Obnova staleža modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju (razprava)
Predsednik
Naslednja točka je poročilo Ilesa Braghetta v imenu odbora za ribištvo o predlogu Uredbe Sveta o vzpostavitvi večletnega načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju - C6-0110/2007 -.
Joe Borg
komisar. - Gospod predsednik, najprej se zahvaljujem poročevalcu gospodu Braghettu in odboru za ribištvo za to poročilo, ki obravnava vprašanje načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna.
Modroplavuti tun iz vzhodnega Atlantika in Sredozemskega morja je za Skupnost ključni stalež. Kot so potrdili znanstveniki, je zdaj stalež modroplavutega tuna resno ogrožen. Vse države, ki so vključene v ta ribolov, se strinjajo glede potrebe po nujnih ukrepih za zagotovitev trajnosti staleža modroplavutega tuna in ribolova.
Prepričan sem, da načrt za obnovo, ki ga je leta 2006 sprejela Mednarodna komisija za ohranitev tunov v Atlantiku, predstavlja realistično možnost za postopno obnovo staleža modroplavutega tuna, če se ga v celoti spoštuje. Zato je nujno treba takoj sprejeti odločne in učinkovite ukrepe na ravni Skupnosti. Hitrost izvajanja načrta obnove Mednarodne komisije za ohranitev tunov v Atlantiku ( je nujno potrebna zaradi ohranitve in zaščite verodostojnosti skupne ribiške politike ter ribičev EU. Cilj je dogovor o predlogu na novembrskem zasedanju Sveta.
Na razpravah, ki so potekale v okviru priprav na zasedanje Sveta, je bilo v prvoten predlog uvedenih mnogo sprememb, med katerimi jih je nekaj podobnih predlogom sprememb, ki ste jih predlagali. Prepričan sem, da se strinjamo glede ciljev, da se nujno sprejmejo ukrepi za odpravo čezmernega ribolova. To bo hkrati dolgoročno povečalo donosnost ribiške industrije. Poleg koristi za industrijo moramo izpolniti tudi mednarodno politično zavezo.
V zvezi s poročilom cenim mnenje odbora za ribištvo, da mora Komisija obravnavati čezmeren ribolovni napor njene flote, in se z njim strinjam. Komisija tudi meni, da je letni ribolovni načrt učinkovito orodje, da se izogne čezmernemu ulovu zaradi presežne zmogljivosti flote Skupnosti.
Glede na to lahko Komisija sprejme predloge sprememb 1, 2, 7 in 8 o pripravi letnih ribolovnih načrtov za zagotovitev ravnovesja med ribolovnim naporom ter floto Skupnosti in kvotami. V zvezi s tem je bila v kompromis predsedstva vključena pomembna določba.
Poleg tega je Komisija od držav članic zahtevala, da v operativne načrte vključijo zmanjšanje ribolovne zmogljivosti z začasno ukinitvijo ali odstranitvijo, da se zagotovi popolno spoštovanje njihovih kvot za leto 2008 in prihodnja leta. Priznam, da od industrije zahtevamo precejšnje žrtvovanje, vendar je to potrebno za zagotovitev dolgoročne trajnosti ribištva, flot in zadevnih obalnih skupnosti. Izbiramo lahko med kratkoročnim žrtvovanjem in propadom staleža.
Poleg tega se popolnoma strinjam z vami, da je treba za omilitev družbenogospodarskega vpliva, ki ga bo povzročilo zmanjšanje ribolovnih dejavnosti, zagotoviti finančno nadomestilo za industrijo. V skladu s predlogom spremembe je bila v kompromisno besedilo predsedstva vključena določba o s tem povezanih finančnih ukrepih. Zavedam se tudi drugih pomislekov. Strinjam se s številnimi izmed njih in vem, da jih bomo morali prav tako obravnavati.
V zvezi s predlogom spremembe 3 naj najprej povem, da se dobro zavedam, da se je število kletk za vzrejo tunov od leta 1990 močno povečalo in da je njihova zmogljivost mnogo višja od skupne količine celotnega dovoljenega ulova.
ICCAT je zdaj sprejela strogo ureditev za zagotovitev trajnostnega razvoja dejavnosti gojenja modroplavutih tunov. Naslednji ukrep bo urejal število kletk za vzrejo. Komisija v celoti podpira sprejetje priporočila delovne skupine ICCAT za zmogljivost, ki ga je podala julija 2007.
To priporočilo predlaga izvajanje zamrznitve ribolovne zmogljivosti plovil in zmogljivosti gojenja za modroplavutega tuna. Počakati moramo na končne rezultate razprave ICCAT, ki ta teden poteka v Antaliji. Zato Komisija na tej stopnji ne more sprejeti predloga spremembe o omejevanju zmogljivosti gojenja.
