Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2008 (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er Forhandling om Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2008.
José Manuel Barroso
Hr. formand! De kommende 12 måneder bliver af afgørende betydning for Europas fremtidige effektivitet, for vores plads i verden og for vores borgeres tillid til vores evne til at imødekomme deres forventninger. Vi har alt mulig grund til at være fortrøstningsfulde. Aftalen om Lissabontraktaten var yderst velkommen, og det var måden, hvorpå man nåede aftalen, også. Man nægtede at lade sig distrahere fra det overordnede mål om at udruste Unionen med de redskaber, den har brug for i fremtiden. Man var fast besluttet på at komme til sagen.
Samtidig har vi gennem vores økonomiske dagsorden opnået resultater inden for vækst og beskæftigelse, hvilket bidrager til at udligne risikoen for yderligere uro i år. Vi håndterer de store spørgsmål, lige fra energi til migration, fra beskæftigelse til udviklingsbistand, navnlig i Afrika, og om bare få uger har vi mulighed for at understrege vores globale førerposition i kampen mod klimaændringer i Bali.
EU leverer kort sagt varen. Det var i stand til at løse den meget vanskelige situation, vi stod i i 2005. Den tosporede strategi, som Kommissionen foreslog i 2006, har givet gevinst ved at fokusere på håndgribelige resultater for borgerne og samtidig investere i en løsning til den institutionelle model.
Jeg mener, at Unionen er på rette spor for 2008. Dette skal vi drage optimal nytte af at gennemføre vores forpligtelser, videreføre vigtige forslag, som allerede er fremsat, bevare fremdriften ved at tage nye initiativer og samtidig holde os de langsigtede udfordringer for øje. Endvidere skal vi naturligvis respektere og fremme ratificeringsprocessen for Lissabontraktaten og vise Unionens borgere, hvad EU har at tilbyde i opløbet til valget til Europa-Parlamentet i 2009.
Jeg hilser derfor denne mulighed for at indlede Kommissionens bidrag til et succesfuldt 2008 velkommen ved at præsentere Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2008. Herved ønsker jeg at takke Europa-Parlamentet for dets aktive deltagelse i arbejdet med at udvikle dette program. Især bidrog den omfangsrige sammenfattende rapport, som blev udarbejdet af Udvalgsformandskonferencen og støttet af Formandskonferencen, til at udforme vores program. Mange af Kommissionens forslag stemmer fuldstændig overens med de prioriteter, der forelægges i den sammenfattende rapport.
Men lad mig først sige et par hurtige ord om gennemførelsen af programmet for 2007.
På denne tid sidste år diskuterede vi en målrettet liste over strategiske initiativer, som skulle gennemføres i år. Som nogle af de mest synlige initiativer kan nævnes en række nøgleaktioner, såsom EU's strategiske energiredegørelse, de nylige forslag om arbejdsmigration, flexicurity, vinmarkedet og markedsadgang.
Ved udgangen af næste måned vil alle de strategiske initiativer være blevet vedtaget, med kun en enkelt undtagelse. Undtagelsen er emissionshandelsdirektivet, som jeg har besluttet at udsætte en måned til januar. Det gør jeg for at undgå forstyrrelse af de afgørende forhandlinger i Bali - hvor jeg ønsker, at EU skal fremstå forenet. Det vil også give os tid til at afholde de sidste nødvendige høringer om, hvordan EU's fastsatte mål for drivhusgasser og vedvarende energi skal realiseres. Jeg er sikker på, at De vil være enige i, at dette er en fornuftig tilgang, som faktisk kan vinde os tid, da jeg er sikker på, at forberedelserne vil give bedre mulighed for at opnå konsensus med medlemsstaterne.
Ud over de strategiske initiativer påtog vi os endvidere over 18 måneder at levere en lang række prioriterede initiativer. Mange af disse fremsættes nu. I de kommende uger vil vi se forslag om realkredit, handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger og nedbringelse af CO2-emissionerne fra biler. Vi forventer, at 70 % af initiativerne er leveret ved udgangen af dette år og 100 %, eller tæt på, når de 18 måneder er gået, dvs. næste juni.
2007 viser sig også at være et afgørende år i forbindelse med rustning til fremtiden. I næste uge vil vi, nærmere bestemt, fremsætte en række centrale forslag om Unionens økonomiske og sociale fremtid. af det indre marked vil geare det indre marked til at være et stærkt, innovativt og konkurrencedygtigt marked, som vil bringe forbrugerne og entreprenørerne direkte fordele og sætte Europa i stand til at påvirke globaliseringen bedst muligt. Sideløbende vil vi vedtage en vision for fremme af muligheder, adgang og solidaritet i det 21. århundredes Europa, som næste år bakkes op af en fuldstændig meddelelse om en moderniseret social dagsorden.
Vi vil især fokusere på, hvordan vi kan anvende Lissabontraktaten og dens protokoller til at gøre fremskridt inden for tjenesteydelser af almen interesse, og anvende disse nye muligheder til at se, hvordan vi kan bibringe reel merværdi til at sikre den rolle, som disse tjenesteydelser spiller i at forbedre livskvaliteten for alle europæere.
Jeg ser meget frem til Europa-Parlamentets og Rådets reaktion på undersøgelsen af det indre marked og den sociale vision. Jeg mener, at de sammen giver os den nødvendige balance til at gøre fremskridt inden for centrale områder af vores økonomiske og sociale dagsorden. De viser, at Europa har de rette værktøjer til og udgør den rette platform for, at vores borgere kan tilpasse sig og påvirke globaliseringen.
Lad mig nu vende blikket mod Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2008. Det er vores politiske program for 2008. Det fastsætter vores vigtigste initiativer og bygger på vores forpligtelse til at skabe merværdi for Europas borgere. Vi har tilstræbt at styrke både det politiske indhold og processen.
I forhold til 2007 koncentrerer arbejdsprogrammet for 2008 sig om et begrænset antal nye politikker, herunder 26 strategiske initiativer samlet i 12 pakker, som Kommissionen forpligter sig til at levere i løbet af året, og 61 prioriterede initiativer samlet i 49 pakker, som skal leveres over 12-18 måneder.
Vi vil rette vores indsats mod fem områder, som har direkte relevans for alle i Europa, nemlig vækst og beskæftigelse, et bæredygtigt Europa, forvaltning af migration, at sætte borgerne i højsædet og Europa som en global partner. Vi er også fast besluttet på at styrke vores forpligtelse til bedre regulering med garanti for, at vi holder, hvad vi lover.
Det er med stor tilfredsstillelse, at vi har bemærket, at man i Europa-Parlamentets sammenfattende rapport er enig i de fem områder af central betydning, vi har identificeret for 2008. Et tæt samarbejde mellem institutionerne og medlemsstaterne vil være essentielt for at realisere vores mål. For adskillige af de områder, der nævnes i rapporten, har man allerede vedtaget konkrete initiativer eller planlagt at vedtage konkrete initiativer inden udgangen af 2007.
Hvad angår næste år, glæder det mig at kunne bemærke, at der i programmet er medtaget en række initiativer af særlig interesse for Europa-Parlamentet.
De centrale områder omfatter bl.a. Lissabonstrategien for vækst og beskæftigelse, som vi er enige om fortsat er vigtigt for at nå vores mål om et mere velstående, miljømæssigt ansvarligt og socialt rummeligt EU, klimaændringer med dette års fokus på migration opfulgt af en ny tilgang til tilpasning, en mere grøn transportsektor, en lov om små virksomheder for SMV'er (faktisk er dette en pakke med SMV-foranstaltninger), lovgivning til at styrke forbrugerbeskyttelse i forbindelse med kontraktmæssige rettigheder og en ny forbrugerranglistning, bedre adgang til retfærdighed for borgerne, forbedring af Europas lovgivningsmæssige rammer med en strategisk gennemgang af programmet for bedre lovgivning.
For størstedelen af dagsordenens vedkommende hersker der en høj grad af enighed mellem Kommissionen og Parlamentet om behovet for handling og om vejen frem.
Der forekommer ganske vist nogle forslag i den sammenfattende rapport, som vi på nuværende tidspunkt ikke kan give et endeligt svar på. F.eks. arbejder vi aktivt på intellektuel ejendomsret og finansielle tjenesteydelser, men føler, at det er for tidligt at fastsætte formen og ambitionsniveauet for specifikke initiativer.
Hvad angår håndtering af affald, ville vi foretrække at tilgodese de spørgsmål, Parlamentet har rejst, gennem handlingsplanen for bedre gennemførelse af affaldslovgivningen frem for et nyt initiativ på dette stadie.
Lad mig gøre det klart, at de ting, der ikke er med på listen over nye initiativer, ikke bliver forsømt. Kommissionens væsentlige arbejde med at gennemføre fællesskabslovgivningen, gennemføre programmer og forhandle internationale aftaler fortsætter og gøres mere synligt i andre dele af programmet. Et nyt kapitel om at udforme nye politikker har endvidere til hensigt at afspejle den flerårige karakter, som de fleste af Kommissionens aktiviteter har.
Arbejdsprogrammet omfatter endvidere kommunikationsprioriteterne, men vi har i den henseende tilføjet noget nyt, nemlig at vi foreslår en række af disse prioriteter til de andre institutioner, så vi kan samarbejde om at fremme dem.
Men dette handler ikke om centralisering - tværtimod. Vi mener, at en fælles forståelse af prioriteterne udgør et springbræt for en lokal tilgang, hvor vi tilpasser kommunikationen til bedst muligt at modsvare de forskellige behov i forskellige dele af Unionen. Vi mener også, at partnerskab er af afgørende betydning inden for kommunikationsområdet, hvis vi virkelig ønsker at skabe forbindelse mellem Europa og dets borgere.
Kommissionen ser frem til en livlig og udbytterig debat, som vil afspejle den strategiske dimension af Kommissionens arbejdsprogram og sende en stærk politisk meddelelse til vores borgere. 2008 er i sandhed et år af afgørende betydning for Europa. Sammen kan vi i Kommissionen og Parlamentet bygge videre på vores fremragende samarbejde i 2007, vi kan gøre en forskel og kan, er jeg sikker på, gøre 2008 til et storartet år for Europa.
(Bifald)
Formanden
- Hr. formand for Kommissionen! Jeg vil også byde de mange fremmødte medlemmer af Kommissionen hjerteligt velkommen.
Hartmut Nassauer
for PPE-DE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Hr. formand for Kommissionen! Efter at De sidste år påtalte parlamentsmedlemmernes fravær, vil jeg slå fast, at der i dag er flere parlamentsmedlemmer til stede i salen end kommissærer, hvilket jeg antager, at De noterer med tilfredshed. For det andet vil jeg på vegne af PPE-Gruppen opfordre Dem til at udnytte Kommissionens vigtigste kompetence, nemlig retten til at udarbejde lovforslag for Europa, til næste år, der er det afgørende år for ratificeringen af en ny traktat, således at De tager fat på de problemer, som er mest presserende for borgerne, og udnytter Deres muligheder for at genvinde terræn for EU hos borgerne.
Vi støtter Deres generelle fremgangsmåde i programmet og også de prioriteringer, De har foretaget - fra punktet vækst og arbejdspladser, hvor fremgang er afgørende for, at vi stabiliserer det sociale sammenhold i Europa, over mange detaljer til migration og forskning. Mine kolleger vil tage de enkelte punkter op.
Vi glæder os over, at De faktisk også har taget nogle idéer op fra den strukturerede dialog med udvalgene. Vi kunne godt tænke os, at denne dialog blev intensiveret yderligere. Vi ville også anse det for hensigtsmæssigt, hvis Deres planlægning ikke kun omfattede de første måneder af 2009, men måske omfattede en toårig cyklus, der så kan fremskrives fra år til år. Vi savner en indikativ tidsplan og konstaterer også en kløft mellem Deres program og budgetproceduren, som burde lukkes på en hensigtsmæssig måde.
De fremlægger i alt 79 lovgivningsmæssige initiativer og et omtrent lige så stort antal initiativer, der ikke er lovgivning. Hvis man betragter dette på baggrund af den annoncerede reduktion af bureaukratiet, så er jeg ikke sikker på, at De gavner dette mål. Blandt de lovgivningsakter, hvis ophævelse De annoncerer, er der især nogle, der er blevet overflødige som følge af tidens gang. Altså vil reduktionen af bureaukratiet også her snarere vise sig at være letkøbt end et reelt effektivt mål.
I øvrigt er næste år året for den nye traktat. De har chancen for allerede ved Deres handlen at tage hensyn til denne traktat, som jeg er sikker på vil træde i kraft. Den omfatter væsentlige nye elementer: handleevne, gennemsigtighed og demokrati. Og den omfatter et for os væsentligt element, som jeg vil henlede Deres opmærksomhed på, nemlig subsidiaritetsprincippet. Der indledes en ny diskussion om subisidariteten i Europa, og samtalepartneren i denne diskussion er frem for alt Dem, hr. formand, og Deres Kommission.
For få dage siden oplevede vi i visse dele af Tyskland stor opstandelse om frugt- og æblevin. Jeg vil ikke på dette sted citere noget videre fra den offentlige debat, men hr. formand, hvad er det for en ånd, der hersker i en forvaltning, der koldt og ufølsomt stryger århundreder gamle regionale traditioner med et bureaukratisk pennestrøg? Denne fremgangsmåde er problematisk, og det er Deres problem, hr. formand. Det er Kommissionens problem. De har nu chancen for i den nye traktats ånd at skabe en ny subsidiaritetskultur. Det er Kommissionens store chance for igen også at opnå større accept hos borgerne. Det vil vi fra PPE-DE-Gruppen gerne udtrykkeligt opfordre Dem til.
(Bifald)
Hannes Swoboda
for PSE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, hr. formand for Kommissionen, mine og herrer medlemmer af Kommissionen! Også jeg vil gerne byde Dem hjerteligt velkommen på min gruppes vegne. Vi er enige i meget af det, De har sagt, hr. kommissionsformand, og hvad der også står i dette papir. Jeg vil koncentrere mig om to efter vores mening væsentlige punkter. Disse punkter står til sidst i Deres program. Jeg havde hellere set, at de stod i starten, men placeringen er ikke så afgørende.
Det første punkt er kommunikationen. Jeg kan tage tråden op fra hr. Nassauer. Hvis ikke vi formidler til borgerne, hvad det drejer sig om, og hvad vi tilsigter med de enkelte lovgivningsprojekter, så er halvdelen af vores arbejde forgæves. Det glæder mig, at kommunikationsspørgsmålet er blevet taget op, hvilket også skyldes fru næstformand, og jeg glæder mig også over de forslag, som hun har stillet om at samarbejde med parlamentet herom. Men det er også et spørgsmål om det sprog, vi anvender over for borgerne, og om hvordan vi formidler det, vi foretager os.
I det forløbne år har vi haft en række lovgivningsprojekter, der har forbedret forbrugernes stilling, hvad enten det er inden for telekommunikation eller på andre områder. Men vi har stadig ikke i tilstrækkelig grad formået at overbevise vores borgere om, at vi er der for dem, og at vi ikke er en særpræget gruppe, der arbejder et eller andet sted i Bruxelles. Her må vi gøre mere. Jeg håber, fru næstformand, at De ved afslutningen af denne forhandling kan sige noget om, hvad De konkret har planer om, for det er vores fælles mål, og det må vi formidle netop i 2008.
En væsentlig sætning står ligeledes i slutningen. Der er tale om de sociale problemer, EU's sociale dimension i forbindelse med globaliseringen, arbejdspladserne og migrationen foruden borgernes bekymring i dette Europa. Men desværre findes der, hr. formand, kun få svar i dette papir, som De har fremlagt for os. Det er ikke kun et spørgsmål for Kommissæren for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Ligestilling, som ligeledes gør et godt stykke arbejde. Det skal være en dimension, der udgår fra hele Kommissionen. Det er også en sag for chefen! Formanden for Kommissionen skal beskæftige sig med dette sociale Europa.
Det berører mange områder, hvoraf jeg kun nævner to - først international handel. Er det ikke en skandale, at der stadig findes europæiske virksomheder, der er baseret på børnearbejde i Indien og andre lande? Hvad foretager vi os imod dette? Det skaber bekymring hos os, det skaber yderligere fattigdom, hvilket studier har vist, og det skaber yderligere fattigdom i de lande, som vi har samhandel med. Handelspolitikken skal altså også have en social dimension evt. i form af sociale klausuler.
(Bifald)
Og det andet område - immigrationspolitikken. De skriver i Deres papir "... en integreret tilgang til migration ...". Er det ikke sådan, at vi hellere ville sige: Ingen migration uden integration? Skulle Kommissionen ikke for længst også have sagt dette mere klart og tydeligt? I går diskuterede vi med kommissær Frattini. Hans første udtalelser om f.eks. situationen med romaerne i Rom var ikke særligt opmuntrende. I går udtrykte han det meget bedre og tydeligere. Er spørgsmålet om romaerne ikke et spørgsmål, som vi ofte har forsømt ikke blot i de nye medlemsstater, men også i de gamle?
Fru Merkel og hr. Sarkozy siger: Ingen migrationspolitik uden integrationspolitik. Er det ikke en metode, som Kommissionen skulle have valgt for længe siden? Jeg tvivler på, at hr. Sarkozy og fru Merkel mener det samme med integration som vi socialdemokrater, men det principielle udsagn er absolut korrekt. Og Kommissionen må tale et tydeligere sprog på dette område.
(Bifald)
Derfor er kampen mod højreekstremismen heller ikke bare en kamp, der skal føres på et ideologisk plan, men naturligvis også et spørgsmål om sociale forhold. Arbejdsløshed, udelukkelse, asociale elementer, som stadig findes i vores samfund, udnyttes af højreekstremister i deres kamp mod Europa. Derfor må Europa og Kommissionen handle på dette område.
