Päätös kiireellisestä käsittelystä
Puhemies.
Esityslistalla on ensimmäisenä äänestys kahdesta kiireellistä käsittelyä koskevasta pyynnöstä, joiden aiheena on:
Ehdotus: neuvoston päätös makrotaloudellisen lisärahoitusavun myöntämisestä Jugoslavian liittotasavallalle (KOM(2002) 436 - C5-0401/2002 - 2002/0192(CNS))
ja
Ehdotus: neuvoston päätös makrotaloudellisen lisärahoitusavun myöntämisestä Bosnialle ja Hertsegovinalle (KOM(2002) 437 - C5-0402/2002 - 2002/0193(CNS)).
Westendorp y Cabeza (PSE).
Arvoisa puhemies, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta on oikeastaan ollut alunperin sitä mieltä, ettei tätä asiaa pitäisi julistaa kiireelliseksi tuotannollisista syistä, koska tämä on kolmas tai neljäs kerta, kun neuvosto on esittänyt näiden asioiden kiireellistä käsittelyä, vaikka sen pitäisi oikeastaan esittää nämä asiat ajoissa, jotta parlamentti voisi kertoa kantansa tavallisten aikataulujen puitteissa.
Jos kuitenkin otamme huomioon Bosnian ja Hertsegovinan sekä Jugoslavian tilanteen ja pidämme mielessä, että tämä on viimeinen kerta, kun myönnämme kiireellisen käsittelyn - pyydämme, että komissio ja neuvosto toimivat jatkossa voimassa olevien sääntöjen mukaisesti - suostumme hyväksymään kiireellisen käsittelyn.

Wynn (PSE)
Arvoisa puhemies, komission jäsen Patten lähetti eilen parlamentin puhemiehelle kirjeen, jossa hän pyysi parlamenttia hyväksymään mahdollisimman nopeasti, korjaavan ja täydentävän lisätalousarvion nro 4, jotta Afganistanin tukemiseen voitaisiin myöntää 70 miljoonaa euroa. Näiden lisämäärärahojen myöntäminen perustuu siihen lupaukseen, jonka komissio antoi Tokiossa viime tammikuussa.
Eilen illalla kello 21.00-22.30 pidetyssä kolmikantakeskusteluissa parlamentin ja neuvoston edustajat pääsivät yhteisymmärrykseen siitä, että korjaava ja täydentävä lisätalousarvio nro 4 pitäisi hyväksyä mahdollisimman nopeasti, kuten neuvosto on jo aiemmin tehnyt. Komission jäsen Pattenin kirjeen perusteella pyytäisin teitä tarkastelemaan korjaavaa ja täydentävää lisätalousarvio nro 4:ää kiireellisenä asiana, jotta voisimme hyväksyä sen tämän istuntojakson aikana? Jos tähän suostutaan, budjettivaliokunta kokoontuu tänä aamuna kello 10.30. Haluaisin sen vuoksi ilmoittaa niille kollegoilleni, jotka eivät ole vielä asiasta tietoisia, että budjettivaliokunta kokoontuu tänään 10.30, jolloin oli alunperin tarkoitus pitää koordinaattoreiden kokous.

Puhemies.
Heti, kun valiokuntanne antaa mietinnön käsiteltäväksemme, se voidaan lisätä esityslistaan. Ja koska esteitä ei ole, käsittelemme asiaa tällä viikolla.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Jonas Sjöstedtin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0289/2002) GMO:ien siirroista rajojen yli (KOM(2002) 85 - C5-0079/2002 - 2002/0046(COD)).

Wallström
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensiksi kiittää esittelijä Sjöstedtiä, joka on tehnyt erinomaista työtä tässä vaikeassa asiassa. Tämä asia ei ole tärkeä vain Euroopan vaan koko muun maailman kannalta ja erityisesti kehitysmaissa asuvien kumppaneidemme kannalta.
Kuten varmasti tiedätte, pöytäkirja, josta tänään keskustelemme liittyy Euroopan yhteisön äskettäin täytäntöönpanemaan Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan ratifiointiin. Tämän YK:n sopimuksen yleistarkoituksena on luoda yleiset säännöt, jotka koskevat muuntogeenisten organismien rajat ylittäviä siirtoja ja joiden avulla halutaan suojata maailmanlaajuisesti biologista moninaisuutta ja ihmisten terveyttä.
Euroopan unionin on täytettävä kansainväliset velvoitteensa. Meidän on sen vuoksi sisällytettävä bioturvallisuuspöytäkirjan määräykset omaan lainsäädäntöömme. Tällä ehdotuksella täydennetään yhteisön nykyisiä säännöksiä, erityisesti niitä, jotka koskevat muuntogeenisten organismien vientiä, ja mukautetaan näitä säännöksiä laajemmin bioturvallisuuspöytäkirjan määräyksiin.
Ehdotuksen olennaisimmat osat ovat seuraavat. Ensimmäinen olennainen osa on velvoite kertoa sellaisten muuntogeenisten organismien viennistä, joita aiotaan levittää tarkoituksellisesti ympäristöön. Toisena olennaisena osana on velvoite tiedottaa kansainvälisiä kumppaneitamme muuntogeenisiä organismeja koskevista yhteisön menetelmistä, lainsäädännöstä ja päätöksistä sekä kaikesta tällaisten organismien tahattomasta levittämisestä. Kolmantena ovat säännöt, joita käytetään vientiin tarkoitettujen muuntogeenisten organismien tunnistamiseen. Nämä säännöt ovat yhdenmukaisia muuntogeenisiä organismeja koskevien uusimpien lakien kanssa sekä erityisesti jäljitettävyyttä ja merkintää koskevan asetusehdotuksen säännösten kanssa.
Käsiteltävänä oleva ehdotus ei sisällä mitään uusia yhteisön erityissäännöksiä, jotka koskevat muuntogeenisten organismien tuontia jäsenvaltiosta toiseen tai niiden siirtämistä jäsenvaltioiden välillä. Nämäkin kuljetukset kuuluvat tulevaisuudessa sovellettavan yhteisön lainsäädännön piiriin. Haluaisin tuoda selkeästi esille, että tämän työn kannalta on tärkeää, että etenemme nopeasti. EU on tehnyt merkittävää työtä kansainvälisissä neuvotteluissa alusta lähtien. Meidän on osoitettava, ettei ole epäilystäkään siitä, että täytämme velvoitteemme ja että pystymme panemaan täytäntöön bioturvallisuuspöytäkirjan heti, kun se astuu voimaan.

Sjöstedt (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, kun Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirja hyväksyttiin muutama vuosi sitten, se merkitsi suurta edistystä sekä Euroopan unionin että sen jäsenvaltioiden kannalta. Bioturvallisuuspöytäkirja perustuu ennalta varautumisen periaatteeseen ja siinä kunnioitetaan jäsenvaltioiden oikeutta tiukempaan kansalliseen lainsäädäntöön muuntogeenisillä organismeilla käytävän kaupan osalta. Bioturvallisuuspöytäkirja on tärkeä esimerkki siitä, kuinka maailmanlaajuiset kauppasäännöt voivat perustua ympäristö- ja kuluttajasuojaan. Se on myönteinen vaihtoehto tietyille Maailman kauppajärjestön käytännöille.
Jos keskustelun kohteena oleva lakiehdotus hyväksytään, Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirja sisällytetään EU:n lainsäädäntöön. Vaikka voimassa olevat EU:n säännöt koskisivatkin tuontia, lakiehdotuksella säädeltäisiin EU:sta harjoitettavaa vientiä. On tärkeää, että säännöt hyväksytään nopeasti. Bioturvallisuuspöytäkirjan ratifioineiden valtioiden määrä kasvaa nopeasti, minkä ansiosta bioturvallisuuspöytäkirja voi kohta tulla virallisesti voimaan. Tämän lainsäädännön hyväksymisen ansiosta EU:sta voi tulla maailmanlaajuisesti myönteinen esimerkki tässä asiassa. Parlamentti haluaisi tehdä tiivistä yhteistyötä komission ja neuvoston kanssa, jotta se voisi varmistua siitä, että nämä lait saataisiin valmiiksi mahdollisimman nopeasti.
Esittelijänä olen sitä mieltä, että komission lakiehdotukseen sisältyy muutamia heikkouksia. Ehdotuksessa ei mennä tärkeissä asioissa yhtä pitkälle kuin Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjassa, ja muiltakin osin ehdotus on turhan epäselvä. Ehdotankin sen vuoksi yhdessä ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan kanssa, että muutamia kohtia tiukennettaisiin. Sellaisten siementen tai tuotteiden vienti pitää kieltää, joiden käyttö ei ole sallittua Euroopan unionissa. Siemenille voidaan myöntää poikkeus ainoastaan silloin, jos niiden käyttö voidaan perustella ilmastollisista syistä. Meillä ei voi olla omia turvallisuutta ja kuluttajasuojaa koskevia sääntöjä, jotka poikkeavat muihin sovellettavista säännöistä. Jotta tuotteille annettaisiin vientilupa, tuojavaltion pitää selkeästi hyväksyä niiden tuonti. Vastauksen puuttumista ei saa koskaan pitää asian hyväksyntänä, mikä olisi mahdollista komission ehdottaman lain mukaan. Tämä pätee erityisesti niihin valtioihin, joiden tekninen suorituskyky on rajallinen tässä asiassa, koska meidän on varmistettava, että valtiot todellakin kannattavat tuontia ja pystyvät käsittelemään tuotavia tuotteita. Varsinainen viejä on aina vastuussa tiedottamisesta. Se on tärkeää, jotta välttyisimme epäselvyyksiltä vastuukysymyksissä. Tämä vastaa paremmin myös Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan vaatimuksia.
Euroopan unionin on tuettava jatkossa Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjaa koskevissa neuvotteluissa niitä ehdotuksia, jotka koskevat yritysten lakisääteisiä velvollisuuksia selkeyttäviä kansainvälisiä säännöksiä. Yleisön oikeutta saada tietoa vientituotteista on sekä selkeytettävä että parannettava, mutta emme saa samalla rikkoa yrityssalaisuuksia koskevia lakeja. EU:n säännöksissä on tehtävä erittäin selväksi myös se, että muihin valtioihin suuntautuvassa viennissä on aina kunnioitettava näissä valtioissa mahdollisesti käytössä olevaa tiukempaa lainsäädäntöä, mikä on täysin Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan mukaista.
Sen vuoksi toivon, että parlamentti hyväksyy mahdollisimman monta ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan esittämää tarkistusta, sekä monet niistä tarkistuksista, joita Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmä on laatinut yhdessä Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän ja Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän kanssa. Haluaisin kiittää myös asianosaisia komission viranomaisia erittäin hyvästä yhteistyöstä. Lisäksi haluan kiittää kollegoitani ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa.

Müller, Emilia Franziska (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan unioni allekirjoitti vuonna 2000 Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan, kansainvälisen sopimuksen, joka odottaa nyt mahdollisimman pikaista täytäntöönpanoa. 
Luomalla kansainväliset, elävillä GMO:eilla käytävää kauppaa koskevat säännöt, bioturvallisuuspöytäkirjan avulla pyritään estämään biologiseen moninaisuuteen ja ihmisten terveyteen kohdistuvat vahingolliset vaikutukset. Bioturvallisuuspöytäkirjassa määrätään muuntogeenisten organismien turvallisesta kuljetuksesta, käsittelystä ja käytöstä ja keskitytään erityisesti niiden siirtoon valtioiden rajojen yli. Tätä rajojen yli tapahtuvaa siirtoa varten on tarkoitus luoda menettely, johon liittyy tuojavaltion ilmoittama suostumus. Välittömästi elintarvikkeeksi ja rehuiksi tai niiden valmistukseen tarkoitettu GMO:ien vienti edellyttää komissiolle tai bioturvallisuuden tiedonvälitysjärjestelmälle tehtävää ilmoitusta.
Asetuksen säännökset koskevat ainoastaan Euroopan unionin ulkopuolella oleviin kolmansiin valtioihin suuntautuvaa vientiä. Yhteisön lainsäädäntö kattaa jo Euroopan unioniin tuotavat tavarat ja jäsenvaltioiden välillä käytävän kaupan. Valmisteilla olevan EU:n lainsäädännön pitäisi noudattaa mahdollisimman tiukasti bioturvallisuuspöytäkirjan vaatimuksia, jotta välttyisimme turhalta byrokratialta ja jotta loisimme yhtenäiset kansainväliset vaatimukset oikeudellisen varmuuden turvaamiseksi. Samalla on varmistettava, ettei tästä aiheudu lisämuodollisuuksia eurooppalaisille vientiyrityksille niiden harjoittaessa kolmansiin maihin suuntautuvaa vientiä. Esittelijä Sjöstedtin mietinnössä on kuitenkin kadotettu suurilta osin biologisen moninaisuuden säilyttämistä koskeva tavoite. Jotkut mietinnössä esitetyt vaatimukset ovat kuitenkin tiukempia kuin Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjassa esitetyt vaatimukset, ja toisaalta toisilla vaatimuksilla pyritään keinotekoisesti estämään elävillä GMO:eilla käytävää kauppaa.
Mielestäni ei ole tarkoituksenmukaista sisällyttää asetukseen vaatimuksia, jotka koskevat jäljitettävyyttä ja vastuuta, koska näistä asioista keskustellaan parhaillaan erillisen lainsäädäntömenettelyn yhteydessä, eivätkä ne sen vuoksi kuulu tähän asetukseen.
Bioturvallisuuspöytäkirjassa pidetään itsestään selvänä, ettei suljetuissa järjestelmissä tapahtuvaan käyttöön tarkoitettujen GMO:ien vienti kuulu monimutkaisen ja kalliin ilmoitusmenettelyn piiriin. Tässä mietinnössä tai komitean ehdotuksessa ei esitetä mitään tällaista poikkeusta. Sen vuoksi esitän yhdessä Sommerin ja Purvisin kanssa uudestaan maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan laatiman tarkistuksen 50, jota pyydän teitä tukemaan. Olen vakuuttunut siitä, etteivät laboratorioissa käytettävät GMO:t, joita ei päästetä ympäristöön, aiheuta mitään vaaraa biologiselle moninaisuudelle tai ihmisten terveydelle, minkä vuoksi niiden ei pitäisi kuulua ilmoitusmenettelyn piiriin. Laatimassamme tarkistuksessa 51 pyydämme, että ilmoitusmenettelyyn tehdään lisää poikkeuksia, jotta välttyisimme turhilta byrokraattisilta esteiltä, jotka vaikeuttavat GMO:eilla käytävää kauppaa. Asetuksessa on lisäksi noudatettava mahdollisimman tarkasti Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjaa, jotta pystyisimme luomaan paremman oikeudellisen varmuuden kansainväliselle kaupalle.
Tämän vuoksi sellaiset GMO:t, joiden viejälle tuontimaa on jo myöntänyt luvan ja joille tuontimaa on jo myöntänyt kenttäkokeita koskevan luvan, on pystyttävä viemään ilman kalliita hyväksymismenettelyjä. Kahdessa päällekkäisessä ilmoitusmenettelyssä ei ole juuri mitään järkeä, koska ne lisäävät byrokratiaa eivätkä paranna ihmisten ja ympäristön turvallisuutta.
Tarvitsemme järkeviä ja käytännöllisiä sääntöjä, jotta pystyisimme hyödyntämään biotekniikan mahdollisuuksia kolmansissa maissa, samalla kun säilytämme biologisen moninaisuuden.
Sommer (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluan aluksi kiittää esittelijä Sjöstedtiä hänen tekemästään hyvästä työstä tämän mietinnön parissa, jossa käsitellään Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan täytäntöönpanoa. Kuten komission jäsen on jo useasti todennut, esittelijä on selvästikin tutkinut alkuperäistä asiakirjaa tarkasti, minkä vuoksi hän on pystynyt tarkentamaan entisestään joitakin kohtia komission esityksessä, joka on kaiken kaikkiaan onnistunut.
Tämän bioturvallisuuspöytäkirjan täytäntöönpano liittyy pääasiassa jo pitkään vastausta vailla olleeseen asiaan, nimittäin niihin sääntöihin, jotka koskevat EU:sta tapahtuvaa elävien GMO:ien vientiä yhteisön ulkopuolisiin maihin, ja tässä asiassa käytännöllisyys on todella välttämätöntä. Meidän on luotava realistinen ja käytännöllinen lainsäädäntö. Juuri tämän vuoksi on mielestäni väärin ja meidän kannalta todellakin vahingollista, että pyrimme tämän Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan täytäntöönpanoa koskevan mietinnön avulla puuttumaan käynnissä oleviin lainsäädäntöprosesseihin. Tarkoitan niitä menettelyjä, jotka liittyvät muuntogeenisiin elintarvikkeisiin ja rehuihin sekä niiden merkintään ja jäljitettävyyteen. Vasta muutama viikko sitten käsittelimme asiaa ensimmäisen kerran ja äänestimme siitä täysistunnossa. Äänestystulos oli tasainen, toisin sanoen, mielipiteet jakautuivat, ja odotamme parhaillaan neuvoston kantaa tähän asiaan.
Ympäristövastuuta koskeva direktiiviehdotus on vasta nyt oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan käsiteltävänä, eikä siihen liittyvää päätöstä ole odotettavissa, ja sen vuoksi kaikki tässä mietinnössä esitetyt asiat, jotka koskevat vastuuta GMO:ien jäljitettävyydestä, pitää ehdottomasti hylätä. Näillä asioilla ei ole mitään tekemistä sen kanssa, että Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirja saatetaan osaksi yhteisön lainsäädäntöä, joten olen päättänyt pyytää, että useista kohdista äänestetään erikseen, jotta pystyisimme korjaamaan ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan äänestyksen tuloksen, joka ei ole mielestäni objektiivinen. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntakaan ei aluksi lähestynyt tätä asiaa oikein, sillä se pyrki ulottamaan siirrettävien ja suljetuissa järjestelmissä olevien elävien GMO:ien merkintä- ja ilmoitusmenettelyihin liittyvät poikkeukset koskemaan myös tutkimus- ja kehittämistarkoituksiin tarkoitettuja muuntogeenisiä organismeja, toisin sanoen siten, että näitä poikkeuksia pitäisi soveltaa myös levittämistä koskevan direktiivin 2001/18/EY B osassa mainittuihin kenttäkokeisiin.
Tämä oli kuitenkin mielestäni pikemminkin virhe, tai oikeastaan väärinkäsitys, koska tällaista toimea ei voi puolustaa eettisestä tai moraalisesta näkökulmasta. Kyse on kuitenkin elävistä GMO:ista, joita vielä tutkitaan ja joita ei sen vuoksi voi vielä pitää varmasti turvallisina Toimimme vastuuttomasti, jos EU:ssa kiellettyjen GMO:ien vienti sallitaan yhteisön ulkopuolisiin maihin kenttäkokeita varten - siis niiden levittämiseksi ympäristöön - ilman, että toimintaa valvotaan. Sanon tämän juuri siksi, että kannatan vihreää genetiikkaa, mikä on varmasti käynyt selvästi ilmi tähän mennessä parlamentissa käydyistä keskusteluista, jotka ovat koskeneet levittämisdirektiiviä ja asetusehdotuksia sekä muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen jäljitettävyyttä ja merkintää.
Yhteisön ulkopuolisissa maissa tapahtuvaan levitykseen tarkoitettujen elävien GMO:ien merkintävaatimuksesta tinkiminen merkitsisi sitä, että edesauttaisimme tutkimustyön siirtämistä pitkäksi aikaa Euroopan ulkopuolelle riippumatta siitä, jääkö EU:n kielto voimaan, koska tutkimustyön tekeminen olisi joka tapauksessa helpompaa EU:n ulkopuolella. Meidän on kuitenkin huolehdittava siitä, että EU:ssa voidaan jälleen tehdä tutkimustyötä, jota on edelleen kehitettävä, jotta pystymme valvomaan tutkimustyön edistymistä.
Esitän näin ollen yhdessä kollegani jäsen Emilia Müllerin kanssa ryhmäni puolesta kahta uutta jo mainittua tarkistusta 50 ja 51, jotka liittyvät 4 artiklaan. Ensimmäisen tarkistuksen avulla pyritään rajoittamaan asiakirjoihin ja ilmoittamiseen liittyviä vaatimuksia koskevat poikkeukset kuljetettaviin ja suljetuissa järjestelmissä oleviin GMO:eihin. Niiden osalta poikkeukset ovat todellakin tarpeellisia, jotta emme häiritsisi tutkimustyötä, ja olen vakuuttunut, että tähän alaan liittyvät onnettomuusuhat, kuten kuljetuksissa mahdollisesti rikkoutuvat kontit, ovat liioiteltuja. Jos näin ei olisi, en uskaltaisi ylittää katua, mennä autoon tai nousta lentokoneeseen, koska onnettomuusriski on aina olemassa, vaikka sen todennäköisyys onkin äärimmäisen pieni.
Toisessa tarkistuksessa käsitellään poikkeuksia, joita tehdään ilmoitusvelvollisuuteen, joka koskee yhteisön ulkopuolisiin valtioihin vietäviä GMO:eja, jos tämä ulkopuolinen valtio on jo myöntänyt saman GMO:n vientiluvan toiselle valtiolle. Nämä poikkeukset ovat välttämättömiä, koska niin kutsutun ennakkosuostumusta koskevan menettelyn (Advanced Informed Agreement) käyttö tiedotusmenetelmänä ei tarjoa lisäturvaa, vaan vain vaikeuttaa tarpeettomasti liikkumista rajojen yli. Toivottavasti pystytte seuraamaan ajatuksenkulkuani, ja tietenkin pyydän, että tuette minua ja äänestätte esittämieni näkökohtien puolesta.
Lund (PSE).
Haluaisin ensiksi kiittää komissiota sen esittämästä asetusehdotuksesta, ja lisäksi haluan kiittää erittäin paljon esittelijä Sjöstedtiä loistavasta mietinnöstä, jossa käsitellään Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan täytäntöönpanoa ja joka antaa meille parhaat mahdollisuudet varmistaa maailmanlaajuinen suojelu GMO:ien siirtojen yhteydessä.
Mielestäni on tärkeää, että erityisesti kehitysmaita suojellaan terveyteen mahdollisesti vakavasti vaikuttavien GMO:ien aggressiivisen markkinoinnin haitallisilta vaikutuksilta, erityisesti jos haluamme, että biologinen moninaisuus säilyy kyseisissä valtioissa.
Tietyt komission asetusehdotuksen kohdat eivät ole aivan selkeitä, mutta esittelijä Sjöstedtin mietintö ja esitetyt tarkistukset paikkaavat suurimmaksi osaksi tämän puutteen. Tämän vuoksi käsittelen vain kaikkein olennaisimpia piirteitä.
Ensiksikin mielestäni on tärkeää, että autamme kehitysmaita kehittämään hallinnollista kapasiteettiaan ja tarvittavaa asiantuntemustaan, jos emme halua, että ne jäävät sellaisten monikansallisten yritysten jalkoihin, joilla on käytettävissään rajattomat markkinointiresurssit.
Toiseksi on tärkeää vakiinnuttaa ennalta varautumisen periaatteen käyttö. Erityisesti kehitysmaiden kannalta on ratkaisevaa, että kyseisissä valtioissa esiintyvät epäilyt biologiseen moninaisuuteen kohdistuvista haittavaikutuksista otetaan vakavasti, ja se, että lainsäädäntö koskee niin luontoon levitettyjä GMO:eja kuin muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehujakin.
Lopuksi totean, että esittelijä Sjöstedt on mielestäni oikeassa korostaessaan ja ehdottaessaan, ettei riitä, että viejät ilmoittavat GMO:ien siirroista. Tuojavaltioiden viranomaisten pitää lisäksi hyväksyä asia, ja järjestelyn on oltava sellainen, ettei näiden viranomaisten vastaamatta jättämistä voi automaattisesti pitää hiljaisena hyväksyntänä. Mielestäni tämän seikan pitäisi koskea kaikkia kuljetuksia, ei pelkästään ensimmäistä, koska tuojavaltiolla pitäisi olla mahdollisuus valvoa GMO-tuotteiden leviämistä alueellaan.
Lisäksi on hyvä asia, että vain sellaisia tuotteita, jotka EU on hyväksynyt, voidaan viedä EU:n ulkopuolelle.
Lopuksi haluan lisätä, että EU:n jäsenvaltioiden kannalta on erittäin tärkeää, että ne soveltavat kovia ja yhtenäisiä seuraamuksia, jotta emme joutuisi sellaiseen tilanteeseen, jossa tietyt valtiot selvästikin selviävät lainsäädäntörikkomuksista, mikä ei onnistu kaikilta valtioilta. On vältettävä sellainen tilanne, jossa toisissa jäsenvaltioissa on kannattavampaa rikkoa rajojen ylittämistä koskevaa lainsäädäntöä kuin toisissa. Katson, että hyväksymällä esittelijä Sjöstedtin mietinnön ja tietyt esittelijä Sjöstedtin esittämät tarkistukset Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirja voidaan panna oikeudenmukaisesti ja johdonmukaisesti täytäntöön.

Sterckx (ELDR).
Arvoisa puhemies, kuten komission ehdotuksesta ja Sjöstedtin mietinnöstä käy ilmi, kaikkein tärkeintä on, että Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirja liitetään Euroopan lainsäädäntöön ja että pystymme valvomaan sen täytäntöönpanoa.
Bioturvallisuus ja biologinen moninaisuus ovat tärkeitä, minkä vuoksi on välttämätöntä varmistua siitä, että bioturvallisuuspöytäkirja sisällytetään EU:n lainsäädäntöön. Oletammeko kuitenkin, että se on hyvä sellaisenaan vai pitäisikö meidän käyttää tätä tilaisuutta hyväksemme poikkeusten tekemiseen ja laatia bioturvallisuuspöytäkirjaa tiukemmat säännökset?
Jos päämääränämme on panna bioturvallisuuspöytäkirja täytäntöön, meidän on toimittava sen mukaisesti, ja mielestäni EU:n tieteellisen tutkimuksen kannalta on tärkeää, ettemme turhaan eristä EU:ta tavalla tai toisella muusta maailmasta tai hankaloita sen työtä tekemällä siitä vaikeampaa kuin muualla maailmassa.
Geenitekniikka on uraauurtava tieteen ala, ja se on mielestäni erittäin hyödyllinen. Kuten kaikkien tekniikoiden osalta, kysymys on tietenkin sen käyttötavasta. Uskon lisäksi, että kauppa on välttämätöntä ja että rajoja pitää ylittää, jotta tiedemiehet voivat harjoittaa tutkimustaan. Näin tiedettä yksinkertaisesti tehdään, ja mielestäni tieteellä pyritään estämään tutkimusta mahdollisimman vähän. Meidän on tehtävä vain välttämättömät asiat. Olen lisäksi sitä mieltä, että meidän olisi pantava bioturvallisuuspöytäkirja täytäntöön ja että mietinnössä on muutamia kohtia, jotka eivät edistä tätä prosessia.
Lisäksi liittyen niihin GMO:eja käsitteleviin mietintöihin, joista keskusteltiin muutama viikko tai muutama kuukausi sitten, olen jo todennut, että minusta jäljitettäviin ja ei-jäljitettäviin tuotteisiin, toisin sanoen tuotteisiin, jotka voidaan löytää tai jotka voivat jäädä löytämättä, liittyy ongelmia. Emme aio aloittaa uutta keskustelua asiasta, koska siitä on jo keskusteltu, mutta ryhmäni kannattaa ehdottomasti tarkistuksia 50 ja 51. Kristillisdemokraatit ovat keskustelleet tästä aiheesta. Bioturvallisuuspöytäkirja mahdollistaa poikkeuksen soveltamisen rajoitettuun käyttöön ja liikuttamiseen. Sen vuoksi en ymmärrä, miksi emme voisi toimia samoin.
Toiseksi jos vastaanottajavaltioon on jo aikaisemmin viety GMO:eja, en ymmärrä, miksi meidän pitäisi hakea samalle tuotteelle uusi tuontilupa ja tehdä kaikki paperityö uudelleen. Mielestäni olemassa on aivan turhia rajoituksia. Tietenkin on totta - ja pidän tätä asiaa myönteisenä - että meidän on annettava kehitysmaille mahdollisimman paljon tietoa, jotta ne pystyvät tekemään järkevän päätöksen asiassa.
Tärkeintä on, että saatamme bioturvallisuuspöytäkirjan osaksi EU:n lainsäädäntöä, mutta yhtä tärkeää on, ettei Euroopan unionista muodostu saareketta, jossa tätä tekniikkaa koskevaa tutkimusta ei tehdä lainkaan tai jossa sitä tehdään hyvin vähän, koska tämä tekniikka on mielestäni erittäin hyödyllistä niin meille kuin kehitysmaiden väestöllekin.

González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, ryhmämme tukee täysin esittelijä Sjöstedtin mietintöä. Keskityn puheessani niihin kohtiin, joita pidämme kaikkein tärkeimpinä.
Mietinnössä ehdotetaan muuntogeenisten organismien rajojen yli tapahtuvien kuljetusten tiukempaa valvontaa. Tarkoituksena ei kuitenkaan ole vääristää kauppaa - kuten täällä on väitetty - vaan edistää biologista moninaisuutta, väestön terveyttä ja kansalaisten valintaoikeuksia.
Mietinnössä ehdotetaan myös ennalta varautumisen periaatteen asianmukaista soveltamista - sitä ei aina sovelleta tarkoituksenmukaisesti - ja komission sekä jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä niiden kolmansien valtioiden kanssa, jotka eivät tarjoa riittäviä takeita päätöksen tekemiseksi. Mietinnössä tuetaan kansainvälisiä sääntöjä ja menettelyjä, jotka ovat tiukempia mahdollisiin vahinkoihin liittyvän vastuun ja korvausten osalta. Muuntogeenisten organismien vienti ei ole mahdollista ilman vastaanottajamaista saatua kirjallista lupaa.
Lisäksi on kysymys, jonka tiedämme olevan ristiriitainen aiheuttavan ongelmia, eli sellaisten muuntogeenisten organismien vienti yhteisön ulkopuolisiin maihin, jotka eivät ole hyväksyttyjä Euroopan unionissa. Käsittelimme viime vuonna samanlaista ongelmaa, jolloin aiheena oli turvallisten tai turvattomien tuotteiden markkinoille saattamista koskeva direktiivi, ja silloin hylättiin ehdottamamme tarkistus, jonka avulla haluttiin estää sellaisten organismien tai tuotteiden vienti yhteisön ulkopuolisiin maihin, jotka eivät ole hyväksyttyjä Euroopan unionissa. Mielestäni moraalisesti ei voida hyväksyä, että sellaisia muuntogeenisiä organismeja, jotka eivät ole hyväksyttyjä Euroopan unionissa, viedään kehitysmaihin.
Pyydämme, että luottamuksellisina pidettävien tietojen määrää vähennetään ja avoimuutta lisätään, jotta kansalaisten tiedonsaantitarpeita voidaan kunnioittaa.
Tietyt tarkistukset - kuten esittelijä Sjöstedt totesi - ovat parlamentin kolmen poliittisen ryhmän allekirjoittamia, ja tuemme niitä erityisesti. Viittaan kuitenkin tarkistukseen 54, joka on mielestämme erityisen tärkeä, koska olemme tekemisissä ennen kaikkea Latinalaisen Amerikan väestön kanssa, ja joka liittyy yhteiskuntataloudellisiin näkökohtiin, jotka perustuvat vaikutuksiin, joita muuntogeenisillä organismeilla on biologisen moninaisuuden suojelemiseen sekä alkuperäisiin ja paikallisiin yhteisöihin. Äskettäin täällä parlamentissa Chilen alkuperäiskansan Mapuchetin edustaja puolusti juuri tällaista monimuotoisuutta. Emme voi vaarantaa monimuotoisuutta viemällä - joka on vaarallista terveydellisestä näkökulmasta - muuntogeenisiä organismeja, joiden käyttöä emme itse hyväksy.
Arvoisa puhemies, katsomme, että esittelijä Sjöstedtin mietintö on puolueeton eikä siihen ole vaikuttanut mitkään taloudelliset näkökohdat, painostusryhmät tai muut asiat kuin terveyden, biologisen moninaisuuden ja kansalaisten valinnanvapauden puolustaminen. Koska emme pysty estämään enemmän tai vähemmän hallitsematonta muuntogeenisten organismien leviämistä, pitäkäämme näitä rajojen yli tapahtuvia siirtoja ja Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan kunnioittamista viestinä, jonka parlamentti antaa näille ihmisille.

