Priprave na Evropski svet (18. in 19. junij 2009) (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka so izjave Sveta in Komisije o pripravah na Evropski svet 18. in 19. junija.
Alexandr Vondra
predsednik Sveta. - Gospod predsednik, zelo pozdravljam priložnost, da nastopim pred vami precej pred naslednjim zasedanjem Evropskega sveta, ki se ga sam osebno ne bom udeležil. Seveda so tokrat okoliščine nekoliko nenavadne, saj bo kmalu imenovana nova češka vlada. Nekaj več besed bom o tem povedal prav na koncu svoje izjave.
Dovolite, da najprej preletim glavna vprašanja na dnevnem redu junijskega Evropskega sveta, saj ga pripravljamo mi kot predsedstvo. Začel bom z institucionalnimi zadevami. Decembra 2008 se je Evropski svet sporazumel o poti, začrtani za uveljavitev Lizbonske pogodbe do konca 2009. To v bistvu vključuje pravna jamstva in zagotovila glede številnih zadev, ki skrbijo Irce, v zameno pa se irska vlada zavezuje, da si bo prizadevala za ratifikacijo pogodbe še pred koncem oktobra.
Delo na izvedbi tega sporazuma še poteka in na tej stopnji vam ne morem predstaviti podrobnosti. Prepričan sem, da bo bližnje zasedanje Evropskega sveta sposobno izpolniti svojo stran dogovora.
Kot verjetno veste, bo jutri v češkem senatu potekalo glasovanje o ratifikaciji Lizbonske pogodbe. Sredi noči se bom vrnil domov, da bom tam že zgodaj zjutraj. Prepričan sem, da bo rezultat glasovanja drugim državam članicam poslal pozitivno sporočilo, ki bo pomirilo nekatere neutemeljene strahove. Sam se zelo trudim! Pa vendar je treba češkim senatorjem v vsakem primeru zagotoviti brezpogojno neodvisnost v tem demokratičnem procesu sprejemanja odločitve. Očitno je, da bi se vsak poskus pritiska nanje lahko izkazal kot protiproduktiven.
Decembra lani je bilo dogovorjeno, da se bo proces imenovanja prihodnje Komisije in še zlasti imenovanje njenega predsednika začel takoj po volitvah v Evropski parlament junija 2009.
Povsem se zavedam stališč, ki ste jih izrazili glede Evropskega parlamenta in njegove ustrezne vključenosti v ta proces. Predsedstvo bo seveda tesno sodelovalo ne le z državami članicami, ampak tudi s tem parlamentom.
Zdaj pa bom nekaj povedal o ekonomski in finančni krizi, ki bo zagotovo obvladovala pomemben del dnevnega reda, in o potrebi po nadaljnjem odzivu na gospodarsko in finančno krizo.
Kriza je pokazala na močno potrebo po krepitvi učinkovitosti nadzora ter ureditvi finančnih institucij in okrepitvi mehanizmov za obvladovanje krize. S tem smo že začeli tako na ravni EU kot tudi bolj globalno. V tem okviru je skupina, ki ji predseduje gospod de Larosière, pripravila zelo zanimive zamisli in prejšnji teden predložila prvi sklop. Nadaljnje predloge pričakujemo v naslednjih tednih.
O teh razpravlja in bo razpravljal Ecofin - in danes se Ecofin sestane -, naš cilj pa bo sprejetje prvih odločitev Evropskega sveta. To je ambiciozen cilj in jasno je, da bo treba z delom nadaljevati tudi po juniju, zato je bistvenega pomena, da bo junijski Evropski svet lahko dal močan signal za hiter sprejem predlogov, ki jih bo predstavila Komisija.
Na splošno bo junijski Evropski svet preučil položaj na finančnih trgih in ocenil učinkovitost do zdaj sprejetih ukrepov. Prav tako bo preučil ukrepe, sprejete v podporo "realnemu" gospodarstvu, in si v tej zvezi pogledal stanje na področju zaposlovanja.
V četrtek, pojutrišnjem, po potekal poseben vrh o zaposlovanju s socialnimi partnerji v Pragi, ki bi se moral lotiti teh pomembnih vprašanj. Pozneje boste danes med posebno razpravo še podrobno obveščeni o dnevnem redu tega vrha.
Komisija bo ne le predstavila rezultate četrtkovega vrha v Pragi, ampak tudi zanimive seminarje in delavnice v Češki republiki, na Švedskem in v Španiji, zelo kmalu v času priprav na junijski Evropski svet pa bo izdala tudi sporočilo, tako da bomo do samega Evropskega sveta za obravnavo že imeli vložene številne zanimive zamisli in priporočila.
Naj poudarim, da to ne bo uvajanje povsem nove strategije zaposlovanja. Eno že imamo - lizbonsko strategijo za rast in zaposlovanje. Nedavno smo ponovno potrdili obstoječe smernice zaposlovanja ter sprejeli za posamezne države značilna priporočila. Na splošno, dovolite, da vas spomnim, da svežnji spodbud, ki so jih Unija in države članice sprejele od konca lanskega leta, predstavljajo najpomembnejši prispevek v podpori zaposlovanju.
Glede podnebnih sprememb se bo junijski Evropski svet spet posvetil pripravam na vrh v Köbenhavnu o podnebnih spremembah. Preučil bo napredek, dosežen na mednarodni ravni, ter naše notranje priprave.
To je zelo zapleteno vprašanje, še zlasti zato, ker pogajanja z našimi mednarodnimi partnerji potekajo vzporedno z notranjo razpravo. Včeraj je bil vrh EU in Japonska v Pragi. Jasno je, da bo podpora ambicioznega sporazuma v Köbenhavnu zahtevala znatna finančna sredstva. EU je zavezana zagotoviti pošten delež teh sredstev, kar pa zahteva tudi dogovor o delitvi bremena znotraj EU.
Kako daleč bomo šli na junijskem Evropskem svetu glede notranjih dogovorov v EU, bo v veliki meri odvisno od tega, koliko so na pogajanjih v večstranskem okviru dosegli naši mednarodni partnerji, vključno z Združenimi državami. Dovolite mi, da poudarim voljo EU, da dokaže vodilno vlogo s ciljem v Köbenhavnu doseči ambiciozen cilj.
Kar zadeva zunanje odnose, je na tej stopnji še nekoliko prezgodaj podrobno govoriti o dnevnem redu Evropskega sveta. Vendar pa bodo v Pragi konec tega tedna potekali trije pomembni vrhi s tretjimi državami: vrh Vzhodnega partnerstva 7. maja in dan zatem vrh "Južni koridor - nova svilena cesta". Evropski svet bo po teh dogodkih zelo verjetno razpravljal o nadaljnjih ukrepih, ki so dolgoročno ključnega pomena za interese Unije.
Prav tako lahko pričakujemo nekaj razprav o srečanjih trojke z Japonsko in Kanado in drugih pomembnih za maj že načrtovanih vrhih in srečanjih, vključno z Rusijo. Dnevni red za zunanje odnose bo v vsakem primeru posodobljen glede na trenutno dogajanje, in sicer zasedanj Sveta za splošne zadeve in zunanje odnose maja in junija, ki se bosta običajnega dnevnega reda lotila vprašanj obrambe in razvoja.
Rad bi se zahvalil za vaše zanimanje za dnevni red prihajajočega Evropskega sveta in bom vsekakor vesel vaših navdihujočih pripomb in stališč v razpravi, ki sledi.
José Manuel Barroso
Gospod predsednik, gospe in gospodje, naslednji Evropski svet bo potekal v istem mesecu kot evropske volitve. To pomembno glasovanje bo potekalo v času, ko se številni državljani soočajo z resnimi težavami. Pri tem imam v mislih zlasti vpliv krize na delovna mesta in pozneje danes popoldan bomo imeli priložnost o tem še podrobneje govoriti.
Naš odziv na krizo mora temeljiti na naših temeljnih vrednotah odgovornosti, solidarnosti in socialne pravičnosti. Ta kriza je za nas priložnost, da obnovimo socialno tržno gospodarstvo, ki je okoljsko osveščeno in temelji na naših vrednotah.
Vsi Evropejci po srcu in prepričanju morajo biti pripravljeni, da se vključijo. Pojasniti morajo, zakaj je Evropa tako pomembna, zakaj morajo državljani v njej igrati svojo vlogo in zakaj morajo dati svoj glas.
Gospe in gospodje, upravičeno ste lahko ponosni na opravljeno delo. Parlamentarni mandat, ki se približuje izteku se lahko ponaša s pomembnimi dosežki. Parlament je pokazal svojo odločenost doseči konkretne rezultate za državljane. Dokazal je, da ima za našo skupno prihodnost ambiciozno vizijo.
Zapuščina teh zadnjih pet let je zelo pomembna. V boju proti podnebnim spremembam in za krepitev varnosti naše preskrbe z energijo so bile sprejete zgodovinske odločitve. Sprejeti so bili ukrepi z neposrednim vplivom na varnost državljanov in njihovih svoboščin, ki so jim prav tako odprli nove priložnosti.
Izpeljale so se temeljne reforme na področjih notranjega trga, socialne agende, telekomunikacij, energetike, okolja in notranjih zadev. Vsa ta področja in modernizacija Evrope, ki je potekala, nosijo pečat Parlamenta.
V zadnjih nekaj tednih ste prav tako sodelovali s češkim predsedstvom, da bi dosegli sporazume glede številnih ključnih vprašanj. Do danes je bilo v postopku soodločanja v času češkega predsedstva dokončno sprejetih skoraj 50 zakonodajnih predlogov Komisije.
Dovolite, da jih navedem nekaj, ki so bili v samem središču programa Komisije, katere predsednik sem: notranji energetski trg, pomorska zaščita, ukrepi za krepitev ureditve in nadzora na finančnih trgih in sveženj ukrepov za oživitev gospodarstva v višini 5 milijard EUR za preoblikovanje Evrope v vzdržno gospodarstvo.
Parlamentu in češkemu predsedstvu pod vodstvom gospoda Topoláneka in gospoda Vondre bi želel čestitati za opravljeno delo. Prepričan sem, da se bo to delo nadaljevalo do konca junija.
Volivcem moramo zelo jasno in predano spregovoriti o tej Evropi rezultatov. To nam bo omogočilo, da bomo drzni in samozavestni Evropski uniji dali nov zagon. Evropa ga potrebuje. To leto krize in prehoda je treba spremeniti v leto, ki je dejavno, bolj domiselno in odločnejše kot kdaj koli prej.
To bo naše vodilno načelo junijskega Evropskega sveta. Ne moremo dopustiti, da bi upočasnili tempo svojih naporov. Uspeti moramo zavoljo Evrope. Zato ne bom preučeval drugih vprašanj - ki jih je tako ali tako že omenil gospod Vondra -, kot so Svet za vzhodno partnerstvo, ki je zelo pomembno, ampak se bom še zlasti osredotočil na področja, kjer so po mojem mnenju prednostne naloge Evropskega sveta.
Evropski svet bo pozvan, da nadaljuje z vrsto vprašanj, ki so bistveni za prihajajoče mesece in leta.
Delo bo moral nadaljevati za dosego našega cilja, kar je uveljavitev Lizbonske pogodbe. Evropska unija potrebuje prednosti, ki jih bo prinesla ta pogodba. Zato moramo vzpostaviti institucionalni sveženj, o katerem je bilo dogovorjeno lani decembra in ga je Parlament podprl: urediti pravna zagotovila, potrebna za nadaljevanje referendumskega procesa na Irskem, ter nadaljevati korake za zagotovitev gladkega prehoda in institucionalne stabilnosti.
Glede podnebnih sprememb moramo ohranjati zagon v smeri ambicioznega dogovora decembra v Köbenhavnu. Dokazali smo, da so močni in verodostojni cilji mogoči. Zdaj moramo opogumiti še druge, da bodo njihove ambicije na primerljivi ravni - in pokazati, da smo pripravljeni pomagati tistim, ki pomoč potrebujejo. Povedano na kratko, ta zagon je treba prevesti v resnično globalni rezultat.
V središču Evropskega sveta bo neizogibno spet gospodarska kriza. Od začetka se je Evropska unija morala prilagajati različnim zahtevam krize: stabilizirati sedanjo finančno krizo; ponovno zgraditi zaupanje v finančni sistem; pripraviti banke, da bodo spet posojale; zagotoviti globalne ukrepe, ki ustrezajo globalnemu razmahu krize; in neposredno pomagati tistim, ki so postali brezposelni ali jim grozi izguba službe.
