Mehiläishoitoalan tilanne (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Paolo De Castron maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puolesta komissiolle esittämästä suullisesta kysymyksestä, jonka aiheena on mehiläishoitoalan tilanne - B7-0564/2010).
Paolo De Castro
laatija. - (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, päätöslauselma, josta pian äänestämme, edustaa maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan näkemystä EU:n mehiläishoitoalan tukipolitiikasta. Kuten maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan tavanomaisena käytäntönä on, tässä tärkeässä asiakirjassa on hyödynnetty kaikkia parlamentaarisia ryhmiä, jotka ovat osallistumalla sen käsittelyyn lisänneet oman arvokkaan panoksensa lopputulokseen.
Huolimatta siitä, että mehiläistuotteiden tuotannon ja markkinoinnin yleisten edellytysten parantamistoimenpiteiden vuotuista talousarviota on äskettäin lisätty, ollaan edelleen laajalti huolestuneita niistä lukuisista haasteista ja ongelmista, joita mehiläishoitoalalla lähitulevaisuudessa on.
Vaikeat tuotanto- ja markkinointiolosuhteet, voimakas ja pitkittynyt hintojen vaihtelu ja mehiläiskantojen yhä laajemmalle levinneestä kuolleisuudesta johtuvat vaikeudet ovat eräitä kriittisiä tekijöitä, jotka vaivaavat yhtä Euroopan maatalouden tärkeimmistä aloista.
Kuten kaikkien alkutuotannon toimijoiden, eurooppalaisten mehiläishoitajien on päästävä asemaan, jossa he voivat itse suunnitella omat asiansa. Koska nykyinen tuki riippuu tällä hetkellä voimassa olevista EU:n maatalouspolitiikan täytäntöönpanomenettelyistä, politiikan tulevaisuus vuoden 2013 jälkeen on epävarma. Tämä on tämänpäiväisen päätöslauselmamme taustalla. Aiomme siinä kehottaa komissiota antamaan aktiivisen sitoumuksen mehiläishoitoalan puolustamisesta.
Tärkeimpiä päätöslauselmaesitykseen sisältyviä komissiolle osoitettuja vaatimuksia ovat muiden muassa seuraavat: erityishanke kansallisten ohjelmien päättymisen jälkeen, myös alan uusien haasteiden ja ongelmien takia, eli mehiläisten kuolleisuuden, hintavaihtelun jne.; sitoumus tilastollisten mittausten tarpeellisesta parantamisesta, jotta voidaan tarkemmin valvoa hunajan tuontia EU:n ulkopuolelta, ja tutkimuksen kehittämisestä; EU:n eläinlääkintäpolitiikan aseman vahvistaminen; toimintasuunnitelma laajalle levinneen mehiläisten kuolleisuuden torjumiseksi, osittain toteuttamalla erityishankkeita tutkimuksen alalla; lisää rahoitustukea toimijoiden koulutukseen; ja viimeiseksi, mehiläishoitoalan saattaminen uudelleen johtavaan asemaan yhteisessä maatalouspolitiikassa vuoden 2013 jälkeen.
Kiitän Astrid Lullingia ja kaikki muita kollegojani yhteisestä työstä, ja haluan muistuttaa teitä, arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, että päättymässä on juuri luonnon monimuotoisuuden kansainvälinen teemavuosi. Tästä syystä toivomme, että päätöslauselman hyväksyminen merkitsee ehdottomasti uutta alkua alalla, joka on ympäristön kestävyyden ja luonnon monimuotoisuuden säilyttämisen kannalta strategisesti erityisen tärkeä, samoin kuin taloudellisten ja sosiaalisten vaikutustensa takia.
Dacian Cioloş
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mehiläisillä on todellakin tärkeä tehtävä pölyttämisessä sekä hunajan ja muiden mehiläistuotteiden tuotannossa. Alalle on ominaista mehiläishoidon olosuhteiden suuri vaihtelevuus ja se, että toimijat ovat hajautuneita ja kovin erilaisia tuotannosta markkinointivaiheeseen.
Euroopan unionin tasolla on laadittu joitakin hunajan markkinointivaatimuksia ja mehiläisten terveyden säilyttämistä koskevia yhdenmukaistettuja sääntöjä.
Yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa asetuksessa säädetään joukosta toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on parantaa mehiläistuotteiden tuotanto- ja kaupanpitoedellytyksiä. Toimenpiteet voidaan sisällyttää jäsenvaltioiden valmistelemiin kolmivuotisiin mehiläishoito-ohjelmiin, jotka yhteisrahoitetaan Euroopan unionin talousarviosta. Ohjelmien talousarvio on noussut 26 miljoonasta eurosta 32 miljoonaan euroon kaudella 2011-2013.
Toimenpiteet näyttävät tuottavan myönteisiä tuloksia mehiläishoitoalalla sekä jäsenvaltioiden että mehiläishoitajien kannalta. On myös tärkeää panna merkille, että kaikki jäsenvaltiot ovat laatineet ohjelman, mikä osoittaa niiden pitävän tärkeinä sekä mehiläishoitoa että alan tarpeita.
Alalla on todellakin useita haasteita. Ensinnäkin mehiläishoitajien määrä on pudonnut, minkä takia on välttämätöntä kannustaa ja kouluttaa uusia alalle tulijoita. Toiseksi on huomattava kolmansien maiden tuonnista johtuva kilpailu ja näistä maista tulevan hunajan laatuun liittyvät kysymykset. Mehiläisten kuolleisuus on lisääntynyt monien eri tekijöiden takia, muun muassa varroa-punkin ja muiden sairauksien takia.
Mehiläisten terveys on erityisen huolestuttava kysymys sekä Euroopan unionissa että myös sen ulkopuolella. Mehiläishoitojärjestöt pyytävät Euroopan unionia kiinnittämään tältä osin enemmän huomiota mehiläisiin. Euroopan parlamentti antoi marraskuussa 2008 mehiläishoitoalan tilanteesta päätöslauselman, jossa kehotettiin komissiota ottamaan käyttöön erityistoimia ja varmistamaan, että toimet olisivat koordinoituja.
On selvää, että mehiläisten terveys on tärkeä asia ja että sitä on suojeltava sopivin toimin siten, että otetaan huomioon alan erityisluonne ja sen eri toimijat. Komissio on jo tähän liittyen tehnyt useita aloitteita, joilla pyritään puuttumaan mehiläishoitoalan huolenaiheisiin, ja tulevaisuutta varten on suunniteltu lisää toimia.
Komissio aikoo pian esittää tiedonannon, jossa pyritään selkeyttämään mehiläisten terveyteen liittyviä kysymyksiä ja keskeisiä toimia, joita komissio aikoo toteuttaa niiden käsittelemiseksi. Tiedonanto toimii keskustelun pohjana Euroopan parlamentin ja neuvoston sekä jäsenvaltioiden viranomaisten ja sidosryhmien kanssa.
Toivon, että keskustelussa voidaan nimetä mahdollisia uusia toimia, joita tarvitaan Euroopan unionin tasolla mehiläishoidon sekä hunajan ja muiden mehiläistuotteiden tuotannon säilyttämiseksi mutta myös mehiläisten terveyden edistämiseksi ja sellaisten ongelmien estämiseksi, joita voi syntyä sairauksien tai ympäristön saastumisen takia.
Astrid Lulling
Arvoisa puhemies, kun otin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa vastuualakseni mehiläishoitoalan tilanteen kollegaltani Reimer Bögeltä, toinen saksalainen Euroopan parlamentin edustaja sanoi minulle 16 vuotta sitten melkoisen väheksyvästi: "Ahaa, pikku ötököitä pienille maille". Olen siitä lähtien yrittänyt tehdä jatkuvasti kasvavassa EU:ssa selväksi, kuinka tärkeitä nämä pikku ötökät ovat, eivät ainoastaan elämän laadun vaan eloonjäämisen kannalta.