Breyer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pidämme esittelijä Sjöstedtin mietintöä myönteisenä. Hän on mielestäni tehnyt loistavaa työtä ennen kaikkea sen vuoksi, että hän on uskaltanut mennä komission ehdottamaa vähimmäistasoa pidemmälle.
Uskon, että parlamentin äänestyskäyttäytyminen tässä asiassa on virstanpylväs ja että - kuten ennen minua puhunut jäsen sanoi - meidän on tehtävä selväksi, että biologinen moninaisuus ja väestön suojaaminen on tärkeintä, ja otettava samalla huomioon myös valinnan vapaus niin kutsutuissa kolmansissa maissa, joihin vientimme suuntautuu. Uusimmista kertomuksista ja ongelmista, jotka koskevat Yhdistyneitä Kansakuntia, Afrikan valtioita, erityisesti Somaliaa - valtioita, jotka on pakotettu selkä seinää vasten käskien niitä joko syömään tai kuolemaan ja joissa ihmisten näkemää nälkää käytetään tekosyynä siihen, että heidät pakotetaan ostamaan muuntogeenisiä elintarvikkeita - on käynyt ilmi, että kyse on todellisesta valinnan vapauden puutteesta. Voin vain kehottaa komission jäsentä ottamaan tiukan kannan Yhdysvaltojen osalta. Haluan käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ja pyytää teitä pysymään tiukkana Yhdysvaltain uhkailujen edessä ja tekemään erittäin selväksi, ettemme anna tässä asiassa periksi. Ennen kaikkea emme saa kumota kieltoa, koska, kuten tiedätte, vain yksi jäsenvaltio on saattanut levittämistä koskevan direktiivin osaksi lainsäädäntöään.
Vastuullisuutta koskeva sääntö ja tyydyttävää merkintää koskeva sääntö eivät kumpikaan ole sellaisia kuin niiden pitäisi. Tähän asiaan meidän on keskityttävä. Tämän mietinnön ja äänestyksen avulla meidän on osoitettava, että pystymme paikkaamaan ammottavat porsaanreiät, joita Cartagenan pöytäkirja vielä sisältää. Haluaisin erityisesti korostaa elintarvikeapua ja elintarvikkeiden vientiä, joiden osalta emme saa taipua Yhdysvaltain painostukseen kieltämällä näiltä valtioilta heidän haluamansa asiat, vaan meidän on tehtävä selväksi, että Yhdysvaltojenkin pitää olla tietoinen näistä asioista. Tässäkin yhteydessä on ratkaisevan tärkeää kieltäytyä loukkaamasta kuluttajien oikeuksia päättää itse siitä, mitä he syövät; äänestyksemme tuloksesta on ennen kaikkea käytävä selkeästi ilmi, ettemme voi siirtää muiden valtioiden harteille sellaista riskiä, jota emme itse uskalla ottaa. Tämän koimme Itä-Euroopan osalta sekä ennen kaikkea kehitysmaiden osalta. Emme kerta kaikkiaan voi antaa muiden ottaa riskiä, vaan meidän on huolehdittava siitä, että Euroopassa noudatetaan vaatimuksia ja että vältämme sellaisten tutkimusten tekemistä yhteisön ulkopuolella, joita emme tekisi Euroopassakaan ja jotka muuttaisivat nämä valtiot vaarallisiksi alueiksi. Emme saa käyttää hyväksi näitä valtioita, ja tehdä niissä todella vaarallisia tutkimuksia. Jos käyttäisimme näitä valtioita hyväksemme ja suorittaisimme niissä sellaisia tutkimuksia, joiden suorittamista Euroopassa pidämme liian vaarallisena, emme vaarantaisi pelkästään turvallisuutta, vaan loukkaisimme myös ihmisoikeuksia.
Esittelijä Sjöstedt on kuitenkin jo käsitellyt sitä, kuinka tärkeää on, että löydämme todella tyydyttävän ratkaisun vastuullisuutta ja merkintää koskeviin kysymyksiin. Meidän on tehtävä vastuullisuudesta väline, jotta teollisuus alkaisi käsittelemään tätä kysymystä vastuullisemmin. Tämän vuoksi haluan toistaa komission jäsenelle esittämäni vetoomuksen, jossa toivon, että hän loppupuheenvuorossaan käsittelisi laajemmin näkemystään YK:n elintarvikeavusta ja kertoisi, mitä hän aikoo tehdä kiellon osalta siihen saakka, kunnes olemme tyydyttävästi selvittäneet nämä kriteerit, mistä myös haluaisimme muistuttaa komissiota.

Blokland (EDD).
Arvoisa puhemies, olen jo aiemmissa keskusteluissa todennut, että yhteisön ulkopuolisiin maihin suuntautuva GMO:ien vienti on vastuullisesta. Perustetta, jonka mukaan muuntogeeniset organismit auttavat maailman elintarvikeongelman ratkaisemisessa olisi sovellettava laajasti käytännössä. Kertomukset niin kutsutusta terminaattorigeenistä, joka estää jälkeläisten kasvun, ovat erittäin huolestuttavia. Toivon, että noudattamalla bioturvallisuuspöytäkirjaa torjutaan väärinkäyttöä ja sopimattomia käytäntöjä. Euroopan yhteisö ja jäsenvaltiot ovat jo ottaneet ensimmäisen askeleen oikeaan suuntaan GMO:ien tuonnissa ja viennissä, koska ne tukevat Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjaa.
Nyt on aika ottaa seuraava askel, jossa kyse on bioturvallisuuspöytäkirjan muuttamisesta selkeäksi lainsäädännöksi, jonka perustana ovat direktiivi 2001/18/EY ja GMO:ien merkintää koskeva vireillä oleva lainsäädäntö. Olen näin ollen sitä mieltä, että nykyisen voimassa olevan GMO:ien kansainvälistä kauppaa koskevan lainsäädännön pitäisi olla täysin tämän linjan mukainen. Muidenkin valtioiden kansalaisten on oltava tietoisia kaikista turvallisuusriskeistä, ennen kuin he voivat, hyväksyvätkö he GMO:t. He haluavat myös tietää, voidaanko suoja, turvallinen käyttö ja biologinen moninaisuus taata. Oletan lisäksi, että nämä valtiot korostavat paljon valinnan vapautta ja että kyseistä arvoa arvostetaan Euroopassa suuresti.
Kemiallisten aineiden tuontia ja vientiä koskeva Rotterdamin sopimus sisältää yhtäläisyyksiä nykyisen lainsäädännön kanssa. Molemmat sopimukset perustuvat järkevään periaatteeseen, jonka mukaan tuonti on sallittua vain silloin, kun tuontiin liittyviä osapuolia on tiedotettu asiasta etukäteen ja he ovat hyväksyneet asian Mielestäni tämä on loistava perusperiaate. Lisäksi hyvä asia on, että kehitysmaat voivat saada apua ja tietoa GMO:eista. Täten voidaan hyödyntää muulta maailmasta saatua GMO:eihin liittyvää asiantuntemusta. Nämä valtiot saavat tietenkin päättää itse siitä, miten ne haluavat tätä tietoa käyttää. Meidän on hyväksyttävä myös se, että valtiot saattavat ryhtyä kauaskantoisempiin toimiin paremman suojelutason saavuttamiseksi. Kuuluvatpa valtiot EU:hun tai eivät, niillä on oltava mahdollisuus toteuttaa Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjassa esitettyjä toimia tiukempia toimia.
Nykyinen teksti auttaa jäsenvaltioita tekemään kaiken mahdollisen, jotta ne voisivat estää GMO:ien tahattomat siirrot rajojen yli. Tuen sen vuoksi lämpimästi esittelijä Sjöstedtin mietintöä.

Thomas-Mauro (NI).
Arvoisa puhemies, puhumme jälleen kerran GMO:eista. Tänään keskustelemme siitä, miten siirretään rajojen yli näitä tuotteita, jotka eroavat erittäin paljon kaikista muista tuotteista. Laadimmeko seuraavaksi lainsäädäntöä, joka koskee tapauksia, joissa kyse on GMO:ien tahattomasta levityksestä tai GMO:eihin liittyvistä tahattomista vaaroista? Kysymykseni on tietenkin ironinen. Tämä merkitsee kuitenkin pitkien keskustelujen alkua, joihin liittyy joskus surrealistisiakin piirteitä.
Katsomme, että Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan vaatimuksia koskeva asetusehdotus on oikeansuuntainen, mutta haluamme korostaa prosessiin liittyvää paradoksaalista puolta. Tämän sopimuksen tarkoituksena on luoda tarvittavat lainsäädännölliset puitteet, jotka koskevat GMO:ien siirtoja rajojen yli, mutta samalla siinä tunnustetaan tahattomiin rajojen yli tapahtuneisiin siirtoihin liittyvät ristiriitaisuudet. On selvää, että tällaiset järjestelyt tuovat käsiteltäviksi tieteellisesti epävarmoja tilanteita, ja tähän tarvittavaa lähestymistapaa etelän valtiot eivät pysty soveltamaan yhtä puolueettomasti kuin me. Lisäksi, osoitimmeko me puolueettomuutta, kun äänestimme heinäkuussa tahattomaan GMO:eilla tapahtuvaan saastuttamiseen liittyvän kynnyksen asettamisesta 0,5 tai 1 prosenttiin? Emmekö me lisäksi parhaillaan kierrä ympyrää maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa käsitellessämme ehdotusta, joka koskee rehuihin tarkoitettuja muuntogeenisiä tuotteita? Minkälainen pitäisi näiden tuotteiden hyväksymismenettelyn olla? Onko meidän määriteltävä jokin sallittu taso niille tahattomille GMO-määrille, joille ei ole myönnetty lupia mutta joita pidetään turvallisina?
Yhteisö on päättänyt ottaa johtavan aseman biotekniikan myynnissä, mutta tämä lähestymistapa on täysin ristiriitainen: vaikka GMO:ien turvallisuutta tai vaarallisuutta ei ole vahvistettu, jo nyt oletetaan, että ne menestyvät erinomaisesti markkinoilla. Lisäksi pitää paikkansa, että komissio on alkanut ajaa kiellon kumoamista. Bioturvallisuuspöytäkirja antaa jäsenvaltioille todellakin paljon valinnanvaraa ennalta varautumisen periaatteen ansiosta. Sjöstedtin mietinnössä tätä liikkumavaraa kuitenkin vähennetään. Meidän on pysyttävä valppaina ja muistettava, että yhteisön lainsäädännössä sovelletaan ennalta varautumisen periaatetta aina tarpeen vaatiessa, mutta silloin, kun jäsenvaltiot haluavat hyödyntää sitä, sitä ei yhtäkkiä voidakaan soveltaa. Huolestuttava esimerkki tällaisesta tilanteesta on Ranskan parhaillaan soveltama tuontikielto, joka koskee Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevaa naudanlihaa.
Jäsenvaltioiden on varmistuttava siitä, ettei tieteellinen epävarmuus johda turhaan ongelmaan, joka syntyy näitä riskejä koskevasta sosiaalisesta epävarmuudesta, eikä edes siihen, että GMO:ien ja niitä sisältämättömien organismien rinnakkaiskäyttö hyväksyttäisiin. Emme halua estää biotekniikan kehitystä tai sen siirtämistä, mutta haluamme ilmaista huolestuneisuutemme tekstistä, joka on heikko lenkki hatarassa ja liian pikaisesti laaditussa lainsäädännössä, jossa ei epäröidä toimia takaperoisesti Päätimme sen vuoksi pidättyä tätä mietintöä koskevasta äänestyksestä.

Purvis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen pahoillani siitä, ettei teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta antanut tästä asiasta lausuntoa. Koordinaattoreidemme annettiin ymmärtää, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta viimeistelisi mietintönsä niin nopeasti, ettei lausunnon antamiseen olisi aikaa. Itse asiassa tämä prosessi kesti kuitenkin paljon pidempään kuin alunperin suunniteltiin, joten teollisuusvaliokunnalla olisi ollut aikaa antaa lausunto. Kyseisen valiokunnan lausuntoa olisi pitänyt pitää välttämättömänä - voidaan jopa väittää, että teollisuusvaliokunnan olisi pitänyt vastata tästä mietinnöstä.
Tällä ehdotuksella on merkittävä vaikutus biotekniikan alalle Euroopan unionissa, EU:n tutkimusohjelmiin ja ennen kaikkea kuudennen tutkimuksen puiteohjelman tavoitteisiin. Se vaikuttaa myös GMO:ien ja muuntogeenisten tutkimusmateriaalien kauppaan, jota käydään niin teollisuus- kuin kehitysmaidenkin kanssa. Komission ehdotus lisää haitallisia rajoittavia vaatimuksia, jotka ovat tiukempia kuin kansainvälisesti allekirjoitetussa Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan vaatimukset. Ympäristövaliokunnan ehdottamissa tarkistuksissa mennään kuitenkin paljon vielä tätäkin pidemmälle. On erittäin tärkeää, että muutamme tämänpäiväisessä äänestyksessä perinpohjaisesti tämän mietinnön painopistettä. Olen pahoillani siitä, että koska pääsin tutustumaan tähän asiaan vasta näin myöhään, minkä vuoksi en ehtinyt esittää, että kaikista haluamistani muutoksista olisi äänestetty erikseen.
Miksi tästä on muodostunut tällainen ongelma? Tällaiset lisärajoitukset ja byrokraattiset vaatimukset vain vähentävät biotieteisiin tehtäviä investointeja Euroopassa ja kannustavat tekemään sellaisia investointeja, joiden avulla tutkimus siirrettäisiin muille lainsäädännöllisesti edullisemmille, Euroopan ulkopuolisille alueille. Tiedemiehemme seuraavat tutkimusinvestointeja. Onko komission jäsenellä ja esittelijällä aavistustakaan siitä, millaista vahinkoa tämä voi aiheuttaa? Ottivatko he lainkaan huomioon Lissabonin Eurooppa-neuvostossa esitettyä tavoitetta, jonka mukaan Euroopasta olisi tultava maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin tietopohjainen talous? Tällä ehdotuksella ei rajoiteta GMO:ien tuontia EU:hun suljettuja tutkimuksia varten, mutta julkista ja yksityistä GMO-tutkimusmateriaalin vientiä yhteisön ulkopuolisiin maihin säännellään laajemmin ja kohtuuttoman tiukasti. Ehdotus on täysin ristiriidassa EU:n biotieteitä ja biotekniikkaa koskevan toimintasuunnitelman kanssa. Koordinoitiinko asiaa lainkaan tutkimusasioista vastaavan komission jäsenen kanssa ja tutkimusasiain neuvoston kanssa, tai konsultoitiinko heitä? On aivan paikallaan, että komissio tekee ehdotuksia ja että parlamentti ja neuvosto hyväksyvät Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan vaatimukset, mutta meidän ei pitäisi mennä sitä pidemmälle. Jos menemme asioissa pidemmälle, vaarannamme biotieteiden tulevaisuuden perustan, tiedeyhteisömme, koko Lissabonin strategian ja Euroopan tulevaisuuden dynaamisena tietopohjaisena taloudellisena vaikuttajana maailmassa.
Pyydän, että parlamentti äänestää määrätietoisesti esittelijä Sjöstedtin mietintöä vastaan kaikkien keskeisten näkökohtien osalta ja että se tukee erityisesti tarkistuksia 50 ja 51, jotka edes lieventävät niitä vahinkoja, joita tämä ehdotus ja mietintö todennäköisesti saavat aikaan.

Van Brempt (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, yhdyn niihin komissiolle esitettyihin kiitoksiin, jotka koskevat tätä ehdotusta. En voi korostaa tarpeeksi sitä, että ehdotus on tärkeä muun muassa kehitysmaiden kannalta - mikä jää usein huomioimatta - ja että tarvitsemme käyttöömme riittävästi resursseja. Haluan todellakin esittelijää nimenomaisesti hänen tekemästä valtavasta ja erinomaisesta työstään sekä siitä poliittisesta rohkeudesta, jota hän on osoittanut tehdessään muutamia huomioita komission ehdotuksesta.
Olen myös hieman yllättynyt siitä, miten parlamentti on suhtautunut tähän asiaan, sillä parlamentin jakautuminen on jälleen kerran havaittavissa. Parlamentin oikeistojäsenet väittävät, että voimme soveltaa bioturvallisuuspöytäkirjaa pilkulleen, mutta jos toimimme näin, meidän on tehtävä se kunnolla. Samalla meidän on varmistettava, että tieteen alalla voidaan tehdä tutkimuksia esteettömästi. Nämä ovat asian hyvät puolet. Toinen puoli parlamentista on aina peloissaan luoja ties mistä, ja se haluaa rajoittaa kaikkea mahdollista.
Tämä on väärä näkökulma asian tarkasteluun. Asiaa on tarkasteltava GMO:eista käytävän yleisen keskustelun yhteydessä sekä kuluttajan valinnanvapauden ja ennalta varautumisen periaatteen näkökulmasta. Tästä tekniikasta ei ole vieläkään täyttä varmuutta. Meidän on sen vuoksi varmistuttava siitä, että ainakin kuluttajalla on mahdollisuus tehdä valintoja. Tämä on sisällytettävä bioturvallisuuspöytäkirjaan. Tämä on myös asia, jota meidän pitäisi uskaltaa kannattaa. Tuen sen vuoksi koko sydämestäni esittelijän poliittista rohkeutta ja hänen tekemiään huomioita. Toivon, että huomisessa täysistunnossa asiasta ollaan samaa mieltä.

Evans, Jillian (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen, että voin käyttää puheenvuoron GMO:ien siirtoja rajojen yli käsittelevästä mietinnöstä, johon ympäristövaliokunta on esittelijän kaltaisesti ottanut komissiota tiukemman ja kattavamman kannan. Haluaisin yhtyä niihin kiitoksiin, joita kollegani ovat esittäneet esittelijälle. Pidän myös myönteisenä sitä, että ympäristövaliokunta laajensi lainsäädännön kattamaan myös elintarvikkeet ja rehut, jotka on valmistettu GMO:eista tai niiden avulla, ja GMO:t, jotka on tarkoitettu suljettuun käyttöön.
Mietintö osoittaa, että vaikka Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan avulla pystymme luomaan hyvät peruspuitteet GMO:ien rajatylittävien siirtojen sääntelylle, se on vain vähimmäisvaatimus ja perusta jonka mukaisesti osapuolet voivat ja niiden pitää toimia aktiivisesti valvonnan parantamiseksi entisestään, jotta kuluttajien vaatimuksiin voidaan vastata. Kuten monet kollegat ovat jo maininneet, tähän sisältyy valinnan vapautta koskeva oikeus. Tiedämme varsin hyvin, että viimeaikaista kehitysmaihin myönnettyä elintarvikeapua käytetään ivallisena keinona pakottaa ihmiset syömään geneettisesti muunnettuja elintarvikkeita, edistää geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden käyttöä ja pakottaa GMO:ien käytön kieltäneet valtiot ottamaan vastaan muuntogeenistä viljaa. Tällaisia valtioita ovat esimerkiksi Sambia, Mosambik ja Zimbabwe, jotka kaikki vastustavat GMO:eihin liittyviä testaamattomia ja todentamattomia puolia, minkä vuoksi on täysin mahdotonta hyväksyä, että niiden on pakko vastaanottaa GMO:eja muun muassa Yhdysvalloilta.
Tällaisissa tapauksissa Euroopan unioni ostaa paikallista geenimuuntelematonta ruokaa, ja noudattaa vastaanottajavaltioiden periaatteita ja sääntöjä Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan hengen mukaisesti. Toisaalta kahden viime vuoden aikana Bolivia, Kolumbia, Guatemala, Nicaragua ja Ecuador ovat kuitenkin joutuneet vastaanottamaan GMO:eja sisältävää elintarvikeapua, vaikka se onkin niiden kansallisen lainsäädännön vastaista.
Pidän valiokunnan mietintöä myönteisenä, sillä siinä annetaan valtioille mahdollisuus ryhtyä aktiivisempiin toimiin kansainvälisen bioturvallisuuden varmistamiseksi. Mietintö edistää merkittävällä tavalla muuntogeeneistä käytävää keskustelua, minkä vuoksi tuen sitä täysin.

Flemming (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi lohduttaa hiukan jäsen Purvisia. Hän on todellakin oikeassa siinä, että asiasta olisi ollut hyvä saada lausunto teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnalta, mutta me Euroopan kansanpuoluetta edustavat ympäristövaliokunnan jäsenet, vaikka edustammekin tietenkin ympäristön ja kuluttajien etuja, edustamme myös liike-elämän etuja. Me kaikki kannatamme sellaista markkinataloutta, jossa ympäristö otetaan huomioon. Tiedämme, ettei kuluttajille ole mitään hyötyä siitä, että suojelemme ympäristöä talouden kustannuksella. Hyvä Purvis, pidämme tarkoin huolta markkinataloudesta, jossa kannetaan vastuuta ympäristöstä.
Itävalta ratifioi Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan tänä vuonna, ja talletti ratifiointiasiakirjan YK:hon New Yorkissa 27. elokuuta. Tiedämme joidenkin jäsenvaltioiden pitävän ratifioinnin ehtona bioturvallisuuspöytäkirjan täytäntöönpanoa koskevan EU:n asetusehdotuksen hyväksymistä. Tämän ehdotuksen nopea hyväksyminen on näin ollen meidän kaikkien etujen mukaista.
Hyvä Sjöstedt, haluan kommentoida muutamia tarkistuksia, esimerkiksi tarkistusta 6. Asetus koskee pelkästään yhteisöä, joten on melko turhaa, ja luullakseni myös merkityksetöntä, puhua ?jostakin toisesta sopimuspuolesta?. Samoin kuin muutamat aikaisemmin puhuneet jäsenet katson, että bioturvallisuuspöytäkirjan pitäisi kattaa pelkästään elävät GMO:t, ja kaikki muu olisi väärin. Vastuuta ja korvauksia koskevat asiat ovat myös tietenkin äärimmäisen tärkeitä ja ratkaisevia, mutta tässä asiassa meidän olisi kuitenkin odotettava lopullista tulosta, jota odotamme jäljitettävyyden ja merkinnän osalta. Olisi todella järjetöntä ottaa nyt käyttöön joitakin säännöksiä ja aloittaa vasta sen jälkeen pitkäkestoiset keskustelut aivan erilaisesta lainsäädännöstä tai toisesta direktiivistä, joka koskisi jäljitettävyyttä ja vastuuta.
Olen iloinen siitä, että yksi puheenjohtajavaltio Tanskan tavoitteista on esittää yhteinen kanta 17. lokakuuta järjestettävässä ympäristöneuvoston kokouksessa eli syyskuun lopuksi suunnitellun täysistunnon ensimmäisen käsittelyn jälkeen. Odotamme näin ollen erittäin kiinnostuneina 17. lokakuuta, ja toivotamme onnea niin puheenjohtajavaltio Tanskalle kuin itsellemmekin.
Corbey (PSE).
Arvoisa puhemies, EU:n lainsäädäntö joutuu säännöllisesti vastakkain erilaisten rajoituksien kanssa. Monet säännöistämme vaikuttavat tuontiin ja vientiin, mikä tekee vastuusta kaksinkertaisen. Meidän on varmistuttava siitä, ettemme vaaranna turvallisuutta. Samalla me emme saa myöskään asettaa turhia rajoitteita yhteisön ulkopuolisille maille ja eurooppalaisille viejille. Haluan kiittää Sjöstedtiä siitä, että hän on edennyt rohkeasti tällä vaikealla tiellä.
Tämän parlamentin on lähetettävä muulle maailmalle vahva biotekniikkaa koskeva viesti eli että biotekniikkaan liittyy ristiriitaisuuksia ja että se on mahdollisesti myös vaarallista eikä se ole jäljitettävissä. Kuluttajaa on sen vuoksi tiedotettava GMO:eista. Tämän viestin lähettäminen Euroopan unionissa on mielestäni helppoa, mutta emme saa soveltaa sitä turvallisuutta käsittelevän bioturvallisuuspöytäkirjan yhteydessä. Turvallisuus ei ole ongelma silloin, kun kyse on GMO:eista, joita ei voida jäljittää. Jos tuojavaltio haluaa tällaisen ilmoituksen, sellainen pitää tietenkin antaa. Tällä asialla ei ole kuitenkaan mitään tekemistä turvallisuuden kanssa, minkä vuoksi tarkistus 30 on oikeastaan tarpeeton.
Hyvät kollegat, meidän on jatkuvasti tuotava esiin kantaamme, mutta meidän on myös ymmärrettävä, että pakkoon perustuva käännyttäminen ei toimi. Maailma ei todellakaan halua olla Euroopan holhouksen alainen. 
Esittelijä Sjöstedt toteaa perusteluissa, että EU:n on näytettävä muille valtioille esimerkkiä biotekniikkaa koskevan lainsäädännön alalla, mutta että meidän pitäisi kuitenkin ymmärtää, että olemme jo kauan sitten luopuneet uraauurtavasta asemastamme tässä asiassa, jossa pystyisimme antamaan maailmalle paljon enemmän. Valitettavasti Eurooppa on jälkijunassa biotekniikassa. Viemme tuskin mitään GMO:eja, korkeintaan sellaisia tuotteita, joiden valmistuksessa on käytetty GMO:eja. Juusto ja oliivit ovat tästä parhaimpia esimerkkejä.
Haluan esittää komissiolle kysymyksen. Mitä siitä seuraa, jos tämä mietintö hyväksytään? Lisäisikö se EU:n alijäämää? Minkä suuruinen olisi se hallinnollinen lisätaakka, joka tästä aiheutuisi vientiyrityksille, ja mitkä olisivat tällaisen tilanteen taloudelliset seuraukset?

Schörling (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin aloittaa kiittämällä komissiota sen tekemästä ehdotuksesta ja Sjöstedtiä hänen loistavasta ja erinomaisesta työstään sen varmistamiseksi ja selkeyttämiseksi, mistä tässä asiassa on todella kysymys.
Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjalla on tarkoitus luoda puitteet GMO:ien kansainväliselle kaupalle. Se perustuu kahteen tärkeään periaatteeseen, ensiksikin ennalta varautumisen periaatteeseen ja toiseksi periaatteeseen, jonka mukaan valtiot voivat halutessaan laatia vieläkin tiukempia lakeja. Jotkut puhujat ovat tänään näyttäneet sitä vastoin katsovan, että Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan tarkoitus on jokin muu, kuten kaupankäynnin mahdollisimman laaja edistäminen. Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjassa kysymys on kuitenkin bioturvallisuutta koskevasta sopimuksesta.
Ennalta varautumisen periaatteen on oltava tärkein periaate. Mikään muu ei ole mahdollista. Tämän vuoksi on tärkeää, että Euroopan parlamentti kannattaa esittelijän tapaan tarkistusta 52. Tarkistuksessa todetaan, että muuntogeenisten organismien siirto rajojen yli pitäisi tapahtua ?siten, että siinä noudatetaan aina ja jokaisessa vaiheessa ennalta varautumisen periaatetta?. Tätä emme saa unohtaa.
Kollegani Evans otti esille toisen tärkeän asian eli Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjaan liittyvän etiikan, joka perustuu vaatimukseen siitä, että valtioilla, jotka eivät halua tuottaa tai käyttää GMO:eja missään muodossa, on oikeus kieltää ne. GMO:eja sisältäviä elintarvikelähetyksiä ei pidä toimittaa, kuten Johannesburgin huippukokouksessa todettiin. Meidän on edesautettava sellaisen tilanteen muodostumista, jossa tällaisia lähetyksiä ei ole pakko ottaa vastaan.
Komission jäsen Wallström kertoi, ettei ole epäilystäkään siitä, että EU:n on täysin noudatettava bioturvallisuuspöytäkirjassa esitettyjä vaatimuksia. Tässä tilanteessa epäilen, edistyisikö Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan täytäntöönpano, jos Euroopan parlamentti hyväksyisi tarkistukset 50 ja 51 tai jos niiden sisältöä noudatettaisiin, koska siinä tapauksessa bioturvallisuuspöytäkirjan määräyksiä ei olisi mahdollista soveltaa käytännössä. Tämän vuoksi suosittelen, että nämä tarkistukset hylätään, koska niillä on tarkoitus varmistaa, että kaupankäynti häiriintyy mahdollisimman vähän.
Olemme laatineet Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan, koska GMO:t ja kauppa vaativat erityisiä varotoimia. Turvallisuustaso ei voi koskaan olla liian korkea. Toisaalta se voi kuitenkin olla liian matala. On oltava täysin selvää, että yhteisön lainsäädännössä sovelletaan ennalta varautumisen periaatetta ja että sitä sovelletaan täysimääräisesti. Kannatan koko mietintöä.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, muuntogeenisten organismien siirtoa rajojen yli koskeva asetusehdotus on melko lailla vieraantunut todellisuudesta.
Sen vuoksi pyydän, että annatte anteeksi, että tavanomaiseen tapaan rönsyilen hieman, koska en voi estää mielleyhtymiäni. Tapasin eilen GMO:n, joka vaelteli valtioiden rajoilla ja sanoi minulle: ?Miksi vastustatte minua niin paljon? Eilen kun vaeltelin valtioiden rajoilla, menin Napoliin. Näin kauniin Napolin lahden, Vesuviuksen ja Mergellinan. Ne olivat todella kauniita! Sitten hieman kauempana merellä näin kauhistuttavan ruman, asumattoman alueen, jossa oli terästehdas, joka oli hylätty 10 vuotta sitten. Alueen nimi on Bagnoli. Miksi ette tee mitään kohentaaksenne ympäristön tilaa tällä Napolin läheisyydessä olevalla alueella? Siinä näette: vaeltaessani paikasta toiseen olen ollut hyödyksi. Olen nimittäin löytänyt alueen, jonka ympäristöä te, Euroopan päättäjät pystyisitte kohentamaan. Miksi sitten vastustatte niin paljon meitä GMO:eja. Jopa meillä on tarkoituksemme. Tiedättekö varmasti, mihin kaikkeen me pystymme? Olkaa siis joustavampia ja sallikaa muuntogeeniset organismit, joista on hyötyä ihmisrodulle.?

