1. Malezija: kaznovanje s šibanjem
Predsednik
Naslednja točka je razprava o šestih predlogih resolucije o Maleziji.
Barbara Weiler
Gospod predsednik, komisarji, gospe in gospodje, Malezija je čudovita država s starodavnimi običaji in kulturnimi bogastvi. Kot člani delegacije Združenja držav jugovzhodne Azije (ASEAN) smo pogosto sami videli, kako hitro in presenetljivo se je razvila ta država. Posledično povečanje gospodarske moči je vodilo k temu, da se je Malezija uvrstila med prvih deset držav, ko gre za svetovne stopnje rasti, kar je dejstvo, ki je na nas naredilo velik vtis. Iz tega razloga bi v imenu svoje skupine, Skupine naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu, in v imenu vseh, ki so podpisali resolucijo, povedala, da ne moremo razumeti, zakaj Malezija še vedno izvaja to zastarelo obliko kaznovanja, ki izvira iz kolonialne preteklosti države in ki se nam v Evropi zdi skoraj srednjeveška.
Pri tem kritiziranju nismo sami: odvetniki v sami Maleziji enako nasprotujejo takšnemu kaznovanju. Šibanje krši vse sporazume Združenih narodov o človekovih pravicah, zato menimo, da se morajo zadeve hitro spremeniti.
Pozdravili smo listino Združenja držav jugovzhodne Azije (ASEAN), ki v več členih in preambuli poudarja, da je - in citiram - "spodbujanje in varovanje človekovih pravic" med bistvenimi zahtevami listine združenja ASEAN, ki jo je ratificirala tudi Malezija.
Malezija se že dolgo zavzema za demokratična načela. Vendar pa to vključuje tudi pravno državo s splošnimi standardi. To bomo vedno znova ponavljali, ko bomo v Maleziji in državah ASEAN, Evropski parlament pa bo to izpostavil s to resolucijo.
Marietje Schaake
avtorica. - Gospod predsednik, kaznovanje s šibanjem - udarjanjem osebe s šibo - je oblika telesne kazni, ki se pogosto uporablja v Maleziji, to pa je razlog za zaskrbljenost, ker je deset tisoče ljudi žrtev te oblike kaznovanja, predvsem priseljenci, seznam kršitev, ki se jih lahko kaznuje s šibanjem, pa se povečuje. Malezija s tem krši svojo zavezanost resoluciji 8/8 Sveta OZN za človekove pravice, v kateri je slednji navedel, da se telesno kaznovanje enači z mučenjem.
Pravni postopek, ki vodi k tej obliki kaznovanja, je pogosto pomanjkljiv, priseljenci pa niso obveščeni o obtožbi, ki jih bremeni, ali pa nimajo na voljo pravne pomoči.
Pozdravljamo poziv malezijske odvetniške zbornice, ki šteje 8000 članov, naj se kaznovanje s šibanjem prepove. Evropski parlament poziva malezijske organe, naj uvede moratorij za šibanje in vse oblike telesne kazni v vseh primerih in jih nato tudi zakonsko in v praksi prepove.
Komisija za človekove pravice v Maleziji in odbor za reformo malezijske zakonodaje morata vladi pripraviti ustrezna priporočila o prepovedi telesnega kaznovanja v zakonodaji.
Barbara Lochbihler
Gospod predsednik, ta resolucija obsoja kaznovanje s šibanjem v Maleziji. Pojma šibanje se ne sme razumeti kot zastarelega, neškodljivega orodja za vzgojo, ampak je to grozljiva, nizkotna in ponižujoča kazen, ki je prepovedana s konvencijo OZN proti mučenju. Kdor dvomi v to, naj si ogleda video, ki prikazuje izvrševanje tega kaznovanja v Maleziji. V smislu brutalnosti in groze niso te slike nič drugega kot dokumentarni dokaz mučenja. Malezija to grozljivo in ponižujoče šibanje uporablja za kaznovanje vsaj 66 kršitev, vsako leto pa se v malezijskih zaporih s šibanjem kaznuje približno 1000 ljudi. Poleg tega je bilo to brutalno kaznovanje v zadnjih letih razširjeno tudi na migrante, ki v državo vstopijo brez dokumentov, in narkomane. Ocenjuje se, da je prizadeta skupina od 350.000 do 900.000 ljudi. Zato malezijsko vlado nujno pozivamo, naj takoj preneha s tem grozljivim, nizkotnim in ponižujočim kaznovanjem ter zadevne zakone srednjeročno razveljavi.
