Skupno načrtovanje raziskav za boj proti nevrodegenerativnim boleznim, zlasti Alzheimerjevi bolezni (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o vprašanju za ustni odgovor Svetu o
skupnem načrtovanju raziskav za boj proti nevrodegenerativnim boleznim, zlasti Alzheimerjevi bolezni - B7-0218/2009).
Vlagatelj vprašanja, Herbert Reul, je sporočil, da zamuja. Če pride, bo dobil besedo na koncu.
Françoise Grossetête
Gospod predsednik, ker je gospod Reul odsoten, bom ponovila vprašanje, ki ga zastavljamo Komisiji. V skladu s pravno podlago iz člena 165 Pogodbe, se je treba o Priporočilu Sveta o ukrepih za boj proti nevrodegenerativnim boleznim posvetovati s Parlamentom.
Zanima nas, ali lahko Svet potrdi svojo namero o sprejetju sklepov v zvezi s tem vprašanjem na Svetu za konkurenčnost 3. decembra 2009. Ker je v zvezi s predlogom Komisije potekalo posvetovanje s Parlamentom, nas zanima tudi, ali bo Svet pri pripravi svojih sklepov upošteval stališča Parlamenta?
Naslednje vprašanje v zvezi z morebitnim prihodnjim skupnim načrtovanjem raziskovalnih dejavnosti je, ali lahko Svet potrdi svoje mnenje, da bi bilo treba te pobude načeloma sprejeti z uporabo iste pravne podlage?
Želela bi poudariti, da smo pripravili osnutek resolucije. Ta ima podporo vseh političnih skupin in je pomembna, ker, čisto preprosto, poudarja probleme starajočega se prebivalstva - probleme, povezane s tem, da imamo danes v Evropi več kot sedem milijonov ljudi, ki so zboleli za Alzheimerjevo boleznijo, ta številka pa se bo v naslednjih 20 letih predvidoma še podvojila.
Zato je izredno pomembno, da načrtujemo, vlagamo in sodelujemo na tem področju, da bi ohranili nadzor nad socialnimi stroški teh bolezni in da bi milijonom obolelih in njihovim družinam dali upanje, dostojanstvo ter omogočili bolj zdravo življenje. Zaradi teh zdravstvenih in socialnih problemov, ki so prizadeli vso Evropo, so potrebni usklajeni ukrepi, ki bodo zagotovili učinkovitost preprečevanja, odkrivanja, zdravljenja in nege ljudi.
Posebno pozornost je treba nameniti podpori dejavnostim na področju raziskav in inovacij, ki jih javni in zasebni izvajalci opravljajo v prizadevanju, da bi odkrili nova zdravila in preprečili razvoj teh bolezni. Znanstvene raziskave so na evropski ravni še bolj razdrobljene, zato je treba povečati število javno-zasebnih partnerstev. Pobuda za inovativna zdravila, ki je bila dana februarja 2008, ne sme ostati edini poskus.
Na koncu bi želela reči, da gre tu res za dirko s časom, saj moramo širjenje te bolezni zaustaviti v največji možni meri. Današnje raziskave kažejo, da že obstajajo pobude za zgodnje odkrivanje bolezni. Naši sodržavljani prav pri teh konkretnih vprašanjih pričakujejo, da bo Evropa pokazala, da si prizadeva za zdravje, s čimer bo dala tudi zagotovila in predvidevala razvoj bolezni, povezanih s starostjo.
Cecilia Malmström
Gospod predsednik, predlog Priporočila Sveta o ukrepih za boj proti nevrodegenerativnim boleznim, zlasti Alzheimerjevi bolezni, ki ga je Komisija sprejela 22. julija, temelji na členu 165 Pogodbe. Ta člen govori o usklajevanju raziskovalnih in tehnološkorazvojnih dejavnosti med Skupnostjo in državami članicami, in sicer natanko zato, da bi se zagotovila večja skladnost med nacionalnimi politikami in politiko Skupnosti.
Člen 165 je skladen s cilji pobud skupnega načrtovanja. Ti cilji temeljijo na zamisli, da moramo izzive, s katerimi se soočajo vse naše družbe, opredeljevati skupaj in da lahko z večjo politično zavzetostjo držav članic oblikujemo skupne ali usklajene odgovore na te izzive. S tem se seveda želi povečati učinkovitost na področju javnega financiranja raziskav v Evropi.