Sjöstedt (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää sekä kollegoitani että komission jäsentä Wallströmiä tässä keskustelussa esitetyistä näkökohdista, joista näkemyserot käyvät mielestäni selvästi ilmi.
Mielestäni olemassa on seikkoja, jotka on pidettävä mielessä bioturvallisuuspöytäkirjaa tarkasteltaessa. Ensimmäinen huomion otettava seikka on tietenkin se, että kyse on vähimmäismääräyksistä. Meidän pitää noudattaa bioturvallisuuspöytäkirjassa esitettyjä vaatimuksia, mutta me saamme bioturvallisuuspöytäkirjan mukaan vahvistaa myös tiukempia vaatimuksia. Tämä on nykyinen tilanne. Tämä merkitsee tietenkin myös sitä, että muut maailman valtiot saavat laatia bioturvallisuuspöytäkirjan vaatimuksia tiukempia sääntöjä. Totean mietinnössä, että tätä on kunnioitettava. Vaadimme viejiämme noudattamaa Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjaa ja siten myös niitä lainsäädäntöjä, joita muut valtiot soveltavat ja jotka saattavat olla Euroopan unionin lainsäädäntöä tiukempia. Jos emme tekisi näin, toimisimme käytännössä Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan hengen ja kirjaimen vastaisesti. Mielestäni se on täysin poissuljettua.
Toiseksi meidän pitäisi olla tietoisia siitä, että Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirja on kehitysvaiheessa. Säännöllisiä neuvotteluja käydään jatkuvasti. Bioturvallisuuspöytäkirja sisältää monia sellaisia alueita, joita ei olla vielä selvitetty ja joista on hahmoteltu ainoastaan yleiset suuntaviivat. Muut alueet on selvitetty. Meidän on sen vuoksi muistettava, että tarvitsemme politiikan, joka on kauaskantoista ja joka osoittaa sen yleisen suunnan, johon Euroopan unioni haluaa kehittää Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjaa tulevaisuudessa.
Vastuuta koskevat säännöt koskevat juuri tätä asiaa. Tässä asiassa kyse ei ole EU:n vastuulainsäädännöstä, josta keskustelemme parhaillaan toisaalla. Kyse on Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan 27 artiklasta, jonka mukaisesti meidän on käytävä kansainvälisiä neuvotteluja vastuukysymyksistä tällaisten tuotteiden yhteydessä. Parlamenttina tuemme komissiota ja jäsenvaltioita niiden ajaessa Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan yhteydessä käytävissä neuvotteluissa maailmanlaajuista vastuujärjestelmää, jossa tietenkin suosittaisiin tähän asiaan vakavasti suhteutuvia toimijoita. Tarvitsemme tällaista järjestelmää.
Tarkistusten osalta uskon, että tarkistukset 50 ja 51 heikentävät merkittävästi mietintöä, koska niiden avulla pyritään poistamaan tärkeitä mietinnön osia. Erityisesti tarkistus 50 on oikeastaan Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan vastainen. Emme voi hyväksyä tätä tarkistusta.
Haluan myös pyytää niitä, joiden GMO:eja koskeva kanta poikkeaa omastani, pohtimaan asioita hetken. Meillä on tietenkin erilaisia käsityksiä siitä, mikä on mahdollista ja mitä riskejä tällä tekniikalla voi olla. Riippumatta siitä mistä näkökulmasta tämän tekniikan tulevaisuutta tarkastellaan, meidän on mielestämme muistettava, että meillä on oltava sääntöjärjestelmä, jota noudattavat yritykset ovat luotettavia. Onko yritys luotettava, jos se harjoittaa vientiä sellaisiin valtioihin, jotka eivät ole antaneet siihen lupaa? Onko yritys luotettava, jos se harjoittaa vientiä sellaiseen valtioon, joka ei ole pystynyt vastaamaan tuontilupaa koskevaan pyyntöön? Katson, että näin toimiva yritys häpäisee itsensä. Emme me eikä mikään teollisuus hyödy mitenkään säännöistä, jotka todellisuudessa johtavat siihen, ettei valtioiden oikeutta hyväksyä mahdolliset tuontituotteet tai kieltäytyä niistä oteta huomioon.
Seuraava kysymys: olemmeko luotettavia, jos viemme muihin valtioihin sellaisia tuotteita, jotka eivät ole itsellemme tarpeeksi hyviä? Olemmeko luotettavia, jos viemme muihin valtioihin sellaisia tuotteita, jotka olemme hylänneet, esimerkiksi ympäristön turvallisuuteen, biologiseen moninaisuuteen tai kuluttajansuojaan perustuvista syistä? Emme tietenkään. Jopa sellaisen henkilön, joka suhtautuu hyvin myönteisesti tällaiseen teollisuuteen - vaikka se onkin monimutkainen asia etuineen ja haittoineen - pitäisi ymmärtää, että kattavat ja luotettavat säännöt ovat kaikkien etujen mukaisia. Jos Euroopan unioni hyväksyy nämä säännöt, ne vaikuttavat meidän itseemme ja vientimme lisäksi koko maailmaan. Ne osoittavat, että merkittävät maailmanlaajuiset toimijat suhtautuvat tähän asiaan vakavasti ja ovat valmiita toimimaan velvollisuuksiensa mukaisesti. Olen laatinut mietinnön näiden asioiden pohjalta.

Wallström
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensin kiittää teistä kaikkia kiinnostavista ja rakentavista kannanotoistanne tähän keskusteluun.
Haluan esittää aluksi yleisen huomion. Komissio toimii niin nyt kuin jatkossakin hyvin aktiivisesti biotekniikan alalla. Kuten tiedätte, olemme esittäneet tiedonannon biotekniikan käytöstä. Teemme aktiivisesti töitä tätä asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön parissa, muun muassa tarkistamalla jäljitettävyyttä ja merkintää koskevaa direktiiviä 2001/18/ETY, ja tarkastelemme myös ympäristövahinkovastuuta. Kyse on jatkuvasti tasapainoilusta toisaalta tätä asiaa koskevan uuden tekniikan, uuden teknologian ja uuden tiedon hyödyntämisen ja toisaalta biologisen moninaisuuden säilyttämisen, ja etenkin ihmisten terveyden suojelemisen välillä. Uskon, että tämä ehdotus on yhdenmukainen yhteisön lainsäädännön kanssa ja että olemme edelleen kunnianhimoisia tässä asiassa. Osallistuin itse keskusteluihin, joissa EU pyrki takaamaan kansainvälisten sääntöjen käyttöön ottamisen. Uskon, että saavutamme tasapainon myös tässä asiassa. Kuten Sjöstedt toteaa, pitää paikkansa, että jatkamme neuvotteluja ja toimia, joiden tavoitteena on valottaa tiettyjä tärkeitä asioita.
Haluan lopuksi kertoa tiettyjä tarkistuksia koskevista näkemyksistäni, joilla pyrin selvittämään komission kantaa. Ensiksikin emme voi hyväksyä tarkistuksia 30 ja 57, koska ne ovat ristiriidassa jäljitettävyyttä ja merkintää koskevan ehdotuksen kanssa, sillä niissä pyritään siihen, että ehdotus koskisi myös GMO:ien avulla valmistettuja elintarvikkeita ja rehuja. On tärkeää, ettei biotekniikkaa koskeva lainsäädäntö ole ristiriitaista.
Tarkistuksissa 5 ja 47 käsitellään tärkeää kysymystä eli kehitysmaiden valmiuksien lisäämistä, mutta ne eivät sisällä mitään menetelmiä tämän tavoitteen toteuttamiseksi. Komissio uskoo, että tämä asia on tärkeä mutta että sitä voidaan käsitellä paremmin sopivammassa foorumissa, esimerkiksi Euroopan kehitysrahastossa.
Tarkistukset 7 ja 45 liittyvät ympäristövastuuseen. Komissio on jälleen sitä mieltä, ettei tämä ehdotus ole oikea tapa tämän ongelman ratkaisemiseksi, ja pitää siihen sopivampana tapana kansainvälisiä neuvotteluja. Tähän asiaan kiinnitetään enemmän huomiota kansainvälisissä neuvotteluissa.
Tarkistuksessa 22 ehdotetaan, ettei tarkoitukselliseen ympäristöön levittämiseen tarkoitettuja GMO:ja saa viedä yhteisöstä, paitsi jos kyseinen levittäminen on sallittu EU:ssa. Nykyisessä muodossaan tarkistuksella saatettaisiin estää merkittävällä tavalla Euroopan ulkopuolella suoritettavaa tutkimusta, johon liittyisi esimerkiksi kenttäkokeita sellaisilla GMO:eilla, joita meidän leveysasteillamme ei viljellä. Komissio ei näin ollen voi hyväksyä tätä tarkistusta sen nykyisessä muodossa.
Tarkistuksessa 29 käsitellään perusluonteisia ongelmia. Ensiksikin siinä vahvistetaan menettelyjä, jotka eivät täysin vastaa bioturvallisuuspöytäkirjan 11 artiklaa, ja - mikä pahempaa - jotka ovat ristiriidassa elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista koskevan annetun asetuksen (EY) N:o 178/2002 12 artiklan kanssa. Komissio ei näin ollen voi hyväksyä tätä tarkistusta.
Tarkistuksen 60 viimeisessä lauseessa esitetty ehdotus, jonka mukaan viejän pitäisi ilmoittaa sellaisten GMO:ien siirrosta, jotka vastaanottajavaltio on jo hyväksynyt, on ristiriidassa yhteisön lainsäädännön kanssa, jossa säädetään tahallisesta levittämisestä, sekä varsinaisen bioturvallisuuspöytäkirjan kanssa. Tarkistuksen tätä osaa ei näin ollen voida hyväksyä. Emme luonnollisestikaan halua luoda kohtuuttomia byrokraattisia sääntöjä, joita ei voida panna täytäntöön.
Komissio voi kuitenkin hyväksyä tarkistukset 50 ja 51.
Arvoisa puhemies, haluan lopuksi toistaa, että komissio on pääosin samaa mieltä Euroopan parlamentin kanssa keskeisistä ongelma-aloista ja näkökannoista. Jos haluamme panna bioturvallisuuspöytäkirjan täytäntöön, meidän on myös kannettava vastuu täytäntöönpanon toteutettavuudesta. Bioturvallisuuspöytäkirjasta käydään vielä kansainvälisiä keskusteluja. Täytäntöönpanokelpoisella ehdotuksella ei ainoastaan mahdollisteta neuvottelujen jatkumista rakentavassa ilmapiirissä vaan osoitetaan myös, että ympäristön ja ihmisten terveyden asianmukainen suojelu voidaan yhdistää kaupankäyntiin.
Meidän on palattava myöhemmin muihin tämän keskustelun aikana mainittuihin asioihin, kuten käyttökieltoon ja YK:n elintarvikeapuun, koska ne vaativat aikaa sekä perusteellisia valmisteluja. Toivon, että ne johtavat aikanaan rakentavaan mielipiteenvaihtoon, mutta tämä ei ole oikea aika eikä paikka käsitellä kaikkia näitä näkökohtia. Tarkistuksiin liittyviä komission kantoja koskeva yhteenveto esitetään puhemiehelle kirjallisena

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Dagmar Roth-Behrendtin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan päätöslauselmaesitys eläinkokeilla testattujen kosmeettisten valmisteiden markkinoille saattamista koskevan kiellon täytäntöönpanon lykkäämisestä (B5-0490/2002).
Roth-Behrendt (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, keskustelemme tänään oikeastaan teknisestä toimenpiteestä. Edessänne olevassa päätöslauselmassa, josta äänestämme, viitataan niin kutsuttuun komitologiamenettelyyn, mikä on monien lehtereillä istuvien kuulijoiden yllätykseksi asia, jota monien parlamentin jäsentenkin on vaikea ymmärtää, vaikka heillä ei olisikaan siihen aihetta. Komitologiamenettelyssä komissio voi käyttää asiantuntijakomiteoita lähentääkseen lainsäädäntöä lainsäädännössä annettujen valtuuksien mukaisesti.
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa yksimielisesti hyväksytyssä päätöslauselmassa komissiota syytetään siitä, ettei sillä ole sitä oikeutta, jota se haluaisi käyttää. Kyse on komission aikeesta lykätä kuudennen kerran muutetun kosmetiikkadirektiivin voimaantuloa, jonka piti tapahtua jokin aika sitten. Kuudennen kerran muutetussa kosmetiikkadirektiivissä parlamentti päätti kiellosta, joka koskee sellaisen kosmetiikan markkinointia, jonka testaamisessa on käytetty eläinkokeita, koska se oli vakuuttunut suuren yleisön tavoin siitä, että meillä on tarpeeksi kosmetiikkaa, emmekä tarvitse lisää hammastahnaa, suihkugeeliä ja muita tuotteita, joiden vuoksi eläinten on pitänyt kärsiä ja kuolla.
Tällä kiellolla oli ehdoton määräaika - vuosi 1998. Vuonna 1997 komissio antoi itselleen valtuuden lykätä sen voimaantuloa. Vaikka komissio kieltämättä totesi, että voimaantuloa tapahtuisi vuonna 2000, se lisäsi samalla mahdollisuuden lykätä voimaantuloa kahdella vuodella. En halua juuri nyt todeta, oliko tämä laillista. Markkinointikiellon piti tulla voimaan 30. kesäkuuta 2002, ja näin tapahtuikin.
Komissio aikoo nyt käyttää komitologiamenettelyä lykätäkseen jälleen kerran - hyvin pian viikon tai muutaman päivän päästä, mahdollisesti 24. syyskuuta - kiellon voimaantuloa kuudella kuukaudella. Komissio perustelee tämän sillä, että seitsemännen kerran muutettavaan kosmetiikkadirektiiviin liittyvä sovittelumenettely on vielä kesken, minkä vuoksi toimenpide ei voinut tulla voimaan kesäkuussa. Komission jäsen Wallström, olen pahoillani, että juuri te olette se komission jäsen, jolle joudun sanomaan nämä asiat. Syytämme teitä laittomasta toiminnasta, lainsäädännön rikkomisesta. Rikotte perustamissopimusta ja voimassa olevaa lainsäädäntöä.
Haluaisin mieluummin sanoa tämän Liikaselle, mutta hän ei ole valitettavasti tänään paikalla. Olen tietoinen siitä, että komissio toimii kollegiaalisena toimielimenä, ja olen yhtälailla tietoinen siitä, että komission jäsenet ovat hyvin erimieltä tästä asiasta. Sen vuoksi olen pahoillani siitä, että joudun sanomaan asiani tänään teille, hyvä Wallström. Olisin kovistellut tästä asiasta Liikasta. Myönnän, että teitä on vaikeampi kovistella. Kyse on laittomasta toiminnasta, ja sen vuoksi viemme asian tarvittaessa yhteisöjen tuomioistuimeen. Olen varma siitä, että parlamentin enemmistö tukee sitä.
Se, mitä nyt ehdotatte, on paitsi lainsäädännön vastaista myös täysin mahdotonta. Vanhanaikaista ilmaisua käyttääkseni kutsun sitä hölynpölyksi. Haluatte panna täytäntöön toimenpiteen, joka tulisi voimaan taannehtivasti 30. kesäkuuta. Miksi oikeastaan haluatte tehdä näin? Nyt on jo syyskuun loppu. Sovittelumenettely päättyy viimeistään kahden kuukauden kuluttua - sen on päätyttävä. Ette ole vieläkään panneet markkinointikieltoa täytäntöön. Teoriassa toimitte jo nyt laittomasti, mutta olemme ajatelleet, että tässä on jonkinlainen lainsäädännöllinen aukko, minkä vuoksi olemme suvainneet sen. Jäsenvaltiot eivät ole panneet kieltoa täytäntöön, ja tiedämme, että ne ovat oikeassa odottaessaan seitsemättä muutosta.
Komissio aikoo luoda tästä ennakkotapauksen, minkä me aiomme estää. Komissio haluaa jälleen antaa itselleen oikeuden lykätä kuudetta lisäystä, ja jos me nyt pysymme hiljaa kuin aasit, komissio uskoo, että sillä on oikeus jatkaa tällaista toimintaa. Emme anna teidän muodostaa tästä ennakkotapausta! Emme ole kilttejä ja tyhmiä aaseja! En ole itse sellainen, eivätkä sellaisia ole Euroopan parlamentin kolleganikaan! Sen vuoksi sanomme teille nyt, että toimenne ovat laittomia. Tämä päätöslauselma tuo asian selvästi esille. Pyydämme teitä olemaan puuttumatta tämän toimenpiteen täytäntöönpanoon. Pyydämme jäsenvaltioita olemaan koskematta siihen, toisin sanoen, että ne eivät sisällytä sitä lainsäädäntöönsä. Lisäksi sanomme teille, että jos kuitenkin teette näin, saatamme asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi!
Komission jäsen Wallström, pyydän teitä todellakin välittämään tämän viestin komissiolle. Näen, että vieressänne istuu teollisuuden pääosaston edustaja. Kertokaa komissiolle, että olemme tosissamme. Rikotte mielestämme lainsäädäntöä! Komissio ei voi toimia lainvastaisesti. Tiedätte, että se koitui edellisten komissioiden kohtaloksi ja että teidänkin pitäisi toimia mahdollisimman kunnollisesti ja rehellisesti. Niin ette kuitenkaan tee, jos aiotte esittää vielä yhtä täytäntöönpanotoimenpidettä. Joten kosmetiikkadirektiivin esittelijänä sanon teille niin painokkaasti kuin vain kykenen: näpit irti!
Wallström
Arvoisa puhemies, tietenkin olisi mukavampaa toimia sijaisena tilanteissa, joissa saisi kehuja sen sijasta, että joutuu hyökkäyksen kohteeksi. En koskaan haluaisi joutua jäsen Roth-Behrendtin hyökkäyksen kohteeksi, koska kunnioitan häntä hyvin paljon.
Komission puolesta haluaisin kiittää häntä ja ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaa päätöslauselmasta, jossa käsitellään eläinkokeilla testattujen kosmeettisten valmisteiden markkinoille saattamista koskevan kiellon täytäntöönpanon lykkäämistä. Tämän lykkäyksen tarkoituksena on ainoastaan säädellä lyhytaikaista tilannetta 1. heinäkuuta 2002 ja 31. joulukuuta 2002 välisenä aikana, joka vastaa sovittelun arvioitua kestoa.
Nykyisessä voimassa olevassa direktiivissä kielletään sellaisen kosmetiikan markkinointi, joka sisältää sellaisia aineita tai sellaisten aineiden yhdistelmiä, joita on testattu eläinkokeilla 30. kesäkuuta 2002 jälkeen. Käynnissä olevassa Euroopan parlamentin ja neuvoston välisessä, seitsemättä muutosta koskevassa sovittelumenettelyssä pyritään löytämään lopullinen ratkaisu kosmetiikka-alalla tehtäviä eläinkokeita koskevaan kysymykseen. Sovittelumenettelyn oletetaan päättyvän lähikuukausina.
Komissiolla on velvoitteita myös tuotteiden vapaan liikkuvuuden, kansanterveyden suojelun ja kansainvälisten sääntöjen kunnioittamisen aloilla. Komissio katsoo näin ollen, että sillä on velvollisuus ryhtyä tarvittaviin toimiin nykyisen direktiivin mukaisesti.
Kosmetiikkakomiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden on esitettävä näkemyksensä tästä ehdotuksesta. Komissio on vakuuttunut siitä, että tiiviin yhteistyön jatkaminen Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa johtaa lopulta sovittelumenettelyssä tasapuoliseen ratkaisuun. Tästä ratkaisusta pitäisi olla aidosti hyötyä eläinten hyvinvoinnin kannalta ja samalla sen avulla olisi suojattava kuluttajien terveyttä ja kansainvälisiä sitoumuksiamme. Komissio aikoo tehdä kaikkensa saavuttaakseen sellaisen tuloksen, joka tyydyttää kaikkia. Välitän tietenkin terveisenne komission jäsenelle Liikaselle.

García-Orcoyen Tormo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, en usko, että käytän minulle annetun viiden minuutin ajan kokonaan, vaan puhun huomattavasti lyhyemmin, koska se päätöslauselma, josta nyt keskustelemme ja josta todennäköisesti äänestämme huomenna, on hyvin selkeästi osoitus tilanteesta, johon on vain yksi mahdollinen ja oikea tekninen ja oikeudellinen ratkaisu: hyväksyä parlamentin pyyntö, jonka mukaan komissio olisi peruutettava ehdotuksensa lykätä direktiivin voimaantuloa.
Kuten päätöslauselmassa on selitetty ja kuten esittelijä Roth-Behrendt on jo todennut, komissio sai neuvostolta luvan lykätä tämän toimenpiteen voimaantuloa, minkä perusteella se lykkäsi alkuperäistä aikarajaa, joka oli 1. tammikuuta 1998, 30 päivään kesäkuuta 2000, ja vielä tätä aikarajaa 30 päivään kesäkuuta 2002. Tämän lykkäyksen - kuten direktiivin 10. johdanto-osan perustelukappaleessa todetaan - olisi pitänyt olla viimeinen.
Parlamentti ei näin ollen voi hyväksyä sitä, kuten esittelijä Roth-Behrendt on jo todennut, koska komission ehdotus uudeksi direktiiviksi, joka lykkäisi tämän toimenpiteen - joka on jo ollut voimassa 30. kesäkuuta 2002 lähtien - voimaantuloa, on lainvastainen.
Viisi vuotta sen jälkeen, kun direktiivi tuli voimaan, kesäkuussa 2002 järjestetyssä Euroopan parlamentin täysistunnossa hyväksyttiin toisessa käsittelyssä tämän direktiivin muuttaminen seitsemän kerran. Muutoksessa vahvistetaan sellaisten tuotteiden markkinointikielto, joiden valmistuksessa on käytetty eläinkokeita. Kuten on myös todettu, nykyistä kuudetta muuttamista koskevaa tarkistusprosessia pannaan täytäntöön ja käsittelemme nyt direktiivin muuttamista seitsemännen kerran.
On selvää - ja esittelijä tietää tämän, koska olemme keskustelleet asiasta useasti ja hän on asiasta samaa mieltä - että välitön eläinkokeilla testattujen tuotteiden markkinointikielto, jota tämän kuudennen direktiivimuutoksen - jonka muistutan olevan jo voimassa - soveltaminen edellyttäisi, tekisi nyt direktiivin noudattamisesta lähes mahdotonta. Tiedämme tämän, ja uskon, että se on tähän direktiiviin liittyvän sovittelun punainen lanka eli on päästävä yhteisymmärrykseen, jotta teollisuus - kosmetiikka-ala - pystyisi noudattamaan uutta aikarajaa, joka mahdollisesti asetetaan.
Sovittelukeskustelu etenee seuraavasti: meidän on löydettävä lopullinen määräaika, joka antaa teollisuudelle mahdollisuuden sopeutua tilanteeseen ilman, että sen kilpailukyky kärsii. On kuitenkin tärkeää korostaa, että meidän on päästävä sovittelussa yhteysymmärrykseen toteuttamiskelpoisesta ratkaisusta, mikä ei voi tarkoittaa sitä, että komissiolle annetaan vapaus harjoittaa oikeutta, jota sillä ei lain mukaan ole, toisin sanoen lykätä mainitun säädöksen voimaanastumista entisestään.
Parlamentti ei näin ollen voi hyväksyä komitologiamenettelyn kaltaisen epädemokraattisen menettelyn käyttöä tällaisen muuttamisen käsittelyssä, joka on ristiriidassa parlamentin päätöksen ja yhteisön lainsäädännön kanssa.
Komission jäsen Wallström, olen myös pahoillani siitä, että te olette joutuneet kestämään tämän arvostelumyrskyn, joka komissioon on kohdistettu.

Whitehead (PSE).
Arvoisa puhemies, komission jäsen Wallström tuo aina valoa ja iloa istuntoihimme ja olemme siitä kiitollisia. Parlamentin tänään esittämien huomioiden vakavuus ei liity häneen vaan siihen, että hän edustaa toimielintä, joka on ristiriidassa toisen toimielimen kanssa.
Esittelijä totesi, että lehtereillä tänään istuvat kuulijat saattavat olla kiinnostuneita tietämään, mitä komitologialla tarkoitetaan. Muutamat haluavat mielellään kuulla, mitä sillä tarkoitetaan. Vierailijamme eivät saisi poistua täältä siinä uskossa, että komissio voi käyttää komitologiamenettelyä porsaanreikänä, jonka avulla se voi mitätöidä parlamentin toiveet. Parlamentti on vaalein valittu toimielin, jolla on tietyt valtuudet. Näitä valtuuksia on lisätty. Ne eivät ole vieläkään kovin suuret, mutta tiedämme, mihin ne ulottuvat.
Tämän asian osalta minun on todettava komission jäsenelle - ja toivon, että hän välittää tämän viestin komission jäsen Liikaselle - että tämä parlamentti on käynyt keskustelua, joka on jatkunut monilla parlamentin vaalikausilla ja lähes kaikkien parlamentin nykyisten jäsenten koko parlamentaarisen toimikauden ajan vuodesta 1993. Vuonna 1997 komissio antoi itselleen valtuudet lykätä voimaantuloa lykkäyksen myöntämiseen, ja sen valtuuksia laajennettiinkin, vaikkakin soraäänin, koska kaikki meistä - ja kaikki, jotka työskentelevät minun laillani sovittelukomiteassa - tunnustavat esittelijän lailla ne vaikeudet, joita liittyy tilanteisiin, joissa joillekin eläinkokeille ei vielä ole olemassa kannattavia vaihtoehtoja. Tämä otettiin täysin huomioon käymissämme keskusteluissa, joissa arvioitiin, että saattaa viedä toiset kymmenen vuotta, ennen kuin pääsemme kaikkien haluamaan tilanteeseen ja tulokseen.
Mutta mitä tapahtuu sillä aikaa? Mitä tapahtuu, jos tämä sovittelu epäonnistuu? Silloin kyse ei ole enää vain jostakin väliaikaisesta, jonka on tarkoitus kestää vain nykyisen sovittelun ajan. vaan jostakin aivan muusta. Haluan lukea komission jäsenelle viidennen kappaleen varapuhemiehen kirjeestä, joka on kirjoitettu valiokuntamme puolesta komission jäsen Liikaselle. Varapuhemies kirjoitti että komissio käytti - joka tapauksessa kiistanalaista -valtaansa vuonna 1997. Kun eläinkokeilla testatun kosmetiikan markkinointikiellon täytäntöönpanopäivämäärää lykättiin 30 päivään kesäkuuta 2002 direktiivillä 2000/41/EY avulla, tämän lykkäyksen piti olla johdanto-osan 10. perustelukappaleen mukaan viimeinen. Nyt olemme kuitenkin jälleen vastaavassa tilanteessa - eikä tämä ole viimeinen vaan toiseksi viimeinen kerta. Vai onko kysymys vain yhdestä viivytyksestä ja turhautumisesta monien joukossa?
Jos parlamentti on kansan valitsema, teidän on kuunneltava sitä, muutoin lehtereillä istuvat ihmiset tuhlaavat aikaansa tulemalla tänne. Komission jäsen, teidän on vietävä komissioon sellainen viestin, että komission jäsen Liikasen olisi harkittava asiaa uudestaan.

Breyer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme uskoakseni kaikki tyytymättömiä komissioon. Komissio ei saa toimia laittomasti, viivyttää tämän päätöksen täytäntöönpanoa, lykätä sitä ja niin edelleen. Se ei saa myöskään vain katsella ja olla tekemättä mitään samalla, kun jäsenvaltiot näyttävät lähes oikeuttavan komission laiminlyönnit. Eläinkokeilla testatun kosmetiikan markkinointikielto, josta on jo päätetty, on nyt vihdoin pantava kokonaisuudessaan täytäntöön.
Komissio valvoo loppujen lopuksi itse lainsäädäntöä, ja sen on varmistettava, että lait pannaan täytäntöön. Nyt komissio pikemminkin vastustaa kuin valvoo lainsäädännön noudattamista. Tällaisella toiminnalla on katastrofaalisia vaikutuksia. Juuri siksi, että monet toimenpiteet ovat vielä täytäntöön panematta, komissio näyttää Euroopan unionissa huonoa esimerkkiä. Tämän vuoksi kaikki jäsenvaltiot saattavat tulevaisuudessa viitata komissioon ja todeta, ettei edes komissiokin pysty panemaan omaa lainsäädäntöään täytäntöön ja että se laatii mieluummin lakeja sitä itseään varten sekä asettaa itsensä lainsäädännön yläpuolelle. Kuten Roth-Behrendt aivan perustellusti totesi, komissio toimii laittomasti, kun se muokkaa lainsäädäntöä sen omiin tarpeiden mukaisiksi, ja vähentää siten huomattavasti jäsenvaltioiden valmiutta soveltaa lainsäädäntöä käytännössä.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin tämän vuoksi korostaa jälleen mahdollisimman voimakkaasti, ettemme voi hyväksyä sitä, että annatte tällaisen kohtalokkaan viestin. Komission on sen sijaan muutettava toimintatapojaan, ja siitä on tultava perustamissopimusten vartija. Komission on tehtävä kaikkensa, jotta jäsenvaltiot todella saattavat yhteisön lainsäädännön osaksi kansallista lainsäädäntöään ja jotta se ei itse riko nykyistä Euroopan yhteisön lainsäädäntöä. Jäsen Whitehead oli oikeassa todetessaan, ettei tällaista voida hyväksyä. Kuinka ihmeessä aiotte kertoa kansalaisille, ettei komissio ole tosiasiassa pystynyt edistämään sellaisten toimenpiteiden täytäntöönpanoa, jotka olisi jo pitänyt panna täytäntöön ajat sitten?
Toisaalta mielestäni on suorastaan järjetöntä, että komissio puukottaa selkään myös sovittelukomiteaa eikä tue sitä missään määrin ja tekee parlamentin parhaillaan tekemästä työstä pilaa. Se, että komissio menee näin pitkälle, on todella historiallisesti ainutlaatuista.
Voitte havaita, kuinka tyytymättömiä me olemme, ja oletan, että ilman muuta hyväksymme tämän päätöslauselman suurella enemmistöllä. Lisäksi toivon, että komissio todella ymmärtää, kuinka myötätuntoisesti olemme sitä nuhdelleet ja kuinka laaja merkitys tällä nuhtelulla on.
Bernié (EDD).
Arvoisa puhemies, jokainen on kiinnittänyt huomionsa kosmetiikkadirektiivin muuttamiseen. Mitä on tapahtunut kuudennen kerran muutetulle direktiiville? Muutammeko viidennen kerran muutettua direktiiviä suoraan seitsemännen kerran ja jätämme kuudennen kerran muutetun version huomioimatta? Sitä jokainen ihmettelee. Jokainen meistä haluaa kuitenkin turvallista ja allergiaa aiheuttamatonta kosmetiikkaa, ja jokainen haluaa säästää eläimet kaikelta turhalta kärsimykseltä sekä säilyttää työpaikat, kilpailukyvyn ja yritystemme asiantuntemuksen.
Tämä näennäisesti selkeää vaatimusta on vaikeaa, lähes mahdotonta panna täytäntöön. Tämä päätöslauselma on hyvä esimerkki tapauksesta, jossa parlamentti yrittää saada yliotteen ja jossa neuvosto aivan perustellusti kieltäytyy tukemasta komissiota. Eläinkokeiden kieltämistä koskevan aikarajan asettaminen saattaisi johtaa useisiin toimenpiteisiin. Ensiksikin markkinoilla olevien tuotteiden turvallisuutta ei enää taattaisi. Näitä tuotteita ei olisi testattu kaikkien niiden kokeiden avulla, jotka vastaisivat laadultaan täysin eläinkokeita. Toiseksi saattaisimme asettaa yhteisön ulkopuolisissa valtioissa markkinoitavat eurooppalaiset tuotteet epäedulliseen asemaan jatkamalla eläinkokeita, jotka ovat toistaiseksi ainoat täysin luotettavat kokeet. Kolmanneksi Maailman kauppajärjestö saattaisi määrätä meille seuraamuksia ja se saattaisi pitää tätä kieltoa esteenä Euroopan unionin ulkopuolella valmistetun kosmetiikan markkinoinnille, vaikka onkin yleisesti hyväksyttyä, että muutamat direktiivit, joissa ehdotetaan vaihtoehtoisia ratkaisuja, tulevat voimaan noin kymmenen vuoden kuluttua ja että eläinkokeet saatetaan lopettaa asteittain kokonaan noin 20 vuoden kuluessa.
Mielestäni olisi realistisempaa ryhtyä vuoropuheluun neuvoston kanssa ja lopettaa tämä liian kiihkeä - ja nyt jo ideologinen - keskustelu, jotta voisimme yhteistyössä löytää parhaan ratkaisun, jonka teollisuus, kuluttajat ja eläinten oikeuksien puolustajat voisivat hyväksyä. Uskon, että kymmenen vuoden kielto, johon sisältyisi kolmenlaisia kokeita koskeva poikkeus - lisääntymismyrkyllisyyttä, toksikokinetiikkaa ja toistuvan käytön aiheuttamaa myrkyllisyyttä koskevat kokeet - olisi hyväksyttävämpi ratkaisu.
Lopuksi huomautan, että tiettyjä direktiivejä muutetaan seitsemättä kertaa, kun taas direktiivejä kuten 79/409/ETY ei ole muutettu koskaan.

Oomen-Ruijten (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä Bernién kanssa siitä, että tämä on ideologinen keskustelu. Kuten täällä on toistuvasti havaittu, komissio ei hyväksy parlamentin ideologiaa - toivon komission jäsenenkin havaitsevan tämän. Tämän vuoksi komissio toimii lainvastaisesti halveksimalla niitä sääntöjä, jotka olemme vahvistaneet useaan otteeseen. Komission ideologia ei toisin sanoen vastaa parlamentin toiveita. Tämä on mielestäni vaarallinen tilanne, eikä pelkästään sen vuoksi, että parlamentista on tehty potkupallo, vaan myös sen vuoksi, että parlamentin - joka ei aina ole ollut yksimielinen tässä erittäin monimutkaisessa asiassa mutta joka on aina toiminut vastuullisesti - valtuuksia heikennetään nyt, kun keskustelemme sovittelumenettelystä, joka koskee direktiivin muuttamista seitsemännen kerran.
Sen vuoksi pyytäisin komissiota jälleen kerran ottamaan huomioon parlamentin jatkuvasti esiin tuoman kannan, jonka mukaan eläinkokeiden käyttöä kosmetiikkateollisuudessa ei voida hyväksyä ja jonka mukaan turvallisuuden pitäisi aina olla ensi sijailla. Lisäksi parlamentti on valmis harkitsemaan kaikkia mahdollisia vaihtoehtoja ja auttamaan niiden arvioinnissa. Olemme korostaneet tätä direktiiviä koskevan muutoksen yhteydessä. Pyytäisin nyt, ettei komissio jättäisi huomiotta parlamentin pyyntöjä, että se peruisi suunnitelmansa ja että painisi täytäntöön toimenpiteen, josta olemme yhdessä sopineet.

