Sport og uddannelse (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Pál Schmitt for Kultur- og Uddannelsesudvalget om sportens rolle i forhold til uddannelse.
Pál Schmitt  
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne takke for de mange bemærkninger og forslag til forbedringer, jeg har modtaget til min betænkning. Mit formål var at tale om en styrkelse af skoleidrættens og sportens rolle i forhold til uddannelse.
Næsten en fjerdedel af børnene i EU er overvægtige, og 50 % af dem deltager kun i sportsaktiviteter i forbindelse med skolernes idrætstimer, mens antallet af idrætstimer er støt faldende. Som følge af denne farlige proces spredes sukkersyge, højt blodtryk, hjerte- og nervesygdomme samt ryg- og karsygdommen over hele Europa, hvilket fremover vil øge de enkelte medlemsstaters sundhedsudgifter ganske betydeligt.
Vi kan ikke tillade os at kompensere for den inaktive livsstil og den stillesiddende hverdag, som er typisk for de unge europæere, ved at negligere et enkelt, men effektivt redskab som idrætstimerne. Som tidligere OL-deltager, praktiserende sportsleder og naturligvis medlem af Europa-Parlamentet er det min pligt og mit ansvar at finde en måde, hvorpå EU kan yde sit bidrag i kampen mod fedme hos skoleelever ved at støtte en sund og aktiv livsstil, styrke sundheden hos Europas unge og uddanne gennem sport.
Jeg vil gerne lykønske medlemsstaternes ledere med deres kloge beslutning om ikke at glemme sporten på det seneste Lissabontopmøde samt om at give EU initiativretten i sport efter godkendelse af reformtraktaten. Kommissionen har udarbejdet talrige programmer til fremme af en sund livsstil og sund ernæring, men disse programmer koordineres ikke i tilstrækkelig høj grad. Sportseksperter, idrætslærere og trænere skal spille en større rolle og respekteres for deres gennemførelse.
Det skal siges, at den hvidbog om sport, som Kommissionen offentliggjorde i juli, samt den tilhørende handlingsplan er et skridt i den rigtige retning. Vi regner også med Kommissionens støtte til at fremme den forskning, der er vigtig for sportseksperter, samt til indsamling af statistiske oplysninger vedrørende elevernes sportsaktiviteter og deres fysiske tilstand.
Jeg finder det vigtigt, at vi med livslang læring og inden for rammerne af Bolognaprocessen kan fremme mobilitet og fortsat uddannelse af trænere og idrætslærere, at vi kan foretage en gensidig anerkendelse af deres kvalifikationsbeviser, og at vi kan fremme et mere effektivt samarbejde blandt organisationer af sportseksperter.
Ud over den fysiske aktivitet udvikler skoleidræt vigtige kvaliteter som udholdenhed, holdånd, viljestyrke og fair play, som de unge mennesker kan få gavn af resten af deres liv. I medlemsstaterne er skolernes sportsfaciliteter og gymnastiksale ofte meget forsømte, dårligt vedligeholdte og lurvede. Et andet stort problem er manglen på kvalificerede idrætslærere, dvs. den desorganiserede professionelle videreuddannelse og det faktum, at idrætspensumet er forældet.
Desværre har skoleidrætten mistet sin betydning, selv om den er grundlaget for både den fysiske og den mentale udvikling. Fin- og grovmotorikken, der kan udvikles gennem sport og populære spil eller enhver anden form for fysisk aktivitet, har også stor betydning for læse- og skrivefærdighederne. Det er ikke nogen tilfældighed, at børn med dysleksi og dysgrafi også behandles med bevægelsesterapi.
Idræt er det eneste skolefag, der ikke udelukkende fokuserer på mental udvikling, men også på fysisk udvikling, udviklingen af en aktiv kultur og hygiejne. Det er en fælles opgave for idrætslærere og forældre at lære børn om og tilskynde dem til at føre en sund livsstil og motionere regelmæssigt samt at gøre dem opmærksomme på de fysiske og mentale skadevirkninger af forbudte præstationsforbedrende stoffer, alkohol og andre stoffer.
For at forbedre skolebørnenes sundhedstilstand og fysik anbefaler vi, at man indfører tvungen idræt på grund- og mellemskoleniveau, og at børnene får mulighed for at motionere mindst tre timer om ugen som en del af deres pensum. Sport har stor betydning for at fremme social integration og styrke den sociale samhørighed, for så vidt som sport er et vigtigt redskab til socialisering og interkulturel dialog.
Spørgsmålet om ligestilling mellem kønnene spiller en vigtig rolle i betænkningen. Jeg finder det også vigtigt for de handicappede at deltage regelmæssigt i integrerede skoleidrætsmæssige aktiviteter, der er afpasset efter deres behov, og som i stigende grad er integrerede. I min betænkning nævner jeg også, at idræt og organiseret sport i skolen spiller en vigtig rolle ikke bare fysisk, men også mentalt for en sund udvikling af børn, samtidig med at den har en socialiserende effekt. I betænkningen anbefaler jeg, at de regioner, der er ladt i stikken på dette område, skal kunne konkurrere om at få strukturfondene til at finansiere sportsinvesteringer.
Til slut vil jeg gerne takke Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling samt Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender for deres værdifulde bidrag til betænkningen. Jeg vil ærbødigst bede alle europaparlamentsmedlemmerne om at støtte min betænkning. Tak for Deres opmærksomhed.