Med sedanjim trenutkom in Evropskim svetom bo pozornost v glavnem namenjena dvema področjema. Prvo je nadaljevanje ponovne izgradnje regulativnega in nadzornega režima - režima, ki mora zbujati zaupanje javnosti in prav tako naložbene skupnosti. To ne le dolgoročno gradi močnejši sistem, ki zagotavlja, da gospodarstva ne bomo več izpostavljali na podoben način; to je zdaj tudi ponovna vzpostavitev zaupanja in dokaz trgom in javnosti, da Evropska unija ve, kaj je treba storiti.
Prejšnji teden so bili vloženi naši predlogi glede hedge skladov kot tudi plač vodilnih delavcev. Ti predlogi dokazujejo našo sposobnost biti vodilni akter pri izvajanju reform, dogovorjenih v skupini G20 ter postavljati standard za ukrepe, za katere upamo, da jih bodo v prihajajočih mesecih sprejeli tudi naši mednarodni partnerji. Komisija je res prvi izvršilni organ na svetu, ki je pripravil konkretne predloge glede te težke in zapletene zadeve. V naslednjih mesecih bodo morali Komisija, Parlament in Svet tesno sodelovati, da bodo glede teh predlogov dosegli dogovor.
Naslednji korak bo v predlogu natančno opredeliti organizacijo nadzora na evropski ravni. Nobenega smisla ni, da se vrtimo kot maček okrog vrele kaše. Sedanji sistem nacionalnega nadzora ni bil uspešen. Zato sem ustanovil de Larosièrovo skupino, da bi zagotovila podlago o tem, kako zgraditi učinkovito evropsko arhitekturo nadzora. Konec maja bo Komisija predstavila svoj načrt za organizacijo takšnega nadzora finančnega trga v Evropi. Tudi na tem področju bi si želel, da je Evropa prva, ki ukrepa na globalni ravni.
Drugo področje je seveda zaposlovanje. Pozneje se bomo podrobneje pogovarjali o vrhunskem srečanju o zaposlovanju. Že zdaj lahko najavim, da bo Komisija po tem vrhu v času priprav na junijski Evropski svet pripravila podrobno sporočilo. Odločen sem, da mora Evropska unija storiti vse, kar je v njeni moči, da pomaga tistim najbolj trpečim v teh kriznih časih.
Naš odziv na krizo ne more biti omejen na tehnične ukrepe za rešitev regulativnih problemov. Biti mora, in to se mora videti, povezan z našimi temeljnimi vrednotami - vrednotami, kot so solidarnost, socialna pravičnost in odgovornost kot tudi odgovornost do prihodnjih generacij. Zgrabiti moramo priložnost, da ponovno zgradimo temelje naše lastne evropske blagovne znamke socialnega in ekološkega tržnega gospodarstva.
To naj bi bilo prevladujoče sporočilo Evropskega sveta naslednji mesec: dejavna Evropska unija, usmerjena v prihodnost, ki trdo dela za koristi državljanov in si zasluži zaupanje teh državljanov.
Joseph Daul
Gospod predsednik, predsednik Sveta, predsednik Komisije, gospe in gospodje, Evropski svet, ki bo češko predsedstvo pripeljal do konca, se še vedno zdi precej neopredeljen, kar zadeva datum in vsebino. Zato je današnja naloga težka, vendar je to za nas tudi priložnost, da ob koncu parlamentarnega mandata potrdimo svoje prednostne naloge. Junija bo prva naloga Evropskega sveta imenovanje novega predsednika Evropske komisije v skladu z rezultati evropskih volitev.
Tako kot leta 2004, bo predsedstvo Sveta vabljeno, da iz glavne skupine Evropskega parlamenta izbere kandidata za ta pomemben položaj, nato pa bo Parlament 15. junija izrazil svoje mnenje glede izbora, kar bo eden od prvih pomembnih političnih ukrepov novega parlamentarnega mandata.
Gospe in gospodje, javnost se pogosto pritožuje, da je Evropa brezoblična. Z odpravo sistema, po katerem se predsedstvo menja, želimo Evropi dati obraz ter tako zagotoviti stabilen Evropski svet. Lizbonska pogodba določa ta premik, kar bi bila koristna izboljšava. Vendar pa, s tem ko ima predsedstvo Komisije petletni mandat, Evropa že ima svoj obraz, ki ga vsi poznajo, in predsednika Evropskega parlamenta, ki pooseblja glas 500 milijonov državljanov. Junijski Evropski svet bo potekal v pravnem okviru Pogodbe iz Nice in zdi se, da bo nekatere države članice zamikalo, da pred sprejetjem kakršnih koli institucionalnih odločitev in še zlasti pred imenovanjem predsednika Komisije počakajo na Lizbonsko pogodbo.
Prav tako je neugodno, da še vedno ne vemo, če in kdaj bo začela veljati Lizbonska pogodba, vsekakor pa jo moramo sprejeti brez nadaljnjega odlašanja. Smo evropske volitve preložili, ker bi bila Lizbonska pogodba v Evropskem parlamentu bolj priljubljena? Ne, nismo, in naša skupina čimprej pričakuje jasno sporočilo Sveta glede njegove namere v zvezi s to institucionalno zadevo.
Podobno člani skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov iskreno upajo da bo glasovanje v češkem senatu, ki se pričakuje jutri, naredilo prosto pot prihodnji ratifikaciji Lizbonske pogodbe s strani države, ki predseduje Svetu. To bi bilo prekrasno darilo za 1. julij, gospod Vondra.
Prav tako bi rad povedal, kako zelo cenimo vaš način vodenja parlamenta v prvih nekaj mesecih tega predsedstva v težkih razmerah, z energetsko krizo med Rusijo in Ukrajino in seveda finančno krizo. Prav tako ste izpostavili pomen kontinuitete evropske politike ter v času vrha med EU in ZDA v Pragi z Barackom Obamo pokazali pomen enotnosti med državami glede naših odnosov z našimi glavnimi partnerji. Upam, da bo zaključek češkega predsedstva tako pozitiven in v konstruktivnem duhu, kot je bil začetek. Zdaj gre za verodostojnost Evropske unije.
Gospod predsednik, gospe in gospodje, Evropski svet se bo seveda pogovarjal tudi o najnovejšem razvoju gospodarske krize in ukrepih, ki se izvajajo na zahtevo Evrope, da se očistijo mednarodni finančni sistemi. V zvezi s tem bi rad bi pohvalil najnovejše predloge Evropske komisije, še zlasti tiste glede dogovorov o odpravnini, dodatkih, plačanih trgovcem ali špekulativnim skladom. Vse to so ukrepi, ki z uvedbo pravil o finančnih trgih vodijo v pravo smer, da se čimprej spet omogočita rast in zaposlovanje. Vse to so ukrepi, ki še enkrat izpostavljajo, da se tisti, ki Komisijo in Evropsko unijo pogosto demagoško obtožujejo ohromelosti ali šibkosti, motijo in zavajajo naše sodržavljane.
Ko se bo predsedstvo približevalo koncu in že postopoma odpiralo vrata švedskemu predsedstvu, bodo Evropejci na evropskih volitvah izrazili svoje stališče in upam, da nam bo njihova odločitev pomagala kolektivno prevzeti pomembne obveznosti, ki so pred nami.
Hannes Swoboda
Gospod predsednik, najprej bi se rad zahvalil vam, gospod Vondra, za vašo osebno zavzetost, kajti le zaradi te je bilo v času češkega predsedstva mogoče skozi proceduro spraviti velik zakonodajni sveženj. Za to bi se vam rad iskreno zahvalil.
Vendar bi se rad odzval na to, kar ste pravkar povedali, če sem bolj natančen, glede imenovanja nove Komisije. Rekli ste, da se boste posvetovali s Parlamentom. Vam ali Svetu bi takoj dal nasvet: dobro veste in to ve tudi predsednik Barroso, da želimo prakso spremeniti. Želimo si spremembo prakse, želimo, da bi Komisija več pozornosti namenila socialni politiki, kot jo je v preteklosti.
Predsednik Komisije, žal tisto, kar je gospod McCreevy predllagal v zvezi s hedge skladi, ni tisto, kar je predlagal gospod Nyrup Rasmussen, in tudi ni nekaj, kar bi lahko sprejeli. Zdi se, da se s tem strinjajo Evropska ljudska stranka (Krščanski demokrati) in Evropski demokrati. Mi takšne direktive, ki je kot švicarski sir in ima več lukenj kot vsebine, ne podpiramo. Prav nič ne verjamemo v načrt gospoda McCreevyja.
Še enkrat bi se rad vrnil k vašim posvetovanjem, ki jih imate danes. Za nas izbira smeri pomeni, da mora biti socialna politika mnogo bolje izražena v delu tako Komisije kot Sveta. Po našem mnenju morate prav tako zaupati kandidatu in ga pooblastiti, da socialno moč postavi v ospredje.
Če je to preveč abstraktno, je Skupina socialdemokratov v Evropskem parlamentu to zapisala v dokumentu o stališču z naslovom "Za Evropo socialnega napredka". Ta zajema od spremembe Direktive o napotitvi delavcev do Socialne listine, ki poleg pogodb, in poleg Lizbone jasno začrta socialno razsežnost te Evrope. To je drugače, gospod Daul, kot v dokumentu, ki ga je PPE-DE nedavno sklenil v Varšavi. Če primerjate oba dokumenta, je med njima ogromna razlika. Mi se jasno zavezujemo socialnemu tržnemu gospodarstvu in beseda "socialno" je trikrat podčrtana. PPE-DE v svojem dokumentu na nekaj mestih omenja socialno tržno gospodarstvo, na drugih pa svobodno, kar pomeni nebrzdano in neregulirano tržno gospodarstvo. To pa ni, kar bi mi želeli, in prav to je tudi razlika med PPE-DE in našo skupino.
Naj še nekaj besed spregovorim o gospodarskih razmerah, ki ste jih omenjali. Gospod Nyrup Rasmussen bo to izrazil jasno in artikulirano. Poleg tega, kar gospod Schulz ta trenutek razglaša in spodbuja po vsej Evropi - zato vas prosim, da sprejmete opravičilo gospoda Schulza -, bi rad še enkrat jasno povedal: gospodarska kriza je še enkrat očitno pokazala na to, da je prav pomanjkanje koordinacije gospodarstva, za kar ni odgovorna le Komisija, ampak tudi Svet, delno krivo za medel način spopadanja s krizo. Do krize bi tako ali drugače prišlo, vendar pa nas dejstvi, da nimamo zadostnih instrumentov za boj proti nji in da še vedno nismo dosegli napredka z Euro skladi, spravljata v globoko depresijo.
Zadnje, kar bi rad omenil, ker me še zlasti skrbi, je naraščajoča brezposelnost med mladimi. Komisar Špidla je to dokaj jasno povedal: zdaj na delovni trg vstopa generacija mladih ljudi in kaj ti doživljajo? Obsežno brezposelnost mladih ljudi! Zato moramo vsi nekaj storiti glede tega. Vsi mi - Svet, Komisija in posamezne vlade si morajo prizadevati zagotoviti, da prva stvar, ki jo mladi izkusijo na trgu dela, ni brezposelnost, ampak usposabljanje in nadaljnje izobraževanje, da se bolje oborožijo za trg dela. To sporočilo moramo skupaj poslati mladim, kajti to je izredno pomembno za socialno stabilnost naše družbe.
Graham Watson
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, strahoma in zmerno ambiciozni se približujemo naslednjemu Evropskemu svetu. Pomembna točka na dnevnem redu naj bi seveda bila imenovanje naslednjega predsednika Komisije, vendar na to imenovanje ne moremo gledati ločeno. Predsednika podprejo komisarji in zaradi lizbonskega zastoja prav nič ne vemo, kako se bodo ta mesta zapolnila.