Flemming (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tiedän, että komission jäsen pitää huolenaiheitamme tärkeinä. Te komission jäsen, olette nuori ja kaunis nainen, ja vaikka ette te tarvitsikaan kosmetiikkaa, minä tarvitsen sitä kiireesti. Täytän ensi vuonna seitsemänkymmentä, ja haluan erittäin mielelläni käyttää ryppyvoidetta, mutta en halua, että joku eläin kärsii sen vuoksi. Uskotteko todellakin, että yksikään nainen käyttäisi mitään kosmeettista tuotetta, jos hän joutuisi näkemään eläimen kärsivän sen vuoksi? Haluamme näyttää hyviltä ilman, että joku joutuu kärsimään kauneutemme vuoksi. Haluan todella vedota kosmetiikkateollisuuteen. Myös katalysaattorien käyttöönoton yhteydessä esitettiin ennusteita ja väitteitä autoteollisuuden tuhosta ja perikadosta - ja kuitenkin alalla alkoi noususuhdanne.
Miksi kosmetiikkateollisuus ei ilmoita, että se sijoittaa rahaa - hyvin paljon rahaa - tutkimukseen, jotta se voisi tehdä naisista kauniita ilman, että joku joutuisi siitä kärsimään? Uskon, että tämän ansiosta kosmetiikkateollisuudessa tapahtuisi valtava nousun ja että meistä eurooppalaisista naisista tulisi maailman kauneimpia naisia.
Roth-Behrendt (PSE).
Arvoisa puhemies, Martin kertoi minulle juuri, että minulla on harvinaislaatuinen tilaisuus olla joustava ja käyttää puheenvuorooni enemmän aikaa kuin tavalliset puolitoista, kaksi tai kolme minuuttia. Lupaan kuitenkin kollegoilleni ja erityisesti seuraavan mietinnön esittelijälle Casacalle, ette käytä tätä etua hyväkseni. Arvoisa puhemies, olen iloinen, että juuri te johdatte nyt istuntoa, koska johdatte myös kosmetiikkaa koskevaa sovittelumenettelyä ja koska olette juuri sellainen avulias ohjaaja, jollaisen jokainen haluaisi sovittelumenettelyyn. Sen vuoksi olen erittäin iloinen siitä, että olette täällä tänään.
Hyvät kollegat, kiitän teitä tästä keskustelusta. Tämänpäiväinen keskustelumme ei ole ollut vain vilkas, kuten keskustelumme yleensä ovat, vaan se on myös onnistunut herättämään kiinnostusta lehtereillä istuvien vierailijoiden parissa, kuten voimme päätellä heidän antamistaan suosionosoituksista, mikä on kieltämättä epätavallista, mutta samalla ilahduttavaa. Haluan vielä palata yhteen asiaan. Tarkoituksena ei ole oikaista Flemmingin toteamuksia, vaan täydentää niitä - jotta miesvieraamme tietäisivät asian koskevan myös heitä - toteamalla, ettei tänään käsiteltävässä kosmetiikkadirektiivissä ole kyse pelkästään ryppyvoiteista - joita 49-vuotiaana ja parlamentin jäsenenä tarvitsen kipeästi - vaan direktiivi koskee myös deodorantteja, hiustenpesuaineita, partavesiä, hammastahnaa ja saippuaa, joita me kaikki päivittäin käytämme. Tänään käsittelemämme aihe eli se, pitäisikö eläinten kärsiä näiden tuotteiden vuoksi, koskee meitä kaikkia sukupuolesta riippumatta. On selvää, että huulipunat ja ryppyvoiteet ovat aina erityisen käyttökelpoisia asioiden esittämisessä ja korostamisessa.
Kiitän tuestanne. Olemme viime vuosina tehneet tiivistä yhteistyötä, minkä ansiosta ryhmärajat ovat murtuneet. Kotimaassani järjestettiin vaalit viime sunnuntaina, ja vaalikampanjoissa on tapana kärjistää asioita, jotta näkemyserot korostuisivat. Ehkä minun pitäisi onnistua siinä paremmin myös täällä parlamentissa, mutta en pysty. Voin vain kiittää kollegoitani muissa ryhmissä heiltä saamastani avusta ja tuesta. Erityisesti kiitän García-Orcoyenia Flemmingin ohella tekee suurimman osan PPE-ryhmän työstä tässä asiassa. En todellakaan voisi odottaa parempaa tukea vastapuolella olevalta ryhmältä. Tässä asiassa meitä ohjaavat tosiasiat.
Minun on kuitenkin myös todettava, ja kohdistan sanani muille läsnä oleville parlamentin jäsenille, että olemme aina löytäneet sovitteluratkaisun. Olemme pyrkineet tinkimään näkemyksistämme yhteisen ratkaisun löytämiseksi. Sanon tämän muun muassa Berniélle, joka ei ehkä ole vielä täysin vakuuttunut tästä asiasta ja joka ei ehkä vielä ole ollut parlamentin jäsenenä niin kauaa, että hän jo tietäisi tämän asian. Tietenkin otamme huomioon teollisuuden edut. Tietenkin sanoimme jo vuonna 1993, että teollisuudella oli vielä melkein kymmenen vuotta aikaa. Jopa nyt, kun sovittelumenettelyssä keskustellaan direktiivin muuttamisesta lain mukaisesti seitsemän kerran, sanomme jälleen, että teollisuudella on viisi vuotta aikaa sen jälkeen, kun tämä lainsäädäntö tulee voimaan, ennen kuin eläinkokeet kielletään kokonaisuudessaan ja eläinkokeilla testatun kosmetiikan markkinointi kielletään. Tämänkin jälkeen on vielä viisi vuotta aikaa sellaisten erityiskokeiden osalta, joita koskevien vaihtoehtojen kehittämiseen voimme olettaa kuluvan vielä kauemmin. Kuinka paljon hyvätahtoisempia meidän pitäisi olla? Tietenkin teollisuudella pitää olla kannustimia ja tiettyä painostusta on harjoitettava, jotta varoja sijoitettaisiin vaihtoehtojen löytämiseen, koska muutoin varat menevät suoraan johtajille, vaikka meidän mielestämme ne voitaisiin sijoittaa tieteeseen.
Kohdistan jälleen sanani komissiolle, Wallströmille ja teollisuuden pääosaston edustajille, jotka keskustelevat paraikaa, mutta jotka voivat varmasti aavistaa, mitä haluan sanoa heille. Wallström sanoi aiemmassa vastauksessaan, joka ei varmastikaan ollut hänelle helppo, että komissio pyrkii parhaaseen mahdolliseen tulokseen. Jos todellakin pyritte parhaaseen tulokseen, teidän on tehtävä kaksi asiaa. Ensiksikin teidän pitää kertoa Liikaselle, että hänen pitäisi viimeinkin esittää ehdotus, jonka avulla sovittelumenettelyssä voitaisiin saavuttaa kompromissi, ja ettei hänen pitäisi mitätöidä parlamentin päätöksiä. Tiedätte, että muutama kuukausi sitten parlamentti äänesti suurella, lähes 500 äänen enemmistöllä, näiden markkinointikieltojen eli kosmetiikan myyntikieltojen puolesta. Edellinen komissio ja Liikasen pääosasto ovat estäneet näiden päätösten toteuttamisen, joten pyydän teitä komission jäsen Wallström kertomaan Liikaselle ja myös uudelle pääjohtajalle Mingassonille, ettei kyseessä ole pelkästään Ranskan kosmetiikkateollisuuden edut ja että myös muita etuja on otettava huomioon. Lisäksi heidän on otettava huomioon, että Euroopalla on parlamentti ja että heidän olisi syytä suostua parlamentin toivomuksiin. Tätä toivon, mutta niin ei ole vielä käynyt. Jos komissio haluaa, että sen sovittelijan asemaan suhtaudutaan vakavasti sovittelumenettelyssä, sen on tehtävä kompromissiehdotus parlamentille.
Lisäksi pyydän teitä tiedottamaan jäsenvaltioille - olen pahoillani, mutta haluan pyytää pääosaston III edustajaa ottamaan huomioon, että olisi todella hyödyllistä, jos Wallström saisi kuunnella tätä rauhassa. Kyllä, voin odottaa hetkisen. Pystyn melko moneen asiaan, mutta minäkään en pysty kuuntelemaan kahta ihmistä samanaikaisesti!
Pyydän teitä siis tiedottamaan jäsenvaltioille, että markkinointikielto - ja pyydän panemaan merkille, että tämä kielto on ehdoton - on ollut voimassa 30 päivästä kesäkuuta 2002 ja että jäsenvaltioiden toivottaisiin olevan hieman myöntyväisempiä ja joustavampia ja vähemmän itsepäisiä sovittelumenettelyssä. Hyvä Wallström, jos komissio haluaa auttaa, voitte kertoa jäsenvaltioille, että niillä on kaksi vaihtoehtoa: ensimmäinen vaihtoehto on olla joustava sovittelumenettelyssä, jolloin kosmetiikkateollisuutenne saa toiset viisi vuotta aikaa jo nykyisten viiden vuoden lisäksi. Vaihtoehtoisesti voitte kieltäytyä yhteistyöstä ja estää asian etenemisen, kuten tällä hetkellä teette, ja tässä tapauksessa markkinointikielto on ollut voimassa 30 päivästä kesäkuuta lähtien. Komission tehtävänä on välittää tämä tieto teille. Esitän teille pyyntöni määrätietoisesti, sillä olen tosissani. En halua esittää mitään uhkauksia, mutta komitologiamenettelyyn turvautuminen turmelisi parlamentin kanssa tehtävän yhteistyön ja vahingoittaisi sitä vakavasti. Se olisi tarpeetonta, ja pitäisimme sitä loukkauksena ja lainsäädännön vastaisena. Turvautuisitte kolme kuukautta kiellon voimaantulon jälleen komitologiamenettelyyn seuraavien kahden kuukauden ajaksi. Kuka tahansa järkevä ihminen pitäisi sitä naurettavana. Jopa komissio tietää, että se on naurettavaa, ja yrittää huiputtaa parlamenttia luomaan ennakkotapauksen, millaisena me nyt tarkastelemme tilannetta. Tämän te olette kuulleet tänään. Kaikkia parlamentin jäseniä kuultuani olisin teille kiitollinen, jos te kertoisitte tämän asian myös Liikaselle. Pidämme tätä loukkauksena parlamenttia kohtaan ja lainsäädännön rikkomisena, josta rankaisisimme saattamalla asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Pyydän teitä edistämään sovittelumenettelyä, tukemaan parlamenttia ja auttamaan minua ja tämän parlamentin jäseniä, joita jälleen kerran kiitän heidän antamasta tuestaan, sovittelumenettelyssä pikemminkin kuin käyttämään komitologiamenettelyä, joka vain vaikeuttaisi yhteistyötä. Kiitos.

Wallström
Arvoisa puhemies, olisi todellakin houkuttelevaa osallistua tähän keskusteluun. Toimin aiemmin kuluttaja-asioista vastaavana ministerinä, joten se ei olisi mikään ongelma, mutta en aio tehdä sitä, koska tehtäväni on edustaa komissiota. Tämä on puhtaasti tekninen kysymys, joka koskee oikeudellisen selvyyden varmistamista sen kuuden kuukauden ajaksi, jonka sovittelumenettely kestää. Komissio ei halua vaikuttaa tuleviin päätöksiin tai sovittelumenettelyn tulokseen vaan korostaa, että sen tehtäviin kuuluu varmistaa, että tuotteiden vapaata liikkuvuutta koskevia sääntöjä noudatetaan, kansalaisten terveyttä suojellaan ja kansainvälisiä sääntöjä noudatetaan. Oikeudellinen yksikkö on pyytänyt meitä varmistamaan, että tarjoamme oikeudellisen varmuuden taloudellisille toimijoille, joiden tehtävänä on varmistaa markkinoille saattamiensa tuotteiden turvallisuus. Tähän kyseisellä lykkäyksellä pyritään.
Tämä on tärkeää, koska komission ehdotusta on sovellettava myös taannehtivasti, jotta se saavuttaisi tavoitteensa varmistetaan se, että tuotteita markkinoidaan vain silloin, kun ne täyttävät direktiivissä 76/68/ETY asetetut ehdot, ja jotta voimme vaatia valmistajia takaamaan, että heidän markkinoille saattamansa tuotteet eivät ole vaarallisia ihmisten terveydelle.
Tällä hetkellä ei ole olemassa mitään kattavia vaihtoehtoisia testausmenetelmiä, minkä vuoksi meidän on varmistettava, että oikeudellinen varmuus säilyy näiden kuuden kuukauden aikana. Tämä on komission ehdotuksen taustalla. Olen ottanut huomioon kaiken, mitä olette sanoneet, ja onneksi, esittelijä Roth-Behrendt, pystymme kuuntelemaan kahta ihmistä samanaikaisesti. Teidän on tehtävä niin, ja saksan kuuntelemisessa on se etu, että kaikki verbit tulevat lauseen lopussa, mistä on apua.

Puhemies.
Kiitos arvoisa komission jäsen ylimääräisestä puheenvuorostanne.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Casacan laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0275/2002) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston rahoitusjärjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista jäsenvaltioiden suorittamista tarkastuksista.

Casaca (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, työjärjestyksemme 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti minun on ensin ilmoitettava teille, että olen maanviljelijä ja että minulla on siten suoria maatalousrahastoon, samoin kuin tähän lainsäädäntöehdotukseen, liittyviä intressejä.
Komissio ehdottaa pakollisten tarkastusten vähimmäismäärän vähentämistä kaupallisissa ja teollisissa yrityksistä, joille on maksettu maataloustukea yhteisön talousarviosta maatalousylijäämien poistamiseksi sisämarkkinoilta tai muista syistä. Emme vastusta lainkaan tämän summan pienentämistä, koska prosessin laatu, yhteisöllisyys, valintaprosessi ja tämän prosessin avoimuus luonnollisesti paranevat tällä tavoin selvästi. Olemme olleet erittäin huolissamme niistä lukuisista petoksista ja sääntöjenvastaisuuksista, joita on havaittu tämän asetuksen mukaisissa tarkistuksissa erityisesti karjan kuljetusten ja maitotuotteiden tuhoamiseen maksettavien tukien yhteydessä. Olemme tuoneet tämän esille monessa yhteydessä.
Kuten Euroopan voiväärennösasiassa saatoimme todeta, yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuva petos kohdistuu myös jäsenvaltioiden taloudellisiin etuihin, kansanterveyteen ja maanviljelijöihin, joiden nimissä suunnattomia määriä yhteisön varoja kulutetaan mutta jotka joutuvat siitä usein kärsimään. Viime aikoina lehdistössä julkaistujen tietojen mukaan jäsenvaltioiden tullien tekemien väärennettyjen elintarvikkeiden takavarikkojen määrä lisääntyi 2 340 takavarikosta vuonna 2000 14 106 takavarikkoon vuonna 2001, ja komission hallinto on todennut, että järjestäytynyt rikollisuus keskittyy nykyään enemmän elintarvikkeiden väärentämiseen kuin ylellisyystavaroiden väärentämiseen.
Saamme myös tietoja niistä räikeistä puutteista, joita on jäsenvaltion toimissa, joilla ne torjuvat elintarvikkeiden väärentämistä erityisesti sellaisilla keskeisillä aloilla kuten viinit, öljyt ja liha- ja maitotuotteet. Tässä tilanteessa vaadimme jälleen, kuten olemme tehneet viimeisten kolmen vuoden aikana, että komissio lisää merkittävästi suoraa toimintaansa elintarvikekaupan ja elintarviketeollisuuden alalla tapahtuvien petosten ja väärennösten torjumiseksi.
Pidämme tietysti myönteisinä YMP:n uudistamisehdotuksia, joissa kyseenalaistetaan tällaisten interventiomekanismien jatkuvuus, jotka ovat osoittautuneet lisäävän petoksia ja väärennöksiä ja tukevan kyseenalaisen tehokkaasti maanviljelijöiden tuloja. Lisäksi näiden ehdotusten mukaisesti olisi suosittava suoraa tukea, jota myönnetään viljelyspinta-alan mukaan ja maataloustyön perusteella ja jossa käytetään kestävän kehityksen kriteereitä. Valvonta ei tietenkään voi olla tehokasta, jos menettelyt eivät ole avoimia ja jos niihin ei kohdisteta parlamentaarista valvontaa. Muutama vuosi sitten paljastui skandaali, jossa Camorra oli väärentänyt 35 tuhatta tonnia voita, joka hävitettiin Euroopassa ja sen ulkopuolisissa meijereissä. Meille ei ole vieläkään kerrottu, mitkä yritykset olivat osallisina, mitä toimia Euroopan unionin toimielimet ovat aloittaneet niitä vastaan ja miten tällaista toimintaa pyritään estämään.
Milloin tämä asia saadaan lopullisesti selvitettyä? Millä tavoin näiden hyvin riskialttiiden tuotteiden fyysisissä tarkastuksissa on edistytty? Voidaanko tämän edistyksen perusteella kohtuullisesti olettaa, ettei tämän laajuisia skandaaleja ei enää ilmene? Minun on jälleen kerran korostettava, ettemme voi hyväksyä käsitystä, jonka mukaan vain suoraa yhteisön varoin tuettua maitotuotteiden väärentämistä voidaan pitää yhteisön etuihin vaikuttavana toimintana. Siinä tapauksessa, että tällainen lähestymistapa hyväksytään, lehmänmaitoa koskevan tuotantokiintiönsä ylittäviä maanviljelijöitä, jotka toimivat yhteisön taloudellisten etujen mukaisesti, rankaistaan ankarasti samalla, kun teollisuus, joka myy maitotuotteita, joita ei ole valmistettu maidosta, välttää rangaistukset siitä huolimatta, että se on vahingoittanut yhteisön taloudellisia etuja huomattavasti enemmän.
Tämän lainsäädännön osalta on mielestäni myös tärkeää, että levitämme kaupallisista ja teollisista yrityksistä koottua luetteloa, jossa on ilmoitettu, kuinka paljon niille on maksettu maatalousrahastosta tukea ylijäämien tuhoamiseen. En ymmärrä, miksi minkä tahansa kilpailuprosessin, jonka perusteella ratkaistaan kaupallinen tarjouspyyntö tai myönnetään tieteellinen apuraha, on oltava julkinen sekä miksi siinä on paljastettava kyseessä olevat varat ja siihen osallistuvat toimijat, kun taas monikansallisten yritysten, jotka joskus saavat suunnattomia summia elintarvikkeiden tuhoamista varten, osalta yleisöllä ei ole oikeutta tietää, kuka on varojen vastaanottaja ja mihin tarkoitukseen varoja käytetään. Euroopan demokratisointi ja kansalaisten luottamuksen lisääminen toimielimiin vaatii välttämättä avoimempaa asennetta ja oikeudenmukaisia menettelyjä. Toivomme, että sekä neuvosto että komissio kiinnittävät asiaankuuluvaa huomiota tähän lainsäädäntömuutokseen, koska se antaa ainutlaatuisen mahdollisuuden korjata selvät puutteet yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa.

Wallström
Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä esittelijä Casacaa hänen mietinnöstään, vaikka komissio ei olekaan samaa mieltä hänen kanssaan kaikista asioista.
Haluan korostaa, että jäsenvaltiot ovat yleisesti ottaen panneet asetuksen (ETY) N:o 4045/89 tyydyttävällä tavalla täytäntöön. Komission ehdotus sisältää sen vuoksi pelkästään teknisiä muutoksia, joissa on tarkoitus viimeksi vuonna 1994 tehdyn muutoksen tapaan mukauttaa inflaatiota koskevia viitemääriä, yksinkertaistaa jäsenvaltioiden raportointivaatimuksia ja säätää mahdollisuudesta vähentää tarkastusten määrää joissakin asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa. Tällaisissa tapauksissa useamman kuin yhden jäsenvaltion valvontapalvelut valvovat yhdessä EMOTR:n tukia vastaanottavia kansainvälisiä yrityksiä. Kuten olen todennut, jäsenvaltiot noudattavat tämän tarkastuksia koskevan asetuksen mukaisia velvoitteita tyydyttävästi, mutta joitakin teknisiä muutoksia on tehtävä.
Haluan korostaa yhtä tärkeää tekijää: asetus koskee tarkastuksia eikä petostentorjuntaa. Tämän vuoksi komissio kannattaa parlamentin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan kantaa, jonka mukaan paras oikeudellinen perusta asetukselle on 37 artikla eikä 280 artikla.

Schierhuber (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausunnon valmistelijana haluan kiittää esittelijää mitä lämpimimmin hänen tekemästään työstä. Pidän komission koko ehdotusta myönteisenä, koska sillä pyritään parantamaan maataloudessa esiintyvien petosten torjuntaa. Yhden asia on varmasti meille kaikille selvä, nimittäin se, että petokset vahingoittavat maanviljelijöitä itseään. EMOTR:n tuki on rahoitusväline, josta voidaan rahoittaa esimerkiksi vientitukia, eri markkinajärjestöjen interventioita tai tukitoimien ja muita tavoite 1 -alueiden ulkopuolella olevien maaseutualueiden kehitystoimia.
Kuten komission jäsen on jo korostanut, asetus (ETY) N:o 4045/89 koskee sellaisten yritysten asiakirjojen jälkikäteen tapahtuvia tarkastuksia, jotka ovat saaneet maataloustukia EMOTR:n tukiosastoon osoitetusta yhteisön talousarviosta. Tämä asetus on siten merkittävin petosten torjuntatoimi maatalousalalla. Pidän myönteisinä komission esittämiä ehdotuksia tämän välineen sopeuttamiseksi ja päivittämiseksi. Valvonta on tärkeää erityisesti maataloudessa, joka on herkkä ala, koska koko teollisuus kärsisi ilman sitä.
Tarkastettavien yritysten valintaperusteita muutettiin viimeksi vuonna 1994, eikä niitä ole muokattu sen jälkeen. Esimerkiksi vuotuinen inflaatioaste olisi otettava huomioon. Riskianalyysimenetelmien käyttöä on parannettava entisestään. Saatujen tukien määrää, joka otetaan yhdeksi valintaperusteeksi, on lisättävä, ja hallinnollista apua on yksinkertaistettava. Olen hyvin kiitollinen siitä, että tämä tapahtuu kaikissa jäsenvaltioissa, koska tämä antaa meille mahdollisuuden vähentää tarkastusten määrää jopa 25 prosenttia, mitä ei pidä pitää tarkastusten laadun heikkenemisenä vaan tarkastettavien yritysten valinnan tarkentumisena, jossa todelliset riskit otetaan entistä paremmin huomioon.
Petoksia on torjuttava voimakkaasti ja keskitetysti. Sen vuoksi tulevaisuudessa tarkastetaan myös sähköisessä muodossa olevia tietoja ja asiakirjoja, koska niistä saadaan tietoja tuotannosta ja sen laadusta. Tarkastukset eivät koske tuottajille maksettuja suoria maksuja eivätkä yhdennettyyn hallinto- ja valvontajärjestelmään kuuluvia maksuja. Haluaisin lopuksi viitata erityisesti siihen, että valvonnan, toimien ja maaseudun kehittämishankkeiden alalle on tärkeää luoda erityiset reunaehdot, jotka perustuvat monivuotiseen lähestymistapaan.

Nicholson (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin pidän mietintöä myönteisenä. Se on mielestäni hyvin ajankohtainen ja kaikki pitävät sitä varmasti myönteisenä, koska useimmat haluaisivat vähentää tarkastuksia. Tämä ei kuitenkaan mitenkään merkitse sitä, että rohkaisisimme aktiivisesti vähentämään tarkastuksia. Uskon, että jos haluamme, että Euroopan unionin varoja todella valvontaan, se onnistuu parhaiten jäsenvaltissa, joilla on myös mahdollisuudet toteuttaa tällaisia tarkastuksia.
Olen täysin samaa mieltä edellisen puhujan kanssa siitä, että suurin osa niistä lukemattomista maataloudessa työskentelevistä ihmisistä, toimivatpa he sitten tuotannossa, teollisuudessa tai maatilalla, eivät tee petoksia. Jokaisessa maassa on kuitenkin aina pieni joukko ihmisiä, jotka ovat valmiita käyttämään järjestelmää väärin. Mielestäni meidän on Euroopassa erikoistuttava enemmän kaikissa toimissamme ja meidän on kohdennettava tarkastukset selvemmin ja tarkemmin, koska ei ole epäilystäkään siitä, että monissa valtioissa tiettyä osaa eurooppalaista rahaa ei käytetä kovin järkevästi ja että sitä pystyttäisiin käyttämään paljon paremmin.
Pidän kynnyksen nostamista myönteisenä. Se on mielestäni järkevää, ja palatakseni aiheeseeni, olen vieläkin vakuuttunut siitä, että suurin osa yhteydenpidosta pitäisi jättää jäsenvaltioiden tehtäväksi ja että meidän pitäisi olla Euroopassa valita tarkemmin ja kohdennetummin ne alueet, joilla haluamme tehdä tarkastuksia.
Korostan vielä, ettei kukaan halua kannustaa ketään petoksiin, eikä tämä parlamentti halua millään tavalla rohkaista ketään petollisiin toimiin, ja siellä missä petoksia ilmenee, niihin on puututtava hyvin ankaralla tavalla. Valvontamme on siis oltava hyvää, kohdennettua, täsmällistä ja tarkkaa sekä se on kohdistettava alueisiin, joilla on todettu väärinkäytöksiä. Olen varma siitä, että voimme parantaa tilannetta. Katson, että voimme saavuttaa tavoitteemme kohdistamalla huomiomme muutamaan alueeseen, jotka ovat mielestämme kaikkein haavoittuvimpia.

Bösch (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin ryhmäni puolesta kiittää esittelijä Casacaa tästä mietinnöstä ja tehdä erittäin selväksi, että tuemme häntä niissäkin kohdissa, joissa komissio on sitä mieltä, että se voi erottaa toisistaan valvontatoimet ja petosten torjuntatoimet. Toimielimenne tietojen mukaan viime vuonna tällä alalla koettiin 430 miljoonan euron tappiot, mistä meidän sijaan kärsivät Euroopan unionin veronmaksajat.
Kun keskustelemme Euroopan maatalouspolitiikan uudistamisesta komission äsken esittämällä tavalla eli tuomalla maatalouspolitiikkaa lähemmäksi kansaa ja tässä tapauksessa veronmaksajia - mihin Schierhuber, joka on itsekin maanviljelijä, viittasi, ja minkä osalta haluan antaa hänelle täyden tukeni - meidän on päästävä eroon sellaisesta saivartelusta, joissa mietitään, mitkä toimet ovat valvontaa ja mitkä petosten torjuntaa.
Olen näin ollen sitä mieltä, että komission olisi kannattanut yhtyä kantaamme, jonka esittelijä ja talousarvion valvontavaliokunta ovat esittäneet, ja viime kädessä antaa näille toimille oikeudellinen perusta yhteisön taloudellisten etujen suojelun mukaisesti.
Olemme jo jonkin verran pohtineet sitä, kuinka voisimme lopettaa vientituet erityisesti elävän karjan viennin osalta. Näistä kuljetuksista Välimeren satamista näkemämme kuvat, joita myös nuorisomme näkevät, eivät todellakaan luo hyvää kuvaa maatalouspolitiikasta tai Euroopan unionista. Tämä on asia, joka meidän on ratkaistava, ja tämä parlamentti on esittänyt asiaa koskevia tarkistuksia nyt käsiteltävänä olevaan talousarvioon. Haluan tuoda selkeästi esiin, ettei komissio tukenut meitä ollenkaan alustavan talousarvioesityksen yhteydessä. Tarkistuksia esitetään uudelleen, ja odotamme siten parempaa yhteistyötä tulevaisuudessa, koska talousarviota valvova parlamentti tietää varsin hyvin, ettei vientitukijärjestelmää voida tehdä sellaiseksi, ettei petoksia voitaisi tehdä. Se on täysin mahdotonta. Maatalouden vientitukijärjestelmä houkuttelee tällä hetkellä petoksiin. Tämä on haaste, ja pidän keskustelua, joka koskee valintaa perustamissopimuksen 37 tai 280 artiklan välillä, täysin teoreettisena. Arvoisat komission jäsenet, me, jotka olemme enemmän yhteydessä muiden kanssamme elävien, syövien ja juovien ihmisten kanssa, jotka maksavat meille veroja, emme voi jatkaa tällä tavalla. Tuemme näin ollen täysin esittelijää ja hänen laatimaa mietintöään.