Malezija je članica sveta OZN za človekove pravice. Kot je izpostavila predhodna govornica, ta organ telesno kaznovanje enači z mučenjem. Zaradi tega bi bilo dobro, če bi Malezija ostala članica tega organa, vendar tudi spoštovala načela, ki so zastopana tam.
Charles Tannock
avtor. - Gospod predsednik, Malezija se je v zadnjih letih premaknila k bolj islamski obliki ureditve. To je nekoliko zaskrbljujoče, ker bi bila Malezija lahko pomembna zaveznica EU, saj je strateško ležeča demokratična azijska država z razvitim gospodarstvom.
Žal so zahodni koncepti človekovih pravic v Maleziji slabše razviti. Vendar pa sem negotov, zakaj smo tu izpostavili Malezijo. Malezija je država z muslimanskim večinskim prebivalstvom in takšna kaznovanja so običajna v številnih državah, ki temeljijo na šeriatskem pravu, ter jih narekuje koran, ki je najvišja pravna oblast za vse muslimane.
Šibanje je sorazmerno blaga kazen v primerjavi z nekaterimi drugimi izredno brutalnimi oblikami kaznovanja, ki se uporabljajo v nekaterih muslimanskih državah, vključno z amputacijami, kamenjanjem in obglavljenjem. Šibanje je treba razumeti tudi v azijskem kulturnem okviru: tudi sosednji laični Singapur na primer obsoja zločince na kaznovanje s šibanjem, indonezijska provinca Aceh, ki prejema veliko pomoči EU, pa je nedavno uvedla šibanje v skladu s svojo politiko šeriatskega prava.
V državah članicah EU je tradicionalna uporaba telesne kazni upravičeno prepovedana in upajmo, da bo tudi nekega dne tudi Malezija sledila našemu svetlemu zgledu. Vendar pa po mojem mnenju nikakor ni jasno, da je šibanje nezakonito v skladu z mednarodnim pravom, kot je navedeno v resoluciji.
Bernd Posselt
avtor. - (DE) Gospod predsednik, ko imate nekoga radi, od njega tudi pričakujete določene stvari. Enako je, ko gre za odnose med državami. Države, s katerimi imamo posebno tesne odnose, ne sodijo v isto kategorijo kot nekatere grozljive diktature na drugih celinah.
Malezija je cenjena tesna partnerica Evropske unije. Njena ustava je v nekaterih ozirih zgled za evropsko ustavo. Zato tako resno jemljemo to, kar se dogaja v Maleziji.
Gospod Tannock, šibanja v Maleziji ni uvedlo šeriatsko pravo, ampak je zapuščina britanskih kolonialnih časov. Tako kot britanska kolonialna sila ne obstaja več in se je Velika Britanija medtem spremenila, se mora spremeniti tudi Malezija in si prizadevati za prepoved tega zastarelega in barbarskega kaznovanja, ki krši mednarodno pravo in človekove pravice.
Glede tega želim biti zelo jasen. Desetletja je bila Malezija država, za katero je bila značilna strpnost med različnimi etničnimi skupinami in verskimi skupnostmi. Država se mora držati te poti in bo to storila kot posebno tesna partnerica Evropske unije, partnerica, za katero upamo, da ji bo uspelo prepovedati to barbarsko obliko kaznovanja.
(Govornik se je strinjal, da sprejme vprašanje na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8) poslovnika)
Charles Tannock
Gospod predsednik, gospodu Posseltu, ki ga zelo spoštujem, bi zastavil vprašanje.
Nisem odvetnik za mednarodno pravo, vendar ne morem najti nikakršnega dokaza, da mednarodno pravo prepoveduje šibanje. Zelo jasno je, da prepoveduje vojne zločine, zločine proti človeštvu, genocid in tako dalje, šibanja pa mednarodno pravo po mojem mnenju ne prepoveduje. Konvencija proti mučenju, ki je Malezija dejansko ni ratificirala, pravi, da se lahko šibanje enači z mučenjem, vendar ni nujno vedno mučenje. Bi mi Bernd morda lahko pojasnil, zakaj je šibanje nezakonito - kot je ponovno navedel in kot je navedeno v resoluciji - in v nasprotju z mednarodnim pravom? Če se ne držimo dejstev, bomo ta parlament po mojem mnenju spravili na slab glas.
