Euroopa Ülemkogu kohtumise (28.-29. oktoober) järeldused ja majanduse juhtimine (arutelu jätkamine)
Juhataja
Jätkame arutelu Euroopa Ülemkogu kohtumise (28.-29. oktoober) järelduste ja majanduse juhtimise üle.
Kathleen Van Brempt
(NL) Austatud juhataja! Kuulates tänast arutelu, tõuseb esile üks teema: peaaegu kõikidele poliitilistele fraktsioonidele oluline majandusjuhtimise küsimus. Konsensus on ainult näiline, sest majandusjuhtimist tõlgendatakse väga erinevalt. Uurides nõukogu tõlgendust, mille leiab ka nende kokkuvõttest, jääb silma ühekülgne keskendumine sellele, mida nõukogu oluliseks peab, nimelt säästmine, säästmine ja veel rohkem säästmist. Tundub, nagu see oleks ideoloogia, millest on majandusseadus tehtud: tuleb lihtsalt piisavalt kaua säästa ja kõik saab jälle korda. See ei ole meie tõlgendus majandusjuhtimisest. Vastupidi, vaja on hoopis midagi muud ning meie fraktsioon ei ole ainukene, kes seda ütleb. Lugege, mida majandusteadlased räägivad! Lugege, eilse ajalehte De Tijd, mis ei ole kaugeltki sotsialistlik propagandaleht, kus kirjutati, et ainult säästmine õõnestab niigi juba põduraid majandusriike ning muudab võlgade tagasimaksmise järjest raskemaks. Vajame ka investeeringuid! See on väga kena ja ilmne näide sellest, mida on vaja tööhõive määra kasvatamiseks. See võimaldaks meie kõikidel liikmesriikidel oma võlgu tagasi maksta. See eeldab aga julgust investeerida haridusse ja koolitusse, julgust investeerida töö- ja pereelu tasakaalu. Uurides mitmete riikide kärpeid, näeme, et just sellist tüüpi investeeringuid kärbitakse. Vaja on visiooni, majanduspoliitika perspektiivi, mis oleks aluseks kõige selle teostamiseks vajaminevate ressursside mobiliseerimisel. Alles siis peaksime analüüsima, kuidas stabiilsuse ja kasvu pakti kõige paremaks kujundada saab. Arvan, et see on suurim erinevus meie ja ülemkogu vaadete vahel, mis puudutavad majandusjuhtimist.
Paulo Rangel
(PT) Austatud juhataja, Herman van Rompuy, José Manuel Barroso! Mainin, et Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni seisukoht on selge. Selle kohaselt on selle tõsise kriisi lahendamine, mida Euroopa hetkel läbi elab, võimalik ainult majandusjuhtimise levitamise ja ühenduse meetodi abi. Me ei kahtle, et suudame kriisile vastu astuda ning sellega toime tulla ainult ühenduse meetodi, majandusjuhtimise ja selliste instrumentide abil, mis sobivad euroala tõelisele ühisvaluutale. See tähendab aga, et nii nõukogu, komisjon kui ka parlament peavad avalikkusele demonstreerima, et nad on oma kohustuste täitmisele pühendunud. Märkimist vajab asjaolu, et on selge, et parlamendi suurimad fraktsioonid on lõpuks nõus avalikult koostööd tegema, intensiivistades ühenduse meetodit, võttes kasutusele majandusjuhtimise ning luues ühisvaluuta tarbeks sellised tingimused, et see elaks Euroopa kriisi üle. Tänaseks on selgeks saanud ka see, et sama kehtib komisjoni ja selle presidendi kohta, kes on demonstreerinud, et ta ei ole nõukogu ega parlamendi tänuvõlglane, vaid vastupidiselt sotsialistide ja Elisa Ferreira väidetele tegutseb ta Euroopa huvides
Nõukogu peab oma kohustusi hakkama täitma selle aasta detsembris. Herman van Rompuy, me loodame, et nad teevad seda ning toetavad täielikult Euroopa dialoogi.
Marietta Giannakou
(EL) Austatud juhataja! Ilmselgelt on vastuvõetud alaline toemehhanism vaieldamatult positiivne samm. Endiselt on meil aga puudu strateegilisest planeerimisest, mis peab hõlmama majandusliitu ning loomulikult majandusjuhtimist.
Euroopa Liit loodi tänu sellele, et tol ajal olid võimul tugevad valitsused. Majanduskriis sai võimust võtta nõrkade valitsuste tõttu, kes võimaldasid majandusliku üleilmastumise majanduslikul automatismil asendada poliitilisi otsuseid, mida ühendus vajab, kui ta soovib edasi toimida.
Euroopa on 50 aastat oma jõukust kindlustanud ning nüüd peame seda oma kodanike tarbeks hoidma. Seetõttu on ilmne, et kasv peab jätkuma. Küsimus on aga selles, millist tüüpi kasvu me silmas peame, kui arvestada sellega, et meil on ajastu, mil terve maailma süsteem on muutumas. Milline on Euroopa praegu? Milline on see tulevikus? Tööstusvaldkond, väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad ning teenused, ekspordi katalüsaator? Sel põhjusel vajame tugevamat Euroopat nende kahtluste ja selle valitsusvahelisuse asemel, mis olid veel alles hiljuti täiesti tavapärased nähtused.
Teatud riigid on jultunult stabiilsuspakti järgimist ignoreerinud ning - nagu Frederik Reinfeldt mulle eelmise aasta detsembris küsimusele vastates ütles - ainult üks riik on stabiilsuspaketti rangelt järginud. Ükski teine ei ole suutnud oma kohustustest kinni pidada.
Sellest tulenevalt peame kõik kokku hoidma ning toetama riike, mis praegu kriistormi keeristes on, sest milles siis suurte riikide jõud lõppude lõpuks peitub? Arvan, et see peitub väikeste riikide ühises esinduses Euroopa süsteemi raames. Pealegi ei tuleks me Euroopa puudumisest tingitud kahjudega kuidagi toime.
Tunne Kelam
Austatud juhataja! Majanduskriisist ülesaamiseks on vaja teha selle põhjal siduvaid järeldusi, kuna eelkõige on see usalduse ja vastutuse kriis. Usaldus põhineb tulude ja kulude mõistlikul tasakaalul.
