Dags att lägga in en högre växel - Att skapa ett nytt partnerskap för företagaranda och tillväxt
Talmannen
Nästa punkt är betänkandet av Pilar del Castillo Vera, för utskottet för industrifrågor, forskning och energi, om ”Dags att lägga in en högre växel - ett nytt partnerskap för tillväxt och sysselsättning”.
Pilar del Castillo Vera 
föredragande. - (ES) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Vi diskuterar nu ett betänkande som vi ska rösta om i dag och som inbegriper ett antal rapporter som kommissionen har lagt fram, som alla har ett grundläggande och väl definierat mål, nämligen att fastställa ett antal åtgärder för att skapa ett kunskapsbaserat samhälle och en kunskapsbaserad ekonomi inom EU, som ytterst är det grundläggande instrumentet för att skapa sysselsättning och tillväxt och därmed välstånd för alla medborgare.
I detta betänkande, liksom i andra betänkanden av sakkunniga, exempelvis Ahobetänkandet, som är ett mycket komplett och noggrant betänkande om samma frågor, eller tidigare betänkanden från kommissionen, ställs vi inför den situationen att vi har en mycket god uppfattning om var vi befinner oss och varför samt vad vi behöver. Sådan exakt information har vi förmodligen inte på något annat område, vilket gör det möjligt att främja tillväxten inom EU.
Vi har en diagnos, och vi har lösningarna. Vi vet alla att för att skapa ett kunskapsbaserat samhälle krävs innovation. Vi vet alla att vi måste främja utbildning så att människor har möjlighet att anpassa sig till förändrade arbetsförhållanden och skola om sig för att hitta ny sysselsättning. Vi vet alla att innovation är nödvändigt för att välfärdssystemet ska kunna möta medborgarnas behov, bland annat när det gäller hälsa och utbildning. Vi vet alla att företagen behöver en gynnsam ram som stimulerar dem att utveckla innovation och skyddar dem från att behöva handskas med byråkratiska problem och svårigheter inom många olika verksamhetsområden.
Det är inte läge att räkna upp varje punkt i betänkandet, för de är där de är och ni känner alla till dem. Jag vill passa på att verkligen betona vikten av att vi en gång för alla slutar prata och sätta fina titlar på rapporter och analyser, när det fortfarande råder viss förlamning i medlemsstaternas åtgärder. Det steg som har tagits beträffande de 25 nationella reformprogrammen är viktigt, men jag anser att vi måste lägga mycket stor vikt vid en noggrann bedömning av vilka framsteg som dessa program har lett till.
Allt eftersom tiden går halkar vi längre och längre efter. När Lissabonstrategin lanserades fanns det vissa förväntningar om hur det skulle gå. Halvvägs igenom genomförandet av Lissabonstrategin var genomsnittet i EU sämre än när strategin utarbetades, med reservation för att situationerna i de olika länderna givetvis varierade. År 2010 kanske vi upptäcker att vi fortfarande inte har gjort några framsteg och att vi därför har hamnat allt längre efter. Om vi anlitade en extern granskare så skulle den personen säkert bli mycket förvånad över att det, trots att vi har en sådan god diagnos och så bra botemedel och lösningar, råder en så total brist på tillämpning av dessa.
Precis som livet självt skapas samhällen genom samarbete över generationsgränserna. En generation bär stafettpinnen. Det är som ett stafettlopp, men det är den grund som vi bygger som lämnas vidare. Många EU-medborgare föds och växer upp just nu. Andra, som vi själva, kommer att gå i pension inom en inte alltför avlägsen framtid. Vi behöver alla ett samhälle där EU har kapacitet att konkurrera och att ha det ledarskap och den framtidskänsla som Europa en gång hade, för européerna var i själ och hjärta fast beslutna att lämna efter sig ett bättre arv för deras länders framtid och, i vårt fall, för framtiden för alla de länder som ingår i det europeiska samhället.
Detta är vårt ansvar, och därför måste vi lägga ned vår själ i det.
