
(1)
Ahern, Nuala (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kuten muut kollegat ovat tehneet tällä viikolla, minäkin haluaisin kohdistaa parlamentin huomion siihen epätavalliseen tosiseikkaan, ettemme saaneet pitää minuutin puheita maanantaina. Esitin silloin kirjallisen lausunnon, joka koski israelilaisesta vankilasta eilen 18 vuoden tuomion jälkeen vapautettua Mordechai Vanunua.
Hänen vapauttaan on loukattu hyvin vakavin, julmin ja epätavanomaisin rajoituksin. Tällaista ei voida hyväksyä demokratiassa. Hän ei saa lähteä maasta, ihmiset tuijottavat häntä kaikkialla, eikä hän saa olla tekemisissä ulkomaalaisten eikä lehtimiesten kanssa. Pyydän puhemiestä tekemään Israelin parlamentille ja hallitukselle valituksen tämän henkilön kohtelusta hänen kärsittyään vankeustuomion sen vuoksi, että hän näytti toteen, että Israelissa valmistettiin joukkotuhoaseita. Juuri niitä joukot etsivät Irakissa; se, kuinka eri tavalla näitä kahta maata kohdellaan, on todella hämmästyttävää.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä saattamaan tämän asian parlamentin puhemiehen tietoon ja pyytämään häntä ottamaan yhteyttä Israelin viranomaisiin, jotta kyseiselle miehelle suotaisiin vapaus. Hän on kärsinyt tuomionsa. 
Puhemies.
   Pidämme tämän mielessämme. Välitän pyynnön puhemiehelle. Tämä kysymys herättää epäilemättä voimakkaita tunteita monissa eurooppalaisissa riippumatta heidän poliittisesta vakaumuksestaan. En epäile lainkaan sitä, että asiaa käsitellään tulevaisuudessa parlamentissa asiaankuuluvia menettelyjä noudattaen. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Ankarassa järjestetyn Leyla Zanan ja muiden oikeudenkäynnin tuloksista. 
Nielson,
    Arvoisa puhemies, Leyla Zanan tapaus luo mustan varjon poliittisten uudistusten toteutuksen ylle. Eilisessä julkilausumassa komissio pahoitteli voimakkaasti valtion turvallisuutta käsittelevän tuomioistuimen Ankarassa eilen antamaa tuomiota. Siinä vahvistettiin tuomioistuimen päätös, jonka mukaan Zanan vankeustuomio kestää kesäkuuhun 2005 asti.
Muistutan teitä lyhyesti tämän tapauksen taustasta. Turkissa vuosina 2002–2003 toteutettujen poliittisten uudistusten yhteydessä Turkin oikeusjärjestelmään sisällytettiin uusia säännöksiä, joiden perusteella uusintakäsittely on mahdollinen sellaisten henkilöiden kohdalla, joiden tuomitsemisen Euroopan ihmisoikeustuomioistuin katsoo loukkaavan Euroopan ihmisoikeusyleissopimusta ja perusvapauksia. Tämä oli Turkin liittymistä valmistelevan kumppanuuteen liittyvä ensisijainen tavoite. Ensisijaisiin tavoitteisiin kuuluu myös sellaisten henkilöiden tilanteen korjaaminen, jotka on asetettu syytteeseen tai tuomittu rangaistukseen väkivallattomien mielenilmausten vuoksi.
Näiden uusien säännösten käyttöönoton jälkeen helmikuussa 2003 tehtiin päätös, jonka mukaan Ankarassa sijaitsevan valtion turvallisuutta käsittelevän tuomioistuimen oli käsiteltävä Zanan ja kolmen muun vastaajan tapaus uudelleen. Huolimatta useista istunnoista, joita valtion turvallisuutta käsittelevä tuomioistuin Ankarassa piti, uusintakäsittely oli suurelta osin aikaisemman käsittelyn toistoa. Tämä ylläpiti huolestuneisuutta siitä, kunnioitettiinko puolustuksen oikeuksia ja syyttömyysolettamaa sellaisina kuin riippumattomat kansainväliset asiantuntijat ovat ne tunnustaneet.
Komissio on ilmaissut toistuvasti huolestuneisuutensa Turkin viranomaisille poliittisen vuoropuhelun yhteydessä. Vaikka tämän tapauksen yhteydessä on noudatettu täysin oikeuslaitoksen riippumattomuuden periaatetta, tapa, jolla asiaa on käsitelty, osoittaa mielestämme uudistushengen ja uudistusten tosiasiallisen toteuttamisen välisen ristiriidan.
Kuten totesin, Zanaa koskeva oikeudenkäynti järjestettiin valtion turvallisuutta käsittelevässä tuomioistuimessa. Muistutettakoon, että liittymistä valmistelevan kumppanuuden ensisijaisten tavoitteiden mukaisesti Euroopan unioni on pyytänyt Turkkia toistuvasti mukauttamaan valtion turvallisuutta käsittelevien tuomioistuinten toiminnan EU:n normien mukaiseksi. Huomattakoon, että näiden tuomioistuinten lakkauttaminen kuuluu Turkin seuraavassa lainsäädäntöuudistuspaketissa suunniteltuihin toimenpiteisiin.
Huomautan myös, että Turkin parlamentissa tammikuussa 2004 pitämässään puheessa puheenjohtaja Prodi vaati Zanan välitöntä vapauttamista. Lisäksi komissio on ottanut kysymyksen esiin useita kertoja määräaikaiskertomuksessaan ja Turkin viranomaisten kanssa käymässään poliittisessa vuoropuhelussa.
Ymmärrämme, että vastaajia edustavat lakimiehet ovat ilmoittaneet aikomuksestaan saattaa asia maan kassaatiotuomioistuimeen, ja toivomme, että sitä käsitellään kaikkien asiaa koskevien yhdenvertaisuusperiaatteiden mukaisesti. 
Balfe (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän komissiota lausunnosta. Olin luultavasti ainoa Euroopan parlamentin jäsen, joka tunsi Leyla Zanan ennen hänen oikeudenkäyntiään ja tuomiotaan. Tapasin hänet ensimmäisen kerran 1980-luvun lopussa. Hän on vähintäänkin kiistanalainen henkilö.
Hänen toimintansa ei kuitenkaan ylitä mitenkään demokraattisen ilmaisuvapauden rajoja. Häntä voidaan syyttää ainoastaan jostain, mitä hän sanoi kurdin kielellä parlamentissaan. Ahern ja muut käyttävät toisinaan iirin kieltä Euroopan parlamentissa. Kvestorikollegani Banotti teki niin avauspuheessaan. En kuitenkaan usko, että Fine Gael -puolueen pahimmatkaan viholliset haluaisivat sen vuoksi teljetä Banottin lukkojen taakse 15 vuodeksi.
Ylireagointi on ollut ilmeistä aivan alusta alkaen. Oikeudenkäynnin toteutustapaa ei voida hyväksyä, ja uusintakäsittely toteutettiin sen ansiosta, että Euroopan neuvosto puuttui asiaan. Minä ja ryhmäni olemme hyvin pettyneitä siitä, etteivät Turkin oikeusviranomaiset osoittaneet riittävää joustavuutta ja käyttäneet tätä uusintakäsittelytilaisuutta Zanan tosiasialliseen vapauttamiseen.
Zana on joutunut taantumuksellisen oikeuslaitoksen ja uudistushaluisen valtion välisen riidan uhriksi. Suhtaudun myönteisesti käyttöön otettuihin uudistuspaketteihin sekä siihen, että valtion turvallisuutta käsittelevät tuomioistuimet lakkautetaan. Se ei tapahdu hetkeäkään liian aikaisin.
Jotkut ihmiset todella työskentelevät voimakkaasti sen puolesta, että demokratia toteutuu Turkissa, ja AKP-puolueen edustaja Faruk Ünsal vastusti tätä nimenomaista tuomiota. Toivon, että hyväksymällä päätöslauselman yksimielisesti koko parlamentin tukemana, minkä uskon tapahtuvan, voimme lähettää viestin – emme Turkin hallitukselle vaan Turkin oikeuslaitokselle – että sen on oltava realistinen, siirryttävä nykyaikaan ja tuettava vaihteeksi Turkin hallitusta, joka yrittää palauttaa kunnioituksen Turkin oikeuslaitosta kohtaan Turkissa. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Nielson, hyvät kollegat, olemme syvästi pettyneitä Leyla Zanan tapauksessa tehtyyn päätökseen. Minäkään en ole läheskään samaa mieltä kaikista hänen näkemyksistään. Hänen viimeisimmästä muun muassa Javier Solanalle ja puheenjohtaja Prodille osoitetusta kirjeestään, joka minulla on täällä, voidaan päätellä, että hänen arvionsa Öçalanista ja Kurdistanin työväenpuolueen (PKK) seuraajajärjestöistä on ehkä hieman naiivi ja melko liioiteltu tai vähättelevä sen mukaan, kuinka asiat halutaan esittää, mutta – kuten on jo todettu – mikään näistä asioista ei riitä syyksi vangita joku vuosiksi ja vahvistaa tuomio eurooppalaisia tuomioistuimia uhmaten. Yhdyn täysin komission jäsenen näkemykseen siitä, että tämä osoittaa, että uudistusten toteuttamista koskeva parlamentin päätös ja kyseisten uudistusten täytäntöönpano ovat kaksi eri asiaa.
Tätä ei pidä ottaa hallitusta kohtaan esitettynä kritiikkinä. Sikäli kuin ymmärrän, se on mahdollisuuksiensa mukaan tuonut selvästi esiin kantansa, jonka mukaan se toivoi erilaista päätöstä Leyla Zanaa koskevassa asiassa. Meidän on kuitenkin pyydettävä ja kiireellisesti vedottava siihen, että hallitus laittaa todellakin kaiken peliin erityisesti oikeusjärjestelmää koskevien uudistusten toteuttamiseksi. Jos oikeiden asioiden toteuttamisen edellyttämiä demokraattisia käytäntöjä ei noudateta hallituksessa tai tuomioistuimissa, vaikka hallitus ehdottaisi oikeita asioita ja parlamentti tukisi niitä, katson, että meillä on vakavia ongelmia. Kun päätökset tehdään joulukuussa, myös tätä hallitusta syytetään varmasti liian vähäisestä täytäntöönpanosta ja siitä, että se tekee liian vähän mukauttaakseen Turkin hallinnon ja oikeusjärjestelmän nykyaikaisia eurooppalaisia vaatimuksia vastaaviksi. 
Duff (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, kiitän komissiota sen hyvin voimakkaasta ja selkeästä lausunnosta valitettavassa Zana-tapauksessa. Otimme käsiteltäväksi Leyla Zanan oikeudenkäyntiä koskevan kysymyksen äskettäisessä parlamentaarisen sekavaliokunnan kokouksessa Turkissa, kuten meillä on tapana. Oikeusministeri Cicek lupasi meille, että valtion turvallisuutta käsittelevät tuomioistuimet hävitetään seuraavassa perustuslaillisia uudistuksia koskevassa paketissa, joka julkaistaan tietääkseni tällä viikolla. Tämä on tietenkin merkittävä uutinen, koska nämä tuomioistuimet eivät edistä oikeutta eivätkä turvallisuutta. Turkin hallitus ymmärtää täysin Zana-tapauksen poliittisen merkityksen Euroopan parlamentille.
Vannoutuneena Turkin ystävänä haluan tuoda selvästi esiin, että jos Leyla Zanaa ja hänen kollegoitaan ei vapauteta pian, Turkin lähimmät ystävät eivät voi mitenkään vaatia, että liittymisneuvottelut on aloitettava joulukuussa. Mikään maa ei voi vakavasti harkita EU:n jäsenyyttä, kun maassa on lähes kuusi tuhatta mielipidevankia riippumatta siitä, kuinka kiistellyiksi nämä henkilöt osoittautuvat. 
Vinci (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, olin eilisaamuna Ankarassa oikeuskäsittelyssä, jossa Leyla Zanan ja kolmen muun demokraattiseen puolueeseen kuuluneen Turkin parlamentin entisen jäsenen 15-vuotinen tuomio vahvistettiin.
Tämän oikeudenkäynnin monista vakavista puolista, jotka muut jäsenet ja komission edustaja (kiitos heille) ovat jo maininneet, muuan merkille pantava seikka on se, että vuoden 1994 tuomio on vahvistettu. Strasbourgin tuomioistuin tuomitsi vuoden 1994 oikeudenkäynnin, koska se oli monelta osin laiton, ja vaati uutta oikeudenkäyntiä. Tuomio ei perustu tämän oikeudenkäynnin kulkuun, vaan siinä viitataan nimenomaisesti vuoden 1994 tuomioon. Ankarassa sijaitseva valtion turvallisuutta käsittelevä tuomioistuin loukkasi sekä Euroopan unionia että Strasbourgin tuomioistuinta.
Osallistuin kaikkiin käsittelyihin ja voin todeta, että puolustautumisoikeutta oli loukattu mitä ilmeisimmin. Tarkemmin sanottuna puolustukselta evättiin kaikki mahdollisuudet vastata objektiivisesti todistajien väitteisiin. Kaikki 14 käsittelyä osoittivat, että tuomioistuin pyrki ainoastaan suojelemaan vuoden 1994 tuomiota.
En lisää mitään yleisempiä huomautuksia, koska yhdyn ennen minua puhuneiden jäsenten esittämiin näkemyksiin. Euroopan komissio esittää lokakuussa ehdotuksen, joka koskee mahdollista neuvottelujen aloittamista Turkin liittymiseksi Euroopan unioniin ja kyseisten neuvottelujen aloittamisen ajankohtaa. Kuunneltuani myös komission jäsentä luotan siihen, että Euroopan komission arviointi on huolellinen. Kuultuani kollegoitani luotan myös siihen, että tuleva parlamentti arvioi huolellisesti, onko suositeltavaa aloittaa neuvottelut Turkin liittymiseksi Euroopan unioniin ja aloitetaanko ne välittömästi. Rehellisesti sanottuna edellytykset neuvottelujen aloittamiseksi eivät täyty tällä hetkellä. 
Lagendijk (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, eilisen tuomion tulos ei valitettavasti ollut yllätys. Ne, jotka ovat seuranneet tämän asian käsittelyä viime kuukausina ja vuosina, ovat voineet todeta omin silmin, että tämä oikeudenkäynti oli farssi. Tuomarit ja erityisesti yleinen syyttäjä eivät olleet lainkaan kiinnostuneita todella tutkimaan uudelleen vanhoja todisteita vuodelta 1994. Puolustuksella ei ollut tässäkään oikeudenkäynnissä tilaisuutta kutsua uusia todistajia, jotka halusivat esittää vastakkaisia todisteita. Tämä oli esimerkki huonosta oikeudenkäynnistä, ja huonon oikeudenkäynnin tulos on huono tuomio.
Eräs asia on kuitenkin selvä: tätä ei voida pitää niinkään osoituksena hallituksen suhtautumisesta uudistukseen kuin osoituksena konservatiivien itsepäisestä vastarinnasta. Eiliset tuomarit halusivat näyttää, kuka on pomo. Heidän vastauksensa on selkeä: me olemme pomoja, eivät Euroopan parlamentti tai Euroopan komissio Brysselissä, eikä myöskään hallitus Ankarassa: me päätämme, mitä tässä asiassa tapahtuu. Mielestäni ainoa tapa, jolla hallitus voi rajoittaa niitä vahinkoja, jotka se on epäilemättä kärsinyt neuvottelujen aloittamista joulukuussa koskevien pyyntöjensä osalta, on osoittaa, että tämä on poikkeus sääntöön. Säännön on oltava sama: uudistukset, joista on sovittu kirjallisesti, on toteutettava käytännössä.
Annan kaksi esimerkkiä. Suunnitelmista – korostan sanaa "suunnitelmat" – lakkauttaa valtion turvallisuutta käsittelevät tuomioistuimet on jo puhuttu. Kehotan hallitusta kiirehtimään tässä asiassa sen sijaan että se pitkittää asioita sekä takaamaan, että nämä tuomioistuimet todella lakkautetaan joulukuuhun mennessä.
Toinen esimerkki, joka on tässä yhteydessä tietenkin hyvin vertauskuvallinen, on kurdin kielen käyttö. Muistutettakoon, että tämä koko kysymys alkoi siitä. Kurdin kielen käyttö sallitaan teoriassa mutta vain teoriassa. Käytännössä on edelleen monia hallinnollisia esteitä. Tämän vuoksi on hyvin tärkeää, että kurdin kieltä voidaan todella käyttää kouluissa ja tiedotusvälineissä tämän vuoden loppuun mennessä.
Lopuksi muistuttaisin niitä, jotka ovat päätelleet yksinomaan tämän asian perusteella, ettei neuvotteluja saa aloittaa, Zanan omista sanoista. Kirjeessä Euroopan parlamentille hän totesi olevansa mieluummin vankilassa sellaisessa maassa, joka neuvottelee Euroopan unionin kanssa, kuin vapaana sellaisessa maassa, jolle EU on kääntänyt selkänsä. 
Oostlander (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin tukea kollegani Lagendijkin kauniita sanoja. Mielestäni olisi hyvä, jos Leyla Zana olisi vapaana maassa, joka neuvottelee Euroopan unionin kanssa. Itse asiassa se on ainoa vaihtoehto, jota pidän hyväksyttävänä.
Itse asiassa on hyvin harvinaista, että joku on viettänyt vankilassa niin pitkän ajan ja saanut Saharovin palkinnon niin kauan sitten. Tilanne on hyvin epätavanomainen. On myös hyvin epätavanomaista, että Euroopan unioni jatkaa toimiaan näin kauan olettaen, että tilanne pysyy muuttumattomana. Tämä ei voi jatkua. Meidän on häiriköitävä, painostettava enemmän, jotta tämä painostus voidaan kohdistaa vuorostaan vastustaviin voimiin Turkissa.
Vanha valtion filosofia, vanhanaikainen kemalismi, on edelleen melko vallitseva, kuten tämä oikeudenkäynti osoittaa. Hallitsevat tahot tukevat itse tätä vanhaa ajattelutapaa ja tekevät tietenkin samoja johtopäätöksiä toistuvasti. Olen samaa mieltä muiden jäsenten kanssa, jotka ovat jo esittäneet puheenvuoron ja todenneet, että epätavallinen piirre tässä asiassa on, että hallitus – tunnustettakoon – tekee parhaansa ja on toteuttanut joitakin merkittäviä lainsäädännöllisiä uudistuksia. Hallitus tuki erityisesti sitä muutosta, jonka ansiosta oikeudenkäynnit voidaan aloittaa uudelleen. Se otti käyttöön myös mahdollisuuden vapauttaa henkilö vankilasta, mutta tätä mahdollisuutta ei käytetä: lainsäädäntöä ei joko sovelleta lainkaan tai sitä ei sovelleta asianmukaisesti. Mielestäni meidän on saatava hallituksemme vakuuttuneiksi tästä. Kyse ei ole ainoastaan yksittäisistä oireista, kuten Leyla Zanan ja hänen kumppaniensa vakavasta tapauksesta. Kyseessä on seuraus vakavammasta asiasta, josta meidän on neuvoteltava Turkin kanssa. Lisään myös, että mielestäni on tärkeää luoda yhteyksiä eurooppalaisten tuomarien ja yleisten syyttäjien sekä heidän turkkilaisten kollegojensa välille asenteiden muuttamiseksi. Väärä asenne saattaa johtaa väärille urille yhä uudelleen ja synnyttää vähemmistöihin kohdistuvaa kansallista vihaa, joka johtuu pelosta, että he saattavat heikentää valtion yhtenäisyyttä.
Näistä syistä katson, että meidän on vaadittava, että nykyisiä mahdollisuuksia käytetään Leyla Zanan ja muiden samankaltaisista niin sanotuista rikoksista vankeuteen tuomittujen henkilöiden vapauttamiseksi ennen koko oikeudenkäyntimenettelyn uudistusta. 
André-Léonard (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, halusin puheenvuoron, koska en luonnollisestikaan voi hyväksyä tämän oikeudenkäynnin tulosta. Oikeudenkäynti on aloitettu uudelleen kahdesti. Korkein oikeus aloitti oikeudenkäynnin uudelleen EU:n ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen pyynnöstä. Tuomio on samanlainen kuin aikaisemminkin. Tässä hämmentävässä tilanteessa voimme ainoastaan todeta, että olemme hyvin pettyneitä.
Kävin katsomassa Leyla Zanaa ja muita kurdivankeja vuonna 1995 vankilassa Ankarassa. Pitäkäämme mielessä, että heidät on vangittu mielipiteidensä vuoksi. Se tapahtui samana vuonna, jolloin oli tarkoitus äänestää tulliliitosta. Olin hyvin hämmentynyt ja totesin, että ehkä minun pitäisi antaa Turkille mahdollisuus, koska kannatin sen liittymistä tulevaisuudessa. Matkustin tämän vuoksi maahan tutustuakseni sen kehitykseen, jolle halusin antaa mahdollisuuden äänestämällä tulliliiton puolesta. Arvelin, että se saattaisi edistää ihmisoikeuksien, vähemmistöjen ja ilmaisunvapauden kunnioittamista.
Minun on tietenkin todettava tänään, etteivät asiat ole valitettavasti kehittyneet kovinkaan myönteisesti. Arvoisa puhemies, kannatan kuitenkin Turkin liittymistä Euroopan unioniin. Olen kuitenkin pahoillani siitä, että Turkki loukkaa ihmisoikeuksia edelleen, ja vaadin merkittäviä toimia. Muutoin pelkään, että liittyminen etenee huonosti. 
Uca (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tuomioistuimen päätös Leyla Zanan tapauksessa osoittaa epäilemättä, ettei Turkki ole vielä valmis neuvottelemaan liittymisestään EU:hun. Välittämättä Turkissa toteutetuista virallisista uudistuksista tuomioistuin toimii edelleen samalla tavalla kuin menneisyydessä, niin että me kaikki käsittelyihin osallistuneet saatoimme päätellä, että alkuperäinen tuomio, joka perustui yhteen kurdin kielellä lausuttuun virkkeeseen ja jota Euroopan ihmisoikeustuomioistuin arvosteli ankarasti, pidettäisiin voimassa. Turkki olisi voinut käyttää oikeudenkäyntiä keinona osoittaa, ettei sen oikeusjärjestelmää koskevia uudistuksia ole tehty ainoastaan paperilla. Pohjimmiltaan tässä ei ole kyse lain kirjaimesta, vaan naisesta, jonka kohtalosta oli tullut Turkin politiikan ja Turkin oikeuslaitoksen epäonnistumisen symboli. Hänen oikeudenkäyntinsä oli tilaisuus todeta, kuinka vakavasti uudistuksiin suhtaudutaan. Ei se eikä myöskään se, että maailma kohdisti katseensa heihin, voinut saattaa tuomioistuinta noudattamaan oikeudenkäynnin osalta oikeusvaltioperiaatetta. Tämän vuoksi kysyn teiltä, kuinka uudistuksia voidaan lainkaan toteuttaa, jos edes Leyla Zanan tapaus ei voi saada aikaan muutosta Turkin oikeusjärjestelmässä?
Täsmennettäköön, että kannatan periaatteessa Turkin liittymistä EU:hun, edellyttäen, että Turkki täyttää asiaan kuuluvat edellytykset. Turkki on tiennyt jo vuosia, että sen liittyminen edellyttää perinpohjaista muutosta, mutta eilinen tuomio osoittaa, ettei halukkuutta siihen ole vielä, minkä vuoksi EU:n on nyt lopultakin lopetettava kaikki puheet liittymisneuvottelujen pikaisesta aloittamisesta. Ne jotka väittävät edelleen tämän päätöksen jälkeen, että liittymisneuvottelut voidaan aloittaa kuuden kuukauden kuluessa, osoittavat ainoastaan välinpitämättömyytensä Kööpenhaminan kriteereitä kohtaan ja kiinnostuksensa strategisten tavoitteiden täytäntöönpanoon välittämättä mistään muusta. Tosiasia on kuitenkin edelleen, että arviointiperusteet, jotka EU:n jäsenyyttä hakeneiden maiden on täytettävä, on esitetty ja niitä sovelletaan edelleen. Niin kauan kuin Turkki ei ota kyseistä seikkaa huomioon, liittymisneuvotteluja ei voida käydä. 
Nielson,
    Arvoisa puhemies, minulla ei ole monia huomautuksia eri puheenvuoroihin. Haluan sanoa ainoastaan, että oikeuslaitoksen riippumattomuus vääristyy, kun oikeuslaitoksen osan koko rakenne, toiminta ja menettelytavat tekevät tyhjiksi demokraattiset perusperiaatteet. Tämä on verrattavissa Guantánamon tilanteeseen. Se ei ole kovin hyvä. Tämän vuoksi suhtaudumme myönteisesti ehdotukseen, jonka mukaan valtion turvallisuutta käsittelevät tuomioistuimet lakkautetaan, ja komissio ottaa tämän kysymyksen asianmukaisesti huomioon Turkkia koskevassa kertomuksessamme lokakuussa. 
Puhemies.
   Vastaanotin tämän keskustelun päätteeksi viisi päätöslauselmaehdotusta työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti(2).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu:
– Randzio-Plathin laatimasta talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnöstä (A5-0280/2004) komission suosituksesta vuosiksi 2003–2004 annettujen jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen tarkistamiseksi vuonna 2004 (KOM(2004) 238 – C5-0183/2004 – 2004/2020(INI))
– Hermangen laatimasta työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnöstä (A5-0277/2004) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (KOM(2004) 239 – C5-0188/2004 – 2004/0082(CNS)). 
Hermange (PPE-DE ),
    Työllisyyteen liittyvät tulokset ovat nykyisin tärkeä osa vuonna 2000 määriteltyä Lissabonin päätavoitetta. Kuten varmaan tiedätte, tavoite on seuraava: Euroopan unionista "on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta." Ei pidä unohtaa, että Euroopassa on jo saavutettu huomattavaa edistymistä: vuoden 1999 jälkeen maanosaamme on luotu kuusi miljoonaa uutta työpaikkaa.
On kuitenkin selvää, ettei Euroopassa tästä edistymisestä huolimatta saavuteta määrällistä välitavoitetta, joka on nostaa työllisyysaste 67 prosenttiin vuoteen 2005 mennessä. Tänään eräässä suuressa ranskalaisessa sanomalehdessä otsikkona oli "Euroopan kasvu pysähdyksissä". Kasvu on vain 1,7 prosenttia. Tämän vuoksi, siis talouskehityksen hidastumisen vuoksi, meidän on tehtävä kaikkemme, ja Euroopan unionin on velvollisuutena on ryhtyä toimiin.
Wim Kokin selonteko laadittiin nimenomaan tällaista taustaa vasten. Siinä korostetaan, että on kiireesti toteutettava konkreettisia toimia eli ratkaisevia toimenpiteitä vero-, sosiaali- ja ympäristöalalla sekä tutkimuksen ja innovaatioiden tukemiseksi, jotta kaikilla aloilla voidaan erityisesti luoda työpaikkoja ottaen tietysti huomioon maailmanlaajuistuminen ja väestön ikääntymiseen liittyvät ongelmat. Tämä edellyttää erityisesti nopeaa reagoimista ja hyvää muutosten hallintaa. Tämän vuoksi tehtävänämme on valita muutosten suunta, jotta emme joudu niiden uhriksi. Tästä syystä olen halunnut mietinnössäni korostaa työllisyyspolitiikan suuntaviivojen konkreettista täytäntöönpanoa.
Ensinnäkin on parannettava yritysten ja niiden työntekijöiden kykyä reagoida. Tämä edellyttää mukautumista henkistä pääomaa ja elinikäistä oppimista lisäämällä ja tukemalla. Tarvitaan myös toimia, joilla rohkaistaan yritysten perustamiseen, erityisesti pienyritysten perustamiseen. Tässä hengessä (tätä käsitellään mietintöön tehdyssä tarkistuksessa 7) Euroopassa on tuettava verkostoja ja kumppanuuksia, esimerkiksi osaamiskeskuksia, jotka luovat yhteyksiä pienyritysten, tutkimuskeskusten, korkeakoulujen ja yksityisten yritysten välille.
Toiseksi on aktivoitava työtä tekevää väestöä ja itse asiassa koko väestöä. Tästä syystä suosittelen, että nuorten työllisyys asetetaan Euroopassa keskeiselle sijalle (tämä on tarkistuksen 5 aiheena).
Kolmanneksi Euroopassa on käynnistettävä laaja teollisuustoiminnan vähenemistä torjuva suunnitelma. Näin ollen (tämä on tarkistuksen 6 aiheena) on tärkeää, että Euroopan unionissa tuetaan epäsuotuisimmassa asemassa olevia alueita laiminlyömättä myöskään dynaamisimpien alueiden kehittämistä. Tätä käsitellään tarkistuksessa 5.
Neljänneksi tarvitaan hyvää hallintotapaa koskevia erityisiä ohjeita. Samaan päädytään myös Wim Kokin selonteossa. Hyvä hallintotapa tarkoittaa, että toimintaan on saatava mukaan kaikki toimijat – kansalliset parlamentit, alueelliset ja paikalliset toimijat, työmarkkinaosapuolet, ammattiliitot, yhdistykset ja myös yritykset. Samalla on helpotettava rakennerahastojen varojen käyttöä. Tähän asti Euroopassa on tuettu jäsenvaltioiden politiikkaa avustamalla, ikään kuin tarjottu niille kainalosauvoja, mutta ei taloudellisen dynaamisuuden hengessä. Olen sitä mieltä, että vaikka onkin tarpeen tukea epäsuotuisimpia alueita, Euroopan on myös näytettävä ja osoitettava dynaamisuutensa muulle maailmalle. Yhteisön rahoituspolitiikkaa on toteutettava taloudellisen dynaamisuuden hengessä. Tähän sanomani kiteytyy.
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että johtuen eilen toimitetuista äänestyksistä, jotka koskivat tärkeitä aiheita, kuten elinkaariajattelua, renkaita, marmeladeja ja makeutettuja kastanjasoseita – kaikki siis merkittäviä äänestyksiä – meidän on keskusteltava työllisyyspolitiikasta nyt ja vielä ilman neuvoston edustajien läsnäoloa. Olen pahoillani, että meidän oli laadittava mietintö tällaisissa olosuhteissa, eli näin epäselvässä tilanteessa. Nythän ollaan siis laatimassa mietintöä suuntaviivoista, eli lainsäädäntöä koskevaa mietintöä, mutta sääntöjä ei voida muuttaa, koska suuntaviivat on vahvistettu kolmen vuoden ajaksi, aivan kuin ympäristöolosuhteet ja asiaan liittyvät kansainväliseen ja sosiologiseen ympäristöön sekä rahoitukseen ja verotukseen liittyvät tekijät eivät muuttuisi. 
Randzio-Plath (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on aina vaatinut, että talous-, työllisyys-, sosiaali- ja finanssipolitiikkaa olisi koordinoitava ja tarkasteltava yhdessä, jotta Euroopan unionin kasvu-, työllisyys- ja sosiaalistrategiat olisivat yhtenäisiä.
Mielestämme on oikein, että tehdään kuten nyt, eli ettei talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja tarkastella vuosittain, vaan pidemmällä aikavälillä. Siitä huolimatta näitä suuntaviivoja ja tarvetta sopeuttaa toimia kasvun ja työllisyyden muutosten mukaan on kuitenkin tarkasteltava käytännöllisesti ja kriittisesti.
On aivan selvää, että Euroopan talouskasvu on yhä heikkoa ja että talouden elpyminen euroalueella, jossa sitä on tapahtunut tai jossa se on vaikuttanut kasvuun myönteisesti, johtuu ennen kaikkea viennin jyrkästä kasvusta, kun taas kotimainen kysyntä on laskenut vähäisen yksityisen kulutuksen vuoksi useiden vuosineljännesten ajan. Tämä on huolestuttavaa, ja siksi haluamme tarkastella ja muuttaa talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja niin, että talouskasvu elpyy ja siitä tulee taloudellisesti, sosiaalisesti ja ekologisesti kestävämpää. Tämä on mahdollista vain, jos kaikki jäsenvaltiot pitävät kiinni siitä, mitä on sovittu.
Toistan Euroopan parlamentin esittämän kritiikin, että monet jäsenvaltiot eivät noudata Lissabonin strategian sitoumuksia, jotka koskevat kaikkien toimien yhdistämistä ja niveltämistä toisiinsa todella kestävän kasvun luomiseksi ja kilpailukyvyn vahvistamiseksi. Tämän vuoksi olen sitä mieltä, että suuntaviivoissa on painotettava entistä enemmän talouskasvun edistämistä investointien ja uusien työpaikkojen luomisen ja sitä kautta tuottavuuden parantamisen avulla.
Euroopan kasvualoitetta, jossa tämä on tavoitteena, onkin pidettävä myönteisenä asiana. Suuntaviivoista olisi kuitenkin myös käytävä selkeästi ja konkreettisesti ilmi, että niissä keskitytään inhimillisiin voimavaroihin, tutkimus-, kehittämis- ja innovointitoimintaan sekä teollisuuspolitiikkaan, jossa kiinnitetään erityistä huomiota pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, uusiutuviin energialähteisiin ja ympäristöystävälliseen teknologiaan.
Ympäristöteknologiaa koskeva toimintasuunnitelma on pantava täytäntöön, mutta emme saa myöskään unohtaa tarvetta investoida sosiaaliseen infrastruktuuriin, sillä tuottavuuden kasvua ei voida saavuttaa, jos Euroopan unionissa ei edistetä työn ja perheen yhteensovittamista ja nosteta näin naisten osuutta työvoimasta. Tämä on mielestäni todella tärkeää. Ei voida korostaa liikaa, että juuri tällä alalla useiden jäsenvaltioiden on tehostettava työtään.
Kasvua edistävien investointien rahoitus ei myöskään ole enää riittävää, minkä vuoksi talouspolitiikan suuntaviivoihin olisi sisällytettävä koordinointitoimia, joilla torjutaan epäreilua verokilpailua ja veronkiertoa. Lisäksi nykyisen Quick Start --ohjelman ja Euroopan kasvualoitteen menokehykset ovat riittämättömiä. Kaikki taloudelliset tutkimuslaitokset ovat nimittäin oikeutetusti todenneet, ettei investoinneilla ole toivottua vaikutusta, jos ne eivät ole vähintään yhtä prosenttia bruttokansantuotteesta – eikä etenkään myönteistä vaikutusta yli 14 miljoonan henkilön joukkotyöttömyyteen Euroopan unionissa.
Sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden sekä todellisen lähentymisen on edelleen oltava keskeisellä sijalla talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa, mutta jatkossa on määriteltävä entistä selkeämmin, millaisten toimien yhdistelmällä voidaan saavuttaa hyviä tuloksia. On nimittäin pyrittävä saavuttamaan vahva synergia tarvittavien rakenneuudistusten, investointien sekä vakautta ja kasvua tukevan makrotalouspolitiikan välillä. Tässä yhteydessä tarvitaan tietysti entistä joustavamman vakaus- ja kasvusopimuksen järkevää käyttöä.
Avoimuus ja Lissabonin strategian osallistava täytäntöönpano eivät ole vain yleviä tavoitteita, vaan todella lupaavia lähestymistapoja, joiden avulla muutoskumppanuuksia voidaan käyttää Lissabonin strategian toteuttamiseen. Mielestäni muutoskumppanuuksien on keskityttävä kattavasti taloudellisiin, sosiaalisiin ja ekologisiin kysymyksiin, jotta Lissabonin strategiaa voidaan parantaa ja muotoilla poliittisempaan muotoon.
Kannatan Lissabonin strategian henkeä, joten olen sitä mieltä, että Lissabonin strategia on kattavin Euroopan unionin ongelmien hallintaan tähtäävä strategia. Näitä suuntaviivoja on kuitenkin tietysti saatettava ajan tasalle vuosittain, jos talouskehitys sitä edellyttää, ja nyt ajantasaistaminen näyttää olevan entistäkin tarpeellisempaa. Rakennerahastojen uudistuksien yhteydessä on otettava huomioon, että rakennerahastojen ja niiden käytön sekä talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen välillä on oltava yhteys. Lisäksi kokonaisuus on muotoiltava niin, että kaikkien osapuolten on todella pyrittävä luomaan tämä yhteys kestävän kasvun, täystyöllisyyden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden hyväksi. 
Dimas,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen, että voin tänään osallistua keskusteluunne talous- ja työllisyyspolitiikasta.
Keskustelua käydään vastauksena talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen tarkistamiseen ja Euroopan työllisyysstrategiaa koskevaan komission vuoden 2004 kertomukseen. Haluaisin onnitella erityisesti parlamentin jäseniä Randzio-Plathia ja Hermangea heidän mietintöjensä johdosta. Komission hyväksymä "täytäntöönpanopaketti", joka käsittää talouspolitiikan laajat suuntaviivat ja työllisyyspolitiikan suuntaviivat, todistaa jälleen kerran, että selkeyttäminen kannattaa. Sen ansiosta on paitsi tarkistettu Euroopan unionin talous- ja työllisyyspolitiikan koordinointia myös saatu nämä kaksi perusmenettelyä täydentämään toisiaan ja liittymään toisiinsa entistä paremmin. Selkeyttämisen ja politiikkojen koordinoinnin päätavoitteena oli tehostaa niitä painottamalla enemmän niiden soveltamista kuin suuntaviivojen laatimista vuosittain.
Sekä talouspolitiikan laajat suuntaviivat että työllisyyspolitiikan suuntaviivat hyväksyttiin kolmeksi vuodeksi. Alusta alkaen oli selvää, että suuntaviivoja muutetaan ainoastaan huomattavien muutosten vuoksi. Näin ollen, koska huomattavia muutoksia ei ole tapahtunut, kolmivuotisten suuntaviivojen on pysyttävä ennallaan tänä vuonna. Pitämällä strategian vakaana voimme parantaa mahdollisuuksia suunnitella ja ennustaa Euroopan unionin toimien vaikutuksia sekä varmistaa niiden jatkuvuuden ja tehokkuuden.
Haluaisin ensin kommentoida talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Komission mielestä näiden suuntaviivojen mukainen poliittinen kokonaisstrategia pätee yhä. Vuoden 2004 tarkistuksessa korostettiin 10 uuden jäsenvaltion mukaan ottamista politiikkojen koordinointiin. Haluaisin tarkastella näitä kahta näkökohtaa tarkemmin ottaen huomioon myös tietyt talous- ja raha-asioiden valiokunnassa esitetyt kommentit.
Euroopan komissio on vahvistanut yhteisön talouspolitiikan keskipitkän aikavälin strategian, joka määritellään vuosiksi 2003–2005 annetuissa talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa. Strategiassa on kolme keskeistä osaa: makrotalouspoliittiset toimet, jotka perustuvat kehitykseen ja vakauteen, taloudelliset uudistukset kehitysmahdollisuuksien edistämiseksi sekä kestävyyden lisäämiseen tähtäävät toimet. Tässä kokonaisuudessa keskitytään siihen, miten talouspolitiikalla voidaan edistää Lissabonin tavoitteiden saavuttamista.
Syyt nykyisen strategian jatkamiseen ja edistyksen saavuttamiseen ovat ilmeisiä. Ensinnäkin talouskehitys vastaa odotuksia, jotka meillä oli viime vuonna neuvoston antaessa nykyiset talouspolitiikan laajat suuntaviivat. Kuten uusissa talousennusteissamme todetaan, Euroopan unionin taloudet ovat elpymässä, ja elpymisprosessin odotetaan vahvistuvan. Olen tietysti ottanut huomioon jäsen Randzio-Plathin esiin tuomat talouden elpymistä ja kasvua koskevat huolet sekä jäsen Hermangen tänään käsiteltävässä mietinnössä esittämät huomautukset talouden ja kasvun pysähtymisestä. Joka tapauksessa on niin, että makrotalouspolitiikan yleiskehys ei ole huono. Haluaisin korostaa – ja niin on mielestäni tehtävä – että meidän on ponnisteltava rahoituksen rakenneuudistusten edistämiseksi, kun elpyminen etenee, emmekä saa tehdä virheitä, kuten edellisillä kerroilla lyhyen aikavälin talouden ollessa kestävällä pohjalla.
Toiseksi sekä potentiaalisen kasvun että talouden kestävyyden vahvistamiseksi tarvitaan rakenneuudistuksia koskevien tavoitteiden määrätietoista toteuttamista. Nykyisten laajojen suuntaviivojen toteuttamista koskevassa ensimmäisessä arvioinnissaan tammikuussa komissio totesi, että oli havaittavissa jonkin verran edistymistä. Oli kuitenkin selvää, että uudistuksissa on edettävä vieläkin pitemmälle, jotta Lissabonin tavoitteiden saavuttaminen ei vaarannu. Talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen vuoden 2004 tarkistuksessa keskitytään uusien jäsenvaltioiden integroimiseen talouspolitiikkojen koordinointiin. On myönteistä, että jäsen Randzio-Plathin mietinnössä ja päätöslauselmaesityksessä tuetaan tätä tavoitetta. Uusien jäsenvaltioiden taloudelliset haasteet eivät eroa olennaisesti nykyisten jäsenvaltioiden haasteista – ne ovat vain suurempia.
Keskipitkän aikavälin talousstrategialla voidaan vastata unioniin liittyvien valtioiden haasteisiin. Makrotalouspolitiikan ja tarvittavien rakenneuudistusten vuorovaikutuksesta syntyvä synergia johtaa asteittaiseen todelliseenlähentymiseen näiden valtioiden välillä. Tämä, asteittainen todellinen lähentyminen, on liittyvien maiden tärkein haaste.
Vuoden 2004 työllisyyspolitiikan suuntaviivojen osalta haluaisin aivan ensimmäiseksi kiittää työllisyys- ja sosiaalivaliokuntaa ja erityisesti esittelijää, jäsen Hermangea, dynaamisuudesta, jolla tätä Euroopan parlamentin lausuntoa on laadittu. On hyvin myönteistä, että mietinnössä käsiteltävät kysymykset liittyvät kaikki politiikan neljään perusalaan, jotka on määritelty Euroopan työllisyystyöryhmässä ja vuoden 2004 yhteisessä työllisyysraportissa ja jotka vahvistettiin kevään Eurooppa-neuvostossa. Nämä neljä alaa ovat: työntekijöiden ja yritysten sopeutumiskyvyn parantaminen, työllisten osuuden lisääminen, työpaikkojen laadun parantaminen ja investoiminen inhimillisiin voimavaroihin. Näin ollen olen sitä mieltä, että olemme olennaisilta osin samalla aaltopituudella, huolissamme samoista kysymyksistä ja pidämme samoja toimia ensisijaisina tulevina vuosina. Lisäksi on tärkeää, että korostitte tarvetta arvioida entistä ankarammin jäsenvaltioiden saavuttamia tuloksia Euroopan työllisyysstrategian toteuttamisen edistämiseksi.
Tarkastelen hyvin lyhyesti komission ehdotusta vuoden 2004 työllisyyspolitiikan suuntaviivoista. Komissio ehdottaa, että neuvostossa viime heinäkuussa hyväksytyt suuntaviivat säilytetään ennallaan. Osana Euroopan unionin talous- ja työllisyyspolitiikan selkeyttämisprosessia työllisyyden suuntaviivat määritetään kolmeksi vuodeksi kuten talouspolitiikan laajat suuntaviivatkin. Viime vuonna toteutetun työllisyyspolitiikan uudistuksen tavoitteena oli ottaa paremmin huomioon Euroopan unionin työmarkkinoiden perushaasteet Lissabonin tavoitteiden saavuttamisessa vuoteen 2010 mennessä. Uudistuksessa korostettiin keskipitkän aikavälin lähestymistapaa ja sellaisen poliittisen kehyksen määrittelemistä, jossa otettaisiin huomioon laajentuneen Euroopan unionin monimuotoisuus.
Yhteisessä työllisyysraportissa, josta sovittiin Euroopan työllisyystyöryhmässä Kokin johdolla, korostettiin tarvetta painottaa jäsenvaltioiden toteuttamien uudistusten seurantaa suuntaviivojen tarkistamisen sijaan. Samoin kevään Eurooppa-neuvostossa vahvistettiin yhteisessä työllisyysraportissa esitetty kanta, jonka mukaan työllisyyspolitiikkaa koskevassa menettelyssä on seuraavana vuonna keskityttävä edistymisen arviointiin. Näin ollen seuraavan yhteisen työllisyysraportin pääkysymyksenä on oltava se, miten jäsenvaltiot ovat toimillaan vastanneet kullekin maalle annettuihin erityisiin suosituksiin. Tämä tarkoittaa, että suositusten on oltava keskeisellä sijalla kansallisissa toimintasuunnitelmissa, jotka jäsenvaltiot – sekä nykyiset 15 että uudet jäsenvaltiot – toimittavat syksyllä 2004.
Lopuksi vakuuttaisin vielä, että Euroopan komissio on tyytyväinen Euroopan parlamentin rakentavaan lähestymistapaan, jonka mukaan parlamentti on keskittynyt tarkistuksissaan johdanto-osan kappaleisiin. Neuvoston kanssa käymissään neuvotteluissa Euroopan komissio ottaa huomioon ja tukee niitä tarkistuksia, jotka parantavat tiettyjä johdanto-osan kappaleita. Olen aivan varma, että voidaksemme vastata siihen valtavaan haasteeseen, jonka Lissabonin tavoitteiden saavuttaminen vuoteen 2010 mennessä meille asettaa, meidän on välttämätöntä keskittyä täysin toteutukseen, eli muuttaa haasteet poliittisiksi toimiksi. 
Hughes (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Hermangea hänen mietinnöstään – keskityn puheenvuorossani työllisyyteen – ja komission jäsentä hänen tämänaamuisesta lausunnostaan.
Jäsen Hermangen lähestymistapa on oikea: tavoitteena ei ole korjata suuntaviivojen rakenteen yksityiskohtia. Kun viime vuonna sovittiin talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen ja työllisyyspolitiikan suuntaviivojen selkeyttämisestä, sovittiin epäsuorasti, ettei itse suuntaviivoja muuteta ennen vuotta 2006 eli kauden puoliväliä. Tämä on oikea lähestymistapa: suuntaviivojen rakenteessa tarvitaan tällaista vakautta.
On kuitenkin myönnettävä, että meidän on keskityttävä yhä enemmän sekä talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen että erityisesti ehkä työllisyyspolitiikan suuntaviivojen täytäntöönpanoon. Ongelmana on nimenomaan, etteivät jäsenvaltiot pane suuntaviivoja asianmukaisesti täytäntöön.
Tämän vuoksi olemme ehdottaneet muutamia johdanto-osan kappaleisiin liittyviä tarkistuksia, joissa keskitytään täytäntöönpanon keskeisiin aloihin. Esimerkiksi tarkistus 1 koskee tutkimusta ja kehitystä. Kun talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja ja työllisyyspolitiikan suuntaviivoja selkeytetään, on aivan perusteltua odottaa, että samalla kehitetään kattava eurooppalainen järjestelmä elinikäiseen oppimiseen, tutkimukseen ja kehitykseen sekä infrastruktuuriin investoimista varten. Näin Euroopan unionista voidaan luoda voimakas kasvun edistäjä, ja kasvun ansiosta voidaan saavuttaa täystyöllisyys ja luoda laadukkaita työpaikkoja sekä edistää sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Juuri tästähän on kyse Lissabonin prosessissa, jonka tavoitteiden saavuttamisessa ollaan tällä hetkellä huomattavasti jäljessä aikataulusta.
Tarkistuksessa 2 keskitymme muutamaan työllisyystyöryhmän Kokin selonteossa korostamaan kysymykseen, nimittäin sopeutumiskykyyn ja elinikäiseen oppimiseen. Ne sisältyvät myös työllisyyspolitiikan suuntaviivoihin. On kuitenkin todettava, että kaikissa kansallisissa toimintasuunnitelmissa on vaihtelevassa määrin epäonnistuttu näitä koskevien tavoitteiden saavuttamisessa.
Tarkistuksessa 3 käsitellään kansallisten parlamenttien, työmarkkinaosapuolten, kansalaisjärjestöjen sekä alue- ja paikallisviranomaisten sitouttamista suuntaviivojen toteuttamiseen. Näitä hallintotasoja on kannustettava sitoutumaan suuntaviivoihin ja varmistamaan niiden asianmukainen täytäntöönpano.
Olen erityisen tyytyväinen jäsen Hermangen esittämään tarkistukseen 6, joka koskee rakennerahastojen tehokkaampaa käyttöä suuntaviivojen toteuttamiseksi. Pidän myönteisenä myös tarkistusta 7, jonka avulla kannustetaan yrityksiä ennakoimaan entistä paremmin talouden, tekniikan ja teollisuuden muutoksia. Työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on koko vaalikauden ajan pitänyt kiinni ennakoivan lähestymistavan soveltamisesta teollisuuden muutoksiin. Jäsen Hermange on oikeassa vaatiessaan sitä.
Lopuksi toteaisin, että tiedän jäsen Bushill-Matthewsin aikovan jättää käsiteltäväksi tarkistusta 5 koskevan suullisen tarkistuksen, jonka tarkoituksena on painottaa tarvetta saada ikääntyneet työntekijät pysymään työmarkkinoilla. Me hyväksyisimme tällaisen tarkistuksen mielellämme. 
Schmidt, Olle (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi kiittää molempia esittelijöitä erinomaisesta työstä. Erityisesti kohdistan kiitokseni jäsen Randzio-Plathille hänen työstään tämän mietinnön hyväksi. Hän on työskennellyt ahkerasti myös talous- ja raha-asioiden valiokunnassa. Jäsen Randzio-Plath, puheenjohtajuudellenne on ollut luonteenomaista puolueettomuus, asiantuntemus ja ammattimaisuus. Olen varma, että teitä jäädään kaipaamaan talous- ja raha-asioiden valiokunnassa. Kiitos!
EU:n taloudessa on edelleen vaikeita ongelmia. Talouden kokonaiskasvu ei ole niin nopeaa kuin toivottiin ja odotettiin. Vaikka Yhdysvalloissa talouden tilanne paranee koko ajan, yhä on monia ongelmia. Kaksinkertainen alijäämä ja poliittinen epävarmuus heikentävät talouskehitystä. Myöskään euroalueen talouskasvu ei ole vakuuttavaa. Olemme hyvin tietoisia nykyisistä luvuista.
EU:n nykyiset 15 jäsenvaltiota näyttävät olevan taloudellisesti vahvempia: talouskasvu on tänä vuonna 2 prosenttia ja ensi vuonna 2,4 prosenttia. Uusissa jäsenvaltioissa tilanne on huomattavasti parempi: niissä tämän vuoden kasvu on 3,5 prosenttia ja ensi vuoden kasvu keskimäärin 4 prosenttia. Tällaisista luvuista voidaan vain uneksia EU:n nykyisissä 15 jäsenvaltiossa. Uusissa jäsenvaltioissa muutokset ovat olleet hyvin kauaskantoisia, usein kivuliaitakin. Kehitys näyttää oikeansuuntaiselta, vaikka sitä kohtaan voidaan esittää myös kritiikkiä ja kehottaa varovaisuuteen, kuten esimerkiksi IMF teki tänään.
EU:n nykyisten 15 jäsenvaltion olisi otettava enemmän oppia uusista jäsenvaltioista talouskehityksensä edistämiseksi. Lisääntyvä kilpailu ja avautuvat markkinat ovat kaikille eduksi. Sen sijaan että arvostelisimme Slovakiaa ja Viroa sekä muita maita, joissa veroja on laskettu ja luotu näin kasvumahdollisuuksia, meidän olisi tarkasteltava, mitä tästä voidaan oppia. Ennen kaikkea olisi vahingollista, jos EU kansallisia talouksia yhdenmukaistaessaan ja ohjatessaan pakottaisi uudet jäsenvaltiot veronkorotuksiin ja laajoihin hyvinvointipalvelujen uudistuksiin nopeammin kuin mihin valtiot itse ovat valmiita. Tietysti kilpailu kiristyy – se on jo kiristynyt. Yhtiöverotus on uusissa jäsenvaltioissa alhaisempi kuin meillä, mutta terve kilpailu on hyödyllistä.
Useissa jäsenvaltioissa tarvitaan edelleen rakenneuudistuksia. Tiedämme, missä maissa uudistuksia ei ole toteutettu, mutta rikkureita tulee vielä valitettavasti lisää. Seuraavina vuorossa ovat Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta. Vakaus- ja kasvusopimus on mielestämme toiminut hyvin. Se on jo nyt joustava. Tietysti sääntöjä voidaan tarkistaa, mutta 
Me liberaalit olemme sitä mieltä, että Eurooppa voi selviytyä näistä taloudellisista vaikeuksista, mutta se vaatii entistä enemmän toimia. Lissabonin prosessi on toteutettava kokonaisuudessaan. Liberaalien resepti EU:n jäsenvaltioille kasvun ja uusien työpaikkojen aikaansaamiseksi käsittää kestävän julkisen talouden, lisääntyvän kilpailun, sisämarkkinoiden toteuttamisen kaikilta osin sekä rakennemuutosten läpiviemisen tulevaisuutta varten. Emme kannata Randzio-Plathin mietintöä koskevia ylimääräisiä tarkistuksia, vaan olemme valmiita tukemaan esittelijän esittämää tasapainoista ratkaisua.
Arvoisa puhemies, Euroopalla on edessään valtavia haasteita, mutta uuden Euroopan mahdollisuudet ovat vielä suuremmat. Euroopassa vallitsevat nyt rauha, vapaus, demokratia sekä yhteiskunnallinen ja taloudellinen vakaus. 
Schmid, Herman (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, olemme yhtä mieltä siitä, että Euroopan tilanne on hyvin huono. Jäsen Randzio-Plathin erinomaisesta mietinnöstä käy ilmi, kuinka paha tilanne todellakin on. Tämä koskee nimenomaan Eurooppaa eikä koko maailmaa, joten tilanteen täytyy liittyä jotenkin Euroopan olosuhteisiin. Olen yksi niistä, joiden mielestä syynä on vakaus- ja kasvusopimus sekä siihen liittyvä politiikka. Niin kauan kuin sopimus on voimassa, ei voida tehdä paljoakaan. Investoinnit ovat vähäisiä, kasvu heikkoa ja dynaamisuus puutteellista, mikä itse asiassa tarkoittaa sitä, että on ylimääräistä pääomaa. Tälle pääomalle on etsittävä paremmin tuottavia investointimahdollisuuksia Euroopan ulkopuolelta. Lisäksi Euroopassa on valitettavasti liikaa työvoimaa, mikä ilmenee työttömyytenä.
En usko, että tilannetta voidaan korjata ilman, että vakaus- ja kasvusopimuksesta luovutaan ja että sen sijaan aletaan painottaa julkisia investointeja keynesiläisen perinteen mukaisesti. Nykyään on kiellettyä puhua Keynesistä, mutta mielestäni on erittäin tärkeää alkaa keskustella Keynesistä ja jälkikeynesiläisyydestä. Se, ettei näin tehdä, johtuu varmasti jonkinlaisista ideologisista patoutumista. Muuten en pysty asiaa ymmärtämään.
Hyvästä työllisyyspolitiikasta ei juuri ole apua niin kauan kuin koulutetut ja pätevät kansalaiset eivät saa työtä. Yritykset eivät halua palkata heitä. On pantava toivo julkisiin investointeihin. Mielestäni ei ole kyse pelkästään infrastruktuurista, vaan pitkälti myös julkisten palvelujen kulutuksesta. Sitä on lisättävä. Olen myös sitä mieltä, että yksi mahdollisuus on työajan lyhentäminen, jotta työtä riittäisi useammille – tämä tuntuu olevan toinen asia, josta ei saa puhua. Silloin tasapaino paranisi ja työn tuottavuus nousisi. Tällaisia toimenpiteitä tarvitaan, jotta kehitys ei polkisi paikallaan. Niin kauan kuin uusliberalistinen politiikka hallitsee, Euroopan tilanne pysyy huonona. 