Hr. Schulz, der er formand for PSE-Gruppen, har ofte sagt, at vi ønsker et socialt Europa. Det er vores øverste mål, og det bør også være dette programs øverste mål. De har sagt, at 2008 bør være "a great year for Europe". Vi mener, at 2008 bør være et stort år for det sociale Europa. Hr. formand for Kommissionen, vi beder Dem om at sætte Dem i spidsen for dette sociale Europa!
(Bifald)
Andrew Duff
Hr. formand! Dette er et politisk program, som er passende til et år, hvor integrationshastigheden vil stige drastisk med afslutningen på reformtraktatsprocessen og udvidelsen af Schengen- og euroområdet.
Men vores hovedopgave vil være at forberede gennemførelsen af traktaten, og i den forbindelse har Den Liberale Gruppe to overordnede bekymringer. For det første at integrationen af den tredje søjle med den første, i forbindelse med oprettelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, skal foregå så hurtigt og i så omfattende grad som muligt.
For det andet, at det synes at blive temmelig interessant og vanskeligt, hvad angår FUSP, at nå frem til en førsteklassesaftale mellem Rådet, Kommissionen og Parlamentet ved etableringen af den eksterne tjeneste.
For at redegøre for og retfærdiggøre traktaten over for de nationale parlamenter og den offentlige mening bør vi gøre mere ud af at understrege det indre markeds sociale og kulturelle dimensioner, som f.eks. migrationspolitikken, såvel som kampen mod klimaændringerne. Disse ting vil hjælpe os med at sælge traktaten.
Sundhedstjekket af den fælles landbrugspolitik bør knyttes direkte til den fremtidige reform af det finansielle system gennem en udvidelse af samfinansieringen af den fælles landbrugspolitik.
Endelig ville det glæde mig at høre kollegiets vurdering af præsident Sarkozys plan om at etablere en yderligere "Comité des Sages" til at gruble over Europas fremtid.
Pierre Jonckheer
for Verts/ALE-Gruppen. - (FR) Hr. formand, hr. formand for Kommissionen, kommissærer! De har præsenteret 26 strategiske initiativer og 61 prioriterede initiativer. Jeg kan ikke kommentere alle på fire minutter. I forhandlinger af denne type skal man huske, at Kommissionen har et ansvar og spiller en særlig rolle i EU's beslutningsproces. Det er Kommissionen, der har monopol på lovgivningsinitiativer, og det er Kommissionen, som har den retlige kompetence gennem screening af de forskellige ændringsforslag, uanset om ændringsforslagene er stillet af Parlamentet eller Rådet. De har et stort ansvar for de resultater, som vi kan opnå vedrørende EU-lovgivning. Jeg kan derfor forsikre Dem om, at Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance formentlig er den mest forenede gruppe af alle de politiske grupper i støtten til denne EU-procedure, for vi mener, at Kommissionen er pålagt en meget stor opgave - den skal ikke blot konfrontere de nationale interesser, men også de forskellige nationale regeringers følsomme punkter.
For at gå lige til sagen er der tre punkter, jeg ønsker at nævne. Det første punkt er energipolitik. 2007 har været et betydningsfuldt år. Nobelprisen blev uddelt, og på Det Europæiske Råds møde i marts blev der fastlagt en række målsætninger, som efter vores opfattelse kunne have været mere ambitiøse, men som vi ikke desto mindre støttede. Som De har understreget, vil 2008 være året for gennemførelse. Det er nu, vi skal udvise stor agtpågivenhed. Vi var meget skuffede over resultaterne i forbindelse med emissioner fra køretøjer. I Deres tilgang til biobrændstoffer ignoreres efter vores opfattelse de negative konsekvenser, som denne form for teknologi har for vores miljø. Vi er af den opfattelse, at vi i den anden fase af emissionstilladelser skal bevæge os i retning af et udbudssystem frem for fri distribution, som ikke medfører andet end nye finansielle aktiver. Vi er noget overraskede over, at De i relation til internaliseringen af de transportpolitiske omkostninger kun har foreslået noget, der svarer til metodologiske undersøgelser. Det forekommer mig, at økonomerne har drøftet dette spørgsmål i mindst 15 år, og at Kommissionen burde følge det eksempel, som er sat gennem relevante nationale erfaringer.
Vi mener endvidere, at denne tankegang skal anvendes på alle aspekter af energipolitikken, og at man skal undgå at lægge for meget vægt på de såkaldte "bløde" instrumenter for at glæde de forskellige lobbyer eller opfylde forskellige anmodninger fra diverse regeringer. Vi skal anvende restriktive instrumenter, da det eksempel, som er sat af bilindustrien, viser, at frivillige aftaler ikke rigtigt fungerer. Hvad angår vedvarende energi mener vi ikke, at det er en særlig god idé at indføre fleksible ordninger mellem medlemsstaterne. Alle skal yde en indsats.
Det andet punkt, jeg ønsker at nævne, er indvandringspolitikken. Netop på dette område har Kommissionen det overordnede ansvar. Jeg husker Kofi Annans tale til Europa-Parlamentet for flere år siden. Det ville være fantastisk, hvis EU kunne vinde Nobels fredspris for en vellykket indvandringspolitik. Vi regner med, at De sørger for, at en sådan indvandringspolitik, som De har inkluderet i arbejdsprogrammet, og som allerede er iværksat, ikke resulterer i indførelsen af et fælles biometrisk pas for alle medlemsstaterne. Det vil ud over at kunne resultere i en katastrofal situation for befolkningen i EU også kunne skade EU's troværdighed i forhold til resten af verden.
Det sidste spørgsmål, som jeg ønsker at rejse - og det overrasker mig, hr. Barroso - er den omstændighed, at programmet ikke omfatter de internationale finansielle markeder. Hvis De ønsker, at EU's borgere eller i det mindste hovedparten af borgerne skal have en positiv indstilling til globaliseringen og de forskellige spørgsmål, kan EU og Kommissionen i særdeleshed ikke ignorere situationen i de finansielle markeder, den løbende undersøgelse af skattely og vores manglende evne til at drøfte spørgsmål om valutakurser mellem euroen, den kinesiske yuan og den amerikanske dollar.
Borgerne venter på en union, der kan levere varen i form af ambitiøse initiativer, hvorved det sikres, at de finansielle markeder fungerer til fordel for økonomien og samfundet og ikke omvendt. Det minder mig om de forhandlinger, som Parlamentet har gennemført i starten af den nuværende lovgivningsperiode. Flere har tilsyneladende mistet fokus. Derfor er det efter min opfattelse vigtigt for Kommissionen at relancere et sådant initiativ med Parlamentets støtte.
Francis Wurtz
for GUE/NGL-Gruppen. - (FR) Hr. formand, hr. formand for Kommissionen, kommissærer, mine damer og herrer! Jeg har sammen med mine kolleger lyttet opmærksomt til hr. Barrosos ord.
Hr. Barroso har fremlagt Kommissionens strategiske målsætninger med vækst og beskæftigelse øverst på listen over prioriteter.
Jeg bemærkede dog, at der ligesom i Kommissionens meddelelse manglede noget i hr. Barrosos præsentation, og jeg ønsker nu at spørge Kommissionens formand helt specifikt om denne mangel.
Er det korrekt, at kommissærkollegiet den 23. oktober drøftede et forslag fra hr. Mandelson om europæiske erhvervsvirksomheder, der har flyttet deres produktion til tredjelande, hvor lønniveauet er lavt? Forslaget havde muligvis til formål at fritage de pågældende virksomheder for at betale de antidumping-afgifter, der er pålagt produkter, som er eksporteret til EU til priser, der er betydeligt lavere end deres normale værdi.
Er det korrekt, at forslaget har fået stor støtte, og at Kommissionen skal træffe en formel beslutning om spørgsmålet efter den 5. december?
Hvad vil De svare de personer, som ikke opfatter en sådan foranstaltning som andet end finansiel støtte til flytning af produktion? Vil en sådan flytning ikke være helt i strid med de afsnit i Kommissionens meddelelse, som vi drøfter i dag, herunder følgende:
(EN) Undersøgelser har for nylig vist, at noget af det, der bekymrer EU-borgerne mest, er EU's sociale dimension i forbindelse med globaliseringen (især beskæftigelse og frygten for arbejdsløshed). Eller at den globale dagsorden for konkurrenceevne bidrager til at skabe varig vækst og beskæftigelse på hjemmefronten.
(FR) Hvorfor er det ikke nævnt i præsentationen eller i meddelelsen om Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2008 eller projekter, der har relation til vigtige politiske spørgsmål som f.eks. fremme af beskæftigelsen i EU, industripolitik og mere generelt de fordele, som EU kan opnå gennem den nuværende globalisering?
Og endelig ønsker jeg at spørge, om det er korrekt, at De på grund af den store splittelse, som et sådant spørgsmål kan medføre ved afstemning i Parlamentet - for ikke at tale om Rådet - planlægger at forbigå lovgiverne ved at vælge retningslinjer i stedet?
GUE/NGL-Gruppen er formentlig ikke den eneste gruppe, der håber på et klart svar fra Dem på disse spørgsmål, og som, hvis det ikke lykkes, vil være nødt til overveje, hvilken form for reaktion der vil være den mest hensigtsmæssige. Hvis De har glædet Dem over den måde, hvorpå Parlamentet mobiliserede sine kræfter imod hr. Bolkesteins direktivforslag, vil De helt bestemt også glæde Dem over det ramaskrig, der vil opstå i forbindelse med forslaget fra hr. Mandelson.
Brian Crowley
Hr. formand! Med deres tilladelse vil jeg gerne begynde mit indlæg på irsk.
(GA) Jeg støtter Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram. Kommissionen fokuserer i særlig grad på at fremme beskæftigelsen og udviklingen i Europa, finde en løsning på klimaændringerne, oprette en fælles indvandringspolitik, styrke EU-borgernes glæde over Europa og sikre, at EU yder en positiv indsats til glæde for hele verden.
(EN) Og hele spørgsmålet om globalisering er naturligvis ét, som vi vil koncentrere os om over en årrække - ikke bare på kort sigt i 2008 - og jeg hilser især Kommissionens initiativer til at forberede Europa på at håndtere følgerne og indvirkningerne, både positive og negative, af, hvad globaliseringen kommer til at betyde, velkommen.
Vi kan se verden over, at der også er en trussel mod demokratiet og vores handlinger i forbindelse med at sikre, at vi levere ikke blot hjælp og støtte til dem, som er i vanskeligheder, men også fremme af værdier, som demokrati, retsstatsprincippet og magtadskillelse. Vi har gennem de seneste uger set, hvordan Pakistan, Georgien og andre dele af verden lider under nye former for modstand mod demokratisk kontrol, nye trusler mod pressefriheden og, vigtigst af alt, tilintetgørelsen af folkets vilje til at blive hørt og til at blive anerkendt inden for disse netværk.
Især kræver den fortsatte krise på globalt plan - i særdeleshed i udviklingslandene i forbindelse med hiv, aids og inden for andre områder - at vi bliver mere opfindsomme og innovative, hvad angår den bedste måde at håndtere disse problemer på.
Men der er i særdeleshed ét problem, der bekymrer mig, når vi ser på fremtiden, især på kort sigt, og det er hele spørgsmålet om beskatning inden for EU. Mange af os har store bekymringer om Kommissionens forslag om selskabsbeskatning, det fælles konsoliderede grundlag for selskabsbeskatning og især nogle kommissærers ubændige ønske om at fremme et forslag, som vi - jeg selv og andre parlamentsmedlemmer - ikke mener, at Kommissionen har det lovgivningsmæssige grundlag eller retsgrundlag til at gå videre med.
Det glæder mig, at reformtraktaten har sikret, at der stadig kræves enstemmighed om skattespørgsmålene. Det glæder mig, at der ikke kan indføres nogen ændringer, medmindre alle 27 regeringer er enige.
Der er i Europa plads til at sikre, at der er konkurrence, ikke blot i økonomisk og miljømæssig forstand, men også inden for skatteområdet. Skattekonkurrence er sundt, og vi bør have garanti for, at de forslag, der fremsættes, ikke får nogen negativ indvirkning på økonomisk vækst og øget beskæftigelse, som er utroligt vigtigt for Europas befolkninger. Selv i USA er der skattekonkurrence staterne imellem, og det lader til at fungere rigtig godt derovre.
Den sidste ting, jeg gerne vil påpege, er, at befolkningerne i Europa, som vi går fremtiden i møde, ikke ønsker mere bureaukrati eller mere regulering. De ønsker en vision og hurtig reaktion på de reelle problemer, de står over for i deres dagligdag, ikke abstrakte ideologier fra en fjern fortid, som jeg håber, at vi har lagt bag os.
Jens-Peter Bonde
for IND/DEM-Gruppen. - Hr. formand! I dag er der valg i Danmark. Jeg håber, det nye Folketing vil have medlemmer, som gider læse Kommissionens årsprogram, lovforslagene fra EU, og forholde sig til dem. For det er EU, som beslutter vore love, og det er trist at have oplevet en valgkamp, hvor lovenes udformning slet ikke er til debat. I stedet har man i Danmark diskuteret kommunale og regionale anliggender som mad i børnehaver, undervisning og hospitaler. De danske input til lovgivningsprocessen i EU diskuteres ikke blandt folkevalgte, demokratiet tømmes som styreform.
Kommissionens årsprogram burde ideelt sendes til behandling i samtlige fagudvalg i samtlige nationale parlamenter, og her burde alle partier tage stilling til, hvad der så skal lovgives om på EU-niveau, og hvad vi vil beholde for os selv. Nærheds- og nødvendighedskontrol, subsidiaritet og proportionalitet på EU-jargon, bør foretages i de nationale parlamenter, først omkring årsprogrammet og siden når Kommissionen fremsender de forskellige lovforslag. Det kan forbinde de nationale parlamenter med EU og give borgerne mulighed for at blande sig, før de modtager et dekret fra Bruxelles, der også har lovet at rette sig efter henstillingerne fra de nationale parlamenter, men der kommer meget få. De nationale parlamenter sover i timen, og det er trist for os, der slås for dem, men det er rart at se så mange kommissærer på én gang.
Frank Vanhecke
for ITS-Gruppen. - (NL) Hr. formand! Det fremlagte lovgivnings- og arbejdsprogram viser helt tydeligt, hvor meget det officielle Europa mundhugges om den afgørende betegnelse "subsidiaritet".
Kommissionen påtager sig dermed helt i tråd med hr. Frattinis tidligere initiativer definitiv kompetence over det retlige aspekt af arbejdskraftmigration, selv om det efter min opfattelse udelukkende hører under medlemsstaternes kompetenceområde.
Kommissionen lægger pres på de europæiske borgere med det, som jeg opfatter som en meget tvivlsom reaktion på de demografiske udfordringer forbundet med endnu en omfattende migrationsstrøm af arbejdstagere fra lande uden for EU, og hvortil der ikke er den mindste demokratiske støtte eller tilsagn fra EU's borgere.
Jeg ønsker at formulere mig meget klart og tydeligt i denne sammenhæng. En ny indvandringsbølge - selv lovlig indvandring - med alt, hvad der ledsager kontinuerlig migration, og den såkaldte familiesammenføring, vil medføre, at de allerede meget alvorlige integrationsproblemer forværres yderligere for ikke at tale om den hjerneflugt, som vi allerede tilsyneladende helt skamløst accepterer til skade for oprindelseslandene.
Dette forekommer på et tidspunkt - og det ønsker jeg at understrege - hvor der allerede er mange millioner tidligere indvandrere af ikkeeuropæisk oprindelse i Europa, hvoraf nogle allerede er tredje eller endog fjerde generation, og som stadig er arbejdsløse og har en minimal uddannelse med henblik på integration for ikke at tale om assimilation - et proletariat i forbindelse med socialsikring.
Det er bemærkelsesværdigt, at Kommissionen endvidere har påtaget sig at være involveret i medlemsstaternes uddannelsespolitik. I meddelelsen om partnerskab om formidling af EU, hvortil arbejdsprogrammet henviser, er det faktisk fastsat, at Kommissionen vil undersøge, hvordan skoler bedst kan tilbyde eleverne nøglekompetencer, og hvordan skolevæsenet kan hjælpe unge mennesker til at blive ansvarlige borgere i tråd med de grundlæggende europæiske værdier. Jeg overvejer, om oplyste europæiske borgere, der oprindeligt er fra Kina, i fremtiden skal fortælle os, hvordan vi skal tænke og opføre os? Er "Big Brother" i Europa allerede så tæt på?
Kommissionen hævder, at den sætter de europæiske borgere først, men i realiteten opfører Kommissionen sig ofte som en kejser eller keizer-koster og er ofte belærende og hovedrystende som en frustreret lærer. Hr. Barroso selv besøgte Nederlandene tidligere på året for at orientere hollænderne om, at nu måtte det være nok, og at de ikke skulle afholde en folkeafstemning, og at det var på høje tid at acceptere principperne i den europæiske forfatning.
På denne måde gør disse store europæiske demokrater alt for at sikre, at EU's borgere ikke har en chance for at give udtryk for deres synspunkter om både pseudoforfatningen og Tyrkiets eventuelle tiltrædelse af EU. Hvad angår Nederlandene vil hr. Barroso sammen med andre europæiske borgere, der oprindeligt er fra Kina, meget gerne komme og orientere os om, hvad vi skal gøre med problemerne mellem Flandern og Vallonien, men gør sig ikke engang den ulejlighed at finde ud af, hvad der foregår.