Vendar pa menim, da je problem in ključ vašega vprašanja ta, da člen 165 Svetu ne podeljuje pravice za ukrepanje. Ta člen tvori pravno podlago za Komisijo, v skladu s katero lahko daje možne pobude za večjo skladnost med politiko držav članic in politiko Skupnosti. V Pogodbi ni nobene druge pravne podlage, ki bi se nanašala na raziskave in bi jo Komisija lahko uporabila za predlaganje ukrepov, povezanih s pobudami za skupno načrtovanje.
Seveda smo v Svetu izrazili zelo močno politično zavezo čimprejšnji uvedbi pilotnih pobud za skupno načrtovanje, usmerjeno zlasti v boj proti Alzheimerjevi bolezni. Na podlagi tega predsedstvo meni, da bi moral Svet sprejeti sklepe o tej pobudi za skupno načrtovanje na podlagi besedila, ki ga je predložila Komisija.
Vem, da Evropski parlament boju proti Alzheimerjevi bolezni daje visoko prednost. V deklaraciji, objavljeni februarja, je Parlament pozval Komisijo in države članice, da ta boj opredelijo kot prednostno nalogo na področju evropskega javnega zdravja. S predlogom Komisije ste seveda seznanjeni. Predsedstvo bo poskušalo zagotoviti, da se bodo stališča Parlamenta v največji možni meri vključila v sklepe, ki bodo sprejeti na srečanju Sveta za konkurenčnost 3. decembra letos.
Kar zadeva možne prihodnje pobude za skupno načrtovanje, se Svet strinja s stališčem poslanca, da je treba opredeliti skupen pristop za sprejem teh pobud, ki se nanašajo na raziskave. Na žalost je trenutno na voljo samo ena metoda, in sicer da se sklepi Sveta sprejemajo za vsako pobudo posebej. Razlog za to je, da Pogodba ne vsebuje nobene ustrezne pravne podlage za sprejetje teh ukrepov.
Elena Oana Antonescu
Švedsko predsedstvo želi decembra sprejeti sklepe v zvezi z ukrepi za boj proti nevrodegenerativnim boleznim, ne da bi počakal na stališča Parlamenta o tem vprašanju.
Bila sem poročevalka mnenja Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane o tem dokumentu in glede na okoliščine podpiram sprejetje resolucije, ki izraža stališče Parlamenta o ukrepih za boj proti nevrodegenerativnim boleznim, zlasti Alzheimerjevi bolezni, s skupnim načrtovanjem raziskovalnih dejavnosti.
Nevrodegenerativne bolezni predstavljajo velik zdravstveni problem v Evropi. Dosežki na področju medicinske znanosti in življenjski standard v razvitih državah so ustvarili razmere, v katerih se je pričakovana življenjska doba povečala, a hkrati se je povečalo tudi število ljudi z nevrodegenerativnimi boleznimi.
To je problem, ki ima v sebi številne različne vidike. Nekateri vidiki se nanašajo na kakovost življenja tistih, ki so jih te bolezni prizadele, in na vpliv teh bolezni na ožjo družino bolnikov ali na tiste, ki zanje skrbijo. Prav tako gre za problem, ki vpliva na trajnost sistemov zdravstvenega varstva, ki se bodo morali spopasti z večjim številom bolnikov v času, ko se zaradi starajočega prebivalstva delež ljudi, ki niso več zaposleni, veča.
Predlog Komisije je osredotočen na vidike, povezane z raziskavami. Resolucija, ki jo predlagamo, poudarja tako rezultate, ki bodo doseženi z usklajevanjem raziskovalnih dejavnosti, kot tudi obseg, v katerem bodo pomagale izboljšati trenutne razmere. Zato vas pozivam, da naša prizadevanja usmerimo na dve glavni področji: znanstvene raziskave in zagotavljanje, da se bodo prizadevanja odražala v doseženih rezultatih glede kakovosti nege, ki jo lahko dobijo bolniki.
Ob upoštevanju interesa, ki ga je Parlament do zdaj kazal za to področje, ter pomena tega dokumenta, ki predstavlja pilotni projekt za skupno načrtovanje raziskovalnih dejavnosti, je ključnega pomena, da se pri pripravi sklepov Sveta upošteva tudi stališče Parlamenta.
Parlament mora biti vključen v vse pobude, ki se nanašajo na prihodnje skupno načrtovanje na raziskovalnem področju. Člen 182 Lizbonske pogodbe pravzaprav nudi ustrezno pravno podlago za prihodnje dosežke na tem področju.
Patrizia Toia
Gospod predsednik, gospe in gospodje, pobuda, ki jo bomo dali, je zelo pomembna iz dveh razlogov: prvi je predmet raziskave, ki se nanaša na boj proti nevrodegenerativnim boleznim, drugi pa so metode skupnega načrtovanja raziskav.