Günter Verheugen
Fru talman, mina damer och herrar! Kommissionen välkomnar möjligheten att delta i denna debatt om politiken för tillväxt och sysselsättning, och vi välkomnar utan tvekan det aktuella betänkandet. Jag vill varmt tacka föredraganden Pilar del Castillo Vera för hennes grundliga och sakliga överväganden av de berörda frågorna.
Vi håller denna debatt ett par dagar före kommissionens beslut om framstegsrapporten om politiken för 2006 om tillväxt och sysselsättning. Jag delar Pilar del Castillo Veras analys att vi i EU faktiskt mycket väl vet var problemen ligger. Vi vet även precis vad som måste göras. Vi har de rätta svaren på problemen, men det finns en svårighet med att genomföra de åtgärder som anses vara de rätta, i synnerhet på nationell nivå. Här har Pilar del Castillo Vera alldeles rätt. Det är också lätt att förklara varför.
De långsiktiga behoven för förändring som vi har identifierat för EU:s politik för tillväxt och sysselsättning kolliderar alltid med den nationella politikens kortsiktiga intressen. Alltid hålls det val någonstans. Mekanismen kör alltid fast på något ställe. Trots det kan jag tala om för er att den framstegsrapport som vi kommer att anta om fjorton dagar kommer att sända två ovanligt positiva signaler.
Den första är att vi för första gången verkligen har en fungerande mekanism i EU för samordning av medlemsstaternas ekonomiska politik med EU. Precis som ni kom fram till var detta naturligtvis det stora problemet med Lissabonstrategin. Dess syften var mycket ambitiösa, men dess genomförandemekanism var praktiskt taget obefintlig.
Det andra positiva svaret är att medlemsstaternas prioriteringar har modifierats till en synbar nivå. Vi kommer att kunna visa i våra rapporter, vilka omfattar samtliga länder och varenda sektor i ekonomin, att de ämnen som behandlas i vår strategi nu står på agendan i hela EU. Dessa frågor gäller allmän och yrkesinriktad utbildning, forskning och utveckling, innovation, bättre förutsättningar för affärsverksamhet, i synnerhet för små och medelstora företag, samt förbättring av anställbarheten för de sociala grupper som nekas tillträde till arbetsmarknaden. Dessa frågor är de hetaste ämnena på varje medlemsstats politiska agenda. Därför är jag mycket nöjd med att man i betänkandet som diskuteras i dag uttrycker sig mycket tydligt om just dessa frågor. Jag vill så tydligt som möjligt betona hur varmt jag välkomnar att detta betänkande så påtagligt stöder kommissionens politik för små och medelstora företag och för innovation.
Jag vill tydligt tala om att framtiden för vår tillväxt och sysselsättning är beroende av hur vi lyckas stärka innovationspotentialen i små och medelstora företag så att de kan bidra mer och mer till tillväxt och sysselsättning i EU. Det är från denna sektor som de extra arbetstillfällen vi behöver kommer att komma ifrån. Därför är det viktigt att alla våra handlingsprinciper fastställs med tanke på om de ska ge EU:s små och medelstora företag det spelrum som de behöver.
Vi kommer snart att kunna hålla en debatt om situationen för politiken för tillväxt och sysselsättning med utgångspunkt från kommissionens framstegsrapport. Då är jag ganska säker på, fru del Castillo Vera, att ni kommer att dela min uppfattning att EU inte befinner sig i ett tillstånd av stagnation. Vi rör oss snarare helt klart i rätt riktning.
Patrizia Toia 
föredragande för yttrandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor. - (IT) Fru talman, mina damer och herrar! EU behöver verkligen förnyad kraft för att överbrygga den klyfta som delar vad som finns i samband med de andra starka, dynamiska och konkurrenskraftiga ekonomierna i världen. Jag syftar inte endast på de traditionella, utan även på de nya ekonomierna som har dykt upp på den internationella arenan. EU riskerar därför mycket om det inte kan hålla takten och modernisera genom att ge sig självt den kraft och det extra som krävs av EU, inte minst genom denna debatt. EU löper risk att förlora den förenlighet som det alltid har kunnat uppvisa mellan ekonomisk, produktiv och industriell tillväxt och, samtidigt, social sammanhållning och förmåga att kunna främja sysselsättning och en mer omfattande form av tillväxt.