Hans-Peter Martin
(DE) Fru formand! Jeg har bedt om ordet, inden betænkningen blev annonceret. Deres forgænger i sædet har i henhold til den såkaldte catch-the-eye-procedure råbt et utal af kolleger op, der slet ikke var til stede i salen. Det er han også blevet skoset for af den menneskelige udgave af forretningsordenen, Richard Corbett.
Jeg har utallige gange forsøgt at få ordet. Jeg har også indgivet en anmodning herom, men det har ikke hjulpet. Det, som Deres forgænger i sædet har foretaget sig, er efter min mening et udtryk for ringeagt for dette hus' regler og er uværdigt for dette parlament.
Formanden
Hr. Martin! Der var alt for mange indlæg af et minuts varighed. Normalt varer de en halv time. Den frist er overskredet ganske meget, så jeg beklager.
Ján Figeľ
Fru formand! Lad mig allerførst gratulere hr. Schmitt og udvalget med initiativbetænkningen. Betænkningen kommer på det helt rigtige tidspunkt og er meget inspirerende. Da vi udarbejdede udkastet til vores hvidbog, var denne betænkning et af de bidrag, jeg anser for vigtige for en fælles strategi for sport i Europa, og det glæder mig, at der er en høj grad af konkret sammenfald mellem den hvidbog, der blev vedtaget i juli, og denne betænkning.
Generelt er betænkningen og hvidbogen enige om, at idrætsundervisningens overordnede kurs ikke nødvendigvis svarer til vore dages samfundsmæssige behov. Faget marginaliseres i stigende grad i skolernes undervisningsplaner, og det er grunden til, at vi er nødt til at forbedre situationen.
Jeg vil gerne nævne nogle af betænkningens og hvidbogens emner eller områder. Begge dokumenter anbefaler styrket samarbejde mellem sundheds-, undervisnings- og sportssektorerne om at definere og gennemføre strategier, der skal reducere sundhedsrisici såsom overvægt.
Den tid, der afsættes til idræt, vil vi bygge ind i et sæt retningslinjer for fysisk aktivitet. Det bør vi udvikle sammen med medlemsstaterne inden udgangen af næste år, 2008. Vi overvejer også at indføre en pris i form af en europæisk mærke til skoler, der aktivt støtter og fremmer fysiske aktiviteter inden for skolens rammer.
Hvad angår forskning, foreslår hvidbogen at mobilisere det syvende rammeprogram for forskning for at støtte tværfaglig forskning på området, primært inden for livsstilsaspekterne af sundhed. Vi anbefaler endvidere at overveje den rolle, sport spiller for strukturfondsprogrammeringen på områderne social inklusion, social integration og lige muligheder.
Vedrørende investeringer hvad angår topsport, har vi iværksat en undersøgelse af træningen af unge topsportsfolk i Europa. Det skulle gerne sætte os i stand til at identificere de rigtige værktøjer til at udvikle unge menneskers træning og uddannelse inden for sport samt sikre højere kvalitet og kvalitet mere overordnet set.
I mellemtiden støtter vi sport og fysisk aktivitet gennem programmet for livslang læring og programmerne Aktive Unge og Europa for Borgerne. Her vil jeg gerne understrege, at den generelle indkaldelse af forslag til 2008, 2009 og 2010 inden for rammerne af programmet for livslang læring har medtaget idrætsundervisning og sport blandt de højtprioriterede emner, hvilket vil give adgang til nye muligheder for finansiering for dette undervisningsområde.
Lad mig afslutningsvis sige, som hr. Schmitt også nævnte, at vi ser frem til reformtraktatens ratificering og ikrafttræden, da det vil åbne nye muligheder. Vores erfaringer med Pierre de Coubertin-handlingsplanen og Deres betænkning vil hjælpe os med bedre at forme disse muligheder, så de støtter medlemsstaternes indsats for at fremme sportens rolle inden for uddannelse i de kommende år. Endnu en gang tak for Deres bidrag.
Christa Prets  
ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Kvinders ligestilling og Ligestilling. - (DE) Fru formand, hr. kommissær! Når vi taler om fairness, må der også inden for idrætten være ligestilling for kvinder, og der må ikke ske nogen form for forskelsbehandling. Det begynder allerede i idrætstimerne i skolerne og fortsætter ved elitesportstræningen, for her tages der alt for lidt hensyn til de kvindelige egenskaber og de kvindelige biologiske forudsætninger. Dem burde der fokuseres mere på.
Inden for elitesporten gælder det også offentlighedens og mediernes opmærksomhed, hvilket har betydning for finansieringen. Kvinder inden for elitesport er i den grad forfordelt. Det er på høje tid, at vi også her sørger for, at der gælder fair play for alle.
Vi må også være opmærksomme på, at piger fra forskellige kulturelle grupper integreres bedre i skoleidrætten. Her må vi forsøge at inddrage alle til trods for religiøse og kulturelle forskelle.
Manolis Mavrommatis
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Tillad mig at lykønske vores kollega hr. Schmitt, der har gjort sin erfaring gældende i sin betænkning. Jeg vil understrege, at sport og børns deltagelse i sportsaktiviteter er højst nødvendige i dag i lyset af de forandringer, der er sket i vores dagligliv.
