AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen toiminta vuonna 2006 (keskustelu) 
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Thierry Cornillet'n laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen toiminnasta vuonna 2006.
Thierry Cornillet 
Arvoisa puhemies, esittelen teille muutamia lukuja, jotka koskevat yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen toimintaa vuonna 2006. Edustajakokous kokoontui sääntöjensä mukaisesti kaksi kertaa, Wienissä ja Bridgetownissa. Totean tässä välissä lyhyesti Bridgetownista sen, että Bridgetown sattuu sijaitsemaan Barbadoksella ja että Barbadosta pidetään matkailukohteena, kuten koko Karibian aluetta. On selvää, että lehdistö iski kyntensä tähän kokoukseen väittäen, että Euroopan parlamentin jäsenet olivat lähteneet huviretkelle Karibialle. On varsin vaikeaa saada yhteinen edustajakokous toimimaan matkustamatta sen jäsenmaihin. Sattumalta vain on niin, että Karibian ja Tyynenmeren maihin ja jopa Afrikan maihin kuuluu sellaisia maita, joissa matkailu on tärkeää taloudellista toimintaa. Onko tämä syy olla menemättä niihin? Kyseisten maiden välttely olisi epäkohteliasta ja antaisi vääristyneen kuvan AKT-maiden toiminnasta.
Toisen tilastotiedon mukaan kokous antoi yhdeksän päätöslauselmaa. En luettele niitä kaikkia vaan panen ainoastaan merkille, että joissakin niistä korostettiin tulevaisuuden ongelmia kuten matkailua ja kehitystä, lintuinfluenssaa ja AKT-maiden energiaongelmia. Seuraavan tilastotiedon mukaan edustajakokous muodosti seitsemän yhteistä valtuuskuntaa, joista yksi - matka Maltalle ja Teneriffalle - lisäsi tietoa muuttoliikettä koskevista ongelmista.
Korostan joitakin näkökohtia, jotka liittyvät vuoden aikana toteutettuihin toimiin. Mainittakoon valtiosta riippumattomien toimijoiden mukaantulo ja etenkin niiden lisääntynyt osallistuminen yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen toimintaan. Tämä on pelkästään myönteistä kehitystä, vaikka nämä toimijat järjestävätkin usein rinnakkaistapahtumia. Olipa miten tahansa, niiden osallistuminen täydentää epäilemättä hyödyllisellä tavalla edustajakokouksen työtä. Minulla on ollut kunnia toimia näistä asioista vastaavana varapuheenjohtajana. Toimikauteni kestää työvaliokunnan seuraavaan kokoukseen saakka, ja mielestäni tämän tehtävän hoitaminen on tärkeää.
Toinen kohta koskee talouskumppanuussopimuksia. Panin merkille, että komission jäsen Michel tukee innokkaasti näitä sopimuksia. Tässäkin asiassa yhteisellä parlamentaarisella edustajakokouksella on ollut johtava rooli, kun se on valvonut neuvotteluja ja varmistanut kaksisuuntaisen tiedonkulun, jonka avulla Euroopan parlamentin jäsenet voivat saada perusteellisemman käsityksen AKT-maiden tilanteesta ja kumppanimme AKT-maissa näkevät niiden kuvitelmien läpi, joita jotkut häiriintyneet yksilöt sepittävät antaen talouskumppanuussopimuksista väärän kuvan, ikään kuin ne olisivat eräänlaisia liberalismin Troijan hevosia. Kiitänkin komission jäsentä Micheliä, joka palautti mieliimme, että sopimukset ovat kehitysyhteistyöpolitiikan välineitä, joiden ehdot eivät ole kiveen hakatut, päinvastoin kuin yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen käytävillä kiertävissä huhuissa väitetään.
Totean vielä, että neuvotteluja johtavia henkilöitä ja asiasta vastaavia komission jäseniä on kuultu, minkä ansiosta olemme pystyneet syventämään tietämystämme talouskumppanuussopimuksista.
En palaa Darfuria koskevan kysymyksen sisältöön, jota ei valitettavasti vieläkään ole käsitelty tyhjentävästi. Korostan ainoastaan erästä virhettä, nimittäin erillisten kollegioiden äänestysoikeuden käyttöä. Ensimmäisessä istunnossa Wienissä annoimme Darfuria koskevan yhteisen päätöslauselman, kun taas Bridgetownissa vaadittiin erillistä äänestystä, mikä esti päätöslauselman antamisen, sillä AKT-maiden parlamenttien jäsenet eivät hyväksyneet sitä. Tosiasiassa ne antoivat periksi muutamien maiden painostukselle. Mietinnössä ehdotan tästä käytännöstä luopumista, jotta yhteinen parlamentaarinen edustajakokous voi toimia todellisen yhteisen edustajakokouksen tavoin eli yksinomaan demokratian periaatteiden mukaisesti.
Arvoisa komission jäsen, puheenvuoroni lopussa palaan parlamentaariseen ulottuvuuteen, ja muistuttaisin teitä tässä suhteessa vain sitoumuksesta, jonka annoitte strategia-asiakirjojen toimittamisesta AKT-maille ja tietenkin Euroopan parlamentille. Mielestäni AKT-maiden parlamenttien jäsenten osallistuminen on tärkeää.
Lopuksi totean yleisafrikkalaisen parlamentin lisääntyneestä merkityksestä sen, että yhteistyökumppanuus kyseisen parlamentin kanssa ja samanaikaisesti Afrikan unionin kanssa on erittäin tärkeää. Luullakseni valtuuskunta vieraili siellä, ja olemme lupautuneet isännöimään sen puhemiehen vierailua.
Toinen näkökohta koskee alueita pienempien yksiköiden vahvistamista AKT-maissa. Afrikassa on neljä aluetta, ja sen lisäksi ovat vielä Karibian ja Tyynenmeren alueet, ja alueita pienempien yksiköiden vahvistaminen olisi hyödyllistä, sillä vain alueellinen toimintamalli antaa mahdollisuuden panna talouskumppanuussopimukset asianmukaisesti täytäntöön yleisen edun nimissä.