Jag anser att två inslag krävs för detta ”extra”. För det första måste vi agera när det gäller nya faktorer i tillväxten för ekonomi och sysselsättning, nämligen humankapital, utbildning av humankapital, förbättring av människors förmåga och kunskaper samt teknisk innovation. Teknisk innovation är även underförstått förmågan att överföra forskningsresultat och vad kunskapen i dag ställer till vårt förfogande i tillverkningsprocesserna. Det finns emellertid ett andra inslag som jag skulle vilja nämna avslutningsvis och som är nyckeln till att kunna övervinna denna utmaning. Det är att EU måste samarbeta mer! EU måste ge sig självt denna strategiska möjlighet som är gemensamma framtidsutsikter. Tjugofem nationella strategier försvagar vår förmåga att växa tillsammans. Vi måste ha en uppsättning framtidsutsikter, en tydligare uppsättning framtidsutsikter. Kort sagt behöver vi mer samordnade handlingsprinciper för skatt, för sysselsättning och för industriell politik.
Gyula Hegyi 
föredragande för yttrandet från utskottet för kultur och utbildning. - (EN) Fru talman! I gamla tider lärde sig ungdomar sitt yrke som lärlingar hos yrkesutövare. Före världskrigen och järnridån reste många ungerska ungdomar till Västeuropa för att under några år bättra på sin yrkesrelaterade fortbildning genom att arbeta för utländska yrkesutövare. På det sättet lärde de sig både ett yrke och ett eller två utländska språk.
Vi borde inte uppfinna nya saker, utan vi borde minnas gamla traditioner. Tiderna förändras naturligtvis, och staten spelar en viktig roll inom yrkesrelaterad fortbildning. Men precis som de enskilda yrkesutövarna och gillena i gamla tider borde små och medelstora företag i dag involveras i att ge studenter praktisk erfarenhet. Våra projekt på området för yrkesrelaterad fortbildning är tämligen blygsamma. Vi måste tillhandahålla större ekonomiska resurser till program inom ramen för vilka det ges möjlighet till erfarenhet i utlandet och kanske också till studentutbyte.
Inom yrkesrelaterad fortbildning borde man också tillhandahålla språkkurser, inklusive affärstekniska fraser. Det är trevligt att man lär sig Hamlets monologer utantill, men byggarbetare och dataoperatörer bör också kunna sina yrkesrelaterade termer på andra språk än sitt eget.
Andrzej Jan Szejna 
föredragande för yttrandet från utskottet för rättsliga frågor. - (PL) Fru talman! Jag vill varmt gratulera föredraganden och tacka henne för det arbete som hon har lagt ned på en mycket viktig fråga när det gäller framtiden för EU:s ekonomi. Tyvärr måste vi erkänna att Europeiska gemenskapens ekonomiska resultat genomgående är nedslående, i synnerhet när vi tar hänsyn till de möjligheter som den inre marknaden erbjuder. Särskild uppmärksamhet bör fästas vid de svårigheter som små och medelstora företag har erfarenhet av. När allt kommer omkring tillhör de kraftstationerna i EU:s ekonomi.
Förenkling och bättre bestämmelser är avgörande för att öka sammanhållningen och klarheten i gemenskapslagstiftningen, och det skulle hjälpa till att minska den administrativa börda som väger så tungt på små och medelstora företag. I samband med framtida lagförslag bör ett brett och omfattande angreppssätt antas, baserat på ett detaljerat beaktande av nuvarande lagstiftning och en djupgående utvärdering av följderna. Man måste ha regelbunden kontakt med de små och medelstora företagen och organisationerna som företräder dem så att de kan vara delaktiga i genomförandet och den vidare utvecklingen av gemenskapsprogrammen.
Dominique Vlasto
för PPE-DE-gruppen. - (FR) Fru talman! Låt mig först tacka vår föredragande Pilar del Castillo Vera och gratulera henne till hennes utmärkta betänkande, i synnerhet som det är uppbyggt runt en tydlig uppsättning ämnen utformade för att förbättra övervakningen av Lissabonstrategin. Jag anser dessutom att särskilt en fråga bör få oss att agera, nämligen den som handlar om översynen av ett gemenskapspatent.