Ko državljane Evrope prosimo, da v le štirih tednih izberejo nove parlamentarce, to storimo na podlagi negotovosti in pri tem tvegamo, da se bo ta prazen prostor zapolnil z oportunizmom nasprotnikov Evrope. Napočil je čas, ko je treba pojasniti, kako bomo nadaljevali. Gospod Daul je izrazil svojo odločenost, da naj bi največja skupina predlagala predsednika Komisije, tako kot je to bilo pred petimi leti. Moja skupina sledi tej logiki. Naslednji predsednik Komisije, kadarkoli že bo imenovan ali imenovana, mora poznati pravno podlago in časovni okvir za imenovanje kolegov komisarjev. Logični pristop pomeni, naj bi vsa imenovanja temeljila na Nici ali pa naj bi vsa temeljila na Lizboni. To je tista gotovost, ki jo državljani potrebujejo. Države članice, ki morajo še ratificirati Lizbonsko pogodbo, naj bi ukrepale, da bi se to čim lažje zgodilo. Jutri bo o pogodbi glasoval češki senat, pri čemer se zahteva tripetinska večina. Če predpostavljamo, da bo prišlo do odobritve, bo dokument pristal na mizi gospoda Klausa. On pa naj bi to takoj podpisal.
Predsednik, vaše predsedstvo ni bilo slabo. Kot je dejal gospod Barroso, so bili številni zakonodajni akti uspešno zaključeni, čeprav dejstva, navedena v časopisih - kljub največjim naporom vas in vaše ekipe, gospod Vondra, in želimo vam vse dobro -, govorijo, da smo imeli prvega evroskeptičnega predsednika Sveta in se je na polovici predsedovanja zrušila vlada. Prav tako mi je žal, da vas moram spomniti še na nekaj, za kar bo verjetno potrebno kar nekaj časa, da bomo pozabili, ne glede na to, kako zelo si to morda želimo, namreč na razstavo Entropa. Ko bo predsednik nadomestil predsednika vlade v času vrha, naj se njegov mandat pozitivno konča. Naj potrdi svoj podpis Lizbonske pogodbe.
Ne glede na to, kako pomembna je Lizbona, ta ne bo opredelila tokratnih kampanj za evropske volitve. Evropski volivci se ne zanimajo toliko za institucionalne zadeve kot za praktične rešitve problemov, s katerimi se soočajo, in prosim vas, da jih na vrhu prepoznate. Evropsko gospodarstvo še naprej ječi pod težo recesije in državljani morajo vedeti, kako bomo to breme zmanjšali. Moja skupina pozdravlja predloge Komisije glede hedge skladov in to pojmuje kot dober prvi korak. Evropsko okolje ostaja v nevarnosti, saj se podnebni kaos vse bolj približuje, volivci pa morajo vedeti, da Evropa lahko vodi boj proti spremembam. Kršitve človekovih pravic, ki se dogajajo na našem pragu, spodkopavajo vrednote Evrope in ljudje bi morali vedeti, da Evropska unija ohranja svojo odločenost, da te krivice popravi. To so izzivi našega časa. Ta volilna kampanja mora pokazati, da je Evropa kos nalogi in da je Evropa za to tudi opremljena.
Brian Crowley
v imenu skupine UEN. - (GA) - Gospod predsednik, predsednik Sveta, predsednik Komisije, zasedanje Sveta, ki bo potekalo naslednji mesec, se bo še zlasti posvetilo gospodarskim zadevam v Evropski uniji. Oblikovati je treba predloge, ki bodo gospodarstvo vrnili v prejšnje stanje. Te predloge je treba izvesti nemudoma, da se gospodarstvo spet zažene.
Ko danes govorimo o prihodnosti Evrope, 99 % ljudem, s katerimi se pogovarjamo ali zatrjujemo, da se pogovarjamo, prihodnost Evrope ni toliko mar kot njihova lastna prihodnost. Zanimajo jih gospodarske razmere in negotovost, ki je trenutno prisotna. V tej dvorani ali celo v institucijah Evropske unije se zdi, da se vse prepogosto ukvarjamo z ideološkimi zagatami, ki jih kopičimo, namesto da bi se ukvarjali s pravimi in zahtevnimi problemi, s katerimi se soočajo ljudje.
V zvezi s tem menim, da smo že lahko opazovali močno vodenje Komisije in Sveta, ko je šlo za začetni odziv na gospodarsko krizo. Odločni, hitrih dejanj za vzpostavitev stabilnosti v bančnem sistemu; odločni, hitrih dejanj za ustvarjanje ravni gotovosti in zaupanja v delovanje trgov v Evropski uniji; in najpomembneje od vsega, ambicija - ambiciozna vizija o tem, kaj vse je lahko prihodnost. Ne čakati na reakcijo ali se odzvati na dogodke, temveč voditi ostale v skladu z dogajanjem.
Namesto da s prstom kažemo na enega ali drugega komisarja ali oblikujemo strankarske politike, kot so to nekateri poskušali, bi si morali prizadevati, da se kolektivno povežemo in začrtamo novo pot in najboljši odziv. Pri tem moramo biti inovativni, biti moramo ustvarjalni in najpomembneje je, da moramo biti pošteni do ljudi glede tega, kaj smo sposobni zagotoviti in narediti. Prepogosto udarno govorimo in skušamo pridobiti odobravanje ljudi, namesto da bi se ukvarjali s stvarnimi dogodki, ki so pred nami.
V preteklosti smo delali napake: motiti se je človeško, odpustiti je božansko, kot pravi stari rek. Še pomembneje je, kot spet pravi stari rek, da vsi ležimo v jarku, vendar nekateri zremo v zvezde. To je tiste vrste ambicija, ki jo potrebujemo zdaj, da bomo lahko v Evropski uniji izboljšali gospodarsko stanje, ustvarili nova delovna mesta, nove upe in nove priložnosti, s katerimi bomo zagotovili, da se bodo kolektivna modrost, kolektivna moč in kolektivna sila, ki jih Evropa zdaj predstavlja, lahko uporabile kot sila, ki prinaša dobro ne le v Evropi, ampak po svetu, kjer daje zgled, kaj bi se moralo zgoditi.
Na koncu bi se rad zahvalil sedanjemu predsedniku Sveta, gospodu Vondri, za njegov vztrajen prispevek k razpravi v tej sejni dvorani, za spoštovanje in vljudnost, ki nam ju je vedno naklonil, in za nadaljevanje programa češkega predsedstva kljub težkim političnim razmeram doma.
Na koncu bi rad še povedal, da ko se pripravljamo na prihajajoče volitve, sam nisem deležen ugodnosti, ki jih morda imajo moji kolegi, ki so na seznamu. Moram med ljudi, se vsak dan srečevati s preprostimi ljudmi in se ukvarjati z njihovimi vsakdanjimi skrbmi. Skrbijo jih njihove službe, njihove hipoteke in prihodnost otrok in to je tisto, na kar se moramo odzvati.
Monica Frassoni
v imenu skupine Verts/ALE. - (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, jutri boste odločali o sprejetju Lizbonske pogodbe. Seveda upamo, da nas boste spravili iz tega neugodnega stanja.
Ne glede na to lahko rečemo le, da stanje, v katerem smo danes, razkriva popolnoma neustrezen postopek prenove pogodbe. Postopek, ki zahteva soglasje, je napaka. Ta parlament je to kot sporno točko izpostavil že leta 1984 ter skupaj z Altierom Spinellijem predlagal, da bi se pogodbe ratificirale z večino in tistemu, ki jih ne bi želel ratificirati, bi se mu z mirno vestjo pokazala vrata, sporazumeli pa bi se, kako nadaljevati v prihodnje. Mislimo, da bi trenutno to lahko bila institucionalna reforma, a se bojim, da je ta parlament v svojem mandatu z vzpostavitvijo tega neljubega postopka resnično zapravil priložnost delovati kot gonilna sila integracije in gonilna sila pozitivne prenove pogodb.
Predsednik je tudi poudaril, to drži, da bo naslednji Evropski svet potekal po volitvah - in je prav tako izrekel misel, ki smo jo mnogi ponovili, da bi moral ta Evropski svet imenovati naslednjega predsednika Komisije. Vendar nismo mnenja, da je to nujno, še zlasti, ker ni jasno, kaj se bo zgodilo s pogodbo: mislimo, da bi se morala celotna Komisija, vključno s predsednikom, imenovati v skladu s Pogodbo iz Nice ali pa bi se morala celotna Komisija, vključno s predsednikom, imenovati v skladu z Lizbonsko pogodbo. Menim, da ne bi bilo prav, če bi "mešali in prilagajali"; to bi bila za volivce in javnost prevara, kajti še bolj jasno bi postalo, da je ta institucija preprosto zgolj predpražnik, ko gre za interese držav članic in vlad.
Gospod Swoboda, zaradi politike ste se rahlo spravili na predsednika Barrosa, vendar bi želela ponoviti, kar vi in vaša skupina že nekaj časa zatrjujete: če želimo preprečiti, da bi politike predsednika Barrosa ponovno pridobile večino v tem parlamentu, moramo ne le zmagati na volitvah, ampak tudi predlagati drugega kandidata; to pa je nekaj, kar vaša skupina zavrača. Predsednik Barroso je očitno povsem neodvisen v tej kampanji in menim, da je to zelo resna napaka, za katero je, tako sem prepričan, odgovorna predvsem vaša skupina: problem ni ubogi gospod McCreevy, ampak pristop celotne parlamentarne ekipe, napori socialnih demokratov, kot je gospod Verheugen, ter druge stvari, ki v tem mandatu niso naredile vtisa niti na nas niti na vas.
Na hitro bi povedala še o dveh stvareh, glede vodstva ali domnevnega vodstva Evropske unije na področju podnebnih sprememb. Nekaj je povsem jasno: Evropski svet pa svojega denarja ni želel položiti na mizo. Zatorej, kot stvari trenutno stojijo, nimamo dogovora, ker je jasno, da četudi se nam pridružijo Združene države, mi pa državam, ki morajo sprejeti ukrepe za prilagoditev podnebnim spremembam in njihovo blažitev, ne ponudimo finančnega posla, 100 milijard EUR, v Köbenhavnu ne bomo sklenili nikakršnega dogovora. Mi smo bili tisti, ki smo se tako šopirili kot vodje, vendar brez denarja in ukrepov, ki jih je treba položiti na mizo, ne bomo uspeli skleniti dogovora in bo največja odgovornost padla na Evropejce.
Če zdaj nadaljujem s krizo na finančnem trgu, bi rada povedala, da smo nekoliko nedosledni, ker po eni strani pravimo, da jih moramo nujno upravljati, da jih moramo omejiti in jih moramo urediti, po drugi strani pa, na primer, predlagamo, naj bi CARICOM dosegel sporazum o tej zadevi, zato ne vem, kaj dejansko predlagamo. Popolna liberalizacija tekočih računov za vse rezidente, kapitalskih računov za vlagatelje, še zlasti ko gre za praktično neomejena sredstva brez kakršnih koli pravil v zvezi s finančnimi storitvami: zato kar se tiče finančnih storitev in kar se tiče podnebnih sprememb, sprejemamo pravila, ki jih ne moremo upravljati, da bi zagotovili njihovo upoštevanje navznoter ali navzven. Mislim, da je dandanes doslednost resničen problem Evropske unije.
Ilda Figueiredo
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Gospod predsednik, naslednje zasedanje Sveta mora preučiti kritične gospodarske in socialne razmere, ki jih povzroča kriza kapitalizma in neoliberalnih politik. Voditelji Evropske unije se ne morejo več izogibati svojim odgovornostim. Odgovornosti se prav tako ne morejo izogniti tisti, ki so obrambo proizvodnje ter socialnih in delavskih pravic potisnili v ozadje, da so dali prednost liberalizmu lizbonske strategije, nerazumnim merilom Pakta za stabilnost in rast ter pristopu, ki ga je zavzela Evropska centralna banka s svojo lažno neodvisnostjo, ki je vedno služila le interesom gospodarskih in finančnih skupin.
Trenutne napovedi Evropske komisije, ki kažejo na letošnji padec BDP za okrog 4 % in ponovno stabilizacijo šele 2010, kar bo spremljala še izguba 8,5 milijonov delovnih mest v le dveh letih, ter napoved stopnje brezposelnosti, ki bo pristala nekje pri 11 %, so zelo resne in kažejo na neučinkovitost do zdaj sprejetih ukrepov.
Kdo lahko ostane neprizadet ob tej eksponentni rasti brezposelnosti, ki lahko doseže 30 milijonov brezposelnih v Evropski uniji? Zato se moramo nujno oddaljiti od neoliberalnih politik na ravni Skupnosti, ki so poslabšale krizo v kapitalizmu. Nujno moramo prednost nameniti ustvarjanju delovnih mest s pravicami, obrambi proizvodnje v Skupnosti, izboljšanju javnih storitev ter pošteni delitvi prihodka, da se bo zmanjšala revščina. Nujno potrebujemo ekonomsko in socialno kohezijo, ki naj ne bo več le izraz brez jasne vsebine, opustiti pa moramo načelo "reši se, kdor se more".