Nu om stunder tilbringer børn megen tid foran fjernsyn, videospil og computere. Deres kost er alt andet end sund. Børnefedme er blevet et stigende problem, der uundgåeligt medfører alvorlige sundhedsrisici. For børn er sport ikke kun et middel til at træne og udvikle nye gruppefærdigheder, det er også en rekreativ aktivitet, der lærer dem teamwork. Den fysiske aktivitet i forbindelse med sport har gavnlig effekt for unge menneskers fysiske sundhed. Hr. kommissær, børn spiser ikke mere, men de er mindre aktive og får mindre motion. Et stillesiddende liv og fedme giver ofte højt blodtryk og sukkersyge, der påvirker en stadigt større del af EU's befolkning.
Medlemsstaterne skal i dag fremme fysisk aktivitet som et skolefag for at forberede børnene på en sund livsstil. Medlemsstaterne og de kompetente myndigheder skal sørge for, at der lægges større vægt på at fremme sundheden i pensumet, og at fysisk uddannelse får samme status som andre fag på skoleskemaet. Medlemsstaterne skal også opstille minimumskrav for antallet af idrætstimer i skolerne.
Endelig skal medlemsstaterne aktivt støtte alle former for fysisk uddannelse og fremme dialogen mellem forældre, idrætslærere og sportsforeninger uden for skolen.
Christel Schaldemose
for PSE-Gruppen. - Fru formand! Tak til hr. Schmidt for den gode betænkning og for det gode samarbejde under udarbejdelsen. Sportens rolle generelt og i uddannelse specifikt er et utroligt vigtigt emne. Kommissær Kyprianou sagde for mindre end en måned siden, at han vurderede, at den største trussel mod EU-borgernes sundhed netop var fedme. Jeg tror desværre, at han har ret, og derfor er det afgørende, at vi sætter fokus på problemet og på, hvad vi kan gøre for at løse det. Vi har en stor forpligtelse over for vores børn og særligt over for dem, der af sociale og familiemæssige grunde ikke får grundlagt gode spise- og sportsvaner hjemmefra. Så fokus på sportens rolle i uddannelse er vigtigt.
Skolen kan og bør spille en stor rolle m.h.t. at give børn nogle gode vaner, al den stund at børnene jo opholder sig en stor del af tiden her. Som det påpeges i betænkningen, er det derfor ikke nødvendigt at diskutere, om sport i undervisning er nødvendig, men det er derimod vigtigt at drøfte, hvordan vi sikrer, at sporten fylder mere i skolerne. Det er altså vigtigt, at børnene lærer gode motionsvaner så tidligt som muligt. Det er oplagt af helbredsmæssige årsager, men vi ved også, at motion og sport, som hr. Schmidt også sagde, styrker de sociale relationer mellem børn og unge og skaber social integration på tværs af etnicitet og sociale klasser. Derfor er sport så vigtigt et redskab. Hvad kan vi så gøre? Vi er nødt til at sikre, at børn får adgang til at dyrke mere motion, end tilfældet er i dag. Sport skal ikke kun være noget for de velstilledes børn. Sport skal være en naturlig del af ethvert barns liv. Hermed er det også nødvendigt at sikre, at sport ikke kun er en konkurrencesport, men at det er noget, som alle kan være med til, og det er derfor, det er vigtigt, at sporten integreres i undervisningen.
Der er altså generelle behov for, at de enkelte medlemsstater prioriterer sport meget mere i undervisningen end i dag, herunder også sørger for, at der er de rette faciliteter og f.eks. kvalificerede lærere. Det er altså klart medlemsstaternes hovedansvar, men vi vil med denne betænkning her gerne være med til at fokusere på problemet og på de mulige løsninger, der er, og selvfølgelig også påpege, hvad EU kan gøre i denne sammenhæng. Og der er tre ting, der er brug for: Vi har brug for, at lærerne får mere indsigt i, hvorfor der er barrierer for, at børn dyrker sport. Der skal også skabes en bedre sammenhæng mellem sporten i skolen og sporten i fritiden. Og så skal vi som sagt også prioritere ressourcer, tid, pladsfaciliteter. Jeg er rigtig glad for betænkningen, den er god, og den fastlægger, hvilke betingelser der skal være til stede, for at sporten kan være med til at styrke børns helbred. Socialistgruppen støtter altså helhjertet betænkningen, men vi mener, det er vigtigt, at den kun bliver det første skridt i retning af, at vi skal have en meget stor indsats for at tage hånd om fedmeproblemet. Vi er af den opfattelse, at det er nødvendigt, at vi bruger både flere ressourcer og tid på det her.
Hannu Takkula
Fru formand! Først og fremmest vil jeg gerne takke ordføreren hr. Schmitt for hans betænkning. Det må siges, at det er et glimrende og aktuelt emne. Det rejser spørgsmålet om fysisk uddannelse og sportens rolle i skoler. Hvis vi ser 20-30 år tilbage, ved vi, at det er et område af skoleuddannelsen, som vi har forsømt. Det er synligt overalt i Europa i form af nedgang i den generelle kondition. Det er også synligt i form af en række bivirkninger. Der har f.eks. været en bemærkelsesværdig stigning i fedmen. Sukkersyge og hjertekarsygdomme er også blevet mere almindelige fænomener. Mentale sundhedsproblemer er også blevet mere udbredte. Tidligere har bl.a. hr. Mavrommatis - der stammer fra det land, vi kender som det antikke Grækenland - sagt, at man i gamle dage fandt det optimalt med en sund sjæl i et sundt legeme, og det bør vi atter stræbe efter i Europa. Vi skal også forstå, at motion har afgørende betydning for en persons generelle velbefindende.