V zvezi z izjemami glede ribolovnih območij in najmanjše velikosti bi vas rad opozoril na okvir, v katerem je ICCAT te izjeme sprejela. Glede teh izjem so se vse pogodbene strani dogovorile, da so del paketa o načrtu za obnovo. Te izjeme so bile odobrene za flote malih in nekaterih sezonskih ribičev, ker je njihov vpliv na ulov majhen. Poleg tega te izjeme vključujejo vrsto strogih pogojev, kot so omejeno število plovil, omejen ulov in določena pristanišča. Ne glede na to pa se lahko načrt za obnovo leta 2008 pregleda na podlagi novih znanstvenih mnenj ali slabosti, ugotovljenih pri izvajanju.
Na tej stopnji ima Skupnost odgovornost, da zagotovi vključitev načrta za obnovo v svojo zakonodajo, da se zagotovi njegovo popolno izvajanje. Glede na to ne morem sprejeti predlogov sprememb Parlamenta o črtanju izjem, tj. predlogov sprememb 4 in 6, ali predlogov sprememb 12 in 13 o preimenovanju načrta, spremembi kvot Skupnosti in uvedbi novega sistema povračil. Ti predlogi sprememb niso v skladu z načrtom za obnovo, ki ga je sprejela ICCAT, in njenimi pravili o povračilu.
Podobno ne morem sprejeti predloga spremembe 10 v zvezi s pastmi, ker ne vključuje ukrepov za reševanje tega vprašanja. Prvič načrt za obnovo ureja dejavnost, kjer se uporabljajo pasti, kar bo v prihodnosti omogočilo oceno vpliva te ribolovne dejavnosti na stalež.
Glede predlogov sprememb 9 in 11 v zvezi z usklajevanjem sankcij in možnim prenehanjem nacionalnega ribolova države članice, če ne izpolnjujejo svojih obveznosti glede oblikovanja poročila, naj povem, da popolnoma razumemo ozadje tega predloga in se strinjamo z njim, vendar v tem smislu predloga spremembe ne moremo sprejeti, ker ne vključuje ukrepov za reševanje tega vprašanja. To vprašanje je vprašanje splošne politike in Komisija ga bo preučila v prihajajoči reformi okvira za nadzor skupne ribiške politike v letu 2008.
Menimo, da sta ta dokumentacija in posredovanje podatkov Komisiji ob določenem času ključen element za uspeh načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna ter predpogoj, če želimo v realnem času spremljati izkoristek kvote EU. Zato je Komisija sprožila postopke za ugotavljanje kršitev zoper vseh sedem držav članic, ki sodelujejo pri ribolovu modroplavutega tuna zaradi neposredovanja podatkov.
Na koncu bi rad povedal, da nas resnično skrbi prekoračitev kvote v nekaterih državah članicah, kar spodkopava verodostojnost Skupnosti na mednarodni ravni in ogroža uspeh načrta za obnova staleža modroplavutega tuna.
Na srečanju odbora za izvajanje, ki je potekalo v Antaliji 8. in 9. novembra, so pogodbenice, zlasti Združene države in Kanada, kritizirale pomanjkljivo izvajanje pravil ICCAT. Kot je bilo pričakovati, so Evropsko skupnost kritizirali zaradi prekoračitve celoletnega dovoljenega ulova v letu 2007.
Hkrati so pogodbenice priznale težave flote Evropske skupnosti pri prilagajanju realnosti načrta za obnovo staleža, ki velja od leta 2007, ter so pozdravile predlog Evropske skupnosti o posebni ureditvi povračil. Odbor za izvajanje je na podlagi predloga Evropske komisije sprejel posebno priporočilo v zvezi s sistemom povračil za prekoračitev kvote ES v letu 2007, ki znaša 4 440 ton.
V skladu s tem priporočilom bo posledica prekoračitve kvote Evropske skupnosti v letu 2007 odbitek 1 480 ton od letne kvote vsako leto v obdobju 2009-2011.
Poleg tega se je odbor za izvajanje strinjal, da je številka za Evropsko skupnost začasna in da se jo lahko glede na tekoče preiskave ponovno preuči ter po potrebi prilagodi. To priporočilo bo sprejela ICCAT na plenarnem zasedanju 18. novembra.
Kljub temu moramo pogodbenicam ICCAT zagotoviti, da bo Evropska skupnost naredila vse za zagotovitev, da bodo države članice in Evropska komisija pozorno spremljale kvote, dodeljene plovilom teh držav članic, za zagotovitev spoštovanja kvote, določene za leto 2008 in za prihodnja leta.
