Kyselytunti (kysymykset neuvostolle)
Puhemies
(PT) Hyvät parlamentin jäsenet, käsittelemme seuraavaksi neuvostolle esitettyjä kysymyksiä. Kuten eilen komissiolle esitettyjä kysymyksiä käsiteltäessä kokeilemme eräitä uusia sääntöjä, joita on ehdotettu parlamentin uudistamisen puitteissa. Erityisryhmä tarkastelee näitä ehdotuksia, jotka koskevat käytännössä kahta alaa. Pyytäisin ensinnäkin parlamentin jäseniä siirtymään eturivien penkkeihin, jotta istunto olisi entistä osallistavampi. Toiseksi, neuvoston puheenjohtaja vastaa esitettyihin lisäkysymyksiin yhdellä kertaa. Lisäkysymyksiä esitetään yleensä kaksi, ja neuvoston edustaja vastaa siis niihin molempiin yhdessä keskustelun lopuksi eikä kumpaankin erikseen välittömästi.
Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B6-0318/2007).
Käsittelemme neuvostolle osoitettuja kysymyksiä.
Aihe: Solidaarisuusrahasto katastrofeja varten
Eräitä unionin jäsenvaltioita, kuten Kreikkaa ja Espanjaa koettelivat tänä kesänä vakavat metsäpalot, ja unionin kyvyttömyys vastata ripeästi ja tehokkaasti tällaisiin hätätilanteisiin kävi selvästi ilmi. Voiko neuvosto kehittää solidaarisuusrahaston säännöksiä, jotta vastaisuudessa käytössämme olisi tarkoituksenmukaisia järjestelmiä tällaisten katastrofien torjumiseksi ja niiden vaikutusten lievittämiseksi?
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vastaan tähän kysymykseen, että Euroopan unionin nykyinen solidaarisuusrahasto perustettiin kuten tiedätte vastaamaan merkittäviin ja poikkeuksellisen laajoihin katastrofeihin Keski-Eurooppaa kesällä 2002 koetelleiden tulvien seurauksena.
Neuvosto antoi vuonna 2002 Euroopan komission ehdotuksen pohjalta asetuksen Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamiseksi. Solidaarisuusrahastosta annetun asetuksen 14 artiklassa säädetään, että neuvosto tarkistaa asetusta komission ehdotuksen perusteella viimeistään 31. joulukuuta 2006 mennessä.
Komissio esitti vuonna 2005 asetuksen (EY) N:o 2012/2002 korvaamista uudella solidaarisuusrahastoa koskevalla asetuksella. Ehdotuksella pyrittiin etenkin laajentamaan kyseisen säädöksen soveltamisalaa koskemaan teollisia ja teknologisia katastrofeja, kansanterveydellisiä hätätilanteita ja terroritekoja, sekä madaltamaan kynnystä katastrofin luokittelemiseksi merkittäväksi.
Ehdotuksessa esitettiin, että voimassa olevasta asetuksesta poistettaisiin alueelliset poikkeuskriteerit, mutta komissio voisi poikkeustapauksissa tunnustaa tapahtuneen merkittävän katastrofin.
Euroopan parlamentti antoi asiaa koskevan lausunnon toukokuussa 2006, ja samana vuonna neuvosto kävi asianmukaisilla tasoilla keskustelua komission ehdotuksesta ja parlamentin lausunnosta, mutta sopimukseen ei päästy.
Sen tähden asetusta (EY) N:o 2012/2002 sovelletaan edelleen, ja komissio ehdotti sitä käytettäväksi vuonna 2007. Kuten kerroin teille viime kuussa vastatessani toiseen samaa asiaa käsittelevään kysymykseen, neuvoston tietojen mukaan asetusta on sovellettu tehokkaasti siinä katettujen katastrofien tapauksissa. Euroopan komissio laatii säännöllisesti selvityksiä, joissa kerrotaan yksityiskohtaisesti solidaarisuusrahaston käytöstä.
Manuel Medina Ortega
(ES) Neuvoston ehdotus oli täysin selvä. Uusi asetus on viivästynyt pahasti. Haluan esittää neuvostolle seuraavan konkreettisen lisäkysymyksen: tänä kesänä länsimaisen sivilisaation synnyinkehto antiikin Kreikka sekä olympiastadion lähes tuhoutuivat palossa. Odottaako neuvosto, että Vatikaani, Prado ja Belémin palatsi palavat maan tasalle, vai voimmeko elätellä toivoa siitä, että meillä on ennen ensi kesää tällaisten katastrofien käsittelyyn soveltuva asetus?
Manuel Lobo Antunes
(PT) Arvoisa puhemies, hyvä Manuel Medina Ortega, emme tietenkään aio odottaa, että Rooma, Lissabon, Lontoo tai Pariisi kärsii luonnonkatastrofeista, ennen kuin käsittelemme asiaa yksityiskohtaisemmin. Toivomme vilpittömästi, että Belémin palatsi ja Belémin torni pysyvät pystyssä vielä monien vuosisatojen ajan, kuten tähänkin saakka.
En kuitenkaan luonnollisesti voi sitoutua neuvoston nimissä mihinkään tiettyyn määräaikaan nykyisten sääntöjen muuttamiseksi.
Elizabeth Lynne
(EN)Kiitän teitä vastauksestanne, mutta yhdyn esitettyyn jatkokysymykseen. Meidän on tarpeen tietää, koska asiaan tulee muutos.
Viittaan etenkin tulviin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kysymys käsittelee kylläkin metsäpaloja, mutta solidaarisuusrahasto kattaa myös tulvat. Kotiseutuni West Midlands on kärsinyt pahoin. Tulvat koettelivat Worcestershiressa sijaitsevaa kotikylääni, samaten kuin muuta Worcestershirea ja ympäröiviä alueita Herefordissa ja Shropshiressa.
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on tietenkin hakenut varoja solidaarisuusrahastosta. Toivon, että komissio suhtautuu suopeasti pyyntöön ja että neuvosto yrittää todellakin muuttaa rahaston toimintatapaa, jotta rahoituksen saaminen voisi tapahtua tulevaisuudessa nopeammin.
Voisiko neuvoston edustaja kertoa meille myös, mitä mieltä hän on nopean toiminnan joukoista, ja tullaanko asiaa edistämään, jotta tulvista kärsiville alueille voitaisiin hätätilanteissa tuoda suojapatoja?
Jörg Leichtfried
(DE) Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi sanoa iloitsevani siitä, että voimme nyt istua keskustelemaan kaikki yhdessä. Idea on mielestäni mainio.
Itse kysymyksen osalta haluaisin sanoa sanasen maastopaloista, arvoisa ministeri. Niillä on eräissä tapauksissa luonnollinen syy, mutta paloja sytytetään myös tarkoituksella. Eräissä maissa oikeusasema yllyttää palojen sytyttämiseen, sillä se tarjoaa tietyille henkilöille eräitä etuja.
Onko missään vaiheessa harkittu mahdollisuutta painostaa näitä maita muuttamaan oikeusasemaa, jotta tällaista kannustinta ei enää olisi tulevaisuudessa?
Manuel Lobo Antunes
(PT) No niin. Olen uskoakseni vastannut jo ainakin eräisiin juuri esitetyistä kysymyksistä. Olen myös sanonut, että arviomme solidaarisuusrahaston toiminnasta menneisyydessä oli myönteinen, eli katsoimme sen toimineen tarkoituksenmukaisesti.
Nopean toiminnan joukkoja koskeva kysymys on tarkasteltavana. Päätöstä ei ole tehty, koska asian arviointi ja keskustelu jatkuu vielä neuvostossa. Myöskään maastopalojen ehkäisyn suhteen ei ole tehty päätöstä, vaikka asiassa on edistytty. Paljon on vielä tehtävä, ja kokemusten eli parhaiden käytäntöjen vaihtaminen ja jäsenvaltioiden välinen yhteistyö EU:n tasolla voivat varmastikin olla hyödyksi tällä alalla.
Ponnistelut ovat edelleen tarpeen. On sanottava, että kotimaani kärsii systemaattisesti vuodesta toiseen pahoin maastopaloista, tuhopoltoista ja kaikista etenkin metsäpaloihin liittyvistä ongelmista. Kansallisella tasolla olemme säätäneet useita toimia ja aloitteita, jotka ovat osoittautuneet erittäin toimiviksi maastopalojen ja tuhopolttojen ehkäisyssä, ja jaamme tietenkin mielellämme kokemuksemme kaikkien jäsenvaltioiden kanssa.
Puhemies
(PT)
Aihe: Vammaisia koskeva yhdennetty eurooppalainen politiikka
Harkitseeko neuvosto mahdollista yhteisen päätöksen tekemistä vammaisten kansalaisten tukemista, ammatillista koulutusta ja integroimista koskevan yhdennetyn eurooppalaisen politiikan luomiseksi?
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Kiitän teitä kysymyksestänne, hyvä Marie Panayotopoulos-Cassiotou. Kuten tiedätte, neuvosto voi toimia lainsäätäjänä vain komission jossain vaiheessa tekemän ehdotuksen pohjalta.