Potrebujemo poseben proračun EU za zagotovitev solidarnosti in večje podpore ljudem, ki so najbolj prizadeti, in najšibkejšim gospodarstvom. Za mlade, ženske in brezposelne moramo ustvariti delovna mesta s pravicami, povečati je treba kupno moč, spodbuditi povpraševanje in podpreti majhna in srednje velika podjetja.
Namesto da še naprej vztrajamo pri osnutku Lizbonske pogodbe, moramo spoštovati suvereno odločitev irskega ljudstva.
Namesto da še naprej prednostno obravnavamo finančni sektor, je treba zaustaviti davčne oaze in dati prednost proizvodnim sektorjem Evropske unije in odpraviti pakt za stabilnost in rast ter ga nadomestiti s paktom za družbeni razvoj in napredek.
Namesto da še naprej liberaliziramo predpise ter povečujemo prožnost trga dela, se moramo osredotočiti na javne naložbe, ki lahko spodbujajo proizvodne sektorje, preprečujejo odpuščanje, zmanjšajo povprečen delovni čas brez izgube plačila, preprečijo brezposelnost ter zagotavljajo dostop za vse do visokokakovostnih javnih storitev v zdravstvu, izobraževanju in usposabljanju, raziskavah, stanovanjskem področju, pravosodju in okolju.
To je tisto, kar ljudje v naših državah od nas pričakujejo. Če želimo, da bo več evropskih državljanov sodelovalo na evropskih volitvah, se moramo odzvati na način, ki si ga splošna javnost in delavci v naših državah želijo in zaslužijo.
Hanne Dahl
v imenu skupine IND/DEM. - (DA) Gospod predsednik, vrh o zaposlovanju se je pravzaprav načrtoval za 7. maja v Pragi. Kot vsi vemo, je bilo v zadnjih letih zaposlovanje redna točka na dnevnem redu spomladanskega vrha. Tu so voditelji držav članic razpravljali o tako imenovani lizbonski strategiji, ki je načrt EU za več in boljša delovna mesta. Je pa tudi forum, kjer so predstavniki strank s trga dela imeli priložnost, da predstavijo svoja stališča glede zaposlovanja. Vendar pa naj bi to ne postalo glavno skupno zasedanje na vrhu o naraščajoči brezposelnosti v Evropi. Namesto tega bo vrh v obliki trojke, ki pa je veliko manj ambiciozen. Tisti na vrhu EU so se zato odločili, da pred volitvami v Evropski parlament ne bodo pošiljali jasnih signalov. To bi bili skoraj nalašč naredili!
Na sestanku z generalnim sekretarjem Evropske zveze sindikatov (ETUC), Johnom Monksom, so mi dali vedeti, da je ta najava zelo slab signal delavcem. Gospod Monks ne dvomi, da to daje vtis, da voditelji Evrope niso dovolj zaskrbljeni glede brezposelnosti. Delavci imajo občutek, da nimajo nobene priložnosti, da bi se na najvišji ravni slišal njihov glas. Po besedah Komisije - kar nekaj mojih kolegov poslancev se je tega dotaknilo - se bo brezposelnost leta 2010 povečala za 11 %, proračunski primanjkljaj pa se bo bistveno povečal na 7,5 % bruto domačega proizvoda. To ni precenjena ocena stanja; prej nasprotno. Predstavlja pomemben izziv sedanjemu sistemu enotne valute.
Številne države imajo zelo velike težave z evrom. Med te sodijo Irska, sredozemske države in države vzhodne Evrope, te probleme pa je še poslabšala mednarodna gospodarska kriza. Države izven evrskega območja, kot so ZK, Danska in Švedska, se dobro držijo. Zato verjamem, da se bo junijski vrh morda izognil sprejemu stališča glede na dejstvo, da je v evrskem sistemu toliko notranjih trenj. Junijski vrh mora dati izjavo, kako se lahko države z velikimi težavami izvijejo iz železnih krempljev evra.
Seveda se je mogoče odločiti za oblikovanje "gospodarske vlade", vendar še nisem slišala za državo, ki bi si želela EU izročiti zajeten del svoje finančne politike - niti najmočnejši narod v EU, Nemčija. Zato sprašujem: koliko ljudi v EU bo moralo trpeti pod evrskim sistemom, ki v resnici pomeni, da morajo ljudje v Evropi trpeti zaradi brezupnih meril pakta za stabilnost in rast? Kot je že bilo prej omenjeno, je stanje še zlasti akutno na Irskem, v Grčiji in številnih drugih državah. Mislim, da morajo te države vedeti, da se lahko izvijejo iz primeža zahtev evra, čeprav ni nobene klavzule o umiku. Mislim, da je čas, da bi vsaka država lahko sama določila svojo politiko zaposlovanja.
Jana Bobošíková
(CS) Predsednik Sveta, namestnik predsednika vlade Vondra, čeprav ste predstavnik neuspešne vlade, vas to ne odvezuje odgovornosti, ki jo nosite do državljanov Češke republike pa tudi do celotne Evropske unije. Zato vas pozivam, da prenehate z nedemokratičnim in lažnim promoviranjem Lizbonske pogodbe in državljane obvestite o resničnem stanju. Prosim vas, da jim poveste, da Evropska unija celo v ekonomski krizi učinkovito deluje, da sprejema potrebne ukrepe in da si države članice med seboj pomagajo in da Lizbonska pogodba za vse to sploh ni potrebna. Javno bi morali umakniti sramotno izjavo češkega predsedstva, da naj tisti, ki ne sprejmejo Lizbonske pogodbe, zapustijo Unijo. Iskreno bi morali reči, da so pravni aduti zdaj v rokah tistih, ki niso ratificirali Lizbonske pogodbe, Ircev in drugih svobodno mislečih narodov v EU. Morali bi povedati, da sedanjih pogodb ni mogoče enostransko preklicati in da je izstop iz EU mogoč le ob soglasju vseh držav članic; in da posledično nobene države članice ni mogoče izključiti iz EU brez njenega lastnega soglasja.
Na koncu, namestnik predsednika vlade Vondra, bi morali umakniti svojo neresnično izjavo, da je 25 držav odobrilo Lizbonsko pogodbo. Če poznate dogodke, potem morate vedeti, da do ratifikacije še ni prišlo v šestih državah, vključno z Nemčijo in Poljsko. Prosim vas, da ne pozabite, da Lizbonske pogodbe niso zavrnili le irski državljani, ampak pomembni nemški levo usmerjeni politik Oskar Lafontaine, ugledni krščanski demokratski politik in bivši predsednik Zveznega ustavnega sodišča ter predsednik Nemčije, Roman Herzog, ter bivši poslanec v tem parlamentu, Graf von Stauffenberg, sin domnevnega atentatorja Adolfa Hitlerja. In nenazadnje jo zavrača tudi predsednik vaše države, Václav Klaus. Argumenti teh ljudi imajo skupni imenovalec: zaskrbljenost zaradi vpliva obsežne izgube suverenosti držav članic na vsakdanje življenje državljanov držav članic EU.
Namestnik predsednika vlade Vondra, pred 20 leti ste osebno prispevali k padcu režima, ki je zatiral svoje sosede, podcenjeval svoje državljane in lagal svojemu ljudstvu. Za to upravičeno zaslužite spoštovanje. Zato ne morem razumeti, da se zdaj spuščate na isto raven. Argumentom vseh tistih, ki Evropsko unijo primerjajo s Socialističnim svetom za vzajemno gospodarsko pomoč in Bruselj z Moskvo zdaj dodajate težo. Rada bi poudarila, da ugleda češkega predsedstva ni ogrozil padec češke vlade, ampak hrupen pritisk na Irsko, pri čemer je češko predsedstvo odigralo svojo vlogo. Da ne omenjam laži, ki jih je glede Lizbonske pogodbe izrekel visok predstavnik predsedstva - laži, s katerimi sramotite demokratične procese Evropske unije. Lahko ste odstopili, vendar še vedno imate obveznosti. Prosim vas, da poskrbite, da bo zaključni Evropski svet pod vodstvom češkega predsedstva tako opravil svojo funkcijo, da vtis, ki ga bo naša država pustila, ne bo v znamenju totalitarizma in prisile, ampak spoštovanja demokracije, svobode in predvsem resničnih dejstev. Samo tako lahko potrdite, da demonstracije pred 20 leti, ko so ljudje rožljali s svojimi ključi na mestnih trgih, niso bile zaman.
Timothy Kirkhope
Gospod predsednik, češko predsedstvo je v težkih časih doseglo pomembne uspehe in to tudi po zaslugi osebnih sposobnosti predsednika vlade Topoláneka in ministra Vondre, ki je danes z nami. Rad bi izkoristil to priložnost da izrazim spoštovanje njim in njihovemu delu v zadnjih petih letih.
Gospodarske razmere bodo nedvomno prevladovale na junijskem vrhu, ki se bo seveda posvečal kratko- in srednjeročnim ukrepom, ki naj bi ponovno spodbudili potrošnike k trošenju in banke k posojanju. Vendar pa bi bilo treba tudi preučiti, kako lahko EU dolgoročno pomaga podjetjem. Za nekatera majhna podjetja bo to pomenilo izboljšan dostop do finančnih sredstev in čim več priložnosti na enotnem trgu, za nekatera pa bo odgovor preprosto v tem, da bodo politiki zmanjšali birokracijo in vmešavanje.
Zato se Evropi ne more dopustiti, da bi junija šla po socialistični poti. V gospodarskem nazadovanju so socialdemokrati pokazali svoj pravi obraz. Mislijo, da lahko politiki odrejajo, koliko ur na dan lahko delate. Mislijo, naj bi sindikati predpisovali vaše delovne pogoje. Predvsem pa mislijo, da oni in ne ljudje vedo bolje. Nič ne more bolje povzeti reka "politiki najbolje vedo" kot nedavna razprava o direktivi o delovnem času.
Prejšnji teden so bili konzervativni poslanci Evropskega parlamenta zadovoljni, da so lahko premagali zadnji poskus laburističnih poslancev iz ZK, ko so se ti prepirali okrog izvzetja Britanije iz Direktive. V Britaniji 3 milijone ljudi uporablja izvzetje. Njena podjetja, delavci in javne službe se zanašajo na to možnost.
Češko predsedstvo je v tej razpravi na strani delavcev in čestitam jim za pomoč, da smo premagali zadnji silni napad socialdemokratov. Junijski Svet pozivam, da to uredi enkrat za vselej in jasno pove, naj bi delavci in ne politiki izbirali svoj delovni čas.
Poul Nyrup Rasmussen
Gospod predsednik, ko tu stojim, imam občutek, da sem na drugem planetu, in se sprašujem, kaj se zdaj dogaja. Čudno je. Smo v najhujši krizi po letu 1929. Pred dvema dnevoma je komisar Almunia dejal, da bomo letos imeli negativno rast 4 % in da bomo drugo leto imeli 27 milijonov brezposelnih. Gospod Barroso, v primerjavi s preteklima dvema letoma - letošnjim in lanskim - je to porast za 10 milijonov brezposelnih.
In kaj slišim? Nič. Nič. Slišim, da se namerava oblikovati sporočilo, in slišim, da nameravate nekaj ukreniti, da se pomaga tistim najbolj trpečim. Ampak ali vas lahko spomnim, da stopnja brezposelnosti 11 % v naslednjem letu pomeni 27 milijonov brezposelnih? Vas lahko spomnim, da ste se na vrhu G20 z nekaj nasprotovanja nekaterih evropskih voditeljev strinjali, da smo, če je potrebno, pripravljeni storiti še več, da bomo imeli visoko gospodarsko rast?
Predsednik Komisije, sam imam 27 milijonov dobrih razlogov za to, da naredimo več. Zato vas danes prosim. Vem, da ste razumen človek; vem, da prisluhnete argumentom. Vam lahko predlagam naslednje? Predlagam, da imate s skupino izbranih ljudi pred junijskim vrhom tri zelo dobro načrtovane vrhe, kjer boste opredelili nov načrt za oživitev gospodarstva - načrt za oživitev gospodarstva, ki ustreza plus 2 % v dejanskem povpraševanju, 0,5 % financ na evropski ravni - polovico financira država in polovico občina; temu dodajte novi socialni načrt, s katerim poskrbite za ogromne stroške te krize zaposlovanja in naredite premik k inteligentni delitvi dela, medtem ko uporabljate program Erasmus, da bi mladim zagotovili, da ne bodo brezposelni, temveč bodo dodeljeni v sistem usposabljanja; in zadnjič, kot ste sami danes posredno povedali, resno poskušate na dobro osredotočen, izveden in načrtovan način poskrbeti za tiste države, ki ne zmorejo financirati svojega lastnega načrta za oživitev gospodarstva.