Vi lever i det såkaldte informationssamfund i Europa, men forhåbentlig kan informationssamfundet blive noget mere. Det kunne blive et uddannelsessamfund, der også omfatter kropslig uddannelse og træning. I Finland står vores olympiske mester Tapio Korjus nu i spidsen for et kropsuddannelsesprojekt, der er et forsøg på at fremme det synspunkt, at en sund fysisk uddannelse har en effekt på en persons generelle velbefindende. Vi er tilbøjelige til at tro, at vi kan forvente gode resultater i fremtiden.
Det centrale element er imidlertid læreruddannelse og skoler, hvor fysisk aktivitet faktisk prioriteres i læreruddannelsen. Det skal også kræves af lærere, fordi der er særlige problemer med mange børn i fjerntliggende områder.
Jeg håber virkelig, at der sker forbedringer inden for den fysiske uddannelse, at skoler og idrætsorganisationer lettere finder sammen, og at alle børn og unge kan opleve glæden ved fysiske uddannelse i deres egne liv og bygge deres fremtid herpå.
Zdzisław Zbigniew Podkański
Fru formand! Fysisk aktivitet er uomtvisteligt en vigtig faktor i alle menneskers liv. Den kan siges at forbedre vores sundhedsmæssige og sjælelige velbefindende.
Ifølge adskillige undersøgelser og statistikker forringes EU-borgernes sundhedstilstand år efter år som følge af en livsstil, der går hurtigere og hurtigere, og som får os til at afsætte stadig mindre tid til sport og rekreative aktiviteter. Hvis vi tilføjer en dårlig ernæring, hvor der f.eks. dagligt står fastfood på menuen, kan man sige, at vi har opgivet en sund livsstil. Hvad værre er, så er vi ansvarlige for sundheden hos børnene og de unge mennesker, der i stigende grad lider under fedme og hjertekarsygdomme.
Den livsstil, vi pålægger vores børn, er at køre i bil til skole, hvor de får en mangelfuld fysisk uddannelse for derefter atter at blive kørt i bil til deres hjem, hvor de sætter sig foran computeren og fjernsynet. Det er ikke den bedst tænkelige livsstil. Derfor er tiden nu inde til at gøre status og støtte alle nyttige initiativer, der skal medvirke til at skabe en aktiv livsstil. Tiden er inde til at vedtage beslutninger om sportens rolle i uddannelsen sammen med kommentarerne og forslagene fra hr. Schmitt. Tiden er inde til at tage emnet alvorligt.
Mikel Irujo Amezaga
Fru formand! På vegne af min gruppe vil jeg først lykønske hr. Schmitt med hans betænkning, ligesom jeg vil understrege betydningen af at øge antallet af idrætstimer i skolerne. Hvis der bruges tilstrækkelig tid på den rette fysiske aktivitet, er det det bedst mulige supplement til en alsidig personlig udvikling ud fra både et mentalt og et fysisk synspunkt.
En afbalanceret fordeling af tid til studier og tid til sport er en udfordring, som vi hurtigst muligt skal løse for vores børn, da det vil give os mulighed for at sikre dem god livskvalitet fremover. Det skal også tages i betragtning, at det er et vigtigt tidspunkt for indlæring af vaner, hvilket betyder, at fysisk uddannelse er af afgørende betydning. Jeg vil også gerne fremhæve behovet for at introducere kampagner rettet mod børn, og dette er en anmodning rettet mod Kommissionen. Disse kampagner og programmer skal rettes mod børn og deres forældre, så de får en sund livsstil, der omfatter fysisk aktivitet og udelukker dårlige vaner såsom rygning, der fortsat er en skamplet på den europæiske sundhed.
Afslutningsvis vil jeg sige, at alle talere vist har nævnt en forbedret uddannelse af idrætslærere, da dette program trods alt ikke kan gennemføres uden dem.
Nils Lundgren
Fru formand! Denne betænkning om sportens rolle i forhold til uddannelse går i dybden med spørgsmålet om, hvordan medlemsstaterne skal organisere skolernes idrætsundervisning. Det er endnu et eksempel på, hvordan EU's politikere og tjenestemænd blander sig i ethvert område og på hvilket niveau, de måtte vælge, i deres iver efter at centralisere den politiske magt. Subsidiariteten hyldes i taler, men den respekteres aldrig i den politiske praksis. Det her sætter en ny rekord for den absurd detaljerede lovgivning.
Lad mig komme med nogle eksempler. I punkt 10 står der, at medlemsstaterne opfordres til at gøre fysisk uddannelse obligatorisk i grund- og mellemskoler, og at skemaet skal garantere mindst tre idrætstimer om ugen. I punkt 24 tales der om vigtigheden af at tilbyde blandet sportsundervisning for børn i børnehaver og grundskoler.
Det er den slags ting, folk skal stå model til. Det er et uforskammet og latterligt forsøg på at fremme EU's position på et område, hvor Europas befolkning selv skal have lov til at bestemme.
Slavi Binev
for ITS-Gruppen. - (BG) Fru formand, mine damer og herrer! Det er glædeligt at se, at et så berømt og prominent navn fra sportsverdenen som Pál Schmitt har bidraget med sin autoritet til at bringe en sag af meget stor betydning for europæernes fremtid op i Europa-Parlamentet. For holdningen til sport er faktisk holdningen til folks sundhed i et forenet Europa. Jeg er beæret og stolt over at tale om denne betænkning som atlet, som repræsentant for et gammelt folk med en enorm sportsånd og som en person, der kærer sig om børnenes fremtid i et forenet Europa, vores børns fremtid.