Olemme tällä välin jatkuvasti edistyneet tietoisuuden lisäämisessä kaikilla EU:n tasoilla siitä, että tarvitaan yhtenäistä yhteistä politiikkaa, jotta voidaan varmistaa, että EU:ssa on tarpeeksi mehiläisiä ja tarpeeksi kaiken ikäisiä mehiläishoitajia niitä hoitamaan. Tästä on tullut yhä tärkeämpää monilla alueilla mehiläisten korkeiden kuolleisuuslukujen takia. Ne ovat antaneet perusteltua aihetta huoleen siitä, onko mehiläisiä ja mehiläishoitajia tarpeeksi täyttämään meidän tarpeemme. Tästä syystä olen tehnyt tämän aloitteen komissiolle osoitetun suullisen kysymyksen muodossa yhdessä siihen liittyvän keskustelun ja päätöslauselman kanssa. Olen hyvin kiitollinen siitä, että kaikki parlamentin ryhmät ovat tukeneet päätöslauselmaa. Tavoite antaa aihetta kaikkien poliittisten ryhmien yhteiseen toimintaan päätöslauselman puolesta. Se on lyhyt, rakenteeltaan selkeä ja helposti ymmärrettävä, mitä ei aina tapahdu tässä talossa. Teemme selväksi, missä ongelmat ovat. Ehdottamamme erityisratkaisut on laadittu läheisessä yhteistyössä mehiläishoitoalan kanssa.
Mehiläishoitajia monista jäsenvaltioista on tänään tullut Strasbourgiin mukanaan tuotteitaan, mutta myös huolensa ja odotuksensa, korostaakseen sitä seikkaa, että he tarvitsevat apuamme ongelmiensa ratkaisemiseen. Kun otatte huomioon, että yli 140 miljardin euron talousarviosta vain 32 miljoonaa euroa on käytetty turvaamaan kolme neljännestä elintarviketuotannosta ja neljä viidennestä kasveista, jotka ovat riippuvaisia pölytyksestä, pitäisi olla jokaiselle selvää, että meidän tärkeä tehtävämme on nyt varmistaa politiikan jatkaminen ja kehittäminen vuoden 2013 jälkeen. Tämä on sanomamme. Uskon, että se kuullaan, paitsi parlamentissa, myös komissiossa, neuvostossa ja jäsenvaltioissa. Joka tapauksessa me varmistamme, että näin tapahtuu. Esitän kiireellisen vetoomuksen kaikille tämän parlamentin jäsenille, jotta he ovat läsnä torstaina ja äänestävät tämän päätöslauselman puolesta. Me olemme sen velkaa mehiläisille. On totta, että ne nukkuvat, kun me käymme tätä keskustelua. Sivumennen sanoen katson, että keskustelu...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Halusin vain sanoa, että jos puheenjohtajakokouksen mielestä on hyvä idea panna tämä keskustelu iltaistunnon päätteeksi, sen olisi syytä tehdä kotiläksynsä, jotta ymmärtäisi, kuinka tärkeitä mehiläiset ovat Euroopassa.
Luis Manuel Capoulas Santos
Arvoisa puhemies, valitettavasti Euroopan mehiläishoitoalaa vaivaavat ongelmat ovat vakavampia ja syvempään juurtuneita kuin ne suhdanteisiin liittyvät kriisit, jotka toistuvasti vaivaavat muita, näennäisesti tärkeämpiä aloja. Mehiläishoidon ongelmat liittyvät ennen kaikkea ympäristöön, ja niillä on seurauksia, jotka voivat muuttua katastrofaalisiksi, ellemme kykene ajoissa vastaamaan niihin.
Kaksi Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön tilastoa - jotka on mainittu päätöslauselmaesityksessä ja joista myös Astrid Lulling jo mainitsi - ovat valaisevia. Pölytyksestä riippuvaisia on 84 prosenttia kasvilajeista ja 76 prosenttia elintarviketuotannosta. Maatalous on kuitenkin myös tärkeä talouden ala maaseutualueilla, ja sillä on suuri kasvupotentiaali, koska Euroopan tuotanto ei läheskään takaa meidän tarpeidemme täyttymistä. Mikään muu "karjankasvatustoiminta - karja tässä tietenkin lainausmerkeissä - ei liity niin läheisesti luontoon ja kestävään kehitykseen eikä ole niin tärkeässä asemassa ja ekologisessa tehtävässään niin korvaamaton kuin mehiläishoito. Tässä on meille enemmän kuin tarpeeksi syytä olla säästämättä ponnistelujamme ja rahoitusta, jotta voidaan tutkia mehiläisten pelottavan ja kasvavan kuolleisuuden perussyitä ja tukea terveysohjelmia.
Keskustelun pitäisi myös tarjota mahdollisuus löytää kekseliäitä ja tehokkaita tapoja sisällyttää tämän maattoman karjan erityislajin tuki uuden yhteisen maatalouspolitiikan tukimekanismeihin nyt, kun suunnitellaan pinta-alayksiköiden asettamista uuden tuen jakamisen peruskriteeriksi. Pyydän siitä syystä komissiota selventämään, mitkä ovat sen välittömät vastaukset tähän ongelmaan ja aikooko se sisällyttää tämän toiminnan uuden yhteisen maatalouspolitiikan rakenteeseen, josta alamme pian keskustella.
Britta Reimers
Arvoisa puhemies, hyvä Dacian Cioloş, hyvät kollegat, mehiläisten suojelu on maatalousalan parhaan edun mukaista, ja monet viljelijät ovat myös mehiläishoitajia. Olemme nähneet mehiläispopulaation laskevan monilla Euroopan alueilla. Meidän on löydettävä ongelman syyt ja toteutettava tarvittavat vastatoimenpiteet. On hyvä, että kansallisten mehiläisohjelmien budjettirahoitus vuoteen 2013 on nostettu 26 miljoonasta 32 miljoonaan euroon. Se ei kuitenkaan riitä. Meidän on varmistettava, että ohjelmia jatketaan vuoden 2013 jälkeen. Tämän aikaansaamiseksi on myös erityisen tärkeää parantaa ja yksinkertaistaa prosessia, jonka avulla tutkijat, mehiläishoitajat ja viljelijät voivat jakaa erityistietämystään. Meidän on mahdollisimman nopeasti keskityttävä torjumaan sairauksia ja loisia, joille mehiläiset altistuvat. Emme saa jättää mehiläishoitajia käymään tätä kamppailua yksin.
Tarvitsemme kiireesti aiempaa parempia ja vakioidumpia tilastoja kaikilta jäsenvaltioilta koko EU:ssa. Tämä sen takia, että meidän on voitava perustaa työmme tosiasioihin, ei spekulaatioihin. Koska mehiläishoitajien määrä laskee jatkuvasti, meidän on myös investoitava enemmän koulutukseen. Meidän on lisättävä tukea nuorille mehiläishoitajille ja myös kokoaikaisille mehiläishoitajille sen varmistamiseksi, että ammatilla on tulevaisuus eikä se kuihdu pois. Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä tukee tätä päätöslauselmaa.
Alyn Smith
Arvoisa puhemies, puhun lyhyesti, vaikka mielestäni Astrid Lullingin idea "ristipölyttää" puheenvuorot eri ryhmien kesken on todella harkinnanarvoinen.
Olen samaa mieltä mehiläishoitoalasta esitettyjen huomautusten kanssa, mutta haluan muistuttaa kollegoja siitä, että myös Euroopan villi kimalaiskanta on samanlaisessa - hyvin vakavassa - tilanteessa. Ne ovat aivan yhtä tärkeitä luonnon monimuotoisuuden ja pölytysetujen kannalta kuin olemme - aivan oikein - kuulleet hunajamehiläisalan olevan. Haluan nostaa esiin Skotlannin kimalaisten suojelusäätiön työn (Bumblebee Conservation Trust), sillä se kattaa koko Yhdistyneen kuningaskunnan kimalaispopulaation.
Hyvä komission jäsen, haluan erityisesti mainita kysymyksen 4 - erinomaisen kysymyksen, jossa ehdotetaan, että komissio sisällyttää mehiläistaudit eläinlääkintäpolitiikkaan. Tämä on ollut parlamentin pitkäaikainen vaatimus, ja minusta on tärkeää huomata, että kyseessä ei ole vain rahan jakelu vaan parhaiden toimintatapojen ja tiedon jakaminen koko unionissa. Monet tiedemiehet monissa paikoissa käsittelevät asiaa, ja komissiolla voisi olla erittäin vahva tehtävä tietojen keräämisessä ja sen selvittämisessä, kuinka paljon tiedämme tästä monitahoisesta ja erittäin vakavasta ongelmasta.
James Nicholson
ECR-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, olemme kaikki tietoisia mehiläisten merkityksestä pölytyksessä. Ne ovat ehdottomasti ratkaisevan tärkeitä maataloudelle ja elintarviketuotannolle. Ilman niitä elintarviketuotantoa ei yksinkertaisesti ole.