Neuvostolle ei toistaiseksi ole esitetty lainsäädäntöehdotusta neuvoston päätöksestä vammaisten kansalaisten tukemista, ammatillista koulutusta ja integroimista koskevan yhdennetyn eurooppalaisen politiikan luomiseksi.
Kuten tiedätte, neuvosto antoi vuonna 2000 direktiivin 2000/78/EY yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista. Siinä kielletään eri tekijöihin, muun muassa vammaisuuteen, perustuva syrjintä. Kuluva vuosi 2007 julistettiin lisäksi Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuodeksi neuvoston ja parlamentin yhteispäätösmenettelyn puitteissa yhdessä tekemällä päätöksellä.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Arvoisa puhemies, haluan kiittää neuvoston puheenjohtajaa. Työelämässä esiintyvän syrjinnän poistaminen ei ole tehokas keino vammaisten ongelmien ratkaisemiseksi. Eilen ilmoitettiin uuden teknologian käsittävästä terveysohjelmasta. Eikö kyseisen ehdotuksen välityksellä voitaisi auttaa tätä suurta joukkoa Euroopan kansalaisia, jotka voisivat olla aktiivisia ja hyödyttää koko yhteiskuntaa nyt väestömäärän laskiessa, hyödyntämään koko potentiaaliaan ja osallistumaan sosiaaliseen koheesioon?
Manuel Lobo Antunes
(PT) Arvoisa puhemies, hyvä Marie Panayotopoulos-Cassiotou, esititte puheenvuorossanne oikeastaan yleisluontoisia huomioita, ette niinkään suoraa kysymystä. Uskon kuitenkin, että olemme kaikesta huolimatta voineet todeta jäsenvaltioiden ja myös EU:n olevan yhä tietoisempia tarpeesta tehdä yhteistyötä vastataksemme näihin kysymyksiin tarkoituksenmukaisesti.
On myös sanottava, että puheenjohtajavaltio Portugali järjestää puheenjohtajakaudellaan Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuoden puitteissa 19.-20. marraskuuta Lissabonissa asiaa käsittelevän merkittävän kokouksen, jossa aiomme luonnollisesti tutkia tilannetta ja siihen liittyviä kysymyksiä. Pyrimme tietenkin myös turvaamaan tulevan poliittisen sitoumuksen asiaan.
Paul Rübig
(DE) Mitä toimia neuvosto suunnittelee julkisen liikenteen käyttömahdollisuuksien lisäämiseksi vammaisille? Katsotteko, että tilanteen parantamiseksi voitaisiin hyödyntää parhaita käytäntöjä ja vertailuanalyysiä?
Reinhard Rack
(DE) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, vammaisten oikeudet on vahvistettu nimenomaisesti perusoikeuskirjassa, joka sisältyy Lissabonin sopimukseen ja josta tulee siten oikeudellisesti sitova. Voisiko neuvoston puheenjohtajavaltio ehkä kehottaa jäsenvaltioita reagoimaan käytännössä näin luotuihin uusiin mahdollisuuksiin ja ryhtymään tarvittaviin toimiin, joilla varmistettaisiin vammaisten mahdollisuuksien lisääminen ja parantaminen?
Manuel Lobo Antunes
(PT) Haluan huomauttaa kahdesta seikasta. Perusoikeuskirja ei ole vielä tullut voimaan täysimääräisesti eikä sitä ole julkaistu. Myöskään Lissabonin sopimus ei ole vielä voimassa, joten meidän on tyydyttävä toistaiseksi odottamaan. En luonnollisesti voi ennustaa nyt lokakuussa, minkälaisia aloitteita tai päätöksiä neuvosto tulee tekemään tällä alalla. Lisäksi perusoikeuskirja ei muodosta itsessään oikeusperustaa lainsäädäntöaloitteille, kuten tiedätte.
Liikenteen osalta sanottakoon, ettei komissio ole esittänyt tämän alan aloitteita neuvoston hyväksyttäväksi, joten kysymys kuuluu edelleen jäsenvaltioiden toimivaltaan. Niiden on siis ehdotettava harkintansa mukaan tarpeellisia toimia kansallisella tasolla erityisolosuhteet huomioon ottaen.
Puhemies
(PT) Hyvät parlamentin jäsenet, Marian Harkinin, Avril Doylen ja Esko Seppäsen esittämät kysymykset kirjattiin eilisessä keskustelussa. Työjärjestyksen liitteen II A osion 2 kohdan mukaan niitä ei voida ottaa käsiteltäväksi, joten siirrymme seuraavaan kysymykseen.
Kysymyksiä 3, 4 ja 5 ei käsitellä, koska niiden aihe on jo kirjattu tämän istuntojakson esityslistalle.
Aihe: Seksuaalirikolliset
Katsooko puheenjohtajavaltio Portugali, että EU ja sen jäsenvaltiot ovat ryhtyneet kaikkiin mahdollisiin toimiin, jotka koskevat lapsiseksirikollisten tunnistamista, oikeuteen saattamista sekä seurantaa tuomion jälkeen, lapsiseksirikoksia koskevien tietojen vaihtamista sekä kadonneiden, kaapattujen tai vaarassa olevien lasten pelastamista?
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Arvoisa puhemies, hyvä Sarah Ludford, lasten suojelu seksuaaliselta hyväksikäytöltä ja ihmiskaupan torjunta ovat hyvin tärkeitä kysymyksiä Euroopan unionille.
Viittaan tältä osin neuvoston 27. syyskuuta 2001 antamaan päätöslauselmaan kansalaisyhteiskunnan panoksesta kadonneiden ja seksuaalisesti hyväksikäytettyjen lasten etsinnöissä, jossa se totesi, että lasten katoamisten ja seksuaalisen hyväksikäytön torjuminen on Euroopan unionille ensisijainen asia.
Neuvosto on siksi antanut erinäisiä säädöksiä, jotka käsittelevät erilaisia tähän kysymykseen liittyviä näkökohtia, kuten ihmiskaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön vastaisesta toiminnasta 24. helmikuuta 1997 hyväksytty yhteinen toiminta, edellä mainittu 27. syyskuuta 2001 annettu neuvoston päätöslauselma kansalaisyhteiskunnan panoksesta kadonneiden ja seksuaalisesti hyväksikäytettyjen lasten etsinnöissä, sekä 22. joulukuuta 2003 lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja lapsipornografian torjumisesta annettu neuvoston puitepäätös.
Neuvosto on arvioinut Belgian kuningaskunnan hiljattain tekemää ehdotusta puitepäätökseksi lapsiin kohdistuvista seksuaalirikoksista annetuista tuomioista johtuvien ammattikieltojen tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta Euroopan unionissa, sekä muita ehdotuksia, kuten ehdotusta neuvoston puitepäätökseksi Euroopan unionin jäsenvaltioissa annettujen tuomioiden huomioon ottamisesta uudessa rikosprosessissa ja ehdotusta neuvoston puitepäätökseksi rikosrekisteritietojen vaihdon järjestämisestä ja sisällöstä jäsenvaltioiden välillä.
Neuvotteluprosessin tuloksena neuvosto on päättänyt sulauttaa Belgian kuningaskunnan tekemän aloitteen säännökset rikosrekisteritietojen vaihtoa koskevaan säädökseen. Sen johdosta jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on määrä saada tietoa lapsiin kohdistuvasta seksuaalirikoksesta langetetusta tuomiosta.
Lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja lapsipornografian torjumisesta 22. joulukuuta 2003 annetussa neuvoston puitepäätöksessä määritellään lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön ja lapsipornografiaan liittyvät rikokset ja kehotetaan jäsenvaltioita varmistamaan, että näistä rikoksista langetetaan yhdestä kolmeen vuoden vankeusrangaistus ja eräissä tapauksissa enimmäispituudeltaan viidestä kymmenen vuoden vankeusrangaistus. Puitepäätöksessä jäsenvaltiot velvoitetaan panemaan se täytäntöön 20. tammikuuta 2006 mennessä. Neuvostolle ja komissiolle toimitettujen täytäntöönpanotoimia koskevien ilmoitusten sekä komission laatiman kertomuksen perusteella neuvoston on arvioitava 20. tammikuuta 2008 mennessä, ovatko jäsenvaltiot täyttäneet puitepäätöksestä johtuvat velvoitteensa.
Sarah Ludford
(EN)Kiitän suuresti puheenjohtajaa tämän antamasta vastauksesta.
Madeleine McCannin tapaus on herättänyt suurta huomiota ja totisesti myös polemiikkia. En aio mennä kyseisen tapauksen yksityiskohtiin, vaan minua kiinnostaa se, mitä voimme oppia yleisellä tasolla eurooppalaisen toiminnan riittävyydestä kadonneiden lasten ollessa kyseessä. Haluan kysyä kolmesta seikasta.
