Ihmisoikeusvuoropuhelujen toiminta ja ihmisoikeuksia koskevat kolmansien maiden kuulemiset (keskustelu)
Puhemies
(DE) Esityslistalla on seuraavana Elena Valenciano Martínez-Orozcon ulkoasiainvaliokunnan puolesta laatima mietintö ihmisoikeusvuoropuhelujen toiminnasta ja ihmisoikeuksia koskevista kolmansien maiden kuulemisista -.
Elena Valenciano Martínez-Orozco  
esittelijä. - (ES) Arvoisa puhemies, Euroopan unionin perustaminen on saanut innoituksensa luovuttamattomista arvoista. Samaan tapaan valvoessamme tarkoin, etteivät jäsenvaltiomme loukkaa oikeutta vapauteen, elämään tai demokratiaan, meidän on pyrittävä päättäväisesti vaikuttamaan vuoropuhelun avulla maihin, joihin meillä on poliittiset, kaupalliset, taloudelliset tai kumppanuussuhteet, jotta myös ne noudattaisivat ihmisoikeuksia.
Kolmansien maiden kanssa käytävälle ihmisoikeuksia koskevalle vuoropuhelulle ja kuulemisille annettu merkitys saattaa jäädä taustalle, kun otetaan huomioon EU:n ulkosuhteiden moninaisuus ja laajuus. Jos sallimme tämän, teemme suuren virheen.
Mietinnössä käsitellään näkökohtia, jotka ovat tarpeen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 11 artiklan mukaisen EU:n velvoitteen parantamiseksi, sillä tuossa velvoitteessa on kyse myös politiikan etiikasta. Ihmisoikeuksien olisi oltava EU:n ulkopolitiikan lippulaiva, ja EU:n olisi hyödynnettävä vaikutusvaltaansa parantaakseen ihmisten elinoloja maissa, joihin sillä on kumppanuussuhteet. Tämä on mietinnön tärkeimpiä poliittisia aiheita.
Istuessamme pöydän ääreen neuvottelemaan talous- tai kauppasopimuksista niiden maiden kanssa, joissa perusoikeuksia poljetaan, emme voi esittää lukuja tai sopimuksia, kun samaan aikaan lakaisemme häpeämättömästi maton alle noiden maiden kansalaisten ongelmat.
Jos jätämme ihmisoikeudet neuvottelujen ulkopuolelle, joudumme ikävään kyynisyyden tilaan. Meidän on myös arvioitava tarkoin kansalaisyhteiskunnan sekä ihmisoikeuksien puolustajien asemaa, sillä heidän äänensä ovat tärkeitä kaikkien tukahdutettujen yhteiskuntien kehityksessä.
Tänään käsittelemässämme mietinnössä arvioidaan Euroopan unionin keskeistä välinettä, jonka avulla se voi pyrkiä mainitsemiini tavoitteisiin ja myös määritellä selkeästi roolimme maailmassa. Ihmisoikeuksia voidaan edistää vain vastavuoroisen kunnioituksen avulla.
Määräämiseen ja holhoamiseen perustuva toiminta ei tule kysymykseenkään. Meillä ei ole varaa läksyttää ketään, mutta velvollisuutenamme on säilyttää yhtenäinen toiminta ulkosuhteissamme ja edistää suhteita maihin, joissa tapahtuu edistystä. Tällöin on vältettävä epätasapainoa ja uskottavuuttamme heikentävää puolueellista kohtelua.
Parlamentille esittelemässäni mietinnössä kehotetaan ryhtymään toimiin kolmessa asiassa: lisäämään vuoropuhelujen ja kuulemisten yhtenäisyyttä, mikä edellyttää yhteistyön lisäämistä neuvoston - jonka poissaoloa tästä keskustelusta pahoittelen - komission, ja parlamentin kesken hyödyntämällä mekanismia, jonka avulla voidaan helpottaa sujuvaa viestintää ja välttää ristiriitoja eri yhteisön toimielinten välillä. On todellakin kyse siitä, että puhumme yhdellä ja selkeällä äänellä.
Kyse on myös vuoropuhelujen ja kuulemisten hallinnoinnin avoimuudesta, jonka pitäisi olla ihmisoikeuksissa periaate, ei poikkeus. Tuloksiin pääsemisen edellyttämä joustavuus ja käytännönläheisyys eivät saisi jättää pimentoon kokonaiskäsitystä asialistasta, tavoitteista tai vuoropuhelun tuloksista.
Vaadimme Euroopan parlamentin aseman vahvistamista, sillä tämä asia, hyvät kuulijat, on unohdettu kokonaan tämän välineen hoidossa ilman, että unohdukselle olisi esitetty laillisia tai virallisia perusteita.
Euroopan parlamentti on valmistautunut toimimaan vastuullisesti ulkoisten toimivaltuuksiensa alaan kuuluvissa asioissa. Parlamentti on vakiinnuttanut asemansa tärkeänä eurooppalaisena toimielimenä ihmisoikeuksissa, joista se on tehnyt kiintopisteensä, joten parlamentti käyttää päättäväisesti kaikki käytettävissään olevat keinot täyttääkseen tehtävänsä unionin ulkoisten toimien poliittisena takaajana.
Euroopan parlamentti kehottaa komissiota ja neuvostoa ottamaan huomioon ja toteuttamaan tämän mietinnön suositukset, jotka ovat saaneet parlamentin kaikkien poliittisten ryhmien laajan tuen.
Hyvät kuulijat, parlamentin äänen on kuuluttava. Tiedämme, että pyyntömme vaatii suuria ponnistuksia, ja siksi arvioimme tarvetta lisätä ihmisoikeusyksiköille suunnattuja resursseja sekä komissiossa että neuvostossa, jonka edustajat eivät ole mukana tässä keskustelussa.
Tämä on kuitenkin vähimmäisvaatimus Euroopan unionille, joka väittää koko maailman edessä, että ihmisoikeudet ovat osa eurooppalaisia luovuttamattomia oikeuksia. Jos haluamme olla uskottavia, meidän on työskenneltävä yhdessä tämän suuntaisesti.
Joe Borg
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, esittelijän Valenciano Martínez-Orozcon laatimassa mietinnössä ja parlamentin päätöslauselmassa käsitellään erittäin tärkeää ja myös yhä monimutkaisempaa Euroopan unionin ulkoisen ihmisoikeuspolitiikan välinettä.
Komission jäsen Ferrero-Waldner (joka pahoittelee, ettei voinut osallistua tämänpäiväiseen keskusteluun) on siten kehottanut yksiköitään antamaan kaiken tuen esittelijälle tämän vaikeassa tehtävässä tutkia ihmisoikeusvuoropuhelujen toimintaa ja ihmisoikeuksia koskevia kolmansien maiden kuulemisia.
Mietintö on uusi osa parlamentin hienossa työssä arvioida EU:n ihmisoikeusvälineitä vuosittain annettavissa mietinnöissä, ihmisoikeuslausekkeita koskevassa Vittorio Agnoletton mietinnössä, parlamentin ihmisoikeustoiminnan vaikutuksia koskevassa Euroopan yliopistojen välisen keskuksen selvityksessä sekä kidutusta koskevia suuntaviivoja koskevassa selvityksessä. Mietintö täydentää oivasti myös neuvoston ja komission säännöllisiä arvioita ihmisoikeuksia koskevista vuoropuheluista ja kuulemisista.
Komissio haluaa onnitella esittelijää ja parlamenttia tästä mietinnöstä ja seikkaperäisestä analyysistä sekä suosituksista, jotka koskevat Euroopan unionin vuoropuheluja ja kuulemisia ihmisoikeuksien alalla.
Komission mielestä vuoropuhelut tarjoavat komission käytössä olevista ihmisoikeusvälineistä todennäköisesti parhaimmat mahdollisuudet turvata myönteiset ja pitkäaikaiset tulokset ihmisoikeuksien noudattamisen parantamisessa kautta maailman, kunhan komissio on valmis panostamaan tarpeeksi aikaa ja energiaa tulosten saavuttamiseen.
Uskomme vakaasti, että Euroopan unioni voi parantaa kolmansien maiden ihmisoikeustilannetta vain sillan rakentamisen ja taivuttelun avulla paitsi kahdenvälisissä suhteissa myös monenvälisissä elimissä, kuten ihmisoikeusneuvoston työ osoittaa.
Euroopan unionin kolmansien maiden kanssa käymien ihmisoikeuksia koskevien vuoropuhelujen ja kuulemisten suuri kirjo ja määrä, joka vielä kasvaa tasaiseen tahtiin, vaikeuttavat suuresti kokonaisvaltaista arviointia.
Rakenteelliset vuoropuhelut esimerkiksi Kiinan kanssa, sopimuspohjaiset vuoropuhelut monien naapurimaiden kanssa, kuulemiset samanmielisten kumppanien, kuten Yhdysvaltojen ja Kanadan kanssa tai paikalliset kolmikantavuoropuhelut eri maiden kanssa ovat kaikki erilaisia moneltakin kannalta, olipa kyse sitten vuoropuhelujen toistuvuudesta, politiikan tasosta, puhekumppaneista, keskustelujen syvällisyydestä tai siitä, että osa vuoropuheluista on sidoksissa kansalaisyhteiskuntaan ja osa ei.
Välineistä ei siis todellakaan ole pulaa, ja komissio katsookin, että niiden suuri kirjo on todiste vuoropuheluvälineen toimivuudesta ja mahdollisuuksista sekä siitä, että se on valtti, jota on syytä vaalia. Ihmisoikeusvuoropuheluja koskevissa EU:n suuntaviivoissa sekä AKT-valtioiden ja EU:n välisessä Cotonoun sopimuksessa molemmissa korostetaan joustavuutta otettaessa huomioon eri maiden tilanteet, ajallinen kehitys sekä kolmansien maiden ja Euroopan maiden väliset dynaamiset suhteet.
Näin ollen ei ole järkevää tasapäistää tiukasti kaikkia toimintatapoja, vaikka onkin pidettävä kiinni vuoropuhelun peruslinjauksista ja -tavoitteista. Jotta väline olisi tehokas, se on räätälöitävä sopivaksi muuttuviin olosuhteisiin.
Lisäksi on pidettävä mielessä, että erilaiset vuoropuhelut ja kuulemiset ovat eri kehitysvaiheissa. Kiinan kanssa käytävä vuoropuhelu tai kuulemiset samanmielisten maiden kanssa ovat vuosien saatossa johtaneet melko vakiintuneiden menettelytapojen syntymiseen ja mahdollistaneet siten suhteellisen tiiviit ja syvälliset keskustelut.
Muissa tapauksissa, kuten esimerkiksi vuoropuheluissa naapurimaiden kanssa, vielä hiomme tätä välinettä ja rakennamme tarvittavaa luottamusta aidosti mielekkään vuoropuhelun mahdollistamiseksi.
Olemme varmoja, että myös näissä tapauksissa kysymykset, kuten vastuullisten ministeriöiden asiantuntijoiden toivottava osallistuminen, kansalaisyhteiskunnan mukaan tuleminen tai yksittäistapausten käsittely tulevat mahdollisiksi sitten, kun vuoropuhelun harjoittamiselle löytyy oma vakiintunut paikkansa.
Voitte olla varmoja, että komissiolle osoitetut suositukset tutkitaan tarkoin. Voitte luottaa siihen, että olemme sitoutuneet parantamaan parlamentille tiedottamista ihmisoikeuksia koskevien vuoropuhelujen ja kuulemisten avoimuuden lisäämiseksi.
Feleknas Uca  
naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan lausunnon valmistelija. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aloittaa kiittämällä vilpittömästi esittelijää hänen mietinnöstään. Olen iloinen, että hän on ottanut täysivaltaisesti huomioon suositukseni, jotka esittelin naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan puolesta laatimassani lausunnossa. Naisten asemaan terveyden ja turvallisuuden osalta on kiinnitettävä erityistä huomiota kolmansien maiden kanssa käytävissä ihmisoikeusvuoropuheluissa. Ihmisoikeuksiin kuuluu naisten oikeus päättää omaa elämäänsä ja lisääntymistä koskevista asioista ilman syrjintää, pakottamista tai väkivaltaa. Ihmisoikeusvuoropuheluissa tähän kiinnitetään valitettavasti yhä liian vähän huomiota.
Roberta Alma Anastase
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (RO) Arvoisa puhemies, totean PPE-DE-ryhmän puolesta suhtautuvani myönteisesti tähän mietintöön, jolla on hyvin tärkeä merkitys EU:n kolmansien maiden kanssa käymien vuoropuhelujen ja kuulemisten tulevaisuuden sekä Euroopan parlamentin roolin kannalta.
Euroopan unioni on ennen kaikkea demokraattisten arvojen unioni, joka edistää rauhaa, suvaitsevaisuutta ja ihmisoikeuksien kunnioitusta. Sen vuoksi on elintärkeää, että kaikissa kolmansien maiden kanssa käynnistettävissä ja käytävissä vuoropuheluissa keskitytään tarpeeseen taata perusvapaudet ja ihmisoikeudet ja niiden suojelu Euroopassa ja kaikkialla maailmassa.
Mietinnössä pyritään ehdottamaan ratkaisuja ihmisoikeuksia koskevien vuoropuhelujen ja kuulemisten toiminnan parantamiseksi. Näin ollen mietinnössä keskitytään kolmeen tehokkuuden lisäämiseen tähtäävään näkökohtaan: ihmisoikeuksia koskevien vuoropuhelujen ja kuulemisten yhtenäisyyden, avoimuuden sekä näkyvyyden lisäämiseen.
Euroopan parlamentin entistä aktiivisempi mukanaolo tässä prosessissa on niin ikään tärkeää. Euroopan parlamentilla on mielestäni lainmukainen oikeus ottaa osaa vuoropuheluun ja harjoittaa Euroopan kansalaisten sille osoittamaa demokraattista valvontaa.