Efter min mening er tingene krystalklare: mere sport og færre stoffer i skolerne; flere bevillinger til sport i skoler og færre bevillinger til sundhedspleje, fordi det er helt indlysende, at det er 10 gange bedre for vores børn at være glade end at blive bedre helbredt; flere sportskonkurrencer i en tidlig alder og mindre aggression i livets øvrige sfærer; flere internationale sportsdyster for skolebørn, færre interetniske og indenstatslige spændinger i EU og i verden som helhed. På grund af tidsbegrænsningen vil jeg gerne fremhæve de aspekter, der skal udvikles yderligere med udgangspunkt i betænkningen af den højt respekterede sportschampion og politiker Pál Schmitt.
Jeg ser gerne, at Europa-Parlamentet henstiller til alle medlemsstaterne at øge antallet af idrætstimer i skolen til fem timer om ugen. Jeg vil foreslå, at Europa-Parlamentet foretager grundige overvejelser og i sit kommende budget medtager et forslag om at organisere internationale konkurrencer for skolebørn i nogle af de sportsgrene, der er mest gavnlige for unge mennesker. Denne betænkning påpeger, at skoleidræt er lidet tiltrækkende. Har De nogensinde tænkt på, hvorfor fodbold er tiltrækkende? Fordi fodboldspillerne er stjerner. Lad os få Europa til at udpege skolesportsstjerner inden for forskellige idrætsområder! Det vil give langt større kendskab til sport i skolen end et direktiv eller en henstilling. Der bliver europæiske skolemestre i atletik, fodbold, basketball, kampsport eller svømning. Det er ikke sikket, at vi på denne måde formår at genrejse det spartanske ideal om en sund sjæl i et sundt legeme, mens sana in corporare sano, i dets oprindelige betydning, men vi vil bidrage hertil i langt højere grad end gennem en betænkning.
Beslutningen om at afholde olympiske ungdomslege i 2010 følger disse retningslinjer, men den olympiske ånd kan ikke sejre i skoleidræt, hvis vi kun sætter vores lid til den firårige olympiske cyklus. Vi skal bruge den mellemliggende tid mere intensivt ved at tilbyde en meningsfuld sportskalender for skolebørn.
Europa-Parlamentet bør gøre en særlig indsats for at hindre udbredelsen af stoffer gennem sportsaktiviteter i skolen. Afslutningsvis vil jeg sige, at Europa-Parlamentets forståelse af sport for de yngste tegner godt for fremtiden...
(Formanden afbrød taleren)
Ljudmila Novak
(SL) Fru formand! Motionens betydning for udviklingen af unge menneskers sundhed er velkendt. Vi ved imidlertid også, at nutidens livsstil får mange børn til at tilbringe megen tid indendørs og foran computere. Derfor er hr. Schmitts betænkning, der tilskynder medlemsstaterne og os alle til at genoverveje sportens rolle i uddannelsen, meget vigtig.
Jeg vil gerne påpege to aspekter, der også nævnes flygtigt i betænkningen. For det første idrætsundervisningens betydning for børn med særlige behov. Der er en tendens til, at flest mulige af disse børn integreres i almindelige skoler. Men på grund af de forskellige behov hos disse børn og unge er det ikke altid muligt for de almindelige skoler at give dem det ideelle udstyr og den ideelle behandling. På den anden side har netop disse børn behov for særlig opmærksomhed og fysisk aktivitet, da bevægelseshæmmede børn f.eks. tilbringer en stor del af deres tid i en stillesiddende position og derfor har behov for større muligheder for fysisk aktivitet. Følgelig skal der i de tilfælde, hvor sådanne børn går på almindelige skoler, tilbydes passende forhold for fysisk aktivitet tilpasset deres behov.
Det andet aspekt, jeg gerne vil påpege, er sportsklubbernes og sportstrænernes betydning for unge menneskers udvikling. Det er ikke kun sportsresultater, der er vigtige, men også det sundhedsmæssige og uddannelsesmæssige arbejde med unge mennesker, som klubtrænerne også bør ofre stor opmærksomhed. Forældre ønsker at overgive deres børn til personer, der ikke kun stræber efter de bedst mulige sportsresultater, men som også tager hensyn til børnenes sundhed og optræder som pædagoger og rollemodeller i alle henseender. Kun ud fra dette perspektiv kan vi tale om sportens positive rolle i de unges liv.
Christa Prets
(DE) Fru formand! Vi har jo haft Det Europæiske År for Uddannelse gennem Idræt, og jeg synes, at vi kan og bør tage udgangspunkt i de konklusioner, vi har kunnet drage i forbindelse hermed. Vi har allerede vedtaget nogle beslutninger om forskellige emner. Der foreligger meget, herunder betænkningen, og jeg synes, at vi har nok materiale til at kunne påvise og bekræfte alt det, som nu siges om idrættens vigtighed, og hvad vi bør lære og tage med os derfra. Men der sker alt for lidt på idrættens område, dvs. for lidt for idrætten.
Sundhedsbevidstheden er stigende, men alligevel stiger samtidig antallet af overvægtige og diabetestilfælde især blandt børn. Vi har talt meget om læreruddannelsen, og jeg tror, at vi skal starte allerede i grundskolen. Her er der ingen faglærere. Sådan er det i hvert fald i mit land. Her anvendes alment uddannede lærere også til idrætsundervisningen. Også her har man brug for specialuddannede lærere så tidligt som muligt.
