Razmere na območju Afriškega roga (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je stališče Sveta in Komisije glede razmer na območju Afriškega roga.
Alexandr Vondra
predsednik Sveta. - Gospod predsednik, ob tej pozni uri bi rad izrazil nekaj pripomb v zvezi s stališčem Sveta glede razmer na območju Afriškega roga.
Afriški rog je seveda zahtevna regija, ki zasluži našo posebno in večjo pozornost, saj pomembno vpliva na EU. EU budno spremlja razvoj dogodkov v tej regiji in se pripravlja na še večje sodelovanje z državami Afriškega roga.
Vem, da tudi Parlament stalno spremlja razvoj dogodkov. Obisk vaše delegacije konec lanskega leta v Eritreji in Etiopiji ter tudi v Džibutiju je bil pomemben. Seznanil sem se tudi s predlogom resolucije o Afriškem rogu, ki je bil delno izdelan v okviru tega obiska. Regiji in Evropejcem jasno prikazuje naraščajoče zavzemanje glede Afriškega roga v EU. V imenu Sveta pozdravljam sodelovanje Parlamenta pri naših prizadevanjih, da bi se spopadli z izzivi na območju Afriškega roga.
Na Afriškem rogu obstaja več virov napetosti. Opisal jih bom podrobneje. Svet meni, da so te napetosti pogosto tako ali drugače povezane znotraj regije. Zato Svet predvsem išče regionalne povezave med obstoječimi spori. Kakšne so te povezave med spori?
Najprej obstaja spor med Etiopijo in Eritrejo, ki lahko velja za enega glavnih vzrokov nestabilnosti v celotni regiji. To se odraža na naslednje načine: podpora nasprotujočih si bojujočih se frakcij v Somaliji; prizadevanja za destabilizacijo v drugih državah - naj zlasti omenim Ogaden, Oromo v Etiopiji; odraža se tudi v podpori oživitvi mirovnega procesa v Sudanu; Eritreja je začasno umaknila članstvo v Medvladnem organu za razvoj (IGAD).
In nenazadnje, spor v Somaliji je povzročil ene od najhujših humanitarnih razmer, s katerimi se danes soočamo v svetu. Naraščanje piratstva ob somalski obali je še ena huda posledica tega spora.
Naslednje resno vprašanje je tekmovanje za naravna bogastva, kot so voda in rudnine, na območju Afriškega roga. Ta pojav povečuje spore v zvezi z nomadskimi živinorejci na območjih, kjer živijo različne kulturne in etnične skupine. Zmanjšuje zanesljivost preskrbe s hrano in varnost ljudi na splošno, kar prispeva k sporu in migraciji.
Obstajajo tudi resne regionalne medsebojne odvisnosti. Naj jih nekaj omenim. Obstajajo mejni spori, kot sem že navedel: spori med Etiopijo in Eritrejo, Sudanom in Etiopijo ter Džibutijem in Eritrejo, ki se lahko štejejo za vir nestabilnosti v regiji. Poudaril bi tudi, da bi boljše regijsko sodelovanje prispevalo k zmanjšanju napetosti okoli nacionalnih mej.
Še ena medsebojna odvisnost je zanesljiva preskrba s hrano. Ta je v tej regiji seveda zelo zaskrbljujoča. Ponavljajoče se suše in tudi poplave imajo uničujoče posledice za prebivalstvo. Spet bi tu lahko regionalno sodelovanje omililo posledice teh naravnih dogodkov.
Kot veste, nekateri trdijo, da iz tega problema izvirajo spori v Darfurju, Somaliji in številnih drugih območjih na Afriškem rogu. Nisem prepričan, da to pojasnjuje vse, vendar verjamem, da je treba to vprašanje pravično in pregledno rešiti v vsaki posamezni državi in v regionalnem okviru.
Piratstvo je bilo najprej omejeno na majhen del somalske obale. Pretveza piratov je bila, da pobirajo davek na ribolov za ladjo v somalskih vodah. Kot gotovo dobro veste, se je ta dejavnost zelo razmahnila in zdaj sta ogroženi dostava humanitarne pomoči Somaliji in pomorska varnost v Adenskem zalivu in še precej širše, vključno z ladjami, ki plujejo ob obalah Kenije in Tanzanije.
Obstajajo še številne druge medsebojne odvisnosti, ki resno vplivajo na Evropo in države Afriškega roga, kot sta terorizem in migracije.
Kakšne ukrepe torej izvaja Evropska unija? Kakšno je torej naše sodelovanje ali vpletenost? Glavni politični instrument na voljo Svetu - ki ga imam danes tu čast zastopati - je politični dialog, ne samo s posameznimi državami, temveč tudi z drugimi regionalnimi zainteresiranimi stranmi, kot so Afriška unija, Medvladni organ za razvoj, Liga arabskih držav ter Združene države in Kitajska, kot pomembnimi državami.
