Situationen i Vitryssland (debatt) 
Talmannen
Nästa punkt är rådets och kommissionens uttalanden om situationen i Vitryssland.
Jean-Pierre Jouyet
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Även jag vill lyckönska mina vänner här i parlamentet, som jag också har träffat. Jag vet att ni alla är oerhört bekymrade över situationen i Vitryssland, vilket framgår av den resolution ni antog i maj och vårt åsiktsutbyte nyligen, den 16 september, i utskottet för utrikesfrågor, efter mötet i rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser).
Vi förklarade då att rådet noga skulle övervaka parlamentsvalet i Vitryssland, som ägde rum den 28 september. Resultatet är inte hoppingivande. Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter har visserligen noterat några positiva tendenser, men valprocessen uppfyllde inte OSSE:s krav på demokratiska val. Vi noterar att ingen medlem av oppositionen kommer att få en plats i parlamentet.
I ordförandeskapets uttalande av den 30 september framförde vi våra farhågor i fråga om demokrati och mänskliga rättigheter. Vi fortsätter att uppmana de vitryska myndigheterna att till fullo samarbeta med kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter för att uppfylla internationella demokratiska normer.
Rådet kommer att fortsätta arbetet med en strategi för Vitryssland. Det råder ett brett samförstånd mellan medlemsstaterna om att de åtgärder som vidtas måste återspegla förvaltningens insatser under sommaren, särskilt frigivningen av de sista kvarvarande politiska fångarna. Vi måste också ta hänsyn till den geopolitiska situation som uppstått till följd av konflikten i Georgien. Vi måste se till att de positiva signaler som uppfattats den senaste tiden håller i sig, t.ex. oppositionens fredliga demonstration efter valresultatet, som ägde rum utan ingripanden av säkerhetsstyrkorna. Vi måste också garantera säkerheten och den fria rörligheten för politiskt oliktänkande.
Rådet diskuterar nu ett eventuellt återupptagande av de politiska kontakterna och ett eventuellt upphävande av visumsanktionerna. Det skulle naturligtvis ske selektivt, och diskussionerna pågår. Den vitryske utrikesministern Sergej Martynov har bjudits in till en trojka under det rådsmöte som ska hållas i Luxemburg den 13 oktober. Vi kommer att se över situationen tillsammans med honom. Det kommer att ge oss en möjlighet att förnya vårt åtagande att göra framsteg i fråga om demokrati och mänskliga rättigheter.
Innan jag avslutar vill jag återigen lyckönska Jacek Protasiewicz, och Aljaksandr Milinkevitj och Aleksander Kozulin som sitter här på åhörarläktaren, och försäkra dem om att EU fortfarande är öppet för ett successivt återupptagande av förbindelserna med Vitryssland och för stärkta förbindelser med myndigheterna och det vitryska folket. EU tänker fortsätta stödja Vitrysslands civila samhälle.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Jag talar i denna debatt på min kollega Benita Ferrero-Waldners vägnar.
Situationen i Vitryssland håller på att förändras och kräver ett väl avvägt och strategiskt gensvar från EU. Vi står i dag inför en komplex verklighet.
Till att börja med står det mycket klart att vi är besvikna över parlamentsvalet den 28 september och det sätt på vilket det genomfördes. Valet levde inte upp till internationella standarder eller till våra förväntningar. Det håller vi alla med om och jag tänker inte älta det vidare.
Å andra sidan gjordes vissa framsteg före valet, i och med frigivningen av politiska fångar, och även i samband med valet, då Vitryssland samarbetade med OSSE/ODIHR och dess observatörer före valet. Frigivningen av de kvarvarande politiska fångarna sågs som ett viktigt steg inte bara av oss utan även av oppositionen: denna åtgärd bidrog till att minska och lindra rädslan i det civila samhället, där fängslande av politiska skäl inte längre ses som en del av verkligheten, även om hotet fortfarande finns kvar.
Trots att vi då välkomnade frigivningen av de politiska fångarna reagerade vi inte konkret med positiva åtgärder, när valet stod för dörren. Nu bör vi dock inte skjuta upp vårt gensvar längre. På samma sätt som frigivningen av de politiska fångarna var en betydelsefull gest kan inte de vitryska myndigheternas samarbete med OSSE:s observatörer ignoreras, och vi kan inte heller bortse från att alla kandidater fick tillgång till medierna - om än i begränsad omfattning. Detta är stora framsteg jämfört med hur det såg ut i det förra valet, presidentvalet 2006.
Hur kan vi nu se till att dessa framsteg upprätthålls och konsolideras? Hur ser vi till att det inte blir några fler politiska fångar i Vitryssland i framtiden? Hur ser vi till att OSSE/ODIHR kan fortsätta sitt samarbete med de vitryska myndigheterna till dess slutrapport om valet offentliggörs om två månader och att rapporten sedan kan följas upp? Vad kan göras för att förhindra en skärpning av de regler som gäller för medierna och få till stånd en ökad rättssäkerhet för icke-statliga organisationers verksamhet?
Jag är här för att lyssna till parlamentets synpunkter.
Vi tror att ett återupptagande av dialogen på politisk nivå med myndigheterna, utan ceremonier utan med realism, är det svar vi måste ge Vitryssland i dag. Det är viktigt att vi kan ha kontakter på lämplig nivå, för att se till att vårt budskap når fram.
Jag vill tillägga att vår linje generellt måste vara ”gradvis och proportionerlig”, oavsett hur vårt svar ser ut i detalj. Dessa två principer kommer att vara vägledande för vårt svar till Vitryssland och kommer att göra det möjligt för oss att främja den demokratiska utveckling vi alla hoppas på.
Under tiden kommer kommissionen att ställa all sin expertis till förfogande för att stärka kontakterna med den vitryska förvaltningen på områden av gemensamt intresse, t.ex. energi, miljö, tull och transport. Dessa kontakter har visat sitt värde när det gäller att främja utveckling av nätverk mellan personer och mellan myndigheter.
Samtidigt kommer vi envist att hålla fast vid vårt stöd till det civila samhället, hjälpa de vitryska icke-statliga organisationerna och främja utveckling av en oberoende press och European Humanities University i exil i Vilnius. Jag lovar att fortsätta med vårt arbete och att stärka våra förbindelser med det civila samhället.
