totesimme, että kyse on ensiaskelesta, se on hyvin tärkeä ensiaskel. Samalla olemme omaksuneet asenteen ja vahvistaneet periaatteen, jonka mukaan saastuttaja maksaa. Voimme edetä ainoastaan sen pohjalta ja kehittää sitä, minkä vuoksi tämä on niin tärkeä ensiaskel.
Halusin vastata jäsen Schörlingille suoraan, koska komission lausuma taloudellisen vastuun tarkastelemisesta jälleen vuonna 2006 ei ole virallisesti oikeudellisesti sitova; sen sijaan sitä voisi nimittää poliittisesti sitovaksi. Toivon, että se on yhtä merkityksellinen kuin jos se olisi ollut oikeudellisesti sitova. Kyse on komission velvollisuudesta ja sitoumuksesta, joten meidän on tietenkin palattava siihen. Olen varma, että olemme nähneet vasta alun. Se on hyvin tärkeä syistä, jotka olette luetelleet. Kiitos vielä kerran. Olkoon menneeksi, hyväksyn minulle esitetyn kutsun poiketa lasilliselle!
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna keskiviikkona klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Sjöstedtin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0177/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kaivannaisteollisuuden jätehuollosta.
Wallström,
     Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän ensin Euroopan parlamenttia, ja erityisesti ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaa. Kiitän myös esittelijä Sjöstedtiä hänen mietintönsä parissa ensimmäisessä käsittelyssä tekemästään työstä.
Kaivannaisteollisuuden jätteet voivat koostumuksensa ja määränsä vuoksi muodostaa vakavan uhkan ympäristölle ja ihmisten terveydelle, mikäli niitä ei hoideta asianmukaisesti. Tästä ovat osoituksena tietenkin Aznalcóllarin suuronnettomuudet Espanjassa vuonna 1998 sekä Baia Maressa Romaniassa vuonna 2000, jolloin rikastusjätealtaat räjähtivät päästäen ympäristöön suuria määriä myrkyllisiä aineita. Tapauksilla oli laajat ympäristöä koskevat, taloudelliset ja yhteiskunnalliset vaikutukset.
Tämän ehdotuksen tavoitteena on ottaa käyttöön EU:n laajuiset säännöt, joiden avulla estetään sellainen veden ja maaperän pilaantuminen, joka johtuu jätteiden pitkäaikaisesta varastoinnista rikastusjätealtaissa tai kasoissa. Myös jätealueiden vakaus on taattava onnettomuuksien ehkäisemiseksi tai niiden vaikutusten vähentämiseksi. Yhdessä vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta annetun tarkistetun SEVESO II -direktiivin ja rikastusjätealtaiden ja sivukivien käsittelyyn parhaiten soveltuvaa tekniikkaa koskevan asiakirjan kanssa ehdotettu direktiivi takaa kaivannaisteollisuuden asianmukaisen jätehuollon kaikkialla EU:ssa.
Komissio yhtyy niihin näkemyksiin, joiden mukaan ehdotuksella on oltava riittävän laaja soveltamisala ja joiden mukaan jotkin poikkeukset, jotka koskevat esimerkiksi mineraalivarojen etsinnästä aiheutuvaa jätettä, olisi tämän vuoksi poistettava. Tässä yhteydessä pysyvää jätettä koskevaa poikkeusta ei pitäisi ulottaa koskemaan kaikkea vaaratonta jätettä, koska se heikentäisi ehdotusta. Kaivoksista johtuva saastuminen saattaa todellakin aiheuttaa ongelmia, mutta sitä ei voida säännellä tällä ehdotuksella, joka koskee jätteitä.
Historiallisten jätteiden osalta komissio tukee tarkistuksia, joissa vaaditaan luetteloimaan vakavimmin pilaantuneet alueet. Mielestämme kuitenkin juuri jäsenvaltioiden pitäisi päättää näiden alueiden kunnostamisesta.
Tuemme myös tarkistuksia, joissa korostetaan tarvetta laatia jätealueiden sulkemista koskevia asianmukaisia suunnitelmia jo suunnitteluvaiheessa.
Huomautan lopuksi, että komission tavoitteena on sellainen riittävän laaja direktiivi, jonka avulla nämä tärkeät ympäristötavoitteet voidaan saavuttaa. 