Haluan kiittää esittelijää siitä, että hän analysoi mietinnössään EU:n vuoropuhelua myös itäisten naapurimaiden kanssa. Euroopan unionin ulkopolitiikan ensisijaisiin tehtäviin kuuluu demokraattisen alueen luominen itärajallemme, ja ihmisoikeusvuoropuhelulle olisi annettava tärkeä asema. Ihmisoikeuksia käsittelevien yhteisten alivaliokuntien perustaminen voisi olla merkittävä askel myös naapurimaissa, joissa ihmisoikeustilanne huononee jatkuvasti.
Haluaisin keskittyä yhteen asiaan, vaikka se ei kuulukaan naapuruuspolitiikkaan. Venäjä on toinen itäinen kumppani, jonka olisi lopultakin hyväksyttävä, että suora ihmisoikeusvuoropuhelu voi vain parantaa Venäjän kansalaisten elämää.
Lopuksi haluan vielä mainita tyytyväisenä, että myös naisten oikeudet on sisällytetty mietintöön!
Véronique De Keyser
PSE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, Elena Valencianon mietintö käsittelee eurooppalaisten arvojen tärkeää osaa: ihmisoikeusvuoropuhelua. Monien maiden kanssa tehdyissä sopimuksissa ja monissa välineissä mainittu vuoropuhelu kertoo tavallaan ”pehmeästä vallasta”, jota Eurooppa edustaa.
Mietintö sai laajan ja yksimielisen tuen. Ainoat jäljelle jääneet tarkistukset ovat peräisin äärioikeistolaiselta Euroopan Identiteetin, perinteiden ja itsenäisyyden puolustajien ryhmältä (ITS). Merkillistä kyllä, kaikki tarkistukset ovat maanmiesteni, Vlaams Belang -puolueen jäsenten käsialaa. Mutta mitä tämä puolue, joka sai hiljattain melkoisesti huomiota Brysselissä tukemalla viranomaisten kieltämää islaminvastaista mielenosoitusta, oikein haluaa? Tämä on kovin mielenkiintoista.
Ensinnäkin tuo puolue haluaa rajata ihmisoikeudet kansalaisoikeuksiin ja poliittisiin oikeuksiin ja poistaa tekstistä sosiaaliset, taloudelliset ja kulttuuriset oikeudet ja ympäristöä koskevat oikeudet. Puolue vetoaa kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevaan YK:n kansainväliseen sopimukseen, mutta jättää sanomatta, että juuri YK:n yleiskokous hyväksyi taloudellisia, sosiaalisia ja kulttuurisia oikeuksia koskevan kansainvälisen sopimuksen, jonka se niin kernaasti haluaa unohtaa.
Toiseksi puolue haluaa liittää sukuelinten silpomisen, teiniavioliitot ja ihmisten salakuljetuksen uskonnon - epäilemättä islamin - harjoittamiseen, mikä on hyvin yleistävää ja sivistymätöntä. Tämä ei pidä paikkaansa! Nämä ovat tuomittavia, kenties kulttuurisidonnaisia tai jopa heimosidonnaisia tapoja, mutta ne ovat rikollisia, eivät missään nimessä uskonnollisia tapoja.
Kolmanneksi ITS-puolue on käynyt Turkin kimppuun ja ryöpyttää täysin perusteetta Erdoganin ja Gülin puoluetta.
Lopuksi haluan todeta, että Elena Valencianon mietintö on merkittävä, avoin, mutta myös tiukka. Se on kaikkea muuta kuin pehmeä. Riittää, kun lukee 22 kohdan, jossa todetaan, että vuoropuhelua on tuettava diplomaattisen painostuksen avulla kaikilla tasoilla, ja viittaan nyt neuvostoon! On harmillista, että jotkin äärimmäisyysryhmät hyödyntävät ihmisoikeusvuoropuhelua suvaitsemattomuutensa ja vihansa lietsomiseen.
Anders Samuelsen
ALDE-ryhmän puolesta. - (DA) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensinnäkin kiittää esittelijää Elena Valencianoa hänen tasapainoisesta mietinnöstään ja avuliaisuudestaan, kun hän sisällytti siihen useita valiokuntamme esittämiä tarkistuksia. Tuloksena on selkeä ja perusteellinen mietintö, jossa on useita hyviä suosituksia EU:n ihmisoikeusvuoropuhelujen parantamiseksi sekä ihmisoikeuksien ja demokratian edistämiseksi.
EU:n on vahvistettava rooliaan aktiivisena toimijana ihmisoikeuksien edistämisessä, ja olenkin mielissäni siitä, että neuvosto on tehnyt aloitteen ihmisoikeuksien sisällyttämiseksi EU:n politiikkaan. On hyvä, että Euroopan parlamentti ajaa ihmisoikeuskysymysten järjestelmällistä sisällyttämistä EU:n poliittisten vuoropuhelujen ja ulkopolitiikan asialistalle. Vain järjestelmällisten vuoropuhelujen avulla voimme parantaa viitearvojen hyödyntämistä ja yhtenäistää ponnisteluja ihmisoikeuksien edistämiseksi. EU:n ei kuitenkaan pidä määrätä tiukkoja vaatimuksia niin, että vuoropuhelu hukkuu vaatimuksiin raportoida indikaattoreista, jolloin unohdetaan sen alkuperäiset tavoitteet. Vuoropuhelua on hyödynnettävä sellaisen toiminnallisen ja luottamusta herättävän poliittisen foorumin avaamiseksi, jolla pelkästään ihmisoikeusrikkomusten tunnistamisen sijasta tunnistettaisiin myös ihmisoikeuksissa tapahtunut edistys.
On myönnettävä, että ihmisoikeusvuoropuhelut ovat suurten haasteiden edessä. Monien maiden ihmisoikeustilanne on huolestuttava. On elintärkeää, että EU:n ja sen tärkeiden kauppakumppanien suhteissa kiinnitetään entistä suurempaa huomiota siihen, että kauppasuhteet liitetään ihmisoikeusuudistuksiin. Kolmansien maiden kanssa tehtävät kauppasopimukset olisi nähtävä välineenä, jolla voidaan saavuttaa myös muita kuin kaupallisia tavoitteita. Ympäristö- ja ihmisoikeuskysymyksille on alusta alkaen annettava sama sija kuin talouskysymyksille. Kolmansien maiden kanssa käytävä vuoropuhelu on valjastettava demokraattisten, sosiaalisten, poliittisten ja ympäristöä koskevien oikeuksien vahvistamiseen. Näin ollen on tehtävä selväksi, että kauppasopimuksiin on sisällytettävä selkeä mekanismi, jonka avulla tiedetään, miten ja milloin sopimukset voidaan keskeyttää tilanteessa, jossa sopimusosapuoli ei noudata ihmisoikeus- tai demokratialausekkeita. On kuitenkin selvää, että eniten edistystä saadaan aikaan antamalla kolmansille maille kannustimia noudattaa sopimuksiin sisältyviä poliittisia ja taloudellisia vaatimuksia. On löydettävä oikea tasapaino kahdenvälisissä vuoropuheluissa, joissa on edelleen mahdollista harjoittaa painostusta, mutta joissa vastavuoroisuus ja aito vuoropuhelu ovat avainasemassa.
Hélène Flautre
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, parlamentin jäsen Elena Valenciano on mielestäni osoittanut hyvin selkeästi hienossa mietinnössään, että meillä on runsaasti konkreettisia esityksiä, joista on varmasti paljon hyötyä Portugalin puheenjohtajuuskaudella. Portugalihan on ilmoittanut tavoitteekseen saada aikaan konkreettisia tuloksia ihmisoikeuksien ja demokratian alalla. Olemme jo hyvän aikaa vaatineet komission ja neuvoston kanssa yhtenäisyyden, avoimuuden ja tulosten lisäämistä keskusteluihimme kolmansien maiden kanssa. Nyt onkin vain siirryttävä sanoista tekoihin.
Olen varma, että tiedätte yhtä hyvin kuin minä, että ihmisoikeusvuoropuhelujen tehostamiseksi niiden monipuolistamisen ohella tarvitaan vain järjestelmällisyyttä. Ensinnäkin kullekin vuoropuhelulle on asetettava selkeät julkiset tavoitteet yhtenäisen, yhteisen ja korkealla tasolla omaksutun strategian luomiseksi.
Toiseksi on laadittava indikaattorit, joilla voidaan arvioida asianmukaisesti vuoropuhelun tuloksia ja kertoa niistä Euroopan parlamentin jäsenille, jotta he voivat esimerkiksi valtuuskuntavierailujen yhteydessä ottaa selvää edistyksestä ja jotta he voivat tiedustella kumppaneiltaan vuoropuhelun puitteissa tehtyjä sitoumuksia. Tältä osin odotamme yhtä tietoja indikaattoreista, joita on tarkoitus käyttää Uzbekistanin kanssa hiljattain aloitetun vuoropuhelun arvioimisessa.
Kolmanneksi on varmistettava, että ihmisoikeudet otetaan huomioon kaikilla EU:n ulkopoliittisilla osa-alueilla, myös kauppapolitiikassa, siirtolaispolitiikassa ja terrorismin torjunnassa. Kyse on uskottavuudestamme ihmisoikeuskysymyksissä. Kuinka me esimerkiksi voimme keskustella Jordanian kanssa kidutuksen vastaisten suuntaviivojen täytäntöönpanosta ihmisoikeuksien alivaliokunnassa, joka on ensimmäinen naapuruuspolitiikan nojalla perustettu alivaliokunta ja jota pidämme mallivaliokuntana, kun tiedämme, että jotkin Euroopan valtiot peittelevät osallistumistaan CIA:n harjoittamiin kidutuksiin. Kuinka saatamme keskustella kidutuksesta ja sen vastaisesta taistelusta tässä alivaliokunnassa?
Tärkein tehtävämme Euroopan parlamentin jäseninä on arvioida EU:n toimien asianmukaisuutta, ja voitte tältä osin luottaa valtuuskuntiin, valiokuntiin ja koko parlamenttiin, joka jatkaa taisteluaan vuoropuhelun hyväksi kaikissa vaiheissa, onpa kyse sitten vuoropuhelun käynnistämisestä, tarkistamisesta tai tarvittaessa sen lopettamisesta.
Luisa Morgantini
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan esittää suurkiitokset esittelijälle Elena Valencianolle, jonka merkittävässä mietinnössä korostetaan muun muassa toimia, joihin Euroopan unionin on vielä ryhdyttävä ihmisoikeuksia koskevissa kuulemisissa, sekä sitä, että tämä on meidän kaikkien tehtävä.
Minusta hänen vaatimuksensa johdonmukaisuuden ja avoimuuden lisäämisestä sekä kansalaisyhteiskunnan osallistumisen lisäämisestä ulkopolitiikassa ovat elintärkeitä. Minusta on erityisen tärkeää varmistaa usein kaksinaamaisen politiikan loppuminen sen sijaan, että sellaista ylipäätään aloitetaan. Jäsen Hélène Flautre muun muassa viittasi kidutukseen.
Minusta on lisäksi hyvin tärkeää lisätä eri elinten välistä yhteistyötä ja perustaa alivaliokuntia sekä ennen kaikkea tehdä yhteistyötä kansallisten parlamenttien sekä Euroopan komission valtuuskuntien kanssa ympäri maailman.
Kaksinaamaisuudesta puhuttaessa on minusta kuitenkin tärkeää muistaa, ettemme mekään Euroopan unionissa pane täytäntöön allekirjoittamiamme sopimuksia. Viittaan esimerkiksi assosiaatiosopimusten 2 artiklaan. Olen kuitenkin samaa mieltä jäsenen Véronique De Keyserin huomiosta, joka koski jätettyjä tarkistuksia. Kiitämme esittelijä' Elena Valencianoa siitä, että hän hyväksyi useat tarkistuksemme. Jätetyt tarkistukset ovat kielteisiä lukuun ottamatta sitä, jota ei jättänyt puolueryhmä vaan parlamentin jäsen Hélène Flautre. Tarkistus koski valvonnan lisäämistä sekä läsnäolon ja yhtenäisyyden lisäämistä vaalien jälkeen.
Uskon esittelijän Elena Valencianon tavoin, että komission ja neuvoston olisi lisättävä parlamentin osallistumista poliittiseen vuoropuheluun, otettava huomioon näkemyksemme sekä parannettava ja yhtenäistettävä parlamentille tiedottamista kolmansien maiden kanssa käytävien neuvottelujen aikana ja niiden jälkeen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 ja 24 artiklan mukaisesti.
Katson myös yleisesti ottaen, että tähän kysymykseen vastaaminen edellyttää toimien lisäksi myös henkilökuntaan panostamista, joka on erittäin tärkeää. Muistelen hieman surullisena erästä Euroopan parlamentin hiljattain esittämää kysymystä: puheenjohtajakokous hylkäsi pyynnön myöntää ihmisoikeuksien alivaliokunnalle täydet toimivaltuudet. Uskon, että kyse oli virheestä, sillä tässä olisi ollut loistava tilaisuus osoittaa vertaisarvioinnin voima ja kyky.
Bastiaan Belder
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, esittelijä on laatinut merkittävän mietinnön. Ihmisoikeuksien edistäminen maissa, joihin EU:lla on suhteet, on tehtävä, joka EU:n on hoidettava vastuullisesti. Jäsennetyt ihmisoikeusvuoropuhelut ovatkin erittäin tärkeitä tässä suhteessa. Juuri tämän vuoksi ja mietintöön liittyen on harmillista, ettei asiantuntijaseminaari Kiinan kanssa toteutunutkaan viime toukokuussa.