Politični dialog je medsebojna zaveza iz Sporazuma iz Cotonouja med EU in vsako državo v tej regiji. Ta dialog vodijo predvsem vodje misij EU v zadevnih državah. To je za Svet zelo pomemben instrument, saj imamo prek njega neposreden stik z oblastmi teh držav. Omogoča nam, da slišimo njihovo mnenje in tudi da jasno razložimo svoje videnje in izrazimo svojo zaskrbljenost glede nekaterih vprašanj. To zlasti zadeva vprašanja vladanja in človekovih pravic. To so glavna vprašanja.
Poleg tega ima Svet instrumente Evropske varnostne in obrambne politike (EVOP). Od septembra 2008 Svet uporablja ta instrument za boj proti piratstvu ob somalski obali, najprej prek enote za usklajevanje EU NAVCO s sedežem v Bruslju in nato od decembra 2008 prek pomorske operacije, imenovane EU NAVFOR ali Atalanta.
Nazadnje, EU deluje prek finančnih instrumentov Evropske komisije, kot sta mirovna pomoč za Afriko in instrument za stabilnost. Nadaljnjo razlago bom prepustil komisarki Ferrero-Waldner, saj je to odgovornost Komisije.
Seveda Svet, skupaj z Evropsko komisijo, stalno išče načine za povečanje učinkovitosti in prepoznavnosti delovanja EU. Veselim se vaših predlogov in priporočil glede tega vprašanja.
Benita Ferrero-Waldner
članica Komisije. - Gospod predsednik, v zadnjih letih je Komisija že pozivala, naj Evropska unija posveti večjo pozornost razmeram na Afriškem rogu. Danes v tej razpravi nadomeščam kolega Louisa Michela, ki žal ne more biti tu; te zadeve se lotevam z velikim zanimanjem, tako zaradi nje same, kot zato, ker ima neposredni vpliv na Evropo - na primer to, da moramo mobilizirati naše mornarice za spopad s piratstvom, in to je samo eden od nedavnih primerov.
Zato torej zelo toplo pozdravljamo pobudo parlamentarne delegacije, ki je obiskala regijo, ter njeno zadevno poročilo in osnutek resolucije, ki jo načeloma tudi podpiramo.
Notranjih razmer v posameznih državah Roga ni mogoče razumeti ločeno od regionalne dinamike. Še naprej moramo spodbujati globalni pristop na podlagi gospodarskega razvoja, vladanja in varnosti, če želimo pospešiti regionalno stabilnost, spoštovanje bistvenih in temeljnih prvin Cotonouja ter boj proti revščini.
Naj najprej komentiram razmere v posameznih državah, preden zaključim s pripombami glede regionalne strategije za Rog.
Najprej bi rada spregovorila o Etiopiji/Eritreji. Etiopija ima strateško gospodarsko in politično mesto v regiji. Komisija stalno podpira Etiopijo s svojimi prizadevanji za omilitev revščine, pri čemer je bil dosežen pomemben napredek.
Šibka regionalna varnost in napetosti med skupnostmi slabo vplivajo na notranje razmere v državi, zlasti v Ogadenu, kjer je dostop do prebivalstva še vedno omejen. Komisija bo tudi še naprej spremljala stanje človekovih pravic in proces demokratizacije. Glede na okoliščine splošnih volitev leta 2005 bo Komisija pozorno spremljala pripravo in izvajanje volitev leta 2010, zlasti v okviru nedavno sprejete zakonodaje o nevladnih organizacijah in ponovne aretacije vodje opozicije, gospe Birtukan Medeksa.
Notranje razmere v Eritreji delno opredeljuje slepa ulica v mejnem sporu z Etiopijo. Komisija je še naprej resno zaskrbljena zaradi kršitev človekovih pravic ter negotovih socialnih in gospodarskih razmer. Menimo, da obstaja močan argument za nadaljevanje programa sodelovanja s ciljem izboljšanja življenjskih razmer prebivalstva. Politični dialog, ki se je začel leta 2008, je dobra platforma za trajno sodelovanje z eritrejskimi oblastmi. Bodimo jasni: kot rezultat tega procesa v Eritreji pričakujemo nekaj pozitivnih in otipljivih korakov.
Kot je navedeno v vašem osnutku resolucije, virtualna razmejitev med Etiopijo in Eritrejo - ki jo opravi komisija za mejo - ne bo pripeljala do dokončne razrešitve problema, če je ne spremlja dialog s ciljem normalizirati odnose med državama.
Nedavni spor med Eritrejo in Džibutijem je treba videti v širšem regionalnem okviru in globalno rešitev zanj je treba iskati prek lokalnih in regionalnih akterjev. Še naprej bomo podpirali take procese.
Zdaj, ko se etiopske enote umikajo iz Somalije, bo sodelovanje obeh, Etiopije in Eritreje, v somalskem mirovnem procesu bistveno za njegov uspeh.
Glede razmer v Sudanu se v celoti strinjam z analizo Parlamenta. Leto 2009 je res odločilno za prihodnost te države. Trdovratnost nasilja v Darfurju in težave z dokončanjem izvajanja splošnega mirovnega sporazuma (CPA) med severom in jugom lahko destabilizirajo državo in prizadenejo vso regijo. Zato moramo z oblastmi v Kartumu vzdrževati poglobljen dialog in nanje izvajati močan pritisk, da bi z nami polno sodelovale tako glede CPA kot glede Darfurja in njunih procesov. Te oblasti in druge sudanske zainteresirane strani še predobro poznajo svoje odgovornosti in kaj morajo zagotoviti.