Sammanfattningsvis står Vitryssland, ett land i Europas hjärta som gränsar till tre av våra medlemsstater, inför ett historiskt val: antingen tar man de nödvändiga stegen mot demokrati och verkligt oberoende eller så resignerar man inför stagnation och ett allt större beroende av ett enda land.
Det är fortfarande vår önskan att välkomna Vitryssland som en fullvärdig partner i vår europeiska grannskapspolitik och det framtida östliga partnerskapet. Jag ber därför om ert stöd så att vi kan komma fram till den rätta strategin, som vid denna avgörande tid för stabiliteten på vår kontinent innebär att Vitryssland uppmanas att göra verkliga framsteg mot demokrati och respekt för mänskliga rättigheter.
Charles Tannock
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Fru talman! När en sittande president vinner alla platser i sitt parlament kan vi antagligen utgå från att något är galet. Inte ens Robert Mugabe i Zimbabwe har lyckats göra rent hus som president Aleksandr Lukasjenko gjorde förra månaden i Vitryssland.
Jag ifrågasätter inte att Lukasjenko är mycket populär i ett land som i hög grad isolerats från verkligheten i tiden efter Sovjetunionen. Men hans järngrepp om makten har gjort hans land till internationell paria.
För EU är det inte förnuftigt att välkomna närvaron av Europas siste diktator alldeles inpå knutarna. Vi bör dock alltid sträva efter att utmana och samtidigt också samarbeta med Vitryssland. Frigivningen av politiska fångar nyligen utgör därför en möjlighet för oss. Om Lukasjenkos åtgärd är ett öppnande mot väst återstår att se, men vi bör vara redo att svara med våra egna incitament för att erkänna och belöna Vitryssland på lämpligt sätt.
Vi bör inte bortse från möjligheten att Lukasjenko utövar utpressning mot regeringen i Kreml, som hittills varit av avgörande betydelse för hans järngrepp om den politiska makten. Om det är så bör vi inte från EU:s sida vara rädda att använda både moroten och piskan, och jag välkomnar därför utrikesminister Sergej Martynovs kommande besök.
Vitryssland har mycket att vinna på närmare förbindelser med EU, inte minst en viss lindring av den omfattande fattigdom som ekonomins stagnation orsakat. Faktum kvarstår dock: Vitryssland är fortfarande inte medlem av Europarådet. Ratificeringen av dess partnerskaps- och samarbetsavtal med EU ligger fortfarande på is. Vitryssland förblir ett land där mänskliga rättigheter systematiskt åsidosätts, politiskt oliktänkande inte tolereras och en fri press är en avlägsen önskedröm.
När vi väl har börjat vifta med moroten måste vi också se till att vi har kvar piskan i andra handen. Personligen hoppas jag ändå att Vitryssland, om man inte återförenas med Ryssland som somliga i Kreml skulle vilja, en dag tar sin rättmätiga plats i den europeiska familjen av fria nationer.
Jan Marinus Wiersma
Fru talman! För det första är även vi missnöjda med resultatet i det vitryska valet, och vi ställer oss bakom slutsatsen från OSSE/ODIHR att valet inte levde upp till våra europeiska standarder. Därför finns det absolut ingen anledning att ändra på EU:s politik gentemot Vitryssland i det här läget.
Vi håller med om att det är bra att överväga om vi kan inleda en dialog med de vitryska myndigheterna på informell basis, som det franska ordförandeskapet har föreslagit, om en eventuell uppföljning. Uppföljningsåtgärder måste främst komma från deras håll. Om Vitryssland är berett att utveckla en dialog med EU om möjligheterna att öka friheten i samhället och skapa svängrum, även för oppositionen, kommer EU att kunna svara. Till dess stöder jag inte ett hävande av de gällande sanktionerna mot ett antal frontfigurer i landet som inte tillåts resa in i EU. Det har - som redan nämnts av mina kolleger i parlamentet - funnits ett antal hoppingivande tecken de senaste månaderna, vilket definitivt ger anledning att undersöka om framsteg kan göras med hjälp av dialog med landet.
För det andra, om utrikesminister Sergej Martynov bjuds in till samtal i Luxemburg föreslår jag att rådet också kontaktar oppositionen. Vi har två framstående företrädare för oppositionen här - Aleksander Kozulin och Aljaksandr Milinkevitj. Varför har inte rådet bjudit in dem också till samtal?
Till sist, om en dialog med Vitryssland om möjliga reformer kommer till stånd tycker vi att det är viktigt att oppositionen medverkar. Det finns ett tidigare likartat fall: för ungefär sju år sedan hölls, delvis i Europaparlamentets regi, ett slags informell dialog i själva Vitryssland, som kallades den parlamentariska trojkan för Vitryssland. Om de vitryska myndigheterna var beredda att göra det skulle den dialogen kunna återupptas via ett slags trojka med Europaparlamentet, OSSE och Europarådet. Vad vi än gör i Europa, vilka diskussioner vi än håller, måste faktiskt oppositionen delta.
Janusz Onyszkiewicz
Fru talman! Genomförandet, och även resultatet, av valet i Vitryssland visar tydligt att Aleksandr Lukasjenko, även om han ger uttryck för en önskan att upprätta förbindelser med EU, föreställer sig att dialogen kan inledas och föras på hans villkor och utan några eftergifter från hans sida. Vi måste emellertid vara medvetna om att förbättrade förbindelser med EU inte bara ligger i Vitrysslands objektiva intresse utan även i Lukasjenkos eget intresse. Konstant press från Ryssland som vill överta kontrollen över nyckelsektorer i den vitryska ekonomin kan leda till ett sådant beroende av Ryssland att Lukasjenkos grepp om landet allvarligt försvagas. En möjlig utväg är då att låta företag i väst delta i ett privatiseringsprogram som blivit nödvändigt på grund av tillståndet i den vitryska ekonomin. Det är det enda sättet för Vitryssland att slippa köpas upp av politiskt kontrollerat ryskt kapital.
En dialog måste därför inledas, om så bara för att få till stånd rättsliga och politiska förhållanden i Vitryssland som främjar investeringar av EU-kapital i landet. Denna dialog får emellertid inte utgöra ett tillfälle för regimen att skaffa trovärdighet eller legitimitet. Den måste därför åtföljas av åtgärder från Vitrysslands sida som, om än inte i hög grad men åtminstone på ett synligt sätt, tydligt anger riktningen för förändringar av det politiska systemet. Fram till dess bör alla samtal med företrädare för de vitryska myndigheterna, var de än hålls, balanseras med möten på samma nivå mellan EU-politiker och de främsta företrädarna för oppositionen.