Sjöstedt (GUE/NGL ),
    Arvoisa puhemies, ennen kuin tarkastelen tätä ehdotusta ja parlamentin ehdottamia muutoksia ja parannuksia yksityiskohtaisesti, kertaan tämän direktiivin taustaa. Direktiiville antoivat virikkeen ne vakavat ympäristöonnettomuudet Espanjassa ja Romaniassa, jotka myös komission jäsen mainitsi. Olkaamme tietoisia siitä, että kaivospatoja romahtaa lähes vuosittain eri puolilla maailmaa, myös EU:ssa.
Samanaikaisesti voidaan todeta, että suuria ympäristövahinkoja tapahtuu huomaamattamme vanhojen kaivosjätteiden, pääasiallisesti raskasmetallien, valuessa ympäristöön, ilman että tiedämme siitä usein paljoakaan. Kaiken kaikkiaan tämän voidaan todeta muodostavan merkittävästi suuremman ympäristöongelman kuin parhaillaan toiminnassa olevat kaivokset. Samanaikaisesti EU:n tämän alan lainsäädäntö, kuten nykyiset jätedirektiivit, joista joitakin sovelletaan parhaillaan kaivosjätteisiin, on tehotonta ja soveltuu huonosti tämäntyyppiseen teollisuustuotantoon. Tämä osoittaa kiistattomasti, että alalla tarvitaan uutta direktiiviä.
Tämän vuoksi kiitämme komissiota sen esittämästä ehdotuksesta. Ehdotuksessa on monia hyviä kohtia, jotka koskevat esimerkiksi altaiden turvallisuutta ja Romaniassa käytetyn suuria syanidipitoisuuksia sisältävän menetelmän tosiasiallista kieltämistä. Direktiivissä kielletään kyseisen menetelmän käyttö tulevaisuudessa. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan jäsenenä ja esittelijänä haluaisin myös muita parannuksia. Ensiksikin on tärkeää, että sääntely koskee kaiken tyyppisiä jätteitä. Tämän vuoksi päätimme poistaa joukon poikkeuksia, jotka koskevat muun muassa mineraalivarojen etsinnästä aiheutuvaa jätettä. Mielestäni on myös tärkeää, että direktiivi kattaa lähimmältä tuotantoalueelta poistettavat jätteet. Olen kiitollinen erityisesti siitä, että pystyimme hyväksymään oletettavasti hyvin toimivan määritelmän, koska määritelmäkysymys oli tässä tapauksessa melko monimutkainen. Poliittiset ryhmät ovat nyt päässeet yksimielisyyteen aiheesta.
Mainitsen myös pysyvän vaarattoman jätteen. On tärkeää ymmärtää, että jopa jätteet, jotka eivät ole itsessään tai kemiallisesti vaarallisia, voivat aiheuttaa merkittäviä ympäristöongelmia. Näin voi tapahtua, jos jätteitä ei varastoida asianmukaisesti, jos niiden annetaan saastuttaa vesivaroja tai jos ne aiheuttavat maaperän happamoitumista. On tärkeää, että myös tällaisia jätteitä varten annetaan sääntöjä, joissa vaaditaan kunnostusta ja asianmukaista käsittelyä. Mielestäni ympäristöasioiden valiokunnan tekemä päätös ei ole tältä osin riittävä, minkä vuoksi esitin tarkistuksen 98. Mielestäni se korjaa asian.
Yksi mietinnön avainkohdista koskee historiallisia jätteitä, jotka ovat ehkä kaikkein suurin ympäristöongelma. Ei ole riittävää, että laaditaan vain luettelo. Meidän on myös taattava, että todella käsittelemme tätä kysymystä, sillä muutoin ratkaisemme ympäristöongelmia vain puolittain. Mielestäni on tärkeää sisällyttää tämä mietinnössä esitettyihin ehdotuksiin, jotta voimme käyttää myös rakennerahastoja käsitelläksemme todella tätä kysymystä. Tämä antaa erityisesti uusille jäsenvaltioille tilaisuuden ratkaista näitä hyvin merkittäviä ympäristöongelmia.
Lisäksi käsillä olevaa tilaisuutta olisi mielestäni pidettävä uuden teknologian ja EU:ssa parhaillaan suoritettavan tutkimuksen ja kehityksen kannalta hyvänä; EU:lla on jo nyt jossain määrin johtava asema maailmassa tällä alalla, ja sillä voi olla johtava asema ennen kaikkea tulevaisuudessa.
Myös yrityksiltä vaadittavien vakuuksien osalta valitsimme poliittisten ryhmien kesken kompromissin jo ennen ensimmäistä käsittelyä. Kompromissin mukaisesti annamme jäsenvaltioille merkittävän vapauden näiden vakuuksien muotoiluun. Tämä on hyvä asia, koska monilla valtioilla on jo käytössä tehokkaat järjestelmät. Samanaikaisesti tarvitaan komission hyväksyntä, jotta vakuudet täyttävät vaatimukset, mikä on ainoastaan järkevää.