V Darfurju se morajo prenehati vojaške operacije in nasilje, politični proces pa se mora v celoti obnoviti. UNAMID je treba namestiti v predvidenem času. Sudanske oblasti morajo spoštovati svoje obveznosti kar zadeva omogočanje humanitarne pomoči in dejavnosti v zvezi s človekovimi pravicami. Za CPA je odločilno, da kartumska in južnosudanska vlada zgladita nesoglasja glede bistvenih vprašanj, kot so delitev naftnih prihodkov, določitev meje ter zakonodaja o varnostnih in političnih zadevah. Če tega ne storita, se lahko načrtovane volitve leta 2009 sprevržejo v ponovno nasilje in konflikt.
V Somaliji je mirovni proces v odločilni fazi. Odstop predsednika Jusufa in umik etiopske vojske predstavljata novo obdobje negotovosti in nevarnosti. Vendar ponujata tudi priložnost za sprožitev vključujočega političnega procesa. Na politični strani Evropska unija nadaljuje svoje dejavnosti v podporo džibutskemu procesu, kar bi moralo pripeljati k večji vključenosti z izvolitvijo novega predsednika in oblikovanjem vlade narodne enotnosti z razširjenim parlamentom. Za džibutski proces ni načrta B. Brez mednarodne in regionalne podpore, ki bo spodbujala oblikovanje ugodnih razmer za izvajanje sporazuma, bo imel ta malo možnosti za uspeh.
Kar zadeva varnost, Komisija ostaja zavezana podpori vzpostavitvi sistema za zanesljivo upravljanje varnostnega sektorja. Kakšna koli že bo narava mednarodne sile (stabilizacijska sila z mandatom ZN, mirovna misija ZN ali samo okrepljen AMISOM), osredotočiti se bo morala na podporo izvajanju Sporazuma iz Džibutija. Komisija je pozitivno odgovorila na zahtevo po nadaljnji finančni pomoči krepitvi AMISOM.
Nazadnje, glede Afriškega roga na splošno zelo cenim podporo Parlamenta pobudi Komisije v zvezi s Afriškim rogom. Ta pobuda temelji na strategiji glede Roga iz leta 2006, ki je bila sprejeta v prepričanju, da je zagonetke v regiji mogoče reševati samo globalno. V tem duhu Komisija podpira vaš predlog, da se imenuje posebni predstavnik za Rog.
Z IGAD, ki podpira pobudo glede Afriškega roga in ki igra ključno vlogo pri njenem izvajanju, vzpostavljamo dobre delovne odnose. V bližnji prihodnosti je predvideno drugo skupno strokovno srečanje glede vode, energije in prometa, na katerem bi lahko razvili konkretne projekte, ki bi jih lahko predstavili na morebitni konferenci donatorjev.
Udeležba Eritreje, ki ima ključno vlogo v regionalni dinamiki, je bistvena za uspeh strategije glede Afriškega roga. Stiki komisarja Michela z voditelji držav in vlad v regiji, vključno s predsednikom Isaiasom, so omogočili priložnost v tem pogledu in nov izvršilni sekretar IGAD sodeluje z eritrejskimi oblastmi, tudi glede reforme in revitalizacije IGAD.
Gospod predsednik, bila sem nekoliko dolga, toda če želiš pri toliko državah kaj povedati, moraš reči vsaj nekaj besed o njih.
Predsednik
Za uvod velja posebno pravilo in tu ni omejitev.
Filip Kaczmarek
v imenu skupine PPE-DE. - (PL) Gospod predsednik, komisarka, predsednik Sveta, lepa hvala za mnenje Sveta in Komisije o Afriškem rogu. Pomen te regije presega zgolj zemljepisne meje. Tamkajšnji spori in strukturni problemi so združeni z negativnimi pojavi v drugih afriških regijah. Bil sem član delegacije Evropskega parlamenta na nedavnem obisku in sam sem se lahko prepričal, kako so tamkajšnji problemi zapleteni, vsestranski in med seboj povezani in zakaj mora biti naš odgovor celovit.
V osnutku resolucije smo se osredotočili na tri temeljna, toda precej široka vprašanja: varnost v regiji, zanesljivost preskrbe s hrano ter človekove pravice, demokracija in dobro vladanje. Od mojega obiska naprej ne dvomim, da je temeljni pogoj za izboljšanje razmer dobra volja in dialog med regionalnimi voditelji.
Politika Evropske unije, ki podpira regionalne institucije na Afriškem rogu, je pravilna, toda brez aktivne udeležbe ključnih akterjev bo ta politika ostala neučinkovita. Nekatere države v regiji uporabljajo slabo taktiko, na primer, ne moreš enega soseda pozivati k dialogu, hkrati pa zavračati dialog z drugim. Ta praksa ni logična in praktično onemogoča diplomatski uspeh. Tamkajšnji politični voditelji morajo sprejeti dejstvo, da je izvajanje oblasti povezano z odgovornostjo.