Mulder (ELDR).
Kiitos arvoisa puhemies. Minäkin haluan kiittää esittelijä Casacaa ryhmäni puolesta. Haluan hänen tavoin jatkuvasti parantaa maatalouden valvontaa. Vaikka tämä politiikka on itsessään ristiriitaista ja Euroopan maatalouspolitiikka on ristiriitaista, meidän on joka tapauksessa varmistettava, että rahat käytetään hyvään tarkoitukseen.
Mikä on komission ehdotuksen ydin? Siinä pyritään vähentämään valvonnan määrää, mutta samalla sitä pyritään myös parantamaan. Toivomme, että jälkimmäinen asia toteutuu, mutta tästä on luonnollisesti odotettava käytännön tuloksia. Seuraamme prosessia tarkkaan, mitä kannatan. Todisteet saadaan vasta myöhemmin. Luotamme teihin tällä kertaa, mutta toivon, että lähtökohtanne ovat todella vilpittömät.
Parlamentti on aina pyytänyt, että talousarvion eri aloille asetettaisiin virhemarginaalit, jotka koskisivat myös maatalousbudjettia.
Kuinka suuri on esimerkiksi maitoalan virhemarginaali? Kuinka suuri on vilja-alan tai tupakka-alan virhemarginaali?
Merkittävin kysymys onkin, pystyttekö esittämään nämä luvut tämän toisen järjestelmän avulla, koska komission uuden kirjanpitojärjestelmän käyttöönoton perusteella oletamme, että nämä luvut ovat jonkin ajan kuluttua saatavilla. Tilintarkastustuomioistuin on todennut, ettei se ei pysty tähän. Pyytäisimme sen vuoksi komissiota ilmoittamaan vuosittain, mikä on arvioitu virhemarginaali ja arvioitu parannus. Tällä tavoin voimme arvioida komission valvontamenettelyissä tapahtuvia parannuksia.
Yksi asia, jota ei ole käsitelty edes komission ehdotuksessa on havaintomme siitä, komission jäsen Fischler korostaa ehdotuksissa entistä painokkaammin maatalouspolitiikkaa. Maatalouspolitiikan rahoituksen edellytyksenä on hyvien maatalouskäytäntöjen soveltaminen, mutta jatkossa meidän on huomioitava tässä yhteydessä myös ympäristö ja muut vastaavat asiat.
Haluan kuitenkin kysyä, mitä hyvät maatalouskäytännöt tarkalleen ottaen ovat? Arvelisin, että Ruotsin hyvät maatalouskäytännöt eroavat melko lailla Alankomaiden, Portugalin, Kreikan tai minkä tahansa muun maan hyvistä maatalouskäytännöistä. Tämä on tärkeää. Toisen valtion tavanomaisena pitämä asia ei ole välttämättä ole tavanomaista toisessa valtiossa.
Haluan lopuksi kommentoida tarkistusta 10, jossa käsitellään kaikkien sellaisten tietojen julkistamista, jotka koskevat maatalousrahastojen eri rahoituskohteita.
Olen periaatteessa samaa mieltä asiasta, mutta tämä asia ei tietääkseni päde mihinkään muuhun talousarvion osa-alueeseen. Tämän vuoksi emme toistaiseksi ryhdy toimiin tämän asian osalta, emmekä kannata tätä tarkistusta tässä vaiheessa.

van Hulten (PSE).
Arvoisa puhemies, kollegoideni tavoin kannatan komission esitystä, jota esittelijä Casaca on tiukentanut. Aiempien kertojen tavoin esittelijä Casaca on laatinut erittäin järkevän mietinnön, joka sisältää hyviä suosituksia, ja olen pahoillani siitä, ettei komissio voi ilmoittaa hyväksyvänsä kaikkia Casacan tekemiä ehdotuksia, varsinkin kun otetaan, että talousarvion valvontavaliokunta on tukenut laajasti näitä ehdotuksia. Eräs huomiota herättänyt asia on tämän ehdotuksen oikeudellinen perusta. Kuten yleisesti tiedetään, sen pitäisi mielestämme olla 280 artikla, koska kyse on pohjimmiltaan EU:n varojen moitteettomasta hoidosta. Tässä ei ole kyse siitä, että antaisimme periksi maatalouden etuja ajavalle painostusryhmälle ties kuinka monetta kertaa. Itse asiassa maataloustuet ovat tavallaan EU:n parhaiten säilytetty salaisuus. Tiedämme, että monet asiat menevät pieleen. Juuri viime viikolla tilintarkastustuomioistuimen kertomuksesta kävi ilmi, että öljysiemenille maksettavien tukien väärinkäyttö on ollut laajamittaista. Siihen ei ole kuitenkaan puututtu juuri mitenkään.
On ensiarvoisen tärkeää, että teemme näistä rahavirroista näkyviä. Kuten Casaca jo totesi, suurikaan osa tuesta ei päädy pienten maanviljelijöiden käsiin, joille ne on tarkoitettu, vaan suurille monikansallisille yrityksille. Näiden tietojen julkistaminen ei ole kuitenkaan mahdollista. VVD- ja CDA-puolueiden jäsenet liberaali- ja kristillisdemokraatteja edustavissa ryhmissä - jotka ovat muuten hyvin edustettuja tämänpäiväisessä keskustelussa - vastustavat näiden tietojen julkistamista. Miksi? Pelkäävätkö he sitä, että yleisö pääsisi vapaasti käsiksi näihin tietoihin? Maij-Weggen puhui parlamentin esittelijänä sen puolesta, että yleisöllä olisi vapaa oikeus tutustua asiakirjoihin. Liberaaliryhmä on aina korostanut yleisön oikeutta tutustua asiakirjoihin. Se ei siis voi olla kompastuskivenä. Voisiko vaikuttimina olla muut asiat, esimerkiksi oma etu ja ryhmän kannattajien edut? Vai voisiko haluttomuus rahavirtojen avoimuuteen johtua siitä, että se osoittaisi selvästi, miten kipeästi yhteistä maatalouspolitiikkaa on uudistettava? Pelkäänpä, että kysymys saattaa olla tästä.
Olen myös pahoillani siitä, ettei Mulder voi tukea Casacan laatimaa tarkistusta 10, jossa käsitellään rahavirtojen julkisuutta, sillä tekosyyllä - se todellakin on tekosyy - että mitään, jota ei sovelleta muillakaan politiikan aloilla, ei pidä soveltaa myöskään maataloudessa. Mulder piileksii jatkuvasti tämän väitteen takana. Hän on toiminut näin viimeisen muutaman vuoden ajan, eikä tämä ole oikea tapa edetä, ei ainakaan, kun otamme huomioon, että maatalousbudjetti muodostaa puolet koko Euroopan unionin talousarviosta. Tämä ongelma pahenee laajentumisen jälkeen. Mukaan tulee vielä enemmän yrityksiä, ja silloin on vielä tärkeämpää, että tiedämme, mihin rahat päätyvät.
Maatalouspolitiikka on saanut kielteisiä muotoja viimeisten muutaman vuoden aikana. Tuet eivät päädy niille tahoille, joille ne on tarkoitettu. Vasta tänä kesänä saimme tästä esimerkin, kun jopa Hollannin kuningattarelle maksettiin tukea siitä, että hän perusti oliivipuuviljelmän Italiaan. Jos joku Euroopassa ei tarvitse näitä rahoja, se on varmastikin juuri yksi maailman rikkaimmista naisista. Tällaisia asioita tapahtuu samalla, kun esimerkiksi Alankomaiden Groningenin alueen maatalouspolitiikka ei pysty tarjoamaan tarpeeksi tukea pienille viljelijöille, jotta he selviäisivät.
Tämä osoittaa, että tämä politiikka on karannut käsistä ja että meidän on saatava rahavirtoja näkyvämmiksi. Tämä voisi puolestaan toimia perusteellisen uudistuksen perustana jopa ennen kuin uudet jäsenvaltiot tulevat jäseniksi. Tätä nimittäin tarvitaan kipeästi. Casacan mietintö on ensimmäinen askel tähän suuntaan.

Santos (PSE).
Arvoisa puhemies, onnittelen esittelijä Paulo Casacaa sen asiakirjan laadusta, jonka hän on jättänyt käsiteltäväksemme ja erityisesti sen kovan työn johdosta, jota hän on tehnyt tämän parlamentin jäsenenä kirjanpidon avoimuuden ja yhteisön menettelyjen osalta. Olen esittelijän tavoin sitä mieltä, että komission ehdotus voidaan hyväksyä, koska se selvästikin parantaa yhteisön valvonnan laatua ja menettelyjä ja osoittaa, että komissio on jo sitoutunut tähän menettelyyn.
Menojen ja kaikkien yhteisön rahoitusmenettelyjen valvonta liittyy erottamattomasti parempaan avoimuuteen ja oikeudenmukaisuuteen. Sen vuoksi komission ja parlamentin on keskityttävä näihin asioihin. Olemme kaikki tietoisia - nykyisestä valvontajärjestelmästä huolimatta - tehtyjen petosten määrästä ja suuruudesta minkä vuoksi emme voi mitenkään parantaa järjestelmää ilmaiseksi tai tarpeettomasti. Erityisesti komissio ja yleisesti Euroopan unioni voivat vain hyötyä siitä, että ne välittävät kaiken saatavilla olevan tiedon kansalaisille ja saavat saamalla yleisön ymmärtämään ne yhteydet yleisen rahoituspolitiikan pääedunsaajien välillä.
Odotamme innokkaasti, voidaanko maatalousasioista vastaavan komission jäsenen lupaukset lunastaa lyhyellä aikavälillä. Haluaisin myös tukea esittelijän ehdotusta, jolla pyritään muuttamaan oikeudellinen perusta perustamissopimuksen 37 artiklasta 280 artiklaan. Tämä olisi merkittävä ja erittäin tärkeä muutos, jolla yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen asetettaisiin ensisijaiseksi tehtäväksi.
Haluaisin lopuksi muistuttaa teitä siitä, että kansainväliseen kauppaan liittyvä oikeudenmukaisuus on mittaamaton etu keskipitkällä aikavälillä, ja ennen kaikkea, että kaikki taloudelliset alat ovat tekemisissä toistensa kanssa tai yhteyksissä toisiinsa. Protektionistisesta politiikasta, menettelyjen avoimuuden puutteesta tai sääntöjen täytäntöönpanosta yhteisöjen ulkopuolisille maille mahdollisesti aiheutuvat ongelmat aiheuttavat loppujen lopuksi kärsimyksiä niille, jotka tekevät tällaisesta menettelytavasta yleisen. On aivan välttämätöntä, että vaaditussa YMP:n uudistuksessa otetaan huomioon nämä periaatteet ja myös muita periaatteita.

Puhemies.
Koska ennen äänestystä on vielä paljon aikaa, sovellan ?catch the eye? -menettelyä, jotta sellaiset jäsenet, jotka eivät ole puhujalistalla, voivat käyttää puheenvuoron.

Casaca (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin ensiksikin kiittää kollegoitani, jotka ovat olleet ystävällisiä viitatessaan tätä asiaa koskevaan työhön, jota olemme tehneet, ja haluaisin todeta, että talousarvion valvontavaliokunta on toiminut erittäin hyvin tässä asiassa. Olemme kaikki tuoneet esille saman näkemyksen, josta oikeastaan kaikki olemme samaa mieltä taloudellisten etujen suojaamisen yhteydessä, ja olemme saaneet aikaiseksi asiakirjan, joka perustuu ensisijaisesti yhteistyöhön.
Tämän lisäksi haluaisin myös kiittää komission jäsentä siitä huomiosta, jota hän on kiinnittänyt tähän mietintöön. Arvoisa komission jäsen, minun on kuitenkin todettava, että puheenne herätti muutamia kysymyksiä, jotka on mielestäni erittäin tärkeä selvittää. Lisäksi haluaisin puhemiehen luvalla esittää teille neljä hyvin yksityiskohtaista kysymystä, joita on korostettu tässä mietinnössä:
Ensinnäkin komission jäsen toteaa, että 280 artiklassa on pelkästään kysymys petoksista ja että tässä asetuksessa kyse on tarkastuksista. Arvoisa komission jäsen, tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun kuulen komission sanovan näin, ja mieleni tekisi kehottaa komissiota tutkimaan hieman tarkemmin 280 artiklaa. Englannin kielestä vapaasti käännettynä tämän artiklan ensimmäisessä kohdassa nimittäin todetaan, että ?yhteisö ja jäsenvaltiot suojaavat yhteisön taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä ja muulta laittomalta toiminnalta?. Perustamissopimuksen 280 artiklan sanamuodosta käy ilmi, ettei kyse ole pelkästään petoksista vaan kaikesta mahdollisesta lain vastaisesta toiminnasta, joka uhkaa yhteisön taloudellisia etuja. Sen vuoksi on päivänselvää, että tämä asetus kuuluu täysin tämän suojan piiriin, ja minun on todettava, että ylivoimaisesti suurin osa varojen takaisinsaamiseksi tarkoitetuista prosesseista, joihin komissio on ryhtynyt, perustuu tähän asetukseen. Sanoisin, että ehkä noin kolme neljäsosaa näistä prosesseista ja kolme neljäsosaa takaisinsaaduista määrärahoista kuuluu tämän asetuksen soveltamisalaan. Kuinka komissio voi sitten väittää, ettei tällä asialla ole mitään tekemistä 280 artiklan kanssa, kun tämä asetus on suoranainen kopio 280 artiklan määräyksistä.?
Toiseksi, komission jäsen väittää, että tämän asetuksen vaikutus on ollut tyydyttävä. Kuten on jo todettu, en usko, että voimme tarkastelemaan tätä asetusta erillään muista asetuksista ja koko siitä oikeudellisesta rakenteesta, jonka tarkoituksena on suojata yhteisön taloudellisia etuja. Tästä näkökulmasta tarkasteltuna haluaisin korostaa jälleen kerran sitä skandaalia, jonka jo kerran mainitsin jo joka aiheutui voiväärennöksistä, joihin syyllistyi Napolissa toimiva Camorra, joka teki myös yhteistyötä melkein kaikkien suuren Euroopan valtioiden merkittävien maidontuottajayritysten kanssa. Tämä skandaali alkoi vuonna 1995, se koski ainakin 35 tuhatta tonnia väärennettyä voita, jota valmistettiin viiden vuoden ajan, ja siinä oli osallisina yrityksiä Ranskasta, Saksasta, Belgiasta ja mahdollisesti muistakin valtioista. Tämä asetus ei ole kuitenkaan vielä antanut komissiolle mahdollisuutta ymmärtää ensimmäistäkään asiaa voin väärentämisestä. Italian poliisin oli tehtävä paikallistutkimuksen Napolissa, jotta tätä skandaalia voitiin alkaa selvittää. Elämme nyt vuotta 2002, emmekä vieläkään tiedä, mitkä yritykset olivat osallisia ja mitä komissio aikoo tehdä näille yrityksille. Komission jäsenen mielestä tilanne on kuitenkin tyydyttävä. Suokaa anteeksi, mutta tilanne ei todellakaan ole tyydyttävä. Mielestäni ei ole tyydyttävää, että elintarvikkeiden väärentäminen on melkein kaksinkertaistunut vuosien 2000 ja 2001 välillä. Myös tämä tieto on esitetty lehdistössä, eikä komissio ole sitä toistaiseksi kumonnut. Tätä asiaa ei siten ole mielestäni ratkaistu tyydyttävällä tavalla.
Kolmanneksi arvoisa komission jäsen, on tarkasteltava avoimuutta koskevaa kysymystä. Olen kuullut komission jäsenen vaativan - hyvin perustellusti - avoimuutta mitä erilaisimmissa tilanteissa. Tässä tilanteessa en kuitenkaan ymmärrä, miksi tähän päästyämme komissio eikä siten komission jäsenkään enää peräänkuuluta avoimuutta. Kuinka on mahdollista, että voimme Internetistä selvittää, kuka hakee esimerkiksi yhteisön tiedeohjelmista rahoitettavia tukia ja kenelle nämä tuet on myönnetty, mutta emme voi saada tietää, mitkä monikansalliset yritykset vastaanottavat miljoonia ja miljoonia euroja viedäkseen Euroopan ruokaylijäämää muihin valtioihin tai tuhotakseen ne sisämarkkinoilla. Miksi tämä on valtionsalaisuus? Miksi komissio ei kerro, mistä yrityksistä on kysymys? Kuinka paljon ne saavat varoja? Mihin tarkoitukseen? Mikä osa tästä pitää jäädä salaiseksi? Kuten kollegamme ovat jo aivan perustellusti huomauttaneet, tässä asiassa ongelmamme ei ole pelkästään komissio vaan myös PPE-ryhmän ja liberaaliryhmän kollegamme, jotka ovat myös tähän asti kieltäytyneet hyväksymästä sitä, että tämä pohjimmiltaan avoin sääntö sisällytettäisiin asetukseen.
Lopuksi arvoisa komission jäsen, toivoisin, että voisitte määritellä, mistä yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa on kyse. Se on nimittäin määritelty siten, että maitotuotteiden väärentämistä pidetään yhteisön ongelmana vain, jos rikolliset saavat yhteisön tukia. Toisin sanoen, jos he eivät saa tätä tukea, asia ei enää kuulu yhteisölle. Arvoisa komission jäsen, tämä on täysin järjetöntä seuraavista syistä: maidontuottajat ylittävät viitekiintiönsä - toisin sanoen he tuottavat maitoa - jonka tuotannolle ei ole myönnetty tukea - yhteisö sallii maitoa ostavan teollisuuden käyttävän ennakonpidätysmenettelyä, jonka mukaisesti varoista tehdään ennakonpidätys jopa ennen kuin kiintiön ylittymistä, ja tämän avulla maksetaan kiintiöön ylitykseen liittyvä sakko. Toisin sanoen, vaikka nämä maanviljelijät eivät olisi tehneet mitään rikkomusta, eivätkä he olisi edes lisänneet maidon tuotantoaan, heiltä peritään ennakonpidätys. Tämä on maidon tuottajien tilanne. Jos jokin yritys valmistaa väärennettyjä maitotuotteita eli valmistaa voita ilman maitoa, toisin sanoen siten, että voi sisältää monia, täysin keinotekoisia aineita, joita ei pitäisi koskaan käyttää missään elintarvikkeessa, yhteisö toteaa, ettei tämä oikeastaan olekaan meidän ongelmamme, ellei tähän asiaan liity yhteisön maksamia vientitukia. Tässä ei ole mitään järkeä! Tämä on kuitenkin yhteisön toimintatapa, jota talousarvion valvontavaliokunta soveltaa vuodesta toiseen ja jota se soveltaa edelleenkin. Arvoisa komission jäsen, en hyväksy tätä! Haluaisin teidän myös selittävän meille selvästi, miksi komissiolla on tällainen lähestymistapa, sillä tätä on mahdotonta perustella kenellekään! En voi mennä edustamani alueen maanviljelijöiden luokse ja kertoa heille jotakin tällaista, koska tällaiselle toiminnalle ei ole minkäänlaista perustetta. Tämän vuoksi haluan, että komissio antaa selkeän selityksen tämän epäkohdan syistä.

Wallström
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää parlamentin jäseniä heidän kiinnostavista puheistaan. Olen oppinut monia uusia asioita esimerkiksi Belgian kuningattaren tasa-arvoisesta kohtelusta ja oliivien viljelystä.
Esittelijä Casaca oli perustellusti huolissaan säännönvastaisuuksista. Korostaisin, että asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaisten tarkastusten perusteella OLAF:lle raportoidaan lukuisista säännönvastaisuuksista ja todetaan ja seurataan myös sellaisia tapauksia, joihin Casaca viittasi. Tämä on erittäin tärkeää.
Haluan selvittää komission kannan joihinkin tarkistuksiin, ja yritän lisäksi vastata Casacan esittämään neljään kysymykseen.
Ensimmäinen kysymys koskee oikeudellista perustaa. Haluan todeta kolme asiaa. Ensiksikin asetus (ETY) N:o 4045/89 koskee tarkastuksia eikä petosten torjuntaa koskeva asetus. Tämän vuoksi sopivin oikeudellinen perusta on 37 artikla. Toiseksi nämä tarkistukset ovat luonteeltaan teknisiä, eikä perusteellisille muutoksille ole mitään syytä tällä hetkellä. Kolmanneksi Casacan oman valiokunnan - oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan - kanta, joka perustuu parlamentin oikeudellisen yksikön neuvoon, oli, että 37 artikla on sopivin oikeudellinen perusta. Kaikkein asianosaisten kannalta on hyvin tärkeää, että erotamme toisistaan valvonnan ja petosten torjunnan. Tämän vuoksi komissio hylkää oikeudellista perustaa koskevan tarkistuksen.
Tarkistuksilla 2, 3 ja 4 laajennetaan tai vahvistetaan hieman nykyisiä järjestelyjä, ja komissio voi hyväksyä ne.
Tarkistuksen 5 osalta minun on korostettava, että koska jäsenvaltiot joutuvat jo nyt lähettämään komissiolle luettelon edunsaajista, tämä osa tarkistuksesta on turha. Jäsenvaltioiden käyttämä menetelmä, jonka avulla ne laskevat tarkastusten vähimmäismäärän, on komission yksiköiden tarkastama ja se on todettu tyydyttäväksi. Komissio hylkää näin ollen tämän tarkistuksen.
Voimme hyväksyä tarkistuksen 6, vaikka se vaikuttaakin hieman tarpeettomalta.
Tarkistus 7 ei ole luonteeltaan pelkästään tekninen, ja sen toteuttaminen merkitsisi merkittävää muutosta jäsenvaltioiden välisiin suhteisiin ja sillä saattaisi olla myös suuria oikeudellisia vaikutuksia. Komissio ei vastusta tarkistusta sinänsä vaan oikeudelliset ja poliittiset näkökohdat huomioon ottaen tätä kysymystä on tarkasteltava alakohtaisella tasolla, minkä vuoksi komissio ei hyväksy tarkistusta.
Tarkistusissa 8 ja 9 talousarvion valvontavaliokunta vaatii, että komission henkilökunta tekee tietyn määrän tarkastuksia joka vuosi, yhden jokaisessa jäsenvaltiossa sekä yhden monikansallisen tarkastuksen. Valvontatoimiensa kohdistamisessa komissio käyttää riskianalyysia. Euroopan tilintarkastustuomioistuin ja parlamentti ovat vaatineet ja tukeneet tätä lähestymistapaa. Kyseisillä tarkistuksilla 8 ja 9 rajoitettaisiin rajusti minkä tahansa riskianalyysin tehoa, koska vuosittainen työmäärä kasvaisi suureksi. Maatalouden pääosaston tilintarkastusyksikkö vastaa monien toimien valvonnasta, ja sen velvoittaminen suorittamaan kaikki näissä tarkistuksissa esitetyt tarkastukset - koskivatpa ne sitten huomattavia riskejä tai eivät - ei ole hyväksyttävä lähestymistapa.
Lisäksi joillakin jäsenvaltioilla on yksi tarkastusyksikkö, kun taas joillakin on useita. Lisäksi joissakin valtioissa on havaittu ongelmia, kun taas toisissa ei. Tarkistuksessa 8 vaaditaan kuitenkin yhtä vuosittaista jäsenvaltiokohtaista tarkastusta tilanteesta riippumatta, eikä siinä huomioida tunnistettuja riskejä. Tämä merkitsee niukkojen varojen käyttämistä myös mahdollisesti vähäisiä riskejä koskeviin tarkastuksiin. Jos parlamentti vaatii meitä poikkeamaan tästä ammattimaisesta tilien tarkastamista koskevasta lähestymistavasta, se myös todellisuudessa vaatii komissiota myöntämään lisää määrärahoja tarvittavan henkilökunnan palkkaamiseen.
Lopuksi haluan ottaa esille Cunhan laatiman tarkistuksen, jossa tavoitellaan Casacan mainitseman edunsaajien luettelon julkaisemista. Komissio puolustaa avoimuutta ja läpinäkyvyyttä, mutta ei pidä tätä viisaana ehdotuksena. Ohjelmasta saatetaan päättää jopa 12 kuukautta ennen joitakin tarkastuksia, jolloin edunsaajalla on 12 kuukauden varoitusaika tarkastuksen osalta, mikä ei voi olla hyvä asia käytännössä. Joka tapauksessa asetuksessa (ETY) N:o 4045/89 kielletään tällainen nominatiivisen tiedon käyttö. Ymmärtääkseni asiaan liittyy myös määrää koskeva kysymys, joka koskee tietyn tiedon luovuttamisen hyödyllisyyttä käytännössä. Tämän vuoksi komissio ei voi hyväksyä tätä tarkistusta.
En voi antaa kaikkia yksityiskohtia voita koskevasta tapauksesta. Pyydän teitä kuitenkin lähettämään komissiolle kirjallisen kysymyksen tästä tapauksesta. Kerromme sitten teille, mihin toimiin on ryhdytty.
Meidän on palattava käsittelemään muita yleisempiä poliittisia kysymyksiä, koska haluan rajoittaa huomautukseni käsiteltävänämme oleviin ehdotuksiin.

Bösch (PSE).
Arvoisa puhemies, koska meillä on tänään hieman enemmän aikaa, haluaisin hyödyntää aiemmin mainitsemaanne mahdollisuutta. Tämä on komission ehdotus, joka on herättänyt Euroopassa laajaa julkista keskustelua ja joka koskee maatalouspolitiikan uudistamisesta. Kerromme nyt teille komission jäsen, mitä maatalouspolitiikan osia olisi talousarvion valvontavaliokunnan mielestä muutettava. Valiokunnan vaatimukset tiedetään hyvin. Kysymys oikeudellisesta perustasta - ehdotetuista 37 tai 280 artiklasta - ei tietenkään ole pelkästään teoreettinen. Kyse on siitä, kuinka julkiseksi maatalouspolitiikka halutaan tehdä. Onko parlamentti todella mukana tässä vai ei? Kyse on kaikista näistä asioista. Tätä me haluamme, ja olemme sen velkaa kansalaisillemme.
Kun totesin aiemmin, että nykyisestä vientitukijärjestelmästämme ei voi tehdä sellaista, että petokset olisivat mahdottomia, komission olisi todella pitänyt höristää korviaan, jos se haluaa tosiasiassa suojella jäsenvaltioista keräämiämme verotuloja. En kuullut komissiolta minkäänlaista vastinetta asiaan - päinvastoin. Tarkastellessamme ensi vuoden alustavaa talousarvioesitystä, löydämme yhden erityisen tärkeän alueen, jonka olen maininnut aikaisemminkin, nimittäin elävien eläinten, erityisesti karjan, kuljetuksiin liittyvät tuet. Tässä asiassa talousarviomme avoimuus on niin puutteellinen, että parlamentin on ensin kaivettava talousarviosta esiin nämä vientituet, joilla ei ole edes omaa budjettikohtaa! Arvoisa komission jäsen, pyrimme saamaan näitä vientitukia koskevan budjettikohdan vuoden 2003 talousarvioon, jotta voisimme saada hieman selkeämmän kuvan asioista.
Palatkaamme karjaa koskeviin asioihin. Näen, että sille ensi vuonna osoitettava tuki on suurempi kuin tänä vuonna, mikä on täysin ristiriidassa sen politiikan kanssa, mitä oikeastaan halusimme eli alentaa vientitukia erityisesti siellä, missä eläviä eläimiä kidutetaan entiseen tapaan ja missä komissio ei ole siinä asemassa, että se voisi taata asiaa koskevien direktiivien säännösten asianmukaisen täytäntöönpanon.
Arvoisa komission jäsen, nykyisessä talousarviossa valtiovarainministerit ja parlamentti ovat päässeet sopimukseen siitä, että komissio esittää 31. toukokuuta mennessä kertomuksen, jossa käsitellään eläinten kuljetusdirektiivien asianmukaista täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ja niiden seuraamusten määrää, joita komissio on mahdollisesti joutunut määräämään jäsenvaltioille, jotka ovat rikkoneet direktiivejä. Tähän mennessä mitään - ei todellakaan mitään - esitystä ei ole vielä tuotu käsiteltäväksi! Kuinka voimme ratkaista tämän kysymyksen, jos kieltäydytte tekemästä mitään? Aiomme palata tähän asiaan. Olisin hyvin iloinen, jos voisimme päättää tämän keskustelun olemalla varmoja siitä, että saamme pian toimielimenne kertomuksen käsiteltäväksemme.
Toistan: tällä hetkellä harjoittamanne politiikka on täysin etujemme vastaista. Lisäätte vientitukia erityisesti karjan osalta. Tällöin ette voi siirtää kenenkään muun harteille vastuuta niistä karmeista kärsimyksistä, joita aiheutuu elävälle karjalle, jota viemme Lähi-itään. Saatte yksin kantaa vastuun, ja jos luulette, että jäsenvaltioissa suoritettavat tarkastukset ovat kaiken kaikkiaan tyydyttäviä, minun on toistettava, että viime vuoden säännönvastaisuudet ja petokset olivat suuruudellaan 430 miljoonaa euroa. En tiedä, ymmärtävätkö muut EU:n kansalaiset lausuntonne tästä asiasta.
Lopuksi en ollut Johannesburgissa, joten en tiedä edustitteko meitä siellä, mutta arvoisa komission jäsen, eikö meille tehty siellä koko ajan selväksi, että tämänkaltaiset vientituet, tämänkaltainen maatalouspolitiikka ja tämänkaltaiset tuet lisäävät merkittävästi suurta kurjuutta monilla maailman alueilla? Talousarviossamme on toki tilaa jonkinlaiselle kehitysavulle, jonkinlaisille almuille, mutta toteamukseni pitää paikkansa ja tosiasia on, että harjoitatte tällä hetkellä politiikkaa, joka on näiden valtioiden etujen vastaista ja ennen kaikkea Euroopan veronmaksajien etujen vastaista.
Älkää antako asian käsittelyn päättyä näihin huomautuksiin. Teillä on tänään saattanut olla mahdollisuus osoittaa hyvää tahtoanne muutaman pienen edistysaskeleen avulla, joilla on edetty lähemmäksi parlamentin kantaa, olette epäonnistuneet mutta - eikä pelkästään avoimuuden osalta, koska olette halunneet mieluummin piiloutua yhden jos toisen pykälän taakse. Me, jotka pyrimme takaamaan kansalaisten tuen jatkossakin, emme voi tehdä niin. Sen vuoksi meidän on kerrottava teidän maataloutta koskevaan käsityksenne vastapainoksi oma käsityksemme asiasta.
Morgan (PSE).
Arvoisa puhemies, koska kaikki käsittelemme yhteistä maatalouspolitiikkaa, haluaisin esittää muutamia siihen liittyviä asioita.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa järjestettiin tänä viikonloppuna suuri tapahtuma - Liberty and Livelihood - jonka yhteydessä tuhannet ihmiset kokoontuivat Lontooseen osoittaakseen mieltä erilaisista maaseutua koskevista ongelmista. Tässä tapahtumassa ei kuitenkaan tuotu esille sitä, kuinka massiivisesti maaseutua tuetaan. Maataloutta tuetaan erityisen paljon verrattuna mihin tahansa muuhun Euroopan unionin teollisuuteen. Kun toteamme, että 40 prosenttia EU:n talousarviosta maksetaan 5 prosentille EU:n väestöstä, politiikkaa on selvästikin uudistettava.
Pidän kuitenkin kummallisena sitä, että tässä uudistuksessa ei oteta huomioon kahta asiaa. Ensimmäinen niistä on EU:n sokerimarkkinoita koskeva skandaali, joka syntyy, kun koko Euroopan unionissa vallitsevat kiskurihinnat tarjoavat ihmisille mahdollisuuden hyödyntää tätä erittäin turmeltunutta järjestelmää, ja toinen asia on tupakkateollisuutta koskeva skandaali. Ihmiset pitävät nimittäin tupakkateollisuuden olemassaoloa täysin ristiriitaisena aikakana, jolloin Euroopan unioni pyrkii korostamaan terveyttä koskevia aloitteita.
Nämä ovat painopistealueita. Tärkein tämänpäiväisistä aiheista on kuitenkin avoimuus. Voin Internet-sivuilta selvittää, kenelle jokainen oman alueeni aluepolitiikasta ja rakennerahastoista myönnettävä euro maksetaan, mutta miksi en voi tehdä samaa yleisen maatalouspolitiikan osalta? Se ei ole mahdollista, mutta haluan, että siihenkin luodaan mahdollisuus. Euroopan veronmaksajilla on oltava tällainen suhde tätä rahoitusta vastaanottaviin tahoihin. Siinä tapauksessa pystyisimme toteamaan, kuinka paljon prinssi Charles, Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar ja muut kuningasperheen jäsenet vastaanottavat yhteisen maatalouspolitiikan tukia.
Meidän on selvitettävä tämä asia. On tärkeää, että ne ihmiset tukevat meitä, jotka vaativat jatkuvasti avoimuutta parlamentissa. Tätä me pyydämme. Komission on tehtävä paljon tiiviimpää yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa koko Euroopan unionissa, jotta se pystyy varmistamaan, että asia on näin.
Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, maataloustuet muodostavat suuren osan Euroopan talousarviosta. Tämä on tosiasia. Olen kuullut 20 vuoden ajan, että tätä osuutta pitäisi vähentää, mutta prosessi on ollut äärettömän hidas. Parlamentin edustajana olen hyvin surullinen ja pettynyt sen vuoksi, ettei parlamentti ole vieläkään saanut tilannetta korjattua. Kun esittelijä Casaca sitten yrittää - ainakin niiden valtuuksien nojalla, joita meillä budjettiviranomaisina on - laatia kokonaiskuvan koko tukijärjestelmästä, emme saa teiltä kovin tyydyttävää palautetta.
Vaikuttaa siltä, että te komission jäsenenä annatte huijata itseänne ja kuuntelette kuukaudesta toiseen sellaisia byrokraatteja, jotka ovat olleet seurananne jo monen vuoden ajan ja jotka ovat yhtä pitkän ajan kieltäneet parlamentilta kaiken suoran vaikutusvallan. Haluammehan loppujen lopuksi selvittää maatalouspolitiikkaan, vientitukiin ja näiden tukien jakoon liittyvät ongelmat. Haluamme saada kehitysmaiden riiston loppumaan. Olen täysin samaa mieltä siitä, mitä Bösch ja Morgan sanoivat aiheesta. Ollessani Johannesburgissa häpesin nähdessäni, kuinka maataloustukiemme avulla soittelemme kuolinkelloja tietyille valtioille, joilla ei ole kuin muutama keino selvitä hengissä. Muutamat näistä valtioista pystyvät viemään pelkästään sokeria. Jäsenvaltioidemme ansiosta me olemme kuitenkin säilyttäneet nämä viheliäiset tuet, joita sokeriparoneillemme myönnetään.
Parlamentti on päättänyt kehitysyhteistyövaliokunnassa, että tälle toiminnalle on tultava loppu. Mukaan on kuitenkin vaivihkaa päässyt tarkistus, jonka perusteella parlamentti on jälleen kerran äänestänyt sokeria koskevien maataloustukien säilyttämisen puolesta. Täällä on kerrottu lukuisia esimerkkejä asiasta. Demokraattisina kansalaistemme edustajina haluaisimme saada nämä tuet hallintaan. Vastaavasti en saa myöskään selitystä siihen, miten Eurooppa voi jakaa turhia ja haitallisia tukia, vaikka se on itse asiassa sitoutunut solidaarisuuteen kehitysmaiden kanssa. Vierailin äskettäin Botswanassa, josta timantteja lukuun ottamatta viedään vain vähän karjaa. Teimme sen kanssa karjaa koskevan sopimuksen. Hyvin monet Afrikan valtiot haluaisivat käydä kanssamme reilua kauppaa, mutta emme kuitenkaan anna niille siihen mahdollisuuksia.
Haluaisin lopuksi korostaa maataloustukien osalta, että eläviä eläimiä koskevat vientituet ovat myös häpeällisiä, ja yleisen mielipiteen on mahdoton hyväksyä niitä. Olen kauhistunut siitä, että aiotte lisätä niitä. Se on oltava mahdotonta. Haluan sen vuoksi yhtyä kollegojeni esittämään pyyntöön. Olen itse entinen talousarvion valvontavaliokunnan jäsen ja kunnioitan suuresti kollegoitani ja heidän kertomuksiaan. Luen kertomukset aina erittäin kiinnostuneena, mutta haluaisin lopultakin nähdä joitakin muutoksia. Emme ole viime kädessä täällä vain pitääksemme pyörät pyörimässä, vaan tarkoituksenamme on luoda oikeudenmukaisuutta.
Wallström
Arvoisa puhemies, tästä on nyt kehittymässä todella kiinnostava asia, ja olemme luoneet pitkän esityslistan, joka kattaa kaiken yhteisen maatalouspolitiikan avoimuudesta ja näkyvyydestä, eläinkuljetuksista, Johannesburgista aina Yhdistyneissä kuningaskunnissa harjoitettavaan ketun metsästykseen asti. Keskustelussa käsitellään luonnollisesti ympäristöä, joten haluaisin tuoda jokaisessa näitä asioita koskevassa keskustelussa esille oman mielipiteeni. Pyrin kuitenkin olemaan uskollinen niillekin, jotka ovat lähettäneet minut tänne ja jätän osan talousarvioon liittyvistä keskusteluista komission jäsenelle Fischlerille, joka tulee tänne iltapäivällä keskustelemaan talousarviosta. YMP:n seurantaa koskevan yksityiskohtaisen keskustelun osalta toivon teidän huomioivan, että en vastaa tästä asiasta. Komission jäsen Fischler saa vastata kaikkiin sitä asiaa koskeviin kysymyksiin. Meillä on monia samoja huolenaiheita ja näkemyksiä siitä, miten näitä sääntöjä olisi vahvistettava ja miten olisi varmistettava, että myös talousarviota muutetaan uudistusten perusteella.
En voi sanoa, että olisin aina ollut ylpeä edustaessani Euroopan unionia maataloustukien alalla, mutta voimme todellakin sanoa, että otamme askeleen oikeaan suuntaan, kun uudistamme yhteistä maatalouspolitiikkaa. Mielestäni kohdistatte joskus kritiikin perusteettomasti viestintuojaan, vaikka arvostelu pitäisi pikemminkin kohdistaa jäsenvaltioihin, jotka eivät aina ole halukkaita uudistamaan yhteistä maatalouspolitiikkaa ja siirtymään oikeaan suuntaan. Tiedämme, mikä on tarpeen kehitysmaiden tyydyttämiseksi. Tiedämme, että meidän on palkittava enemmän laadusta kuin määrästä, jotta voisimme siten vaikuttaa kansanterveyteen. Tiedämme, että meidän on suojeltava ja vahvistettava elinympäristöjä ja luonnon järjestelmiä ja estää biologisen moninaisuuden tuhoutuminen. Meidän on myös varmistettava, että kiinnitämme enemmän huomiota laatuun sen sijaan, että luomme ylituotantoa ja aivan sairaan järjestelmän.
Kuten sanoin, olemme ottaneet askeleen oikeaan suuntaan yhteisen maatalouspolitiikan arviossa. Meidän on jatkettava keskusteluja jäsenvaltioiden kanssa, koska useat vastuualueet, kuten eläinten hyvinvoinnin suojelu, on jaettava jäsenvaltioiden kanssa. Minua hävettää aivan yhtä paljon kuin teitä, kun näen kyseisiä kuvia ja käytäntöjä, jotka on yksikertaisesti lopetettava.
Olen myös sitä mieltä, että jotkin maatalouspolitiikan arviossa ehdotetut toimet - kuten tilintarkastusjärjestelmät ja taloudellisen tuen yhdistäminen siten, että asiassa sovellettaisiin samanaikaisesti monia aloja koskevia vaatimuksia - voisivat eläinten hyvinvoinnin ohella parantaa myös muita yhteisen maatalouspolitiikan tekijöitä.
Vaikka olenkin yhtä huolestunut kuin tekin ja vaikka olette mielestäni oikeassa viitatessanne näihin ongelmiin, meidän on käytävä tätä asiaa koskeva keskustelu jonain toisena ajankohtana. Komission jäsen Fischler voi palata myöhemmin tähän asiaan ja kertoa teille yhteisen maatalouspolitiikan talousarviovaikutuksista.
Kutsun teidät mielelläni mukaan huomiseen keskusteluun, jossa käsitellään Johannesburgin huippukokouksen seurantaa. Tämä on todellakin tärkeä asia. Maataloustuet olivat ongelmana monissa Johannesburgissa käydyissä keskusteluissa. Meidän on käsiteltävä tätä asiaa nyt tai myöhemmin.
Swoboda (PSE).
Arvoisa puhemies, en halua puuttua siihen, mitä on sanottu. Olen vain iloinen siitä, että tulin parlamenttiin ajoissa saadakseni tehdä töitä rauhassa ja pääsin siten kuuntelemaan kiinnostavaa keskustelua. Haluan onnitella teitä arvoisa puhemies siitä, että sallitte ja mahdollistitte tällaisen keskustelun ja että toimitte puhemiehistöä edustaville kollegoillenne hyvänä esimerkkinä. Harmi, että jäseniä oli paikalla vain näin vähän, mutta ehkä useampia saapuu paikalle, kun sana alkaa levitä.
Puhemies.
Kiitos jäsen Swoboda ystävällisistä sanoistanne. Voin vakuuttaa teille ja muulle parlamentille, että puhemiehistö tekee kaikkensa, nyt, kun työjärjestystä on muutettu, jotta voimme olla varmoja siitä, että täysistunnoissa käydyt keskustelut ovat juuri sellaisia kuin sanoitte.
Tämä on koko puhemiehistön toimintatapa ja uskon, kuten olemme äsken nähneet, että täysistunnoissa käytäviä keskusteluja voidaan parantaa entisestään.