Som afslutning vil jeg - desværre ikke for første gang i mødesalen og formentlig heller ikke for sidste gang - gøre opmærksom på, at det officielle Europa tilsyneladende ikke skaber mulighed for demokrati eller subsidiaritet, ej heller for en klar og tydelig opdeling af beføjelserne mellem EU og medlemsstaterne. Således er det ikke overraskende, at den såkaldte reformtraktat ud over et par kosmetiske ændringer er helt identisk med den tidligere forfatning og derfor blot en camoufleret version af det totalt ulæselige, forvirrende og uforståelige dokument, der helt udelukker muligheden for normalt fungerende borgerstyret demokrati.
Hans-Peter Martin
- (DE) Hr. formand! O sonho europeo, the European dream, den europæiske drøm! Jeg tror, at det overvejende flertal af europæere er temmelig enige om, hvordan den ser ud. Hvordan kan det så være, at netop Kommissionen mødes af så stor mistro i mange lande? De siger, at det skyldes kommunikationen. Rigtig mange borgere, der ikke blot beskæftiger sig overordnet med problemerne, siger derimod, at det skyldes de konkrete projekter, og at det skyldes Lissabonstrategien, der indtil videre er mislykkedes.
Når hr. Swoboda taler om, at det sociale aspekt mangler, må jeg give ham ret. Men samtidig sagde hr. Duff, at det er rigtigt, at man må sætte forfatningstraktatens - undskyld, De kalder det reformtraktatens - sociale dimension i centrum. Ja, men hvor er den da? Og i hvilken form kan denne traktat overhovedet læses? Og hvor er så de demokratiske grundprincipper for magtens deling realiseret? Hvis De realiserede det, De taler om, og som De åbenbart ønsker, nemlig at kommunikere rigtigt, til konkrete data, så ville kommunikationen slet ikke være så vanskelig.
Et helt konkret holdepunkt fik De i går aftes af formanden for Den Europæiske Revisionsret. Han nævnte for første gang konkrete tal. 4 milliarder euro udbetales ifølge ham uretmæssigt alene fra strukturfondsmidlerne. Jeg citerer fra hans tale: "De hyppigst forekommende fejl omfattede ansøgninger om godtgørelse af ikkestøtteberettigede udgifter og manglende gennemførelse af udbudsprocedurer. Endvidere manglede der ofte dokumentation for general- og personaleomkostninger. Overvågnings- og kontrolsystemerne i medlemsstaterne var generelt ineffektive eller kun moderat effektive, og Kommissionens tilsyn med deres funktion var kun moderat effektivt."
Gør noget, og forsøg ikke at kommunikere det, De gør, bedre! Det vil sikkert gå galt.
José Manuel Barroso
Hr. formand! Jeg vil gerne takke alle grupperne for deres yderst interessante og udfordrende kommentarer. Lad mig først forsøge at besvare specifikke spørgsmål, og derefter vil jeg fremsætte nogle generelle bemærkninger.
Jeg vil gerne takke hr. Nassauer for den generelle støtte, han gav vores prioriteter. Lad mig med hensyn til det hovedspørgsmål - subsidiaritet - som han nævnte, sige, at vi er så dedikerede, som han er, til det mål, han har sat, nemlig at skabe en ny subsidiaritetskultur i Europa og sætte vores eget eksempel. Det er jeg virkelig engageret i. Jeg foregiver ikke, at vi er perfekte. Sommetider kan det være svært at ændre gamle vaner, men vi bevæger os i den rigtige retning. Når der sker fejl, hvilket der nogle gange gør, så forsøger vi at rette dem. Den nylige sag, vi nævnte, vedrørende Apfelwein er et godt eksempel, og vi må acceptere, at vi ikke altid kan forudse alle konsekvenser af de bestemmelser, vi forbereder.
Lad mig forsikre Dem om, at jeg og det kollegium, der her er til stede, er engageret i subsidiaritet. I alle vores initiativer tager vi nu højde for behovet for et specifikt lovgivningsinitiativ - konsekvensanalyse og kvaliteten af vores forslag - og sådan forsøger vi at gøre det.
Jeg vil gerne understrege, at kun otte ud af de 26 strategiske initiativer, jeg har varslet, er af lovgivningsmæssig karakter, kun 28 ud af 61 prioriterede initiativer er af lovgivningsmæssig karakter, og overordnet set er kun 36 ud af 87 af en lovgivningsmæssig karakter. Derudover tilbagetrækker vi 30 retsakter.
Det, jeg gerne vil frem til, er imidlertid følgende: når vi taler om den nye subsidiaritetskultur, har jeg brug for Deres hjælp til at forklare vores borgere, at dette har til formål at styrke Unionen, ikke at svække den. Det er for at gøre institutionerne mere demokratiske og mere ansvarlige og ikke at give efter for dem, der angriber Europa og EU på en populistisk, demagogisk måde. Det er ikke sådan, jeg ser subsidiaritet. Folk siger sommetider i nogle af vores medlemsstater, at Kommissionen og Parlamentet på grund af subsidiaritetsprincippet ikke bør fremsætte denne type program, da det strider imod subsidiaritetsprincippet. Men hvis de ikke ønsker, at EU skal gribe ind, når der er behov for indgriben på EU-plan, så er jeg faktisk ikke enig i, at dette er til fordel for subsidiaritetsprincippet.
Et nyligt eksempel på dette er, da Det Europæiske Råd i marts, som De ved, vedtog nogle meget vigtige idéer om energi og miljø, bl.a. beskyttelse mod klimaændringer. Vi vedtog f.eks. det overordnede princip om adskillelse. Dette var en beslutning fra Det Europæiske Råd. Jeg har imidlertid sommetider høre nogle medlemsstater anføre, at Kommissionen ikke burde insistere på adskillelse, fordi dette er i modstrid med subsidiaritetsprincippet. Det er jeg ikke enig i, og det bliver jeg nødt til at sige. faktisk er det modstand mod en vigtig europæisk bevægelse, som er fortaler for at skabe et reelt indre marked for energi og for at etablere en meget stærk politik til bekæmpelse af klimaændringer. Dette er ikke til fordel for subsidiaritetsprincippet.
Det er på dette område, at vi har brug for Deres hjælp. Vi har brug for hjælp til at forklare, når der er behov for, at EU griber ind, og til at være kritiske over for os, når De ikke mener, at der er behov for europæisk indgriben, således at vi, om nødvendigt, kan opgive noget lovgivning.
Jeg vil vende tilbage til hr. Swobodas bemærkninger om kommunikation senere, men jeg tror, han har ret. Faktisk arbejder jeg, sammen med næstformand Wallström og hele kollegiet, på det. Men den grundlæggende idé er netop partnerskaber. Lad os være ærlige omkring dette. Vi kan ikke klare alting selv. Når jeg siger "vi", mener jeg EU-institutionerne - Kommissionen og Europa-Parlamentet. Vi har brug for, at ledere på alle niveauer - nationalt og regionalt - engagerer sig aktivt. Dette er vigtigt for subsidiariteten. F.eks. er de tyske delstater, og regionerne i størstedelen af vores medlemsstater, af stor betydning, og kollegiet og jeg har rejst rundt til de nationale parlamenter i hele Europa, nogle gange i de forskellige regioner, for at forklare. Jeg var for nylig i Polen, hvor jeg sagde meget tydeligt, at Europa ikke er dem, der sidder i Bruxelles og Strasbourg, Europa er os, over hele Europa, og det er et kollektivt ansvar. Dette er, endnu en gang, et paradigmeskift, for ønsker vi at engagere borgerne i den europæiske idé, må vi dele prioriteterne med dem og ikke blot tænke på "nogle mennesker i Bruxelles eller Strasbourg", der fortæller de andre borgere, hvad de skal og ikke skal.
Vi har omtalt den sociale dimension. Jeg kunne naturligvis ikke fremhæve alle punkterne, men lad mig fortælle Dem, at der i vores program er mange lovgivningsmæssige og ikke lovgivningsmæssige initiativer inden for dette område. Det vigtigste er, at vi vil færdiggøre arbejdet med at evaluere det europæiske samfund med visionen om, hvordan muligheder, adgang og solidaritet fremmes i det 21. århundredes Europa. Dette vil bane vejen for en ny social dagsorden og tilvejebringe rammen for en dynamisk og moderne tilgang til EU-politikkens bidrag til det europæiske samfund i dag.
Kommissionen vil også fremsætte forslag til ændring af direktivet om europæiske samarbejdsudvalg, så de kan foregribe og ledsage omstruktureringer. En anden retsakt skal omhandle vilkårene for gravide kvinder og tage sigte på at forbedre de gældende bestemmelser i forbindelse med barsel med det formål at forene arbejdsliv med privatliv og familieliv.
Et initiativ vil omhandle en udbygning af den åbne koordinationsmetode inden for social beskyttelse og social inddragelse. Dette ledsages af en anbefaling om aktiv inddragelse af de personer, der befinder sig længst fra arbejdsmarkedet, med fokus på tre søjler, nemlig beskæftigelsesmuligheder og erhvervsuddannelse, indkomststøtte og bedre adgang til kvalitetstjenester. Dette hører ind under den overordnede Lissabonstrategi for vækst og beskæftigelse.
Endelig vil Kommissionen vedtage meddelelsen om foregribelse og forvaltning af forandringer, som igangsætter den anden del af høringen om arbejdsmarkedets parters foregribelse af omstrukturering af virksomheder. Dette var blot for at give dem nogle eksempler på, at vi virkelig er engageret i Europas sociale dagsorden.
Hr. Duff, hvad angår behovet for at ratificere traktaten, er dette, som De forstår, en prioritet, jeg fuldt ud deler, og jeg mener netop, at Europas sociale og kulturelle dimension bør fremhæves. Jeg gør mit bedste i den forbindelse for at forklare, at vi i Europa har brug for et stærkt indre marked, men Europa er mere end et marked, og jeg tror, De vil være enig i, at dette også er en fælles forpligtelse.
Hvad angår præsident Sarkozys forslag om en "vismandsgruppe", som du har bedt mig udtale mig om, har Kommissionen drøftet spørgsmålet. Vi støtter naturligvis ethvert initiativ, der fremmer debat og overvejelse om Europas fremtid. Som rigtige demokrater elsker vi debat. Dette er måske vores tropisme, men vi kan godt lide debat, vi kan godt lide idéer og udveksling af idéer. Så jeg mener, at præsident Sarkozys initiativ bør ses som et bidrag til fremme af sådanne debatter og overvejelser. Kommissionen er dog opsat på at sikre, at dette initiativ, hvis det godkendes af Det Europæiske Råd, ikke underminerer vores indsats for at bygge videre på Lissabontraktatens succes og, mest af alt, ikke underminerer traktatens godkendelse.
Det er vigtigt, at dette står klart. Derfor mener vi også, at denne gruppe, hvis den godkendes af Det Europæiske Råd, ikke bør beskæftige sig med en ny institutionel debat. Dette mener jeg ikke ville være klogt, så jeg vil bede vismændene (og -kvinderne forhåbentlig!) om at være vise nok til ikke at åbne nye institutionelle debatter, men i stedet fokusere på en vision for Europa om 20-30 år. Dette er vigtigt, og hvorfor skulle vi ikke have en god debat om det?
Vi bør heller ikke engagere os i en negativ debat om Europas geografiske grænser. Dette kunne blive afgørende og bør ikke underminere de igangværende processer på EU-plan, såsom budgetrevisionen og normal gennemførelse af udvidelsesforhandlinger. Det er vigtigt for at forsvare institutionerne. Vi støtter al slags debat, men, lad os være ærlige, vi har institutioner. Vi har Europa-Parlamentet, vi har Kommissionen, vi har Det Europæiske Råd, og i den sidste ende er det institutionerne, der er ansvarlige - ikke vismændene eller, som nogen måske foretrækker, "de kloge unge mennesker", og hvad de kunne tilføre som stimulus til vores debat.
Vi mener endvidere, at timingen for sådan en gruppes rapport bør overvejes nøje. I slutningen af 2009 forekommer som et passende tidspunkt.
(FR) Hr. Jonckheer, mange tak for Deres kommentarer, især kommentarerne om fællesskabsmetoden og Gruppen De Grønnes støtte dertil. Vi vil være meget opmærksomme derpå. De vil utvivlsomt have bemærket, at der under forhandlingen om reformtraktaten - Lissabontraktaten - blev gjort flere forsøg på at fortynde fællesskabsprocessen. Det lykkedes Kommissionen, der har samarbejdet effektivt med Parlamentet, at undgå alt, hvad der kunne udfordre principperne i fællesskabsordningen.
De nævnte, at 2007 har været et vigtigt år i relation til de vigtigste spørgsmål, nemlig udfordringerne forbundet med klimaændringerne, og vi er i Kommissionen og EU stolte over at have bidraget til denne indsats. Kommissionens grønbog har faktisk dannet grundlag for den aftale, der blev indgået på Det Europæiske Råds møde i marts. EU kan være stolt over at have taget føringen på dette område, og planen er at fortsætte bestræbelserne på miljøområdet, især i forbindelse med den kommende Bali-konference og som opfølgning på de store møder for nylig, f.eks. mødet på højt plan i New York og G8-topmødet i Heiligendamm, der også var målrettet. EU vil fortsætte bestræbelserne med henblik på at iværksætte en proces, der på tidspunktet for mødet i København i 2009 - forhåbentlig - vil resultere i oprettelsen af en post Kyoto-ordning inden udgangen af 2012. Det er en virkelig ambitiøs målsætning. Vi er under alle omstændigheder klar over, at vi skal motivere vores andre partnere i denne retning.
Angående spørgsmålet om migration udtaler De, at EU bør få tildelt Nobels fredspris. EU bør også anerkendes for sine aktiviteter på andre områder. Faktisk mener jeg, at EU længe har gjort sig fortjent til Nobels fredspris, for når det handler om erfaringer i forbindelse med fred i verden, er der ikke mange regioner, som er bedre kvalificeret end Det Europæiske Fællesskab, nu Den Europæiske Union. Lad mig komme med et eksempel. I denne måned tager jeg til Singapore for at deltage i ASEAN-topmødet, og sammenslutningen har inviteret mig, fordi den ønsker inspiration på grundlag af vores erfaringer med regional integration i relation til indsatsen for fred, økonomisk vækst og social udvikling. Vi skal være stolte over at fremstå som et godt eksempel for andre i verden, og det er noget, som vi løbende yder en indsats for.
Angående spørgsmålet om migration ønsker jeg at svare på flere spørgsmål, der er rejst af medlemmer af Parlamentet. Jeg har nævnt det gentagne gange, og jeg vil nævne det igen i dag. Det er efter min opfattelse absurd at skulle håndtere 27 migrationspolitikker i Europa. Det drejer sig om et integreret område, og vi skal derfor have en fælles tilgang. Vi må se i øjnene, at nogle medlemsstater er imod det. Vi skal imidlertid være vedholdende, for på et integreret område er der større sandsynlighed for at blive konfronteret med problemer af den type, som Italien har oplevet for nylig, herunder problemet med visse borgere fra Rumænien. Vi skal fremme indvandringen i Europa, ikke begrænse den, det er sagens kerne.
Derfor ønsker vi en indvandringspolitik, der er ansvarlig, og som er baseret på to vigtige aspekter. Vi skal for det første stå fast i forbindelse med tilsyn ved åbent at bekæmpe enhver form for udnyttelse på arbejdspladsen og eliminere det illegale arbejdsmarked. Derfor støtter vi fuldt ud hr. Frattinis initiativ til et direktivforslag om sanktioner over for arbejdsgivere, der beskæftiger tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold i EU. Direktivet har til formål at forhindre udnyttelsen af disse arbejdstagere og slå ned på de kriminelle netværk, der er involveret. Vi skal slå hårdt ned på illegal indvandring og alle de former for aktiviteter, der tjener til at dække over visse netværk, som ofte ikke er andet end kriminelle bander, da disse grupper ikke blot er beskæftiget med illegal indvandring, men også narkotikahandel, menneskehandel og andre former for organiseret kriminalitet.
Samtidig skal vi fastlægge en åben, generøs og forenet tilgang til problemet med først og fremmest at integrere de personer, der er EU-borgere, og derefter mere generelt de personer, som tilhører forskellige migrantgrupper. Vi skal have modet til at erklære, at dette er en opgave, som skal uddelegeres. De europæiske institutioners rolle er at fastlægge grundlaget, men hvem skal tage sig af den praktiske side af sagen, den aktuelle integrationsproces på stedet? Ikke Europa-Parlamentet og ikke Kommissionen, men de nationale regeringer, regionerne, de lokale myndigheder, ngo'erne og sommetider endda kirkerne, det vil faktisk sige alle, som er involveret, og som har en forpligtelse til at fremme integrationen. Det er en meget stor udfordring.
De nævnte Kofi Annan. Jeg har drøftet spørgsmålet med ham ved flere lejligheder. Hvis der er et område, som er dårligt reguleret på globalt plan, er det migration. Vi har fastsat visse organisatoriske principper for verdenshandelen og også for miljøet. Det er meget overraskende at bemærke, at migration, der er en af de største udfordringer i verden, er et område, hvor der mangler planlægning på internationalt plan. Jeg støtter Deres forslag om, at EU - netop fordi vi er i en unik position med hensyn til integration og fri bevægelighed - skal intensivere vores bestræbelser på at fremme visse principper, da Europa og resten af verden står over for reelle trusler i form af fremmedhad, populistbevægelser og negative kræfter fra fortiden, der er modstandere af de principper, som vi følger, nemlig humanisme og gæstfrihed. Vi skal styre uden om ekstremistiske holdninger og fremme en rationel, retfærdig og progressiv tilgang.
