Кризата, предизвикана от вулканична пепел (разискване) 
Председател
Следващата точка от дневния ред е разискване относно:
въпрос, изискващ устен отговор, зададен от Marian-Jean Marinescu и Mathieu Grosch, от името на групата PPE, към Комисията: Кризата с вулканичната пепел (B7-0015/2011);
въпрос, изискващ устен отговор, зададен от Saïd El Khadraoui, от името на групата S&D, към Комисията: Кризите с вулканична пепел (B7-0204/2011);
въпрос, изискващ устен отговор, зададен от Gesine Meissner, от името на групата ALDE, към Комисията: Кризата, предизвикана от вулканичната пепел (B7-0202/2011);и
въпрос, изискващ устен отговор, зададен от Roberts Zīle, от името на групата ECR, към Комисията: Кризите с вулканична пепел (B7-0203/2011).
Marian-Jean Marinescu
Г-н председател, вулканичното изригване през април миналата година предизвика затварянето на много сектори от европейското въздушно пространство. Последвалата криза засегна повече от 10 милиона пътници и имаше сериозно икономическо отражение. Има още много да се желае по отношение на действията за разрешаване на тази криза, тъй като липсваше координация между институциите, конкретна информация и гъвкавост, да не говорим за провала в оптималното използване на техническите ресурси.
Казах го тогава и поддържам мнението си, че от най-голямо значение е да се вземат необходимите мерки, за да можем да сме сигурни, че следващо вулканично изригване няма да има същите последствия. Отговорността за безопасността на полетите, която включва и избягването на райони, замърсени с пепел, трябва да се носи от оператора и екипажа. Превозвачите трябва да получават точни данни, така че да могат да прилагат най-добрите решения. Пилотите се обучават да се справят при извънредни обстоятелства във въздуха и имат нужния опит да оценят риска и да вземат решения за пренасочване на полета.
За да започне процесът да работи възможно най-ефективно, са необходими следните елементи: наблюдението и прогнозирането трябва да се усъвършенстват, и трябва да се инвестират повече средства в оборудване на земята и във въздуха. Техническата структура трябва да може да предоставя точни данни в реално време и постоянни прогнози, което може да се осигури със съвременните технологии. Използването на няколко центъра за събиране и предоставяне на тази информация ще подобри оценяването на риска и съответните графици на полетите. Ролята на институциите за управление на кризи трябва да се изясни, за да се гарантира, че превозвачите получават информацията, от която се нуждаят, за да вземат решения.
Регулаторният орган трябва да отговаря за надзора, а консултативните центрове относно вулканичната пепел да отговарят за уведомяването на доставчиците на авиационни услуги за изригванията и районите с повишен риск. Доставчиците на услуги трябва да уведомяват въздушните екипажи за районите с висок риск от запрашеност. Засегнатите страни трябва да бъдат обучавани за ефективно управление на кризи чрез симулационни упражнения.
Мисля, че е абсолютно задължително Европейската агенция за авиационна безопасност (ЕААБ) да изготви конкретните параметри на отговорностите и контрола на оперативно равнище. Постигането на "Единното европейско небе" и изграждането на европейска система от ново поколение за ръководство на въздушното движение (SESAR) неимоверно ще улеснят процеса по вземане на решения и значително ще намалят въздействието в случай на криза. Мисля, че това са ключовите въпроси, които трябва да се решат така, че да можем да бъдем сигурни, че сме подготвени в бъдеще успешно да управляваме такива ситуации.
Brian Simpson
Г-н председател, аз приветствам възможността, която ни дава този въпрос, изискващ устен отговор, да се върнем към проблемите, с които се сблъскаха пътниците и в по-широк план авиацията през миналата година по време на кризата с вулкана в Исландия.
Това, което стана ясно миналата година, беше, че държавите-членки и ЕС като цяло нямаха план за действие в случай на подобна ситуация, използваните данни бяха непълни, метеоролозите не можаха или всъщност не искаха да помогнат и всеки усъвършенстваше изкуството да обвинява някой друг и възприемаше по-скоро политика на бягство от риска, отколкото на управление на риска.
За да бъда откровен, г-н председател, миналата година държавите-членки се изплашиха. Но, г-н председател, това беше тогава. Какво ще правим в бъдеще? Имаме ли подробен план за справяне със следващото вулканично изригване? Ако това се случи, ще се координират ли държавите-членки на равнище ЕС? Критично важно е дали те ще привлекат авиационната индустрия и по-конкретно авиолиниите, преди да го оповестят? Ние трябва да избягваме грешките, допуснати миналата година, които ни доведоха до глупостта една държава да затвори въздушното си пространство, докато съседната й оставя своето отворено, което предизвика хаос, объркване и тежки икономически последствия.
И накрая, г-н председател, вулканът в Исландия насочи вниманието ни към нещо много важно: той засили аргументацията за "Единно европейско небе", повече, отколкото може да го направи който и да е политик. Нашата роля сега е да разработим и завършим това спешно, въпреки че както обикновено държавите-членки се върнаха към стария си навик да протакат този толкова наложителен проект.
Gesine Meissner
Г-н председател, ние току-що в предходната точка говорихме за природни бедствия. В този случай природна сила доведе въздушния трафик до пълен застой. Ейяфятлайокутл - сега вероятно всеки знае този вулкан - изригна през миналата година и доведе голяма част от въздушния трафик до пълен застой. Между другото, по време на предишното изказване току-що за пореден път установих, че имаме отличен председател на комисията по транспорт и туризъм, защото той каза неща, които аз исках да кажа. Сега ще се опитам малко да променя изказването си.
Наистина беше хаос - г-н Simpson вече каза това. Като европейци с високотехнологични възможности, и при това голяма част от тях вече координирани, ние фактически бяхме безпомощни, когато се наложи да се справим с това бедствие и да намерим разрешение за него. Ние осъзнахме, че са налице твърде малко споразумения. Тогава създадохме работна група. Въпросите, които предизвикваха нашата загриженост по отношение на този въпрос, бяха: дали работната група вече има действителни резултати, които биха могли да бъдат обсъдени, и дали е публикувала някакви проучвания? Аз поне не знам за такива. Проведени ли са в действителност консултации с всички международни специалисти по вулканична активност? В края на краищата, както вече разисквахме тук в пленарна зала, има други части на света, където вулканичните изригвания са много по-чести, отколкото в Европа, и те някак успяват да получават актуална информация и да координират цялата ситуация.
Има и още нещо, което ме тревожи. На 4 май това беше споменато и на Съвета на министрите на транспорта - нуждаем се от свързана европейска транспортна система. Това, разбира се, може да помогне в подобни ситуации. Колко далеч сме стигнали по отношение на възможностите да реагираме по-добре в случай на бъдещо изригване на вулкан? Ние, разбира се, не можем да предвидим подобно изригване. То просто ще се случи.