Ehdotuksen eri määräyksiä koskevien teknisten ratkaisujen osalta otin esittelijänä tavoitteeksi, että vältämme käsittelemästä teknisiä yksityiskohtia emmekä kahlehdi näitä ehdotuksia erilaisiin teknisiin ratkaisuihin: tämä estäisi mukautumasta tekniseen kehitykseen. Mielestäni saavutimme tämän tuloksen.
Mainittakoon myös, että merkittävä osa vähiten vastuullisesta kaivostoiminnasta tapahtuu kaikkein köyhimmissä maissa. Olemme sisällyttäneet mietintöön kohtia, joiden tarkoituksena on varmistaa, että EU:n rahoituksen myöntäminen kaivoshankkeille esimerkiksi Euroopan investointipankista edellyttää direktiivissä esitettyjen vaatimusten täyttymistä.
Olen päättänyt korostaa myös patojen seurantaa. Rakennusvaatimuksista huolimatta on yleistä, ettei patoja mukauteta myöhemmin eikä niitä seurata vaaditulla tavalla tuotanto-olosuhteiden muuttuessa. Tämä on tullut esiin myös näiden onnettomuuksien yhteydessä. Lisäksi mielestämme on tärkeää, että suunnittelussa otetaan oikea suunta heti alussa jo ennen sulkemisvaihetta.
Kokonaisuudessaan ympäristöasioiden valiokunnan luonnos lujittaa mielestäni komission työtä merkittävästi ja on samalla täysin sopusoinnussa sen kanssa. Toivon, että voimme näiden ehdotusten ansiosta käsitellä alussa mainitsemiani perusongelmia: vakavat kaivospatojen romahdukset, joiden seurauksena saasteita valuu ympäristöön, on saatava loppumaan, ja tämän alan lainsäädäntöä annettaessa on pyrittävä käytännön tehokkuuteen ja ymmärrettävyyteen. Kehys sitä varten on nyt luotu.
Kiitän lyhyesti myös varjoesittelijöitä ja komission edustajia heidän rakentavasta yhteistyöstään. 
Matikainen-Kallström (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, direktiivin keskeinen kysymys on jätteen määritelmä kaivannaisteollisuuden alalla, jolla jäte on joko vaaratonta tai vaarallista. Muutamissa tarkistuksissa esitetyt muotoilut pysyvästä jätteestä sekoittavat koko logiikan ja avaavat loputtomien kysymysten viidakon.
Kaivannaisteollisuuden ollessa kyseessä vaaraton jäte on todella vaaratonta, koska se on luonnosta tullutta materiaalia. Ympäristölle vaaraton luonnon oma materiaali, sivukivi, ei voi olla jätettä varsinkaan, jos sitä vielä käytetään kaivoksien ja louhosten täyteaineeksi, maanparannukseen tai teiden rakentamiseen. Sivukiven saattaminen jäteveron alaiseksi voisi pelkästään Suomessa maksaa satojen, ellei tuhansien ihmisten työpaikan.
Euroopan kaivannaisteollisuus tuo huomattavaa lisäarvoa Euroopan unionille. Uuden kaivannaisteollisuuden taloudellis-sosiaalinen vaikutus tulee olemaan ratkaisevan tärkeä erityisesti harvaanasutuille ja syrjäisille alueille. Ei ole lainkaan yhdentekevää, miten tätä teollisuudenalaa käsitellään. Puhelimet, ikkunat, lasit, astiat, ruokailuvälineet, kulkuvälineet, rakentaminen ja niin edelleen pohjautuvat kaikki tähän teollisuudenalaan. Nyt on kysymys siitä, haluammeko pitää tämän teollisuudenalan Euroopassa ja oman valvontamme alla kestävän kehityksen periaatteita noudattaen, vai ajammeko sen liian kahlitsevalla ja alaa tuntemattomalla lainsäädännöllä unionin ulkopuolelle, missä sen ympäristökysymykset eivät ole hallinnassamme. On äärimmäisen tärkeää, että Euroopan unionille luodaan selkeä mineraalipolitiikka, jossa otetaan huomioon ympäristölliset ja taloudelliset näkökohdat. Taas olisi kilpailukykykomissaarille töitä. 