Jasno je, da si želimo, da bi bil Parlament bolj neposredno vključen v pilotni projekt - to je bilo že povedano in to je tudi predmet našega vprašanja. Medtem ko moramo zdaj vztrajati in ne dovoliti, da bi se zadeve ustavile, kljub temu prosimo za zagotovila, da bo naše mnenje pri odločitvah Sveta za konkurenčnost upoštevano in da bo v prihodnosti opredeljena trdnejša pravna podlaga, da se bo lahko Parlament vključil v celoti in da bi se na raziskovalnem področju razvil večji čut za vključenost.
Zdaj moramo uporabiti vsa ustrezna sredstva, da bi preprečili in odpravili splošno razširjeno nadlogo Alzheimerjeve, Parkinsonove in drugih bolezni, ki bodo še bolj prisotne s staranjem našega prebivalstva. Pozivamo, da se prizadevanja osredotočijo na obsežne študije, ki so usmerjene tako v odkrivanje bolezni kot v iskanje zdravil. Ključnega pomena bodo raziskave biomarkerjev in metod zgodnjega odkrivanja, ki temeljijo na multidsiciplinarnem pristopu, združevanje obsežnih podatkovnih baz in iskanje kurativnih zdravil ter ustreznih modelov zdravljenja in storitev.
V Parlamentu bi želela izraziti samo eno prošnjo: da ne zanemarimo posameznih okoliščin bolnikov, ki so prepogosto izključeni, kadar gre za tovrstne bolezni, niti sodelovanja združenj bolnikov in njihovih sorodnikov. Verjamemo, da so projekti skupnega raziskovanja z metodološkega vidika zelo pomembni, saj izpolnjujejo temeljno zahtevo: zahtevo po združitvi moči in sredstev ter premagovanju teh razlikovanj, teh podvajanj, s čimer bomo lahko ustvarili kritično maso, ki bo zadostovala za to, da bo tovrstna raziskava ustvarila zadovoljive rezultate.
Če pomislimo, da je v drugih delih sveta s skupnimi javnimi in zasebnimi močmi mogoče vložiti po več deset milijonov evrov, potem nam je jasno, koliko dela še preostane nam in koliko moramo še storiti pri usmerjanju naših prizadevanj k skupnim projektom, k strateškemu ukrepanju in skupnim programom med državami članicami in Evropo ter k skupnim programom med javnimi in zasebnimi izvajalci, pri čemer ne smemo zanemariti, da smo z vključenostjo v svetovni okvir v stiku z glavnimi znanstvenimi dosežki na mednarodni ravni.
Jorgo Chatzimarkakis
Gospod predsednik, gospa predsednica Sveta, danes govorimo o predlogu resolucije o nevrodegenerativnih boleznih. Namen je, da bi ta resolucija postala direktiva, zato bi naslednjič morali govoriti tudi o direktivi na to temo. Bolezni, o katerih razpravljamo danes - Alzheimerjeva bolezen, čeprav je v besedilu omenjena tudi Parkinsonova bolezen -, so bolezni možganov, ki predstavljajo velik izziv za Evropo. Dolgoročni stroški bodo poskočili in opraviti je treba še veliko raziskav. Na žalost je v Evropi veliko podvojenih raziskav in birokracije. Zato želimo s tem predlogom resolucije odpraviti podvojene raziskave, birokracijo in razdrobljenost.
Skupina Evropske združene levice - Zelene nordijske levice je dala predlog, naj bodo rezultati raziskav dostopni za javnost. Mislim, da je ta predlog dober. Žal je besedilo napačno, zato prosim, da se preoblikuje za namen njegove lažje vključitve. V osnovi je tu problem, ki se nanaša na evropske patente. Bilo bi dobro, če bi Komisija in tudi Svet usmerila pozornost na temo o evropskih patentih na področju farmacevtskih izdelkov in bioloških raziskav, tako da bi bilo jasno, da to potrebujemo. V vsakem primeru Skupina zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo ta predlog resolucije podpira.
Philippe Lamberts
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospod predsednik, ker bi moral biti poročevalec za ta dokument, sem nekoliko razočaran. Vendar pa sem vesel, da napredujemo. Zdaj ni čas za spor med institucijami. Vesel sem, da je Svet pripravljen ukrepati.
Imam pa nekaj pripomb. Upamo, da bo Svet tukaj, v Parlamentu, upošteval zamisli, navedene v resoluciji, o kateri bomo glasovali jutri.