Hyvien Kiinan ja Euroopan välisten suhteiden ylläpitäminen edellyttää kuitenkin molempien osapuolten sitoutumista. Amnesty Internationalin, Psyn, Human Rights in China -järjestön ja Compass Direct -järjestön äskettäin antamat hälyttävät raportit saavat minut asettamaan kyseenalaiseksi Kiinan sitoutumisen. ”Vastustajia”, myös uskonnollisia vähemmistöjä ja toimittajia on suljettu psykiatrisiin laitoksiin poliittisista syistä. Pahamaineinen Ankang-järjestelmä on todellisuutta Kiinassa etenkin olympialaisiin valmistauduttaessa. Tämä on hyvin valitettavaa.
Näin ollen pyytäisin neuvostoa ja komissiota seuraamaan tarkoin Kiinan ihmisoikeustilannetta. Tasapainoisten suhteiden ylläpitäminen strategisen kumppanin Kiinan kansantasavallan kanssa on tärkeää, mutta se ei saa tapahtua hinnalla millä hyvänsä, vaan siten, että käytäntö ja teoria ovat sopusoinnussa keskenään mietinnön sanoin: ”Ottaa huomioon, että ihmisoikeusvuoropuhelut ovat (...) oleellinen osa Euroopan unionin yleistä strategiaa, jolla pyritään edistämään kestävää kehitystä, rauhaa ja vakautta”.
Irena Belohorská
(SK) Aluksi minäkin haluan kiittää kollegaani Elena Valencianoa hänen työstään erittäin tärkeän ihmisoikeusvälineen ja siten hyvin hankalan aiheen parissa, joka ei valitettavasti aina saa ansaitsemaansa huomiota. Tämän vuoksi olen samaa mieltä mietinnössä esitetystä näkökannasta, jonka mukaan kumppanuusmaiden ihmisoikeus- ja demokratiakysymyksissä toteuttamiin uudistuksiin olisi kiinnitettävä nykyistä enemmän huomiota. Minusta Euroopan unionin on tehtävä kaikki voitavansa vastatakseen entistä tehokkaammin ja yksimielisemmin kansainväliseen yhteistyöhön ja vuoropuheluun kolmansien maiden kanssa.
Olen iloinen, että mietinnössä ajetaan ja kannatetaan naisten ja lasten oikeuksien suojelun järjestelmällistä sisällyttämistä kaikkiin Euroopan unionin ja kolmansien maiden välisiin ihmisoikeuksia koskeviin vuoropuheluihin ja kuulemisiin. Ihmisoikeuksien alivaliokunnan esittelijänä valmistelen parhaillani lasten oikeuksien strategiaa. Mietinnössäni korostan, että lasten osallistumisesta aseellisiin selkkauksiin annettujen säännösten on täydennettävä toisiaan ja että Pariisin sitoumukset on otettava huomioon lasten suojelemiseksi laittomilta värväyksiltä ja aseellisten joukkojen tai ryhmien hyväksikäytöltä.
Haluaisin korostaa tarvetta vauhdittaa Euroopan unionin esimerkiksi osana humanitaarista apua tarjoaman tuen valvontaa, jolla estetään tilanteet, joissa Euroopan unionin lasten koulutukseen tai terveydenhuoltoon myöntämiä varoja käytetään mahdollisesti pienten ja kevyiden, lasten käteen sopivien aseiden ostoon. Vuoropuhelua ei pidä rajata ainoastaan demokratiaan liittyviin aiheisiin tai kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien suojeluun, vaan siihen on otettava mukaan myös Euroopan unionia suoraan koskevia kysymyksiä, kuten ympäristöön tai terveydensuojeluun liittyviä kysymyksiä. On tärkeää asettaa selkeät kriteerit poliittisen vuoropuhelun aloittamiselle, lykkäämiselle tai lopettamiselle ja määritellä tavoitteet, joihin haluamme päästä.
Tavoitteiden saavuttaminen edellyttää, että todella sitoudumme vuoropuheluun, emmekä vain harjoita yksipuolista sanelupolitiikkaa kolmansien maiden kanssa. Meidän on ponnisteltava rakentavan yhteistyön kehittämiseksi ja tehtävä yhteistyötä kolmansissa maissa toimivien paikallisten ihmisoikeusjärjestöjen ja valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa. EU:n taloudellista tukea on lisättävä, ja tuen ehdoksi on asetettava ihmisoikeuksien kunnioittaminen. Rahoituksen toimittaminen maihin, jotka eivät noudata ihmisoikeuksia, on lopetettava tai keskeytettävä.
Charles Tannock
(EN) Arvoisa puhemies, ihmisoikeuksien ja demokratian edistämistä käsittelevä Elena Valenciano Martínez-Orozcon mietintö on EU:n peruskiviä ja kuuluu 27 jäsenvaltiota yhdistäviin yhteisiin arvoihin. Se on myös tärkeä osa ulkoisia strategisia suhteitamme Euroopan neuvoston 47 jäsentä kattavassa yhteisössä, transatlanttisessa Nato-kumppanuudessamme ja samanmielisten maiden muodostamassa YK:ssa.
Unionin edetessä yhä useammassa virallisessa kauppa- ja poliittista yhteistyötä koskevassa sopimuksessa olemme joutuneet jossakin määrin asettamaan kansainvälisille kumppaneillemme sopimusten teon ehdoksi ihmisoikeuksien noudattamisen edes väliaikaisesti ja parhaassakin tapauksessa epäjohdonmukaisesti erityisen EU:n demokratia- ja ihmisoikeusvälineen avulla sekä tarvittaessa ihmisoikeuksia koskevien vuoropuhelujen ja kuulemisten välityksellä.
Vastaan parlamentin yhteisesittelijänä Euroopan naapuruuspolitiikasta, jonka tavoitteena on luoda hyvien naapurusten muodostama verkosto, joka on sitoutunut yhteiseen rauhan, vakauden ja turvallisuuden alueen luomiseen, ihmisoikeuksien ja demokratian täysipainoiseen noudattamiseen, lehdistönvapauteen, oikeuslaitoksen riippumattomuuteen, oikeusvaltion periaatteen noudattamiseen ja hyvinvoinnin edistämiseen. Euroopan naapuruuspolitiikkaan liittyvät toimintasuunnitelmat perustuvat nykyisiin laillisesti sitoviin ja EY:n perustamissopimuksen mukaisiin sopimuspuitteisiin - assosiaatiosopimuksiin Euromed-kumppanien osalta ja yhteistyösopimuksiin entisten neuvostotasavaltojen osalta. Sopimukset sisältävät yleensä ihmisoikeus- ja demokratialausekkeita, joiden noudattamista valvotaan niin, että mitä lähemmäksi yhteisiä arvoja naapuruuspolitiikan piiriin kuuluva valtio pääsee, sitä suurempi EU:n tarjoama tuki ja kaupallinen yhteistyö on. Toimintasuunnitelmia valvotaan alivaliokunnissa osana käynnissä olevaa vuoropuhelua.
Geopoliittisilla näkökannoilla ei ainakaan teoriassa pitäisi olla vaikutusta, mutta todellisuudessa reaalipolitiikka vie usein voiton. Kuka uskaltaisi esimerkiksi uhata Kiinan kansantasavaltaa samantasoisilla sanktioilla sen vakavien ihmisoikeus- ja demokratiarikkomusten takia kuin määräsimme Uzbekistanille, kuten kollegani Baastian Belder totesi? Tämä on asiani ydin.
(Suosionosoituksia)
Józef Pinior
(PL) Arvoisa puhemies, saanen aloittaa onnittelemalla kollegaani Elena Valenciano Martínez-Orozcoa mietinnöstä, jossa käsitellään kolmansien maiden kanssa käytävien ihmisoikeuksia koskevien vuoropuhelujen ja kuulemisten toimintaa. Mietintö koskee Euroopan unionin tärkeimpiä politiikan osa-alueita. Euroopan parlamentille ihmisoikeuspolitiikka on EU:n politiikan tavaramerkki. Asiaa käsitellään mietinnössä poikkeuksellisen perusteellisesti.
Haluan kiinnittää huomiota mietinnössä esitettyihin neuvostolle ja komissiolle osoitettuihin suosituksiin. Ensinnäkin korostamme tarvetta lisätä toimielinten välistä yhdenmukaisuutta, kun tavoitteena on löytää keinoja parantaa EU:n eri toimielinten (neuvoston, komission ja parlamentin) välistä koordinaatiota. Ihmisoikeuspolitiikkaa on nimittäin todellakin koordinoitava yleisesti EU:ssa. On tehtävä loppu käytännöstä, jossa kukin EU:n tärkeä toimielin toimii niin sanoakseni omasta aloitteestaan.
Vuoropuhelua ja kuulemista koskevien tavoitteiden on perustuttava periaatteelle, että ihmisoikeudet ovat yleismaailmallisia, jakamattomia ja toisistaan riippuvaisia. Suosittelemme, että asetettaviin kriteereihin sisällytetään paitsi kansalais- ja poliittiset oikeudet myös taloudelliset, sosiaaliset sekä ympäristöä ja kulttuuria koskevat oikeudet.
Mietinnössä korostetaan Euroopan parlamentin roolin vahvistamista EU:n ihmisoikeuspolitiikassa. Tämä vaatimus esitetään jokaisessa parlamentin hyväksymässä ihmisoikeuksia käsittelevässä mietinnössä. Vaatimus on selkeä - Euroopan parlamentin on saatava keskeinen asema EU:n tärkeimpien toimielinten järjestelmässä, jossa EU:n ihmisoikeuspolitiikka on keskitetty, sillä parlamentti on saanut alkunsa demokraattisilla vaaleilla, ja sillä on poliittinen ja moraalinen oikeus osoittaa kiinnostustaan asiassa.
Mielestämme on elintärkeää vahvistaa myös parlamenttien välisten edustajakokousten sekä parlamenttien välisistä suhteista vastaavien valtuuskuntien roolia ihmisoikeuksia koskevissa vuoropuheluissa ja kuulemisissa.
Vaadimme, että myös naisten oikeudet ovat olennainen osa ihmisoikeuksia, ja kehotamme komissiota sisällyttämään selkeästi ja järjestelmällisesti naisten oikeuksien edistämisen ja suojelun kaikkiin Euroopan unionin toimivaltuuksiin kuuluviin ihmisoikeuskysymyksiin.
Lydie Polfer
(FR) Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää esittelijää Elena Valencianoa tästä mietinnöstä, jossa yhdistyvät rohkeus ja kunnianhimo, ja annan tukeni kaikille hänen ehdotuksilleen. Mietintö todellakin vahvistaa ihmisoikeuksien yleismaailmallisen luonteen ja ankkuroi ne osaksi perusperiaatteita Euroopan unionin suhteissa kolmansiin maihin.
Nykyisin on elintärkeää vahvistaa ihmisoikeuksien yleismaailmallinen luonne, mutta yhtä tärkeää ja jopa korkea aika on päästä eroon eräästä toisesta kansainvälisen politiikan dogmista, nimittäin harhakuvasta, johon tuudittaudumme liian usein, toisin sanoen siitä käsityksestä, että talouskehitys johtaa demokratisoitumiseen ja ihmisoikeuksien turvaamiseen. Viime vuosikymmenet kertovat kuitenkin toista. On huomattava, että kehitystä on kahdenlaista: yhtäältä globalisaatio jatkaa voittokulkuaan taloudessa, ja toisaalta demokratisoitumisprosessin kasvupiikki, joka johti demokratioiden syntymiseen Euroopassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Itä-Aasiassa kylmän sodan päätyttyä, näyttää menettäneen puhtinsa. Sen sijaan olisi pantava merkille, että talouskasvu ja autoritaariset järjestelmät kulkevat usein käsi kädessä kaikkialla maailmassa. Näyttää jopa siltä, että nopea talouskasvu antaa laillisen oikeutuksen näille järjestelmille ja vakiinnuttaa niiden valtaa.
Keskitämme huomiomme ja huolemme nykyisin aivan perustellusti suurten nousevien talousmaiden, kuten Kiinan ja Venäjän ihmisoikeustilanteeseen. Meidän ei kuitenkaan pidä pettää itseämme: useat maat, jotka voidaan laskea maailman kehittyneimpien maiden joukkoon ja joista osa on talouskumppaneitamme, eivät kunnioita kansalaisten perusoikeuksia. Tarkoitan erityisesti Singaporea, jonka talous on vauras ja nykyaikainen ja jonka väestö hyötyy kaikista muista kehittyneen valtion eduista paitsi poliittisista vapauksista, sananvapaudesta ja kokoontumisen vapaudesta.
Arvoisa puhemies, jos todisteita vielä kaivataan, mitä selkein todiste tästä oli se, miten Singaporen viranomaiset kohtelivat ryhmäni jäsenistä muodostuvaa valtuuskuntaa, jossa olin mukana ja joka vieraili Singaporessa tämän vuoden huhtikuussa. Paikalliset viranomaiset estivät meitä pidätyksen uhalla puhumasta tavatessamme Singaporen liberaalipuolueen jäseniä.
Tämä tapahtuma oli hämmentävyydestään huolimatta hyvin valaiseva ja vahvisti minulle jälleen, ettei ihmisoikeuksien suojelu välttämättä kulje käsi kädessä talouskehityksen kanssa ja ettei Euroopan unioni voi tässä tapauksessa tyytyä vain taloudellisiin suhteisiin näiden maiden kanssa. Sitä vastoin Euroopan unionin on jatkettava tehtäväänsä ihmisoikeuksien suojelijana ja muistutettava jatkuvasti ulkomaisia johtajia siitä, että ihmisoikeudet kuuluvat maailman kaikille ihmisille.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Arvoisa puhemies, ihmisoikeuksien edistäminen on Euroopan unionin ulkopolitiikan peruspilari. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa siinä, että neuvoston ja komission olisi sisällytettävä ihmisoikeuskysymykset järjestelmällisesti kolmansien maiden kanssa käytäviä EU:n poliittisia vuoropuheluja koskevaan ohjelmaan.