Siitä syystä on erittäin huolestuttavaa, että mehiläishoitoala ilmoittaa edelleen kuolleisuuslukujen olevan käsittämättömän korkeita. Vaikka mielestäni olemme onnistuneet lisäämään tietoisuutta ja levittämään tietoa tilanteen vakavuudesta vuosien mittaan, meidän on pidettävä yllä painetta sen varmistamiseksi, että tutkimusta kuolleisuuden syistä jatketaan ja että se saa riittävästi rahoitusta. Vasta sen jälkeen ongelman ratkaisemiseksi voidaan toteuttaa käytännön toimia.
Ensinnäkin haluan, että tutkimushankkeiden rahoitusta jatketaan vuoden 2012 jälkeen, ja haluan tukea aloitteita, jotka kannustavat nuoria mehiläishoitajia tulemaan mehiläishoitoalalle. Mehän aloitamme juuri jakson, jolla keskustellaan intensiivisesti yhteisen maatalouspolitiikan tulevaisuudesta, ja katson, että tämä on perustavanlaatuinen ongelma, jonka käsittelyä olisi jatkettava EU:n tarkistetun maatalouspolitiikan puitteissa vuoden 2013 jälkeen.
Pohjimmiltaan maatalousalan tukea olisi vahvistettava vuoden 2013 jälkeen. Mielestäni meillä on nyt mahdollisuus tehdä jotain myönteistä. Tukekaamme mehiläisiä.
Trevor Colman
EFD-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, vähenevää mehiläiskantaa koskevan mietinnön ongelma on, että kyseessä on todellinen tragedia. Tutkittuani asiakirjaa voin todeta, että parlamentille tehdyt ehdotukset ovat klassinen esimerkki siitä, mikä tunnetaan tässä talossa ilmaisulla "mahdollisuuksia tarjoava kriisi". Tarkoitan mahdollisuuksia tarjoava EU:n kannalta, sillä ehdotukset perustuvat siihen, että EU:n valvonta ulotetaan yhä laajemmille aloille. Siinä ei siis ole tapahtunut muutosta.
Yhteinen maatalouspolitiikka mainitaan mietinnössä ohimennen, mutta siitä ei ole mitään mainintaa, kuinka tuhoisaa mainitun politiikan toteuttaminen on omassa maassani ollut. Ajattelen pensasaitojen luontoa ja peltojen ja hedelmätarhojen käsittelyä, joiden hallintaan EU:n lainsäädäntö on vakavalla tavalla puuttunut Yhdistyneen kuningaskunnan mehiläisten vahingoksi.
Mietinnössä myönnetään, että mehiläisten lukumäärän alenemisen tärkeintä syytä ei voida nimetä, ja niin siinä luetellaan suuri määrä mahdollisuuksia. Siinä luetellaan mehiläistaudit, heikentynyt immuniteetti taudinaiheuttajia ja loisia vastaan, ilmastonmuutos - sen mukana olemisesta olisi voinut lyödä vetoa - ja hunajakasvien häviäminen. Muuntogeenisten kasvien mahdollinen vahingollinen vaikutus myönnetään pitkin hampain, mutta se ohitetaan merkityksettömänä - siitäkin olisi voinut lyödä vetoa.
Tosiasiassa kaikki edellä luetellut ovat arvauksia. Ainoa vakio kaikessa tässä on varroa-punkin läsnäolo. Se hyökkää mehiläisten immuunijärjestelmää vastaan ja on luultavasti koko ongelman perimmäinen syy. Kuitenkin mehiläisten ahdinkoa käytetään tekosyynä ottaa käyttöön koko joukko sääntöjä, joissa vaaditaan muun muassa jäsenvaltioiden mehiläishoitajien järjestöjen yhteistyötä, tiukempaa hunajan tuontivalvontaa, uusia merkintävaatimuksia - mikään näistä tuskin estää mehiläisiä kuolemasta - tuotteille myönnettäviä lupia, mitä ne lienevätkään, ja toimenpiteitä nuorten mehiläishoitajien rekrytoimiseksi. Uskomatonta. Samalla kun kaikki tämä toteutetaan, varroa-punkki jatkaa turmiollista työtään ja mehiläiset kuolevat.
Epäilemättä mietinnön tarkoitus on hyvä, mutta se olisi supistettava siihen, että yksilöidään ja poistetaan mehiläisten joukkokuolemien syy ja annetaan kansainvälisen yhteisön huolehtia siitä. Asiaa ei pidä käyttää tekosyynä lisätä EU:n sääntelyä.
Diane Dodds
NI-ryhmän puolesta.. - (EN) Arvoisa puhemies, tämä on ollut tärkeä ja jopa intohimoinen erityisaihetta käsittelevä keskustelu. Olen iloinen voidessani todeta sen ja osallistua keskusteluun.
Katson, että mehiläisten merkitystä yleisesti maataloudessa tavallisesti aliarvostetaan jopa alan itsensä sisällä. Ilman mehiläisiä monet sadot epäonnistuvat. Hedelmätarhat ovat tietenkin erityisen riippuvaisia mehiläispölytyksestä. Vierailin äskettäin Pohjois-Irlannissa useiden hedelmätarhojen omistajien luona. He olivat kärsineet mehiläiskannan pienenemisestä ja olivat asiasta todella huolissaan.
Olen samaa mieltä siitä, että mehiläistauteja olisi korostettava EU:n eläinlääkintäpolitiikassa, jotta voidaan korostaa mehiläisten merkitystä ja luoda toimintalinjat mehiläiskannan seuraamiseksi Euroopassa. Pienenevän mehiläiskannan tutkimiseen ja kehittämiseen on investoitava rahaa, ja rahoitusta on annettava sellaisten järjestelmien käyttöön, jotka voivat auttaa. Katson, että mehiläiskannan pienenemiseen on omaksuttava tasapainoinen näkemys. Ei pidä pelkästään moittia viljelyskäytäntöjä, vaan on investoitava sairauksien tutkimiseen ja tapoihin minimoida niiden vaikutus.
Béla Glattfelder
(HU) Arvoisa puhemies, Astrid Lulling pyysi meitä tukemaan päätöslauselmaesitystä. Voimme tehdä niin täydestä sydämestämme, sillä tekeillä on todella erinomainen asiakirja.
Asiakirjan tärkein lausuma on se, jossa Euroopan komissiota kehotetaan varmistamaan, että nykyisiä mehiläishoitoalan tukiohjelmia jatketaan ja vahvistetaan vuoden 2013 jälkeen. Tuelle on valtava tarve, sillä markkinat eivät anna mehiläistuotteille sellaista tunnustusta, joka takaisi mehiläishoitoalan selviytymisen, vaikka mehiläishoitajat tarjoavat monia palveluja maataloudelle ja edistävät pölytyksellä luonnon monimuotoisuuden säilymistä.
Toinen erittäin tärkeä lausuma tässä asiakirjassa on Euroopan komissiolle esitetty kehotus muuttaa hunajatuotteiden merkintäsääntöjä laatupolitiikan yhteydessä. Tämä johtuu siitä, että nykyiset säännöt mahdollistavat väärinkäytökset, nimittäin sen, että alkuperältään eurooppalaiseksi hunajaksi merkitään hunaja, joka sisältää vain äärimmäisen vähäisen määrän eurooppalaista hunajaa ja todellisuudessa sisältää suurimmalta osin kolmannesta maasta tuotua hunajaa, joka saattaa myös olla laadultaan heikompaa.
Kolmas asiakirjan erittäin tärkeä lausuma on komissiolle esitetty vaatimus tehdä säädösehdotus, jolla poistetaan se mahdollisuus, että hunajasta valmistetuksi tuotteeksi merkitään tuote, jonka sokeripitoisuudesta alle 50 prosenttia on hunajapohjaista.
Olen vuosia kamppaillut näiden asioiden puolesta täällä Euroopan parlamentissa. En ole onnistunut saamaan niitä mihinkään asiakirjaan yhtä täydellisesti kuin ne nyt ovat tässä päätöslauselmaesityksessä. Toivon, että Euroopan komissio hyväksyy parlamentin suositukset ja löytää seuraavalla kaudella keinon ratkaista nämä pitkäaikaiset kysymykset laatupolitiikan yhteydessä.
Marc Tarabella
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, päätin tehdä useita tarkistuksia Paolo De Castron erinomaiseen ehdotukseen, koska mehiläishoito on olennaisen tärkeä talouden ala. Olen varma siitä, että erinomainen kollegamme, jäsen Lulling, on samaa mieltä, koska hän on käsitellyt ongelmaa vuodesta 1994. Mielestäni voimme tänä iltana osoittaa hänelle kunnioitusta.