Predsednik
Gospod Posselt, to pravzaprav ni bilo vprašanje gospoda Tannocka.
Bernd Posselt
avtor. - (DE) Ta zadnji prispevek si razlagam kot vprašanje in bi v odgovor rad povedal, da šibanje dejansko predstavlja mučenje in da je prepoved mučenja del človekovih pravic in mednarodnega prava ne glede na to, ali je zadevna država ratificirala ta načela ali ne.
Marie-Christine Vergiat
Gospod predsednik, Malezija je ena izmed tistih držav, za katero se zdi sodelovanje z Evropsko unijo, čeprav novejše in sorazmerno skromno, precej pozitivno. To še posebno velja v gospodarskem smislu, toda tudi socialno, v zvezi z izobraževanjem, pravicami žensk in najbolj ranljivim prebivalstvom.
Toda ko gre za demokracijo in človekove pravice, so razmere daleč od idealnih. Zaskrbljujoči znaki vztrajajo. Razmere, o katerih razpravljamo danes, so obžalovanja vreden prikaz tega.
Čeprav je Malezija podpisala številne mednarodne konvencije, vključno s Splošno deklaracijo o človekovih pravicah, Konvencijo o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk (CEDAW) in Konvencijo o otrokovih pravicah, še vedno zavrača podpis drugih in zlasti Mednarodne konvencije proti mučenju. Malezija je ena izmed držav, ki izvajajo smrtno kazen; to je obvezna kazen za obsodbe zaradi trgovine z mamili. Telesna kazen je splošna praksa v Maleziji in se jo lahko uporabi za kogar koli: moške, ženske - predvsem tiste, ki so obtožene nedovoljenih spolnih razmerij - in celo otroke, šolarje, ki so zelo neposlušni. Še huje za tiste, ki so obsojeni na takšno kaznovanje, je, da se izvaja ob pomoči zdravnikov, ki kršijo zdravniški etični kodeks, saj morajo storilce prebujati, če izgubijo zavest, da bi lahko pretrpeli preostanek kazni. Najhuje je, da je malezijska vlada v zadnjih letih razširila seznam kaznivih dejanj, ki se kaznujejo s šibanjem. Danes jih je več kot 60 in vključujejo tudi nezakonit vstop v državo. Poleg tega so bili od leta 2002, ko je bila uvedena ta kršitev, s to kaznijo, s tem mučenjem, kaznovani tisoči beguncev.
Malezijska vlada mora prepovedati ta kaznovanja. Ali ne bi morala Evropska unija v času, ko se zdi, da je njen dialog z Malezijo ploden, storiti vse, kar lahko, da Malezijo prepriča, naj napreduje na tem področju?
Cristian Dan Preda
Gospod predsednik, za začetek bi navedel nekaj podatkov iz študije, ki jo je ta mesec, decembra 2010, izvedla organizacija Amnesty International. V Maleziji se vsako leto s šibanjem kaznuje najmanj 10.000 obsojencev in najmanj 6000 beguncev. V ustanovah za pridržanje se izvede številna šibanja in kot je dejal gospod Tannock, Malezija žal ni edina država, v kateri se uporablja zastarele tovrstne kazni: govori se tudi o Singapurju.
V primeru Malezije je problematično dejstvo, da je za večje število kaznivih dejanj in kršitev zagroženo kaznovanje s šibanjem: natančneje za 66 v Maleziji v primerjavi s 30 v Singapurju. Ne govorimo samo o nasilnih ali spolnih kaznivih dejanjih, ampak tudi uporabi mamil in predvsem kršitvah določb o priseljevanju. Po drugi strani se strinjam z vidikom, ki ga je predstavil kolega gospod Posselt, ki je povedal, da govorimo o mučenju, ki ga mednarodno pravo popolnoma prepoveduje.
Anneli Jäätteenmäki
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, resolucija Parlamenta je pravočasna in pomembna. V Maleziji se s šibanjem vsako leto kaznuje tisoče ljudi. Šibanje je nečloveška in ponižujoča oblika kaznovanja, ki jo je treba povsod po svetu prepovedati. Šibanje je način mučenja.