Želel bi poudariti potrebo po pravem ravnovesju med ublažitvijo in prilagoditvijo - tako kot v primeru podnebnih sprememb. Pri tem mislim na preprečevanje te bolezni in razumevanje, zakaj se pojavlja, kateri so dejavniki, da bi jo lahko zares učinkovito preprečili, saj je to vedno najučinkovitejši in najcenejši način v boju proti boleznim.
Ali je pobuda za skupno načrtovanje dovolj? Ni, če upoštevamo, da bi to moralo postati norma, da bi pri tako velikih projektih sodelovanje moralo biti norma in ne samo nekaj prostovoljnega, temveč nekaj, kar bi res zavezovalo države članice k uspešnem sodelovanju.
Drugič, naše prvo vprašanje se v zvezi s finančnimi prednostnimi nalogami glasi: ali tovrstnim boleznim namenjamo dovolj denarja? Menimo, da to ne drži, zato močno priporočamo, da se v okviru prihodnjih okvirnih programov nekaj denarja vzame od velikih programov, kot je ITER, za katerega nam najboljši znanstveniki pravijo, da bo vložena sredstva povrnil mogoče čez 60 let, in da se ta denar nameni raziskavam Alzheimerjeve bolezni in podobnih bolezni. Mislim, da je to res potrebno.
Marisa Matias
Najprej bi želela izraziti svojo polno podporo vprašanju, ki ga je postavil gospod Reul, predvsem pa želim poudariti, da je temeljno vprašanje tukaj - temeljno politično vprašanje - prav skupno načrtovanje raziskav.
To, kar se je zgodilo v zvezi s skupnim načrtovanjem pri nevrodegenerativnih boleznih in zlasti Alzheimerjevi bolezni, je, da so se pravila spremenila sredi samega procesa. Od poročila smo prišli k resoluciji in si tako pri tem vprašanju odvzeli svoje pristojnosti soodločanja. Nismo več poslanci Evropskega parlamenta, temveč smo postali svetovalci. Zato bi vsaj želela vedeti, ali se bo to, kar priporočamo, upoštevalo ali ne.
Načrtovanje raziskovalnih dejavnosti je na katerem koli področju politična in ne tehnična odločitev in v tej zvezi je treba vlogo Parlamenta poudariti in okrepiti. Po mojem mnenju bi moralo biti opredeljevanje prednostnih nalog kot političnih sredstev, ki jih je treba postaviti pod drobnogled, pregledno in demokratično. Kar se je zgodilo v zvezi s skupnim odločanjem in skupnim načrtovanjem raziskav na področju Alzheimerjeve bolezni, je proces, ki se ne bi smel ponoviti. Če pa bi se že moral ponoviti, potem nas, prosim, ustrezno posvarite. Zato upam, da bo zadnje, kar se lahko zgodi, to, da odločitve in priporočila, ki jih bo v zvezi s tem vprašanjem predložil Parlament, ne bodo upoštevani.
Diane Dodds
Gospa predsednica, v mojem volilnem okrožju na Severnem Irskem trenutno 16 000 ljudi trpi zaradi demence. Ti ljudje bodo skupaj s svojimi družinami in negovalci veseli proaktivnega pristopa k obravnavi te bolezni, ki lahko hudo prizadene tako obolele kot njihove družine.
Menim, da je prav na teh področjih dobro, če evropske države sodelujejo. Prepričana sem, da lahko usklajen pristop k obravnavanju bolezni prinese nove dokaze, nove medicinske dosežke in sčasoma, upamo, tudi izboljša zdravljenje in možnosti ozdravitve.
V Združenem kraljestvu imamo nekaj več kot 400 000 obolelih za Alzheimerjevo boleznijo. Ta številka se bo do leta 2025 verjetno približala 750 000 obolelim. Zato je nujno, da se nekaj stori za izboljšanje odkrivanja, zdravljenja in preprečevanja, kakor tudi socialnih raziskav o dobrem počutju bolnikov in njihovih družin, predvsem tistih, ki obolele negujejo. Skupen pristop in skupne raziskave so ključnega pomena, vse dokler te raziskave spoštujejo svetost človekovega življenja v vseh njegovih oblikah.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Pozdravljam pobude in ukrepe, ki so bili sprejeti na evropski ravni za boj proti nevrodegenerativnim boleznim in zlasti Alzheimerjevi bolezni. Države članice so razvijale svoja raziskovalna prizadevanja na tem področju. Pomembno je, da spodbujamo sodelovanje med državami članicami, zagotovimo večje usklajevanje na področju znanstvenih raziskav in tehnološkega razvoja in se izognemo razdrobljenosti.