Meidän on ymmärrettävä, että mehiläisten katoaminen johtaisi ennennäkemättömään mullistukseen ihmiskunnan historiassa. Tällainen muutos luonnon monimuotoisuudessa vaarantaisi elintärkeän elintarvikevalikoiman. Ekosysteemien perusteellinen häiriö tuhoaisi kaikki tulevien sukupolvien mahdollisuudet.
Pölyttävien mehiläisten katoaminen on otettava vakavasti, sillä sekä villien mehiläisten että hunajamehiläisten määrän romahtaminen on nyt mitattavissa maailmanlaajuisessa mittakaavassa. Kaakao, vanilja, meloni, passiohedelmä, kaikkien näiden trooppisten viljelykasvien hedelmien ja siementen tuotanto on täysin riippuvaista pölyttävistä mehiläisistä.
Hunajamehiläiset kuolevat kaikilla mantereilla yhä useammin suurina määrinä talven lopulla. Euroopassa monet mehiläishoitajat ovat joutuneet lopettamaan toimintansa. Nykyisin yli 80 prosenttia maailman kukkivista kasvilajeista ja 80 prosenttia Euroopassa kasvatetuista lajeista on suoraan riippuvaisia hyönteisten, pääasiassa mehiläisten, pölytyksestä. Monet viljelykasvit eivät tuottaisi tyydyttävää satoa ilman ruokaa etsiviä mehiläisiä. Tämä koskee monia villejä lajeja mutta myös hedelmäpuita, proteiinikasveja ja vihanneksia. On siis vaikea kuvitella ateriaa, jossa mehiläisillä ei olisi tärkeää tehtävää.
Lukumäärän laskun syyt ovat tiedossa: pesimäpaikkojen tuhoutuminen, mehiläisille mettä ja siitepölyä tarjoavien kasvien lisääntyvä harvalukuisuus, mutta myös sairaudet, loiset ja erityisesti tuholaismyrkkyjen käyttö, varsinkin neurotoksisten torjunta-aineiden, jotka ovat erityisen haitallisia mehiläisille. Viljelijöiden ja puutarhurien on ymmärrettävä, että mehiläiset ovat täysin turvattomia myrkyllisten tuotteiden vaikutukselle ja että mehiläiset edistävät merkittävällä tavalla heidän satojaan. Niitä on suojeltava ensisijaisena asiana.
Lopetan sanomalla, että meidän on toimittava, sillä emme voi hyväksyä muualta tulevaa hunajaa - sen laatu on heikompi eikä se vastaa meidän tiukkoja tuotantokriteerejämme - väistämättömänä ja ainoana vaihtoehtona hunajapulalle, joka pikku hiljaa valtaa Eurooppaa. Kehotankin Dacian Cioloşia ja komissiota sisällyttämään mehiläishoitoalaa koskevia erityistoimenpiteitä yhteiseen maatalouspolitiikkaan.
Marian Harkin
(EN) Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä hänen huomautuksistaan. Esititte yleiskuvan haasteista, joita meillä on: mehiläisten määrän väheneminen ja tarve houkutella uusia ammattimaisia mehiläishoitajia sekä - ennen kaikkea - kuolleisuuden lisääntyminen, joka johtuu monista tekijöistä, mutta erityisesti mehiläisten immuunijärjestelmää uhkaavasta varroa-punkista.
Olemme kaikki samaa mieltä, että mehiläisten terveys on tärkeää, ja olen iloinen kuullessani, että komissio esittää keskeisiä toimenpiteitä nykyisen, erittäin vakavan tilanteen hoitamiseksi. Korostan tarvetta varmistaa mehiläishoitajien kuuleminen, kun ohjelmia laaditaan, jotta voidaan varmistaa ensinnäkin niiden tehokkuus ja toiseksi niiden täytäntöönpano. Samoin kuin mehiläishoitajien, meidän on varmistettava kestävät pölyttäjäystävälliset maanviljelyskäytännöt. Mielestäni tämä on hyvin tärkeää, ja sen pitäisi olla yhteisen maatalouspolitiikan osa.
Haluan lisätä, että vaikka kansalaiset ovat tietoisia mehiläisten tehtävästä hunajan tuottamisessa, kaikki eivät tunne mehiläisten elintärkeää tehtävää pölytyksessä ja niiden merkitystä EU:n maataloudelle sekä viime kädessä elintarviketuotannolle. Siksi valistuskampanja olisi mielestäni hyödyllinen, koska tarvitsemme kansalaisten tukea tässä asiassa voidaksemme perustella rahojen käytön mehiläisten suojeluohjelmaan.
Lopuksi totean, että tarvitsemme mehiläiskuolleisuutta koskevaa riippumatonta ja oikea-aikaista tutkimusta, jotta voimme odottaa myönteistä lopputulosta niiltä toimilta, joita tilanteen käsittelemiseksi toteutamme.
Michail Tremopoulos
(EL) Arvoisa puhemies, EU:n ALARM-hankkeessa on yksilöity elinkelvottomia maankäytön käytäntöjä ja maatalouden kemikaalien käyttö pääsyiksi huolestuttavaan pölyttävien hyönteisten häviämiseen Euroopassa.
Olin kuitenkin hyvin pettynyt tammikuussa jättämääni kirjalliseen kysymykseen silloiselta komission jäseneltä Mariann Fischer Boelilta saamaani vastaukseen. Tiedämme, että 84 prosenttia Euroopan viljelykasveista on tietyssä määrin hedelmöityksessään riippuvaisia pölyttävistä hyönteisistä, ja niiden suojelemiseksi meidän on luotava pakollisia ekologisia elvytysalueita ja vahvistettava lisää maatalouden ympäristötoimenpiteitä uudistamalla yhteistä maatalouspolitiikkaa rakenteellisesti.
Komission jäsen totesi olevansa tyytyväinen. Toimenpiteillä ei kuitenkaan ole voitu vaikuttaa mehiläisten katoamisongelmaan. Kun otetaan huomioon, että maatalouden ympäristötoimenpiteet kattavat vain kahdeksan prosenttia yhteisen maatalouspolitiikan talousarviosta vuoteen 2013 asti ja jokainen jäsenvaltio soveltaa niitä eri tavoin, vaadimme, että maatalouden ympäristötoimenpiteille on annettava enemmän tukea, niitä on sovellettava yhdenmukaisesti ja lisäksi tarvitaan tarkastuksia niiden oikeasta käytöstä. Myös orgaanisia ja ekologisia menetelmiä on korostettava aiempaa enemmän. Näitä toimenpiteitä ja pienimuotoista tuotantoa on tuettava, ja on kannustettava perustamaan mehiläishoito-osuuskuntia ja ekologisia elvytysalueita.
Julie Girling
(EN) Arvoisa puhemies, olemme tänä iltana kuulleet paljon mehiläisten ihmeestä - ja ne todellakin ovat ihmeellisiä olentoja.
Haluan käsitellä vain yhtä asiaa. Onko komission jäsen tietoinen siitä mielenkiinnosta ja osallistumisesta, jonka mehiläiset ovat sytyttäneet ja johon ne ovat innostaneet koko Euroopassa? Pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa monet tunnetut järjestöt kampanjoivat asiasta - naisinstituutista osuuskuntayhdistykseen (Women's Institute, Cooperative Society). Valistuskampanjat ovat olemassa. Niihin on vain tartuttava.
Olkaa hyvä ja tutustukaa naisinstituutin (Women's Institute) kampanjaan, josta olen lähettänyt teille yksityiskohtaiset tiedot. Se on täynnä käytännön tietoa jokaiselle, joka haluaa auttaa mehiläisiä kukoistamaan. Naisinstituutti edustaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa miljoonia tavallisia ihmisiä. Mehiläisten ahdinko tarjoaa mahdollisesti ainutlaatuisen mahdollisuuden tehdä työtä kansalaisten parissa. Se kattaa yhteisen maatalouspolitiikan, luonnon monimuotoisuuden, elintarviketurvan, tuholaismyrkkyjen käytön, eläinlääkintäsäännöt ja jopa EU:n rahoituslabyrintin. Se tarjoaa erittäin ainutlaatuinen mahdollisuuden tehdä yhteistyötä järjestöjen kanssa, jotka ovat jo innostuneita asiasta. Pyydän komission jäsentä tarttumaan tähän mahdollisuuteen ja hyödyntämään sitä.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon mehiläishoitoalan poikkeuksellinen merkitys maataloustuotannolle, tarve säilyttää luonnon monimuotoisuus ja hunajan ravitsemukselliset arvot, mehiläishoitoalan nykyinen tuki on säilytettävä ja sitä on lisättävä vuoden 2013 jälkeen. Nämä toimet edistävät mehiläisten terveyden parantamista sekä parvien lukumäärän ja hunajan tuotannon lisäämistä. Kuten muillakin aloilla, mehiläishoitoalan tehokkuus riippuu suuressa määrin mehiläishoitajien tietämyksestä, pätevyydestä ja kokemuksesta. Puolassa on Euroopan ainoa mehiläishoidon ammatillinen keskiasteen koulu, ja siellä on oppilaita useista maista. Tätä koulua ja sen palveluja yhdessä läheisen Lublinin biotieteiden yliopiston sekä Puławyssa sijaitsevien maatalouden tutkimuslaitosten kanssa voitaisiin käyttää perustana Euroopan mehiläishoitokoulun perustamisessa. Mehiläishoitajien järjestöillä on suuri merkitys alan kehityksessä. Koulutuksen tukiohjelmiin ja laatua ja vaatimuksia koskeviin ongelmiin liittyvä työ olisi tehtävä yhdessä niiden kanssa.