Olisi myös hyvä ajatus varmistaa, että ihmisoikeudet sisällytettäisiin nykyistä useammin unionin ulkopolitiikan kaikkiin osa-alueisiin, myös sisäpolitiikan ulkoisiin näkökohtiin. Kaikki käytettävissä olevat välineet olisi valjastettava tämän päämäärän saavuttamiseksi. Tältä osin minusta olisi järkevää hyödyntää Euroopan parlamenttia nykyistä enemmän. Neuvosto voisi esimerkiksi toimittaa parlamentille ja asiasta vastaavalle valiokunnalle kaikkia käytyjä vuoropuheluja ja pidettyjä kuulemistilaisuuksia koskevat puolivuotisarviot sekä selvityksen, jossa painotetaan työn etenemisen suuntauksia yksittäisten tulosten sijasta.
Voisi olla myös tarpeen ottaa käyttöön rutiininomainen kuulemistilaisuus, johon Euroopan parlamentin jäsenet voisivat ottaa osaa ja joka järjestettäisiin kunkin vuoropuhelu- ja kuulemiskierroksen jälkeen. Siten parlamentin jäsenillä olisi mahdollisuus ottaa osaa yksittäisten vuoropuhelujen jatkamiseen tai lykkäämiseen liittyvien keskeisten päätösten tekoon.
Niin ikään hyvä ajatus olisi ottaa parlamentin jäseniä mukaan uuden vuoropuhelun aloittamista koskevaan päätöksentekoon ja tiedottaa heille vuoropuhelun tavoitteista, muodoista tai sen käynnistämisen liittyvistä menettelyistä.
Neuvoston ja komission olisi lisäksi mielestäni toimintansa tehostamiseksi liitettävä vuoropuheluja koskeviin esityslistoihinsa etenkin ihmisoikeuksia käsitteleviin parlamentin päätöslauselmiin sisältyvät suositukset ja päätelmät.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Arvoisa puhemies, minulla on puolitoista minuuttia aikaa tehdä yhteenveto niistä keskeisistä ajatuksista, jotka ovat saaneet meidät paitsi tukemaan myös ajamaan tätä aloitetta sekä luonnollisesti kiittämään esittelijää Elena Valencianoa hänen työstään ja hänen osoittamastaan kyvystä saavuttaa konsensus.
Haluan myös kiittää komission jäsentä Borgia hänen läsnäolostaan ja mielenkiinnostaan, kuten myös Mattisenia tämän läsnäolosta, mutta pahoittelen samalla, että neuvostolle varatut kaksi tuolia ovat tyhjät. Minusta neuvoston olisi pitänyt olla paikalla tässä keskustelussa, ja tätä on syytä korostaa, kuten täällä on jo todettu.
Kolme aihetta, joita minusta on joka tapauksessa syytä korostaa ja jotka haluan tuoda esille, ovat ensinnäkin tarve parantaa näiden välineiden johdonmukaisuutta, mitä ei voida koskaan korostaa liikaa, sekä tarve vahvistaa tosiasiaa, ettemme voi yhtäältä valitella tiettyjä tapahtumia ja toisaalta vaieta silloin, kun se meille sopii.
Toinen tärkeä asia, joka on niin ikään jo mainittu, mutta jonka haluan toistaa, on mielestäni tarve lisätä tämäntyyppisen mekanismin avoimuutta, mikä edellyttää parlamentin osallisuuden lisäämistä. Olemme todenneet moneen kertaan olevamme lievästi sanottuna ihmeissämme monissa keskusteluissa ilmenneistä puutteista paitsi osallistumisen, myös niin usein vaatimamme tiedotuksen suhteen.
Lopuksi mainitsen vielä yhden tärkeän asian, nimittäin mietinnön 14 kohdassa vahvistetun naisten tärkeän aseman ihmisoikeuskysymyksissä. Haluankin naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan varapuheenjohtajana ylistää sitä tosiasiaa, että suuri osa neuvottelemistamme ja valiokunnassa hyväksytyistä tarkistuksista on nyt mukana.
(Suosionosoituksia)
Erik Meijer
(NL) Arvoisa puhemies, laajan kannatuksen saanut ihmisoikeuksien korostaminen on suhteellisen uutta. Aiemmin kannatus kumpusi lähinnä sosiaalisesta tai liberaalista innoituksesta. Vasemmisto oli kiinnostunut pääasiassa oikeudesta asuntoon, tuloihin, palveluihin, päätöksentekoon, terveelliseen asuinympäristöön, rauhaan ja vapautumiseen kolonialismin ikeestä - kaikesta tästä niiden puolesta, joilla nämä oikeudet jo ovat, mutta myös etenkin niiden puolesta, jotka eivät vielä voi ollenkaan tai riittävästi hyödyntää näitä oikeuksia. Liberaaleja kiinnostivat lähinnä yksilöiden vapaudet ja oikeus yrittäjyyteen. Monelle muulle poliittiselle puolueelle ihmisoikeudet olivat toisella sijalla.
Vaikka ihmisoikeuksien tärkeydestä vallitsee nykyään suurempi yksimielisyys kuin koskaan, ihanteiden ja todellisuuden välillä on yhä kuilu. Kaikkein rikkaimmat ja demokraattisimmat maat toimivat omien etujensa nimissä ja pyrkivät asettamaan etusijalle tuen hallituksille, jotka takaavat kaasu- ja öljytoimitukset ja jotka kotimaassaan yrittävät tukahduttaa liikkeitä, jotka ovat eniten ristiriidassa lännen etujen kanssa. Kaksinaamaisuus kehottaa saattamaan joidenkin maiden oikeutetun arvostelun huonoon valoon tarpeettomana ja ylimielisenä puuttumisena toisen valtion asioihin.
Elena Valenciano Martínez-Orozcon mietinnössä huomautetaan perustellusti, että loputtomat pyrkimykset käydä ihmisoikeusvuoropuhelua vastahakoisten hallitusten kanssa ei ole perusteltu tavoite ja ettei ihmisoikeusvuoropuhelujen pidä antaa kariutua avoimuuden ja demokraattisen valvonnan puutteeseen. Mietintö nauttii laajaa kannatusta: esitetyt tarkistukset ovat peräisin lähinnä kolmelta Euroopan Identiteetin, perinteiden ja itsenäisyyden puolustajien ryhmään kuuluvalta flaamilaiselta jäseneltä. Heidän mainitsemansa puutteet pitävät suurimmaksi osaksi paikkansa, mutta heidän ehdottamansa sanamuodot ja poistot antavat vaikutelman, ettei kyse ole ratkaisujen etsinnästä vaan tulosten puuttumisen hyväksymisestä. On väärin luulla, että Euroopan olisi parempi sulkeutua muulta maailmalta saavuttaakseen rauhan, vaurauden ja turvallisuuden alueellaan. Tarkistukset, joilla ei edistetä kaikkien tasa-arvoa ja demokratiaa tai maailman köyhien ja nälkäänäkevien ymmärtämistä, eivät saa tukeamme.
Kathy Sinnott
(EN) Arvoisa puhemies, ihmisoikeudet ovat meille Euroopan unionissa erittäin tärkeitä. Pyrimme kannustamaan kansakuntia, joiden kanssa olemme vuorovaikutuksessa, jotta ne parantaisivat ihmisoikeustilannettaan. Vuoropuhelu on tärkeä lähtökohta, mutta meidän on oltava valmiita panemaan jopa taloudelliset etumme alttiiksi, jotta voimme puhua rohkeasti ja todenmukaisesti tuossa vuoropuhelussa.
Myös Kiina on mukana mietinnössä. Olemme tietoisia Kiinan vakavista poliittisista ja uskonnollisista vainoista. Tapasin kaksi vuotta sitten Kiinassa psykiatrin, joka toimi erään vammaisjärjestön puheenjohtajana. Hän kertoi minulle ylpeänä, ettei hänen yli kymmenmiljoonaisessa kotikaupungissaan ole lähes ollenkaan Downin syndroomasta kärsiviä, sillä heidän ei sallita jäädä eloon.
Tällainen vammaisten syrjintä edellyttää suoraa vuoropuhelua EU:n ja Kiinan välisistä taloussuhteista riippumatta.
Painostaessamme Kiinan hallitusta parantamaan maan ihmisoikeustilannetta meidän on oltava kauppasuhteissamme valmiita toimimaan päättäväisesti, mutta samalla varottava, ettei toiminta pahenna maan köyhien asemaa entisestään.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Arvoisa puhemies, esittelijän Elena Valenciano Martínez-Orozcon mietintö on mielestäni monipuolinen, ja siinä pyritään vahvistamaan ja parantamaan Euroopan unionin laajakantoista toimintaa, jota se harjoittaa kolmansien maiden kanssa käytävien, ihmisoikeuksia koskevien vuoropuhelujen ja kuulemisten välityksellä.
Puhumme tänä iltana yhdestä tärkeimmästä Euroopan unionin käytössä olevasta ihmisoikeusvälineestä, jolla pyrimme edistämään ihmisoikeuksia suhteissamme kolmansiin maihin. Arvostan sitä kriittistä mutta samalla rakenteellista tapaa, jolla esittelijä käsittelee haasteita, jotka ihmisoikeusvuoropuhelujen toiminnassa on kohdattava kokonaisvaltaisesti toimielinten välisessä yhteistyössä.
Annan täyden tukeni useimmille mietinnön ja päätöslauselman suosituksille. Haluaisin kiinnittää huomionne erityisesti tarpeeseen lisätä avoimuutta ja ottaa käyttöön annettuja viitearvoja koskevia indikaattoreita, jotta saadaan aikaan käytännön tuloksia, joita voitaisiin tukea myös muilla EU:n ulkopoliittisilla välineillä.
Kannatan vahvasti suosituksia valvoa paitsi EU:n ja Kiinan välistä ihmisoikeusvuoropuhelua myös EU:n ja Venäjän välisiä kuulemisia koskevia erityisiä viitearvoja. Toivon, että niitä kehitetään pikaisesti rakenteelliseksi vuoropuheluksi ihmisoikeusvuoropuhelujen hyödyllisyyden arvioimiseksi.
On myös tärkeää soveltaa ja hyödyntää ihmisoikeusvuoropuhelujen tuloksia EU:n demokratia- ja ihmisoikeusaloitteen nojalla toteutettavissa hankkeissa ja liittää nämä kaksi välinettä järjestelmällisesti toisiinsa.
Annan täyden tukeni myös suositukselle, jonka mukaan Euroopan parlamentin roolia ja osallisuutta parlamenttien välisissä edustajakokouksissa ja ihmisoikeusvuoropuheluissa lisättäisiin tulevaisuudessa noissa maissa.
Lopuksi vielä yksi tärkeä seikka: ihmisoikeuksien on oltava keskeisellä sijalla poliittisissa viesteissämme, ja on elintärkeää viedä sanomaamme eteenpäin johdonmukaisesti ja avoimesti sekä kaikkien EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden vahvan poliittisen sitoumuksen avulla.
Evgeni Kirilov
(EN) Arvoisa puhemies, nyt, kun kahdeksan vuotta Libyassa kestänyt kädenvääntö bulgarialaisista sairaanhoitajista ja palestiinalaislääkäristä on päättynyt, tarvitsemme kipeästi kunnon arviota Libyan ihmisoikeustilanteesta.
Esittelijän Elena Valenciano Martínez-Orozcon mietinnössä mainitaan tarve aloittaa ihmisoikeusvuoropuhelu Libyan kanssa. Kannatan vuoropuhelua Barcelonan prosessin puitteissa, mutta tehkäämme selväksi, ettemme voi unohtaa tai sallia, että Euroopan kansalaisia siepattiin, kidutettiin (kuten jopa eversti Gaddafin poika on myöntänyt) ja vangittiin kahdeksaksi vuodeksi, minkä jälkeen heidät vietiin oikeuteen, joka oli yhtä farssia. Emme voi tämän jälkeen käyttäytyä avain kuin olisimme kiitollisia Libyalle siitä, että se päästi vangit loppujen lopuksi vapaaksi.
Euroopan joukkoviestimissä on jo pohdittu vilkkaasti, että tämä voisi toimia tapaustutkimuksena diktatuureille, jotka voisivat keskittyä kehittämään suhteitaan Euroopan unioniin. Lisäksi Libya ryhtyi kampanjoimaan Bulgarian presidenttiä vastaan sen vuoksi, että tämä oli armahtanut Bulgariaan palanneet sairaanhoitajat, sillä Libya ilmeisesti odotti, että passittaisimme heidät vankilaan suoraan lentokentältä.
Bulgaria joutui komission ja Libyan välisen sopimuksen nojalla vakuuttamaan 56 miljardin dollarin suuruisen Libyan velan Benghazin rahastolle. Muut EU:n jäsenvaltiot maksavat vielä enemmän. Meidän on kuitenkin tältäkin osin tehtävä selväksi, että Libyan hallitus hyödyntää poliittisesti tätä humanitaarista apua peitelläkseen totuutta ja syyttääkseen länsimaita salajuonesta arabilasten tahallisesta tartuttamisesta. Tämä järjetön väite elää yhä.
Libya ei ole antanut vielä merkkiäkään uudistuksista, joten meidän ei pidä antaa kaksinaamaista vaikutelmaa vain siksi, että maassa on niin paljon öljyä ja kaasua.
Tämä on testi Euroopan unionin uskottavuudelle ihmisoikeuskysymyksissä.