Skupno načrtovanje raziskav je dragoceno orodje za omejevanje razdrobljenosti z vključevanjem držav članic, javnega sektorja in zasebnega sektorja na evropski ravni. To skupno načrtovanje bo ključnega pomena za prihodnost evropskega raziskovalnega prostora. Razvoj evropskega raziskovalnega prostora je v središču raziskovalne politike Lizbonske pogodbe.
Vendar pa me izvajanje tega skupnega načrtovanja skrbi, in sicer zaradi zapletenih birokratskih postopkov in zamud v upravnih postopkih. Zaradi tega bi želela vprašati, kakšni so načrti za uporabo postopka, ki temelji na ekonomiji obsega, za združevanje učinkovitosti, poenostavitev in hitro izvajanje upravnih postopkov, da bi se spodbudila odličnost in sodelovanje na evropski ravni, kar terja pomembnost tega vprašanja.
Nessa Childers
Gospa predsednica, ker sem bila na področju zdravstvenega varstva zaposlena več kot 30 let, mi je bilo težko slišati, da v zvezi z novimi predlogi Komisije o Alzheimerjevi bolezni ne bo potekalo posvetovanje s Parlamentom. Vendar pa moramo iti naprej.
S staranjem prebivalstva se bo povečal tudi vpliv Alzheimerjeve bolezni. Število primerov Alzheimerjeve bolezni po vsem svetu naj bi po napovedih zraslo s 35 milijonov, kot jih imamo danes, na 107 milijonov primerov v letu 2050.
Eden od najsrhljivejših vidikov Alzheimerjeve bolezni je veliko število ljudi, ki jih prizadene poleg obolelih. Na Irskem je na primer zabeleženih 50 000 negovalcev, ki skrbijo za 44 000 obolelih. Ta bolezen se pogosto imenuje družinska bolezen zaradi kroničnega stresa, ki ga bližnji doživljajo ob počasnem propadanju ljubljene osebe.
Nadaljnja vloga Evropskega parlamenta v boju proti Alzheimerjevi bolezni se ne bi smela zanemariti. Pri vsaki novi smernici s strani EU bi se moral upoštevati edinstven glas Parlamenta o tej zadevi, pomoč pa ne bi smela biti namenjena zgolj obolelim za Alzheimerjevo boleznijo, temveč vsem tistim številnim negovalcem, ki si prizadevajo, da bi povečali njihovo kakovost življenja.
Mairead McGuinness
Gospa predsednica, usklajevanje raziskav na tem področju je očitno zares pomembno, pri tem pa ne gre samo za Alzheimerjevo bolezen, saj izraz "nevrodegenerativen" zajema celo vrsto bolezni.
Parlament mora dejansko odigrati zelo pomembno vlogo pri tem, kako se bodo raziskave izvajale. Želela bi opozoriti na tekoče razprave med Parlamentom in Svetom v zvezi z dobrim počutjem živali, ki se uporabljajo v znanstvenih poskusih. Zelo si želim - in tudi upam, zaradi našega poročevalca in smeri pogovorov -, da bi še naprej omogočali potrebne raziskave na živalih na način, ki bo bolj upošteval njihovo dobro počutje, kot je to mogoče zdaj. Potrebujemo namreč raziskave na tem področju, da bi storili tisto, o čemer smo govorili, za namen preprečevanja, in da bi zdravili ljudi - med njimi se lahko čez nekaj časa znajdemo tudi sami -, ki so jih te bolezni na žalost prizadele.
Upam, da lahko soglasje o tej zelo pomembni direktivi dosežemo že na drugi obravnavi. Mogoče nismo dovolj vložili v to konkretno vprašanje, vendar bomo zato vložili veliko več v tekoče raziskave.
Bogusław Sonik
(PL) Gospa predsednica, vprašanje boja proti tej bolezni se je odprlo v času francoskega predsedovanja - in za to mu je treba pripisati zasluge. Takrat je bilo rečeno, da mora EU pri tej zadevi ukrepati. Bilo bi dobro, če bi naslednje predsedstvo nadaljevalo s to zadevo in jo obravnavalo z enako pomembnostjo. Tukaj je bilo že povedano, da je ta problem prizadel na milijone ljudi in njihove družine, ki vsi skupaj trpijo.