Käsittelen lopuksi vielä parlamentaarista ulottuvuutta. On aivan olennaista, että me - tarkoitan Euroopan parlamentin jäseniä mutta etenkin kollegojamme AKT-maissa - selvitämme mahdollisuudet käyttää yhteistä parlamentaarista edustajakokousta tietolähteenä. Tällainen tehtävä parantaisi AKT-osapuolen sihteeristön toimintavalmiuksia. Tähän kuuluisi alustavaa koulutusta ja tämä lisäisi AKT-maiden parlamenttien jäsenten kiinnostusta Euroopan kehitysrahastoon ja sen toimintaan mutta myös yhdennettyjen maa- ja aluekohtaisten suunnitelmien laatimiseen, maakohtaisiin strategia-asiakirjoihin ja talouskumppanuussopimuksiin. Suhtaudumme myönteisesti siihen, että osa EKR:n varoista käytetään parlamentin jäsenten koulutukseen sen varmistamiseksi, että yhteinen parlamentaarinen edustajakokous turvautuu niihin henkilöihin, jotka hallitsevat rakenteet ja sitoutuvat neuvotteluihin ja joilla on sitä tietoa, jonka avulla he voivat tehdä edustajakokouksesta todella hyödyllisen elimen.
Louis Michel
komission jäsen. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, yhteisestä parlamentaarisesta edustajakokouksesta on tulossa yhä vankempi tukipilari Euroopan unionin sekä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maiden väliselle yhteistyölle. Olen osallistunut edustajakokouksen kaikkiin istuntoihin sen jälkeen, kun minusta tuli kehitysyhteistyöstä ja humanitaarisesta avusta vastaava komission jäsen. Tiedän tarkkaan edustajakokouksen saavutukset. Edustajakokouksen asema ja menettelytavat ovat nykyään yhä parlamentaarisempia, ja sen keskustelut ovat avoimempia ja alueelliset jännitteet ovat vähentyneet. Edustajakokous on osoittanut pystyvänsä käsittelemään laajaa aihepiiriä ja pääsevänsä yhteisymmärrykseen arkaluonteisista kysymyksistä kuten konfliktin jälkeisestä jälleenrakentamisesta, luonnonvarojen kestävästä hoidosta ja talouskumppanuussopimuksista.
Jäsen Cornillet'n ja kehitysyhteistyövaliokunnan erinomainen mietintö antaa luotettavan kuvan tästä kehityksestä. Korostatte saavutettua edistystä jättämättä silti huomiotta ongelmia, jotka ovat edelleen ratkaisematta. Mietinnössä tunnistetaan myös edessäpäin häämöttävät ongelmat. Kiitän teitä siitä, että annatte 2 kohdassa arvoa komission halulle saattaa strategia-asiakirjat parlamenttien valvontaan. Pahoittelette tietenkin sitä, ettei tämä ole ollut mahdollista, mutta olette epäilemättä tietoisia siitä, että tätä asiaa koskevan kannanottomme jälkeen jäsenvaltiot onnistuivat pääsemään yhteisymmärrykseen uuden säännöksen lisäämisestä kehitysrahaston kymmenettä kautta varten annettuun soveltamisasetukseen. Kyseisen säännöksen mukaan AKT-maiden maakohtaiset strategia-asiakirjat on annettava tiedoksi yhteiselle parlamentaariselle edustajakokoukselle samanaikaisesti, kun ne toimitetaan EKR-komiteassa edustettuina oleville jäsenvaltioille.
Olen tyytyväinen tähän ratkaisuun, jossa todellakin otetaan huomioon EKR:n erityisluonne, sillä yhteinen parlamentaarinen edustajakokous on Cotonoun sopimuksessa yksiselitteisesti tunnustettu elin, ja sillä on siksi parhaat mahdollisuudet valvoa kymmenennen EKR:n ohjelmasuunnitteluprosessin asianmukaista toimintaa, sillä viimeksi mainittu ei kuulu yhteisön talousarvioon. Tämä antaa myös edustajakokoukselle mahdollisuuden osoittaa kykynsä osallistua konkreettisesti poliittiseen yhteistyöhömme.
Lopuksi haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää Barbadosin hallitusta ja parlamenttia sekä puheenjohtajavaltio Itävaltaa viime vuoden edustajakokouksen istuntojen erinomaisista järjestelyistä. Tapaan joitakin teistä uudelleen ensi viikolla Saksan Wiesbadenissa yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen seuraavan istunnon merkeissä.
Maria Martens
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan kiittää jäsen Cornillet'ta mietinnöstä, joka koskee AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen toimintaa vuonna 2006. Vuosi oli jälleen kerran tuloksekas. Keskusteluja käytiin tärkeistä aiheista kuten energiaongelmista, matkailusta, AKT-maiden vesitilanteesta, rauhan ja turvallisuuden edistämisestä, kalastukseen liittyvistä ongelmista eri maissa ja tietenkin uusista kauppasopimuksista eli talouskumppanuussopimuksista.
Tämän parlamentaarisen valtuuskunnan rakenne on edelleen erityinen ja ainutlaatuinen. On tärkeää, että 77 Euroopan parlamentin jäsentä ja 77 AKT-maiden parlamenttien jäsentä - yksi parlamentin jäsen jokaisesta AKT-maasta - tapaavat muutaman kerran vuodessa keskustellakseen kehitysyhteistyöpolitiikasta. Ei myöskään pidä unohtaa valmisteluja, jotka EU:n jäsenvaltiot ja AKT-maat hoitavat yhdessä. Myös nämä kokoukset ovat äärimmäisen tärkeitä parlamenttien toiminnalle, sillä emme puhu ainoastaan näistä maista vaan puhumme myös niiden kanssa Cotonoun sopimuksen täytäntöönpanosta ja yleisesti kehitysyhteistyöpolitiikasta. Näin olisi tietenkin pitänyt tehdä alusta alkaen EU:n Afrikka-strategian yhteydessä, mutta tämä strategia suunniteltiin liian yksipuolisesti EU:n näkökulmasta. Onneksi sekä EU että Afrikan unioni laativat nyt yhteisen strategian Afrikan kehittämiseksi. Tämä kuuluu aivan oikeutetusti painopisteisiin. Afrikassa köyhyys on kaikkein suurinta ja huolestuttavinta.