To lahko storimo, če bomo sprejeli novo odločitev; to lahko storimo, če bomo izvajali pravo obvladovanje krize, in lahko to storimo, če zdaj rečemo: ne začnimo spraševati Berlin, London ali Pariz, kaj storiti, ampak začnimo s tem, da bomo vodstvu Komisije predstavili predlog, katerega namen ni, da bi prav vsem ustrezal. Na začetku ne bomo prav vsi zadovoljni, vendar je to predpogoj za to, da se Evropa začne premikati iz te strašne gospodarske krize.
Elisa Ferreira, naša odlična poročevalka, je skupaj z večino Evropskega parlamenta predlagala nova močna prizadevanja za oživitev. Zato to ni le stališče Skupine socialdemokratov, Evropske socialistične stranke, socialnih demokratov, ampak skupna želja, da se naredi kaj več. Prosim vas, da to storite. Pri vodenju gre za tveganje, prevzemanje tveganj in dajanje pobud.
Andrew Duff
Gospod predsednik, moj predlog ni, da bi v razpravi danes popoldan pritisnili na češke senatorje ali irsko ljudstvo, zato bom pritisnil na Komisijo - in še zlasti predsednika.
Pričakuje se, da bo Evropski svet predsednika Barrosa imenoval za drugi mandat, v takšnih okoliščinah pa bi pričakovali predstavitev in razpravo o manifestu predsednika Barrosa. Bo pripravil tak program in kaj bo vseboval? Zagotovo mora potegniti sklepe iz finančnih pretresov in gospodarskega zloma, še zlasti zato, ker se približujemo rebalansu proračuna pred 2012.
Spremeniti moramo velikost in zasnovo proračuna, da se bo bolje odzival na najpomembnejše politične prednostne naloge, nova Komisija naj bi pozvala k prenosu izdatkov z nacionalne ravni na EU, da se povečata stroškovna učinkovitost in dodana vrednost. Kot pomemben cilj naj bi vseboval širitev evrskega območja in podprl precej močnejšo Evroskupino, ki se zavzema za okrepljeno fiskalno disciplino in skupno gospodarsko politiko, ne pa za slabo usklajene makroekonomske politike, ki jih imamo sedaj.
Vključeval pa naj bi tudi predlog za povečanje evro obveznic in večji zvezni nadzor finančnega sektorja ter ustrezne fiskalne spodbude, ki jih spremljajo ustrezne spodbude na področju trgovine, kar se sproži s ponovnim odprtjem trgovinskih pogajanj v Dohi.
Georgios Toussas
(EL) Gospod predsednik, edina nova zadeva, ki jo vrh Sveta Evropske unije lahko prinese 18. junija, so nove stiske za delavski razred in navadne ljudi ter nove subvencije in podpora za monopolne skupine v Evropski uniji. Evropska unija in vlade držav članic dosledno služijo interesom kapitala, delavci pa bodo plačali ceno kapitalistične krize. Vsi vemo, kaj to pomeni: množična odpuščanja, naraščajočo brezposelnost, drastično nižanje plač in pokojnin, nove zatiralne davčne ukrepe, odpravo osemurnega delovnega časa, delitev delovnega časa na aktivni in neaktivni del, večji del neplačanega delovnega časa in 78-urni delovni teden, splošno uporabo prožne varnosti, kar pomeni minimalne industrijske odnose, začasno zaposlovanje s skrajšanim delovnim časom, ponavljanje brezposelnosti, napad na kolektivne pogodbe ter nadaljnjo privatizacijo sistemov pokojninskega zavarovanja, zdravstva, socialnega varstva in izobraževanja na eni strani ter subvencije in davčne olajšave za monopole na drugi strani.
Bližnji vrh o zaposlovanju 7. maja se pripravlja na podlagi te strategije služenja interesom kapitala. Obenem pa se krepita imperialistična agresija in militarizacija Evropske unije. Kljub in proti volji ljudi in njihovemu nasprotovanju, izraženem na referendumih, kot so bili v Franciji, na Nizozemskem in Irskem, se spodbuja uvedba Lizbonske pogodbe. Protikomunistična histerija ter nepojmljivo in prostaško enačenje fašizma in komunizma postajata uradni politiki Evropske unije in držav članic, ki ciljata na komunistične stranke, da bi zatrli temeljne pravice in dosežke delavcev. Ob koncu tega obdobja morajo delavci Evropsko unijo preučiti na podlagi meril svojega vsakdana in življenjskih izkušenj. Kaj so delavci pridobili? Kaj so pridobili monopoli?
Frank Vanhecke
(NL) Gospa predsednica, pravzaprav se po sijajnem govoru predsednika Klausa v tem parlamentu zdaj že manj navdušeni poslavljamo od češkega predsedstva. Na žalost tistemu govoru ni sledilo skoraj nič pomembnega.
Če bo jutri tudi češki parlament ratificiral Lizbonsko pogodbo, bo to pomenilo, da je bila nam takrat popolnoma vsiljena. Vendar je Evropa na mrtvi točki. To, kar res potrebujemo, je Unija, ki se je pripravljena omejiti na svoje jedrne naloge in nima namena nastopati kot naddržava v delu.
Trenutno doživljamo še posebno zastrašujočo gospodarsko krizo s strahotno rastjo brezposelnosti v Evropski uniji, ki ji še ni videti konca. Svet voditeljev držav ali vlad, ki se tokrat ne more odločiti, da je napaka, da se na primer prizadeva za še večje priseljevanje in razmišlja o vključitvi Turčije, države, ki je s svojim gospodarskim razvojem daleč za nami, je v mojih očeh nepojmljiv Svet, ki vsekakor dela usodno napako.
Alojz Peterle
(SL) Jaz sem zelo pozdravil ambicijo češkega predsedovanja in sem vesel, da je to predsedovanje v zahtevnih časih doseglo velike rezultate. Menim, da menjava predsedujoče ekipe, kot tudi evropske volitve, ne bi smele zmanjšati ambicij Evropske zveze pri odgovarjanju na izzive, ki definitivno zahtevajo več skupnih politik. V tem smislu ne bom ponavljal, kako pomembna je ratifikacija lizbonske pogodbe.
Jaz sem bil vesel, ko je gospod Vondra govoril o ciljih, tako tudi predsednik Evropske komisije. Mislim, da če hočemo uspeti v boju proti posledicam klimatskih sprememb, moramo v Kopenhagnu postaviti visoke cilje. Ti cilji so ključni za uspeh gospodarskega prestrukturiranja. Poznano nam je, kako je japonsko gospodarstvo pred davnimi leti prvič močno okrepilo svojo konkurenčnost, ko je država postavila visoke ekološke cilje.
Dejal bi tudi, da nekateri postavljajo pod vprašaj delovanje evropskega socialnega modela. Seveda ni težko izvajati takega modela v času konjunkture in desetletij pozitivne rasti, mislim pa, da bi se morala moč evropskega socialnega modela in modela socialno-tržne ekonomije pokazati ravno v času recesije. Jaz sem prepričan, da bomo tudi ta preizkus prestali, in upam, da nam bo uspelo v tem času krize ta čas izkoristiti za izboljšanje razvojnega koncepta. Upam tudi, da bo močnejšo dimenzijo, poleg socialnega vidika, dobil tudi ekološki vidik.
Robert Goebbels
(FR) Gospa predsednica, gospod Vondra, gospod Barroso, gospe in gospodje, svetovno gospodarstvo brede vse globlje in globlje v resno recesijo. Kljub številnim vrhom in drugim zasedanjem z različnimi udeleženci je upad gospodarskih dejavnosti še vedno najvišja prednostna tema po vsem svetu.
Različni načrti za gospodarsko oživitev so v najboljšem primeru upočasnili sestop v podzemlje, o znakih oživitve pa še ni sledu. Kar je še huje, brezposelnost se še naprej dviguje in bo letos v Evropi presegla 25 milijonov, morda celo 27 milijonov, kot pravi gospod Rasmussen.
Vendar pa se šefi držav namesto zaposlovanju raje posvečajo naslednjemu vrhu v Pragi in "glavni politiki" glede prihodnjih odnosov z nekaterimi državami na vzhodni meji Unije.
Dobri sosedski odnosi so prav gotovo pomembni, vendar nam mora biti povsem jasno: Parlament se je ob številnih priložnostih izrekel proti nadaljnji širitvi Unije, če ne bo kot predpogoj izvedena institucionalna reforma, ki bi 27 državam članicam omogočila učinkovitejše delovanje.
Rad bi dodal, da se morata pred kakršno koli širitvijo v prihodnje najprej izvesti temeljna prenova finančnih perspektiv in ustrezna okrepitev proračuna Unije. Diplomacija brez finančnih sredstev je le nekoristna poteza.
Češko predsedstvo Unije bi evropskim ambicijam bolje služilo z organizacijo vrha o polni zaposlenosti. Ugotovil sem, da so politiki, kot je Sarkozy, ki mu je ljubše razkazovanje v javnosti kot resno politično delo, namerno ovirali ta tako potreben vrh, zato upam, da bodo junija evropski volivci svoje glasove uporabili za izbiro poslancev, ki so sposobni določiti prave prednostne naloge za Evropo: zaposlovanje, zaposlovanje, zaposlovanje, socialna zaščita in ohranjanje kupne moči.
Nisem vedno istega mnenja kot moj predsednik vlade, JeanClaude Juncker, vendar ima gotovo prav, ko napoveduje, navajam: "socialno krizo v primeru strmega porasta brezposelnosti, ki se pričakuje v prihajajočih mesecih". Zato so se z omejitvijo na neformalno srečanje na temo zaposlovanja evropski voditelji odmaknili od krize in pri tem tvegajo resno socialno in politično krizo.
Margarita Starkevičiūt
(LT) Robert Schumann je 9. maja 1950 predlagal Schumannov načrt, ki je postavil temelje gospodarskega sodelovanja med evropskimi narodi. Veliki evropski politiki in misleci so dobro vedeli, da je bil skupni pristop do ekonomskih problemov tista sila, ki je lahko združila Evropo. Osnovo tega pristopa so oblikovale meddržavne finančne in ekonomske skupine, ki so ustvarjale dodano vrednost in delovna mesta.
Z izvajanjem svojih načrtov za oživitev gospodarstva so države članice motile dejavnosti teh evropskih skupin; torej imamo številne probleme, ki jih bo še več, ker nismo sposobni ponovno doseči usklajenosti gospodarske politike na ravni Evropske unije.
Upam, da bodo med novimi voditelji Evrope ljudje kot Robert Schumann, Jean Monet in Konrad Adenauer, ki bodo presegali svoje nacionalne interese.
Tunne Kelam
Gospa predsednica, rada bi čestitala češkemu predsedstvu za pobudo glede oblikovanja Vzhodnega partnerstva, ki bo kmalu uradno predstavljeno, in pozivam vlade držav članic, da se v celoti zavežejo tej pobudi. Predvsem naši sosedje na vzhodu potrebujejo občutek, da so enakovredni partnerji, ki so resnično sprejeti kot dolgoročni družabniki.
Strinjam se, da bi morali Vzhodno partnerstvo voditi po načelih skupnega lastništva, diferenciacije in izpolnjevanja pogojev. Vendar pa je glavni cilj zavarovati prepričljivo zmago demokracije in vzpostavitev vladavine prava v teh državah. Kar zadeva Belorusijo, je potreben napredek, ki poteka korak za korakom in v obliki reakcije na vsak znak konkretnega napredka sedanjih beloruskih voditeljev v smeri demokracije.
Eden najpomembnejših vidikov Vzhodnega partnerstva bo ukinitev vizumov. Rad bi vas spomnil na predlog Komisije iz lanskega decembra o postopnem umiku vseh zahtev po vizumih za državljane šestih prihodnjih partnerjev. Na žalost se je ta revolucionaren načrt zamenjal z mnogo skromnejšim: ponudba o uvedbi dolgoročnega poenostavljenega postopka za vsak primer posebej. Vendar pa uspešno Vzhodno partnerstvo potrebuje odločnost na naši strani in pozitivno odprtost.