Kar pričakujemo od voditeljev na Afriškem rogu ni povezano z nekaterimi specifično lokalnimi, evropskimi vrednotami. Kar pričakujemo je minimalno sprejemanje univerzalnih vrednot. Prepričani smo tudi, da temeljne pravice in svoboščine pripadajo vsakomur. Nobena država v razvoju v sodobnem svetu ne more dobro delovati, če zavrača temeljne, univerzalne vrednote. Njihovo sprejetje torej ni zgolj lepa gesta v odnosu do Evropske unije, temveč dejanje, ki bo koristilo njihovim lastnim interesom. Koncepti razvoja so lahko različni, toda vrednote se ne spreminjajo, in radi bi, da bi te vrednote - skupne in univerzalne - postale vsakdanji kruh na Afriškem rogu.
Ana Maria Gomes
v imenu skupine PSE. - (PT) Svet in Komisija morata potegniti zaključke iz dejstva, da po mnenju tega Parlamenta vlade držav Afriškega roga ne ravnajo v skladu s svojimi obveznostmi iz člena 9 Sporazuma iz Cotonouja. Človekove pravice, demokracija in dobro vladanje so prazne besede. To je popolnoma jasno vsakemu, ki si ne zatiska oči.
Na primer v Etiopiji, kjer je sedež Afriške unije, ljudi zatirajo pod krinko retorike, ki donatorjem lepo zveni, toda ni zato nič manj kruta in nesramna.
Opisala bom dva nedavna dogodka...
29. avgusta je bila gospa Birtukan Medeksa, vodja parlamentarne stranke, spet aretirana in obsojena na doživljenjsko zaporno kazen, ker ni hotela javno izjaviti, da je prosila za pomilostitev, s pomočjo katere jo je vlada Melesa Zenawija osvobodila leta 2007, skupaj s številnimi drugimi političnimi voditelji opozicije, zaprtimi od volitev leta 2005.
Drugič: etiopski parlament je sprejel tako imenovani zakon o nevladnih organizacijah, ki v praksi kriminalizira vso dejavnost neodvisnih nevladnih organizacij.
V Etiopiji ne prihaja do nobenega premika k demokraciji, komisarka, in bila bi vam hvaležna, če bi to povedali svojemu kolegu Louisu Michelu.
V Eritreji je maščevanje vlade komur koli, ki poskuša uveljavljati najosnovnejše človekove pravice, še bolj brezsramno.
Kar zadeva Somalijo, kjer trenutno vladajo najhujše razmere na vsem Afriškem rogu, ima mednarodna skupnost, vključno z Evropsko unijo, kriminalno pomanjkanje interesa za usodo ljudi v državi, kjer že desetletja ni javnega reda in miru in kjer so lahko etiopske enote zasedle ozemlje in nekaznovano izvrševale zločine ter kjer cveti piratstvo in teroristične skupine.
Pomorska misija EU ne bo rešila ničesar, če bodo Evropska unija, Združene države, ZN in Afriška unija še naprej ignorirali vzroke za piratstvo, ki so na kopnem in ne na morju in se je treba z njimi spopasti na kopnem.
Regija ne bo doživela stabilnosti ali napredka brez rešitve tragičnih sporov, ki še naprej uničujejo Sudan, zlasti na jugu in v Darfurju, pri čemer je treba besede mednarodne skupnosti, vključno z Evropsko unijo, pretvoriti v odločna dejanja za zaščito civilnih prebivalcev, ki so tarča napadov, in za prekinitev nekaznovanja zločincev.
V tem smislu bo morebitna potrditev pregona predsednika Omarja Baširja s strani Mednarodnega kazenskega sodišča preskus verodostojnosti in učinkovitosti tako Evropske unije kot Afriške unije.
Johan Van Hecke
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, Afriški rog je grozljiva regija, kjer notranji in regionalni spori stalno spodkopavajo mir in varnost. Ustvarjajo humanitarne katastrofe in paralizirajo razvoj te strateško pomembne regije.
Vsaka vojna, vsak konflikt še poudarja krhkost držav. Bistvo večine teh sporov je pomanjkanje vodstva in demokratičnih vlad, kar je pravilno navedeno v poročilu delegacije EP.
Ta regija potrebuje domačo demokratizacijo, spoštovanje pravne države in mednarodnega prava ter predvsem narodno spravo. Glede Somalije bi rad poudaril, da odstop nekdanjega predsednika Jusufa in umik etiopskih sil ustvarjata veliko priložnost. Prišel je čas, da se v Somaliji poberejo in pripeljejo mir v državo.
Somalski parlament je odločilen dejavnik za vzpostavitev zaupanja in lahko doseže, da postane mirovni proces vsesplošen. Poleg tega je nujno, da EU podpre obnovitev in okrepitev mirovne sile Afriške unije. Ta sila potrebuje spodoben mandat ZN. Če se to ne bo zgodilo, se bodo ugandske in burundske sile umaknile iz Mogadiša in za seboj pustile varnostno vrzel.