Klaß (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, koska Eurooppa on hyvin järjestäytynyt, puhdas ja ekologisesti suuntautunut alue, jätepolitiikkaa kohtaan tunnetaan erityistä mielenkiintoa. Tänä iltana kohdistamme huomiomme kaivannaisteollisuuden jätteisiin.
Koska tarvitsemme maan rikkauksia elääksemme, etsimme, käsittelemme ja käytämme niitä. Ne ovat arvoltaan erilaisia; ratkaisevaa on niiden käyttöarvo. Herää kysymys, onko kaikki, mitä emme tällä hetkellä käytä tai käsittele, luokiteltava jätteeksi. En usko, että näin on.
Päästäksemme käsiksi syvällä maanpinnan alla oleviin aineisiin hyvää maata, multaa ja irtomaata poistetaan, kuljetetaan pois ja palautetaan myöhemmin louhinta-alueille. Siten taataan hedelmällisten peltojen ja niittyjen uudelleenkasvu, toisin sanoen se, että maasta tulee yhtä hyvää kuin se oli aikaisemmin.
Jätteiden määritteleminen oli valiokunnassa käytyjen keskustelujen vaikea aihe, ja ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta valitsi Sjöstedtin laatimassa mietinnössä hyvin määrätietoisesti jo jätehuollon puitedirektiivissä käytetyn määritelmän. Kannatamme todellisten jätteiden, kuten saastuneiden aineiden tai kivien, poistamista ja hävittämistä asianmukaisesti. Irtomaa ja pintamaa – ainakin Saksassa käytetyissä merkityksissä – muodostavat uudelleenkäytettäviä aineita, jotka ovat hyvin tärkeitä muualla, sillä ilman niitä avolouhoksia ei voitaisi asianmukaisesti täyttää, ja uudelleenviljely olisi mahdotonta ilman pintamaata.
Kaikki louhintoja tai kaivauksia luonnossa tekevät ovat velvollisia huolehtimaan maan siisteydestä ja järjestyksestä ja ennen kaikkea siitä, ettei siihen jää vaaratekijöitä työn päätyttyä. Tämän vuoksi on oikein vaatia, että suunnitelmien on sisällettävä ennallistamista ja uudelleenviljelyä koskeva sopimusmääräys, joka on voimassa työn alusta alkaen. Esitämme sitä varten takeita; niiden on kuitenkin oltava sekä turvallisia että joustavia. Tämä koskee tapauksia, joissa jäsenvaltioiden on esitettävä perusteet, jotka komission on sen jälkeen hyväksyttävä.
Olemme ennen kaikkea huolissamme menneisyyden väärinkäytöksistä, väärin käytöstä poistetuista kaivoksista ja kasatuista jätteistä, joita kutsumme historiallisiksi jätteiksi. On oikein ja asianmukaista puhua sen puolesta, että kyseiset alueet luetteloidaan ja tällaiset jätteet poistetaan, mutta se vaatii enemmän aikaa. Tarvitsemme kriteerejä, jotka voidaan täyttää käytännössä. Esittelijä ei mene tarpeeksi pitkälle tarkistuksissa 71 ja 72. Kaivosjätteitä koskevassa direktiivissä ei tarvitse toistaa ja tehdä yhteenvetoa kaikesta, mistä säädetään jo muissa Euroopan unionin direktiiveissä, kuten kaatopaikkadirektiivissä, vesipuitedirektiivissä ja jätehuollon puitedirektiivissä.
Huomautan vielä lopuksi, että kaikkien toimiemme tavoitteena on oltava kestävyys. Ympäristöä sekä taloudellisia ja sosiaalisia näkökohtia on punnittava yhtä paljon hyväksyttäessä laitosta kuin organisoitaessa sitä uudelleen ja määrättäessä jätehuoltosuunnitelmia koskevia edellytyksiä. 
Haug (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, pahoittelen myöhästymistäni, koska meillä on parhaillaan käsiteltävinämme sekä kaivosjätteet että jälleen – ennakoidaksemme seuraavaa vaalikautta – REACH-järjestelmämme, toisin sanoen kemikaalipolitiikka. Vietin juuri illan merkittävän kemikaalialan yrityksen BASF:n edustajien kanssa, ja minun oli kiirehdittävä heidän seurastaan tänne.
Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on hyvin tyytyväinen tämänhetkiseen kaivannaisteollisuuden jätehuoltoa koskevaan lainsäädäntöön. Tarvitsemme Euroopassa yhtenäisiä normeja tällaisten jätteiden käsittelemiseksi. Näin voitaisiin yhtenäistää niitä olosuhteita, joissa yritykset kilpailevat keskenään jäsenvaltioissa, samalla kun elinolosuhteemme ja ympäristömme paranisivat.