Spyros Danellis
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mehiläishoitoalan nykytilanne eli mehiläisten kuolleisuus, joka vaarantaa hedelmien, vihannesten ja niin edelleen pölytyksen - ja sitä kautta elintarvikkeemme -, on osoitus umpikujasta, johon nykyihmisen toimet johtavat, kun ei tunneta talouden alojen ja luonnon välistä vuorovaikutusta tai siitä ei välitetä.
Meidän kehityshankkeemme ja muutokset maankäytössä, viljelykasvit, joita päätämme viljellä, ja soveltamamme viljelymenetelmät, jopa tapa, jolla luomme kysyntää ja jokapäiväisen elämämme tottumukset ovat edesauttaneet luonnon tasapainon järkkymistä. Toisinaan tämä johtaa mehiläisten selittämättömään kuolleisuuteen ja uusien tautien esiintymiseen ja toisinaan tuotantokustannusten nousuun.
Siitä syystä tarvitaan keskipitkän ja lyhyen aikavälin toimenpiteitä, jotta voidaan käsitellä ongelman kaikkia oireita, ja samalla on laadittava kestävämpi ratkaisu, jolla ongelman perimmäinen syy saadaan poistettua. Uudessa yhteisessä maatalouspolitiikassa mehiläishoitoon on omaksuttava integroitu lähestymistapa vahvistamalla alan tukiohjelmia ja eläinlääkinnällistä kattavuutta, korostamalla sen hyviä puolia, puolustamalla luonnon monimuotoisuutta ja lieventämällä ilmastonmuutosongelmaa ja luonnonvarojen heikkenemistä.
Geoffrey Van Orden
(EN) Arvoisa puhemies, en puhu ainoastaan huolestuneena Euroopan parlamentin jäsenenä, joka edustaa sellaista Englannin aluetta, jolla mehiläishoidolla on taloudellista merkitystä, vaan erityisesti Cambridgen mehiläishoitajien järjestön varapuheenjohtajana.
Olemme tänä iltana kuulleet kaikilta puhujilta, kuinka merkittävä ja tärkeä tämä ala on. Hunajamehiläisillä on suuri taloudellinen ja ekologinen merkitys - me kaikki arvostamme sitä. Nykyisiä tauteja ei täysin ymmärretä, ja yhdyskunnan romahdushäiriön (colony collapse disorder) kaltaisia ongelmia ei vielä ole pystytty selittämään ja ratkaisemaan. Yhdistynyt kuningaskunta menettää mehiläiskannastaan vuodessa noin 30 prosenttia, mikä on selvästi kestämätöntä ja mahdollisesti tuhoisaa.
Kuten monet muutkin puhujat, haluan keskittyä asian pakottavimpaan näkökohtaan, eli kiireelliseen tarpeeseen tehdä lisää tutkimusta mehiläisyhdyskuntien tautien selvittämiseksi ja jotta saisimme käytännön ajatuksia parhaista tavoista edetä. Tähän pakottavaan kysymykseen on löydettävä pitkäaikaisia tehokkaita ratkaisuja. Voinko kehottaa komissiota tukemaan ehkä puiteohjelmien kautta lisä- ja erikoistutkimusta, ei pelkästään pesäromahdusten syistä vaan myös mahdollisista parannuskeinoista?
Jarosław Kalinowski
(PL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mehiläisten lisääntyvää kuolleisuutta on havainnoitu jo monen vuoden ajan. Sillä on haitallinen vaikutus mehiläisten pölyttämien hedelmien, vihannesten ja muiden viljelykasvien tuotantoon, ja se uhkaa luonnon monimuotoisuutta yleisesti. Mehiläisten tehtävä kasvien pölyttämisessä on välttämätön. Mehiläishoito on tuhansien vuosien ajan ollut tärkeä osa Euroopan kulttuuriperintöä. Omassa maassani on erikoistunutta hedelmätuotantoa, ja viljelijät ovat jo kauan sitten huomanneet mehiläisten edullisen vaikutuksen satojen kokoon ja laatuun.
Valitettavasti mehiläisiä uhkaavat nykyään erilaiset taudit ja tuholaiset, eivätkä mehiläishoitajat selviydy niistä. Tästä syystä tarvitaan rahoitustukea, jotta voidaan tutkia mehiläistauteja ja tekijöitä, jotka saavat aikaan mehiläisten vastustuskyvyn heikkenemistä ja parvien kuolemaa. Tarvitaan uusia ja entistä tehokkaampia ohjelmia mehiläisyhdyskuntien tautien ehkäisyyn ja poistamiseen.
Kriton Arsenis
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on täysin selvää, että mehiläisten äkkikuolemien ongelma muodostaa uhan elintarviketoimituksille ja että sillä on valtavat rahoituskustannukset. Eräs todennäköisimpiä syitä ongelmaan ovat muunnellut tuotteet ja nikotiinipohjaiset tuholaismyrkyt.
Tämän tärkeän uhan edessä on ryhdyttävä välittömästi suoraan toimintaan. Meidän on lopetettava kokeilut sen suhteen, mitä kasvatamme ja mitä syömme. Muunneltujen tuotteiden käyttö on välittömästi keskeytettävä, kunnes voimme todeta, että ne eivät ole syynä ruokavaliotamme uhkaaviin mehiläiskuolemiin. On toimittava nyt, ennen kuin rahoituskustannukset ja eloonjäämisen hinta nousevat liian korkeiksi.
Giovanni La Via
(IT) Arvoisa puhemies, EU:ssa on noin 600 000 mehiläishoitajaa ja vähän alle 14 miljoonaa mehiläispesää, joten mehiläishoito edustaa huomattavan tärkeää alaa unionin maataloudessa. Sen tärkeyttä korostavat mehiläisen tehtävä luonnon monimuotoisuuden puolustajana ja hunajan tuottajana. Hunaja on täyttä ravintoa, täynnä ravintoaineita, ja sen on tunnustettu olevan korkeinta laatua.
Tämän aseman takia on suunniteltu, että alan vuotuista tukea Euroopassa nostetaan 26 miljoonasta vuosina 2008-2010 32 miljoonaan euroon vuosina 2011-2013. Euroopan parlamentti aikoo taata määrärahat myös vuoden 2013 jälkeen, koska mehiläishoito on toimintaa, joka on täysin yhteensopivaa uuden yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteina olevien kestävän kehityksen ja monipuolistamisen tavoitteiden kanssa.
Rahoituksen perimmäinen tavoite on tukea mehiläishoitoa osittain kansallisten tutkimushankkeiden kautta, joissa tutkitaan uusia menetelmiä mehiläisten korkean kuolleisuuden torjumiseksi, sillä se on saavuttanut viime vuosina huolestuttavan tason. Toisaalta on kuitenkin tärkeää varmistaa oikeudenmukainen avoimuus tuen jakamisessa ja taata lisää resursseja niille valtioille, jotka tosiasiassa tarvitsevat niitä.
Kun tätä asiakirjaa käsiteltiin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa, valiokunta äänesti ehdottamastani tarkistuksesta, jossa vaadittiin, että tuki jaetaan eri jäsenvaltioiden mehiläispesien määrää koskevan tutkimuksen perusteella, ei arvioitujen tietojen perusteella. Mielestäni tämä on äärimmäisen tärkeää julkisten menojen avoimuuden takaamiseksi ja niiden suojelemiseksi, jotka tosiasiassa harjoittavat mehiläishoitotoimintaa.