Имам още един въпрос: знаем ли точно от каква технология имаме нужда, за да можем да се справим по-добре със ситуацията? В Германия сега разполагаме с подходяща апаратура във всички метеорологични станции, която събира данните и може много бързо да предаде актуалната информация към отговорните хора в авиокомпаниите и към пилотите, така че те да могат да вземат решение дали е безопасно да се лети или не.
Още нещо, което досега не беше споменато, но което мисля, че е важно в този контекст, е следното: тази криза с пепелта и последвалите проблеми за въздухоплаването засегнаха 10 милиона пътници и, разбира се, много компании. Някои пътници бяха блокирани, без да могат да продължат пътуването си. Следователно възниква въпросът относно правата на пътниците. Ние имаме права на пътниците във въздушния транспорт, но в този случай оставам с впечатлението, че те не бяха напълно упражнени. Вероятно трябва още веднъж да преразгледаме правата на пътниците.
Тук има много въпроси. Г-н Хаан, не знам дали Вие бихте могли да им отговорите сега, тъй като транспортът фактически не е Вашата област. Сигурна съм, че въпросите, които повдигнах допълнително след писмения въпрос, могат да получат отговор по-късно. Вие ще забележите, че тази тема буди силна загриженост у нас. В края на краищата въздухоплаването е много важен отрасъл и затова ние се нуждаем от общо европейско небе.
Roberts Zīle
Г-н председател, не бих искал да повтарям казаното от моите колеги, но защо всъщност задаваме този въпрос? Измина почти една година от тези събития и е възможно те просто да бъдат забравени. Независимо от това ние искахме да гарантираме, че този въпрос все още е от значение за Комисията и ние очакваме действията на члена на Комисията въз основа на поуките от изригването на вулкана миналата година. В резултат се оказа, че авиационният пазар вероятно е вътрешен пазар на Европейския съюз в по-голяма степен от всеки друг вид транспорт в Европа. Това от своя страна означава, че вземането на решения, както и тяхната подготовка, вероятно изискват различен процес от този, който се прилага за други видове транспорт. Въпросът е за липсата на тези данни и неучастието на превозвачите в процеса на вземане на решения, както и относно факта, че решенията се вземат на равнище държава-членка. Разбира се, това по принцип се основава на законодателството. Въпреки че принадлежа към политическа група, която винаги подкрепя принципа на субсидиарност, в този случай обаче мисля, че предвид ситуацията от миналата година ние трябва въз основа на този пример да преценим дали решенията не трябва в по-голяма степен да се вземат на европейско равнище. Пътниците също са загрижени, че различните авиокомпании се отнасят по различен начин към пътниците, и да се получат компенсации от тези авиокомпании чрез съда не винаги е лесна работа. Ясно е, че не можем да допуснем ситуация, при която различните авиокомпании да излязат от тази криза по различен начин, с различни разходи. И накрая, третият въпрос, който искам да изтъкна, е поуката, която може да се извлече от кризата, а именно, че в Европейския съюз съществуват различни "острови", които не са свързани чрез различни видове транспорт с други държави-членки на Европейския съюз. Това означава, че когато планираме бюджета на картата на Изпълнителната агенция за трансевропейската транспортна мрежа (TEN-T ЕА) за тази година и бюджета на TEN-T ЕА за следващия финансов период, както и бюджета за политиката на сближаване, ние трябва да предвидим инвестиции в други видове транспорт, така че да можем да свързваме тези "острови" с останалата част от Европейския съюз. Благодаря.
Йоханес Хаан
Г-н председател, изригването на Ейяфятлайокутл в Исландия през април 2010 г. имаше огромно въздействие, което изискваше спешни действия от ЕС. Комисията съответно предложи незабавни действия за координиране на позицията на ЕС за подсилване на регулаторната рамка. Това прави Европа по-силен партньор в световен мащаб.
Комисията е активно ангажирана в практическа работа за усъвършенстване на съществуващите в авиацията методологии за избягване на вулканичната пепел. Например Комисията инициира конкретен призив в Седмата рамкова програма, наречена "Технологична подкрепа за координиране при криза в системата на въздушния транспорт след големи сривове". Паралелно с това Европейската агенция за авиационна безопасност (ЕААБ) подготвя правила за въздухоплаването - изисквания за целесъобразност и оценка на риска за безопасността на полета във въздушно пространство с вулканична запрашеност.
От оперативна гледна точка, в близко сътрудничество с ЕААБ, беше разработен подход, който отразява практиките в други части на света. Водещите принципи са следните: първо, авиокомпанията е отговорна за своите действия. Преди да използва въздушно пространство, замърсено от вулканична пепел, авиокомпанията трябва да направи оценка на риска за безопасността и тя да е одобрена от съответния надзорен орган. Този процес трябва да се повтаря при настъпването на значителни промени.
Второ, авиокомпанията трябва да покаже, че източниците на информация, които използва при оценката на риска за безопасността, са коректни. Тя трябва да покаже също собствената си компетентност и способност да интерпретира правилно такива данни. Преди да започне операциите, авиокомпанията трябва да получи от производителите конкретна информация относно податливостта на въздухоплавателното средство на ефекта от пепелта във въздуха и въздействието на такава пепел върху надеждността й във въздуха. Това трябва да бъде отразено в оценката на риска за безопасност.
Ключов елемент при справянето с подобни събития, предизвикващи сривове, е вземането на съвместни решения от държавите-членки и отрасъла. За да се гарантират задълбочени и координирани действия, Комисията, заедно с Евроконтрол, след срещата на министрите на транспорта на 4 май 2010 г. създадоха Европейско авиационно звено за координация при кризисни ситуации. След създаването му звеното проведе няколко срещи, за да разработи своите структури и процедури. За да изпита и потвърди своевременната си функционалност, това звено ще бъде част от симулационно учение, планирано за 13 и 14 април 2011 г. под егидата на авиационния орган на ООН - Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО).
Кризата с вулканичната пепел подчерта критичното значение на инициативата "Единно европейско небе". Затова Комисията ускори неговото изпълнение чрез, например, приемането на схема за функционирането на Единното европейско небе и свързаните с това общи за ЕС цели за представяне, приемането да се прилагат правила за функциите при управление на мрежата, назначаването на мениджър на мрежата, приемането да се прилагат правила и указания за функционалните блокове въздушно пространство, номинирането на бившия член на Европейския парламент, г-н Georg Jarzembowski, за координатор на блоковете въздушно пространство и очакваното приключване до април 2011 г. на разширяването на компетентността на ЕААБ за регулиране на безопасността в областта на управлението на въздушния трафик.
Позволете ми да завърша, като ви кажа, че Комисията продължава да работи по тези много сложни технически въпроси. Комисията работи заедно с ЕААБ, ИКАО, държавите-членки и отрасъла, за да гарантира безопасността на европейското въздушно пространство.
Mathieu Grosch
Г-н председател, г-н Хаан, аз естествено считам Вашия отговор за отговор на Комисията и освен това не очаквам от Вас днес да навлезете в подробности по въпросите, поставени от комисията по транспорт и туризъм.