Glede na podatke organizacije Amnesty International je bila lani v Maleziji, kjer se uporablja šeriatsko pravo, s šibanjem kaznovana muslimanka. Razlog za kaznovanje je bilo pitje piva. Organizacija Amnesty International je poročala tudi o šibanju beguncev in priseljenskih delavcev v Maleziji.
Vlado Malezije pozivamo, naj prepove šibanje kot obliko kaznovanja. Vlado Malezije pozivamo tudi, naj ratificira protokol h konvenciji OZN proti mučenju in tudi Mednarodni pakt o državljanskih in političnih pravicah.
Zbigniew Ziobro
Gospod predsednik, zadovoljni smo z gospodarskim razvojem Malezije in izboljšanimi življenjskimi pogoji ljudi v Maleziji. Vendar pa smo obenem skeptični zaradi poročila organizacije Amnesty International, ki opisuje razširjeno uporabo kaznovanja s šibanjem v Maleziji. To je resnično stroga kazen, uporaba katere je pogosto pretirana, saj se včasih uporablja za mladoletne osebe in zelo nejasne kršitve. Po mojem mnenju je izredno kruto izreči takšno kazen nezakonitim priseljencem ali ljudem, ki se jih na ozemlju Malezije najde brez veljavnih dokumentov, vključno s političnimi begunci iz Burme.
Kruta narava tega kaznovanja skriva neizrečeno resnico o tradicionalnih pogojih in naravi kaznovanja s šibanjem, kot se izvaja v Maleziji. Številne kršitve, ki se jih kaznuje s šibanjem, so sorodne kršitvam islamskega verskega zakona in običajem, ki izhajajo iz tega zakona. Dokaz za to je primer Kartike Sari Devi Šukarno, ki je bila leta 2009 obsojena na kaznovanje s šibanjem zaradi pitja piva v baru. Razmere zahtevajo naš odziv.
Jaroslav Paška
Gospod predsednik, tradicionalno islamsko šeriatsko pravo, ki se uporablja celo v številnih zmernih islamskih državah, dovoljuje telesno kazen za kršitve zakona.
Razvpit primer iz Malezije je primer kaznovanja s šestimi udarci šibe, na katerega je bila obsojena manekenka Kartika Sari Devi Šukarno, ker je pila pivo. Po izreku kazni, ki naj bi se jo s šibo iz ratana izvršilo v ženskem zaporu in ki je obsegala šest udarcev s šibo, na katere je bila obsojena 32-letna mati dveh otrok, je bila ta spremenjena v tri mesece javnega dela na podlagi odločitve malezijskega sultana Ahmeda Šaha, ki nadzoruje skladnost z islamskimi pravili v Maleziji.
Zadeve so se slabše izšle za 46-letno Indonezijko Nasarudin Kamaruddin, ki je bila za enako kršitev obsojena na 6 udarcev s šibo in eno leto zapora. Sodnik Abdul Rahman Mohamed Yunos, ki je obsodil tudi Kartiko Šukarno, je o obsodbi povedal: "Cilj sodbe ni kaznovati, ampak učiti".
Podobno utemeljitev je v obrambo njegovi odločitvi uporabil Wee Ka Siong, namestnik ministra za izobraževanje, ko je utemeljeval telesno kazen otrok v šolah, pri čemer je dodal, da lahko kaznovanje izvršijo samo direktorji šol ali pooblaščene osebe, da se starše obvesti o kaznovanju in da je ob izvršitvi kazni prisotna priča.
Gospe in gospodje, to, o čemer govorimo, ni nič nenavadnega. Je vsakodnevno življenje v tako imenovanem zmernem islamskem svetu. Zato ne smemo omahovati in moramo zagotoviti pomoč ljudem v teh državah pri odpravi tako srednjeveških kazni in običajev po diplomatski poti, če je to mogoče, ali na druge načine.
Bogusław Sonik
(PL) Gospod predsednik, vsekakor moramo obsoditi uporabo šibanja in vseh oblik telesne kazni in nečloveškega ravnanja. Malezija se ne more sklicevati na svojo domačo zakonodajo, v skladu s katero se najmanj 66 kaznivih dejanj kaznuje s šibanjem, da bi upravičila svoje krute metode, ki se jih enači z mučenjem in so v skladu z mednarodnim pravom in konvencijami nezakonite. Poročila organizacije Amnesty International o naraščajočem številu beguncev in emigrantov, ki se jih v malezijskih zaporih kaznuje s šibanjem, so prav tako zaskrbljujoča.