(Bifald)
Hr. Wurtz, De stillede en række spørgsmål om instrumenter til handelsbeskyttelse. Jeg henviste først og fremmest til disse instrumenter i min tale ved at erklære, at vi meget snart skal tage flere initiativer i denne sammenhæng. Jeg ønsker at understrege, at vi går stærkt ind for etablering af effektive mekanismer til sikring af vores kommercielle interesser og ydelse af beskyttelse imod urimelig praksis. Det er derfor, at vi i øjeblikket undersøger forskellige muligheder for at effektivisere disse instrumenter. Derudover skal alt foregå åbent og gennemsigtigt. Der er netop gennemført en omfattende høring med henblik på at sikre, at vores virksomheder, især de små og mellemstore virksomheder, er bedre forberedt på at håndtere den internationale konkurrence. Vi vil træffe de relevante beslutninger på dette område i december.
Vi skal erkende, at Europas erhvervsliv er det mest internationale i verden. Europæiske produktions- og distributionskæder er etableret i alle verdenshjørner og ikke blot begrænset til medlemsstaterne. Vi mener, at de europæiske virksomheders tilstedeværelse på den globale scene er med til at fremme konkurrenceevne og vækst for den europæiske økonomi og beskæftigelse. Jeg kan forsikre om, at vi ikke har til hensigt at belønne eller subsidiere europæiske virksomheder, der beslutter at flytte til tredjelande eller oprette en del af deres produktionsfaciliteter dér. Jeg vil imidlertid være helt ærlig og sige, at vi ikke vil sanktionere eller straffe de europæiske virksomheder, som er de mest globale og konkurrencedygtige i verden. Vi har derfor brug for handelsbeskyttelsesinstrumenter, som er både solide og gennemsigtige. Vi skal gennemgå vores handelsbeskyttelsesinstrumenter med henblik på at indføre skærpede foranstaltninger - det vil aldrig være vores hensigt at svække dem - således at de er tilpasset den nye situation som følge af globaliseringen.
Jeg vil ikke dvæle ved globaliseringen. Jeg vil vende tilbage i morgen for at drøfte det dokument, som vi præsenterede på det sidste møde i Det Europæiske Råd og for EU generelt, om at skabe en reel merværdi for Europa og om mulighederne for at forme globaliseringen til størst fordel for EU. Vi er helt klar over, at det er nødvendigt at forsvare de europæiske interesser rundt om i verden og vores egne interesser uden anvendelse af protektionisme samt at forstå og have modet til at sige til EU's borgere, at vi vil mærke konsekvenserne som de første, hvis vi lukker vores døre i Europa. Det vil ikke være let, men det skal lykkes. Europa er verdens største eksportør. Det vil være ødelæggende for os selv og i strid med vores egne interesser, hvis vi tyr til protektionisme. Det er vigtigt at finde en måde, hvorpå vi kan holde dørene åbne uden at være naive og opretholde og udvide åbningen af de globale markeder, samtidig med at vi forsvarer vores egne interesser, herunder hensynet til vores bekymring for beskæftigelsessituationen.
(EN) Hr. Crowley! De skal også have tak for Deres støtte til vores overordnede program. Hvad angår det specifikke anliggende - jeg ved, det er noget, der bekymrer Dem - vil jeg skabe klarhed om initiativerne om beskatning.
Som De ved, har Kommissionen gennem nogen tid arbejdet på spørgsmålet om et fælles konsolideret beskatningsgrundlag. Det er et meget kompliceret område, og der er mange forskellige synspunkter i de forskellige medlemsstater. Jeg kender godt den irske sensitivitet. Jeg kender også andre medlemsstater sensitivitet. Som det er almindelig praksis, gennemfører Kommissionen en konsekvensanalyse for at analysere spørgsmålene og undersøge den sandsynlige indvirkning af forskellige mulige løsninger, før der fremsættes nogen formelle forslag. Alt dette er almindeligt kendt, og det er meget passende, at Kommissionen henviser hertil i arbejdsprogrammet for 2008.
Men jeg er enig med Dem i, at det står klart, at enstemmighed indgår som en regel i reformtraktaten for enhver lovgivning om skattespørgsmål. Jeg mener derfor, at der er taget højde for Deres bekymringer.
Jeg tror, jeg har reageret på størstedelen af Deres interessante bemærkninger. lad mig tilføje, at jeg naturligvis koncentrerede mig om de mest, skal vi sige, polemiske spørgsmål. Det, jeg gerne vil sige, er, at her kunne se en grad af enighed om Europa. En enighed, som jeg mener er stærkere mellem institutionerne, med de naturlige forskelle mellem politiske familier, og, håber jeg, enighed mellem de forskellige dele af vores meget forskelligartede Union.
Dette mener jeg ikke er enighed ved laveste fællesnævner. Det bygger først og fremmest på tre faktorer. For det første er mange af de udfordringer, vi står over for i dag, umulige at bestride. Det drejer sig om klimaændringer, migration og risikoen for global fattigdom. Alle disse er klare udfordringer. Uanset om man kommer fra venstre, højre eller midten, fra Nordeuropa eller Sydeuropa, fra gamle eller nye medlemsstater, fra små eller store medlemsstater, så er disse fælles udfordringer, som vi kun kan imødegå sammen.
For det andet gør vi det mere og mere klart, at EU spiller en central rolle i at løse disse problemer. De enkelte medlemsstaters foranstaltninger kan kun række et stykke hen ad vejen, men det bliver mere og mere tydeligt, at den europæiske dimension er uundværlig.
Vi må naturligvis se til, i hvilket omfang det er passende at anvende den europæiske dimension - nogle af parlamentsmedlemmerne rejste bl.a. spørgsmålet om subsidiaritetsprincippet - men jeg tror godt, vi kan blive enige om, at selv de største medlemsstater ikke kan imødegå alle disse udfordringer alene, og at vi har behov for en vis grad af europæisk engagement.
For det tredje mener jeg, at den store indsats, institutionerne har gjort for at skabe dialog og samarbejde giver gevinst. Vi bruger mindre af vores energi på at score point mod hinanden og mere på, hvordan vi bedst tjener borgerne - og vi lægger altid vægten på borgerne. En stærk Union, ja, men ikke en stærk Union for institutionernes skyld, men derimod en stærk Union for at levere konkrete resultater til vores borgere. Det er vores program. Jeg tror, at Unionens grundlæggeres genialitet, hvad angår etableringen af vores helt unikke blanding af institutioner, vil stå lige så stærkt om 50 år som nu.
Så jeg ser meget frem til at samarbejde tæt med Parlamentet, som vi gennemfører fremsatte forslag, som vi krystalliserer vores tanker til konkrete foranstaltninger, og som vi udvikler vores nye dagsorden for fremtiden.
På egne og kollegiets vegne vil jeg sige Dem, at vi virkelig ønsker et fungerende, loyalt og dynamisk samspil med Parlamentet.
(Bifald)
Vækst og beskæftigelse
Piia-Noora Kauppi
Hr. formand! Jeg vil gerne kommentere Kommissionens dagsorden, især i den økonomiske sektor, ikke blot fordi det er her, Økonomi- og Valutaudvalgets interesse hovedsageligt ligger, men også fordi den er af afgørende betydning for Lissabonstrategien.
Kommissionen skal blive ved med at spille en aktiv rolle etableringen af et reelt indre marked for finansielle tjenesteydelser. Der er gode grunde til, at dette er aktuelt. For det første har den seneste tids turbulens på det finansielle område understreget betydningen af forsvarlig økonomisk regulering. For det andet bliver den finansielle verden mere og mere sammenflettet. Vi skal være i stand til at skabe konvergens med vores primære oversøiske samarbejdspartnere. Initiativer på det transatlantiske marked igangsatte en meget vigtig proces, som især er vigtig for kapitalmarkederne.
For få siden blev en banebrydende lovgivningsproces i form af Lamfalussyproceduren indført med succes. Lamfalussyproceduren er det første forsøg på i vid udstrækning at skifte til uddelegeret lovgivning i EU. Selv om de første erfaringer med denne procedure er positive, er det af afgørende betydning, at der fortsat opbygges tillid mellem institutionerne. Samarbejdet mellem Europa-parlamentet og Kommissionen i den proces er meget vigtigt.
Hvad angår opfølgningen, er Lamfalussyproceduren for det første en grundlæggende forsvarlig proces, som hilses velkommen af interessenterne. Den er også i opstartsfasen. Den udvikler sig hele tiden. En gennemgang er derfor ikke passende på nuværende tidspunkt, hvilket er i overensstemmelse med de fleste interessenters ønske. Der er i stedet behov for målrettede forbedringer - i særdeleshed for niveau 3-udvalg. Der er god plads til forbedring af disses internationale samarbejde i forbindelse med at udfordre hinanden og redegøre.
Endelig vil jeg gerne i forbindelse med spørgsmålene inden for skatteområdet bemærke, at Kommissionen bør bevare sin aktive rolle. Selv om beskatning kan forekomme lidt vanskelig, og vi alle ved, at der stadig hersker uenighed på området, må vi være dristige og træffe foranstaltninger på dette område.
Forstærket samarbejde er en god opfindelse, og de andre punkter på Kommissionens dagsorden inden for skatteområdet er også meget vigtige.
Harlem Désir
for PSE-Gruppen. - (FR) Hr. formand, hr. formand for Kommissionen! EU's borgere har efter min opfattelse meget høje forventninger, hvad angår den sociale dimension af den europæiske integration, og styrkelsen af denne sociale søjle er det svage led - hvis der da ikke er tale om det manglende led - i Kommissionens strategi.
Vi skal holde op med at være negativt indstillet over for strategien for vækst, gennemførelsen af det indre marked og styrkelsen af den sociale søjle. Det er en vigtig faktor i støtten til EU's borgere, og det er endvidere ganske enkelt en grundlæggende forudsætning for Lissabonstrategiens succes og styrkelse af EU's konkurrenceevne og økonomiske effektivitet.
Der er i denne sammenhæng stor kontrast i relation til bevidstheden om de udfordringer, som er forbundet med klimaændringerne, og som formentlig stammer fra sidste års forårstopmøde, og det bærer prioriteterne i Kommissionens arbejdsprogram tydeligt præg af. Men der er langt fra samme entusiasme for tacklingen af de udfordringer, der er forbundet med social integration, og behovet for at skabe et Europa, der fungerer for alle, et Europa, som ikke blot kan skabe flere arbejdspladser, men også bedre arbejdspladser.
Der er hensigtserklæringer og forskellige henvisninger her og der i indledningen og præamblen, men de indgår stort set ikke i handlingsprogrammet, og de er heller ikke inkluderet i lovgivningsinitiativerne.
Der er f.eks. spørgsmålet om livslang læring, der er nævnt i arbejdsprogrammet, og som - på grund af sin medvirken til succesen for den nye politik om reformen af arbejdsmarkedet - er af afgørende betydning, hvis vi skal opnå en retfærdig og effektiv "flexicurity-ordning". Der er dog ikke tale om et fantastisk ambitiøst program, noget der f.eks. svarer til Erasmus-programmet, som ikke blot bærer frugt, men som også har vist sig at være et meget effektivt link, gennem hvilket EU-borgerne kan forstå og anerkende det arbejde, EU udfører.
Med hensyn til bekæmpelse af social integration og fattigdom og fremme af socialsikring er forslagene til aktioner stort set begrænset til ikkelovgivningsmæssige initiativer.
Vi beklager endvidere de manglende fremskridt i relation til arbejdstidsdirektivet og direktivet om deltidsarbejde. Ligeledes kan vi på beskatningsområdet ikke undgå at bemærke, at vi i mangel af et initiativ om et reelt selskabsskattegrundlag - der er et punkt, som Parlamentet har været fortaler for, og som den ansvarlige kommissær har arbejdet på - stadig ikke tager skridt i retning af et mere rimeligt indre marked på dette område.
Endelig venter vi utålmodigt på de to initiativer, som De forelagde. Det første initiativ omhandler gennemgangen af direktivet om europæiske samarbejdsudvalg, som Parlamentet har anmodet om siden 2001, og det andet initiativ, som De nævnte, omhandler barselsorlov.
Jeg vil slutte af med at henvise til to eksempler på den fastlåste situation, som er helt uforståelig for os - og uacceptabel. Det drejer sig for det første om tjenesteydelser af almen økonomisk interesse og for det andet om sociale tjenester af generel interesse.
Efter alle de mange hvidbøger, grønbøger, meddelelser, tvister behandlet af Domstolen og en række klare og gentagne krav fra Regionaludviklingsudvalget og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, er der stadig ikke stillet konkrete forslag, selv om der var enighed mellem medlemsstaterne og Rådet om at indføje en ny artikel i Lissabontraktaten for at skabe et klart grundlag for et lovgivningsmæssigt initiativ - i samråd med Parlamentet - om offentlige tjenesteydelser, der er tjenesteydelser al almen interesse.
De offentlige tjenesteydelser er kernen i vores sociale model. EU's borgere venter på en klarlæggelse af, at konkurrenceregler og regler om det indre marked ikke pludselig vil blive pålagt. Hr. formand, De bør fremlægge et initiativ for Parlamentet om dette spørgsmål.
Elizabeth Lynne
Hr. formand! Jeg hilser mange aspekter af Kommissionens program velkommen. Det glæder mig især at se, at Kommissionen har engageret sig i at fremsætte et specielt horisontalt direktiv til i henhold til artikel 13 at bekæmpe forskelsbehandling i forbindelse med adgang til varer og tjenesteydelser, selv om jeg måske nok havde foretrukket, at der blev fremsat specifikke direktiver inden for alle sektorer. Men jeg hilser det velkommen. Det er en ting, som jeg og mange andre kolleger har opfordret til, og jeg ser frem til et tæt samarbejde med Kommissionen om dette.
Jeg hilser også Kommissionens forpligtelse til at udsende en meddelelse om infektioner erhvervet på hospitaler velkommen. Vi skal arbejde hen imod et adfærdskodeks på EU-plan for at sikre udveksling af bedste praksis og for at sikre højere standarder i betragtning af de skarpe forskelle, der er mellem medlemsstaterne. Jeg ville også gerne se en ændring af direktivet om biologiske agenser fra 2000 for at beskytte sundhedsarbejdere mod at få hiv og hepatitis C fra skader fra nålestik. Der forekommer over 1 million af denne type skader i EU årligt, og det skuffer mig, at arbejdsprogrammet for 2008 ikke omfatter nogen foranstaltninger i denne forbindelse. Jeg vil opfordre Kommissionen til at fremsætte dette ændringsforslag hurtigst muligt i overensstemmelse med Parlamentets anmodning.
Jeg vil tilføje, i forbindelse med sundheds- og sikkerhedslovgivning, at jeg glæder mig over, at der lægges vægt på at foretage konsekvensanalyser, inden der fremsættes ny lovgivning. Men jeg vil stærkt opfordre til, at der også fokuseres på gennemførelsen af eksisterende lovgivning.
Konrad Szymański
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Det glæder mig, at energipolitikken er så fremtrædende i Kommissionens arbejdsprogram. Jeg ønsker ikke desto mindre at henlede opmærksomheden på behovet for at skabe balance mellem miljømæssige og strategiske målsætninger. Det er meget let at pålægge nye miljøafgifter og kræve bedre miljøstandarder for bygge- og anlægsbranchen og industrien, men det vil imidlertid ikke løse problemet med vores energiforsyningssikkerhed. Der er brug for politiske foranstaltninger, som er rettet imod energisolidaritet i krisesituationer.
Principperne for det fælles indre marked skal finde anvendelse på de energiudbydere, der også kontrollerer distributionen. Det er især vigtigt for udbyderne fra tredjelande, f.eks. Rusland, hvor subsidiaritetsprincippet ikke finder anvendelse på området for udenlandske investeringer.
Lande med risiko for økonomisk afpresning vil være mere tilbøjelige til at bære omkostningerne forbundet med miljøprogrammer, hvis disse går hånd i hånd med strategiske løsninger, der er afgørende for Europas energiforsyningssikkerhed. Jeg mener stadig ikke, at det er lykkedes os at skabe balance på dette område.
Nigel Farage
Hr. formand! Hr. Barroso lyder her til morgen nærmest som en dårlig general fra Første Verdenskrig - lad os gøre det samme, som vi gjorde i sidste uge, selv om det ikke virkede.
Der er overhovedet ingen erkendelse af, at modellen simpelthen ikke virker. Jeg mener, hvordan kan han tale om vækst og beskæftigelse uden at anerkende, at denne vidunderlige, sagnomspundne Lissabontraktat har været en total katastrofe? Vi har ikke nået ét eneste af målene. Og stadig taler vi om vækst og beskæftigelse, men hvad skal vi gøre? Skal vi deregulere? Skal vi lette erhvervslivets byrde? Nej, slet ikke.
Jeg undrer mig over, hvordan han kan tale om et bæredygtigt Europa, når vi stadig har den samme fælles fiskeripolitik. Vi smider stadig over 50 % af de fisk, vi fanger tilbage i havet igen, døde, men alligevel bibeholder vi kvotesystemet.
Men min favorit er nok idéen om, at Kommissionens program sætter borgerne i højsædet. Det er grinagtigt! Hvis De ønskede at sætte borgerne i højsædet, ville De respektere deres holdninger. De ville have lyttet til franskmændene og nederlænderne, og De ville have givet dem muligheden for, med denne nye traktat, i frie, retfærdige, åbne folkeafstemninger at se, om de delte Deres vision for Europas fremtid.
Men De gør ingen af disse ting. De begraver hovedet i sandet. De lader som om, det ikke er rigtigt, og De ødelægger rent faktisk Deres eget EU, fordi det alt sammen vækker mere og mere foragt blandt offentligheden.