Enamik Euroopast on juba rohkem kui 20 aastat harjunud elama ja tarbima tänases päevas ning seda homse ja isegi ülehomse arvelt, järgmiste põlvkondade arvelt, kelle populatsioonid kahanevad järsult. Teiseks oleme harjunud rakendama stabiilsust tagavaid reegleid väga liberaalselt. Kui suured riigid võivad riigisisestel põhjustel nii käituda, siis on teistel lihtsam nende eeskuju järgida. Seega, et jõustada finantsdistsipliini põhimõtet ja taastada see kogu oma ranguses, peab tasakaalus eelarve poliitika olema näide sellest, et Euroopa on usaldusväärne.
Kolmandaks on ilmselge see, et on tekkinud vajadus kontrollimehhanismide järele. Ma saan ainult õigeks pidada, et nõukogu kiitis heaks Euroopa majandusjuhtivuse järeldused, võlakriteeriumite aktiveerimise ning varajase sekkumise mehhanismi võimaluse. Mida me aga tõepoolest väga vajame - ning sel puhul saan ainult avaldada toetust oma kolleegi Guy Verhofstadti järeldustele -, on tõeline majandusjuhtimine ja tõeliselt automaatsanktsioonid, sellised sanktsioonid, mis vapustavat mõju avaldavad. Ootame komisjoni raamettepanekuid tulevaste kriisimehhanismide kohta järgmisel kuul.
Elena Băsescu
(RO) Austatud juhataja! Toetan uut meetmepaketti, mis tõhustab eelarvedistsipliini ja laiendab majandusjärelvalvet! Leian, et esitatud meetmed olid vajalikud, kuna finants- ja eelarvepoliitika vastavuse järgimisel täheldati liikmesriikide vahel erinevusi. Selle tõttu on majanduskriis loonud mitmetest riikidest, sealhulgas Rumeenia, murettekitava kuvandi.
Minu arvates on olulisim uuendus uue makromajandusliku seireraamistiku loomine. See lihtsustab esilekerkivate tasakaalustumatuste ja riskide tuvastamist.
Herman van Rompuy töökonna koostatud majandusjuhtimise raporti heakskiit on oluline samm. Selle rakendamine loob uue tugeva kriisiohjeraamistiku.
Määrus on oluline ka riikide eelarvete vastavuse kindlustamisel ELi finantsstandarditega. Praktikas tähendab see seda, et riigi eelarvet ei saa enam ELi finantsmäärustest kõrvale hoida.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Austatud juhataja! Järgmisel eesistujariigil Ungaril seisab ees raske proovikivi Lissaboni leppe muudatuse rakendamise kujul ning see peab juurutama majandusjuhtimist võimalikult kiiresti. Euroalast väljaspool olevad liikmesriigid jälgivad hämmastusega, kuidas euroala igast küljest praguneb.
Oleme liitumisleppega seotud ning võime mahajäämust tagasi teha sõltub sellest, kas Euroopa jõukam pool stabiliseerub ning kas ühenduse solidaarsus ületab riiklikku omakasu.
Jälgime Iiri kriisi ning Kreeka, Portugali ja Hispaania probleeme murelikult ja kaastundlikult ning ootame, et näha, kas euroala laguneb. Nõukogu otsus, mis tehti nagu tavaliselt hilja, oli lõpuks õige. Majandusjuhtimise juurutamine võib olla märk uue ajastu algusest Euroopa integratsiooni ajaloos, kuid selle rakendamine võib olla reetlik ja täis raskusi. Olen kindel, et Ungari teeb eesistujariigina endast kõik, et edu tagada.
Ilda Figueiredo
(PT) Austatud juhataja! Portugalis on praegu viimase 20. aasta suurim streik. Protest järgneb samaväärselt olulistele väljaastumistele mitmes ELi riigis, sealhulgas Kreekas ja Prantsusmaal. Milline on nõukogu ja komisjoni juhtide reaktsioon? Nad eiravad nende antisotsiaalse poliitika vastaseid väljaastumisi ning toetavad samasugust poliitikat, mis aitas kaasa praeguse olukorra tekkele. Nad jätavad tähelepanuta asjaolu, et euro haavatavus on nende poliitika otsene tulemus: kabitaliturgude liberaliseerimine, piiramatu finantsspekulatsioon ning nominaalse koonduvuse nõue, mida nõutakse stabiilsuse ja kasvu paktiga. Samaaegselt suureneb majandussuundade erinevus, töötuse ja vaesuse määrad on vastuvõetamatult suured ning sotsiaalsed pinged kasvavad. Kaua nad veel sellel rajal jätkata tahavad? Mida on vaja selleks teha, et selline poliitika lõppeks ning pühendutaks rohkem tootmisele, töökohtadele ja tööjõu väärtustamisele?
Jaroslav Paška
(SK) Austatud juhataja! Euroopa Ülemkogu arutelu oktoobri lõpus toimus keerulistes oludes. Kõik riigid muudavad praegu oma majanduspoliitikat eesmärgiga rabeleda nii kiiresti kui võimalik välja ebasoodsast majandusolukorrast ning saavutada vähemalt mingisugune majanduskasv.
Pärast Kreekat ning Iirimaad ähvardab ka teisi euroala riike maksevõimetuse risk. Seetõttu peaks meile kõigile selge olema, et valitsusjuhtidel on sellises keerulises olukorras väga raske võtta vastu otsuseid, millega nad annaksid ära oma õigusvõime oma riikide majandusjuhtivust kujundada ja määratleda ning anda osa majandusjuhtimise volitustest üle Euroopa tasemel asutustele.
Seetõttu peame arutlema väga tundlikult oma ühiste ideede üle selle kohta, kuidas Euroopa võimalikult tervena ja kiiresti praegusest keerulisest olukorrast välja tõmmata, vältides individuaalsete valitsuste esindajate püüdluste alaväärtustamist oma riikide probleemide lahendamisel enda volituste ja võimaluste raames, et Euroopa huvidega konflikti sattumist ära hoida.