Povsem se strinjam s komisarko Ferrero-Waldner. V Somaliji je zdaj zagon v smeri sprememb, ki ga je treba izkoristiti. Treba je vzpostaviti oblast in napolniti varnostno vrzel. Sicer se bo vrnil brezdržavni kaos, znan kot Somalija.
Mikel Irujo Amezaga
v imenu skupine Verts/ALE. - (ES) Gospod predsednik, Afriški rog je trenutno pravi sod smodnika, ne samo zaradi razmer popolne nestabilnosti v Somaliji in Sudanu, temveč tudi v treh državah, ki smo jih imeli gospod Kaczmarek, gospod Hutchinson in jaz čast obiskati.
Trem državam, na katere je bil omejen obisk delegacije - Eritreja, Džibuti in Etiopija -, je skupna revščina in s tem zelo nizek standard človekovih pravic. Kar zadeva revščino, je glede na podatke, ki jih je dobila naša delegacija, etiopska vlada priznala, da šest in pol milijona ljudi že trpi zaradi lakote. Združeni narodi ocenjujejo, da je takih ljudi prek dvanajst milijonov. Soočamo se torej s humanitarno krizo, o kateri mediji ne poročajo, zaradi drugih obstoječih mednarodnih kriz, čeprav je res pretresljiva.
Tudi stanje človekovih pravic si zasluži našo pozornost zaradi obstoja političnih zapornikov - in to je pravi izraz zanje: politični zaporniki - v vseh treh državah.
Mejni spor med Eritrejo in Etiopijo je popolnoma absurden, kot tudi vpletenost več kot 200 000 vojakov v tem sporu. Ne morem končati, ne da bi čestital komisarju Michelu za njegovo ukrepanje na tem območju in za začetek političnega dialoga. Ta dialog se mora nadaljevati, razjasniti pa je treba tudi, da bomo zelo odločni: odločni pri opredelitvi človekovih pravic in odločni v boju proti zločinom, ki so storjeni s sprejemanjem zakonov v zvezi z nevladnimi organizacijami. Zavedati se moramo, da s tem političnim dialogom dokazujemo, da Evropska unija uživa visok ugled na mednarodni ravni.
Tobias Pflüger
Gospod predsednik, Afriški rog se je nedavno vrnil v središče pozornosti EU. Navsezadnje je evropska bojna misija Atalanta tam nameščena že od božiča. S pošiljanjem te misije je EU zagrešila isto napako kot NATO, Združene države, Rusija in drugi na tem območju, ki se površinsko lotevajo problemov z vojaškimi sredstvi, z vojskovanjem. Dejansko je gospod Kouchner pozdravil priložnost za ukrepanje, 10 let po Saint-Maloju, s spopadom na morju ob obali Somalije. Pravi vzroki problema so nepravična razdelitev virov, na primer zaradi izkoriščanja staleža rib, tudi s plovili z vlečnimi mrežami iz Evropske unije. Somalija je ena od držav, katerih praktično neobstoječo vlado Zahod podpira z vsemi možnimi sredstvi.
Etiopske okupatorske sile so zdaj zapustile Somalijo, toda od invazije teh sil je življenje izgubilo več kot 16 000 ljudi. Posle z državami Afriškega roga ilustrira primer Džibutija, ki ima diktatorski režim, pa vendar imajo vse mogoče zahodne države tam vojaške baze. Ljudem v regiji je treba zagotoviti pomoč - ne z vojskovanjem, ki služi samo za zavarovanje zahodnih trgovskih poti, temveč na primer v obliki humanitarne pomoči.
Karl von Wogau
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, Somalija je propadla država, z vsemi grozotami, do katerih pri tem pride. Odlično ste razložili, kaj je treba storiti, in tudi moja prijateljica gospa Gomes je to povedala zelo jasno.
Piratstvo je samo en - čeprav pomemben - del tega problema, saj je piratstvo zelo zakoreninjeno v regiji. Drugi vidik je zaščita morskih poti EU, kar je v lastnem interesu Evropske unije in njenih državljanov.
Zato imamo operacijo Atalanta, ki je prva pomorska operacija v okviru EVOP. Generalni štab operacije je v Združenem kraljestvu, kar je tudi novost, vodi pa ga britanski pomorski oficir kontraadmiral Jones.
Prva naloga te operacije je zavarovati pomoč v hrani in poskrbeti za to, da lahko ta pomoč dejansko doseže Somalijo, druga pa je boj proti piratstvu in ustrezno ukrepanje.
Pogovarjali smo se z generalnim štabom operacije v Northwoodu, kjer so pojasnili, da pogrešajo nekaj stvari, kot so tankerji in izvidniška letala - s človeško posadko ali brez - ter helikopterji, saj je treba opazovati zelo veliko območje. Vsi moramo biti skupaj zainteresirani za uspešno operacijo Atalanta. To je potrebno tako za zaščito naših pomorskih poti kot za prispevanje - čeprav morda samo majhno - k razrešitvi problema propadle države Somalije.