Ko se srečamo z našimi volivci, pogosto slišimo naslednje vprašanje: kaj EU počne za državljane Evrope? Čemu ste tam? Za kaj ste odgovorni? Kaj delate? Prav takšna vprašanja bi morala biti predmet prizadevanj za oblikovanje podobe avtoritete in pomena za Evropsko unijo. To je tisto, kar potrebujejo naši državljani. Skupna prizadevanja za boj proti tovrstnim boleznim morajo biti prednostna naloga institucij EU.
Nikolaos Chountis
(EL) Gospa predsednica, problem boja proti degenerativnim boleznim, zlasti Alzheimerjevi bolezni, jemljem zelo resno.
Zato je zelo pomembno, da imamo in dosežemo usklajeno ukrepanje med državami članicami Evropske unije v boju proti vzrokom in pri obravnavanju problema preprečevanja in zdravljenja posledic, ki jih zaradi takšnih boleznih utrpijo bolniki, družba v celoti in javno zdravje državljanov Evropske unije.
Menim, da bi prednostne naloge in glavni pristop morali biti usmerjeni v preprečevanje in ne v zdravila. Države članice bi bilo treba tudi spodbuditi, da vzpostavijo centre za spremljanje bolnikov in njihovih negovalcev in da vsem državam članicam zagotovijo enako znanstveno udeležbo v teh raziskovalnih prizadevanjih Evropske unije.
Podatkovna baza, ustvarjena v dogovoru s Svetom in državami članicami, mora biti v javni in državni lasti v okviru nacionalnih sistemov, sklepe pa je treba objaviti na javnem svetovnem forumu. In, nazadnje, od nas je odvisno, ali bomo nadzirali proračun na tem področju.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Seveda se strinjam, da je tokrat še posebej pomembno, da pozornost usmerimo v znanstvene raziskave, da bi ljudem, ki trpijo zaradi Alzheimerjeve bolezni, zagotovili pomoč, saj naša Evropska unija združuje 27 držav članic, vse države pa nimajo enakih možnosti, da zagotovijo pomoč bolnikom, obolelim za Alzheimerjevo boleznijo. Imamo različne sisteme zdravstvenega varstva, različne sisteme socialnih storitev, različno podporo za družine s takšnimi bolniki. Zato so te znanstvene raziskave ključnega pomena in moramo se osredotočiti ter si predvsem prizadevati za finančna sredstva, usklajeno delo in usklajene dejavnosti. Drugič, zelo pomembno je, da imamo finančna sredstva za izvajanje teh raziskav in za ponujanje prave pomoči ljudem, ki trpijo zaradi te bolezni, ter njihovim družinam.
Herbert Reul
(DE) Gospa predsednica, zelo kratek bom. O pomembnosti vsega tega je že govorilo nekaj govornikov. Gre za bolezen, ki je prizadela mnoge ljudi, to število pa še narašča. Za države članice je toliko bolj pomembno, da sodelujejo, da združijo moči, če želijo biti uspešne. Ta pot je sama po sebi prava in smiselna.
Vendar je škoda, da se pri postopkih s tako težavo vključi tudi Parlament. Obžalovanja vredno je, da je treba to resolucijo pripraviti tik pred zdajci. A če bo na koncu dosežen dober rezultat, potem je to vse, kar je pomembno.
Cecilia Malmström
Gospa predsednica, Alzheimerjeva bolezen in druge bolezni, povezane z demenco, so strahotne. Verjamem, da mnogi izmed nas, ki imamo sorodnika z Alzheimerjevo boleznijo, vemo, kako lahko uniči nekoč zdravega človeka in kako boleče je to za družino in druge sorodnike, zato sem trdno prepričana, da moramo vložiti več sredstev v raziskave na področju te strašne bolezni.
Jasno je, da moramo narediti nove korake, da bi bolje uskladili naše znanje in raziskave v Evropi, namen pilotne pobude Komisije pa je mobilizirati najboljše raziskovalce, ki jih imamo, da bi poskusili razumeti, zdraviti in preprečiti tako Alzheimerjevo kot druge z demenco povezane bolezni.
V okviru trenutne trojke, ki jo sestavljajo Francija, Češka republika in zdaj še Švedska, smo že v zgodnji fazi govorili o pomembnosti vključitve Alzheimerjeve bolezni kot skupnega prednostnega vprašanja v okvir dela, ki se nanaša na javno zdravje. Francosko predsedstvo je imelo zelo pomembno konferenco, kot je omenil eden izmed spoštovanih poslancev, švedsko predsedstvo pa je imelo septembra konferenco o dostojanstvenem staranju, na kateri je bila Alzheimerjeva bolezen ena od točk dnevnega reda.