Andrew Henry William Brons
Austatud juhataja! Euroopa Ülemkogu kordas äraleierdatud vana loosungit, et on vaja vältida mis tahes protektsionismi vorme ning valuutakursside liikumisi, mille eesmärk on konkurentsieelis.
Euroopa Liit võttis üleilmastumise avasüli vastu ning selle tulemusena on Euroopa riigid sattunud arenevate turgude, eriti Hiina, konkurentsi ohvriteks, millega meie ei suuda konkureerida. Need majandusriigid ei hooli rahvusvahelistest patentidest ega autoriõigustest. Nad palkavad töölisi ainult toimetulekuks piisava palga eest ning vahel kasutavad töölisi isegi orjatööl. Hiina on oma valuuta kunstlikult madalamale tasemele hinnanud, et tooted oleksid veelgi odavamad.
Euroopa riigid peavad individuaalselt - mis oleks minu eelistus - või kollektiivselt kaitsma oma riikide tööandjaid ja töövõtjaid sellise ebaausa konkurentsi eest. Kuigi vahetuskursse ei tohiks konkurentsi eelist silmas pidades kunstlikult madalal tasemel hoida, ei tohiks seda hoida ka kunstlikult ühisel tasemel - nagu euro, mis paigutab euroala riigid kollektiivselt ebasoodsasse olukorda. Kui põruvate riikide valuutad oleksid saanud väärtust kaotada, siis oleks sellele järgnenud taastumine.
Jean-Pierre Audy
(FR) Austatud juhataja, Herman van Rompuy, José Manuel Barroso! Alustan kõigepealt sellest, et analüüsin avaliku sektori kulutusi Euroopa tasandil.
Võttes arvesse neid olulisi eesootavaid ülesandeid, siis kas pole mitte aeg üheks suureks aruteluks meie päritoluriikidest pärit kolleegide ja Euroopa Parlamendi vahel meie kulutuste ühildamise ja ühendamise teemal. Kasutan Alain Lamassoure'i näidet: meil on 27 armeed, kuid mitte ühtegi vaenlast; üks tolliliit ja 27 administratsiooni; teadusprogrammid, mida on 15-20 korda rahastatud, kuid millel puudub igasugune kooskõlastus; trans-Euroopa võrgustikud, mis peaksid olema omavahel põimitud; energiavõrgustikud jne.
Teen ettepaneku volitada sõltumatu audiitori avaliku sektori kulutuste auditeerimiseks järgmisel kolmel tasemel: kulutused Euroopa, riikliku ja kohalikul juhtimise tasandil. Audit esitataks suure arutelu korraldamiseks riikide parlamentide liikmetele, Euroopa Parlamendi liikmetele, Euroopa Kontrollikojale ja 27 riigi kontrollikojale.
Käin selle idee välja selleks, et meie kulutusi oleks Euroopa tasemel võimalik hoolikalt kontrollida ning paremini hallata.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Austatud juhataja! Euroopa Ülemkogu kohtumist iseloomustasid ootused, kuidas Euroopa juhid majanduslangusest tingitud probleemidele reageeriksid. Olen praeguseks juba mitmeid kordi öelnud, et ei piisa ainult eelarvele keskendumisest. Struktuurilised tasakaalustamatused, mida kriis on ainult võimendanud, ulatub võlgadest kaugemale. Kui ei rakendata mehhanismi, mis suudab mõjutada ka teisi aspekte, siis tuleb tõsiselt kahelda selle edukuses.
Teine teema oli arutelu selle üle, kas pensionireformidest tingitud eelarveauk põhjustaks puudujäägi. Ühest küljest räägime reeglite rangemaks ja süstemaatilisemaks muutmisest, kuid seejärel teeme kohe erandeid. Lisaks, kui pensionireformid on nii olulised, kui meile kinnitatakse, mida ma isikult ei usu, siis võidakse leida ka teisi näiteid edukate programmide kohta. Kes siis hindab seda, milline on rohkem ja milline vähemolulisem ja miks?
Arvan ka seda, et me ei tohiks käivitada arutelu erandite kohta süsteemimuutuste aruteluga samaaegselt.
John Bufton
Austatud juhataja! Kommenteerin paari sõnaga seda, mida eesistuja Herman van Rompuy ja José Manuel Barroso täna hommikul rääkisid. Tundub, et nad on mõlemad eitusfaasis. Nad eitavad asjaolu, et euroala on kriisis ning oleme kokkukukkumise äärel. Kas seal on palju inimesi eitusfaasis. Jumal hoidku, ärgake nüüd üles!
Inimesed vaatavad oma kodudes seda, mis siin toimub, ning nad mõistavad, et istungisaalis ei ole niikuinii palju inimesi. See on teie suurim kriis ning ütlen teile nüüd ja siin, et see on tõsine. Küsin teilt, José Manuel Barroso ja Herman van Rompuy, sest räägite paari minuti pärast, milline on teie tagavaraplaan? Teil peab mingi tagavaraplaan olema või kas lasete sel ise edasi areneda, kuni kõik läheb hukka? Arvan, et see on siiani meie suurim kriis. Kõik liikmesriigid on sellest mõjutatud. Tagavaraplaani olemasolu on teie kohustus inimeste ees. Palun öelge meile, kui teil see olemas on!
Ildikó Gáll-Pelcz
(HU) Austatud juhataja! Head kolleegid! Mul on hea meel, et konsultatsiooni vältel tunnistati süsteemiüleste pensionreformide olulisust. Stabiilsuse ja kasvu pakti tegevusulatuse reformid ei loo aga igale osalejale võrdseid võimalusi.
Ka Ungari on diskrimineerimise vastu ning kutsub ELi üles võtma riikide puudujääkide arvutamisel arvesse pensionireforme. Arvan, et juhul, kui te ei taha diskrimineerida neid riike, kes praktiseerivad oma valikuvabadust, siis tuleb eelarve puudujäägi määramisel võtta arvesse makseid erapensionifondidesse. Selle küsimuse lahendamine on pakiline. Hea uudis on see, et rahuldava lahenduse leidmise võimalus tekib juba nõukogu kohtumisel detsembris. Soovin, et teeksite mittediskrimineeriva poliitilise otsuse ning edastaksite selle võimalikult kiiresti komisjonile, et õigusloome protsess saaks alata võimalikult varakult ning lõpuks lõppeda kõiki mõjutatud osapooli rahuldavad lahendusega.