Jonckheer (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ketään tuskin yllättää, jos totean heti aluksi, että olen lähes täysin eri mieltä liberaalikollegani kanssa. Mielestäni tämän lainsäädäntökauden päätteeksi on aika tehdä lyhyt tilinpäätös Euroopan unionin talouspolitiikasta. Talouspolitiikka sisältää Lissabonin asialistan, jonka filosofiasta voidaan toki olla samaa mieltä, mutta jonka täytäntöönpano on itse asiassa ollut hyvin horjuvaa, koska siinä keskitytään pelkästään eri alojen vapauttamiseen ja jätetään asialistaan sisältyvät yhteiskunnalliset tavoitteet ja ympäristötavoitteet vähemmälle huomiolle.
Puutteita on kuitenkin toisellakin alalla: Euroopan unionin makrotalouspolitiikassa, jota – mikäli tällaista politiikkaa nyt ylipäätään on olemassa – toteutetaan vakaus- ja kasvusopimuksen avulla. Viime vuosina erityisesti Ranskassa ja Saksassa ratkaisuna on ollut toteuttaa finanssipoliittisia toimia alijäämien ja velkaantumisen vähentämiseksi samaan aikaan, kun valtion tulot ovat vähentyneet, ja toivoa, että kaikki ongelmat voidaan ratkaista lisääntyvän kasvun avulla. Tämä ei ole onnistunut. Kasvu on hyvin heikkoa, työttömyys lisääntyy, eri yhteiskuntaryhmien väliset tuloerot kasvavat eikä sosiaalista syrjäytymistä ja köyhyyttä ole onnistuttu vähentämään – maailman rikkaimpiin kuuluvalla alueella.
Mielestäni on olemassa vaihtoehtoja. Niistä on keskusteltu talous- ja raha-asioiden valiokunnassa, mutta ilman menestystä tai ainakin ilman enemmistön tukea. On vaihtoehtoja, jotka perustuvat erityisesti toimiin tarjonnan alalla, mutta myös huomattaviin toimiin menojen alalla. Onko oikein, että Yhdysvaltojen sotilasmenojen kasvua rahoitetaan eurooppalaisten säästöjen kasvulla? Esitän kysymyksen näin, koska näin se on esitettävä. On siis tilaa uuskeynesiläiselle politiikalle, joka perustuu täysin Euroopan unionin 25 jäsenvaltion sisämarkkinoihin sekä tarpeeseen lisätä julkisia ja yksityisiä investointeja. Euroopan kasvualoite on ehkä oikeansuuntainen, mutta määrällisesti ja laadullisesti riittämätön. Tarvitaan jäsenvaltioiden finanssipolitiikkojen koordinointia sekä lähentymistä koskevia sääntöjä sosiaali- ja ympäristöalalla, erityisesti työoloja ja palkkakehitystä – sanoin todellakin palkkakehitystä – ja ympäristöä koskevia sääntöjä.
Päätän puheenvuoroni verotuskysymyksiin. Niistä on keskusteltu paljon. Haluaisin vain todeta jäsen Schmidtille, että olin varsin yllättynyt erään ranskalaisen uutistoimiston uutissähkeestä, joka koski Ruotsin pääministerin Perssonin lausuntoa. Hän sanoi, että jos ehdokasvaltiot jatkavat yhtiöverojen laskemista nykyiseen tapaan, ei näitä maita voida enää rahoittaa rakennerahastojen kautta. Tällaisia kommentteja olisi hyvä pohtia. Totean – ja harkitsen nyt sanojani huolellisesti – että ne, jotka eivät halua asettaa yhtiöveroja määräenemmistömenettelyn alaiseksi Euroopan unionin perustuslaissa, ovat vastuuttomia, ja he joutuvat vastaisuudessa varautumaan yhä kovempaan verokilpailuun, joka purkaa sosiaaliturvajärjestelmämme. 
Blokland (EDD ).
    Arvoisa puhemies, viime tiistaina Euroopan keskuspankin puheenjohtaja Trichet piti puheen Euroopan taloudesta. Hän näytti olevan hyvin huolissaan talouskasvun hitaasta elpymisestä. Myös minä olen huolissani, sillä kasvun elpyminen näyttää viipyvän liian kauan. Passiivinen suhtautuminen ei edistä kasvua. Tarvitaan toimia, ja sitä me emme tunnu ymmärtävän.
Trichet'n mielestä – ja olen hänen kanssaan samaa mieltä – olemme yksimielisiä Euroopan tilasta, mutta – tässä menen pitemmälle kuin Trichet – politiikkamme ei tarjoa ratkaisuja ongelmiin.
Haluan kehottaa jäsenvaltioita sivuuttamaan erimielisyytensä kerta kaikkiaan ja ryhtymään toimiin. Kiina, Intia ja muut maat eivät jätä käyttämättä tilaisuutta hyväkseen ohittaakseen meidät. Tarvittavat toimet ovat ankaria ja vaaditaan poliittisia uhrauksia, mutta odottaminen olisi vastuutonta. 
Bushill-Matthews (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, rajoitun käsittelemään Hermangen mietintöä ja aloitan toteamalla, että tästä ei tule sellainen puheenvuoro, jonka olin aikonut esittää. Toivoin, että olisin voinut onnitella esittelijää erinomaisesta mietinnöstä. Se oli erinomainen mietintö, mutta valiokunnan käsittelyn aikana mietinnöstä oli valitettavasti poistettu useita parhaita osia, ennen kuin se ilmestyi alkuviikosta. Jäljellä on yhä hyvin hyödyllinen ja myönteinen mietintö, mutta se on vain pelkkä varjo siitä erinomaisesta ja hyvin perusteellisesta työstä, jonka esittelijä on tehnyt.
Maanantaina runsaslukuisena paikalla ollut PSE-ryhmä äänesti valitettavasti hänen tarkistuksensa kumoon. Ikävä kyllä, esittelijän itsensä ja erään toisen PPE-DE-ryhmän varapuheenjohtajan lisäksi minä olin ainoa paikalla ollut ryhmämme edustaja.
En halua kinastella sen vuoksi, että sosialistit ajoivat asiaansa. He uskovat olevansa oikeassa katsoessaan, ettei lainsäädännöllisiä muutoksia tarvita, enkä aio keskustella siitä nyt. Onnittelen heitä siitä määrätietoisuudesta ja tehokkuudesta, jolla he ajoivat asiaansa. Toteaisin kuitenkin kollegoillemme, etenkin poissaoleville parlamentin tämän laidan kollegoille, että jos välitämme työllisyydestä, kuten teemme, jos välitämme työttömyydestä, kuten teemme, jos välitämme työttömyydestä johtuvasta yhteiskunnallisesta epäoikeudenmukaisuudesta, kuten teemme, meidän on oltava valmiita asettamaan tämä asia etusijalle.
Vaikka työtä tehdään samanaikaisesti myös muissa valiokunnissa, meidän on varmistettava, että meitä on riittävästi paikalla näissä kokouksissa, jotta saamme oman kantamme läpi ja jotta saamme muutoksia aikaan. Muutokset ovat tärkeitä työllisyyspolitiikan suuntaviivoja koskevissa kysymyksissä. Olen iloinen, että komission jäsen korosti taas Lissabonin asialistan merkitystä. Siitä kaikki parlamentin ryhmät ovat olleet samaa mieltä.
Jos Lissabonin asialista aiotaan toteuttaa, ei riitä, että vain todetaan, ettei suuntaviivoja muuteta ennen vuotta 2006. Ei myöskään riitä, että todetaan, että on yksinomaan jäsenvaltioiden asia tehdä muutoksia ja panna suuntaviivat täytäntöön. Suuntaviivoja on vahvistettava ja kohdennettava uudelleen. Täällä parlamentissa on sekä paljon tehtävää että paljon peruttavaa, jotta Lissabonin prosessin etenemistä voidaan edistää.
Lopuksi haluaisin kiittää jäsen Hughesia siitä, että hän sanoi hyväksyvänsä ikääntyneitä työntekijöitä koskevan suullisen tarkistuksen, jota uskon esittelijänkin kannattavan ja jota aion ehdottaa myöhemmin tänä aamuna. Olen iloinen heidän tuestaan ja toivon, että se tietää hyvää yhteistyöllemme tulevalla vaalikaudella. Tiedän, että jäsen Hughes toivoo palaavansa tänne. Minäkin haluan palata, mutta ensi kerralla haluan enemmän tukea. 
Goebbels (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on jo kuukausia vaatinut vakaus- ja kasvusopimuksen sopeuttamista suhdannekierron mukaan. Olen useita kertoja kehittänyt ryhmäni puolesta konkreettisia ehdotuksia sopimuksen uudistamiseksi, jotta siitä tulisi Euroopan kasvun ja vakauden politiikan väline.
Näin ollen suosittelemme suurempaa tiukkuutta suotuisan suhdanteen aikana. Kyse olisi esimerkiksi vaatimuksesta, että jäsenvaltioiden talousarvion olisi oltava tasapainoinen kasvun ylittäessä esimerkiksi 3 prosenttia, vaikka suhdannemuutosten yhteydessä sallittaisiinkin enemmän joustavuutta infrastruktuurimenojen alalla. Tavoitteemme on Yhdistyneen kuningaskunnan kultaisen säännön saattaminen osaksi lainsäädäntöä koko Euroopassa.
Luxemburgin pääministeri, kristillissosialisti Jean-Claude Juncker, esitti äskettäin uudestaan sosialistien ehdotukset. -sanomalehdessä julkaistussa haastattelussa hän suositteli, että vakaus- ja kasvusopimuksen olisi oltava joustavampi, kun talouden tila on heikko, ja ankarampi, kun talouden tila on hyvä. Äskettäisessä Ecofin-neuvoston kokouksessa sai kannatusta näkemys, jonka mukaan sopimusta on uudistettava vuonna 2005. Sosialistit osallistuvat tähän välttämättömään uudistukseen rakentavasti, mutta Junckerin on vaikea suostutella mukaan Euroopan kansanpuoluetta (kristillisdemokraatteja) edustavia kollegojaan, jotka näyttävät pitävän kiinni vakaus- ja kasvusopimuksesta lähes uskonnollisella hartaudella. Vakaus ilman kasvua kuitenkin vain lisää Euroopan unionin taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia.
Näin ollen suosittelen teille professori Jean-Paul Fitoussin talous- ja raha-asioiden valiokunnalle laatiman asiakirjan lukemista. Siinä osoitetaan yleisesti, että vakaus- ja kasvusopimus on hidastanut ja hidastaa edelleen kasvua Euroopassa. Sopimus on erityisen haitallinen Euroopan suurille maille, joiden taloudellinen toiminta riippuu enemmän sisäisestä kehityksestä kuin pienten maiden, joiden taloudet ovat riippuvaisempia ulkomaisesta kysynnästä. Juuri tämä varmasti selittää sen, että pienet maat näyttävät menestyvän vakauden ylläpitämisessä moitteettomammin kuin suuret maat, hallitsi jälkimmäisiä sitten vasemmisto tai oikeisto. Vakaus- ja kasvusopimuksen uudistamisessa ei siis ole kyse pelkästä poliittisesta laskelmoinnista, vaan uudistus on elintärkeä Euroopalle, joka on häviämässä taistelua kasvun ja työllisyyden puolesta.
Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi vielä kiittää jäsen Randzio-Plathia. Hän ei enää jatka seuraavassa parlamentissa, mistä olen todella pahoillani. Hänessä menetämme naisen, joka on sitoutunut euroon, sosiaaliseen Eurooppaan sekä kasvun ja työllisyyden Eurooppaan. Uskon puhuvani kaikkien kollegojeni puolesta, kun kiitän häntä julkisesti hänen työstään talous- ja raha-asioiden valiokunnan johdossa.
Puhemies. –
   Jäsen Goebbels, kiitos sanoista, jotka osoititte juuri kollegallemme Randzio-Plathille, joka on tehnyt niin paljon täällä parlamentissa ja Euroopan palveluksessa. Kiitos, jäsen Randzio-Plath!
Herzog (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan näiden viimeisten istuntojen aikana onnitella jäsen Randzio-Plathia hänen työstään ja toistaa hänelle samoin kuin jäsen Jonckheerille ja jäsen Goebbelsille sekä muille ystävyydenosoitukseni. Emme ole ainoastaan surkutelleet Euroopan unionissa vallitsevaa syvän vajaatyöllisyyden ja heikon kasvun tilannetta, vaan olemme yrittäneet luoda yhteisön talouspolitiikkaa. Minäkin haluaisin ehdottaa nyt muutamia poliittisia tavoitteita erilaisten esteiden poistamiseksi.
Ensinnäkin meidän on heti tartuttava tilaisuuteen, jonka laajentuminen tarjoaa. Uudet jäsenvaltiot haluavat kasvua ja tarvitsevat solidaarisuutta. On sekä meidän että vielä enemmän niiden edun mukaista, että laajentunut Eurooppa olisi dynaamisempi osa maailmaa. On siis hälvennettävä lännen pelot ja pyrittävä yhteiseen etuun, mikä tarkoittaa, että on välttämätöntä luoda liikkuvuutta, rakenneuudistuksia ja erikoistumista koskevat strategiat, joiden avulla voidaan lisätä henkilöresursseja ja tuotantokapasiteettia sekä idässä että lännessä. Mutta miten tämä saadaan aikaan?
Toinen tavoite on, että luodaan uusia vaihtoehtoja rakenneuudistuksia koskevaan keskusteluun. Miten investointeja voidaan lisätä? On kaksi mahdollisuutta, mutta nyt käytetään vain toista niistä: pääomalle saatavan hyvän tuoton varmistamista vero- ja sääntelykilpailun avulla. Edessä on väistämättä epäonnistuminen. On raivattava toinen tie. On todellakin alettava vaatia uudenlaista sekataloutta, monikansallisen yhteistyön sekataloutta, joka perustuu kumppanuuksiin ja verkostoihin. Tällaista rakenneuudistusta Euroopassa tarvitaan, joten sitä on alettava suunnitella.
Kolmas tavoite on makrotaloudellisen kehyksen uudistaminen. Lissabonin strategiaan on valittu hyviä tavoitteita ja hyvä liikkeelle paneva voima, mutta strategian suuntaviivat ovat yhä liian epämääräisiä eikä toteutukseen ole löydetty sopivia välineitä. Etenkin tulkinnasta ollaan hyvin erimielisiä. Kansalliset politiikat eroavat toisistaan. Tämän politiikan uudelleen määrittelemisen on oltava keskeisellä sijalla seuraavien vuosien asialistalla, erityisesti mitä tulee vakaus- ja kasvusopimukseen. Olen sitä mieltä, että yhtenäistämällä onnistuneesti Euroopan raha- ja veropoliittisia toimia voitaisiin tosiaankin ratkaista paremmin ongelmat, jotka liittyvät kansallisten julkisten talouksien alijäämien pienentämiseen.
Lopuksi tarkastelisin menetelmiä koskevaa kysymystä. Jäsenvaltiot vähät välittävät yhteisistä säännöistä: ne eivät noudata Lissabonin strategiaa eivätkä ota sitä huomioon. On lisättävä kansallisten parlamenttien vastuullisuutta ja luotava tiiviimpää yhteistyötä talouden alalla, mutta eniten mahdollisuuksia on hukattu kansalaisyhteiskunnan toimijoiden keskuudessa, yrityksissä ja alueiden tasolla. Toteuttamista kaipaavia toimia olisi valtavasti, mutta hankkeista ja niiden toteuttajista on pulaa. Eurooppalainen politiikka on mahdollista vain, jos se perustuu hajautettuun osallistumiseen. 
Bouwman (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin esittää muutaman kommentin menettelystä, jota olemme noudattaneet tähän asti, koska juuri se on aiheuttanut ongelmia. Lisäksi haluan käsitellä Lissabonin tavoitteita, työn laatua koskevaa Kokin selontekoa, Kiinaa ja Intiaa sekä lopuksi muutamia tarkistuksia.
Menettelystä toteaisin, että tämä on luultavasti toinen tai kolmas kerta, kun olemme joutuneet toteamaan, miten vähän aikaa meillä on työllisyyspolitiikan suuntaviivojen määrittelemiseen. Tämän vuoksi keskuudessamme syntyy tavallisten poliittisten erimielisyyksien lisäksi ristiriitoja siitä, kuinka suuntaviivoja on tulkittava, kuinka niitä olisi tarkistettava, mitä on muutettava ja niin edelleen. Ohjeena neuvoston tuleville puheenjohtajavaltioille ja komissiolle ehdottaisin, että ensi vuonna käytettäisiin erilaista lähestymistapaa. On hyvin tärkeää varmistaa, että parlamentilla on mahdollisuus vaikuttaa asiaan perustamissopimuksen mukaisesti eli kommentoimalla asianmukaisella tavalla, jolloin meidän ei tarvitsisi äänestää useita kertoja lukuisista tarkistuksista, joita ei ole jätetty oikeassa järjestyksessä, niin sanoakseni. Epäilen myös, mahtaako noudattamamme kolmivuotinen menettely olla kaikkein järkevin ratkaisu. Kun otetaan huomioon talouden muutoksen nopea vauhti ja se, että komissio joutui pian muuttamaan optimistisia ennusteitaan ja hyväksymään sen, ettei kaikki sujunut niin hyvin kuin odotettiin, meillä olisi mielestäni oltava mahdollisuus muuttaa joitakin tärkeitä näkökohtia talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa ja työllisyyspolitiikan suuntaviivoissa.
Haluaisin myös tuoda esiin erään huomattavan puutteen perustamissopimuksessa. Se on mielestäni sanottava ääneen. Perustamissopimuksen mukaan työllisyyspolitiikan suuntaviivojen on oltava talouspolitiikan suuntaviivojen mukaisia. Meistä se ei ole hyvä asia. Siitä aiheutuu monenlaisia ongelmia esimerkiksi silloin, kun tavoitteena on talouden vapauttaminen, mutta se merkitsee myös sitä, että toteutetaan kaikenlaisia muita toimenpiteitä, jotka vaikuttavat samansuuntaisesti. Olen tästä yhtä mieltä muutamien jo puheenvuoronsa käyttäneiden, myös jäsen Jonckheerin ja jäsen Goebbelsin, kanssa.
Lissabonin jälkeen on edistytty hyvin vähän. Tämä on todettu myös valiokunnassamme. Köyhyyttä tai ikääntyneiden ja naisten työvoimaosuutta koskevien tavoitteiden saavuttamisessa on edistytty vain vähän. Pientä edistystä on havaittavissa, mutta aivan liian vähän, joten suuntaviivoja on tarkistettava. Lissabonin sopimuksia on tarkistettava ottaen huomioon useita eri tekijöitä, esimerkiksi talouskehitys. Näin ollen pidän myönteisenä Kokin selonteossa esitettyä kantaa, jonka mukaan sopimuksia on toteutettava kaikilta osin entistä paremmin. Tästähän neuvoston pitikin huolehtia. Epäilen kuitenkin, riittääkö se.
Kok ehdottaa, että tarkastellaan ja lisätään joustavuutta ja turvallisuutta. Joustavuutta hän todella tarkasteleekin, mutta ei ollenkaan turvallisuutta. Sekä Saksa että Yhdistynyt kuningaskunta torjuvat edelleen vuokratyöntekijöitä koskevan direktiivin. Se ei ole työn laadun edistämistä koskevan periaatteen mukaista – tämä periaate oli yksi Kokin ideoista. Toisin sanoen olen sitä mieltä, että tätä kysymystä on tarkasteltava huolellisesti ja että on palattava esimerkiksi työn laatua koskeviin Belgian puheenjohtajuuskauden ehdotuksiin. Silloin laadittiin hyödyllinen selonteko, jossa käsitellään muun muassa työtyytyväisyyttä. Lisäksi on mielestäni tarkasteltava paitsi Yhdysvaltojen myös Kiinan ja Intian kehitystä. Parhaillaan ongelmana on mittava yritysten toiminnan siirtäminen muihin maihin kaikkine seurauksineen.
Lopuksi haluaisin kiittää kaikkia, joiden kanssa olen tehnyt yhteistyötä tämän vaalikauden aikana. Voin myös todeta, että Vihreiden ryhmä tukee jäsen Hermangen jättämiä tarkistuksia ja todennäköisesti myös jäsen Bushill-Matthewsin esittämää suullista tarkistusta. 
Abitbol (EDD ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä jäsen Randzio-Plathille osoitettuihin kiitoksiin. Olen ollut hänen ensimmäinen varapuheenjohtajansa kaksi ja puoli vuotta. Olen oppinut sinä aikana arvostamaan hänen päättäväisyyttään ja kohteliaisuuttaan, vaikka ajatuksemme eivät useinkaan osuneet yksiin.
Kuuntelin myös mielissäni jäsen Goebbelsin puhetta vakaus- ja kasvusopimuksen haitoista. Luullakseni kauhistutin kollegojani, kun esitin samansuuntaisia ajatuksia talous- ja raha-asioiden valiokunnassa kolme tai neljä vuotta sitten. Nyt on selvää, että olinkin oikeassa ja että vakaus- ja kasvusopimus on kuin liian tiukka korsetti, joka ehkäisee kasvun, investointien ja työllisyyden kehitystä Euroopassa.
Mielestäni on toinenkin asia, joka hidastaa kasvua Euroopassa: euro. Siitä vakuuttuakseen tarvitsee vain tarkastella niitä kolmea Euroopan unionin maata, jotka eivät ole ottaneet euroa käyttöön ja jotka ovat säilyttäneet rahapoliittisen suvereniteettinsa. Ne ovat selviytyneet paljon paremmin kuin ne 12 maata, joiden valintana oli yhdistää kohtalonsa Euroopan yhtenäisvaluutan avulla ja uskoa kohtalonsa itsevaltaisen keskuspankin huostaan, joka vähät välittää Euroopan talouskasvusta. Toivon, että euro on keskeisellä sijalla seuraavassa vaalikampanjassa.
Toisin kuin jäsen Randzio-Plath, en vielä tiedä, palaanko tänne. Toivon palaavani, mutta asia ei ole läheskään varma. Näin ollen toivon, että euron käyttöönoton seuraukset ovat keskeisellä sijalla seuraavassa vaalikampanjassa, koska minusta juuri se on nykyisin tärkein ongelma Euroopan ja Euroopan kansalaisten välillä. 
Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan unionissa ollaan kaikista menestyksistä huolimatta huolissaan uusien työpaikkojen luomisesta, koska työnteko on yksi Euroopan kansalaisten perusoikeuksista ja myös paras edellytys kasvulle ja sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle.
Työllisyyspolitiikan suuntaviivat ja koko Luxemburgin menettely ovat hyvin tärkeitä tämän tavoitteen saavuttamiseksi, minkä vuoksi työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa tarkastellaan niitä koskevia kysymyksiä aina hyvin tarkkaan. Esittelijämme jäsen Hermange on noudattanut oikeaa lähestymistapaa, josta kiitän ja onnittelen häntä.
Voisin toistaa monia kollegojeni jo täällä esittämiä kantoja, mutta kommentoin vain tiettyjä kohtia, jotka on mielestäni tuotava esiin.
Ensinnäkin työllisyyden lisääminen on hyvin monimutkaista. Se vaikuttaa kaikkiin talous-, sosiaali- ja koulutuspolitiikan sekä ammatillisen koulutuksen aloihin, avoimuuteen sekä veronkierron ja pimeän työn torjuntaan. Viime aikoina on korostettu erityisesti tutkimusta ja innovointitoimintaa. Tämä oli itse asiassa jokin aika sitten kokoontuneen kevään Eurooppa-neuvoston päätös. Kiitän esittelijää siitä, että hän on hyväksynyt tätä asiaa koskevan tarkistukseni, jossa vaaditaan kaikkien näiden toimien asianmukaista koordinointia suuntaviivojen soveltamisen suunnittelun, toteutuksen, seurannan ja arvioinnin yhteydessä. Tämä koordinointipolitiikka on hyvin tärkeä uusille jäsenvaltioille, joita on kehotettu sisällyttämään Euroopan tavoitteet omiin politiikkoihinsa. Voidaan myös huomata, että maat, joissa koordinointi ei ole asianmukaista, ovat onnistuneet työllisyyden lisäämisessä heikoimmin. Koordinointia ja täydentävyyttä tarvitaan sekä Euroopan politiikkojen ja kansallisten politiikkojen välillä kaikilla tasoilla – keskus-, alue- ja paikallistasolla – että eri toimijoiden välillä. Olen yhtä mieltä esittelijän kanssa ehdotuksista, jotka koskevat avoimuutta ja menettelyjen yksinkertaistamista sekä rakennerahastojen tehokasta hyödyntämistä.
Toinen asia, jota haluan kommentoida, on rakenneuudistuksia koskeva kysymys, pääasiassa verotuksen ja sosiaaliturvan osalta. Näyttäisi siltä, ettei tämä kysymys ole helppo, vaikka sitä pidettäisiin kuinka välttämättömänä. Sen ratkaiseminen vaatii poliittisen hintansa. Yhteiskunnan on erotettava siitä olennaisin, kehitettävä osa, mutta näin ei vielä tapahdu riittävässä määrin. Jotta valitsemamme politiikka olisi tarkoituksenmukaista ja menestyksekästä, kansalaisille on tiedotettava siitä asianmukaisesti, työmarkkinaosapuolten on oltava vastuullisia ja on tehtävä määrätietoisesti työtä, jotta toimet voidaan toteuttaa tuloksekkaasti ja saavuttaa kansalaisten luottamus valittuihin tavoitteisiin ja menettelyihin. 
Moraes (PSE ).
    Arvoisa puhemies, jäsen Hermange on laatinut arvokkaan mietinnön, jonka painopiste jäsen Bushill-Matthewsin kannasta huolimatta on edelleen täytäntöönpanossa. Täytäntöönpano on keskeistä työllisyyspolitiikan suuntaviivojen ja Lissabonin prosessin kannalta.
Miksi täytäntöönpano on niin tärkeää? Ymmärrämme, ettei kyse ole vain siitä, ettei Lissabonin suuntaviivoja ole noudatettu ja että edistyminen on hidasta, vaan myös siitä, kuten komission jäsen Dimas totesi, että uusien jäsenvaltioiden on tehtävä samoin kuin meidän ja että niillä on samat ongelmat. Ikävä kyllä, koolla on merkitystä tilanteessa, jossa on noudatettava työllisyyspolitiikan suuntaviivoja, ja kuitenkin uusien jäsenvaltioiden kokonaistyöttömyys ja talousarvion alijäämä ovat noin kaksinkertaiset EU:n nykyisiin 15 jäsenvaltioon verrattuna. Koolla on ehdottomasti merkitystä.
Tämän vuoksi ratkaisevaa on täytäntöönpano pikemminkin kuin uudet suuntaviivat. Täytäntöönpano on tärkeää. Toiset ovat käsitelleet asiaa nuorisotyöttömyyden ja naisten työssäkäynnin kannalta, kuten tarkistuksessa 5, mutta kysymystä on lisäksi tarkasteltava ikääntyneiden työntekijöiden ja nopeasti ikääntyvän työikäisen väestön kannalta. Kuten valiokuntamme puheenjohtaja mainitsi, Lissabonin tavoitteissa on otettava huomioon myös alueitamme koettelevat työllisyyteen kohdistuvat iskut, kuten toimintojen ulkoistaminen ja yritysten toiminnan siirtäminen muihin maihin – kysymykset, jotka nyt vihdoin otetaan täällä parlamentissa vakavasti. Olen varma, että komission jäsen Dimas ottaa nämä huomioon työssään tulevien kuukausien aikana.
Tärkeintä on varmistaa paitsi se, että täytäntöönpano on avainasemassa, myös se, että tärkeimmät toimijat – ammattiliitot ja yritysjärjestöt – ymmärtävät entistä paremmin, mikä strategia on. Näin ei selvästikään vielä ole jäsenvaltioissa. Tässä kysymyksessä, joka on yksi viimeisistä asioista, joita työllisyysvaliokunta käsittelee ennen vaalikauden loppua, on välttämätöntä todeta, etteivät toimijat, joita Lissabonin tavoitteet koskevat, tunne toteutettavaa strategiaa riittävän hyvin.
Tärkeitä ovat myös elinikäisen oppimisen laatu sekä tasapuolisen rahoituksen, työmarkkinoilla esiintyvän syrjinnän ja muiden vastaavien kysymysten alueelliset vaikutukset. Kaikki nämä asiat ovat hyvin tärkeitä, joten niiden on edelleen sisällyttävä Lissabonin tavoitteisiin ja työllisyyspolitiikan suuntaviivoihin. Täytäntöönpanoa on vahvistettava. Se on tämänpäiväisen keskustelun keskeisin asia, minkä vuoksi olen tyytyväinen Hermangen mietintöön. 
Bastos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aloitan onnittelemalla esittelijöitä, jäsen Hermangea ja jäsen Randzio-Plathia, mutta kommentoin vain Hermangen laatimaa mietintöä. Vaikka työllisyyspolitiikan äskettäiset uudistukset olivat myönteisiä, nyt näyttää selvästi siltä, ettei Euroopan unionissa saavuteta vuoteen 2010 tähtääviä Lissabonin tavoitteita.
Tällä hetkellä työllisyysaste on 64 prosenttia, joten 70 prosentin työllisyysasteen saavuttaminen vuoteen 2010 mennessä edellyttäisi 22 miljoonan uuden työpaikan luomista laajentuneessa 25 jäsenvaltion Euroopan unionissa. Työllisyyttä ja tuottavuutta voidaan nostaa Euroopassa näin paljon vain parantamalla kilpailukykyä ja kasvupotentiaalia. Kevään 2004 huippukokouksessa laadittiinkin työllisyyttä koskevia suosituksia, joiden tavoitteena oli määritellä ensisijaiset toimet jäsenvaltioittain sekä painottaa tarvetta hyvien käytäntöjen ja kokemusten vaihdon lisäämiseen. Nämä ovat keskeisiä asioita Euroopan työllisyysstrategiassa.
Tuen jäsen Hermangen erinomaista mietintöä, jossa korostetaan, että kaikkia käytettävissä olevia välineitä on käytettävä entistä tehokkaammin, jo sovitut toimet on toteutettava ja kaikki alan toimijat on aktivoitava. Esimerkiksi kotimaassani Portugalissa edistytään hyvin Lissabonin työllisyystavoitteiden saavuttamisessa, vaikka työttömyysaste on jälleen viime aikoina kasvanut, lähinnä sen vuoksi, että eräät monikansalliset yritykset ovat lopettaneet tuotantonsa Portugalissa. Tästä huolimatta työttömyysaste on yhteisön keskiarvoa alhaisempi.
Naisten ja ikääntyneiden työntekijöiden työllisyyden edistämistä koskevat tavoitteet Portugali on ylittänyt. Kysymyksiä ei silti saa väistellä. Euroopan taloudellinen ympäristö on nykyisin hyvin erilainen kuin Lissabonin huippukokouksen aikaan vuonna 2000. Tiettyjen jäsenvaltioiden taloudellinen tilanne ja rahoitusasema edellyttävät lujia toimia julkisten menojen hillitsemiseksi ja ennen kaikkea rakenneuudistuksia, jotta voidaan saada aikaan kasvua ja luoda työpaikkoja.
Ne jäsenvaltiot, jotka ovat riittävän rohkeita talouden taantuman aikana eivätkä tyydy helppoihin ratkaisuihin vaan toteuttavat työllisyyslainsäädännön ja sosiaaliturvajärjestelmän uudistukset sekä muut tarvittavat uudistukset, eivät ansaitse moitteita vaan rohkaisua ja kannustusta uudistuskykynsä ansiosta. Olen varma, ettei Euroopassa saavuteta Lissabonin tavoitteiden toteuttamiseksi tarvittavaa kasvua ilman rakenneuudistuksia. 
Santos (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Romano Prodi totesi hiljattain, että Saksassa ja Italiassa talouden elpyminen on olematonta, mikä tarkoittaa, että samat vanhat euroalueen talouden elpymistä koskevat epävarmuustekijät, epäilyt ja riskit ovat yhä olemassa tänäkin vuonna.
Tästä väitteestä ei ole muuhun kuin välittämään vuotta 2004 koskevat pessimistiset komission ennusteet poliittiselle kentälle. Nämä tekijät on otettava huomioon, kun tarkastellaan, kuinka Euroopan talous kehittyy talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen määrittelemissä puitteissa. Tätä kysymystä ei saa enää väistellä. Meillä on itse asiassa käytettävissämme teoreettisesti varsin voimakkaat välineet, kuten Lissabonin strategian tai talouspolitiikan koordinointiin liittyvien hyvien käytäntöjen mukanaan tuomat välineet. On kuitenkin myös merkittäviä rajoituksia, kuten vakaus- ja kasvusopimuksen liian ankarasta tulkinnasta johtuvat rajoitukset, jotka tekevät tyhjäksi kaikki toimemme.
Kysymyksestä tulee yhä poliittisempi, tai toisin sanoen kyse on valintojen tekemisestä. On toki totta, että pitkäaikaista, kestävää kasvua voi tapahtua vain, jos rahoitusasemaa vakautetaan, mutta on myös totta, ettei rahoitusaseman vakautta voida saavuttaa edes lyhyellä aikavälillä ilman kasvua. Euroopassa tarvitaan uusi asialista, jossa keskitytään talouden ja työllisyyden ongelmiin ja joka korvaa nykyisen asialistan, jossa keskitytään talousarvion alijäämiin ja julkisiin menoihin, joista on tullut todellisia pakkomielteitä. Euroopassa tarvitaan nimenomaan rakenneuudistuksia. Lisäksi tarvitaan kuitenkin rahoitusta niiden toteuttamiseksi. Aluksi julkiset menot kasvavat tai tulot pienenevät, mutta muutos on mahdollista vain, jos voimassa olevia julkista taloutta koskevia sääntöjä muutetaan perusteellisesti. Tässä vaiheessa komission vakaus- ja kasvusopimuksen tarkistusta koskevat ehdotukset alkavat viivästyä, varsinkin jos ehdotuksissa keskitytään pääsisältöön eikä rajoituta valvonnan sääntelynäkökohtien muokkaamiseen.
Vakaus- ja kasvusopimuksen uudistaminen on väistämätöntä, osittain siksi, että tarkkaan ottaen sen soveltaminen on ollut keskeytyksissä 25. päivästä marraskuuta lähtien. Uusissa säännöissä ei voida enää olla ottamatta huomioon suhdannekierron muutoksia tai kunkin jäsenvaltion tilannetta, mutta niillä ei myöskään saa tuottaa haittaa toimille, joilla pyritään saattamaan sopusointuun koko euroalueen talousarviot. Enää ei voida olla ottamatta huomioon julkisten investointien ja menojen tärkeää asemaa kehityksen kannalta. On täysin mieletöntä tavoitella koko euroalueella pitkällä aikavälillä talousarviota, jonka alijäämä on nolla. Se ei ole minkään talousteorian mukaista ja johtaisi julkisen velan järjettömään kasvuun, jolloin tulos ei loppujen lopuksi olisi tyhjää parempi.
Mielestäni nämä huolestuttavat kysymykset sisältyvät jäsen Randzio-Plathin käsittelemäksi jättämään erinomaiseen mietintöön. Toivotan hänelle kaikkea hyvää, sillä kolmen viime vuoden aikainen kanssakäymisemme on osoittanut, että hän on pystyvä, pätevä, määrätietoinen ja erittäin eurooppalaismielinen nainen. 
Pérez Álvarez (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aloitan onnittelemalla jäsen Hermangea hänen hyvästä työstään ja laadukkaasta mietinnöstään, kuten nyt on jo tullut tavaksi.
Euroopassa on viime vuosina tehty paljon työllisyyden hyväksi. Esimerkiksi omassa kotimaassani kansanpuolueen johtama hallitus on kahden toimikautensa aikana luonut yli 4 300 000 työpaikkaa. Olemme selvästikin kaikki yhtä mieltä siitä, että Euroopan työllisyysstrategiaa on uudistettava säilyttäen sen vakaus. Lisäksi olemme kaikki yksimielisiä siitä, että kolme tavoitetta – täystyöllisyys, laadukkaampi ja tuottavampi työ sekä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lisääminen – ovat tärkeitä, ja yhdymme sekä yleisiin että yksityiskohtaisiin suosituksiin.
Haluaisin korostaa tiettyjen periaatteiden merkitystä. Niiden on oltava työllisyysstrategioiden toteutuksen perustana, tietysti jo täällä toistetun periaatteen lisäksi eli talous- ja sosiaalipolitiikan koordinoinnin lisäksi. Haluaisin painottaa tarvetta ottaa kaikissa toimissa huomioon sellaiset tekijät kuin tasa-arvo, työterveys ja työturvallisuus sekä integroituminen. Minusta ne ovat olennaisia tavoitteita, kun Euroopasta rakennetaan vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta.
Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa myös tarvetta parantaa tuottavuutta ja estää näin yritysten toiminnan siirtämistä muihin maihin – tämän kysymyksenhän jäsen Bastos jo otti esille. Yritysten toiminnan siirtäminen pois unionista vaikuttaa hyvin vahingollisesti alueiden väliseen yhteenkuuluvuuteen ja Euroopan unionissa tarvittavaan polysentrisyyteen. Mielestäni tuottavuuden lisääminen ja parempi työn laatu ovat paras lääke yritysten toiminnan siirtämisen hidastamiseksi. Nykyään monet Euroopan kansalaiset suhtautuvat tämän ongelman vuoksi epäilevästi Euroopan unioniin. Minusta näyttää myös siltä, että rakennerahastojen, alueellisten rakenneuudistusten ja työllisyyspolitiikan välinen yhteys on hyvin tärkeä alueellisen yhteenkuuluvuuden saavuttamisen kannalta, ehdoton edellytys aidolle polysentrisyydelle Euroopan unionissa.
Euroopan unionin, jäsenvaltioiden, alue- ja paikallisviranomaisten sekä tietysti työmarkkinaosapuolten yhteiset toimet ovat toinen tärkeä väline näiden vaatimusten toteuttamisessa. 
Katiforis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, koska tämä on tämän parlamentin viimeinen talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja koskeva keskustelu, voisimme ehkä tarkastella asiaa yleisemmin.
Käyttämämme termi "Euroopan talouspolitiikka" on tietysti hieman harhaanjohtava. Euroopan unionilla ei ole tässä asiassa päävastuuta, eikä se ikävä kyllä saa sitä uuden perustuslakiluonnoksen mukaankaan. Päävastuu on jäsenvaltioilla. Euroopan unioni toimii pelkästään koordinoijana. Alalla, jolla vastuu on Euroopan unionilla, rahapolitiikassa, on kiistattomasti menestytty erinomaisesti yhtenäisvaluutan käyttöönotossa ja vakauttamisessa. Valitettavasti samaa ei voida sanoa reaalitalouden hoidosta. Kasvu on edelleen heikkoa ja työttömyysasteet sitä vastaavalla korkealla tasolla. Reaalitalouden lama on johtanut julkisen talouden kriiseihin, suurissa maissa esiintyy valtavia alijäämiä ja seurauksena on romahdus, koska valtiot eivät pysty noudattamaan vakaus- ja kasvusopimusta.
Meidän olisi pitänyt vapautua vakaus- ja kasvusopimuksesta 25. marraskuuta 2003. Sen sijaan palasimme kuitenkin samoihin ponnettomiin keskusteluihin sopimuksen elvyttämisestä, emmekä etsi uusia keinoja Euroopan talouden nostamiseksi pysähdystilastaan. On tietysti kaksi keinoa. Toinen on yhteinen, aidosti eurooppalainen politiikka, joka perustuu sekatalouteen. On lopetettava markkinoiden ihannoiminen, joka on epäonnistunut surkeasti, sillä jos verrataan tilannetta toisen maailmansodan jälkeisiin 30 vuoteen, tuolloin vallinneessa sekataloudessa saavutettiin täystyöllisyys ja nopea kasvu. Jos taas tarkastellaan seuraavia 30 vuotta, jolloin vapaan talouden oppi oli vallalla, täystyöllisyys on mennyttä ja Euroopan talouskasvu pysähtynyt ja heikentynyt. Olisi aika palata loogisempiin periaatteisiin, kuten sekatalouteen, joka toimi niin hyvin sodanjälkeisinä vuosina.
Meille väitetään, että työttömyys on rakenteellista ja että tilanteen korjaamiseksi on toteutettava rakennetoimenpiteitä. Käytännössä se tarkoittaa toimenpiteitä, jotka ovat työntekijöiden edun vastaisia. Toteaisin, että investointien puute on rakenteellista ja meidän olisi pikemminkin vastustettava keinottelua rahamarkkinoilla, joka on lamaannuttanut investointijärjestelmät. Jos yhteiskunnan eri eturyhmät toimisivat yhdessä, voisimme saattaa Euroopan talouden entiselle tasolleen. Jos tällaiseen yksituumaisuuteen ei päästä, Euroopan talous on tuomittu pysähdystilaan, ja lopulta se on vain Yhdysvaltojen talouden jatke. Meidän olisi aika ymmärtää tämä. 
Karas (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Dimas, hyvät kollegat, olen sitä mieltä, että talous- ja työllisyyspoliittisista tavoitteista ja tarvittavista uudistustoimenpiteistä on keskusteltava julkisesti ja paljon perusteellisemmin kuin tällä hetkellä jäsenvaltioissa ja Euroopan unionissa keskustellaan. Työllisyys- ja talouspolitiikasta keskusteltaessa olisi otettava esimerkkiä vakaus- ja kasvusopimuksesta julkisuudessa käytävästä keskustelusta, joka on paljon aktiivisempaa kuin keskustelu talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja työllisyyspolitiikan suuntaviivoista.
Kannattaisin myös komission vahvempaa asemaa talous- ja työllisyyspolitiikassa, ja kehotan komissiota käyttämään entistä rohkeammin aloiteoikeuttaan sen sijaan että se piiloutuisi neuvoston äänestyksissä edellytettävän yksimielisyyden taakse. Kolmanneksi haluaisin, että työllisyys- ja talouspolitiikassa luovutaan yksimielisyyttä koskevasta vaatimuksesta kaikissa sisämarkkinoihin liittyvissä kysymyksissä, ja annetaan näin Euroopan parlamentille mahdollisuus käyttää yhteispäätösvaltaansa ja tehdään tilaa uudenlaiselle dynaamisuudelle.
Haluaisin myös muistuttaa – erityisesti vasemmistoa edustaville parlamentin jäsenille – että uuteen perustuslakiin sisältyy laaja valikoima talous- ja työllisyyspoliittisia periaatteita. Perustuslaissa ei aseteta sosiaalipolitiikkaa vastakkain markkinoiden kanssa, vaan pikemminkin vahvistetaan uskoamme sosiaaliseen markkinatalouteen, kestävään kehitykseen ja täystyöllisyyteen. Emme toimi eri aloilla toisia aloja vastaan, koska eri alat liittyvät toisiinsa ja täydentävät toisiaan.
Yritysten kilpailukyky riippuu työnantajien ja työntekijöiden pätevyydestä sekä valuutan vakaudesta ja siihen liittyvästä vähäisestä inflaatiosta. Kasvu taas riippuu juuri kilpailukykyisistä yrityksistä. Ilman kasvua ei ole työpaikkoja, ja työllisyys on sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edellytys. Jos asia esitetään tässä muodossa kansalaisille ja jos itse sitoudumme näihin perusperiaatteisiin ja tähän vuorovaikutukseen, tähän vastavuoroisuuteen, voimme toteuttaa suuntaviivoja entistä tehokkaammin. Työhön on tartuttava entistä vakavammin ja päättäväisemmin. Sisämarkkinadirektiivejä ei voi eikä saa jättää saattamatta osaksi kansallista lainsäädäntöä. Ei voi eikä saa olla niin, että komissiolla on vireillä yli tuhat rikkomusmenettelyä jäsenvaltioita vastaan. Jäsenvaltiot eivät voi eivätkä saa rikkoa vakaus- ja kasvusopimusta sillä perusteella, että ne haluavat tehdä jotakin kasvun ja työllisyyden hyväksi. Jos se olisi mahdollista, Saksan työllisyysaste olisi korkein, mutta todellisuudessahan Saksassa on korkein työttömyysaste.
Puheenvuoroni päätteeksi kysyn, mitkä ovat heikkoutemme. Heikkoutemme ovat rakenne, dynaamisuuden puute, jähmeys ja ylisääntely sekä väestökehitys. Mitkä ovat mahdollisuutemme? Mahdollisuutemme perustuvat laajentumiseen, sisämarkkinoihin, pk-yrityksiin, työvoiman pätevyyteen, Lissabonin strategiaan, euroon ja sosiaaliseen vuoropuheluun. Tehdään näistä tavoitteista toimintasuunnitelmia ja aikatauluja. Tartutaan työhön vakavammin ja päättäväisemmin heikkouksien poistamiseksi ja niiden lukuisten mahdollisuuksien hyödyntämiseksi, jotka ovat kuin maan kätköissä oleva aarre, jota ei ole vielä kaivettu esiin. 
Dimas,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen seurannut keskustelua todella kiinnostuneena. En voi tietenkään muuta kuin yhtyä jäsen Karasin toteamukseen, että työllisyys on välttämätöntä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta. En usko, että kukaan on tästä eri mieltä.
Haluaisin esittää vielä muutamia päätelmiä. Euroopan unionin talouden vahvistamiseksi ja työllisyyden lisäämiseksi on edistyttävä määrätietoisesti keskipitkän aikavälin talous- ja työllisyyspolitiikan toteuttamisessa talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen ja Euroopan työllisyysstrategian mukaisesti, kuten jäsen Hughes ja muut puhujat painottivat aikaisemmin. Tämä strategia koskee edelleen sekä vanhoja että uusia jäsenvaltioita, kuten jäsen Kratsa totesi, ja on tärkeää, että strategia ymmärretään mahdollisimman hyvin, kuten jäsen Moraes huomautti.
Tämän vuoksi on varmistettava molempien suuntaviivakokonaisuuksien jatkuvuus siten, että niitä samalla selkeytetään. Sen sijaan että suuntaviivoja uudistettaisiin, on keskityttävä täytäntöönpanoon, vaikka jäsen Bouwman totesikin, että olosuhteet muuttuvat. Se on tietysti totta, mutta muutosten on oltava merkittäviä, kuten totesin ensimmäisessä puheenvuorossani. Näin ollen suuntaviivojen uudistamisen sijaan on keskityttävä odotusten ja tulosten välisen kuilun kiinnikuromiseen. Se, että seuraatte näitä menettelyjä huolellisesti yhteistyössä kansallisten parlamenttienne kollegojen kanssa, on onnistumisen ehdoton edellytys, etenkin Lissabonin strategian välitarkistuksen yhteydessä. Tämä tarkistus toteutetaan ensi vuonna, ja siinä keskitytään tietysti keinoihin, joilla talous- ja työllisyyspolitiikan päätavoitteet voidaan toteuttaa käytännössä – myös tuottavuutta koskevat tavoitteet, joita jäsen Pérez Álvarez painotti.
Jäsen Randzio-Plathin mietinnössä esitetään muutamia tarkistuksia Euroopan komission suositukseen talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen tarkistamiseksi vuonna 2004. Hermangen mietintö ja siihen liittyvät tarkistukset koskevat vuoden 2004 työllisyyspolitiikan suuntaviivojen johdanto-osan kappaleiden muuttamista. Haluaisin jälleen kerran kiittää esittelijöitä ja Euroopan parlamentin jäseniä rakentavasta lähestymistavasta, jolla he ovat ilmaisseet huolenaiheensa. Olen iloinen, että tarkistukset ovat sopusoinnussa sen strategian kanssa, josta on sovittu Euroopan unionin talouden ja työllisyyden edistämiseksi.
Työllisyyspolitiikan suuntaviivojen johdanto-osan kappaleita koskevien tarkistusten osalta haluaisin vakuuttaa teille, että Euroopan komissio tukee tulevissa neuvotteluissaan neuvoston kanssa niitä näkökohtia, joiden tavoitteena on parantaa johdanto-osan kappaleita.
Lopuksi toteaisin, että mielestäni jäsen Bushill-Matthewsin ehdottama viittaus ikääntyneisiin työntekijöihin täydentää jäsen Hermangen ehdotusta, jossa viitataan nuorten työttömyyteen. Näin ollen komissio suhtautuu ehdotukseen myönteisesti. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.