Corina Creţu
(RO) Najprej bi rada čestitala kolegom poslancem za to raziskovalno misijo v eni najbolj nevarnih regij na svetu in gotovo eni najbolj prikrajšanih.
Mislim tudi, da je Afriški rog verjetno najrevnejša regija na svetu. V Etiopiji je katastrofa zaradi suše v zadnjih letih. To je država, v kateri milijoni ljudi trpijo lakoto tudi v letih, ko je letina obilna.
Tudi Sudan in še posebej Darfur sta tragični območji na svetovnem zemljevidu zaradi humanitarne katastrofe, ki jo številni strokovnjaki opisujejo kot popoln genocid zaradi pokola več kot dveh milijonov ljudi, štiri milijone pa je beguncev iz državljanske vojne.
Somalija, Eritreja in Džibuti so tri od najrevnejših držav, v katerih so konflikti stalna realnost, kot ste ravnokar poudarili, komisarka in moji kolegi poslanci pred menoj.
Stalna nestabilnost v regiji je eden od vzrokov za probleme, s katerimi se sooča Afriški rog v procesu gospodarskega, socialnega in političnega razvoja. Uspeh mirovnega procesa v regiji je tesno povezan z udeležbo regionalnih in afriških struktur, kot sta Medvladni organ za razvoj ali Afriška unija.
Evropska unija mora podpirati utrjevanje teh organizacij, skupaj s povečanjem njihove sposobnosti, da preprečujejo in rešujejo spore. Boljše regionalno povezovanje bi omogočilo tudi bolj odprt dialog med državami Afriškega roga o zadevah v skupnem interesu, kot so migracija, nezakonito trgovanje z orožjem, energija ali naravni viri, in bi predstavljalo osnovo za dialog o spornih temah.
Evropska unija se mora seveda vplesti v večji meri, ko gre za kršitve človekovih pravic. V skladu s Sporazumom iz Cotonouja morajo te države doseči dogovor z Evropsko unijo glede spoštovanja pravne države, človekovih pravic in demokratičnih načel.
Olle Schmidt
(SV) Gospod predsednik, komisarka, gospod predsednik Sveta, zjutraj v nedeljo 23. septembra 2001 so državne oblasti odpeljale švedskega državljana Dawita Isaaka z njegovega doma v Eritreji. Zaprli so ga brez sojenja in po več kot sedmih letih še vedno ni bil uradno obtožen. Njegov zločin naj bi bil, da je "poročal o neodvisnih novicah". V tej resoluciji je Dawit Isaak prvič neposredno omenjen. To bi moralo povečati pritisk na Eritrejo.
Nesprejemljivo je, da je državljan EU, švedski novinar, že leta v zaporu in da ga trpinči podli režim, kot je tisti v Asmari, režim, ki prejema pomoč EU, pomoč, ki se je povrh vsega še znatno povečala. Zdaj je čas, komisarka, da evropska unija ukrepa in postavi pogoje za to pomoč. Čas za tiho diplomacijo je minil. Dovolj je dovolj. EU ne bo sprejela teptanja temeljnih človekovih pravic, ubijanja ali zapiranja novinarjev in kritikov režima, medtem ko je prebivalstvo zatirano in strada.
Evropski parlament danes zahteva takojšno izpustitev Dawita Isaaka in drugih novinarjev, zaprtih v Eritreji. To je odločen korak v pravi smeri. Zdaj morata Komisija in Svet tem besedam tudi dati moč Torej je skrajni čas, da se EU začne pogajati in uvede sankcije.
Eva-Britt Svensson
(SV) Gospod predsednik, tako kot moj kolega poslanec iz Skupine zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo, bi rada poudarila vprašanje osvoboditve Dawita Isaaka. Švedski državljan Dawit Isaak je že sedem let brez sojenja zaprt v celici pod strašno diktaturo. Zadovoljna sem, da smo v resolucijo o Afriškem rogu vključili besedilo o njegovi takojšnji izpustitvi. Zahtevamo takojšnjo izpustitev Dawita Isaaka in drugih zaprtih novinarjev. Nobenega sojenja, in kaj so zakrivili? Prizadevali so si za demokracijo in za svobodo govora.
Bodoča pomoč EU Eritreji mora biti povezana z jasnimi zahtevami po izpustitvi Dawita Isaaka in drugih novinarjev. Danes potrebujemo pogojeno pomoč, skupaj s sankcijami, zamrznitvijo eritrejskih sredstev v Evropi in poročanjem o teh kršitvah mednarodnega prava Meddržavnemu sodišču. Rečeno je bilo, da Švedska vlada deluje s pomočjo tihe diplomacije, toda po sedmih letih se ni zgodilo še nič. Zdaj je čas za ukrepanje.
Charles Tannock
Gospod predsednik, Afriški rog je bolj ali manj popolna katastrofa. Regijo so opustošila desetletja vojn, lakote, poslabšanja okolja, korupcije, slabega upravljanja in političnega zatiranja. Samoumevno je, da so kršene človekove pravice. Civilna družba je šibka. Zaskrbljujoče je, da se lahko razmere hitro še poslabšajo. Še vedno je verjetno, da lahko napetosti med Etiopijo in Eritrejo zaradi spornega ozemlja vzplamenijo kadar koli. Propadla država Somalija je še vedno zastrupljena s plemenskim nasiljem in islamskim ekstremizmom, kar se bo še poslabšalo zdaj, ko Etiopija umika svoje enote in ko je odstopil zadnji predsednik.