Valiokunnan neuvottelujen painopiste oli yleisesti jätteiden käsitteen määrittelemisessä ja yrityksiltä vaadittavissa vakuuksissa, mutta suuri enemmistö tuki sitä, mistä sovimme, ja kantamme hyväksyttiin yleisesti. Toivomme, että sama yksimielisyys saavutetaan myös huomisessa täysistunnossa. Haluamme, että kaikki yritykset velvoitetaan takaamaan, että ne pystyvät korjaamaan aiheuttamansa ympäristövahingot. Hyväksymme liikkumavaran vakuuden muodon määrittelyssä. Vaikka olemme jättäneet paljon pelivaraa ja monia vaihtoehtoja, jäsenvaltioiden ja komission on taattava meille, että asiat todella järjestyvät.
Kaivosjätteiden määrittelyn osalta tarkastelimme kaikkien neuvotteluihin osallistuneiden tahojen – alan yritysten, valtioista riippumattomien ympäristöjärjestöjen, yhteisöjen tuomioistuimen ja tietenkin komission – esiin ottamia näkökohtia. Emme missään tapauksessa äänestäneet valiokunnassa sen puolesta, että uusi lainsäädäntö olisi samanlainen kuin nykyinen; päinvastoin vältimme juuri sitä. Olemme tehneet monia parannuksia komission ehdotukseen pitäen ympäristönäkökohdat mielessämme. Olemme yhdistäneet ekologian ja talouden, kuten sosiaalidemokraatit ovat aina mielellään pyrkineet tekemään. Se, että ryhmät ovat esittäneet ainoastaan 20 tarkistusta, joista on äänestettävä täysistunnossa, on osoitus ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa tekemästämme hyvästä työstä.
Mielestäni tämän asiakirja-aineiston parissa työskentely muiden valiokunnan jäsenten kanssa oli hyvin miellyttävä kokemus; myös komissio oli hyvin avulias monissa tilanteissa. Esitän siitä lämpimät kiitokseni. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, ryhmäni tukee voimakkaasti esittelijän kantaa tähän kysymykseen. Asia on mielestämme hyvin tärkeä. Kaivos- ja louhintajätteiden osuus on lähes 30 prosenttia EU:n vuosittaisista jätemääristä, joita kertyy satoja miljoonia tonneja. Olen kotoisin maasta, joka kannusti kaivostoimintaa välittämättä kyseisten toimien pitkäaikaisista seurauksista, ja osa kaivoksista on jättänyt jälkeensä hankalia ongelmia, jotka ulottuvat kauas tulevaisuuteen. Tynaghin kaivos Irlannissa on yksi selkeimmistä esimerkeistä. Kaivostoiminnassa on noudatettava vastuullisuutta. Koska asianmukaista valvontaa ei ole ollut, kaivosyhtiöt ovat voineet toimintansa päättäessään jättää jälkeensä ympäristöämme ja vesiämme edelleen saastuttavia jätteitä. Direktiivillä voidaan varsin hyvin estää vastaavat tapahtumat tulevaisuudessa.
On hyvin tärkeää panna merkille, että kaikkiin kaivannaisjätteisiin sisältyy pysyviä jätteitä. Historiallisten jätteiden osalta tämä on hyvin merkityksellinen asia kotimaani kaltaisissa maissa, joissa kaivostoiminta ei ole yhtä runsasta kuin menneisyydessä.
Tuen kaikkea, mitä esittelijä sanoi. Tämä on hyvin tärkeä mietintö, ja ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on esittänyt tärkeän kannanoton. Toivon, että komissio voi hyväksyä esittelijän tarkistukset, jotka parantavat komission ehdotusta. Se on myös sopusoinnussa monien niiden eri puolilla Eurooppaa vaikuttavien ympäristöryhmien näkemysten kanssa, jotka pitävät tätä ja esittelijän suosituksia ratkaisevan tärkeinä. 
Bowe (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän ensin kaikkien muiden tavoin esittelijää hänen mietinnöstään. Hän on tehnyt hyvän työn suhteellisen lyhyen ajan kuluessa. Tämä on hyvin tarpeellinen mietintö, ja syyt ovat selvät. Onnettomuudet Romaniassa ja Espanjassa, mutta myös muut eri puolilla EU:ta ajan mittaan sattuneet tapaukset ovat osoittaneet täysin selvästi, että tällainen materiaali on todellinen vaara ihmisten terveydelle ja ympäristölle, mikäli sitä ei käsitellä oikein. Ehdotuksessa käsitellään näitä teollisuudesta aiheutuvia ympäristöongelmia.