Po sprejetju te uredbe je Komisija odločena glede tesnega sodelovanja z državami članicami, da se zagotovi polno izvajanje načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna in spremljanje tega izvajanja. Tudi agencija Skupnosti za nadzor ribolova bo imela dejavno vlogo. Agencija je začela s pripravljalnim delom za usklajevanje nadzornih in inšpekcijskih dejavnosti držav članic, da bo za sezono modroplavutega tuna v letu 2008 vse pripravljeno.
Iles Braghetto  
poročevalec. - (IT) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, namen načrta Evropske komisije za obnovo staleža modroplavutega tuna, ki ga je prvotno sprejela ICCAT, je odgovoriti na zaskrbljenost znanstvenikov v zvezi z ogroženostjo staleža zaradi čezmernega ulova.
Načrt je bil predmet različnih kritik, kar dokazuje, da imajo znanstveniki in ribiči različno mnenje o zaščiti staleža. Vendar omogoča ustrezen odgovor na tiste potrebe, ki so bile izpostavljene, pri čemer zagotavlja postopno zmanjšanje količine ulova do 20 % v letu 2010 v primerjavi z letom 2006, povečanje najmanjše velikosti na 30 kg, omejitev ribolovnih obdobij in okrepitev nadzornih ukrepov za boj proti nezakonitemu ribolovu.
Nekateri elementi načrta so bili v odboru okrepljeni z naslednjimi predlogi:
zagotoviti in zahtevati, da države članice v okviru ribiških sporazumov predložijo ribolovne načrte, tudi ko gre za populacije, katerih biološko stanje je normalno, saj je eden od največjih problemov presežna zmogljivost flote glede na razpoložljive kvote;
vzpostaviti ravnovesje v vsaki državi članici med kvotami in zmogljivostjo ribogojnic za pitanje;
odpraviti izjeme v zvezi z ribolovnimi območji in najmanjšimi velikostmi: tem izjemam nasprotujejo vsi znanstveniki in večina držav članic. Poleg tega te izjeme z biološkega vidika niso upravičene, saj v Sredozemskem morju in Atlantskem oceanu prevladuje le en stalež, pri čemer te izjeme izkrivljajo konkurenco, posledica pa je prekomeren ribolov na zadevnih območjih, vključno s plovili, ki običajno tam ne lovijo, ter zmanjšanje učinkovitosti pregledov;
pozvati države članice, da spoštujejo svoje obveznosti v zvezi s posredovanjem podatkov in informacij Komisiji, pri čemer je treba prekiniti nacionalni ribolov držav članic, ki podatkov o ulovu niso posredovale;
oblikovati načrt obnove pasti v Atlantiku ter pasti, ki so prenehale delovati v Sredozemskem morju za ohranitev trajnostnega in zelo selektivnega načina ulova tuna;
zagotoviti finančna nadomestila za ribiče iz evropskega sklada za ribištvo za obdobje prepovedi ribolova, da se zaščiti socialno-gospodarsko ravnovesje ribiških podjetij in ribičev;
uskladiti kazenske ukrepe za preprečevanje razlik v zvezi z načinom izvajanja te uredbe v državah članicah.
Nazadnje, postopki za ugotavljanje kršitev, sproženi v zadnjih mesecih proti nekaterim državam članicam, ki niso upoštevale dovoljene količine ulova za leto 2007, so nedvomno nujni in potrebni, vendar je treba upoštevati tudi kratko obdobje za začetek veljavnosti sedanjih določb v tem letu.
Prav tako je treba upoštevati, da je upravljanje staleža zelo zapleteno, zlasti v območjih, kjer je velika konkurenca flot iz tretjih držav, zlasti v Sredozemlju, pri čemer je treba okrepiti spoštovanje načela vzajemnosti, da se zagotovi pošteno izvajanje ciljev ICCAT. Ti ukrepi bodo učinkoviti le, če bodo države članice EU in tretje države uporabljale načela in določbe teh ukrepov.
Gospod predsednik, na koncu se zahvaljujem zlasti tistim kolegom, ki so sodelovali pri pripravi tega poročila.
Carmen Fraga Estévez
v imenu skupine PPE-DE. - (ES) Gospod predsednik, čeprav se strinjam, da ta načrt za obnovo staleža ni dovolj ambiciozen, vendar je rezultat težko doseženega kompromisa v okviru ICCAT, pri čemer menim, da bomo z odobritvijo tega načrta naredili velik korak naprej ter odgovornim za čezmerni ribolov te vrste prvič poslali zelo jasno sporočilo.
Kar zadeva Evropsko unijo, so za resen položaj modroplavutega tuna krive nekatere države članice, ki so dovolile in celo spodbujale čezmerno povečanje flot v Sredozemlju, ter Komisija, ki do zdaj ni storila ničesar, da bi izboljšala razmere, čeprav je bila v celoti seznanjena z zlorabami in nepravilnim poročanjem o količini ulova.