Antigoni Papadopoulou
(EL) Austatud juhataja! Kreeka, Iirimaa, Portugal ning Hispaania kannatavad majanduskriisi tagajärgede käes. Tammid on juba murdunud ning veejoad on valla. Tagasiteed ei ole ning meetmeid tuleb rakendada. Kahtlused ning euroskeptitsism ei aita meil rahvusvahelisest majanduskriisist taastuda.
Vastupidi, vajame solidaarsust ühenduses, poliitilist tahet, visiooni, usaldust Euroopa dünaamilisuse vastu ning eelkõige kooskõlastatud tegevusi ja tegevusi, mis toovad endaga kaasa muutuse nii riiklikul kui ka Euroopa Liidu tasemel. Vajame suuremat tööhõivet, suuremat kasvu, kiirmenetlusi, rohkem töökohti, ELi strateegia rakendamist, äriühingu ülejuhtimise ratsionaliseerimist ja restruktureerimist, läbipaistvat majandusjuhtimist, riigi statistika kinnitamist ja alalist ühist kriisiohjemehhanismi Euroopa Liidus, kuid ainult Euroopa kodanike kasu silmas pidades.
Kriis puudutab igaüht, mitte ainult neid riike, kes selle all kannatavad. Vajame nii solidaarsust ühenduses kui ka kooskõlastatud tegevusi.
Barry Madlener
(NL) Austatud juhataja! Euroala on kokku kukkumas ning José Manuel Barroso peab selle järelevaataja olema. Lõppude lõpuks ei ole sellised nõrgad majandusriigid, nagu Kreeka, Hispaania, Portugal ja Iirimaa, kellele on aastate jooksul eraldatud miljardeid, suutnud abi tulemusena hakata võistlema näiteks selliste tugevate majandusriikidega nagu Saksamaa ja Holland. Selle asemel on miljarditesse ulatuva abiraha tulemuseks hoopis sotsialistide vastuvõetamatu käitumine. Näiteks on iga kolmas Kreeka töötaja riigiteenistuja. Euroopasse jõudnud mitte läänest pärinevate immigrantide hiidlaine on igale riigile läinud maksma miljardeid ning need immigrandid istuvad nüüd tööta kodus. Selline käitumine on peamiselt omane sotsialistidele. Kas teil on meeles? Hispaanias, kus paar aastat tagasi anti miljonile immigrandile seadusliku staatus, on nüüd tööpuudus 20%. Nüüd peame meie, tugevamad majandusriigid, jälle kord nendele riikidele miljarditesse ulatuvat abi andma, kuid lühikeses perspektiivis on see ainult väike plaaster suurele haavale. Pikas perspektiivis tekib küsimus, kas oleme valmis nõrkasid riike maksumaksjate miljarditega strukturaalselt jätkuvalt toetama. Vastus sellele on eitav. Seega sooviksin José Manuel Barrosolt vastust ühele küsimusele, kas Kreeka enda raha drahmi ning ka Iirimaa enda raha taaskasutuselevõtt ei ole ainukene pikaajaline lahendus, mis meid nendest probleemidest välja aitab? Kas sellist lahendust arutatakse nende riikidega tõsiselt?
Seán Kelly
Austatud juhataja! Iirit esindava Euroopa Parlamendi liikmena oli minu jaoks ebameeldiv tulla täna hommikult siia ja kuulata, kuidas peaaegu iga sõnavõtja rääkis Iirimaast meie majandusolukorra tõttu, eriti kui mõned aastad tagasi peeti meid majandusliku edu musternäidiseks Euroopa Liidus.
Sellegipoolest arvan, et Iirimaal leidub otsustusvõimet kõik jälle korda saada ning arvan, et enamikul inimestest oleks meie Euroopa sõprade ja kolleegide toe üle hea meel.
Mõned asjad tuleb endale kõrva taha panna. Arvan, et Nigel Farage ei eksinud väga palju, kui ta väitis, et Iirimaa poliitikute ahnus ja rumalus, kes olid osalised selles semulikus kapitalismis pankade ja reguleerijatega, oli suuresti selle olukorra põhjuseks. Peame sellest õppima! Veel üks väga oluline asi on aga see, et 1. jaanuarist kohaldatav järelvalvearhitektuur peab toimima, et stressitestidest jt sarnastest vahenditest piisaks tulevikus olukordade tuvastamiseks ning inimesed surutaks põlvili, kui nad hakkavad üle käte minema.
Zigmantas Balčytis
(LT) Austatud juhataja! Väga hea, et hakkame nüüd rääkima väga olulistest teemadest, st majanduse ühisest suunamisest tulevikus. Arvan, et varsti arutleme ka võimaliku ühise rahandussüsteemi üle. Veelgi enam, oleme praegu tunnistajaks märkimisväärsele negatiivsele mõjule, mida tugevnenud euro vahetuskurss koos paljude teiste faktoritega tekitab. Täna morjendas mind asjaolu, et kuus kuud tagasi teostati üks pankade test, kuid selle tulemusi ei ole veel kinnitatud. See on jälle näide sellest, kuidas meil siin Euroopa Liidus ei ole piisavalt usaldusväärset teavet. Kui meil seda ei ole, siis ei suuda me tulla lagedale viisidega, mille abil üpris keerulisest olukorrast välja rabeleda. Lõpetuseks kutsun seega Euroopa Komisjoni üles tulevikus palju aktiivsemalt oma ettepanekuid esitama, kuna olukord on keeruline ning sellest väljumiseks on vaja meeletult pingutada, meeletuid finantsressursse ning võib-olla ka täiesti teistsugust arusaama majandus-, finants-, ja teist tüüpi monitooringutest.
Milan Zver
(SL) Austatud juhataja, Herman van Rompuy, José Manuel Barroso! Liitun korraks selle aruteluga. Minu jaoks on olukord üpris selge: keda tuleb selles suures kriisis süüdistada? Seda osa pangandussektorist, kes äritses reaalse katteta ja võttis liiga palju riske. On aga ka teisi süüdlasi: mõned Euroopa valitsused julgustasid üleliigselt tarbima ning jaotamise mentaliteedi teket inimeste seas.