Elisabeth Schroedter
Fru talman, herr kommissionsledamot, herr rådsordförande, mina damer och herrar! På gruppen De gröna/Europeiska fria alliansens vägnar välkomnar jag delegationen med de välkända politikerna Aljaksandr Milinkevitj och Aleksander Kozulin, som följer vår debatt här i Europaparlamentet i dag och sedan kommer att kunna redogöra för den i sitt eget land.
Det är fortfarande ett problem att information om vårt arbete för Vitryssland här måste gå den vägen eftersom det inte finns några andra alternativ. Det är ett tecken på att de grundläggande förutsättningarna för en demokratisk utveckling i Vitryssland ännu inte åstadkommits. Yttrande- och informationsfrihet är av avgörande betydelse för demokrati.
I somras avlade president Viktor Jusjtjenko ett offentligt löfte om att valet i hans land skulle hållas på ett öppet, demokratiskt och rättvist sätt, och det löftet bröt han. En valkampanj där oppositionen nekas alla möjligheter att presentera sina kandidater i hela landet och där villkoren ändras i så hög grad att inte ens en välorganiserad opposition kan få en enda kandidat vald ger inte ett fritt, demokratiskt val. Vår resolution är därför tydlig på den punkten.
Vi måste inkludera kravet att visumförbudet ska hävas och, med tanke på dagens läge, kravet på ett nytt finansiellt instrument med medel till stöd för oppositionen och folket i deras försök att införa demokrati.
Konrad Szymański
Fru talman! Den politik som går ut på ett snabbt öppnande mot Vitryssland är ogenomtänkt och har genomförts på ett amatörmässigt sätt. Uttalanden om återupptagna förbindelser har börjat komma från EU och vissa medlemsstater innan Lukasjenko-regimen tagit några bestående steg mot frihet. Vi har gjort detta i god tro. Denna lärdom bör få oss att vara tydligare i framtiden.
Visst kan vi öppna oss mot Vitryssland, men först om regeringen i Minsk tar konkreta steg mot frihet: inleder politisk dialog genom en tv-kanal eller tidning för oppositionen. EU bör ge stöd för ett åtminstone delvis fritt parlament som inkluderar oppositionella som förts fram av folket, inte av Lukasjenko. Det är den enda taktik - att ge något i utbyte mot något - som kan upprätthålla vår trovärdighet och ge Vitryssland en möjlighet till demokratisering.
Erik Meijer
Fru talman! Om alla partier har samma möjlighet att ta parlamentsplatser vid val i Vitryssland är chansen stor att den sittande presidenten Aleksandr Lukasjenko vinner de flesta. Han har högt anseende bland dem som sätter social trygghet högre än individuell frihet. De uppskattar den mycket mindre graden av kaos i Vitryssland jämfört med i ett antal andra tidigare Sovjetrepubliker. Å andra sidan väcker han avsky hos människor som motsätter sig hans strävan efter förening med Ryssland. De är fästa vid det särskilda vitryska språket, som var orsaken till att landet bildades för nästan 90 år sedan. Många intellektuella som mer vänder sig mot Polen, Litauen och EU har lämnat landet.
Det måste bli ett slut på misshandeln av demonstranter, fängslandet av oppositionella och alla andra försök att göra det omöjligt för oppositionspartier att överleva. Vallagar som gör det lätt att utestänga hela oppositionen från parlamentet är dåliga vallagar. Vi får inte söka konfrontation med landet utan måste göra allt vi kan för att stödja dess demokratisering.
Situationen i Vitryssland har på senare tid förbättrats en del jämfört med tidigare år. Politiska fångar har frigetts och regeringen vill närma sig EU. Regeringen hade också tillkännagett att parlamentsvalet skulle bli rättvist den här gången - men vad som hände sedan var långt ifrån någon bekräftelse på det. Vitryssland tillämpar fortfarande dödsstraff, och i strid med lagen är medierna inte oberoende. Under den kommande perioden måste fri rörlighet mellan EU och Vitryssland främjas, och en dialog måste hållas med både regeringen och de organisationer som inte kontrolleras av staten.
Bastiaan Belder
Fru talman! Många vitryska medborgare hoppas på förbättrade förbindelser med EU som kan leda till en positiv reformdynamik i deras eget land. Jag stöder helt och hållet denna önskan. Det är också därför alla EU-institutioner successivt bör närma sig regeringen i Minsk, utan att det påverkar deras egen politiska trovärdighet och med förbehåll för strikta villkor (se punkt 10 i resolutionen).
Jag ser det som ett viktigt konkret steg i denna riktning att vi anpassar - dvs. sänker (se punkt 13 i resolutionen) - kostnaden för EU-visum för vitryssar; i dag kostar det 60 euro för ukrainare jämfört med 35 euro för ryssar. Jag skulle vilja veta vad rådet och kommissionen anser om detta förslag.
Något som jag tycker var märkligt i resolutionen - som jag i övrigt tänker stödja - var punkterna 7 och 8. I dessa punkter efterlyser vi verkligt demokratiska val och respekt för mänskliga rättigheter, men vi vänder oss bara till den vitryska regeringen. Vi bör även vända oss till parlamentet, eftersom det är vår naturliga diskussionspartner.
Jacek Protasiewicz
(PL) Fru talman! Det val som hållits i Vitryssland har redan blivit föremål för en rapport från OSSE:s delegation. Det var varken öppet eller ärligt eller demokratiskt. Det kan dock konstateras att politiska fångar frigetts, åtminstone de huvudsakliga. Skälen till deras fängslande har dock inte undanröjts. Vi kan inte vara helt säkra på att inte antingen de (som nyligen frigetts) eller andra inom kort kommer att gripas på nytt i Vitryssland. Vi måste se till att orsakerna undanröjs och inte bara effekterna. Vi bör också utnyttja det tillfälle som denna debatt erbjuder för att erinra om att det finns ytterligare 14 personer i Vitryssland vars frihet begränsas genom att de dömts till antingen husarrest eller straffarbete för verksamhet till stöd för mänskliga rättigheter och frihet.