Precis som Pilar del Castillo Vera just sa, har vi alldeles för länge pratat om att det är avgörande att främja innovation genom harmonisering på EU-nivå. Nu måste man lyssna på vad vi säger. Vi pratar om att skapa bättre lagstiftning, och omfattningen av en sådan lagstiftning är vidsträckt. Det finns emellertid även anledning till förvåning över att EU ligger så långt efter när det gäller innovation. Med tanke på att den genomsnittliga kostnaden för ett patent i EU är 46 700 euro jämfört med 10 250 euro i Förenta staterna, tror jag tyvärr att vi vet vad det beror på. Den höga kostnaden är det bästa sättet att kväva innovationen i EU:s små och medelstora företag. Denna kostnad är i högsta grad avskräckande. Därför är det en brådskande angelägenhet att få rådet att tänka om och hjälpa till att befria våra företag från denna olyckliga situation.
Jag vill nu också framhäva en annan viktig punkt som vi borde ha tagit upp i detta betänkande, nämligen avtalet om offentlig upphandling. Detta avtal som håller på att omorganiseras under Världshandelsorganisationens beskydd erbjuder de 36 signatärerna, däribland våra 25 medlemsstater, tillgång till sina partners marknader för offentlig upphandling. Ändå är det ett antal av dessa partner som inte spelar enligt spelreglerna. Man behöver bara se till vad Förenta staterna och Kanada gör. Med hjälp av nationella bestämmelser undantar de från avtalets omfattning de marknader för offentlig upphandling som de reserverar för små och medelstora företag, trots att dessa länder kan delta i offentlig upphandling på de tjugofem medlemsstaternas marknader.
Jag anser att det är oacceptabelt att alla de framsteg som görs när det gäller transatlantiska förhållanden går i samma riktning. Vi har därför en skyldighet att främja en europeisk lag om småföretag utifrån den modell som finns i Förenta staterna sedan 1953. Man skulle kunna säga att vi ligger femtio år efter. Ni kommer att hålla med om att det finns en gräns. Det återstår för oss att ta fram bättre lagstiftning.
Norbert Glante
för PSE-gruppen. - (DE) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Som vi ständigt påminner oss om är små och medelstora företag ryggraden i EU:s ekonomi och sysselsätter den största delen av EU:s arbetstagare. Dessa företag har fortfarande problem.
Jag vill påpeka att vi i juli 1994 fick kommissionens första meddelande där flera problem togs upp. Det följdes av rekommendationer i december samma år och av ett andra meddelande 1998. Under 2000 upptäckte experterna att inte ens hälften av åtgärderna hade vidtagits i medlemsstaterna. Det måste noteras att fortfarande har endast 55 procent av åtgärderna satts i verket. Medlemsstaterna måste därför styrka sina ord med handling.
Jag vill säga något om överförandet av verksamheter. Det är ett viktigt ämne som har fått för lite uppmärksamhet när man betraktar hela problemet och inte endast den del som har att göra med de myndigheter som har ansvar för skatterätten i medlemsstaterna, utan även företagen själva. Dessa måste börja arbeta i god tid när deras företag ska överlåtas till en ny ägare.
Det finns arbete att uträtta för samtliga inblandade parter. Inte minst har parlamentet vidtagit åtgärder för små och medelstora företag inom det sjunde ramprogrammet för forskning. Tillräckligt med ord har växlats fram och tillbaka. Nu är det tid för handling.