To neukrepanje je krivo, da so morale vse države članice prenehati z ribolovom zaradi škandaloznih novic v mesecu avgustu, da sta dve državi članici izpolnili celotno kvoto Evropske unije.
Zato menim, da je treba na plenarnem zasedanju podpreti poročilo gospoda Braghetta, ki vključuje moj predlog spremembe, v skladu s katerim bodo morale države članice od zdaj naprej predložiti ribolovni načrt, v katerem bodo v naprej navedle maksimalno število plovil ter zagotovile, da je njihov ribolovni napor v skladu z njihovimi kvotami. Komisija je sporočila, da podpira vključitev ribolovnega načrta, pri čemer upamo, da bo to podprl tudi Svet.
Kljub temu obžalujem, da poročilo ne zagotavlja izjem za plovila s selektivnejšim orodjem, ki že od nekdaj lovijo v Atlantskem oceanu in zapolnijo zanemarljiv delež kvote Skupnosti. Zato morajo ljudje, ki se ukvarjajo s tem tradicionalnim ribolovom, plačevati za neomejen ribolov plovil z zaporno plavarico držav članic, ki sem ju že omenil, čeprav za to niso nič krivi. To je krivica, za katero upam, da ju bosta Parlament in Svet popravila.
Na koncu pozivam Komisijo, da sprejme vse potrebne ukrepe, da se pri razdelitvi kvote Skupnosti za naslednje leto državam članicam, ki so morale z ribolovom prenehati, ker so kvote, do katerih so bile upravičene, zapolnile druge države, zagotovijo ustrezna nadomestila ter da se odgovornim kvote zmanjšajo za ustrezno tonažo, ki se lahko nameni za resnično in učinkovito nadomestilo.
Rosa Miguélez Ramos
v imenu skupine PSE. - (ES) Gospod predsednik, podpiram predlog Komisije v zvezi s prenosom načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna, sprejetega v okviru ICCAT, v pravni red, pri čemer se strinjam s Komisijo, da bodo ukrepi iz načrta, če bodo ustrezni uporabljeni, zagotovili postopno obnovo staleža v Atlantskem oceanu in Sredozemlju.
V načrtu so upoštevane posebne značilnosti tradicionalnih ribolovov, pri čemer so za te ribolove določeni pogoji, pod katerimi ne morejo biti kaznovani, poleg tega si načrt prizadeva za združitev ohranjanja virov s socialno-gospodarskimi vidiki.
V zvezi s tem komisarja obveščam, da se je moja država od začetka zavzemala za prožnost glede najmanjše velikosti, ki velja za tradicionalna plovila, ter je zato zahtevala, da se odstotek, dodeljen tradicionalnim plovilom, vključi v kvoto za velikost pod 30 kg.
Komisija je upoštevala to zahtevo, pri čemer je razumela, da majhni tradicionalni ribiči ne smejo plačevati za razmere, nastale zaradi industrijskih plovil, ter se strinjala z vključitvijo tega ukrepa, čeprav je v načrtu predviden odstotek znižala na 2 %.
Vendar, komisar, je bil ta ukrep vključen pod točko 6 priloge I, kar zbuja dvom o uporabi za posamezna geografska področja.
Omejitev ukrepa na ribolov v Atlantskem morju, bi pomenilo, da bodo tradicionalna sredozemska plovila izginila, saj ta plovila niso dovolj zmogljiva za plovbo do ribolovnih območij v Atlantskem oceanu. Gre za zgodovinska plovila, ki že stoletja lovijo brez ogrožanja staleža; za kakršno koli zmanjšanje staleža je kriv presežek zmogljivosti plovil z zaporno plavarico v Sredozemlju.
Komisar, ukrep bi moral veljati za plovila vseh držav, ki se ukvarjajo z ribolovom, in ne le za tiste s plovili v Atlantskem oceanu. Alžirija, Tunizija in Turčija imajo tudi pravico, da delež svoje kvote namenijo za zaščito tradicionalnega ribolova pred konkurenco industrijskih plovil, pri čemer menim, da ta izjema, ki je kot veste minimalna, ne bo vplivala na zmanjšanje učinkovitosti načrta o obnovi staleža.
Zato pozivam Komisijo, da upošteva dvome v zvezi z vključitvijo ukrepa pod točko 6 priloge I, ter zato pozivam tudi predstavnike Komisije, da si v okviru zasedanja ICCAT čim bolj prizadevajo pojasniti, da se lahko 2 % ulova zagotovi za plovila v Atlantskem oceanu in Sredozemskem morju.