Sarah Ludford
(EN) Arvoisa puhemies, Valenciano Martínez-Orozcon erinomainen mietintö yhdistää kattavalla tavalla parlamentin analyysin EU:n ihmisoikeusvuoropuhelujen mahdollisuuksista ja vielä käyttämättömistä mahdollisuuksista. Vaadimme toimia neuvostolta, joka ei valitettavasti ole paikalla tänään. EU:n ihmisoikeusstrategialla ei saada koskaan optimaalisia tuloksia, ellei se ole jäsennelty järjestelmällisesti ja yhtenäisesti, eikä ilman avoimuutta tai säännöllisiä tarkistuksia.
Uskottavuutemme ihmisoikeusasiassa riippuu luonnollisesti siitä, siirrymmekö sanoista tekoihin. Miten voimme vaatia Jordanian, Egyptin, Libyan, Marokon tai Algerian kaltaisia maita lopettamaan kidutukset, kun tiedämme, että Yhdysvallat harjoitta kidutusta noissa maissa ja että Euroopan maita on ollut mukana? Sen sijaan, että olisimme uskottavia, meistä tulee tekopyhiä. Ensin on siivottava oma tonttimme. Neuvoston vaikeneminen siitä saakka, kun poikkeuksellisia luovutuksia käsittelevä mietintömme hyväksyttiin viime helmikuussa, ei jää huomaamatta.
Painokkaimmat vuoropuhelut olisi käytävä samanmielisten maiden kanssa, joten kannatan mietinnön 115 ja 116 kohtaa, joissa EU:ta kehotetaan synergian luomiseen ja kokemusten vaihtoon, kun se käsittelee ihmisoikeuskysymyksiä Yhdysvaltojen, Kanadan, Japanin ja Uuden-Seelannin kanssa.
Valtaosa Euroopan kansalaisista on jakanut kuuden viime vuoden kuluessa huolen terrorismin vastaisesta sodasta, mutta EU ei ole siitä huolimatta ryhtynyt vankkoihin toimenpiteisiin varmistaakseen, että Yhdysvalloissa noudatetaan perusoikeuksia ja oikeusvaltion periaatteita.
En tietenkään väitä, että Yhdysvallat olisi huonoin ihmisoikeuksien vaalija maailmassa. Se voisi kuitenkin toimia esimerkkinä tämän alan osaamisessa, mutta tragedia on siinä, ettei EU kannusta sitä siihen suuntaan. Kidutuksen vastaisissa neuvoston suuntaviivoissa todetaan, että EU ryhtyy toimenpiteisiin ja laatii julkilausumia, joissa kolmansia maita vaaditaan toimimaan tehokkaasti kidutusta ja kaltoin kohtelua vastaan. Missä ovat nuo toimenpiteet? Missä ovat julkilausumat sieppauksista, kidutuksista tai Guantánamon vankileiristä? On vain kiusallinen hiljaisuus.
Kenties tämänviikkoisen Economist -lehden artikkeli valaisee asiaa. Pääotsikossa "Czechs with few mates" kerrotaan, kuinka Tšekin tasavalta on kolmen EU:n jäsenyysvuotensa aikana saanut maineen ihmisoikeuksien jatkuvana edistäjänä. Hienoa, voimme hurrata sille! Mutta kun artikkelia lukee eteenpäin, selviää, että Brysselin ulkopoliittisen koneiston sisällä tämä aiheuttaa ärtymystä. EU:n diplomaatit kuvailevat Tšekin tasavaltaa ”maaksi tukalassa tilanteessa” ja jopa ”harrastelijaksi”, joka on varmasti hyvin halveksiva ilmaus diplomaattien kielenkäytössä. Hölmöt nuoret tšekit! He uskovat puheisiin siitä, että unioni on ihmisoikeuksiin perustuva yhteisö. He luulevat, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 ja 7 artikla, joilla luodaan jäsenvaltioille yhteiset demokraattiset arvot, perusoikeudet ja oikeusvaltion periaatteet, ovat todella olemassa siksi, että niiden pohjalta toimitaan! Yhdistyneen kuningaskunnan tai Ranskan ulkoministeriön vanhat kyynikot kyllä oikaisevat heidän käsityksensä.
Olen samaa mieltä Tšekin tasavallan ulkoministerin Karel Schwarzenbergin kanssa hänen todetessaan, ettei Yhdysvaltojen kanssa kaveeraaminen ole ristiriidassa Yhdysvaltojen ihmisoikeusrikkomusten kritisoinnin kanssa. Hän vastustaa Yhdysvaltojen sekä Kuuballe että Guantánamon lahdelle julistamia kauppasaartoja. ”Vastustan Guantánamon vankileiriä, koska se loukkaa minusta ihmisoikeuksia”, hän toteaa yksikantaan.
Mikel Irujo Amezaga
(ES) Arvoisa puhemies, haluaisin mainita kolme tämän erinomaisen mietinnön näkökohtaa. Ensimmäinen on parlamentin rooli ulkoisen avun rahoitusvälineisiin liittyvien strategisten asiakirjojen demokraattisessa valvonnassa.
Kritisoimme edellisessä täysistunnossa jälleen kerran sitä, ettei komissio ole pitänyt lupaustaan kehitysyhteistyön rahoitusvälineen avoimuuden ja parlamentaarisen valvonnan osalta. Toivon, ettei tämä tule toistumaan.
Toiseksi toivon, että komissiota kehotetaan tiedottamaan parlamentille pikaisesti milloin ja miten se aikoo panna täytäntöön vaalien jälkeisen menettelyn vaalitarkkailutehtävien yhteydessä, kuten tässä mietinnössä ehdotetaan.
Kolmanneksi mietinnössä kehotetaan neuvostoa ja komissiota analysoimaan, tukemaan ja koordinoimaan EU:n ihmisoikeusvuoropuhelun vertailuarvon asettamista muiden rahoittajien ja kansainvälisten organisaatioiden toimin kiinnittämällä erityistä huomiota nykyisiin YK:n mekanismeihin.
Huomenna keskustelemme täällä parlamentissa kiireellisestä päätöslauselmasta, jossa käsitellään YK:n perustaman, Sierra Leonen sotarikoksia käsittelevän erityisen tuomioistuimen rahoitusta. Näen tämän todisteena EU:n ja kansainvälisten järjestöjen välillä nykyisin vallitsevasta puutteellisesta koordinoinnista ja siitä, että paljon on vielä tehtävää.
Näin ollen toivon, että tämä mietintö on askel kohti koordinoinnin parantamista.
Bernd Posselt
(DE) Arvoisa puhemies, ryhmä jesidismiä harjoittavia kurdeja osoitti tänään mieltään parlamentin edessä. Olin parlamentin jäsenen Feleknas Ucan ja muiden kanssa mukana tuossa mielenosoituksessa. Mielenosoitus, jonka järjesti ryhmä, jonka jäseniä uhataan terrorismilla ja kansanmurhalla, on jälleen osoitus siitä uskomattomasta toivosta, jota parlamenttiin kohdistetaan ihmisoikeusasioissa. Tämän vuoksi on tärkeää, että teemme työtämme ihmisoikeuksien parissa järjestelmällisesti ja kestävästi siten, että vältämme tiettyjä virheitä.
Ensimmäinen vakava virhe on tehdä ihmisoikeuskysymyksissä ero suurten ja pienten maiden välillä niin, että kovistelemme pieniä maita ja teemme myönnytyksiä suurille maille, joiden kanssa meillä on yhteisiä merkittäviä taloudellisia ja strategisia etuja. Monet hallitukset kautta puoluelinjan harrastavat tätä, mutta mietinnössä sitä pyritään välttämään. Mietinnössä käsitellään erityisen rohkeasti Kiinan ja Venäjän kysymystä. Olenkin kiitollinen Merkelille siitä, että hän totesi hyvin selkeästi edellisellä Kiinan-vierailullaan ja taannoisella Venäjän-vierailullaan, että on mahdollista ajaa etuja ja että siitä huolimatta, tai sen vuoksi, on mahdollista puhua selkeästi ihmisoikeuksista.
Toinen virhe, jota on syytä välttää, on seuraava: itävaltalainen kirjailija Gerd-Klaus Kaltenbrunner on sanonut kerran, että on kahdenlaisia sorrettuja yhteisöjä ja yksittäisiä uhreja: toiset ovat ”seksikkäitä aiheita”, toiset eivät. Toiset paistattelevat jonkin aikaa julkisuuden valokeilassa, kun taas toiset unohdetaan. Ihmisoikeuksien noudattaminen koskee kaikkia, riippumatta siitä, ovatko he kansainvälisen huomion kohteena vai eivät.
Kolmas vältettävä virhe on - ja myös tämä on elintärkeää - puoluepolitiikan harjoittaminen ihmisoikeusasiassa. Tämän vuoksi olen pahoillani parlamentin jäsenen Erik Meijerin puheenvuorosta, vaikka arvostankin häntä muuten suuresti. Kysykääpä neuvostotasavallan vainojen uhan kokeneilta jäseniltä Tunne Kelamilta tai Vytautas Landsbergisiltä, kuka puolusti heidän asiaansa 1980-luvulla: meidän ryhmämme vai Erik Meijerin ryhmä. Ihmisoikeuksien valjastamista puoluepoliittisten tarkoitusperien ajamiseen tapahtuu kaikkialla. Meidän olisi vältettävä tätä suuntausta ja pyrittävä edistämään Elena Valenciano Martínez-Orozcon erinomaisessa mietinnössä omaksuttua suuntausta ja pyrittävä harjoittamaan puolueetonta ja puoluerajat ylittävää ihmisoikeuspolitiikkaa, joka on parlamentin hienon ihmisoikeusperinteen arvoinen.
Katrin Saks
(ET) Haluaisin kiittää esittelijää hienosta mietinnöstä ja korkeatasoisesta ryhmätyöskentelystä. Haluaisin korostaa kahta näkökohtaa kolmansien maiden kanssa käymissämme ihmisoikeusvuoropuheluissa. Toistan itse asiassa edellisen puhujan sanomaa, mutta minusta asia on niin tärkeä, että se on syytä toistaa.
Ensinnäkin otan esille etu- ja arvoristiriitoja koskevan kysymyksen, joka on myös minulle hyvin tärkeä asia. Ei ole mikään salaisuus, että globaalissa kilpailussa pyrimme asettamaan etusijalle omat etumme ja arvomme. Jos emme vaali omia arvojamme, ne unohtuvat vähitellen silloin, kun omat etumme ovat kyseessä. Suhtaudun myönteisesti esittelijän joustavuuteen, kun esitimme yhteisiä Venäjää ja Keski-Aasiaa koskevia tarkistusehdotuksia. Näiden maiden edut vievät yleensä voiton, ja arvomme jäävät taka-alalle.
Euroopan unionin on muistutettava kumppaneitaan kansainvälisistä sopimuksista ja sitoumuksista, joissa nämä ovat mukana. Euroopan neuvoston esittelijänä olen todellakin sitä mieltä, että isojen maiden edut ovat etusijalla, mutta samaan aikaan olemme kovin kärkkäitä osoittamaan sormella pieniä maita. Vaatimusten pitäisi kuitenkin olla samat kaikille maille.
Toiseksi puhun vähemmän tärkeästä aiheesta, jossa haluan tuoda esille toimintatapamme kolmansien maiden kanssa, sekä sen, kuinka toimintamme vaikuttaa isäntävaltioiden ihmisoikeustavoitteisiin ja muihin tavoitteisiin ja tukee niitä. Aina on pyrittävä antamaan toivoa, eikä päinvastoin, eli että toivo otetaan pois. Kaikkia toimiamme, joihin ryhdymme ongelmien lähteiden selvittämiseksi, seurataan tarkalla silmällä. Minusta länsimaiden tuki esimerkiksi Baltian maille ja näiden tavoitteille olisi ollut tärkeää ja välttämätöntä, ja tuon tuen tosiasiallinen puuttuminen on masentavaa. Meidän olisi tältäkin osin syytä korostaa kumppaneillemme, että niiden on täytettävä velvollisuutensa.
Lopuksi haluan vielä toistaa, että mietinnössä käsitellään näitä kysymyksiä, ja kiitänkin esittelijää vielä kerran hänen korkeatasoisesta ryhmätyöskentelystään.
Hannu Takkula
(FI) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää esittelijä Valencianoa varsin hyvästä ja oikeansuuntaisesta mietinnöstä. On erittäin tärkeätä, että tällä eurooppalaisella foorumilla Euroopan parlamentissa käsitellään ihmisoikeuksia. Minun on helppo yhtyä siihen ajatukseen, minkä esittelijä nosti esille, että ihmisoikeuksien tulee olla EU:n ulkopolitiikan ydin.
Kun puhumme ihmisoikeuksista, meidän täytyy muistaa se, että ne eivät olisi vain sanahelinää tai sellaisia sanoja, joita laitetaan poliittisiin puheisiin ja eri juhlatilaisuuksiin, vaan että ne olisivat myös arkista todellisuutta niin Euroopan unionin sisällä kuin myös meidän suhteessamme muihin maihin, kolmansiin maihin.
Mitä ihmisoikeudet oikein ovat koko laajuudessaan? Itse ymmärrän niin, että ihmisoikeudet ovat aina ihmiselämän alusta lähtien ihmisen kuolemaan saakka ihmisellä olevia jakamattomia oikeuksia, aina syntymättömän lapsen oikeudesta vanhuksen oikeuksiin asti. Ne ovat naisten oikeuksia, kuten täällä on sanottu, ja lasten oikeuksia, mutta ne ovat myös vammaisten oikeuksia, sairaitten oikeuksia, vanhusten oikeuksia, kaikkien oikeuksia. On muistettava, että jokainen elämä on arvokas ja ainutkertainen. Sanoisin jopa, että jokainen elämä on pyhä, niin että kukaan ei saa riistää toisen ihmisen elämää, toisen ihmisoikeuksia.