Kot sem rekla, Svet namerava sprejeti sklepe o tem 3. decembra in seveda bomo upoštevali tudi odlično resolucijo, ki ste jo pripravili in o kateri boste jutri tudi glasovali. Prepričana sem, da se bo vprašanje Alzheimerjeve bolezni ponovno pojavilo v okviru raziskovalnega programa in podobnih pobud v bližnji prihodnosti, zato se vam močno zahvaljujem, da ste odprli tako pomembno vprašanje.
Predsednica
Predlog resolucije, s katero se zaključi razprava, je bil vložen v skladu s členom 115(5) Poslovnika.
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo jutri.
Pisne izjave (člen 149)
Cristian Silviu Buşoi  
Pozdravljam predlog priporočila Komisije o skupnem načrtovanju raziskav na področju nevrodegenerativnih bolezni. Duševno zdravje prebivalstva je ključno vprašanje za zagotovitev dostojne kakovosti življenja. Zaradi tovrstnih bolezni trpi čedalje večje število ljudi v EU. Zato si je treba prizadevati za boj proti dejavnikom, ki sprožajo te bolezni. Da bi te dejavnike premagali, pa jih je treba odkriti v okviru raziskav. Menim, da pilotni projekt za skupno načrtovanje raziskovalnih dejavnosti nudi jasno prednost v smislu združevanja moči za financiranje raziskav, kar bo pripeljalo do učinkovitejše uporabe sredstev, namenjenih za raziskave na tem področju. Poleg tega sta sodelovanje, ki temelji na mrežah, ki jih oblikujejo nacionalna raziskovalna središča, ter skupna uporaba potrebne infrastrukture toliko bolj koristna, če upoštevamo, da vse države članice nimajo potrebnih sredstev za izvajanje raziskovalnih dejavnosti na lastne stroške, kljub temu da so soočene z velikim številom primerov nevrodegenerativnih bolezni. Najpomembneje je, da se rezultati raziskav uporabijo za obveščanje prebivalstva o načinih podpore duševnemu zdravju in da se s tem zmanjša število bolnikov ter ohrani uspešno delovanje nacionalnih javnih sistemov zdravstvenega varstva.
António Fernando Correia De Campos  
Gospa predsednica, gospe in gospodje, sporočilo Komisije Parlamentu nudi optimistično analizo pričakovanih koristi sodelovanja na področju raziskav med državami članicami ter usklajevanja, ki ga lahko Komisija, v okviru Sedmega okvirnega programa, opravi na področju nevrodegenerativnih bolezni in zlasti Alzheimerjeve bolezni. Ukrepi, predlagani v sporočilu, zadevajo samo načelo boljše uporabe obstoječih virov in programov: programa "Zdravje", Sedmega okvirnega programa, Akcijskega načrta EU o invalidnosti, odprte metode usklajevanja in statističnega programa. Ali bo optimiziranje naše uporabe teh virov dovolj, da dosežemo pričakovane rezultate? Katere mehanizme usklajevanja, ki jih pred sporočilom ni bilo mogoče izvajati, predlaga Komisija? Kakšno dodano vrednost to nudi? Katere nove, praktične ukrepe namerava Komisija sprejeti, da bi spodbudila sodelovanje na področju raziskav, na področju, kjer viri in ekipe že obstajajo, čeprav so razdrobljene? Ali bosta večja odmevnost tega vprašanja in uporaba obstoječih instrumentov dovolj za njegovo rešitev?
Proinsias De Rossa  
v pisni obliki. - Podpiram to resolucijo, ki pozdravlja predlagan pilotni projekt za skupno načrtovanje raziskovalnih dejavnosti na področju nevrodegenerativnih bolezni. Nevrodegenerativne bolezni, kakršni sta Alzheimerjeva in Parkinsonova bolezen, so prizadele več kot sedem milijonov državljanov Evropske unije. Trenutno za nevrodegenerativne bolezni ni na voljo nobenih zdravil, znanje o preprečevanju, zdravljenju in prepoznavanju dejavnikov tveganja pa je zelo omejeno. Večino raziskovalnih del na področju nevrodegenerativnih bolezni dejansko opravljajo države članice, pri čemer imamo dokaj nizko raven nadnacionalnega usklajevanja, kar vodi k razdrobljenosti in omejeni izmenjavi znanja in najboljših praks med državami članicami. Skupno načrtovanje bi lahko bilo zelo pomembno za zmanjševanje razdrobljenosti raziskovalnih del in bi pripeljalo k združevanju kritične mase usposobljenosti, znanja in finančnih sredstev. Vendar pa bi člen 182(5) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki je vključen v Lizbonsko pogodbo in določa potrebne ukrepe za vzpostavitev Evropskega raziskovalnega območja, lahko vseboval ustreznejšo pravno podlago za prihodnje pobude na področju načrtovanja raziskav. Komisija bi morala preučiti možnost uporabe člena 182(5) kot pravne podlage za vse prihodnje predloge skupnega načrtovanja raziskovalnih dejavnosti.