Kar zadeva poročilo, o katerem razpravljamo danes, poročevalcu sporočam, da moja skupina znova nasprotuje odpravi izjem v zvezi z najmanjšo velikostjo in prepovedanimi območji, pri čemer so bile te izjeme, kot je povedal komisar, sprejete v okviru ICCAT. Iz istega razloga nasprotujemo novim predlogom sprememb, ki jih je predložila skupina zelenih, pri čemer bomo jutri glasovali proti.
Alfonso Andria
v imenu skupine ALDE. - (IT) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, najprej čestitam poročevalcu, gospodu Braghettu, za odlično delo v odboru za ribištvo, na podlagi katerega smo lahko predložili uravnoteženo besedilo za jutrišnje glasovanje, ki delno temelji na prejšnjih izkušnjah in nedvomno pozitivno spreminja uredbo o načrtu za obnovo staleža modroplavutega tuna.
En od največjih uspehov tega parlamentarnega postopka je odprava izjem za fiksne kvote za ulov tuna, nekatere izmed katerih so bile prvotno ohranjene, ter za ulov v vzhodnem Atlantskem oceanu in Jadranskem morju. Te izjeme niso bile ustrezno upravičene z biološkega vidika, saj v Sredozemskem morju in Atlantskem oceanu prevladuje le en stalež tuna, pri čemer bi lahko te izjeme izkrivljale konkurenco, saj bi se lahko zaradi njih ribolov na teh območjih, ki niso omejena, okrepil. Tudi nadzor bi bilo težje izvajati, pri čemer bi bil nedvomno manj učinkovit.
Strinjam se s poročevalcem, da je treba v obdobju, ko je ribolov prepovedan, ribičem zagotoviti finančna nadomestila, pri čemer podpiram tudi predlagan načrt o obnovi pasti.
Odločno se je treba boriti proti nezakonitemu ribolovu, eni od največjih težav, ki ogroža zaščito staleža modroplavutega tuna. Čeprav predlog uredbe odločneje kot v preteklosti rešuje problem v zvezi z nadzorom, menim, da je treba odpraviti sedanje razlike v uporabi zakonodajnih določb v različnih državah članicah. Menim, da je treba izboljšati sodelovanje med državami za uskladitev nacionalne zakonodaje o izvedbenih ukrepih, kar je namen mojega predloga spremembe.
Menim, da je treba rešiti še en problem: za upravljanje staležev modroplavutega tuna v Sredozemskem morju je potrebna globalna strategija, ki jo je treba sprejeti skupaj z drugimi državami, ki niso članice ICCAT in lovijo v Sredozemskem morju. Pri tem mislim na primer na japonska plovila, saj drugače ne bo mogoče uresničiti ciljev te uredbe.
Na koncu upam, da bo besedilo, sprejeto v odboru za ribištvo, prejelo zadostno podporo na glasovanju.
Raül Romeva i Rueda
v imenu skupine Verts/ALE. - (ES) Gospod predsednik, tudi jaz se najprej zahvaljujem našemu kolegu gospodu Braghettu za opravljeno delo pri pripravi tega poročila. Vendar, kot sem omenil med razpravami v odboru za ribištvo, menim, da je treba na podlagi poročil znanstvenikov, okoljskih organizacij in celo nekaterih področij sektorja spremeniti naslov poročila.
Namesto sklicevanja na uredbo o načrtu za obnovo staleža modroplavutega tuna, bi ga morali poimenovati načrt proti obnovi staleža ali načrt za uničenje staleža tuna. Bodimo jasni glede tega: že ob sprejetju načrta za obnovo staleža z neustreznim naslovom v okviru ICCAT v Dubrovniku lani je znanstveni odbor opozoril, citiram, "da na splošno predhodni rezultati kažejo, da na podlagi sprejetih ukrepov, čeprav ustreznih, ciljev načrta ne bo mogoče v celoti doseči". Dodaja, "če bo načrt izveden brezhibno ter če bo v prihodnosti obnovitev znašala približno toliko kot v devetdesetih letih 20. stoletja, pri čemer nanjo ne bo vplivala sedanja raven razmnoževanja biomase, je 50 % možnosti, da bo v skladu s sedanjimi uredbami obnova staleža dosežena leta 2023".
Povedano drugače, če izvajanje ne bo brezhibno ali/in če bo obnovitev padla pod sedanjo raven, skladno z zmanjšanjem razmnoževanja biomase, bo težko doseči cilje načrta za obnovo staleža.
Ponavljam, da so podlaga za moj govor znanstvena poročila. Kot da to ne bi bilo dovolj, je bilo v praksi izvajanje načrta, ki je bil začasno izveden leta 2007, tako slabo, da je Evropska unija svojo kvoto presegla za 26 %, zaradi česar je bilo treba prvič do zdaj sprožiti pravne postopke proti vsem državam, ki so kršile pravila, zlasti Franciji in Italiji.