Meget vigtig er efter min mening samarbejdet mellem foreningerne, skolen og det offentlige. Foreningerne påtager sig et stort arbejde med at opdrage og træne børnene, og det støttes alt for lidt. De kæmper alle for et økonomisk fundament. De har alt for få penge, og samtidig er det, de yder, egentlig ubetaleligt. Jeg er stolt af det projekt, der nu er i gang i Østrig, hvor det er lykkedes sportsorganisationerne at gå ind på skolerne og i samarbejde med lærerne og delstaternes skoleorganisationer at udbyde mere idrætsundervisning samt frem for alt især at imødekomme børnenes ønsker og evner.
Det er efter min mening meget vigtigt at inddrage forældrene. Vi kan og må ikke blot overlade alt til det offentlige. Vi bør også være bevidste om, at ernæring og idræt er vigtig for børn. Her er det også vigtigt at tage fat i forældrene.
Karin Resetarits
(DE) Fru formand! Jeg vil gerne ønske Pál Schmitt tillykke med initiativbetænkningen. Jeg er ikke enig med hr. Lundgren. Når det gælder skoleområdet, begrænser medlemsstaterne desværre EU. For ved en objektiv problemanalyse opdager man hurtigt, hvor nødvendig en harmoniseret fremgangsmåde ville være på de skolemæssige delområder. Idræt er én del, ligesom undervisning i kreativ tænkning og socialt engagement.
I sin betænkning koncentrerer Pál Schmitt sig om idrætsundervisningen. Mens det i USA kun er de elever, der har fremragende karakterer og viser stort sportsligt engagement, der har chance for at få en plads på et godt universitet, er det i Europa lige omvendt. Jo ældre skoleårgang, desto mindre tid har de unge mennesker til at dyrke idræt.
Idrætten prioriteres lavt i skolen. Idræt hører fritiden til. Det er en fejl. Gennem idræt overvinder man mentale grænser, netop det har vi brug for i Europa. I dag lykkes sportskarrierer i mange tilfælde på trods af skolen, og ikke som følge af skolen. Det er en fejl i systemet. Den foreliggende betænkning påpeger problemet.
Afslutningsvis vil jeg gerne lægge et ord ind for en befolkningsgruppe, som ikke selv kan gøre det her. Unge sportsfolk i den tyrkiske del af Cypern må på grund af den politiske situation i deres land ikke deltage i internationale konkurrencer. De sætter deres lid til, at EU vil gøre en ende på deres isolation. Mere end tre år efter Cyperns optagelse i EU burde der omsider udarbejdes eller allerede foreligge et løsningsforslag herom.
Ewa Tomaszewska
(PL) Fru formand! Vi sørger for en afbalanceret udvikling af vores økonomi, men ofte forsømmer vi behovet for en afbalanceret udvikling af vores børn - ikke kun deres intellektuelle udvikling, men også deres fysiske udvikling.
Skoletiden er en periode med dynamisk vækst hos børn og unge, hvor de oplever en hurtig biologisk udvikling og modning. Fysisk aktivitet og anvendelsen af forskellige muskelgrupper har særlig stor betydning for sundheden i denne periode.
Unge mennesker tilbringer megen tid foran fjernsyn eller computerskærme. Det fremmer muligvis deres intellektuelle udvikling, men det har en negativ indvirkning på den fysiske udvikling og udvikler f.eks. rygskævhed. Det kan undgås gennem regelmæssig sportsudøvelse. Skolernes sportsfaciliteter er imidlertid ofte ikke tilgængelige efter undervisningen, hvorfor de unge ikke kan udnytte dem. Jeg støtter betænkningen.
Rolf Berend
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! I Kommissionens hvidbog og i Pál Schmitts udmærkede betænkning kommer både idrættens og idrætsundervisningens alment dannende funktion og idrættens rolle i forbindelse med integration i samfundet og fremme af sundheden til udtryk. Det er i al sin mangfoldighed det, som det i langt højere grad gælder om at forankre i samfundets bevidsthed.
Foruden erfaringerne fra Det Europæiske År for Uddannelse gennem Idræt og programmerne Livslang læring, Ungdom og Europa for borgerne drejer det sig nu om at udarbejde initiativer, der tilgodeser idrætten i form af forskellig fysisk aktivitet i skoler, klubber og foreninger samt spontan og helt tvangfri fysisk aktivitet i vores tid.
Idræt har i dag, hvor vi ikke bevæger os særligt meget, en meget større betydning, end den havde for vores forældre og bedsteforældre. Nu, hvor computerspil er børns foretrukne hobby, øges nødvendigheden af at fremme børns og unges aktive og sunde livsstil. Desværre findes der også mange tegn på, at selv den tid, der i mange skoler er til rådighed til idrætsundervisning, ofte er ude af trit med virkeligheden. Det vil sige, at praksis nogle gange ikke stemmer overens med de lovmæssige krav. Her synes det at være nødvendigt at gennemføre en undersøgelse af den reelle situation på mange skoler.