Bistveno je motivirati naše partnerje, da se v celoti zavežejo evropskim vrednotam in pravilom. To velja predvsem za Ukrajino. Z Vzhodnim partnerstvom ne moremo začeti z nejasnimi in neodločnimi sporočili glede prihodnosti Ukrajine. Demokratična in trdna evropska Ukrajina je ključ do demokratične in zanesljive Rusije, ki spoštuje zakon.
Jo Leinen
(DE) Gospa predsednica, predsednik Sveta, predsednik Komisije, junijski vrh se bo moral ponovno ukvarjati z Lizbonsko pogodbo - upajmo, da zadnjič pred njeno uveljavitvijo. Gospod Vondra, vso srečo vam želim jutri v češkem senatu in upam, da bo vse dobro potekalo in nam potem ostane le še referendum na Irskem. Potem pa bi se z Irsko morali še pogajati glede svežnja zagotovil. Seveda je potem treba izpolniti pričakovanja irskega prebivalstva in irske vlade. Vendar pa moramo biti previdni, da ne bomo ustvarjali novih ovir za vse ostale države članice, če bi bilo na primer eno od teh zagotovil treba še enkrat ratificirati v vseh državah. Morda bi lahko kaj dodali o svežnju, ki se pripravlja za junij.
Drugič, predsednik Komisije, seveda nas zanima izvolitev predsednika Komisije. Mi, Evropski parlament, bi se s Svetom radi dogovorili o postopku za junij/julij. Želeli bi si posvetovanja, kot to za v prihodnje določa Lizbonska pogodba. Predsednik Sveta, bi lahko vi o tem kaj povedali?
Olle Schmidt
(SV) Hvala, gospa predsednica, predsednik Komisije Barroso, gospod Vondra. Ena od glavnih točk vrha junija bo verjetno imenovanje novega predsednika Komisije. Mediji so poročali, da Skupina socialdemokratov v Evropskem parlamentu ne bo glasovala za ponovno izvolitev predsednika Barrosa, če ji ne obljubite odprtja direktive o napotitvi delavcev.
To je nenavadna razprava. Stališče, ki ga je prej zavzela Komisija, je, da se poskuša izogniti odpiranju zelo zapletene in politično občutljive direktive in se namesto tega poskrbi, da države članice, ki imajo težave z izpolnjevanjem zahtev v direktivi, spremenijo svojo nacionalno zakonodajo. Komisar Barroso, glede bližnje volilne kampanje bi vas izrecno želel vprašati tole: je Komisija in ali ste vi še vedno mnenja, da glede na trenutno stanje ni nobenega razloga, da bi odpirali direktivo o napotitvi delavcev?
Pervenche Berès
(FR) Gospod predsednik, gospod Vondra, gospod Barroso, kronologija Evrope me rahlo preseneča. Komisija nam predstavlja gospodarske napovedi, v katerih pravi, da bodo v treh mesecih možnosti za rast v Evropski Uniji in evrskem območju padle z minus 1,9 % na minus 4 %, ko pa se srečajo finančni ministri, so glavna področja, ki zbujajo skrb, dolgoročna ekonomska rentabilnost, kakovost javnih financ in uresničevanje strukturnih reform. Kaj se šalite?
V času kampanje nas volivci takoj vprašajo: Kje je Evropa? Kaj dela Evropa? Kakšne predloge je dal predsednik Barroso kot pomoč tistim, ki bodo jutri izgubili delo?
Smo v razmerah, kjer je vse bolj očitno, da je stvarnost izbrane strategije sedanje ekipe pod vodstvom gospoda Barrosa, strategija à la japonaise: z drugimi besedami to pomeni delovati, ko je prepozno, in to na neučinkovit in drag način. To pa ni tisto, kar hočemo.
Naj še povem, gospod Barroso, kajti to je brez dvoma zadnjič, da vas vidim v tem parlamentu, da je vaš odziv na izziv direktive o hedge skladih in naložbenih skladih popolnoma nesprejemljiv. Predlagate, da bi morda sploh ne smeli komentirati tekočega dela v Komisiji. Kakšno besedilo bi to sploh bilo, če bi vas ne opozorili? Vaša ugotovitev s tem v zvezi je, da mislite, da jo lahko zakonsko uredite, vendar to urejate le v odnosu do vodilnih delavcev, ničesar pa ne storite, da bi posredovali v stvarnost teh skladov. Vaša edina skrb je zaščita vlagateljev, medtem pa je izziv tudi stabilnost cen. Spregledali ste bistvo, gospod Barroso.
Georg Jarzembowski
(DE) Gospa predsednica, predsednik Sveta, predsednik Komisije, izjave Sveta in Komisije o pripravah na zasedanje Evropskega sveta so zelo razočarale vse tiste, ki se zanimamo za promet.
V času sedanje globalne gospodarske krize je bistveno, da se nadgradi prometna infrastruktura - železnica, ceste, notranja plovba, pomorska plovba, pristanišča in letališča -, in oblikuje v prihodnost usmerjena evropska prometna politika z inteligentnimi prevoznimi in logističnimi sistemi za razmah trgovine v Evropski uniji, uvoza in izvoza, kar, upamo, se bo kmalu zgodilo.
Poleg tega naši državljani od Evropske unije pričakujejo jasne izjave o tem, kakšen obseg prometa je mogoče upravljati na okolju prijazen način, ne z dirigističnimi instrumenti, temveč s tržnimi instrumenti. Dober primer je uvedba sistema za trgovanje z emisijami za letalstvo od 2012, s čimer so ravnokar zaključile evropske institucije.
Vendar pa nam še vedno manjkajo predpisi, kot na primer za pomorsko plovbo. Zato potrebujemo z okoljem skladno racionalizacijo prevozne politike. Ta tema je pomembna, predsednik Sveta, kajti bistveno se je pogovarjati in dogovoriti o podobnih rešitvah glede okoljsko skladne racionalizacije prometa s tretjimi državami, kot so ZDA, Japonska, in tudi Rusija, Kitajska, Indija in Brazilija. Samo tako lahko na globalni ravni dosežemo izboljšanje okolja. Samo tako se lahko izognemo enostranskim pravilom, ki izkrivljajo konkurenco na račun evropskega gospodarstva.
Moja Skupina je zato pozvala Evropski svet - in upam, da bo predsednik Sveta to obravnaval -, naj razpravlja o tej temi in na naslednjem Svetu še pred konferenco v Kopenhagnu pripravi uravnotežene pristope za globalne, okolju prijazne prevozne politike. Če želimo biti v Kopenhagnu uspešni, se moramo dogovoriti o okolju prijazni prevozni politiki.
Enrique Barón Crespo
(ES) Gospa predsednica, predsednik Sveta, predsednik Komisije, gospe in gospodje, zasedanje Evropskega sveta 18. in 19. junija bo potekalo dva tedna po evropskih volitvah, v demokraciji pa so volitve temeljnega pomena.
Rad bi se zahvalil predsedniku Sveta, ki mu bo češki senat jutri dal zeleno luč glede ratifikacije Lizbonske pogodbe. Zdaj manjka le še to, da bo cesarski predsednik v praškem gradu blagovolil podpisati pogodbo, vendar se zdi, da napredujemo.
Zdaj pa nekaj pomembnega: volitve bodo potekale po Pogodbi iz Nice, naslednji mandat pa bo potekal v skladu z Lizbonsko pogodbo. Z demokratičnega vidika to pomeni, da se Komisiji dajejo večja pooblastila kot v prejšnjem mandatu, zdaj pa naj nagovorim še enega od kandidatov, gospoda Barrosa: kandidat ste od prejšnje nedelje, vendar ste že zdaj vršilec dolžnosti predsednika. Gospod Barroso, mislim, da je zelo na mestu, da se vprašate, katere gospodarske in socialne rešitve bi morda ustrezale problemom, ki jih trenutno imamo, in krizi, ki jo doživljamo, ne da bi izkoristili službe Komisije, ampak bi o tem razmišljali kot vodja Skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov; mislim, da je to zelo pomembno, da se ne bomo spet znašli v situaciji, kjer se bo Evropski svet s Parlamentom želel zgolj posvetovati (spomnimo se primera Buttiglioni).
Gospa predsednica, v svojem zadnjem govoru Evropskemu parlamentu bi vas želel prositi, da govorite s predsednikom Parlamenta in mu poveste, da je izredno pomembno, da na zasedanju Evropskega sveta omeni dejstvo, da bo v naslednjem parlamentu manjkalo 19 poslancev, ker Lizbonska pogodba še ni bila ratificirana. To je za demokracijo ključno vprašanje in menim, da bi ga moral predsednik Parlamenta podpreti.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Gospa predsednica, dovolite mi, da se najprej zahvalim Enriqueju Barónu za njegovo delovanje v Evropi in za vse, kar je storil za ta parlament. Zelo ga bomo pogrešali.
Gospa predsednica, 9. maja v vseh naših državah praznujemo "Dan Evrope", res pa je, da bi včasih morali imeti "Dan brez Evrope", da bi ugotovili, kakšna bi bila Evropa, če Evropska unija ne bi obstajala.
Mislim, da je bila danes v Parlamentu prisotna določena volilna mrzlica, in zdi se mi, da je bilo precej kritik, ki smo jih danes slišali predvsem na račun Komisije, povsem neutemeljenih. Menim, da je Komisija dobro reagirala na krizo in prav zanima me, kaj bi se zgodilo, če se ne bi odzvali. Rad bi še spomnil dragega kolegico in prijateljico, ki me sicer zdajle ne posluša, na njenega rojaka Andréa Gidea, ki je dejal, da vsemu, kar je pretirano, manjka vrednosti, in mislim, da je treba stvari prav zastaviti.
Gospa predsednica, dovolite, da dodam k temu, kar je povedal predsednik Leinen. Menim, da je zelo pomembno, da se v procesu izvolitve predsednika Komisije spomnimo duha Lizbone. Prepričan sem, da bodo gospod Vondra in njegovi nasledniki to storili, kajti zdi se mi, da nima nikakršnega smisla imeti volitve v Evropski parlament, če se potem pred predstavitvijo kandidata v sejni dvorani niti ne upoštevajo rezultati teh volitev niti se ne posvetuje s parlamentarnimi političnimi skupinam.
To je nekaj, kar je treba povsem jasno povedati Svetu: "Ne naredite napake s tem, da nasprotujete temu, kar bo Parlament z zelo veliko večino sprejel v poročilu gospoda Dehaena".
Na koncu, gospod Vondra, bi se rad zahvalil vam za vaše predsedstvo. Na koncu je treba ločiti med tistim, kar je naključno, in tistim, kar je potrebno in pomembno, in mislim, da ste delo dobro opravili. Pred mnogimi leti sem od Milana Kundere in drugih izvedel, da je Češka republika pomemben del Evrope; to ste mi zdaj dokazali in za to se vam zahvaljujem Imeli ste nekaj težav, vendar pa mislim, gospod Vondra, da bo jutri velik dan za češki senat in ("Zakaj naj bi ne povedali, kako se počutimo?" je dejal klasični pisec) čutim in bom čutil strašen ponos, ko bo Češka jutri ratificirala Lizbonsko pogodbo.
Hvala, gospa predsednica, da bi le bilo tako, kot pravimo v moji državi.
Genowefa Grabowska
(PL) Gospa predsednica, v glavnem zaradi domačih problemov, pa tudi zaradi svetovne gospodarske krize češko predsedstvo ni bilo lahko. Sem pa prepričana, da se bo zelo uspešno končalo, če mu bo uspelo doseči ugodne rezultate za proces ratifikacije Lizbonske pogodbe. Zato bi rada vprašala, če bo predsedstvo pristopilo k tistim državam članicam, ki so v tej zadevi že zaključile parlamentarne postopke, voditelj države pa odlaša podpis tega dokumenta. Mednje sodi tudi moja država, Poljska.
Druga zadeva, ki bi jo rada izpostavila, je civilni dialog. Bila sem poročevalka za tisto poročilo in vem, da Evropejci pričakujejo, da se bo Evropska unija zadeve resno lotila in razvila ustrezne rešitve. Prepričani so, da bo Evropska unija to storila bolje kot njihove države članice. Prosila bi, da se to tudi upošteva. In še zadnja stvar, gospa predsednica. Ne pozabite na solidarnost in ne dopustite, da bi Evropska unija postala platforma za nacionalizem. Nočemo se vrniti k nacionalizmu. Zato zelo, zelo močno pozivam k solidarnosti.