Eija-Riitta Korhola  
v pisni obliki. - (FI) Gospa predsednica, Alzheimerjeva bolezen je konfuzna bolezen, ki bolnikov svet spremeni v svet neznanega in nevarnega. Življenje postane zelo nevaren "zdaj", v katerem ni nobenih spominov iz preteklosti in ničesar, kar smo se naučili, da bi zgradili varen most do sedanjosti. Poleg tega je ta usodna človeška tragedija toliko hujša zaradi dejstva, da trenutno ne poznamo nikakršnega zdravila za to bolezen. Zaradi nje trpijo tudi bližnji sorodniki. Včasih jo imenujemo družinska bolezen, saj sorodniki pogosto zbolijo za kroničnim stresom. Vpliv na družbo je ogromen in zahteva velik davek. S staranjem prebivalstva v Evropi so nevrodegenerativne bolezni, kakršni sta Alzheimerjeva in Parkinsonova bolezen, čedalje večji problem javnega zdravja: trenutno imamo že več kot sedem milijonov bolnikov in pričakuje se, da se bo ta številka v naslednjem letu podvojila. Medicinska znanost pa še vedno ne razume v celoti vzrokov te bolezni. Raziskave so prišle do nekaterih obetajočih ugotovitev, vendar moramo prizadevanja uskladiti, če želimo doseči preboj. Da bi zbrali podatki iz raziskav, ki jih opravljajo zasebne in javne organizacije ter države članice, ter da bi uskladili njihove inovacije, potrebujemo načrtovanje na ravni Skupnosti: tako obstaja upanje, da bodo učinkovitejši preprečevanje, odkrivanje in zdravljenje v zvezi s temi boleznimi postali čim prej resničnost v praksi negovanja. Prepričana sem, da bodo ljudje, ki se spopadajo z nevrodegenerativnimi boleznimi - bolniki, sorodniki in negovalci - zavzeto podprli vse poskuse sodelovanja za odkrivanje novih načinov obravnavanja teh bolezenskih stanj. Prav takšni projekti namreč našim državljanom govorijo, zakaj smo danes sploh tu: upravičujejo celoten obstoj Unije. Strinjam se s kolegom, gospodom Reulom, da sta postopek in pristojnost na drugem mestu, ko nekdo končno stopi v pravo smer.
Sirpa Pietikäinen  
v pisni obliki. - (FI) Gospa predsednica, gospe in gospodje, Komisija je poleti sprejela priporočilo Sveta, s katerim se države članice EU pozivajo, da se vključijo v skupno načrtovanje na področju nevrodegenerativnih bolezni. To je pomembno, če želimo še bolje izkoristiti omejena sredstva za raziskave. Vendar pa ne smemo pozabiti, da Evropa poleg raziskav potrebuje tudi obsežnejši akcijski program o demenci. V začetku tega leta je Evropski parlament potrdil pisno izjavo, v kateri se Komisija poziva k pripravi akcijskega načrta o Alzheimerjevi bolezni. Parlament je v svoji izjavi poudaril pomembnost štirih vprašanj: dosežki v raziskavah, zgodnje odkrivanje, izboljšana kakovost življenja bolnikov in njihovih negovalcev in položaj združenj bolnikov z Alzheimerjevo boleznijo. Vse skupaj bi vas želela spomniti, da je program nujen in da se mora Komisija lotiti ukrepa, za katerega jo je prosil Parlament.
Richard Seeber  
v pisni obliki. - (DE) V naši čedalje starejši družbi se bo število nevrodegenerativnih bolezni, kot sta Alzheimerjeva bolezen ali starostna demenca, še naprej večalo. Da bi se na to kar najbolje pripravili, moramo ustvariti boljše raziskovalne strukture in bolje izkoristiti obstoječe zmogljivosti. Načrtovan pilotni projekt na tem področju je odlično izhodišče za boljše medsebojno povezovanje trenutnih raziskovalnih del. Vendar pa je poleg nudenja najboljše možne nege bolnikom pomembno tudi preprečevanje. Države članice morajo pospešiti svoje informativne kampanje o aktivnem življenjskem slogu.