Razpravljali smo tudi o epidemiji piratstva ob somalski obali. EU je seveda vedno v skušnjavi, da predlaga vojaško akcijo kot zdravilo za vse bolezni, ki naj bi odpravila kaos na Afriškem rogu. Pretekle izkušnje kažejo, da bi bila to strašna napaka. Predsednik Bill Clinton je poslal enote ZDA, da bi ukrotil Somalijo, toda tudi to je bila katastrofa.
Po mojem mnenju je oaza optimizma pokrajina Somaliland, ki je bila nekoč britanski protektorat. Leta 1960 je bila pridružena Somalski republiki po tem, ko se je po neumnem prostovoljno odrekla kratkemu obdobju neodvisnosti, vendar se je spet odcepila v času kaosa, ki je sledil smrti Siada Barreja leta 1991. Vse od takrat je Somaliland edina kohezivna in funkcionalna oblika politične ureditve v Somaliji. Prebivalci Somalilanda imajo korist od razmeroma prijazne vlade in naprednih institucij. Imajo tudi simbole državnosti, kot sta lastna valuta in zastava.
Osebno menim - in zdaj ne govorim v imenu svoje stranke ali politične skupine -, da je morda čas, da mednarodna skupnost pod vodstvom Afriške unije začne resneje obravnavati zahtevo Somalilanda po neodvisnosti. Neodvisni Somaliland s podporo Zahoda bi bil lahko sila za stabilnost in napredek v sicer brezupni in kaotični regiji. Gotovo bi lahko ljudje v Somalilandu upravičeno vprašali, zakaj tu v EU tako nasprotujemo priznanju njihove de facto države, neodvisnost Kosova pa smo priznali tako hitro.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Evropska unija ima resnično dobre razloge za zaskrbljenost zaradi razmer v Somaliji, kjer je praktično prišlo do vladne praznine, ki jo lahko po vsej verjetnosti napolni somalska islamska milica. Poleg umika tri tisoč etiopskih vojakov bi se lahko umaknile tudi misije pod okriljem Afriške unije, če v naslednjem obdobju ne prejmejo dodatne podpore.
Evropske misije, ki nadzoruje vode v regiji, ne morem opisati drugače, kot odmeven uspeh, vendar ta naloga zajema zgolj zdravljenje posledic "bolezni" in ne same bolezni. Somalija mora imeti vlado, ki bo sposobna biti partner v dialogu z mednarodnimi institucijami, Evropsko unijo in vsemi drugimi državami, ki so pripravljene prevzeti aktivno vlogo pri vzpostavljanju stabilnosti v tej regiji.
Alexandru Nazare
(RO) Evropska unija ima glede Somalije in Afriškega roga številne odgovornosti. Zaradi nestabilnosti, brezvladja in pomanjkanja varnosti je postala ta regija vir skrbi na številnih področjih.
Predvsem nezaslišan porast piratskih napadov s strani skupin, ki jim zatočišče dajejo somalske enote, vpliva na trgovske poti v regiji, ki so bistvenega pomena za evropsko in svetovno trgovino. Zaskrbljeni smo, ko vidimo, da te skupine postajajo vedno bolj tehnološko napredne in zmožne napadati ladje, ki se nahajajo vedno dlje od obale.
Za tako stanje so očitno krive obupne razmere v Somaliji, bolj natančno odsotnost centralne vlade, ki bi bila sposobna obvladovati svoje teritorialne vode. Vseeno pa je tudi mednarodna skupnost odgovorna za te dogodke. Ne glede na to, na katerem morju se dogaja in v katerih varnih pristanih imajo zatočišče storilci, je piratstvo kršenje pisanih in nepisanih zakonov katere koli države in posredovanje proti temu je upravičeno ne glede na, od kod prihaja.
Možnosti, da bi Evropska unija in mednarodna skupnost spremenili stvarnost v Somaliji, so zelo majhne. Vseeno pa je ukvarjanje z eno od posledic, piratstvom, precej bolj v naši domeni.
Alexandr Vondra
predsednik Sveta. - Gospod predsednik, najprej mi dovolite, da odgovorim na dve pripombi, nato pa bom potegnil nekaj zaključkov. Olle Schmidt in Eva-Britt Svensson sta povprašala po novinarju Dawitu Isaaku: da, poskušamo narediti nekaj v Eritreji, da bi ga osvobodili.
Anna-Maria Gomes je spraševala o nedavni aretaciji opozicijske aktivistke gospe Birtukan. Svet se gotovo zaveda tega primera, do katerega je prišlo med nemiri po volitvah leta 2005, ko je bila aretirana skupaj z drugimi opozicijskimi aktivisti, nato pa je bila leta 2007 pomiloščena. Konec leta je bila ponovno aretirana. Od takrat EU pozorno spremlja primer in Svet je pripravljen narediti ustrezne korake, če bo potrebno.