(1)
Flemming (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää sydämellisesti kaikkia ranskalaisia parlamentin jäseniä ja onnitella heitä siitä, että Ranskan hallitus on karkottanut Ranskasta Vénissieux'n imaamin hänen naisvihamielisten lausuntojensa vuoksi. Naispoliitikkona, joka on vuosikymmeniä puolustanut naisten oikeuksia, minusta on äärettömän rauhoittavaa tietää, ettei Euroopan unionissa julkinen kehotus ihmisoikeuksien halveksuntaan – ihmisoikeuksistahan naisten oikeuksissa on kyse – ole mahdollista. Laulaisin nyt mielelläni "Marseljeesin", mutta ehkä riittää, että sanon: 

Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset. 
Poettering (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan sanoa kaksi asiaa. Käsittelimme eilen varsin pitkään Boogerd-Quaakin laatimaa tiedotusvälineitä koskevaa mietintöä, joka on saanut ristiriitaisen vastaanoton. Haluan todeta, että pidämme oikeudellisesti täysin perusteettomana sitä, että parlamentin puhemies kieltäytyi hyväksymästä tarkistuksia, ja tämän vuoksi vastustamme hänen päätöstään. Harkitsemme lisäksi oikeudellisiin toimiin ryhtymistä sen selvittämiseksi, voidaanko parlamentin jäsenten oikeudet sivuuttaa siten, että hylätään kaikki tarkistukset, kuten tässä asiassa tapahtui. Tämä on mielestämme niin vakava tapaus, että ryhmämme ei aio tänään osallistua äänestykseen, joka toimitetaan Boogerd-Quaakin tiedotusvälineitä koskevasta mietinnöstä. Tällä tavoin esitämme vastalauseemme ja tuomme julki sen, ettemme hyväksy päätöstä.
On toinenkin asia, josta halusin puhua, ja se liittyy siihen, mitä jäsen Barón Crespo totesi eilen täysistunnossa. Ensimmäinen kysymys liittyy siihen, mitä on jäsen Barón Crespon esittämän väitteen taustalla hänen väittäessään, että asiakirjoja katosi kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa, sillä jos asia on todella näin, se voi vaikuttaa kaikkiin Boogerd-Quaakin mietintöön liittyviin menettelykysymyksiin. Pyydän kuitenkin jäsen Barón Crespoa peruuttamaan eilisessä täysistunnossa esittämänsä väitteet, joita ei ole valitettavasti kirjattu pöytäkirjaan.
Kuulin eilen sen, mitä jäsen Barón Crespo huomautti jäsen Tajanille, ja se on kirjattu parlamentin virallisille nauhoille, mutta ei pöytäkirjaan. Eilen jäsen Barón Crespo totesi jäsen Tajanille, jota me kaikki arvostamme suuresti: "", joka tarkoittaa suomeksi käännettynä "ole hiljaa senkin kiusankappale!" Parlamentin jäsenen on mielestäni sopimatonta kutsua toista jäsentä näillä sanoilla, ja pyydän jäsen Barón Crespoa peruuttamaan tämän huomautuksen. Jotakin muutakin sanottiin, mistä olen pahoillani. En olisi koskaan uskonut, että minun olisi sanottava jotakin vastaavaa tässä parlamentissa. On jotakin, joka sitoo meitä kaikkia kaikista riidoistamme huolimatta, ja tarkoitan tällä sitä, että kunnioitamme toinen toistamme. Tätä ryhmämme puolustaa aina, ja kenenkään suusta ei saisi kuulua tämän kaltaista puhetta. Lisättäköön vielä, että jäsen Barón Crespo sanoi jotakin sellaista, jonka luen kohta ääneen ja joka etsittiin minulle nauhoilta. Luen sen espanjaksi. En valitettavasti puhu espanjaa, ja siksi pahoittelen sitä, etten välttämättä osaa lausua oikein: "". Käännettynä tämä tarkoittaa sitä, että "kehotan tässä istuntosalissa vapaana temmeltäviä villisikoja asettumaan aloilleen!".
Hyvät kollegat, tällaista kieltä ei pidä käyttää Euroopan parlamentissa, ja kehotan jäsen Barón Crespoa oikaisemaan eiliset puheensa.
Puhemies.
   Arvoisa Poettering, kävimme eilen asiasta täyden keskustelun. En aio sallia toista sinne tänne rönsyilevää keskustelua. Varsinaisesta asiastanne todettakoon, että puhemies jätti eilen parlamentille vaihtoehtoisen ehdotuksen, jonka pohjalta tarkistuksista olisi voitu äänestää, mutta parlamentti hylkäsi ehdotuksen. Näin ollen olen tänään siinä tilanteessa, että meillä on puhemiehen tekemä päätös ja parlamentin äänestystulos siitä, kuinka Boogerd-Quaakin mietinnöstä äänestetään. Aion pitäytyä niissä, joten vaikka käyttäisitte kuinka monta työjärjestyspuheenvuoroa tahansa, pysymme tällä kannalla. 
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, vastaan mielihyvin minulle esitettyyn pyyntöön. Ensimmäiseksi vastaan kysymykseen asiakirjojen katoamisesta. Olen kirjoittanut puhemies Coxille, kuten hän eilen pyysi, ja lähetin kopion kaikille kollegoilleni, ryhmien puheenjohtajille. Selitin kirjeessäni, että eräät asiakirjat todellakin katosivat, mutta ryhmien ja valiokunnan avustajien ja virkamiesten ponnistelujen ansiosta ne voitiin korvata toisilla ennen kokouksen alkua.
Sitä paitsi toivon, että tähän liittyen varapuhemies Podestà antaa parlamentille selvityksen niistä vakavista syytöksistä, joita hän on esittänyt kirjallisesti lehdessä. Tämän hän mainitsi vasta äskettäin, ja kyseessä on vakava loukkaus parlamenttia kohtaan.
Mitä tulee puheisiini, huomaan jäsen Poetteringin panneen merkille sen, mitä sanoin, mutta ei sitä, mikä minulle sanottiin. Tämä tarkoittaa, että vaadin kaiken tuomista esiin. Annan kohta selvityksen sanomisistani. Kerroin jäsen Tajanille, että hän on kuin basiliski – tämä ei ole loukkaus, ja sanan merkitys voidaan katsoa sanakirjasta – " [ole hiljaa senkin kiusankappale]". "" – ja viittaan tässä merkitykseen, joka annetaan Espanjan kuninkaallisen akatemian (Real academia Española) sanakirjassa – tarkoittaa sellaista henkilöä, jolla ei ole vivahteiden tajua, ja minun mielestäni Tajani on selvästi tällainen henkilö.
Myönnän, että "villisika" on ongelma sikäli, että se liittyy espanjalaiseen parlamentaariseen kulttuuriin.
"Jabalí" on ollut Espanjan parlamentaarisissa piireissä tuttu ilmaus Espanjan toisen tasavallan ajoista lähtien. Pérez Madrigal oli hyvin tunnettu siitä, että hän käyttäytyi kuten jäsen Pannella nyt – huuteli vuoroin oikealle ja vuoroin vasemmalle. "Käyttäytyminen villisian tavoin" tarkoittaa espanjan kielellä juuri sitä, kuinka moni hänen kollegoistaan käyttäytyi.
Arvoisa Poettering, olen varma, ettette ole saanut eilisen jälkeen valituksia Euroopan villisikajärjestöltä tällaisen vertauksen esittämisestä.
Puhemies.
   Arvoisa Barón Crespo, kiitoksia selvennyksestä, mutta en ole varma, että se oli niin hyödyllinen kuin olisin toivonut sen olevan! Tänä aamuna äänestetään yli 600 kertaa. Voisimmehan me pitää hauskaa ja vääntää kättä seuraavat 30 tai 40 minuuttia tästä asiasta, mutta voimme myös jatkaa äänestyksiä.
Annan puheenvuoron jäsen Podestàlle, koska hänet mainittiin ja koska hänellä on sen vuoksi oikeus antaa henkilökohtainen lausuma, mutta en aio hyväksyä enempää työjärjestyspuheenvuoroja. 
Podestà (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, katson voivani todeta teille ja kollegoilleni, että jäsen Barón Crespon äsken antama selvitys on yksi noloimmista selvityksistä, joita olen täällä parlamentissa viettämieni 10 vuoden aikana kuullut.
Rohkenen lisäksi huomauttaa, että puhemies Coxille lähettämässään kirjeessä jäsen Barón Crespo viittasi lehdessä eilen omalla nimelläni julkaistuun kirjoitukseen tavalla, jossa tätä kirjoitusta tulkittiin täysin väärin ja sanamuotoja muutettiin. Arvoisa Barón Crespo, tämä on vakavaa, koska kirjoitin, että kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa on rikottu joitakin työjärjestyksen artikloja. Tämän takia lähetin puhemies Coxille kirjeen, johon hän vastasi, ja tämän jälkeen minä vastasin hänen kirjeeseensä.
Se, että sanotaan, että "joitakin työjärjestyksen artikloja on rikottu", eroaa siitä, että sanotaan, että "artikloja on rikottu järjestelmällisesti", vain ajattelun nuhteettomuuden osalta. Kyse on siitä, katsotaanko asiaa mustien vai valkoisten lasien takaa: puuttuminen joihinkin seikkoihin on eri asia kuin väittää, että työjärjestystämme on järjestelmällisesti jätetty noudattamatta.
Arvoisa puhemies, rohkenen lopuksi esittää erään huomautuksen. Sanoitte, että eilen parlamentissa äänestettiin sellaisesta asiasta, josta päättäminen kuuluu joka tapauksessa yksinomaan puhemiehelle. Koska päätimme – tai pikemmin koska hän päätti – ottaa lähtökohdaksi työjärjestyksen 130 artiklan 3 kohdan ottamatta huomioon sitä, että 1 kohdassa, joka on sitova, todetaan, että ensin äänestetään tarkistuksista ja vasta sen jälkeen tekstistä, me … tai ehkemme suinkaan me, vaan se henkilö, jonka vastuulla asia on, toimi parlamentin demokratiakäsityksen vastaisesti.
Hernández Mollar (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, olen kyllä tietoinen siitä kirjeestä, jonka jäsen Barón Crespo lähetti puhemiehen toimistoon ja joka koski hänen eilen esittämiään valitettavia ja pahantahtoisia puheita, jotka hän äskeisessä puheenvuorossaan toisti sanasta sanaan.
Arvoisa puhemies, toisaalta, ja niiden selitysten mukaisesti, joita valiokuntani sihteeristö on antanut ja jotka ovat suoraan puhemiesten tiedossa, koska heille on lähetetty asiasta tiedonanto, on päivänselvää, että aivan kaikki asiakirjat olivat kansalaisvapauksien valiokunnassa tallella 20. päivän aamuna. Lisäksi nämä asiakirjat ovat julkisia, ja ne ovat saatavissa tietopalveluosaston ohella myös Internetistä.
Arvoisa puhemies, tämän vuoksi korostan sitä, että tarkistuksista äänestettäessä tai äänestyksen alussa yksikään poliittinen ryhmä – esimerkiksi PSE-ryhmä – tai kukaan kansalaisvapauksien valiokunnan jäsenistä ei esittänyt asiaa koskevia huomautuksia tai lausuntoja. Arvoisa puhemies, lisäksi istunnon lopussa kaikki poliittiset ryhmät onnittelivat minua työskentelyn sujuvuudesta.
Arvoisa puhemies, lopuksi totean selvällä espanjan kielellä, että jäsen Barón Crespo on valehdellut ja vääristellyt totuutta ja loukannut meitä ja lisäksi vielä asettanut vaakalaudalle parlamentin jäsenten, virkamiesten ja myös poliittisten ryhmien avustajien hyvän maineen.
Galeote Quecedo (PPE-DE ).
    Puhemies ei ole vastannut ryhmäni puheenjohtajan esittämään pyyntöön siitä, että eilisen istunnon sanatarkkaa selostusta tarkistetaan. Kuten hän itsekin äsken myönsi, jäsen Barón Crespo puhutteli eilen jäsenkollegaansa sanoilla " [ole hiljaa, senkin kiusankappale]". Arvoisa puhemies, tämä ei ole pelkästään hävytön ilmaus, vaan se ilmentää myös vastustajan halveksumista, mikä ei ole demokratian hengen mukaista.
Puhemies.
   Arvoisa Galeote Quecedo, teistäpä oli paljon iloa. Puheenvuoronne ei koskenut sitä, mitä sanoitte sen koskevan, ja nyt en voi muuta kuin antaa puheenvuoron jokaiselle, joka haluaa puhua tästä aiheesta! 
Muscardini (UEN ).
    Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron todetakseni, että istuntosalin eilisessä myrskyssä, joka jatkui tänään puhemiehistössä, parlamentin jäsenten vapautta ja heidän oikeuttaan hoitaa tehtäviään on loukattu siinä määrin, että Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä ei aio osallistua kyseisestä mietinnöstä järjestettävään äänestykseen. Vastustamme myös sitä, että parlamenttia käytetään tarkoitushakuisesti siten, että valitaan ne, jotka saavat puhua, ja ne, jotka eivät saa puhua. Tämä järjestelmä on ollut käytössä pitkään. Tässä istuntosalissa on kunnioitettava ennen kaikkea demokratiaa, eivätkä siihen kuulu sanomalehtilausunnot ja toisten loukkaaminen.
Wurtz (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, ehdotan hyvin käytännöllistä ratkaisua. Koska PPE- ja UEN-ryhmät kieltäytyvät osallistumasta verrattomasta mietinnöstä toimitettavaan äänestykseen, ehdotan äänestämistä yhtenä ryhmänä, mikä säästää aikaa.
Puhemies.
   Harkitsemme asiaa, kun mietinnöstä on aika äänestää. 
Ribeiro e Castro (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, muistutan vain siitä, että esitin eilen, kuten on todettu, pyynnön mietinnön palauttamisesta valiokuntaan. Toivon voivani esittää pyynnön ennen mietinnöstä toimitettavaa äänestystä ja lisäksi toivon, että parlamentti voi äänestää siitä. Tämä on parlamentille viimeinen tilaisuus ryhtyä noudattamaan sääntöjä asianmukaisesti. 
Puhemies.
   Jos haluatte, voitte pyytää asian palauttamista takaisin valiokuntaan, mutta odottakaa kuitenkin siihen asti, että pääsemme äänestämään kyseistä asiasta. 
Puhemies.
   Nyt on sopiva hetki toivottaa Australian valtuuskunta – ovathan he tottuneet rajuunkin näkemysten vaihtoon – tervetulleeksi parlamenttiimme. He ovat saapuneet tänne, koska kesäkuussa Strasbourgissa pidetään 27. Euroopan parlamentin ja Australian parlamentin välinen kokous.
Euroopan parlamentti ja Australian parlamentti solmivat jo vuonna 1981 suorat poliittiset yhteydet, ja toivomme, että mielenkiintoinen ja menestyksekäs keskustelumme jatkuu. 
Pannella (NI ).
    Arvoisa puhemies, yksinkertaisuuden ja selkeyden vuoksi ja jotta voidaan lopettaa tämä vanhojen kiistakumppanien välinen riitely, joka muistuttaa enemmän Mafian sisäistä välienselvittelyä kuin parlamentaarista kiistaa, esitän kunnioittavan pyynnön siitä, että tässä tilanteessa ja keskustelun ajauduttua tähän pisteeseen, parlamentin puhemies suo meille sen kunnian, että hän toimii parlamentin puhemiehenä. Arvoisa puhemies Martin, tarkoitukseni ei ole missään mielessä vähätellä teidän tunnetusti verrattomia puhemiestaitojanne, mutta katson, että puhemies Cox voisi tulla itse johtamaan tätä istuntoa, koska hänellä on auktoriteettia ja koska hänen ajatuksensa on myös niin sanoakseni kirkas. 
Gollnisch (NI ).
    Arvoisa puhemies, haluan käyttää lyhyen puheenvuoron työjärjestyksen 144 artiklan nojalla. On esitetty pyyntö asian palauttamisesta valiokuntaan, ja, kuten tiedätte, tässä tilanteessa yksi puhuja voi puhua pyynnön puolesta ja yksi sitä vastaan. 
Puhemies.
   Arvoisa Gollnisch, pyyntöä ei ole vielä esitetty muodollisesti. Hyväksyn muodollisen pyynnön vasta, kun on aika äänestää mietinnöstä.
Vastauksena jäsen Pannellan toteamukseen huomautan siitä, että puhemies on läsnä. Jatkan mielihyvin tehtävässäni, mutta jos puhemies haluaa puhua, hänellä on puheenvuoro. 
Cox (ELDR ),
   . Haluaisin vain lyhyesti vastata jäsen Pannellalle.
Varapuhemies Martinilla on parlamentin ja puhemiehen antama ehdoton valtuutus johtaa istuntoamme tänä aamuna.
Voin huoleti todeta saaneeni tällä viikolla valtavasti neuvoja – useimmiten pyytämättä – monilta parlamentissa istuvilta ystäviltäni. Ymmärrän jopa useimpia parlamentin jäseniä paremmin sen, mikä on ruokkinut kiihkeää keskusteluamme. Eilen pitkällisten keskustelujemme jälkeen pyysin parlamenttia ottamaan kantaa asiaan, ja sen jälkeen tein ilman äänestystä päätöksen käyttäen hyväkseni minulle kuuluvia puhemiehen oikeuksia. Ymmärrän sen, että parlamentissa moni kollega on tähän tyytymätön. Euroopan parlamenttia ei kuitenkaan johda Salomon – mistä hän olkoon onnellinen.
Niinpä niin. Parlamentissa oli alusta alkaen kaksi päinvastaista käsitystä sitä, olisiko tästä asiasta keskusteltava. Tämä jakautuneisuus on ollut mietinnölle leimallista sen käsittelyn kaikissa vaiheissa alullepanosta nyt käsillä olevaan lopulliseen äänestykseen asti.
Olen sitä mieltä, että keskustelussa käsitellyillä olennaisilla seikoilla on ollut koko ajan huomattavan paljon piilevää poliittista merkitystä. Tässä tilanteessa jakautuminen oli väistämätöntä. Tällä hetkellä mietintö on kuitenkin parlamentin käsiteltävänä, ja nyt parlamentin on käytettävä valtuutustaan parhaaksi katsomallaan tavalla.
Arvoisa puhemies, kehotan teitä seisomaan päätöksen takana, kuten ilmoititte tekevänne. Jäsen Ribeiro e Castro ehdottaa valiokuntaan palauttamista, mihin hänellä on toki oikeus. Tämän jälkeen parlamentti voi päättää asiasta kaikessa viisaudessaan.
Lopuksi sanottakoon vielä, että kuluneen vuorokauden aikana olen pyytänyt parlamentin yksiköitä tutkimaan puolestani, mitä aiemmin tällä viikolla pidetyn valiokunnan kokouksen asiakirjoille tapahtui. Tyydyn täysin siihen, että kaikki tehtiin niin kuin piti. Jos joidenkin asiakirjojen kanssa oli tilapäisiä ongelmia, se johtui pikemminkin "sekoilusta" kuin "salaliitosta". Kehottaisin parlamenttia pitämään asiaa loppuun käsiteltynä ja antamaan tunnustusta jäsen Hernández Mollarin ja hänen valiokuntansa sekä hänen yksiköidensä nuhteettomuudelle samoin kuin pitämään arvossa tätä nuhteettomuutta.
Puhemies.
   Ainoa neuvo, josta olisin tällä viikolla ollut kiitollinen, olisi ollut se, ettei minun olisi pitänyt olla puhemiehenä torstaiaamuna!
Lulling (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että voimme nyt jatkaa sitä, mitä meidän oli tarkoitus tehdä sen sijasta, että haaskaamme vain kallisarvoista aikaa.
Tällä hetkellä olen jo 10 vuoden ajan toiminut esittelijänä Euroopan unionin mehiläishoitoalaan liittyvissä asioissa, ja tänään esittelen teille seitsemännen mietintöni. Sillä parannetaan, kuten aina ennenkin, komission ponnetonta alkuperäistä ehdotusta asetukseksi mehiläishoitoalalla toteutettavista toimista.
Komissio tai neuvosto eivät kumpikaan ole juuri reagoineet niihin moniin hyviin ehdotuksiin, joita olemme esittäneet vuodesta 1984 lähtien liittyen siihen, kuinka mehiläishoito voidaan säilyttää Euroopassa. Vuodesta 1997 lähtien on kyllä ollut voimassa asetus, jonka nojalla yhteisö voi hunajan tuotannon ja kaupan pitämisen kehittämiseksi osallistua kansallisten ohjelmien rahoitukseen 50 prosentin osuudella. Tätä tarkoitusta varten 15 jäsenvaltiolle on ollut vuosittain tarjolla vaihteleva määrä rahaa: yhtenä vuonna 10 miljoonaa euroa ja toisena vuonna 15 miljoonaa euroa ja kolmantena vuonna 16 miljoonaa euroa. Tämä on merkityksetön rahamäärä Euroopan unionin kokonaisbudjetissa. Kyse on murusista.
Koska komission ehdottama uusi asetus on jälleen kerran aivan liian ponneton, maatalousvaliokunta on ylivoimaisella enemmistöllä hyväksynyt esittämäni parannusehdotukset, koska kysymyksessä on erityisesti lisärahoitusosuuden myöntäminen yhteisön mehiläiskannan uudelleen muodostamiseksi ja kehittämiseksi kansallisten ohjelmien puitteissa toteutettaville tukitoimenpiteille sekä vastaaville tukitoimenpiteille hunajan tutkimuslaboratorioiden ja hunajan tutkimisen hyväksi.
Toivon ja otaksun, että tukenne tälle mietinnölle ei ole pelkästään tämän lainsäädäntökauden päättymiseen liittyvä jäähyväislahja, vaan että, kuten tähänkin asti, tuette sitä yksimielisesti sen vuoksi, että uskotte siihen. 

Rübig (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää komissiota ja neuvostoa siitä, että tämä asiakirja oli niiden ansiosta mahdollista hyväksyä tänään neljän kuukauden kuluttua asian vireillepanosta ja vielä ensimmäisessä käsittelyssä. Lisäksi haluan kiittää sydämellisesti vierailijoiden lehterillä olevia Itävallan parlamentin alahuoneen (Nationalrat) ja Itävallan liittoneuvoston (Bundesrat) valtuuskuntia. 
Puhemies.
   Kiitoksia esittelijä Rübig, tämän asian saattaminen päätöksen neljässä kuukaudessa on todellakin hieno saavutus.
Bushill-Matthews (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kuten aiemmin totesin, esitän tarkistukseen 5 hyvin lyhyttä suullista tarkistusta, jonka voivat hyväksyä esittelijän lisäksi varmasti myös PSE- ja ELDR-ryhmät sekä vihreät. Haluaisimme lisätä lauseen "helpotetaan työttömien nuorten ensimmäisen työpaikan saamista" jälkeen sanat "ja myös ikääntyneiden ihmisten työllisyyttä/pysymistä työelämässä". 

Balfe (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, jotta asia ei jäisi jäsenille epäselväksi, haluan vain tähdentää, että kyse on tarkistuksesta 1 ja ensimmäisestä tästä mietinnöstä toimitettavasta äänestyksestä, josta selviää, kannattaako parlamentti ajatusta terveydenhuoltojärjestelmän perustamisesta entisille parlamentin jäsenille. Ne, jotka kannattavat ajatusta, äänestävät puolesta ja ne, jotka haluavat hylätä entiset kollegansa, äänestävät vastaan.
Puhemies.
   Sepä oli varsin neutraalisti ilmaistu!
(1)
Santini (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin mainita, että olemme työjärjestyksen 130 artiklan 3 kohdan osalta tarkasteltuna aina äänestäessämme valmiit rikkomaan järjestelmällisesti parlamentin työjärjestystä. Kohdassa 3 näet todetaan, että "puhemies voi äänestyttää ensin alkuperäisestä tekstistä tai alkuperäisestä tekstistä vähiten poikkeavasta tarkistuksesta ennen alkuperäisestä tekstistä eniten poikkeavaa tarkistusta."
Koska eilen parlamentissa tehtiin mielivaltaisesti päätös yli 350 tarkistuksen hylkäämisestä, haluan kysyä teiltä, mistä oikein äänestämme, jos tekstistä olisi jokin kohta poistettava, koska yhtäkään tarkistusta ei enää ole. Tuloksena on reikäjuustoteksti, joka on täynnä koloja, mikä ei voisi olla lähempänä totuutta, kun otetaan huomioon tämän mietinnön sisältö. Kyse on kuitenkin siitä, että meidät pakotetaan jälleen rikkomaan erittäin vakavalla tavalla Euroopan parlamentin työjärjestystä – tai niiden, jotka aikovat äänestää, on pakkoa rikkoa sitä sen vuoksi, että puhemies Cox teki eilen huonon päätöksen, koska hän jätti päättämättä ja antoi parlamentin päättää äänestyksen toimittamisesta alkuperäisestä tekstistä ymmärrettynä niin, että se on kansalaisvapauksien valiokunnan esittämä konsolidoitu teksti. Tämä tarkoittaa sitä, että vain yksi taho saa äänensä kuuluville eli vasemmisto, joka on sisällyttänyt tarkistuksensa alkuperäiseen tekstiin. Tämä on itsessään väärin, ja siihen on lisättävä vielä toinenkin vääryys, jonka jo mainitsin ja joka koskee työjärjestystä.
Haluan kertoa kollegoilleni, jotka eivät ole perillä tämän asian kaikista kiemuroista, että tämä on heille viimeinen tilaisuus estää vakavan vääryyden tapahtuminen ja tulevaisuuden kannalta kenties vaarallisen ennakkotapauksen syntyminen siten, että he äänestävät tämän mietinnön palauttamisesta valiokuntaan tai siitä, että se hylätään. 
Puhemies. –
   Emme aloita keskustelua uudelleen. Annan puheenvuoron jäsen Ribeiro e Castrolle, joka esittää muodollisesti pyynnön asian palauttamisesta valiokuntaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä mietintö on tulevaisuuden kannalta erittäin vakava ennakkotapaus ja siihen sisältyy paljon olennaisia, menettelyllisiä ja muodollisia säännönvastaisuuksia. Demokratiaan ei voida vedota, jos sitä aiotaan heti loukata. Ei myöskään pidä vedota oikeusvaltioon, jos sitäkin on tarkoitus loukata. Tämä koskee käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä. Siinä rikotaan perussopimusten määräyksiä ja niissä annettuja takeita, ja siinä tapauksessa, että Euroopan unionin perusoikeuskirja ja perustuslaki olisivat jo voimassa, siten kuin eräät henkilöt antavat ymmärtää, tässä esityksessä viitataan kintaalla myös näille teksteille.
Eurooppalaisena toimielimenä meillä ei ole enempää valtaa kuin mitä meille on annettu. Onko meillä valta arvioida jäsenvaltioiden ja erityisesti Saksan ja Italian perustuslakituomioistuinten tekemiä päätöksiä? Ei ole. Onko meillä valta arvioida tämän tai jonkin toisen seikan lainmukaisuutta jäsenvaltioiden ja erityisesti Italian kansallisen lainsäädännön kehyksessä? Ei ole. Onko meillä valta todeta, kuten kansantuomioistuin, että eräät tosiasiat on näytetty toteen – erityisesti Italian tai Puolan osalta – vaikka niitä koskevaa näyttöä ei ole tuotettu tai esitetty? Ei ole. Onko meillä valta päättää Saksan liittoneuvoston (Bundesrat) kansallisista lainsäädäntöprosesseista? Ei ole. Jotkut väittävät, että mietinnön aihe kuuluu perustamissopimuksen 7 artiklan soveltamisalaan. Tässä tapauksessa meidän olisi kuitenkin kuulunut toimia sen edellyttämällä tavalla, mitä ei ole tapahtunut.
Jotkut sanovat, että mietinnön perustana on perusoikeuskirja. Vaikka se olisi jo voimassa ja vaikka sitä jo sovellettaisiin, on kuitenkin otettava huomioon 51 artikla – joka on sitä paitsi pidetty ennallaan myös perustuslaillisessa sopimusehdotuksessa – jonka mukaisesti perusoikeuskirjaa sovelletaan vain yhteisön toimielimiin ja jäsenvaltioihin. 

Kehotan jäsen Barón Crespoa panemaan pienet villisikansa järjestykseen, jotta voin puhua loppuun. 
Puhemies.
   Tämä on hyvin hankala asia. Yritin olla suurpiirteinen, mutta työjärjestys on yksiselitteinen. Jäsenillä on yksi minuutti aikaa puhua esityksen puolesta ja yksi minuutti aikaa puhua sitä vastaan. 
Frassoni (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan vain todeta, että puhemiehen oli käytännössä pakko tehdä tämä päätös – vaikka se oli, mitä oli – koska osa parlamentista pyrki estämään enemmistöä ottamasta asiaan kantaan. Kyse on pakkotilanteesta, joka johtui tietyn tahon omaksumista estämiskeinoista, ja tämä päätös on parlamentin puhemiehelle annettujen valtuuksien mukainen poikkeuksellinen toimi. Tähän tilanteeseen ajauduimme tänään, eikä vastaavaa ole ennen tapahtunut, ja toivon, että kansanpuolueen ryhmä – joka on parlamenttimme suuria ryhmiä – pohtii sitä pitkään, jotta emme enää joutuisi vastaavaan tilanteeseen.
Gollnisch (NI ).
    Arvoisa puhemies, työjärjestyksen mukaan puheenvuoro annetaan ehdotuksen laatijalle, yhdelle ehdotusta kannattavalle ja yhdelle ehdotusta vastustavalle puhujalle. Ilmoitin teille heti kokouksen alussa haluavani puhua esityksen puolesta ja toimitin teille myös kirjallisen ilmoituksen.
Siispä kiitän teitä siitä, että annoitte minulle puheenvuoron. Puhun lyhyesti. Kannatan ehdottomasti ehdotusta valiokuntaan palauttamisesta, mutta haluan esittää palauttamisen olennaiseksi perusteeksi sitä, että käsiteltäväksi jätetyssä mietinnössä kohteena on erityisesti Italia, mikä ilmenee myös otsikosta. Euroopan unionissamme on kuitenkin maita, joissa sananvapaus on paljon vakavammin uhattuna. Tarkoitan erityisesti Belgiaa ja Ranskaa: eilen Belgiassa Ghentin muutoksenhakutuomioistuimessa tehtiin aidosti stalinistisen lainsäädännön nojalla päätös, jossa kiellettiin täysin lainmukainen ja rauhanomainen puolue, Vlaams Blok. On erittäin ymmärrettävää, että sen kasvu huolestuttaa puolueen poliittisia kilpailijoita, jotka tässä tilanteessa omaksuvat vallankumouksellisen logiikan "ei vapautta vapauden vihollisille", mitä ei voida missään nimessä hyväksyä.
Tähän vehkeilyyn syyllistyneiden tahojen olisi siivottava oma pesänsä, ennen kuin ne voivat ryhtyä sanelemaan Italialle, mitä sen olisi tehtävä.
Puhemies.
   Arvoisa Gollnisch, minun mielestäni jäsen Santini esitti pyynnön ja jäsen Ribeiro e Castro puhui sen puolesta. Seuraavaksi siirrymme äänestyksiin.
Wurtz (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, ehdotin äsken yhtenä ryhmänä äänestämistä, koska PPE- ja UEN-ryhmät päättivät jättäytyä pois äänestyksestä. Useat muihin ryhmiin kuuluvat kollegani ovat kuitenkin sen jälkeen ilmoittaneet minulle, että he toivovat voivansa äänestää eräistä kohdista. Koska en siis halua olla asiasta eri mieltä, ehdotan, että äänestämme tavanomaiseen tapaan. 
Balfe (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kvestorikollegion puheenjohtajana haluan korostaa työjärjestyksen vuoksi sitä, että ryhmäni on läsnä, mutta ei osallistu äänestykseen. 
Puhemies.
   Arvoisa Balfe, merkitsen muistiin tärkeän huomautuksenne. Jäsenten etu on teillä aina sydämellänne!
Santini (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, pelkäsin, että sen jälkeen, kun riistätte meiltä oikeuden esittää tarkistuksia, riistätte meiltä myös oikeuden puhua. Onneksi näin ei kuitenkaan ole asia.
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää teitä kiinnittämään huomiota siihen, mitä äänestyslistaan on kirjoitettu kohdasta 44. Tässä kohdin on kaksi sanaa, joita on pidetty sellaisina, ettei niitä voida hyväksyä, ja ne ovat sanat "vakava" ja "jatkuva". Pyydän teitä korostamaan tätä seikkaa, koska olette päättänyt, että tästä kohdasta äänestetään ilman tämän korostamista. 
Puhemies.
   Olette aivan oikeassa, äänestimme tästä kohdasta ilman noita kahta sanaa. Nämä kaksi sanaa on poistettu. Teille olisi pitänyt tiedottaa asiasta.
Muscardini (UEN ).
    Arvoisa puhemies, vastustan sitä, että tarkistusryhmistä äänestetään yhdessä, kun osa parlamentista vastustaa sitä.
Haluan kuitenkin ilmoittaa kollegoilleni, että kohdan 62 hyväksyessään he ovat tuominneet Italian kaikki hallitukset kuluneiden vuosikymmenten ajalta ja myös D’Aleman hallituksen. Toivon, että he tiedottavat asiasta keskustaan ja vasemmistoon lukeutuville äänestäjilleen ja kaikille muillekin.
Puhemies.
   Jatkamme äänestämistä yksittäisistä kohdista. Kuulin hyvän ystäväni Pannellan huutavan jotakin, mutta en saanut selvää siitä, mitä hän yritti sanoa. Koska halusitte äsken ehdottomasti, että tarkistuksista äänestetään erikseen, aiomme myös toimia niin. 
Speroni (NI ).
    Arvoisa puhemies, sanoitte, että äänestämme yhtenä ryhmänä kohdista, emmekä siis tarkistuksista. Näin ollen emme noudata työjärjestystä. Työjärjestyksen mukaisesti yhtenä ryhmänä on äänestettävä tarkistuksista, eikä tekstin osista. 
Puhemies.
   Olen pahoillani, mutta olette väärässä. Olisin voinut halutessani toimittaa yhden ainoan äänestyksen.
Santini (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, pyydän teiltä ja kollegoiltani anteeksi, mutta varjoesittelijänä tehtävänäni on valvoa sitä vähää, mikä tässä äänestyksessä voidaan enää tehdä sääntöjen mukaisesti.
Jos en ole väärässä, te päätitte, että äänestämme kohdista 1–14, mutta kohta 12 on todettu sellaiseksi, että se on hylättävä, koska siihen sisältyy kaksi sellaista vetoomusta, joita mikään vetoomusvaliokunta ei ole koskaan esittänyt valiokunnallemme. Näin ollen kohtaa 12 ei voida missään tapauksessa sisällyttää tekstiin.
Toivotan myös istunnosta vastaaville yksiköille onnea ja menestystä, kun se yrittää saattaa muutamat kohdat kuntoon: tästä olkoon esimerkkinä kohdat 59 ja 69. Jos poistatte pääministeri Berlusconin nimen, näillä kohdilla ei ole subjektia ja lauseet jäävät käsittämättömiksi: lauseessa on verbi ja joitakin adjektiiveja, mutta ei subjektia. Olisi ollut vastuuntuntoisempaa poistaa koko kohta.
Arvoisa puhemies, en haluaisi piinata teitä, mutta kehotan teitä yleisestä mielenkiinnosta lukemaan ääneen, millainen tästä kohdasta 59 voisi muutettuna tulla. Kyse on mahdottomuudesta, koska subjekti puuttuu: kuka on tässä lauseessa tekijä? Kuka saa tuta tässä mainitun asian vaikutukset? Arvoisa puhemies, tämä on hankala tilanne: melkoinen soppa. 
Puhemies.
   Arvoisa Santini, todettakoon jälleen, että olette oikeassa kohdan 12 suhteen. Yksiköt ovat jo ottaneet huolehdittavakseen mainitsemanne muutoksen. Teille olisi pitänyt tiedottaa tästä ennen äänestystä.
Cushnahan (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kuten parlamentin jäsenet tietävät, ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa oli kaksi täysin päinvastaista kantaa siitä, olisiko Pakistanin kanssa tehtävä kolmannen sukupolven yhteistyösopimus ratifioitava vai ei. Kumpikin taho oli kuitenkin yhtä huolestunut ihmisoikeuksista ja demokratiasta, joten ulkoasioiden valiokunta tuki yksimielisesti parlamentille jätettyä päätöslauselmaa.
On erittäin tärkeää, että tämä päätöslauselma saa äänestyksessä vankan tuen. Suositan tätä siksi, että sopiessaan kolmannen sukupolven yhteistyösopimuksen ratifioinnista parlamentti teki sitoumuksen ihmisoikeus- ja demokratiatilanteen kehittymisen arvioinnista vuoden kuluttua. Se kanta, jota ulkoasioiden valiokunta tässä päätöslauselmassa nimissäni esittää, on hyvä lähtökohta edistymisen arvioimiselle. Suhtaudun myönteisesti jäsen Fordin ja jäsen Swobodan esittämiin tarkistuksiin, joilla vahvistetaan päätöslauselmaa. Kunnioitan sitä, että Pakistania koskeneessa keskustelussa kummallakin taholla oli omat vilpittömät näkemyksensä. Haluan sen tähden kiittää jokaista jäsentä kunkin henkilökohtaisesta panoksesta sinä aikana, kun minulla oli kunnia toimia asian esittelijänä.
Tämä on viimeinen puheenvuoroni parlamentissa, joten haluan kiittää kaikkia kollegojani heidän osoittamastaan ystävyydestä ja jopa vuosien saatossa käymistämme taisteluista, vaikka tänään hävisinkin yhden niistä. Lisäksi haluan kiittää henkilöstöä heidän minulle osoittamastaan avuliaisuudesta. Toivotan onnea ja menestystä niille kollegoilleni, jotka asettuvat jälleen ehdolle. Niille, jotka itseni tavoin jäävät pois parlamentista, toivotan antoisaa jatkoa.
Arvoisa puhemies, olen sangen iloinen siitä, että puhemies Cox tuki teitä tänään niin näkyvästi puhemiehen auktoriteettinne jouduttua uhatuksi, koska te olette ollut näissä istunnoissa erinomainen puhemies. Te olette aina ollut tehokas ja kohtelias ja, mikä tärkeintä, myös huumorintajuinen puhemies. Toivotan teille kaikkea hyvää. Te olette parlamentille aarre, ja toivon, että palaatte sinne.
Puhemies.
   Olen sikäli etuoikeutettu, että olen saanut olla parlamentin varapuhemies 15 vuoden ajan ja parlamentin jäsen 20 vuoden ajan. Seuraavassa parlamentissa en ole enää varapuhemiehenä. Haluan tässä yhteydessä kiittää kollegojani heidän antamastaan tuesta ja siitä, että he ovat antaneet minulle tämän etuoikeuden toimia parlamentin puhemiehenä. Vielä tärkeämpi asia on se, että haluan tavalla tai toisella kiittää yksiköitä, jotka tekevät valtavasti työtä kulissien takana saamatta siitä ansaitsemaansa tunnustusta.
Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, vaikka emme jäsen Cushnahanin kanssa ole aina olleet samaa mieltä, haluan kuitenkin aivan ensimmäiseksi kiittää häntä hänen omistautumisestaan. Hän on tehnyt todella hyvää työtä ja saanut paljon aikaan.
Haluan esittää vielä suullisen tarkistuksen tarkistukseen 6, jonka moni meistä voisi hyväksyä, jos siihen tehtäisiin seuraava lisäys: "jos Yhdistyneiden Kansakuntien ei katsota ottavan itselleen poliittista vastuuta". Tosiasia on, että joukkojen yksipuolinen vetäminen pois Irakista tällä hetkellä ilman, että Yhdistyneet Kansakunnat ottaa vastuun, on ilman muuta erittäin ongelmallinen asia ja saattaisi hyvin ajaa maan kaaokseen. Jos tästä saavutetaan yksimielisyys, voimme tukea tarkistusta kokonaisuutena. Tämä on pyyntöni päätöslauselmaesityksen esittäjälle. 

Mann, Erika (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tässäkin ilmenee samanlaista epäjohdonmukaisuutta, ja siksi ehdotan, että vastaavasti kuin kohdassa 13 seuraavat sanat, jotka aion kohta lukea ääneen, poistetaan: "mukaan luettuna transatlanttisten markkinoiden toteuttaminen". Ehdotan lisäksi seuraavaa poistoa: "jotta saavutetaan tavaroiden, pääoman, palvelujen ja henkilöiden vapaa liikkuvuus". Tässä vaiheessa pyydän taas, että jäsen Brok antaa siunauksensa. 
Brok (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä teille vielä yhden ehdotuksen, jolla tämä asia olisi mielestäni vielä paremmin ratkaistu. Jäsen Ellesin tarkistuksessa 22 on kohta 27 a, joka koskee samaa asiaa ja johon sisältyy se, mistä jäsen Mann puhuu. Ehdotin teille, että luopuisimme koko kohdasta 15 ja ottaisimme sen tilalle jäsen Ellesin kohdan 27 a. Tällä tavoin koko ongelma on ratkaistu, ja ratkaisulle on mahdollista saada suuren enemmistön tuki. 
Puhemies.
   Arvoisa Mann, huomaan, että olette samaa mieltä.
Dell'Alba (NI ).
    Arvoisa puhemies, kuten puheenjohtajavaltio Irlannin edustaja De Keyserin mietintöä koskeneessa keskustelussa eilen totesi, unioni seuraa erittäin huolestuneena Vietnamin vuoristoväestöön tällä hetkellä kohdistuvaa sortoa. Arvoisat kollegat, esittelijän suostumuksella tiedustelen teiltä, voisimmeko lisätä kohtaan 4, joka koskee alkuperäiskansojen ja vähemmistöjen oikeuksien etujen puolustamista, seuraavat sanat, jotka kuvastavat tilannetta, joka vain viikko sitten tuli jälleen näkyvästi julki. Teksti olisi siis seuraava: "alkuperäiskansojen ja vähemmistöjen, esimerkiksi järjestelmällisesti sorretun Vietnamin vuoristoväestön, etujen puolustamista". Haluan ehdottaa teille lisäystä esittelijän suostumuksella. 

(2)
Goebbels (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin korjata pienen virheen, joka on päässyt livahtamaan tekstiin, josta valiokunnassa äänestimme. Mietinnön 1 luvun 2 kohdan viidenneltä riviltä alkaen todetaan seuraavaa: "Parlamentti yhtyy komission kantaan, jonka mukaan yleiset suuntaviivat 2003–2005 ovat edelleen käyttökelpoisia..." Koska olemme parlamentissa lainsäätäjiä, emme ole kuitenkaan velvollisia sanomaan, että olemme samaa mieltä komission kanssa, vaan meidän on sanottava se, mitä me itse parlamenttina haluamme.
Kaikkien poliittisten ryhmien suostumuksella ehdotan seuraavaa suullista tarkistusta: "yleiset suuntaviivat 2003–2005 ovat edelleen käyttökelpoisia, mutta ne on keskitettävä tarkemmin talouskasvun kiihdyttämiseen niin, että saadaan aikaan uusia työpaikkoja ja tuottavuuden kasvu". 

 Äänestykset ovat päättyneet. 
Terron i Cusí (PSE ).
    Arvoisa puhemies, näyttää siltä, että parlamentissa ajattelevaisuudesta rangaistaan. Halusin käyttää puheenvuoron Boogerd-Quaakin mietinnöstä pidetyn äänestyksen jälkeen, en sitä ennen, koska en halunnut pahentaa omalta osaltani yleistä sekasortoa ja tarkoituksenani oli olla puhemiehelle avuksi.
Olin mukana kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa ja näin ihmisten etsivän asiakirjoja niiden kadottua. Jäsen Hernández Mollar on oikeassa sanoessaan, ettei hän tiennyt mitään ja ettei yksikään ryhmä puuttunut asiaan. Valiokunnassa kaikki ryhmät ja puheenjohtaja tekivät yhdessä työtä varsin asiallisesti, ja tämä myrsky puhkesi vasta valmistelutyömme jälkeen.
Jäsen Barón puhuu vain totta, eikä hän valehtele sanoessaan, että näin pääsi tapahtumaan. Olen käytettävissänne selventääkseni asiaan liittyviä seikkoja, ja on varmasti väärin väittää, että jäsen Barón valehteli. Minä kerroin hänelle asiasta itse. 