Ona Juknevičienė
för ALDE-gruppen. - (LT) Först vill jag gratulera föredraganden till förberedelserna för hennes anförande. I huvudsak håller jag med henne. Detta är ytterligare ett dokument bland många andra som ska uppmuntra företagande i EU med början i en ökning av antalet små och medelstora företag. Gemenskapens politik på området är verkligen konsekvent och, skulle jag vilja säga, rättvis. Problemet ligger i att den i verkliga livet ofta inte följs. Lagarna ignoreras ofta, och byråkratiska hinder skapas. Jag vill peka på två problem. Jag anser att framgången hos små och medelstora företag beror på deras lösning. För det första innebär tillvägagångssättet för företagsregistreringen ett problem. Kommissionen har lovat att den så kallade One-Window Principle [principen om en enda kontaktpunkt] ska genomföras i slutet av 2007 i hela gemenskapen. Vid toppmötet i mars kom medlemsstaterna också överens om att förenkla tillvägagångssättet för registrering av nya företag. Man kom överens om att det inte skulle ta längre tid än en vecka. I realiteten tar emellertid företagsregistrering i vissa medlemsstater från en dag till flera veckor. Registreringskostnaderna skiljer sig också markant åt. I en del länder är registreringen kostnadsfri, medan den i andra länder kan uppgå till flera hundra euro.
Det andra problemet gäller kontrollen över företagens verksamhet som övervakas av olika statliga institutioner. I Litauen finns för närvarande 152 aktiva tillsynsorgan. Företagarna nämner detta som ett av de största problemen och anledning till korruption. Nyligen avlade 300 anställda vid kommissionen ett löfte om att fram till 2009 ha arbetat under minst en vecka i ett litet eller medelstort företag. På så sätt kommer de att försöka förstå problemen. Detta är ett välkommet och konkret steg. Kanske borde liknade initiativ utökas till andra delar av EU, men skulle de få gemenskapens stöd? Jag är övertygad om att vi måste avlägsna byråkratiska hinder för företagsutvidgning. Då kommer vi att kunna säga att vi skapar EU genom företag och att vi uppmuntrar deras tillväxt.
Guntars Krasts
för UEN-gruppen. - (LV) Tack. Jag betvivlar inte att insatserna på innovationsområdet, färdigheten att använda dem och förmågan att återuppliva företagsmiljön, i synnerhet branschen för små och medelstora företag, kommer att säkerställa EU:s plats i den globala ekonomiska konkurrensen. EU måste anta en framtidsinriktad och ledande ställning när det gäller internationella ekonomiska och sociala förordningar. Om vi vill hinna ikapp USA på innovationsområdet är det alltså avgörande att förändra det nuvarande förhållandet mellan vetenskap och företag samt mellan företag och statens reglerande roll, liksom att förändra modellerna för finansiering av vetenskap. Enligt en bedömning av Europeiska kommissionen ligger vi i dag efter på innovationsområdet med femtio år. Det är restriktionerna, inte företagsamheten, som är orsaken till att majoriteten av EU:s invånare vill vara arbetstagare och inte arbetsgivare. Vi välkomnar betoningen i betänkandet på den inre marknadens roll när det gäller att främja företagsverksamheten. De områden där den inre marknaden inte fungerar korrekt är tjänster och fri rörlighet för arbetstagare. En uppgift som ligger efter tidsplanen för att främja den fria rörligheten för arbetstagare är att uppnå jämförbarhet mellan medlemsstaternas universitetsexamina och meriter, något som har blivit aktuellt både efter utvidgningen 2004 och anslutningen av Bulgarien och Rumänien. Jag hoppas att detta betänkande kommer att inspirera parlamentsledamöterna att tänka om och förstå de fel som har smugit sig in, inte minst i det nyligen antagna tjänstedirektivet och när det gäller avvisandet av att lansera ett europeiskt patent. Tack.
Godfrey Bloom
för IND/DEM-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag skulle bara vilja testa våra fantastiska tolkar ett ögonblick. ”Europeiska unionens entreprenörskap” är en oxymoron, eller hur? Hela raison d'être - om jag får begagna mig av ett lokalt uttryck - är att stävja små företag. Bestämmelse efter bestämmelse, förordning efter förordning fastställs, i allmänhet av personer som inte har någon som helst erfarenhet av näringslivet. Jag gick igenom förteckningen med över 700 parlamentsledamöter i går, och jag kunde inte hitta fler än omkring fem personer som har äkta erfarenhet från näringslivet.
Kommissionsledamöterna åker med Microsofts lyxjakt på semestern, den brittiske premiärministern är nära bekant till Lord Browne från BP och så vidare, men det har inget som helst att göra med näringslivet.