Monissa maissa on jo järjestelmä mehiläispesien lukumäärän selvittämiseksi, mutta olemme tietoisia siitä, että toisissa valtioissa tätä on vaikea toteuttaa. Ehdotamme, että koko Euroopan unionissa otettaisiin käyttöön avoin mehiläishoito-ohjelma, jolla on väistämättä vaikutusta monien mehiläishoitajien tuottoihin.
Michel Dantin
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa Dacian Cioloş, hyvät kollegat, paljon on jo sanottu, sillä mehiläiset ovat todellakin symbolinen laji, ympäristömme vartijoita.
Tällä hetkellä on paljon mehiläisiä koskevia tutkimusohjelmia, joiden tulokset ovat toisinaan ristiriitaisia. Eräs tiedemies tuli luokseni muutama päivä sitten ja selitti, että lukuisat lentokoneet, joita näemme taivaalla, vaikuttavat auringon säteiden taipumiseen, mikä johtaa muun muassa mehiläisten nääntymiseen ja siten liialliseen kuolleisuuteen.
Päinvastoin kuin eräs tämän istuntosalin oikealla puolella oleva kollega juuri sanoi, katson, että meillä on tässä esimerkki alasta, jolla tietojen yhteen kerääminen ja tutkimusohjelmien koordinoiminen voi tarjota ratkaisun kunkin maan kohtaamiin ongelmiin. Kyllä, Eurooppa voi olla hyödyksi. Mehiläisten esimerkki edustaa ehkä hyvin Euroopan yhdentymistä.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, kunnioitan muiden asiantuntemusta tällä alalla, erityisesti Geoffrey Van Ordenin huomautuksia. Kannatan sitä, mitä hän sanoi, koska tällä alalla on vähän asiantuntijoita, mutta paljon mielipiteitä.
Mielestäni on hyväksyttävää tuoda esiin muuntogeenisiä organismeja koskeva mielipide, mutta Irlannissa ei kasvateta muuntogeenisia viljelykasveja - ja luulen, että sama koskee Yhdistynyttä kuningaskuntaa -, ja silti meillä on ongelmia mehiläispopulaatioiden kanssa, joten on mielestäni oltava hyvin varovainen, kun esitetään ongelman syitä koskevia huomautuksia. Meillä on ongelma, johon emme tiedä syytä. Kannatan tutkimuksen lisäämistä tietyin varauksin. Sysäämme rahaa tutkimukseen, mutta meidän on etsittävä aiempaa parempaa laatua myös tutkimuksessa - ja koordinoitua tutkimusta eri jäsenvaltioissa -, jotta saamme mehiläishoitajien kaipaamia ja ehdottomasti tarvitsemia tuloksia.
Meidän on tarkasteltava tilastoja, sillä olen ymmärtänyt, että jos jäsenvaltiot ylipäätään laskevat mehiläisiä, ne laskevat niitä hyvin erilaisin tavoin. Meidän on tarkasteltava, mitä vertailemme Euroopan unionissa.
Haluan tehdä muita kuin kasvatettuja mehiläisiä koskevan ehdotuksen - siis villejä mehiläisiä ja kimalaisia, joihin toinen kollega jo viittasi. Kannatan uudistetussa yhteisessä maatalouspolitiikassa toimenpiteitä, jotka liittyvät kestävään maatalouteen elinympäristöissä, jotka tukevat villimehiläispopulaatioita. Olen päättänyt tehdä niin kuin saarnaan ja omistanut muutaman hehtaarin maata tällaiselle kokeilulle nähdäkseni, mitä tapahtuu. Se toimii, mutta jos elantonsa eteen maata viljeleviä pyydetään tekemään sama, sitä on tuettava. Mielestäni Euroopan unionin on tutkittava asiaa, koska meillä on ongelmia sekä mehiläishoidossa että villimehiläispopulaatioissa. Meidän on pyrittävä tehostamaan luonnon monimuotoisuutta, joten saatte minun tukeni tässä asiassa, arvoisa komission jäsen.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Arvoisa puhemies, haluan kollegani tavoin aloittaa ilmaisemalla tyytyväisyyteni komission syyskuussa tekemään päätökseen hyväksyä 27 jäsenvaltion kansalliset mehiläishoito-ohjelmat kaudeksi 2011-2013 ja erityisesti siihen, että Euroopan unionin rahoitusosuutta näihin ohjelmiin on lisätty 25 prosentilla edelliseen kauteen verrattuna.
Oma jäsenvaltioni Romania on eräs näiden varojen tärkeimmistä edunsaajista osuuden ollessa noin 3,4 miljoonaa euroa. Komission päätös on siitä syystä erityisen tärkeä Romanian mehiläishoitajille.
Olen myös tyytyväinen maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan aloitteesta aloittaa keskustelu tästä tärkeästä aiheesta. Tuen täysimittaisesti päätöslauselmaehdotukseen sisältyviä ehdotuksia, kun äänestämme päätöslauselmasta torstaina.
Mehiläishoito tarjoaa työpaikkoja suurelle määrälle perheitä Euroopassa, erityisesti alueilla, jotka eivät sovellu muuhun toimintaan. Mehiläishoito edistää myös taloudellista kehitystä maaseutualueilla. Haluan tässä kohdin korostaa olevan tärkeää, että EU:n tukiohjelmissa ei keskitytä pelkästään hunajan tuottajiin vaan myös pieniin jalostajiin, erityisesti osana yhteisen maatalouspolitiikan nykyistä toista pilaria.
Hunajan jalostuksen ja pakkauksen tuotantolinjat tarjoavat kilpailukykyisiä etuja markkinoille pääsyn ja laadun sekä sen suhteen, miten tuotteet houkuttavat kuluttajia.
Viimeksi mutta ei vähäisimpänä on todettava, että mehiläistuotteita ei käytetä pelkästään elintarvikkeina, vaan ne ovat myös muiden tuotteiden ainesosia. Tästä syystä kannustamme ratkaisuja, joiden avulla voidaan edistää korkean lisäarvon omaavien tuotteiden tuottamista paikallistasolla.
Olen pahoillani siitä, että pienten jalostajien tuki ei ole mukana päätöslauselmaehdotuksessa, koska näiden ihmisten kannustaminen merkitsee periaatteessa suoraan mehiläishoidossa mukana olevien kannustamista.
Seán Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, ensinnäkin on mielestäni osuvaa, että ryhmässämme juuri Astrid Lulling on mehiläisasiantuntija, sillä hänellä on itsellään monia mehiläisen hyviä ominaisuuksia. Hän pörrää ympäri parlamenttia kuin mehiläinen. Hän on enimmäkseen makea kuin hunaja mutta voi silti pistää kuin mehiläinen, jos ihmiset astuvat hänen varpailleen. Joten voisi sanoa, että hän on parlamentin kuningatarmehiläinen.
Vakavasti puhuen Einstein sanoi, että jos mehiläiset kuolisivat sukupuuttoon, ihminen itsekin kuolisi neljän vuoden sisällä. Tämä on ehkä liioittelua, mutta Einstein oli nero ja hän tiesi, mistä puhui - koska ellei ole mehiläisiä, ei ole pölytystä, ei hedelmiä, ei kasveja, ei ihmistä eikä - luoja paratkoon - edes Astrid Lullingia. Meillä on siis vakava ongelma, koska mehiläiskanta on maailmanlaajuisesti vähentynyt nopeasti viimeisten kymmenen vuoden aikana. Esiin on otettu lukuisia kysymyksiä.
Ensimmäinen ongelma, joka on hoidettava, ovat loiset - varroa-punkki. Hyönteismyrkyillä on tyrmäävä vaikutus mehiläisiin, koska ne ruiskutetaan kasveille. Toiseksi meillä on ankarat talvet: vuoden 2008 ankaran talven aikana kuoli kolme miljoonaa mehiläistä. Kolmanneksi meillä on sama ongelma kuin muillakin aloilla, kuten naudanlihan ja kalan kasvatuksessa: liian paljon tuontia liian helposti kolmansista maista. Se vie pohjaa omalta tuotannoltamme. Näihin asioihin on puututtava tutkimuksella ja myös asettamalla tavoitteita.
Mielestäni nuoria ihmisiä, jotka ovat nykyisin hyvin luontomyönteisiä, voitaisiin kannustaa mehiläishoitoon - kuten Mairead McGuinness sanoi, ehkä aluksi harrastuksena, ja jotkut heistä voisivat tehdä sitä kokoaikaisesti, jos se osoittautuisi tuottavaksi.
Lopuksi totean, että mielestäni meidän pitäisi sisällyttää yhteiseen maatalouspolitiikkaan mehiläisiä varten tavoite vuodelle 2020: se olisi lisätä populaatiota 20 prosentilla, jotta mehiläisemme olisivat yhtä kestäviä kuin Astrid Lulling.