Ensimmäinen näistä on kadonneita lapsia koskeva vihjepuhelin. Komission jäsen Frattini kertoi meille eilen, ettei hän ole lainkaan tyytyväinen toimiin, joita jäsenvaltiot ovat toteuttaneet pannakseen täytäntöön helmikuisen neuvoston päätöksen ja ottaakseen käyttöön yhteisen kadonneita lapsia koskevan vihjepuhelinnumeron116, jonka oli määrä olla toiminnassa elokuuhun mennessä. Vain neljä jäsenvaltiota on valinnut palveluntoimittajan, kun taas jäsenvaltioista kolme ei edes ole vastannut tietopyyntöön. Tämä ei ole kovinkaan vaikuttavaa! Aiotteko patistaa muita 23jäsenvaltiota?
Toisekseen, oikeus- ja sisäasiainministerit kehottivat joitakin viikkoja sitten luomaan EU:n yhteisen tietokannan kadonneista lapsista. Tietääkseni yksityistaholla on tehty joitakin yrityksiä tähän suuntaan yhteistyössä YouTube-sivuston ja Madeleine McCannin vanhempien kanssa. Kannattaako EU oman tietokannan luomista?
Kolmanneksi, puhuitte seksuaalirikollisia koskevien tietojen vaihtamisen eteen tehtävästä työstä, mutta koska saamme käyttöön tietokoneistetun tietokannan?
Manuel Lobo Antunes
(PT) Arvoisa puhemies, hyvä Sarah Ludford, vastaan moniin esitettyihin kysymyksiin seuraavasti.
Monet näistä toimenpiteistä ovat ensinnäkin suhteellisen tai hyvin uusia, ja niiden vaikutuksia on siksi vielä tarpeen arvioida. Näin tehdään parhaillaan, ja tulemme tietenkin arvioimaan sitä, mitkä toimet ovat olleet tehokkaita ja mitkä taas ovat epäonnistuneet, sekä edistymistämme tällä alalla. Nimenomaan näin onkin toimittava, sen sijaan että jahtaisimme ja syyttelisimme jäsenvaltioita ja yrittäisimme määrittää itse kunkin vastuun asiassa.
Yhteistyöprosessi edellyttää jäsenvaltioiden välistä vuoropuhelua ja se perustuu kokemusten vaihtoon. Katson kaikesta huolimatta, että olemme edistyneet hyvin tällä alalla vastataksemme tilanteisiin, jotka ovat inhimilliseltä kannalta todella hirvittäviä.
Lopuksi, pidän myös uudistussopimusta tässä suhteessa myönteisenä, sillä se kannustaa tehokkaasti jäsenvaltioita laajempaan ja tehokkaampaan yhteistyöhön tällaisten rikosten torjunnassa ja mahdollistaa sen käytännössä.
Mairead McGuinness
(EN)Neuvoston puheenjohtaja, te mainitsitte ihmiskauppaa koskevan kysymyksen ja olin iloinen kuullessani teidän käyttävän tätä termiä, sillä vaikka lapsia koskevat tapaukset kuten McCannin tapaus saavat julkisuutta, monia lapsia ja nuoria aikuisia kaupataan edelleen unionin jäsenvaltioihin. Haluaisin kysyä teiltä, uskotteko asian suhteen tehtävän tarpeeksi. Pyytäisin myös auttamaan jäsenvaltioista löydettyjä ihmiskaupan uhreja: heille on annettava kuntoutusta ja heidät on palautettava kotimaahansa tai sitten on varmistettava, että heistä ei tule rikollisia jäsenvaltiossa, johon heidät on kaupattu. Uskon tämän olevan erittäin vakava ongelma unionissa.
Jörg Leichtfried
(DE) Arvoisa ministeri, kuuntelin tarkasti Sarah Ludfordille antamaanne vastausta. Hän esitti teille täsmällisen kysymyksen, johon ette vastannut, eli kuinka aiotte patistaa jäsenvaltioita, jotka eivät ole vielä perustaneet vihjepuhelinta. Ehkäpä voisitte täsmentää vastaustanne.
Manuel Lobo Antunes
(PT) En ole kriminaalipolitiikan asiantuntija sen paremmin kuin oikeusministerikään. Olen täällä neuvoston edustajan ominaisuudessa, ja voin vain kertoa teille, mikä on neuvoston yleinen näkemys asiasta tällä hetkellä. Aina voidaan tehdä enemmän tai paremmin, mutta totuus on kuten jo sanoin, että käyttöön on otettu erinäisiä säädöksiä, jotka vastaavat tarkoituksenmukaisesti toivomukseen torjua tehokkaasti tämäntyyppisiä rikoksia. Kuten sanoin, monet näistä toimista on otettu käyttöön hiljattain, ja niitä kaikkia on vielä arvioitava asianmukaisesti.
Esitetty uusi kysymys koski jäsenvaltioiden ja niiden kansalaisten tietoisuuden lisäämistä tästä ilmiöstä, joka on laajuudeltaan ja vakavuudeltaan oikeastaan uudenlainen. Kuten aina uusien ilmiöiden ollessa kyseessä, sitä on tarpeen tarkastella ja arvioida määrättyä menettelyä noudattaen. Kehotamme edelleen tarpeen vaatiessa niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole täyttäneet aloitteiden tai lainsäädännön täytäntöönpanoa koskevia velvoitteitaan, tekemään niin mahdollisimman pikaisesti. Jos sitoumus on annettu, se on täytettävä ja toteutettava, tällä alalla samoin kuin kaikilla muillakin.
Puhemies
(PT)
Aihe: Suez- ja Gaz de France -yhtiön fuusio
Ranskalaisen energiayhtiön Suezin ja valtionyhtiö Gaz de Francen hallintoneuvostot ilmoittivat 3. syyskuuta päättäneensä toteuttaa suunnitellun yhdistymisensä. Tuloksena on maailman neljänneksi suurin energiayritys Gazpromin, Electricité de Francen ja EON:n jälkeen. Komissio on jo velvoittanut fuusioyhtiötä luopumaan tietyistä toiminnoistaan Belgiassa ja Ranskassa.
Katsooko neuvosto, että nämä yhdistymissuunnitelmat ovat edelleen neuvoston nykyisin soveltamien Euroopan unionin energiamarkkinoiden vapauttamiseen liittyvien periaatteiden mukaiset?
Missä määrin uusi fuusioyhtiö ja Ranskan valtio ovat luvanneet toteuttaa Euroopan komission vaatiman pääverkkojen omistussuhteiden eriyttämisen?
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ensiksi on sanottava, että kevään 2007 Eurooppa-neuvoston päätelmissä käsiteltiin kuten tiedätte kattavasti EU:n energiapolitiikkaa, myös kaasun ja sähkön sisämarkkinoita koskevaa kysymystä.
Neuvosto ei voi antaa lausuntoa siitä, onko fuusiohanke nykyisellään näiden päätelmien mukainen. Neuvosto huomauttaa, että Eurooppa-neuvoston päätelmät otettiin huomioon syyskuussa 2007 esitellyssä Euroopan komission kolmannessa energiapaketissa, jonka tavoitteena on kaasun ja sähkön sisämarkkinoiden avaaminen. Vasta sitten kun ehdotetuista asetuksista ja direktiiveistä on päästy sopimukseen ja kun ne ovat astuneet voimaan, kyetään arvioimaan sitä, noudattaako fuusioyhtiö GDF Suez asiaankuuluvia säännöksiä. Neuvosto huomauttaa lisäksi, että perussopimuksen kilpailusäännösten nojalla on Euroopan komission vastuulla varmistaa kaikkien yhtiöiden välisten sopimusten yhteensopivuus yhteisön sääntöjen kanssa.
Lambert van Nistelrooij
(NL). On mielestäni aivan oikein, että komissio arvioi politiikkaa ja konkreettisia toimia. Haluaisin esittää lisäkysymyksen, joka koskee eurooppalaisia markkinoita, eli yhtenäismarkkinoiden toteuttamista.
Yritysten eriyttämisen nimenomaisena tavoitteena on tuoda lisää investointeja verkkoihin, mutta voimme todeta, ettei tehtyjä sopimuksia ole noudatettu tältä osin myöskään maiden välillä. Maiden on määrä kyetä 10 prosentin energiavaihtoon, mitä kutsutaan yhteentoimivuudeksi, mutta olemme viivästyneet tämän tavoitteen saavuttamisessa.
Kysymykseni kuuluu: mihin toimiin neuvosto on ryhtynyt edistääkseen käytännössä investointeja esimerkiksi Ranskan ja Espanjan välisen yhteyden parantamiseksi? Energiapalveluja voidaan ostaa halvemmalla naapurimaista, mutta jos pääverkkoja ei ole kytketty, se ei ole mahdollista. Mitä aiotte tehdä asian eteen?
Manuel Lobo Antunes
(PT) Arvoisa puhemies, hyvä Lambert van Nistelrooij, neuvosto päätti monista energiakysymyksiä koskevista toimenpiteistä Eurooppa-neuvoston viimeisimmässä kokouksessa maaliskuussa. Ne on nyt pantava täytäntöön komission ehdotusten pohjalta. Kunkin elimen ja toimielimen on kannettava oma vastuunsa: komission on tehtävä ehdotuksia, jotka neuvoston on hyväksyttävä tai hylättävä tai joita sen on tarkistettava, jonka jälkeen tuomioistuimen on todettava, noudattavatko jäsenvaltioiden lainsäädäntö ja rangaistukset voimassa olevaa lainsäädäntöä. En voi sanoa toistaiseksi tämän enempää tästä asiasta.