van Hulten (PSE).
Arvoisa puhemies, jatkaakseni jäsen Swobodan loistavasta ehdotuksesta, ehkäpä tätä asiaa voitaisiin hyödyntää catch the eye -menettelyä koskevassa keskustelussa. Keskustelemme tänä iltapäivänä talousarviosta, ja siinä on tarkoitus soveltaa catch the eye -menettelyä. Ehkä myös puhemiehistö ja puheenjohtajaneuvosto voisivat pohtia mahdollisuutta virallistaa tämä menettely listaa siten, että jokaisen keskustelun jälkeen, joka loppuu ennen sille varattua aikaa, sovellettaisiin catch the eye -menettelyä.
Olen jäsen Swobodan kanssa samaa mieltä siitä, että tämä on loistava keksintö. Se elävöittää keskustelua ja antaa lehtereillä istuvalle yleisölle katsottavaa ja kuunneltavaa viimeisen puolen tunnin aikana, eikä heidän tarvitse katsoa tyhjää istuntosalia.

Puhemies.
Kiitos van Hulten. Voin vakuuttaa teille ja muulle parlamentille, että kommenttinne välitetään puhemiehistölle sanatarkasti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.
(Istunto keskeytettiin klo 11.50 ja sitä jatkettiin äänestystä varten.)

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana äänestys

Theato (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, saisinko pyytää teitä antamaan puheenvuoron valiokuntamme lausunnon valmistelijalle, jotta hän voisi sanoa muutaman sanan mietinnöstä? Valmistelija oli jäsen Mulder.

Puhemies.
Jäsen Mulder, annan teille puheenvuoron poikkeuksellisesti, koska olette ymmärtääkseni työskennelleet valiokunnan puheenjohtajan sijaisena.

Mulder (ELDR)
Arvoisa puhemies, parlamentti ei aina pysty onnittelemaan komissiota, mutta haluaisin tehdä niin tällä kertaa. EU:n maatalouspolitiikka on ristiriitaista, ja oli syy mikä tahansa, meidän on ennen kaikkea taattava asianmukainen varainkäytön valvontajärjestelmä. Toistaiseksi komissio on pystynyt tutkimaan näitä varoja kaksi vuotta tilien päättämisen jälkeen. Viime vuonna parlamentti ehdotti päätöslauselmassaan tämän kauden ulottamista 36 kuukauteen. Komissio noudatti tätä pyyntöä nopeasti, mistä haluaisin antaa tunnustusta. Tässä vaiheessa voimme vain toivoa, että neuvosto vastaa parlamentin ja komission toiveeseen maatalousmenojen valvonnan parantamisesta.
Lulling (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, viime vuoden kesäkuussa käsittelimme ensimmäistä kertaa yritystoiminnan rakennetilastoja koskevaa komission asetusehdotusta, jonka tarkoituksena on lisätä asetukseen kaksi alakohtaista liitettä, joista toinen koskee luottolaitoksia ja toinen eläkerahastoja ja lisäksi sen avulla laajennetaan yleisen moduulin   soveltamisalaa siten, että mukaan otetaan muu rahoituksenvälitys, eläkevakuutustoiminta ja rahoitusta palveleva toiminta. Ehdotetulla asetuksella lisätään teollisuusyrityksiä koskeviin tilastoihin kaksi uutta ympäristömuuttujaa. Luottolaitoksia, eläkerahastoja ja muita rahoituspalveluja koskevat yritystoiminnan rakennetilastot ovat tarpeen rahoituksen yhtenäismarkkinoiden arvioimiseksi, makrotaloudellisten tilastojen kehittämiseksi sekä unionin rahoitusjärjestelmien vakauden valvomiseksi. Teollisuuden ympäristönsuojelumenoja koskevat tiedot ovat merkittävä väline, jonka avulla poliitikot voivat arvioida ympäristösäännösten noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia - vaikutukset yritysten kilpailukykyyn mukaan lukien - sekä sitä, noudatetaanko saastuttaja maksaa -periaatetta.
Ensimmäisen käsittelyn jälkeen otin heinäkuussa 2001 esittelijänä yhteyttä uuteen neuvoston puheenjohtajaan siinä toivossa, että saisimme jo varhain neuvostolta yhteisen kannan, mutta tämä osoittautui liian toiveikkaaksi ajatteluksi. Belgialaiset näyttivät unohtaneen meidät, ja yhteinen kanta saatiin vasta viimein puheenjohtajavaltio Espanjan kauden loppuvaiheessa. Olen iloinen siitä, että parlamentti on kesälomastaan huolimatta antanut minulle mahdollisuuden esitellä toista käsittelyä koskevan mietintöni vain kolmea kuukautta myöhemmin. Tunnen myötätuntoa niitä jäsenvaltioita kohtaan, joilla on vaikeuksia antaa varmoja tietoa eläkerahastoista, mutta neuvosto on hyväksynyt neljä tekemäämme tarkistusta, ja ehdotan, että tämä parlamentti äänestäisi niiden puolesta.

Lulling (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, olen pahoillani siitä, että jäsenet alkavat hieman hermostua, mutta ottaen huomioon uuden kummallisen työjärjestyksemme on mielestäni tärkeää kertoa teille, mistä kaikesta tässä on kysymys. Kyse ei ole todellakaan mistään teknisestä asiasta. Talous- ja rahaliitto on ollut olemassa euroalueella vuodesta 1999, ja komissio pyrkii nyt edesauttamaan parempien tilastojen laatimista sekä estämään Euroopan keskuspankkia tekemästä vääriä päätöksiä riittämättömien ja huonojen tilastojen vuoksi.
Käsiteltävänämme olevalla asetusehdotuksella pyritään parantamaan näiden tilastojen laatua. Ensinnäkin on tarkoitus lyhentää neljännesvuosittaisten kansantalouden tilinpidon pääaggregaattien lähettämiselle vahvistettua määräaikaa neljästä kuukaudesta seitsemäänkymmeneen päivään. Toiseksi on tarkoitus poistaa jäsenvaltioille myönnetyt erilaiset poikkeukset. Kolmanneksi on tarkoitus rajoittaa lähetettävät työllisyystiedot koskemaan ainoastaan työtunteja. Nämä muutokset ovat välttämättömiä, jos haluamme saada viipymättä käytettäviksemme erittäin tarkat tilastotiedot BKT:sta. Pankkien taloustieteilijät ovat varoittaneet vuosia siitä, että riittämättömät taloudelliset tilastot voivat johtaa rahapolitiikan virhearviointeihin. Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsen Eugenio Domingo Solans kertoi saksalaiselle sanomalehdelle, että euroalueesta on laadittava tärkeitä tilastoja. Se on Euroopan talouselämän päättäjien, rahoitusmarkkinoiden ja myös talous- ja rahaliiton kansalaisten etujen mukaista. Työtä on vielä kuitenkin paljon. Esimerkiksi komissio joutuu nykyään käyttämään epätäydellisiä tietoja, kun se laatii ensivaiheen arvioita euroalueen ja EU:n BKT:sta, mikä saattaa hyvinkin heikentää näiden mittareiden luotettavuutta ja vaikuttaa merkittävästi rahamarkkinoihin ja erityisesti keskuspankkeihin, ja arvoisa?
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Goodwill (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä käsitellään N1-ajoneuvoja, joilla tarkoitetaan komission kielenkäytössä pakettiautoja. Tämä kiinnostaa kaikkein pahamaineisinta brittikuskia - valkealla pakettiautolla ajavaa miestä! Kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa tiedämme, valkoisella pakettiautolla ajava mies on henkilö, joka uskoo olevansa Michael Schumacher siitä huolimatta, että hän ajaa Ford Transit -pakettiautolla. Tiedän, että tämä on ainutlaatuinen Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskeva piirre, kun taas täällä mantereella - ja erityisesti Italiassa - jokainen kuljettaja uskoo olevansa Michael Schumacher.
Tämä mietintö on enimmäkseen tekninen ja se liittyy siihen, näiden ajoneuvojen aiheuttamien CO2-päästöjen mittauksiin. Olen onnistunut varmistamaan poikkeukset pienille erikoisajoneuvojen, erityisesti ambulanssien, valmistajille, ja olen myös sisällyttänyt mukaan ajoneuvoryhmien käsitteen, jotta pystyisimme muodostamaan ryhmän niistä tuhansista ajoneuvoista, joita valmistetaan eri malleina.
N1-ajoneuvot ovat tärkeitä meille kaikille, koska on todennäköistä, että teette toiseksi viimeisen matkanne N1-ajoneuvossa, toisin sanoen ambulanssissa. Olette varmasti myös ilahtuneita kuullessanne, että olen onnistunut saamaan poikkeuksen myös ajoneuvoille, joilla teette viimeisen matkanne, sillä ruumisautoille on myös myönnetty poikkeus tästä direktiivistä.
Puhemies.
Olen erittäin iloinen saadessani toivottaa skotlantilaisen maanmiehen, Skotlannin parlamentin puhemies Sir David Steelen tervetulleeksi Euroopan parlamenttiin. Hän istuu kunnianarvoisten vierailijoiden lehterillä.

Sir David pitää parlamentissa useita kokouksia ja seuraa asioiden käsittelyä. Sir David, olette erittäin tervetullut parlamenttiin, ja toivotamme teille miellyttävää ja antoisaa vierailua.

Evans, Robert (PSE)
Arvoisa puhemies, en voi olla peittelemättä pettymystäni siitä, että mietintö hylättiin juuri äsken. Sanoisin heille, jotka äänestivät mietintöä vastaan, ja PPE-DE-ryhmän jäsenille, että toivon teidän ymmärtävän, että olette juuri vastustaneet yhteistyön parantamista Euroopan unionin turvapaikka-asioissa. Olette vastustaneet parhaiden käytäntöjen levittämistä siirryttäessä kohti yhteistä turvapaikkapolitiikkaa, ja olette vastustaneet hyvien ideoiden tarkastelua ja jakamista...
(Suosionosoituksia vasemmalta)
Olette vastustaneet sellaisia toimia, joiden avulla voitaisiin varmistaa, etteivät ihmiset käytä turvapaikkajärjestelmää väärin terrorismia palveleviin tarkoituksiin. PPE-DE -ryhmän jäsenet ovat vastustaneet näitä asioita. Se on valitettavaa parlamentin kannalta.
(Puhemies keskeytti puhujan.)
(Suosionosoituksia vasemmalta)

Puhemies.
En halua aloittaa keskustelua. Esittelijä Ribeiro, pyydän teitä kertomaan, millaisen työjärjestyspuheenvuoron esitätte ja mihin työjärjestyksen kohtaan se perustuu?

Ribeiro e Castro (UEN).
 Arvoisa puhemies, haluan käyttää tämän työjärjestyspuheenvuoron korostaakseni tätä erittäin sopimatonta menettelyä, joka vain osoittaa millaista on olla huono häviäjä äänestyksen jälkeen. Tämä puheenvuoto olisi pitänyt pitää viimeistään äänestysselitysten yhteydessä eikä nyt. Tämä on mielestäni erittäin sopimatonta.

Raschhofer (NI)
. (DE) Komission ehdotusta laajempien taloudellisten tarkistusten helpottamiseksi on pidettävä myönteisenä.
Lisääntyneet EU:n varoihin kohdistuneet petokset antavat aihetta huoleen, kuten myös monet muut tilanteet toimielimissä - haluan tässä yhteydessä viitata lyhyesti tilintarkastustuomioistuimen uusimpaan erityiskertomukseen, joka koskee öljysiemenien tukijärjestelmää. Nämä asiat vaativat entistä tehokkaampaa toimintaa.
Komission ehdotus menetettyjen summien takaisin perimiseksi pidennetyllä ajanjaksolla, on askel oikeaan suuntaan. Freedom party -puolueen valtuuskunta on sen vuoksi äänestänyt mietinnön puolesta.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Emme vastusta tätä tekstiluonnosta, koska sen mukaan työntekijät voivat halutessaan jättää työelämän ennen eläkeikää.
Useita luonnoksen osia on kuitenkin mahdoton hyväksyä.
Ensiksi on mahdotonta hyväksyä sitä, ettei työpaikkoja vähennettäisi vapaaehtoiselta pohjalta ja etteivät kaikki halukkaat voisi vapautua tehtävistään.
Yhtä mahdotonta on hyväksyä se, että 600 virkamiestä rohkaistaan jäämään eläkkeelle, kun tilalle otetaan vain 273 työntekijää. Tämä merkitsee niiden työntekijöiden työmäärän kasvua, jotka jäävät töihin. Mietinnössä puolestaan tunnustetaan, että 1254 virkaa on täytettävä. Se, että toimielimet aikovat kompensoida työntekijöiden vähyyden lisäämällä työn epävarmuutta ja alihankintaa - mikä on usein yksi ja sama asia - ei ole yhtään parempi vaihtoehto. Kaikki tämä on mahdotonta hyväksyä työttömyyden ja työn epävarmuuden näkökulmasta.
Tämän perusteella emme halunneet tukea tekstiluonnosta, vaikka emme vastustakaan sitä, joten pidätyimme äänestämästä.

Collins (UEN)
Kannatin Bakopoulosin mietintöä varmistaakseni, että turvallisuus merillämme säilyy ja että alusten aiheuttama pilaantuminen ehkäistään.
Kannatan ehdotusta meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevän komitean perustamisesta, koska siinä otetaan huomioon monia parlamentin ehdotuksista.
Uusi komitea parantaa avoimuutta, panee yhteisön politiikkaa entistä johdonmukaisemmin täytäntöön, vähentää byrokratiaa ja pienentää kustannuksia.
Vesikuljetukset ovat aliarvostettuja. Jos komissio aikoo kehittää ?merten moottoriteitä?, tukea merikuljetuksia ja määritellä laivayhteydet osaksi Euroopan laajuista verkkoa, Irlannin kaltaisia merenkulkuvaltioita on kohdeltava tasa-arvoisesti.
Euroopan laivaston alusten määrä on vähentynyt. Entistä harvemmat ihmiset haluavat merenkulkijoiksi. EU on menettänyt 40 prosenttia merimiehistään. Vuoteen 2006 mennessä EU tarvitsee 36 000 merimiestä.
Aluksilla kuljetetaan yli 70 prosenttia kaikesta yhteisön ja muun maailman välillä kulkevasta kauppatavarasta. Joka vuosi kaksi miljardia tonnia erilaista rahtia kulkee Euroopan satamien kautta. Lyhyen matkan merikuljetukset muodostavat 41 prosenttia yhteisön sisäisestä tavaraliikenteestä. Merikuljetusten kokonaiskapasiteettia ei hyödynnetä. Merikuljetukset pystyvät tarjoamaan todellisen vaihtoehdon maakuljetuksille.

Piscarreta (PPE-DE)
. (PT) Koska Portugali, etenkin Algarven rannikko, on jo kärsinyt ennennäkemättömästä meren pilaantumisesta, kannatan mitä suuremmassa määrin Bakopoulosin esittämää suositusta, kaikkia sellaisia Euroopan komission laatimia aloitteita, joiden tarkoituksena on vahvistaa meriturvallisuuteen sekä alusten aiheuttamaan pilaantumiseen liittyviä lainsäädännöllisiä vaatimuksia, ja sitä, että tehostamme tätä alaa koskevan Euroopan politiikan täytäntöönpanoa. Tämän vuoksi kannatan täysin ehdotusta yhden sellaisen meriturvallisuutta käsittelevän komitean perustamiseksi, joka korvaisi kansalliset komiteat. Tämä uusi rakenne muodostaisi laadullisen harppauksen Euroopan rannikoiden turvallisuudessa ja alusten aiheuttaman pilaantumisen torjunnassa.

Fitzsimons (UEN)
Kannatin esittelijä Goodwillin mietintöä sen vuoksi, että se parantaa ympäristön suojelun tasoa entisestään.
Ehdotus laajentaa nykyisiä direktiivejä 70/156/ETY ja 80/1268/ETY, kun kyse on hiilidioksidipäästöjen ja polttoaineen kulutuksen mittaamisesta. Toisin sanoen, uusien kevyiden kuorma-autojen pitää nyt olla sellaisten vaatimusten mukaisia, joita jo sovelletaan henkilöautoihin.
Toivon, että mittaamalla näiden ajoneuvojen polttoaineen kulutusta ja hiilidioksidipäästöjä, pystymme kehittämään sopivia toimia ajoneuvojen suorituskyvyn parantamiseksi näiden ominaisuuksien osalta. 
Jotta pystyisimme varmistamaan kevyiden kuorma-autojen tyyppihyväksynnän EU:ssa direktiivi sisältää vaatimuksen, jonka mukaan ajoneuvojen hiilidioksidipäästöt ja polttoaineen kulutus pitää jatkossa testata.
Jäsenvaltiot eivät voi sallia kevyiden kuorma-autojen rekisteröintiä ja käyttöönottoa 1 päivänä tammikuuta 2007 jälkeen, jos niillä ei ole voimassa olevaa todistusta siitä, että ajoneuvot ovat näiden vaatimusten mukaisia.
Lopuksi sekä ympäristö että ajoneuvojen kuljettajat hyötyvät tästä ehdotuksesta, jos hiilimonoksidi voidaan mitata ja sitä voidaan siten vähentää ja jos ajoneuvojen suorituskykyä voidaan parantaa.

Moreira da Silva (PPE-DE)
Kioton pöytäkirjan olennaisin viesti on se, että kansantaloudelle kasvihuoneilmiöstä aiheutuvat ympäristökustannukset otetaan huomioon kansainvälisesti. Näin tapahtuu jo teollisuus- ja energia-alalla, erityisesti päästöillä käytävää kauppaa koskevan direktiivin puitteissa (jonka ensimmäisestä käsittelystä parlamentti kohta äänestää), ja näin olisi tehtävä kaikilla talouden aloilla ja toiminnoissa. Tämän vuoksi pidän N1-ajoneuvoja koskevaa direktiiviehdotusta ja esittelijä Goodwillin mietintöä myönteisenä.

Piscarreta (PPE-DE)
Matkailualan kehityksen vuoksi nykyinen Euroopan matkatoimistoihin sovellettava alv-järjestelmä on sopimaton, vanhentunut ja erittäin tukahduttava kilpailun kannalta. Sen vuoksi kannatan Euroopan komission aloitetta ja esittelijä Torres Marquesin tarkistuksia, joiden avulla järjestelmää selkeytetään ja edistetään kilpailua.
Algarven alueen erittäin aktiiviselle matkailuteollisuudelle on pelkästään hyötyä tällaisesta muutoksesta. EU:n ulkopuolisten matkatoimistojen ja retkenjärjestäjien on maksettava arvonlisäveroa, kun ne tarjoavat palveluja eurooppalaisille asiakkaille, ja vastaavasti eurooppalaisten matkatoimistojen ei tarvitse maksaa arvonlisäveroa, kun ne tarjoavat palveluja EU:n ulkopuolella asuville asiakkaille, mikä palauttaa terveen ja reilun kilpailun Euroopan sisämarkkinoille.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Äänestimme tätä mietintöä vastaan, sillä siinä ehdotettiin jälleen terrorismin torjunnan varjolla, että poliisi- ja oikeusviranomaisten yhteistyötä helpotettaisiin terrorismin torjunnassa.
Itsenäisyyspyrkimysten entistä vahvempi tukahduttaminen missä tahansa (Irlanti, Baskimaa, Korsika ja niin edelleen) sekä poliittiseen ratkaisuun tähtäävien pyrkimysten halveksunta ei ole vielä osoittautunut keinoksi, jolla terrorismi poistetaan. Tällainen tukahduttaminen on sen sijaan lisännyt terrorismia.
Todellisuudessa 'terrorismin torjuntaa' käytetään tässä vain tekosyynä Euroopan turvatoimien vahvistamiseksi, ja jälleen kerran korostuu se, etteivät ne ole kansalaisten valvottavissa. Se, että tämä ehdotus on lähtöisin Espanjan kuningaskunnalta, jonka turvatoimet vaikuttavat monesti olevan peräisin Francon aikakaudelta, ei ainakaan lisää luottamusta niitä kohtaan. 
Eurooppa ei ainakaan kärsi turvatoimien puutteesta. Eurooppa kärsii sen sijaan turvallisuuden väärinkäytöstä, kun siirtotyöläiset joutuvat kaikkien muiden ongelmiensa lisäksi tulemaan toimeen sen kanssa, että heitä epäillään mahdollisiksi terroristeiksi.

Coelho (PPE-DE)
Olen äänestänyt näiden kahden ehdotuksen puolesta, koska ne muodostavat johdonmukaisen monialaisten toimien kokonaisuuden, joka mahdollistaa niiden toimien oikean ja tehokkaan täytäntöönpanon, jotka Euroopan parlamentti on jo hyväksynyt terrorismin torjunnassa (terrorismin torjuntaa koskeva puitepäätös ja Euroopan pidätysmääräystä koskeva puitepäätös).
Meidän on otettava terroristiuhka vakavasti huomioon Atlantin molemmin puolin, koska se ei ole vain yksi demokratian, ihmisoikeuksien sekä talouden ja yhteiskunnallisen vapaan kehityksen suurimmista uhkista, vaan se on ennen kaikkea hyökkäys kaikkein tärkeintä ihmisoikeutta, eli oikeutta elämää, kohtaan.
Olen sen vuoksi tyytyväinen voidessani todeta, että 11. syyskuuta 2001 sattuneiden kammottavien tapahtumien jälkeen Euroopan unioni on saavuttanut huomattavaa edistystä tietojen vaihdon, poliisin ja oikeusviranomaisten terrorismin torjuntaa koskevan toiminnan koordinoinnin sekä lainsäädäntökehyksen alalla.
Toivon, että seuraavaksi pääsisimme sopimukseen siitä, että meidän on korostettava terrorismin torjunnan rahoitusta koskevia asioita ja sitä, että meidän on tiivistettävä Yhdysvaltain kanssa käytävää vuoropuhelua (ja meidän on asetettava etusijalle Yhdysvaltain kanssa tänä kesänä aloitetut neuvottelut ja pyrittävä solmimaan Yhdysvaltain kanssa sopimus oikeudellisesta yhteistyöstä). Terrorismin torjunnan on aina tapahduttava demokraattisen oikeudenkäytön, kansalaisten oikeuksien kunnioittamisen ja yleisten oikeuskäsitysten mukaisesti. Mitkä tahansa toimet, joissa nämä periaatteet unohdetaan, merkitsisivät alentumista raakalaismaiseen toimintaan ja oman sivilisaatiomme arvojen hylkäystä, joita emme voi hyväksyä.

Figueiredo (GUE/NGL)
Tämä aloite, jonka Espanja neuvostossa esitti, on osa ylikansallisen poliisin ja oikeudellisten mekanismien vahvistamista - erityisesti EU:n tasolla - niin kutsutun terrorismin torjunnan nimissä. Demokraattisen ja oikeudellisen valvonnan ulkopuolella olevia elimiä (Europol ja Eurojust) kehitetään ja vahvistetaan sivuuttamalla kansallisissa lainsäädännöllisissä ja perustuslaillisissa puitteissa määritellyt oikeuksien ja vapauksien takeet. Kansallisvaltioiden välinen yhteistyö sivuutetaan luomalla järjestelmä, jonka avulla näitä valtioita voidaan valvoa ylikansallisesti. Lisäksi on korostettava, että ehdotus, joka koskee terrorismin torjuntaan liittyviä kansallisia säännöksiä ja niiden täytäntöönpanoa koskevan arviointijärjestelmän perustamista sivuuttaa ja rikkoo perustamissopimusten mukaista nykyistä oikeudellista perustaa.
Muiden näkökohtien lisäksi nämä aloitteet ovat osa turvallisuuteen liittyvää painopisteen muutosta, joka muodostaa yhä suuremman uhan perusoikeuksille, perusvapauksille ja perusvarmuudelle. Vaikka esittelijä on esittänyt tarkistuksia, joilla pyritään ottamaan käyttöön perusoikeudet, perusvapaudet ja perusvarmuuden varmistavat takeet ja turvat - esimerkiksi henkilökohtaisten tietojen siirron ja käsittelyn alalla (tässä yhteydessä on syytä ottaa huomioon, että Europolia sitovat yhteisön ulkopuolisten maiden, erityisesti Yhdysvaltain, kanssa tehdyt sopimukset) - niillä ei muuteta ehdotettujen aloitteiden yleistä suuntausta.
Tämän vuoksi äänestimme mietintöä vastaan.

Gorostiaga Atxalandabaso (NI)
Olen äänestänyt Galeoten mietintöä vastaan sen vuoksi, että parlamentin suuret poliittiset ryhmät ovat käyttäneet väärin parlamentin uutta työjärjestystä. Galeoten mietintöä kuvaavat parhaiten jäsen Turcon eilen keskustelun aikana käyttämät sanat. Tuen hänen tekemäänsä analyysia kokonaisuudessaan.

Kirkhope (PPE-DE)
Vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiiveja edustava valtuuskunta on päättänyt osallistua täysimääräisesti terrorismin torjuntaan ja se on päättänyt tukea täysimääräisesti poliisin ja muiden lainvalvontajärjestelmien yhteistyön vahvistamista eri jäsenvaltioissa, emme voi tukea Eurojustin laajentamisaikeita. Yhdistyneen kuningaskunnan ei pitäisi liittyä Eurojustiin, ja sen pitäisi säilyttää omat vahvat terrorismin torjuntatoimensa. Valtuuskunta tukee Kirkhopen äskettäin laatimassa yhteisten tutkintaryhmien perustamista koskevassa mietinnössä esitettyjä aloitteita, joiden mukaisesti poliisivoimat yhdistävät tietojaan suurrikollisten torjunnassa. Tämä aloite on pantava vielä täytäntöön jäsenvaltioissa.
Eurojust ei ole oikea tapa edetä asiassa, ja Eurojust on tarpeeton, jos yhteistyötä parannetaan Kirkhopen mietinnön mukaisesti. Edellä mainittujen syiden vuoksi Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiiveja edustava valtuuskunta ei äänestänyt tästä mietinnöstä.