Evropska unija, ki ima od začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe na razpolago učinkovitejše metode za spodbujanje varstva človekovih pravic, mora pokazati večjo pobudo v boju proti brutalnemu ravnanju z ljudmi po svetu. Poleg tega mora biti spoštovanje človekovih pravic ključni pogoj Evropske unije za razvoj nadaljnjega političnega sodelovanja z Malezijo.
Ryszard Czarnecki
(PL) Gospod predsednik, Malezija je gospodarski tiger. Je zelo razvita država, ki predstavlja vzor za celotno regijo jugovzhodne Azije. Vendar pa se ta tiger sooča z velikim problemom; namreč z uporabo šibanja kot kazni. Seveda lahko govorimo o spoštovanju kulturne identitete in o dejstvu, da moramo biti Evropejci posebno občutljivi, ko gre za vsiljevanje naših modelov drugim celinam. Vendar pa v tem primeru resnično govorimo o človekovih pravicah, ki so nedeljive in presegajo meje celin, ras in ver. Po mojem mnenju bi se Evropski parlament moral, pravzaprav se mora odločno zavzemati za temeljno pravico človekovega dostojanstva, šibanje pa vsekakor krši dostojanstvo.
Monica Luisa Macovei
Gospod predsednik, povzročanje fizične bolečine je v nasprotju s človekovim dostojanstvom. Šibanje je huda kršitev človekovih pravic. Je v nasprotju s pravico, da oseba ni žrtev mučenja, toda tudi v nasprotju s pravico, da se z osebo ne ravna ali se jo kaznuje nečloveško in ponižujoče.
V Maleziji je več kot 10.000 ljudi vsako leto žrtev te oblike telesne kazni. Poročila kažejo, da je bolečina tako huda, da žrtve pogosto izgubijo zavest. Prav tako kažejo, da so številni izmed zaporniškega osebja, ki izvršujejo kazen, pripravljeni sprejeti podkupnino, da bi prizanesli žrtvam. Tako imamo poleg hude kršitve človekovih pravic vladne uslužbence, ki storijo kaznivo dejanje, ko se okoristijo s trpljenjem ljudi.
Komisijo in Svet ter tudi malezijsko vlado pozivam, naj si prizadevajo za takojšen moratorij za šibanje, ki mu mora slediti zakonska prepoved. Pretepanje ljudi in bičanje ljudi v imenu vlade se mora končati.
Elena Băsescu
(RO) Gospod predsednik, zdi se mi obžalovanja vredno, da je v Maleziji šibanje doseglo tako velike razsežnosti in se še povečuje. Namesto da bi omejila to kaznovanje, ga malezijska vlada spodbuja.
Oblasti navajajo neutemeljene argumente, v skladu s katerimi je šibanje zakonito in ima precejšen učinek v smislu, da zmanjšuje število kaznivih dejanj. Poleg tega zaporniško osebje prejema finančne nagrade za šibanje zapornikov. Ocene potrjujejo, da so razmere zaskrbljujoče: več kot 6000 beguncev in 10.000 obsojencev je vsako leto žrtev tega kaznovanja. Menim, da je zelo pomembno, da imajo žrtve, ki niso iz Malezije, pravico do poštenega sojenja. Sedaj se jim odreka osnovne pravice, kot sta tolmačenje ali pravna pomoč.
Mitro Repo
(FI) Gospod predsednik, šibanje, ki ga odredi sodišče in pri katerem je oseba, ki je kaznovana, privezana na okvir in se po njenem hrbtu in zadnjici udarja s palico, je neetično in krši človekovo dostojanstvo. V Maleziji je to kaznovanje doseglo razsežnosti epidemije.
Država, ki meni, da je telesna kazen učinkovit način za preprečevanje kaznivih dejanj, ni pravna država, in EU ne sme nadaljevati z dodatnimi trgovinskimi koristmi za takšno državo. Takšne krute in nečloveške oblike kaznovanja je treba končati, v kateri koli državi se dogajajo.