Едно нещо беше ясно: бяха отменени повече от 100 000 полета и бяха засегнати 300 летища, и над 10 милиона пътници. Трябва да извлечем поуки от случилото се. Това е и причината днес да поставяме този въпрос, защото имаше много спешна нужда от координация, а тя очевидно не можеше да се осъществи. Не е възможно да се импровизират координирани действия във въздуха за 24 часа. Това са въпросите, на които търсим отговори днес, и Парламентът не е единственият, който иска тези отговори; гражданите на Европа ги искат също.
Първото нещо, което искаме да знаем, е дали е подобрена информацията относно ефектите и местоположението на такива явления или не?
Второ, каква роля ще играят органите на ЕС в това отношение в бъдеще и какви ще са правомощията им да вземат решения? Ще продължим ли да имаме 27 успоредно съществуващи решения или Комисията вече има други предложения и до каква степен ще бъдат въвлечени авиокомпаниите в това? Този въпрос е възниквал много често.
Очаква се кризисното звено да провежда срещи - то провежда срещи и ще проведе и изпитания. За Парламента, а следователно и за европейските граждани, ще бъде изключително важно да бъдат информирани за резултатите от тези изпитания.
Когато става дума за координация, е важно тя да се установи и извън ЕС. Трябва да се споразумеем също и за структурите на международно равнище, тъй като въздушното пространство, както и някои бедствия, не се съобразяват с границите в този контекст.
Друг важен фактор за нас са пътниците. Говорим за 10 милиона пътници, които не бяха само туристи, които трябваше или се радваха да продължат ваканцията си; имаше и хора, които трябваше да се приберат у дома или да свършат нещо спешно. В този случай не можем просто да се позовем на правата на пътниците; по-скоро ние сме длъжни да работим координирано и да предложим алтернативи и по-широко използване на други средства за транспорт. Например ние се нуждаем от по-бързо разпределение на железопътните маршрути, когато е необходимо. Това също не е възможно да се импровизира в рамките на 24 часа.Това са въпросите, които искаме да поставим и от името на гражданите, и пътниците. Не става дума само за обяснение на техните права.
Не на последно място - и Вие споменахте това - блоковете въздушно пространство, или това, което наричаме функционални блокове въздушно пространство (ФБВП): предложението е да имаме седем вместо 27. Това би могло да работи. Аз обаче се осмелявам да предскажа, че няма да успеем да постигнем това до 2012 г., защото държавите-членки не го искат. В това отношение трябва да изпратим и много ясен сигнал до всички, че намаляването на броя на блоковете въздушно пространство е абсолютно необходимо. Това също би могло да свърши работа. Г-н Хаан, каня Ви да посетите Маастрихт - не е много далеч за Вас. Там сътрудничеството между три-четири държави по отношение на горния слой от въздушното пространство вече е налице. Там всички проблеми, които държавите поставят, са решени. Отидете там, предложете го на Комисията и го използвайте като модел за Европа, за седемте ФБВП. Тогава ние ще можем да регламентираме това в рамките на една година.
Edit Herczog
Г-н председател, тъй като аз не съм член на комисията по транспорт, някои колеги може да са учудени, че толкова настоявам да говоря по този въпрос. Но и аз като други бях жертва на прашния облак. Пътувах до Баку и успях да се върна с големи трудности.
Това засяга всички европейски граждани. Това беше възможност за Европа да покаже своята добавена стойност и ние се провалихме. Мисля, че европейските граждани разбраха, че ЕС все още не беше готов да предприеме единни действия, но ние трябва да постигнем сигурност, че сме готови да действаме единно при следващ подобен случай. Затова мисля, че необходимостта от "Единно европейско небе" е неотложна. Всички сме съгласни с това.
Макар да не съм член на комисията по транспорт, бих искала да спомена, че се нуждаем не само от единно европейско небе, но и от съответна единна европейска инфраструктура. Ето защо тук, в пленарна зала, бих искала да привлека вниманието към необходимостта от програмата "Галилео" и от Глобалния мониторинг на околната среда и сигурността (ГМОСС), тъй като потенциално те са сериозна европейска инфраструктура - ако успеем да ги изградим - която ще е от полза за тази цел. Затова ние работим за одобряването на бюджет за тези проблеми, но трябва да обясним по-добре на европейските граждани защо са необходими тези проекти.
Затова поисках да взема думата, за да кажа, че заедно с европейските политики в тази област е необходима и европейска инфраструктура.
Nathalie Griesbeck
Г-н председател, г-н член на Комисията, преди малко по-малко от година бяха затворени 23 летища в 27-те държави от Съюза. Това причини значителни финансови загуби и преди всичко, както посочиха предходните оратори, повече от 10 милиона пътници, не всички от които бяха туристи, трябваше да отложат пътуванията си и да намерят други средства за придвижване.
Това беше резултат от щетите, причинени от едно напълно естествено събитие, което ни постави във важен контекст по отношение на природата и, което предизвика безпрецедентна парализа в небето над Европа.
Разбира се, трудно е да се предскаже вулканично изригване и още повече формирането на облак от вулканична пепел - по-трудно е от това да се предскаже снеговалеж. Въпреки това кризата, причинена от този облак, подчерта всички недостатъци и дефекти в управлението на въздушния трафик в Съюза, както и слабостта и отсъствието на няколко управленски инструмента.
Въз основа на тези три фактора, аз искам да направя три предложения за възстановяване: първо, относно наложителна интермодалност; второ, по отношение на необходимостта от метод на Общността за реакция на такива предизвикателства; трето, и естествено будещо най-голяма загриженост - по отношение на правата на пътниците, които са нашата най-голяма грижа.
Що се отнася до първия елемент, кризата изведе на преден план факта, че е абсолютно критично да се засили интермодалността в Европейския транспорт, тъй като облакът освети границите не само на авиационните системи на европейско равнище, но по-специално и на железопътния транспорт, тъй като безброй пътници не можеха да намерят алтернатива. Както е показано в проучванията, проведени през последната година, можем да си представим, че с повече интермодалност мащабът на кризата нямаше да бъде толкова голям и парализата щеше да бъде по-малка.
По отношение на втория елемент, както при финансовата криза, и в нашите разисквания относно метода на Общността в сравнение с междуправителствените операции тук, в областта на транспорта, междуправителствените действия или частичните мерки от 27-те държави-членки няма да решат трудностите, с които се сблъскахме и които може да се повторят, а по-скоро е необходим истински общностен метод. Това ще изисква засилване на компетентностите на Евроконтрол в система на Общността и разбира се, както беше изтъкнато, спешно завършване на "Единното европейско небе".
Трето, има пътници, които са в сърцевината и центъра на нашата загриженост...
(Председателят отнема думата на оратора)
Както казах във встъплението си, трябваше да разберете, че това, което оставих за накрая, беше критично важен въпрос.