Korakas (GUE/NGL)
Kuten tämänpäiväinen keskustelu on selvästi osoittanut, epädemokraattista sortavaa lainsäädäntöä tuottava koneisto on käynyt ylikierroksilla Euroopan unionissa. Espanjan hallituksen aloitteiden (joista äänestettiin ilman keskustelua uuden työjärjestyksen mukaisesti) tavoitteena on vahvistaa ja nopeuttaa tiedon keräämistä ja vaihtamista koskevia päätöksiä, jotka on jo tehty, sekä tukahduttaa jäsenvaltiot sellaisen tiukan valvonnan avulla, jolla varmistetaan, että ne sisällyttävät Euroopan unionin terrorismilainsäädännön ja eurooppalaisen pidätysmääräyksen kansalliseen lainsäädäntöön nopeasti ja tarkasti. Näyttää siltä, että pelätään, että demokraattiset ruohonjuuritason liikkeet, jotka nostavat jo päätään monissa valtioissa, painostaisivat jäsenvaltioita olemaan noudattamatta tätä tiukkaa lainsäädäntöä.
Osana koordinoinnin parantamista jäsenvaltioilla on - kaikkien kansallista itsemääräämisoikeutta koskevien periaatteiden vastaisesti - velvollisuus koota vähimmäistiedot niin kutsutusta terrorismiin liittyvästä rikollisuudesta ja toimittaa ne Europolille ja Eurojustille.
Se, mitä koordinoinnilla ja poliisi- ja oikeusviranomaisen yhdenmukaisella yhteistyöllä tarkoitetaan käy selvästi ilmi siitä luottamuksellisesta Europolin asiakirjasta, joka vuosi äskettäin julkisuuteen, jonka otsikko oli kuvaavasti Euroopan parhaat käytännöt tietolähteiden käsittelyssä ja jossa poliisin puolesta toimiville tahoille annetaan lupa käyttää ilmiantajia ja harhautusoperaatioita, eikä näitä henkilöitä rangaista, vaikka he avustaisivatkin rikoksen tekemisessä!
Tämän vuoksi Kreikan kommunistipuoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet äänestivät kyseisiä tekstejä vastaan.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Autoritaarisia hallituksia on aina kuvannut se, että ne voivat parhaiten torjua politiikkansa arvostelua rajoittamalla kansalaistensa keskustelunvapautta, mielipiteenvapautta, järjestäytymisvapautta ja matkustusvapautta. Terroristihyökkäysten pelko, joka on kasvanut viime vuoden jälkeen, on herättänyt uudestaan henkiin suunnitelmat, jotka koskevat armeijan, poliisin ja salaisten palvelujen vahvistamista sekä kansalaisoikeuksien rajoittamista. Hetken aikaa tämä pelko tekee nämä ristiriitaiset suunnitelmat hyväksyttävämmiksi suuren yleisön silmissä kuin tavanomaisessa tilanteessa. Kansalaiset ovat sittemmin huomanneet tällaisen kehityksen varjopuolet. Alankomaissa tietokoneen käyttäjät aloittivat kampanjan, jossa vastustettiin sähköpostin tallentamisvaatimusta, jonka neuvosto oli esittänyt. Kampanja keräsi viime viikolla kahdessa päivässä 2500 kannattajaa. Kirjesalaisuuden, joka on ollut olemassa yli sata vuotta, rikkomisen lisäksi on yritetty useaan otteeseen riistää radikaaleilta oppositioliikkeiltä kaikki vaikutusmahdollisuudet ja saada heidät turvautumaan väkivaltaan, minkä jälkeen ne voidaan julistaa laittomiksi. Euroopassa toimivat, maanpaossa olevat poliittiset järjestöt menettävät kotipaikkaoikeutensa ja jäävät rahavirtojen ulkopuolelle. Onneksi tämäkin parlamentti alkaa ymmärtämään, että terrorismin pelon perusteella emme voi hävittää yhteiskuntamme demokraattista ja suvaitsevaista luonnetta. Vastustan ehdotusta, mutta kannatan niitä ehdotuksia, joiden avulla pyritään suojaamaan paremmin henkilökohtaista tietoa, parantamaan parlamentin tiedottamista ja saattamaan mietinnöt paremmin kansalaisten ulottuville.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Äänestin tämän mietinnön puolesta siksi, että tuen kahta Espanjan laatimaa aloitetta, joiden avulla pyritään luomaan toimia, joilla helpotettaisiin poliisin ja oikeusviranomaisten välistä yhteistyötä terrorismin torjunnassa. Äänestyskäyttäytymiseni kertoo myös sen, että tuen esittelijän esittämiä tärkeimpiä tarkistuksia eli, että tämän päätöksen mukaisesti toimitetun tiedon pitää liittyä ainoastaan terroristitoiminnan rikostutkimukseen, että jokaisen jäsenvaltion on nimitettävä Eurojust-yhteyshenkilö, joka vastaa terrorismiin liittyvistä asioista sen sijasta, että jäsenvaltiot saisivat nimittää uuden toimivaltaisen viranomaisen, ja että jäsenvaltioita kehotetaan perustamaan yhteisiä tutkimusryhmiä terrorismin torjumiseksi aina, kun tiiviimpää yhteistyötä tarvitaan, ja erityisesti sellaisissa monimutkaisissa tapauksissa, joilla on ylikansallisia vaikutuksia.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minun on todettava esittelijä Gebhardtin mietinnöstä, etten voinut olla näkemättä unta Antonio Di Pietrosta, kollegastamme, joka on hyvin tunnettu Italiassa ja koko Euroopassa niissä piireissä, joissa oikeudelliset verkostot ovat keskustelun aiheena. Verkostojen osalta ajattelin, että Di Pietro oli kalastaja ja että hän oli heittämässä verkkoa veneestään. Tämä verkko oli kuitenkin oikeudellinen verkko, ja siihen jäi kiinni paljon suuria kaloja, mutta pienet kalat pääsivät pakoon, koska, kuten tiedätte, ne halusivat saavuttaa eläkeiän. Mielestäni tämä uni merkitsee sitä, että tähän oikeudelliseen verkostoon tarttuu loistava saalis eurooppalaisia rikollisia, kuten unessani näin.
Kirkhope (PPE-DE)
Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiiveja edustava valtuuskunta ei näe mitään syytä perustaa oikeuslaitoksen palveluksessa olevien eurooppalaista koulutusverkostoa. Tämä asia kuuluu yksittäisille jäsenvaltioille, ja nykyinen oikeuslaitoksen koulutusjärjestelmä on ainutlaatuinen ja jokaiselle jäsenvaltiolle tyypillinen. Näin pitäisi olla vastakin. Tämä asia vaikuttaa myös Euroopan unionin talousarvioon tavalla, jota ei voida hyväksyä, ja vastustamme vaikutuksia erikseen talousarviomenettelyn yhteydessä.
Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit eivät voi tukea tässä mietinnössä esitettyjä toimia.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Kannatin tätä mietintöä, koska uskon, että käsiteltävänämme oleva Ranskan aloite parantaa jäsenvaltioissa ja yhteisössä vallitsevan oikeudellisen ja juridisen tilanteen tuntemusta ja vastaavasti kaikkien Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden oikeuslaitosten jäsenten - tuomarien, maistraattien, asianajajien ja mahdollisesti maistraatin kaltaisia tehtäviä suorittavien poliisien - toimintaa. Tämä verkosto koostuu jäsenvaltioissa sijaitsevista kansallisista kouluista ja laitoksista, jotka vastaavat oikeusalan jatkokoulutuksesta, ja se on toiminut epävirallisesti vuoden 2000 lokakuusta, mutta sillä ei ole oikeushenkilöllisyyttä. Tämä rajoite merkitsee, että se ei voi saada rahoitusta yhteisön tai jäsenvaltioiden talousarvioista, mihin saadaan muutos, jos tämä Ranskan aloite hyväksytään, koska silloin rahoitusta voidaan myöntää EU:n yleisestä talousarviosta. Lyhyesti sanottuna tämä on jälleen yksi tehokeino, jonka avulla voidaan parantaa tietämystämme jäsenvaltioiden tuomioistuin- ja oikeusjärjestelmistä ja niistä oikeudellisista välineistä, joihin EU:n oikeudellinen yhteistyö perustuu.

Berthu (NI)
Olemme juuri saaneet tämän suunnattoman asiakirjan (noin 200 sivua), jossa käsitellään muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen tuotteiden terveyssääntöjä koskevaa lainsäädäntöluonnosta. Luonnos on sisällöltään varsin hyvä, ja kannatimme sitä, koska siinä otetaan käyttöön tiukat säännöt, kielletään ihmiskäyttöön kelpaamattomiksi julistettujen aineiden käyttö rehuissa ja kielletään 'eläinkannibalismi'.
Arvostelua on sen sijasta kohdistettava tekstin muotoon: kyse on asetuksesta, jota sovelletaan suoraan jäsenvaltioissa. Se on myös erittäin yksityiskohtainen. Kaiken lisäksi asetuksessa joudutaan sallimaan joitakin poikkeuksia, kuten eläinten ruokkiminen ruokajätteillä Saksassa ja Itävallassa, ja näiden poikkeusten vuoksi asetuksen säännökset mutkistuvat entisestään.
Mielestämme olisi järkevämpää, että näissä tapauksissa säädettäisiin - vain Euroopan tasolla - puitetekstistä, jossa määriteltäisiin tavoitteet, vaikka se merkitsisikin samalla sitä, että esittelisimme malliesimerkin asetuksesta, jonka jäsenvaltiot voisivat saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöään muuttamalla sitä omien kansallisten erityispiirteidensä mukaiseksi. Tämä tapa olisi paljon joustavampi, ja se antaisi jäsenvaltioille paljon enemmän liikkumavaraa. Sen voisivat todennäköisesti hyväksyä kaikki paitsi yhdentymisfanaatikot.
Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, antakoon komission jäsen Wallström minulle anteeksi, mutta näin hänestäkin unta viime yönä. Miksi? Koska tapasin GMO:n, joka kertoi minulle - eikä kukaan meistä tiedä, miltä GMO:t näyttävät - nähneensä vuorostaan unta olevansa Odysseus, joka oli sidottu niin, ettei antautuisi seireenien viettelyksiin, ja että hän oli nähnyt kauniin GMO:n - joka muistutti komission jäsentä Wallströmiä - joka kutsui häntä sanoen: 'Seuraa minua, seuraa minua ja tulet onnelliseksi.' Arvoisa puhemies, tämä oli vain unta: todellisuus on toinen. Sen vuoksi vastustin mietintöä siitäkin huolimatta, että olin unessani vakuuttunut siitä, että minun olisi seurattava seireenin, komission jäsenen Wallströmin, suosituksia.

Puhemies.
Pelkäänpä, että komission jäsen Wallström näyttää kiinnittävän enemmän huomiota jäsen Barón Crespoon kuin teihin, jäsen Fatuzzo.

Alavanos (GUE/NGL)
Komission ehdotus muuntogeenisten organismien rajat ylittävistä siirroista on merkitykseltään valitettavasti vähäisempi kuin Cartagenan pöytäkirja, jota ehdotuksella on tarkoitus soveltaa. Suurimmat puutteet, joihin on puututtava, ovat seuraavat:
Yksi: ennaltaehkäisyn periaate on ilmaistava yhteisön tekstissä selvästi.
Kaksi: EU:n sisämarkkinoilla ja ulkomaankaupassa on sovellettava samoja painotuksia ja toimenpiteitä. Jos jotakin tuotetta ei markkinoida sisämarkkinoilla, sen vientikin pitäisi kieltää.
Kolme: vastuu kiellettyjen muuntogeenisten organismien siirrosta pitäisi olla kokonaan viejämaalla; sitä ei saa siirtää tuojamaalle.
Neljä: yleisön on oltava täysin tietoinen asioista.
Viisi: kaikki mahdollinen pitäisi tehdä sen varmistamiseksi, etteivät suuryritykset kierrä tarkastuksia monikansallisten rakenteidensa avulla.
Euroopan parlamentin ympäristövaliokunnan esittämät tarkistukset ovat oikeansuuntaisia, ja sen vuoksi kannatan niitä.
Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Olemme äänestäneet tämän mietinnön puolesta, koska sillä parannetaan neuvoston alkuperäistä ehdotusta. On esimerkiksi tärkeää, että kansalaisten perusoikeudet vapaaseen valintaan GMO:ien alalla tunnustetaan ja että ennalta varautumisen periaate sekä tarve suojella ympäristöä ja ihmisten terveyttä otetaan huomioon.
Yhtä tärkeää on tunnustaa tarve tukea pöytäkirjan 27 artiklan täytäntöönpanoa. Tämän artiklan mukaan sopimuspuolten konferenssi laatii ensimmäisessä kokouksessaan järjestelmän sellaisten kansainvälisesti hyväksyttävien sääntöjen laatimiseksi, jotka koskevat vastuuta GMO:eista johtuvista vahingoista ja niiden korvaamista. Samoin on tärkeää tunnustaa tarve ottaa käyttöön erityisiä varotoimia kaikissa ihmisten ja eläinten ravinnoksi tarkoitettujen elintarvikkeiden tuotannon näkökohdissa. 
Tästä huolimatta mietinnössä sivuutetaan joitakin ratkaisevia kysymyksiä. Yksi näistä on se, että EU on GMO:eihin liittyvien riskien vuoksi riippuvainen kasvivalkuaisen tuonnista. Lisäksi on otettava huomioon, että neuvosto haluaa kumota voimassa olevan kiellon, mistä olemme eri mieltä, kuten edellisestä mietinnöstä äänestettäessä todettiin.
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL)
Kannatamme tarkistuksia, joita jäsen Sjöstedt on esittänyt ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi GMO:ien siirroista valtioiden rajojen yli. Komission esittämässä luonnoksessa ei mennä yhtä pitkälle kuin 29. tammikuuta 2002 allekirjoitetussa biotekniikan vaarojen ennaltaehkäisyä koskevassa Cartagenan pöytäkirjassa: siinä ei oteta riittävästi huomioon Rion ympäristöjulistukseen sisällytettyä ennalta varautumisen periaatetta eikä Euroopassa näistä aiheista tällä hetkellä käytävää keskustelua.
Komissio tulkitsee Cartagenan pöytäkirjaa (joka syntyi kompromissin tuloksena) pinnallisesti, vaikka on selvää, että jälkimmäinen perustuu ensi kädessä ennalta varautumisen periaatteeseen. Tällaisella lähestymistavalla voidaan ainoastaan tehdä Cartagenan pöytäkirjasta merkityksetön juuri nyt, kun jäsenvaltiot ratifioivat sitä. Tämä on vakava asia. Äskettäisessä Johannesburgin huippukokouksessa, joka järjestettiin elokuun ja syyskuun vaihteessa, saimme jälleen kerran todeta, että vakaan poliittisen tahdon puuttuessa maatalousteollisuuden ja monikansallisten yritysten edut sekä puhtaasti kaupalliset perustelut ajavat väestön yleisten etujen ohi.
Euroopan unionin on käytettävä vaikutusvaltaansa kansainvälisissä yhteyksissä siten, ettei Cartagenan pöytäkirjalla luotua dynamiikkaa heikennetä vaan vahvistetaan. Sama koskee unionin vastuuta.

Moreira da Silva (PPE-DE)
Toukokuussa 2000 Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot allekirjoittivat Cartagenan pöytäkirjan, jossa käsitellään GMO:ien turvallisiin siirtoihin, käsittelyyn ja käyttöön liittyvien bioteknologisten riskien ennaltaehkäisyä. Käsiteltävänä oleva Euroopan komission asetusehdotus on erittäin tärkeä, koska sillä vauhditetaan Cartagenan pöytäkirjan käytännön täytäntöönpanoa Euroopan unionissa ja estetään näin kilpailun vääristymät, joihin sääntöjen määrittely jäsenvaltioissa saattaisi johtaa. Esittelijä on parantanut asetusehdotusta, ja erityiskiitoksen ansaitsee hänen ehdotuksensa kieltää niiden GMO:ien vienti, joille ei ole myönnetty lupaa.

Ribeiro e Castro (UEN)
On tärkeää, että pyrimme jatkuvin toimenpitein varmistamaan myös rajat ylittävien siirtojen osalta riittävän suojan sellaisten muuntogeenisten organismien (GMO) turvalliselle siirrolle, manipulaatiolle ja käytölle, jotka ovat nykyaikaisen bioteknologian luomia ja jotka todennäköisesti vaikuttavat haitallisesti biologisen monimuotoisuuden säilyttämiseen ja kestävään hyödyntämiseen, ja että estämme näin ihmisten terveydelle aiheutuvat vaarat. Tämä on huolenaiheena nyt ensimmäisessä käsittelyssä tarkasteltavassa asetuksessa, jossa vahvistetaan Cartagenan pöytäkirjan täytäntöönpanon kannalta tarpeelliset säännökset. Tuen tätä asetusta täysin, koska yhteisön asetuksen ansiosta tällä erittäin haavoittuvalla alalla voidaan välttää jäsenvaltioiden asetusten ja hallinnollisten määräysten väliset eroavaisuudet ja päällekkäisyydet sekä näin parantaa oikeusvarmuutta ja sujuvoittaa sisämarkkinoiden toimintaa.

Sacrédeus (PPE-DE)
Ottaen huomioon sen mahdollisen vaaran, jonka GMO:eista voi aiheutua yleisesti ottaen ympäristölle ja erityisesti biologiselle monimuotoisuudelle, me ruotsalaiset kristillisdemokraatit olemme päättäneet kannattaa rajoittavaa politiikkaa. Ennalta varautumisen periaatteesta olemme sitä mieltä, että viejän on noudatettava tuojamaan sääntöjä. Mielestämme on myös tärkeää, että kansainvälisellä tasolla laaditaan yhteiset vahinkovastuusäännöt. Lisäksi pitäisi olla itsestään selvää, että emme saa viedä sellaisia GMO:eja, joiden käyttöä emme itsekään salli Euroopan unionissa. Asetuksen säännöksiä olisi sovellettava siitä riippumatta, milloin Cartagenan pöytäkirja tulee voimaan.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, parlamentin vahtimestarit - italialaiset siis - pysäyttivät minut ollessani matkalla istuntosaliin ja sanoivat minulle: ?Tämä esittelijä Casacan laatima mietintö, jossa ehdotetaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosastoon kohdistettavien tarkastusten vähentämistä, jotta tarkastusten laatu paranisi? - vähemmän tarkastuksia merkitsee parempia tarkastuksia, kuten mietinnössä sanotaan - ?muistuttaa meitä istuntosalin vahtimestareita - toisin kuin jäsen Goodwill, joka kertoo meille, että hänen mielestään italialaiset kuljettajat haluavat ajaa autojaan kovaa, kuten Michael Schumacher - siitä, ettemme halua enää lisää pysäköintisakkoja. Sen vuoksi toivomme, että laittomasti pysäköityjen autojen tarkastuksia vähennettäisiin, koska silloin tarkastukset olisivat parempia. Siten pysäköintisakkojen määrä vähenisi.?

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, osallistuin viime torstaina Milanossa erääseen televisio-ohjelmaan. Milanon kardinaali, hänen korkeutensa Dionigi Tettamanzi Genovasta, oli todennut edellisenä päivänä, että meidän on otettava avosylin vastaan ne siirtolaiset, jotka tulevat Eurooppaan, etenkin Milanoon, ja hän sai valitettavasti ohjelman aikana herjaavia puhelinsoittoja tyytymättömiltä ihmisiltä, jotka eivät olleet samaa mieltä tästä suosituksesta. Äänestäessäni paremman maahanmuuton puolesta ajattelinkin sitä, mitä jäsen Vatanen sanoi minulle henkilökohtaisesti muutama päivä sitten: ?Mitä jos olisimme syntyneet Senegaliin? Mitä jos olisimme syntyneet yhteen sellaisista valtioista, joista ihmisten on pakko muuttaa Eurooppaan elannon hankkimiseksi??

Berthu (NI)
Olemme tyytyväisiä siihen, että turvapaikkapolitiikkaa koskeva Evansin mietintö hylättiin pienellä oikeistoenemmistöllä. Päätöslauselman 1 kohdassa kehotetaan ?komissiota ja jäsenvaltioita kiirehtimään yhteisen maahanmuuttopolitiikan luomista turvapaikkajärjestelmän paineen helpottamiseksi?. Täten parlamentin vasemmistojäsenten ensimmäinen yritys vähentää epärehellisten turvapaikanhakijoiden määrää perustui rajojemme avoimuuden lisäämiseen ja tällaisten ihmisten vastaan ottamiseen laillisina maahanmuuttajina!
Päätöslauselmassa jatketaan samoilla linjoilla. Sen 3 kohdassa komissiota kehotetaan varmistamaan, että ?parhaat käytännöt perustuvat ensisijaisesti (kiinnittäkää erityistä huomiota ensisijaisesti-ilmaisuun) siihen, että EU:n jäsenvaltiot noudattavat kansainvälisiä suojeluvelvoitteitaan?. Parlamentin vasemmistojäsenten päätavoitteena on siis päästää unioniin henkilöitä, joita vainotaan, riippumatta heidän lukumäärästään. Vasemmisto jättää sisäistä turvallisuutta ja yhteiskuntamme tasapainoa koskevat tavoitteet selvästi ja häpeämättä taka-alalle.

Lang (NI)
Vuonna 1999 Tampereen Eurooppa-neuvosto hyväksyi yhteisen turvapaikkapolitiikan käyttöönoton tavoiteajankohdaksi vuoden 2004. On kuitenkin sanottava, että viidentoista jäsenvaltion asettama tavoite vaikuttaa melko vaikealta saavuttaa. Tekstien ja mietintöjen määrä kasvaa, ja jokaisessa ehdotetaan turvapaikkalainsäädännön yhdenmukaistamisen uutta vaihetta, mutta loppujen lopuksi yhteisymmärrykseen ei ole päästy eikä edistystä saavutettu. Tähän mennessä on hyväksytty vain kaksi hanketta, ja nekin vastahakoisesti. Jopa Sevillan Eurooppa-neuvosto, jonka piti olla laittoman maahanmuuton torjunnan virstanpylväs, oli pannukakku. EU:n jäsenvaltiot ovat onnistuneet sopimaan ainoastaan pienimmästä yhteisestä nimittäjästä eli siitä, ettei laittomien maahanmuuttajien alkuperämaille määrätä seuraamuksia.
Yhteistä turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa koskevien eurooppalaisten asiakirjojen käsittely jumiutuu yhä useammin, olipa sitten kyse pakolaisaseman määrittelystä, turvapaikkapolitiikasta tai perheiden yhdistämisestä taikka ulkomaalaisten työntekijöiden maahanpääsystä joillakin talous- ja sosiaalialoilla. Miksi näin on käynyt? Yksinkertaisesti sen vuoksi, että kyse on kunkin jäsenvaltion omasta toimivallasta: jokaisella valtiolla on oikeus säännellä itse muuttovirtojaan ja toteuttaa omaa maahanmuuttopolitiikkaansa. Bryssel pyrkii yhteisöllistämään kaiken, mutta jäsenvaltiot eivät mielellään luovu itsemääräämisoikeudestaan.
(Äänestysselitystä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)
Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Kylmän sodan aikana idästä tulleet pakolaiset otettiin hyvillä mielin vastaan Länsi-Eurooppaan. Turvapaikan hakemista ylistettiin vapauden tavoitteluna, joka edellytti yleismaailmallista solidaarisuutta. Nykyään pakolaiset saapuvat kauempaa, he eroavat ulkonäöltään länsieurooppalaisista ja ne olot, joista he pakenevat, saavat osakseen huomattavasti vähemmän ymmärtämystä. Koska pakolaisten alkuperämaan elintaso on aina alhaisempi kuin meidän, heidän epäillään alusta alkaen paenneen kotimaastaan taloudellisista syistä. Tämä tilanne on pahentunut kuluneen vuoden aikana, sillä pelkäämme pakolaisten olevan unioniimme soluttautuvia terroristeja. EU:n jäsenvaltiot ovat taipuvaisia asettamaan ylärajan sille pakolaismäärälle, jonka ne sallivat tulevan maahansa, ja ne asettavat vastaanotettavien pakolaisten määrän alhaisemmaksi kuin naapurivaltiot. Näin luomme Eurooppa-linnakkeen, joka estää jopa sellaisten ihmisten maahanpääsyn, jotka ovat suuressa hädässä ja joiden osalta rikotaan kansainvälisiä sopimuksia. Lopputuloksena on, että perheenjäsenet joutuvat erilleen toisistaan enemmän kuin koskaan ennen ja ihmiset joutuvat palaamaan maahan, jossa he eivät ole turvassa ja jossa heitä odottaa perikato. Vastustan pääajatusta, mutta kannatan kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan esittämiä ehdotuksia, joiden mukaan ketään ei saa luovuttaa maahan, jossa häntä saattaisi uhata kuolemanrangaistus, pakolaisaseman myöntäminen voidaan mahdollisesti evätä yksinomaan sotarikollisilta ja naisturvapaikanhakijoiden määrän kasvu on otettava huomioon.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, esittelijä Angelillin mietinnössä suositellaan korvausten maksamista rikosten uhreille - mitä kannatan. Monet eläkeläiset ja ikääntyneet ihmiset joutuvat rikosten, vaikkakin vähäisten rikosten, kuten laukkuvarkauksien ja murtojen, uhreiksi, ja edustamani eläkeläisten puolueen tavoin katsonkin, että on oikein vaatia valtiota maksamaan korvauksia rikosten uhreille. Syyllisiä eivät nimittäin ole ainoastaan rikosten tekijät, vaan syyllinen on valtiokin, jonka pitäisi tehdä tutkimuksia sekä valvoa ja taata, että näitä rikoksia ei tapahdu, ehkäistä niitä ja kouluttaa kansalaisiaan noudattamaan lakia. Sen vuoksi kannatan tätä aloitetta, jonka tarkoituksena on maksaa rikosten uhreille korvauksia ja määrätä suuria sakkoja julkisviranomaisille, jotka eivät tee työtään kunnolla, etenkin jäsenvaltioidemme vaikutusvaltaisimmille korkean tason poliitikoille.

Alavanos (GUE/NGL)
Esittelijä Angelillin mietinnöllä parannetaan komission vihreää kirjaa rikosten uhreille maksettavien korvausten oikeudellisista puitteista. Mietinnössä esitetty perusajatus, jonka mukaan kaikkien jäsenvaltioiden pitäisi laatia korvaussuunnitelmat niille rikosten sekä terrorismin uhreille, jotka eivät pysty saamaan korvauksia rikoksen tekijöiltä tai muilla keinoin, on hyvä, koska kaikki jäsenvaltiot eivät ole allekirjoittaneet väkivaltarikosten uhreille suoritettavia korvauksia koskevaa eurooppalaista yleissopimusta, jota on sovellettu vuodesta 1988; toisaalta yleissopimus ei anna sen allekirjoittaneissakaan valtioissa väkivaltarikosten uhreille mahdollisuutta hakea valtiolta korvausta. Eri jäsenvaltioiden parhaita käytäntöjä koskeva direktiivi, jota komissiota pyydetään myös esittämään, on hyvä toimenpide, ja sillä autetaan kokemattomampia jäsenvaltioita ratkaisemaan nämä kysymykset.

Berthu (NI)
Olen jo todennut esittelijä Evansin mietintöä koskevassa äänestysselityksessäni, että turvapaikka-asioissa nykyisten vastuullisten hallitusten päätehtävänä on varmistaa, että pakolaisvirta ei häiritse valtioidemme tasapainoa.
Tässä mielessä ja esittelijä Angelillin mietintöä ajatellen tärkein ja helpoin tehtävä olisi varmistaa, että emme itse aiheuta haittaa Geneven yleissopimuksen määräysten soveltamiselle. Olemme saaneet esimerkiksi tietää, että 13. syyskuuta, toisin sanoen kymmenen päivää sitten kokoontuneet oikeus- ja sisäasiainministerit sopivat pakolaiskäsitteen laajasta määritelmästä ottamalla käyttöön laajemmat kriteerit kuin Geneven yleissopimuksessa. Päätelmissä todetaan erityisesti, ettei vainoamisuhka aina tule valtion viranomaisten taholta, vaan se voi tulla myös ?ei-valtiollisten toimijoiden? taholta.
Ennen kuin laajennamme määritelmiä tällä tavoin, haluaisimme hallitustemme pohtivan huolellisesti niitä miljoonia ihmisiä, jotka todennäköisesti käyttävät tätä uutta oikeutta, ja niitä taloudellisia ja yhteiskunnallisia kustannuksia, joita nämä aloitteet tällaisissa tapauksissa saattavat aiheuttaa valtioillemme. Tässäkin tapauksessa olisi parempi saman tien harkita vaihtoehtoisia suojakeinoja turvapaikalle.

Ribeiro e Castro (UEN)
Äänestin tämän mietinnön puolesta, koska komission tämän vuoden toukokuussa esittämä vihreä kirja korvauksista rikosten uhreille on mielestäni hyvä, sillä se on vauhdittanut huomattavasti toimintaa tällä arkaluonteisella alalla. Kirjassa pyritään asettamaan uhreille maksettavia korvauksia koskevat yhteiset vähimmäisvaatimukset, joita noudatettaisiin koko EU:ssa ja joita sovellettaisiin yhteisön ulkopuolisten maiden osalta mahdollisimman pitkälti vastavuoroisuusperiaatetta noudattaen. Lisäksi valintani kertoo, että tuen esittelijä Angelillin loistavaa mietintöä. Mietinnössä ehdotetaan erityisesti, että vähimmäisvaatimuksiin on sisällyttävä kaikkien jäsenvaltioiden hyväksymä selkeä ja tarkka määritelmä niistä rikostyypeistä, jotka voivat antaa aihetta korvaukseen, ja siinä yksilöidään ennakolta joitakin objektiivisia piirteitä. Tuen myös esittelijän suositusta sellaisen uhreille suunnattavan eurooppalaisen palvelevan puhelimen perustamisesta, joka toimii 24 tuntia vuorokaudessa kaikilla unionin virallisilla kielillä.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mikä merkitys on kosmetiikalla, jota niin monet naiset käyttävät kaunistautumiseen? Eräs köyhä iäkäs eläkeläinen sanoi minulle: ?Olen köyhdyttänyt itseni tällä kosmetiikalla, joka on tehnyt näistä naisista niin kauniita. Olen käyttänyt kaikki rahani. Nyt olen pennitön, köyhä eläkeläinen, mutta olen onnellinen, koska olen nauttinut elämästäni.? Toinen eläkeläinen sanoi minulle kuitenkin näin: ?Minä sen sijaan vastustin näille kosmetiikkaa käyttäville naisille suunnattua houkutusta, ja nyt olen rikas eläkeläinen, mutta kadun sitä, että minulla ei ollut onnellisempaa, nautittavampaa elämää, jossa olisin ollut enemmän yhteydessä kauniisiin naisiin, jotka käyttävät kosmetiikkaa.? En tiennyt mitä tehdä, joten katsoin jäsen Roth-Behrendtiin, joka käyttää varmasti kosmetiikkaa, jota ei ole testattu eläimillä. Kuinka kaunis nainen jäsen Roth-Behrendt onkaan! On hyvin selvää, että hänen käyttämänsä kosmetiikka on hyödyllistä, ehkä jopa hyödyllisempää kuin eläimillä testattu. Meidän on siis noudatettava jäsen Roth-Behrendtin esimerkkiä, joten äänestin esityksen puolesta.

Puhemies.
Äänestysselitykset päättyvät tähän.
(Istunto keskeytettiin klo 12.50 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Puhemies.
Joudun valitettavasti ilmoittamaan, että siviilikaartin poliisi Juan Carlos Beira Montes on saanut surmansa terroristi-iskussa Leizan kaupungissa Navarrassa Espanjassa.
ETA-järjestön julman terrorismin uhriksi on jälleen kerran joutunut unionin kansalainen, demokraattisen valtion poliisi.
Totean jälleen kerran, että Euroopan parlamentti tuomitsee täysin tämän teon, ja ilmaisen syvän osanottomme surmansa saaneen omaisille sekä Espanjan kansalaisille ja viranomaisille.
Terrorismin torjunnassa onnistutaan, jos yhdistämme voimamme.
Arvoisat kollegat, pyydän teitä viettämään minuutin hiljaisuuden.
(Parlamentti vietti minuutin hiljaisuuden.)

Puhemies.
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?
Puheenvuoro on MacCormickilla.

MacCormick (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa kohdasta 12, joka koskee poliittisesti tärkeistä asioista pidettyjä minuutin puheenvuoroja. Nimeni on puhujalistalla kahdesti, mutta kuten läsnäolevat jäsenet muistavat, käytin nimenomaan yhden työjärjestyspuheenvuoron, joka koski työjärjestyksen 2 artiklaa. Näin ollen tämä puheenvuoro olisi mielestäni pitänyt kirjata työjärjestyspuheenvuorona ja esittämäni kanta olisi kirjattava pöytäkirjaan.