László Surján
(HU) Hr. formand! Mange tak for ordet. Mine damer og herrer, medlemmerne af PPE-DE-Gruppen, der især fokuserer på budgetanliggender, har grundlæggende været positivt indstillet over for at godkende Kommissionens planer for 2008, og hr. Barroso har formuleret et klart budskab, der viser politisk engagement. Arbejdsprogrammet er imidlertid en endeløs liste. Hvis vi drøftede lovgivningsprogrammet og den årlige politiske strategi i sammenhæng i starten af året, kunne budgettet udformes efter vores målsætninger og ikke omvendt.
Parlamentet er dybt engageret i Galileo-programmet og Det Europæiske Teknologiinstitut og forventer, at Kommissionen og Rådet træffer en beslutning om disse spørgsmål, som tjener borgernes interesser. Endelig ønsker jeg at understrege, at Kommissionen ikke blot skal fokusere på vækst og jobskabelse via talrige programmer, men endvidere bruge skatteydernes midler ansvarligt og kræve samme ansvarlighed fra medlemsstaterne.
I tilfælde af alvorligt misbrug bifalder jeg Kommissionens vilje til at suspendere betalinger til den pågældende medlemsstat. Det vil forhåbentlig ikke være nødvendigt at tage dette pinefulde skridt, men alle, regeringerne og de europæiske borgere, skal vide, at formålet med støtten er at udvikle underudviklede regioner, og at vækst og jobskabelse ikke giver flere indtægter til smarte operatører og snyltere. Kommissionen kan endvidere regne med Parlamentets stærke støtte og samarbejde på dette område. Tak for Deres opmærksomhed.
Dariusz Rosati
(PL) Hr. formand! Det glæder mig, at spørgsmål om vækst og beskæftigelse står øverst på listen over Europa-Kommissionens prioriteter for 2008.
Det viser, at Kommissionen forstår, at fuld beskæftigelse og opretholdelse af de mange sociale tjenesteydelser, der er karakteristiske for den europæiske sociale model, ikke kan opnås uden hurtig og bæredygtig vækst. Kommissionens dokument er desværre en skuffelse, da det ikke er tilstrækkelig detaljeret. Situationen vil ikke blot blive bedre med gentagne henvisninger til mantraer som "vidensamfundet" og "flexicurity", så længe Lissabonstrategien stadig hovedsageligt kun er nedfældet på papir.
Der er brug for specifikke og mere målrettede aktioner, således at de europæiske samfund kan være mere aktive på arbejdsmarkedet, fjerne barrierer inden for det indre marked, især på området for den frie bevægelighed for arbejdstagere og tjenesteydelser, og skabe mere gunstige vilkår for entreprenører.
Europa er førende i verden, hvad angår social og miljømæssig beskyttelse. Europas potentiale for vækst er for begrænset og vil ikke være tilstrækkeligt grundlag for at opretholde denne position. De pågældende aktioner skal hovedsageligt være fokuseret på fremme af uddannelse og stigende fleksibilitet og beredskab i forbindelse med beskæftigelse. Vi skal væk fra en paternalistisk socialpolitik, som fremmer permanent inaktivitet, og i retning af en social politik, der belønner aktivitet på arbejdsmarkedet.
Den fælles valuta spiller en vigtig rolle i oprettelsen af den økonomiske konkurrence. Jeg bifalder en udvidelse af euroområdet til at omfatte Slovenien, Cypern og Malta. Den diskriminerende behandling, som visse nye medlemsstater oplever i forsøget på at tiltræde euroområdet, bør imidlertid give anledning til bekymring. Litauen er et aktuelt eksempel. Enhver henvisning til sådanne fejl i fremtiden kan være ødelæggende for euroområdet.
Vi stoler på, at Kommissionen vil stille specifikke forslag om støtte til beskæftigelse og vækst med henblik på at sikre en høj og konstant stigende levestandard i et forenet Europa.
Andreas Schwab
- (DE) Hr. formand, hr. formand for Kommissionen, mine damer og herrer! Det kommende års målsætning på området for det indre marked og forbrugerbeskyttelse er helt klar for PPE-DE-Gruppen. Vi ønsker for det første, at det indre marked gennemføres ved at fjerne de hindringer og barrierer, der stadig findes. Derfor, hr. Kyprianou, glæder vi os over Deres forslag om et sundhedstjenesteydelsesdirektiv, der er baseret på artikel 95 og omfatter sundhedsområdet meget bredt. Vi glæder os også over, at hr. McCreevy og hans Generaldirektion arbejder med flere punkter på området for offentlige kontrakter i fortsættelse af tjenesteydelsesdirektivet.
For det andet ønsker vi at skabe en sammenlignelig standard for forbrugerbeskyttelse i alle EU's medlemsstater, og, fru Kuneva, vi glæder os udtrykkeligt over den revision af alle EU-bestemmelser på dette område, som De har fremlagt. Vi er også godt tilfredse med, at vi kan foretage denne revision i to direktiver, nemlig i et horisontalt instrument og i et revisionsdirektiv, der skal gælde for alle andre områder.
For det tredje ønsker vi at bidrage til, at vi omsider får mere klare, enkle og dermed også færre bestemmelser i EU. Og nu til Dem, hr. Verheugen. Vi parlamentsmedlemmer vil vurdere alle projekter på området for varers fri bevægelighed meget nøje ud fra dette synspunkt. Legetøjsdirektivet vil komme, ligesom byggevaredirektivet, og der vil også ske dette og hint med traktorer og forsvarsmateriel. Vi håber, at dette udmøntes i konkrete tiltag. Vi ser også med stor spænding frem til den ventede studie om varemærkning.
Et bæredygtigt Europa
John Bowis
Hr. formand! Tak til Kommissionen.
Kommissionens politik er Lissabontraktaten. Parlamentets politik er Lissabontraktaten, men Lissabontraktaten bliver ikke til noget. Vi vil vide hvorfor, vi vil se fremskridt, og vi vil se overvågning og håndhævelse. Formand Barroso talte om priser. Lad os hvert år uddele Barrosoprisen til den medlemsstat, der har gjort størst fremskridt. Hvorfor ikke? Giv dem incitament.
Der, hvor vi ønsker fremskridt, er inden for nogle af de ting, der er nævnt i programmet. Vi ønsker naturligvis fremskridt inden for emissionshandelen. Det må ikke glide mere end den måned, han henviste til. Vi ønsker, helt tydeligvis, fremskridt inden for klimaændringerne. Vi ønsker fremskridt, både hvad angår, det, vi kan udrette gennem lovgivningsmæssige begrænsninger af emissioner osv., men også hvad angår, hvordan vi kan opmuntre den enkelte. Så lad os fremme forslag om f.eks. miljømærkning.
Vi ønsker også fremskridt inden for patientoplysning - hr. Verheugens forslag. Vi ønsker at se fremskridt inden for patienters mobilitet og grænseoverskridende sundhedsanliggender. Dette er noget, der haster. Ellers kommer advokater til at fastlægge politikker for os. Vi ønsker, at dette fremsættes sammen med foranstaltninger til patientsikkerhed, lægelig information, arbejde med infektioner erhvervet på hospitaler, bekæmpelse af forfalskning af lægemidler osv. Vi ønsker at se det forslag om mental sundhed, som man har lovet, men endnu ikke fremsat. Det blev lovet for dette år. Så lad os snart få det. Det er et vigtigt skridt.
Sluttelig afholdes der i denne uge den allerførste verdensdag for diabetes - støttet af FN, medlemsstaterne, Rådet og Parlamentet. Lad os få lidt støtte fra Kommissionen til fremskridtet i den henseende, når de ser det symbol, vi sætter op på Parlamentets gårdsplads i morgen. Dette skal minde om, at vi ønsker en indsats for at støtte de mange familier, og især børn, som lider af denne invaliderende sygdom.
Linda McAvan
Hr. formand! Det glæder mig meget at se, at klimaændringer fortsat er en af Kommissionens hovedprioriteter for det kommende år. Vi skal yde en meget stor præstation inden for dette område, og jeg mener, at vi skal fokusere på at levere varen.
Jeg forstår godt, hvorfor kommissær Dimas udskyder offentliggørelsen af emissionshandelsordningen og de andre dele af energipakken til næste år, men jeg håber ikke, at dette betyder, at vi mister vores beslutsomhed i forbindelse med klimaændringer. Der er en vis skepsis i Washington og andre steder over for, hvor seriøst EU tager klimaændringerne. Det ville være en stor skam, i en tid, hvor der sker forandringer i Washington, på både den demokratiske og den republikanske side, hvor der sker forandringer i Australien, og vi ser en villighed i Kina og Indien til at indlede dialog, hvis vi vaklede med hensyn til vores reformpakke om klimaændringer.
Vi holdt topmøde i marts, men det er ikke nok at tale om målene. Vi er nødt til at gennemføre dem. Det nytter ikke at have det hele i munden, vi skal føre målene for klimaændringer ud i livet.
Det kan Kommissionen ikke gøre alene. Den har brug for støtte fra Europas regeringer, og der bliver en tung debat om fordeling af byrden i det nye år. Jeg håber, at Parlamentet vil deltage i den debat, ikke bare se til fra sidelinjen, og vi ser frem til at se, hvordan vi kan deltage.
Men Kommissionen har også brug for Parlamentets støtte, og jeg vil gerne sige følgende til kollegerne på den modsatte fløj og til De Liberale: I sidste måned, da det handlede om biler, svigtede De os i forbindelse med klimaændringer, fordi De udvandede Kommissionens forslag. Der kommer en anden test senere på morgenen om luftfartsemissioner, og jeg håber, at vi har en stærk pakke.
Endelig nævnte hr. Barroso det udvalg af vismænd eller eksperter, som hr. Sarkozy ønsker at nedsætte. Hvorfor kan disse eksperter ikke - ja, jeg er enig i, at de ikke bør beskæftige sig med institutionelle reformer - hvorfor kan de ikke fokusere på at levere varen, at vi rent faktisk opfylder de løfter, Europa giver, hvorefter vi kan begynde at genskabe forbindelsen til borgerne, som der så ofte tales om.
Fiona Hall
Hr. formand! Jeg hilser i høj grad den vægt, som der i arbejdsprogrammet for 2008 lægges på en bæredygtig europæisk energipolitik, velkommen.
Formand Barroso omtalte en grønnere transportsektor, og det er naturligvis afgørende. Jeg synes imidlertid, det er en meget chokerende statistik, at 40 % af den energi, vi bruger i Europa, bruges i bygninger - opvarmning, nedkøling, oplysning - selv om vi har teknologien til at udvikle og konstruere bygninger med praktisk talt intet energibehov overhovedet.
Jeg ønsker derfor at opfordre Kommissionen til at lægge en radikal tilgang til næste års revision af direktivet om bygningers energimæssige ydeevne - punkt 2, litra c) i de strategiske initiativer. Der er behov for to ting. For det første skal minimumskravene til energiydeevne strammes. Vi bør meget hurtigt gå over til passivhuse og CO2-emissionsfri standarder uden nettoenergibehov. Der bygges i dag tusindvis af passivhuse i Europa, men desværre kun i få lande og regioner.
For det andet, og dette er det vigtigste, skal vi afskaffe tærsklen på 1.000 m2 og bringe alle bygninger med et opvarmnings- eller afkølingsbehov ind under direktivets anvendelsesområde. Dette ville medføre, at alle bygninger under omfattende renovering ville blive underlagt høje energistandarder. Vi skal ikke kun fokusere på nye bygninger, men også på den energi, der går til spilde i eksisterende bygninger, eftersom 75 % af de bygninger, der eksisterer i dag, stadig vil stå i 2050.
Parlamentsmedlemmerne har diskuteret Kommissionens handlingsplan om energieffektivitet i Udvalget om Industri, Forskning og Energi, og det lader til, at der i Parlamentet er politisk vilje til en radikal revision af direktivet om bygningers energimæssige ydeevne. Jeg håber, vi kan regne med, at Kommissionen vil fremsætte nogle stærke forslag næste år, således at vi kan få sat en stopper for det fuldkommen unødvendige energispild i vores bygninger.
Adamos Adamou
Hr. formand! Vi bifalder også Kommissionens store indsats med lovgivnings- og arbejdsprogrammet. I programmet fokuseres der på nødvendigheden af at træffe mere miljøvenlige foranstaltninger inden for transportsektoren, og der sættes endvidere fokus på EU's strategiske energiredegørelse, undertrykkelsen af biodiversiteten og havmiljøstrategien.
Vi anerkender EU's hidtidige store bidrag til bekæmpelsen af klimaændringerne, som flere medlemsstater allerede har nævnt. Min eneste kommentar med hensyn til at acceptere den uundgåelige periode med klimaændringer, som vi skal igennem, er, at jeg er uenig. Vi bør frem for at acceptere situationen lægge pres på vores partnere om at opfylde kravene i Kyotoprotokollen og de efterfølgende forpligtelser i henhold til Kyoto om at nedbringe drivhusgasemissioner. EU og de europæiske borgere skal i praksis lade handling følge ord.
Kommissionen fremhæver endvidere spørgsmålet om sundhed og foreslår mange lovgivningsmæssige og ikkelovgivningsmæssige pakker. Sygesikring og sundhedstjenester af høj kvalitet, lægemidler, organtransplantationer, sjældne sygdomme og innovative teknologier til bekæmpelse af kroniske sygdomme er blandt de spørgsmål, som Kommissionen vil inkludere i programmet. Kommissionens målsætninger er meget ambitiøse, men vi vil vente og se, hvad de mere præcist indeholder.
Endelig ønsker jeg at nævne direktivet om sundhedstjenester. Under hvilke betingelser vil den frie bevægelighed for patienter og sundhedspersonale være tilladt? Hvordan kan vi undgå en uforholdsmæssig stor byrde på midler til sundhedssektoren? Det er blot nogle af de spørgsmål, som vi skal overveje i forbindelse med det nye direktiv.
Giles Chichester
- (EN) Hr. formand! Jeg hilser Kommissionens arbejdsprogram velkommen, og jeg ser med stor interesse frem til at høre, hvordan EU har i sinde at opnå sine utrolig ambitiøse mål for drivhusgasemissioner og energimål.
Jeg var for nylig i Washington, hvor jeg havde møder med medlemmerne af Kongressen. De er fascinerede af vores emissionshandelssystem og taler om øvre grænser og handel, men de er noget skeptiske over for målenes ambitionsniveau.
Jeg ser også med stor interesse frem til at høre, hvordan vi skal videreudvikle det fælles forskningsrum. Eftersom formand Barroso ikke er til stede, vil jeg undlade at kommentere på Det Europæiske Teknologiske Institut og i stedet hurtigt gå videre til at nævne loven om små virksomheder, Kommissionens meddelelse om små virksomheder, da der er høje forventninger til dette forslag blandt erhvervslivets små virksomheder. Men jeg må sige, at det muligvis vil medføre nogen forvirring i min medlemsstat, da en ikkelovgivningsmæssig indsats, der beskrives som en retsakt, nok ville blive betragtet som lidt af et oxymoron i Det Forenede Kongerige.
Ikke desto mindre er de små virksomheder af afgørende betydning for vores økonomi, for innovation og fleksibilitet og for jobskabelse, og det er noget, der bør støttes. Men når det kommer til at støtte de små virksomheder, har vi på EU-plan for vane at have en stærk retorik, men tøve med at skride til handling.
Karin Scheele
- (DE) Hr. formand! Det centrale punkt, når det gælder et bæredygtigt Europa, er et resultat af bl.a. det centrale punkt i vores klimabeskyttelse. I dag er der allerede talt meget om for meget bureaukrati, for meget regulering, manglende overholdelse af subsidiaritetsprincippet. Det også blevet sagt klart, at disse argumenter altid bliver fremført, når man ikke kan lide en given lov. Når det gælder en effektiv klimabeskyttelse, viser det sig, at vi, hvis vi for 10 år siden var gået i gang med at lovgive om en reduktion af CO2-emissioner fra biler, som EU ville have stået i en bedre situation allerede i dag, og at vi ikke ville have været under det pres, vi er i dag, for at iværksætte en effektiv og nødvendig klimabeskyttelse.
Det fremgår også af forskellige skøn fra Kommissionen, at en del af vores beslutninger, nemlig om inden 2020 at reducere CO2-emissionerne med 20 %, ville have været opfyldt, hvis de eksisterende love var blevet overholdt. Jeg spørger derfor Kommissionen om, hvilke konkrete skridt til kontrol af implementeringen af allerede eksisterende love, der iværksættes?
Et andet spørgsmål vedrører risikovurderingen i forbindelse med genetisk modificerede organismer. Den forekommer i Kommissionens arbejdsprogram. Hvilke forbedringer forsøger Kommissionen at gennemføre på dette område? Vi ved fra mange diskussioner, at det også er et vigtigt kritikpunkt, når det gælder vores arbejde og lovgivningen på dette område.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Hr. formand, hr. kommissær! Samhørigheds- og regionalpolitikkerne fungerer på grundlag af de forskrifter, hvormed vi oprettede en syvårig ramme i 2006. I alt 350 milliarder euro blev øremærket til vækst og beskæftigelse med fokus på Lissabon-målsætningerne og med særligt fokus på et specifikt mål.
Det er alt sammen godt nok, men hvad er det, der mangler? Jeg savner den femte samhørighedsrapport i planen for næste år. Den skulle have været fremlagt i juni 2008. Rapporten skal danne grundlag for langsigtede justeringer af samhørighedspolitikken og fastlæggelse af planer for regionerne og byerne. I medlemsstaterne er der en tendens til renationalisering, som Parlamentet hårdnakket kæmper imod, da det vedrører en lang række politiske områder: forskning og udvikling, innovation, regional samhørighed og landbrugspolitik.