Jeg støtter ordføreren, der opfordrer Kommissionen til sammen med de nationale og europæiske overordnede idrætsorganisationer også at udarbejde retningslinjer for anvendelsen af bestemmelserne om statsstøtte til almennyttige sportsfaciliteter - naturligvis kun ved ubegrænset overholdelse af subsidiaritetsprincippet. Det skal være klart, hvilke former for statsstøtte, der er acceptable og lovlige, og hvad der kan forenes med hinanden - måske oven i købet til styrkelse af investeringerne i idrætsundervisning og af finansieringen, i givet fald også ved hjælp af europæiske midler i forbindelse med strukturfondene, af moderniseringen og tilrådighedsstillelsen af skoler.
Ryszard Czarnecki
(PL) Fru formand! Jeg støtter fuldt ud resolutionsforslaget, og jeg takker ordføreren for den udmærkede koncipering. For mig er der ingen tvivl. I min ungdom - og det samme gælder sikkert for de fleste af de tilstedeværende - påvirkede skole og sport en større procentdel af de unge. Nu er antallet af idrætstimer i skolen faldet. Det har selvfølgelig en betydning for de unges sundhed, sådan som fru Tomaszewska har sagt.
Engagement i sport skal have den prestige, det fortjener. Det kan bl.a. gøres ved at medtage sport i anvendelsesområdet for overførsel af kreditpoint i skole- og erhvervsuddannelser. En gensidig anerkendelse af eksamensbeviser og licenser, der overdrager en ret til at yde tjenester inden for sportssektoren i hele EU vil bestemt medvirke til at sikre en fri bevægelse af studerende, sportsfolk og ansatte i Europa, og det vil forbedre mulighederne for, at folk kan finde gode job inden for denne industri. Der skal også lægges vægt på det sociale og kulturelle aspekt af eksistensen af klubber og sportsforeninger for lokale indbyggere og de nationale samfund.
Ovidiu Victor Ganţ
(RO) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg glæder mig over og støtter hr. Pál Schmitts betænkning om sportens rolle i forhold til uddannelse, fordi den endnu en gang giver os mulighed for at involvere os aktivt i at forbedre vores medborgeres liv.
Ved at støtte fysisk uddannelse og sport udsender Europa-Parlamentet ikke kun et signal om et sundere liv, men også om at fremme de fælleseuropæiske værdier, som vi alle arvede fra Grækenland og det gamle Rom.
Vi skal større vægt på talemåden mens sana in corpore sano via konkrete aktioner, der ofte betinges af finansielle aspekter.
Derfor beder vi Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne om at finde egnede instrumenter til at øge investeringer i skolernes infrastruktur og udstyr.
En ekstremt effektiv måde at gøre dette på består i de europæiske fonde til dårligt stillede regioner i specielt de nye medlemsstater, der skal have støtte for at øge deres absorptionskapacitet.
Jeg mener også, at EU bør indlede en langvarig mediekampagne i specielt børne- og ungdomsprogrammer i fjernsynet for at fremme sportsaktiviteter, reducere fedme, rygning og narkotikamisbrug, fremme korrekthed, holdånd, disciplin, solidaritet, tolerance og bekæmpe forskelsbehandling.
Mange af Europa-Parlamentets medlemmer har dyrket sport. Efter min mening bør vi hvert år belønne de bedste initiativer til fremme af fysisk uddannelse og sport i form af f.eks. en pris.
Ivo Belet
(NL) Fru formand! Jeg vil lykønske hr. Schmitt med denne udmærkede betænkning, og jeg vil endnu en gang lykønske hr. kommissær Figeľ med hvidbogen om sport. Det vil jeg klart gentage, da det er et meget vigtigt fremskridt - specielt i lyset af afsnittet om sport i EU-reformtraktaten.
EU's engagement i sport er ikke tydelig for enhver. Uanset om vi bryder os om det eller ej, skal en række sportslige aspekter undersøges fra en europæisk vinkel.
Jeg vil udvælge et sådant aspekt: Opfordringen i hr. Schmitts betænkning til ekstra finansiel støtte til sportsklubber, der samarbejder aktivt med skoler. Det passer perfekt ind i "politikken om åbne sportspladser" - også med hensyn til de professionelle sportsklubber. Desuden er sport et glimrende instrument til at genskabe begejstringen for skole og uddannelse hos socialt dårligt stillede grupper af unge mennesker. Jeg synes også, at dette aspekt af sport fortjener maksimal støtte.
Så er der naturligvis fedmeproblemet. Det skal vi hurtigst muligt i gang med at løse. Som det fremgår af Schmitts betænkning, er det et problem for et stigende antal unge. I de 27 EU-lande er hvert fjerde barn nu overvægtigt, ikke fordi de spiser for meget eller har dårlige kostvaner, men primært på grund af utilstrækkelig fysisk aktivitet.
Derfor opfordres medlemsstaterne og regionerne i betænkningen til at tildele børnene mindst tre ugentlige sportstimer på grund- og mellemskoleniveau. Denne opfordring kommer ikke et sekund for tidligt. Vi hverken kan eller vil gennemtvinge dette på europæisk plan, men vi kan udpege de medlemsstater og regioner, der gør det dårligst. Det er bestemt også en økonomisk nødvendighed, for børns fedme er som bekendt en af årsagerne til kredsløbssygdomme også senere i livet.
Vi har således al mulig interesse i at investere mere tid og energi i skolernes sportsfaciliteter.
Ján Figeľ
Fru formand! Jeg glæder mig over den meget opmuntrende atmosfære under denne forhandling, der bekræfter, at sport og fysisk uddannelse bestemt har en indflydelse på sundheden såvel som på visse værdier hos de unge og i samfundet i almindelighed.