Vårt uttalande är mycket välavvägt. Å ena sidan uttrycker vi tillfredsställelse över att fångarna frigetts, å andra sidan missnöje med valets genomförande och resultat. Samtidigt stöder parlamentet i punkt 12 ”steg för steg”-politiken i framtida förhandlingar med Vitryssland och säger att vi kan gå med på att delvis häva sanktionerna i högst sex månader under förutsättning att en del mycket omfattande förändringar sker som skulle förbättra situationen framför allt när det gäller mediernas frihet i Vitryssland. Detta är ett positivt steg som jag varmt förespråkar. Samtidigt vill jag vädja till både det franska ordförandeskapet och det tjeckiska, som tar över under första halvåret nästa år, att se till att man alltid, när officiella möten hålls med företrädare för de vitryska myndigheterna, avsätter tid för möten med företrädare för oppositionen. Man måste också uppbåda viljan att sänka kostnaderna för visum för vitryssar, för annars kan vi inte föra denna nation närmare Europa.
Som polack vill jag uttrycka min uppskattning för att parlamentet beslutat att notera att den polska minoritetens verksamhet i Vitryssland begränsas av de vitryska myndigheterna, och att det finns en lagligen vald myndighet som företräder polackerna, ledd av Angelika Borys.
Justas Vincas Paleckis
(EN) Fru talman! Resolutionen om situationen i Vitryssland visar vad de styrande i Bryssel och Minsk skulle kunna göra för att inte tappa fart när det gäller att förbättra sina förbindelser.
Jag stöder Jan Marinus Wiersmas ståndpunkt, som också speglar den hållning som intagits av den vitryska oppositionen, företrädd av Aleksander Kozulin och Aljaksandr Milinkevitj. EU:s politik att straffa Vitryssland och vitryssarna för deras regims handlande ledde inte till det förväntade resultatet. Alla dörrar måste öppnas för direkta kontakter mellan folken, och visumhindren, som strider mot sunt förnuft, måste avskaffas.
Om regeringen i Minsk verkligen är villig att förbättra samarbetet med EU bör detta skapa gynnsammare villkor för inledandet av ömsesidiga diskussioner, inte bara externt utan även inom landet. Det kan göras genom att inleda samtal om de politiska, ekonomiska, sociala och människorättsliga frågor som rör alla politiska partier, oppositionskrafter, icke-statliga organisationer och fackföreningar.
Jeanine Hennis-Plasschaert
(NL) Fru talman, herr rådsordförande! För bara några veckor sedan ansåg ni att det var för tidigt att bjuda in den vitryske utrikesministern Sergej Martynov till Paris. Nu menar ni uppenbarligen att tiden är inne. Uppriktigt sagt förstår jag fortfarande inte, inte ens efter ert uttalande, exakt vilket resonemang som ligger bakom denna svängning. Som alla här redan har konstaterat uppfyllde ju valet den 28 september inte på något sätt de standarder som vi alla känner till och som ni också lägger så stor vikt vid. Ett möte på denna nivå och med denna inramning - informell eller ej - tycks vara belöningen till regimen. Men för vad?
I morse hade även jag nöjet att återigen utbyta åsikter med Aljaksandr Milinkevitj och Aleksander Kozulin. Den vitryska oppositionen står enad och kanske starkare än någonsin. Samma opposition måste därför ges möjlighet att nå ut till det vitryska folket, och det vitryska folket måste ges möjlighet att direkt få uppleva europeiska friheter. Det är oacceptabelt att ett visum till EU fortfarande kostar 60 euro medan den genomsnittliga månadslönen i Vitryssland är ynka 250 euro. Hur många gånger måste vi be om detta?
Jag ifrågasätter inte att det är lämpligt och nödvändigt med en dialog på någon nivå. Det är dock uppenbart att Aleksandr Lukasjenkos vackra ord ofta är tomma ord, och den tilltänkta dialogen måste därför vara motiverad och även mycket målinriktad. Min fråga här är följande: Exakt vilken är rådets specifika färdplan? Jag skulle väldigt gärna vilja veta mer om detta.
Jag vill avsluta med en fråga som Jan Marinus Wiersma också tog upp. Är rådets ordförande redo att ta emot även Aljaksandr Milinkevitj och Aleksander Kozulin nästa måndag, antingen före, under eller efter samtalet med Sergej Martynov? Det är upp till er, men jag vill klargöra att det vore det enda lämpliga budskapet att sända under rådande omständigheter.
(EN) Tyvärr måste jag lämna kammaren om några minuter. Jag ber om ursäkt för olägenheten, men jag skulle vilja ha ett ärligt svar.
Wojciech Roszkowski
(PL) Fru talman! I dag ligger ödet för Vitryssland, ett land med 10 miljoner européer, i vågskålen. Vi kan inte stå bredvid och se det hända. Diktatorer som Lukasjenko ger bara med sig om de utsätts för press. Det finns bara en fråga: I vilken riktning ska detta medgivande ske? Eftersom Ryssland har den ekonomiska nyckeln till Vitrysslands oberoende kan dess krav leda till att Vitryssland förlorar sin suveränitet. Påtryckningar från EU kan vara effektiva om Lukasjenko har något att förlora och EU något att erbjuda. Han verkade kunna gå med på förändringar, men valet nyligen kan knappast kallas för något annat än en fars. Diktatorns rädsla och envishet kan leda till en suveränitetsförlust för Vitryssland.
Lukasjenko behöver inte förlora på en demokratisering av Vitryssland om han har stort förtroende hos folket. Det måste dock handla om verkliga steg mot demokrati, inte bara en skenföreställning där den vitryska oppositionen får betala priset. Trots risken för ett mörkt scenario får inte EU godta detta pris. Låt oss emellertid inte avbryta dialogen om landets oberoende står på spel. Som Aljaksandr Milinkevitj sa i dag är framtiden för demokratin i landet beroende av om det kan behålla sin självständighet.