On hyvä huomata, että yhteinen parlamentaarinen edustajakokous jatkaa kehitystään ja että AKT-maiden ja Euroopan unionin välinen vuoropuhelu pääsee vauhtiin. On myös hyvä huomata, että mahdollisuudet arkaluonteisten aiheiden käsittelyyn ovat yhä paremmat: tämä koskee korruptiota tai esimerkiksi Afrikan sarven ja Sudanin huolestuttavia tilanteita. Zimbabwen kysymys on edelleen hankala. Maan kehnon tilanteen takia meidän on tehtävä kaikki voitava turvataksemme maan kansalaisten aseman ja lopettaaksemme ihmisoikeusloukkaukset. Tapaamme jälleen ensi viikolla Saksan Wiesbadenissa. Odotan kyseistä kokousta ja toivon, että saamme aikaan toisen hyvän vuoropuhelun, jossa voidaan jälleen nostaa esiin vaikeita kysymyksiä
Glenys Kinnock
Arvoisa puhemies, olin todella iloinen kuullessani komission jäsenen sanovan, että yhteinen parlamentaarinen edustajakokous on nyt vankalla pohjalla oleva organisaatio, sillä sitä se todellakin on. Kiitän häntä säännöllisestä osallistumisesta kaikkiin tähänastisiin yhteisiin parlamentaarisiin edustajakokouksiin. Huomautan myös, että parlamentin puhemies osallistuu ensi viikolla Wiesbadenissa pidettävään kokoukseen, kuten teki myös hänen edeltäjänsä, puhemies Borrell, joka on nyt yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen jäsen.
Puhemiehen osallistuminen on erittäin tärkeää ja vahvistaa yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen asemaa ja merkitystä. Kuten muut jäsenet sekä jäsen Cornillet erinomaisessa mietinnössään ja puheenvuorossaan ovat todenneet, kokous jatkaa kasvuaan ja menestymistään. Syynä tähän on se, että sitä tukevat niin monet sitoutuneet ja aktiiviset parlamentin jäsenet sekä AKT-maiden parlamenteista että Euroopan parlamentista. Meillä on mahdollisuus erittäin aktiiviseen yhteistyöhön yhteisessä parlamentaarisessa edustajakokouksessa ja - jälleen jäsen Cornillet'ta lainatakseni - työmme parlamentaarinen luonne on kehittynyt huomattavasti.
Meillä on monipuolinen asialista, ja mitä tahansa luetteloita haluammekin laatia, kaikki tekemämme työ liittyy Cotonoun kumppanuussopimukseen, joka on EU:n ja AKT-maiden välinen sitova sopimus. Kaikkien näiden maiden välillä vallitsee ainutlaatuinen keskinäinen kumppanuus. Ainutlaatuisen siitä tekee Cotonoun kumppanuussopimuksen mukainen parlamentaarista ulottuvuutta koskeva velvoite. Tästä meidän pitäisi olla hyvin ylpeitä.
Toinen tärkeä näkökohta on se, että olemme tehneet lujasti töitä kehittääksemme AKT-maiden parlamenttien jäsenten valmiutta valvoa maidensa toimeenpanoelinten ja hallitusten toimintaa. Parlamenttien on myös saatettava hallituksensa vastuuseen, sillä se on parlamentin jäsenten tehtävä. Sanon kuitenkin aivan suoraan, että useimmissa AKT-maissa, joiden parlamentin jäsenten kanssa olemme keskustelleet ja työskennelleet, parlamentin jäsenet pääsevät harvoin mukaan hallitustyöskentelyyn.
Myös komissio on osasyyllinen tähän, sillä kuulemistilaisuuksissa, kuten maakohtaisia strategia-asiakirjoja koskevassa kuulemistilaisuudessa, se on antanut kirjata sopimuksiin vaatimuksen kansalaisyhteiskunnan kanssa käytävistä neuvotteluista ja sen kuulemisesta. Tämä sopii minulle ja on erittäin hyvä asia. Toisaalta parlamentin jäsenet ovat vaaleilla valittuja edustajia, ja haluaisin heidän olevan paljon aktiivisemmin mukana ohjelmasuunnittelussa, täytäntöönpanossa, valvonnassa ja arvioinnissa. Meidän on myös kehotettava EU:n jäsenvaltioiden parlamentteja valvomaan Euroopan kehitysrahastoa. Ne voivat auttaa meitä tällä tavoin.
Mielestäni yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen työ on 13-vuotisen jäsenyyteni aikana muuttunut parempaan suuntaan. Aikaisemmin Euroopan parlamentin jäsenet hallitsivat sitä täysin. Luullakseni kaikki meistä voivat rehellisesti sanoa, että asia ei enää ole näin.
Johan Van Hecke
ALDE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, jäsen Cornillet on laatinut erinomaisen yhteenvedon yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen toiminnasta vuonna 2006. Edustajakokouksen uskottavuus ja valtuudet lisääntyvät, eikä se enää vältä vaikeita keskusteluja esimerkiksi muuttoliikkeestä, ja lisäksi se uskaltaa tehdä valintoja, vaikka tavoitteena on edelleen yleensä yhteisymmärryksen saavuttaminen. Malliesimerkki tästä - ja myös yksi omista tähtihetkistäni - olivat talouskumppanuussopimuksista käytävien neuvottelujen tilannetta koskeva keskustelu ja päätöslauselma. Kyseinen päätöslauselma on tarjonnut olennaisen perustan jäsen Sturdyn mietinnölle, joka hyväksyttiin Euroopan parlamentissa ja jota osa AKT-maiden parlamenteissa toimivista kollegoistamme tuki.
Esitän myös kaksi kielteisempää huomautusta. Kuten jäsen Cornillet ensinnäkin jo mainitsi, Itä-Afrikkaa koskeva puolueeton päätöslauselma hylättiin Bridgetownissa, koska sitä edelsi erillinen äänestys siitä huolimatta, että edustajakokouksen valtaenemmistö kannatti päätöslauselmaa. Tämä on ristiriidassa yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen yhteisvastuun ja yhteishengen kanssa. Herääkin kysymys, onko aika tarkistaa työjärjestystä, jotta molempien osapuolten määrävähemmistöt saadaan poistettua.
Toiseksi - ja tässä asiassa ei auta kierrellä - AKT:n sihteeristö yrittää edelleen vaikuttaa AKT-maiden parlamentin jäsenten äänestyskäyttäytymiseen. Tätä ei voida hyväksyä, kuten ei myöskään sitä vaikutusvaltaa, jota suurlähettiläät yrittävät järjestelmällisesti käyttää. On lupaavaa, että AKT-maat ovat päättäneet tehdä tutkimuksen arvioidakseen sihteeristön toimintaa, mutta tästä tutkimuksesta odotetaan tietenkin myös tuloksia.