S to resolucijo Parlament povsem upravičeno poziva malezijske oblasti, naj takoj odpravi telesno kaznovanje in mučenje v svojem pravnem sistemu in tudi v praksi.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Gospod predsednik, šibanje se v Maleziji izvaja od 19. stoletja, ko je Velika Britanija kolonizirala območje. Malezijska vlada je nedavno na seznam kaznivih dejanj, ki se kaznujejo s šibanjem, dodala še več kaznivih dejanj, ta kazen pa je zagrožena za 66 različnih kršitev. Zaporniki, obsojeni na kaznovanje s šibanjem, so pridržani v zaporu in sploh ne vedo, kdaj bo izvršena njihova kazen. Organizacija Amnesty International ocenjuje, da se vsako leto na kaznovanje s šibanjem obsodi približno 10.000 oseb in da je 60 % izmed obsojenih nezakonitih priseljencev, ki kazni zaradi jezikovne ovire niti ne razumejo. Državni organi ne vidijo nobene potrebe po spremembi zakona, saj se jim šibanje zdi učinkovit način za boj proti kaznivim dejanjem.
Evropska unija z Malezijo tesno sodeluje osem let. V finančni perspektivi za obdobje 2007-2013 je 17 milijonov EUR razporejenih za razvoj malezijskega gospodarstva. Zato je upravičeno našo partnerico pozvati, naj ratificira konvencijo OZN proti mučenju, in precej ostro obsoditi kaznovanje s šibanjem kot neskladno s stališčem Sveta OZN za človekove pravice.
Corina Creţu
(RO) Gospod predsednik, vsako leto se v Maleziji, kjer zakonodaja to kazen uradno določa za 66 kršitev, z bičanjem ali šibanjem kaznuje več kot 10.000 državljanov. Seznam teh kaznivih dejanj se je v zadnjih letih povečal, kar kaže zaskrbljujočo težnjo. Žrtve so domačini in tujci, pri čemer so slednji tudi žrtve številnih in hudih zlorab, vse od odsotnosti potrebnih informacij ali tolmača pa do kršitev strokovne etike s strani zdravnikov in neobstoječe pravne pomoči.
Tudi jaz evropske institucije pozivam, naj okrepijo svoja prizadevanja v zvezi z odpravo te kazni, ki jo mednarodno pravo enači z mučenjem, in naj izvajajo pritisk, da bi dosegle spoštovanje pravice do objektivnega in nepristranskega sojenja v Maleziji ter prenehanje slabega ravnanja z migranti in prosilci za azil.
Andris Piebalgs
član Komisije. - Gospod predsednik, Komisija obsoja uporabo telesne kazni. Je v nasprotju z mednarodnimi načeli in standardi človekovih pravic, kot so opredelili Združeni narodi. Ta načela so odražena tudi v smernicah Evropske unije za politiko EU do tretjih držav glede mučenja in drugega okrutnega, nehumanega in ponižujočega ravnanja ali kaznovanja.
Nedavno poročilo organizacije Amnesty International o kaznovanju s šibanjem v Maleziji je zaskrbljujoče. Vendar pa bi Komisija rada predlagala razširitev resolucije, da bi zajemala vse države, kjer še vedno prihaja do šibanja, ki ga odredi sodišče.
Evropska unija je skupaj z Združenimi narodi Maleziji redno zastavljala vprašanje o šibanju. Nekatere države članice so storile enako v okviru ratifikacije konvencije OZN proti mučenju in med rednim splošnim pregledom, ki ga izvaja Svet OZN za človekove pravice in ki je potekal februarja 2009.
Še prejšnji teden je bila Malezija na seminarju Združenih narodov ob dnevu človekovih pravic pozvana, naj ratificira več konvencij OZN, zlasti konvencijo OZN proti mučenju. V začetku leta 2010 je vodja misije EU enako vprašanje zastavil neposredno ministru za zunanje zadeve.
Gre za vprašanje, ki mu posvečamo veliko pozornosti. Evropska unija in Malezija bosta kmalu začeli pogajanja o sporazumu o partnerstvu in sodelovanju, ki bo vključeval določbe o človekovih pravicah. Ko bo ta sporazum začel veljati, bo zagotovil trdno uradno podlago za okrepljen in reden dialog z Malezijo o človekovih pravicah. V vmesnem času bomo to vprašanje še naprej zastavljali malezijskim oblastem.
Predsednik
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo ob koncu razprav.