Oleme siin täna kuulnud kahte seisukohta: meil on liikmeid, kes tahavad suuremat solidaarsust, paludes, et me aitaksime neid, ning meil on neid, kes eelkõige püüavad rõhuda suuremale vastutusele, nüüd kui me oleme kriisist väljumas. See ei oleks õige, kui need, kes selle tõsise kriisi põhjustasid, otsiksid nüüd valemit kriisi lahendamiseks, viisi, kuidas sellest väljuda. Märkimisväärset ökonoomsust kritiseerivad inimesed on kindlasti valel rajal.
Sellistes tingimustes on see ainult õiglane, et praegust situatsiooni ei vaigistata lahendavate riikide maksumaksjaid.
Petru Constantin Luhan
(RO) Austatud juhataja! Mul on hea meel selle üle, et majandusjuhtimise raport pakub välja uue vundamendi elujõulise süsteemi rajamiseks, mis määratleb meie tegutsemist.
Arvan, et raportis tehtud soovitused tugevamate asutuste kohta, mis tagaksid palju tõhusama majandusjuhtimise, nagu riiklikul tasemel avalike asutuste loomine, mis teostavad sõltumatuid analüüse, hinnanguid ja prognoose riigisisese rahanduspoliitika küsimustes, moodustavad läbipaistva Euroopa süsteemi vundamendi.
Minu arvates on väga oluline pakkuda igale liikmesriigile võimalus tõendada alusmaterjali, mille põhjal teostati iga esitatud riikliku fiskaalmeetme analüüs ja hindamine, et areneks usaldusel ja vastastikusel teadlikkusel põhinev lähenemisviis.
Kinnitan veel kord, et vaja on vastu võtta spetsiifilised meetmed, mis hõlbustavad majandusjuhtimist. Viimatimainitu põhineb sügavutimineval läbipaistval teabel ning avalikul arutelul liikmesriigis vastu võetud mis tahes riikliku meetme kohta, mis võib Euroopa tasemel mõju avaldada.
Elisa Ferreira
Austatud juhataja! Tänan teid mulle sõnaandmise eest! Olin sunnitud sõna paluma sinise kaardi alusel, sest Paulo Rangel esitas mulle vastuväite ning oleksin seetõttu soovinud võimalust varem vastata.
Kasutan võimalust paluda Paulo Rangelilt, et ta selgitaks meile kõigile, mida ta konkreetsete erinevuste all silmas peab, kui räägib kantsler Merkeli ja komisjoni ettepanekutest suveräänse võlahalduse kohta, ning et ta ütleks meile, miks komisjoni esimene ettepanek, mis oli tegelikult Euroopa ettepanek suveräänse võlahalduse kohta, lükati kõrvale igasuguse diskussioonita või avaliku aruteluta, kui mõisteti, et see ei lähe kokku Saksamaa huvidega.
Paulo Rangel
Vastan kiiresti, et loomulikult ilma igasuguse kahtluseta toimuvad Euroopa protsessis pidevalt asutuste läbirääkimised, kuid komisjoni seisukoht on alati alal hoida ühenduse meetodit ning toetada edasiliikumist ühisvaluutaga. Loomulikult on parlamendiliikmeid, kes soovivad siin parlamendis riiklikku poliitikat, nagu Elisa Ferreira.
Diogo Feio
(PT) Austatud juhataja! Euroopa Liit on silmitsi suurte reformidega. Seetõttu peab ta kriisile reageerima ning toetama ühisvaluutat, mis vajab omi reegleid ning mida rakendatakse kõikidele liikmesriikidele. Parlament on majandusjuhtimise küsimuses juba juhtiva positsiooni võtnud, mille raames propageerib tihedamat 27 liikmesriigi kasvukoostööd, vankumatut seisukohta stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise ja liikmesriikidevahelise solidaarsuse kohta, olles esimene asutus, mis pööras tähelepanu vajadusele moodustada eri ELi liikmesriikide võlgade tarbeks fond. Seetõttu jätkame komisjoniga koostööd, tervitades selle presidenti, ning loodame jätkata koostööd ka nõukoguga. Hetkel käib arutelu kuue raporti üle ning meie seisukoht nende suhtes on väga selge.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Austatud juhataja! Vastan kahele konkreetsele küsimusele ning teen ka üldise märkuse hommikul toimunud arutelu kohta.
Esiteks Martin Schulzi tõstatatud küsimus: oluline küsimus Iirimaa stressitestide kohta. Selle kohta vastan järgmiselt. Ühtne stressitestide metodoloogia kiideti Euroopa tasandil heaks. See oli väga põhjalik, võttes arvesse tõsiseid makromajanduslikke stsenaariume. Teste tehti aga riiklike järelvalveasutuste vastutusel. Euroopa Liidu tasandil koordineeris seda Euroopa Pangandusjärelvalve Komitee, kuid Euroopa Liidul puudus selleks kompetents. Rõhutan, et veel hiljuti Euroopa Liidul sellist vastutusvaldkonda ei olnud. Järgmise aasta jaanuaris see olukord muutub. Selleks ajaks on meil paigas uus finantsreguleerimise ja -järelvalve struktuur, millele järgnevad komisjoni soovitused ning kokkulepe nõukogu ja parlamendiga.
Meil saab olema kolm Euroopa mikrotasandi usaldatavusjärelevalve teostajat panganduse, väärtpaberite ja kindlustuse jaoks ning Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu makromajanduslik stabiilsuse ja sellega seonduvate riskide jaoks. Selle tulemusena saavad meil olema palju tõhusamad vahendid ja taristu, mille abil teste järgmisel korral palju ühtsemalt, täpsemalt ning sidusamalt teostada. Rõhutan seega seda punkti. Enne kriisi ei olnud meil neid instrumente, mida nüüd loome.
Nüüd räägin teisest teemast, mis puudutab viisi, kuidas mõnd tundlikku probleeme käsitleme, nagu alaline kriisimehhanism. Soovin täiesti selgelt mõista anda, et selle punkti tõstatamine ei olnud minu mõte, aga kuna esitati konkreetne küsimus, siis olen sunnitud vastama.