Árpád Duka-Zólyomi
(HU) Tack, fru talman. Även om det vitryska parlamentsvalet, som observerades av OSSE, inte levde upp till kraven på rättvisa och fria val kommer ministerrådet vid sitt möte i nästa vecka med all sannolikhet ge klartecken för en politisk dialog. Aleksandr Lukasjenko har inte gjort någonting ovanligt. Efter kriget i Georgien frigavs tre politiska fångar. Därigenom uppfylldes EU:s enda villkor för ett inledande av dialogen. Det är uppenbart att väst efter kriget i Georgien behövde varje liten åtgärd som kunde vidtas för att försöka skapa en motvikt mot regeringen i Moskvas växande inflytande i det postsovjetiska territoriet. Men även om Lukasjenko lyckades arrangera dialogen så som han själv önskar, vilket slags dialog kan vi förvänta oss med de styrande i Moskva?
EU-ledare i Bryssel måste inleda en dialog som bygger på ett tidigare överenskommet benchmarksystem, annars kan EU bara bli en förlorare i denna dialog. Lukasjenko kommer att utnyttja detta för att stärka sin maktposition inom landet och behålla de nära banden med regeringen i Moskva, inte för att erbjuda successiv politisk liberalisering. Samtidigt skulle EU kunna förlora sitt främsta östvapen, dvs. sin image. Det är upp till oss att besluta ...
Adrian Severin
(EN) Fru talman! Jag vill varna för en politik som tenderar att belöna Vitrysslands ledning som kompensation för sådana beslut av Rysslands ledning som vi ogillar.
Det är ett rent önsketänkande att tro att vi på detta sätt kan skapa en brytning mellan de styrande i Moskva och Minsk eller att få president Aleksandr Lukasjenko att ändra politisk inriktning.
Vi bör inte heller uttala oss om frigivning av politiska fångar som inte borde ha gripits. I stället måste Europeiska unionen undvika en isolering av Vitryssland och inleda en dialog med landets ledning. För att nå detta syfte är det nödvändigt att utarbeta ett paket med motiverande åtgärder som bör kunna övertyga både regimen och de vanliga medborgare som troskyldigt stöder den om att Europeiska unionen skulle kunna bidra till att ge det vitryska folket ett bättre liv.
Å andra sidan måste varje öppning vara successiv, villkorad och ömsesidig, och den måste framför allt inriktas på att gagna samhället och inte den politiska ledningen.
Aleksandr Lukasjenko har sagt att det i vilket land som helst är bra med en opposition, men inte en opposition som till 100 procent stöds från utlandet. Problemet är att oppositionen i Vitryssland inte skulle kunna överleva eftersom den undertrycks av regimen. Därför får vi inte överge den demokratiska oppositionen.
Marian Harkin
(EN) Herr talman! Visumfrågan är mycket viktig för alla vitryssar. Men jag vill fästa uppmärksamheten på en specifik situation när det gäller resor.
Genom Chernobyl Children's Project International som grundats av Adi Roche i Irland får varje år ungefär 1 000 barn komma från Vitryssland till Irland under några veckor för att få vila och rekreation och i vissa fall även medicinsk behandling. Sedan verksamheten inleddes har sammanlagt 17 000 barn kommit till Irland.
Nu har barnens tillstånd att resa till Irland tyvärr dragits in, och detta har fått förödande följder för alla berörda: barnen, deras värdfamiljer och många andra. Detta är ett så bra projekt som är till gagn för alla.
Just nu håller ett avtal mellan regeringarna på att utarbetas och jag hoppas att det snart blir färdigt, men jag vet att Irland under tiden försöker få ett undantag från förbudet.
Jag vill be kommissionen och rådet att de, kanske genom informell dialog, ska göra allt vad de kan för att se till att detta mycket värdefulla projekt kan fortsätta. Jag vet att det bara rör sig om en detalj i situationen som helhet, men det är en detalj som kan göra en så positiv skillnad för så många människor.
Jana Hybášková
(CS) Herr talman! Vi har skisserat utrikespolitiken, vi har fört en debatt om den sydliga dimensionen och den östliga dimensionen. Vi tjecker och slovaker i utskottet för utrikesfrågor markerade den 21 augusti 40-årsdagen av Sovjetarméns inmarsch i Tjeckoslovakien genom att debattera situationen i Georgien. Den östliga dimensionen har blivit verklighet. Detta är ofrånkomligt, och därför måste vi agera. Politik är inte någonting förutsägbart. Politik handlar om en kontext, och vi känner till kontexten. Av denna anledning måste vi helhjärtat stödja Vitryssland på landets väg mot Europa. Jag stöder därför helt och fullt resolutionsförslaget i dess nuvarande lydelse. Vi får inte isolera Vitryssland, men vi får inte heller kalla landet för en demokrati. Vi måste uppmana Vitryssland att avskaffa dödsstraffet, att tillåta studenterna att återvända till universiteten, att tillåta dem som har vägrat att tjänstgöra i Vitrysslands väpnade styrkor att återvända utan att straffas och att tillåta icke-statliga organisationer att registreras. Men vi då? Vad måste vi göra? Vi måste visa att vi följer Köpenhamnskriterierna. Vi måste agera som ett enat EU.
Józef Pinior
(PL) Herr talman! Framför allt vill jag hälsa Aljaksandr Milinkevich och Aljaksandr Kazulin, företrädare för den vitryska oppositionen, välkomna till Europaparlamentet i dag. Just nu är det mycket svårt att sätta fingret på EU:s politik gentemot Vitryssland. Å ena sidan har vi hela tiden att göra med en auktoritär stat samtidigt som vi å andra sidan ser tecken på en viss utveckling och vissa förändringar av detta system mot bakgrund av en komplicerad internationell situation. Just nu bör EU:s politik framför allt helt och hållet vara inriktad på det vitryska folket. Frågan är: vem kommer att förlora mest på sanktioner? Lukasjenkoregimen eller Vitrysslands folk? Detta är en fråga som vi själva måste besvara inom de olika EU-institutionerna. Det råder ingen tvekan om att vi nu måste utforma en politik där våra mål specificeras, en politik som innebär att EU:s insatser gagnar Vitryssland.