Totean lopuksi lyhyesti, että vuosi 2006 oli hyvä vuosi AKT:n ja EU:n yhteiselle parlamentaariselle edustajakokoukselle. Toivottavasti pystymme toteuttamaan lisätoimia sen parlamentaarisen ja poliittisen luonteen vahvistamiseksi.
Marie Anne Isler Béguin
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, halusin myös ilmaista tyytyväisyyteni mietintöön oman ryhmäni eli Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta. Kaikkea yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen työtä on mielestäni kuitenkin arvioitava ennen kaikkea poliittisesti.
Kysymys onkin siitä, voimmeko olla tyytyväisiä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maiden tilanteeseen EU:n toimittua vuosikausia kehitysyhteistyöpolitiikan suurimpana rahoittajana. Entä miten demokratiakehitys on edennyt?
Säännöllisillä vierailuillamme näihin maihin olemme väistämättä joutuneet toteamaan, että inhimillinen kurjuus niissä lisääntyy ja että demokratia on edelleen paljolti lapsenkengissään. Vaikka työmme yhteisessä edustajakokouksessa edistyykin hyvin, kuten jäsen Cornillet meille vakuuttaa, tämä ei saa estää meitä näkemästä metsää puilta, sillä meillä on mahdollisuudet mennä pidemmälle EU:n etujen vastavuoroisen kunnioittamisen edistämisessä sekä tietenkin AKT-maiden odotusten täyttämisessä.
Toivoa siis on, kuten esimerkiksi Mauritaniassa alkanut prosessi demokratiaan siirtymiseksi osoittaa. Komissiolle totean kuitenkin, että EU:n on vielä pidettävä kiinni sitoumuksistaan ja autettava mauritanialaisia saattamaan siirtymä onnistuneesti päätökseen sekä palauttamaan ihmisarvoiset elinolosuhteet. Yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen tuki Mauritanian kansalliskokoukselle voisi olla yksi askel tähän suuntaan.
Arvoisa komission jäsen, tapahtuipa mitä tahansa, haluan kiinnittää huomiota köyhyyden vastaisiin toimiin. Olemme keskustelleet tästä pitkään. Todettakoon, että köyhyyden torjuminen edellyttää ympäristöongelmien ratkaisemista, mihin ei kiinnitetä riittävästi huomiota toiminnassamme - sanon tämän erityisesti jäsen Cornillet'lle.
Mainitsen myös kestävää kehitystä koskevan mietinnön, joka laadittiin AKT-maiden parhaillaan toteuttamiin toimintasuunnitelmiin liittyvien valmistelujemme yhteydessä. Mitä teemme pysäyttääksemme aavikoitumisen, joka saa sadat afrikkalaiset pakenemaan rähjäisiin hökkelikyliin tai lähtemään jopa henkensä uhalla kuviteltuun Euroopan onnelaan? Tähän kysymykseen maailma odottaa vastausta.
Paul Marie Coûteaux
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, hyvät jäsenvaltioiden edustajat ja arvoisat komission virkamiehet, olemme yksimielisiä Cornillet'n mietinnön yleisestä linjasta, jota luonnehtivat terve järki, hyväntahtoisuus ja jalot tarkoitusperät, joskin pelkään valtaosan näistä jäävän vain toiveajatteluksi.
Tästä huolimatta on korostettava yhtä asiaa: se merkitys ja jopa painoarvo, jonka nykyisin annamme suhteitamme Afrikan maihin koskevalle kysymykselle, ja se välinpitämättömyys, jolla harvainvalta etenkin täällä Euroopan parlamentissa suhtautuu eteläisiin maihin, ovat jyrkässä ristiriidassa keskenään.
Hyvät kollegat, syntimme on todellakin välinpitämättömyys. On mahdotonta verrata toisiinsa sitä, että yhdeksän kymmenesosaa tai jopa enemmän niistä asioista, joita parlamentissa käsitellään ja jotka ratkaistaan äänestyksellä, on toisinaan merkitykseltään häviävän pieniä, kun taas Euroopan ja Afrikan mantereiden välinen epätasapaino on yhä suurempi ongelma. Sivumennen sanoen puhun Afrikasta, koska mielestäni AKT:ta koskevia toimia ei ole tarvetta hajauttaa liiaksi. Valtaosa niistä pitäisi suunnata Lomén yleissopimusten alkuperäiseen kohdealueeseen, joka oli ja jonka on jatkossakin oltava Saharan eteläpuolinen Afrikka.
Kysymys on epäilemättä liian aidosti ja räikeästi poliittinen käsiteltäväksi ylikansallisissa järjestelmissä, jotka ovat luonnostaan liian heikkoja käsittelemään muita kuin teknisiä asioita. Näin ollen meidän on aivan luonnollista kääntyä jäsenvaltioiden puoleen ja yhtyä Cornillet'n mietinnön erittäin huomionarvoiseen kehotukseen lisätä kansallisten parlamenttien osallistumista, sillä jos yritämme ratkaista suurimmat ongelmat EU:n laajuisesti, jätämme ne kokonaan ratkaisematta ja samalla vapautamme jäsenvaltiot niiden velvoitteista.
Hyvä jäsen Cornillet, tämä ja muutkin asiat ratkaistaan todellakin turvautumalla jäsenvaltioihin ja niiden aidosti demokraattisiin instituutioihin eli niiden kansallisiin kansanedustuslaitoksiin.
Koenraad Dillen
ITS-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vaikka tämä ei ole mikään yllätys, on siitä huolimatta suhtauduttava myönteisesti siihen, että AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous myöntää mietinnössään maahanmuuttokysymyksen hallitsevan tulevaisuudessa EU:n ja kehitysmaiden suhteita, ja varsinkin EU:n ja Afrikan välisiä suhteita.
Yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen toimista ja suosituksista - joista mietinnössä loppujen lopuksi on osittain kyse - on kuitenkin esitettävä joitakin kriittisiä huomioita. Vaikka tiedonkeruumatkat Maltalle, Espanjaan ja Senegaliin saattavat olla hyödyllisiä, ne tarjosivat tällä kertaa valitettavasti hyvin vähän uusia näköaloja. Mitä voimme oppia mietinnöstä, joka koskee koulutettujen työntekijöiden muuttoliikkeen vaikutuksia kansalliseen kehitykseen? Koulutettujen työntekijöiden muuttoliike johtaa aivovuotoon lähtömaissa ja on joka tapauksessa haitaksi näille maille.