Jeg ønsker i denne sammenhæng at henvende mig til kommissær Hübner og kommissær Potočnik. PPE-DE-Gruppen indledte forhandlingen om en tilgang på mellemlang sigt med en høring i Parlamentet i sidste uge for at behandle spørgsmålet mere dybtgående og sætte fokus på borgerne og regionerne i de kommende år.
Endelig, hr. formand, har Rådet blokeret for tiltaget med henblik på at gøre den nye solidaritetsfond mere fleksibel, og vi vil gerne sikre, at der sker et gennembrud i denne sammenhæng. Hvad angår Kommissionen er der behov for langt mere støtte.
Lutz Goepel
- (DE) Hr. formand! Jeg nævner her kort de efter min mening vigtigste punkter fra dette arbejdsprogram. Et nøgletema for 2008 er uden tvivl det såkaldte sundhedstjek af den fælles landbrugspolitik. Reformen af den fælles landbrugspolitik i 2003 bør evalueres og forenkles. Det er vi alle enige om. For så vidt håber jeg som ordfører, at der også i det lovforslag, der følger, vil blive taget højde for de afgørende forslag, som vi som parlament vil inkludere i denne initiativbetænkning. Dette sundhedstjek skal være med til at bane vejen for en fælles landbrugspolitik også efter 2013.
Et yderligere projekt er den planlagte grønbog om en kvalitetspolitik for landbrugsprodukter. Der skal fokuseres endnu mere på kvalitet i landbruget. Det gælder også for importen af landbrugsvarer fra tredjelande, der skal leve op til den samme standard, som gælder for producenterne i EU.
Jeg synes, at det er særligt vigtigt med et initiativ, der fremmer, at der spises frugt i skolerne. Det har vi i PPE-Gruppen allerede i nogen tid talt for, og det glæder os, at Kommissionen vil tage denne tanke op. Også andre vigtige emner for 2008, som f.eks. mælkepakken, budgetrevisionen 2008-2009, handlingsplanen for dyresundhedsstrategien og revisionen af støtten til dårligt stillede regioner, vil sikre, at parlamentet ikke kommer til at kede sig.
Mathieu Grosch
- (DE) Hr. formand! Transport og mobilitet er naturligvis også et emne, der har fundet en væsentlig plads i programmet for 2008. Udfordringerne er naturligvis tilsvarende entydige. Idet vi tager højde for den økonomiske effektivitet, miljøpåvirkningerne og ikke mindst brugernes rettigheder og sikkerhed, må vi også i 2008 opstille centrale punkter, som vi kun kort kan berøre her.
Sikkerhedskontrollen i lufthavnene blev f.eks. dengang indført under indtryk af en vis aktualitet. Vi i PPE-Gruppen har den holdning, at man kunne evaluere dette direktiv. Passagerernes rettigheder kunne afsluttes under ét, ved at man også ser nærmere på passagerrettighederne inden for international bustransport. Det ville afrunde hele emnet passagerrettigheder i Europa, både når det gælder fly, tog- og vejtransport.
Transeuropæiske net har vi ofte diskuteret i de senere måneder. Her står vi naturligvis i en særlig situation. Få penge til mange projekter, så meget desto mere eftersom Rådet i de seneste uger også har antydet nogle nye projekter. Vi mener, at der i 2008 for det første skal træffes klare beslutninger om de transeuropæiske net, og at grænseoverskridende linjer for det andet skal have absolut prioritet, så de såkaldte flaskehalse forsvinder, og så det såkaldte multimodale trafikprincip kan finde effektiv anvendelse.
En hurtig beslutning burde og kunne der også træffes ved at tage hensyn til de lande, der allerede har tilvejebragt en medfinansiering, og hvor projekterne har haft et teknisk vellykket forløb.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Hr. formand! På vegne af PPE-DE-Gruppen i forbindelse med Kommissionens forslag om den fælles fiskeripolitik står vi igen over for en række spørgsmål, som Kommissionen ikke har fulgt op på så hurtigt, som den burde. Det er tilstrækkeligt at sige, at vi er flere år bagud med henblik på at fastsætte en ny forordning om tekniske foranstaltninger i Atlanterhavet, som er helt grundlæggende for fiskeristyringen, og som vi havde håbet at få fastsat inden udgangen af 2008. En ny forordning vil være det bedste bidrag fra den fælles fiskeripolitik til opnåelse af en mere forenklet lovgivning.
Vi ønsker endvidere, at Kommissionen fastlægger præcise retningslinjer om, hvordan den har i sinde at anvende den mest bæredygtige model for udbytte på fiskeriet i EU, især fiskeri med mange arter. Vi føler, at det er vigtigt at stille specifikke lovforslag om økomærkning af fiskeriprodukter, da det vil forbedre sporbarheden af disse produkter betydeligt og medføre garantier med henblik på at forhindre salget af produkter fra ulovligt fiskeri.
Endelig ønsker jeg efter Kommissionens meddelelse om, at den har i sinde at trække udkastet til aftalen med Tanzania tilbage, at videregive anmodningen fra sektoren om, at Kommissionen skal gøre alt, hvad den kan, for at fortsætte forhandlingerne med dette land. Forhandlingerne er af afgørende betydning, hvis tunfiskerflåden skal have mulighed for at fiske i dette område af Afrika via en række aftaler med eksklusive økonomiske zoner.
En integreret tilgang til migration
Manfred Weber
for PPE-DE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Selv om vi taler om programmet for 2008, vil jeg allerførst gøre opmærksom på, at vi har gjort store fremskridt på det indenrigspolitiske område i de seneste måneder, og at kommissær Frattini bør roses herfor. Schengen, i denne uge hos os i plenum, Prüm, VIS og databeskyttelse - store fremskridt.
Men det skal vi ikke stille os tilfredse med. Det drejer sig om morgendagens praktiske arbejde. På det praktiske område er det især vigtigt for os, at vi kommer et stort skridt videre med SIS II. I PPE-Gruppen er vi stærkt bekymrede for, at der efter de gode resultater af udvidelsen af Schengenområdet nu vil indtræde en mathed, og at mange medlemsstater falder tilbage i en dvaletilstand. Det kan vi ikke tillade os. SIS II er vores hovedopgave for det kommende år.
På lovgivningsområdet vil jeg især endnu en gang nævne sikringen af grænserne. For os er det vigtigt, at vi overvejer, om evalueringen af de ydre grænsers beskyttelse ikke længere skal udføres af Schengen-medlemsstaternes evalueringsteam, men fremover skal gennemføres der, hvor den hører hjemme, nemlig af Frontex-agenturet, der egentlig burde være ansvarligt for den.
Jeg opfordrer Kommissionen til, når det drejer sig om forslag om migration, også at udvise mod og virkelig at definere en europæisk merværdi. Hvis der stilles et forslag om et blåt EU-kort til højt kvalificerede, så må det ikke kun være et forslag, der accepterer de nationale bestemmelser og udgør en fælles mærkat, men det skal reelt være et europæisk forslag. Det samme gælder kampen mod terroren. Hvis der opbygges et datasystem for flypassagerer, så må der ikke være tale om 27 særskilte reguleringer, der også allerede kan fastlægges i dag, men det skal reelt være et europæisk forslag.
Claudio Fava
Hr. formand, mine damer og herrer! Der er meget af det, som hr. Barroso har nævnt, som vi ikke er enige i, især når han hævder, at Kommissionen er hård i sin indstilling til ulovlig indvandring, men generøs og positiv i forhold til integration.
Vi kan helt klart tilslutte os direktivet om sanktioner over for arbejdsgivere, der ulovligt beskæftiger migrantarbejdstagere fra lande uden for EU, men programmet omfatter ingen angivelse af de lovforanstaltninger om lovlig migration, som næstformanden, hr. Frattini, nævnte tidligere. Direktivet om sæsonarbejdere og højt kvalificerede arbejdstagere nævnes heller ikke, ej heller spørgsmålet om at åbne op for lovlige migrationskanaler for ufaglærte arbejdstagere, der udgør hovedparten af indvandrere, som nu befinder sig i Europa. Disse foranstaltninger er efter vores opfattelse nødvendige, ikke mindst for at forhindre udnyttelse og sort arbejde.
Henvisningen til en sammenhængende overordnet tilgang er glimrende, og man kan kun være enig i, at det ikke vil være hensigtsmæssigt med 27 forskellige indvandringspolitikker, men vi ser frem til at modtage mere håndgribelige oplysninger om det europæiske overvågningssystem, der nævnes i programmet. Endelig, hr. formand, ønsker jeg at minde om, at mange at disse spørgsmål i henhold til den nye Lissabontraktat vil blive håndteret ved hjælp af den fælles beslutningsprocedure fra 1. januar 2009, hvor Parlamentet har det fulde lovgivningsmæssige ansvar på lige fod med Rådet og Kommissionen. Det vil muligvis være hensigtsmæssigt at arbejde på at opnå et bedre samarbejde mellem EU-institutionerne.
Sarah Ludford
Hr. formand! En af de ting, jeg gerne ville påpege, ligger meget tæt op ad det, som hr. Fava lige har sagt om det manglende fokus på behovet for en EU-politik om lovlig migration. Kommissær Frattini har fremsat forslag - og det skal anerkendes - men der er behov for at lægge stort pres på medlemsstaterne om at reagere på disse forslag, for udfordringen med at etablere et omfattende og veladministreret lovligt migrationssystem i EU bør komme i samme række som udfordringerne med klimaændringer. Det hænger sammen med så mange andre spørgsmål, både økonomiske og sociale.
Vi burde afholde et topmøde for statschefer til behandling af ikke blot EU's kompetence, men også udveksling af bedste praksis vedrørende forvaltning af migration såvel som integration. Jeg må indrømme, at jeg har haft mine tvivl om den vægt, som Kommissionen har lagt på fordelene ved cirkulær migration. Jeg spekulerer på, om denne vil slå fejl på samme måde, som vores erfaring med "Gastarbeiter" gjorde for mange år siden. Jeg er ikke sikker på, det kommer til at fungere. Mennesker rejser ikke nødvendigvis på det tidspunkt, de havde forventet.
Mit sidste punkt er at gøre opmærksom på problemstillinger vedrørende databeskyttelse i forbindelse med den planlagte tilgangs/afgangsordning og den elektroniske rejsetilladelse. Jeg ved ikke, hvad den elektroniske rejsetilladelse vil tilføre visuminformationssystemet, og jeg ser frem til at høre meget mere fra kommissær Frattini om disse ordninger.
Jan Tadeusz Masiel
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand, hr. kommissær! Udvidelserne i 2004 og 2007, hvor 12 nye lande blev medlem af Unionen, ligger nu bag os. Tiden er nu inde til at fokusere på integrationen af alle borgerne i de 27 lande, sætte en fælles kurs og vælge fælles udfordringer for Europa.
En af pointerne i Kommissionens program er at sætte borgerne først. Med det in mente bør fremtidige udvidelser overvejes nøje, og der bør tages behørigt hensyn. Udvidelser, som er imod borgernes ønske, bør undgås. Her tænker jeg på Tyrkiet.
Som hr. Barroso påpegede, mangler vi en fælles indvandringspolitik. Jeg mener, at det valgte princip involverer kontrolleret indvandring, der er nøje udvalgt som i USA. Når alt kommer til alt, er indvandring ikke blot et svar på bestemte forhold, der påvirker arbejdsmarkedet eller pensionen. Det involverer mennesker, som vi skal leve sammen med i flere århundreder. Vi bør vælge personer, som ønsker at blive integreret i den europæiske kultur og ikke ser det som en byrde.
Stavros Lambrinidis
- (EL) Hr. formand! Europa har gavn af sine indvandrere, men i dagens Europa stiger fremmedhadet i stedet for at mindskes. Eksemplet fra Italien har vi stadig i frisk erindring. En EP-delegation så for nylig med egne øjne de elendige forhold, som hundredvis af indvandrere og asylansøgere tilbageholdes under på øen Samos i mit hjemland, Grækenland. Det var i et interneringscenter, og ministrene lovede at få det lukket omgående, men det er stadig åbent på trods af en rapport fra en international ngo, der fordømmer det, fordi ulovlige indvandrere tortureres. Desværre imødekommer Kommissionen i det nuværende farlige klima et klima af frygt, som snedigt er skabt i visse sektorer, i stedet for at fremme de positive aspekter ved indvandring.
Det problem, som er blevet forelagt os, fokuserer hovedsageligt på en politiindsats, og det virker noget diskriminerende. Det er naturligvis nødvendigt at bekæmpe ulovlig indvandring. Det er nødvendigt, at vi er solidariske med lande, der modtager store strømme af indvandrere. Det er nødvendigt med passende aftaler om tilbagetagelse på europæisk plan og en fælles europæisk beskyttelse af indvandrernes grundlæggende rettigheder. Indvandrere kan ikke sendes tilbage til fare og fattigdom. Europa har brug for en seriøs udenrigspolitik og økonomisk politik for at kunne bekæmpe hovedårsagerne til migration, såsom fattigdom og krig, ved at bruge fredelige, men effektive foranstaltninger. Frem for alt er der naturligvis behov for en multilateral politik for at integrere indvandrere i vores samfund.
I stedet for dette sidestiller Deres program indvandring med kriminalitet. De udtaler specifikt, hr. kommissærer, at det europæiske grænsekontrolsystem, et program, der er integreret i indvandringspolitikkerne, vil øge den interne sikkerhed i Schengenområdet ved at forebygge ulovlig indvandring, terrorisme osv. Hvad har sikkerhed med indvandring at gøre eller for den sags skyld ulovlig indvandring? Hvad har det med terrorisme at gøre? Ved at sidestille disse skræmmebilleder med indvandring i borgernes fantasi og i Europas politikker, er jeg bange for, at De går EU's højreorienterede kræfters ærinde.
Jeg beder Dem fjerne disse farlige attituder fra Deres strategiske dokumenter. Der findes uden tvivl kriminelle indvandrere, ligesom der findes engelske, tyske og græske kriminelle, men indvandrernes eneste virkelige forbrydelse er, at de er født i et fattigt eller krigshærget område.
Borgerne sættes i højsædet
Ingeborg Gräßle
for PPE-DE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, mine damer og herrer fra Kommissionen, mine damer og herrer! Set ud fra et budgetkontrolsynspunkt er Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2008 en skuffelse, fordi de vigtigste spørgsmål og problemer, når det gælder budgetkontrol, slet ikke forekommer i dette program.
Nu kan man jo sige, at der er tale om en løbende styring, men vi frygter på baggrund af tidligere års løbende styring, at det for at løse problemerne virkelig er nødvendigt, at Kommissionen her præsterer mere end en løbende styring.
Når det gælder revisionserklæringen, vil vi ikke komme videre, selv om medlemsstaterne her bør sættes under et behørigt pres fra Kommissionens side. Dertil har De vores fulde støtte, og vi savner, at De gør det. Konsekvensen vil være, at De ikke kan opfylde det, De selv har annonceret, og som Kommissionens formand jo immervæk også har ladet sig forpligte personligt af. Han har lovet at nå videre på vejen til en positiv revisionserklæring. Vi har indtil nu været mindst lige så langt herfra som alle tidligere år. Det ved vi også efter i går aftes.
Vi savner altså seriøsitet, når det gælder om at gennemføre det, der annonceres. Det gælder i øvrigt også for Kommissionens eget lovgivningsprogram. Vær ikke verdensmestre i planlægning, men i gennemførelse! Af de 200 kodificeringer, der er annonceret for 2007, er der hidtil i realiteten forelagt 23 for parlamentet, og af de 43 annoncerede omarbejdninger har der hidtil foreligget 6.
Man må da spørge sig selv, hvorfor vi overhovedet beskæftiger os med dette program, når De så alligevel ikke realiserer det. Derfor tror jeg, at De bør gøre det bedre i 2008.
Bárbara Dührkop Dührkop
Hr. formand! Jeg vil gerne takke Kommissionen. Et arbejdsprogram er ikke blot en principerklæring, men et redskab til at implementere specifikke politikker.
Det mest ydmyge bidrag, der skal implementeres, kan imidlertid vise sig at være en perle, og jeg føler, at de virkelige perler i dette arbejdsprogram er initiativer, der sætter Europas borgere i centrum: initiativer, der f.eks. vedrører patientsikkerhed, sundhedstjenesternes kvalitet eller en forening af familie- og arbejdslivet, som hr. Barroso sagde i sin tale her. Vi ville gerne have haft dette på skrift med samme detaljer som en del af arbejdsprogrammet.
Den største perle af alle er dog måske forslaget til et direktiv, der skal bekæmpe diskrimination i alle medlemsstater. Vi har brug for dette direktiv her i det europæiske år for lige muligheder for alle, fordi det skal vise, at diskrimination ikke blot er en social, moralsk og politisk fejl, men også spild af menneskelige ressourcer.
I reformtraktaten hedder det, at EU ikke blot skal tilskynde til social samhørighed, men også til bekæmpelse af diskrimination. Vi har følgelig brug for de rette direktiver, fordi alle europæiske lande skal have samme beskyttelsesniveau mod diskrimination. Der må ikke forekomme et diskriminationshierarki. Et Europa, der tolererer en form for diskrimination, kan ikke påstås at være et eksempel for nogen som helst.
Jeg har dog ét problem her, og det er Europa-Parlamentets rolle i denne sag. Vi har kun dets udtalelse, og det er ret ironisk, at vi tilskynder til ligebehandling på dette område. Når det gælder institutionerne, er de alle ligestillede, men nogle er dog mere ligestillede end andre.
Jeg beklager også, at indledningen til dette arbejdsprogram kun kort nævner eller henviser til diskrimination mod og integration af indvandrere. Vi opfordrer Kommissionen til at holde sit løfte til Europa-Parlamentet om, at EU's arbejde vil dække alle diskriminationsområder.