Puhemies
(PT)Kysymys 8 on peruutettu. Kysymys 9 raukeaa laatijan poissaolon vuoksi.
Aihe: Viisumijärjestelyjen helpottaminen Moldovan ja Georgian kansalaisten tapauksessa
Moldovan ja Georgian kansalaiset kohtaavat suuria vaikeuksia hakiessaan viisumeja Euroopan unionin jäsenvaltioihin. Viisumijärjestelyjen helpottamista Euroopan yhteisöjen ja Venäjän federaation välillä koskeva sopimus on lisäksi johtanut paradoksaaliseen tilanteeseen, jossa Abhasian, Etelä-Ossetian ja Transdniestrian separatististen alueiden asukkaat, joista useimmilla on Venäjän passi, voivat saada viisumin ja liikkua maasta toiseen huomattavasti helpommin. Miten neuvosto aikoo nopeuttaa Moldovan ja Georgian kansalaisten viisumijärjestelyjen helpottamista sekä kyseisten sopimusten täytäntöönpanoa? On erittäin tärkeää, että mahdollisimman monet jäsenvaltiot tulevat viipymättä mukaan Chişinaussa toimivan yhteisen viisumihakemusten käsittelykeskuksen toimintaan, jotta viisumijärjestelyjen helpottamisprosessi toteutuisi käytännössä. Miten on mahdollista, että tähän mennessä vasta muutamat jäsenvaltiot ovat lähteneet mukaan keskuksen toimintaan, ja mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä, jotta muut jäsenvaltiot lähtisivät mahdollisimman nopeasti siihen mukaan?
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Hyvä Roberta Alma Anastase, neuvosto valtuutti 19.joulukuuta2006 antamallaan päätöksellä komission neuvottelemaan Euroopan yhteisön ja Moldovan tasavallan välisen sopimuksen viisumijärjestelyjen helpottamiseksi. Sopimus parafoitiin Chisinaussa 25.huhtikuuta 2007, ja se allekirjoitettiin Brysselissä 10.lokakuuta 2007, itse asiassa minun toimestani.
Koska sopimukseen päästiin nopeasti, Euroopan parlamenttia kuullaan päätösluonnoksesta sopimuksen tekemiseksi. Moldovan hallitus teki 17.lokakuuta kaksi lakiesitystä, joilla ratifioitiin Euroopan unionin kanssa solmitut viisumijärjestelyjen helpottamista ja takaisinottoa koskevat sopimukset.
Voin kertoa teille neuvoston puolesta, ettei komissiolla ole toistaiseksi valtuutusta aloittaa neuvotteluja samanlaisen sopimuksen tekemiseksi Georgian kanssa. Chisinaussa toimivan yhteisen viisumihakemusten käsittelykeskuksen puitteissa tehtävästä yhteistyöstä päättävät jäsenvaltiot yksin.
Roberta Alma Anastase
(RO) Onnitteluni Moldovan tasavallan kanssa allekirjoitettujen sopimusten johdosta. Haluaisin huomauttaa tässä yhteydessä kahdesta seikasta. Pidän ensinnäkin välttämättömänä käsitellä neuvoston ja Moldovan tasavallan suhteista käytävissä keskusteluissa heti sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen sattuneita tapahtumia. Eräiltä romanialaisilta virallisilta valtuuskunnilta kiellettiin 12.lokakuuta pääsy Moldovan tasavallan alueelle maan rajalla. Kolmannen maan viisumijärjestelyjen helpottamisen olisi mielestäni oltava loppukädessä vastavuoroista, joten haluaisin tietää, aikooko neuvosto käsitellä tätä asiaa. Toiseksi, allekirjoittamissanne sopimuksissa viitataan moldovan kieleen, jota ei ole tunnustettu viralliseksi kieleksi. Toivoisin meidän huomauttavan tästä, etenkin koska vain romanian kieli on tunnustettu Euroopan unionissa. Georgian osalta katson, että olisi pyrittävä muuttamaan tilannetta, jossa Georgian kansalaiset nyt ovat Etelä-Ossetian kansalaisiin verrattuna.
Manuel Lobo Antunes
(PT) Arvoisa puhemies, allekirjoitin kuten sanoin Moldovan kanssa tehdyn viisumijärjestelyjen helpottamista koskevan sopimuksen, ja voin kertoa teille, että Moldovan hallitus arvostaa näitä toimia, aloitteita ja sopimuksia, ja se tunnustaa ne asianmukaisesti.
Kyseinen väline on erittäin tärkeä sekä suhteissamme Moldovan kanssa että yleisemmin suhteissamme naapurimaihimme. Toivon vilpittömästi, että sopimus auttaa aiotusti lujittamaan EU:n ja Moldovan välisiä suhteita ja etenkin vahvistamaan inhimillistä ulottuvuutta Euroopan naapuruuspolitiikassa, toisin sanoen lähentämään kansoja, jotta voimme oppia tuntemaan toisemme lähemmin ja paremmin, koska juuri se lujittaa epäilemättä eurooppalaista henkeä ja keskinäistä ymmärrystä.
Sopimuksen soveltamisessa ilmeneviä vaikeuksia on tietenkin arvioitava. Vaikeuksia on ilmennyt vasta hiljattain, mutta voin sanoa teille, että mikäli Euroopan unionin kolmansien maiden kanssa solmimat sopimukset aiheuttavat ongelmia tai vaikeuksia, jos ne eivät johda odotettuihin tuloksiin tai kun ne johtavat päinvastaisiin tuloksiin, komission on mahdollisesti yhteistyössä neuvoston kanssa tarkasteltava kehitystä ja tehtävä tarvittaessa välttämättömät muutokset.
Panen merkille Georgiaa koskevan kommenttinne, hyvä Roberta Alma Anastase.
DanutBudreikait
(LT) Onko suunnitteilla sopimus viisumijärjestelyjen helpottamiseksi Valko-Venäjän kanssa? Schengen-alueen laajentamisen jälkeen Liettua, jolla on pitkä yhteinen raja Valko-Venäjän kanssa, ei voi helposti kutsua maan asukkaita vierailulle, eivätkä valkovenäläiset voi vierailla rajan takana asuvien sukulaistensa luona. Onko tällaisia suunnitelmia siis vireillä?
Manuel Lobo Antunes
(PT) Arvoisa puhemies, hyvä DanutBudreikatė, viisumijärjestelyjen helpottamista koskevista sopimuksista päätetään, kuten tiedätte, tapauskohtaisesti. Niissä huomioidaan luonnollisesti asianomaisen maan olosuhteet, sen kanssa ylläpitämämme suhteet, tekniset turvallisuuskysymykset ja niin edelleen. Näin ollen Valko-Venäjän tai minkä tahansa muun maan tapauksessa komission on siis ensin tehtävä asianmukainen päätösesitys neuvostolle, joka tekee päätöksen sen pohjalta. Kuitenkin kuten sanoin, päätöstä tällaisen sopimuksen tekemisestä tai neuvottelujen aloittamisesta ei voida tehdä ilman eräiden teknisten ja poliittisten edellytysten täyttymistä.
Kuitenkin silloin, kun ne ovat teknisesti ja poliittisesti mahdollisia, viisumijärjestelyjen helpottamista koskevat sopimukset ovat kuten sanoin avuksi naapuruuspolitiikan inhimillisen tai humanitaarisen ulottuvuuden lujittamisessa. Emme voi olla toisillemme muukalaisia, vaan meidän on päinvastoin opittava tuntemaan toisemme paremmin.
Puhemies
(PT)
Aihe: Euroopan pelastuspalvelujoukkojen perustaminen
Euroopan parlamentti hyväksyi 4. syyskuuta 2007 päätöslauselman luonnonkatastrofeista (P6_TA(2007)0362), jossa mainittiin erityisesti Kreikkaa kuluneen kesän aikana koetelleet kymmeniä ihmisuhreja vaatineet tulipalot. Päätöslauselmassa samoin kuin yhteisön pelastuspalvelumekanismin perustamista koskevassa mietinnössä, 18.9.2006), tunnustetaan muun muassa pelastuspalvelumekanismin merkityksellisyys ja kehotetaan perustamaan pelastuspalvelujoukot, joilla olisi valmius toimia välittömästi hätätilanteissa, kuten myös komission entisen jäsenen Michel Barnier'n kertomuksessa ehdotettiin.
Kun otetaan huomioon, että pelastuspalvelujoukkojen perustaminen tarjoaisi erityisesti lisätukea jäsenvaltioiden kansallisille viranomaisille, jotka kantavat vastuun pelastuspalveluista, miten neuvosto kommentoi pelastuspalvelujoukkojen perustamista?