Zanima me, kako je lahko Španija v letu 2006 izvozila skoraj 9 000 ton tune, če je prijavila, da je ulov znašal 4 700 ton, kot so opozorile organizacije, kot sta Greenpeace in Adena.
Na koncu me zanima, kakšne ukrepe nameravajo sprejeti Komisija in vlade za obvladovanje in celo zmanjšanje ribolovne flote, glede na to, da je nemogoče zmanjšati ulov, če se število in kakovost naših plovil povečuje, tj. plovil, ki v večini primerov živijo od evropskih subvencij. Mogoče bomo nekaj odgovorov na ta vprašanja dobili na zasedanju ICCAT, ki trenutno poteka v Antaliji v Turčiji in ki se ga udeležujeta moja kolega Marie-Hélène Aubert in Michael Earle.
Vendar menim, da je neposredna ugotovitev preprosta in zaskrbljujoča: vse kaže na to, da so razmere v zvezi s staležem veliko slabše od najbolj optimističnih napovedi. Nekateri celo menijo, da razmer ni mogoče več izboljšati. Povedano drugače, glede na okoliščine menim, da se sedanji načrt ne more imenovati načrt za obnovo staleža.
James Nicholson
Gospod predsednik, najprej bi tudi jaz poročevalcu čestital za to poročilo. Zelo težko je doseči obnovo v katerem koli načrtu za obnovo. To velja tudi za druge, ki vzpostavljajo večletni načrt za obnovo, vendar gre tokrat za modroplavutega tuna. Tako kot vsi ostali tudi jaz resnično upam, da bo program uspešen.
Do zdaj sem imel samo eno izkušnjo, in sicer z načrtom za obnovitev staležev trsk v Irskem morju. Takrat ribiči na tistem območju niso prejeli nobenega nadomestila za to, ker v tistem obdobju niso smeli ribariti. Menim, da nova napaka ne more popraviti stare: če si prizadevate za ohranitev, morate biti po mojem mnenju pripravljeni plačati nadomestilo - menim, da druge poti ni. Lahko se ljudi prosi, da se žrtvujejo, vendar ima tudi žrtvovanje ceno.
Priznam, da je to poročilo izredno občutljiva tema za ribiče, ki prihajajo iz Sredozemlja, in tiste, ki ribarijo v Atlantiku. Za njih bo torej z gospodarskega in socialnega vidika izredno težko. V takih okoliščinah bo to zelo boleča ureditev za lokalne ribiče v tej regiji. Vendar sta ohranitev in zaščita vrste modroplavutega tuna najpomembnejši.
Paulo Casaca
(PT) Gospod predsednik, komisar, tudi jaz čestitam poročevalcu, gospodu Braghettu, za odlično opravljeno delo, pri čemer menim, da so najboljši primer za to, kako nesposobna je sedanja skupna ribiška politika pri zagotavljanju trajnosti te dejavnosti, razmere, s katerimi se zdaj spopadamo v zvezi z modroplavutim tunom zlasti v vzhodnem Atlantskem oceanu in v Sredozemskem morju. To je pred kratkim pokazala zelo zanimiva študija, ki jo je naročil generalni direktorat za ribištvo in ki jo je objavil gospod Borg, za kar se mu zahvaljujem.
Dejstvo je, da so sedanji strogi ukrepi, kot so popolno prenehanje ribolova pred koncem leta, poskus umika velikega deleža flote iz uporabe in možnost popolne ohromitve dejavnosti, tudi če mogoče ne doseže svojih ciljev, neposredna posledica stališča skupne ribiške politike, v okviru katere je sprejemanje odločitev v zvezi z upravljanjem ločeno od njihove uporabe in nadzora ter v okviru katere odgovornosti ribiških skupnosti in organov ovira izključna evropska pristojnost, ki jo kljub temu ne izvaja stran, ki jo zagovarja.
Okoljsko trajnostno, ampak gospodarsko manj donosno tradicionalno ribolovno orodje, tj. ribiške palice, je moralo konkurirati s sodobnimi tehnologijami in visoko razvitimi viri, ki so bili kratkoročno veliko donosnejši, vendar okoljsko netrajnostni, pri čemer se šele zdaj sprejemajo nekateri diskriminatorni ukrepi proti slednji vrsti plovil. V celoti se strinjam z izjavo kolegice Miguélez, da je treba prednost dati tradicionalnim ribolovnim metodam.
Zaradi neizbežne grožnje gospodarskega uničenja ribolova modroplavutega tuna moramo vsi razmisliti o nujnih ukrepih v zvezi s skupno ribiško politiko kot celoto.