Riikide ja valitsuste juhid otsustasid ühehäälselt - kordan: ühehäälselt - paluda alalise kriisimehhanismi ellukutsumist koos erasektori sekkumisega. Mina olin üks nendest, kes hoiatas Euroopa Ülemkogu teema algatamise eest, ilma korraliku ettevalmistuse ja kommunikatsioonita. Teema siiski algatati ja selle kohta tehti otsus ning nüüd peame sellega kõige vastutustundlikumal viisil toime tulema. Seetõttu leian, et mõnest siin täna tehtud kommentaarist ei ole üldse kasu.
Elame endiselt väga rasketel aegadel. Leian, et praegu vajame rohkem tegutsemist, mitte rohkem kommentaare. Tegeleme väga tundlike üleilmsete finantsturgudega. Mõnedel kommentaaridel on vahetevahel isetäituv ettekuulutav mõju. Seega ei ole abi, kui hakatakse spekuleerima võimalike ohustatud riikide üle. Selle asemel peame paluma neil riikidel rakendada kõiki meetmeid, mis on vajalikud finants-ja eelarvestabiilsuse saavutamiseks.
Sel põhjusel ei hakka ma varuplaani üle spekuleerima. Teeme koos Herman van Rompuyga oma tööd ning arutleme vastutuse küsimusi koos meie liikmesriikidega. Mis puudutab komisjoni rolli, siis pean jälle mõned asjad selgeks rääkima. Komisjon - ning enamik teist on seda kinnitanud - on alati esitanud kaugeleulatuvaid ettepanekuid. Pooldame ulatuslikku Euroopa majandusjuhtimist,
kuid peame lõppude lõpuks olema realistlikud. Koos ei saa me minna kaugemale sellest, mis on meie liikmesriikidega ühise leppe alusel paika pandud. Kui jõutakse kokkuleppele, ning tegemist on sellise kokkuleppega, mis on eelnenud olukorraga võrreldes niikuinii samm edasi, siis ei ole abi ideaalsete lahenduste üle arutlemisest, kui te teate, et need niikuinii ei realiseeru.
Seega täidab komisjon oma rolli ja teeb seda ka edaspidi, soovides põhjalikumat lähenemisviisi ühiste eesmärkide, majandusjuhtimise, euroala stabiilsuse küsimustes ning ei soovi seda mitte üksnes ainult euroalalt.
Tahtsin seda punkti eraldi rõhutada, sest arvan, et tänasel arutelul ei toodud seda välja. Mõned teist ütlesid, et probleemid on euroalas. Mul on kahju teile teatada, et probleemid ei kimbuta üksnes euroala. Euro ei ole probleemiks olnud. Olen täiesti kindel, et olukord oleks veel halvem, kui meil ei oleks eurot.
(Aplaus)
Mõned teist kipuvad unustama, et mõned riigid, mis ei ole euroalas, on täpselt samasuguste probleemide küüsis ja mõnel juhul on neil oma suveräänse võlaga isegi veel suuremad probleemid ning üks riik, mis ei ole isegi Euroopa Liidu liige ja nüüd soovib Euroopa Liiduga liituda, läks pankrotti - ning neil ei ole eurot. Reaalsus on see, et probleemiallikas ei olnud euro. Väita, et euro on probleem, on intellektuaalselt ja poliitiliselt ebaaus.
(Aplaus)
Järgmiseks peame tuvastama euroala olukorra spetsiifika, tegelema probleemidega ning paluma kõikidel liikmesriikidel pühenduda koostööle: nii nendel, kes on, kui ka nendel, kes ei ole euroalas. Minu arvates on kõik liikmesriigid mõistnud, et kriisi lahendamiseks mõeldud ühine lähenemisviis on neid siduv ühine huvi. Komisjon jätkab selle elluviimist vastutustundlikul viisil, tehes seda loomulikult võimalikult ulatuslikult, kuid lõppude lõpuks tegutsedes koostöös kõikide asutuste ja parlamendiga, nagu oleme varasemalt teinud, ning nõukogu ja Euroopa Ülemkoguga. See on see vastutustundlik viis, mida peame järgima.
Peaksime säilitama ajal, mil turud on väga närvilised, kainet mõistust ning tegutsema tugeva vastutustundega, pidades loomulikult meeles ka Euroopa ühiseid eesmärke.
(Aplaus)
Herman Van Rompuy
Austatud juhataja! Head parlamendiliikmed! Varasemalt väitsite, et komisjoni presidendi analüüs erines minu omast, kuid see on esimene kord, Martin Schulz, kui mind on süüdistatud selles, et ma teesklen, et kõik on korras, kuigi see tegelikult ei ole nii. See oli minu karjääri ajal esimene juhtum.
Kinnitan teile, et ma ei alahinda kriisi mitte kuidagi ning et meil on keerulised ajad. Juhul kui mõnd minu kommentaari kontekstist välja ei rebita, jään tavaliselt väga kaalutlevaks meheks ning arvan, et Euroopa kontekstis, mitte parlamendis, on tehtud liiga palju sütitavaid või iseloomult sarnaseid kommentaare. Peame olukorra maha rahustama ning mitte jätkama kriisi tõsiduse mainimist. Me juba teame, et kriis on tõsine. Aeg on alustada tegutsemist.
Mõned teist on öelnud, et peaksime sellest õppust võtma. Prantsuse keeles on üks vanasõna, mis ütleb, et meie teod jälitavad meid. Austatud parlamendiliikmed! Kui ma ametisse asusin, oli stabiilsuse ja kasvu pakt, mida muudeti mõni aasta tagasi paindlikumaks, kuid ei kohaldatud. Ametisse asumisel sain kaasavaraks Lissaboni lepingu, milles on kirjas teatud menetlused, millest osa on muu seas seotud ka sanktsioonide ja otsusega, mis tuleks langetada, kui riik peab toime tulema ülisuure puudujäägi meetmega. Nõukogu langetab neid otsuseid lähtuvalt Lissaboni lepingust. Kui mina ametisse asusin, siis kriisimehhanisme ei olnud, ning pidime olukorda paremaks muutma.