Eva Lichtenberger
Г-н председател, първо, бих искала да благодаря на Комисията - нещо, което не правя често - за много последователния фокус върху безопасността, дори пред лицето на протестите от някои авиокомпании, които се опитаха да омаловажат проблема, защото такива проблеми имат финансов ефект. Безопасността трябва да остане ръководен принцип и в бъдеще. Необходими са обаче някои подобрения, които бихме могли да постигнем на европейско равнище.
Например какво ще кажете за усъвършенстване на нашите общи системи за измерване? Разполагаме ли със стратегии как и с какво разделение на труда може да се измерват подобни инциденти със замърсяване, така че да можем два пъти по-бързо да издаваме надеждни заявления? Знам, че това е много трудно да се направи, особено въз основа на метеорологичните условия, но бих искала да знам дали е постигнат някакъв напредък по отношение на координацията, така че поне да правим измервания и да ги оценяваме според едни и същи критерии.
Като цяло тази криза, причинена от вулканична пепел, показа колко уязвима е сега нашата високо оборудвана система за въздушен транспорт, което вече е очевидно за всички нас на нашите летища. При нормални условия за полети две или три закъснения вече имат редица последици, които правят използването на услугите при нормални оперативни условия все по-затруднено, да не говорим, ако има допълнителен проблем с климатични събития или нещо подобно на кризата с вулканична пепел - тогава положението става пълен хаос. Ние нямаме система за толерантност към грешки и в тази област също трябва да направим подобрения, тъй като системата е толкова добра, колкото е нейната способност да отговаря с поносимост към грешки в съответни случаи.
Стана очевидно също, че сме изправени пред сериозен недостатък, а именно общата липса на сътрудничество между железопътния, шосейния и въздушния транспорт. Именно защото сътрудничеството ни е недостатъчно, не беше възможно да вземем подходящи компенсаторни мерки на място.
По отношение на единното небе, необходимостта, от което се вижда, тъй като координираните мерки биха били по-добри, бих казала, че докато всяка държава-членка е убедена, че тя е единствената, която наистина е способна ефективно да контролира собственото си въздушно пространство и че всички останали са абсолютно неспособни да правят това - и тук говоря за нашето въздушно пространство в Централна Европа - няма да постигнем никакъв напредък в това отношение. Това самомнение пречи на европейското сътрудничество и в крайна сметка и на европейската идея. Това трябва да бъде казано ясно.
Jacqueline Foster
Г-н председател, в разискването се каза, но аз ще повторя отново, че всички ние знаем за огромния размер на щетите, причинени от облака от вулканична пепел. Както беше споменато, над 100 000 полета бяха отменени, десетки хиляди пътници, тръгнали по работа или във ваканция, не можаха да пътуват според плановете си, забавени или въобще непревозени останаха стоки и товари, засегнати бяха стопански отрасли и нашите европейски превозвачи и летища претърпяха катастрофални финансови загуби. Всичко на всичко това струваше на европейските авиокомпании повече от 2 милиарда евро. Институциите в Европа и в държавите-членки, които бяха отговорни за справянето с такива проблеми, бяха напълно парализирани и, честно казано, ако не беше толкова сериозно, щеше практически да е смешно.
В целия този хаос е ясно едно. Въздушният транспорт е от огромно значение за европейската икономика и като хора ние зависим от процъфтяващия и ефективен въздушен транспорт, където безопасността на екипажа и пътниците е първи прерогатив. Аз се радвам да подкрепя този въпрос, изискващ устен отговор, не само защото в предходното пленарно разискване по този проблем призовах Европейския съюз да разгледа най-добрите международни практики за справяне с вулканична пепел, и по-специално посочих Америка, която винаги е прилагала по-премерен подход в това отношение.Аз определено приветствах факта, че Комисията в своята оценка за кризата прие, че Европа се нуждае от преразглеждане на процедури чрез Международната организация за гражданско въздухоплаване.
Най-добрата международна практика ни показва, че отговорността за справяне с потенциална опасност, свързана с вулканична пепел, трябва да се прехвърли на авиокомпаниите като част от техните системи за управление на безопасността. Ролята на органите е да извършат одит на системата за управление на безопасността на авиокомпанията, за да гарантират, че тя отговаря на стандартите за безопасност. Това е процедурата, прилагана от САЩ и други държави, които успяват да се справят с изригванията на вулкани без големи поражения върху въздушния трафик.
Ясното и решително съвместно лидерство е от основно значение и ние се нуждаем от Европейската агенция за авиационна безопасност, за да сме сигурни, че държавите-членки на ЕС адаптират настоящите си процедури, за да гарантират, че авиокомпаниите ще поемат отговорността и ще бъдат подкрепяни при вземане на такива решения в бъдеще.
И накрая, кризата през април и май миналата година изясни напълно, че трябва приоритетно да настояваме за пълно прилагане на "Единно европейско небе" и SESAR. И европейската промишленост, и данъкоплатецът вече инвестираха огромни суми в тези проекти и, като европейски законодатели, ние трябва да продължим да тласкаме напред добре балансирани, финансово ефективни и структурирани реформи. Аз приветствам днешните коментари на г-н члена на Комисията. Да се надяваме, че вървим напред по позитивен начин.
Juozas Imbrasas
Г-н председател, тъй като днес отново разискваме кризата, предизвикана от вулканична пепел, ще изглежда, че тази тема все още е актуална и че въпросите остават без отговор. Разбираме, че вулканите не спазват никакви правила и не можем да изключим непредвидени обстоятелства. Всичко това се отнася за оцеляването на авиационния отрасъл, но на въздухоплавателните средства пречат не само вулканите, но и бурите, снегът и други подобни явления. Разбираемо е, че не можем да елиминираме, спрем или предскажем всичко, което може да се случи в авиацията. Естествено, безопасността на полета, животът на хората и тяхната мобилност трябва да са сред нашите най-важни съображения.
Доволен съм, че подобна програма се съпътства от реализирането на инициативата за единно небе, за да се модернизира управлението на въздушния трафик. Съгласен съм с моята колега, която току-що каза, че трябва да се създаде и обща инфраструктура. Докато съм на въпроса обаче, бих искал да кажа, че днес трябва да разгледаме и обсъдим развитието на алтернативен транспорт. Нуждаем се и трябва да постигнем по-голям напредък в тази област. Тази криза има особено въздействие върху източните държави-членки на Европейския съюз, които останаха отделени от част от Западна Европа и за разлика от други държави-членки на Европейския съюз нямаха достатъчно възможност да избират алтернативни начини за пътуване.Сега ние знаем, че спешно се нуждаем от създаване на алтернативна вторична система за мобилност, трансевропейски мрежи, железопътни мрежи, алтернатива на въздушния транспорт, така както мъдро беше създадена такава по отношение на мрежите за електричество и далекосъобщения. Следователно, предвид финансовите перспективи, трябва да си поставим по-амбициозни цели, когато разглеждаме трансевропейските мрежи. Сухоземният транспорт и преди всичко железопътните линии следва да могат да заместят въздушния транспорт по-гладко, в случай че последният отпадне. Дойде времето да разгледаме конкретни алтернативи и да ги приложим възможно най-бързо.