Figueiredo (GUE/NGL ),
   . – Hunajan tuotantoa ja kaupan pitämistä koskeva tukiohjelma on tunnetusti hyvin tärkeä, jotta mehiläishoito säilyisi. Portugalilaiset mehiläishoitajat ovat kertoneet, että ohjelmassa on yksi elintärkeä osa-alue eli varroapunkin torjunta. Mehiläishoitajat katsovat kuitenkin, että varroapunkkia olisi torjuttava siihen tarkoitetun ohjelman avulla, kuten muita eläinlajeja vaivaavien muiden tautien osalta tapahtuu. Parlamentissa laaditusta mietinnöstä todettakoon, että yleinen yksimielisyys vallitsee siitä, että hunajan tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevaa tukiohjelmaa on jatkettava. Lisäksi pidetään tärkeänä, että ryhdytään muihin toimenpiteisiin, joita ovat:
– tukitoimenpiteet yhteisön mehiläiskannan uudelleen muodostamiseksi ja kehittämiseksi, koska alalla on pahenevia ongelmia;
– maatalouden ympäristötoimenpiteiden rakennejärjestelyt, jotta tätä toimenpidettä voidaan pitää yhtä tehokkaana tukena kuin mitä se on muilla maatalouden aloilla.
Lisäksi on olennaisen tärkeää, että otetaan huomioon Euroopan unionin tuleva laajentuminen ja että mehiläishoitoalalle myönnettäviä määrärahoja korotetaan. 
Patakis (GUE/NGL ),
   . – Äänestimme mietintöä vastaan. Emme ole kuitenkaan asioista eri mieltä, mutta kaikki hyvät huomiot menettävät merkityksensä ensimmäisen tarkistuksen vuoksi, koska siinä puolletaan muuntogeenisten, perinteisten ja luonnonmukaisten viljelykasvien rinnakkaiseloa siten, että mehiläishoitajat voivat tuottaa hunajaa, joka sisältää geneettisesti muunnettuja organismeja. Pidämme tätä mehiläishoidon kannalta erittäin vaarallisena ja tuhoisana nimenomaan sen vuoksi, että hunaja on ennen kaikkea laatumaataloustuote. Muuntogeenisten viljelykasvien olemassaolo ja hunajassa esiintyviä geneettisesti muunnettuja organismeja koskeva 0,9 prosentin raja-arvo edellyttävät sitä, että mehiläisten olisi pystyttävä valitsemaan muuntogeenisten kasvien tai geneettisesti muuntamattomien kasvien väliltä.
Tuomitsemme Euroopan parlamentin "innon" vauhdittaa muuntogeenisten viljelykasvien olemassaoloa perinteisten ja luonnonmukaisten viljelykasvien rinnalla siitä huolimatta, että monissa arvostetuissa tieteellisissä tutkimuksissa on kehotettu varovaisuuteen, ja korostamme sitä, että millään lainsäädäntökeinoilla ei voida ehkäistä tai torjua valtavia potentiaalisia uhkia. Se, että väitetään, että muuntogeenisten kasvien viljely ja liikkuvuus on nykyään väistämätöntä ja että enää ei voida kuin huolehtia niiden "riittävästä" oikeudellisesta sääntelystä, on hurskastelua, koska se, mikä esitetään tapahtuneena tosiasiana, ei olisi toteutunut, jos ΕU ei olisi taipunut USA:n painostuksen edessä.
Vastustamme ehdottomasti muuntogeenisten kasvien viljelyä ja liikkuvuutta ja pyrimme edelleen saattamaan voimaan niitä koskevan täyskiellon, koska emme pidä mitään väistämättömyytenä. Euroopan parlamentin olisi omaksuttava sama kanta. Näyttää kuitenkin siltä, että parlamentin kelkka on kauan aikaa sitten kääntynyt intressien ja painostuksen edessä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . – Äänestin asetusehdotuksen puolesta, koska katson, että laajeneva Euroopan unioni ei saa jättää huomiotta niitä muutoksia, joiden vaikutukset näkyvät väistämättä mehiläishoitoalalla. Lisäksi katson, että tähän tarkoitukseen varattujen määrärahojen korottaminen on perusteltua.
Mielestäni on syytä pohtia myös sitä, mitkä ovat parhaat keinot ja tavat ratkoa tämän alan ongelmia, joita ovat taudit, mehiläisten korkea kuolleisuus, hyönteisten torjunta-aineista aiheutuvat myrkytykset, ilmastonmuutos, markkinointiongelmat (erityisesti syrjäisissä valtioissa ja syrjäisillä alueilla) ja epäreilu kilpailu kolmansien maiden valmistamia halpoja ja heikkolaatuisia tuotteita vastaan.
Kannatan edellisen ohjelman säilyttämistä pääpiirteiltään ennallaan ja tuen esittelijän tekemiä ehdotuksia, joita ovat tukitoimenpiteet hunajan tutkimuslaboratorioille ja kaikenlaiset muut toimenpiteet hunajan ja mehiläistuotteiden tuotannon ja kaupan pitämisen kehittämiseksi. 
Souchet (NI ),
    Komission asetusehdotuksessa todetaan vihdoin se, että onnettomuuksien koettelemaa Euroopan mehiläishoitoalaa on autettava toden teolla, vaikka ehdotuksessa varotaan mainitsemasta pääasiallista aiheuttajaa eli sitä tuhoisaa vaikutusta, joka on ollut uusia sukupolvia edustavilla neurotoksisilla hyönteismyrkyillä. Käsittämätöntä on kuitenkin se, että komissio aikoo lopettaa tukiohjelmat hunajan tutkimuslaboratorioihin kohdistuvien tukitoimenpiteiden osalta. Esittelijämme ehdottaa niiden säilyttämistä ennallaan, ja hän on oikeassa.
Enemmän olisi kuitenkin pitänyt tehdä, ja yleinen etu olisi edellyttänyt, että yhteisön tukea olisi voitu myöntää välttämättömien uusien protokollien kehittämiseen sen testaamiseksi, ovatko uusissa kasvinsuojeluaineissa käytetyt uudet molekyylit vaarattomia mehiläisille ja ihmisten terveydelle. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . – Tarkoituksena on vahvistaa päätös, jolla hylätään ehdotus viisumitietojärjestelmän (VIS) perustamisesta osana oikeus- ja sisäasioiden yhteisöllistämistä, jonka myötä jäsenvaltiot menettävät osan keskeisestä toimivallastaan. Kannatan näkemystä, jonka mukaan komission aloite on hylättävä osittain siksi, että ehdotuksessa järjestelmän määrittely ja sen toimintatapa ovat puutteellisia. Tästä esimerkkinä "muun muassa järjestelmään tallennettavat henkilötietoluokat, tietojen käyttötarkoitus ja kriteerit tietojen tallentamiselle, VIS-tietueiden sisältö, viranomaisten oikeus tallentaa, päivittää ja käyttää tietoja sekä tietosuojaa ja sen valvontaa koskevat säännöt." Tämä oli peruste sille, miten äänestin. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . – Yhdyn täysin niihin syihin, joilla Carlos Coelho perustelee komission ehdotuksen hylkäämistä. Ehdotus on hyödytön ja itse asiassa täysin vailla sisältöä. Äänestin ehdotuksen hylkäämisen puolesta. 

Andersson ja Theorin (PSE ),
    Kannatamme toista rautatiepakettia koskevaa sovitteluratkaisua, koska sillä pyritään ensinnäkin nopeampaan ja sujuvampaan kansainväliseen rautateiden tavaraliikenteeseen, joka hyödyttää ympäristöä ja edistää tavaroiden kuljettamista tiekuljetusten sijasta rautateitse, ja toiseksi koska siihen ei sisälly rautateiden henkilöliikennettä koskevan sääntelyn purkamista. Katsomme, että ennen kuin mahdollisesti jatkamme sääntelyn purkua, on ensin arvioitava Ruotsissa tehdyn sääntelyn purkamisen vaikutukset, mitä Ruotsin hallitus tekee parhaillaan. 
Esclopé (EDD ),
    Rautatieliikenteen perinpohjaisen uudistamisen taustalla oleva ajatus on erinomainen. Alkuperäisenä tarkoituksena oli juuri paremman tasapainon saavuttaminen raide- ja maantieliikenteen välille ja se, että suositaan ympäristöä säästävien liikennemuotojen käyttämistä.
Olemme hyötyjen sumentamina ryhtyneet liialliseen ja huonosti hallittuun talouden vapauttamiseen. Älkäämme olko tyhmiä: tämän vapauttamisen todellisena tavoitteena on erityisen tuottavien markkinoiden jakaminen muutamien suurten yksityisten konsernien kesken.
Mikä vaikutus tällä on elinoloihin syrjäisemmillä ja vähemmän tuottavilla alueilla, joilta yksityisten toimijoiden ei juuri kannata hakea voittoja? Älkäämme unohtako, että rautatieliikenteellä on erityinen merkitys varsinkin Ranskassa, koska julkisena palveluna sillä on suuri merkitys sosiaalisen koheesion sekä tasapainoisen kansallisen ja alueellisen kehityksen edistämisessä.
Lisäksi vapauttaminen näyttää olevan ristiriidassa turvallisuuden kanssa, koska joissakin maissa on palattu rautatieliikenteen kansallistamiseen jatkuvien onnettomuuksien vuoksi.
Lisäksi, kuten esittelijä Jarzembowski itsekin myönsi, "rautateiden tavaraliikenteen markkinoille avaaminen lisää kilpailua, mikä saattaa johtaa työpaikkojen vähentymiseen."
Kaikista edellä mainituista syistä Chasse, Pêche, Nature et Traditions -puolueen (metsästys, kalastus, luonto ja perinteet) jäsenet äänestävät sellaisia yhteisiä rautatiemarkkinoita vastaan, jotka luodaan sosiaalisen polkumyynnin pohjalta ilman, että ensin selvitettäisiin, mitkä ovat vaikutukset tärkeimpiin asianosaisiin: rautateiden käyttäjiin ja työntekijöihin. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . – On sangen murheellista, että parlamentin enemmistö on äänestänyt sen puolesta, että kansainvälinen rautatieliikenne vapautetaan 1. tammikuuta 2006 alkaen ja kansallinen rautatieliikenne 1. tammikuuta 2007 alkaen. Lisäksi pysyväksi tavoitteeksi on asetettu, että vuoteen 2010 mennessä kaikkien toimijoiden on oltava asianmukaisesti valmistautuneita matkustajaliikenteen vapauttamiseen siten, että ennakoidaan komission nykyisiä aloitteita, joilla pyritään nopeuttamaan tämän alan avaamista kilpailulle.
Tämä liittyy saumattomasti komission 24. tammikuuta 2002 tekemään aloitteeseen, jonka tavoitteena oli rautatieliikenteen vapauttamisen nopeuttaminen ilman, että otetaan ensin huomioon erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa saatuja kokemuksia. Siellä julkiset palvelut ja rautateiden turvallisuus ovat heikentyneet, koska yksityiset yhtiöt ovat pyrkineet varmistamaan ainoastaan maksimaaliset voitot itselleen täyttämättä kuitenkaan rautatieinfrastruktuurin ja kaluston ylläpitoon liittyviä velvoitteitaan. 
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL ),
   . Toista rautatiepakettia koskevan sovittelun tuloksia on yksinkertaisesti mahdoton hyväksyä, koska tulos on ristiriidassa rautateiden käyttäjien ja rautateiden työntekijöiden etujen ja turvallisuuden kanssa.
Valitettavasti Euroopan rautatieviraston perustamisella ja yhteentoimivuutta kehittävillä toimilla ei pysäytetä vapauttamiskehitystä. Direktiiviin 91/440 tehdyillä muutoksilla lisätään entisestään rautatieliikenteen vapauttamista. Kansainvälinen tavaraliikenne avataan markkinavoimille 1. tammikuuta 2006 ja kansallinen tavaraliikenne 1. tammikuuta 2007. Lisäksi on selvästi ilmoitettu, että matkustajaliikenne vapautetaan vuonna 2010. "Tavoite – – mahdollistaa sen, että kaikki toimijat voivat valmistautua asianmukaisella tavalla."
Emme voi hyväksyä tällaista kyltymättömyyttä ja ilmaisemme olevamme erittäin huolestuneita tulevasta kolmannesta rautatiepaketista. Kuinka paljon katastrofeja ja ongelmia tarvitaan, ennen kuin tästä kiihkeästä vapautusten oravanpyörästä viimein jättäydytään pois?
Mielestämme tämä ala on yhteistä omaisuutta ja sen on jatkossakin pysyttävä yhteisessä omistuksessa. Rautatieliikenteen on pysyttävä Euroopan mantereen kattavana julkisena palveluna, jota uudistetaan ja joka asetetaan kansan demokraattiseen valvontaan. Hylkäämme saavutetun tuloksen ja aiomme yhdessä kansalaistemme, rautatietyöläisten ja heidän ammattijärjestöjensä kanssa puolustaa toista näkökantaa. 
Lulling (PPE-DE )
   ,. – Sovittelukomitea on päässyt yhteisymmärrykseen yhteisön rautateiden kehittämistä koskevasta direktiivistä. Kompromissin pääkohdat voidaan tiivistää seuraavasti.
Liikenneluvan saaneille rautatieyrityksille annetaan oikeus tarjota kansainvälisiä tavaraliikennepalveluja rautateillä viimeistään 1. tammikuuta 2006 ja kansallisia tavaraliikennepalveluja viimeistään 1. tammikuuta 2007. Lisäksi on sovittu, että komissio esittää 1. tammikuuta 2006 mennessä kertomuksen direktiivin täytäntöönpanosta sekä siitä, mihin suuntaan liikenne, turvallisuus, työolot ja toimijoiden tilanne ovat kehittyneet.
Neuvottelujen loppuvaiheessa parlamentti hyväksyi neuvoston kieltäytymisen siitä, että rautateiden matkustajaliikenteen vapauttaminen sisällytettäisiin tähän direktiiviin. Neuvosto hyväksyi kuitenkin johdanto-osaan perustelukappaleen, jossa todetaan kansainvälisen matkustajaliikenteen markkinoiden avaamisen osalta, että vuotta 2010 on pidettävä "tavoitteena, joka mahdollistaa sen, että kaikki toimijat voivat valmistautua asianmukaisella tavalla."
Entä kuinka ensimmäisen rautatiepaketin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä etenee? Sitähän ei ole monissa jäsenvaltioissa saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä ja todellista arviointia sen vaikutuksista ei ole vielä tehty, …
Meijer (GUE/NGL ),
   .Eilen illalla annoin 15 vuotta Euroopan parlamentissa vaikuttaneelle ja kohta parlamentin jättävälle jäsen Caudronille tilaisuuden viimeisen puheenvuoron pitämiseen. Hän esitteli ryhmämme lopullisen kannan rautatiepakettiin ja teki selväksi, että tällainen vapauttamisehdotus soveltuu johonkin muuhun Eurooppaan kuin siihen, johon Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä pyrkii.
Vuonna 2000 Euroopan komissio yritti pakottaa jäsenvaltiot yksityistämään kaiken julkisen liikenteen. Koska 14. marraskuuta 2001 parlamentti jätti huomattavia osia kaupunkiliikenteestä ja alueellisesta liikenteestä tämän pyrkimyksen ulkopuolelle, komissio on kohdistanut huomionsa rautateihin. Se ei halua vapauttaa pelkästään kansainvälistä tavaraliikennettä, vaan myös kansallisen matkustajaliikenteen. Tästä on kuitenkin huonoja kokemuksia Alankomaissa. Valtiolle kuuluvan Nederlandse Spoorwegen -rautatieyhtiön osakkeiden myynti osakemarkkinoilla näytti johtavan rautatiekalustoa ja rautatieinfrastruktuuria koskeviin laiminlyönteihin, viivästyksiin ja työntekijöiden liikehdintään, ja siksi siitä luovuttiin. Tämä ei ollut poliittinen valinta, vaan se johtui siitä, että henkilöstö, matkustajat ja lopulta myös poliitikot ottivat opikseen. Lisäksi kilpaileva yhtiö ei enää tarjonnutkaan rautateillä liikennepalveluja, koska kansainvälinen liikennealan suuryhtiö Connex-Vivendi osti sen. Tällä hetkellä neuvosto on päättänyt hillitä vastaavia suunnitelmia Euroopassa, mutta ne eivät ole edelleenkään poistuneet asialistalta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . – Rautatieliikenne ei ole kehittynyt tasatahtia muiden liikennemuotojen kanssa. Alalla on itse asiassa menetetty osuuksia kilpaileville aloille erityisesti tavaraliikenteen alalla.
Ensimmäinen paketti rautatieliikenteen elvyttämiseksi hyväksyttiin vuonna 2001. Nyt on vuorossa toinen paketti, ja komissio jatkaa edelleen vapauttamisen tiellä.
Esittelijä kehotti meitä hyväksymään yhteisen tekstin yhteisymmärryksen synnyttyä sovittelukomiteassa sen jälkeen, kun aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan kautta oli soviteltu komission ja parlamentin eriäviä kantoja siitä, missä aikataulussa tavaraliikenne olisi avattava markkinoille, mikä oli pahin erimielisyyden aihe. Ainoa asia, joka hieman arveluttaa minua, on turvallisuussääntöjen jättäminen pois, mutta tätä osa-aluetta käsitellään varta vasten toisessa direktiiviehdotuksessa.
Ehdotettujen toimien avulla on mahdollista elvyttää rautatieliikennettä. Tuen kokonaisuudessaan tätä toimenpidepakettia, koska uskon tähän tavoitteeseen ja olen jo kauan aikaa puhunut matkustajaliikennesektorin ja varsinkin tavaraliikennesektorin elvyttämisen puolesta, koska ne ovat olennaisen tärkeitä aloja Euroopan kehittymisen kannalta.
Lisäksi olemme keskellä vakavaa kriisiä, esimerkkinä , joka haluaa sulkea tehtaansa Euroopassa. On perusteltua, että nyt investoidaan merkittäviä summia koko rautatiealaan. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . – Tämä aloite on osa rautatieliikenteen vapauttamispakettia. Minun on korostettava sitä, että direktiivin 1 artiklassa todetaan, että tavoitteena on rautatieverkon avaaminen kilpailulle ja samalla turvallisuussääntöjen yhdenmukaistaminen koko Euroopan unionissa. Vaikka sääntöjen parantaminen ja turvallisuuden takaaminen ovat perustavoitteita, joita meidän on tietenkin varauksettomasti tuettava, minun on vaikeaa ymmärtää, että ne voivat olla alisteisia "markkinoille" siten, että turvallisuussääntöjen parantaminen on alisteinen sille, että kilpailu ei vääristy. Lisäksi komission valvontavaltaa alalla lisätään: sille annetaan nimenomaisesti valta keskeyttää kansallisen turvallisuussäännön soveltaminen enintään kuudeksi kuukaudeksi.
Tämän vuoksi äänestin aloitetta vastaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . – Tässä toiseen rautatiepakettiin kuuluvassa toisessa direktiiviehdotuksessa, jonka tavoitteena on alan elvyttäminen, komissio paneutuu turvallisuuskysymyksiin. Turvallisuushan on aina ollut keskeisessä asemassa Euroopan unionin toimissa.
Kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden väliset merkittävät erot, on päätetty valita se, että turvallisuussääntöjä yhdenmukaistetaan, millä edistetään suuresti turvallisuuden tason parantamista ja kehittämistä rautatiealalla.
Haluan mainita erikseen aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan tekemän ehdotuksen turvallisuustodistuksen käyttöönotosta rautatieyrityksiä ja infrastruktuurin haltijoita varten.
Jäsenvaltiot ovat sopineet siitä, että komission valtuuksia tällä alalla laajennetaan yhteisön sääntöjen täytäntöönpanon helpottamiseksi tämän kuitenkaan rajoittamatta sitä, että kansallisesti voidaan saattaa voimaan ankarampi lainsäädäntö. Lisäksi on painotettu entistä enemmän sitä tehtävää, joka henkilöstön kouluttamisella on rautatieliikenteen kehittämisessä.
Olen tietoinen siitä, että tämä on tärkeä edistysaskel luotaessa eurooppalaista rautatiejärjestelmää, joka on ennen kaikkea turvallinen.
Kannatan sitä, mitä tässä mietinnössä kannatetaan, ja äänestin sen puolesta. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . – Tämä mietintö on erottamaton osa komission laatimaa niin sanottua toista rautatiepakettia, jolla pyritään elvyttämään tätä liikenteen alaa. Merkittäviä ehdotuksia on tehty: esimerkkinä ne, joilla pyritään kannustamaan useita jäsenvaltioita lisäämään investointeja ja joilla varmistetaan taloudellista tukea lisäämällä sellaisten teknisten ratkaisujen soveltaminen, jotka ovat yhteentoimivia sekä suurnopeusjunissa että tavanomaisissa junissa, sekä ehdotukset, joilla pyritään varustamaan junat tallennuslaitteella.
Lisäksi ehdotukseen sisältyy uudenlainen institutionaalinen lähestymistapa, koska siinä esitetään ajatus Euroopan rautatieviraston perustamisesta. Kyse olisi järjestelmää valvovasta sääntelyelimestä ja yhteisestä valvontaviranomaisesta, jolla olisi hallinnointivalmius ja valmius varmistaa alan turvallisuus.
Direktiivin tavoitteen saavuttaminen johtanee suurempaan tekniseen yhdenmukaisuuteen, mikä ilmenee syntyneestä sovitteluratkaisusta.
Sovitteluprosessin tulosta voidaan pitää Euroopan parlamentin kannalta erittäin tyydyttävänä, ja olen iloinen yhteisen tekstin hyväksymisestä kolmannessa käsittelyssä, kun otetaan huomioon, että rautatiealaan liittyvän monenlaisen yhteentoimivuuden saavuttamista on nopeutettava. 

Andersson ja Theorin (PSE ),
   . Katsomme, että EU:n tulevassa talousarviossa on asetettava etusijalle Lissabonin strategian mukainen kestävä kehitys sekä uusille jäsenvaltioille annettava tuki historiallisesti tärkeän laajentumisen onnistumiseksi. Talousarviossa painopisteet on asetettava uuteen järjestykseen, jotta maataloustukeen kuluisi vähemmän rahaa. Olemme samanaikaisesti huolestuneita budjettikurista ja suhtaudumme kriittisesti komission ehdotuksiin menolisäyksistä. Emme halua tässä vaiheessa ottaa kantaa siihen, minkä suuruisia menojen olisi uudessa talousarviossa tarkalleen oltava osittain sen vuoksi, että kustannuksia on vaikea arvioida ennakolta ja painopisteitä ei ole lyöty lukkoon ja osittain sen vuoksi, ettemme halua sitoa uutta parlamenttia tiettyihin rahamääriin. 
Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   .Äänestimme mietinnön puolesta ja toimimme siten ammattiliittojen suosituksen mukaisesti, vaikka mietinnössä evätään jopa äänioikeus hallituksissa istuvilta ammattiliiton edustajilta, minkä luulisi olevan vähimmäisvaatimus.
Tämän sanottuamme ja koska tämä mietintö on osa pakettia, jonka tavoitteena on rautatiejärjestelmän "vapauttaminen", toistettakoon vielä kerran, että vastustamme ehdottomasti kaikenlaista rautateiden yksityistämistä. Rautateiden olisi oltava kaikkialla Euroopassa julkinen palvelu. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . – Mietinnössä tuetaan asetusehdotusta, jolla perustetaan Euroopan rautatievirasto, joka on uusi merkittävä askel pyrittäessä komission tavoitteeseen eli rautatiealan elvyttämiseen kaikkialla Euroopassa sekä tavaraliikenteen että matkustajaliikenteen osalta.
Viraston tarkoituksena on pääasiassa rautateiden työntekijöitä koskevasta jatkuvasta yhdenmukaistamisesta ja koordinoinnista vastaaminen sekä suositusten ja lausuntojen antaminen komissiolle. Sen tehtäviin ei kuulu lakien säätäminen, eikä sillä ole sääntelyvaltuuksia tai itsenäistä valvontatehtävää. Viraston tehtäviin kuuluu pelkästään neuvojen antaminen, ehdotusten esittäminen ja turvallisuuden seuranta.
Tämä sopimus on jälleen yksi toisen rautatiepaketin tukipylväistä. Äänestin mietinnön puolesta, koska puolsin myös muita tähän pakettiin kuuluvia tekstejä ja koska olen aina painottanut sitä, että tulevaisuuden Euroopassa tätä alaa on kehitettävä huomattavasti etenkin siksi, että rautatie on erinomainen vaihtoehto jo ennestään ruuhkautuneelle tieliikenteelle.
Rautateidemme elvyttämisen on oltava Euroopan unionin ensisijaisena tavoitteena. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . – Kannatan Euroopan unionin ihmisoikeustoimintaa kehitysyhteistyön puitteissa edistävän asetuksen (EY) N:o 975/1999 voimassaoloajan pidentämistä, jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusnäkymät vuoteen 2006 asti ja samalla mukauttaa asetus teknisesti uuteen varainhoitoasetukseen.
Erityisesti minua ilahduttaa ehdotus, jossa Euroopan parlamenttia, neuvostoa ja komissiota kehotetaan luomaan kansalaisyhteiskunnan ja kansalaisjärjestöjen osallistumista tukevia erityisiä institutionaalisia mekanismeja siten, että ensisijaisena tavoitteena on edistää demokratiaa ja ihmisoikeuksia.
Toisaalta minua huolestuttavat eräät tiedot, joiden mukaan pienillä ja keskisuurilla kansalaisjärjestöillä on suuria vaikeuksia saada tukihakemuksiaan hyväksytyiksi – vaikka niihin voidaan soveltaa mikrohankemenettelyä – koska hallinnolliset menettelyt ovat liian monimutkaisia.
Kuten kaikki tietävät, Euroopan unioni on suurin kehitysavun antaja maailmassa. Se saavuttaa näkyviä tuloksia ja herättää aidosti toiveita niiden monien ihmisten mielissä, jotka rohkeasti ja sinnikkäästi pyrkivät ja jaksavat uskoa siihen, että heidän kotimaihinsa juurtuisivat demokratia ja oikeusvaltio sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittaminen. 

Caudron (GUE/NGL ),
   . Onniteltuani jäsen Rocardia hänen erinomaisesta mietinnöstään haluan seuraavaksi tarttua tilaisuuteen mainitakseni, että on tärkeää, että unionissa vuosittain yksi Euroopan kaupunki saa näkyvyyttä kulttuuripääkaupunkina.
On selvää, että Euroopalla ja etenkin nimitettävällä kaupungilla on oltava tarvittavat henkilöresurssit ja taloudelliset resurssit. Vuonna 2004 Lille on erinomainen esimerkki näiden seikkojen täyttymisestä. 
Dillen (NI ),
   . Kulttuuri on ala, jolla toissijaisuusperiaatteesta lähinnä puhutaan, mutta ei harjoiteta sitä. Euroopan unionin olisi mahdollisimman pitkälle pysyttävä erossa tästä alasta. Euroopan kulttuuripolitiikan olisi rajoituttava pelkästään kannustamiseen tukien avulla esimerkiksi silloin, kun jokin kaupunki nimitetään kulttuuripääkaupungiksi.
Esittelijä on maininnut useita käytännön ongelmia, joita on ilmennyt kulttuuripääkaupungin nimittämisjärjestelmässä. Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että on löydettävä oikeudenmukaisempi tapa, jotta kaikilla jäsenvaltioilla olisi yhdenvertaiset mahdollisuudet edistää kulttuuriaan varsinkin kahden viikon kuluessa toteutuvan laajentumisen myötä. Kahden kulttuuripääkaupungin valitseminen voisi olla järkevä ajatus.
Viime viikolla Brysselissä pidetyssä huippukokouksessa kotimaatani ei otettu huomioon EKP:n pääjohtajaa nimitettäessä. Suuret jäsenvaltiot jakavat paikat keskenään. Pieniä jäsenvaltioita ei tosiasiassa kunnioiteta. Niiden kohdalla kyse on pelkästä symboliikasta. Toivon, että eurooppalaisten kulttuuripääkaupunkien symboliikka ei ole tätä samaa tasoa. Vain tämän halusin tuoda esiin. 
Marques (PPE-DE ),
   .– Onnittelen Michel Rocardia hänen laatimastaan verrattomasta mietinnöstä, jonka aiheena on ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtumaa koskevasta yhteisön toiminnasta vuosina 2005–2019 tehdyn päätöksen 1419/1999/EY muuttamisesta. Annan asialle kaiken tukeni ja erityisesti kannatan sitä, että vuodesta 2009 alkaen kulttuuripääkaupunkeja nimitetään vuosittain kaksi kerrallaan.
Tarkoituksena on antaa tällä tavoin uutta henkeä ja elinvoimaa Euroopan kulttuuripääkaupungin valintaprosessille siten, että Euroopan tasolla tapahtuvaa kilpailua edistetään sitä kautta, että pyritään asettamaan ehdolle vuosittain useita kaupunkeja. Näin halutaan varmistaa aloitteen menestys. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . – Komission ehdotuksen tarkoituksena on ainoastaan tukea sitä, että vuosina 2009–2018 nimitetään yksi kaupunki uusista jäsenvaltioista ja sen lisäksi yksi kaupunki nykyisistä jäsenvaltioista. Ehdotukseen ei sisälly muita ehdokasvaltioita koskevia menettelyjä.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että ehdotus "kaksinapaisista kulttuuripääkaupungeista" saattaa osoittautua huonoksi sikäli, että se voi johtaa siihen, että kansalaisten mielenkiinto näitä tapahtumia kohtaan vähenee.
Olen samaa mieltä kulttuurivaliokunnan jäsenten kanssa siitä, että nykytilanteessa on ilmeisenä vaarana, että kiinnostus tätä menettelyä kohtaan saattaa laskea nopeasti ja sen tulevaisuus vaarantua.
Niinpä katson onnistumisen edellyttävän sitä, että mielenkiintoa ei menetetä järjestämällä liikaa tapahtumia ja että annetaan menettelylle uutta henkeä ja elinvoimaa sisällyttämällä siihen eurooppalainen kilpailu ja että pyritään siihen, että vuosittain asetetaan ehdolle useita kaupunkeja.
Sekä tuomarina että virikkeen antajana toimiva valintalautakunta voi vaatimustensa ja neuvojensa avulla tuoda aidon eurooppalaisen ulottuvuuden hakijakaupunkien hankkeisiin.
Näin ollen katson, että esittelijän komission ehdotukseen tekemät tarkistukset ovat erittäin perusteltuja, mitä ilmentää myös se, että mietintö hyväksyttiin valiokunnassa yksimielisesti.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Αlyssandrakis (GUE/NGL ),
   . – Europass-ehdotuksen tarkoituksena ei ole hyödyttää työntekijöitä, vaan se, että työnantajien on helpompi vertailla työhakemuksia ja valita ne, jotka vaativat vähiten ja tuottavat eniten alkuperämaahan katsomatta. Tämä toimenpide kytkeytyy työntekijöiden "vapaaseen" liikkuvuuteen, joka pakottaa työntekijät työtä etsiessään vaeltamaan maasta toiseen, ja lisäksi sillä osaltaan vaikutetaan alentavasti palkkoihin ja muihin vaatimuksiin köyhempien maiden työntekijöiden toimiessa välikappaleina.
Europass-järjestelmästä seuraa samalla se, että työntekijöiden tutkintojen ja ammattipätevyyden arviointi siirtyy suuryritysten eikä koulutusjärjestelmän vastuulle, ja tällä tavoin pätevyys ja oikeus työhön irrotetaan toisistaan. Lisäksi erinäiset koulutusmuodot ja epäviralliset oppimistavat asetetaan pitkäjänteisen koulutuksen kautta saavutettavan pätevyyden yläpuolelle. Tämän takia Europass-järjestelmä on jälleen uusi väline, jonka myötä perusteellinen ja yhdennetty koulutus joutuu väistymään "joustavan" ja lyhytjänteisen koulutuksen ja sirpaloituneiden taitojen tieltä markkinoiden tarpeiden mukaisesti. On ilmeistä, että pian vaaditaan tietoja myös työntekijöiden niin sanotuista "sosiaalisista taidoista", esimerkiksi heidän käyttäytymisestään työpaikoilla ja heidän mukautumisestaan kaikenlaisiin työnantajien vaatimuksiin.
Näistä syistä Kreikan kommunistiseen puolueeseen kuuluvat Euroopan parlamentin jäsenet äänestivät mietintöä vastaan. 
De Sarnez (PPE-DE ),
   . – Koska toimenpiteen tarkoituksena on varmistaa tutkinto- ja pätevyysvaatimusten avoimuus tarkoituksenmukaisin välinein, se on osa sitä liikkuvuutta edistävää prosessia, johon kuuluvat ECTS-järjestelmä (opintosuoritusten ja arvosanojen eurooppalainen siirtojärjestelmä), ammattitutkintotodistuksen liitteet, eurooppalainen ansioluettelo sekä Erasmus ja Erasmus Mundus -ohjelmat.
Sellainen Europass-järjestelmä, jolle on annettu kohtuullisesti resursseja ja jolla on riittävä Euroopan laajuinen tietoverkko ja jonka toimintaan työmarkkinaosapuolet osallistuvat, on tehokas väline, jonka avulla helpotetaan tutkintojen ja pätevyyden osoittamista.
Tällä päätöksellä on kaksi tavoitetta: "järkevöittäminen ja koordinointi", ja ne saavutetaan vain, jos kaikki jäsenvaltiot lisäävät ponnistelujaan, jotta nämä "Europass"-muotoiset asiakirjat otetaan nopeasti ja tehokkaasti käyttöön. Europass-järjestelmän kautta Euroopan kansalaisille voidaan tarjota heidän liikkumistaan edistävä väline. Europassista on kehitettävä kaikille eurooppalaisnuorille elintärkeä ja korvaamaton asiakirja.
Koska tavoitteet ovat korkealla, komission hankkeelle myöntämien määrärahojen vähäisyys on yllättävää. Määrärahat on kuitenkin asetettava – tämän olematta mitenkään pois muilta ohjelmilta – vastaamaan tavoitettamme: "eurooppalaisista koulutusjärjestelmistä tulee laatunsa puolesta maailmanlaajuisia esikuvia vuoteen 2010 mennessä." 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . – Tämän ehdotuksen tavoitteena on koota "Europass"-nimisiin yhteisiin puitteisiin lukuisia nykyisiä aloitteita, joiden tarkoituksena on "auttaa" työntekijöitä tuomaan esille kelpoisuutensa ja kokemuksensa siten, että työnantajat sekä perus- ja ammatillista koulutusta tarjoavat laitokset muissa jäsenvaltioissa voivat niitä ymmärtää. "Europass"-nimellä tunnettava eurooppalainen ansioluettelo voi sisältää esimerkiksi seuraavia asiakirjoja:
– Mobilipassi: asiakirjaan on tarkoitus kirjata yhteisen eurooppalaisen mallin mukainen erityinen opintoura ja se myönnetään opiskelijoille / ammattiin koulutettaville, jotka ovat suorittaneet osan opinnoistaan toisessa jäsenvaltioissa;
– Korkeakoulututkintotodistuksen liite: asiakirja liitetään korkeakouluopintojen todistukseen, jotta kolmannet osapuolet ymmärtävät tutkinnon merkityksen;
– Ammattitutkintotodistuksen liite: asiakirja liitetään ammatillisesta pätevyydestä annettuun todistukseen, jotta kolmannet osapuolet ymmärtävät sen merkityksen;
– Eurooppalainen kielisalkku: asiakirjaan kirjataan kieli- ja kulttuuritaidot.
Nämä kaikki asiakirjat ovat jo olemassa Euroopan neuvoston ja/tai Unescon kanssa tehdyn yhteistyön ansiosta. Ainoa asiakirja, johon komissio ehdottaa huomattavia muutoksia on Mobilipassi, joka voisi olla saatavissa kaikenlaisesta koulutuksesta, eikä vain ammatillisesta koulutuksesta.
Herää kysymys siitä, mikä on näiden välineiden kehittämisen perimmäinen syy: onko tarkoituksena nostaa kunkin maan henkilöresurssien lisäarvoa vai se, että taloudellisesti kehittyneemmät maat voivat käyttää hyväkseen työntekijöitä ja heidän liikkuvuuttaan? 
Montfort (PPE-DE ),
   . Olen hyvin tyytyväinen Sabine Zissenerin mietintöön, jonka myötä jokainen voi hyväksyttää tutkintonsa ja pätevyytensä laajentuneessa unionissa.
Tyytyväisyyttäni lisää myös se, että olen useissa yhteyksissä tarkistuksissani korostanut elinikäistä oppimista ja koulutusta ja ehdottanut, että loisimme ja yksilöisimme aidosti eurooppalaisen opintouran, jonka avulla nuoret voivat hankkia mahdollisimman hyvän koulutuksen kouluttautumalla monissa unionin maissa. Tällä tavoin he hankkivat itselleen monipuoliset taidot ja heidän opintoihinsa sisältyy eurooppalainen ulottuvuus, joka on "plussaa" heidän ansioluettelossaan ja parantaa heidän työosaamistaan.
Vaikka tämä mietintö on hyvä esimerkki siitä, mitä voimme saavuttaa nuorten kouluttamisen ja unionin työllisyyden parantamisen alalla, haluan kuitenkin kiinnittää huomiota siihen, että standardointi "hinnalla millä hyvänsä" on virhe. Tämän politiikan ulottaminen koskemaan ansioluetteloita kuvastaa jälleen kerran komission valitettavaa mieltymystä sekaantua arkielämämme pienimpiinkin yksityiskohtiin molemmin puolin elämää rikastuttavien yksilöllisten erityispiirteiden ja omintakeisuuden kustannuksella. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . – Tämä on hyvin merkittävä ehdotus työntekijöiden liikkuvuuden kannalta. Tavoitteena on saavuttaa tutkinto- ja pätevyysvaatimuksia selkeyttävät yhteisön laajuiset puitteet siten, että luodaan toisiinsa kytkeytyvien henkilökohtaisten asiakirjojen muodostama "salkku" nimeltä Europass, jota kansalaiset voivat vapaaehtoisesti käyttää ilmaistakseen ja osoittaakseen tutkintonsa ja pätevyytensä paremmin kaikkialla Euroopassa.
Komissio ehdottaa, että vuosien 2005 ja 2006 (kehitysvaiheen) rahoitus järjestetään kansallisille Europass-toimistoille myönnettävinä toiminta-avustuksina (jopa 50 prosenttiin asti), minkä jälkeen Europass-toimintaa olisi hallinnoitava peruskoulutusta ja ammatillista koulutusta koskevien yhteisön ohjelmien uuteen sukupolveen kuuluvana laaja-alaisena toimena.
Olen esittelijän tavoin tyytyväinen siihen, että Europass-todistus laajennetaan kattamaan kaikki peruskoulutuksen ja ammatillisen koulutuksen osa-alueet.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . – Pienet ja keskisuuret yritykset (pk-yritykset) muodostavat 99,8 prosenttia Euroopan unionin yrityksistä ja ne työllistävät noin kaksi kolmasosaa työvoimasta. Nämä yritykset toimivat monilla elinkeinoelämän eri aloilla, ja ne ovat siten elintärkeitä työpaikkojen luonnin ja paikallisen / alueellisen kehityksen kannalta, mutta niillä on tiettyjä ongelmia, esimerkiksi rahoituksen saanti. Tähän tarvitaan kiireellisesti ratkaisu. Tämän vuoksi on luotava tätä moni-ilmeistä sektoria koskeva tarkoituksenmukaisten tukimekanismien politiikka.
Kasvua ja työllisyyttä koskevalla aloitteen (1998–2000) – jolla oli vähän määrärahoja ja paljon julkisuutta – tavoitteena oli edistää työpaikkojen syntymistä pk-yrityksille myönnettävien tukien kautta. Tämän aloitteen korvasi yritysten ja yrittäjyyden ohjelma (2001–2005), johon sisällytettiin takaamista ja riskipääoman saantia koskevat mekanismit, esimerkkinä JEV-ohjelma (eurooppalainen yhteisyritys), joka aiotaan näillä näkymin lakkauttaa. Näin ollen 42 miljoonaa euroa käyttämättömiä määrärahoja uhkaa mennä hukkaan.
Pk-yrityksille kohdistettujen ohjelmien määrärajoja on lisättävä, mutta myös niiden tavoitteita on muutettava: ohjelmien avulla on edistettävä työpaikkojen syntymistä, tuettava yhdistystoimintaa sekä tuettava myös tutkimusta ja koulutusta, huolehdittava takauksesta uuden yrityksen elinkaaren kaikissa kriittisissä vaiheissa, parannettava tuen maantieteellistä jakautumista (tuki on selvästi keskittynyt Euroopan unionin keskisiin maihin). Lisäksi tuki ei saa kohdistua vain huipputeknologian yrityksiin vaan sen on kohdistuttava myös perinteisiin yrityksiin ja käsiteollisuusyrityksiin. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . – Tämä komission ehdotus, jolla tarkistetaan yritysten ja yrittäjyyden, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten, hyväksi perustettua monivuotista ohjelmaa, on hyvin tärkeä ehdotus.
Yksi ehdotetuista tarkistuksista on perinteisten yhteisyritysten tukemiseen erikoistuneen JEV-ohjelman (eurooppalainen yhteisyritys) lakkauttaminen, jota myös esittelijä kannattaa. Lakkauttamista puoltaa se, että jäljellä olevia määrärahoja ei voida käyttää uusia jäsenvaltioita tai ehdokasmaita koskeviin hankkeisiin, ja se, että ohjelman yksinkertaistaminen sen lakkauttamisen asemesta tarkoittaisi sitä, että käyttämättömät maksusitoumukset, noin 42 miljoonan euroa, menevät hukkaan.
Lisäksi komissio pitää tärkeänä, että parannetaan tutkimustoimien kattavuutta ETF-käynnistysjärjestelmässä uusille ja innovatiivisille pk-yrityksille tarjottavan riskipääoman lisäämiseksi.
Esittelijä ehdottaa, että sen lisäksi, että tuetaan yrityksen käynnistys- ja alkuvaihetta, kuten komissio ehdottaa, myös uuden yrityksen muut vaiheet olisi katettava paremmin. Lisäksi esittelijä korostaa sitä, että on tärkeää parantaa muiden tukivälineiden hyödyntämisen maantieteellistä jakaumaa.
Ehdotus on esittelijän tekemien muutosten jälkeen entistä ehompi, ja tämän takia äänestin mietinnön puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . – Tämän ehdotuksen tavoitteena on digitaalista sisältöä koskevan eContent-ohjelman jatkuminen. Uuden Contentohjelman tavoitteena on digitaalisen sisällön saavutettavuuden, käytettävyyden ja hyödynnettävyyden parantaminen, jotta tätä kautta helpotetaan tiedon ja tietämyksen luontia ja levittämistä yleistä etua palvelevilla aloilla yhteisön tasolla. Ohjelmalle on varattu määrärahoja 163 miljoonaa euroa kaudelle 2005–2008, ja ohjelman erityistavoitteena on digitaalisen sisällön laadun parantaminen.
En vastusta sitä, että edistetään digitaalisisällön suunnitteluun, kehittämiseen, saatavuuteen ja jakeluun liittyviä välineitä, prosesseja ja palveluja tai että parannetaan kulttuurisen sekä koulutukseen ja tieteeseen liittyvän sisällön monikielisiä näkökohtia. Suhtaudun kuitenkin varauksellisesti sellaiseen käyttöön, jolla tarkoitetaan erityisesti julkisen sektorin tiedon uudelleenkäyttöä tai rajat ylittävien palvelujen edistämistä eli yleiseurooppalaisia digitaalisen sisällön markkinoita. Tällaiset markkinat eivät saa syntyä julkisen tiedon yleisen saatavuuden kustannuksella, eivätkä ne saa rajoittaa alan kehittymisestä kuluttajille tai tärkeimmille operaattoreille koituvia hyötyjä. On varmistettava digitaalisen sisällön sidosryhmien dynaamisuuden ja innovatiivisuuden säilyminen. Edellä esitetystä huolimatta ohjelma ansaitsee tukemme varsinkin siksi, että sen tavoitteena on kielellisen ja kulttuurisen monimuotoisuuden edistäminen.
Parlamentin tarkistuksilla komission ehdotusta ei paranneta tai selkiytetä. 

Gill (PSE ).
    Arvoisa puhemies, halusin puhua Brokin mietinnöstä selittääkseni miksi pidän tätä yhteistyösopimusta erittäin tärkeänä asiana kulttuuristen, taloudellisten ja investointiyhteyksien luomiseksi EU:n ja Pakistanin välille. Kannatan sopimusta lämpimästi, koska kaupankäynti on keino aloittaa vuoropuhelu niillä alueilla, joilla demokratia- ja ihmisoikeustilanne on edelleen hyvin huolestuttava.
Tiedämme Pakistanin kärsivän ankarasta köyhyydestä, ja toivon, että tämän sopimuksen hyväksyminen auttaa Pakistanin hallitusta ja kansaa köyhyyden poistamisessa kotimaastaan. Tarvitaan kiireellisesti EU:n ja Pakistanin molemminpuolista rakentavaa sitoutumista. Tämän vuoksi äänestin sopimuksen puolesta.
Myönnän, että Pakistanin ihmisoikeus- ja demokratiatilanne on edelleen hyvin huolestuttava, mutta nämä huolenaiheet mainitaan päätöslauselmassa. Tästä mietinnöstä ja päätöslauselmasta käy selvästi ilmi, että parlamentti pitää arvossa ihmisoikeuksien ja demokratian kunnioittamista. Pakistan on kuitenkin edistynyt huomattavasti tällä alalla, ja kehityksen jatkuminen voidaan varmistaa ja sitä voidaan vahvistaa tehokkaimmin lisäämällä vuoropuhelua ja yhteistyötä eristämisen sijasta. 
Cushnahan (PPE-DE ),
   . Edellisenä tämän mietinnön esittelijänä ja edellisenä johtavana Pakistanin tarkkailijana vastustin kolmannen sukupolven sopimuksen ratifiointia. Ratifioinnilla annetaan legitimiteetti liki täydelliselle sotilashallinnolle, jolla on vastuullaan ihmisoikeusrikkomuksia, vilpilliset parlamenttivaalit ja ydinmateriaalin levittäminen.
Ennen ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa pidettyä äänestystä olin yhteydessä Human Rights Watchiin, Amnesty Internationaliin ja Christian Solidarity Worldwideen, jotta ne suosittelisivat Euroopan parlamentin jäsenille ratifioinnin hylkäämistä. Christian Solidarity Worldwide ryhtyi välittömästi jakamaan tietoa parlamentin jäsenille. Human Rights Watch ei vastannut. Amnesty International totesi, ettei se "voinut olla enempää avuksi … koska pyyntö tuli liian äkkiä." Ulkoasioiden valiokunnassa ratifiointi hyväksyttiin vain yhden äänen enemmistöllä.
Ennen täysistuntoa olin jälleen yhteydessä sekä Amnestyyn että Human Rights Watchiin. Kumpikaan ei vastannut. Vuonna 2003 kumpikin tuomitsi raporteissaan Pakistanin. Vuonna 2003 Amnesty raportoi "järjestelmällisistä ihmisoikeusloukkauksista". Vuonna 2003 Human Rights Watch kehotti Musharrafia "luovuttamaan vallan legitiimille hallitukselle".
Kun otetaan huomioon, että äskettäin Lotte Leicht totesi European Voice -lehdessä EU:n ajaneen ihmisoikeuksien ja demokratian asiaa ponnettomasti, tällainen vastuuttomuus on järkyttävää. Petämme ne, jotka asettavat Pakistanissa henkensä alttiiksi puolustaessaan ihmisoikeuksia ja demokratiaa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Pakistanin kanssa tehtyyn sopimukseen sisältyy toimia, jotka koskevat tekstiili- ja vaatetustuotteiden kiintiön korottamista 15 prosentilla, eikä vuosina 2002–2004 EU:hun tuotavista vaatetustuotteista peritä yleisen tullietuusjärjestelmän mukaisesti lainkaan tullia.
Vastatessaan komissiolle osoitettuun edelliseen kysymykseen, joka koski sitä, onko tämän sopimuksen vaikutuksia EU:n, esimerkiksi Portugalin tekstiili- ja vaatetusalaan tutkittu, komission jäsen totesi – jotta hänen ei olisi tarvinnut sanoa, että tutkimuksia ei ole tehty – ettei sopimuksella ole "oletettavasti merkittäviä vaikutuksia".
EU:n vientiä Pakistaniin ja Pakistanin vientiä EU:hun analysoitaessa käy ilmi, että tekstiilit ja vaatteet – joita Portugali valmistaa – ovat juuri se vaihtoväline, jota vastaan Pakistan voi tuoda kemikaaleja, liikennevälineitä ja -laitteita ja sähkölaitteita EU:n teollistuneimmista maista.
En myöskään voi olla mainitsematta arvostelevaan sävyyn sitä, että sopimuksessa edellytetään Pakistanin muun muassa sitoutuvan tekemään EU:ssa laittomasti asuvia Pakistanin kansalaisia koskevia takaisinottosopimuksia. Tällä toimella pyritään hillitsemään laitonta maahanmuuttoa kotimaahan palauttamisen kaltaisilla tukahduttavilla keinoilla. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . Pakistanissa parlamentaariselle demokratialle ei ole koskaan annettu todellista mahdollisuutta armeijan väliintulon vuoksi. Aina, kun äänestäjät valitsevat vaaleissa kelvollisen hallituksen, armeija loppujen lopuksi syrjäyttää sen. Edellinen pääministeri Bhutto jopa surmattiin sen jälkeen, kun hänet oli erotettu virastaan, ja myös hänen tyttärensä, joka oli suosittu niin kauan kuin häntä pidettiin isänsä poliittisena perijänä, syrjäytettiin sittemmin vallasta. Nämä sotilaalliset toimet edistyksellisiä hallituksia vastaan ovat luoneet kasvualustan islamilaiselle fundamentalismille ja ryhmille, jotka haluavat asettaa eri väestöryhmät toisiaan vastaan. Nämä ryhmät ovat voineet jatkaa toimintaansa laillisesti sotilashallinnon aikana.
Nykyistä presidenttiä Musharrafia pidettiin vielä pari vuotta sitten vaarallisena kenraalina, joka oli noussut valtaan sotilasvallankaappauksella, joka halusi tehdä maastaan ydinasevallan, joka tasoitti tietä hyvin konservatiiviselle islamin tulkinnalle ja joka teki yhteistyötä naapurimaan Afganistanin talebanihallinnon kanssa. Ryhdyttyään tukemaan Yhdysvaltojen sotilaallisia toimia Afganistanissa hän muuttuikin yhtäkkiä Yhdysvaltojen liittolaiseksi. Tässä ehdotuksessa hänelle annetaan Euroopassa vastaava asema. Jälleen kerran kaupallisilla ja sotilaallisilla intresseillä on etusija ihmisoikeuksiin nähden. On hämmästyttävää, että parlamentti aikoo ensin hyväksyä Pakistanin kanssa tehtävän sopimuksen ja sen jälkeen antaa istunnossaan päätöslauselman, jossa valitellaan ihmisoikeuksien puutetta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Koska muistamme vielä elävästi syyskuun 11. päivän 2001 tapahtumat, emme saa unohtaa Pakistanin aktiivista roolia terrorismin vastaisessa taistelussa.
Pakistan on siitä alkaen osoittanut olevansa kansainvälisen yhteisön vahva liittolainen erityisesti taistelussa talebaneja ja Al-Qaidaa vastaan. Pakistanin erinomaisen panoksen ansiosta Euroopan unioni aloitti poliittisen vuoropuhelun uudelleen marraskuussa 2001.
Tähän sopimukseen sisältyvät Pakistanin ja EU:n välisen yhteistyön alat ovat varsin moninaisia. Tässä mainittakoon sitoumukset, joiden tavoitteena on syrjinnän ja väkivallan torjunta, demokratian kehittäminen, kaupan lujittaminen ja taloudellisen yhteistyön edistäminen.
On kuitenkin korostettava sitä, että vaikka ihmisoikeuksia on pidettävä yleismaailmallisena tavoitteena, näiden oikeuksien kunnioittamista ei voida pitää edellytyksenä valtioiden välisille suhteille tai niiden ehtona.
Tämä on joka tapauksessa esittelijän mielipide hänen puoltaessaan tämän sopimuksen tekemistä.
Näin ollen äänestin mietinnön puolesta. 