Seetõttu kavatseme kindlustada stabiilsuse ja kasvu pakti ning juurutada esimest korda makromajanduslikku järelvalvesüsteemi. Võin teile kinnitada, et kui meil oleks see mehhanism mõni aasta tagasi kättesaadav olnud, siis ei oleks mõnede riikide kogetud probleemid üldse esile kerkinud. Me oleks kinnisvaramullid tuvastanud. Me oleks tuvastanud mõnes riigis konkurentsivõime probleemid. Seega juurutame selle nüüd. See on uus ja uuenduslik lähenemisviis. See arvestab täielikult kriisist saadud kogemusega.
Mis puudutab Lissaboni lepingut, siis plaanime seda muuta, et lähenemisviisil oleks mõnes riigikohtus juriidiline alus - juriidiline alus alalisele kriisimehhanismile. See on ainukene põhjus. Loodan, et me ei riski sellega, et tekib uus põhjalik arutelu asutuste üle, sest sellest ei oleks minu arvates praeguses olukorras kasu ning see juhiks meie tähelepanu kriisi lahendamisest veel rohkem kõrvale.
Meil ei ole varem kriisimehhanismi olnud. Kreeka probleemi esilekerkimisel pidime mehhanismi välja mõtlema, sest meil ei olnud mingisugust mehhanismi. Veel ühe meetme juurutamisel - 750 miljardi suurune euro abipakt - pidime Lissaboni lepingut loominguliselt tõlgendama, et saaksime selle paketi käiku lasta.
Seetõttu on kriis meile õppetunniks ning märkmete tegemiseks ning kordan, et meie teod järgnevad meile. Meil oli stabiilsuse pakt, mis oli nõrk ja mida ei kohaldatud. Meil ei olnud midagi makromajandusliku järelevalve laadset ning meil puudus kriisimehhanism.
Kas liikmesriigid on oma kohustusi täitma asunud? Mitmed neist on: nad rakendavad reforme, mis on sageli vastuolus avaliku arvamuse tungivate soovidega. Nad on teinud samme, milleks on sageli vaja suurt julgust, ja seda on teinud peale probleemsete riikide ka teised. Me asume oma kohustusi täitma.
Austatud parlamendiliikmed! Ärgem valigem endale alati vale vaenlast! Sageli jääb mulle mulje, et keskendume liiga palju valitsustele ja liikmesriikide parlamentidele. Ärgem valige endale vale vaenlast!
Täna räägivad mõned inimesed juba mitte ainult Iirimaast, vaid ka Portugalist. Esitan teile mõned arvud. 2009. aastal oli Portugali avaliku sektori puudujääk 9,3%. 2010. aastal saab see olema 7,3% ja 2011. aastal 4,6%. Portugali võlakirjade intressimäär on keskmiselt 3,6%. See on väga madal. Portugalis ei ole kinnisvarakriisi ega kinnisvaramulli. Finantssektori osakaal äritegevuses ei ole liiga suur. Pankadel on piisavalt omakapitali. Ärgem valigem endale vale vaenlast! Mõned väidavad, et kriisiolukord nakkab, kuid neil puudub majanduslik põhjendus või ratsionaalne alus selle väitmiseks. Toonitan, ärgem valigem endale vale vaenlast!
Kinnitan neile, kes on kutsunud üles asutustevahelisele tihedamale koostööle, et eesistujad teevad koostöö toimimiseks kõik endast oleneva. Töökonna esitatud raporti on selle liikmed, sealhulgas Euroopa Komisjoni esindaja Olli Rehn, vastu võtnud. Teeme koostööd ka teistes küsimustes, nagu alaline kriisimehhanism.
Loodan näha samasugust koostöövaimu 2011. aasta eelarve koostamisel. Mul on kahju, et me ei ole veel kokkuleppele jõudnud.
Koostööküsimuse teemal teeksin aga ühe märkuse. Te kõik olete Euroopa Parlamendi liikmed ning kuulute teatud poliitilistesse parteidesse. Mainin, et vahetevahel on suured erinevused selle vahel, mida ma kuulen Euroopa Ülemkogus peaministrite ja eri isikute ning siin täiskogul viibivate sama poliitilise partei liikmete suust. See ei ole kriitika. Täielik nõustumine oma poliitilise partei seisukohtadega ei ole kohustuslik. Oma karjääri jooksul olen sageli olnud tunnistajaks enda partei konfliktidele. Teen aga kõik endast oleneva, et saavutada asutustevahelist järjepidavust ja koostööd. Seetõttu leian, et meil on vaja teha koostööd kõikidel poliitilistel tasanditel, et kujuneks praegusest järjekindlam seisukoht.
Nõustun nendega, kes väidavad, et oleme kehtestanud range poliitika, kuid sellest ei piisa kriisist väljumiseks. Neil on õigus, kuid esmalt peame selle etapi läbima. Kui oleksime nii makromajanduslikult kui ka eelarve plaanimisel ettevaatlikumad olnud, siis ei oleks me praeguses olukorras. Vajame kasvu ja tööhõive jaoks positiivset poliitikat. Hoolimata kõikidest negatiivsetest aspektidest on mul hea meel tõdeda, et pärast 11 kuud kestnud langust on Euroopa majanduskasv taastunud. Olen parlamendis ka varem väitnud, et 1930. aastate kriis, mis algas samuti finantskriisiga, ei saanud kunagi lõplikult lahendatud.
Suutsime uuesti taastada positiivse majanduskasvu 11 kuud pärast finantskriisi puhkemist. Sel aastal jääb keskmine kasvunumber umbes 1,5% juurde. Mõnedes riikides, kus eelmainitud probleemidega tegeleda ei tule, jääb kasvunumber umbes 2% juurde, ning teistes on see isegi 3% või 3,5%. ELi üldine tööhõive hakkab 2011. aastal uuesti kasvama. Loomulikult on töötute arv liiga suur, kuid mul on väga hea meel tõdeda, et võrreldes kuue kuu taguse ajaga, on meie kasvuprognoosid oodatumast paremad ning kasv on arvatumast stabiilsem. Kasv ei põhine ainult ladude taastäitmisel, taastumisprogrammidel ja ekspordil. Seda kasvu toodab ka sisenõudlus.