Luís Queiró
(PT) Gospa predsednica, predsednik Komisije, gospe in gospodje, na začetku tega parlamentarnega obdobja je bilo v ospredju razprave institucionalno vprašanje. Začeli smo s Pogodbo iz Nice, pet let pozneje pa je še vedno Pogodba iz Nice tista, ki jo moramo uporabljati pri sprejemanju pomembnih odločitev. Ponovna izvolitev predsednika Joséja Manuela Barrosa, ki jo jaz seveda podpiram, je vsekakor ena od teh odločitev. Še vedno upam, da bo Lizbonska pogodba hitro začela veljati, ne le zaradi svojih odlik in izboljšav, ki jih je s časom pridobila, ampak tudi zato, da bo omogočila stabilizacijo institucionalne razprave. Predvsem pa upam, da bomo lahko bolje izkoristili svojo energijo in jo usmerili v Evropo rezultatov, o kateri je predsednik Komisije govoril in še vedno govori.
Če bodo Irci na naslednjem referendumu rekli "da", bo to predvsem zato, ker so spoznali, da je Evropa varen pristan, še zlasti v kriznih časih. Zato je sedanja situacija naš najmogočnejši zaveznik, lahko je pa tudi naš najstrašnejši nasprotnik. Dandanes moderna Evrope obljublja predvsem uspeh in blagostanje za vse, ta obljuba pa je v veliki meri odvisna od tega, kakšne bodo odločitve na naslednjem Evropskem svetu. Za odziv na sedanjo gospodarsko stanje potrebujemo predvsem politično voljo. Pri tem nam protekcionizem, nacionalizem in strah ne bodo pomagali. Sprostiti in ustvariti moramo prostor za sile, ki bodo lahko gradile naša gospodarstva, vztrajati moramo pri reformah in skladnosti z zakonodajo in seveda moramo podpreti tiste najbolj ranljive.
Tako lahko dosežemo Evropo rezultatov brez abstrakcije, zaradi katere bi ljudje neizogibno zgolj ostali odtujeni. Ko zapuščam Parlament, gospa predsednica, je prav upanje tisto, kar sem želel izraziti, in prav to upanje me vzpodbuja.
Proinsias De Rossa
Gospa predsednica, rad bi predlagal, da tisti, ki so v tem parlamentu iz držav članic razen Irske in želijo o Lizbonski pogodbi govoriti v imenu irskega ljudstva, zapišejo svoja imena na glasovnice za evropske volitve na Irskem!
Irsko ljudstvo se bo samo odločilo ali bo ratificiralo Lizbonsko pogodbo ali ne. Upam, da bomo, in za to si bom močno prizadeval. Želim, da Irska ostane v središču sprejemanja odločitev v Evropi.
Vsi, ki pozivajo k drugemu irskemu "ne", upajo, da bodo Irsko uporabili, da bi pretiravali s težkim kladivom in začeli z uničevanjem Evropske unije. Tega ne bom dopustil. Naša zgodovina nas uči, da smo previdni. Prav tako nas uči, da je solidarnost in delitev moči najboljše zagotovilo za našo suverenost in za naš uspeh.
Minister Vondra v svoji uvodni izjavi ni omenil socialne krize, s katero se spoprijemamo ta trenutek. Pozivam ga, da preveri svoje stališče. Pravzaprav se soočamo z gospodarsko, finančno in socialno krizo: 27 milijonov ljudi in njihove družine bodo v naslednjih letih doživljali pekel. Ne moremo dopustiti, da bi Evropska unija to spregledala.
Elisa Ferreira
(PT) Gospa predsednica, predsednik Komisije, predsednik Sveta, soočamo se s krizo, kakršne do sedaj še ni bilo. Pravzaprav to ni bil čas za notranjo razpravo o tem, kako naj se organiziramo, in zato si želim, da bi se Lizbonska pogodba hitro ratificirala, da bomo na svetovnem odru spet združeni in bomo kot Evropejci stali z ramo ob rami.
Kar zadeva gospodarsko krizo, je poročilo, katerega poročevalka sem bila in ki ga je ta parlament sprejel z večino, ugotovilo, da načrt za oživitev gospodarstva, ki ga je predstavila Komisija, ni bil zadosten. Zdaj pa smo prepričani, da ni zadosten. Kriza, ki se je začela kot finančna, se zdaj širi v realno gospodarstvo, področje zaposlovanja in v socialno areno. Načrt za oživitev gospodarstva ni zadosten in ni osredotočen. Vsaka kriza ustvarja priložnosti; in to je priložnost za Komisijo, da se z obsežno finančno ureditvijo, ki ni tako omejena in delna, kot je trenutna, in je ne sestavljajo nacionalni in individualistični sistemi, ampak prava evropska pobuda, odzove na stvarne probleme Evropejcev. Odziv Komisije ne smejo sestavljati številni ukrepi, temveč se mora usmeriti na pravi izziv, ki je zaposlovanje.
V vsaki krizi so tudi priložnosti; to je priložnost za Komisijo in Evropo, da se odzoveta na stvarne probleme Evropejcev, in upam, da se bo to zgodilo z novim pristopom v načrtu za oživitev gospodarstva.
Alexandr Vondra
predsednik Sveta. - Gospa predsednica, mislim, da se tokrat zadnjič pojavljam pred tem parlamentom, zato se mi zdi pravi trenutek, da se vam zahvalim. S tem bi rad začel, ker je to zame bila edinstvena priložnost. Občasno so se naša mnenja razlikovala, pa vendar lahko iz svojih izkušenj na splošno rečem, da je bilo vredno truda. Kljub vsem problemom pri soočanju s sedanjo krizo doma kot tudi v Evropi smo rezultate dosegli. Sam zgodaj odhajam tako kot vi, saj je pred vami kampanja. Predsedstvo se bo z vami tu sestalo konec junija. Nekateri ljudje se bodo zamenjali, delo pa se nadaljuje. Še enkrat bi se vam zahvalil za delo, ki smo ga v zadnjih nekaj mesecih opravili skupaj z vami kot sozakonodajalci. Mislim, da smo delo dobro opravili.
Sam odhajam, predsedstvo pa bo nadaljevalo delo. Nova vlada v Pragi naj bi prevzela delo 8. maja popoldan po koncu zadnjega velikega srečanja južnega koridorja. Nič ne dvomim, da bo to prispevalo k uspešnemu zaključku češkega predsedstva. Danes sem imel priložnost eno uro preživeti z Janom Fischerjem, ki bo prevzel vodstvo. Je zelo predan Evropejec in moški, ki razume, za kaj gre. V času prvega obiska v Bruslju se je v torek pripravljen sestati s predsednikom Barrosom, do konca junija pa bo trdo delal. Nobenega razloga ni, da bi podvomil, da bo Evropski svet junija potekal pravočasno, kot je bilo načrtovano, in da bo dnevni red strokovno pripravljen.
Glede senata ste mnogi omenjali jutrišnje glasovanje. Senat je suveren in jaz ne morem določiti izida glasovanja, vendar smo se zelo trudili in kar prepričan sem, da ni razloga za skrb. To velja tudi za delo predsedstva v zvezi z enim od najpomembnejših rezultatov junijskega Sveta, in sicer besedila deklaracije za Irsko. Pripravljeno bo.
Glede vprašanja, ali se pogovarjamo z drugimi, je odgovor "da", vendar ne želimo izvajati pritiska. Nič ne pozivam nemškega ustavnega sodišča. Seveda je suvereno in vsi verjamemo, da bo rezultat igre pozitiven.
Številni ste govorili o zaposlovanju. V sedanji gospodarski krizi je to najpomembnejši izziv pred nami. Jean-Claude Juncker je o tem govoril v ponedeljek - včeraj -, preden se je začel sestanek Evroskupine. Mi in Komisija smo od začetka leta trdo delali in o tem bomo pozneje danes še govorili. Rad bi izpostavil pomen zasedanja, ki bo potekalo v Pragi v prisotnosti češkega predsednika vlade, predsednika Komisije in socialnih partnerjev kot tudi prihodnjih predsedstev - Švedske in Španije -, kjer bo razprava o ukrepih in priporočilih. Namen so seveda strokovna priprava na junijski Svet in ukrepi, ki jih je glede zaposlovanja mogoče sprejeti na ravni Skupnosti.
Gospodu Rasmussenu bi rad povedal, da je bil José Manuel Barroso tisti, ki je prevzel vodstvo in spodbujal vključevanje v razpravo v času, ko so se številni politiki raje ukvarjali s problemi doma, ker je to resen izziv.
(Aplavz)
Vzhodnega partnerstva ne bi želel mešati z izzivi v zaposlovanju. To je strateško poslanstvo za krepitev stabilnosti, splošne blaginje in uspeha našega vzhodnega sosedstva. Ima sicer težave, vendar jim moramo pomagati, da bodo probleme rešili.
Če se vrnem k junijskem Svetu, ste številni govorili o prihodnosti Komisije. Jasno sem povedal, da se bomo mi, predsedstvo, takoj po volitvah posvetovali s Parlamentom. Seveda moramo počakati na volilne rezultate, potem pa se bomo takoj lotili posvetovanja in to storili v duhu in ne črke Lizbonske pogodbe.
Zdaj pa za konec še moja osebna zaveza. Pogovarjamo se o tem, kdo bo dober voditelj, in prav nič ne dvomim, da je ta gospod pravi vodja Evropske komisije. Če želite Vondrovo osebno priporočilo - in od naslednjega ponedeljka bom spet običajen človek in običajen senator, ki se veseli poti v Francijo, ker sem pravkar prebral, da v Franciji v povprečju spijo devet ur, jaz pa zadnja dva meseca spim le dve ali tri ure na dan -, mislim, da je to človek, ki naj bi nas vodil naslednjih pet let.
(Aplavz)
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - (FR) Gospa predsednica, gospe in gospodje, kot je nekaj poslancev že povedalo, so nekateri zadnjič na plenarnem zasedanju na razpravi pred zasedanjem Evropskega sveta. Julija ali septembra jih več ne bom srečal, saj se mandat te Komisije, kot veste, izteka ob koncu oktobra.
Zato bi se še zlasti obrnil na vse tiste, ki ste delali na evropskem projektu, ki ste poslanci Evropskega parlamenta, in še enkrat dejal: Lahko ste ponosni na delo, ki ga je opravil Evropski parlament.
In če naredimo še korak nazaj in ocenimo delo, opravljeno v tem parlamentarnem mandatu, menim, da smo lahko vsi ponosni. Res je, da je bila Evropa vodilna na številnih področjih, kot so boj proti podnebnim spremembam, prizadevanja za novo politiko o energetski varnosti in vse zadeve v zvezi z odzivom na finančno in gospodarsko krizo, ki je Evropo zares močno prizadela. Vendar o tem danes še ni bilo veliko slišati.
Ta kriza je prizadela Združene države in se je tudi tam začela. Prizadela je Rusijo, Japonsko in celo Kitajsko. Prizadela je trge v vzponu. Vse od začetka je Evropa poskušala reagirati na to krizo ne le kratkoročno, ampak preko programov, ki so se lotevali večjih vprašanj pravne ureditve in nadzora.
To je sporočilo, ki bi vam ga danes rad posredoval. Glede na trenutno volilno obdobje ste me nekateri pozvali, vendar menim, da se zdaj ne morem in ne smem spopasti s temi izzivi. Prihodnja Komisija bo seveda morala razviti svoj program, vendar pa ni moja naloga, da vam povem, kaj bo v manifestu naslednje Komisije.
Zato sprejemam vaš izziv in ga jemljem bolj kot znak zaupanja. Vendar pa se nanj trenutno ne morem odzvati. Menim, da smo ob pregledu rezultatov dela tega parlamentarnega mandata upravičeno ponosni. Zdaj pa bi se raje posvetil junijskemu Evropskemu svetu, ki se bo moral ukvarjati z nekaterimi res pomembnimi vprašanji, ki terjajo veliko odgovornost.
Prvič, tu sta vprašanji Lizbonske pogodbe in prehod, ki je potreben iz enega parlamentarnega mandata v drugega, pa tudi vprašanje sestave nove Komisije. To je izredno kočljiv izziv, kot ste nekateri že rekli, kajti Lizbonska pogodba še ni vzpostavljena, bila je podpisana, niso pa je še ratificirale vse vlade v 27 državah članicah.