Tämä on tietenkin pohjimmiltaan suuri paradoksi: ne, jotka kannattavat maahanmuuton lisäämistä Eurooppaan avoimien työpaikkojen täyttämiseksi niin kutsutuilla pullonkaula-aloilla, jättävät aivan liian usein huomiotta sen, että tämä muuttoliike köyhdyttää lähtömaita sillä seurauksella, että kaikkein heikoimmassa asemassa olevat ovat vaarassa jäädä oman onnensa nojaan. Meillä pitäisi olla rohkeutta sanoa tämä ääneen. Loppujen lopuksi yhteisen edustajakokouksen näkemys ja sen ratkaisu muuttoliikkeeseen ovat tietenkin ennalta arvattavat. Toiminta EU:n toimielinten välisenä yhdyssiteenä saa edustajakokouksen ainoastaan toistamaan muuttoliikkeitä koskevaa EU:n virallista toimintalinjaa. Tämä on kaikkea muuta kuin tehokasta ja kestävää maahanmuuttopolitiikkaa, jossa annetaan selkeä viesti lähtömaille ja vahvistetaan yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen omiin tarpeisiin soveltuvat edellytykset.
Ihmisoikeutta, demokratiaa ja hyvää hallintotapaa koskevissa kysymyksissä tällä foorumilla jäljitellään orjallisesti EU:n virallista toimintalinjaa ja laiminlyödään täysin vahvan esimerkin näyttäminen. Tällä esimerkillä asianosaisille maille osoitetaan, että jos ne kieltäytyvät kunnioittamasta ihmisoikeuksia ja noudattamasta demokratian periaatteita, siihen on vastattava vähentämällä kaikkea kehitysapua tai jopa luopumalla siitä kokonaan.
Gay Mitchell
(EN) Arvoisa puhemies, aluksi ilmaisen tyytyväisyyteni tähän mietintöön. Mielestäni se on hyvin ajankohtainen, koska se on laadittu juuri ennen Wiesbadenissa pidettävää kokousta, johon aiomme osallistua. En oikeastaan tiedä, kuunteleeko komission jäsen tätä keskustelua, mutta toisinaan minusta tuntuu, että olemme kuin ympärillä surisevia paarmoja tuodessamme esiin asioita, joihin eivät kiinnitä suurtakaan huomiota muut kuin me itse laatiessamme tämänkaltaisia erinomaisia mietintöjä.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että innovaatiot ja muutokset ovat mahdollisia. Olen kotoisin maasta, jossa on liioittelematta kärsitty nälänhätää lähimenneisyydessä - keskustelin erään henkilön kanssa, joka oli puhunut erään toisen henkilön kanssa, joka oli selvinnyt Irlannin viimeisestä suuresta nälänhädästä: siitä on niin vähän aikaa. Yksi asia, joka sai aikaan suuria muutoksia Irlannissa, kuten Yhdysvalloissakin, oli maanomistusoikeus. Kiitän sekä jäsen Nirj Devaa että jäsen Jürgen Schröderiä siitä, että he ottavat tämän asian jatkuvasti esiin. Mielestäni tätä asiaa on pidettävä esillä. Meidän on yritettävä tuoda tämänkaltaisia uusia ideoita esille.
Tarkastellaanpa Irlannin historiaa ja sitä, miten Irlannin jakautuminen tapahtui: monille Irlannin pohjoisosaan saapuneille ihmisille annettiin pieniä maapalstoja ja omistusoikeus niihin. Niillä he kasvattivat pellavaa, hankkivat pääomaa ja vaurastuivat. Etelä-Irlannissa maanomistajat asuivat muualla eivätkä vuokralaiset pystyneet elättämään itseään eikä heillä ollut omistusoikeutta maapalstaansa.
Kehitys oli samanlaista Yhdysvalloissa, joka oli aluksi suurissa vaikeuksissa. Ihmiset saivat siellä omistusoikeuden, mikä sai aikaan suuren muutoksen. Meidän on ryhdyttävä selvittämään mahdollisuuksia antaa ihmisille omistusoikeus pääomaan etenkin Afrikassa ja yleensäkin kehitysmaissa. Vaikka suhtaudunkin myönteisesti tämän mietinnön yleislinjaan, olen vakaasti sitä mieltä, että meidän on alettava etsiä uusia käytäntöjä ja lisäarvoa, joita me - Euroopan parlamentti, komissio ja neuvosto - voimme toteuttaa kehitysmaissa. Mielestäni omistusoikeuden alaan liittyvien kysymysten käsittelyä on syytä jatkaa.
Marie-Arlette Carlotti
(FR) Arvoisa puhemies, kiitän kollegaani Thierry Cornillet'ta hänen erinomaisesta mietinnöstään. Hän esittelee selvästi ja vakuuttavasti yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen vuonna 2006 tekemän tehokkaan työn. Laadukkaan panoksensa ansiosta edustajakokous on mielestäni vakiinnuttanut asemansa keskeisenä toimijana pohjoisen ja etelän välistä yhteistyötä koskevassa vuoropuhelussa.
Edustajakokous on kunnostautunut esittämällä voimakkaan kannanoton Darfurista Wienissä, rikkomalla syyllisten etsimistä koskevia tabuja ja ehdottamalla etenemissuunnitelmaa kriisin ratkaisemiseksi. Se kunnostautui myös esittämällä näkemyksensä talouskumppanuussopimuksia koskevasta keskeisestä kysymyksestä Bridgetownissa. Lisäksi se antoi yksimielisen lausunnon, jonka mukaan näiden sopimusten on pysyttävä kehitysyhteistyön välineinä, kuten komission jäsen Michel vahvisti hetki sitten edellisessä keskustelussa.
Yhteisen edustajakokouksen poliittinen arvovalta kasvaa edelleen tulevina kuukausina, kun komissio on päättänyt myöntää sille oikeuden tutkia kaikki Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen maa- ja aluekohtaiset strategia-asiakirjat ja kun edustajakokous voi kutsua koolle aluekokouksia löytääkseen konkreettisia ratkaisuja muuttoliikkeen kaltaisiin merkittäviin kysymyksiin.