Lõpetuseks mainin, et hoolimata kõikidest probleemidest, mida mõned riigid hetkel kogevad, olen jälle veendunud, et saame praegusest kriisist üle.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Bruno Gollnisch
Euroopa Ülemkogu kohtumisega 2010. aasta 28. ja 29. oktoobril astuti samm edasi riikide allutamise ning neilt suveräänsuse võtmise suunas. Kõigepealt: sellise pseudomajandusjuhtimise kaudu, mis tegelikult tähendab riikide majanduse üle võimu võtmist, sundides liikmesriike oma eelarvetele Brüsseli ametnikelt eelheakskiitu saama; kogu nende majanduspoliitika järelevalvet, automaatsete ennetusmeetmete sanktsioonide kehtestamist isegi enne, kui ametlikud võlgade ja puudujääkide piirangud on ületatud; luues sellise võimaluse, et süüdioleva liikmesriigi hääletamisõigused peatatakse. Kõik see antakse Saksamaale kompensatsiooniks, et oleks võimalik finantsstabilseerimisfondi põlistada. Mehhanismi ainukeseks väljundiks on aga liikmesriigi ja ELi komisjoni võimalus jääda võlgu või pakkuda turgudel laenugarantiisid raskustes olevate liikmesriikide kasuks, sest nemad on riigivõla turuspekulatsioonide ohvrid. Nad on ohvrid just seepärast, et nad kuuluvad euroalasse. See on uskumatu! Lisaks on Euroopa Ülemkogu otsustanud reformida aluslepet, et rakendada kriisimehhanismi. Sellist lihtsustatud menetlust kasutatakse esimest korda. Seda demokraatiavastast viisi, kui ei ole ruumi parlamentaarseks aruteluks. See ei ole valitsemine, vaid totalitarism!
Andreas Mölzer
Kuni 2007. aastani imetles ülejäänud Euroopa Iirimaad, seda keldi tiigrit, mis saavutas oma fantastilised majandusandmed tänu madalatele ettevõtlusmaksudele ning vähesele regulatsioonile. Nüüd tabas reaalsus aga valusasti. Keldi tiiger on osutunud nõrgukeseks vareseks, kellele ülejäänud Euroopa peab abi pakkuma ning tema nõrku tiibu toetama. Iirimaale eraldatakse päästepaketist 90 miljardit eurot - see on 300 eurot iga Austria elaniku kohta. Tegemist ei ole teoreetilise riigigarantiiga, mida pärast Kreekat kui musta lammast laiendatakse ka Iirimaale ja seejärel võib-olla ka Hispaaniale ja Portugalile. Tegemist on reaalse maksumaksja rahaga. See viib Euroopa rahaliidu sammu võrra lähemale ülekandliidule, kus oma majandust hästi juhtivad riigid peavad rahakotiraudu laiali hoidma, et maksta kinni teiste juhtimisvead. EL pöörab sellele probleemile tähelepanu liiga hilja ning saab näha, kas Euroopa Ülemkogu otsustele järgnevad ka teod. Peame lõpetama maksumaksjate miljardite kulutamise spekulatiivsetele pankadele ning oma majandust halvasti juhtivatele riikidele. Sellisele ülekandeliidule tuleb teha lõpp. Vajame mehhanismi, mis võimaldab pankrotistunud riikidel ennast maksevõimetuks kuulutada ning seejärel eemaldatakse need riigid ka euroalast. Me ei saa jätkata haige rahaliidu plaasterdamist! Selle asemel vajame tugevat ja kindlat Euroopa rahaliitu.
Alfredo Pallone
Nii Kreeka kui ka Iirimaa on pidanud Euroopa Liidu poole abipalvega pöörduma. Kahe juhtumi vahel tuleb siiski esile tuua mõned erinevused: Iiri puudujääk plahvatas, kuna riik pidi lahendama probleemid pangandussektoris, mis sattus kriisi üleilmse finantskriisi tõttu ning mida võimendas kinnisvaramulli lõhkemine. Sekkumine struktuurikriisi ajal tähendas, et riigi rahandus ei suutnud sellist olukorda enam juhtida. Kreeka puhul põhjustas sekkumise aga mõnevõrra hoolimatu avaliku sektori kulutuste ohjamine, mistõttu tekkis vajadus riigi võlakirjade müügist saadava sularaha järele. Majandusjuhtimise reformi valguses on vaja pidada meeles järgmist. Kindlasti peame rakendama ranget eelarvepoliitikat jälgimaks ja tagamaks, et sarnaseid olukordi tulevikus esile ei kerkiks. Igatahes on need kaks juhtumit hea näide sellest, kui oluline on meeles pidada kõiki rahanduse ja riigi kindlusega seonduvaid faktoreid ning mitte ainult struktureeritud riigivõlga. Tõepoolest, see väljendab ainult lõpparvu, kuid peame leidma selle taga peituvad komponendid ning põhjused, mis olukorra tekitasid.
Monika Smolková
Stabiilsuse ja kasvu pakt on senini sisaldanud sanktsioone, kuid nende kehtestamine eeldab 2/3 ministrite heakskiitu ning selleks on alati puudunud poliitiline tahe. Ma olen kriisivastase mehhanismi suhtes skeptiline. Ülemkogu eesistuja Herman van Rompuy ei tohiks muuta Lissaboni lepingu artiklit 125, milles on öeldud, et iga riik vastutab ise oma kohustuste eest. Teisest küljest peaks ta aga kaaluma artikli 122 laiendamist, mis räägib solidaarsusest ja vastastikuse abi andmisest loodusõnnetuste ja energiakriiside korral. Artikli muutmine võib neutraliseerida ühe ELi toimivuse aluseks oleva põhimõtetest, milleks on solidaarsus, ning see võib viia täieliku solidaarsuse kadumiseni. Kui kriisivastane mehhanism rakenduks artikli 122 sättes, mis puudutab individuaalsete riikide rahastamist, siis selle tulemusena teeks ülemkogu komisjoni ettepaneku põhjal otsuse. Euroopa Parlamenti ainult teavitataks sellest. Võib tekkida olukord, kus vastutustundlikud riigid maksavad mõnede riikide süüdimatuse eest.