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Hyvä Dimitrios Papadimoulis, neuvosto haluaa huomauttaa, että 15.-16.kesäkuuta 2006 ja 14.-15.joulukuuta 2006 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi ja pani merkille puheenjohtajavaltion selvitykset unionin hätätila- ja kriisivalmiuksien vahvistamisesta käytettävissä olevien voimavarojen koordinoinnin ja toimittamisen parantamiseksi.
Myös kesäkuun2006 Eurooppa-neuvosto vahvisti suuntaviivoja unionin hätätila-, kriisi- ja katastrofivalmiuksien vahvistamiseksi sekä Euroopan unionin sisällä että sen ulkopuolella. Se kehotti kiinnittämään erityistä huomiota Euroopan unionin nopean toiminnan valmiuksien kehittämiseen jäsenvaltioiden käyttöön asettamien voimavarojen kuten pelastuspalveluyksiköiden pohjalta, sekä työskentelemään komission ehdotusten pohjalta yhteisön pelastuspalveluvalmiuksien vahvistamiseksi.
Michel Barnierin toukokuussa 2006 esittämän kertomuksen osalta neuvosto haluaa huomauttaa, että 15.-16.kesäkuuta 2006 kokoontunut Eurooppa-neuvosto katsoi sen antavan tärkeän panoksen keskusteluun. Vaikka tietyt Barnierin kertomukseen sisältyvät ideat on sisällytetty yhteisön sääntöihin tai käytäntöihin, neuvostolle ei toistaiseksi ole tehty ehdotusta Euroopan pelastuspalvelujoukkojen perustamiseksi.
Ottaen huomioon viimeaikaiset tuhot joissakin jäsenvaltioissa sekä sen, että Euroopan unionin on pystyttävä vastaamaan tehokkaasti ja nopeasti luonnonkatastrofeista johtuviin kriisi- ja hätätiloihin, neuvosto kehotti 15. ja 16.lokakuuta 2007 antamissaan päätelmissä komissiota jatkamaan asian tarkastelua ja tekemään asiaan liittyviä ehdotuksia ennen 10.joulukuuta2007 pidettävää yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston kokousta.
Dimitrios Papadimoulis
(EL) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää neuvoston puheenjohtajaa, mutta hän kertoi juuri neuvostolle tyypillisin sanakääntein puolitoista vuotta kestäneestä toimettomuudesta ja viivytyksistä. Lukemanne teksti onnistuu vesittämään Barnierin ehdotuksen kokonaan. Kysynkin teiltä, kuinka monia tulipalojen ja tulvien uhreja meidän on vielä surtava? Montako kotia on menetettävä? Kuinka kauan jäsenvaltioiden sallitaan haaskata voimavarojaan ennen kuin te neuvostossa ehdotatte viimeinkin selvitystä, jota Euroopan parlamentti on jo kauan vaatinut? Kysyn teiltä, aiotteko neuvoston puheenjohtajana esittää 10.joulukuuta, että neuvosto tutkii Euroopan parlamentin suosituksen lisäapua antavien pelastuspalvelujoukkojen perustamisesta, vai kertooko seuraajanne meille jälleen puolentoista vuoden kuluttua uusia tarinoita viivästymisen syistä?
Manuel Lobo Antunes
(PT) Hyvä Dimitrios Papadimoulis, neuvosto odottaa luonnollisesti suurella mielenkiinnolla komission ehdotusta pelastuspalvelujoukkojen mahdollisesta perustamisesta. Komission toivotaan tekevän ehdotuksensa ennen 10.joulukuuta järjestettävää yleisten asioiden neuvoston kokousta, alle kahden kuukauden sisällä. Voimme siis toivottavasti tarkastella ja arvioida pian komission ehdotuksia, ja toimimme niiden pohjalta asianmukaisesti.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Myös minä haluan korostaa tämän kysymyksen merkitystä, ja iloitsen siitä, että neuvosto on ollut yhteydessä komissioon ja odottaa vastausta. Haluaisin kuitenkin kysyä, mikä on komission näkemys joukkojen toiminnasta poikkeuksellisissa tilanteissa. Ottaen huomioon lukuisat tulvat ja tulipalot, ilmastonmuutoksen ja tapahtumat kaukana Amerikassa, mikä on komission näkemys näiden joukkojen käytännön roolista tällaisissa poikkeuksellisissa tilanteissa?
Reinhard Rack
(DE) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mainitsitte useaan otteeseen Barnierin laatiman kertomuksen. Se on synnyttänyt pelkoa avustusjärjestöissä, sillä siinä säädetään käytännössä sotilaallisista johtorakenteista tai alustavasta päätöksenteosta asevoimien tasolla. Onko neuvosto tietoinen pelastuspalvelujoukkojen sotilaallistumista koskevista peloista, ja kuinka se voi ja aikoo vastata näihin huoliin?
Manuel Lobo Antunes
(PT) Arvoisa puhemies, kuten jo mainitsin, Barnierin kertomusta koskevissa neuvoston päätelmissä ja sen ehdotuksessa todettiin, että se voisi toimia lähtökohtana tuleville päätöksille. Se ei tarkoita, että kertomus hyväksytään sataprosenttisesti tai edes osittain perustaksi työlle. Kyse on vain neuvoston silloisesta näkemyksestä. Kuten juuri sanoin, en voi ennakoida neuvoston reaktioita ehdotuksiin, toimintamalleihin ja menettelyihin, joita ei vielä ole olemassa, sillä se tarkoittaisi historian ennakoimista.
Meidän on odotettava komission ehdotuksia ja sen arviota. Keskustelemme niistä neuvostossa ja vedämme johtopäätöksemme. Päätämme tällöin myös tulevasta suunnasta, ja haluaisin mainita tässä yhteydessä erään tärkeän seikan. Pyytämällä komissiota esittämään asiaa koskevia ehdotuksia neuvosto on yksiselitteisesti ilmaissut kiinnostuksensa ja halunsa edetä tällä alalla. Se on minusta kiistaton myönteinen merkki.
Puhemies
(PT)
Aihe: Professori Ukshin Hotin kohtalo
Kansainvälisesti tunnustettu tiedemies ja rauhanaktivisti professori Ukshin Hoti toimi 1990-luvulla ulkoministerinä presidentti Rugovan johtamassa Kosovon epävirallisessa demokraattisessa tasavallassa. Hänet vangittiin Milosevicin hallinnon aikana, ja hän hävisi vuosia sitten jälkiä jättämättä.
Voiko neuvosto tiedustella nykyisen, demokraattisesti valitun Serbian hallitukselta, mitä professori Hotille tapahtui, ja kysyä, ovatko Serbian viranomaiset valmiita tutkimaan asiaa?
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Hyvä Bernd Posselt, professori Ukshin Hoti on yksi Punaisen Ristin kansainvälisen komitean (ICRC) luettelossa mainituista yli 2 000 henkilöstä, jotka heidän perheensä ilmoittivat kadonneiksi Kosovon konfliktin aikana.
ICRC on kerännyt tammikuusta 1998 lähtien tietoa Kosovossa kadonneista henkilöistä. Tiedot on toimitettu Belgradin ja Pristinan viranomaisille, joita on pyydetty tekemään kaikkensa näiden henkilöiden löytämiseksi.
ICRC tekee Kosovossa tiivistä yhteistyötä Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon-lähetystön kanssa. Niin Pristinaa kuin Belgradiakin kiinnostavista kysymyksistä käydyn vuoropuhelun puitteissa kadonneita henkilöitä käsittelevä työryhmä, johon kuuluu molempien hallitusten edustajia, on tavannut ajoittain maaliskuusta2004 lähtien Punaisen Ristin suojeluksessa.
Kumpikin puoli tekee työtä kadonneiden henkilöiden löytämiseksi, mutta edistyminen on hidasta. Oikeus saada tietoa meille tärkeiden kadonneiden henkilöiden kohtalosta on humanitaarisen oikeuden ja ihmisoikeuksien piiriin kuuluva peruskysymys.
Näin ollen Euroopan unionin neuvosto tukee kansainvälisten samoin kuin Serbian ja Kosovon paikallisviranomaisten tekemää työtä ja kannustaa niitä tehostamaan ponnisteluja.
Bernd Posselt
(DE) Arvoisa puhemies, jokainen uhri on tietenkin yhtä lailla tärkeä, joten olen tyytyväinen tähän tutkimukseen. Professori Hoti oli kuitenkin hyvin tunnettu. Pidän tiiviisti yhteyttä hänen perheeseensä. Hän oli Saharov-palkinnon saaneen Ibrahim Rugovan läheisin tukija, ja serbit pidättivät hänet virallisesti. Siinä tapauksessa heidän on tiedettävä jotakin hänen olinpaikastaan! Tämä kysymys on selvitettävä muodollisesti Belgradin hallituksen kanssa neuvoston tuella. Mitä sanottavaa Serbian hallituksella on tämän vangin olinpaikasta, jonka se otti vastuulleen pidättäessään hänet?
Manuel Lobo Antunes
(PT) Arvoisa puhemies, kuten jo sanoin, neuvosto tukee tietenkin asiasta vastaavien viranomaisten kaikkia ponnisteluja professori Ukshin Hotin löytämiseksi. Ymmärrämme myös, kuten sanoin, että tässä asiassa on kyse ihmisoikeuksista ja niiden suojelemisesta. Se on siksi sisällytettävä asiasta vastaavien hallitusten kanssa käymäämme poliittiseen vuoropuheluun.