Jas Gawronski
(EN) Herr talman! Just nu mottar vi motstridiga signaler från regeringen i Minsk, och detta innebär redan ett slags framsteg i förhållande till den tidigare situationen, men det nyligen hållna parlamentsvalet förstärkte den populära västliga bilden av Vitryssland som ett slags bananrepublik. Å andra sidan är frigivandet av politiska dissidenter nyligen en välkommen utveckling. Om det är ett försök från Lukasjenkos sida att räcka ut en hand till väst bör vi belöna hans insats med vårt försiktiga stöd. Men vi bör inte göra oss några illusioner om de omfattande kränkningarna av de mänskliga rättigheterna och de politiska friheterna i Vitryssland. Vi måste framför allt inrikta oss på folket och det civila samhället i Vitryssland - och i detta fall fullföljer parlamentet en ädel och mycket viktig tradition, i synnerhet efter Ingrid Betancourts anförande i dag.
Vitrysslands folk längtar efter att inta sin plats i det nya Europa. De behöver få veta att vi bryr oss om dem och att vi inte kommer att ignorera dem.
Libor Rouček
(CS) Herr talman! Det har ägt rum flera viktiga förändringar i Vitryssland under de senaste veckorna. Den viktigaste var frigivandet av politiska fångar: Aljaksandr Kozulin, som är närvarande här, Sjarhej Parsjukevich och Andrej Kim. Trots detta levde parlamentsvalet tyvärr inte upp till internationella demokratiska standarder. Vad innebär detta för oss? Min uppfattning är att Europeiska unionen i mycket högre grad än hittills bör stödja det civila vitryska samhällets utveckling och begreppet demokrati och mänskliga och medborgerliga rättigheter. Jag anser också att vi måste överväga att öka vårt ekonomiska stöd, till exempel till oberoende medier, icke-statliga organisationer, oberoende fackföreningar osv. En sänkning av visumavgifterna eller ett totalt avskaffande av dem för vitryska medborgare, särskilt ungdomar och studerande, bör ingå i detta stöd till det civila vitryska samhället. Som vi redan har hört kostar ett visum 60 euro, vilket motsvarar veckolönen för en genomsnittlig vitrysk medborgare. Detta tål att tänka på.
Colm Burke
(EN) Herr talman! Jag uppmanar rådet och kommissionen att påverka de vitryska myndigheterna så att de upphör med sin praxis att utfärda utresevisum till sina medborgare, särskilt till barn och studerande. I de flesta fall krävs det visum för att komma in i ett land, men i Vitryssland krävs det ett visum för att man ska få lämna landet.
Under PPE-DE-gruppens möte i förmiddags tog jag upp frågan om det internationella reseförbudet för barn från Vitryssland med den vitryske oppositionsledaren Aljaksandr Milinkevich. Han sa till vår grupp att den vitryska regimen har infört detta reseförbud eftersom den inte vill att barn ska få se hur man lever i andra delar av världen.
Från min egen valkrets Ireland South har man samlat in och använt ungefär 70 miljoner euro för att ta hand om barn och för att förbättra deras levnadsförhållanden på barnhemmen. Min kollega Marian Harkin har redan nämnt förbudet här i kväll. Jag förstår nu att det bilaterala avtalet mellan Irland och Vitryssland inte kommer att vara klart förrän i maj eller juni. Därför instämmer jag i hennes krav att Irland ska beviljas undantag från förbudet så att barnen kan resa till jul och få den hjälp och det stöd de behöver.
Zita Pleštinská
(SK) Herr Milinkevich, herr Kozulin! Det gläder mig verkligen att ni är närvarande här under dagens debatt om ert land Vitryssland. För mig står ni som representanter för Vitrysslands möjligheter att en dag bli ett fritt och demokratiskt land.
Det orättvisa oktobervalet i Vitryssland stärkte ännu en gång Aleksandr Lukasjenkos totalitära regim. Av de 110 platserna i det vitryska parlamentets underhus vanns inte en enda av oppositionen. Även om en del politiska fångar frigavs i augusti skulle de när som helst kunna hamna i fängelse igen.
Mina damer och herrar! Genom att göra små förbättringar av valprocessen försöker Aleksandr Lukasjenko övertyga oss om att EU inte längre har någon anledning att isolera Vitryssland. Även om goda förbindelser med Minsk-regimen skulle vara till gagn för båda sidor måste unionen kräva mer än rent kosmetiska förändringar för att förbättra demokratin. EU måste kräva fria medier i Vitryssland och att alla demokratiska krafter kan bli delaktiga i den process varigenom landet styrs.
Jean-Pierre Jouyet
Herr talman! Det franska ordförandeskapet följer noga utvecklingen i alla EU:s östra grannländer: Georgien och Ukraina, där toppmötet den 9 september innebar ett enormt stort framsteg i förbindelserna mellan EU, Ukraina och Moldova - jag var där för två dagar sedan för att diskutera de framtida förbindelserna mellan Europeiska unionen och Moldova i form av ett nytt och mer långtgående avtal än det nuvarande partnerskaps- och samarbetsavtalet. Det är således i detta sammanhang som vi noga följer utvecklingen i Vitryssland.
I likhet med er beklagar vi att regimen inte utnyttjade valet den 28 september som ett tillfälle att markera framsteg i riktning mot demokrati. Samtidigt noterar EU med tillfredsställelse ett antal positiva händelser, i synnerhet frigivandet av politiska fångar. Det måste föras en debatt mellan utrikesministrarna i Luxemburg på måndag i samma anda som under den debatt som har förts här. Vårt budskap är att Europeiska unionen är beredd att göra eftergifter om myndigheterna i Minsk verkligen anstränger sig. Vi behöver en progressiv strategi - sanktionerna kommer med andra ord inte att upphävas med en gång - och en villkorad strategi som innebär att EU kommer att reagera på positiva signaler från regimen, men dessutom behöver vi en strategi som tar sikte på vad som gagnar det civila samhället, vilket också Adrian Severin framhöll.
Jag vill förklara att barn och studerande naturligtvis kan få visum. Det beror på ambassaden, men det är tillåtet enligt Schengensystemet. Vi måste utöva påtryckningar på myndigheterna i Minsk så att de ser till att dessa visum utfärdas, även om detta inte är EU:s ansvar. Jag vill också påpeka att det finns specifika fördelar när det gäller unga människor och barn som bor nära den vitryska gränsen.