Jos me voisimme Euroopan unionissa jakaa sen arvon, että ihmisarvo ja ihmisoikeudet voittavat aina markkina-arvon, olisimme oikealla linjalla, oikealla tiellä, mutta valitettavasti näyttää olevan niin, että monta kertaa me annamme markkina-arvon syrjäyttää ihmisoikeudet. Kiinasta on monia esimerkkejä, ne ovat nousseet tänään jo esille, ja tällä hetkellä meidän edessämme on esimerkiksi Venäjän tilanne. Mitä ovat ihmisoikeudet Venäjällä? Me näemme ne, tiedämme tapauksia nimeltä mainiten, Hodorovskista lähtien. Mitä me olemme saaneet aikaan eurooppalaisena arvoyhteisönä? Kyllä meidän eurooppalaisessa arvoyhteisössä Euroopan unionissa täytyy elää niin kuin me opetamme ja puolustaa ihmisen oikeutta, ihmisarvoja joka paikassa eli unionin sisällä, mutta myös suhteessa kolmansiin maihin ja kehitysmaihin.
Francisco José Millán Mon
(ES) Arvoisa puhemies, demokratiassa ja ihmisoikeuksien kunnioituksessa on tapahtunut valtaisaa kehitystä 1900-luvun jälkipuoliskolla ja erityisesti kolmen viime vuosikymmenen aikana, mutta paljon on vielä parantamisen varaa.
EU:n toimielimet ilmaisivat virallisesti muutama kuukausi sitten Berliinissä halunsa edistää rauhaa ja demokratiaa maailmassa Rooman sopimuksen allekirjoituksen 50-vuotispäivän kunniaksi annetussa julkilausumassa.
Meidän on toimittava ihmisoikeuskysymyksissä avoimesti sen periaatteen pohjalta, että ihmisoikeudet ovat yleismaailmallisia ja koko kansainvälisen yhteisön asia. Nämä ajatukset mainitaan selväsanaisesti New Yorkin huippukokouksessa 2005 hyväksytyssä loppuasiakirjassa.
Emme voi hyväksyä teoriaa siitä, että jotkin maat jätetään syystä tai toisesta ihmisoikeuksien valvonnan ulkopuolelle. Kyse on toisin sanoen ajatuksesta, että on olemassa hallituksia, joita ei voida vaatia kunnioittamaan vapauksia.
Haluaisin muistuttaa Nobelin palkinnon saajan Amartya Senin loistavista kirjoituksista, joissa käsitellään demokratian maailmanlaajuisia juuria ja demokratiaa yleismaailmallisena arvona. Sanalla sanoen ihmisoikeuksien edistämisen olisi oltava hyvin tärkeässä asemassa EU:n suhteissa kaikkiin kolmansiin maihin.
Vuoropuhelu on yksi väline, joten minusta olisi hyvä laatia mietintö, jolla voitaisiin edistää Euroopan unionin muiden maiden kanssa käymien ihmisoikeusvuoropuhelujen järjestelmällistä pitämistä.
Olen tyytyväinen siihen, että mietinnön 31 kohdassa kehotetaan neuvostoa varmistamaan, että vuoropuhelun aloittamisessa tai lykkäämisessä noudatetaan selkeitä kriteereitä ja että ennen vuoropuhelun aloittamista tai lopettamista laaditaan vaikutusten arviointi. Minunkaan mielestäni vuoropuheluja ei pidä pitää tavoitteena sinänsä.
Haluan lopettaa sanomalla muutaman sanan Kuubasta, jota ei mainita mietinnössä. Kuubassa valitettavasti laiminlyödään edelleen ihmisoikeuksia ja perusvapauksia. Neuvosto päätti kuitenkin hiljattain ehdottaa laajan, ihmisoikeudet kattavan vuoropuhelun aloittamista Kuuban kanssa.
On hyvin tiedossa, että parlamentin enemmistö ei hyväksy neuvoston jokseenkin arvaamatonta politiikkaa, jota se on harjoittanut kolmen viime vuoden aikana Castron hallituksen kanssa. Etusija olisi ennen muita aloitteita annettava mielestämme tiukalle vaatimukselle vapauttaa poliittiset vangit.
Ana Maria Gomes
(PT) Onnittelut kollegalleni Elena Valencianolle tärkeästä mietinnöstä, jossa esitetään konkreettisia ehdotuksia parlamentin ottamiseksi mukaan neuvoston ja komission käymiin poliittisiin ihmisoikeusvuoropuheluihin.
Kyse ei ole pelkästään pyrkimyksestä vahvistaa EU:ta maailmanlaajuisena toimijana toimielinten välisellä tasolla. Pyrkimyksenä on myös hyötyä lisäarvosta, jota Euroopan parlamentin osallistuminen ihmisoikeusvuoropuheluun voisi tuoda vuoropuhelujen asiasisältöön ja käytännön tuloksiin, joihin vuoropuhelut tuovat panoksensa kysymyksissä, joissa Euroopan eri hallitusten ja elinten vahvuus ja erot ovat valitettavasti hyvin ristiriitaisia Euroopan parlamentin sitoumuksen ja merkittävän johtajuuden kanssa, sillä Euroopan parlamentti edustaa Euroopan kansalaisten ääntä.
On myönnettävä, että EU:n uskottavuutta vähentävää epäjohdonmukaisuutta ilmenee paljon. Vielä tämän aamuisessa terrorismin vastaisessa keskustelussa arvostelin Euroopan hallituksia siitä, että ne tekevät yhteistyötä kidutuksella kauppaa käyvän Bushin hallinnon kanssa.
Pohtikaamme myös EU:n kehitysyhteistyöpolitiikkaa, jonka tarkoituksena on edistää hyvää hallintotapaa ja siten ihmisoikeuksia. Nykyinen puheenjohtajavaltio Portugali aikoo jopa tältä osin vahvistaa EU:n suhteita Afrikkaan. Miksi komissio ja neuvosto eivät hyödynnä edes niiden käytössä jo olevia välineitä, kuten Cotonoun sopimusta, jossa on erityisiä ihmisoikeusartikloja?
Etiopian 77-miljoonaiselle väestölle ja vielä useammalle miljoonalle afrikkalaiselle on jo käynyt selväksi, ettei EU ota Cotonoun sopimusta vakavasti. Etiopiassa vuoden 2005 vaalien - joiden valvonnasta EU vastasi - jälkeen vangitut 38 Etiopian parlamenttiin valittua jäsentä, lehtimiestä ja ihmisoikeusaktivistia on hiljattain vapautettu parlamentin jatkuvan painostuksen ansiosta, kun neuvosto on saamaan aikaan ollut käsittämättömästi hiljaa.
Netsanet Demissie ja Daniel Bekele muun muassa ovat kuitenkin edelleen vangittuina. Voivatko he enää koskaan uskoa Cotonoun sopimukseen tai EU:hun? Toimimattomuudesta tai jopa vastenmielisestä EU:n edustajien harrastamasta mielistelystä riittää esimerkkejä kautta maailman, Addis Abebasta Pekingiin, Moskovasta Riyadhiin ja Teheranista Havannaan.
Toivokaamme, että uutiset, joiden mukaan eräs Euroopan komission jäsen olisi pyydellyt hiljattain Sudanin hallitukselta anteeksi välttääkseen paikallisen komission edustuston edustajien karkotuksen, osoittautuvat perättömiksi.
Anna Ibrisagic
(SV) Arvoisa puhemies, EU:n suhteet muuhun maailmaan ovat entistäkin tärkeämpiä maailmassa, jossa demokratia ja ihmisoikeudet eivät aina ole itsestään selviä, kuten eivät ole aina naapurimaissamme tai toisinaan maissa, jotka eivät kuulu EU:hun mutta ovat silti osa Eurooppaa. Kaikki suhteet, olipa kyse sitten tapaamisista, vuoropuheluista tai sopimuksista, tarjoavat meille mahdollisuuden puolustaa arvojamme ja asettaa vaatimuksia maille, jotka eivät vieläkään ymmärrä humaanisuuden, ihmisoikeuksien ja demokratian merkitystä.
Tänään käsittelemämme mietintö on pohjimmiltaan hyvä. Se tuo esille vaikeuksia, joita syntyy käsiteltäessä ihmisoikeuksiin liittyviä sanamuotoja ja asenteita, mutta minusta mietintö olisi voinut olla kriittisempi asenteissamme esimerkiksi Kiinaa tai Venäjää kohtaan. Velvollisuutemme on olla kriittinen sellaisia maita kohtaan, jotka eivät kunnioita ihmisoikeuksia ja joissa ei vallitse demokratia. On ehdottoman tärkeää voida kritisoida itseään demokratioina pitäviä maita paitsi oman uskottavuutemme takia myös kaikkien niiden ihmisten kannalta, jotka elävät noissa maissa ja joilla ei ole edes mahdollisuutta esittää kritiikkiä.
Demokratia ja ihmisoikeudet ovat itsestään selviä asioita EU:ssa, ja siksi meillä on toisinaan taipumus ajatella, että ne ovat olleet olemassa aina ja että ne ovat olemassa myös nyt ja tulevaisuudessa. Me diktatuurissa syntyneet kuitenkin tiedämme, että demokratian ja ihmisoikeuksien puolesta on taisteltava jatkuvasti. Ei riitä, että vain toteaa, että ihmisoikeustyö on käynnissä ja että tilanne on parantumassa. Myös tehtävää on paljon, kuten me niin usein sanomme. Meidän on oltava vuoropuheluissamme sekä kritiikissämme että vaatimuksissamme entistäkin selkeämpiä ja täsmällisempiä, ja meidän on ryhdyttävä puhumaan asioista niiden oikeilla nimillä, jos haluamme jättää lapsillemme paremman maailman.
Pierre Schapira
(FR) Arvoisa puhemies, näin myöhään moni asia on jo sanottu, mutta haluan luonnollisesti kiittää Elena Valencianoa tästä mietinnöstä. Se on tärkeä askel EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan avoimuuden ja tehokkuuden lisäämisessä ihmisoikeusasioissa.
Käytän keskustelun tarjoaman tilaisuuden hyväkseni kehottaakseni neuvoston ja komission edustajia parantamaan toimielinten välistä yhteistyötä. On nimittäin hyvin tärkeää luoda neuvoston, komission ja parlamentin välille vuoropuhelu, jonka avulla on mahdollista parantaa ihmisoikeusalalla toteutettujen toimien koordinointia ja estää ristiriitoja ja päällekkäisyyksiä häiritsemästä sanomaamme ulkomaailmalle.
Tämä on valitettavasti jatkuvan uutisoinnin aihe. Konkreettisena esimerkkinä mainittakoon Burma, jota koskeva EU:n politiikka on käsittämätön ulkomaailmalle. EU:n jäsenvaltiot ovat sitoutuneet yhteiseen kantaan kansallisen sovinnon, demokratian ja ihmisoikeuksien hyväksi, mutta todellisuudessa EU:n jäsenvaltiot ovat erimielisiä ja siten ponnettomia kannassaan, jolla ei ole mitään vaikutusta Burman hallitukseen.
Poliittisessa mielessä Euroopan unionilla ei ole selkeää strategiaa. Keskitymme vain humanitaariseen apuun, joka on toki välttämätön mutta ei riittävä. Emme ole ottaneet kantaa siihen, miten YK:n turvallisuusneuvoston olisi suhtauduttava Burman tilanteeseen, emmekä ole tarjonneet tukea päätöslauselman laatimiseen. Kaiken lisäksi komissio on vähentänyt tukeaan Burman ihmisoikeustilanteen ja demokratian edistämiseen pyrkiville hankkeille. Toisin sanoen Euroopan unioni ei ole hyödyntänyt vaikutusvaltaansa myönteisesti ja tehokkaasti edistääkseen ja tukeakseen demokratiaa ja ihmisoikeuksia Burmassa.
Hiljattain epäonnistuneet kehotuksemme burmalaisen Nobelin rauhanpalkinnon saajan Aung San Suu Kyin vapauttamiseksi ovat osoitus tästä. Silti parlamentti myönsi hänelle Sakharovin palkinnon vuonna 1990. Tämä esimerkki on täydellinen osoitus siitä, että kolmen toimielimemme on työskenneltävä yhdessä yhtenäisen ja ymmärrettävän ihmisoikeuspolitiikan harjoittamiseksi.
Luís Queiró
(PT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, käsittelemämme mietintö ansaitsee tukemme ennen kaikkea siksi, että siinä käsitellään hyvin monipuolisesti ja yksityiskohtaisesti Euroopan unionin ulkosuhteille erittäin tärkeää aihetta, minkä vuoksi haluan kiittää esittelijää.
Pahin, mitä voisi tapahtua Euroopan unionin sitoumukselle edistää kokonaisvaltaisesti ihmisoikeuksia, olisi se, että siitä tulisi erillinen, muista aiheista erillään käsiteltävä kysymys. Vaihtoehto ja minusta oikea valinta olisi se, että ihmisoikeuksien edistäminen nähtäisiin sekä eettisenä velvollisuutena - ja tämä täysin itsestään selvistä syistä - että EU:n oman edun mukaisena tehtävänä, sikäli kuin ihmisoikeusrikkomuksiin liittyvä epävakaus, siirtolaisvirrat sekä poliittiset ja sotilaalliset jännitteet synnyttävät kriisejä, jotka tekevät maailmasta entistä vaarallisemman.
Olen siis samaa mieltä peruskysymyksestä, mutta meidän olisi syytä tarkastella metodeja. Jos EU haluaa ylläpitää suhteita vain puolustamiamme ihmisoikeuksia kunnioittaviin maihin, meillä olisi tiiviit suhteet vain muutamiin maihin. Sitä vastoin jos Euroopan unioni valitsisi aina taloudellisten, energiaa koskevien, geostrategisten ja muiden etujen realismin, se huomaisi pian, että suoranaisten etujen puolustamisen sijaan se vain loisi lisää vaaratekijöitä tulevaisuuteen.