Diane Dodds
(EN)Г-н председател, както и други колеги тук, аз не съм член на комисията по транспорт и туризъм, но аз съм от Северна Ирландия - един остров на ръба на Европа. Следователно можете да си представите колко жизнено важни за нас са връзките по въздух и море не само за икономиката ни, но и за личните пътувания.
През последните месеци, дори през тази седмица, аз се занимавах с изостанали случаи на отделни избиратели, които са били засегнати от тази конкретна криза. По време на кризата с вулканичната пепел разходите бяха оценени на повече от 200 милиона британски лири на ден само за полетите на Обединеното кралство. Ето защо, за да избегнем това, ние трябва да имаме много по-силно сътрудничество и много по-добри познания за най-добрите практики, така че да имаме действащ план за предотвратяване на бъдещи разстройства и такова ужасяващо въздействие върху икономиката.
Както казах, имах много жалби от отделни избиратели, повечето от които насочени към авиокомпаниите, тяхното отношение към тези хора и неуспеха им да признаят своя дълг и грижа. Бих искала Комисията да разгледа и този аспект.
Ville Itälä
(FI) Г-н председател, ние, разбира се, знаем за тъжните истории, които се разказваха, когато се образува облакът от пепел. Много хора не успяха да отидат на погребенията на свои роднини, на сватбите на своите деца или други подобни събития. Те бяха много лични, тъжни инциденти, да не говорим за финансовата цена на страданието на 10 милиона души. Както видяхте, нищо не проработи.
Не можахме да отговорим, че ЕС има решение за тези ситуации и тук председателят на комисията по транспорт и туризъм правилно каза, че този риск не можеше да бъде предвиден, не можеше да бъде контролиран и всичко приличаше повече на пълен хаос.
Сега Комисията трябва да отговори на обществото възможно най-бързо: да отговори дали имаме технически решения или авиокомпаниите ще ги намерят.Ако има такива, какви биха могли да бъдат те? Какви ще бъдат правата на пътниците в бъдеще, ако възникне същата ситуация, при която хората не могат да летят или да се приберат в къщи? Кога ще има ефективно общо европейско въздушно пространство? Отговорът, който хората искат очевидно, е възможно най-скоро, така че това не може да продължава още много дълго. Какъв е алтернативният план? Какви средства за транспорт ще се използват? Този път хората бяха на загуба. Други поръчаха таксита от Испания до Финландия и платиха хиляди евро. Тази ситуация не може да се повтори в бъдеще: трябва да има действащ план как по-добре да се обслужват хората по отношение на тези алтернативни възможности.
Във връзка с това искам да повдигна друг въпрос, тук беше споменат и друг природен катаклизъм: снегът. Десетки хиляди хора през декември бяха спрени на летищата в Европа, докато валеше сняг. В моята родина, Финландия, продължително вали силен сняг и има тежки мразове, но нещата работят. Следователно трябва да накараме европейските летища също да работят правилно. Това не е толкова трудно и не можем просто да се откажем: проблемите трябва да се третират така, че да се гарантира достъпът на гражданите до правосъдие.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Г-н председател, изригването на вулкана в Исландия, както и огромните количества сняг, паднал през миналата година, нанесоха тежки поражения на европейския въздушен трафик, което доведе до значителни икономически и социални последици. С цел да се избегнат такива ситуации в бъдеще, бих искала да запитам Комисията какви нови регламенти има предвид за усъвършенстване на законодателната рамка относно правата на пътниците, които ползват въздушен транспорт.
Освен консултативните центрове за вулканична пепел в Лондон и Тулуза, които са част от международна мрежа от девет такива центъра, създадени от ИКАО и специализирания център в Лондон за генериране на графики за облаците от вулканична пепел, ние трябва да подобрим и европейската инфраструктура, като въведем система за измерване на концентрацията на облаци от вулканична пепел в реално време.
Регламент (EО) №1070/2009 г. относно подобряване на функционирането и устойчивостта на европейската авиационна система изисква държавите-членки да предприемат мерки, за осигуряване въвеждането на функционални блокове въздушно пространство до 4 декември 2012 г.
Аз искам да попитам Комисията дали въвеждането на "Единно европейско небе" ще се осъществи съгласно предвидения график. Европейският съюз трябва да осигури също и интермодалност, и система за запазване и издаване на билети за европейски маршрути, които включват няколко вида транспорт. Европейският съюз се нуждае от високоскоростна железопътна система, която да свързва всички европейски столици и големи градове.
Liam Aylward
(RO) Г-н председател, кризата с вулканичната пепел миналата година предизвика отменяне на близо 100 000 полета, което доведе до абсолютен хаос за пътниците. Искам да привлека вниманието ви именно върху ефекта от тази криза за пътниците.
Над 10 милиона души бяха засегнати и отмяната на полети доведе до значителни разходи за хиляди пътници. Въпреки че летищата предлагат табели и брошури с информация за правата на пътниците, това често не помага в случай на отмяна на полети или големи проблеми, като тези, причинени от облака от пепел. Съгласно законодателството на ЕС пътниците имат право на информация и помощ от техните авиолинии.
Въпреки това, в действителност мнозинството от пътниците, чиито пътувания са провалени, ще отделят много време и пари, за да търсят информация, алтернативни билети или компенсации от авиолиниите. Това е проблем, по който Комисията трябва да работи по-ефективно. Най-голямото безсилие, което изпитват пътниците в подобни ситуации, е при опитите да получат информация, опитите да се свържат с авиокомпаниите. Въпреки че са запознати с правата си, това не им е от голяма полза, ако са затворени на летището или оставени на изчакване от авиокомпанията.
Макар да оценявам факта, че по време на кризата авиокомпаниите бяха под безпрецедентно напрежение да се справят с хиляди пътници - и трябва да призная, че някои се справиха възхитително - като цяло за хората е много трудно да получат информация и помощ, когато се нуждаят от тях.
Хаосът с пътуванията в резултат на лошото време през декември 2010 г. допълнително показа това. Пътниците се нуждаят от актуална информация, но те трябва да могат да се свържат с авиокомпаниите, за да упражнят правата си. Авиокомпаниите, услугите за клиенти по летищата и информацията трябва да бъдат по-достъпни за пътниците, чиито пътувания са провалени. Не е достатъчно гражданите на Европейския съюз да бъдат осведомявани за техните права; те трябва да получават помощ при упражняването им във време на хаос в пътуванията.
Michael Cramer
(DE)Г-н председател, това беше природно бедствие с ужасни последствия за много хора. Ако го сравним с наводненията обаче и с едновременния ураган в Австралия, или със земетресението в Крайстчърч в Нова Зеландия, ние всъщност останахме невредими. Безопасността е абсолютен приоритет и правилно. Членът на Комисията, г-н Калас, взе правилно решение, съгласувано с министрите на транспорта в държавите-членки.