Nämä uudet valtuudet huomioon ottaen - vaikka ne eivät olekaan todellisia valtuuksia - meidän on huolehdittava siitä, että edustajakokouksella on valmiudet tehtäviensä hoitamiseen. Haluan sanoa komissiolle ja komission jäsenelle, että meidän on yhdessä pyrittävä löytämään joustavia ja tehokkaita yhteistyövälineitä käsitelläksemme menettelyä, joka koskee tämän uuden strategia-asiakirjojen tarkistusoikeuden käyttöä. Tämä on vaivalloista ja monimutkaista, mutta meidän on vastattava haasteeseen.
Kehotan myös parlamentaarista uudistusta käsittelevää työryhmää ottamaan huomioon yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen erityispiirteet ja sitä koskevat rajoitukset, sillä kun parlamentin istuntokalenteria näinä päivinä laaditaan, jotkut tehtävämme menevät päällekkäin edustajakokouksen työn kanssa.
Lopuksi annan jäsen Kinnockille tunnustusta hänen tavastaan hoitaa edustajakokouksen yhteispuheenjohtajuutta.
Fiona Hall
(EN) Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen kollegani Cornillet'n mietintöön. Siinä esitetään tiivis ja kattava yhteenveto yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen viime vuoden työstä.
Vuosikertomuksen yhteydessä on sopiva aika arvioida ja pohtia, mikä toimii hyvin yhteisessä parlamentaarisessa edustajakokouksessa ja mikä voisi toimia paremmin. Olemme äänestäjillemme vastuussa siitä, tuottavatko muut kuin lainsäädäntöelimet, kuten yhteinen parlamentaarinen edustajakokous, riittävästi vastinetta rahoille. Palautan mieliin kolme myönteistä osoitusta siitä, että yhteinen parlamentaarinen edustajakokous on vankalla perustalla, kuten aiemmin todettiin, ja että se kattaa menonsa ja kasvattaa merkitystään. Kuten esittelijä totesi, valtiosta riippumattomien toimijoiden osallistuminen on myönteinen kehityssuunta, samoin kuin oheistapahtumien lisääminenkin. Ne kokoavat yhteen samoista asioista kiinnostuneet jäsenet, esimerkiksi syrjäisiä ja kuivia alueita edustavat AKT-maiden edustajat ja ilmastonmuutosta käsittelevät Euroopan parlamentin jäsenet. Juuri näissä epävirallisissa keskusteluissa Euroopan parlamentin jäsenten ja AKT-maiden parlamenttien jäsenten yhteistyö onnistuu usein parhaiten.
Toiseksi olen vakaasti sitä mieltä, että kaikki osapuolet haluavat lisätä yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen vastaanottokykyä ja sen valmiutta reagoida nykyisiin tapahtumiin. Esittelijä viittaa tähän 17 kohdassa. Tietenkin keskustelulla on oltava selkeä rakenne, mutta keskustelujen ja mietintöjen virallinen rakenne on hyvin pitkällinen. Meidän on löydettävä tapoja lisätä yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen välitöntä osallistumis- ja reaktiovalmiutta.
Tästä pääsenkin kolmanteen näkökohtaani eli siihen, että molempien osapuolten parlamenttien jäsenten osallistumisaste on toisinaan varsin kehno. Molempien osapuolten parlamenttien jäsenten on tietenkin ensin hoidettava tehtävänsä omassa lainsäädäntöelimessään, joten aikataulut menevät väistämättä päällekkäin. Siksi olenkin todella iloinen siitä, että Euroopan parlamentti suunnittelee aikataulunsa muuttamista ja muutaman viikon - uudet "turkoosit viikot" - varaamista ulkoisille kokouksille. Toivon, että näin EU:ssa päästään eroon päällekkäisistä velvollisuuksista ja 78 Euroopan parlamentin jäsentä pystyvät osallistumaan huomattavasti aktiivisemmin. Meidän on jatkettava tämän asian seuraamista, kun Euroopan parlamentin aikataulun muutokset pannaan täytäntöön.
Liam Aylward
(EN) Arvoisa puhemies, yksi niistä kysymyksistä, joita käsitellään tulevassa AKT-EU-neuvoston kokouksessa Saksassa ensi viikolla, on EU:n Sudanin-politiikan uudelleenarviointi. Darfurin turvallisuustilanne heikentyy jatkuvasti, eikä kukaan saa elätellä muunlaisia ajatuksia. Ilman varmoja ja turvallisia olosuhteita emme voi saavuttaa kaikkein hädänalaisimpia ihmisiä. Yli neljä miljoonaa Darfurin nykyistä asukasta kärsii täysimittaisesta humanitaarisesta kriisistä. Pelkästään vuonna 2006 yli puoli miljoonaa ihmistä on siirretty pois Sudanista.
Kansainvälinen yhteisö ei yksinkertaisesti ole ollut kyllin sinnikäs neuvotellessaan Sudanin hallituksen kanssa Darfurista. Sudanin hallitus on leikkinyt kissa-hiiri-leikkiä kansainvälisen yhteisön kanssa, jotta Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien asema Sudanissa olisi mahdollisimman heikko.
Olen tyytyväinen uusimpiin toimiin Afrikan unionin joukkojen lisäämiseksi Sudanissa niin kutsutun Afrikan unionin operaation yhteydessä, mutta näiden joukkojen ongelmana on niiden huono koulutus ja riittämättömyys. Lisäksi Euroopan unionin on huolehdittava seuraamusjärjestelmän tiukentamisesta Sudanin hallitusta kohtaan asettamalla Sudanin hallituksen tärkeimmille jäsenille ja virkamiehille matkustuskielto Euroopan unioniin ja estämällä Sudanin hallituksen edustajien investoinnit Eurooppaan.
Geoffrey Van Orden
(EN) Arvoisa puhemies, yhteisessä parlamentaarisessa edustajakokouksessa käsitellään muutakin kuin Afrikkaa, mutta Afrikka saa päähuomiomme. Kaksi viikkoa sitten arkkipiispa Desmond Tutu vieraili parlamentissa puhumassa etenkin Darfurista ja yleisemmin Afrikasta. Hän kiitti meitä siitä, ettemme ole antaneet periksi auttamishalun hiipumiselle ja pessimistiselle näkemykselle Afrikasta ja kiitti parlamenttia siitä, ettei se ole antanut hallitusten sulkea silmiään asialta.