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   . Mietinnön perusteluiden otsikko "Työllisyys: eurooppalainen pyrkimys" on kuin huono vitsi, kun tiedämme, että Euroopan unionissa on 16 miljoonaa työtöntä ja vielä 5 miljoonaa lisää, jos otamme huomioon uudet jäsenvaltiot. Eurooppa on kuitenkin yksi maapallomme vauraimmista alueista. Se, että vanhat teollisuusmaat, kuten Iso-Britannia, Saksa tai Ranska, jotka ovat rikastuneet entisestään ryöväämällä koko maapalloa, eivät kykene tarjoamaan säännöllistä työtä ja riittävää toimeentuloa jokaiselle yhteiskuntansa jäsenelle, on merkki yhteiskuntarakenteen sairaudesta.
Tälle potilaalle Euroopan parlamentti ehdottaa tyhjien sanojen saattelemana poppakonsteja: niitä samoja keinoja, joita kansalliset valtiot harrastavat, esimerkkinä lupaukset koulutuksesta tai tietyille aloille osoitetut tuet.
Tässä taloudellisessa järjestelmässä pääomia hallussaan pitävällä pienellä vähemmistöllä on tuotannon ja työllisyyden alalla monopoli. Työpaikkojen luominen edellyttäisi sitä, että nämä tahot pakotetaan luomaan työpaikkoja, mutta tällaista pakottamista jäsenvaltiot tai Euroopan toimielimet eivät harkitse tai eivät harkitse ainakaan julkisten palvelujen osalta.
Äänestimme näitä niin sanottuja "työllisyyspoliittisia toimia" vastaan. Ne ovat parhaimmillaankin vain ponnettomia julistuksia ja todellakin vain tekosyy antaa työnantajille lisää tukea. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Vaikka sanotaan, että työllisyys on yksi Euroopan unionin tavoitteista, rahapolitiikan ja erityisesti vakaussopimuksen ensisijaisuus on valitettavasti esteenä työllisyyden asettamiselle etusijalle. Oikeastaanhan asia on päinvastoin: kyse on vain aieilmoituksista, joita kerrotaan kansalaisten mieliksi. Missä viipyvät käytännön toimet täystyöllisyyden saavuttamiseksi, työn laadun ja tuottavuuden parantamiseksi sekä sosiaalisen koheesion ja integroinnin lisäämiseksi?
Työttömyys lisääntyy yhä Euroopan unionissa – vuosina 2002 ja 2003 se lisääntyi 1,5 miljoonalla. Monikansallisten yhtiöiden irtisanomiset lisääntyvät. Portugalissa tämä ilmiö on jo johtanut tuhansien työpaikkojen menetyksiin. Köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen lisääntyvät. Myös sosiaalinen eriarvoisuus lisääntyy. Syynä ovat vapauttamiset ja yksityistämiset, jotka ovat kiihtyneet erityisesti Portugalissa Lissabonin strategian hyväksymisen jälkeen.
Tätä taustaa vasten emme voineet äänestää tämän mietinnön puolesta. 
Patakis (GUE/NGL ),
   . – Lissabonin suuntaviivat, kevään huippukokouksen päätökset ja komission tiedonannon suuntaviivat ovat ankara isku työntekijöitä vastaan.
Tavoitteena on kilpailukyvyn ja tuottavuuden nimissä alentaa työvoimakustannuksia tai muita kuin palkkakuluja, minkä vuoksi hyväksikäyttöä kiihdytetään ja sosiaaliturvaa heikennetään. Jotta voidaan turvata suuryritysten voitot, vaatimukseksi on asetettu äärimmäinen tiukkuus, palkkojen ja eläkkeiden jäädyttäminen tai alentaminen sekä yritysten etuoikeuksien lisääminen.
ΕU:n työllisyyspolitiikalla tähdätään siihen, että kokopäiväinen tai vakituinen työ korvataan osa-aikaisella ja tilapäisellä työllä ja että perusluonteiset työ-, palkka- ja sosiaaliturvaoikeudet romutetaan Lissabonissa sovitun "kestävän kehityksen ja täystyöllisyyden" harhaanjohtavan otsakkeen varjolla.
Kahdeksan tunnin työpäivä ja kollektiiviset sopimukset ovat uhattuina, ja niiden tilalle tulee työntekijöiden vuokraus, sekin eräänlaista orjakauppaa, kohtuuttoman huono palkkaus ja raharikkaiden yhä suuremmat voitot. Miljoonat työttömät ovat viime aikoina saaneet seuraa miljoonista alityöllistetyistä.
Näillä toimilla ei ole ratkaistu työttömyysongelmaa, eikä sitä voida ratkaista. Näihin toimiin ei myöskään kuulu se, että taataan oikeus kokopäiväiseen tai vakituiseen työpaikkaan, koska todellisia vaikuttajia ovat ne lait, jotka ohjaavat kapitalismia ja joiden mukaan kapitalismi toimii.
Tuemme työntekijöiden kamppailua heidän pyrkiessään muuttamaan näiden toimien suuntaa ja vaatiessaan erilaista ruohonjuuritason politiikkaa, johon kuuluu sosiaalisten oikeuksien parantaminen ja palkan korottaminen siten, että se vastaa nykyaikaisia työvaatimuksia. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Komission hiljattain Brysselin Eurooppa-neuvostossa esittämästä Lissabonin strategian toteutumista koskevasta kertomuksesta kävi ilmi hälyttäviä viivästyksiä ja puutteita siltä osin, kuinka kyseessä olevaa säännöstöä on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja siltä osin, kuinka jäsenvaltioille on tiedotettu siitä, kuinka tärkeää on saavuttaa kunnianhimoiset tavoitteet ja erityisesti "uusien ja parempien työpaikkojen" syntyminen.
Työttömyyden lisääntyminen Euroopassa on tietenkin pettymys. Kaikki Euroopan kansalaiset ja erityisesti Portugalin kansalaiset vaativat Euroopan unionilta päättäväisempiä toimia, ja prosessin uskottavuus riippuu niistä uudistuksista, joita jäsenvaltioiden olisi tehtävä yhä kiihtyvämmässä tahdissa. On olennaisen tärkeää, että kehitämme kansallisten tulosten seurantaa (...).
On näin ollen yhä "kiireellisempi" prioriteetti, kuten komissiokin on todennut, että Eurooppa-hankkeen uskottavuutta lisätään ja että toimitaan päättäväisemmin. Ensisijaisiksi tavoitteiksi on katsottava seuraavia kohtia: nuorten työmarkkinoille pääsy ja se, että he löytävät ensimmäisen työpaikkansa; seuraamusten langettaminen irtisanomisilmiöön liittyvissä petoksissa, valmistautuminen teknologiseen ja taloudelliseen muutokseen, informaatioteknologian alalle syntyvien uusien työtehtävien hyödyntäminen, sellaisiin käytännön toimiin ryhtyminen, joilla edistetään ammatillista koulutusta – elinikäinen oppiminen mukaan luettuna – ja kannustetaan sen hankkimiseen rahoituksen saantiin liittyvien menettelyjen yksinkertaistamisella, ja parhaiden käytänteiden levittämistapojen kehittäminen. 

Aguiriano Nalda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, saapuessani tähän parlamenttiin 18 vuotta sitten tilanteessa, joka poikkesi hyvin paljon nykyisestä, omista varoista käytiin jo tuolloin keskustelua ja jo ennen kuin rahoitusnäkymistä alettiin keskustella, ja Espanjan sosiaalidemokraatit puhuivat jo tuolloin kansalaisten progressiivisesta verottamisesta. Näin ollen budjettivaliokunnan puheenjohtajan Wynnin laatimasta mietinnöstä äänestettäessä äänestin Ranskan ja Espanjan sosiaalidemokraattien rinnalla sen puolesta, että ennen laajentumista budjettivaliokunnan – ja myös parlamentin – olisi edistettävä ajatusta, jonka mukaan helpoin tapa tämän unionin ja tämä yhteisön rahoittamiseen on se, että jokainen valtio maksaa sellaisen verojärjestelmän puitteissa, jonka kansalaiset ymmärtävät ja joka ei perustu jäsenvaltioiden veronmaksukykyyn vaan maidemme yksittäisten kansalaisten tuloihin. 
Andersson ja Theorin (PSE ),
   . Katsomme, että EU:n tulevassa talousarviossa on asetettava etusijalle Lissabonin strategian mukainen kestävä kehitys sekä uusille jäsenvaltioille annettava tuki historiallisesti tärkeän laajentumisen onnistumiseksi. Talousarviossa painopisteet on asetettava uuteen järjestykseen, jotta maataloustukeen kuluisi vähemmän rahaa. Olemme samanaikaisesti huolestuneita budjettikurista ja suhtaudumme kriittisesti komission ehdotuksiin menolisäyksistä. Emme halua tässä vaiheessa ottaa kantaa siihen, minkä suuruisia menojen olisi uudessa talousarviossa tarkalleen oltava osittain sen vuoksi, että painopisteitä ei ole näin varhaisessa vaiheessa lyöty lukkoon ja osittain sen vuoksi, ettemme halua sitoa uutta parlamenttia noudattamaan tiettyjä rahamääriä 
Sotilaallisten toimien osalta olemme sitä mieltä, että niistä on päätettävä kansallisesti. Rauhanpalauttamistoimia on toteutettava YK:n valtuutuksella. 
Andreasen, Busk, Jensen ja Riis-Jørgensen (ELDR ),
   . Euroopan parlamentin Venstre- tai liberaaliryhmän jäsenet äänestivät tarkistuksia 17 ja 18 vastaan. Lähdemme siitä, että komission ehdotus on liian kallis. On kuitenkin vielä liian aikaista sitoa itseämme prosenttimäärään, kun emme vielä tällä hetkellä tiedä enempää tulevien rahoitusnäkymien poliittisesta sisällöstä. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Äänestin mietintöä vastaan seuraavista syistä:
Ensinnäkin katson, että komission ehdotus vuosien 2007–2013 rahoituskehykseksi on auttamattoman riittämätön sosiaalisen ja taloudellisen koheesion takaamiseksi laajentuneessa EU:ssa ja maailman kehittymättömimpien maiden hyväksi tekemiemme sitoumusten täyttämiseksi. Toiseksi vastustan niin sanotun "Euroopan perustuslaillisen sopimuksen" kanssa yhdenmukaistettuja sellaiseen kehykseen kuuluvia poliittisia tavoitteita, jossa vahvistetaan federalismia, uusliberalismia, militarismia ja laajentuneen EU:n liiallisen turvallisuushakuista luonnetta. Kolmanneksi tämä mietintö on epäselvä, ja siinä hyväksytään epäsuorasti komission ehdotus. Lisäksi vastustan sitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan oikaisumekanismin soveltaminen ulotetaan koskemaan muita nettomaksajia ja että jäsenvaltioiden nykyisellään maksamat budjettiosuudet korvataan jonkinlaisella Eurooppa-verolla. Olen sen tähden pahoillani siitä, että esittämämme tarkistukset hylättiin.
Olen kuitenkin tyytyväinen siihen, että parlamentti hylkäsi tarkistukset 16, 17 ja 18, joilla pyrittiin rajoittamaan keskimääräinen yhteisön vuotuinen talousarvio enintään 1 prosenttiin yhteisön BKTL:stä – kuten kuusi valtion- ja hallitustenpäämiestä toivoi allekirjoittamassaan kirjeessä – ja saattamaan se jälleen kansallisesti päätettäväksi tai joilla täsmällisemmin sanoen pyrittiin lakkauttamaan yhteisön aluepolitiikka. 
Maat (PPE-DE ),
   . Alankomaat on Euroopan unionissa merkittävä nettomaksaja. Valitettavasti sen syistä keskustellaan harvoin. Ensinnäkin huomattava osa tuontitavarasta saapuu Euroopan unioniin Rotterdamin sataman kautta. Alankomaiden tullilaitos kantaa asiaankuuluvat tuontimaksut, ja sen jälkeen ne tilitetään Brysseliin. Mitkään näistä rahoista eivät ole varsinaisesti alankomaista rahaa.
Toinen syy on Wim Kokin ja Gerrit Zalmin Berliinissä vuonna 1999 tekemä sopimus. Sen seurauksena Alankomaiden maatalouteen virtaa tällä hetkellä Brysselin rahakirstuista paljon aiempaa vähemmän rahaa. Alankomaiset maanviljelijät tuottavat 7 prosenttia Euroopan maataloustuotannosta. Vuonna 1999 Alankomaiden osuus Euroopan maatalousbudjetista oli edelleen 3,5 prosenttia, mutta vuonna 2004 sen osuus oli pudonnut 2,1 prosenttiin. Lisäksi Alankomaiden osuus maaseudun kehittämiseen tarkoitetuista varoista on ainoastaan 1,2 prosenttia, koska Alankomaiden tuolloinen hallitus ei pitänyt tätä asiaa neuvotteluissa kovinkaan tärkeänä.
Paras tapa kohentaa Alankomaiden asemaa nettomaksajana on se, että tulevaisuudessa Alankomaat saa aiempaa suuremman osan Euroopan unionin maatalousmäärärahoista ja maaseudun kehittämiseen tarkoitetuista määrärahoista.
Loppujen lopuksi unionin viuluja ei maksa Haag, vaan Alankomaiden maaseutu. Berliinin sopimuksessa tehtyjen virheiden korjaaminen on paras tapa palauttaa Alankomaille oikeudenmukainen asema Euroopan unionissa. Tämä on paljon suotavampaa kuin se, että tällä hetkellä menot rajoitettaisiin vain 1 prosenttiin yhteisön BKTL:stä. 
Malmström, Paulsen ja Schmidt, Olle (ELDR ),
   . Laajentuminen on historiallinen tapahtuma, jonka hyväksi me liberaalit olemme tehneet kauan työtä. Olemme tietoisia siitä, että laajentumisesta koituu kustannuksia ja että ne on maksettava yhdessä. On selvää, että meidän on oltava solidaarisia uusia jäsenvaltioitamme kohtaan.
Ennen talousarvion kasvattamista on kuitenkin arvioitava, mistä voidaan tinkiä, koska nykyisessä talousarviossa on paljon ilmaa. Tähän on puututtava ennen kuin vaaditaan lisää rahaa. Verorahojen osalta ei ole merkitystä sillä, mistä yhteiskunnan tasosta on kyse. Meidän on säilytettävä kansalaisten luottamus. Tämän vuoksi EU:n on näytettävä esimerkkiä ja tehostettava nykyisten resurssien käyttöä ja hyödynnettävä ne paremmin. 
Patakis (GUE/NGL ),
   . Äänestimme komission ehdotusta ja rahoitusmahdollisuuksia laajentuneessa unionissa 2007–2013 käsittelevää mietintöä vastaan, koska olemme eri mieltä peruslinjauksista niiden varojen ja tavoitteiden osalta, joita näillä peruslinjauksilla olisi palveltava. Nämä tavoitteet ilmentävät sitä, mitä suuryritykset haluavat: työväenpuolueen vastaisten ennusteiden julistamista ja Lissabonin prosessiin kuuluvia järjestelyjä työttömyyden torjunnan varjolla, sellaisen ylikansallisen ja hallitsemattoman mekanismin tukemista ja voimakasta laajentamista, jolla voidaan asettaa syytteeseen ruohonjuuritason liikkeitä turvallisuuden varjolla, ja EU:n vahvistamista ja militarisointia terrorismin torjunnan varjolla.
Tuomitsemme sen, että sosiaaliseen ja alueelliseen koheesioon varattuja määrärahoja pyritään vähentämään, olivatpa nämä tavoitteet osoittautuneet kuinka valheellisiksi hyvänsä, ja että lisätään sellaisia määrärahoja, jotka liittyvät suunnitelmiin EU:hun ja kolmansiin maihin kuuluvien kansojen vainoamisesta ja sodan käymisestä niitä vastaan.
Vastustamme sitä, että tulevaisuudessa yhteisön varoihin sovelletaan periaatetta, jonka mukaan jäsenvaltiot hoitavat kansallisesti yhteisön tasolla päätettyjen toimien seuraukset, ja vastustamme sitä, että kansoja vaaditaan maksamaan viulut kahdesti.
EU:n jäsenvaltioihin lukeutuvien kansojen ongelmien ratkaisemisessa ropo sinne tai tänne ei muuta asiaa. Ratkaisun avain on se, että työntekijät vaativat perusteellista muutosta omien hallitustensa ja EU:n harjoittamaan politiikkaan, sekä taistelu ruohonjuuritason vaihtoehtojen suvereniteetin puolesta suuryrityksiä vastaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Äänestin mietinnön puolesta.
Rahoitusnäkymien hyväksymisen myötä syntynyt monivuotinen rahoituskehys (kaudelle 2007–2013 tai vähintään viideksi vuodeksi) on kiistattomasti lisännyt Euroopan unionin toiminnan taloudellista ja poliittista vakautta. Tätä taustaa vasten ajatellen hallinnollisten toimijoiden, jäsenvaltioiden ja kansalaisten odotukset ovat luoneet tehokkuushyötyjä ja johtaneet kunnianhimoisempiin ja merkittävimpiin hankkeisiin.
Euroopan komissio ehdottaa tuleviin rahoitusnäkymiin sisältyvän kolmen strategisesti tärkeän tavoitteen saavuttamista: kilpailukykyä, kasvupotentiaalia ja alueellista koheesiota parannetaan turvallisuuteen vapauteen ja oikeudenmukaisuuteen perustuvan alueen luomiseksi ja ulkosuhteiden kehittämiseksi. Toivottavasti nämä tavoitteet eivät kilpisty siihen ylhäältä alaspäin suuntautuvaan strategiaan, jota esitetään kuuden valtion- ja hallitustenpäämiehen allekirjoittamassa kirjeessä, jossa pyritään ensisijaisesti ylärajan asettamiseen. Ero on selvä komission ehdottamaan alhaalta ylöspäin suuntautuvaan strategiaan, jossa yksilöidään poliittisia prioriteetteja ja arvioidaan tarpeita ja tarvittavia määriä.
Suhtaudun erittäin myönteisesti esittelijän työhön ja haluan siteerata hänen esittämäänsä erittäin osuvaa kysymystä: "onko oikein teeskennellä, että ehdotetut määrät mahdollistavat varojen sopeuttamisen laajentuneen unionin tarpeisiin ja erityisesti Lissabonissa asetettuihin työllisyys- ja kasvutavoitteisiin?" Haluan mainita tässä yhteydessä sen, että Bradbournin tarkistusehdotus hylättiin selkein luvuin – yli kaksi kolmasosaa äänesti vastaan – ja...

Esclopé (EDD ),
   . Koheesiopolitiikan hyödyllisyys laajentuneessa unionissa on edelleen kyseenalaista. Vaikka koheesiopolitiikka on 15 jäsenvaltion Euroopassa hyödyttänyt joitakin maita, esimerkiksi Portugalia, Espanjaa ja jopa Kreikkaa tai Irlantia, 27 jäsenvaltion Euroopassa se ei voi kuin herättää epäilyksiä. Väestömäärän noustessa 68 miljoonasta 116 miljoonaan sosiaaliset ja taloudelliset erot kaksinkertaistuvat ja unionin keskimääräinen BKTL supistuu 12,5 prosenttia. Ja entäpä työllisyys nykyisessä vaikeassa tilanteessa?
Tästä laajentumisesta ei voi olla seurauksena muu kuin rahatalouden yleinen heikentyminen erityisesti nykyisissä jäsenvaltioissa.
Lisäksi EDD-ryhmään kuuluvan Chasse, Pêche, Nature et Traditions -puolueen (metsästys, kalastus, luonto ja perinteet) jäsenet katsovat, että Leader + -nimellä tunnetun yhteisön aloitteen lakkauttaminen on erityisen valitettavaa, koska tästä lähtien koheesiopolitiikassa painotetaan kaupunkeja maaseutualueiden asemesta. Näin ollen maaseutualueiden jatkuva autioituminen näyttää valitettavan väistämättömältä.
Kaikkien näiden syiden vuoksi äänestimme mietintöä vastaan. 
Grossetête (PPE-DE ),
   . Äänestin mietinnön puolesta.
Euroopan unionin kansojen välinen solidaarisuus, taloudellinen ja sosiaalinen edistys sekä koheesion lujittaminen ovat Euroopan unionin yleisiä tavoitteita.
Suurin laajentumiseen liittyvä pelko on monien mielestä se, että tällä hetkellä 15 jäsenvaltion käytössä olevat aluekehitysrahat päätyvät hyödyttämään pelkästään 10:tä uutta jäsenmaata.
Vaikka solidaarisuus on Eurooppa-sitoumuksen perusta, kumppanuutta ei saa missään tapauksessa hylätä. Euroopan unionin on jatkossakin tuettava niitä nykyisen unionin alueita, joilla on erityisiä maantieteellisen sijainnin mukanaan tuomia haittoja.
Tarkoitan erityisesti vuoristoalueita. Neuvosto, komissio ja parlamentti eivät voi olla tässä asiassa toimettomia. Unionin ohjelmissa vuoristoalueet ovat jo kauan aikaa jääneet täysin vaille huomiota. Näillä alueilla on paljon voimavaroja. Erityistä huomiota ansaitsevat maatalousala (maaseudun ja nuorten maanviljelijöiden tukeminen) ja kestävän matkailun kehittämistoimet, ja erityistä tukea on myönnettävä pk-yrityksille (autioitumisen välttämiseksi ja työllisyyden turvaamiseksi) samoin kuin palvelujen säilyttämiseen.
Näiden suuntaviivojen menestys riippuu unionin talousarviosta, jonka on oltava itsellemme asettamiemme tavoitteiden mukainen. 
Korakas (GUE/NGL ),
   . – Mietinnössä todetaan jälleen, että EU:n aluepolitiikka on epäonnistunut. Monilla alueilla kehitys on yhä erittäin eriarvoista, ja köyhempien jäsenvaltioiden tulevaisuudennäkymät eivät ole mairittelevia.
Pelkästään katsaus tilastoihin osoittaa, että laajentumisen jälkeen nykyisten jäsenvaltioiden monet alueet uhkaavat jäädä rahoituksen ulkopuolelle. Esimerkiksi Kreikassa neljä aluetta jää ilman rahoitusta yhteisön neljännessä tukikehyksessä ja kolme muuta aluetta on sillä rajalla. Näillä alueilla asuu 75 prosenttia maan väestöstä, ja tähän asti useimmat näistä alueista ovat olleet oikeutettuja tukeen, jota myönnetään kohteen 1 alueille, joilla on vakavia ja pahenevia sosiaalisia ja taloudellisia ongelmia. Näitä ongelmia vain jatketaan hamaan tulevaisuuteen ehdotetulla siirtymäkauden "tilapäisellä tuella."
Kreikka on tyyppiesimerkki toisellakin tapaa: voimavarojen kohdistaminen ja niiden keskittyminen tietyille alueille, kuten Attikaan, pahentaa laajempaa alueellista ongelmaa eli väestön pakkautumista kaupunkeihin. Vaikka samanaikaisesti keskustelua kyllä käydään syrjäisten alueiden tukemisesta, ΕU on edelleen perusteettomasti – ja alituisista ehdotuksistamme piittaamatta – sillä kannalla, että Aigeianmeren saariin ei sovelleta syrjäisten alueiden erityiskohtelua, vaikka ongelmat ovat näillä alueilla hyvin vakavia.
"Koheesio" ja "korkeampi kehitystaso" ovat käytännössä ristiriidassa niiden toimien kanssa, joilla niihin pyritään, koska nämä toimet palvelevat suuryrityksiä. Käytännössä tällä tavoin voidaan aiheuttaa ainoastaan erilaisuutta, syrjäytymistä. työttömyyttä ja alikehittyneisyyttä. 
Marques (PPE-DE ),
   .  Olen yleisesti ottaen samalla kannalla kuin Hatzidakis mietinnössään. Minun on kuitenkin ilmaistava pettymykseni syrjäseutujen ja erityisesti Madeiran ja Kanariansaarten kohteluun. Perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu syrjäseutuja tukeva lähestymistapa loistaa komission ehdotuksessa poissaolollaan. On mielestäni riittämätöntä, että vain viitataan siihen, että syrjäseutujen erityiset ongelmat hoidetaan jollakin muulla ohjelmalla, tai siihen, että tarkoituksena on toteuttaa ["laajennettu naapuruus"] -hanke, jotta yhteistyö syrjäseutujen ja niiden naapurimaiden välillä sujuisi paremmin. Nämä välineet ovat mielestäni riittämättömiä, kun otetaan huomioon, ettei ole järkevää, että esimerkiksi olennaisessa kysymyksessä mikä tahansa Madeiraa ja Kanariansaaria koskeva asteittainen käytöstä poistaminen toteutetaan samoin kuin Manner-Euroopan alueita koskeva vastaava käytöstä poistaminen. Mihin unohtui perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu erityinen rakennerahastokelpoisuus?
Olemme tietoisia syrjäseutujen pysyvistä perusongelmista. Tiedämme näiden ongelmien haittaavan vakavasti niiden kehittymistä. Tiedämme, että tämän vuoksi juuri syrjäseudut ovat niitä Euroopan alueita, joilla on eniten vaikeuksia hyödyntää suurien yhteismarkkinoiden ja lähestyvän laajentumisen mukanaan tuomia etuja. Näiden syiden vuoksi haluan kehottaa komissiota harkitsemaan uudelleen ...
Meijer (GUE/NGL ),
   . Euroopan parlamentti näyttää pääsevän yhteisymmärrykseen tulevan aluepolitiikan rahoituksesta. Enemmistö haluaa lisää rahaa rakennerahastoihin ja koheesiorahastoon. Tällä tavoin voidaan hillitä rahansiirtoja rikkaimmille jäsenvaltioille tämän olematta kuitenkaan pois niiltä jäsenvaltioilta, jotka ovat tällä hetkellä kaikkein köyhimpiä, ja näin annetaan etusija uusille jäsenvaltioille, koska niissä elintaso on toistaiseksi alhaisin. Tämä ajattelu perustuu siihen, että Euroopan unionin suosio lisääntyy, jos jokainen saa enemmän. Otaksutaan, että jos unioni on kaikille avokätinen, yleinen mielipide, yhteiskunnan enemmistö ja paikalliset viranomaiset ovat sen puolella. Tämän vuoksi aina, kun Euroopan unioni osallistuu jonkin hankkeen rahoitukseen, nähdään edelleen julisteita, joissa tämä seikka tuodaan julki. Sitä kysymystä, onko raha tosiasiallisesti saatavilla, ei esitetä siitä kysymyksestä puhumattakaan, onko nämä hankkeet, jotka ovat epäilemättä usein hyödyllisiä, kaikkein järkevintä toteuttaa Euroopan unionin virkamiesten välityksellä ja unionin rahoilla. EU:n varat olisi parempi kohdentaa kehitystueksi niille, jotka ovat jääneet jälkeen. Parempia tuloksia syntyy, kun rahaa ja byrokratiaa on vähän. Kaikki muut hankkeet olisi palautettava jäsenvaltioiden hoidettavaksi. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Aiempi kokemus on osoittanut selkeästi, että taloudellisella ja sosiaalisella koheesiopolitiikalla voidaan vaikuttaa merkittävästi alueen kehittymiseen sillä edellytyksellä, että varoja myönnetään laadukkaisiin hankkeisiin. Tällaisilla hankkeilla voi olla jollakin alueella suuri merkitys, ja tämä on onneksi totta Portugalin tapauksessa. Myös asiaa käsitelleessä valiokunnassa mietinnölle annettu yksimielinen tuki kuvastaa sitä, että Euroopan kansalaiset kannattavat laajasti aitoa eurooppalaista pyrkimystä sosiaaliseen koheesioon kaikkialla Euroopan unionissa.
Tässä tarkempi erittely. Kannatan esimerkiksi periaatetta siitä, että säilytetään 85–60 prosentin suuruinen tilapäinen asteittain sovellettava tuki, jota sovelletaan niihin alueisiin, joita ei jatkossa katsota tavoitteen 1 alueiksi, koska niihin osuu se niin sanottu tilastovaikutus, joka on sillä, että laajentumisen myötä rajana oleva 75 prosenttia BKTL:stä johtaa aiempaa alhaisempaan lukuun. Olen tyytyväinen myös siihen, että koheesiorahasto säilyy mekanismina, jolla tuetaan merkittäviä liikenne- ja ympäristöalan hankkeita niissä jäsenvaltioissa, joiden BKTL on alle 90 prosenttia yhteisön keskiarvosta. Olen lisäksi tyytyväinen siihen, että erityishuomiota osoitetaan syrjäseutujen tarpeille ja niiden alueiden tarpeille, joilla on eniten rakenteellisia ongelmia. Lopuksi mainittakoon, että kannatan sitä, että mahdollisimman paljon suositaan useiden menettelyjen tosiasiallista ja tehokasta yksinkertaistamista, koska ohjelmien ja hankkeiden toteuttamista haittaavat pahimmat esteet ovat usein menettelyistä aiheutuvia.
Äänestin luonnollisesti mietinnön puolesta. 

Aguiriano Nalda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, 18 vuoden aikana olen kuullut jäsen Balfen puhuvan monta kertaa ja lähes aina minulla on ollut oma mielipiteeni hänen esiin ottamistaan aiheista. Tänään minulla on tilaisuus puhua siitä tarkistuksesta, jota jäsen Balfe esittää Kuckelkornin mietintöön, jossa hän jälleen kerran vaatii sitä, että häntä kohdellaan Euroopan unionin virkamiehen tavoin. Hän ei kuitenkaan kerro koko totuutta. Hän näet unohti mainita, että unionin virkamiehiin – jollainen minullakin on ollut kunnia olla – sovelletaan vain yhtä sosiaaliturvajärjestelmää. Myös arvoisiin parlamentin jäseniin, joihin lukeudun itse tällä hetkellä – sovelletaan vain yhtä järjestelmää. Nyt jäsen Balfe vaatii rinnalle toista järjestelmää, joten jos hän haluaa jatkuvasti vaatia oikeuksia oman kotimaansa laeissa ja asetuksissa vahvistettujen oikeuksien lisäksi, se hänelle sallittakoon, mutta koska toivon ja uskon, ettei hän ole enää Euroopan parlamentin jäsen seuraavalla istuntokaudella, kehotan jäsen Balfea valmistautumaan Euroopan unionin virkamiehille tarkoitettuun kokeeseen ja siten hankkimaan itselleen kaiken sen, mitä hän on toistuvasti havitellut. 
Puhemies.
   Ajoituksenne on kohdallaan, mutta minua hieman huolestuttaa, että pyritte siihen, että teistä tulee toinen Fatuzzo. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Euroopan investointipankin (EIP) päätehtävänä on yhdessä Euroopan investointirahaston kanssa tukea sellaisia pääomasijoituksia, joilla edistetään kestävää kehitystä sekä taloudellista ja sosiaalista koheesiota. EIP myöntää rahoitusta pienille yrityksille (45 prosenttia lainan kokonaissummasta) tutkimukseen, ympäristönsuojeluun ja perusinfrastruktuuriin. Tietenkin nämä hankkeet ovat sidoksissa yhteisön aluepolitiikkaan, mutta EIP tukee myös Lissabonin uusliberalistisen asialistan toteuttamista.
EIP esittelee ensimmäistä kertaa parlamentille EIP:n vuosikertomusta täydentävän EIP:n tarkastuskomitean kertomuksen, ja tämä on meistä ilahduttavaa. On kuitenkin arvioitava huolellisesti pankin johdon pätevyyteen kohdistettuja epäilyksiä ja syytöksiä. Niiden mukaan EIP:n avoimuudessa on puutteita. Parlamentaarista valvontaa on vahvistettava. Olemme tämän vuoksi tyytyväisiä siihen, että on tehty päätös julkisen kuulemistilaisuuden järjestämisestä syksyllä 2004 EIP:n toimista ja poliittisista suuntaviivoista.
Olen tyytymätön siihen, että EIP:n sivustolla julkistetut tiedot annetaan ainoastaan kolmella yhteisön kielellä. Kun otetaan huomioon EIP:n toiminnan laajuus, toimintaa koskevan tiedon olisi oltava saatavilla kaikilla yhteisön virallisilla kielillä. 

Villiers (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan antaa äänestysselityksen osoittaakseni olevani erittäin huolestunut Eurostat-skandaalista ja Euroopan komission kyvyttömyydestä kantaa siitä vastuu.
Lähes tarkalleen viisi vuotta sitten Santerin komission oli erottava, koska oli "vaikea löytää ketään, jolla olisi ollut edes hieman vastuuntuntoa". Tämän vuoksi edellinen komissio kaatui. Mikään ei ole muuttunut, koska kukaan ei ole valmistautunut ottamaan vastuuta Eurostatista.
Vaikka 5 miljoonaa euroa on kadonnut; vaikka rahaa on kanavoitu tekaistuun tutkimukseen, jota ovat tehneet tekaistut yhtiöt, joiden omistajiin näyttää kuuluvan Eurostatissa johtavassa asemassa olevia henkilöitä; vaikka veronmaksajien rahoja on ilmeisesti kanavoitu henkilöstöetuihin – esimerkkinä ratsastuskoulu ja lentopallojoukkue – komissiossa kukaan ei ole eronnut tämän asian vuoksi eikä kukaan ole ottanut asiasta vastuuta. Komission jäsenen Solbes Miran vastaus näyttää olevan oikea. Hän ei tiennyt, mitä Eurostatissa oli meneillään. Tämä tuntuu olevan valtakirja siihen, että komission jäsenet voivat kehottaa virkamiehiään olemaan tiedottamatta heille epäilyttävästä toiminnasta, jota tapahtuu heidän vastuullaan olevilla osastoilla, jolloin komission tulkinnan mukaan komission jäsen saa "puhtaat paperit".
Tiedämme, että komission jäsen Solbes Mira on eronnut komissiosta, mutta ei suinkaan tämän asian vuoksi, joten Euroopan komissio ei ole edelleenkään suostunut kantamaan vastuuta tästä veronmaksajien rahojen tuhlaamisesta. Tämä on minulle ja Britannian konservatiivikollegoilleni äärettömän suuri huolenaihe. Toivon, että ennen kuin äänestämme toukokuussa epäluottamuslauseesta, komissio suostuu kantamaan vastuunsa ja ryhtyy tosissaan toimiin ottaakseen vastuun Eurostatista ja puhdistakseen EU:n ja lopettaakseen kestämättömän veronmaksajien rahojen tuhlauksen ja väärinkäytön. 
Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   . Äänestimme päätöslauselman puolesta, koska vähin, mitä voimme tehdä, on se, että Euroopan komissiota vaaditaan tekemään tiliä siitä, miten Eurostatia on johdettu, kuten sitä vaaditaan tekemään tiliä kaikista muistakin toimistaan ja päätöksistään.
Kannatamme sitä, että kaikki toimielimet toimivat täysin avoimesti ja että kaikki voivat valvoa niiden tekemiä päätöksiä ja myös päätösten perusteita. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Eurostatin tapaukseen liittyy seikkoja – nepotismia, eturistiriitoja, salaisia tilejä – jotka muistuttavat sitä tilannetta, joka johti edellisen komission eroon. Petosten ja säännönvastaisuuksien lasku on yli 6 miljoonaa euroa. Joissakin tapauksissa tämä on luultavasti vain jäävuoren huippu.
Tapaus on tuonut julkisuuteen vakavia ongelmia ja säännönvastaisuuksia sekä komission että OLAFin työskentelytavoissa ja sisäisessä valvonnassa, esimerkkinä olemassa olevien sääntöjen tehokkaan täytäntöönpanon puute. Suoraan vastuussa olevat komission jäsenet eivät saa päästä kuin koira veräjästä.
On järkyttävää, että Eurostatista vastuussa oleva komission jäsen ei ole ottanut poliittista vastuuta ja että komission puheenjohtaja ei ole kehottanut häntä eroamaan.
Tämä tuorein tapaus osoittaa muun muassa sen, että komission yksiköiden ulkoistaminen johtaa helposti vastaaviin tilanteisiin. Voimme jälleen kerran ainoastaan toivoa, että komissio ottaa opikseen ja kertoo meille, kuinka se aikoo vastaisuudessa välttää tällaisen tapauksen toistumisen. 
Goebbels (PSE ),
   . Äänestin Eurostatia koskevaa päätöslauselmaa vastaan vastalauseena sille, kuinka parlamentti on toiminut tässä asiassa. "Skandaalin" lähtökohtana ovat eräissä lehdissä julkaistut syytökset siitä, että Eurostatin johto on syyllistynyt "varojen väärinkäyttöön", "henkilökohtaiseen omaisuuden keräämiseen" ja "nepotismiin". Eräät julkisuudenkipeät kollegat ovat vaatineet neljän komission jäsenen päätä vadille.
Vaikka OLAFin teettämästä selvityksestä tehtävää loppuraporttia, jonka piti ilmestyä kesäkuussa 2003, ei ole vieläkään saatavilla, päätöslauselmasta ilmenee, että "skandaali" rajoittuu menettelytaparikkomuksiin. Menettelytavat ovat tärkeitä. Unionissamme on kuitenkin käynnissä prosessi menettelyjen moninkertaistamiseksi siinä määrin, että kohta on enemmän tarkastajia kuin tarkastettavia.
Tällä välin monien Eurostatin virkamiesten maine ja ura on tuhottu kyseenalaisin perustein. Yli 400 henkeä on menettänyt työpaikkansa. Parlamentti on tyytyväinen hampaattomaan ja hyödyttömään päätöslauselmaansa. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . Heinäkuussa 2003 Euroopan komissio vapautti tilapäisesti tilastokeskus Eurostatin johdon tehtävistään, koska jo aiemmin ilmi tulleet petokset jatkuivat yhä. Tuossa vaiheessa vaadin välittömästi avoimia toimia. Komissiosta riippumattomien elinten teettämät tutkimukset ovat hyödyttömiä, jos niiden on pidettävä tuloksensa salassa. Tulevaisuudessa petokset, kavallukset ja nepotismi voidaan ehkäistä vain, jos kansalaisille tiedotetaan asianmukaisesti niin, että he voivat muodostaa oman näkemyksen. Tämä voitaisiin tehdä parlamentaarisen selvityksen avulla. Syyskuun lopussa 2003 talousarvion valvontavaliokunnan jäsenten käsiteltäväksi jätettiin salainen raportti, ja Euroopan komissio toimii edelleen ikään kuin se ei olisikaan asiasta vastuussa. Komission jäsen Solbes, joka nimitettiin ensin hoitamaan asiaa, on tällä hetkellä Espanjan uudessa hallituksessa ministerinä. Kaikki mahdollinen tehdään keskustelun tyrehdyttämiseksi Euroopan komissiolle annettavasta epäluottamuslauseesta, jonka minä ja muut olemme allekirjoittaneet. Tahallinen viivyttely tämän asian saattamisessa asialistalle tarkoittaa sitä, että tästä esityksestä ei voida vielä tällä viikolla äänestää. Toukokuun 1. päivän jälkeen allekirjoittajien määrä putoaa alle 10 prosenttiin parlamentin laajentumisen seurauksena. Vihreiden ryhmän puheenjohtaja on kehottanut jäseniään luopumaan tästä aloitteesta ja peruuttamaan allekirjoituksensa. Vuoden 1999 ongelmat ovat edelleen olemassa, mutta tällä hetkellä Prodin komissio on kuin niitä olisikaan olemassa. 

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   . Äänestimme mietinnön puolesta, vaikka emme kannata sitä, kuinka vaisusti tässä mietinnössä kuvataan suuryritysten harjoittamaa sananvapauden tukahduttamista ja "sananvapauden" kutistamista kaikkialla lähes olemattomiin.
Silvio Berlusconissa, joka on sekä pääministeri että yksi Italian vaikutusvaltaisimmista tiedotusvälineiden omistajista, henkilöityy kerrassaan liiankin hyvin se, millaisessa kuristusotteessa suuryritykset pitävät tiedotusvälineitä. 
Cashman (PSE ),
   . Britannian Labour-puolueen jäsenet äänestivät kohtaa 53 vastaan. Emme hyväksy tähän kohtaan sisältyvää arvostelua ja sen yleistä sisältöä. Varauksellisuudestamme huolimatta äänestimme päätöslauselman puolesta, koska tämä ajankohtainen mietintö on tärkeä. 
Claeys (NI ),
   . Silvio Berlusconin tiedonvälityskonserni ei ole ollenkaan ihanteellinen asia, ja siitä saattaa aiheutua eturistiriita. Tämä mietintö on kuitenkin kaikkea muuta kuin tasapainoinen. Jo pelkän otsikonkin on viitattava siihen, että sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus ovat Italiassa Berlusconin hallituksessa vaakalaudalla. Tämä on vähintäänkin tarkoitushakuista.
Italiassa lähestulkoon kaikkia poliittisia katsantokantoja edustaa niiden oma sanomalehti. RAI, valtiollinen yleisradiopalvelujen harjoittaja antaa puheenvuoron sekä enemmistölle että oppositiolle. Jopa Berlusconin omistamissa tiedotusvälineissä arvostellaan hallitusta. Belgiassa, jossa monien jäsenvaltioiden tavoin tiedotusvälineet ovat keskittyneet pienen joukon käsiin, tällaisesta voidaan vain uneksia.
Vasemmistossa on monia, jotka kokevat epämiellyttäväksi sen, että niillä ei ole täydellistä tiedotusvälineiden monopolia. Heidän silmissään oikeistolainen tai näennäisesti oikeistolainen mediavastavoima on sietämätöntä provokaatiota. Tämä henki huokuu tästä mietinnöstä. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Olemme huolestuneita siitä, että tiedotusvälineiden omistus keskittyy yhä useammin yhä harvempiin yhtiöihin. Kuten on todettu, Euroopassa audiovisuaaliset markkinat ovat voimakkaimmin keskittyneet Italiassa, jossa markkinoita hallitsee kaksi toimijaa, RAI ja Mediaset.
Italian tilanteen arvostelua ei saa kuitenkaan käyttää huomion kääntämiseen pois siitä, mitä muissa maissa tapahtuu. Portugalissa yli sataa tärkeää kansallista tiedotusvälinettä hallitsee kourallinen suuryrityksiä, mikä on vähintäänkin huolestuttava asiaintila. Sananvapaus, tiedonsaanti ja toiminnanharjoittamisvapaus ovat kaikki vaarassa. Tämä on äärimmilleen vietyä bisnesajattelua. Tämä todellisuus johtuu uusliberalistisen politiikan rynnistyksestä, jonka yhtenä aseena on tiedotusvälineiden hallinta. Tiedotusvälineet ovat yksi niistä aloista, joilla kaikkein selvimmin on käynnissä ideologinen taistelu ja taistelu luokkahegemoniasta. On tehtävä kaikki mahdollinen lainsäädännöllisesti tai muilla keinoin tilanteen muuttamiseksi ja ylilyöntien ja väärinkäytösten vähentämiseksi sekä kelvollisen julkisen radio- ja televisiotoiminnan tinkimättömäksi puolustamiseksi. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . Sanomalehtien, television ja verkkosivustojen omistaminen ja niiden valvonta on yhä tärkeämpää tiedon ja propagandan hallitsemiseksi. Jos kaikki tiedotusvälineet keskittyvät samoihin käsiin, palaamme menneisyyteen, jolloin tiedotusvälineiden jakama tieto ei ulottunut niin laajalle ja viranomaisilla, mahtipuolueella, kirkolla tai alueellisella julkaisijalla oli usein monopoli. Ihmiset kuulivat ainoastaan yhden käsityksen siitä, mikä oli hyvää tai huonoa, ja siitä, mihin suuntaan yhteiskunnan olisi kehityttävä. Hallitus ja suuryritykset pyrkivät tähän edelleen. Espanjassa edellinen hallitus yritti äskettäin vierittää vastuun kolmesta suuresta pommi-iskusta kansainvälisen liikkeen sijasta separatistiselle liikkeelle, koska se olisi sopinut sille vaaleja ajatellen paremmin. Italiassa pääministeri hallitsee omistajana kaupallista MEDIASET-yhtiötä ja toisaalta hallitusvastuunsa ansiosta valtiojohtoista RAI-yhtiötä. Kristillisdemokraattien ryhmä ei tohdi arvostella tilannetta ja on yrittänyt pyyhkiä aiheen pois asialistalta sivuuttamalla ongelmat, keskustelemalla loputtomiin menettelyistä ja esittämällä valtavan määrän tarkistuksia. Ryhmä käyttää demokratiaa väärin demokratian lakkauttamiseksi. Tuen esittelijää hänen yrittäessään ratkoa myös kaapeliyhtiöiden monopoleihin liittyviä ongelmia ja yrittäessään esittää oikeudellisia keinoja mielipiteenvapauden ja mielipiteiden moniarvoisuuden turvaamiseksi tiedotusvälineissä. 
Pannella (NI ),
   .  Pidämme erittäin suotavana – ja näin on ollut jo kauan aikaa – että laittomuus ja demokratian puute tuomitaan toden teolla ja asianmukaisesti, eikä ainoastaan siltä osin, mikä koskee oikeaa ja hyväksyttävää tiedonvälitystä.
Mitä tulee tiedonvälitykseen sinänsä, se, mitä vastustamme nykypäivän Italiassa, olisi ollut – ja onkin – jotakin paljon radikaalimpaa, mutta tämä johtuu siitä, että vaikka Silvio Berlusconi tarjosi itseään vaihtoehdoksi Italiassa aiemmin vallinneessa laittomuuden ja jopa demokratianvastaisuuden tilanteessa, häntä voidaan tällä hetkellä pitää viimeisenä lenkkinä niiden henkilöiden sarjassa, jotka uhkaavat jo toisen kerran tartuttaa "Italian taudin" Eurooppaan.
Ne, jotka ovat tällä hetkellä asettaneet Berlusconin syytteeseen, ovat juuri niitä, jotka vuosikymmenten ajan rakensivat nykytilanteeseen johtanutta järjestelmää sekä sovelsivat sitä ja sanelivat sen muille. Lisäksi tämä tila näyttää Italiassa vain pahenevan.
Tämän vuoksi äänestin yhdessä muiden radikaalien rinnalla Boogerd-Quaakin mietintöä vastaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Olen pahoillani siitä, että pyyntömme hylättiin, ja haluaisin lopuksi kertoa argumenttini, joiden esittäminen jäi kesken pyyntöä täysistunnossa esitettäessä.
Jotkut väittävät, että mietinnön aihe kuuluu perustamissopimuksen 7 artiklan soveltamisalaan. Tässä tapauksessa meidän olisi kuitenkin pitänyt toimia sen mukaisesti, mitä ei tapahtunut. Toiset väittävät, että mietinnön oikeusperustana on perusoikeuskirja. Vaikka se olisikin jo voimassa, olisi otettava huomioon 51 artikla – joka on sitä paitsi säilytetty ennallaan perustuslaillisessa sopimusehdotuksessa – jonka mukaan perusoikeuskirjaa sovelletaan yhteisön toimielimiin ja jäsenvaltioihin vain, jos kyse on kansallisista toimista, joilla pannaan täytäntöön yhteisön lainsäädäntöä. Tästä ei ole tässä tapauksessa kuitenkaan kyse.
Lisäksi tällä mietinnöllä ei ratkaista Italian kysymystä. Jokaisen mielestä on selvää, että kiista on Italian sisäinen, ja meidän on nimenomaisesti pidättäydyttävä sekaantumasta kansallisiin konflikteihin, puhkeavatpa ne sitten Italiassa tai missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
Mietinnössä pyritään vaarallisella tavalla käyttelemään sellaista valtaa, joka ei meille kuulu. Tämä vahingoittaa meitä kaikkia. Se on väärin ja vaarallista. Lisäksi meidän on oltava hyvin tietoisia siitä, että jollekin jäsenvaltiolle – tässä tapauksessa Italialle ja muille mainituille jäsenvaltioille – aiheutettu vääryys saattaa aina toistua ja kohdistua kehen tahansa meistä. Se vaarantaa demokratian ja oikeusvaltion. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Mietintö ansaitsee kaiken huomiomme. Siinä rikotaan vakavasti lakia, kuten tein selväksi parlamentin valiokunnassa pidetyn äänestyksen lopuksi ja todetessani täysistunnossa, että mietintöä ei voida ottaa käsiteltäväksi ja että asia on palautettava takaisin valiokuntaan.
Koska olin järkyttynyt vasemmistolaisen "enemmistödiktatuurin" sanelemasta yhteisön lainsäädännön räikeästä rikkomisesta, en osallistunut äänestykseen siten kuin UEN- ja PPE/DE-ryhmien välillä käydyissä keskusteluissa oli sovittu.
Tällä tilanteella on todella mutkikas historia, joka juontaa juurensa viime kesään. GUE-ryhmä on viime kesästä lähtien käyttänyt perustamissopimuksen 7 artiklan 1 kohdassa vahvistettua menettelyä keinona sen osoittamiseen, että Italiassa väitetään loukatun sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta. Tähän ei ole kuitenkaan syyllistytty, ja tällainen asenne on joka tapauksessa moitittava.
Kyseessä on siis puhtaasti poliittinen hyökkäys Italian hallitusta vastaan, ja tämän vuoksi on järkyttävää, että parlamentti on onnistuttu sotkemaan tähän mukaan.
Lisäksi toissijaisuusperiaatetta on rikottu räikeästi.
Emme voi sallia sitä, että parlamenttia käytetään puhtaasti poliittisiin hyökkäyksiin tai sanelemaan käskyjä suvereeneille jäsenvaltioille. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
   . Tähän asiaan liittyy monia tärkeitä näkökohtia, kuten tiedotusvälineiden moniarvoisuuden tarve, kuluttajien suojelu mainonnan avoimuuden keinoin ja oikeus vastineeseen. Lisäksi Ruotsin tiedotusvälineiden omistusrakennetta ja vallan keskittymistä arvosteltiin.
Perusongelma oli kuitenkin se, ettei parlamentti epäilyttävän menettelytapakysymyksen takia saanut mahdollisuutta äänestää esitetyistä tarkistuksista, joilla mietintöä oli tarkoitus parantaa. Täysistunnon käsiteltäväksi jätettiin 338 tarkistusehdotusta, eikä yhdestäkään niistä keskusteltu. Tarkistuksista suurimman osan teki Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä, joka päätti olla osallistumatta äänestykseen, koska ehdotuksista ei ollenkaan äänestetty.
Yhdyn PPE-DE-ryhmän kritiikkiin, koska tarkistuksista olisi mielestäni pitänyt keskustella täysistunnossa. Mielestäni jokaisen tänne valitun parlamentin jäsenen velvollisuus on kuitenkin osallistua äänestykseen. Päätin siis osallistua äänestämällä johdonmukaisesti tyhjää kaikissa äänestyksissä, myös lopullisessa äänestyksessä. 
Zrihen (PSE ),
   . Haluan korostaa mietinnön legitimiteettiä. Euroopan parlamentin tehtäviin kuuluu käyttää laillista oikeutustaan unionin kansalaisten edustajana perusoikeuksien jatkuvaksi edistämiseksi ja puolustamiseksi.
Sanan ja tiedonvälityksen vapauteen liittyy väistämättä tiedotusvälineiden, etenkin audiovisuaalisten tiedotusvälineiden moniarvoisuus. Meillä onkin edessämme todella eurooppalainen ongelma, sillä kulttuurin monimuotoisuuden ja demokratian kannalta välttämättömästä tiedotusvälineiden moniarvoisuudesta ei edelleenkään ole mitään takeita.
Italiassa lähes kaikki valta on keskittynyt samalle henkilölle, joka on sekä pääministeri että yksityisomistaja. Tämä on valitettavasti vain kaikkein räikein ja irvokkain esimerkki siitä, mikä uhkaa meitä kaikkia, jollei asiaan pikaisesti puututa.
Tässä mielessä voimme vain kummastella nykyistä komissiota ja neuvostoa. Torjuakseen monopoleja yhtenäismarkkinoilla ja kuluttajia muka hyödyttääkseen ne ryhtyvät empimättä rajuihin toimenpiteisiin, joista esimerkkinä on tänäänkin todistamamme julkisten rautatiepalveluiden purkaminen. Silti ne vaikuttavat aivan toimintakyvyttömiltä, kun pitäisi torjua yksityisiä monopoleja televisioalalla. 