Vi er nok alle enige i de meget praktiske argumenter om den fysiske uddannelses forebyggende rolle. Det er hensigtsmæssigt og betimeligt at investere flere ressourcer i dette område. Sport fremmer også værdier såsom fair play, holdånd, disciplin, regelforståelse, accept af andre og solidaritet. Derfor er sport et glimrende integrationsinstrument, uanset om der er tale om social integration på lokalt plan eller på EU-plan, hvilket ikke betyder, at man skal assimilere eller absorbere andre grupper, men derimod at man skal fremme deltagelse inden for aftalte regler. Derfor er mere undervisning og sport i uddannelsen ensbetydende med en bedre sameksistens.
Som mange har sagt, er der enighed herom. Nu er vi imidlertid nødt til at udrette mere. En ting er at blive enige, men vi skal også handle. Efter min mening viser nogle elementer en vis grad af modenhed og parathed, og jeg nævnte et element i starten. I programmet for livslang læring 2008-2010 er sport og fysisk uddannelse blevet prioriteret i opfordringer til individuelle projekter for mobilitet, samarbejde om skoleskemaer og skolepartnerskaber. Det er en invitation og et tilbud om plads. Det samme kan siges om strukturfondene og moderniseringen af vores skoler.
Hvidbogen er et meget omfattende dokument. I 50 år er disse emner aldrig blevet formuleret på denne måde, fordi vi udviklede os fra stål og kul til emner, der i dag hælder langt mere mod vidensamfundet. I denne sammenhæng er sport en meget populær og vigtig aktivitet, og derfor er dagens bidrag meget vigtigt og betimeligt. Det omfatter 53 aktiviteter for de kommende år, og mange af disse har uddannelse gennem sport som fællestræk.
Afslutningsvis vil jeg sige, at artikel 149 om uddannelse og ungdom for første gang også indeholder et afsnit om sport. Efter min mening vil der i ratifikationsprocessen, der starter efter underskrivelsen af traktaten, sikkert også blive udvist støtte til sport i denne dimension, og om nogle få år kan EU med en gradvis udvikling tilmed blive i stand til at indføre et sportsprogram, der selvfølgelig bygger på subsidiaritetsprincippet, sådan som det foreskrives i traktaten. Det er en fast bestanddel af denne forhandling, men også af beslutninger, der kan træffes i forbindelse med lignende diskussioner. Jeg vil atter takke hr. Schmitt og alle bidragyderne til denne inspirerende betænkning, og jeg ser frem til et videre samarbejde.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag den 13. november 2007.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Zita Gurmai  
Sport er langt mere end en fritidsaktivitet. Den sammenfletter økonomien og samfundet. Sport er det perfekte redskab til undervisning: Den lærer os om social sameksistens, og den lærer os, at hvis et individ integreres i en gruppe, kan det blive et nyttigt medlem heraf.
Gennem sport får vi respekt for kammerater, modstandere og regler samt solidaritet, iværksætterånd og kollektiv disciplin. Sportens vigtige rolle i verden er bredt anerkendt over alt, og sporten er blevet en vigtig aktør i formidlingen af positive værdier og budskaber og i opbygningen af socialt og miljømæssigt bæredygtige økonomier.
Det stigende antal biler og stillesiddende job, den faldende fysiske aktivitet og det stigende forbrug af føde- og drikkevarer med et højt energiindhold bidrager i høj grad til at give borgerne sundhedsmæssige problemer. Derfor skal folk nu fra en tidlig alder overtales til at leve et sundere liv - hvor motion er en af hovedkomponenterne - og selvfølgelig skal de sikres den rette infrastruktur og de rette sportslige muligheder.
Dette berører en bred og forskelligartet række brancher og aktiviteter, der er baseret på institutioner, sociale faktorer, omfattende kommunikation, udvidelse af tjenesteydelser og politisk ansvarlighed. Hvis borgerne i EU skal ændre deres vaner vedrørende motion og sund livsstil, er det nødvendigt med en fælles indsats fra de offentlige og private sektorer for at ændre tænkevaner, øge bevidstgørelsen, skabe specifikke og praktiske initiativer og udvikle infrastrukturen, og de lokale myndigheder spiller en særlig rolle i denne forbindelse.
Toomas Savi  
Som tidligere spydkaster og nuværende formand for det estiske skiforbund glæder det mig inderligt, at Pál Schmitt har udarbejdet en betænkning om sportens rolle i undervisning. Der er stor variation i de populære sportsgrene i forskellige medlemsstater - fra skiløb i Finland til fodbold i Det Forenede Kongerige, fra ishockey i Tjekkiet til cykling i Holland.
Samlet set har vi mange talentfulde trænere, som kunne involvere sig mere i professionel udveksling for at fremme forskellige sportsgrene i Europa og for at give undervisningssøgende af alle aldre mere alsidige muligheder. Jeg støtter fuldt ud betænkningens artikel 50, som opfordrer Kommissionen til at arbejde for europæisk mobilitet for idrætslærere og trænere. EU står sammen i sin forskellighed, og vi bør gøre status over vores omfattende ekspertise inden for sport.
En anden artikel, jeg anser for uhyre væsentlig, er artikel 10, som opfordrer medlemsstaterne til at gøre idrætsundervisning obligatorisk i grundskolen og på gymnasier og garantere mindst tre idrætstimer om ugen eller endnu bedre en time om dagen, hvilket fremmer en sund livsstil hos Europas unge.