Hän yhtyi silti huoleemme Zimbabwen hallituksesta, joka on tuhonnut aiemmin kukoistaneen talouden, sortaa kansaa ja on pilannut Afrikan ja Euroopan unionin suhteet.
Eteläisen Afrikan kehitysyhteisö (SADC) on lopultakin myöntänyt Zimbabwen ongelmat ja valtuuttanut Etelä-Afrikan presidentin Mbekin edistämään Mugaben hallituksen ja Zimbabwen opposition välisiä neuvotteluja. Edistystä on jo saavutettu jonkin verran. Ensimmäinen Zanu PF -puolueen ja MDC:n välinen kokous järjestettiin viime viikonloppuna Etelä-Afrikassa, mutta tehtävää on vielä valtavasti. Muistakaamme, että vain joitakin päiviä sitten kaksi Matobon vaalipiiristä kotoisin olevaa MDC:n kannattajaa siepattiin ja murhattiin
Juuri kun SADC on alkanut ymmärtää, että Mugaben hallitus on ongelma, kuohunta alkoi myös AKT:ssa. Maaliskuussa AKT-EU-työvaliokunta kehotti Zimbabwen hallitusta vahvistamaan uudelleen ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja oikeusvaltion periaatteet Cotonoun sopimuksen mukaisesti. Ensi viikolla Zimbabwe on AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen asialistalla. AKT:n ja EU:n kollegioiden on aivan välttämätöntä ottaa yksimielisesti kantaa Zimbabwen kauhistuttaviin epäkohtiin. Yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen jälkeen Ghanassa pidetään Afrikan unionin huippukokous. Meidän on tehtävä voitavamme kannustaaksemme Afrikan kansakuntia tukemaan tässä huippukokouksessa määrätietoisesti presidentti Mbekin aloitetta ja tekemään kaikki mahdollinen Zimbabwen poliittisen tilanteen kääntämiseksi nopeasti parempaan suuntaan kaikkien maan kansalaisten ja etenkin kaikkien afrikkalaisten takia.
Filip Kaczmarek
(PL) Arvoisa puhemies, kehitysyhteistyöpolitiikan alalla puhutaan usein paikallisten olosuhteiden huomioon ottamisesta. Yksi säännöllinen tapa selvittää kehitysmaita edustavien kumppaneidemme toiveet on AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous.
Mietintö, jossa esitetään yhteenveto edustajakokouksen viime vuoden toiminnasta, on hyvin mielenkiintoinen ja tärkeä asiakirja. Kiitän jäsen Cornillet'ta hänen työstään. Edustajakokous käsitteli lukuisia kehitysmaille tärkeitä asioita kuten energiaa, vettä, lintuinfluenssaa, alueellisen yhdentymisen merkitystä rauhan ja turvallisuuden edistämisessä, kalastuksen sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä näkökohtia, matkailun ja kehityksen keskinäistä vuorovaikutusta sekä talouskumppanuussopimuksia koskevien neuvottelujen edistymistä.
Haluan kiinnittää huomionne erääseen ongelmaan. Mielestäni ei ole mielekästä jatkaa pinnallista vuoropuhelua sellaisten maiden edustajien kanssa, jotka jatkuvasti loukkaavat ihmisoikeuksia. On pelkkää kuvitelmaa, että osallistuminen edustajakokouksen työhön tai mahdollisuus tarkkailla sitä vaikuttaisivat myönteisesti näiden maiden politiikkaan. Joillekin läsnäolo tällä foorumilla on yksinkertaisesti enemmän propagandaa kuin vuoropuhelua. Propaganda ei tarjoa meille todellisia ratkaisuja. Minulla on tästä henkilökohtaista kokemusta Puolan kommunistikaudelta. Tuolloin tarkoitus oli korvata toimintalinjat propagandalla. Tällä tavoin menettelevät maat hukkaavat aikaamme, rahojamme ja voimavarojamme. Ne vahingoittavat myös AKT-maiden julkisuuskuvaa. Niillä on hyvin lyhytnäköiset tavoitteet: ne haluavat estää kokonaan sisäisen tilanteensa arvostelun. Ne eivät halua apua keneltäkään, sillä ne pitävät toimintaansa oikeana ja asianmukaisena.
Jos haluamme edustajakokouksen olevan todella keskeinen elin, joka vahvistaa yhteisiä poliittisia kantoja, Kuuban, Zimbabwen tai Sudanin kaltaisten maiden asenteiden on muututtava.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Arvoisa puhemies, osallistuin AKT-EU-valtuuskunnan jäsenenä kumpaankin yhteiseen edustajakokoukseen vuonna 2006. Kokouksella on keskeinen asema Cotonoun sopimuksen kahdeksannessa artiklassa tarkoitetun poliittisen vuoropuhelun toteuttamisessa. Wienin ja Bridgetownin kokoukset olivatkin pääosin tuloksellisia ja niissä käytiin aktiivista vuoropuhelua, erityisen tyytyväinen olen parlamentaarisen luonteen vahvistumiseen.
Olin Barbadoksen kokouksessa hyväksytyn kehitysmaiden vesitaloutta koskevan päätöslauselman toinen laatija. Menettely, jossa EU:n ja AKT:n parlamentaarinen edustaja laativat yhdessä päätöslauselman edustajakokoukselle, on hedelmällinen. Laatimismenettely lisää päätöksenteon legitimiteettiä. Haluan korostaa näiden tärkeiden päätöslauselmien seurannan merkitystä, siinä pysyvien valiokuntien rooli on keskeinen. Seurannalle on varattava riittävästi aikaa, jotta vuoropuhelua saadaan syvennettyä.
Kolmansien maiden tulevaisuuden kannalta on ratkaisevaa, miten perusteellisesti hyvät hallintotavat, oikeusvaltion periaatteet ja demokraattiset rakenteet juurtuvat yhteiskuntaan. Ne ovat myös AKT-maiden kehitysodotusten keskiössä. Niinpä tuen voimakkaasti edustajakokouksen pyyntöä, että Euroopan kehitysrahaston määrärahoista käytettäisiin osuus konkreettisiin projekteihin, joissa tuetaan hallinnon uudistumista. Parlamentaarisille edustajille järjestetty koulutus on yksi esimerkki. Toinen ongelma on monien AKT-parlamenttien jäsenten vähäiset voimavarat, mahdollisuudet vastata vahvojen hallitusten ambitioihin ovat heikot.