Sophia in 't Veld
for ALDE-Gruppen. - (NL) Hr. formand! Hr. Barrosos slogan er "at skabe resultater for Europa", men disse resultater skal også ligge inden for immaterielle anliggender, ikke kun på markedet.
Kommissionen med hr. Barroso som formand skulle excellere i borgernes frihed og rettigheder. Det har indtil videre været en skuffelse, men med mindre end to år tilbage er der måske håb forude. Efter min opfattelse er højdepunktet i arbejdsprogrammet for 2008 forslaget til direktiv om ligestilling uden for arbejdspladsen, dvs. et generelt forbud mod diskrimination.
Endelig lytter Kommissionen til det, Europa-Parlamentet har opfordret til gennem de seneste år. Denne sag skal prioriteres. Kommissionen skal dog garantere en bedre overensstemmelse med den eksisterende lovgivning, fordi der er et misforhold mellem de fremragende antidiskriminationslove, vi allerede har, og Kommissionens manglende evne til virkelig at håndhæve dem.
Princippet om antidiskrimination skal også indføres på andre områder, f.eks. inden for arveafgifter og testamenter, og Kommissionen skal anerkende moderne familiesammensætninger i denne henseende.
Jeg glæder mig også over forslagene om at styrke ligestillingen mellem mænd og kvinder, f.eks. ved at forene familie- og arbejdslivet.
Med hensyn til kvindernes stilling på arbejdsmarkedet er forslagene om mere fleksibilitet vigtige. Fleksibilitet er rent faktisk godt for kvinder. Faste regler til beskyttelse af medarbejderne er en ulempe for kvinderne.
Den interkulturelle dialog er blevet fremhævet som en prioritet. Hensigten var at slippe af med sociale spændinger gennem dialog, men dialogen er ofte interreligiøs, og derfor kan jeg ikke lide det, hr. kommissær. Forslagene indeholder intet konkret for det kommende år, og det står derfor ikke klart, hvad den interkulturelle dialog kommer til at bestå af, men jeg frygter, at det bliver det årlige fotografi af hr. Barroso med de sædvanligvis konservative kirkelige ledere.
Jeg ville gerne se dagsordenen for dem ...
Tatjana Ždanoka
Hr. formand! Jeg vil gerne henlede Deres opmærksomhed på følgende spørgsmål. Det første vedrører den flerårige strategi om at oprette et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Udkastet til reformtraktaten omfatter respekt for rettigheder for personer, der tilhører mindretal. Jeg mener, at vi nu virkelig har brug for en fælles europæisk politik om mindretalsrettigheder og social inddragelse - de nylige begivenheder i Italien viser dette med al tydelighed. Når vi taler om at sætte borgerne i højsædet, er jeg overbevist om, at vi må vende tilbage til begrebet om civilt medborgerskab, som omfatter alle personer med fast bopæl i EU. Hr. Frattini, dette er noget, Kommissionen bør tage stilling til.
Hvad angår flersprogethed, må europæiske politikker om fremme af sproglig diversitet tage højde for, at der ikke blot findes officielle sprog, men også regionale sprog og mindretalssprog. Disse sprog bør også omfattes af politikkerne om flersprogethed.
Patrick Louis
Hr. formand, mine damer og herrer! Der er en form for ironi i, at Kommissionen hævder, at den ønsker at sætte borgeren i centrum for de europæiske projekter i dens lovgivningsprogram for 2008.
Det er sandt, at borgeren, den stakkels ydmyge borger, aldrig tidligere har været midtpunktet for Bruxelles-Frankfurt-Luxembourg-trekantens interesser. Næsten al magten vil fremover være koncentreret her i hænderne på institutioner, der ikke respekterer demokratiets fundamentale principper.
Hvordan kan vi i dette tilfælde foregive at forbedre borgernes ve og vel i en tid med globalisering, når vi i virkeligheden går bort fra princippet om republikken, der er folkets styre, af folket og for folket?
At interessere sig for borgeren er at respektere borgerens meninger. I denne henseende er Lissabontraktaten en hån mod borgerne i vores stater, fordi den er resultatet af en kopier og sæt ind-handling fra den europæiske forfatning, der blev forkastet med et stort flertal, fordi den bekræfter logikken i de nuværende traktater, som forbyder os at styre euroen, beskytte vores markeder, beskytte vores grænser mod ulovlig indvandring og forsvare os i internationale handelsforhandlinger.
Der gælder især, at denne Lissabontraktat - og med dette henvender jeg mig specielt til mine landsmænd i alle parlamentariske grupper - ikke ændrer den dogmatiske opfattelse af konkurrence uden ligevægt, uden nationale interesser, uden grænser og uden interesse for demokratiet. EU's charter om grundlæggende rettigheder, der har forrang for de enkelte medlemsstaters rettigheder, bortfejer begrebet om borgeren i republikken, som er nedfældet i vores forfatning, og erstatter det med den farligste form for multikulturalisme. Hvad angår den europæiske borger, er der aldrig nogen, som har mødt ham, fordi den europæiske borger i virkeligheden ikke findes.
Som konklusion vil jeg derfor sige, at hvis nogen her bekymrer sig om borgerne, kan de begynde med at kræve en generel folkeafstemning om Lissabontraktaten.
Klaus-Heiner Lehne
- (DE) Hr. formand, mine damer og herrer! På vegne af PPE-DE-Gruppen i Europa-Parlamentets Retsudvalg vil jeg fremsætte tre bemærkninger.
For det første glæder det os, at Kommissionen har taget et forslag om et europæisk privat selskab med i sit lovgivningsprogram for det kommende år. Det har længe været ønsket af dette parlament, og derfor hilser vi det meget velkommen. Man må dog beklage, at Kommissionen så at sige har måttet tvinges til det, ved at vi har gjort brug af retsinstrumentet i artikel 192 og først har forelagt en lovgivningsmæssig initiativbetænkning, selv om Kommissionen længe har været bekendt med dette problem, som også er blevet nævnt ofte i en lang række selskabsretlige programmer lige siden kommissær Bolkestein.
For det andet beklager vi meget, at Kommissionen i år har sænket det fjortende direktiv om flytning af det vedtægtsmæssige hjemsted. Det er faktisk et stort problem. Vi forventer, at Kommissionen genovervejer sagen og alligevel inkluderer dette punkt i kommende lovgivningsprogrammer. Hvis dette ikke skulle være tilfældet, annoncerer jeg hermed samtidig, at vi igen vil gøre brug af retsinstrumentet i artikel 192 og igen vil tvinge Kommissionen til at få et tilsvarende forslag sat på skinner.
Kommissærens forestilling om, at man ved anvendelsen af fusionsdirektivet først skal etablere et selskab et eller andet sted i et andet land for at fusionere med dette, er bureaukratisk og absurd. Det er ikke en løsning, vi kan acceptere.
Desuden ville vi hilse det velkommen, hvis Kommissionen i det mindste med et blik på den næste valgperiode ville overveje også at opnå fremskridt på området for copyright og måske få udarbejdet en grønbog her.
Mikel Irujo Amezaga
(ES) Hr. formand! Vi er tydeligvis meget glade for, at borgerne er i allerforreste række i det europæiske projekt, men jeg vil gerne understrege, at et af de største problemer i EU er, at offentligheden har et meget begrænset kendskab til, hvad Unionen er. Jeg tror, at enhver, som snakker og taler om eller underviser i emnet, oplever dette fænomen.
Der er blot det, at medierne i mit hjemland forleden omtalte fru Ferrero-Waldner som schweizisk kommissær. Når dette er sagt, er det, vi har brug for, år efter år en målrettet og omfattende oplysningskampagne for at bringe det europæiske projekt tættere på borgerne og gradvist øge bevidstheden om institutionerne, og om hvordan de arbejder.
Jeg vil også gerne bede Kommissionen om en mere nøjagtig definition og en mere problemfri kommunikation med Europa-Parlamentet og Kultur- og Uddannelsesudvalget i relation til det europæiske år for interkulturel dialog 2008, da webstedet tydeligvis har væsentlige begrænsninger.
Europa som global partner
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
Hr. formand! Det er rigtigt, at 2008 bliver et vigtigt år, som Kommissionens formand sagde, men det bliver et overgangsår før afslutningen på denne Kommissions mandat.
Hvis vi skal drage en enkelt konklusion, er det efter min mening, at Durão Barroso-Kommissionen tydeligvis har magtet sin opgave både internt med arbejdsprogrammet og med hensyn til Kommissionens image udadtil på trods af de vanskelige forhold, som den har måttet håndtere EU-anliggenderne under.
Som koordinator for Udenrigsudvalget er jeg bekymret for antallet af fremtidige internationale begivenheder, såsom valget af USA's næste præsident og konsekvenserne heraf for konflikterne i Centralasien, forhandlingerne med en ny russisk præsident, udviklingen af naboskabspolitik og tiltrædelsesforhandlinger, assistance i tilfælde af en statut for Kosovo, resultatet af Annapoliskonferencen i Mellemøsten, valget vi alle ønsker at se i Pakistan, De Olympiske Lege i Kina efter kommunistpartiets kongres og det næste topmøde mellem EU og Latinamerika i Peru.
Men jeg beder Dem, fru næstformand, om at anmode Kommissionens formand om at bekræfte vores ros af de kommissærer, der er ansvarlige for eksterne forbindelser. Jeg ser, at kun hr. Rehn er her i dag. Jeg ville også gerne lykønske hr. Mandelson, hr. Michel og naturligvis fru Ferrero-Waldner.
Det vigtigste her er, at EU's optræden udadtil er synlig og effektiv, og jeg vil bede Dem, fru næstformand, om at være yderst varsom ved anvendelsen af bestemmelserne i den nye traktat, så EU's udenrigspolitiske resultater og succes ikke sættes over styr.
Jan Marinus Wiersma
for PSE-Gruppen. - (NL) Hr. formand! De fleste EU-borgere er enige i, at Unionen bør spille en større rolle på verdensscenen. Rådet bør i denne henseende spille en større rolle, men det bliver ofte lammet eller ineffektivt på grund af interne uenigheder.
Kommissionen vil forhåbentlig vise et godt eksempel det kommende år med udgangspunkt i Europa. I Tyrkiet skal forhandlingerne fortsætte problemfrit, og man bør være opmærksom på at sikre, at de bliver på rette spor. Der er meget arbejde i Balkan: Bosnien har brug for hjælp til at komme i gang med at oprette en stat, og Makedonien skal forberede forhandlingerne om medlemskab. Desuden vil EU forhåbentlig bidrage væsentligt til genopbygningen af Kosovo, og med lidt held vil der i slutningen af dette år eller på et tidspunkt næste år blive fundet en løsning på spørgsmålet om Kosovos status.
Vi ønsker dog i høj grad, at Kommissionen fortsætter med Sortehavsinitiativet, som den har indledt. Det er meget vigtigt for EU at arbejde hen imod et regionalt samarbejde omkring dens grænser. Hvad vil Kommissionen foretage sig med hensyn til strategien for Centralasien, som Det Europæiske Råd for nylig godkendte?
I denne forbindelse vil jeg også gerne spørge, om vi kan forvente en yderligere udvikling af den energipolitik, som Parlamentet anmodede om tidligere i år. Dette er meget vigtigt, bl.a. af hensyn til forholdet med den region, jeg kaldte "zonet".
Der er også den europæiske naboskabspolitik. Jeg mener, at prioriteten det kommende år må være at afslutte forhandlingerne med Ukraine. I denne henseende håber vi - og Parlamentet vil drøfte det i morgen eftermiddag - at der de kommende år kan skabes en situation i landet, som vil give mulighed for en ny type aftale, en form for sammenslutning, hvor Ukraine kan fortsætte reformprocessen med den nye regering mod en yderligere integration i EU.
I denne proces må man heller ikke glemme Moldova, som har brug for en ny partnerskabsaftale. Jeg håber, at Kommissionen også vil fremlægge forslag om dette emne næste år.
Vi må naturligvis også se på, hvordan et land som Georgien skal håndteres. Dette vil vi også drøfte i morgen eftermiddag, og vi vil gerne bede Kommissionen om at være proaktiv på dette område.
Endelig vil jeg gerne nævne, at der kun er sket ubetydelige fremskridt med Rusland, så hvad kan vi gøre for at få sat tingene i bevægelse? Vi foreslår en fornyet indsats efter præsidentvalget.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg beklager at måtte sige, at jeg som international borger er skuffet over afsnittet i lovgivnings- og arbejdsprogrammet om Europa.
Der findes selvfølgelig, som vi alle ved, kun begrænset lovgivning på området for eksterne forbindelser, men der er så meget mere arbejde, der skal udføres på dette område, og jeg mener, at det, som er skrevet om emnet, med enkelte undtagelser faktisk er stærkt utilstrækkeligt.
Det er tydeligvis også vanskeligt klart at definere Europas grundlæggende problem, når det drejer sig om udenrigspolitik. Teksten udtrykker, at Europa indtager en førende rolle i bekæmpelsen af fattigdom, fremme af bæredygtig udvikling, menneskerettigheder og regeringsførelse osv. Det er måske rigtigt, men det opfattes ikke sådan af resten af verden, og bestemt ikke af EU-medlemsstaterne; Jeg hører mange klager over, at det ikke er tilfældet.
Men det er dog sandt, at EU er den største yder på alle ovennævnte områder. Det er imidlertid noget helt andet at afspejle det i vores image som førende på verdensplan, som et organ, der tager føringen på den internationale scene.
Jeg opmuntres af at se den positive retning for programmets forslag om Afrika. Jeg mener f.eks., at forslaget om at etablere trilaterale forhandlinger mellem EU, Afrika og Kina er særdeles forhåbningsfuldt og positivt. Jeg mener også, at forslagene om at forstærke indsatsen for at fremme økonomisk udvikling i Afrika er lige så vigtige. Vi bevæger os således i den rigtige retning, selv om der stadig ikke er tilstrækkeligt mange specifikke målsætninger.
Ryszard Czarnecki
Hr. formand! 2008 vil adskille sig fra indeværende år, idet der ikke sker en yderligere udvidelse af Unionen. Det kommende år vil dog være en mulighed for at udvikle økonomiske og politiske forhold mellem Unionen og en række betydningsfulde lande i Asien, Afrika, Latinamerika og f.eks. Sydkaukasus, som tidligere talere allerede har nævnt.
Vi skal huske på to af Unionens prioriteter. Den første er deltagelsen i en fredelig stabilisering, særligt i Mellemøsten og Sydasien. Den anden er at udøve pres på alle vores partnere for at sikre, at udviklingen af vores bilaterale forhold på det økonomiske og politiske område sammenkædes med hensynet til menneskerettighederne. Dette gælder for alle vores partnere, uanset om det pågældende land er et fattigt afrikansk eller asiatisk land, det magtfulde Rusland eller Kina i rivende udvikling. Disse to områder, politik og økonomi, på den ene side og menneskerettigheder på den anden side, kan ikke adskilles og behandles separat.
Tobias Pflüger
for GUE/NGL-Gruppen. - (DE) Hr. formand! Europa som verdenspartner er en meget smuk titel til Kommissionens program, men det drejer sig ikke om Europa, men om EU, og titlen er tillige arrogant, for Europa er nemlig meget større end EU.
EU vil optræde som verdenspartner, og i Kommissionens program hedder det meget ærligt, at EU-interesser skal påvises, fremmes og beskyttes. De skal altså gennemføres. Og hvordan skal det ske? Stadig mere militært! EU er i mellemtiden også blevet en militær aktør på verdensplan, officielt for at hjælpe mennesker, men reelt gennemføres EU-interesser eller EU-medlemsstaters interesser netop også militært, f.eks. i Congo. EU's militære indsats her sørgede for, at en EU-velvillig autokrat, Joseph Kabila, nu regerer her sikret gennem valg, og at hans modstander i mellemtiden har måttet gå i eksil. Frem for alt i den østlige del af Congo finder der en brutal krig sted. Her er 350.000 mennesker på flugt.
EU's militære indsats i Tchad støtter først og fremmest den militære hersker, Deby, Frankrigs gamle ven på stedet. Således er EU's militære indsatser en fortsættelse af EU-medlemsstaters neokolonialistiske politik. Det er åbenbart vanskeligt at kritisere politiske venner tydeligt. Det ser man for øjeblikket netop også, når det gælder Pakistan. En væsentlig forudsætning for det hele er reformtraktaten, der muliggør en tydeligt militariseret EU-politik. Vi ser, hvad der nu som det næste er muligt i Kosovo. Her har enkelte medlemsstater annonceret, at de også ensidigt vil anerkende Kosovo.
Jeg opfordrer Kommissionen til, at den klart afviser dette og ikke accepterer en ensidig anerkendelse af Kosovo.
Robert Sturdy
- (EN) Hr. formand! Med fare for endnu en gang at ryste kommissær Dimas, vil jeg gentage nogle af de ting, jeg sagde i går aftes. Jeg vil indtrængende anmode Kommissionen om kun at lovgive, hvor der er behov for det i det nye arbejdsprogram. Styrk de bestemmelser, som allerede er fastlagt, og styrk dem i hele EU. Undlad at indføre politikker, som faktisk diskriminerer industrien, erhvervslivet og mulighederne i EU.
Kommissær Barroso nævnte noget, der ligger mig meget på sinde, om Udvalget om International Handel, og det var de handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger. Anvend dem der, hvor det er nødvendigt for at beskytte de europæiske forbrugeres sundhed, men brug dem ikke som en protektionistisk foranstaltning. Som han helt rigtigt påpegede, lever vi i en global økonomi, og det glæder jeg mig til at se.