Bowe (PSE ).
    Arvoisa puhemies, monet meistä ovat tänään äänestäneet Pakistanin kanssa solmittavan kauppasopimuksen puolesta siinä uskossa, että samalla otamme järkevän ja tärkeän askeleen ihmisoikeuksien edistämiseksi ja Pakistanin demokratian vahvistamiseksi.
Aluksi voi vaikuttaa hiukan kummalliselta katsella, ketkä äänestävät toisaalta kauppasopimuksen puolesta, mutta kannattavat kuitenkin samalla Pakistanin ihmisoikeuskysymyksiä koskevaa mietintöä. En näe tässä mitään ristiriitaa. Tämänpäiväiset äänestykset ovat aivan järkeviä ja mutkattomia.
Olemme edesauttaneet Pakistanin kanssa solmittavien taloudellisten ja kaupallisten suhteiden kehittämistä. Olemme tuoneet esiin Pakistanin talouden kehittämisen, joka oli mielestäni tärkeä askel Pakistanin demokratian lujittamiseksi, ihmisoikeuksien hyväksi tehtävän työn edistämiseksi ja kannattamassani toisessa päätöslauselmassa esitettyjen vaatimusten toteutumiseksi. Tänään on hyvä päivä Pakistanin, Kashmirin alueen ja Intian niemimaan kannalta. Olen iloinen, että olen tänään saanut olla paikalla. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Kun tarkastellaan Pakistanin ihmisoikeus- ja demokratiatilannetta koskevaa päätöslauselmaa, josta tänään äänestimme, tulisi pitää mielessä Euroopan yhteisön ja Pakistanin islamilaisen tasavallan solmima kumppanuutta ja kehitystä koskeva yhteistyösopimus. Puolesta äänestäminen tarkoittaa siis etenkin sitä, että tiedostamme Pakistanissa tapahtuvat vakavat ihmisoikeus- ja demokratialoukkaukset, ja samalla sitä, että painostamme Pakistania – siinä määrin kuin voimme ja meidän on näin myös tehtävä – muuttamaan suuntaansa. Päätöslauselman ansiosta myös ihmisoikeuksien ja demokratian puolestapuhujat ovat saaneet mahdollisuuden äänestää sopimuksen allekirjoittamisen puolesta. Ihmisoikeudet ja demokratia ovat Euroopan unionin tavoitteista kaksi tärkeintä – ja kannatan itse niitä täysin – ja niitä on siis pidettävä valtioiden kanssa solmittavien suhteiden tavoitteina, ei edellytyksenä. Kansainvälisten suhteiden arkipäivässä olisi aivan perusteltua asettaa tällaisia edellytyksiä. Kyseiset valtiot joutuisivat kuitenkin eristyksiin, jolloin niillä ei olisi mahdollisuuksia vakuuttaa muita maita pääsemään näihin tavoitteisiin. Siksi äänestin niin kuin äänestin. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
   .  Äänestin Pakistanin kanssa solmittavaa yhteistyösopimusta vastaan, koska maassa eivät vallitse ihmisoikeudet, esimerkiksi uskonnonvapauden alalla. Kristittyjen vähemmistö joutuu elämään Pakistanissa vaikeissa olosuhteissa.
Pakistanin hallinto antaa edelleen sotilasvoimille todella paljon vaikutusvaltaa maassa demokraattisemman kehityksen kustannuksella. Tapahtumat etenevät huolestuttavaan suuntaan, etenkin koska senaatti on hyväksynyt uusia perustuslakeja, joilla sotilasvoimien valtaa lisätään ja se tehdään pysyväksi. Hallinto on lisäksi vanginnut vastustajiaan.
Koska Euroopan unionilla on suuri vastuu ihmisoikeuksien edistämisessä maailmassa ja koska ihmisoikeudet ovat kolmansien maiden kanssa solmittavien yhteistyösopimusten perusta, on mielestäni ristiriitaista, että Euroopan parlamentti kannattaa nyt tämän sopimuksen tekemistä. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Nyt käsittelemässämme mietinnössä näkyvät Euroopan unionin valtioiden ja Yhdysvaltojen välisten nykysuhteiden ristiriidat. Mietinnössä ilmaistaan taas halu päästä sopuun Yhdysvaltojen kanssa ja päästä mukaan maailmaa hallitsemaan. Siinä ei nimittäin tuoda esiin kansainvälisen nykytilanteen vakavuutta, josta kaikkien räikeimmät esimerkit ovat Palestiinan tilanteen umpikuja ja Irakin sotilasmiehitys, jota on mahdoton hyväksyä. Lisäksi Yhdysvaltoihin kohdistuva arvostelu on hyvin lievää.
Jälleen painotetaan "hyvin tasapainotettua kumppanuutta", "tehtävänjakoa", "taakan jakamista", samat ensisijaiset intressit (kuten YK, Lähi-itä, terrorismi, joukkotuhoaseiden leviäminen, Kiina, Venäjä ja kansainvälinen rikostuomioistuin) jakavan "toimintayhteisön perustamista", "transatlanttisten markkinoiden" toteuttamista vuoteen 2015 mennessä, Naton vahvistamista ja Euroopan asevarustelua Naton "eurooppalaisena pilarina", transatlanttisen puolustusteollisuuden ja puolustusmarkkinoiden kehittämistä ja niin edelleen.
On merkittävää, että Espanjan hallituksen vetäessä joukkonsa Irakista suurin osa parlamentin jäsenistä ei ota kantaa. Tämä on ymmärrettävää. Samalla kun suurvallat yrittävät sopia erimielisyytensä oikeuttamalla Irakin miehityksen YK:n päätöslauselmalla, irakilaisten vastustusta miehittäjiä kohtaan ja Espanjan kansan selvästi ilmaisemaa tahtoa pidetään esteinä erimielisyyksien voittamiselle. 
Howitt (PSE ),
   .  Euroopan parlamentin Labour-puolueen jäsenet tuovat jälleen esille, että jos haluamme jatkaa monenvälistä toimintaamme, tarvitsemme positiivisia suhteita Yhdysvaltoihin. Pelkkä arvostelu erimielisyyksiä herättävissä asioissa ei riitä.
Etenkin joukkojen ennenaikaisella vetämisellä Irakista saatetaan irakilaiset entistä turvattomampaan asemaan. Ainut ratkaisu on poliittisen valvonnan siirtäminen Yhdistyneiden Kansakuntien tuen avulla, jotta voidaan edistää rauhallisen, demokraattisen ja vauraan Irakin syntyä. 
Korakas (GUE/NGL ),
   .– Transatlanttisia suhteita koskevassa päätöslauselmassa ehdotetaan Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisen yhteistyön vahvistamista luomalla "pitkän aikavälin yhteistyökehys ja ottamalla käyttöön yhteinen toimintasuunnitelma", sotilasala mukaan lukien. Tärkein tekosyy on "terrorismin torjunta".
Päätöslauselmassa ei tietenkään unohdeta mainita toivelistaa siitä, että torjunta suoritettaisiin "ihmisoikeuksia" kunnioittaen. Nyt käynnistettyjä rajuja toimenpiteitä yksilönoikeuksien rajoittamiseksi ei kuitenkaan mainita sanallakaan.
Vaikka Yhdysvaltojen politiikka on tällä hetkellä aggressiivisempaa kuin koskaan aikaisemmin, päätöslauselmalla hiljennetään kaikki ne, Kreikka mukaan lukien, jotka toivoisivat näkevänsä EU:n Yhdysvaltojen ja Naton tasaväkisenä vastapelurina. Siinä korostetaan, että "Nato on edelleen transatlanttisen vakauden ja turvallisuuden perustakuun antaja" ja että Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa tulisi kehittää "täydentämään Natoa" ja "sillä pitäisi vahvistaa Natoa huomattavasti".
Vaikka päätöslauselmassa esitetään myös ehdotuksia aseiden rajoittamiseksi, sillä tähdätään kuitenkin nykyisen imperialistisen asetelman säilymiseen. 

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
   . Olemme äänestäneet tänään mietinnöstä, joka koskee ihmisoikeuksia maailmassa vuonna 2003 ja EU:n ihmisoikeuspolitiikkaa. Analyysi on monessa suhteessa hyvä ja siinä esitetyt johtopäätökset ovat hyvin muotoiltuja.
Mielestämme mietintö olisi kuitenkin pitänyt rajata niin, että siinä olisi käsitelty vain niitä ihmisoikeuksien ja -vapauksien osa-alueita, jotka ovat mukana YK:n peruskirjassa. Nyt mietintöä on laajennettu ja siihen on otettu mukaan uusia niin sanottuja ihmisoikeuksia, jotka ovat luonteeltaan sosiaalisia. Samalla perinteisiin ihmisoikeuksiin kohdistuvat vaatimukset ja niitä noudattamattomien maiden arvostelu ovat heikentyneet. Emme vastusta esimerkiksi sitä, että sosiaaliset oikeudet riippuvat asianomaisen maan taloudellisista oloista. Vammaisten asema on tietenkin huomattavasti parempi Ruotsissa kuin köyhissä maissa, vaikkapa Bangladeshissa ja Laosissa. Ihmisoikeuksien ja demokraattisten oikeuksien loukkauksiin on kuitenkin suhtauduttava aivan yhtä vakavasti, vaikka ne olisi tehty köyhissä maissa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Yhdyn moniin parlamentin vuosittaisen mietinnön kohtiin. Haluan kuitenkin korostaa, että mielestäni sitä käytetään jälleen kerran poliittisena välineenä, jolla "ystävinä" pidettyjä maita suojellaan ja muita, jotka joko Yhdysvallat tai Euroopan unioni on valinnut maalitaulukseen, arvostellaan. Tämä on selvä esimerkki kaksinaismoraalista.
Tänä vuonna parlamentti on kuitenkin "vakavasti huolestunut Israelin ja palestiinalaisten välisen konfliktin jatkumisesta". Mietinnössä katsotaan, että Israelin hallitus ja palestiinalaiset ovat molemmat yhtä paljon vastuussa tilanteesta. Tätä näkemystä vastustan voimakkaasti. Siinä tuomitaan kuitenkin Israelin tekemät murhat ja se, että Israel perustaa edelleen siirtokuntia, jolloin siirtokunnat levittäytyvät laittomasti miehitetyille alueille. Myös maan pakkolunastamista niin sanotun "turva-aidan" rakentamista varten arvostellaan jonkin verran. Tämä on vähintä mitä voimme tehdä, kun Israelin hallitus Yhdysvaltojen tukemana kieltää tärkeimmätkin perusoikeudet palestiinalaisilta, jotka joutuvat todella raa'an väkivallan kohteeksi.
Yhdysvaltojen ja sen liittolaisten raakaa hyökkäystä Irakiin ja maan miehittämistä ei sanallakaan mainita mietinnössä… 
Korakas (GUE/NGL ),
   . – Vuosi 2003 oli entistä synkempi ihmisoikeuksien kannalta. Silloin irakilaiset joutuivat Yhdysvaltojen ja sen eurooppalaisten liittolaisten aiheettoman ja tuhoisan iskun kohteeksi. Samalla Afganistanin ja Balkanin niemimaan asukkaiden kärsimykset valloittajien ikeen alla jatkuivat. Imperialistiset vallat tekevät päivittäin raakoja iskuja ja levittävät selkkauksia maailman jokaiseen kolkkaan. Palestiinalaisten tappaminen jatkuu edelleen.
Ihmisoikeuksia poljetaan päivittäin. Samalla köyhyys ja kurjuus lisääntyvät niin kolmannen maailman maissa kuin kehittyneissäkin maissa.
Tilanteesta ovat vastuussa lähes yksinomaan EU ja muut imperialismin keskukset.
Myönteisistä piirteistään huolimatta mietinnössä todetaan, että ihmisoikeuksien kunnioittamisessa "on edistytty etenkin Euroopan unionin ponnistelujen ansiosta". Siinä tuetaan myös täysin EU:n ja Yhdysvaltojen hysteeristä kantaa terrorismiin, eikä siinä mainita ollenkaan perustavaa laatua olevien demokraattisten ja sosiaalisten vapauksien jalkoihin polkemista terrorismin torjunnan varjolla eikä Yhdysvaltojen tekemiä lukemattomia loukkauksia. Siinä vain viitataan joihinkin niistä syyllisiä mainitsematta. Poikkeuksen muodostavat Guantánamo Bayn vangit.
Siksi me Kreikan kommunistisen puolueen jäsenet emme äänestäneet mietinnön puolesta. Annamme tukemme kansoille, jotka taistelevat oikeuksiensa puolesta uutta järjestystä vastaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Nyt käsittelemämme vuosittainen mietintö on kauaskantoinen ja siinä käsitellään monia aiheita. Siksi sitä tulisi tarkastella huolella.
Mietinnön alkuperäisessä versiossa keskityttiin vain kolmeen alaan. Siinä oli mukana joitakin täysin asiaankuulumattomia, etenkin terrorismiin ja niin kutsuttuun lisääntymisterveyteen liittyviä säännöksiä.
Esittelijä hyväksyi paljon tarkistuksia, mikä johti tähän epätasapainoisempaan versioon.
Lähes kaikkia "uudessa" mietinnössä korostetuttuja tilanteita on kuitenkin tarkasteltu asiayhteyden ulkopuolella.
Siihen on liitetty kysymyksiä, jotka eivät mahdu mukaan perinteiseen "ihmisoikeuksien" käsitteeseen, vaan ovat todella kaukana käsitteen alkuperäisestä merkityksestä.
Äänestin mietintöä vastaan.
Vastustan tapaa, jolla mietinnössä on poikettu todella pahasti sen aiheesta. Ei voida sallia, että Euroopan unioni käyttää tällaista toimintatapaa – jolla se tuo pysyvästi kaikenlaisia oikeuksia "ihmisoikeuksien" käsitteen alle – voidakseen tällä tavoin helposti laajentaa toiminta-alaansa. On väärin, että EU koittaa lisätä toimivaltaansa sekoittamalla tieten tahtoen käsitteitä, mikä puolestaan hankaloittaa entisestään perustavaa laatua olevien ihmisoikeuksien turvaamista.
Olemme nyt todistamassa ovelaa siirtoa, jolla Euroopan unioni vaivihkaa tasoittaa tietä mitä erilaisimpien alojen ottamiseksi mukaan "ihmisoikeuksiin" ja toimiakseen kaikilla haluamillaan aloilla. 

Chountis (GUE/NGL ),
   .– Strasbourgissa toimivan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen pyynnöstä uusittu Leyla Zanan ja kolmen muun Turkin parlamentin kurdijäsenen oikeudenkäynti oli oikeudenkäynnin irvikuva samoin kuin ensimmäinen oikeudenkäyntikin, jossa hänet tuomittiin viideksitoista vuodeksi vankeuteen "mielipiderikosten" takia.
Leyla Zanan ja kolmen muun jäsenen uusi tuomio loukkaa jälleen Euroopan parlamenttia, joka myönsi Leyla Zanalle Saharov-palkinnon vuonna 1995. Se loukkaa myös Euroopan ihmisoikeustuomioistuinta ja Euroopan lakia ja sivilisaatiota.
Niin kauan kuin Leyla Zana ja muut jäsenet pysyvät vangittuina Turkissa ja niin kauan kuin ihmisiä tuomitaan mielipiderikoksista, kaikki uudistukset Turkissa törmäävät varmasti yhteen äärimmäisen konservatismin kanssa.
Loppuvuodesta annettavaa Turkkia koskevaa mietintöä silmällä pitäen odotamme, että komissio moninkertaistaa yrityksensä Leyla Zanan vapauttamiseksi ja kaikkien "mielipiderikosten" takia vangittujen yleiseksi armahtamiseksi. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Olen kauhistunut Turkin valtion turvallisuusasioita käsittelevän tuomioistuimen päätöksestä, jolla vahvistetaan kurdialkuperää olevien, demokraattista puoluetta (DEP) edustavien Turkin parlamentin jäsenten Leyla Zanan, Hatip Diclen, Orhan Doganin ja Selim Sadakin vuonna 1994 saamat viidentoista vuoden vankeustuomiot, joihin syynä on heidän toimintansa kurdien perusoikeuksien tukemiseksi. Leyla Zanan ja muiden jäsenten vapauttamiseen tähtäävän kansainvälisen yhteiskampanjan ansiosta 28. maaliskuuta 2003 aloitetun uuden oikeudenkäynnin lopullinen päätös oli häpeällinen. Uusi oikeudenkäynti sai alkunsa vuonna 2001 Strasbourgissa toimivan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen päätöksen ansioista. Tuomioistuin totesi, ettei valtion turvallisuusasioita käsittelevä tuomioistuin ollut riippumaton eikä puolueeton ja että vastaajien oikeuksia oli rikottu. Sama toistui uudessa oikeudenkäynnissä.
Euroopan unionia pyydetään vain tuomitsemaan tämä päätös ja vaatimaan Leyla Zanan, Hatip Diclen, Orhan Doganin ja Selim Sadakin vapauttamista vankilasta. Tuomio kuvastaa Turkin nykytilannetta. Valtio haluaa liittyä Euroopan unioniin, mutta sillä on tuhansia poliittisia vankeja, kurdeilta evätään tärkeimmätkin perusoikeudet ja miehitys jatkuu edelleen osassa Kyprosta. 

Bordes, Cauquil and Laguiller (GUE/NGL ),
   . Mietinnössä otetaan huomioon Euroopan talouden pitkittynyt matalasuhdanne, joten siinä esitetty kanta on päinvastainen kuin komission kanta. Tämän realistisen huomion ainoana tavoitteena on ikävä kyllä pyytää jäsenvaltioita ja Euroopan toimielimiä auttamaan työnantajia entistä enemmän.
On jokseenkin huvittavaa kuulla, kun tämä parlamentti, jonka jäsenistä valtaosa kannattaa vapaata markkinataloutta ja haluaa tuhota julkiset palvelut, turvautuu valtion apuun pyytäessään sitä auttamaan Euroopan taloutta.
Mietinnössä kuvataankin oikeastaan, mitä joissakin jäsenvaltioissa, kuten Ranskassa ja Saksassa, ollaan jo tekemässä. Kyseiset valtiot noudattavat Maastrichtin kriteereitä, mutta kasvattavat häpeilemättä budjettivajettaan auttaakseen työnantajia, jotka todella päättäväisesti haluavat pitää voittonsa ennallaan tai jopa kasvattaa niitä talouden matalasuhdanteen aikana.
Tukivatpa jäsenvaltiot työnantajia inflaation keinoin eli ostovoimaa alentaen tai budjettikurin keinoin eli julkisia palveluita leikaten, työpaikkoja vähentäen ja palkkoja jäädyttäen taikka sitten näitä kahta keinoa yhdistellen, maksumieheksi joutuvat kuitenkin aina työntekijät.
Se, mitä te kutsutte talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi, on tosiasiassa yritys pienentää työn osuutta bruttokansantuotteesta vauraan luokan osuuden kasvattamiseksi. Meidän on tietenkin tuomittava tällainen menettely ja vastustettava sitä. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Äänestimme mietintöä vastaan, koska parlamentti kannattaa EU:n talouspolitiikan suuntaviivoissa raha- ja budjettipoliittista oikeaoppisuutta – uusliberaalia politiikkaa. Mietinnössä korostetaan Lissabonin strategian rakenneuudistuksia, kuten toimenpiteitä työmarkkinoiden joustavuuden lisäämiseksi eli työtekijöiden sopeutumiskyvyn lisäämiseksi ja työsopimuksia koskevien säännösten joustavuuden lisäämiseksi, mikä on johtanut työsuhteiden epävarmuuden lisääntymiseen. Eikä tässä vielä kaikki. Mietinnöllä raivataan tietä sille, että yksityinen sektori pääsee toimimaan eläke- ja terveydenhuoltoalalla. Samalla 1,5 miljoonaa työntekijää Euroopan unionissa on koristanut työttömyystilastoja vuodesta 2001 lähtien, yhä useammat yritykset lopettavat tai siirtyvät muualle ja pitkään ennustettu nousukausi antaa odottaa itseään.
Oikea lähestymistapa olisi tuotantoa ja työllisyyttä edistävä talouden elvyttäminen, jonka tavoitteena olisi talouskasvun, työllisyyden sekä sosiaalisen ja taloudellisen koheesion edistäminen. Vakautussopimus ja vapauttamis- ja yksityistämisprosessi on välittömästi keskeytettävä. Meidän on torjuttava yritysten siirtymistä, edistettävä tuotannon investointeja ja lopetettava epävarmojen työsopimusjärjestelyjen, kuten lyhytkestoisten työsopimusten, tukeminen.
Olimmekin todella pahoillamme, ettei ehdotuksiamme otettu mukaan lopulliseen päätöslauselmaan. 
Puhemies:
   Äänestysselitykset ovat päättyneet.(3)


Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Karamanoun laatimasta naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden mietinnöstä (A5-0182/2004) Kaakkois-Euroopan naisista (2003/2128(INI)). 
Karamanou (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, Berliinin muurin sortumisen seurauksena Kaakkois-Eurooppaa koettelivat etniset konfliktit ja aseelliset väkivaltaisuudet, jotka olivat seurausta valtavista poliittisista, taloudellisista ja yhteiskunnallisista muutoksista.
Kuvailen laatimassani naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietinnössä sitä, minkälaiseksi Kaakkois-Euroopan naisten tilanne muotoutui siirtymäkauden aikana aikaisempaan tilanteeseen verrattuna. Mietintöni täydentää niitä mietintöjä, joita on laadittu Euroopan unionin ja Kaakkois-Euroopan maiden välisistä suhteista ja kyseisten maiden edistymisestä vakautus- ja assosiaatiosopimusten mukaisesti. Tarkoitukseni oli antaa kokonaisvaltainen kuva naisten asemasta alueella, jossa eri maiden välillä on merkittäviä eroja, mutta samalla niiden kohtaamat ongelmat ovat varsin samankaltaisia. Mietinnössä keskitytään pääosin seuraaviin aloihin: koulutus ja taloudellinen toiminta, osallistuminen demokraattisten instituutioiden toimintaan, naisiin kohdistuva väkivalta ja seksuaalinen hyväksikäyttö, terveys ja lisääntymisoikeudet sekä nais- ja lapsikauppa.
Valtaosassa Balkanin maita naisten tilanne on tietenkin huomattavasti parantunut viiden viime vuoden aikana, mutta perusongelmat ovat edelleen olemassa, eikä niiden ratkaiseminen ole kovin tärkeällä sijalla alueen maiden poliittisella asialistalla. Monilla aloilla ei näy minkäänlaisia merkkejä muutoksesta, ja aloilla, joilla on nähtävissä jonkinlaisia muutoksia, kehitys on kuitenkin hyvin hidasta. Aseelliset konfliktit, hallitusten näkemykset, perinteiset yhteiskunnalliset ennakkoluulot, vanhanaikaiset käytännöt ja asenteet sekä etniset kiistat ovat saattaneet naiset väliinputoajien asemaan. Tämä on osoitus siitä, että valtio ei huolehdi ollenkaan tai huolehtii hyvin vähän eri vähemmistöjä edustavista ryhmistä, kuten romaneista. Mietinnössä tarkastellaan ongelmia ja esitetään tyypillisiä esimerkkejä kunkin maan heikkouksista. Tarkoituksena on lähettää viesti kyseisten maiden hallituksille, jotta ne kehittäisivät välittömästi toimia ja aloitteita naisiin kohdistuvan syrjinnän torjumiseksi ja edistäisivät aktiivisesti sukupuolten tasa-arvoa.
Koulutus- ja talousasioissa suuret muutokset ovat luoneet merkittäviä eroja eri sukupolvia edustavien naisten asemaan ja mahdollisuuksiin. Väestönkehityksen suuntaukset osoittavat nyt, ettei perhe-elämä ole se, mitä naiset etupäässä tavoittelevat, vaan he ovat entistä kiinnostuneempia omasta taloudellisesta itsenäisyydestään ja ammatillisista saavutuksista, minkä vuoksi he käyttävät yhä enemmän aikaa ja energiaa koulutukseen. Monissa alueen maissa, kuten Kreikassa, suurin osa yliopisto-opiskelijoista on naisia. Työelämässä naiset ovat useimmiten palkansaajia, toisin sanoen he työskentelevät palvelualoilla, ja he ovat miehiä harvemmin työnantajia. Naiset toimivat myös miehiä harvemmin yrittäjinä. Niillä aloilla, joilla naiset pääosin työskentelevät, palkkataso on yleensä alhainen, ja etenemismahdollisuuksia on vähän. Tuon myös esiin, että Balkanin maissa työttömyys- ja köyhyysaste naisten keskuudessa on korkeampi kuin muualla.
Naisten poliittiseen päätöksentekoon osallistumisesta totean, että tilanne on valitettava useimmissa maissa, vaikka osallistumisaste kasvaakin jatkuvasti. Poliittisissa kysymyksissä yksi tärkeimmistä yhtäläisyyksistä näiden maiden välillä on se, että sellaisten kansalaisjärjestöjen määrä kasvaa nopeasti, jotka toimivat aktiivisesti naisten oikeuksien puolesta ja vaikuttavat merkittävästi naisten aseman lujittamiseen työelämässä ja politiikassa. Minun on kuitenkin korostettava, että Euroopan muihin alueisiin, kuten Keski-Eurooppaan, verrattuna, Balkanin maissa naisten syrjäytymisaste poliittisesta päätöksenteoksesta on suurin.
Naisten terveys- ja lisääntymisoikeuksien osalta haluan painottaa, että erityisen rasittavat olosuhteet, joilla tarkoitan naisten inhimillisten voimavarojen voimakkaaseen hyödyntämiseen perustuvaa henkiinjäämistaloutta, naisiin kohdistuvan väkivallan lisääntymistä sekä terveydenhoitojärjestelmän romahtamista monissa alueen maissa, vaarantavat vakavasti naisten terveyden. Samoin perheväkivalta on Balkanin maissa usein hyvin laajalle ulottuva ongelma, ja pohjimmiltaan se on myös ongelma, jota ei riittävässä määrin tunnisteta eikä käsitellä. Tämä ilmiö on yhdessä naiskaupan kanssa lisääntynyt räjähdysmäisesti. Siitä huolimatta koko alueella ei ole saatavilla ongelmaa koskevia asianmukaisia ja järjestelmällisiä tilastotietoja, ei ole asianmukaista lainsäädännöllistä sääntelyä, ei seurantaa eikä opastusta, eivätkä uhrit saa riittävää taloudellista ja psykologista tukea.
Naiskaupasta voidaan todeta, että Kaakkois-Euroopan on viime vuosina todettu olevan alue, jossa kaupankäyntiverkostot voivat toimia miltei vapaasti. Ihmiskauppa kukoistaa, koska se on tietenkin taloudellisesti kannattavaa ja koska se olennainen osa seksitaloutta ja kulutusyhteiskuntaa. Kyseisellä alueella ihmiskauppa on todellinen teollisuudenala, joka muodostuu pienistä ja suurista yrityksistä sekä paikallisista ja kansainvälisistä verkostoista. Tämä ala saa poliittista ja taloudellista tukea alkuperä-, kauttakulku- ja kohdemassa lahjottavissa olevien virkailijoiden ansiosta, ja tästä tyypillisenä esimerkkinä haluan mainita Montenegron seksiorjuusskandaalin: Moldaviasta kotoisin oleva nainen, joka oli naiskaupan uhri, tunnisti merkittäviä poliittisia henkilöitä asiakkaiden ja/tai valkoisessa orjakaupassa mukana olevien ihmisten joukossa. Haluan myös korostaa, että alueella toimivat rauhanturvajoukot ovat paisuttaneet tätä ilmiötä.
Puheenvuoroni päätteeksi haluan sanoa, että on varmaa, että tie kohti Kaakkois-Aasian taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä ja naisten oikeuksien kunnioittamista riippuu kyseisten maiden integroitumisesta Euroopan unionin rakenteisiin. Haluan muistuttaa, että kesäkuussa 2003 pidetyssä Thessalonikin Eurooppa-neuvoston kokouksessa korostettiin, että Eurooppa-neuvosto tukee ajatuksia Länsi-Balkanin maiden liittymisestä Euroopan unioniin. Eurooppa ei voi olla turvallinen ja rauhallinen, jos väkivalta, etninen viha ja perusoikeuksien rikkomiset ovat päivittäin esiintyvä ilmiö sen rajojen sisäpuolella. Euroopan unionin on tunnustettava naisten rooli Kaakkois-Euroopan maiden sovitteluprosessissa, rauhanomaisessa yhteiselossa ja kehityksessä sen ansaitsemalla tavalla, ja tätä roolia on vahvistettava kaikin mahdollisin tavoin. 
Nielson,
   .  Arvoisa puhemies, komissio suhtautuu myönteisesti Karamanoun mietintöön Kaakkois-Aasian naisista sekä sen sisältämiin lukuisiin huomioihin ja ehdotuksiin. Suhteissaan Kaakkois-Euroopan maihin EU pyrkii voimakkaasti edistämään vakautta, demokratiaa, oikeusvaltion periaatetta sekä ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien sekä tietenkin sukupuolten tasa-arvon kunnioittamista.
Komissio aikoo kaikin tavoin varmistaa, että sukupuoliasiat otetaan keskeiseksi osaksi kaikkia Euroopan yhteisön kaikkien alojen avustusohjelmia. Siitä huolimatta on selvää, että monissa maissa tilanne ei ole lähimainkaan täydellinen, ja kyse on poliittisesti hyvin merkittävästä ongelmasta. Länsi-Balkania koskevassa Thessalonikin toimintasuunnitelmassa, joka vahvistettiin EU:n ja Länsi-Balkanin välisessä huippukokouksessa kesäkuussa 2003, nimenomaan sanotaan, että naisten oikeuksien puolustamiseen ja heidän tilanteensa parantamiseen tähtäävien toimien edistäminen pitäisi ottaa nykyistä paremmin huomioon aluetta koskevissa EU:n toimenpiteissä.
On ensiarvoisen tärkeää, että kansalaisjärjestöt, kansalaisyhteiskunta ja paikalliset viranomaiset osallistuvat EU:n tukemiin menetelmiin ja toimiin.
Ihmiskaupasta voidaan todeta, että Thessalonikin toimintasuunnitelmassa EU myös kehottaa alueen maita toimimaan sekä kotimaata että aluetta koskevissa asioissa EU:n periaatteiden sekä syyskuussa 2002 annetun Brysselin julistuksen sisältämien ehdotusten mukaisesti. EU pitää erittäin tärkeinä asioina uhrien avustamista, toimivaltaisten elinten koulutusohjelmia, tiedonvaihtoa, tietoisuuden lisäämistä sekä strategian kehittämistä. Tältä osin kaikkien kansainvälisten tahojen välinen koordinointi on olennaisen tärkeää.
Komissio korosti äskettäin vuoden 2004 Kaakkois-Euroopan vakautus- ja assosiaatioprosessia koskevassa kertomuksessaan, ettei sukupuolten tasa-arvoa ole varmistettu riittävästi ja että perheväkivalta on edelleen ongelma monissa maissa. Vaikka joissakin maissa tilanne on kohentunut sellaisissa asioissa, kuten samansuuruiset palkat, miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu työelämässä, koulutuksessa, urakehityksessä ja työolosuhteissa sekä naisten osallistuminen hallituksen toimintaan, kehitys on yleisesti ottaen hidasta ja riittämätöntä.
Komissio julkisti vuoden 2002 CARDS-alueohjelman mukaisesti ehdotuspyynnön oikeusvaltion, hyvän hallintotavan, julkisen selontekovelvollisuuden ja mielipiteenvapauden tukemiseksi. Yksi vuoden 2002 CARDSin vakautusohjelman tärkeimmistä painopisteistä oli se, että miesten ja naisten tasa-arvoisen demokratisoitumisprosessiin osallistumista tuetaan. Tuen kohteeksi valittiin 22 vuoteen 2005 asti ulottuvaa hanketta, joista yhdellä rahoitetaan naisten johtamisohjelma ja toisella ohjelma naisten asemaa tiedotusvälineissä. Muut liittyvät kansalaisyhteiskunnan eri edustajien kanssa tehtävään työhön, jonka tavoitteena on parantaa kansalaisten yleisiä mahdollisuuksia osallistua demokratiaprosessiin.
Vuoden 2003 demokraattista vakauttamista koskevan CARDS-alueohjelman osalta julkistettiin hiljattain avoin ehdotuspyyntö, ja määräaika ehdotusten vastaanottamiseksi on 28. huhtikuuta. Vaikka kyseinen ohjelma ei keskitykään erityisesti naisiin, sen avulla tuetaan miesten ja naisten tasa-arvoa ja erilaisten yhteiskuntaryhmittymien ja paikallisjärjestöjen osallistumista demokraattisten rakenteiden lujittamiseen.
Lisäksi pian on tarkoitus julkistaa CARDS-alueohjelman alainen ylimääräinen ehdotuspyyntö. Ohjelmassa ehdotetaan, että kansalaisjärjestöjen verkoston valmiuksia lujitetaan niin, että ne kykenevät tarjoamaan entistä parempia palveluja jäsenjärjestöilleen. Näin jatketaan johdonmukaisesti vuonna 2002 esitettyjä aloitteita, ja me oletamme ja toivomme, että naisjärjestöt esittävät asianmukaisia ehdotuksia esittämäämme pyyntöä varten.
Lisäksi parhaillaan on valmisteilla uusi monivuotinen CARDS-ohjelmakierros, ja Karamanoun mietinnössä esitetyt ehdotukset otetaan asianmukaisesti huomioon tämän hankkeen yhteydessä.
Kuten mietinnössä korostetaan, myös eräissä ehdokasvaltioissa on ilmennyt ongelmia, joista monet ovat vielä ratkaisematta. Ongelmien ratkaisemiseksi sukupuolten tasa-arvohankkeisiin varattiin maakohtaisen Phare-ohjelman ja Meda-ohjelman mukaisesti vuosina 1999–2003 yhteensä yli 13 miljoonaa euroa. Samana ajanjaksona ehdokasvaltioiden yhteisön ohjelmiin osallistumista varten myönnettiin miltei miljoona euroa, ja kansalaisyhteiskuntaan keskittyvien hankkeiden mukaisesti rahoitettujen sukupuolten välistä tasa-arvoa edistävää ohjelmien rahoitusosuus oli yhteensä 2,5 miljoonaa euroa.
Kun kyseiset valtiot ovat Euroopan unionin jäseniä, niiden on tietenkin noudatetteva samoja velvoitteita kuin muutkin jäsenvaltiot, ja ne saavat tukea samojen ohjelmien mukaisesti.
Sukupuolten tasa-arvoon ja naisten työllisyystilanteen parantamiseen liittyviä kysymyksiä on käsitelty Bulgariaa, Romaniaa ja Turkkia koskevissa määräaikaiskertomuksissa. Asiaa käsitellään kahden ensimmäiseksi mainitun maan kanssa käytävissä neuvotteluissa, jotka koskevat yhteisön sosiaalilainsäädäntöä. Lisäksi haluan sanoa, että kuten parlamentin jäsen painotti, yli 20 kansalaisjärjestöjen toimiin liittyvää hanketta on rahoitettu naisten olojen parantamiseksi. Edellä mainituissa kolmessa maassa hiljattain vahvistetulla lainsäädännöllä parannetaan naisten oikeudellista tilannetta, ja komissio seuraa parhaillaan lainsäädännön täytäntöönpanoa hyvin tarkasti. 
Kratsa-Τsagaropoulou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Balkan on Euroopan unionille ensiarvoisen tärkeä alue. Poliittinen ryhmäni on tukenut kyseisten maiden pyrkimyksiä liittyä Euroopan unioniin ja kaikkia niiden kohdalla sovellettuja kehitys- ja yhteistyömenettelyjä.
Menneet tapahtumat ja jokapäiväinen elämä Euroopan unionissa ovat osoittaneet, että kehitystä ja hyvinvointia ei voida saavuttaa ilman demokratiaa, ihmisoikeuksia kunnioittamatta ja kiinnittämättä erityistä huomiota naisten oikeuksiin, hyödyntämättä kaikilta osin molempia sukupuolia edustavaa työvoimaa eikä ilman dynaamista kansalaisyhteiskuntaa. Tämän vuoksi haluan todeta, että suhtaudun myönteisesti Karamanoun laatimaan mietintöön Balkanin maiden naisten oikeuksista.
Vakautus- ja assosiaatiosopimusten seurannan yhteydessä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta on antanut lukuisia lausuntoja, joista minulla on ollut kunnia laatia yksi. Valiokunta korostaa niissä naisten kohtaamia ongelmia Balkanilla ja sitä, että tasa-arvo on otettava huomioon kaikissa toimissa. Koska kyse on kuitenkin vakavista asioista, kuten mietinnön esittelijä meille mietinnössään esittää, ja koska näiden ongelmien käsitteleminen on haaste alueen kehityksen ja hyvien yhteistyösuhteiden takaamiseksi Euroopan unionin kanssa, olisi aiheellista laatia aihetta koskeva erityisraportti. Minäkin käytän tilaisuutta hyväkseni ja totean, että suhtaudun myönteisesti komission jäsen Nielsonin lausuntoon siitä, että monet kollegani mietinnön sisältämistä ehdotuksista pitäisi sisällyttää uuteen CARDS-ohjelmaan.
Lopuksi haluan sanoa, että tämä haaste velvoittaa meitä molempia osapuolia. Meidän on Euroopan unionissa otettava käyttöön kaikki keinot ja mahdollisuudet hyvän yhteistoiminnan mahdollistamiseksi Balkanin maiden kanssa, mutta myös Balkanin maiden on suhtauduttava vakavasti siihen, että demokratia ja säännöt ovat paras tae niiden kehittymisestä ja integroitumisesta Euroopan unioniin. 
Valenciano Martínez-Orozco (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi onnitella kollegaani Anna Karamanouta hänen tänään esittelemästään mietinnöstä, joka sisältää valtavan määrän tietoa ja josta on jatkossa paljon hyötyä pyrkiessämme ratkaisemaan joitakin niistä ongelmista, joita nyt joudumme käsittelemään.
Arvoisa puhemies, pohjimmiltaan keskustelemme nyt demokratiasta, koska puhumme tasa-arvosta ja vapaudesta, joiden yhdistelmän pitäisi johtaa demokratiaan. Demokratia ei ole yltänyt Balkanin naisten elämään. Naiskauppa, perheväkivalta, vaikeudet lisääntymisoikeuksien saavuttamisessa, niukat mahdollisuudet poliittiseen toimintaan, työttömyys, köyhyys ja prostituutio ovat todellisuutta tuhansille alueella eläville naisille. Kunkin maan todellisuus on omanlaisensa.
Albanian kohdalla voimme korostaa sitä, että seksuaalista hyväksikäyttöä varten käytävä nais- ja lapsikauppa on lisääntynyt merkittävästi. Bulgarialta puuttuvat kokonaan keinot luoda yhtäläiset mahdollisuudet miesten ja naisten välille, mikä on perusedellytys sääntöjemme saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. Naisilla ja tytöillä käytävä kauppa on kasvussa myös Bosnia ja Hertsegovinassa, ja Kroatiassa naisiin kohdistuvasta väkivallasta ei rangaista. Kreikassa meillä on ongelmia, jotka koskevat naisten poliittista edustusta, ja entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa albanialaisten tyttöjen ja romanityttöjen seksuaalista hyväksikäyttöä tapahtuu miltei päivittäin, eikä lainsäädäntö sisällä minkäänlaisia lakeja ihmiskauppaan liittyvistä rikoksista. Romaniassa tapahtuu etniseen taustaan perustuvia rikoksia, jotka kohdistuvat pääosin romaninaisiin. Näillä naisilla ei käytännössä ole minkäänlaisia mahdollisuuksia käyttää ehkäisyvälineitä, ja myös pakkoavioliitot ja köyhyys ovat osa heidän elämäänsä.
Serbiassa ja Montenegrossa naiskauppa on selvästi lisääntynyt, mikä on seurausta myös Kafor-joukkojen saapumisesta maahan. Turkissa naisiin kohdistuva väkivalta on laajalle levinnyttä, ja tuomiot rajoittuvat edelleenkin rikoksiin, joita niin väärin kutsutaan termillä "kunniarikokset".
Arvoisa puhemies, meidän on avattava silmämme. Meidän on pohdittava alueen naisten tilannetta, emmekä saa edetä asiassa ottamatta huomioon sitä päivittäistä todellisuutta, joka koskettaa näitä köyhyyden, hyväksikäytön ja toivottomuuden keskellä eläviä naisia ja tyttöjä.
Euroopan unionin on toimittava tärkeänä kannustajana ja tukijana näille maille niin, että ne ottavat tosissaan vastuun kansalaistensa ihmisoikeuksista ja vapaudesta. Mitään kulttuuriperinnettä ei voida asettaa yleismaailmallisten ihmisoikeuksien yläpuolelle, eikä kansalaisia voida jaotella ensimmäisen ja toisen luokan kansalaisiin. Meidän kaikkien on pidettävä Kaakkois-Euroopan naisten epätasa-arvoista tilannetta toimintamme painopisteenä, koska puhumme nyt demokratiasta emmekä naisten ongelmista.
Sen vuoksi pyydämme, että ehdokasmaiden liittymistoimintasuunnitelmaa tarkastellaan perusteellisesti ja että naisia kohtaan osoitetaan entistä vahvempaa yhteisvastuullisuutta, sillä sitä he odottavat. 
André-Léonard (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin onnitella jäsen Karamanouta erinomaisesta mietinnöstä, jonka hän laati Kaakkois-Euroopan naisten tilanteesta. Miesten ja naisten väliset yhtäläiset mahdollisuudet kyseisellä alueella todellakin ansaitsevat kaiken mahdollisen huomiomme niiden ongelmien vuoksi, joita naisten kaikenlainen hyväksikäyttö aiheuttaa.
Kaakkois-Euroopan ihmiskauppa on meille suuri huolenaihe. Minusta on ikävää todeta, että naiset ovat suurelta osin tuon hirveän ihmiskaupan suurimpia uhreja. Myös alueen maita kehotetaan ryhtymään kaikkiin tarvittaviin toimiin, jotta tästä nykyaikaisesta orjuudesta tehtäisiin loppu. Minäkin olen sitä mieltä, että naiskaupan torjuminen on otettava painopisteeksi ihmisoikeuksien kunnioittamisperiaatteeseen pohjautuvien eurooppalaisten arvojemme mukaisesti.
Kamalat kertomukset romanialaisista, moldavialaisista ja muista maista tulevista naisista, jotka myytiin muutamista dollareista, ovat sietämättömiä. Naisten kauppaaminen on tuomittava voimakkaasti. Joidenkin sellaisten Balkanin maiden, jotka itsepintaisesti kolkuttavat Euroopan unionin ovella päästäkseen tietenkin jäsenvaltioiden joukkoon, olisi otettava ehdottomaksi tavoitteekseen näiden mafiaa muistuttavien järjestöjen murtaminen ja ankarien rangaistusten langettaminen niille siitä, että ne ovat syyllistyneet kauhistuttavaan ihmiskauppaan.
Haluan toistaa, ettemme voi suvaita häikäilemättömien verkostojen orjiksi joutuneiden naisten ja erityisesti tyttöjen hyväksikäyttöä. Emme voi myöskään enää suvaita hallintoviranomaisten välinpitämättömyyttä, koska niillä on liian usein tapana sulkea silmänsä ja olla välittämättä sellaisesta asiasta, joka ei ole pelkkä ongelma vaan myös kirous. 
Sörensen (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, haluaisin aluksi kiittää jäsen Karamanouta hänen erinomaisesta mietinnöstään. Haluan nyt esittää muutamia kommentteja kyseisellä alueella harjoitettavasta ihmiskaupasta.
Olen viettänyt paljon aikaa Balkanilla siellä työskennellen ja aion tehdä niin jatkossakin. Olen huomannut, että siellä tapahtuu nyt paljon asioita, ja kuten komission jäsen sanoi, monia ohjelmia on toteutettu. Suhtaudun kuitenkin kehitykseen ristiriitaisesti. Yhtäältä alueella tapahtuu kehitystä, mutta mitä tapahtuu toisaalta? Näen yhä enemmän nuoria motivoituneita sekä mies- että naispuolisia poliitikkoja, jotka haluavat tehdä jotakin asioille. Edistystä voi huomata tapahtuneen kaupungeissa, mutta maaseudulla tilanne on edelleen täysin toinen.
Uhrien nöyryyttämisestä on puhuttu paljon. Vuosina 2000–2003 uhrien määrän laskettiin olleen 5 203, mutta todellinen luku saattaa olla yli 175 000, joten työtä on tältä osin vielä paljon. Vuodesta 2003 lähtien olemme kuulleet yhä pienemmästä uhrimäärästä, koska rikollisuus painuu yhä syvemmälle maan alle. Mitä rikolliset sitten tekevät? He eivät viekään uhreiksi joutuneita tyttöjä baareihin tai bordelleihin, vaan yksityisasuntoihin, mikä tekee verkostoista yhä monimutkaisempia. Aikaisemmin rikolliset toimivat pienissä ryhmissä, mutta nyt he toimivat itsenäisesti niin, että yhtä uhria kohti on yksi välittäjä, jolloin kiinni jäämisen mahdollisuus on pienempi kuin aikaisemmin. Tämä vaatii paljon työtä. Toiseksi totean, että verikostot ovat kasvussa, eivätkä ne enää koske ainoastaan miehiä vaan myös naisia ja lapsia. Mitä tapahtuu albanialaiselle naiselle sen jälkeen, kun hänet on raiskattu ja kidnapattu ja sen jälkeen viety länteen? Albanialaisten tapojen mukaan nainen on häpäissyt perheensä, jolla on vielä tänäkin päivänä oikeus tappaa hänet. Tämä on nykytilanne.
Arvoisa komission jäsen, haluan siis pyytää teitä tukemaan toimia, joilla pyritään lisäämään sukupuolten tasa-arvoa sekä poliisivoimille, armeijalle ja viranomaisille suunnattua toimintaa ja koulutusta. Myös työpaikkoja ja erityisesti kohtuupalkkaisia työpaikkoja on luotava korruption aiheuttaman ongelman ratkaisemiseksi. Lisäksi meidän olisi annettava Balkanin maille mahdollisuus osallistua Euroopan toimielinten toimintaan ja kehotettava kyseisten maiden ihmisiä osallistumaan erilaisille kursseille, jotta he huomaisivat, että on olemassa muitakin vaikutuskeinoja, jotka eivät ole niin turmeltuneita. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Euroopan unionin valmistelevista toimista maamiinat kieltävän Ottawan sopimuksen tarkistamista käsittelevää konferenssia varten. 
Nielson,
   .  Arvoisa puhemies, Ottawan sopimus on yksi monenvälisen aseistariisuntapolitiikan kulmakivistä. Sopimuksen poliittinen menestys ja käytännön vaikutukset ovat olleet ohjenuorana pyrittäessä poistamaan konfliktien jättämää vihaa ja kytevää uhkaa.
Sopimuksen voimaantulon jälkeen kansainvälinen yhteisö on edistynyt merkittävästi: 141 maata on ratifioinut jalkaväkimiinojen käytön, varastoinnin, tuotannon ja siirtämisen kieltämistä ja niiden hävittämistä koskevan sopimuksen, yli 9 uutta maata on allekirjoittanut sopimuksen, yli 110 maassa ei käytetä jalkaväkimiinoja, ja yleissopimuksen sopimuspuolina olevat valtiot ovat tuhonneet yli 30 miljoonaa varastoitua miinaa. Tärkeää on myös se, että miinojen torjuntaohjelmia pannaan menestyksellisesti täytäntöön monissa miinojen seurauksista kärsivissä maissa. Paljon on kuitenkin vielä tehtävä.
Jotkin maat käyttävät jalkaväkimiinoja edelleen, ja joidenkin uskotaan yhä myös tuottavan maamiinoja. Miinoista ja räjähtämättömistä taisteluvälineistä kärsii jossain määrin edelleen lähes 65 maata, ja valitettavasti konfliktialueita tulee lisää koko ajan. Maamiinojen uhriksi joutuu koko maailmassa vuosittain arviolta 15 000–20 000 henkeä, joista monet ovat siviilejä, heistä osa lapsia. 
Sopimuksen tarkistamista käsittelevä konferenssi pidetään Nairobissa 29. marraskuuta–3. joulukuuta. Konferenssi antaa hyvän mahdollisuuden arvioida tähänastisia saavutuksia ja opittuja asioita sekä suunnitella tulevien vuosien toimia.
Mihin toimiin EU on jo ryhtynyt ja aikoo vielä ryhtyä valmistautuakseen sopimuksen tarkistamista koskevaan konferenssiin? Ottawan yleissopimuksen tavoitteita pidetään EU:ssa hyvin tärkeinä, mistä käytännön osoituksena oli parlamentin vuonna 1997 perustama jalkaväkimiinoja koskeva budjettikohta. Kun Ottawan sopimuksen voimaantulosta oli maaliskuussa 2000 kulunut vuosi, Euroopan komissio laati aiheesta tiedonannon sekä esitti parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen asetukseksi EU:n toimien lujittamisesta maamiinojen vastaisessa toiminnassa. 
Parlamentti ja neuvosto hyväksyivät asetuksen ja sen rahoituskehyksen heinäkuussa 2001. Näin luotiin perusta yhtenäiselle ja kohdennetulle eurooppalaiselle politiikalle. 
Uusi asetus pantiin täytäntöön vuonna 2002 laatimalla monivuotinen strategia vuosiksi 2002–2004. Tämä strategia on ensimmäinen laatuaan sen jälkeen, kun jalkaväkimiinoja koskevat asetukset tulivat voimaan. Strategia tarjoaa toimintapuitteet EU:n rahoittamien tämän alan hankkeiden koordinoinnille ja niiden asettamiselle tärkeysjärjestykseen. Strategia sisältää kokonaisvaltaisen lähestymistavan ja yksityiskohtaisen suunnitelman yhteisön keskimääräisestä vuosittaisesta noin 42 miljoonan euron rahoitusosuudesta kaikkiaan 33 maalle.
Komissio on nyt käynnistämässä monivuotista strategiaa vuosiksi 2005–2007. Mainitsemani luvut sisältävät myös Euroopan kehitysrahastosta saatavan rahoituksen, ja niistä käy ilmi tukitoimiemme koko laajuus. 
Ensisijaiset tavoitteet asetetaan hyvin perustein ja johdonmukaisesti. Niitä asettaessamme tukeudumme kansainvälisen yhteisön kanssa yhteisiin näkemyksiin ja tavoitteisiin samoin kuin yhteisesti määriteltyihin pyrkimyksiin ja toimiin. Takaamme, että Nairobin huippukokouksen valmistelutyöt koordinoidaan EU:ssa sekä hallitusten että hallituksista riippumattomien tahojen kanssa samoin kuin monenlaisten valtiosta riippumattomien toimijoiden kanssa. Näiden osapuolten kuuleminen on tärkeää, jotta Nairobin-toimiemme tueksi saadaan aikaan mahdollisimman laaja sitoutuneisuus.
Euroopan unionilla on ollut jalkaväkimiinoja koskevan asetuksen hyväksymisen jälkeen merkittävä ja näkyvä rooli maamiinojen vastaisessa toiminnassa sekä poliittisesti että taloudellisten sitoumusten muodossa. Vuosina 2000–2002 EU:n jäsenvaltiot ja Euroopan yhteisö ovat kaiken kaikkiaan tukeneet miinojen vastaista toimintaa yhteensä 410 miljoonalla eurolla. Toivomme, että toimintamme voi jatkua yhtä tehokkaana. 
Tiedämme, että ellei miinojen vastaista toimintaa pidetä riittävän ensisijaisena tavoitteena, siitä koituu ihmisille vakavia seurauksia, ja toiminnan kehittäminen hidastuu ja pirstaloituu. Miinavaara on voitettavissa. Ottawan sopimuksessa asetettiin määräajat, ja ne asettavat meille selkeän haasteen kitkeä tämä vitsaus nopeasti. Nairobin huippukokouksessa vedotaan meihin kaikkiin, jotta toimisimme tehokkaammin ja nopeammin. 
Parlamentin päätöslauselmassa annetaan vahva ja myönteinen tämän suuntainen viesti. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kaikkia nykyaikaisia sotilasaseita voidaan pitää kuoleman ja tuhon aiheuttajina, mutta jalkaväkimiinat ovat erityisen turmiollisia, koska sotatoimien lakattuakin ne ovat edelleen läsnä sekä tappavat ja silpovat jatkuvasti viattomia siviilejä ja etenkin lapsia. Tämä aiheuttaa usein pitkiksi ajoiksi valtavia sosiaalisia ja taloudellisia ongelmia maissa, joista monet jo ovat maailman köyhimpiä ja joissa kärsitään pitkään kestäneen sodan ja sairauksien tuhoista. 
Juuri tämän vuoksi kannatan Ottawassa vuonna 1997 tehtyä jalkaväkimiinojen käytön, varastoinnin, tuotannon ja siirtojen kiellosta ja niiden tuhoamisesta tehtyä sopimusta. Haluan kiittää niitä 141:tä valtiota, jotka ovat ratifioineet tämän sopimuksen tai liittyneet siihen, ja pyydän niitä 1. toukokuuta tapahtuvan laajentumisen jälkeen jäljelle jääviä neljää EU:n jäsenvaltiota, jotka eivät vielä ole näin tehneet – eli Viroa, Latviaa, Suomea ja Puolaa – tekemään niin viipymättä.
Vaikka onkin totta, että 68 valtiota on tuhonnut yli 31,5 miljoonaa miinaa, arviolta 78 valtiolla on edelleen varastoituna 200–250 miljoonaa jalkaväkimiinaa. Maamiinojen uhreiksi joutuu joka vuosi yhä järkyttävät 15 000–20 000 ihmistä, ja maamiinat tekevät yhä tuhoaan 82 maassa kautta maailman. Haluan yhtyä komission jäsen Nielsonin sanoihin toteamalla, että paljon on vielä tehtävä.
EU on luvannut vuosina 2002–2009 tukea jalkaväkimiinojen täydellistä käyttökieltoa ja avustaa miinanraivausta, uhrien auttamista ja varastojen tuhoamista 240 miljoonalla eurolla. Ainakin osittaisena tuensaannin edellytyksenä on, että tuensaajamaa osoittaa sitoutuneisuutta liittyä yleissopimukseen.
Haluan myös kiittää kollegaani jäsen Van Ordenia, joka on osallistunut tähän toimintaan erityisen aktiivisesti. Haluan lisäksi toivottaa menestystä marraskuussa 2004 järjestettävälle Nairobin konferenssille, jossa on tarkoitus tarkastella tämän yleissopimuksen soveltamista ja jatkotoimia sen sisällön toteuttamiseksi. Erityisesti pohditaan, miten aseistettuja, valtiosta riippumattomia toimijoita voitaisiin kannustaa kieltämään jalkaväkimiinojen käyttö siten, ettei niiden toimintaa kuitenkaan katsottaisi lailliseksi. Tämä on erityisen tärkeää konferenssin pitopaikassa Afrikassa, jota ovat repineet muun muassa Zairen, Liberian ja Sierra Leonen järkyttävät sisällissodat, joissa tyypillisesti on mukana raskaasti aseistettuja ja ulkopuolisten tahojen rahoittamia kapinallisia. 
En kuitenkaan hyväksy – toisin kuin jotkut parlamentin jäsenet – tämän kiellon automaattista laajentamista koskemaan muiden sotatarvikkeiden, kuten panssarintorjuntamiinojen, laillista sotilaskäyttöä. Ne eivät esimerkiksi ole yhtä helposti muiden kuin virallisten joukkojen saatavilla, ne ovat huomattavasti kalliimpia ja ne yleensä sijoitetaan suunnitellusti ja järjestelmällisesti, mikä mahdollistaa nopean raivauksen rauhan aikana sotatoimien päätyttyä. Nämä miinat eivät voi myöskään jalkaväkimiinojen tavoin räjähtää viattoman lapsen jaloissa. 
Näitä asioita on harkittava erikseen, sillä muuten puolueiden välinen poliittinen yhteisymmärrys tässä tärkeässä asiassa saatetaan menettää. Kannatan myös sitä, että parlamentti kokoaa jäsenistään valtuuskunnan tarkkailemaan konferenssia ja raportoimaan parlamentille tällä hyvin tärkeällä alalla saavutetusta edistyksestä. 
Souladakis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, politiikan alalla käy usein niin, että pienet hankkeet johtavat täytäntöön pantuina suuriin tuloksiin ja että suuret hankkeet, joita on esitetty muttei toteutettu, eivät tuota mitään. Tässä tapauksessa Ottawan sopimus, joka varsinaisesti allekirjoitettiin seitsemän vuotta sitten mutta jota on alettu soveltaa vasta hiljattain, on osoittautunut soveltamiskelpoiseksi ja tehokkaaksi ja on siten erinomainen esimerkki menestyksellisestä politiikasta. Erityisen kuvaavaa on, että sopimuksen ensimmäinen tarkistuskonferenssi järjestetään Nairobissa, koska me kaikki tiedämme, että Saharan eteläpuoli on yksi niistä alueista, joilla on eniten jalkaväkimiinoja, sillä miinoja pidetään köyhien aseina. 
Haluan käyttää tätä tilaisuutta korostaakseni, että myös useita vuosia sitten sopimuksen ulkopuolelle jäänyt kotimaani liittyi hiljattain sopimukseen, ratifioi sen silloisen ulkoministerin Georgios Papandreoun johdolla ja on soveltanut sitä Turkin rajalla sijaitsevalla kylmän sodan rintamalla, jonka syntysyyt me kaikki ymmärrämme. 
Ottawan sopimuksen perimmäisenä tavoitteena on voittaa maamiinaongelma koordinoiduin miinojen vastaisin, kansainvälisin toimin seuraavien kymmenen tai viidentoista vuoden aikana. Tätä tavoitetta pidetään haasteellisena, koska yli kuusikymmentä maata on todennut miinat ongelmakseen, ja näistä kahdessakymmenessä ongelma on vakava. Euroopan omat kokemukset kylmästä sodasta ja viimeaikaiset kokemukset Balkanilla osoittavat, että ongelma on suuri meidänkin mantereellamme. Vielä suurempi se on Aasiassa, Afrikassa ja Latinalaisessa Amerikassa, missä sadat miljoonat miinat vaarantavat terveyden ja talouden kehityksen päivittäin. 
Yhdistyneillä Kansakunnilla on keskeinen rooli kansainvälisten toimien järjestämisessä ja koordinoinnissa, kun taas Euroopan unioni tarjoaa merkittävimmän yksittäisen panoksen. Komissio on vuodesta 1992 asti osallistunut toimintaan mainitsemillaan merkittävillä summilla jo ennen kuin Ottawan sopimusta edes oli olemassa, mutta rahoitusosuutta on ehkä syytä korottaa.
Euroopan parlamentti on esittänyt vuoden 1992 jälkeen hyvin monia aloitteita tämän murha-aseen kieltämiseksi kokonaan, koska se tuhoaa ihmishenkiä ja estää taloudellisen kehityksen. Merkittävimpänä panoksenamme on kuitenkin ollut näiden ohjelmien täytäntöönpano lukuisissa maailman maissa, kuten Afganistanissa, Irakissa, Balkanilla ja kymmenissä maissa, joissa sekä valtiosta riippumattomat että valtion järjestöt osallistuvat jalkaväkimiinojen raivaamiseen. Miinojen vaarattomaksi tekemisen lisäksi näissä maissa on kiinnitettävä enemmän huomiota koulutukseen, tutkimukseen ja yleisempään miinavaaraa ja sen torjuntaa koskevan tiedon jakamiseen.
Nairobin konferenssi tarjoaa hienon mahdollisuuden soveltaa kaikkia Ottawan sopimuksen näkökohtia, joita ei tavalla tai toisella ole sovellettu teknisten puutteiden vuoksi. Nyt on myös mahdollisuus täydentää sopimusta, saattaa se valmiiksi ja esittää maailmalle uusi, todella tehokas, vaikkakin pienimuotoinen sopimus kehitysmaiden ja ennen kaikkea maailman köyhien alueiden rauhan ja turvallisuuden takeeksi. 
André-Léonard (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, miina on taloudellinen ase, jolla on sekä fyysisiä että psyykkisiä vaikutuksia. Psyykkinen vaikutus korostuu miinojen salakavalan luonteen vuoksi. Helposti sijoitettavat ja kohtuuhintaiset miinat ovat vaaraksi vielä pitkään taistelujen päättymisen jälkeenkin. Vaikka jalkaväkimiinojen käytön kieltävä Ottawan sopimus on nyt tullut voimaan, se koskee vain tulevia konflikteja. Eri puolille maailmaa sijoitettujen noin 110 miljoonan miinan torjunta jatkuu valitettavasti edelleen. Varastointi aiheuttaa miinojen leviämisen vaaran, ja monia Phare-maita, kuten entisen Jugoslavian maita, samoin kuin Yhdysvaltoja, Kiinaa ja Venäjää olisi kannustettava ratifioimaan tämä sopimus. 
Kansalaisjärjestöjen ja YK:n humanitaarista apua tarvitaan ikävä kyllä edelleen tämän vitsauksen torjumiseksi. Olen tyytyväinen myös Ottawan konferenssin valmisteluihin. Vaikka jalkaväkimiinojen käytön, varastoinnin, tuotannon ja siirtämisen kieltämistä koskevan Ottawan sopimuksen allekirjoittamisesta on jo kuusi vuotta, meidän on muistettava, että koko maailmassa 15 000–20 000 ihmistä joutuu vuosittain edelleen näiden miinojen uhriksi. Etenkin lapset maksavat edelleen kalliin hinnan köyhän miehen aseen leviämisestä, ja lapsia on neljäsosa uhreista. Velvollisuutemme on sen vuoksi jatkaa taistelua ja ennen kaikkea tehdä kaikkemme varmistaaksemme, että miinojen tuotanto vihdoin lopetetaan. 
Maes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kollegamme ovat aivan oikein luetelleet ongelmia, joita lukuisat maahan jääneet miinat aiheuttavat usein vuosiakin taistelujen jälkeen eri puolilla maailmaa. Euroopan parlamentti lähetti hiljattain valtuuskunnan Sudaniin, jossa sisällissota on riehunut 20 vuotta. Onneksi sota on jo ohi maan joissakin osissa, kuten etelän Nubavuorilla, mutta seudun väestö joutuu nyt jatkuvasti elämään useiden tuhansien miinojen keskellä. Sen lisäksi, että ihmiset loukkaantuvat entistä useammin miinoista johtuvissa onnettomuuksissa, miinat estävät pääsyn pelloille ja muihin kyliin. Sen vuoksi ihmisten on hyvin vaikea ansaita elantoaan. 
Haluankin vedota suoraan kaikkiin miinojen tuotannosta vastaaviin tahoihin. Emme tiedä alkuunkaan, kuinka kauan miinat voivat säilyä toimintakykyisinä tai kuinka kauan niitä vielä on ympäristössämme. Järkytyin saadessani Sudanissa tietää, että sieltä on löydetty belgialaisia miinoja vielä 20–30 vuotta niiden valmistamisen jälkeen. Tilanne on tämä siitä huolimatta, että kotimaani Belgia oli ensimmäisiä maita, jotka ryhtyivät toimiin miinojen poistamiseksi.
Tällainen on Afrikan tilanne, mutta ongelma ulottuu Euroopan rajoille asti. Muistakaamme esimerkiksi, että miinoja käytetään yhä Kyproksessa kreikkalaisosan ja turkkilaisosan välisen rajan suojaamiseksi. Toivon, että myös suurimmat maat – Kiina, Yhdysvallat ja Venäjä – lopettavat miinojen tuotannon ja käytön. Maailmanlaajuinen yleiskielto on välttämätön, koska miinojen vaikutukset uhkaavat yhä köyhien ihmisten elämää päivittäin. 
Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kuten on jo todettu, parlamentti on ollut jo pitkään huolissaan tästä asiasta. Muistan, että ennen vuotta 1999 etenkin jäsen Maren Günther omistautui tälle asialle, jossa olemme saavuttaneet joitakin tuloksia ja merkittävää edistystä. Nyt voimme havaita useimpien jäsenvaltioiden – itse asiassa lähes kaikkien, muutamaa lukuun ottamatta – jo ratifioineen pöytäkirjan, joten vielä muutama vuosi sitten esitetyt väitteet siitä, ettei siihen liittyminen ole syystä tai toisesta mahdollista, ovat osoittautuneet perättömiksi. Tämä osoittaa, että kysymys on yksinomaan poliittisesta tahdosta, joten voin vain vedota kumppaneihimme Viroon, Latviaan, Suomeen ja Puolaan, että ne allekirjoittaisivat sopimuksen mahdollisimman pian. Haluan samoin sanoin vedota myös tärkeään liittolaiseemme Amerikan yhdysvaltoihin. 
Voimme olla sen kumppani terrorismin vastaisessa toiminnassa, mutta jalkaväkimiinoilla ei ole sen kanssa mitään tekemistä, sillä ne ovat itsessään terrorisointiväline. Sen vuoksi meidän on tehtävä kaikkemme estääksemme miinojen tuotanto ja kauppa sekä tukeaksemme aktiivisemmin miinanraivausta. Miinojen on aiheesta todettu tekevän eniten tuhoa köyhimmillä alueilla. Muutama päivä sitten kuulimme komissiolta – jota haluan tukea tässä asiassa – että Kroatian kanssa aiotaan aloittaa jäsenyysneuvottelut. Kroatia kärsii miinaongelmasta, ja sen viljavimman, Vukovarin ja Ilokin välisen alueen pelloilla ja mahtavilla viiniviljelmillä miinoja on edelleen runsaasti, mikä estää ihmisiä palaamasta kotiinsa. 
Tilanne on vieläkin pahempi Bosnia ja Hertsegovinassa ja Kosovossa, aivan Euroopan sydämessä. Sama tilanne on tietenkin Afrikan kaltaisilla alueilla, joiden tukemiseen olemme erityisesti sitoutuneet ja joista olemme tänään keskustelleet – ja olenkin samaa mieltä kaikkien niiden jäsenten kanssa, jotka totesivat tilanteen olevan siellä vaikeimmillaan – sekä myös Afganistanissa. Vaikka teemme kaikkemme auttaaksemme Afganistania, apumme keskittyy muutamiin kaupunkeihin, mutta tämä ei johdu vain tekemistämme vääristä poliittisista päätöksistä vaan myös siitä, että laajoille alueille ympäri maata on sijoitettu niin paljon miinoja, että jälleenrakennus etenee siellä hitaasti jos ollenkaan. Maailman katseet eivät kuitenkaan kohdistu sinne. 
Näin ollen olen tyytyväinen siihen, että päätöslauselmassamme todetaan, että meidän on kiinnitettävä enemmän huomiota miinanraivaukseen ja miinojen hävittämiseen maailmasta. Meidän olisi kuitenkin täysin järjetöntä valjastaa valtavia voimavaroja – niin kuin meidän pitää – miinojen torjuntaohjelmien tukemiseen, jos kumppaniemme tai jopa joidenkin tulevien jäsenvaltioiden kaltaiset maat samalla tuottavat uusia miinoja maahan sijoitettaviksi. Tämä olisi pähkähullua kenen tahansa järkevän ihmisen mielestä. Sen vuoksi kielto on ainoa vaihtoehto, ja sen on koskettava kaikkia Euroopan unionin jäsenvaltioita, ja meidän on käytettävä koko taloudellinen ja ulkopoliittinen vaikutusvaltamme sen tukemiseksi. Arvoisa komission jäsen, haluan yhtyä antamaanne julkilausumaan siinä, ettei miinojen yksiselitteinen kieltäminen kuulu pelkästään Euroopalle vaan myös kaikille maailman valtioille ja myös niille 44 valtiolle, jotka edelleen aiheuttavat ongelmia. 
Nielson,
   .  Arvoisa puhemies, voin ilokseni todeta olevani tällä kertaa täysin samaa mieltä jäsen Posseltin kanssa, mitä ei suinkaan aina tapahdu. 
Haluan vastata jäsen Tannockille, että panssarintorjuntamiinat ja jalkaväkimiinat eroavat suuresti toisistaan. Niitäkin voidaan kuitenkin käyttää järjettömällä tavalla, esimerkiksi pinoamalla jalkaväkimiina panssarintorjuntamiinan päälle, mikä on äärimmäisen vaarallista. Miinoja voidaan pinota ja yhdistellä kaikenlaisin mielettömin tavoin. En tarkoita, että meidän pitäisi laajentaa Ottawan sopimuksen soveltamisalaa, vaan meidän on käytettävä sopimusta vakuuttavasti ja rakentavasti ja sitten pohdittava, miten asiassa pitäisi edetä. 
Todellisena ongelmana on edelleen se, miten saamme yhä useammat maat todella noudattamaan sopimusta ja ratifioimaan sen. Tanskan ministerinä allekirjoitin Ottawan sopimuksen maani nimissä. Välittömästi allekirjoittamisen jälkeen Kanadan hallitus antoi meille kaikille hienon kuulakärkikynän. Myöhemmin minulla oli tapaaminen Yhdysvaltojen kiertävän suurlähettilään kanssa. Olin pahoillani hänen puolestaan ja annoin hänelle kynän, jolla olin juuri allekirjoittanut sopimuksen. Totesin, että hänen hallituksellaan olisi nyt ainakin kynä, joka tietää, miten sopimus allekirjoitetaan. Meidän on yhä painostettava sopimuksen ulkopuolella olevia maita, myös keskustelun aikana mainittua EU:n jäsenvaltiota.
Tärkein ja tehokkain keino edetä kriisien jälkeisessä tilanteessa on saada kriisin osapuolet osallistumaan yhdessä miinanraivausalueiden kartoittamiseen, mikäli mahdollista. Nicaragua oli tästä hyvä esimerkki, vaikkei kyseessä missään vaiheessa ollutkaan likainen sissisota, vaan hyvin organisoitu sota, jossa kumpikin osapuoli oli merkinnyt toimenpiteensä karttaan. Nicaraguassa yhteistyöstä sinänsä tuli osa sovittelua ja luottamuksen lisäämisprosessia. Tässä tapauksessa se oli mahdollista, mutta monissa tapauksissa näin ei ole. Tämä on ongelman yksi piirre. Kambodžassa paikallisyhteisöt saatiin kuitenkin hienosti mukaan antamaan tietoja kartoittamista varten, ja asioita edistettiin omaksumalla pitkän tähtäimen laaja-alainen, osallistuva lähestymistapa.
Meidän on hyödynnettävä asemaamme maailmassa paitsi antaaksemme taloudellista tukea myös edistääksemme parhaita käytäntöjä. Meidän olisi ehkä myös aktiivisemmin edistettävä paikannustekniikan tutkimusta ja kehitystä. Muun muassa näin aiomme toimia tulevina vuosina.
Haluan päättää puheenvuoroni kiittämällä parlamentin jäseniä heidän erittäin myönteisistä kannanotoistaan. 
Puhemies.
   Arvoisa komission jäsen, kiitämme teitä sitoutuneisuudestanne tähän asiaan. 
Olen vastaanottanut keskustelun päätteeksi viisi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä(1). 
Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavien jäsenten käsiteltäväksi jättämistä seitsemästä päätöslauselmaesityksestä:
– B5-0192/2004 José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra ja Concepció Ferrer PPE-DE-ryhmän puolesta: Kuuba,
– B5-0201/2004 Cecilia Malmström ja Bob van den Bos ELDR-ryhmän puolesta: Kuuban tilanne vuoden kuluttua toisinajattelijoiden joukkopidätyksestä,
– B5-0204/2004 Alain Lipietz, Josu Ortuondo Larrea ja Monica Frassoni Verts/ALE-ryhmän puolesta: Kuuban tilanne vuoden kuluttua toisinajattelijoiden joukkopidätyksestä,
– B5-0207/2004 Bastiaan Belder EDD-ryhmän puolesta: Kuuban tilanne vuoden kuluttua toisinajattelijoiden joukkopidätyksestä,
– B5-0208/2004 Ana Miranda de Lage PSE-ryhmän puolesta: Kuuba,
– B5-0212/2004 Luisa Morgantini, Pernille Frahm ja Herman Schmid GUE/NGL-rymän puolesta: Kuuban tilanne,
– B5-0214/2004 Luís Queiró ja José Ribeiro e Castro UEN-ryhmän puolesta: Kuuba. 
Ferrer (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, vaikuttaa siltä, että Kuuban hallituksen pyynnöstä YK:n ihmisoikeustoimikunta äänestää tänään Guantánamon vankien tilannetta koskevan päätöslauselmaesityksen puolesta. 
Haluan esittää seuraavan kysymyksen: millä oikeudella Castron hallitus voi vaatia selityksiä näiden vankien tilanteesta ja vaatia toimia heidän oikeuksiensa kunnioittamisen varmistamiseksi, kun Kuuba pitää edelleen 74:ää kansalaistaan vangittuna epäinhimillisissä oloissa satojen kilometrien päässä kodeistaan? Näiden vankien ainoana rikoksena oli halu käyttää luovuttamatonta oikeuttaan sananvapauteen ja mielipiteenvapauteen.
Tuomitsemme täysin myös Guantánamon tapahtumat. Kuitenkin juuri osoittaessamme johdonmukaisuutta, jota Castron hallitus törkeästi vaatii Genevessä Euroopan unionilta – näin johdonmukaisesti Fidel Castro ei itse pysty toimimaan – me myös samalla tuomitsemme kuubalaisten toisinajattelijoiden mielivaltaiset pidätykset. 
On totta, että Julio Antonio Valdés on vapautettu, ja olemme siitä iloisia. Emme kuitenkaan halua, että meitä petetään ja että unohdamme muiden toisinajattelijoiden olevan edelleen vankilassa ja että tämä alan kaikkien kansainvälisten yleissopimusten vastainen vankeus ja vankilaolot loukkaavat perusoikeuksia räikeästi. Emme myöskään halua unohtaa, ettei Varela-hanke ole vielä edistynyt ja että Oswaldo Payá, jolle parlamentti on antanut Saharov-palkinnon, ei edelleenkään voi lähteä Kuubasta. 
Näin ollen keskustelumme aiheena oleva päätöslauselma on ajankohtainen, ja vaikka se onkin sosialistiryhmän mielestä toistoa – minkä vuoksi se ei ole halunnut hyväksyä tätä päätöslauselmaa – se on siitä huolimatta tarpeellinen, koska Kuuban tapahtumat valitettavasti toistuvat, ja sen sijaan että tilanne pysyisi ennallaan, kuukausien kuluessa se itse asiassa pahenee.
Emme halua, että sen enempää parlamentti kuin komissiokaan hylkäävät ihmisiä, jotka taistelevat rauhanomaisesti vapauden puolesta, emmekä halua vaieta heidän tai heidän perheidensä kärsimyksistä. Haluamme kertoa heille, että tämä parlamentti on jälleen kerran heidän tukenaan ja ettei se ole unohtanut heitä heidän eristyksestään huolimatta ja että taistelemme edelleen heidän kanssaan toivoen, että Kuuba voi jonain päivänä alkaa pyrkiä kohti demokratiaa. 
André-Léonard (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, Kuubassa aloitettiin maalis-huhtikuussa 2003 ennennäkemätön laajat sortotoimet sen vuoksi, että Yhdysvaltojen intressejä Havannassa ajavilla tahoilla oli ollut poliittisten toisinajattelijoiden toiminnassa aktiivinen rooli. Lähes 80 siviiliä pidätettiin, heitä kuulusteltiin ja heille annettiin erittäin ankaria vankeusrangaistuksia, jotka vaihtelivat kuudesta 28 vuoteen.
Pidätettyjen kuulustelut toteutettiin hyvin nopeasti – viikoissa tai jopa päivissä – suljetuin ovin käydyissä oikeudenkäynneissä. Vastaajien asianajajat eivät kuuluneet riippumattomiin asianajajaliittoihin. Vangit pidätettiin erittäin huolestuttavissa oloissa, sikäli kuin Kuuban viranomaiset nyt antavat mitään tietoja asiasta. 
Vaadimme näin ollen Kuuban viranomaisia vapauttamaan nämä poliittiset vangit, ja haluamme muistuttaa heitä siitä, että sananvapaus on perusoikeus. Viime kuussa Toimittajat ilman rajoja -järjestön valtuuskunta esitti vastalauseensa yhdessä epäoikeudenmukaisesti tuomittujen vankien omaisten kanssa ja pyysi Euroopan parlamentin apua taistelussa vapauksien puolesta. 
Haluan korostaa, että Kuuba on ratifioinut useita ihmisoikeuksien alaan kuuluvia yleissopimuksia, ja pyydän Kuuban viranomaisia pitämään kiinni sitoumuksistaan. Kuuba ei voi kuitenkaan väittää, että yli 40 vuotta kestänyt kauppasaarto eittämättä tuhoisine seurauksineen olisi syynä siihen, että joidenkin erityisesti ulkovaltojen palkkasotureiksi kuvailtujen Kuuban kansalaisten ihmisoikeuksia loukattiin järjestelmällisesti. 
Sörensen (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, puhun ensinnäkin omasta puolestani enkä ryhmäni puolesta. Toiseksi en ole laatinut tätä päätöslauselmaa, vaan olen ennemminkin sitä vastaan. Sen vuoksi haluan valaista asiaa lisää. 
Olin hiljattain Kuubassa tutkimassa yhteistyömahdollisuuksia ihmiskaupan ja ihmissalakuljetuksen torjumiseksi. Ongelma on vakava ja kiireellinen myös Kuubassa, ja Kuuban hallitus työskentelee tiiviisti sen ratkaisemiseksi. Tämän vuoden ensimmäisten kahden ja puolen kuukauden aikana keskeytettiin yli 30 ihmissalakuljetusta ja estettiin noin 70 laitonta maastamuuttoa. Puolessa tapauksista kyse oli ihmissalakuljetuksesta. Lisäksi viisi ihmistä kuoli dramaattisesti yrittäessään päästä Yhdysvaltoihin, yksi on edelleen kateissa, ja kolme löydettiin hengissä. 
Ihmiskauppaan liittyy yleensä valeavioliittoja ja perättömiä lupauksia työpaikasta. Miksi tavalliset kuubalaiset ottavat tällaisia riskejä? Ihmiskaupasta puhuttaessa käytämme usein käsitteitä "työntötekijät" ja "vetotekijät". Tiedämme, että tärkeimpänä syynä eli työntötekijänä ovat sosiaalinen ja taloudellinen köyhyys. Tärkeimmäksi vetotekijäksi ajattelemme lähes välittömästi rikkaan lännen eli tässä tapauksessa Yhdysvaltojen houkuttelevuutta. Tämä mielikuva ei pidä kokonaan paikkansa. Mitä ihmiskaupan harjoittajat yleensä lupaavat? Kuten Euroopassakin, he lupaavat mahdollisuuksia ansaita enemmän rahaa, joskus paljonkin enemmän, ja väittävät, että uhrit ovat heille vielä kiitollisia. Annetaan ruusuinen kuva, jolla on vain vähän todellisuuspohjaa. 
Yhdysvaltojen presidentti Lyndon Johnson hyväksyi vuonna 1966 Cuban Adjustment Act -lain, jonka nojalla kaikille Yhdysvaltoihin päässeille kuubalaisille annettiin automaattisesti oikeus oleskelulupaan ja työlupaan heidän oltuaan Yhdysvalloissa vuoden ajan. Tämä on selvä ja Kuuban tapauksessa ehkäpä tärkein vetotekijä. Elämän on aina oletettu olevan jopa Yhdysvaltojen leipäjonoissa parempaa kuin Kuubassa. Silti ennemminkin amerikkalaismyönteisyydestä tunnettu Maailmanpankki on ylistänyt Kuuban terveydenhoito- ja koulutusjärjestelmää. Verratkaamme tätä tilannetta Yhdysvaltoihin, niin kutsuttuun luvattuun maahan, missä terveydenhoitoa on varsin heikosti saatavilla, missä kohtuuhintainen koulutus on heikkolaatuista ja missä monet yksityistetyt vankilat toimivat demokraattisen valvonnan ulottumattomissa. Minulla on tästä henkilökohtaista kokemusta.
Mikäli haluamme arvostella Kuuban ihmisoikeustilannetta, meidän on muistettava kaksi asiaa. Kuka arvostelee, ja onko arvostelu järkevää ja tasapuolista? Kuunneltuani viime kuukausina Euroopan parlamentin virallista kantaa minulle on käynyt selväksi, että sovellettavina on kahdenlaisia vaatimuksia: yleismaailmallisina pitämiänne vaatimuksia sovelletaankin Kuubaan yhtäkkiä hyvin valikoiden. 
Puhemies.
   Jotkut jäsenet ovat kertoneet minulle, että heidät on virheellisesti merkitty päätöslauselmien laatijoiksi. Mikäli näin on tapahtunut, pyydän anteeksi, mutta meille toimitetussa esityslistassa on seitsemän päätöslauselmaesitystä, joista jokaisella on laatijansa. Näin ollen se on oikein. Jatkamme joka tapauksessa keskustelua ja tarkastelemme myöhemmin oikeita päätöslauselmaesityksiä tai tarkistamme, onko käsiteltävänä yhteinen päätöslauselmaesitys. Nyt on teidän aikanne ilmaista ajatuksianne. 
Belder (EDD ).
    Arvoista puhemies, olen allekirjoittanut tämän päätöslauselman. Onko mahdollista, että saimme hyviä uutisia Castron Kuubasta? Kyllä se todellakin on. Viittaan eilisen -lehden kokosivun artikkeliin, jossa kerrotaan Kuuban jatkuvista sisäisistä toimista rauhanomaisen vallanvaihdon toteuttamiseksi. Artikkelin otsikko puhukoon puolestaan: "Kuuba valmistautuu kolmatta kertaa kansanäänestykseen".
Suunnitellun kansanäänestyksen liikkeellepanevana voimana on edelleen Oswaldo Payá, jolle parlamentti myönsi Saharov-palkinnon. Castron ja hänen kumppaneidensa vihanpito ja kinastelu eivät huolestuta Payáa, sillä hän pitää tärkeämpänä aloitteensa kasvavaa suosiota. Yhä harvemmat kuubalaiset pelkäävät hallituksen sortotoimia. Toukokuussa 2002 Payá ja hänen kannattajansa luovuttivat kansalliselle parlamentille 11 020 allekirjoitusta kansanäänestyksen järjestämiseksi. Lokakuun 2003 alussa luovutettiin vielä 14 384 allekirjoitusta lisää. Noin puolet näistä allekirjoituksista saatiin pidätysaallon jälkeen maaliskuussa 2003. Vaiennettu parlamentti ei reagoinut, mutta tämä ei estänyt Payáa laatimasta kolmatta vetoomusta. 
Euroopan parlamentti antaa tässä päätöslauselmassa selvän tukensa kuubalaisille, jotka haluaisivat saada aikaan demokraattisen oikeusvaltion. Parlamentti edellyttää neuvoston, unionin jäsenvaltioiden ja komission suhtautuvan hankkeeseen yhtä kannustavasti. Toivon vilpittömästi, että ulkoasioiden valiokunta toteuttaa aikomuksensa ja laatii Kuuban tilanteesta seuraavalla istuntokaudella kokonaisselvityksen. Sen me olemme velkaa tuon eurooppalaisia matkailijoita kiehtovan saaren rauhaa rakastavalle kansalle. 
Martínez Martínez (PSE ).
    Arvoisa puhemies, aion äänestää tätä niin kutsuttua kompromissipäätöslauselmaa vastaan, jota edustamani sosiaalidemokraattien ryhmä ei ole allekirjoittanut, koska pidän sitä epäreiluna ja puolueellisena ja koska siinä ei oteta huomioon niitä vihamielisyyksiä ja uhkailuja, joita Yhdysvallat on yli 50 vuoden ajan kohdistanut Kuubaan.
Maailmassa on useita kymmeniä maita, joissa tilanne on ihmisoikeuksien ja vapauksien kannalta puolueettomasti ajatellen huonompi kuin Kuubassa, mutta emme puhu näistä maista yhtä huolestuneina. Euroopan unioni sen sijaan ylläpitää suhteita lähes kaikkiin niistä, ja sattumoisin juuri tänään äänestimme yhteistyösopimuksen uudistamisesta yhden tällaisen maan kanssa tekemättä siitä sen suurempaa numeroa.
Maailmassa on kuitenkin useita kymmeniä maita, joihin Yhdysvallat ei ole takertunut yhtä pakkomielteisesti kuin Kuubaan. Tällä alalla sekä strategiamme että järkyttävän kaksinaamaiset kantamme ovat Yhdysvaltojen aikaansaamia, ja tässä jotkut kollegamme ovat lapsellisuuttaan tai tarkoituksellisesti osallisina.
Kannatan periaatteessa noin 70 kuubalaisen vangin vapauttamista. Tiedän kuitenkin, että vihamielisen valtion kanssa todistettavasti veljeilleet henkilöt vangittaisiin meidänkin maissamme. Olen myös eri mieltä niiden kanssa, jotka vääristelevät totuutta sekä näiden vankien oikeudenkäynneistä että niistä olosuhteista, joissa he tuomionsa suorittavat.
Arvoisa puhemies, kukaan ei yllättyisi ja kaikkein vähiten kuubalaiset, jos Bushin hallinto ryhtyisi "tuomme demokratian Irakiin" -hankkeensa jälkeen toteuttamaan vastaavanlaista hanketta Kuubassa. Tähän kuten edelliseenkin hankkeeseen Valkoinen talo löytäisi joukostamme kannattajia, mutta minä en todellakaan kuluu heihin enkä myöskään niihin, jotka lopulta valittelevat, etteivät vastustaneet hanketta aiemmin. 
Haluan myös huomauttaa, että Kuuban alueella on rikottu ihmisoikeuksia ja oikeusvaltioperiaatetta, vangittu laittomasti ja jätetty epäinhimillisiin oloihin ei vain 70, vaan yli 600 ihmistä, joita ei ole tuomittu tai joiden asiaa ei ole käsitelty oikeudenkäynneissä. Näin tapahtuu kuitenkin Yhdysvaltojen miehittämässä saaren osassa eli Guantánamon tukikohdassa. Olen järkyttynyt, että ne parlamentin jäsenet, jotka keräävät allekirjoituksia Kuuban vankiloissa viruvien vankien oikeuksien kunnioittamisen ja vierailuoikeuksien puolesta, eivät ole ottaneet huomioon Guantánamon vankeja ja vankilavierailuja koskevaa tilannetta.
Kuuban kansalaisten ihmisoikeuksien osalta haluan huomauttaa, että Yhdysvalloissa on viisi kuubalaista vankia, joille on annettu oikeusturvan kannalta epäilyttävissä oikeudenkäynneissä hirvittävät tuomiot sellaisten toimien vuoksi, joiden tarkoituksena on suojella kuubalaisia Miamissa päämajaansa pitävien terroristiryhmien hyökkäyksiltä. Yhdysvaltojen viranomaiset kieltävät heiltä ja heidän perheiltään heidän lailliset oikeutensa, jotka on määritelty kansainvälisen humanitaarisen oikeuden perustavimmissa säännöissä. Arvoisa puhemies, vaadimme näin ollen neuvostoa ja komissiota ryhtymään toimiin, tuomme toistamiseen julki tukemme ja vaadimme parlamenttia tukemaan niitä viittä henkilöä, joita kuubalaiset pitävät sankareinaan, sekä heidän perheitään, joista monet eivät ole kuukausiin tai edes vuosiin päässeet vierailemaan vankilassa. 
Bergaz Conesa (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, ryhmäni on aina kannattanut vapauksien, ihmisoikeuksien, sosiaalisten ja kansallisten oikeuksien sekä suvereniteettioikeutta ja demokraattista kehitystä koskevien periaatteiden kunnioittamista ja suojelemista. 
Meidän on aina toimittava puolueettomasti, eikä kukaan tässä parlamentissa voi kieltää, etteikö Kuuba olisi saavuttanut korkeaa yhteiskunnallista, taloudellista, tieteellistä ja teknistä kehitystasoa, mikä on puolueettomasti ja kiistattomasti todistettavissa huolimatta kansainvälisestä eristäytyneisyydestä ja Yhdysvaltojen tukahduttavasta kauppasaarrosta, josta Kuuba on kärsinyt jo lähes puoli vuosisataa. Kehitys on osoitettu Yhdistyneiden Kansakuntien useiden virastojen kehittyneimpien ja luotettavimpien tutkimusten ja selvitysten mittareilla. Kehitystä on tapahtunut myös jokapäiväisen elämän keskeisillä aloilla, kuten koulutuksessa, kulttuurissa, urheilussa ja terveydenhoidossa. 
Olen pahoillani siitä, että jotkut tämän parlamentin jäsenet yhä ilmaisevat raivoaan Kuuban hallitusta kohtaan niin vastuuttomalla ja puolueellisella tavalla mutta samalla kuitenkin kieltäytyvät tuomitsemasta muualla maailmassa syntyneitä erittäin vakavia tilanteita, jotka ovat seurausta Yhdysvaltojen hallinnon määräyksistä. Yhdysvallat rajoittaa vapauksia, puuttuu muiden maiden politiikkaan ja pitää vankeja Guantánamossa, jota ette lainkaan kommentoi ja jonka epäinhimillisiä oloja ette tuomitse. Vankien ihmisoikeuksia ei ole tunnustettu, koska Yhdysvallat on päättänyt heidän olevan puolueettomalla alueella, mutta alue kuuluu Yhdysvalloille, se sijaitsee Kuuban alueella, ja Kuuba on suvereeni valtio. 
Emme voi mitata kansainvälisten ihmisoikeuksien soveltamista kahdella eri mittapuulla. On hyvin valitettavaa, että jotkut tämän parlamentin ryhmät jatkuvasti tuomitsevat Kuuban tilanteen, jossa maan hallituksen vastustajat ovat joutuneet poliittisiksi vangeiksi, mutta silti välttelevät keskustelua niistä viiden Yhdysvalloissa vangittuna olevan kuubalaisen hirvittävistä oloista, joissa heiltä on evätty perhevierailut ja oikeudenmukaiset oikeudenkäynnit. 
Ryhmämme on tuominnut tässä parlamentissa nämä tapahtumat, mutta kukaan ei ole avoimesti puolustanut näitä vankeja. Mietinkin, eivätkö Yhdysvaltojen, Guantánamon ja Irakin 10 000 vankia ansaitse Euroopan parlamentilta yhtäläistä huomiota ja kohtelua?
Ryhmäni katsoo ihmisoikeuksien olevan yleismaailmallisia ja puolustaa sananvapautta, perhevierailujen tunnustamista vangeille ja jokaisen maan hallituksen kunnioittamista ilman muiden maiden poliittista väliintuloa. 
Ribeiro e Castro (UEN ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensin todeta olevani tyytyväinen omasta ja ryhmäni puolesta siihen, että neljä poliittista ryhmää on päässyt sopimukseen kompromissipäätöslauselmasta, jossa ollaan Kuuban puolella eikä sitä vastaan ja jossa ollaan Kuuban kansalaisten puolella ja tyrannimaista hallintoa vastaan. 
Haluan mainita kaksi päivämäärää, jotta meille on täysin selvää, mistä tässä on kyse. Toukokuun 1. päivänä kymmenen uutta jäsenvaltiota liittyy keskuuteemme tähän yhteiseen demokratian kotiimme. Kymmenen vuotta sitten kahdeksan näistä valtioista riutui kommunistidiktatuurien hirmuvallassa. Muurin murruttua ne pystyivät kehittymään demokraattisesti, jakamaan kanssamme samat oikeusvaltion, demokratian ja vapauden perusperiaatteet ja elämään rinnallamme. Näin haluaisimme tapahtuvan myös Kuubassa. 
Ensi sunnuntaina, 25.huhtikuuta, on Portugalin demokraattisen neilikkavallankumouksen kolmaskymmenes vuosipäivä. Äärivasemmistolaiset ja kommunistit halusivat nopeasti hyödyntää tätä vallankumousta omiin tarkoituksiinsa ja tehdä Portugalista – silloista ilmausta käyttääkseni – "Euroopan Kuuban". Ponnistelimme kovasti vuosina 1974–1975 voidaksemme kutsua maatamme vapaaksi ja demokraattiseksi emmekä Euroopan Kuubaksi. Nyt haluaisimme, että Kuubasta tulisi "Karibian Portugali", ja haluaisimme nähdä, että neilikat kirkastaisivat Kuuban samaan tapaan kuin Portugalin. Haluaisimme jakaa suuresti arvostamamme kuubalaisen kulttuurin eloisuuden, värikylläisyyden ja lämmön sekä nähdä sen hymyilevän ja kehittyvän vapaana. Tästä on kyse.
Täällä mainittiin kahdenlaiset vaatimukset. Mielestäni on valitettavaa, etteivät jotkut parlamentin jäsenet tunne yhteisvastuuta kuubalaisten kauheasta kärsimyksestä, kun ihmisiä vuosi sitten tuomittiin vähintään kahdeksikymmeneksi vuodeksi vankilaan vakaumuksensa vuoksi. Tämä on pirullinen tilanne. Mikäli ette halua kahdenlaisia vaatimuksia, käyttäkää äänenne viisaasti, tai muuten valittajat saavat pian huomata saavansa samalla mitalla takaisin. Kuten -järjestö hiljattain parlamentissa osoitti, kuubalaisissa vankiloissa on nykyisin eniten toimittajia maailmassa. Maaliskuusta lähtien kaksikymmentäseitsemän toimittajaa on vangittu, ja kolme oli jo vankilassa. Meidän on sen vuoksi osoitettava auliisti yhteisvastuullisuutta kaikkia niitä kohtaan, jotka puolustavat ilmaisun-, mielipiteen- ja sananvapautta sekä poliittista vapautta Kuubassa.
Lopuksi haluan osoittaa muutaman kannustavan sanan kampanjoille Nobelin rauhanpalkinnon myöntämiseksi Kuuban demokraateille, kuten Rivero Castañedalle, suurelle kirjailijalle ja runoilijalle, joka on vankilassa, tai Oswaldo Payálle, jolle myönsimme Saharov-palkinnon vuonna 2002. Meidän on edistettävä Saharov-aloitetta sisukkaasti ja peräänantamattomasti, kunnes Oswaldo Payá voi täyttää toiveemme ja tulla tänne puhumaan meille, mihin hänellä on oikeus. 