Аз не разбирам критиките, насочени към авиолиниите. Те определено понесоха загуби - спомената беше сумата от 2 милиарда. Не е правилно обаче отговорността относно изпълнението или отмяната на полети да пада върху авиокомпаниите. Това решение трябва да се взема на политическо равнище. Сигурността трябва да бъде най-висок приоритет. Представете си, че поради вулканичната пепел се беше разбил самолет. Тогава щяхме да водим съвсем различно разискване, а именно колко безотговорно е било да се разреши излитането на самолета.
Нуждаем се от план Б, както съвсем правилно беше отбелязано и алтернативата е железопътната система. В резултат от освобождаването им от данък върху горивото авиолиниите получават от данъкоплатците 30 милиарда евро годишно. Тези пари трябва да бъдат инвестирани в железопътната система или поне в части от нея, така че да имаме алтернатива в случай на бедствие.
Безопасността на първо място - за това призовават хората и са съвсем прави. Така трябва да бъде и в бъдеще.
Ryszard Czarnecki
(PL) Г-н председател, тази ситуация показа, че Европа фактически не беше подготвена за такава криза. Въпреки това, което чуваме тук, експертите казват, че реакцията от наша страна е била прекомерна и някои полети определено можеха да бъдат разрешени.Все пак обаче това показва несъмнения мащаб на парализата, в която изпаднахме. Разбира се ораторите преди мен, които говориха за сигурна алтернатива в лицето на железопътната мрежа, са прави. Това е очевидно. В областта на въздухоплаването отговорът на проблема определено е в по-добрата координация и засилването ролята на Европейската агенция за авиационна безопасност. Освен това е добре, че през ноември Европейският парламент прие уместен регламент относно тази материя. Това беше стъпка в правилната посока.
Béla Kovács
(HU) Г-н председател, вулканичното изригване ни принуждава да преосмислим транспортните приоритети. Време е да започнем да насърчаваме железопътния транспорт за средни разстояния до 1 500 км, за което могат да се използват субсидии, данъци и други регулаторни механизми. Важно съображение е, че се забелязва значително търсене на вътрешния пазар във връзка с модернизацията на железопътните линии, както и производството на подвижен състав, и това би могло да създаде много работни места. Предвид времето за чекиране и отвеждане до пистите, самолетите в сравнение с високоскоростните влакове скъсяват времето минимално, като причиняват значително замърсяване с въглероден двуокис и шум. Макар да не можем да предотвратим изригванията на вулкани, ние можем да усъвършенстваме технологията за предсказването им и оценяването на предизвиканите от тях ситуации. Истинско решение може да се предложи само ако променим транспортната, енергийната и индустриалната политика, защото вулканични изригвания или не причиняват, или причиняват само локални смущения в железопътния транспорт.
Christine De Veyrac
(FR) Г-н председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, както много от вас казаха току-що, изригването на вулкана в Исландия през април миналата година беше болезнена илюстрация на разпокъсаността и липсата на ефективност в европейското небе. Всеки от нас тук беше пряко засегнат. Пет милиона наши граждани бяха задържани на летищата без възможност за алтернативен транспорт. Една година след това извънредно събитие новите европейски мерки досега не са материализирани.
Г-н член на Комисията, Вие казахте, че първото учение за криза с вулканична пепел е планирано за 13 и 14 април под координацията на Евроконтрол и Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО) и Международната асоциация за въздушен транспорт (ИАТА), но от основно значение е, че Европейската агенция по авиационна безопасност (EAAБ) е истинският лидер в координацията на мерките за безопасност на европейско равнище.
Сигурно е, че информацията, предоставена от Карти за визуален подход (VAC) в Лондон и Тулуза, трябва да бъде прецизирана с използването на съвременни технологии. Както видяхме през миналия април обаче, данните могат да бъдат противоречиви и могат да накарат всяка държава-членка да взема решения относно затварянето на своето въздушно пространство, които са мотивирани повече от емоция, отколкото от информация.
В този контекст ролята на EAAБ е жизненоважна за предоставянето на съгласувано тълкуване на данните, както и за осигуряването на правилно разпространение на информацията. Освен информацията, предоставена от VAC, ЕААБ трябва да създаде механизъм за събиране на наличните данни в тясно сътрудничество с държавите-членки, авиокомпаниите и техните пилоти.
Това централизиране на информацията и координацията на всички участници ще предотвратят хаоса и непоследователността, на която бяхме свидетели миналата година.И така, аз очаквам Комисията, заедно с ЕААБ, много скоро да успеят да направят конкретни предложения, които да бъдат напълно интегрирани в реализацията на "Единно европейско небе".
James Nicholson
(EN) Г-н председател, кризата с облака от вулканична пепел предизвика огромен срив през април и май миналата година. Както каза г-н Foster, много от нас осъзнаха колко зависими сме от съвременния въздушен транспорт. Със сигурност, когато произхождате от място като това, от което произхождам аз, откъдето не е възможно да стигнеш до работното си място, ако не използваш самолет, разбираш това пределно ясно. Всеки, който е пътувал по това време, вероятно има какво да разкаже, а някои хора бяха засегнати особено тежко. Освен това в резултат на неосъществените полети и задържаните пътници авиокомпаниите, и други стопански отрасли понесоха значителни икономическите загуби.
Хората казват, че е възможно това да се случи отново. Мисля, че трябва да бъдем подготвени за това, защото наистина изглеждаше, че има огромна нерешителност. Позволете ми да бъда пределно честен: тъй като летя всяка седмица, когато съм на височина 39 000 фута, аз преди всичко искам да съм в безопасност и да се чувствам сигурен, така че никога не споря относно сигурността. Трябва да гарантираме, че най-висок приоритет има сигурността. Мисля, че това е най-важният аспект, който трябва да подкрепим.
Artur Zasada
(PL) Г-н председател, ще го кажа отново: 100 000 отменени полети, 10 милиона пътници, които не стигнаха до своите дестинации, 2 милиарда евро загуби за авиокомпаниите. Аз не си спомням подобна парализа на въздушния трафик в Европа преди това. Европейската комисия под натиска на общественото мнение и въздухоплавателната промишленост обяви бързи и решителни действия още през април миналата година. За съжаление, вулканичната пепел се уталожи и с нея се уталожиха амбициите на Комисията. До ден днешен не е изготвен план за управление на кризи в подобни ситуации. Невъзможно се оказа също и да се съгласува обща позиция на експертите по безопасност, производителите на самолети, авиокомпаниите и регулаторите на пазара. Ето защо днес се налага да задам следните въпроси: какво е направено в това отношение през последната година? Ако сега изригне вулкан, ще реагираме ли по различен начин в сравнение с този преди една година?Кога ще ни бъдат представени конкретни мерки?
Ние водим устойчив диалог относно "Единно европейско небе", скенерите за тяло и течности, относно процедурите при природни бедствия, като вулканични изригвания или тежки зимни условия. Междувременно всяка следваща година въздушният трафик над Европа се увеличава. Времето за дискусии изтича. Европейското небе се нуждае от незабавни и добри решения за бъдещето и аз силно насърчавам Комисията да завърши тази работа. Много благодаря.