Monet meistä ovat hieman hämmästyneitä ehdotuksen osalta alun perin esitettyjen tarkistusten määrästä, mutta se on ainoastaan osoitus tämän ehdotuksen tärkeydestä ja vakavuudesta.
Olemme olleet Yhdistyneessä kuningaskunnassa jo kauan surullisen tietoisia kaivosjätteisiin liittyvistä vaaroista vuonna 1966 sattuneesta Aberfanin kauheasta suuronnettomuudesta lähtien, ja olemme tietoisia siellä tapahtuneista ihmishenkien menetyksistä. Tämän vuoksi kaivosjätteitä koskeva kansallinen lainsäädäntömme on ollut erittäin ankaraa ja voimakasta.
Osa tästä uudesta lainsäädännöstä oli uutta, innovatiivista ja kannatettavaa. Osa oli mielestäni kuitenkin vääränlaista – erityisesti soveltamisalan laajentaminen koskemaan pysyvää jätettä. Minusta tuntui kuitenkin siltä, että käytöstä poistettujen paikkojen ja aikaisemmin käytössä olleiden uusien paikkojen rekisteröinti on erittäin tarpeellista, mikäli haluamme selvittää ongelman koko laajuuden kaikkialla Euroopassa.
Olemme saavuttaneet lopulta hyvän tuloksen. Suosittelen ehdotusta parlamentille. Se soveltuu hyvin täydentävän lainsäädännön – IPPC-, SEVESO- ja kaatopaikkadirektiivin – rinnalle ja edistää myönteisesti ympäristönsuojelua, ihmisten terveyttä ja kestävää kehitystä. 
Wallström,
     Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mainitsen ensin jätteiden määritelmän. Ehdotus ei sisällä erityistä kaivannaisteollisuuden jätteiden määritelmää, vaan siinä toistetaan jätehuollon puitedirektiivissä 75/442/ETY esitetty jätteiden yleinen määritelmä. Tämä ei estä käyttämästä sellaisia jätteitä uudelleen hyötytarkoituksiin, esimerkiksi rakennusmateriaaleihin, mikä on tärkeä täsmennys.
Tuon esiin komission reaktion tärkeisiin tarkistuksiin. Komissio voi hyväksyä tarkistuksen 32 kokonaisuudessaan ja tarkistuksen 26 osittain tai periaatteessa. Ehdotuksen soveltamisalaa koskevat tarkistukset ovat tietenkin erittäin tärkeitä. Tarkistuksessa 15, joka koskee 2 artiklan 3 kohtaa, ehdotetaan, että pilaantumattoman maan kaltaisiin materiaaleihin ja mineraalivarojen etsinnästä aiheutuvaan jätteeseen sovelletaan kyseisen artiklan mukaisia vähemmän ankaria vaatimuksia. Komissio voi tukea tätä toimintatapaa, koska se lisää oikeusvarmuutta ja parantaa ympäristönäkökohtien huomioonottamista. Tuemme myös tarkistusta, jonka mukaan suuronnettomuuksiin sovellettavien säännösten on koskettava myös pysyville jätteille tarkoitettuja jätealueita.
Tarkistuksessa 15 ehdotetaan, että vaarattomaan jätteeseen sovelletaan 2 artiklan 3 kohdan vähemmän ankaria vaatimuksia. Tarkistuksen 15 kyseinen osa heikentäisi merkittävästi ehdotuksen yleistä tehokkuutta, eikä komissio voi hyväksyä sitä. Komissio ei voi tukea myöskään tarkistuksia, joissa otetaan käyttöön tiettyjä sellaisiin ehtyneisiin louhoksiin sovellettavia toimenpiteitä, joiden on annettu täyttyä vedellä. Mielestämme tämä kysymys olisi ratkaistava vesipuitedirektiivin mukaisesti.
Meidän on tehtävä jotain sille menneisyydestä perimällemme raskaalle taakalle, jonka käytöstä poistetut ja hylätyt jätealueet muodostavat. Komissio on ehdottanut näiden alueiden kartoitukseen ja kunnostukseen käytettäviä menetelmiä koskevien tietojen vaihtamista. Tarkistuksessa 71 esitetään näiden tietojen määräämistä pakollisiksi EU:n laajuisesti. Luettelojen laatiminen pahimpien saastelähteiden määrittämiseksi on merkittävä askel ongelman ratkaisemiseksi. Komissio voi tukea tätä strategiaa. Kunnostamista koskevien päätösten tekeminen sinänsä on kuitenkin jätettävä jäsenvaltioiden tehtäväksi.