Med hensyn til kommissær Mandelson, så håber jeg, det går ham godt i forbindelse med WTO's Dohaaftale, og jeg håber, at vi sammen med USA og EU kan gøre fremskridt på landbrugsområdet for at sikre, at vi når en løsning, der bygger på ting som Euromed, som er meget vigtige for EU. Vi har aftaler med Marokko, og vi skal se på denne type situationer. USA har her netop indgået en frihandelsaftale.
Endelig stod kommissær for handel Peter Mandelson for lidt over en måned siden fuldt fast på sin forpligtelse til at afslutte ØPA-forhandlingerne inden december. Lad os håbe, at han nu står mindre stramt og vil gøre fremskridt på dette område.
Pasqualina Napoletano
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Vi er opmærksomme på konteksten og de begrænsninger, som Kommissionen arbejder under på det udenrigspolitiske område, så vi er taknemmelige for den indsats, Kommissionen f.eks. har ydet for at sikre, at der fortsat sendes støtte til det palæstinensiske folk efter begivenhedernes dramatiske drejning som følge af parlamentsvalget. I forbindelse med dette emne foreslår vi Kommissionen, at den fremover forbereder sig på de mulige fremtidsscenarier, uanset om Annapoliskonferencen bliver en succes - hvilket vi håber - eller en fiasko.
Som det allerede er blevet sagt, forventede vi helt ærligt mere om naboskabspolitikken end den korte statusrapport, programmet indeholdte. Forhandlingen om fremtiden i vores Middelhavspolitik er begyndt - jeg ved ikke, om præsident Sarkozy vælger at komme ind på dette emne i sin tale i dag - og Kommissionen bør uden tvivl foretage en mere detaljeret vurdering af disse politikker. Den bør også stille forslag for fremtiden og involvere Parlamentet noget mere, end den har gjort i den forgangne tid, da vi i morgen skal drøfte Parlamentets betænkning om naboskabspolitikken.
Vi vil endvidere kraftigt opfordre til at skabe en bedre sammenhæng mellem EU's interne politikker - som f.eks. landbrug, fiskeri, handel og indvandring - og vores politikker for udviklingssamarbejde med de fattigste lande, særligt i Afrika.
Endelig vil jeg sige, at henvisningen til Latinamerika forekommer os meget svag. Vi forventer ærlig talt, at forholdet mellem EU og dette store kontinent får en mere fremtrædende plads i EU's dagsorden, idet Latinamerika spiller en afgørende rolle, når der skal træffes beslutninger om miljøet og andre politikker, f.eks. handel og energi. Dette var de hovedpunkter, jeg ønskede at fremhæve for min gruppe.
Maria Martens
(NL) Hr. formand! Jeg taler som vores gruppes koordinator i Udviklingsudvalget. Det vil derfor ikke overraske, at jeg gerne vil ønske Kommissionen tillykke med at lægge vægt på velfærd, solidaritet, sikkerhed, frihed og en styrkelse af Europa i verden.
Alle disse emner er direkte relevante for situationen i de fattige lande. Fattigdom, krig og ustabile forhold i udviklingslandene har direkte indflydelse på vores kontinent. At udvise solidaritet og støtte til de fattige lande er ikke kun i de pågældende landes interesse, men også i Europas egen interesse. Det er kun ved at samarbejde med de fattige lande, at der kan findes egnede løsninger på problemer som migration, energi og klimaændringer. Som kommissæren siger, foreligger der i høj grad et omgående behov for en omfattende og sammenhængende indsats.
Hr. formand, det er nøjagtig i denne kontekst, at det er så vigtigt for Europa og Afrika at samarbejde for en fælles EU-Afrika-strategi for Afrikas udvikling. Den fastlægges på Afrikatopmødet i Lissabon i december. Jeg håber, det bliver et godt eksempel på en ny samarbejdsform.
Med hensyn til om vores politik er effektiv, er jeg overbevist om betydningen af kvalitetskontrol og konsekvensanalyser og behovet for at mindske bureaukratiet. Jeg håber, at Parlamentet og Kommissionen på denne måde kan arbejde godt sammen, og at Kommissionen således regelmæssigt og i rette tid underretter os om situationen, som den bør.
Margot Wallström
Hr. formand! Først vil jeg gerne takke Dem alle for Deres kommentarer, både de detaljerede og de generelle, dem, der var kritiske over for Kommissionens forslag til næste års arbejdsprogram, og dem, der støttede det. Denne diskussions spændvidde afspejler også den spændvidde, der gør sig gældende for alle EU-institutionernes opgaver, missioner og aktiviteter. Den strækker sig lige fra kommentarer om fiskeripolitik eller fiskeriaftaler med Tanzania til fredsprocessen i Mellemøsten - alle de aktiviteter, som vi er involveret i.
Jeg mener også, at denne debat understreger, at de overordnede mål, som Kommissionen under formand Barroso har sat sig, fortsat er gyldige og presserende. Det drejer sig om velstand, sikkerhed, solidaritet og - i alt, hvad vi foretager os - EU's rolle på den internationale scene. Dette fremgik også klart af de sidste udtalelser.
Jeg har nu fulgt denne procedure og inddraget Europa-Parlamentet, i udvalgene og også her i plenarforsamlingen. Jeg tror, vi kan sige, at forbedringerne af denne procedure også har forbedret kvaliteten af vores forslag om et nyt lovgivnings- og arbejdsprogram. Jeg værdsætter også, at mine kolleger i Kommissionen har aflagt besøg i udvalgene. Det tror jeg, vi har sat stor pris på i forbindelse med nogle af de detaljer, som vi har haft mulighed for at tilføje eller ændre i processen. Jeg håber, vi kan fortsætte med at gøre den endnu mere politisk, og Deres kommentarer viser, at vi er her for at diskutere det politiske indhold og den overordnede balance. Det er også tydeligt, at de forskellige politiske grupper har forskellige syn på den overordnede balance.
Jeg vil gerne kommentere fire eller fem specifikke spørgsmål. Disse spørgsmål går igen næsten hver uge på Kommissionens dagsorden. Jeg vil lægge ud med Lissabonprocessen og væksten inden for beskæftigelse. Jeg mener, at vi for første gang opnår meget synlige resultater. Det er ikke rigtigt, at det er en total fiasko, og at der ikke er sket forbedringer. Vi har skabt et klarere fokus for Lissabondagsordenen. Vi har skabt større politisk engagement, og vi har en slags resultattavle, hvorpå vi kan fremsætte specifikke anbefalinger for de enkelte lande - positive og negative kommentarer til, hvad de enkelte medlemsstater foretager sig. Dette vil fortsat være vejen frem. Mere fokus, større politisk engagement og større synliggørelse af aktionerne. Dette er et langsigtet mål, en langsigtet målsætning for EU, men vi skal fortsætte med at presse medlemsstaterne til at levere varen.
Et andet område omhandler sociale spørgsmål og den sociale dagsorden, som, efter PSE-Gruppens kommentarer at dømme, er et område, som særligt ligger denne gruppe på sinde. I den forbindelse hørte vi også nogle specifikke spørgsmål om tjenesteydelser af almen interesse. Kommissionen har længe anerkendt betydningen af tjenesteydelser af almen interesse, og det er et spørgsmål, vi har debatteret i årevis.
Det glæder os meget, at vi er nået til enighed om Lissabontraktaten og protokollen om tjenesteydelser af almen interesse. I næste uge, som del af vores gennemgang af det indre marked, vedtager Kommissionen en meddelelse om, hvordan tjenesteydelserne af almen interesse skal håndteres. Jeg håber, at man i Parlamentet vil granske denne meddelelse meget nøje, sammen med dens tilhørende dokumenter om, hvordan og hvornår reglerne om statsstøtte finder anvendelse på tjenesteydelser af almen interesse, og også hvordan reglerne om offentlige indkøb finder anvendelse.
Lad mig gøre det klart, at Kommissionen ikke ønsker at lukke den debat. Den ønsker, at der i debatten skal fokuseres på de relevante problemer, således at vi også kan koncentrere vores indsats om at finde konkrete løsninger. Så diskussionen fortsætter, og vi håber, at Parlamentet vil deltage.
Det andet store spørgsmål, som jeg takker Dem for Deres detaljerede kommentarer til, drejer sig om energi.
(Formanden afbrød taleren for at bede om ro i salen.)
Jeg kan ikke gå i detaljer med alle de ting, der er blevet omtalt under denne forhandling, men jeg er sikker på, at dialogen vil fortsætte i de relevante udvalg og også i Parlamentet. Lad mig gentage, hvad vores forslag indeholder. Energipakken omfatter fire forskellige initiativer. Denne har De berørt, fordi det er et politisk oplæg om det indre marked for energi, om forsyningssikkerhed og om teknologisk udvikling.
Der kommer en revision af direktivet om olielagre. Der kommer en fuldstændig gennemgang af direktivet om bygningers energimæssige ydeevne - der var et særligt spørgsmål om dette under denne forhandling. Direktivet om beskatning af energi skal også revideres, da beskatning kan anvendes til at fremme miljøvenligt forbrug.
Det næste spørgsmål, som ustandselig står øverst på vores politiske dagsorden, ikke bare i Kommissionen, men, er jeg sikker på, også her i Parlamentet og i alle Europas regeringer, er naturligvis spørgsmålet om migration.
Formand Barroso forklarede meget tydeligt, hvordan vi griber dette spørgsmål an. Jeg kan forsikre Dem om, at vi næsten hver uge, takket være vores kollega hr. Frattini, finder dette spørgsmål på Kommissionens dagsorden med diskussioner om strømme og forslag om strømme for at håndtere spørgsmålet om migration. Som De ved, bliver politikken om lovlig migration ikke repræsenteret næste år, da vi allerede har vedtaget en række forslag om lovlig migration, så dette spørgsmål bliver ikke hovedfokus næste år.
Der kommer imidlertid to prioriterede initiativer i 2008, nemlig et direktiv om betingelser for indrejse og ophold for sæsonarbejdere og et direktiv om indrejse, midlertidigt ophold og ophold for virksomhedsinternt udstationerede og lønnede praktikanter. Det er hvad, De kan forvente inden for dette område.
Hvad angår Kommissionens holdning til disse spørgsmål, vil jeg blot henvise Dem til, hvad formand Barroso sagde under forhandlingen. De vil derfor se, at spørgsmålene fortsat vil være øverst på næste års dagsorden.
På den eksterne front - De omtalte også hele rækken af eksterne anliggender og de aktiviteter og begivenheder, som EU forventes at deltage og spille en fremtrædende rolle i - har vi tre strategiske initiativer for næste år. Vi har et strategidokument om udvidelse. Vi har en række rapporter om fremskridtet inden for den europæiske naboskabspolitik - den var der mange af jer, der henviste til - og vi har også en meddelelse om konkrete opfølgningsforanstaltninger til EU-Afrika-strategien. Vi får derfor rig mulighed for at diskutere de eksterne spørgsmål næste år.
Jeg kan fortælle Dem, at eftersom dette for mit vedkommende er det andet mandat i Kommissionen, ser jeg et meget større fokus - som det også blev nævnt under forhandlingen - på gennemførelse. Vi kæmper en daglig kamp for at sikre, at vi har fokus på gennemførelse, og hvor god en retsakt er, afhænger af dens gennemførelse. Det vil vi fortsat fokusere på.
Jeg kan endvidere fortælle Dem, at det ikke er sandt, at vi ikke når ud til borgerne. De seneste tal fra Eurobarometer viser, at der aldrig før har været så positiv stemning over for de konkrete resultater, vi har kunnet levere. Når forhandlingerne i Parlamentet og den konkrete levering af varen bliver synliggjort, og borgerne kan se resultaterne, så er det, at vores demokratiske legitimitet øges, og det er det, vi skal fokusere på.
Vi vil også tilføje et resumé for borgerne til vores forslag næste år. Inden udgangen af indeværende år vil vi introducere en ny internetstrategi, som nogle af Dem har efterspurgt. I begyndelsen af næste år vil vi endvidere præsentere en ny audiovisuel strategi. Det er vigtigt, at vi sammen fokuserer på en række kommunikationsprioriteter, og De vil se forslag om interinstitutionelle kommunikationsprioriteter i vores arbejdsprogram.
Endelig er næste år året for interkulturel dialog, og det åbnes under det slovenske formandskab i begyndelsen af januar. Der afholdes en "for-åbning" i december, hvor Europa-Parlamentet deltager, og vi forventer, at Parlamentet vil være aktivt involveret gennem hele året.
Jeg takker Dem endnu en gang for denne forhandling. Hvis der er nogle spørgsmål, De mener er vigtige, som ikke er indbefattet i lovgivnings- og arbejdsprogrammet, betyder dette ikke, at de er blevet tilsidesat. Kommissionen vil fortsat udsende månedlige opdateringer af planlægningen, herunder initiativer, der ikke er blevet sat fokus på, og initiativer, der bliver nødvendige for at imødegå uforudsete begivenheder.
Dialogen mellem Parlamentet og Kommissionen slutter ikke i dag. Vi vil fortsat samarbejde i den positive ånd, der har karakteriseret hele dette forløb og denne procedure og vores fælles ambitioner, som kommer til udtryk i arbejdsprogrammet. Jeg kan se, at vi konvergerer mere, end vi divergerer, og at vi har samme synspunkt på de overordnede mål og prioriteter for 2008. Jeg håber endvidere, at De i Deres forslag til beslutning vil godkende det, og at vi vil skabe et fremragende grundlag for fortsat samarbejde.
(Bifald)
Formanden
Jeg takker parlamentsmedlemmerne for deres bidrag til forhandlingen, kommissærkollegiet for dets tilstedeværelse og navnlig fru Wallström for hendes charme og mod.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i mødeperioden i december.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Richard Corbett  
Hr. Nassauers indlæg var på grænsen til at sidestille mængden af lovgivning med omfanget af bureaukrati. Dette er, mildest talt, forsimplet. En EU-lovgivning, som fastsætter et enkelt sæt af fælles regler for det fælles marked - i stedet for 27 modstridende og afvigende regelsæt - gør livet lettere for erhvervslivet og mindsker omfanget af bureaukrati. Lovgivning til beskyttelse af den offentlige sundhed eller miljøet koster ganske vist på kort sigt, men sparer os langt mere på længere sigt.
Vi vil naturligvis alle gerne undgå unødvendig administrative begrænsninger og bureaukrati, men at give det indtryk, at al lovgivning er uvelkommen, fordi det nødvendigvis medfører bureaukrati, er latterligt.
Katalin Lévai
Jeg glæder mig over Kommissionens arbejdsprogram for 2008, som fastlægger Unionens fremtid og de næste skridt i dens udvikling. Jeg mener, at det er vigtigt at understrege, at dokumentet ikke blot bør indeholde principper, men også specifikke henstillinger for at garantere en væsentlig indsats i europæisk politik, særligt inden for socialpolitik. Den stadigt stigende indvandring de senere år er en stor udfordring for alle lande i EU. Der findes endnu ingen dækkende løsninger på håndteringen af de sociale og økonomiske problemer i relation hertil.
Jeg er enig i, at arbejdsdokumenterne indeholder en integreret tilgang til migration og presser på for at opnå en passende forvaltning af arbejdstagernes bevægelighed, der er essentiel for økonomisk udvikling. Europa har brug for indvandrernes arbejdskraft, men på trods af dette udsættes de jævnligt for diskrimination og diverse grusomheder. Vi kan ikke give afkald på de grundlæggende krav om menneskelighed og menneskekærlighed i vores europæiske migrationspolitik. Programmer for modtagelse af flygtninge skal omfatte beskæftigelse, uddannelse og fuld integration af indvandrerne i det europæiske samfund på et menneskeligt plan og først og fremmest bekæmpe fremmedhad og racisme.
Lovlig migration skal støttes, og der skal samtidig gøres en effektiv indsats mod ulovlig indvandring og menneskehandel. Det er nødvendigt at udarbejde en fælles europæisk flygtningepolitik for at opnå alt dette.
For at opnå dette og for at Unionen kan opnå borgernes tillid, er det nødvendigt, at vi får en bedre og mere tilgængelig lovgivning, der anvendes konsekvent på dette område.
Mairead McGuinness  
Jeg hilser Kommissionens præsentation af sit arbejdsprogram for 2008 velkommen. Jeg mener, at Kommissionens tilgang til de udfordringer, EU på nuværende tidspunkt står over for, såsom de finansielle markeders volatilitet, bekæmpelse af klimaændringer og sikring af energisikkerhed, understreger, at EU sammen kan opnå, hvad ingen medlemsstat kunne opnå på egen hånd. Kun ved at udvise lederskab og levere resultater inden for disse områder kan EU sikre sig borgernes fortsatte tillid.
Jeg vil imidlertid også gerne mane til forsigtighed, hvad angår Kommissionens tilgang, særlig inden for to områder. For det første mener jeg, at foranstaltninger til udvikling af et skattegrundlag for hele EU er malplaceret. Skattepolitikken hører under medlemsstaternes enekompetence, og forslaget om et fælles konsolideret selskabsbeskatningsgrundlag, selv om fortalere bestrider det, er et forsøg på at underminere medlemsstaternes kompetence på dette område. Jeg mener, at dette automatisk vil medføre en harmonisering af skatteområdet, og jeg er helt og holdent imod en sådan ændring. Den slags kontroversielle initiativer tjener kun til at skabe splittelse mellem medlemsstaterne og underminere borgernes tillid til det europæiske projekt.
For det andet mener jeg, at det er af afgørende betydning, at Kommissionen finder den rette balance i det forestående "sundhedstjek" af den fælles landbrugspolitik og den sideløbende debat om EU's budget.