Jim Higgins
Arvoisa puhemies, kuten Seán Kelly sanoi, meillä on täällä kuningatarmehiläinen, jolla on paljon kosijoita, sillä kuningatarmehiläinen on keskeisessä asemassa kaikissa pesän toiminnoissa.
Kun me ajattelemme yhteistä maatalouspolitiikkaa, me ajattelemme mammuttimittakaavan maataloutta. Ajattelemme karjaa, naudanlihaa, meijerituotteita, lampaita, vihanneksia, viiniä ja niin edelleen. Tässä meillä on Tuhkimon ala, ehdottoman au naturel, jos sitä hallitaan oikein.
Olen tutkinut asian taustaa, ja on aivan selvää, kuten on sanottukin, että mehiläisillä on ihmeellisen monipuolinen tehtävä pölyttäjinä ja toimittajina. Mehiläisiin liittyvien tautien lisääntyminen vaarantaa lajin, mikä olisi tragedia.
Jäsenvaltioilla on omat erilaiset aloitteensa, mutta koordinaatiota on hyvin vähän tai ei lainkaan. Meidän on taattava rahoitustuki myös tälle erityisalalle. Mehiläishoito on riippuvaista yhteisen maatalouspolitiikan menettelyistä, joten meillä on oltava erityinen budjettikohta mehiläishoitoa varten.
Taloudellisista realiteeteista riippumatta, jos katsotte esimerkiksi tilannetta hunajan terveysominaisuuksien suhteen - sillä meillä on yhä enemmän hunajapohjaisia terveyslisiä -, on aivan selvää. että edut tavallisen ihmisen terveyden kannalta ovat valtavat niille, jotka päättävät käyttää hunajaa päivittäin.
Aloitamme tänään sitä, mitä Astrid Lulling teki vuonna 1997, mikä korostaa erityisesti jotain, mikä on olemassa, on luonnollista ja jota voimme tehdä päivittäin. Mutta meidän on varmistettava, että sitä suojellaan, koska on liikaa saasteita ja liian vähän sääntelyä ja dokumentaatiota varsinaisten tilastojen muodossa.
Viimeisenä muttei suinkaan vähäisimpänä meillä on kyky määrätä olemassa olevien mehiläispesien määrästä. Loppujen lopuksi ratkaisevaa ei ole pesien lukumäärä, vaan mehiläisten ja parvien lukumäärä: niiden mehiläisten todellinen lukumäärä, jotka edistävät aktiivisesti koko hunajatuotetta, josta me ihmisinä olemme riippuvaisia ja joka hyödyttää valtavasti kaikkia - jokaista meistä. Haluan kiittää kollegaani Astrid Lullingia loistavasta aloitteesta, ja toivon sille hyvää jatkoa.
Peter Jahr
(DE) Arvoisa puhemies, meillä ei ole tarpeeksi mehiläisiä eikä mehiläishoitajia. Mehiläispopulaation jatkuva väheneminen vuosien mittaan on selkeä varoitusmerkki. Varroa-punkin aiheuttama mehiläisten korkea kuolleisuus ja yhdyskuntien romahdushäiriön ratkaisematon ongelma eivät valitettavasti häviä itsestään. Tästä syystä meidän on varmistettava, että mehiläishoitoala saa tukea vuoden 2013 jälkeen. Kaksi asiaa ovat minulle tässä suhteessa erityisen tärkeitä.
Ensinnäkin ilman laaja-alaista tieteellistä tutkimusta ei ole mahdollista antaa tehokasta selitystä mehiläiskuolleisuuteen eikä tehdä mitään hyödyllistä sen torjumiseksi. Toinen huomautukseni koskee mehiläishoidon tuotetta, hunajaa. Tuontihunajaan on sovellettava samoja laatuvaatimuksia kuin Euroopassa tuotettuun hunajaan. Kaikki muu on nähtävä yrityksenä pettää kuluttajia ja asettaa eurooppalaiset tuottajat epäedulliseen kilpailuasemaan.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta ja esittelijä Astrid Lulling ovat tehneet joitakin hyviä ehdotuksia. Haluan pyytää komissiota ryhtymään toimiin tällä perusteella.
Mario Pirillo
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, viime vuosikymmenen aikana mehiläishoito on rahoitukselliselta ja yrittäjyyden kannalta ottanut suuria edistysaskeleita. Toiminta on muuttunut pääasiassa harrastustoiminnasta aidoksi tuottavaksi liiketoiminnaksi sen lisäksi, että se tarjoaa loistavia esimerkkejä ympäristöystävällisestä tuotannosta. Julkinen kansallinen ja EU:n antama tuki on mahdollistanut tämän.
Eri tekijät ovat valitettavasti johtaneet mehiläisten kasvavaan kuolleisuuteen, joka aiheuttaa riskin, paitsi mehiläishoitajille heidän suunnitellessaan toimintaansa, myös maataloudelle ja ympäristölle. Mehiläisten tehtävänä on monien maatalouden kannalta tärkeiden kasvien hyvinvointi sekä yleisemminkin ekosysteemin tasapaino ja luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen.
Kehotan komissiota laatimaan viipymättä toimintasuunnitelman laajalle levinneen mehiläiskuolleisuuden käsittelemiseksi. Ennen kaikkea vuoden 2013 jälkeistä yhteistä maatalouspolitiikkaa ajatellen pyydän, että mehiläishoidon todellinen asema tunnustetaan ja että EU:n yhteisrahoitusosuus nostetaan 50:stä 75 prosenttiin.
Krisztina Morvai
(HU) Arvoisa puhemies, haluan myös kiittää esittelijää ja Astrid Lullingia heidän tehtävästään tässä mehiläishoidon tilannetta koskevan mietinnön laatimisessa. Jos sallitte, haluan ilmaista kiitollisuuteni myös ansaitusti maailmankuuluille unkarilaisille mehiläishoitajille siitä, että he ovat jakaneet kokemuksensa ja tietonsa kanssani, ja olen voinut välittää heiltä saamani tiedot eteenpäin valiokunnalle. Kun unkarilaiset mehiläishoitajat katsovat valmista asiakirjaa, he näkevät siinä näkymättömät nimikirjaimensa.
Siinä on kuitenkin yksi vakava puute, ja asiaa koskevaa tarkistustani ei hyväksytty. Se on mehiläishoitoalan vaikutuksen taloudellinen tunnustaminen yhteisen hyvän luomisessa. Mehiläishoitajien tuottama hunaja, mehiläisvaha, kittivaha ja siitepöly ovat vain pienehkö osa heidän toimintaansa, eikö niin. Suurempi osa on se, että pölytyksellä he moninkertaistavat muun maataloustuotannon laadullisen ja määrällisen arvon. Tämä on yhteisen hyvän eräs muoto, joka pitäisi jollain lailla korvata. Ehdotimme, että käyttöön otetaan yhteisön mehiläishoidon käsite, ja vaikka emme nyt onnistuneetkaan saavuttamaan sitä, suosittelemme voimakkaasti, että mehiläishoitajille annetaan jäsenvaltioiden tasolla rahallinen korvaus heidän toiminnastaan yhteisen hyvän eduksi.
Ulrike Rodust
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa Dacian Cioloş, hyvät kollegat, mehiläisillä on ekosysteemissämme ratkaiseva asema. Toisaalta ne ovat tärkeitä luonnon monimuotoisuuden säilyttämiselle, ja toisaalta luonnon monimuotoisuus on tärkeää mehiläisten säilyttämiseksi, ei pelkästään tänä luonnon monimuotoisuuden kansainvälisenä teemavuotena, vaan myös koska ne myötävaikuttavat omaan eloonjäämiseemme.
Meidän pitäisi osana yhteisen maatalouspolitiikan uudistusta keskittyä muun muassa estämään monokulttuuri ja lisäämään laajan kiertoviljelyn käyttöä. En halua nyt puhua kasvinsuojelutuotteista ja tuholaismyrkyistä. Mielestäni on tärkeää edistää ja kehittää alan tutkimusta ja parantaa eri tutkimushankkeiden välistä koordinaatiota yksittäisissä jäsenvaltioissa, jotta voimme varmistaa, että meillä on terveitä mehiläisiä.
Mitä tahansa tapahtuukin, mehiläishoitoalan tukea on jatkettava vuoden 2013 jälkeen, ja meidän on varmistettava, että tulevaisuudessa meillä on tarpeeksi sekä mehiläisiä että mehiläishoitajia niitä hoitamaan.