Toinen kysymys on vaatimus, jonka mukaan vakuuksien on katettava kulut, jos toimijoita ei voida enää pitää vastuullisina. Komissio voi tukea tarkistuksissa 66 ja 67 esitettyjä täsmennyksiä, mutta se ei voi hyväksyä sitä osaa tarkistuksesta 66, jossa määrätään, että komission on hyväksyttävä nämä menettelyt, koska se kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Emme voi myöskään hyväksyä näiden vakuuksien muotoa koskevia tarkistuksia, koska tekstin joustavuus on säilytettävä.
Sellaisille jätealueille, joille on myönnetty lupa ennen tämän direktiivin voimaantuloa, on myönnetty siirtymäkausi. Tarkistuksella 74 pyritään ottamaan käyttöön tiettyjä vaatimuksia kyseisen kauden aikana muun muassa viittaamalla vesipuitedirektiiviin. Komissio katsoo tämän olevan tarpeetonta, koska tältä osin sovelletaan EU:n vesilainsäädännön säännöksiä ja jätehuollon puitedirektiivin yleisiä vaatimuksia. Siirtymäkauden perusajatusta ei saisi myöskään väheksyä.
Tarkistuksissa 29 ja 35 korostetaan jätealueiden asianmukaisen hallinnoinnin tarvetta alueita suljettaessa ja sulkemisen jälkeen. Monissa tarkistuksissa ehdotetaan myös EU:n normeja koskevia mainintoja ympäristönäkökohdat huomioon ottavan hallinnoinnin arvioimiseksi. Tarkistuksissa 32 ja 57 luodaan suora yhteys vesipuitedirektiivin tavoitteisiin, ja tarkistuksessa 46 luodaan suora yhteys suojeltuihin alueisiin. Lisäksi tarkistuksessa 7 selostetaan myös tämän direktiivin roolia EU:nkehitysyhteistyörahoituksen kannalta. Komissio tukee näitä tarkistuksia, joilla on samat tavoitteet kuin komission ehdotuksella ja jotka lisäävät johdonmukaisuutta muun tärkeän EU:n lainsäädännön kanssa.
Aion jättää sihteeristölle kattavan luettelon, jossa esitetään komission kannat tarkistuksiin(1), ja kiitän tätä tärkeää ehdotusta koskevasta alustavasta keskustelustamme, joka lisää sekä näiden ongelmien että ehdotettujen ratkaisujen näkyvyyttä. Kuten monet jäsenet totesivat, toimia tarvitaan, koska nämä ongelmat ovat paljon yleisempiä kuin luulemme, kuten toistuvat onnettomuudet Euroopassa ja kaikkialla maailmassa osoittavat. Ongelmaan on puututtava. 
Puhemies.
   Arvoisa komission jäsen Wallström, kiitän teitä lämpimästi.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna keskiviikkona klo 12.00.
(2) 


Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset joko kokonaan tai osittain ja edellyttäen, että sanamuotoa muutetaan: 5, 6, 10, 18, 19, 25, 26, 27, 28, 90, 31, 32, 36, 37, 38, 39, 40, 42, 43, 52, 56, 58, 62, 64, 69, 71, 73, 75, 77, 79, 82, 85, 86, 95, 96, 97, 98, 106, 109 ja 119.
Tarkistuksen 10 osalta komissio hyväksyisi mahdollisuuden ankarampiin kansallisiin sääntöihin, edellyttäen, että ne ovat sopusoinnussa perustamissopimuksen yleisten määräysten kanssa. Tarkistuksessa esitetty nimenomainen viittaus kieltoon viedä tuotantoon tai teurastettaviksi tarkoitettuja hevosia vaatisi asiaa koskevaa erityistä oikeudellista tarkastelua.
Komissio voi tukea tarkistuksia 28, 73 ja 95, jotka koskevat satelliittinavigointijärjestelmän käyttöä, edellyttäen, että toimenpide koskee ainoastaan pitkiin kuljetuksiin käytettäviä ajoneuvoja.
Asetuksen soveltamisalaa koskevien tarkistusten 9 ja 16 osalta komissio saattoi hyväksyä poikkeuksen alle 50 kilometrin matkojen osalta (vrt. tarkistuksessa mainittu 100 km), mutta ei sellaisten eläinten osalta, joita kuljetetaan urheilutapahtumiin tai näytöksiin kaupallisessa tarkoituksessa.
Komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: 1, 2, 3, 4, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 20, 21, 22, 23, 24, 29, 33, 34, 41, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 53, 54, 55, 57, 59, 60, 61, 63, 65, 66, 67, 68, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 81, 83, 84, 87, 88, 89 to 94, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 107, 108, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 120, 121, 122, 123 ja 124. 

Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset osana kompromissipakettia: 10, 11, 12, 13, 14 ja 15.
Komissio ei voi hyväksyä muita tarkistuksia.
Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset osana kompromissipakettia: 9, 10 ja 11.
Komissio ei voi hyväksyä muita tarkistuksia.
Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset osana kompromissipakettia: 18, 19, 20, 21 ja 22.
Komissio ei voi hyväksyä muita tarkistuksia. 

Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset: 1, 8, 12, 13, 14, 15, 17 ja 20–91.
Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset edellyttäen, että sanamuotoa muutetaan: 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 11, 16, 18 ja 19.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 7.
Komission kanta 112 tarkistukseen on seuraavanlainen: se hyväksyy 10 tarkistusta kokonaisuudessaan – tarkistukset 8, 9, 12, 14, 18, 29, 35, 46, 50 ja 78. Komissio hyväksyy 19 tarkistusta periaatteessa – tarkistukset 3, 7, 11, 13, 15, 16, 17, 24, 30, 31, 32, 40, 52, 77, 81, 82, 95, 102 ja 107. Se hyväksyy 9 tarkistusta osittain – tarkistukset 33, 34, 41, 52, 53, 63, 70, 93 ja 111. Komissio hylkää 74 tarkistusta kokonaisuudessaan – tarkistukset 1, 2, 4, 5, 6, 10, 19, 20, 21, 22, 23, 25, 26, 27, 28, 36, 37, 38, 39, 42, 43, 44, 47, 48, 49, 51, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 79, 80, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 94, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 108, 109, 110 ja 112. 

Komission kanta tarkistuksiin, jotka parlamentti esitti ehdotettuun asetukseen Århusin yleissopimuksen soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja muihin elimiin, on seuraava:
Komissio voi hyväksyä tarkistukset 12, 17, 20 ja 36.
Komissio voi hyväksyä osittain tarkistuksen 18 (ainoastaan osan, joka koskee vastaamisen osalta sovellettavaa 15 päivän määräaikaa), tarkistuksen 25 (ainoastaan toimen julkaisemista koskevan maininnan osalta) ja tarkistuksen 43 (maininta "kansallisen lainsäädännön mukaisesti" periaatteessa).
Komissio voi hyväksyä periaatteessa tarkistukset 6, 38 ja 39, edellyttäen, että sanamuotoa muutetaan.
Komissio ei voi hyväksyä loppuja tarkistuksia, toisin sanoen tarkistuksia 1–5, 7–11, 13–16, 19, 21–24, 26–35, 37, 40–42 ja 44–54.
Komission kanta parlamentin esittämiin tarkistuksiin on seuraava:
Komissio voi hyväksyä tarkistukset 5, 16 ja 17.
Komissio voi hyväksyä osittain tarkistukset 4 (2. osa), 9 (lopullinen), 18 (1. ja 3. osa) edellyttäen, että sanamuotoa tai järjestystä muutetaan.
Komissio voi hyväksyä periaatteessa tarkistukset 1, 6, 20, 21 ja 23.
Komissio ei voi hyväksyä loppuja tarkistuksia (toisin sanoen tarkistuksia 2, 3, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 19, 22, ja 24–44).
Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset: 3, 5, 7, 10, 11, 12, 13, 14, 16, 18, 19, 26, 27, 28, 31, 32, 35, 37, 39, 51, 52, 54, 57, 59, 60, 75, 76, 79, 85, 91, 97 ja 99 – yhteensä 32 tarkistusta.
Tarkistukset 2, 6, 15, 17, 25, 29, 30, 42, 46, 47, 50, 63, 66, 67, 70, 71, 72, 82, 84, 86, 87, 92, 93, 94, 96 ja 98 voidaan hyväksyä periaatteessa ja/tai osittain – hyväksyttäviä tarkistuksia on yhteensä 26.
Komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: 1, 4, 8, 9, 20, 21, 22, 23, 24, 33, 34, 36, 38, 40, 41, 43, 44, 45, 48, 53, 55, 56, 58, 61, 62, 64, 65, 68, 69, 73, 74, 77, 78, 80, 81, 83, 88, 89, 90 ja 95. Tarkistuksia, joita se ei hyväksy, on yhteensä 40. 