Nato bi rad navedel pet zaključnih pripomb. Najprej naj povem, da resnično cenimo prispevek delegacij, ki so potovale v regijo, zlasti gospoda Hutchinsona, gospoda Kaczmareka in gospoda Iruja Amezaga.
Prvič, mislim, da vam lahko zagotovim, da bo v času češkega predsedstva zagotovljena kontinuiteta. Zato gotovo ne bomo popolnoma preoblikovali strategije EU v zvezi z Afriškim rogom. Politiko, ki jo je vzpostavil naš predhodnik, bomo poskušali voditi na najboljši možni način.
Ena najpomembnejših nalog bo omejevanje piratstva in v tem okviru zelo cenimo prizadevanje francoskega predsedstva, ki mu je uspel težak začetek z namestitvijo prve pomorske misije EU. Češka gotovo ni močna pomorska sila, zato cenimo veliko angažiranost EU.
Moja druga pripomba je, da je kratkoročna operacija Atalanta že preprečila več piratskih napadov in prijeti so bili številni pirati, tako da je po enem mesecu od namestitve učinkovitost operacije že postala očitna. Atalanta je kratkoročni ukrep za brzdanje piratstva. Vseeno je to bil potreben kratkoročni ukrep.
Tretja zadeva je ta, da Svet v iskanju dolgotrajne rešitve v Somaliji v celoti podpira džibutski proces v okviru začasne zvezne vlade in Zveze za ponovno osvoboditev Somalije, in za ta proces ni načrta B.
Etiopija se je začela umikati iz Somalije; to je pomemben korak pri izvajanju džibutskega procesa. Obstaja zaskrbljenost, da bo ob odhodu Etiopije prišlo do varnostne vrzeli; zato EU še naprej znatno podpira misijo Afriške unije v Somaliji, AMISOM. Za obdobje od decembra 2008 do maja 2009 je bilo dodeljenih 20 milijonov EUR.
Moja četrta pripomba se nanaša na neposredne stike: predvidevamo obnovitev političnega dialoga z Medvladnim organom za razvoj na ministrski ravni. Organ za razvoj je dokazal svoje zmožnosti ob udeležbi v sudanskih mirovnih pogajanjih, ki so pripeljala do podpisa splošnega mirovnega sporazuma leta 2005. Tako lahko Organ postane ključni partner EU pri vzpostavljanju miru in stabilnosti v Somaliji.
Nazadnje bi vas rad v zvezi z večjo angažiranostjo obvestil, da se bo v času našega predsedovanja začela revizija strategije Komisije glede Afriškega roga, kar ni v nasprotju z mojimi besedami o kontinuiteti.
Benita Ferrero-Waldner
članica Komisije. - Gospod predsednik, imam nekaj pripomb k tej kratki, vendar pomembni razpravi. Najprej glede Somalije - z velikim zanimanjem sem poslušala vse vaše pripombe in predloge in opogumlja me to, da se strinjamo ne samo glede ocene razmer, temveč tudi glede ukrepov, ki jih je treba sprejeti. Potrebujemo podporo celotne mednarodne skupnosti, vključno z novo ameriško administracijo in tudi ključnimi akterji islamskega sveta, za trajno, politično rešitev v Somaliji in za končno prenehanje neopisljivega trpljenja prebivalcev. Pri tem bo Komisija zagotovila polno politično in tudi močno finančno podporo džibutskemu procesu.
Strinjam se z Ano Mario Gomes, da imajo države Afriškega roga hude probleme glede človekovih pravic in dobrega vladanja - tudi številni drugi kolegi so to povedali. Zelo nas skrbijo ti strašni izzivi. Vseeno menimo, da bi bilo težko dati vsesplošno sodbo v zvezi s členom 9 Sporazuma iz Cotonouja. Trdno moramo stati za človekovimi pravicami in dobrim vladanjem ob polni uporabi instrumentov politike, ki so nam na voljo, vključno s političnim dialogom z jasnimi merili.
Glede pomoči v hrani in zanesljive preskrbe s hrano - to je ena od prednostnih nalog v resoluciji Evropskega parlamenta. V tem okviru bi rada poudarila, da so zdaj poleg sredstev EDF na voljo tudi sredstva v okviru tako imenovanega instrumenta za hrano, in sicer 100 milijonov EUR od leta 2009 do leta 2011.
Nazadnje se tudi popolnoma zavedamo položaja švedskega državljana Dawita Isaaka, ki je še vedno zaprt v Eritreji. Moj kolega Louis Michel je o tem primeru govoril s predsednikom Isaiasom na svojem zadnjem obisku junija 2008 in v tej zadevi še naprej poteka tiha diplomacija. Lahko vam zagotovim, da ostajamo zavezani prizadevanju za izboljšanje stanja človekovih pravic v Eritreji, zato imamo to zelo v mislih.
Predsednik
Prejel sem osnutek resolucije, predložen v skladu s členom 103(2) Poslovnika.
Razprava se je zaključila.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 15. januarja 2009.