Puhemies
(PT)
Aihe: Ilmastonmuutos
Katsooko neuvosto, että Euroopan unionin tavoite, jonka mukaan maapallon lämpötila saa nousta enintään 2°C, voidaan edelleen saavuttaa?
Onko neuvosto keskustellut, mitä lisätoimenpiteitä on harkittava Euroopan unionin tasolla, jotta voitaisiin vastata Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) vuoden 2007 raportissa esitettyihin huoliin?
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, Euroopan johtajat päättivät lähettää kansainväliselle yhteisölle selvän viestin määrätietoisuudestaan ilmastonmuutoksen torjunnassa vahvistamalla seuraavat sitoumukset tarkoituksenaan kannustaa globaalin sopimuksen neuvottelua vuoden2012 jälkeistä aikaa varten.
Kunnes mainittu sopimus on saatu aikaan, Euroopan unioni on sitoutunut lujasti vähentämään omatoimisesti kasvihuonekaasupäästöjä vuoteen2020 mennessä vähintään 20prosentilla vuoden1990 tasoihin verrattuna. Toisekseen Euroopan unioni on valmis sitoutumaan 30prosentin vähennykseen, jos muut teollisuusmaat suostuvat samankaltaisiin vähennyksiin ja jos myös taloudellisesti edistyneet kehittyvät maat antavat asianmukaisen panoksen.
Euroopan unioni uskoo, että sen on otettava johto käsiinsä asettamalla kunnianhimoisia päästövähennystavoitteita, jotta teollisuusmaat voivat taivuttaa kehittyvät maat osallistumaan maailmanlaajuisiin ponnisteluihin.
Kunnianhimoinen tavoite vahvistaa tietenkin myös maailmanlaajuisia hiilidioksidimarkkinoita, jotka on säilytettävä päästövähennyksistä aiheutuvien kustannusten rajoittamiseksi. Moniin toimiin on jo ryhdytty Euroopan ilmastonmuutosohjelman puitteissa ja Euroopan unionin energiapolitiikan strategisen analyysin yhteydessä suunnitellaan monia muita toimia, joiden avulla on määrä saavuttaa merkittävä osa kasvihuonekaasupäästöjen vähennystavoitteesta.
Päästökauppajärjestelmä on keskeisessä asemassa EU:n pitkän tähtäimen päästövähennystavoitteiden saavuttamisessa, ja sitä on ehdottomasti analysoitava Euroopan unionin yleisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
Robert Evans
(EN)Kiitän neuvoston puheenjohtajaa tästä rohkaisevasta vastauksesta. Sanoitte haluavanne lähettää vahvan viestin, ja että tarvitsemme maailmanlaajuisen sopimuksen. Kuulin mielenkiinnolla 30 prosentin tavoitteesta. Olen yhtä mieltä kanssanne siitä, että meidän on oltava kunnianhimoisia. Tämä on luonnollisestikin ala, jolla on vaikutusta useimpiin Euroopan kansalaisiin ja josta he kantavat suurta huolta.
Voisitteko mahdollisesti täsmentää näkemyksiänne sellaisista myönteisistä konkreettisista toimista, joita voisimme toteuttaa kannustaaksemme niitä maita, kuten Yhdysvaltoja, joiden olisi voitava tehdä enemmän, ja avustaaksemme niitä maita, kuten vaikkapa Kiinaa, Intiaa tai Venäjää, jotka ehkä kamppailevat parhaillaan tämän asian kanssa? Mitä muuta voisimme tehdä käytännössä prosessin edistämiseksi puhumisen sijaan? En tarkoita, että olisitte tyytynyt puheisiin, mutta mitä siis tulemme asiasta puhumisen sijasta tekemään käytännössä sen toteuttamisen eteen?
Manuel Lobo Antunes
(PT) Euroopan unionin käytettävissä olevat välineet ovat diplomaattiset keinot, luja vakaumuksemme ja sanoisimmeko poliittinen määrätietoisuutemme. Mielestäni voimme parhaiten taivuttaa muut seuraamaan meitä näyttämällä esimerkkiä ja antamalla tahdin, kuten nimenomaan teemme parhaillaan.
Asettamalla itsellemme kunnianhimoisia tavoitteita, jotka vastaavat kansalaisten odotuksia, näytämme selvästikin esimerkkiä paitsi unionin sisällä myös maailmanlaajuisesti. Se innostaa julkista mielipidettä muissa maissa, mikä taas pakottaa asianomaiset hallitukset ryhtymään vastaaviin toimiin kuin asettamamme kunnianhimoiset tavoitteet.
Yhdysvaltojen osalta mainitsemani johtovaikutus on mielestäni ollut hyvin ilmeinen. Euroopan unionin maailmanlaajuisella tasolla antama esimerkki on johtanut Yhdysvalloissa yhteiskunnalliseen painostukseen asiasta vastaavia viranomaisia kohtaan kunnianhimoisempien tavoitteiden puolesta. Henkilökohtainen näkemykseni on, että Nobelin rauhanpalkinnon myöntäminen Al Gorelle ilmastonmuutoskysymysten ansiosta oli yhteydessä tähän, eli kunnianhimoiseen politiikkamme, muutoshaluumme ja tahtoomme saada muut sitoutumaan tavoitteisiimme, mikä kaikki tapahtuu tietenkin monenvälisen diplomatian puitteissa Yhdistyneiden Kansakuntien välityksellä.
Mairead McGuinness
(EN)Voisinko kehottaa parlamenttia ottamaan johdon käsiinsä sammuttamalla ilmastoinnin, sillä olen aivan jäässä, ja tämä voisi myös edistää panostamme ilmastonmuutosasiaan?
Neuvoston puheenjohtaja, vastasitte jo yhteen niistä kysymyksistä, jotka halusin esittää, mutta tulemme todennäköisesti tarvitsemaan Al Gorea enemmän suuren yleisön sitouttamiseksi asiaan. Pyytäisin siksi neuvostoa kuvailemaan sitä, kuinka se aikoo muuntaa yleisön huolet julkiseksi toiminnaksi Euroopan unionin sisällä, sekä ottamaan huomioon, ettemme halua pysäyttää kehittyvän maailman edistymistä, sillä heidän kehityksensä on tosiasiassa hyödyksi meille.
Puhemies
(PT) Yritämme ratkaista tämän parlamentin lämpötilaa koskevan ongelman.
Manuel Lobo Antunes
(PT) Hyvä Mairead McGuinness, kiitän teitä kysymyksestänne. Meidän on kampanjoitava jatkuvasti tietoisuuden lisäämiseksi ja kansalaisille tiedottamiseksi. Meidän on myös johdettava näyttämällä esimerkkiä. Näin onkin tehty.
Paljon on selvästikin vielä tehtävä, mutta kansalaisten tietoisuus ilmastonmuutoskysymyksistä on yhä suurempaa, koska vaikutukset ovat näkyviä ja todellisia, ja ihmiset voivat tuntea ne itse. Voisin mainita oman henkilökohtaisen kokemukseni asiasta, mikäli sillä on merkitystä. Portugalin ilmasto ei ole nyt minun ollessani viidenkymmenen enää sama, kuin ollessani kuuden, seitsemän ikäinen. Olen havainnut muutoksen käytännössä, kuten muutkin. Ihmiset haluavat tietää, miksi muutos on tapahtunut ja mitkä ovat sen seuraukset.
Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä tarvittava lainsäädäntö ilmastonmuutoksen käsittelemiseksi ja pysäyttämiseksi tai sen syiden minimoimiseksi. Jäsenvaltiot ovat antaneet poliittisia sitoumuksia EU:n tasolla ja niiden on nyt sitouduttava hyväksymään tarvittava lainsäädäntö sekä varmistamaan sen noudattaminen. Toistan, että meidän on johdettava maailman tasolla näyttämällä esimerkkiä.
En halua aliarvioida entisen varapresidentin Al Goren kampanjaa, jolla on uskoakseni ollut merkittävä vaikutus julkiseen mielipiteeseen kaikkialla maailmassa.
Puhemies
(PT)
Aihe: Kuohunta kansainvälisillä rahoitusmarkkinoilla
Äskettäin pidetyssä EU:n valtiovarainministereiden epävirallisessa kokouksessa (Porto 14.-15. syyskuuta) keskusteltiin USA:n epävakaiden rahoitusmarkkinoiden aiheuttamasta kriisistä Euroopassa. Voisiko neuvosto tehdä yhteenvedon näistä keskusteluista? Käsiteltiinkö neuvostossa erityisesti Northern Rockia, joka on tällä hetkellä rahoitusvaikeuksissa, jotka ovat suoraa seurausta USA:ssa vallitsevasta epävakaudesta?
Katsooko neuvosto, että tällä asialla on laajempia vaikutuksia Euroopan rahoitusmarkkinoihin?