To ni krivda niti Evropskega parlamenta niti ni krivda Komisije. Resnica je, da so te vlade podpisale pogodbo, niso pa je mogle dokončno podpreti in zaradi tega zaostanka imamo resen problem glede institucionalnega prehoda. Ta problem na vseh straneh zahteva veliko odgovornost: na strani Sveta, Parlamenta in Komisije.
Zato pozdravljam modre besede češkega predsedstva kot tudi poslancev, ki so o tej zadevi podali svoje uradno stališče. Poiskati moramo rešitve, ki bodo povsem skladne s sedanjo pogodbo; smo Komisija, ki temelji na vladavini prava in ne moremo kar zamrzniti pogodbe, ki že velja. Občutljive rešitve, ki zagotavljajo stabilnost evropskega projekta bo treba najti v popolni skladnosti z zakonodajo. Voditelje držav ali vlad bom na zasedanju Evropskega sveta junija pozval, da razpravljajo o tej temi.
Drugo vprašanje, ki ga moramo rešiti, pa zadeva naš odziv na gospodarsko vprašanje. Menim, da se moramo zavedati, da v tem času vsakodnevno uvajanje novih programov ne odraža prave odgovornosti. To je napaka. Mislim, da je vodenje predvsem vaja iz odgovornosti; to ni le prizadevanje za pridobitev odobravanja ljudi.
Komisija bi zlahka vsak dan predstavljala nove ideje ob polnem zavedanju, da ni nobene možnosti, da bi te tudi uresničila. Seveda tega ne bomo storili, saj s svojimi pristojnostmi kot Evropska komisija zastopamo splošne interese Evrope, saj vemo, da je naša naloga več kot le ubiranje lažje poti ali razkazovanje v javnosti. Predlagati želimo stvarne predloge in smernice, ki lahko povežejo Evropo kot celoto, pri čemer sodelujemo z drugimi institucijami, Parlamentom in Svetom, in združujemo državljane Evrope.
Če smo pošteni, je bila Komisija tista, ki je podala prvotne predloge za evropski načrt gospodarske oživitve ob uporabi vseh razpoložljivih instrumentov. Kot veste, večina teh instrumentov, kot so nacionalni proračuni, sodi v pristojnost držav članic. Evropski proračun je glede na nacionalne proračune minimalen.
Morda bi tisti, ki so neučakani in od nas toliko zahtevajo, lahko Komisiji v naslednjih finančnih perspektivah pomagali prepričevati države članice, še zlasti tam, kjer so stranke glasovale za največ 1 % njihovih sredstev - klub 1%, ki je omejil svoja finančna sredstva. To pa je nekaj, kar bi bilo vredno doseči v naslednjem parlamentarnem mandatu.
Potrdim lahko, da za leto 2009 imamo akcijski načrt; predložili bomo smernice za finančni pregled in naš prihodnji akcijski načrt. Vendar nima nobenega smisla od evropskih institucij v tem trenutku zahtevati nekaj, česar ne morejo zagotoviti.
Bolje bi se bilo vprašati, kaj lahko storimo, in to mislim zelo resno, kajti občutek imam, da so nekatere kritike, ki prihajajo od ljudi, ki imajo iste evropske ideale kot jaz, povsem pomanjkljive zaradi nenehnega presojanja o tem, česa Evropa še vedno ni naredila; sami dobro veste, da če Evropa nečesa še ni storila, to ni krivda institucij Skupnosti, ampak je to tako bolj zaradi pomanjkanja ambicij na nacionalni ravni. Takšen način kritiziranja ni niti pošten niti nam ne olajša naše naloge, ki je nadaljevanje evropskega projekta.
Res je, da je Komisija predložila nekaj ambicioznih predlogov, da nenehno spremljamo gospodarsko situacijo in da bomo nadaljnje predloge predstavili, ko bo potrebno. Povsem prepričani smo, da je pomembno, da se zdaj osredotočimo na izvajanje - kot sem dejal - izvrševanje in izvajanje sprejetih odločitev in ne le simbolnih gest, kajti veliko resnih pomislekov obstaja tudi glede stabilnosti in javnega dolga, ki po vsej Evropi dosega resnično skrb vzbujajočo raven. Stanje v številnih državah članicah je zelo resno in zato moramo predložiti predloge, ki ta vprašanja lahko rešijo.
Prav tako sem mnenja, da moramo podpreti delo, ki ga Evropa opravlja. Zavedam se, da predvsem pri poslancih, ki prihajajo iz strank, ki so v njihovih državah v opoziciji, obstaja skušnjava, da bi občasno nasprotovali Evropi v zadevah, ki zahtevajo takojšen odziv, in to še zlasti velja za čas evropskih volitev.
Prosim vas, da dobro razmislite, kajti jutri boste imeli priložnost, jutri lahko prosite volivce, naj glasujejo za Evropo, česar pa ne bodo storili, če ste jo opisali kot plemensko skupnost. Ljudje bodo glasovali za Evropo, ki ima podporo vseh političnih sil na desni, levi in sredini in ki se odraža v evropskem projektu.
To je po mojem mnenju ogromen izziv. Sem za politično Evropo, nasprotujem pa politiziranju o evropskem projektu. Prav tako nasprotujem nepravilnim političnim delitvam v strankarskem smislu. Resnica je, da lahko Evropo gradimo le z velikimi političnimi družinami. Komisija sestoji iz teh družin: Evropske ljudske stranke, socialnih demokratov, liberalcev in drugih neodvisnih. Komisija bo še naprej tako nadaljevala. Zavedam se, da glede trenutnega dogajanja še zlasti v Evropskem parlamentu in v okviru volitev v Evropski parlament vsi želimo poudariti svoj program in svojo stranko.
Tudi sam sem strankarski. V portugalski parlament sem bil izvoljen, ko sem bil star 29 let. Deloval sem kot vodja opozicije in predsednik vlade. Torej sem strankarski. Vendar ne pozabimo, da evropska politika potrebuje strankarske ljudi, ki so sposobni preseči različna strankarska stališča. Če smo nadnacionalni, moramo imeti vizijo, ki presega lastno stranko.
Glede tega sem vas z vsem dolžnim spoštovanjem želel opozoriti, kajti zavedam se, da vas je večina trenutno zelo zaposlenih z volilnimi kampanjami, kar je v času velikih nacionalnih izzivov lahko zelo zahtevno. Mislim, da je to pomembno za prihodnost. Če želimo razumeti velike izzive v Evropi, moramo združiti vse Evropejce na levi, desni in na sredini, vse, ki podpirajo osnove evropskega projekta, pri tem pa ne smemo podleči strankarskemu razburjanju in dramatiziranju, ker je to večinoma dejansko umetno.
Lahko vam povem, da so bili predlogi o hedge skladih, ki ste jih nekateri kritizirali, rezultat soglasja v Komisiji, soglasja vseh komisarjev, članov socialnodemokratske družine, članov liberalne družine in članov Evropske ljudske stranke. Glede te zadeve ni bilo nobene razdvojenosti. Zato kljub temu, da razumem, da se je v političnem boju smiselno posvetiti kritiziranju tega ali onega komisarja, ne verjamem, da je to pošteno s političnega stališča ali z intelektualnega stališča.
Za konec naj povem, da ustanovitvene očete vse bolj in bolj občudujem. Naj nam bo resnica jasna: Češka republika se sooča s političnim problemom. Namestnik predsednika vlade, gospod Vondra, je s priznanjem tega problema pokazal, kako zelo je pošten. Jasno je, da je za državo, ki predseduje Uniji, zelo težko, če se mora ukvarjati z notranjo politično krizo in zamenjati vlado. Res je, da smo kljub temu zaradi vas, Evropskega parlamenta, na poti, da dosežemo dobre rezultate. Mislim, da si lahko dovolim reči, da je to tudi naša zasluga, zasluga Komisije, skromen prispevek tudi zaradi predlogov, ki smo jih pripravili. Vendar pa je tako tudi zaradi češkega predsedstva. Poteka postopek dokončanja 50 primerov sprejemanja odločitev s soodločanjem in nekateri so bili izredno zahtevni. To lahko storimo tudi, če država, ki predseduje, doživlja razmah politične krize. Menim, da bi morali spoštovanje izkazati institucionalni usposobljenosti Evrope, zaradi katere je Evropski svet celo v takšnih razmerah sposoben dosegati rezultate.
Zato sem bil zdaj, ko sem izkazal spoštovanje češkemu predsedstvu in še zlasti namestniku predsednika vlade, gospodu Vondri, zelo iskren, saj vem, da je to zelo naporno, ker sem vsak dan priča delu pod takimi pogoji, ki pa kljub temu še vedno prinaša rezultate. Zato se je treba na tem mestu odločiti. Čeprav se zavedam, da za najbolj ambiciozne, kamor se štejem tudi sam, še nismo dosegli ciljev, ki smo si jih zastavili, pa je treba poudariti, kaj smo dejansko že dosegli in kaj nam je skupaj uspelo. Drugi pa se posvečajo predvsem tistemu, kar še ni bilo mogoče storiti. Sporočilo, ki ga pošiljajo državljanom Evrope, je nenehno negativno. Kot sem pogosto dejal, je včasih malodušje tistih, ki se zavzemajo za Evropo, bolj zaskrbljujoče kot evroskepticizem ali nasprotniki Evrope, kajti to tistim, ki verjamejo v Evropo, ne vliva upanja.
Pred namestnikom predsednika vlade, gospodom Vondro, ki bi se mu rad zahvalil za govore, pred češkim predsedstvom in pred vami vsemi, bi se vam zdaj rad zahvalil za vse, kar nam je kljub razlikam v stališčih uspelo skupaj doseči za Evropo, ki je glavni projekt za mir, svobodo in solidarnost.
Predsednica
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 142)
Charlotte Cederschiöld  
v pisni obliki. - Protekcionizem se skriva v državah članicah, ki druga drugi kažejo manj zaupanja in manj navdušenja za sodelovanje. EU je bila ustanovljena, ne le kot poskus zagotavljanja miru, temveč tudi kot orodje sodelovanja. V časih, kot so ti, med ekonomsko in finančno krizo, je za države članice pomembno, da ne gradijo zidov na svojih nacionalnih mejah, ampak še naprej delujejo na usklajen način.
Evropsko solidarnost moramo ohranjati ob spoštovanju pravil in načel, ki izhajajo iz Pogodbe EU. EU mora kar najbolj izkoristiti enotni trg in se v času gospodarskega nazadovanja zavzemati za odprto trgovino.
Poskusi iskanja grešnega kozla, kot so finančni trgi, problemov ne bodo rešili. Ko se bomo znašli na drugi strani krize, bodo novi predpisi zaustavili zlorabe, ne bodo pa preprečevali dostopa do kapitala in naložb.
Probleme ni lahko premagati. Protekcionizem pa zagotovo ni rešitev. Ko je končano gašenje požara, je rešitev več trgovine, večja usklajenost, delujoč notranji trg z blagom in celo več storitvami. Čezmejno sodelovanje krepi inovativnost in zagotavlja več delovnih mest, kar sta edina vzdržna načina, kako priti iz krize.
Pedro Guerreiro  
EU nam poskuša "sonce zakriti s sitom", vendar je jasno, koliko odgovornosti nosi za nenehno slabšanje življenjskih pogojev splošne javnosti in delavcev.
V zadnjih 23 letih je EGS/EU spodbujala kroženje kapitala in financializacijo gospodarstva; liberalizirala je trge in spodbujala privatizacijo; spodbujala je presežno proizvodnjo; preselila in uničila je proizvodne zmogljivosti; spodbujala je gospodarsko prevlado nekaterih na račun odvisnosti drugih; povečevala je izkoriščanje delavcev; nakopičila je bogastvo kot še nikoli prej; in povečala je socialne neenakosti in regionalne razlike, vse pod nadzorom glavnih sil in velikih gospodarskih in finančnih skupin.
Strašne "pomladanske" napovedi Evropske komisije so le opis posledic neoliberalnih politik EU - o njih so odločali in jih izvajali desnica in socialni demokrati -, kar za Portugalsko pomeni: več kot 600 000 brezposelnih, izguba realnega prihodka, dve leti recesije, vse večji javni dolg, proračunski primanjkljaj pa bo še enkrat presegel 6 %.
Vendar pa je dejanska stvarnost, s katero se soočajo milijoni Portugalcev, ki se vsak dan srečujejo s še večjimi problemi, še mnogo slabša kot te napovedi.
Portugalci bodo 7. junija imeli še eno priložnost, da z glasovanjem za CDU (Portugalsko koalicijo demokratične enotnosti) povedo, da je mera polna.