Mietinnöstä puuttuu yksi oleellinen asia, on välttämätöntä reagoida Zimbabwen kestämättömään tilaan. Maan ihmisoikeustilanne on Afrikan synkimpiä ja Mugaben hallitus johtaa maata yhä syvempään epätoivoon. Se yrittänee estää maan tilan käsittelyn myös ensi viikon AKT-EU:n kokouksessa Wiesbadenissa. Tämä pyrkimys on ehdottomasti estettävä ja on käytävä kunnon keskustelu.
Louis Michel
komission jäsen. (FR) Arvoisa puhemies, totean aluksi, että en tietenkään voi vastata kaikkiin huomautuksiin, mutta komissio on yhtä mieltä siitä, että kansallisilla kansanedustuslaitoksilla on oltava avainasema kumppanimaidemme kansallisten toimintalinjojen ja kehittämisstrategioiden suunnittelussa. Tämä on vastaukseni jäsen Kinnockille.
Olen tietenkin hänen kanssaan samaa mieltä tästä asiasta. Kyse on vain siitä, että meidän on löydettävä keino tämän tavoitteen saavuttamiseksi. En oikein usko, että minulla on oikeutta kehottaa kumppanimaidemme kansallisia kansanedustuslaitoksia vastaamaan maakohtaisiin strategia-asiakirjoihin. Noudatamme edelleen periaatetta, jonka mukaan toisen toimielimen vastuualueisiin ei puututa, enkä ole kovin varma siitä, miten tämä prosessi voidaan järjestää. Luotin vahvasti siihen, että yhteinen parlamentaarinen edustajakokous toimisi yhteyselimenä kansallisten kansanedustuslaitosten kanssa, mutta voin vakuuttaa teille, että olen varsin halukas tutkimaan kaikkia ratkaisuehdotuksia, jotka koskevat tämän näkökohdan parantamista.
Ilmoitan teille myös, että troikan avulla on pystytty edistymään EU:n ja Afrikan yhteisen strategian valmistelussa. Euroopan parlamentti on tietenkin osallistunut tiiviisti tähän toimintaan. Troikan saavuttaman yhteisymmärryksen perusteella komissio esittää 27. kesäkuuta tiedonannon strategian tavoitteista ja sen hyväksymistä koskevasta etenemissuunnitelmasta EU:n ja Afrikan huippukokouksessa, joka on määrä pitää tämän vuoden joulukuun 7. ja 8. päivänä Lissabonissa. Yksikköni ovat jatkuvasti yhteydessä parlamenttiin sekä näiden asiakirjojen sisällöstä että organisatorisista näkökohdista. Mielestäni EU:n kolmen tärkeimmän toimielimen osallistuminen näiden strategioiden suunnitteluun on erittäin tärkeää.
Korostettakoon tässä yhteydessä, että yksi tämän strategian innovatiivisista näkökohdista olisi kansakuntien aidon kumppanuuden perustaminen. Siksi haluaisin ottaa parlamentit - Euroopan parlamentin, yleisafrikkalaisen parlamentin ja Afrikan kansalliset parlamentit - mukaan tämän strategian täytäntöönpanoon pysyvästi. Suhtaudun avoimesti kaikkiin ehdotuksiinne. On esimerkiksi mahdollista järjestää Euroopan parlamentin ja yleisafrikkalaisen parlamentin yhteinen kuuleminen tai Euroopan komission ja Afrikan unionin komission yhteinen kokous. Yleisafrikkalaiselle parlamentille olisi mahdollista antaa logistista ja poliittista tukea - itse asiassa siitä on jo sovittu - ja myös Afrikan kansallisille kansanedustuslaitoksille voitaisiin antaa apua. Sivumennen sanoen joidenkin EU:n jäsenvaltioiden parlamentit tekevät jo näin. Olemme vasta päässeet alkuun. Siksi voimme tehdä yhteistyötä vastataksemme tähän merkittävään haasteeseen.
Vastaan muutamaan sattumanvaraisesti valittuun huomautukseen. Hyvä jäsen Van Orden, viittasitte Zimbabwen tapaukseen EU:n ja Afrikan huippukokouksen yhteydessä. Vaikka yhdyn ainakin pääasiallisesti presidentti Mugabesta esittämiinne arvioihin, minulle on tänään tärkeintä se, että Euroopan unioni ja Afrikka pystyvät pitämään tämän huippukokouksen. Minun on muistutettava, että tämänkaltaista kokousta ei ole järjestetty Kairon kokouksen jälkeen, kun taas Afrikan ja Kiinan huippukokous on tällä välin pidetty. Minulle on siis tärkeää, että huippukokous toteutuu.
Joku puhui myös pakotteista Sudania vastaan. Todettakoon, että minulla ei olisi ongelmia pakotteiden suhteen, jos joku voisi todistaa minulle, että ne ovat hyödyllisiä eivätkä rankaise tavallisia ihmisiä. Yleisesti ottaen suhtaudun varsin epäillen pakotteisiin. Käytän paljon mieluummin porkkanaa kuin keppiä, ja uskon paljon enemmän painostuksen käyttöön. Epäilen sitä paitsi, että presidentti al-Bashirin hyväksyttyä yhdistetyt rauhanturvajoukot etenkin Darfurissa, tämä ei ole oikea aika uhkailla uusilla pakotteilla. Kuten tiedämme, pakotteet voidaan ottaa käyttöön koska tahansa, ja olen vakuuttunut siitä, etteivät joidenkin ihmisten tarkoittamat pakotteet ole välttämättä hyödyllisiä.
Jäsen Mitchell puhui maanomistusoikeudesta. De Soto on käsitellyt tätä ajatusta laajasti, ja olen seurannut tätä asiaa hyvin tiiviisti. Kuulun myös epäviralliseen työryhmään, jossa olemme yhdessä Madeleine Albrightin kanssa kehitelleet ajatusta omistusoikeudesta, jonka varmasti tunnettekin. Ajatus on minusta hyvin houkutteleva, ja yritän selvittää, miten voimme edistää tällaista järjestelmää Euroopan kehitysrahaston kautta. Kokeiluja tehdään parhaillaan, ja mielestäni tämä on erittäin mielenkiintoinen ja tärkeä lähestymistapa tehokkaan ratkaisun löytämiseksi.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna.