Ioannis Gklavakis
- (EL) Gospod predsednik, komisar, strinjam se z večino stališč gospoda Braghetta o obnovi staleža tuna. Menim, da si vsi želimo, da bi bilo v morjih dovolj staležev rib.
Kljub temu bom izpostavil dve zadevi, zaradi katerih sem zaskrbljen. Prvič, vzpostavljen naj bi bil sistem, v skladu s katerim naj bi ribiške ladje predložile natančen načrt o ribolovu tuna za poostritev nadzora. Menim, da bi bil ta ribolovni načrt izvedljiv le za velika plovila, ki se ukvarjajo samo z ribolovom tunov, in ne za majhne ribiče, ki se ukvarjajo z ribolovom tunov in drugih rib.
Vsi želimo nadzorovati ribolov tunov, vendar ne želimo izključiti držav, v kateri prevladujejo majhni ribiči. Poleg tega je treba upoštevati še močno ribiško tradicijo.
Drugič, izpostavljam predlog spremembe 3, ki zmogljivost ribogojnic za pitanje povezuje z nacionalno kvoto. Rdečega tuna gojijo države članice EU, ki nimajo visokih kvot.
Moja država na primer ne spada med države z visokimi kvotami. Vendar imamo primerjalne ugodnosti v smislu gojenja tunov. Zakaj moramo zmanjšati zmogljivost naših ribogojnic na raven naše kvote?
Na koncu naj omenim nesprejemljivo dejstvo, da je bil septembra ribolov tunov prepovedan, ker je ulov dveh držav članic EU znašal toliko kot dovoljena količina ulova za vse države članice skupaj. Ti državi je treba ustrezno kaznovati. Državam, ki so jim bile letos odvzete pravice do ribolova, je treba naslednje leto najprej dodeliti odstotek, za katerega so bile prikrajšane. Medtem moramo hitro najti načine za nadzor nad ulovom rib.
Robert Navarro
(FR) Gospod predsednik, najprej se zahvaljujem poročevalcu, gospodu Braghettu, za odlično opravljeno delo. Ker pogajanja v okviru ICCAT še potekajo, ne vemo, kaj naše ribiče čaka naslednje leto. Vemo le, da se je to poletje zgodilo nekaj zelo resnega, pri čemer bomo morali temeljito preučiti ureditve za spremljanje ulova. Veseli me, da se je Komisija tega že lotila, čeprav se bojim, da se Svet ne bo strinjal z nekaterimi ukrepi za odpravo nezakonitega ribolova, predlaganimi prejšnji mesec.
Upam, da bo Agenciji Skupnosti za nadzor ribištva v vsakem primeru uspelo zagotoviti ustrezno usklajevanje evropskih naporov za izvajanje potrebnega nadzora, ker nacionalni sistemi za spremljanje ne delujejo. Naši španski, portugalski in grški prijatelji se upravičeno pritožujejo nad ravnanjem francoskih in italijanskih plovil ter nad neuspešnim spremljanjem v teh dveh državah. Resnica je vsem znana. Vsi vemo, da so vse države predolgo prikrivale nezakonite dejavnosti svojih ribolovnih flot. Zato potrebujemo ostrejši nadzor na evropski ravni ter evropsko obalno stražo.
Prav tako moramo razpravljati o sankcijah za ta čezmerni ulov. Zelo verjetno je, da se bo ICCAT odločila kaznovati Skupnost, pri čemer bomo posledično morali kaznovati tiste države članice, ki so za to odgovorne. Francoska vlada je napovedala, da ne bo sklepala kompromisov, ter posvarila pred kaznovanjem odgovornih. Upam, da bodo te sankcije, ki ne bi bile potrebne, če bi bil sistem za spremljanje učinkovit, stroge, vendar poštene in uravnotežene. Prav tako upam, da za napake drugih ne bodo kaznovani tisti, ki se ukvarjajo s tradicionalnim ribolovom tunov, ki manj vpliva na stalež.
Končno, ker so strokovnjaki ugotovili, da so zmogljivosti evropske flote nesorazmerne s staležem modroplavutega tuna, komisarja sprašujem, kateri viri se bodo namenili za prestrukturiranje tistih ribičev, ki bodo morali opustiti to dejavnost.
Joe Borg
komisar. - Gospod predsednik, najprej bi se rad zahvalil poslancem za njihove zanimive pripombe.
Rezultat te razprave je priznanje dejstva, da imamo skupen cilj, in sicer učinkovito reševanje negotovih razmer modroplavutega tuna. Najboljši način reševanja slabega stanja staleža je izvajanje načrta za obnovo ICCAT. Zato se zahvaljujem Parlamentu za njegove predloge v zvezi z nacionalnimi ribolovnimi načrti, ki so učinkovito orodje za obravnavanje skladnosti glede presežene zmogljivosti.