Katsooko neuvosto, että nykyiset rahoituspalvelualan turvatakeet antavat riittävän suojan erityisesti niille kuluttajille, jotka ovat ostaneet rahoituspalvelutuotteita ”kotijäsenvaltionsa” ulkopuolelta?
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Arvoisa puhemies, haluan sanoa tästä asiasta seuraavaa. Portugalilaisessa Porton kaupungissa 14.-15.syyskuuta järjestetyssä EU:n valtiovarainministerien ja keskuspankkien johtajien epävirallisessa kokouksessa keskusteltiin monista kysymyksistä, taloudellisen ja rahoitustilanteen kehitys mukaan lukien.
Kuten puheenjohtajavaltio Portugalin kotisivuilla on kerrottu, arviomme on kaksitahoinen. Elämme ensinnäkin aikaa, jota leimaa riskin volatiliteetti ja uudelleen arvioiminen maailmanlaajuisilla rahoitusmarkkinoilla johtuen Yhdysvaltojen asuntolainamarkkinoilla koetuista vaikeuksista, jotka ovat siirtyneet globaaliin rahoitusjärjestelmään monimutkaisten rahoitusvälineiden kautta.
Sillä on ollut vaikutusta myös rahamarkkinoiden toimintaan, mikä on edellyttänyt tärkeimpien keskuspankkien kuten Euroopan keskuspankin taholta nopeita ja lujia toimia. Toisaalta vaikka rahoitusmarkkinoiden myllerrys on kiistatta lisännyt epävarmuutta talousnäkymistä, Euroopan unionin makrotaloudellinen perusta on vakaa ja maailman tasolla kasvu on pysynyt vankkana huolimatta hidastumisesta Yhdysvalloissa.
Eurooppalaiset rahoituslaitokset vaikuttavat vankoilta ja niiden viime vuosien terve tuottavuus takaa, että ne voivat selviytyä nykyisestä epävakaudesta rahoitusmarkkinoilla.
Huomauttaisin kuitenkin, että jäsenvaltioiden yksittäistapauksia ei käsitelty. Keskustelimme arvioinnin aikana myös siitä, mitä rahoitusmarkkinoiden viimeaikaisesta epävakaudesta voidaan oppia. Erityisesti korostettiin, että vaikka rahoitusalan sääntely- ja valvontakehys on vakaa ja sitä on vahvistettu hiljattain lainsäädännössä, muun muassa panemalla täytäntöön vakavaraisuusdirektiivi ja tekemällä työtä SolvenssiII -direktiivin parissa, meidän on pysyttävä valppaina etenkin rahoitustuotteiden alan nopeaa ja innovatiivista kehitystä ajatellen.
Rahoitusmarkkinoiden viimeaikainen myllerrys on näin ollen lisännyt eräiden neuvoston asialistalla edelleen olevien kysymysten kiireellisyyttä sekä Euroopan unionin tarvetta löytää yhdessä kansainvälisten kumppaneidensa kanssa keinoja lisätä läpinäkyvyyttä, parantaa arvostusmenettelyjä, vahvistaa edelleen riskinhallintaa ja tehostaa markkinoiden toimintaa etenkin monimutkaisten rahoitustuotteiden osalta.
Ecofin-neuvoston kokouksessa 9.lokakuuta sovittiin yksityiskohtaisesta toimintaohjelmasta, jonka asianomaiset elimet toteuttavat EU:n tasolla vuoden2008 loppuun mennessä tiiviissä yhteistyössä tärkeimpien kansainvälisten kumppaneiden kanssa.
Samassa lokakuisessa Ecofin-neuvoston kokouksessa annettiin lisäksi päätelmiä Euroopan unionin rahoitusmarkkinoiden vakautusmekanismien vahvistamisesta. Nämä neuvoston kotisivuilla saatavilla olevat päätelmät ovat yli vuoden kestäneiden valmistelujen konkreettinen tulos. Neuvosto vahvisti etenkin eräitä yhteisiä periaatteita, joiden on ohjattava kansallisten viranomaisten välistä yhteistyötä rahoitusmarkkinoiden vakauden turvaamisessa.
Lisäksi sovittiin, että EU:n pankkivalvontaviranomaisten, keskuspankkien ja valtiovarainministerien vuonna2005 allekirjoittamaa yhteistyötä ja tietojen vaihtoa koskevaa yhteisymmärryspöytäkirjaa laajennetaan ja siihen sisällytetään kolme uutta elementtiä, eli kokouksessa virallisesti hyväksytyt yhteiset periaatteet, yhteinen analyysikehys mahdollisen kriisin systeemisten vaikutusten arvioimiseksi sekä yhteiset käytännön suuntaviivat rajat ylittävissä kriisitilanteissa noudatettavia menettelyjä varten.
Kokouksessa määriteltiin toimintaohjelma ja aikataulu näiden sekä muiden Euroopan unionin rahoitusmarkkinoiden vakautusmekanismien tehostamiseen tähtäävien toimien toteuttamiselle. Kaiken tämän tarkoituksena on tietenkin suojella kuluttajia ja investoijia, jotka ovat riippuvaisia rahoitusmarkkinoiden toimivuudesta.
Sallikaa minun korostaa lopuksi, että käsitykseni mukaan neuvosto yhdessä Euroopan parlamentin ja komission kanssa allekirjoittaa tavoitteen toiminnan vakauden tehokkaasta valvonnasta ja sääntelystä, joiden avulla varmistetaan rahoitusmarkkinoiden vakaus, globaali kilpailukyky ja kuluttajansuoja.
Mairead McGuinness
(EN)Kiitän neuvoston puheenjohtajaa. Minun on tutkittava yksityiskohtaista vastaustanne, jota arvostan, sillä kysymyksessä on vakava asia.
On totta, että tallettajien luottamus Northern Rock -pankkiin on murtunut ja sillä on dominovaikutus. Luottamus on todellakin pankkijärjestelmän vakauden avain ja olennaista rajat ylittävissä palveluissa sekä rahoituspalvelualan liiketoiminnassa.
Uskotteko kuvailemienne toimien olevan riittäviä luottamuksen palauttamiseksi?
Manuel Lobo Antunes
(PT) Neuvosto voi vielä yllättää parlamentin jäsenet. Kuten sanoin, Ecofin-neuvosto pyysi työryhmää analysoimaan perusteellisesti tilannetta sekä mahdollisia uusia välineitä tai toimenpiteitä, joiden avulla voitaisiin tulevaisuudessa ehkäistä tällaisten tilanteiden vaikutuksia Euroopan rahoitusmarkkinoilla. Ministerineuvosto on siis hyvin tietoinen ongelmista, ja se on pyytänyt toimivaltaisia elimiä tekemään perusteellista työtä. Työryhmää on pyydetty ehdottamaan toimenpiteitä, joihin on mahdollisesti ryhdyttävä vastaavien tilanteiden ehkäisemiseksi. Toimien tehokkuus käytännössä voidaan nähdä vasta tulevaisuudessa. Neuvostolle tiedotetaan kuitenkin siis toimista, joihin on mahdollisesti ryhdyttävä estääksemme rahoitusmarkkinoiden myllerrysten vaikutukset talouteemme tulevaisuudessa.
On sanottava, että asiaa käsiteltiin myös Lissabonissa viime viikolla pidetyssä valtion- ja hallitusten päämiesten epävirallisessa kokouksessa. Valtion- ja hallitusten päämiehet tähdensivät painokkaasti seuraavaa: ensinnäkin Euroopan talous on taloustieteilijöiden mukaan vankalla pohjalla, eli taloutemme on vakaa, ja toisekseen, he tukevat Ecofin-neuvoston ehdottamia toimenpiteitä.
Puhemies
(PT)
Aihe: Erityisvirastojen lukumäärän lisääntyminen
Yhteisöllä on tällä hetkellä 23 erityisvirastoa. Ne on siroteltu moniin EU-maihin ja kaupunkeihin. Niiden toimintaa ja työtä valvotaan tuskin lainkaan. Viimeksi perustettu virasto, ”perusoikeusvirasto” sijaitsee Wienissä ja työllistää sata ihmistä. Viraston tarkoituksena on valvoa, että ihmisoikeuksia kunnioitetaan Euroopan unionissa. Samasta tehtävästä huolehtii erinomaisesti myös Euroopan ihmisoikeustuomioistuin ja itse asiassa myös Euroopan neuvosto, molemmat Strasbourgissa. Virastot kuluttavat vuodessa noin miljardi euroa verorahoja. Eräät tarkkailijat katsovat, että Eurooppa-neuvostolla on tuskin yhtään kokousta, jossa ei perustettaisi uutta virastoa...
Aikooko neuvosto perustaa vielä muita virastoja? Tutkitaanko niiden tarpeellisuutta? Tunteeko neuvosto virastojen vaikutuksen yhteisön talousarvioon? Onko neuvosto valmis sulkemaan joitakin virastoja, mikäli niiden olemassaolo ei ole perusteltua?