Näringslivet i Västeuropa består av miljontals miljoner småföretagare som lever i tyst desperation och försöker få vardagen att gå ihop. Småföretag svarar för över 52 procent av Storbritanniens BNP.
Här bestämmer ni vilken ålder personerna vi anställer ska vara i, vilken hudfärg de får ha, hur mycket ledighet de ska ha och hur höga deras pensioner kommer att bli. Och det bara fortsätter. Om vi verkligen vill få ordning på det här stället och om vi verkligen vill se företagaranda föreslår jag att vi bara accepterar ledamöter av kommissionen och parlamentet som faktiskt har utfört en dags hederligt arbete i sitt liv. Här finns inga sådana!
(Applåder från åhörarläktaren.)
Talmannen
Jag kan verkligen förstå att en del av de anföranden som görs i parlamentet möts med gillande eller ogillande från besökarna, men jag måste be de som sitter på åhörarläktaren att avhålla sig från att uttrycka sina åsikter.
Ashley Mote
(EN) Fru talman! Jag undrar hur många personer här i kammaren som har haft en idé till en ny affärsverksamhet, skaffat pengarna själva på egen risk och sedan drivit verksamheten med framgång i 20 år och under den tiden skapat arbeten och välstånd. Jag ser inte en enda uppräckt hand, och ändå talar kommissionen om att bemyndiga entreprenörer och om rättvisa villkor - vilket är den mest grundläggande motsägelsen av ordet ”entreprenör” som man kan tänka sig. Hela meningen med entreprenörskap är att skapa någonting som ingen någonsin har tänkt på tidigare.
Där sitter kommissionen och talar om att kriminalisera användandet av brittiska måttenheter på exporter från Storbritannien efter 2009. Varenda en av tillverkarna av däck, cyklar, kläder, medicinsk utrustning, mejeriprodukter, frysta livsmedel, specialpapper, hushållsapplikationer, handverktyg, datakomponenter och olje- och gaskomponenter kommer att drabbas som en följd av detta. En av personerna i min valkrets kommer att drabbas av konkurs för att han inte har en chans att lyckas sälja sina komponenter till olje- och gasindustrin i Förenta staterna. De kommer inte att dra upp borren tusentals fot bara för att kontrollera ett mått - aldrig! Han kommer endera att förklaras som brottsling för att han fortsätter sin verksamhet, eller så kommer han att gå i konkurs.
För flera år sedan klev jag in på kontoret hos en av de största industriidkarna i Förenta staterna, och bakom honom satt ett anslag där det stod: ”Om ni inte är en del av lösningen är ni en del av problemet, så flytta på er!” Det är något som jag anbefaller parlamentet.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Fru talman! Det finns många anledningar till att EU förlorar i konkurrensen med andra länder. EU presterar dåligt gentemot både högt industrialiserade länder och utvecklingsländer. Jag kan inte gå igenom alla de berörda omständigheterna, men de huvudsakliga är otillräckligt stöd för små och medelstora företag och otillräckliga investeringar i vetenskap och utbildning.
Emellertid skulle jag vilja inrikta mig på ett annat perspektiv i dag, nämligen de mycket påtagliga skillnaderna i utvecklingen i EU, både på nationell och på regional nivå. Om vi ska skapa ett genuint europeiskt område för vetenskap och teknik måste vi först överbrygga klyftan mellan de rika och de fattiga medlemsstaterna. Detta kräver uppenbarligen ytterligare resurser, varvid jag inte endast avser strukturfonderna eller de fonder som anslår medel till jordbruk, utan även resurser för forskning och utveckling samt för vetenskap och utbildning.
Tyvärr har de rikare länderna lyckats säkra nästan all finansiering som avsatts för dessa ändamål med argumentet att de är effektivare på dessa områden. Därför bör det inte komma som en överraskning att skillnaderna mellan det rika och det fattiga EU markeras allt mer, i stället för allt mindre, liksom att EU:s utvecklingsnivå är betydligt lägre än den i Förenta staterna eller i de asiatiska länderna.
Günter Verheugen
Fru talman, mina damer och herrar! Jag skulle vilja säga ytterligare två saker.