EU kommer att fortsätta att stödja oppositionen. Jag har själv nyligen haft ett möte med Aljaksandr Milinkevich, Aljaksandr Kozulin och Jacek Protasiewicz, och parlamentet kan vara stolt över att ha tilldelat Aljaksandr Milinkevich Sacharovpriset. Jag anser att detta är en gest som hedrar Europaparlamentet. Som vi redan har sagt är det viktigt att varje företrädare för en medlemsstat som besöker Minsk också träffar oppositionen. Därför har vi inte förlorat hoppet om att regimen ska utvecklas mot större liberalisering så att Vitryssland inte uteslutande är hänvisat till sina bilaterala förbindelser med Ryssland.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! När det gäller frågan om vi är beredda att ta emot oppositionen på måndag i samband med rådets möte (allmänna frågor och yttre förbindelser) anser jag att detta är ett intressant förslag. Vi kommer att undersöka denna möjlighet och jag kommer att vidarebefordra ledamöternas åsikter till Benita Ferrero-Waldner. Det är emellertid ordförandeskapets uppgift att framföra inbjudan. Om mötet med oppositionen äger rum är kommissionsledamöterna naturligtvis beredda att delta.
När det gäller frågan om EU:s bistånd till Vitryssland är biståndet framför allt inriktat på att stödja det civila samhället och att tillgodose befolkningens behov: en kombination av ENPI-resurser på 20 miljoner euro för 2007-2010, för att tillgodose befolkningens behov och för att främja demokratisering över huvud taget, och anslag från det tematiska programmet för icke-statliga aktörer och lokala myndigheter samt instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter för att stödja demokratiseringen och det civila samhället i snävare bemärkelse.
Vi räknar med ytterligare insatser för att underlätta de icke-statliga organisationernas verksamhet, särskilt på området mänskliga rättigheter och oberoende medier. Det ställdes en fråga om förbudet för föräldralösa Tjernobylbarn att resa till och vistas i EU-medlemsstater. Kommissionen har tillsammans med ledarna för missionerna i Minsk tagit upp frågan om de föräldralösa Tjernobylbarnen med myndigheterna, och det kommer vi att fortsätta med så länge det är nödvändigt. Dessutom kommer kommissionen även i fortsättningen att stödja insatser för att lindra effekterna av Tjernobylkatastrofen.
Avslutningsvis vill jag säga att denna livliga debatt visar att det finns ett tydligt intresse för Vitryssland vid denna kritiska tidpunkt. Otvivelaktigt är det nu dags att göra strategiska val när det gäller vår strategi gentemot Vitryssland i detta komplicerade läge. Jag har med intresse lyssnat på parlamentsledamöternas åsikter, och jag förstår att några av er anser att ett begränsat och välavvägt upphävande av sanktionerna skulle kunna användas som ett positivt påtryckningsmedel för att åstadkomma demokratiska framsteg.
Vi avvaktar nu parlamentets resolution om Vitryssland som kommer att antas i morgon, och vi kommer att ta vederbörlig hänsyn till er uppfattning i vårt beslut som kommer att fattas inom kort.
Talmannen
Jag har mottagit sex resolutionsförslag i enlighet med artikel 103.2 i arbetsordningen.
Debatten är avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Alessandro Battilocchio  
Resultatet av valet i Vitryssland talar för sig självt. Detta resultat var i stort sett förväntat: oppositionen krossades av president Lukasjenkos kraftfulla maskineri som effektivt förhindrade att valet genomfördes på ett korrekt sätt.
För mig verkar det som om EU ännu en gång slår dövörat till: påståendena om valfusk, skrämseltaktik, våld och trakasserier har hittills inte tagits på allvar trots att internationella observatörer har bekräftat de uppenbara kränkningarna som ligger ljusår från vad som krävs enligt demokratiska normer.
Jag förväntar mig att Europeiska unionen ska uttala sig tydligare och mer rakt på sak och vidta nödvändiga politiska och diplomatiska åtgärder. Låt oss undvika de vanliga proklamationerna och fina resolutionerna, avsiktsförklaringarna. Detta skulle bara vara hyckleri och symbolisera ett EU som inte är i stånd att uttrycka en auktoritativ och bestämd ståndpunkt.
Adam Bielan  
Ännu en gång har Lukasjenko ”kringgått” Europeiska unionen som har visat sin naivitet genom att inte ställa några grundläggande krav på regimen. Lukasjenko har visat sig vara en slugare politiker än EU har tänkt sig. Valet och vad som pågick under valkampanjen visade att EU:s strategi var dåligt förberedd. Detta borde göra EU medvetet om hur naiv unionen är i sin östpolitik. Till att börja med kommer EU att kräva att Minsk-regimen gör specifika insatser för att främja medborgarnas friheter om processen i riktning mot större öppenhet mot Vitryssland ska fortsätta.
Det är oerhört viktigt att väst inser att detta val var en fars eftersom det inte var något fritt val. Om detta val erkänns kommer vi att få uppleva hur Lukasjenko fortsätter att bedriva sitt spel med väst, ett spel som bara han kommer att dra nytta av. Medierna är fortfarande inte fria och det finns inte någon föreningsfrihet. De mystiska dödsfallen bland politiska aktivister har ännu tio år senare inte klarats upp. Frigivandet av politiska fångar innebär inte någon väsentlig förändring. Efter valet kommer förföljelsen att öka.
Hittills har Donald Tusks regering inte lyckats med någonting när det gäller att utforma en östpolitik. Inga specifika resultat har uppnåtts i förhandlingarna med Ryssland, Georgien har pacificerats, Ukraina är hela tiden på väg bort från EU och Vitryssland har behandlat vårt sändebud som om han inte existerade. Jag anser att man borde ta reda på vem som är upphovsmannen bakom denna komprometterande östpolitik.
Janusz Lewandowski  
Herr talman! Europeiska unionen håller på att analysera och anpassa sin politik gentemot Vitryssland. Den politik med sanktioner och isolering som vi hittills har bedrivit har inte lett till förväntat resultat. Denna politik har inte lyckats ändra myndigheternas repressiva karaktär. Den ryska offensiven i Georgien, som signalerade en återgång till Kreml-regimens imperieambitioner, var en ny omständighet. Denna offensiv har tveklöst noterats i Minsk och i andra länder som Ryssland anser tillhör dess inflytelsesfär. Det förefaller meningsfullt att försöka dra nytta av denna nya situation genom EU-diplomati samtidigt som man är fullt medveten om risken med att föra en dialog med en diktator. Detta gjordes i samförstånd med den vitryska oppositionen. Ytterligare en viktig omständighet var parlamentsvalet som ett test på god vilja från president Lukasjenkos sida.