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Arvoisa puhemies, hyvä Johan Van Hecke, huomauttaisin, että yhteisön virastojen perustamista ja sulkemista koskevat kysymykset on esitettävä komissiolle, jolla on yksinomainen aloiteoikeus tällä alalla. Lainsäädäntöelimet parlamentti ja neuvosto ryhtyvät toimiin vain komission ehdotusten pohjalta. Neuvoston osalta voin vakuuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että uuden viraston perustamisen tarvetta harkitaan huolellisesti kussakin tapauksessa.
Virastojen budjettikysymysten osalta kehotan arvoisaa parlamentin jäsentä tutustumaan 18.huhtikuuta2007 annettuun yhteiseen julistukseen, jossa kolme toimielintä sopivat yhteisistä periaatteista nykyisten tai tulevien yhteisön virastojen budjettihallintoa varten.
Johan Van Hecke
(NL) Arvoisa puhemies, haluan kiittää arvoisaa ministeriä tämän vastauksesta. Esittämälläni kysymyksellä oli kahtalainen perusta. Olen ensinnäkin huolestunut jokaisen neuvoston istunnon jälkeen perustettavien virastojen määrän räjähdysmäisestä kasvusta: viiden vuoden sisällä on perustettu 12uutta virastoa, ja niiden henkilöstömäärä on noussut 166:sta 3 700:aan. Kysymykseni toinen osa kuuluu: arvioiko neuvosto säännöllisesti uudelleen tarvetta ylläpitää virastoja, kun niiden olemassaolon oikeutus ei ehkä ole enää itsestään selvä? Toinen huoleni koskee sitä, kuinka neuvosto itse on järjestänyt kaikkien näiden virastojen menojen sisäisen valvonnan, ja millaisena se näkee parlamentin roolin asiassa?
Manuel Lobo Antunes
(PT) Hyvä Johan Van Hecke, kuten jo sanoin, viraston perustamista koskevan ehdotuksen esittää Euroopan komissio, ja neuvosto arvioi komissiota kuultuaan, onko ehdotus perusteltu. Päätökset tehdään siis perussopimuksen määräysten mukaisesti. Esimerkkinä hyvin hyödyllisestä eurooppalaisesta virastosta voisin mainita Lissabonissa Portugalissa sijaitsevan Euroopan meriturvallisuusviraston.
Virastojen hallinnon osalta sanoisin, että niillä on kuten tiedätte omat valvontamekanisminsa, jotka ovat uskoakseni varsin tiukkoja. Kuten mainitsin, toimielimet ovat myös sopineet yhteisistä periaatteista, joita sovelletaan suoraan yhteisön virastojen budjettihallintoon.
Henkilökohtainen kokemukseni asiasta on, että virastoille myönnettyjen varojen ankaraan hallintoon ja tarkkaan käyttöön kiinnitetään erityistä huomiota. Tämä on tietenkin vain oma kokemukseni asiasta.
Puhemies
(PT)
Aihe: Tietoverkkorikollisuutta käsittelevä yhteysverkosto 24/7
Olen kuullut Yhdysvalloista, että kymmenen EU:n jäsenvaltiota ei osallistu tietoverkkorikollisuuden torjuntaan pyrkivän yhteysverkoston (24/7) toimintaan. Nämä jäsenvaltiot ovat Belgia, Kypros, Viro, Kreikka, Irlanti, Latvia, Puola, Slovakia ja Slovenia sekä Portugali - neuvoston tämänhetkinen puheenjohtajavaltio.
Kuinka tärkeänä neuvosto pitää kansainvälisen tietoverkkorikollisuuden torjuntaa?
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Arvoisa puhemies, hyvä Bill Newton Dunn, neuvostolle ei ole ilmoitettu jäsenvaltioiden osallistumisesta kyseiseen verkostoon, joka on lähinnä G8-maiden ja Euroopan neuvoston jäsenvaltioiden aloite. Neuvosto ei näin ollen voi vahvistaa tai kieltää tätä tietoa. Neuvosto pitää kuitenkin tietoverkkorikollisuuden torjuntaa erittäin tärkeänä, josta osoituksena on 24.helmikuuta2005 tehty puitepäätös2005/222/JAI tietojärjestelmiin kohdistuvista hyökkäyksistä sekä neuvoston tuki Euroopan neuvoston 23.marraskuuta2001 tekemän tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen nopealle ratifioinnille.
Lisäksi neuvoston päätelmät yleisestä toimintalinjasta tietoverkkorikollisuuden torjumiseksi esitellään ja niistä keskustellaan seuraavassa oikeus- ja sisäasioiden neuvoston kokouksessa, joka on määrä pitää marraskuussa.
Portugalilla on myös kansallinen keskusyhteysviranomainen, joka toimii vuorokauden ympäri jokaisena viikonpäivänä ja joka vastaa tämäntyyppisten rikosten torjunnasta Interpolin ja globaalin operatiivisen verkoston välityksellä.
Bill Newton Dunn
(EN)Kiitän neuvoston puheenjohtajaa avoimesta, rehellisestä ja asiapitoisesta vastauksesta. Tuletteko käsittelemään seuraavassa oikeus- ja sisäasioiden neuvoston kokouksessa, johon viittasitte, sitä kiinnostavaa seikkaa, että neuvosto ei ilmeisesti ole tietoinen asiasta eikä 10 jäsenvaltiota osallistu verkostoon, mikä on mielestäni täysin ennenkuulumatonta? Ottaisitteko siis tämän kysymyksen käsiteltäväksi neuvostossa?
Manuel Lobo Antunes
(PT) Panen merkille kysymyksenne ja huolenne. Tämän kysymyksen ottamisesta asialistalle ja keskusteltavaksi päätetään luonnollisesti vasta myöhempänä ajankohtana, mutta välitän asiaa koskevat huolenne.
Puhemies
(PT)
Aihe: Yhdysvalloissa vangittuina olevia Kuuban kansalaisia koskeva vierailukielto
Aiemmin tänä vuonna hain Yhdysvaltain hallitukselta lupaa vierailla maassa laittomasti vangittuina olevien Kuuban kansalaisten René Gonzálezin, Gerardo Hernándezin, Antonio Guerreron, Ramón Labañinon ja Fernando Gonzálezin luona. Lupa evättiin kuitenkin sillä perusteella, että en tuntenut heitä ennen heidän vangitsemistaan.
Viime syyskuussa kahden vangin puolisoilta evättiin jälleen kerran lupa tavata aviomiehensä, joita he eivät ole voineet tavata yhdeksään vuoteen toistuvien vierailukieltojen vuoksi.
Mikä on neuvoston näkemys tästä tilanteesta, joka loukkaa asianomaisten kansalaisten ihmisoikeuksia? Aikooko se ilmaista huolensa Yhdysvaltain viranomaisille?
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Arvoisa puhemies, hyvä Ilda Figueiredo, kuten arvoisa parlamentin jäsen toki tietää, maahanpääsyä koskeva päätös kuuluu valtioiden kansalliseen toimivaltaan. Kuubalaisten vankien ja heidän perheenjäsentensä kohtelu on puolestaan kahdenvälinen asia Yhdysvaltojen ja Kuuban välillä, sillä konsulisuhteita koskevan Wienin yleissopimuksen nojalla kunkin maan kansalaisten oikeuksien ja etujen suojelusta ulkomailla vastaa asianomainen maa.
Neuvosto ei siis ole pätevä antamaan lausuntoa asiasta.
Ilda Figueiredo
(PT) Se on totta, mutta puheenjohtajan on otettava huomioon, että nämä viisi Kuuban kansalaista ovat olleet vangittuina Yhdysvalloissa yhdeksän vuoden ajan, eikä heidän perheenjäsenilleen, kahden osalta edes heidän vaimoilleen, ole myönnetty vierailulupaa. Heidän puolisonsa ovat vierailleet parlamentissa ja he ovat täällä tänäänkin. On myös totta, että olen itse parlamentin jäsen ja pyysin lupaa tavata vangit, mutta sitä ei myönnetty. Olen kuitenkin Euroopan parlamentin jäsen, enkä siis anonut vierailulupaa yksinomaan kansalaisena vaan myös parlamentin edustajan ominaisuudessani. Euroopan parlamentin ja sen puhemiehen sekä tietenkin myös puheenjohtajavaltio Portugalin olisi mielestäni otettava kantaa asiaan, koska parlamentin jäsenen eli tässä tapauksessa minun vierailuni kieltäminen on ihmisoikeusloukkaus ja se osoittaa kunnioituksen puutetta parlamenttia kohtaan. Tämä kysymys koskee kuitenkin myös muita parlamentin jäseniä ja pyydän siksi teitä, arvoisa puhemies, välittämään huolemme.
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Manuel Lobo Antunes
(PT) Arvoisa puhemies, panen tietenkin merkille Ilda Figueiredon esittämät huomautukset, mutta minulla ei ole mitään lisättävää edelliseen vastaukseeni. Teidän on myös ymmärrettävä, etten voi esittää henkilökohtaista kantaani tähän kysymykseen.
Puhemies
(PT)Kysymyksiin, joihin ei ajanpuutteen vuoksi voitu vastata, vastataan kirjallisesti (ks. liite).
Kyselytunti on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo19.30 ja sitä jatkettiin klo21.00.)