Meidän olisi toivottava yhtenäistä EU:n strategiaa, joka kattaisi konkreettisen ja mitattavissa olevan ihmisoikeuksien edistämisen EU:n ulkopoliittisella asialistalla. Emme voi osoittaa budjettivaroja arvioimatta niiden käytön tuloksia tai lausua kauniita sanoja ehdotuksista, jotka eivät koskaan toteudu.
Seuraava EU:n ja Afrikan välinen huippukokous tarjoaakin tilaisuuden, jota ei pidä hukata. Jos haluamme, ja me haluamme, auttaa Afrikkaa ja afrikkalaisia, meidän on oltava avokätisiä ja vaativia samassa mitassa. Emme saa pettää itseämme ja luulla, kuten totesin, että voimme luoda suhteet vain perusarvoja kunnioittaviin maihin, vaan meidän on säilytettävä vakauksemme, että ihmisoikeusasia on osa noiden maiden kanssa harjoittamaamme suhdepolitiikkaa. Muutoin antaisimme periksi diktatuureille ja hyvän tahdon viestin sijasta viestittäisimme poliittisen kyvyn ja neuvottelutaidon puutteesta.
Arvoisa puhemies, entistä parempi maailma olisi turvallisempi maailma. Eurooppa ei saa sotkea diplomatiansa pehmeää valtaa kuvitteelliseen valtaan, tai vielä pahempaa, vallan puutteeseen.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Kiitän lämpimästi esittelijää Elena Valencianoa hänen erinomaisesta mietinnöstään, jossa hän esittää muutamia erittäin tärkeitä ehdotuksia. Samalla haluan huomauttaa muutamista puutteista, jotka eivät johdu esittelijästä, vaan Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin käsitteellisistä virheistä.
Esimerkiksi Kiinan kohdalla kritisoimme aivan oikeutetusti Kiinan ihmisoikeusloukkauksia tai uskonnonvapauden rajoittamista, mutta emme mainitse koskaan niitä 700 miljoonaa kylissä asuvaa ihmistä, jotka ovat vailla sosiaaliturvaa ja eläkettä. Haluankin kysyä: eikö tämä ole tärkeä ihmisoikeus? Listaa voisi jatkaa. Kiinan kansallisia vähemmistöjä koskevasta kysymyksestä ei ole yhtään mainintaa koko mietinnössä.
Euroopan unionin olisi nyt lopultakin herättävä siihen tosiasiaan, että jos se haluaa vakautta Länsi-Balkanin maihin tai muuhun maailmaan, sen on käsiteltävä rehellisesti kansallisten vähemmistöjen ongelmaa. Parlamentin olisi syytä osallistua useisiin Euroopan neuvoston seminaareihin oppiakseen edes sen, että ihmisoikeudet ja vähemmistöjen oikeudet ovat kaksi täysin eri asiaa!
En voi hyväksyä sitä, ettei mietinnössä mainita sanallakaan kansallisten vähemmistöjen, siirtolaisvähemmistöjen tai Länsi-Euroopan siirtolaisvähemmistöjen ongelmaa. Juuri tänään totesin täällä parlamentissa, että uusien vähemmistöjen kotouttaminen on kriisissä Ranskassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Alankomaissa. Jos Euroopan parlamentti ja Euroopan unioni eivät siis muuta näkökantaansa, ne eivät kykene hoitamaan kansainvälisiä ongelmia ja konflikteja, eikä niillä ole moraalisia perusteita arvostella Kiinaa. Meidän on ensin siivottava oma tonttimme ja hoidettava oma ratkaisematon vähemmistöongelmamme täällä Euroopassa.
Tunne Kelam
(EN) Arvoisa puhemies, EU:n vuoropuhelut kolmansien maiden kanssa eivät ole olleet tarpeeksi johdonmukaisia, mikä saattaa heikentää EU:n ihmisoikeuspolitiikan uskottavuutta. Nämä ovat mietinnön kaksi päätelmää.
Viestimme komissiolle ja neuvostolle on siten hyvin selvä: ihmisoikeuskysymykset on liitettävä käytännön politiikantekoon. Toisin sanoen strategiset tai geopoliittiset edut eivät saa sanella ihmisoikeuksia.
Suurin haaste on näiden jalojen päämäärien toteuttaminen nykyisissä suhteissamme. EU:n suhteissa Kazakstanin diktatuuriin on selvästi havaittavissa etu- ja näkemysristiriita. Ilmaistessamme oikeutetusti huolemme Kiinan ja Venäjän tilanteesta, olisi syytä pohtia, ovatko toistaiseksi käydyt vuoropuhelut todella parantaneet näiden maiden tilannetta.
Lisäksi Venäjän olisi lopetettava väitteet siitä, että EU:n ja Venäjän kumppanuus perustuu yhteisiin arvoihin. Väite tuntuu nykytilanteessa jopa ironiselta. Asioista on puhuttava niiden oikeilla nimillä, sillä Putinin Venäjä on luultavasti samassa tilanteessa kuin Hitlerin Saksa oli 1930-luvulla.
Jos emme ota näitä tosiasioita esille kaikkien EU:n päättäjien ja vallanpitäjien kanssa, olemme osasyyllisiä Venäjän räikeisiin ihmisoikeusrikkomuksiin.
Samaan aikaan Schröder on kehottanut EU:ta välttämään liiallisten ihmisoikeus- ja demokratiavaatimusten asettamista Venäjän harteille. Valitettava tosiasia on, ettei EU ole vieläkään tarpeeksi luja yrittäessään parhaansa mukaan tasapainotella ihmisoikeuskysymyksen ja taloudellisten ja strategisten etujensa välillä.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Ihmisoikeusvuoropuheluun ei koskaan voida kiinnittää liikaa huomiota. Siksi haluankin kiittää puhujaa, joka esitti monia ehdotuksia ja arvioita. Euroopan parlamentti haluaa ja voi osallistua nykyistä aktiivisemmin neuvoston ja komission kolmansien maiden kanssa harjoittamaan ihmisoikeusvuoropuheluun, sillä parlamentilla on tarvittavat voimavarat ja kokemusta. Euroopan parlamentin jäsenten luovuus ja riippumattomuus voivat tuoda oman lisänsä komission ja neuvoston todellisuudentajuun. Olisi syytä puhua vieläkin äänekkäämmin ihmisoikeusaktivistien asemasta ja ympäristöstä, jossa he työskentelevät, sekä myös taloudellisista, sosiaalisista ja ekologisista ihmisoikeuksista. Vaikka EU:n ja Yhdysvaltojen suhteita varjostavat Irakin sota ja Guantanamon vankileiri, suhteet ovat kuitenkin terveet, koska meillä on yhteiset arvot. Kaasu- ja öljyputket yhdistävät EU:ta ja Venäjää, mutta energialähteet ja kaupalliset edut eivät saa heikentää ihmisoikeusvuoropuhelua. Tämä suuri ja tärkeä maa etsii kansallista aatetta ja erityistä tietä. Tältä osin voisin mainita erään Moskovassa esitetyn ajatuksen: luulimme aiemmin erheellisesti, että olemme oikealla tiellä Venäjän suhteen. Nyt me luulemme erheellisesti, että olemme erityisellä tiellä. Ei kukaan kiistä Venäjän oikeutta valita erityinen tie, jos kansalaisten enemmistö sitä haluaa. On kokonaan toinen asia, jos tähän liittyy sanan- ja lehdistönvapauden ja kansalaisjärjestön toiminnan rajoituksia tai poikkeuksia tietyille puolueille. Valko-Venäjän kanssa ei ole pyritty ihmisoikeusvuoropuheluun. Uskon kuitenkin, että sekä Valko-Venäjän ihmisoikeusaktivistit että EU toivoisivat vuoropuhelua. Sama syy, jonka vuoksi niin aktiivisesti kritisoimme Valko-Venäjää, pätee myös muutamiin Keski-Aasian ja eteläisen Kaukasuksen maihin, jotka ovat jopa mukana Euroopan naapuruuspolitiikassa. Tappioiden pelko tai öljyn ja kaasun havittelu eivät kuitenkaan saa pehmentää suhtautumistamme ihmisoikeusrikkomuksiin.
Geoffrey Van Orden
(EN) Arvoisa puhemies, täytyy myöntää, ettei mietinnön lukeminen ollut helppoa. Se oli liian pitkä ja siinä oli liikaa toistoa, vaikka aihe onkin tärkeä.
Olen todellisten ihmisoikeuksien vankka puolustaja. Minun on kuitenkin myönnettävä, että minulla oli vaikeuksia ihmisoikeuskäsitteen venyttämisen kanssa, kun se kattoi lähes kaikki inhimillisen toiminnan ajateltavissa olevat näkökohdat: yhteiskunnalliset, ympäristölliset, taloudelliset ja kulttuuriset oikeudet, vain muutaman moneen kertaan toistetun oikeuden mainitakseni.
Ihmisoikeusloukkaukset kaikkialla maailmassa eivät kuitenkaan koskaan ole saaneet yhtä paljon huomiota kuin nykyisin. Paradoksaalista kyllä, tämä ei kuitenkaan ole saanut aikaan parannusta monissa maissa, joissa ihmisoikeuksia loukataan eniten. EU:lla on merkittävä rooli oikeusvaltion periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioituksen edistämisessä, mutta sen taipumus polkea omia sääntöjään ei rohkaise uudistuksiin pahimmissa järjestelmissä. Tässä viittaan erityisesti Zimbabween ja Burmaan, joita koskevaa EU:n määräämää matkustuskieltoa ja joihin kohdistettuja sanktioita on valheellisin perustein katsottu useaan otteeseen sormien läpi. Ja sitten me ihmettelemme, mikseivät toimemme pure ja miksi tyrannit nauravat meille!
Moni Afrikan maa on laiminlyönyt velvoitettaan noudattaa hyvää hallintotapaa. Ei ole mikään ihme, jos EU:n keskustelukumppanit eivät lähetä tästä selkeää viestiä.
Olemme jo vuosikausia yrittäneet turhaan saada muita Afrikan maita mukaan parantamaan Zimbabwen oloja. Tällä välin maa on joutunut taloudelliseen kaaokseen, ja miljoonat kansalaiset on jätetty näkemään nälkää ja puutetta Mugaben julkean diktatuurin armoille.
Nyt näyttää siltä, että EU aikoo jälleen rikkoa omia sääntöjään ja kutsua Mugaben tai muita kokouskiellon saaneita Zimbabwen hallituksen ministereitä EU:n ja Afrikan väliseen huippukokoukseen, joka järjestetään joulukuussa Lissabonissa.
Kirjoitin tästä Portugalin pääministerille 3. heinäkuuta, mutten ole vieläkään saanut vastausta. Koska neuvosto ei ole tänään paikalla, kenties puheenjohtajavaltio voisi ottaa selvää, mitä neuvosto aikoo tehdä tässä asiassa? Kuulin eilen, että ulkosuhteista vastaava komission jäsen
Benita Ferrero-Waldner olisi sanonut, että komissio kutsuu ehkä ulkoministerin Mugaben sijasta! No, mutta hänkin on saanut kiellon osallistua huippukokoukseen, hän on numero 83 kiellon saaneiden luettelossa. Voisiko siis joku kertoa meille, miten tässä asiassa toimitaan?
Gabriela Creţu
(RO) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, naisten oikeudet ovat olennainen ja luonnollinen osa ihmisoikeuksia, mitä on turha toistaa. Käytäntö osoittaa, että tämä asia sivuutetaan näkyvästi. Olemme hiljattain laskeneet viivästykset vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa, jossa naiset ovat paitsi kohderyhmä myös tärkeitä tekijöitä prosessin vauhdittamiseksi.
Komissiota ja neuvostoa kehotetaan Elena Valencianon erinomaisessa mietinnössä ottamaan sukupuolinäkökohdat huomioon vuoropuhelussa kumppanuusmaiden kanssa. Vuoropuhelussa on kuitenkin vähintään kaksi osapuolta, joista me olemme toinen. Katsomme, että naisten oikeuksien edistämiseen ja puolustamiseen tähtäävien toimien tehokkuus sekä toimien toteutuksen valvonta riippuvat myös eurooppalaisista puolueista, elimistä ja hallitustemme mielenkiinnosta sukupuolikysymyksiä kohtaan. Se riippuu siitä, miten edellä mainitut täyttävät sukupuolten tasa-arvoa koskevissa toimintaohjeissa asetetut tavoitteensa.
Meidän ei tarvitse keksiä monimutkaisia indikaattoreita huomataksemme, että Euroopan unionissa on hallituksia, joissa ei ole naisedustajia, tai hallituksia, jotka puolustavat kritiikittömästi naisten oikeuksia loukkaavia perinteitä ja käytäntöjä. Me kaikki tiedämme, että päätös ihmisoikeusvuoropuhelun aloittamisesta perustuu useisiin neuvoston määrittämiin kriteereihin, kun kumppanuusmaan tilannetta pidetään joiltakin osin huolestuttavana.
Jopa kaikkein optimistisimmassa tapauksessa, jossa kaikki neuvoston jäsenet kannattavat naisten oikeuksia, ihmettelen, minkälaisen esimerkin annamme maalle, jolta vaaditaan toimia, jotka koskevat miesten ja naisten edustusta poliittisissa rakenteissa. Valitettavasti tämä huomautus pätee myös Euroopan parlamenttiin, jossa suhtaudutaan suurella varauksella siihen, että omien rakenteidemme uudistuksessa varmistetaan tasapuolinen sukupuolijakauma.