”Morot och piska-diplomatin” har inte varit framgångsrik, men detta utesluter inte att man omprövar politiken gentemot Vitryssland i relation till hur situationen i detta land utvecklas. Målet är fortfarande detsamma - att föra in detta europeiska land i demokratins, marknadsekonomins och de mänskliga rättigheternas sfär. Jag är övertygad om att bevarandet av Vitrysslands självständighet är en nödvändig förutsättning, för endast om landet är självständigt finns det reella utsikter till demokratisering av landet. Det alternativa scenariot - demokratisering av ett land som har absorberats av det ryska imperiet - är en historisk illusion.
Marianne Mikko  
skriftlig. - (ET) Mina damer och herrar! Vitryssland har upprepade gånger beskrivits som ”Europas sista diktatur” och det är det fortfarande. Parlamentsvalet den 28 september var ett avgörande prov. Det var en fin gest av president Lukasjenko att frige politiska fångar före valet. Ändå har det blivit uppenbart att oppositionen inte kommer att komma in i parlamentet på kort sikt. OSSE utvärderade valet på ett korrekt sätt.
En av de viktigaste aspekterna när det gäller att stärka det civila vitryska samhället är Europeiska unionens visumpolitik. Det civila samhället måste i största möjliga utsträckning involveras i demokratiseringen av Vitryssland. För att kunna vara aktiva medborgare måste människor ha en mer vidsynt uppfattning om världen. Och möjligheten att resa ut från ett totalitärt land.
Vitryssarna behöver visum för att kunna resa. Att få ett Schengenvisum är en komplicerad och tidsödande process. Visumprocessen måste förenklas. Människor bör inte straffas. Genom att göra människors rörlighet till en komplicerad process försvårar vi för vitryssarna att bli delaktiga i Europeiska unionens värden och kultur. Det är inte vår avsikt att straffa det civila samhället i Vitryssland.
Det är hög tid för förändring. Det förtjänar Vitrysslands folk. Och det är vår uppgift som européer att hjälpa dem.
Athanasios Pafilis  
Med upprörande fräckhet och utan att ens ange en tillstymmelse till bevis som förevändning har de politiska krafter som stöder och tjänar EU undertecknat en gemensam resolution om att fördöma den vitryska regeringen för valet den 28 september. Den resolution som har föreslagits av de politiska krafterna inom den europeiska vänstern genom Gruppen Europeiska enade vänstern/Nordisk grön vänster är hållen i samma anda. Det är uppenbart att EU och de partier som företräder det ”enkelriktade EU” (Ny Demokrati (ND), Panhellenska socialistiska rörelsen (PASOK), den radikala vänsterkoalitionen Synaspismos (SYRIZA) och Folklig ortodox samling (LAOS)) gör gemensam sak med de företrädare för imperialismen som stöder den så kallade oppositionen - Natolakejen Aljaksandr Milinkevich. Denna opposition vann en ”överraskande” andel på 6 procent i det tidigare presidentvalet men fick inte ett enda mandat vid det nyligen hållna parlamentsvalet.
Valresultaten bör tysta alla invändningar från EU- och USA-imperialisterna eftersom folket i Vitryssland stöder sin regerings politik mot Nato och EU. Det är detta som är så fruktansvärt irriterande och demoraliserande för de politiska krafterna i det ”enkelriktade EU”. Denna gång kan de inte åberopa frigivningen av ”politiska fångar” som förevändning och inte heller bristen på jämbördig publicitet för kandidaterna. Nu då de erkänner att det fanns en sådan jämbördighet påstår de på ett skamligt och godtyckligt sätt att det nya parlamentet har ”tvivelaktig demokratisk legitimitet”.
Parlamentsledamöterna från Greklands kommunistiska parti fördömer båda dessa oacceptabla resolutioner och uttrycker sin solidaritet med Vitrysslands folk i dess kamp mot imperialistisk dominans.
Toomas Savi  
skriftlig. - (EN) Det nyligen hållna valet i Vitryssland kan beskrivas som allt annat än fritt och rättvist. Stalins ökända princip att det inte är viktigt vem som får rösterna utan vem som räknar dem gäller fortfarande i mycket hög grad i Vitryssland. Rösterna räknades till största delen utom synhåll för observatörerna. Därför blev t.ex. OSSE:s valobservatörer tvungna att inte erkänna valet.
Det finns ett omisskännligt hyckleri i Lukasjenkos försök att ställa sig in hos väst under den senaste tiden. Han har avgett löften om valets karaktär som han inte har kunnat hålla - åtskilliga valobservatörer berövades rätten till full insyn i valförfarandena. Vi får inte bortse från detta allvarliga brott mot de ideal som gäller för demokratiska val. Inga EU-sanktioner bör upphävas förrän en tydlig regimförändring har inletts.
Andrzej Jan Szejna  
Syftet med rådets och kommissionens ståndpunkt och Europaparlamentets resolution om situationen i Vitryssland är att utvärdera resultaten av parlamentsvalet den 28 september och även dess följder för EU:s förbindelser med Vitryssland.
Europeiska unionen befinner sig i en komplicerad internationell situation. Å ena sidan råder det inget tvivel om att Vitryssland inte har uppfyllt sina demokratiska förpliktelser, men å andra sidan ser vi en successiv, låt vara långsam, ”uppmjukning” av det auktoritära systemet.
Under valet var det möjligt att observera vissa positiva företeelser i riktning mot demokratisering, som t.ex. frigivningen av politiska fångar, begäran om oberoende OSSE-observatörer och en förbättring av villkoren för valobservation. De vitryska myndigheterna uppfyllde emellertid inte alla sina skyldigheter. De bör bekräfta sin önskan att förbättra samarbetet med EU och skapa bättre förutsättningar för dialog med EU. De bör vidta reella och mer omfattande åtgärder i riktning mot demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och principen om rättssäkerhet.
Jag stöder helt uppmaningen från kommissionen och rådet om att ompröva och eventuellt tills vidare upphäva vissa av restriktionerna i EU:s politik gentemot Vitryssland. Det civila samhällets utveckling får inte försvåras. De sanktioner som införts av EU - särskilt de som gäller visumförfaranden och kostnaderna för att få visum - drabbar vanliga medborgare, inte de statliga myndigheterna.