Luís Paulo Alves
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mehiläisten kuolleisuus kasvaa ja mehiläishoitajien määrä laskee. Maatalouden kannalta tilanne on ongelmallinen, ja kuten kollegat ovat jo todenneet, myös luonnon monimuotoisuuden kannalta, koska se aiheuttaa valtavia vaikutuksia elintarviketuotantoon ja pölytyksestä riippuvaisiin kasvilajeihin. Työmehiläisen elämä on hyvin lyhyt - noin kuusi viikkoa - ja hyvin herkkä ympäristön muutoksille. Tämä tarkoittaa, että tilanne on vaikuttanut myös hunajan tuotantoon, ei pelkästään kasvukauden yhä epävarmemman pituuden ja epävakauden takia, vaan myös ulkopuolisista lähteistä peräisin olevien lisääntyvien uhkien takia. Tällaisia ovat muun muassa tuholaismyrkkyjen käyttö ja punkit. Näiden lisääntynyt tutkimus voisi auttaa tuottaa paremmin soveltuvia ratkaisuja, samoin kuin tehokkaampia toimenpiteitä luonnon monimuotoisuuden auttamiseksi ja ilmaston epävakauden vaikutusten lieventämiseksi. Arvoisa komission jäsen, ei ole epäilystäkään siitä, että nykyisiä ohjelmia on vahvistettava uuden yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa, jotta voimme löytää myös sillä tasolla entistä tehokkaampia reagointikeinoja.
Dacian Cioloş
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, toteamme loppupäätelmänä, että mehiläishoito on todella tärkeä ala sinällään sen vuoksi, mitä ala suoraan tuottaa, mutta myös niiden välillisten vaikutusten vuoksi, joita alalla on muihin viljelyskasveihin. Lisäksi voimme mielestäni tehdä sen päätelmän, että mehiläiset ovat hyvä indikaattori meidän kyvystämme omaksua ympäristöystävällinen maataloustoimiala. Voimme todeta myös, että luonto on joskus ankarampi meidän virheitämme kohtaan kuin me itse, jos emme noudata tiettyjä sääntöjä.
Mitä tulee alalle annettavaan tukeen, on sanottava, että kun otetaan huomioon Astrid Lullingin kannatus parlamentissa ja kaikki muut asian puolesta puhujat, olisi vaikea sanoa ei. Vakavasti puhuen syistä, jotka esitin jo aloituspuheenvuorossani, on selvää, että en aio lopettaa tätä tukiohjelmaa. Meidän on vain harkittava, kuinka voimme varmistaa, että saamme lisäarvoa EU:n talousarvion käyttämisestä tämän tyyppiseen ohjelmaan, samalla kun varmistamme, että jäsenvaltiot voivat toimia riittävän joustavasti käyttääkseen sitä hyvin.
Mielestäni voimme todella saada lisäarvoa mehiläisten terveystutkimuksesta, mutta myös kehittämällä tuotantoa ja tuotteiden laatua sekä edistämällä hunajan ja muiden mehiläistuotteiden kulutusta. Tähän liittyviä markkinointiohjelmia on jo olemassa. Niitä voidaan ehkä kehittää. Meillä on siis mielestäni edessämme selkeät tavoitteet. Ne sisällytetään epäilemättä myös yhteiseen maatalouspolitiikkaan vuoden 2013 jälkeen.
Puhemies
(EN) Olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina 25. marraskuuta 2010.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Sandra Kalniete
Olen ollut yhteydessä Latvian mehiläishoitojärjestöihin. Kokonaisuudessaan ne ovat tyytyväisiä siitä, että alaa vaivaavat ongelmat ovat nyt keskustelun kohteena, mutta mehiläishoitajilla on kysymyksiä joistakin päätöslauselman kohdista, joita ei ole riittävästi selitetty. Valitettavasti työmme ja päätöslauselman teksti ovat saaneet kritiikkiä Latvian tiedostusvälineissä. Päätöslauselman tekstin luettuaan useat mehiläishoitajien edustajat ovat ymmärtäneet, että hunaja, jossa on vain 50 prosenttia oikeaa hunajaa ja loput erilaisia makeutusaineita, voitaisiin merkitä "hunajaksi". Latvian mehiläishoitoala tuottaa erittäin korkealaatuista hunajaa, joten sen edustajat pitivät luonnollisesti tällaista ehdotusta mielettömänä. Siitä syystä katson, että päätöslauselmassa on selvemmin ilmaistava, että tämä koskee jalostettuja hunajatuotteita, jotta asiaa ei voida ymmärtää väärin eikä työmme aiheuta sitä, että yleisö saa kielteisen käsityksen Euroopan parlamentin jäsenten työstä. Samassa hengessä haluan korostaa, että meidän on uudelleen ja uudelleen keskusteltava siitä, että paitsi mehiläishoitoalalla, myös maataloudessa kokonaisuudessaan, aktiivisesti toimivat ihmiset ovat huomattavan ikääntyneitä. Vain seitsemän prosenttia Euroopan maanviljelijöistä on alle 35 vuotta, ja jopa 4,5 miljoonaa viljelijää jää eläkkeelle seuraavien kymmenen vuoden aikana. Meidän on kehitettävä tukimekanismeja nuorille viljelijöille, jotka työskentelevät mehiläishoitoalalla ja muilla maatalouden aloilla. Maatalouden sukupolven vaihdos on strateginen kysymys, joka on tärkeä Euroopan unionin tulevaisuudelle ja vaikuttaa kaikkiin Euroopan unionin kansalaisiin.
Jaromír Kohlíček
Mehiläishoito on eräs keskeisistä maataloustuotannon tukitoiminnoista. Sen erikoispiirteet edellyttävät, että alalla mukana oleviin omaksutaan erityinen lähestymistapa. Olemme viime aikoina nähneet toisaalta joidenkin vakavien tautien massahyökkäyksiä mehiläisten joukossa (varroatoosi) ja toisaalta monissa valtioissa mehiläishoitajat ikääntyvät, ja useat kansalliset hallitukset aliarvostavat heidän työnsä tukemista talouskriisin aikana. On muitakin tekijöitä, jotka uhkaavat mehiläishoidon jatkumista ja sitä kautta välillisesti myös monien tärkeiden maatalouden viljelykasvien satoja. Niitä ovat muun muassa kemikaalien käyttö maataloudessa ja metsänhoidossa. Tässä tilanteessa on korkea aika hyväksyä voimakkaita toimenpiteitä mehiläishoidon tukemiseksi ja mehiläistautien hoitoon tähtäävän tutkimuksen tueksi sekä koulutuksen antamiseksi niille, jotka ovat kiinnostuneita aloittamaan mehiläishoidon. Puhummepa siirtymäkaudesta vuoteen 2013 asti tai uudesta seitsemän vuoden jaksosta, on elintärkeää laatia riittävän motivoivia ohjelmia mehiläishoidon kehittämiseksi. Niitä on tuettava asiaankuuluvilla välineillä, sekä EU:n tason säädöksillä että osoittamalla rahoitusvaroja ja perustamalla valvontamekanismeja, joilla voidaan seurata, kuinka mehiläishoidon tuki- ja kehittämisohjelman tavoitteet pystytään täyttämään. Ilman asianmukaisia toimenpiteitä sekä hedelmien kasvatus että monien peltokasvien viljelyn kehittäminen ovat vaarassa. Uskon, että komission vastausta seuraavat erityistoimenpiteet ja määräajat.
Véronique Mathieu
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mehiläishoitoalan tuesta toimittama teksti on erityisen tärkeä yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisen yhteydessä vuoden 2013 jälkeen. Kun mehiläiskuolemat lisääntyvät ja mehiläishoitajien määrä Euroopassa vähenee, on viivyttelemättä arvioitava alan vaikeudet ja toteutettava asianmukaiset toimenpiteet. Tämä on ratkaisevan tärkeää, jotta voimme estää hyvin todennäköisen kielteisen vaikutuksen elintarviketuotantoomme, kun tiedämme, että 84 prosenttia kasvilajeista on riippuvaisia mehiläisten pölytyksestä. Tästä syystä ensimmäisenä askeleena mehiläiskannan romahduksen torjumiseksi on saatava parempi käsitys ilmiöstä lisäämällä mehiläisten kuolleisuuden tutkimusta. Toiseksi ja tämän lisäksi kehotamme komissiota lisäämään mehiläishoitoalan tukea ja uudistamaan nykyiset tukiohjelmat ennen niiden suunniteltua päättymistä vuonna 2012.