Ismail Ertug
(DE) Г-н председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, вулканичната пепел от миналата година по впечатляващ начин ни показа нашите слабости. Следователно възниква въпросът как следва да постъпваме в подобни ситуации в бъдеще. Разбира се, на първо място е въпросът за сигурността на хората на борда на самолета. Разбира се трябва да имаме предвид и как ще се справим с финансовите загуби. Следователно моят въпрос към Комисията е - г-н Хаан, може би Вие ще го предадете и на г-н Калас - какво конкретно планираме? Аз твърдя, че е изключително важно да поемем координацията по отношение на изпитателните полети и граничните стойности. За нас това е много важно, за да знаем кои самолети кога могат да излитат.
Имам и друг коментар, г-н член на Комисията: изключително важно е - и това вече многократно е споменавано - да изградим "Единно европейско небе". Какво възнамерява Комисията да направи по отношение на настояването пред държавите-членки действително да изпълнят задълженията си в това отношение? В края на краищата те са сложили подписи под това.
Друг важен пункт, който беше споменат няколко пъти днес, е какво се случва с правата на пътниците във въздушния транспорт. Имаме Регламент (EО) №2061 от 2004 г. Какво смята да направи Комисията в това отношение? Наясно сме с проблема за финансовите загуби, претърпени от различни авиокомпании. Бих искал още веднъж да изтъкна, че имаме нужда от алтернативи на въздушния транспорт и имам предвид железопътната система.Аз също съм един от тези, които считат, че трябва да свържем големите градове - европейските столици - помежду им. В този случай отговорът отново е, че се нуждаем най-малкото от повече ангажираност от Европа.
Бих бил доволен, ако Комисията отдаде внимание на тези въпроси.
Carlo Fidanza
(IT) Г-н председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, аз първо бих искал да благодаря на г-н Marinescu, че толкова настояваше за това разискване.
Почти година след събитието ние се събираме тук да обсъждаме този деликатен проблем, който причини огромни щети на пътниците и отраслите - както във въздушния транспорт, така и в други стопански сфери.
Затова считам за необходимо да приложим двупосочен подход. От една страна, да засилим координацията между органите и акционерите с крайна цел реформа на Евроконтрол, който, разбира се, не е организация, която пряко докладва пред европейските институции, но която във всеки случай се оказа от критично значение при управлението и липсата на ефективно управление на тази криза.
Пролича неадекватността на чисто математическите модели, които доведоха органите в отделни държави-членки до почти пълно затваряне на въздушното пространство, дори без да има необходимост. В отсъствието на изпитан в реални условия модел и по-развити технологии, свръхпредпазливостта доведе до тежки щети и неудобства.
Освен това ние трябва да постигнем решителен напредък по отношение на реализацията на Единното европейско небе чрез по-бързото разработване на всички функционални блокове въздушно пространство (ФБВП), за да ограничим разпокъсаността в управлението и да осигурим по-ефективно управление. От друга страна, необходимо е да се гарантират правата на пътниците. Във връзка с това аз се надявам Комисията да може да представи своята редакция на директивата относно пакетните пътувания възможно най-скоро, за да се изясни рамката на гаранциите и задълженията в извънредни ситуации, както и всички промени в регламента относно правата на пътниците при продължителни извънредни ситуации.
Ще бъде необходимо също - и други колеги го казаха - да стартираме план за извънредни ситуации за предоставяне на алтернативни възможности за придвижване, алтернативни средства за транспорт, ако отново възникне подобна ситуация.
Dominique Riquet
(FR) Г-н председател, аз искам да благодаря на колегите, които се изказаха преди мен, че изтъкнаха всички недостатъци на европейската интеграция във въздушния транспорт във връзка с използването на въздушното пространство, наземните съоръжения и браншовите мрежи. Искам да подчертая по-конкретно и аспектите, които не са свързани с въздушното пространство, разкрити от кризата с вулкана; така да се каже, липсата на алтернативни на въздушния транспорт мрежи, по-конкретно железопътни мрежи, както беше споменато тази сутрин и преди всичко липсата на интегрирани информационни системи, които да дадат възможност на пътниците лесно да получат сведения относно наличните алтернативни форми на транспорт.
Този инцидент трябва да ни насочи да работим за развитието на алтернативни, ефективни и конкурентоспособни начини за транспорт. В това отношение прегледът на първия железопътен пакет, както и възраждането на инфраструктурните политики чрез трансевропейските транспортни мрежи, следва да върви в тази посока.
Освен това призовавам Комисията сериозно да обмисли създаването на единен интерфейс за информация и резервации за всички взаимно свързани видове транспорт.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
(PL) Г-н председател, Европа не беше подготвена за такъв хаос и отговорните институции за управление на кризи не бяха на висотата на изискванията на конкретната обстановка. В резултат на ембаргото над въздушния трафик авиокомпаниите губеха по 400 милиона долара на ден. Към загубата от продажба на билети трябва да се прибавят и разходите за настаняване, изхранване и транспорт на пътниците, затворени на летищата.
Сеизмичната и вулканичната активност не са новост за света и в бъдеще са възможни и други вулканични изригвания. За съжаление, за подобни ситуации няма подходящо лекарство. В такива случаи Европейският съюз трябва да се концентрира върху осигуряването на алтернативни средства за транспорт за своите граждани. Добро решение, като част от изграждащата се в Съюза мрежа TEN-T, ще бъде създаването на обща мрежа от железопътни връзки и фокусирането върху усъвършенстването на високоскоростния железопътен транспорт. Това определено би било ефективно и от полза при решаването на подобни проблеми. Благодаря.
Karin Kadenbach
(DE) Г-н председател, г-н Хаан, аз също не съм член на комисията по транспорт и туризъм, но мисля, че е важно за всички нас да извлечем поуки от кризата с пепелта. Както вече беше казано днес "безопасност преди всичко” в бъдеще трябва да бъде водеща концепция при търсене на решения. Ние трябва да развием железопътните линии и да развием европейска железопътна мрежа. Ние обаче се нуждаем и от цялостна координация на пътническия и товарния транспорт, независимо дали е по въздух, железопътни линии или шосе, в случаи на земетресения, облаци от пепел, наводнения или подобни бедствия.
Национални пунктове за контакт, като тези, които сега създаваме в здравеопазването за трансгранична грижа за пациентите, изглеждат почти очевидно решение и в това отношение - национални контактни пунктове, към които могат да се обръщат хора от всички поколения. Факт е, че аз виждам и известно интеграционно неравенство във въздушния транспорт в момента. Днес е почти невъзможно да получиш информация, ако не разполагаш с интернет. Трябва да работим съвместно за решаването и на този въпрос.