Vaadimme EU:n toimielimiltä ja jäsenvaltioilta, että puheet ja teot vastaavat toisiaan. On tärkeää säilyttää yhteisön politiikan ja välineiden välinen yhdenmukaisuus niin, ettei niillä vahingoiteta naisten voimavaroja koskevia toimia kumppanuusmaissa. Naisten oikeuksista puhuminen on tärkeää, mutta vielä tärkeämpää on antaa heidän itsensä puhua poliittisen ilmapiirin ja rauhanprosessin parantamiseksi ja korruption vähentämiseksi kaikkialla maailmassa.
Bogusław Sonik
(PL) Arvoisa puhemies, esitetty mietintö saa täyden tukeni, etenkin koska se käsittelee ongelmaa, joka on vaikea unionissa ja kautta maailman. Kolmansien maiden kanssa käytävien ihmisoikeuksia koskevien vuoropuhelujen ja kuulemisten laatu riippuu lähinnä toiminnan yhtenäisyydestä ja avoimuudesta. Haluaisin korostaa, että vuoropuhelun hyödyn maksimointiin pyrittäessä on tiivistettävä yhteistyötä erityisesti asioissa, joissa unionin päätöksentekokolmikko tekee päätöksiä. Tavoitteet, joihin halutaan päästä, on määriteltävä tarkoin.
Ehdotettu yhtenäisyyden lisääminen olisi ulotettava myös yleiseen käytäntöön erottaa ihmisoikeusvuoropuhelu kahdenvälisistä suhteista. Mietinnössä tosin korostetaan Kiinan kohdalla, että tällainen teeskentely olisi saatava loppumaan. Venäjän-suhteissa tätä ei kuitenkaan painoteta tarpeeksi. Ihmisoikeuksiin soveltamiemme kriteerien olisi oltava selkeitä kaikkien maiden kohdalla, ja mikä tärkeintä, niiden olisi oltava yhteneväisiä.
Valitettavasti tätä sääntöä rikotaan kovin usein. Yleisesti hyväksyttyjä normeja sovelletaan valikoivasti riippuen toimista saadusta palautteesta. Tämä näyttää pätevän Venäjään, jonka tärkein kauppakumppani Euroopan unioni on, kuten olen todennut. Tästä hyötyvät eittämättä molemmat osapuolet. Emme voi kuitenkaan sallia, että ihmisoikeuskysymys suhteellistetaan hyvien kauppasuhteiden kustannuksella. Toivon, ettei minun tarvitse muistuttaa teitä siitä, että kidutukset ja rotuvainot ovat arkipäivää Venäjän federaatiossa, kuten myös Tšetšeniassa. Toimittajat ilman rajoja -järjestö on listannut Venäjän 147. sijalle lehdistönvapaudessa, mikä on pelottavan lähellä esimerkiksi Kiinan ja Pohjois-Korean sijoituksia.
Seuraukset, joista puhun, liittyvät myös Kuubaan, jota ei kylläkään mainita mietinnössä. Venäjän tärkein kauppakumppani Euroopan unioni näyttää Venäjän tavoin sulkevan silmänsä Kuuban tapahtumilta. Erityisiin toimiin ei ole ryhdytty kesäkuussa annetusta päätöslauselmasta huolimatta. Saamme aika ajoin lukea Euroopan parlamentin vaatimuksista tai valituksen aiheista, mutta pohdimmeko, mitä sen jälkeen tapahtuu? Saharovin palkintoa ei ole vieläkään myönnetty Havannan Women in White -järjestölle.
Ihmisoikeuskysymykseen kuuluu tärkeänä osana myös tarve tehostaa välinettä, jolla hallitaan taloudellisen avun myöntämistä oppositiolle maissa, joiden demokratiassa on toivomisen varaa. Haluan korostaa erityisesti tarpeiden oikean määrittelyn merkitystä. Oppositioryhmittymiä leimaa usein järjestäytymisen puute. Meidän on tehtävä kaikki voitavamme sen varmistamiseksi, että raha kohdistetaan oikeille ihmisille eikä valtaapitäville. Uskokaa minua, sillä tiedän omasta kokemuksestani, että nämä ihmiset arvostavat paljon enemmän toimintaa kuin päätöslauselmia tai lupauksia.
Haluan hyödyntää tätä ihmisoikeuskeskustelua kiinnittääkseni huomionne Lähi-idän maiden kristittyjen tilanteeseen, josta olemme saaneet hälyttäviä uutisia. Viime elokuussa kaksi Lähi-idän kristittyjen liiton jäsentä pidätettiin, ja heitä syytettiin aggressiivisten islaminvastaisten viestien levittämisestä. Algerian hallitus puolestaan on rajoittanut ei-muslimien uskonnonvapautta, millä on ollut suoranaisia vaikutuksia Algerian kristittyihin. Yhä radikaalisimmaksi muuttuneiden muslimien harjoittama sorto vaikeuttaa kristittyjen elämää myös esimerkiksi Irakissa, Egyptissä ja Libanonissa.
Joe Borg
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, arvostan mietinnöstä käytävää keskustelua, joka on osoitus parlamentin sitoutumisesta ihmisoikeuskysymykseen.
Haluaisin keskustelun innoittamana välittää komission ajatuksia suosituksista lisätä ihmisoikeusvuoropuhelun avoimuutta ja lisätä Euroopan parlamentin ja kansalaisyhteiskunnan järjestöjen osallistumista vuoropuhelujen ja kuulemisten kaikkiin vaiheisiin, mihin monet puhujat ovatkin viitanneet.
Vaikka osa mietinnön suosituksista on jo osa normaalia käytäntöä, kuten esimerkiksi tiedotustilaisuuksia ja tietojen antamista koskevat suositukset, kolmen toimielimen olisi syytä kartoittaa muita ehdotuksia ja ratkaisuja ottamalla samalla huomioon EU:n oikeuskehys sekä parlamentin ja komission väliset järjestelyt, joista on sovittu toukokuussa 2005 tehdyssä puitesopimuksessa.
Tätä työtä olisi tehtävä käytännönläheisesti. Tämä tarkoittaa yhtäältä sitä, ettemme piiloudu sääntöjen taakse tai vetoa ”tavanomaiseen toimintaan”, ja toisaalta sitä, että arvioimme tarkoin poliittiset mahdollisuudet ja avoimuuden lisäämisen vaikutukset vuoropuhelun tehokkuuteen sekä kolmansien maiden valmiuteen aloittaa vuoropuhelu.
Vaikutukset varsinaiseen vuoropuheluun ja suhteisiin kolmansien maiden kanssa olisi punnittava tarkoin, jotta Euroopan unioni ei menetä tehokasta välinettä.
Uskon joka tapauksessa, että löydämme sopivat järjestelyt, joilla vastataan tiedottamisen tarpeeseen ja varmistetaan kyseisen välineen tehokkuus ja lisätään sitä.
Komissio katsoo tarpeesta sisällyttää ihmisoikeudet kauppasopimuksiin ja alakohtaisiin sopimuksiin, ettei ihmisoikeuslauseketta tarvitse toistaa assosiaatio-, kumppanuus- ja yhteistyösopimuksissa tai alakohtaisissa sopimuksissa.
Ihmisoikeuslausekkeen puuttuminen alakohtaisista sopimuksista ei estä komissiota järjestämästä ihmisoikeuksia koskevia kuulemisia kolmansien maiden kanssa tai käyttämästä muita Euroopan unionin ihmisoikeusvälineitä.
Komissio haluaa muistuttaa parlamenttia demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevista yhteistyöohjelmista, että uuteen välineeseen eli EU:n demokratia- ja ihmisoikeusaloitteeseen sisältyy erityisiä varoja, jotka on suunnattu tässä keskustelussa mainittujen ongelmallisten maiden, kuten Kuuban ja Burman/Myanmarin hankkeisiin.
Saanen korostaa ihmisoikeuksien yleismaailmallisuudesta, että Euroopan unioni hyväksyy periaatteen, että kaikki ihmisoikeudet ovat yleismaailmallisia, jakamattomia ja toisistaan riippuvaisia.
Ihmisoikeuksia käsitellään tämän Wienin maailmankonferenssissa julistetun periaatteen pohjalta kokonaisvaltaisesti, oikeudenmukaisesti ja tasapuolisella painotuksella. Tämä ei tietenkään poissulje sitä, että jotkin tietyt oikeudet voivat saada istunnossa enemmän huomiota kuin toiset senhetkisen tilanteen vuoksi tai siksi, että vuoropuhelukumppanimme ovat valmiita käsittelemään tiettyä aihetta.
Komissio on erityisen tyytyväinen siihen, että mietinnössä on useita naisten oikeuksia ja naisten osallistumista ihmisoikeusvuoropuheluun koskevia suosituksia. Meidän on kuitenkin muistettava myös muiden väestöryhmien oikeudet, jotka ansaitsevat huomiota.
Vaalitarkkailutehtävistä on sanottava, että komissio yhtyy näkemykseen, että poliittinen vuoropuhelu ja erityisesti ihmisoikeusvuoropuhelu tarjoavat mahdollisuuden kehottaa kumppanuusmaita valvomaan EU:n vaalitarkkailijoiden antamien suositusten täytäntöönpanoa. Komissio on tältä osin ajanut myös Euroopan unionin edustustojen päälliköiden jatkuvaa sitoutumista.
Valvonta olisi kohdistettava poliittisten viranomaisten ja vaaliviranomaisten toimintaan, kansalaisyhteiskunnan aktiiviseen rooliin sekä demokratian edistämiseen, ja myös vaaliuudistukseen.
Komissio ei ole vakuuttunut tarpeesta ottaa käyttöön tähän tarkoitukseen suunniteltu erillinen vaalien jälkeinen menettely. Komissio katsoo, että tuki, vuoropuheluvälineet ja valvontamekanismit, joita tarvitaan vaalien jälkeisten strategioiden ja demokratian tukemisen varmistamiseen, ovat jo olemassa, ja että näitä mekanismeja olisi hyödynnettävä edelleen.
Jäsen Geoffrey Van Ordenin kysymyksestä voin sanoa, että välitän hänen huolensa ja kysymyksensä komission jäsenelle Benita Ferrero-Waldnerille, joka vastaa hänelle varmasti.
Lopuksi saanen todeta, että olen pannut merkille monet muut erityiset huomiot eri tilanteista. Voin vakuuttaa, että huomiot välitetään komission jäsenelle Benita Ferrero-Waldnerille, joka ottaa ne varmasti asianmukaisesti huomioon.
Puhemies
(DE) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina 6. syyskuuta 2007.
Kirjalliset kannanotot (työjärjestyksen 142 artikla)
Alessandro Battilocchio  
kirjallinen. - (IT) Haluan kiittää vilpittömästi esittelijää hänen työstään, sillä kansainvälisessä vuoropuhelussa on minusta elintärkeää harjoittaa yhtenäistä EU:n politiikkaa ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevissa kysymyksissä. Taloudellisiin ja strategisiin etuihin perustuvat perustelut ovat itse asiassa vieneet liian usein voiton parlamentissa julistetuista hyvistä aikeista ja eurooppalaisista arvoista. EU kiinnittää kolmansien maiden kanssa tehdyissä taloudellisissa ja kaupallisissa sopimuksissa tai WTO:n neuvotteluissa toisinaan liian vähän huomiota EU:n ulkopuolisten maiden työntekijöiden, vähemmistöjen, naisten ja lasten oikeuksiin. Tämä tekee EU:sta osasyyllisen julmuuksiin ja sietämättömiin käytäntöihin. Euroopan sosiaali-, talous- ja energiapolitiikka, jonka ansiosta EU on entistäkin riippumattomampi henkilöstö- energiaresursseista, voisi auttaa Eurooppaa pääsemään irti tietyistä geopoliittisista siteistä, jotka pakottavat sen toisinaan vaikenemaan ihmisoikeusasioissa. Myös monet EP:n päätöslauselmat ja julkilausumat kaikuvat usein kuuroille korville. Tämän vuoksi on tärkeää, että sekä neuvosto että komissio kiinnittävät nykyistä enemmän huomiota Euroopan parlamentin jäsenten vetoomuksiin, sillä he antavat äänen sellaisten ihmisten tai etnisten ryhmien pyynnöille, jotka muutoin jäisivät kaikkien viestintäkanavien ulottumattomiin.
Hanna Foltyn-Kubicka  
kirjallinen. - (PL) Se, että mietinnössä kehotetaan neuvostoa ja komissiota varmistamaan parlamentin nykyistä täysipainoisempi osallistuminen ihmisoikeusvuoropuhelujen valmisteluun ja seurantaan, ansaitsee erityisen kiitoksen monen muun mietinnön hyvän puolen lisäksi. Euroopan unionihan on toimielin, jonka ihmisoikeuslausuntoja arvostetaan suuresti kaikkialla maailmassa.
On muistettava, että unionin ulkopuolisten maiden kanssa käytävä vuoropuhelu ei saa olla päämäärä sinänsä. Olisi ehdottomasti korostettava, ettei ihmisoikeuksia pidä sotkea neuvotteluihin tai diplomaattiseen tai taloudelliseen tinkimiseen. Näiden oikeuksien rikkomista ei voida sallia, ja Euroopan unionin ja sen virastojen on ehdottomasti puolustettava tätä periaatetta unionin toimintaa ohjaavien historiallisten, kulttuuristen ja moraalisten arvojen pohjalta.
Meidän on ennen kaikkea pyrittävä vaikuttamaan jatkuvasti ja johdonmukaisesti Venäjän tai Kiinan kaltaisiin maihin, joiden kanssa järjestelmällistä vuoropuhelua on käyty jo jonkin aikaa. Perättäisillä kuulemiskierroksilla on tärkeää valvoa sopimusten tuloksia ja sopimusvelvoitteita, sillä vain siten todellinen edistys on mahdollinen. Tältä osin on mieluisaa huomata, että mietinnössä mainitaan kysymyksiä, joissa näillä mailla on vielä paljon tehtävää. Valitettavasti tämänkaltaisia ongelmia on vielä paljon.