Sacrédeus (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Nielson, Castron toteuttamien poliittisten joukkovangitsemisten ensimmäisenä vuosipäivänä me Ruotsin, Tanskan, Alankomaiden, Belgian, Saksan, Espanjan, Portugalin, Tšekin ja Slovakian kristillisdemokraatit esitimme yhteisen vetoomuksen YK:n pääsihteerille Kofi Annanille osoittamassamme kirjeessä. Toivoimme huomiota kiinnitettävän siihen, että Fidel Castro pani täytäntöön 18. maaliskuuta 2003 Irakin sodan varjossa laajamittaiset sortotoimet, jossa 75 demokratian kannattajaa vangittiin väärin perustein pikaoikeudenkäyntien jälkeen. Heistä jokainen tuomittiin 15–27 vuodeksi vankeuteen. 
Näille perustuslain kannattajille langetettiin siten yhteensä 1 456 vuoden vankeusrangaistukset. Ympäröivä maailma ei saa jättää huomiotta heidän kohtaloaan, ja siksi on äärimmäisen tärkeää, että me Euroopan parlamentissa annamme tänään tämän julkilausuman. Euroopan parlamentin jäseninä katsomme, että tuomiot on kumottava, koska Kuuban oikeudenkäynneissä syytetyillä ei selvästikään ollut laillisia oikeuksia, ja heidät tuomittiin yksinomaan poliittisin perustein. Pyydämme, että nämä 75 ihmisoikeusaktivistia vapautetaan viipymättä.
Vangittujen niin kutsuttu rikos oli, että he keräsivät Kuuban perustuslain mukaisesti noin 10 000 allekirjoitusta, joissa vaaditaan kansanäänestystä moniarvoisemmasta ja demokraattisemmasta Kuubasta. Tästä syystä heille annettiin äärimmäisen pitkät tuomiot. Suurin osa näistä demokratian kannattajista kuuluu kristilliseen ja kristillisdemokraattiseen Movimento Cristiano Liberación -ihmisoikeusliikkeeseen.
Tein yhdessä jäsen Ribeiro e Castron ja 206 muun Euroopan parlamentin jäsenen kanssa aloitteen Saharov-palkinnon saajan Oswaldo Payá Sardiñasin kutsumisesta vierailulle tänne Eurooppaan. Arvoisa komission jäsen Nielson, toivottavasti tämä kutsu tuottaa tulosta ja painostaa Kuuban hallintoa antamaan Oswaldo Payá Sardiñasille mahdollisuuden tulla luoksemme. 
Alyssandrakis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, minun on onniteltava tämänpäiväisen keskustelun järjestäjiä heidän kekseliäisyydestään. Koska he eivät löytäneet mitään muuta tekosyytä herjata jälleen Kuuban kansalaisia, he muistivat, että on kulunut vuosi siitä, kun Yhdysvaltojen imperialismin kannattajat tuomittiin tuomioistuinten päätöksillä, ja päättivät juhlistaa sitä. Hyvät kollegat, hyökkäättepä sosialistista Kuubaa vastaan miten äänekkäästi tahansa, ette voi kieltää sitä tosiasiaa, että Kuuba on ainoa vapaa maa Amerikan mantereella, ja ainoa maa, jossa ihmiset ottavat vallan omiin käsiinsä. Tämän ansiosta Kuuba on kestänyt eristyksen, uhat ja hyökkäykset. Tämän vuoksi Amerikan yhdysvallat ja Euroopan unioni haluavat kumota Kuuban vallankumouksen. Jos siis olette aidosti kiinnostuneita Kuuban kansasta ja ihmisoikeuksista, järjestäkää keskustelu maan pitkäaikaisesta eristämisestä tai niistä viidestä kuubalaisesta isänmaanystävästä, jotka vastustivat maahansa kohdistuvaa terrorismia ja viruvat sen tähden miamilaisessa vankilassa voimatta nähdä edes perheitään. 
Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minun on todettava, että se mitä jäsen Alyssandrakis juuri kertoi, toi mieleen kammottavalla tavalla menneisyyden, jonka voimme vihdoin jättää taaksemme, kun muutaman päivän kuluttua toivotamme Keski- ja Itä-Euroopan maat tervetulleiksi Euroopan unioniin. 
Parlamentti on vuosikymmenten ajan puolustanut vapauksia, ihmisoikeuksia ja ihmisten itsemääräämisoikeutta Keski- ja Itä-Euroopassa. Tämän ansiosta kommunismi ja siihen liittynyt diktatuuri on saatu poistettua, Stalinin haamu on saatu karkotettua ja rautaesirippu purettua. Nyt olemme saaneet yhdistettyä koko Euroopan vapauden hengessä. On kerta kaikkiaan karmaisevaa, että jäsen Alyssandrakisin kaltainen tällaisen epäinhimillisen ajattelutavan jäänne ryhtyy tässä parlamentissa puolustamaan Kuuban diktatuuria.
Hyvät ystävät, haluan todeta selvästi ja yksiselitteisesti, ettemme ole Kuuban kansalaisia vastaan, kuten oletatte. Olemme päinvastoin heidän puolellaan. Ne, jotka ennen vuotta 1989 puhuivat tässä parlamentissa kommunistidiktatuurien puolesta, saavat hävetä, kun heidän sanansa kaivetaan pöytäkirjoista esiin. Samoin tekin jonain päivänä häpeätte sitä, mitä sanoitte tänään Kuubasta, joka on yksi maailman viimeisistä julmista ja sortavista kommunistidiktatuureista.
Emme suhtaudu kritiikittömästi Yhdysvaltoihin, ja Luoja tietää, etten kannata kaikkea, mitä kauppasaartoon liittyy. Suhtaudun siihen hyvin kriittisesti. Mielestäni on silti aivan selvää, että demokraatteina velvollisuutemme on puolustaa kaikin voimin Kuuban demokratialiikettä, oikeusvaltiota ja vapautta sekä vastustaa kuubalaisten sortajia, kuten vanhan koulukunnan kommunistia Fidel Castroa, jolta puuttuu yhtä paljon ymmärrystä kuin teiltä, jäsen Alyssandrakis, ja joka teidän tavoin kuuluu ikuisesti menneisyyteen. 
Nielson,
   .  Arvoisa puhemies, tämä on selvästi asia, josta parlamentissa halutaan olla eri mieltä. Tämä ilmentää poliittista todellisuutta, mutta minulla on yksi pyyntö. Osoitan sen jäsen Bergaz Conesalle, joka korosti Kuuban hienoa suoriutumista esimerkiksi terveydenhoidon, urheilun ja koulutuksen alalla. Se on hienoa, mutta haluaisin kysyä, että mitä sitten? Ihmisoikeuksista pitäisi voida keskustella objektiivisesti ja tulematta väärinymmärretyksi, ei vain Kuubassa vaan kaikkialla. 
Tuntuu siltä kuin tässä olisi kyse jonkinlaisesta tasapainoilusta, poliittisesta tulostaulusta, jossa arvioidaan Kuuban kokonaistilannetta, ominaisuuksia ja poliittista mielentilaa. Näin ei ole. Ymmärtääkseni tässä on vähintäänkin kyse Kuuban ihmisoikeuksia koskevan huolen ilmaisemisesta. Kyseisen maan ystävinä meillä eurooppalaisilla on oikeus tehdä niin ilman, että meidän katsotaan suurentelevan ongelmia tai lietsovan niitä lisää. 
Komissio on Kuuban ihmisoikeustilanteesta yhtä huolissaan kuin parlamenttikin. Demokratian on kehityttävä, ja politiikkaa on tehtävä avoimemmaksi ja normalisoitava etenkin nyt, kun toisinajattelijoiden joukkopidätyksistä on kulunut vuosi. Nähdäksemme tilanne ei ole kohentunut. 
EU seuraa poliittisten vankien tilannetta jatkuvasti Havannassa toimivan ihmisoikeustyöryhmän välityksellä ja pitämällä yhteyttä vankien perheenjäseniin. Viime helmikuussa poliittisten vankien vaimot ja äidit kertoivat arvostavansa Euroopan toimielimiltä saamaansa tukea. Euroopan unionin tarkoituksena on jatkossakin ottaa esiin mielipidevankeja koskevia tapauksia Kuuban viranomaisten kanssa ja painostaa näitä viranomaisia mahdollisuuksiensa mukaan, jotta demokraattinen uudistus toteutuisi ja ihmisoikeuksia kunnioitettaisiin todella. Neuvoston puheenjohtajavaltion hiljattain antamassa julkilausumassa onnitellaan kuubalaista toimittajaa Raúl Riveroa Unescon Word Press Freedom -palkinnosta ja pyydetään jälleen Kuuban viranomaisia vapauttamaan viipymättä kaikki vangitut toisinajattelijat. 
Jäsenvaltiot kannattivat hiljattain annettua Kuubaa koskevaa YK:n ihmisoikeustoimikunnan päätöslauselmaa, jossa pidettiin poliittisten toisinajattelijoiden ja viimevuotista toimittajien tuomitsemista valitettavana ja toivottiin, että Kuuban hallitus ryhtyisi toimiin edistääkseen demokraattisten hallintoelinten ja kansalaisvapauksien täysipainoista kehitystä. 
Euroopan unioni katsoo, että Kuuban hallituksen kanssa käytävä keskustelu on tärkeää poliittisten, taloudellisten ja kansalaisoikeuksia koskevien uudistusten edistämiseksi. Kuuban hallitukselta edellytetään kuitenkin selkeää edistystä poliittisten vankiensa suhteen. Olen varma, että jos Kuuba ryhtyisi käytännön toimiin ihmisoikeustilanteen parantamiseksi, Euroopan unioni vastaisi siihen välittömästi. Olemme pahoillamme nykytilanteesta. Emme ainoastaan näe parantamisen varaa vaan myös parannuksiin. 
Komissio tukee parlamentin aloitetta kutsua Oswaldo Payá vierailulle parlamenttiin. Edustustomme Havannassa on häneen säännöllisesti yhteydessä ja pyrkii edistämään vierailun toteutumista. 
Haluan lopuksi todeta, että kehitysyhteistyötoimiamme haittaavista Kuuban päätöksistä huolimatta komissio on edelleen halukas tarjoamaan apuaan demokratian edistämiseksi ja tavallisten kuubalaisten elinolojen parantamiseksi. Pahoittelemme yhteistyömme tämänhetkistä vähäisyyttä ja toivomme tilanteen normalisoituvan ja pyrimme siihen toimissamme haluamatta kuitenkaan luoda uusia poliittisia jännitteitä.
Alyssandrakis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, pyydän puheenvuoroa henkilökohtaista lausumaa varten. Jäsen Posselt ei viitsinyt kuunnella minua toisin kuin minä häntä, ja hänen kannanottonsa ylittää poliittisen väittelyn rajat. 
Hyväksyn kaikki poliittiset perustelut vastaukseksi esittämiini poliittisiin perusteluihin. En kuitenkaan voi missään tapauksessa hyväksyä kostotoimia, pannaan julistamista ja noitavainoa. 
Puhemies.
   Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen jälkeen. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavien jäsenten käsiteltäväksi jättämistä päätöslauselmaesityksistä:
– Stephen Hughes, Margrietus J. van den Berg, Marie-Hélène Gillig ja Anna Karamanou PSE-ryhmän puolesta, Jean Lambert, Theodorus J.J. Bouwman ja Hiltrud Breyer Verts/ALE-ryhmän puolesta, Gerhard Schmid, Emmanouil Bakopoulos ja Dimitrios Koulourianos GUE/NGL-ryhmän puolesta: työelämän tärkeimpien normien noudattaminen olympiakisojen urheiluvälinetuotannon yhteydessä (B5-0191/2004)
– Anne Elisabet Jensen ELDR-ryhmän puolesta: työelämän tärkeimpien normien noudattaminen olympiakisojen urheiluvälinetuotannon yhteydessä (B5-0200/2004)
– Bartho Pronk PPE-DE-ryhmän puolesta: työelämän tärkeimpien normien noudattaminen olympiakisojen urheiluvälinetuotannon yhteydessä (B5-0202/2004)
– Brian Crowley UEN-ryhmän puolesta: työelämän tärkeimpien normien noudattaminen olympiakisojen urheiluvälinetuotannon yhteydessä (B5-0191/2004). 
Karamanou (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olympiakisojen järjestäminen vuonna 2004 niiden synnyinsijoilla Kreikassa tarjoaa meille erinomaisen tilaisuuden korostaa niitä inhimillisiä arvoja, jotka liittyvät olympiahenkeen ja olympialaisten peruskirjaan, jossa korostetaan ihmisoikeuksien kunnioittamista kaikkialla maailmassa.
Koska olemme panneet merkille, että urheiluvaatteiden ja urheilujalkineiden tuotannossa työskentelevien työntekijöiden, joista monet ovat naisia ja lapsia, oikeuksia on räikeästi rikottu, vetoamme Euroopan komissioon, jotta se ryhtyisi toimiin ja vaatisi, että urheiluvälineteollisuuden ja niiden maailmanlaajuisten liittojen on noudatettava Kansainvälisen työjärjestön ILO:n sääntöjä. Komission on myös tehtävä yhteistyötä kansainvälisen olympiakomitean kanssa sen varmistamiseksi, että viimeksi mainittu sisällyttää kansainvälisesti hyväksyttyjen työoikeuksien noudattamisen perusperiaatteisiinsa, olympialaisten peruskirjaan ja eettisiin sääntöihinsä. Lisäksi vaadimme kansainvälistä olympiakomiteaa asettamaan sponsoreidensa ja kaupallisten yritysten kanssa tekemiensä sopimusten ehdoksi sen, että nämä noudattavat kansainvälisesti hyväksyttyjä työnormeja ja perusoikeuksia. Toisin sanoen kaikki tuotteet, joihin on liitetty kansainvälisen olympiakomitean logo, on valmistettava Kansainvälisen työjärjestön sääntöjen mukaisesti.
Arvoisa komission jäsen, haluan lisäksi korostaa sitä, miten suuri merkitys on vuoden 2004 olympiakisavalmistelujen yhteydessä toteutettavalla kampanjalla, jolla lisätään ihmisten tietoisuutta ja jossa tiedotetaan näistä asioista. 
Maes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät jäsenet, ennen muinoin, kun olympiakisat pidettiin Kreikassa, kaikki sodat keskeytettiin kisojen ajaksi. Mikä sääli, ettei niin tapahdu enää. Näin haluttiin osoittaa kunniaa ihmisyksilöille ja ihmisarvolle. Nyt kuitenkin näemme, että juuri urheilujalkineista on tullut ihmisen hyväksikäytön symboli. Tässä päätöslauselmassa puututaan perustellusti hyväksikäyttöön.
Kansainvälisen työjärjestön sääntöjen pitäisi olla sitovia kaikkialla maailmassa, mutta nyt tilanne on aivan päinvastainen. Eettisesti valveutuneita sijoittajia rangaistaan, koska ne ovat vilpillisen kilpailun uhreja. Meidän on kehitettävä tarkastusmenetelmiä ja lisättävä kuluttajien ja ammattiliittojen tietoisuutta näistä asioista. Kansainvälisen olympiakomitean ei pitäisi sallia sellaisten tuotteiden mainontaa, joita ei ole valmistettu eettisten normien mukaan. Euroopan olisi käytettävä ILO:n normeja paitsi sosiaalisen hyväksyttävyyden ja rehellisen kaupankäynnin merkkinä mutta myös organisatorisena periaatteena, jota pidämme sitovana tuonti- ja vientitoiminnassa. Tämä ei tietenkään ole vielä mahdollista, mutta toivon, että kykenemme kehittämään tällaisen strategian, jotta tulevina vuosina, kun olympiakisoja järjestetään, voimme todeta, että oikeudenmukaisen maailmankaupan ja tuotantomenetelmien säännöt on liitetty osaksi maailmanlaajuista kaupankäyntijärjestelmää.
On houkuttelevaa suhtautua myönteisesti tulevaisuuteen. Esimerkkinä kerron, että Flanderi asettuu ehdolle vuoden 2016 olympiakisojen järjestäjäksi. Emmekö voisi vaatia, että vuoteen 2016 mennessä maailmanlaajuinen kaupankäyntijärjestelmä ei enää perustu markkina-arvoon vaan ihmisarvoon?
André-Léonard (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, olympialaisten peruskirjassa ja sen sisältämissä perusperiaatteissa painotetaan, että olympia-aatteesta pyritään luomaan elämäntapa, joka perustuu ponnistelujen tuomaan iloon, hyvien esimerkkien antamaan opetukselliseen arvoon sekä yleismaailmallisten eettisten perusperiaatteiden kunnioittamiseen. Sen vuoksi on ratkaisevan tärkeää, että näihin perusperiaatteet käsittävät myös perustyönormit olympiakisojen urheiluvälinetuotannossa.
Olemme panneet merkille, että kyseisessä tuotantomuodossa ei nykypäivänä noudateta työoikeutta sellaisena kuin kansainvälinen työjärjestö on sen laatinut. Monet tosiasiat osoittavat, että useat urheiluvälinetuotteet valmistetaan alihankintayrityksissä, joissa määräystenvastaisten työolojen ja työehtojen vuoksi rikotaan paitsi työoikeutta myös ihmisoikeuksia. Kyseiset yritykset syyllistyvät tähän, koska ne eivät noudata inhimillisiä työaikoja, eivät tarjoa työntekijöilleen turvallista ja terveellistä työympäristöä eivätkä myöskään maksa työntekijöilleen turvallisuuden takaavaa ja kohtuullista korvausta näiden tekemästä työstä. Voimme jälleen todeta, että lapsityövoimaan liittyviä ongelmia olisi syytä pohtia.
Lisäksi kehotamme urheiluteollisuutta käsittelemään tarkkaavaisesti tätä valitettavaa tilannetta, josta se on suurelta osin vastuussa ja johon se on osasyyllinen. Kehotamme sitä soveltamaan ja noudattamaan aitoja ja hyviä eettisiä toimintatapoja, joiden tarkoituksena on lisätä ihmisarvoa. 
Sacrédeus (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Nielson, Kansainvälisen työjärjestön ILO:n vahvistamien työoikeuksien noudattamatta jättäminen pitää yllä köyhyyttä ja jarruttaa kehitystä samalla, kun palkkoja pienennetään ja koulutusmahdollisuudet kielletään. Tällainen loukkaa ihmisarvoa.
Tiedämme, että urheiluvaatteiden ja urheilujalkineiden tuotanto on organisoitu tarkoin kehitellyn kansainvälisen alihankintajärjestelmän kautta. Sen vuoksi Euroopan parlamentti katsoo tänään, että komission ja kansainvälisen olympiakomitean on tartuttava työoloja koskevaan kysymykseen. Myös jotkin johtavat urheiluvaatevalmistajat ja sosiaalisesti valveutuneet sijoitusyhtiöt ovat todenneet, että nykyiset armottomat liiketoimet ja työskentelymenetelmät maailmanlaajuisessa hankintaketjussa ovat sietämättömiä, johtavat epäoikeudenmukaiseen kilpailuun ja ovat esteenä luotettavien yritysten toiminnalle.
Me kannamme myös kuluttajina huolta työehtoihin ja työoloihin liittyvistä epäsäännönmukaisuuksista. Arvoisa komission jäsen Nielson, sen vuoksi haluan vedota teihin ja komissioon, jotta lisäisitte lukuisten muiden tehtävienne joukkoon sellaiset toimet, joilla varmistetaan, että kansainvälinen olympiakomitea sekä yritykset ja urheilualan edustajat ja alihankkijat tunnustavat ILO:n kansainväliset työnormit, sekä sellaiset toimet, joilla varmistetaan, että kyseiset työnormit sisällytetään kansainvälisen olympiakomitean sääntöihin. Tässä on kyse ihmisarvosta. Arvoisa komission jäsen, toivotan teille onnea tässä tärkeässä tehtävässä. 
Rübig (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Nielson, hyvät parlamentin jäsenet, aivan aluksi haluan sanoa, että mielestäni on varsin soveliasta kiittää urheilutarvikkeiden valmistajia siitä, että ne tarjoavat kaikkein vähiten kehittyneille maille työtä, palkkoja ja veroja. On kiistatonta, että tilanteessa on parantamisen varaa. Uskon, että meidän pitäisi keskittyä kiittämään ja julkisesti kannustamaan niitä, jotka noudattavat ILO:n sääntöjä. Meidän pitäisi kutsua heidät esiin ja onnitella niitä siitä, että ne noudattavat normeja. Meidän pitäisi näyttää niille, että parhaat käytännöt toimivat myös kaikkein vähiten kehittyneissä maissa. Uskon, että tällaiset kannustuskeinot olisivat paras tapa, jolla voisimme auttaa niitä edistämään kyseisten maiden taloudellista toimintaa. Korostamme, että on tärkeää tunnustaa pienten ja keskisuurten yritysten ja erityisesti hankintayrityksinä toimivien perheyritysten rooli ja integroida se osaksi koko alaa, ja vahvistaa sitä sekä kansainvälisesti että maailmanlaajuisesti objektiivisin ja asianmukaisin tarjouskilpailuin.
Nielson,
   .  Euroopan komissio tukee perustyönormien ja työ- ja sosiaalipoliittisen ohjausjärjestelmän vahvistamista osana maailmanlaajuistumista, ja se on tehnyt lukuisia tähän liittyviä aloitteita.
Komission mielestä olisi tehtävä entistä enemmän työtä maailmanlaajuistumiseen liittyvän sosiaalisen ulottuvuuden lujittamiseksi, ja se aikoo olla mukana kansainvälisen työjärjestön perustaman globalisaation sosiaalisen ulottuvuuden maailmankomission hiljattain laatiman raportin seurantatoimissa.
Olympiakisoista totean, että Euroopan komissio tukee taloudellisesti Torinon vuoden 2006 olympialaisten järjestelykomitean vahvistaman aieasiakirjan täytäntöönpanoa. Aieasiakirjan mukaisesti järjestelykomitean on sitouduttava käsittelemään eettisiä kysymyksiä ja ympäristö- ja sosiaalikysymyksiä sekä raportoimaan toimintojen sosiaalisista vaikutuksista ja siitä, miten toiminnoissa noudatetaan eettisiä normeja. Tämä aloite olisi asianmukainen myös vuoden 2004 kesäolympialaisten yhteydessä.
Euroopan komissio tukee myös osaltaan yritysten sosiaalisen vastuun, työntekijöiden oikeuksien ja ihmisarvon mukaisten työpaikkojen edistämistä urheiluvälineteollisuudessa. Se kannustaa kaikkia osapuolia osallistumaan ja sitoutumaan esimerkiksi lapsityövoiman käytön torjumiseen FIFA:n lisensoimien urheiluvaatteiden ja jalkapallojen tuotannossa.
Tulevia olympiakisoja varten voitaisiin kehittää samankaltainen toimintatapa, joka kattaisi kaikki perustyönormit ja joka koskisi kaikkia tärkeitä yhteistyökumppaneita, kuten ammattiliittoja, kansalaisyhteiskuntaa laajasti edustettuna, kansainvälistä olympiakomiteaa, maailman urheiluvälineteollisuuden liittoa, eri tuotemerkkejä ja yrityksiä, sekä Kansainvälistä työjärjestöä.
Komissio aikoo edelleen edistää yhä yhtenäisempää lähestymistapaa, joka avulla hyödynnetään maailmanlaajuistumista ja käsitellään maailmanlaajuisten hankinta- ja tuotantoketjujen oikeudenmukaisten sääntöjen soveltamisen kaltaisia asioita.
Tälla tavoin komissio voi vastata esiin tulleisiin huolenaiheisiin. Koska olympiakisojen järjestäjät ovat luopuneet amatööriyden ihanteista ja vapaaehtoisesti haudanneet itsensä suurten rahojen syvään ja mustaan kuiluun, on kuitenkin olemassa raja sille, mitä voimme odottaa niiltä talouden etiikan osalta. Järjestäjät muodostavat vain jälleen kerran yhden esimerkkitapauksen, jonka yhteydessä voisimme keskustella yritysten sosiaalisesta vastuusta. Ne eivät mielestäni ole mikään erityistapaus. Järjestäjät kadottivat viattomuutensa ajat sitten. Todellinen ongelma on niin suuri, että meidän on käytettävä kaikki mahdolliset voimavaramme jatkaaksemme entistä laajempia yleisiä toimia sen varmistamiseksi, että soveliaisuus voittaa maailmassa, joka kykenee käyttämään lapsityövoimaa ja niin edelleen. Tämä tavoite on saavutettava olympiakisojen avulla tai niitä ilman. 
Puhemies.
   Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen jälkeen. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavien jäsenten käsiteltäväksi jättämistä seitsemästä päätöslauselmaesityksestä:
– Niall Andrews UEN-ryhmän puolesta: Nigeria (B5-0194/2004)
– Charles Tannock, John Alexander Corrie, Lennart Sacrédeus ja Bernd Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta: Nigeria (B5-0203/2004)
– Didier Rod, Marie Anne Isler Béguin ja Nelly Maes Verts/ALE-ryhmän puolesta: Nigeria (B5-0205/2004)
– Bastiaan Belder EDD-ryhmän puolesta: Nigeria (B5-0206/2004)
– Margrietus J. van den Berg PSE-ryhmän puolesta: Nigeria (B5-0209/2004)
– Bob van den Bos ELDR-ryhmän puolesta: Nigeria (B5-0211/2004)
– Yasmine Boudjenah GUE/NGL-ryhmän puolesta: Nigeria (B5-0213/2004). 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Nigeria on Afrikan tiheimmin asuttu maa. Se on alueella supervaltio, joka on edistynyt demokratiaan liittyvissä asioissa ja edistänyt elintärkeitä rauhaa turvaavia sotilasoperaatioita alueellisten konfliktien ratkaisemiseksi. Se kuuluu myös AKT-valtioihin ja kansainyhteisöön. Vaalipiirissäni Lontoossa asuu lukuisia nigerialaisia.
Kuten monissa muissakin maissa, joissa muslimiyhteisöt ja kristittyjen yhteisöt elävät rinnakkain ja joista esimerkkinä mainitsen Pakistanin, Indonesian ja Egyptin, Nigeriassa sattuu ajoittain selkkauksia. Viimeisin väkivaltainen selkkaus, joka tapahtui Nigeriassa Plateaun osavaltiossa, on erityisen huolestuttava paitsi siksi, että väkivalta oli silmitöntä myös siksi, että on ollut näyttöä siitä, että viereisistä muslimivaltioista, kuten Tšadista ja Nigeristä, on värvätty ääri-islamisteja, joilla on mahdollisia kansainvälisiä yhteyksiä islamiterrorismiin.
Valitettavasti Nigeria on etnisten ja uskonnollisten erimielisyyksien jakama maa, ja hallituksen on tehtävä kaikki mahdolliset toimet yhteisvastuullisuuden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vakiinnuttamiseksi maahan. Sharia-lain käyttöönotto vuonna 1999 on aiheuttanut erityistä eripuraa, ja olemme kuulleet, että maassa on määrätty, että niin kutsutusta aviorikoksesta tuomitut naiset kivitetään kuoliaaksi, mutta rangaistusta ei ole vielä pantu täytäntöön. On vain ajan kysymys, milloin tämä nousee jälleen esiin järkyttämään läntisen maailman ihmisten omaatuntoa.
Olen aikaisemmin itse vaatinut, että Nigeria erotetaan kansanyhteisöstä siinä tapauksessa, että edellä mainittu raaka rangaistus pannaan täytäntöön. On muistettava, että vuonna 1999 annettu Nigerian perustuslaki takaa täydellisen uskonnonvapauden ja että maa on allekirjoittanut ihmisoikeuksia koskevia kansainvälisiä yleissopimuksia. Sen vuoksi vetoan kyseisen suuren afrikkalaisen liittovaltion ja valtion viranomaisiin, jotta ne palauttaisivat nopeasti lain ja järjestyksen, suorittaisivat täydellisen tutkimuksen syyllisten löytämiseksi ja etenkin toisivat nopeasti oikeuden eteen kaikki ne osapuolet, jotka ovat olleet mukana ulkopuolelta tapahtuneessa provosoinnissa ja soluttautumisessa. 
Maes (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minuutti ei ole kovin pitkä aika puheenvuorolle niistä valtavista ongelmista, joita suuressa ja tiheään asutussa Nigeriassa parhaillaan on. Osallistuimme vieraina AKT-maiden konferenssiin, jossa presidentti Obasanjo "korvasi" sotilaallisen kokoonpanon demokraattisella hallintojärjestelmällä. Toiveet olivat tuolloin vahvat ja vilpittömät, mutta tapahtuman jälkeen tuhansia ihmisiä on kuollut etnisissä konflikteissa ja kaikenlaisissa väkivaltaisissa selkkauksissa. Kävimme myös Kanossa maan pohjoisosassa, missä kukoistaa hieno islamilainen kulttuuri, ja minulla oli tilaisuus vertailla kyseistä kulttuuria muiden eteläisten alueiden kulttuurien kanssa. Heimot, etniset ryhmät ja kulttuurit hämmästyttävine eroineen ovat kuitenkin vaarassa jäädä vakavien aseellisten konfliktien jalkoihin.
Öljy, jonka pitäisi olla maan suurin onni, on itse asiassa kirous, koska sitä käytetään pääosin aseiden ostamiseen ja yhden valtaa pitävän ryhmän asettamiseen toista vastaan. Ogoni-kansan kaltaiset pienemmät ryhmät ovat vaarassa joutua kaiken tämän uhriksi. Olen sitä mieltä, että meidän on otettava Nigeria vakavasti osana AKT-maita ja meidän on seurattava tarkoin, mitä tässä suuressa maassa tapahtuu, koska se on eräällä tavalla Afrikka pienoiskoossa. Toivon, että päätöslauselmiemme sisältämät suositukset, joissa keskitytään pääosin suvaitsemattomuuden aiheuttamaan vaaraan, sharia-lain vaaraan kyseisissä maissa ja naisten kivittämiseen, otetaan tosissaan, koska on olemassa vaara, että koko tilanne pahenee entisestään, jos emme osallistu nykyistä tiiviimmin keskusteluun. Meidän on myös otettava käyttöön tiukkoja seuraamuksia, jos säännöistä ei piitata. 
Belder (EDD ).
    Arvoisa puhemies, voiko kukaan puolustaa hyökkäystä kirkkoon, jossa naiset, miehet ja naiset rukoilevat? Entä voiko kukaan puolustella sitä, että hyökkääjät vaativat heidät antautumaan ja painamaan kasvonsa maahan tappaakseen heidät sitten armotta pitkillä veitsillä ja kirveillä? Tällaisen hyökkäyksen seurauksena kuoli tuhansia ihmisiä, kymmenet tuhannet pakenivat, satoja kirkkoja poltettiin ja syntyi pelkoa. Uhrien ainoa virhe oli se, että he olivat kristittyjä. Näitä kauhistuttavia asioita tapahtuu Keski- ja Pohjois-Nigeriassa, ja tekijät ovat jälleen kerran äärimuslimeja. Kaikki eivät ole nigerialaisia vaan Tšadista ja Nigeristä tulleita palkkasotureita. On saatu selville, että osa niistä varoista, joita tarvittiin tällaisen hirvittävän murha-aallon maksamiseen, on peräisin Saudi-Arabiasta. Mitä pitäisi tehdä?
Päätöslauselman ohella pyydän Nigerian viranomaisia ryhtymään välittömästi tehokkaisiin toimiin maansa kansalaisten ja erityisesti kristittyjen suojelemiseksi, koska he joutuvat edelleen jatkuvien hyökkäysten kohteiksi. Viranomaisten on myös ryhdyttävä toimiin tehdäkseen lopun islamiterrorismista ja käytettävä tarvittaessa ennaltaehkäiseviä toimia sekä kumottava sharia-laki niissä 12 osavaltiossa, joissa se on otettu käyttöön. Mikäli hallitus ei ryhdy päättäväisiin toimiin väkivaltaisuuksien lopettamiseksi, voimme perustellusti pelätä, että Nigeriasta tulee uskonsodan näyttämö. Pyydän neuvostoa ja komissiota seuraamaan tilannetta tarkasti sekä painostamaan Nigerian viranomaisia, jotta ne ryhtyisivät tehokkaisiin toimiin. 
Karamanou (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Nigerian etniset ja uskonnolliset väkivaltaisuudet ovat herättäneet parlamentissa huolta lukemattomia kertoja.
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta, jonka puheenjohtajana minulla on kunnia toimia, on toistuvasti puhunut asiasta ja tuominnut Nigeriassa uudelleen syntyneen uskontoon perustuvan vihan erityisesti naisia kohtaan. Nigeriassa sovelletaan sharia-lakia, jonka nojalla aviorikoksesta voidaan antaa kivitystuomio piittaamatta Nigerian laeista ja perustuslaista ja myös Cotonoun sopimuksesta ja ihmisoikeuksien ja naisten oikeuksien kunnioittamisesta laadituista lausekkeista.
Arvoisa komission jäsen, vaikuttaa siltä, että Nigerian hallituksella ei ole valtaa eikä poliittista tahtoa vaatia vuonna 1999 laaditun perustuslain ja lakien noudattamista maassa. Fundamentalistien viimeaikaiset väkivaltaisuudet ja uskonnollisten väkivaltaisuuksien puhkeaminen Plateaun osavaltiossa, jossa 1 500 ihmistä sai surmansa ja 173 kirkkoa tuhoutui, muodostavat sellaisen verisen tapahtumasarjan huipentuman, jossa päätoimijoita ovat ääri-islamistit.
Mielestäni Euroopan unionin pitäisi hyödyntää valtaansa ja kansainvälistä asemaansa vaikuttaakseen yhä aktiivisemmin siihen, että Nigerian turvallisuus lisääntyy, väkivaltaisuudet lopetetaan ja uskonnollista suvaitsevaisuutta ja perusoikeuksien kunnioittamista edistetään. Toisin sanoen meidän on tehtävä tiiviimpää yhteistyötä ja painostettava Nigerian hallitusta ja presidentti Obasanjoa, jotta perustuslakia ja lakeja aletaan soveltaa Nigeriassa. 
André-Léonard (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, Afrikan suurin maa Nigeria, jossa on 120 miljoonaa asukasta, on jatkuvan luhistumisen uhan alla. Tämä öljyä tuottava maa, jossa pienten vähemmistöjen huomattavan vaurauden vastakohtana on kansan äärimmäinen köyhyys, on jälleen kerran noussut uskonnollisten yhteenottojen näyttämöksi: yhteenotot vaativat viime kuussa 20 ihmisen hengen, kun pääosin kristittyjen asuttamaan Plateaun osavaltiossa sijaitsevaan kylään hyökättiin.
Kyseinen alue on jo pitkään ollut keskellä islamilaisten ja kristittyjen fundamentalistien välistä konfliktia, joka on helmikuusta lähtien vaatinut alueella jo yli 100 ihmisen hengen. Nämä surulliset tapahtumat osoittavat jälleen kerran, että köyhyys ja sosiaalinen epätasa-arvo muodostavat yhdessä otollisen kasvualustan fundamentalisteille.
Nigerian liittovaltioon kuuluvasta 36 osavaltiosta 11:ssä pohjoisen osavaltiossa sovelletaan nyt sharia-lakia. Vastatakseen islamin uhkaan, kuvernöörit maan eteläosassa, jossa valtaosa väestöstä on animismin kannattajia ja kristittyjä, ovat perustaneet eteläisten osavaltioiden foorumin. On saatu tietoja, joiden mukaan kaikilla alueilla ja myös eri instituutioissa luodaan parhaillaan mekanismeja, jotka saattavat johtaa uusiin levottomuuksiin.
Nyt kun joudumme seuraamaan tuota muserrettuun kansaan kohdistunutta väkivallan kierrettä, haluamme voimakkaasti tuomita kaikenlaisen suvaitsemattomuuden ja uskontoon perustuvat väkivaltaisuudet. Vuodesta 1999 tuhannet ihmiset ovat menehtyneet yhteisöjen välisten yhteenottojen vuoksi. Tämä kaikki sai tuolloin alkunsa siitä, että sharia-laki otettiin käyttöön useissa pohjoisen osavaltioissa.
Sen vuoksi vetoamme Nigerian hallitukseen, jotta se ryhtyisi tarvittaviin toimiin sellaisen ratkaisun löytämiseksi, jonka avulla etninen ja uskonnollinen väkivalta kitketään mahdollisimman pian. Lisäksi toivomme, etteivät asiat jälleen kerran jää vain tässä toimielimessä käytyyn keskusteluun. 
Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, meidän on epäilemättä esitettävä hyvin päättäväisesti vastustavamme sitä, että Nigeriassa rikotaan ihmisoikeuksia ja harjoitetaan väkivaltaisia toimia. Suuren maailmanuskonnon islamin vastakohtana islamismi on rikollinen ideologia, ja nämä kaksi on erotettava selkeästi toisistaan.
Meidän on kuitenkin oltava varovaisia, ettemme tarkastele näitä kahta asiaa pelkästään yhdestä näkökulmasta. Kuten tiedämme, valtaosa Länsi-Afrikan valtioista on siirtomaavaltojen keinotekoisesti Afrikan kartalle luomia valtioita niin, että esimerkiksi etelän kansat on jaettu. Kaksi esimerkkiä näistä ovat Ibo- ja Ewe-kansat, jotka ovat kristittyjä ja animisteja ja elävät rajan molemmin puolin. Sama koskee pohjoisessa asuvia Hausa- ja Fulbe-kansoja, joista suurin osa on muslimeja ja jotka elävät niin ikään monissa eri osavaltioissa. Näin valtioiden rajat vain yksinkertaisesti määriteltiin, eivätkä ne ole koskaan historian aikana vastanneet etnisten ryhmien mukaista todellisuutta. Meidän on ymmärrettävä tämä, ja tästä asiasta me eurooppalaiset olemme todellakin vastuussa.
Päätöslauselmassa viitataan perustellusti Plateaun osavaltioon, koska juuri siellä etnisten ryhmien välillä sattuu yhteentörmäyksiä, ja tilanne on entistä ajankohtaisempi taloudellisen eriarvoisuuden ja muuttovirtojen vuoksi. Koko alue on hyvin epävakaa sulatusuuni, ja sen tilanne on räjähdysherkkä. On myös pidettävä mielessä, että Nigeria on multietninen valtio, yksi maailman väkirikkaimmista maista ja todennäköisesti Afrikan väkirikkain maa ja että kyseessä ovat nyt merkittävät öljyyn liittyvät intressit, minkä vuoksi tilanne edellyttää hyvin varovaisia toimia ja tarkkaa pohdintaa.
Siitä huolimatta haluan sanoa jäsen André-Léonardille, että on hieman liian harhaanjohtavaa sanoa, että fundamentalismi elää sekä kristittyjen että islamilaisten leirissä. Nigeriassa ei ole kristillistä fundamentalismia, eikä myöskään islamilaista fundamentalismia. Sen sijaan maassa vallitsee yhtäältä monimutkainen ristiriitatilanne ja toisaalta islamilaiset ideologit pyrkivät hyödyntämään tilannetta omaksi edukseen. Mikäli haluamme käsitellä tätä asiaa, tarvitsemme perusteellista tietoa näiden maiden historiasta ja etnisestä rakenteesta. Vain siten pystymme tukemaan rauhanprosessia ja estämään Nigeriaa hajoamasta verisessä sodassa, johon verrattuna entisen Jugoslavian verilöylyt tuntuvat vähäpätöisiltä.
Kuten olemme todenneet, tästä syystä tehtävämme on nyt toimia aktiivisesti rauhanprosessin puolesta, mutta sitä varten tarvitsemme tarkkaa tietoa näiden maiden todellisuudesta, jonka pohjalta voimme sitten pohtia tilannetta. 
Casaca (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät mietintöjen esittelijät, minusta tämä parlamentin päätöslauselma on varsin ajankohtainen, koska siinä käsitellään tilannetta, joka on mahdollisesti kaikkein vakavin ihmisoikeuksiin liittyvä ongelma, johon olemme toisella vuosituhannella törmänneet.
Tilanne Nigeriassa on hyvin vaikea, mutta se ei ole ainoa laatuaan. Samanlaisia tapahtumia on nähty esimerkiksi Sudanissa, vaikka sitä ei ole tuotu riittävästi julki, koska huomio kiinnittyy Irakiin, jonka tapahtumia on yhä vaikeampi hyväksyä, koska Euroopan unioni on niihin osallisena asevoimineen. Minusta kyse on fanaattisesta shariaan perustuvasta hallinnosta, joka ottaa vähitellen ohjat käsiinsä erityisesti Etelä-Irakissa ja tarkemmin ottaen Basrassa. Kyseisen hallinnon alaisena kristittyjä vainotaan, alkoholi on kielletty, länsimaalaisten vaatteiden käyttö on kielletty ja huntuja on pakko käyttää, ja kaikkeen tähän paikalla olevat brittiläiset joukot ovat osallisia.
Nigerian tilanteen todellinen ydin on islamilainen fanatismi. Tämä on ongelma, eikä niinkään se, että maassa asuu etniseltä ja uskonnolliselta taustaltaan erilaisia ihmisiä, mikä on todellisuutta useimmissa maailmankolkissa, sillä näin historia on kehittynyt. Tämä ongelma on ratkaistava, emmekä saa vähätellä sitä lyhyen aikavälin kaupallisten intressien tai harjoittamamme öljyyn perustuvan diplomatian vuoksi. Tämä on minusta ensisijainen sanoma, joka meidän on välitettävä komissiolle ja neuvostolle. 
Nielson,
   .  Arvoisa puhemies, myös komissio on huolissaan Nigerian yhteisöjen välisistä konflikteista ja tuomitsee kaikki hyökkäykset ja väkivaltaisuudet, olipa niiden taustalla sitten etniset, uskonnolliset, sosiaaliset tai muut syyt.
Neuvomme olemaan tekemättä liian yksinkertaista analyysia tilanteesta, jossa keskitytään vain yhteen alueeseen tai yhteen uskonnolliseen ryhmään. Väkivaltaisuudet liittyvät usein resurssien käytöstä aiheutuviin tai poliittisten jännitteiden synnyttämiin ristiriitoihin. Plateaun osavaltion tapauksessa molemmat edellä mainitut syyt ovat väkivaltaisuuksien taustalla, ja tekijät edustavat yhteisön kumpaakin puolta. On vastoin todellisuutta väittää, että pelkästään islamilaiset fundamentalistit ovat aiheuttaneet nämä tapahtumat.
Tiedoksenne haluan lisätä, ettei Plateaun osavaltio kuulu niihin osavaltioihin, joissa sovelletaan sharia-lakia, eikä se todennäköisesti edes ala soveltaa sitä, koska kristityt muodostavat sen asukkaista ylivoimaisen enemmistön, johon kuuluu alkuperäiskansojen ryhmiä ja uudisasukkaita. Useissa tapauksissa uudisasukasryhmien ja alkuperäisasukkaiden välillä on eräänlaisia sosiaalisia ristiriitoja, jotka aiheuttavat senkaltaisia konflikteja, joita on nähtävissä hyvin monissa muissakin paikoissa. Ongelmana Nigerian tilanteen ymmärtämisessä on se, että ongelmia on useilla eri tasoilla, ja jokaisella tasolla voi yleensä syntyä yksittäisiä konflikteja. Sen vuoksi meidän on todellakin otettava huomioon tämä monimutkainen tilanne, jotta pystymme tekemään jotakin hyödyllistä.
Minun on jo toistamiseen tänä iltapäivänä sanottava, että yhdyn jäsen Posseltin sanoihin. Meillä on tilanteesta hyvin samankaltainen näkemys. Hänen Jugoslaviaan tekemänsä viittaus on myös hyvin tärkeä, koska olemme osallistuneet sellaisen niin sanotun ratkaisun tekemiseen, joka on päinvastainen kuin se ratkaisu, jota perustelluista syistä pidämme tarpeellisena Afrikan tapauksessa, jossa maantieteellisen rakenteen muuttamista on vältettävä. Vaikka loimme sinne järjettömiä rajoja, Euroopan maat ja muut maat sekä Afrikan maat itsekin ovat oikeutetusti sitä mieltä, että niin kauan kuin Afrikan maat eivät itse halua muuttaa rajojaan, meidän ei missään tapauksessa pidä neuvoa niitä tekemään niin, vaikka tilanne onkin vaikea.
Nigeriassa asuvien eri yhteisöjen väliset ristiriidat ovat olleet näkyviä jo jonkin aikaa, ja olemme seuranneet tilannetta konflikteja koskevan ennakkovaroitusjärjestelmässä, jota komissio parhaillaan kehittää. Komissio on myös mukauttanut yhteistyöohjelmaansa niin, että tämä tilanne on otettu siinä huomioon. Ihmisoikeuksien edistämien Nigeriassa on merkittävä tekijä maata koskevassa yhteistyöstrategiassamme. Nigeria valittiin myös yhdeksi keskeisistä maista eurooppalaista ihmisoikeus- ja demokratia-aloitetta varten, jotta voisimme tehdä jotakin juuri niiden huolta aiheuttavien asioiden hyväksi, jotka parlamentti on tuonut esiin.
Viime vuonna hyväksyttiin kolme hanketta, joista yksi koskee Plateaun ja Kadunan osavaltioissa työskentelevää nigerialaista kansalaisjärjestöä, jonka tavoitteena on edistää muslimien ja kristittyjen välistä rauhaa. Hankkeella pyritään myös parantamaan sharia-lain laadintaa ja soveltamista Nigerian perustuslain takaaman uskonnonvapauden mukaisesti sekä varmistamaan, että maassa noudatetaan Nigerian allekirjoittamia kansainvälisiä yleissopimuksia, joilla suojellaan ihmisoikeuksia.
Toisin sanoen on mahdollista, että sekä sharia-lakia että Nigerian perustuslakia voidaan noudattaa samanaikaisesti järkevällä tavalla, ja tällaiseen ratkaisuun maassa pyritään. Toin asian esiin yksinkertaisena varoituksena siitä, ettei meidän pidä liikkua sokeasti yhteen suuntaan pohtimatta kaikkia niitä monimutkaisia seikkoja, joita tähän liittyy.
Kuten olen aikaisemminkin sanonut, muut uskonnollisiin eroihin liittyvät ristiriidat ovat hyvin tärkeitä, ja meidän pitäisi huolehtia siitä, ettemme katso näitä muita seikkoja läpi sormien tai jätä niitä huomiotta. Jos emme kykene ymmärtämään tätä, meistä ei ole kovin paljon hyötyä keskustelussa, jonka tarkoituksena on lopettaa konfliktit. Yhteiskunnalliset, taloudelliset ja etniset ongelmat, eli kaikki ongelmien eri tasot, joista olen puhunut, on otettava huomioon tilannetta analysoidessa.
Komissio työskentelee jäsenvaltioiden kanssa poliittisen keskustelun lisäämiseksi Nigerian kanssa. Keskustelu on yksi Cotonoun sopimuksen mukaisista keinoista, ja liittovaltion hallitus osallistuu keskusteluun aktiivisesti.
Olemme sopeutuneet Nigerian erityisoloihin, joissa osavaltioilla on huomattava asema, ja itse asiassa suurin osa vesialaan ja viemäröintiin liittyvästä työstämme toteutetaan kuudessa niistä 36 osavaltiosta, jotka muodostavat Nigerian liittotasavallan. Emme valinneet kuutta osavaltiota siksi, että niissä on kaikkein helpointa työskennellä vaan sen perusteella, niissä avun tarve on suurin. Vaikka saatammekin näin toimimalla aiheuttaa ongelmia, tämä on kaikkien järkevin tapa työskennellä sellaisten asioiden hyväksi, jotka liittyvät niihin perusongelmiin, jotka ovat tänä iltapäivänä keskustelemiemme asioiden taustalla.
Yhdymme parlamentin liittovaltiolle esittämään vetoomukseen, jotta se tekisi valtansa puitteissa kaikkensa suojellakseen maansa kansalaisia, tehdäkseen lopun väkivaltaisuuksista ja edistääkseen ihmisoikeuksien ja tietenkin uskonnonvapauden kunnioittamista. Toivomme, että aiheesta laadittua tasapainoista, parlamentin hyväksymää päätöslauselmaa pidetään asiallisena kannustimena asioiden eteenpäin viemiseksi.
Puhemies.
   Jäsen Rübig käyttää työjärjestyspuheenvuoron. 
Rübig (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, saanko esittää pyynnön? Pyytäisin teitä tutkimaan, huomauttiko jäsen Ferber van Hultenin mietintöä koskevan äänestyksen aikana, että eräs jäsen ei ollut paikalla, minkä kyseinen jäsen jälkeenpäin vahvisti, ja merkittiinkö tämä pöytäkirjaan. Onko hän oikeutettu tekemään jälkeenpäin äänestyskäyttäytymistä koskevan ilmoituksen, vaikka hän ei ollut äänestyshetkellä istuntosalissa, mutta pöytäkirjan mukaan oli? 
Puhemies.
   Kiitos, jäsen Rübig. Panemme merkille ilmoittamanne asian, ja käsittelemme sen asianmukaisesti. 
Knolle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan esittää teille pyynnön, että kun ilmoittaudumme keskusrekisteriin huomisaamuna, meitä olisi tehokkaasti suojeltava tiedotusvälineiltä, joiden odotamme saapuvan paikalle ja jotka työskentelevät erään Martin-nimisen henkilön hyväksi. Vaikka meillä ei ole mitään salattavaa, emme halua joutua ahdistelun kohteeksi. Haluan nyt vakuuttaa parlamentille, etten vielä vähän aikaa sitten olisi uskonut mahdolliseksi, että eräs Martin-niminen henkilö olisi ainakin vuodesta 2002 lähtien järjestelmällisesti vakoillut minua käyttämällä napinreikään kiinnitettyä kameraansa. En ollut tietoinen siitä, että minua vakoiltiin, mutta jos olisin sen tiennyt, olisin pysytellyt etäällä mainitusta Martinista aina vuodesta 2002 lähtien.
Tuomitsen yhtä voimakkaasti jotkin saksalaiset tiedotusvälineet, jotka käyttävät omien sanojensa mukaan Martinia päätodistajanaan ja ovat näin ollen aiheuttaneet sen, että muun muassa minä joudun kärsimään Saksassa käynnissä olevasta vastenmielisestä häpäisykampanjasta. Olen aina noudattanut parlamentissa kulloinkin voimassa olevia sääntöjä. 
Martin, Hans-Peter (NI ).
    Arvoisa puhemies, koska minuun viitattiin täällä henkilökohtaisesti, olen iloinen, että minulle on annettu mahdollisuus vastata, jotteivät vain toiset voi esittää virheellisiä lausuntojaan täällä parlamentissa.
Haluan vain tehdä selväksi, ettei tiedotusvälineiden edustajien keskuudessa todellakaan ole ihmisiä, jotka työskentelevät hyväkseni. Haluan myös tehdä selväksi, etten ole käyttänyt napinläpeeni piilotettua kameraa, ja ennen kaikkea haluan sanoa olevani Euroopan veronmaksajien ja äänestäjien puolesta hyvin pahoillani siitä, ettei parlamentissa ole ilmeisesti vieläkään ymmärretty, että säännöt ovat itse ongelma ja että itsepalvelumentaliteetti on saanut täällä jalansijaa. Tämä osoittaa yksinkertaisesti sen, että ainoastaan kansalaisten painostus saa ymmärtämään sen, että uudistuksia tarvitaan. Uudistuksia on odotettu jo pitkään, ja niiden hyväksi monet kollegoistani tekevät parhaillaan työtä. 
Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, pahoittelen, että joudun sanomaan näin, mutta odotin jäsen Martinin lausunnolta hieman enemmän. Luulin hänen selittävän, miksi pöytäkirjassa sanottiin, että hän oli äänestänyt monista van Hultenin mietinnön sisältämistä tarkistuksista, vaikka hän ei ollut edes paikalla istuntosalissa. On käsittämätöntä, että kukaan voi väittää äänestäneensä lukuisista tarkistuksista, vaikka hän oli istuntosalin ulkopuolella. Voisimme kaikki toimia samoin, antaa ulkopuolella jonkinlaisia haastatteluja ja myöhemmin puhemiehen listoilla...
Puhemies.
   Emme käsittele tätä asiaa enempää. Siitä on käyty perusteellista keskustelua viime päivien aikana, ja parlamentin puhemies on antanut asiasta lukuisia vakuuttavia lausuntoja.
Keskustelut ihmisoikeuksien sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden loukkauksia koskevista tapauksista ovat päättyneet. 
Puhemies.
   Siirrymme äänestyksiin(1).
(2)

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Olen kaiken kaikkiaan samaa mieltä mietinnön pääsisällöstä, jossa esitetään huoli siitä, että alueen taloudellisen tilanteen heikkenemisellä on suurempi vaikutus naisiin kuin miehiin ja että köyhyyden naisvaltaistuminen lisääntyy nopeasti. Haluaisin korostaa, että köyhyys ja työttömyys yhdessä vahvojen patriarkaalisten perinteiden kanssa ovat prostituution, naiskaupan ja naisiin kohdistuvan väkivallan pääsyitä.
Naisten inhimillisiä voimavaroja, jotka ovat suhteellisen monipuoliset naisten yleisesti ottaen korkean koulutustason vuoksi, hyödynnetään liian vähän alueen taloudellisen, sosiaalisen ja kulttuurisen kehityksen hyväksi syrjivien toimien ja ennakkoluulojen takia.
Kun ottaa huomioon, että uskonnollinen fundamentalismi lisääntyy ja että patriarkaaliset yhteiskuntamallit ovat palaamassa, Kaakkois-Euroopan hallitusten on varmistettava, että perusvapauksia sekä ihmisoikeuksia, sananvapautta, omantunnon vapautta ja uskonnonvapautta kunnioitetaan. Niiden on myös varmistettava, etteivät perinteet vaikuta henkilökohtaiseen itsenäisyyteen tai loukkaa naisten oikeuksia ja sukupuolten tasa-arvon periaatetta.
Panen huolestuneena merkille, että valtaosassa Kaakkois-Euroopan maita naisten osallistumisaste poliittiseen elämään on tällä hetkellä alle 20 prosenttia, mikä tarkoittaa, että muihin Euroopan osiin verrattuna naisten syrjäytymisaste on korkein...
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Ihmisoikeuksien rikkomukset Länsi-Balkanilla ovat erityisen huolestuttavia, ja ne on näin ollen tuomittava.
Kuten jäsen Karamanou perustellusti korostaa, on myös ongelmia, jotka eivät liity ainoastaan naisiin. Olen samaa mieltä siitä, että naisten oikeuksia on korostettava aivan erityisesti, mutta silti on muitakin ongelmia, joita pitäisi niiden laajuuden vuoksi pohtia yhä enemmän. Mietinnön esittelijä tunnustaa, että naisten tilanteessa on nähtävissä myönteistä kehitystä. Meidän ei pidä unohtaa, että jotkut näistä maista saavuttivat itsenäisyytensä vasta suhteellisen hiljattain ja että ne ovat eläneet hyvin epävarmoja aikoja ja joissakin tapauksissa jopa keskellä sotaa.
Alueen väestö koostuu erilaisista etnisistä ja uskonnollisista ryhmistä, minkä vuoksi suuria muutoksia ei voi tapahtua yhdessä yössä.
Kun otan huomioon kaikki nämä seikat, päätin pidättyä äänestämästä tästä päätöslauselmasta.
Mielestäni Euroopan unionin on kaksinkertaistettava toimensa nostaakseen näiden maiden kehityksen tasoa, eikä sen pitäisi keskittää kaikkea huomiotaan vain yhden ryhmän tilanteeseen, olipa kyse mistä ryhmästä tahansa. Näin toimimalla naisten tilanne kehittyy parempaan suuntaan, mutta mikä tärkeintä, lisäksi monet Länsi-Balkania nujertavista ongelmista vähenevät. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Kehotus lopettaa jalkaväkimiinojen käyttö, tuotanto, varastointi ja siirtäminen on oikea ja asianmukainen.
Meitä huolestuttaa erityisesti se, että laajat miinoitetut alueet vaativat tuhansia uhreja, joista suurin osa on lapsia, ja ne estävät ihmisiä palaamasta koteihinsa, viljelemästä maataan ja aloittamasta elämäänsä uudelleen sotilaallisen konfliktin jälkeen. Tällaisesta on tehtävä loppu. Meidän on otettava mahdollisimman pian ja tehokkaasti käyttöön sellaiset voimavarat, joita tarvitaan miinoitettujen alueiden puhdistamiseksi, uhrien sosiaalisen ja taloudellisen toipumisen edistämiseksi sekä jalkaväkimiinavarastojen tuhoamiseksi.
Samoin on kauhistuttavaa, että Yhdysvallat, joka johtaa kilpavarustelua ja suorittaa kaikkein eniten sotilaallisia väliintuloja, on ilmoittanut, ettei se aio allekirjoittaa Ottawan yleissopimusta jalkaväkimiinojen kieltämisestä ja että se on päättänyt säilyttää 8,8 miljoonaa niin kutsuttua "älykästä" jalkaväkimiinaansa (jotka on varustettu itsestään tuhoutuvin mekanismein). Yhdysvallat on myös sanonut, että se aikoo lopettaa ainoastaan niin kutsuttujen perinteisten jalkaväkimiinojen ja panssarimiinojen käytön vuoden 2010 jälkeen tai toisin ilmaistuna neljä vuotta aikaisemmin sovitun määräajan päättymisestä. 

Puhemies.
   Parlamentti on käsitellyt esityslistalla olleet asiat(1).
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.