Pat the Cope Gallagher
(EN) Г-н председател, както много колеги заявиха, през 2010 г. вулканичната пепел предизвика сериозно объркване във въздушния транспорт и икономически щети - щети, които още не могат да бъдат изчислени. Над 10 милиона пътници бяха пряко засегнати от отмяната на 100 000 полета над Европа. Аз съм от Ирландия и ирландските пътници изпитаха изключителни трудности заради този прашен облак, тъй като Ирландия няма връзка с континентална Европа по суша. Аз трябваше да ползвам транспорт по море, влакове, таксита и автомобили, за да стигна тук, в Страсбург, което ми отне повече от 24 безсънни часа. Разбира се това е ниска цена; ние трябва да гарантираме преди всичко безопасността.
Ситуацията обаче освети поразителната необходимост от обща политика. Аз приветствам последните инициативи на члена на Комисията г-н Калас за реализацията на "Единно европейско небе" и за създаването на функционални блокове въздушно пространство. Приветствам също и заявеното днес тук от члена на Комисията г-н Хаан, и напълно подкрепям тези мерки, тъй като облаците от вулканична пепел не признават политически или географски граници.
Ádám Kósa
(HU) Г-н председател, госпожи и господа, както моят колега, г-н Marinescu, вече изтъкна, кризата с вулканичната пепел показа, че Европа не беше нито стратегически, нито технологично подготвена за тази ситуация. Аз бих искал да обърна внимание на Комисията върху факта, че това имаше силен ефект и върху разпространението на и достъпа до информация. Поради комуникационния хаос, негативното влияние на кризата беше почувствано от групите в неравностойно положение, като семейства с малки деца и инвалиди, които не можеха да реагират подходящо. Питам Комисията дали след април 2010 г. и в подобни кризисни ситуации всеки пътуващ гражданин ще има достъп до адекватна информация, за да упражни своето право на информация.
Йоханес Хаан
Г-н председател, бих искал да благодаря на почитаемите членове на Парламента за тяхното разбиране, че аз не съм запознат с този проблем. Уважаеми членове на ЕП, вие сте прави, че моят колега, заместник-председателят на Комисията г-н Сийм Калас, върши отлична работа и вие ще получите необходимите писмени отговори на вашите конкретни въпроси. Освен това бих искал да ви благодаря за интересното разискване, особено защото, както и вие, аз бях лично засегнат от събитията по няколко начина. Ето защо искам да завърша, като заявя следното.
Кризата с вулканичната пепел през миналата година подчерта необходимостта да работим заедно за намирането на решения, за да избегнем повторно затваряне на въздушното пространство, на каквото бяхме свидетели. Независимо от това - както беше и в случая през април миналата година - предприетите в това отношение действия не могат да намалят нивата на безопасност, с които авиационният отрасъл е прочут в целия свят.
Кризисните ситуации не са нови за Европейския съюз и отговорът на ЕС на тази криза беше навременен и ефективен. Той показа значението на централизираните европейски действия в мащабна кризисна ситуация. Ако погледнем конкретно събитието Ейяфятлайокутл, то отново подчерта концепцията и целите на инициативата "Единно европейско небе". Както призна Съветът на министрите, трябва да се ускори нейната реализация, за да се извлекат всички ползи от прилагането й.
От гледна точка на Комисията фокусът остава върху осигуряването на съгласуван подход и прилагане на съгласувани мерки в бъдещи кризисни ситуации. Това ще бъде от полза за всички граждани на Европа. Нашето намерение е да преразгледаме правата на пътниците през 2012 г. Не на последно място, участието на отрасъла има основна роля, за да подпомогне процеса по координирано вземане на решения.
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
David Martin
Затварянето на обширни сектори от европейското въздушно пространство през април и май миналата година поради вулканичното изригване в Исландия причини страхотно объркване на трафика и икономически щети, и пряко засегна 10 милиона пътници. Аз мисля, че главната отговорност за безопасността на полетите е на превозвачите. Следователно те трябва да получават точна информация. Пилотите са обучени да се справят в извънредни условия при полети, наръчниците по безопасност на търговските авиокомпании са прегледани, проверени и потвърдени от регулаторните органи, и авиокомпаниите имат нужния опит в работата над вулканични райони, както показват техните регистри по безопасност. Следователно операторът на въздушната линия (пилотът) следва да бъде отговорен за оценката на риска и осигуряването на безопасност на полетите, като например избира коридори или решава дали е необходимо да промени маршрута въз основа на цялата налична информация (осигуряване на повече информация и по-добро техническо оборудване на борда на самолета). Надявам се, че Комисията ще се свърже със съответните органи, за да гарантира, че в бъдеще ще им бъде позволено да си свършат работата.
Wojciech Michał Olejniczak
Днес в Парламента се проведе разискване относно кризата с вулканична пепел. Изригването на вулкана в Исландия през миналата година доведе до сериозно объркване на въздушния трафик над Европа. То причини огромни икономически загуби и пряко засегна 10 милиона пътници. Определено не е в интерес на Съюза да се бори с природните сили, докато по-доброто прогнозиране на вероятността от подобни кризи в бъдеще със сигурност ще позволи да се ограничат икономическите загуби и да се осигурят повече удобства за гражданите на Европа.
По време на разискването имаше обсъждане на въпросите относно напредъка в усвояването на инвестиции в технологично оборудване и системи за пренос на данни за предоставяне на метеорологични прогнози в реално време. Пред Европейската комисия бяха поставени въпроси относно прозрачността на процеса по съвместно вземане на решения и по-добрата координация на реакциите. Бяха разгледани и последствията от увеличаването на въздушния трафик в бъдеще и мерките, които следва да се вземат, за да поеме Европейската агенция за авиационна безопасност отговорността за извършването на оперативни промени.
Nuno Teixeira
в писмена форма.- (PT) Броят на природните бедствия се увеличава и по интензивност, и по честота. Скорошният случай с облак от вулканична пепел, регистриран в Исландия през април и май миналата година, тежко засегна цялото европейско въздушно пространство, като през това време 75 % от летищната мрежа не работеше и се стигна до значителни икономически загуби и засягане на около 10 милиона пътници.
За да предотвратим следващи сривове във въздушния трафик, има спешна нужда да помислим за мерки за управление на кризи. Това означава, че е налице необходимост от инвестиции в технологично оборудване на земята и във въздуха за предоставяне на точна информация в реално време. Освен това е от жизненоважно значение да се дефинират ролята и функцията на различните институции при управлението на кризи, така че да е налице съгласувана координация, за да се избегнат големи загуби за различните участници. Това събитие показва, че е критично важно да развиваме интеграцията в европейското въздушно пространство чрез инициативата "Единно европейско небе". Непрекъснатият ръст на въздушния трафик, разпокъсаността на европейското въздушно пространство и непредвидените събития, като този облак от вулканична пепел, показват, че ЕС трябва да координира и съгласува своите процедури за въздушния транспорт така, че това да носи добавена стойност за сектора на европейския въздушен транспорт.
(Заседанието, прекъснато в 11,35 ч., се възобновява в 12,00 ч.)