Den första är att hur gärna man än vill hålla med om kritiken av villkoren - och som ni vet tvekar inte kommissionen när kritiken är berättigad - finns det en sak som inte får förbises, och det är att EU:s ekonomiska statistik visar en uppåtgående trend. Tillväxten detta år har vida överträffat förväntningarna. En minskning av arbetslösheten märks tydligt, EU-företagen tillverkar mer och vi blir påtagligt medvetnare om att medlemsstaternas prioriteringar ändras då de blir angelägnare om att förbättra villkoren för företagande.
Den andra är att jämfört med exempelvis Förenta staterna är det verkligen så att färre personer i EU är beredda att starta eller driva en verksamhet på egen hand eller - för att uttrycka mig som en ledamot just gjorde - ta risken att använda egna medel för att skapa arbete åt andra. Orsakerna bakom detta är mycket intressanta och ligger i vår kultur. Det är också en av anledningarna till att kommissionen har varit en så ivrig förespråkare för att sammankoppla företagande och utbildning. Så tidigt som i skolan och på universitetet måste det vara möjligt att leda unga människor mot företagsverksamhet. Anmärkningsvärda framsteg syns i de länder där detta görs, medan det i de länder där det inte görs helt enkelt finns för få företag. Man kan enkelt konstatera att inga arbetstillfällen kommer att skapas i frånvaron av företag som kan generera dem.
Det vi lär oss i dag, och detta är av väsentligt intresse, är att kunnighet genom praktisk erfarenhet fortfarande är det bästa sättet att gå till väga. I denna debatt har man redan refererat till projektet Enterprise Experience som jag påbörjade i syfte att få alla de äldre tjänstemännen från mina egna avdelningar att arbeta i ett litet eller medelstort företag under minst en vecka. De första femtio som gjorde det har nu kommit tillbaka, och resultaten är fascinerande. Var och en av dem, och då menar jag verkligen varenda en, har kommit tillbaka med viktiga förslag till förbättringar, till metoder för att göra livet lättare i små och medelstora företag. Dessa förtjänar att bli föremål för en viktig diskussion. Å andra sidan sa de företagare som anställde våra tjänstemän och gjorde det möjligt för dessa att arbeta för dem, att de lärde sig mycket av detta och att de nu har en bättre uppfattning om vad som är möjligt eller inte på EU-nivå.
Jag vill verkligen uppmuntra medlemsstaterna att ta liknande initiativ. Affärsverksamheterna ändras så fort att det är absolut nödvändigt att de som skapar villkoren för hur företag ska drivas måste ha riktig kunskap utifrån deras egna iakttagelser om vad som verkligen sker i verksamheterna och vilka följder deras handlingar får för dem.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum kl. 11.00.
Skriftlig förklaring (artikel 142)
Jean-Pierre Audy
(FR) Jag röstade för Pilar del Castillo Veras utmärkta betänkande om företagaranda och tillväxt. Betänkandet är ett viktigt bidrag för att uppnå de mål som fastläggs i den nystartade Lissabonstrategin, som syftar till att göra Europa till den mest konkurrenskraftiga regionen i världen genom att fokusera på tillväxt och sysselsättning samtidigt som balansen mellan processens tre pelare - ekonomin, den sociala dimensionen och miljön - upprätthålls.
Om EU framgångsrikt vill möta den väldiga utmaningen att åstadkomma tillväxt och sysselsättning måste hänsyn tas till de små och medelstora företagen, som - vilket inte får glömmas bort - svarar för 70 procent av det totala antalet arbetstillfällen i Europa, med 75 miljoner arbetstagare. Efter att ha skapat den inre marknaden genom att intressera sig för konsumenterna och samtidigt förlita sig på konkurrensen måste EU från och med nu intressera sig för producenterna, och samtidigt som EU skyddar oss mot globaliseringens skadliga aspekter måste EU se till att den europeiska kreativiteten ges fria tyglar. Slutligen beklagar jag att Europeiska centralbankens katastrofala penningpolitik inte har kritiserats, eftersom penningpolitiken inte i tillräcklig grad används för att främja ekonomisk tillväxt.
(Sammanträdet avbröts kl. 10.50 och återupptogs kl. 11.00 för omröstningen.)