Kar zadeva vprašanje izjem, Komisija ne more spremeniti vsebine načrta, ki ga je sprejela ICCAT. Vse pogodbenice so se strinjale glede teh izjem. Naj vas opozorim, da se bile te izjeme odobrene za flote malih in nekaterih sezonskih ribičev, ker je njihov vpliv na ulov majhen. Poleg tega te izjeme vključujejo vrsto strogih pogojev, kot so omejeno število plovil, omejen ulov in določena pristanišča. Ne glede na to pa se lahko načrt za obnovo leta 2010 pregleda na podlagi novih znanstvenih mnenj ali slabosti, ugotovljenih pri izvajanju.
Kar zadeva to, kar je povedala gospa Miguélez Ramos, ki je želela razširitev na dva posebna primera v Atlantiku in v Jadranskem morju, sta to posebna, majhna in nepomembna primera. Njihova razširitev na druga območja zahteva spremembo sporazuma o načrtu za obnovo staleža ICCAT. To leto to ni mogoče. Ne želimo ponovno obravnavati načrta ICCAT. Revizija je načrtovana za leto 2008, vendar glede na kritike teh dveh izjem menim, da jih bo zelo težko še bolj razširiti.
Presežena zmogljivost se bo obravnavala v okviru nacionalnih načrtov, ki jih predložijo države članice in ki bodo morali uravnotežiti zmogljivost z ulovom. Poleg tega smo v naših razpravah v Svetu uspeli predstaviti okrepljene nadzorne ukrepe za zagotovitev večje skladnosti. Poleg tega bomo v letu 2008 naša prizadevanja osredotočili na okrepitev nadzora na splošno.
Vztrajamo tudi, da se sredstva v okviru Evropskega ribiškega sklada namenijo umiku plovil iz obratovanja v državah članicah s preseženo zmogljivostjo, zlasti glede ribolova modroplavutega tuna.
Kar zadeva vprašanje zagotavljanja, da druga ribiška plovila upoštevajo pravila ICCAT, tj. ribiška plovila iz tretjih držav, določbe ICCAT veljajo za vse njene partnerice ter pričakujemo, da bodo vse upoštevale določila in pogoje načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna. Če tega ne bodo upoštevale, bomo to z njimi urejali v okviru ICCAT in dvostransko. Če ne bodo spoštovale svojih obveznosti, bomo razmislili o drugih ukrepih, ki jih lahko sprejmemo.
Glede vprašanja čezmernega ulova v dveh državah sem že povedal, da podpiramo nacionalne ribolovne načrte, kar se pojavlja v kompromisu predsedstva, ki ga bodo na novembrskem zasedanju Sveta sprejele vse države članice.
Količine čezmernega ulova je treba nadomestiti, o čemer je bil dosežen dogovor v Antaliji. Rezultat bo letno zmanjšanje za 1 480 ton za obdobje 2009-2011. Nadomestilo za države, katerih ulov je bil pod mejo, se bo izvedlo z učinkom od leta 2008.
Predsednik
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo v četrtek ob 12.00.
Pisna izjava (člen 142)
Francesco Musotto  
v pisni obliki. - (IT) Poročilo gospoda Braghetta navaja veliko vprašanj v zvezi z izvajanjem načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna, o katerih moramo razmisliti. Načrt določa obsežne omejitve ribolova za zaščito staleža ogrožene vrste. Kljub temu se lahko zgodi, da pobuda ne bo učinkovita, če Evropska unija ne bo sprejela ukrepov za preprečitev njenega socialno-gospodarskega vpliva. Poročilo ustrezno poudarja to pomanjkljivost in predlaga ustrezne instrumente za učinkovito izvajanje priporočil Komisije in ICCAT.
Kar zadeva socialno-gospodarske vidike, je ribolov tunov tradicionalna dejavnost ter edini vir dohodka za tisoče družin: če bi ga v celoti prepovedali, bi morali ribiči prejeti finančno nadomestilo iz evropskega sklada za ribištvo.
Države članice morajo naložiti kazni za nezakonit ribolov, ki je dejanski krivec za osiromašenje staleža. Nesmiselno je kaznovati poštene ribiče, če ni na voljo instrumentov, s katerimi bi lahko preprečili nezakonite dejavnosti plenilcev.
Končno, od tretjih držav je treba zahtevati vzajemnost: nesmiselno je žrtvovati naše ribiče za zaščito vrste, če druge države, pri čemer imam v mislih Libijo, Turčijo, Kitajsko in Japonsko, ne uporabljajo enako strogih omejitev v svojih morjih. Medtem ko bi imele konkurenčno prednost pred evropskimi ribiči, problem osiromašenja staleža tuna ne bi bil rešen.