Puhemies.
Kommenttinne otetaan huomioon ja pöytäkirjaan tehdään tarvittavat korjaukset.
Onko muuta huomautettavaa?
(Edellisen istunnon pöytäkirja hyväksyttiin näin muutettuna)

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Euroopan unionin yleisestä talousarviosta varainhoitovuodeksi 2003.
Kuten tiedätte, tällaista keskustelua ei ole aikaisemmin käyty, joten pyydän teiltä kärsivällisyyttä ja yhteistyöhalukkuutta.
Keskustelun aloittaa budjettivaliokunnan puheenjohtaja Wynn.

Wynn, Terence (PSE)
Arvoisa puhemies, tällaista menettelyä ei ole toteutettu koskaan aikaisemmin, ja toimin mielelläni keskustelun avaajana. Yleensä budjettikeskustelu etenee siten, että valiokunnissa on suoritettu ensimmäisen käsittelyn äänestys ennen parlamentin istuntoa. Jos istunnossa käy hyvä tuuri, saa kolmen minuutin puheenvuoron ja huono-onnisemmat puolentoista minuutin puheenvuoron. Puheenvuoroista ei oikeastaan ole mitään hyötyä, sillä ne ovat lausuntoja ja työ on jo tehty.
Tässä istunnossa ensisijaisena tarkoituksena on käydä todellista vuoropuhelua etenkin komission, mutta myös neuvoston kanssa. Toivomme saavamme vuoropuhelusta apua seuraavan viikon äänestyspäätökseen, ja lisäksi vuoropuhelu tarjoaa tilaisuuden kysyä, miten asia on edistynyt sen jälkeen, kun alustava talousarvioesitys (ATE) esiteltiin ensimmäisen kerran. ATE:n esittelyn jälkeen on tapahtunut paljon: neuvosto on äänestänyt omasta talousarvioesityksestään, ja meidän on tarkoitus äänestää siitä. Parlamentin valiokunnat ovat tehneet yhteistyötä esittelijöiden kanssa, jotta tekemämme tarkistukset olisivat järkeviä. Kuten aina, tarkistuksissa esitetyt rahamäärät ylittävät käytettävissä olevat varat.
Esittelijöiden tehtävä on arvioida näitä tarkistuksia. Keskustelun aikana teiltä varmasti kysytään mielipidettä joistakin tarkistuksista.
ATE:n jälkeen on laadittu entistä tarkempi lainsäädäntöohjelma, ja sen aiheuttamia muutoksia on arvioitava. Lisäksi on selvitettävä myös ulkoisten tapahtumien, kuten tulvien, vaikutukset ensi vuoden talousarvioon.
Mielestämme on olemassa aloja, joilla rahoitustilanne on epäselvä. Neuvoston tai komission kanssa ei ole vielä sovittu esimerkiksi siitä, kuinka otsakkeesta 2 kalastusalan rakenneuudistusohjelmaan myönnettävä 27 miljoonaa euroa rahoitetaan. Ehkä joku esittää asiasta kysymyksen, ja ehdotukset otetaan kiitollisina vastaan. Kehitysyhteistyövaliokunnan tärkeimpänä tavoitteena on varmistaa, että Maailman terveysrahastolla on riittävästi rahaa. Yksi syy tähän on se, ettei unionilla ole asiaa rahaston päätösvaltaa käyttävien kokouksiin, jos sillä ei ole huomattavaa rahoitusosuutta. Onko näin? Kuinka paljon rahaa tarvitaan? Ohjeellisten tietojen saamiseksi toivon, että asiasta neuvotellaan myös komission kanssa.
Näiden alustavien huomautusten lisäksi kiitän komissiota yleisesti ja keskusteluun osallistuvia yksittäisiä komission jäseniä. Lisäksi kiitän neuvoston puheenjohtajaa läsnäolosta. Toivottavasti keskustelu on hyödyllinen ja antoisa, ja toivottavasti siitä on hyötyä ensi viikon valiokuntaäänestysten kannalta. Muuten hukkaamme aikaa neljä tuntia.

Färm (PSE)
Arvoisa puhemies, olen budjettivaliokunnan lausunnon valmistelijan Wynnin tavoin erittäin tyytyväinen tähän uuteen keskusteluun. Keskustelua ehdotettiin jo viime keväänä, emmekä tuolloin olleet lainkaan varmoja, edistyisikö asia millään tavoin. Yleistavoitteenamme on ollut uudistaa Euroopan parlamentin budjettityöskentelyä etenkin ottamalla huomioon ensi vuonna sovellettava täysin uusi toimintoperusteinen talousarviojärjestelmä. Tältä kannalta myös keskustelujärjestelmän uudistaminen on ollut erittäin tärkeää, sillä itse keskustelu on ehkä parlamentin budjettityöskentelyn näkyvin osa.
Tämä uudistus tarkoittaa myös sitä, että pyrimme lisäämään valiokuntien osallistumista työhön. Olen käynyt lähes kaikkien valiokuntien kokouksissa ja keskustellut niissä talousarvioon liittyvistä asioista, ja nyt myös valiokuntia kehotetaan osallistumaan aktiivisesti tämänpäiväiseen keskusteluun. Parlamentin talousarviopäätösten toteutumisvaatimuksia tiukennetaan siten, että työryhmissä ja erilaisissa mietinnöissä kiinnitetään entistä enemmän huomiota toteutustasoon ja talousarviota koskeviin puutteisiin toteutumisen kannalta.
Tämän vuoksi olen tyytyväinen siihen, kuinka komissio, neuvosto ja enemmistö komission jäsenistä sekä puheenjohtajamaa Tanskan valtiovarainministeri ovat osallistuneet keskusteluun, ja toivon, että myös parlamentin jäsenet pyrkivät kaikin tavoin varmistamaan, että keskustelusta muodostuu jännittävämpi ja rakentavampi kuin tähän mennessä kuullut, melko lailla ennustettavissa olleet yksinpuhelut.
Euroopan unionin talousarviojärjestelmässä on todellisia puutteita etenkin joustavuuden kannalta. Uskon, että parlamentin ja etenkin suuren yleisön on vaikea ymmärtää, miksi varojen löytäminen maatalouspolitiikan edistämiselle, eli maaseudun kehittämiselle, on täysin mahdotonta, kun samalla muille maatalouspolitiikan osa-alueille myönnetään miljardeja euroja. Koska tiedämme, että muilla aloilla on käyttämättömiä varoja, on ollut vaikeaa torjua laajentumiseen tarvittavia hallinnollisia menoja ja löytää näihin menoihin tarvittava rahoitus käyttämättä joustovälinettä. Tänä vuonna järjestelmää on pyritty uudistamaan etsimällä ja käyttämällä käyttämättömiä varoja aikaisempaa järjestelmällisemmin, ja menoja on pyritty siirtämään eteenpäin aikaisempaa järjestelmällisemmin, jotta runsasmenoisten alojen taakka kevenisi seuraavien vuosien aikana. Tämä saattaisi helpottaa esimerkiksi laajentumista edeltävien tarpeiden täyttämistä.
Tämä on väliaikainen ratkaisu. Mielestäni unioni tarvitsee paljon laajemman talousarviouudistuksen, ja asiaa olisi käsiteltävä myös valmistelukunnassa. Nykyisessä talousarviossa enimmäismäärät ovat uskomattoman joustamattomia, eikä niitä saisi muuttaa pysyviksi. Ainakaan niitä ei pidä sisällyttää perustamissopimukseen, ja parlamentin oikeus yhteispäätösmenettelyyn maatalouspolitiikan alalla pitäisi olla itsestäänselvyys muiden alojen tavoin.
Haluaisin myös kiittää puheenjohtajavaltio Tanskaa tähänastisesta erittäin selkeästä ja rakentavasta lähestymistavasta. Heinäkuussa teimme joitakin hyvin onnistuneita sopimuksia ja eilen pidimme kannustavan kolmikantakokouksen tulvaongelman ratkaisemiseksi.
Johdatuksena toimivan puheenvuoroni lopuksi pyydän, että samanlaista rakentavaa lähestymistapaa noudatetaan ratkaistaessa otsakkeeseen 4 kuuluvien ulkoisten menojen tärkeimpiä ongelmia. Joustavuutta tarvitaan paljon enemmän. Parlamentti vastustaa sitä, että Balkanin valtioille, Kosovolle, Serbialle jne. myönnetyn tuen lisäksi esimerkiksi Afganistaniin ja maailmanlaajuiseen AIDS- ja terveysrahastoon liittyviä menoja lisätään lakkaamatta, vaikka uusia varoja ei ole saatavilla. Luulen, että parlamentti arvostelee komission ja neuvoston talousarviokäsittelyssä eniten juuri tätä asiaa.

Stenmarck (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, EU:n hallinnollinen talousarvio on jo kauan ollut EU:n talousarvion suurimpia ongelmia. Tänä vuonna pyrimme saamaan pysyvän ratkaisun näihin ongelmiin. Vuoden alussa tilanne oli sellainen, että kaikkien arvioiden mukaan vuoden 2003 talousarviovajeen ennustettiin olevan suuri. Nyt kun tätä vajetta on pienennetty ja odotamme ensi vuodelle jopa hienoista ylijäämää, huomaamme, että pitkällä aikavälillä tarkasteltuna todennäköisesti juuri vuosi 2003 käy erityisen ongelmalliseksi.
Eurooppa-neuvoston Berliinissä 1999 tekemän päätöksen mukaan meillä on mahdollisuus käyttää joustovälinettä ja siten antaa lisävaroja. Komissio ehdotti alustavassa talousarvioesityksessään tällaisen menettelyn soveltamista otsakkeeseen 5. Ehdotukselle oli selvät syynsä, eikä vähäisin ollut ajan vähyys ja jäljellä olevan työn runsaus.
Haluan korostaa, että hetkeen, jolloin päätetään lopullisesti uusista jäsenvaltioista, on enää kaksi ja puoli kuukautta aikaa. Puolen vuoden kuluttua uusista jäsenvaltioista voi tulla Euroopan parlamenttiin 147 tarkkailijaa.
Vuoden 2004 alkuun on enää 15 kuukautta. Tuolloin kaikki on toisin ja EU saa aivan uudenlaisen muodon. Vuonna 2004 unioniin on toivottavasti tullut kymmenen uutta jäsenvaltiota, ja perinteisesti itään ja länteen jakautuneessa Euroopassa tehdään ratkaisevia päätöksiä alueen yhdistymiseksi. Tämä edellyttää todennäköisesti vankkaa sitoumusta, jollaista tuskin tulemme toiste kokemaan. Siksi onkin ilahduttavaa huomata, että suurin osa talousarvion osasiin liittyvistä ongelmista alkaa ratketa. Tärkeimpänä osana pidetään laajentumista. Välttämättömät uudistukset ovat käynnissä etenkin täällä parlamentissa, ja ne saadaan toteutettua talousarviokehystä noudattaen ja jäljellä olevassa ajassa. Lähtölaskenta on jo alkanut, ja aika käy vähiin, mutta työtä on vielä runsaasti tekemättä jopa vuotta 2003 edeltävän talousarvion osalta.
Tässä tilanteessa komission ehdotus joustovälineen käytöstä oli tietysti erittäin perusteltu. Parlamentti ja neuvosto eivät kuitenkaan hyväksyneet komission ehdotusta. Parlamentti ja neuvosto ovat ottaneet ensimmäisen askeleen oikeaan suuntaan ja sopineet hallinnollisen talousarvion yleisistä suuntaviivoista. Talousarviomenettelyssä tällainen on täysin uutta mutta edistää työn etenemistä.
Parlamentin ja neuvoston tekemä sitoumus, joka myös muiden toimielinten on nyt tehtävä, auttaa komissiota tekemään tarvittavat investoinnit ja valmistelut. Sitoumuksen yhteydessä on ymmärrettävä, ettei mikään toimielin selviä laajentumisesta yksin. Sitoutumista edellytetään pikemminkin meiltä kaikilta. Tämän vuoksi parlamentti on etsinyt uusia ratkaisuja tarvittavien varojen löytämiseksi.
Lyhyesti sanottuna kyse on siis siitä, että tämän vuoden talousarviosta pyritään tekemään mahdollisimman tiukka, jotta vuoden 2003 talousarvioon saadaan väljyyttä, jota tarvitaan tuolloin, kun laajentumiseen on aikaa enää vuosi. Väljyyden ansiosta voidaan määritellä vuotta 2003 koskevat ensisijaiset toimet. Tätä kutsutaan ennakkovaraamiseksi. Korostan, että kaikkia toimielimiä, myös parlamenttia ja neuvostoa, on kehotettu osallistumaan aktiivisesti tähän toimintaan. Tähän mennessä olen saanut asiasta myönteistä palautetta ja olen vakuuttunut, että onnistumme tarjoamaan sen väljyyden, jota etenkin komissio tarvitsee laajentumisen onnistumiseksi.

Pedersen
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, neuvoston puheenjohtajana olen erittäin iloinen saadessani osallistua tähän keskusteluun, johon myös komission jäsenet osallistuvat ja jossa käsitellään Euroopan parlamentin talousarviota vuodelle 2003. Olen varma, että parlamentilla ja komissiolla on tässä keskustelussa tilaisuus käsitellä useita tärkeitä vuoden 2003 talousarvioon liittyviä kysymyksiä. Keskustelussa ovat läsnä myös Wynn ja vuoden 2003 talousarvion kaksi esittelijää, Färm ja Stenmarck. Aluksi haluan henkilökohtaisesti kiittää parlamenttia ja neuvostoa ensi vuoden talousarviosta tähän mennessä käydystä rakentavasta ja asiallisesta vuoropuhelusta. Lisäksi haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää budjettiasioista vastaavaa komission jäsentä Schreyeria ja muita komission jäseniä hyödyllisestä yhteistyöstä. On kiistatta selvää, että EU:n vuoden 2003 talousarvion laatiminen on erittäin haasteellista. Ensi vuonna EU ottaa vastuulleen useita uusia tehtäviä. Mainitsen näistä nyt vain kaksi. EU:n toimielinten on valmistauduttava laajentumiseen, ja EU ottaa vastuulleen YK:n poliisivoimien johtamisen Bosniassa ja Hertsegovinassa. Neuvosto, parlamentti ja komissio ovat sopineet, että kyse on EU:n poliittisista painopistealueista. Sen vuoksi talousarviomenettelyssä on tähän mennessä pyritty löytämään käytännön ratkaisuja ja pääsemään yhteisymmärrykseen asioista. Olen vakuuttunut siitä, että antoisa yhteistyö jatkuu syksyllä, ja teen kaikkeni tämän edistämiseksi. Lopuksi haluan toivottaa Euroopan parlamentin jäsenille ja komission jäsenille rakentavaa keskustelua.

Schreyer
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, vuoden 2003 talousarvio on todennäköisesti viimeinen 15:tä jäsenvaltiota koskeva talousarvio. Laajentumisen hetki lähestyy. Varainhoitovuodesta 2003 aiheutuu lisähaasteita sekä ehdokasmaille että kaikille unionin toimielimille, joiden on valmistuttava laajentumiseen. Näihin asioihin kiinnitetään erityishuomiota vuonna 2003.
Ensisijaisia aloja on kuitenkin muitakin. Olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka katsovat, että Euroopan politiikoissa on painotettava vakautta ja turvallisuutta. Tämä näkyy myös vuoden 2003 talousarviossa, komission jäsenen Vitorinon laatimassa oikeus- ja sisäasioiden alan toimia koskevassa talousarviossa ja mitä erilaisimmin tavoin myös ulkopolitiikan toimia koskevassa talousarviossa. Parlamentti on jättänyt käsiteltäväksi useita ehdotuksia, jotka koskevat ulkoisen edustuksemme turvallisuutta sekä kaikkea Afganistanille myönnettyä tukea. Tuki, Välimeren aluetta koskevien varojen kasvu ja tietysti myös liittymistä edeltävä tuki ovat kustannuksia, jotka johtuvat loppujen lopuksi Euroopan vakauden tehostamisesta.
Komissio on päättänyt, että kolmas ensisijainen asia on kestävä kehitys. Myös tämä aihe liittyy useisiin talousarvioihin ja ohjelmiin, kuten energiaohjelmaan, tutkimuksen ohjelmaan ja Nielsenin ehdottamaan ohjelmaan. Lisäksi sillä on vaikutuksia maaseudun kehittämiseen tarkoitettuihin varoihin, joista vastaa kollegani, komission jäsen Fischler ja suurimpiin rakennerahastoihin, joista vastaa kollegani, komission jäsen Barnier.
Keskustelussa tulee varmasti esille useita näkökohtia rakennerahastojen tileistä ja täytäntöönpanosta sekä muista rahastoista. Vuoden 2001 tilit olivat vuoden lopussa tosiaankin 15 miljardia euroa ylijäämäiset. Parlamentti sai konsolidoidun tulostilin 1. toukokuuta. Ylijäämä on valtava, eikä suinkaan kuvitteellinen, kuten joidenkin yksityisyritysten tilinpäätösskandaaleissa. Valtiovarainministerit merkitsivät ylijäämän mielellään tileihin, mutta parlamentti suhtautui asiaan varauksellisemmin. On totta, että vuonna 2003 monia ohjelmia on hallinnoitava paremmin. Jäsenvaltiot voivat myös vaikuttaa asiaan, ja tällä alalla tarvitaan tiivistä yhteistyötä.
Komissio ilmoittaa parlamentille ja neuvostolle tilien tilanteesta viikoittain. Mielestäni tämä on osoitus avoimuudesta, jollaista yhdenkään jäsenvaltion hallitus ei ole osoittanut suhteissaan parlamenttiin. On selvää, että tällaisen talousarviota koskevan tiedon saatavuus auttaa merkittävästi seuraavan varainhoitovuoden talousarvion suunnittelua. Onhan nimittäin ilmeistä, että varat ovat tiukoilla jokaisessa talousarviossa, vaikka kyseessä olisikin iso talousarvio. Uusiin haasteisiin on pystyttävä vastaamaan esimerkiksi suurten ja vakavien katastrofien yhteydessä, jotta apua voidaan antaa yhteisvastuullisesti. Tätä varten on nyt luotu uusi väline. Olen erittäin tyytyväinen, että uudesta välineestä päästiin näin nopeasti yhteisymmärrykseen. Tämä on todellinen osoitus Euroopan yhteisön yhteisvastuullisuudesta.
Uudet ohjelmat edellyttävät kuitenkin runsaasti uudelleenjärjestelyjä ja varojen vapauttamista muualta. Tätä ei pitäisi unohtaa tämänpäiväisessä keskustelussa, jossa varmasti esitetään uusia toivomuksia ja ehdotuksia. Lisäksi meidän olisi pidettävä mielessä toissijaisuusperiaate, josta minun on todettava, ettei komissio kykene ihmetekoihin. Jos poliittiset tavoitteet halutaan toteuttaa ja tietysti jos rahoitussuunnitelmat aiotaan panna täytäntöön, niitä varten komissio tarvitsee työntekijöitä. Toivon parlamentin edistävän vuoden 2003 henkilöstömenojen ratkaisemista. Kiitän Färmiä ja Stenmarckia heidän puheenvuoroistaan ja heidän esittämistään ehdotuksista.
Tulevaisuus näyttää, mitä Euroopalta ja Euroopan politiikalta odotetaan, ja meidän olisi vastattava näihin odotuksiin. Luulen, että tänään käytävästä keskustelusta muodostuu jännittävä ja täysin uudenlainen ja että se osoittaa jälleen kerran Euroopan toimielinten olevan valmiita uusiin ratkaisuihin.
Elles (PPE-DE).
Ryhmäni on tyytyväinen tähän uuteen menettelyyn. Se on uudenlainen tapa järjestää vuoden 2003 talousarvion ensisijaisista aloista käytävä poliittinen keskustelu.
Esittelen asiaa tarkastelemalla strategiaa, jonka ryhmäni on muodostanut muutaman vuoden aikana. Sen perusteella esitämme kuusi tarkistusta, ja tarkastelen niitä lyhyesti.
Ensimmäinen tarkistus koskee jo 110 miljardiin euroon nousseiden maksamatta olevien määrien hoitamista. Mikäli muistan oikein neuvoston ja parlamentin 14. joulukuuta 2000 allekirjoittamassa yhteisessä lausumassa vaadittiin, että määrät on laskettava normaalitasolle joulukuuhun 2003 mennessä. Ensimmäisen tarkistuksemme tarkoituksena on saada komissiolta selvennys siihen, millaisia aikomuksia sillä on noudattaa tätä sitoumusta, mitä asian hyväksi aiotaan tehdä ja kuinka nopeasti tavoitteeseen päästään.
Toinen tarkistus koskee komission hallinnonuudistusta, joka esitettiin myös joulukuussa 2000 annetussa yhteisessä lausumassa, ja sen tarkoituksena on saada tietoa uudistuksen toteutustavasta. Osalla meistä on epäilyksiä uudistuksen etenemisestä ja siitä, kuinka jäljellä olevat uudistukset saavutetaan ja mikä on täytäntöönpanon ajankohta. Tämän vuoksi olemme siirtäneet 500 viran määrärahat varaukseen, ja toivomme, että ne vapautetaan asteittain, kun saamme tietoa uudistuksen edistymisestä ja tehokkuudesta.
Kolmas tarkistus liittyy myös tähän asiaan ja koskee johtavaa tilintarkastajaa ja sitä, että olemme siirtäneet pienen osan komission matkakorvauksista varaukseen. Tilanteesta on saatava tarkka selvitys. Tavoitteenamme on saada tietoa eikä erottaa komissio, kuten huhutaan. Täten haluamme, että Andreasen tulee ilmaisemaan väitteensä selkeästi ja että komissio vastaa näihin väitteisiin.
Neljäs tarkistuksemme koskee neuvostoa ulko- ja turvallisuuspolitiikan kannalta. Meidän pyynnöstämme vuoden 2003 talousarvioon on otettu määriä, mutta ennen niiden hyväksymistä haluamme parantaa muiden toimielinten - sekä parlamentin että komission - asemaa pyytämällä lisätietoja toimintaperiaatteiden täytäntöönpanotavoista. Vaistomme sanoo, ettemme halua neuvoston käyttävän suuria rahamääriä ulkopolitiikan johtamiseen ilman asianmukaista vastuullisuutta.
Viidennes huomautus koskee sitä, että parlamentti on vakiintuneesti katsonut, ettei Afganistaniin liittyviä menoja saa hyväksyä otsakkeen 4 muiden menojen painopistealueiden kustannuksella. Tämän vuoksi ehdotamme, että tähän tarkoitukseen ja ehkä vuoden 2002 talousarviossa yhteisön alusten rakenneuudistukseen tarkoitetun 27 miljoonan euron sitoumuksen rahoittamiseen käytetään joustovälinettä.
Viimeisen tarkistuksen yhteydessä olemme hieman poikenneet tavallisesta käytännöstä ja suosittelemme, ettei neuvoston 220:tä virkaa hyväksytä ennen kuin olemme saaneet tyydyttävän selvityksen niistä kysymyksistä, jotka mainitaan tarkistuksissamme. Näihin kuuluu varhaiseläkejärjestelmän täytäntöönpano. Lisäksi haluamme selityksen erityisesti ulkopolitiikkaa koskevista suunnitelmista ja siitä, kuinka neuvosto arvelee menojen toteutuvan seuraavien viiden vuoden aikana.
Lopuksi totean, ettei näihin asioihin liity minkäänlaisia vallankumouksellisia ajatuksia tai kytköksiä sosialistiseen johtajaamme, jonka mielestä kyse on peitellystä epäluottamuslauseesta. Kyse on vastuullisuudesta ja demokratian asianmukaisesta toiminnasta. Näiden toteutumiseksi parlamentin jäsenten on kannettava vastuunsa talousarviomenettelystä ja käytettävä varausta järkevin perustein saadaksemme työmme tehokkuuden kannalta oleellisia tietoja.

Walter (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, arvoisa tehtävää hoitava neuvoston puheenjohtaja, osallistun ryhmäni puolesta tähän uuteen keskusteluun, joka ei suinkaan ole ainoa, sillä lokakuussa pidetään toinen kokous aihetta koskevista äänestyksistä, ja esitän teille kantamme, lähestymistapamme ja huolenaiheemme. Viittaan edessämme oleviin suuriin haasteisiin, jotka meille juuri kuvailtiin. Suhtaudun luottavaisesti kahden yleisesittelijän, Färmin ja Stenmarckin, työhön, sillä he ovat aikaisemmin osoittaneet tekevänsä erinomaista työtä. Seuraavien kuukausien ja viikkojen työtaakka on heidän harteillaan.
Suurin haaste on laajentuminen, johon onkin jo viitattu useasti ja joka merkitsee käännekohtaa Euroopan unionille. Euroopan unionin rakenne on kahden vuoden kuluttua täysin uusi, ja tämä saa aikaan muutoksia sekä talouteen että kulttuuriin. Kaikkeen tähän on valmistauduttava huolellisesti. Samalla kun ilmaisemme oman kantamme, meidän on suhtauduttava avoimesti toisten hyväksyntää, uusia ajatuksia ja ehdotuksia kohtaan. Tämän avoimuuden on näyttävä myös talousarviossa.
Toiseksi olemme kokeneet viime viikkojen aikana laajan katastrofin, joka koski aluksi Itävaltaa, Saksaa, T?ekin tasavaltaa ja Slovakiaa ja laajeni myöhemmin muille Euroopan unionin alueille. Valmiutemme torjua maanosaamme koettelevia katastrofeja eivät riitä. Ei riitä, että tarjoamme apua ainoastaan hätätilanteissa, vaikkakin tuo apu on nyt onneksi rahoitettu sillä tavalla, että kansalaisille voidaan todella tarjota tehokasta ja todellista apua eikä vain lupauksia tästä. Ei todellakaan riitä, että ihmisiä autetaan vain, kun jotain on tapahtunut. Meidän on toteutettava ehkäiseviä toimia. Meidän on yhdessä laadittava ennakkovaroitusjärjestelmiä ja tutkittava ympäristössä tapahtuvia muutoksia, jotta voimme lisätä valmiuksiamme. Meidän ei pidä jähmettyä paikoilleen kuin jänis käärmeen kohdatessaan ja odottaa pahinta mahdollista, vaan käydä ongelmiin käsiksi varhaisessa vaiheessa, jotta saamme selville, millaiset tapahtumat ovat alusta alkaen estettävissä.
Kolmas haaste on työllistäminen. Euroopassa on yhä liian paljon työttömiä. Vaikka Eurooppa on yksi maailman rikkaimmista maanosista, ihmisiä on työttöminä siitä huolimatta, että työttömyyden torjumiseen on käytettävissä runsaasti varoja. Tarkoitan tietysti etenkin rakennerahastoja mutten ainoastaan niitä. Tehokkuutta on pystyttävä lisäämään ja varojen jakamista on nopeutettava ja tehostettava.
Olemme ehdottaneet tehokkuusosaston perustamista kaikkien hallinnollisten elinten toiminnan selkiyttämiseksi. Sen avulla voisimme toimia nopeammin ja osoittaa rahaa niihin kohteisiin, joissa sitä todella tarvitaan, jotta byrokratian koukeroissa painiskelevat ihmiset eivät menetä toivoaan ja ilmoita luovuttavansa.
Lisäksi meidän on varmistettava, että EU:ssa tehdään pitkän aikavälin suunnitelmia sekä henkilöstömenojen osalta että kaikissa muissakin asioissa. Onneksi henkilöstömme on melko nuorta, mutta meidän on rahoitettava heidän kaikkien eläkkeet talousarviosta. Jos haluamme tehdä pitkän aikavälin suunnitelmia, meidän on aloitettava suunnittelu hyvissä ajoin varmistaaksemme, että tarvittavat varat varataan. Näin pystymme tarjoamaan apuamme tällä alalla, sillä muussa tapauksessa joudumme suuriin vaikeuksiin jossain vaiheessa. Aloitteita on tehty vuodesta 1996 lähtien, mutta niitä ei ole vieläkään pantu täytäntöön. Tälle asialle on tehtävä jotain.
Euroopan unionin pk-yrityksiä on autettava saamaan osansa talouden kehityksestä. Euroopan unionin menestyksestä eivät saa hyötyä ainoastaan suuret yritykset, joilla on varaa omiin oikeusasioiden osastoihin ja vero-osastoihin, vaan sen on oltava myös pk-yritysten ja mikroyritysten ulottuvilla. Olemme esittäneet asiaa koskevia tarkistuksia. Keskusteluissa huomaatte, että haluamme tehdä rakentavaa yhteistyötä kanssanne. Käsiteltäväksi on jätetty muitakin tarkistuksia, mutta halusin tuoda esille kantamme pääpiirteet. Kiitos tarkkaavaisuudestanne.
Virrankoski (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää budjettiesittelijöitä Färmiä ja Stenmarckia, jotka ovat tehneet todella hyvää työtä ja auttaneet budjettivaliokuntaa sen työskentelyssä.
Euroopan unionin budjettipolitiikkaa varjostaa talousarvion heikko toteuttaminen. Aivan kuten Elles äskeisessä puheenvuorossaan totesi, peräti 15 miljardia euroa valmiiksi budjetoituja varoja jäi viime vuonna käyttämättä, mikä on aivan käsittämättömän suuri määrä. Komissio on vedonnut siihen, että syy on jäsenvaltioissa. On kysyttävä, mitä komissio aikoo tehdä lainsäädännölle, jotta tämä epäkohta voidaan poistaa. Samoin kysyisin neuvostolta, mitä neuvosto aikoo tehdä, jotta voidaan yksinkertaistaa rakennerahastojen, liittymistä edeltävän tuen ja muiden pitkäjänteisten ohjelmien toteuttamista siten, että näitä valtavia rästejä ei tulevaisuudessa enää syntyisi vaan niitä voitaisiin vähentää.
Ensi vuoden talousarvion maksumäärärahat ovat vain 1,01 prosenttia bruttokansantuotteesta eli 5,9 miljardia euroa alle rahoitusnäkymien. Näin vähäisillä maksumäärärahoilla ei voida rästejä vähentää vaan ne tulevat kasaantumaan EU:lle silloin, kun itälaajentuminen on tapahtunut ja paljon muita ongelmia on edessä.
Ryhmämme tukee itälaajenemiseen valmistautumista. Ensi vuosi on viimeinen vuosi, jolloin se voidaan tehdä kunnolla. Tästä syystä hallintoa on uudistettava ja joustavoitettava siten, että henkilöresursseja voidaan käyttää nykyistä nopeammin ja tarkoituksenmukaisemmin. Me tuemme komission uudistusta, mutta vaadimme samalla, että henkilökohtaista vastuuta ja toimenkuvaa selkeytetään. Edelleen me pidämme tärkeänä, että hallinnon vastuullisuus näkyy myös siinä, että tehokkuus lisääntyy muun muassa maksujen suorittamisessa.

Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, hyvä neuvoston edustaja, rouva komission jäsen, budjetin suurin ongelma ovat maksuunpanemattomat RAL-määrärahat. Ongelma on niin suuri, että se ei näy. On hyvä, että RAL-ongelmaa yritetään pienentää. Kun siihen käytetään niin sanottua sun set clausea, se saattaa häivyttää näkymättömiin komission tehottoman toiminnan. Tänään komission tehottomuus näkyy RALien kasvuna, niin kuin eräät muutkin ryhmät ovat täällä huomauttaneet.
Ryhmämme hyväksyy budjetin painopistealueeksi laajenemisen. Siinä yhteydessä on huolehdittava siitä, että Euroopan unioni voi toimia alusta lähtien kaikilla virallisilla kielillä. Vaadimme komissiota hylkäämään kaikki sellaiset ehdotukset, joiden mukaan jotkut kielet asetetaan tulkkauksessa muita huonompaan asemaan. Jos kaikille kielille ei ole tulkkausta, arvottakoon ne kielet, joille ei ole tulkkausta.
Neuvosto lupasi heinäkuun sovittelussa laillisuusperustan parlamentin poliittisten ryhmien kahdenkymmenen tai kolmenkymmenen määräaikaisen virkamiehen varhaiseläkkeelle. Vastineeksi se sai alustavan budjettisovun. Parlamentti möi sen sille halvalla.
Budjettisovun merkeissä eräät jäsenvaltiot saavat EU:lta tukia kalastuslaivastojen romuttamiseen. Niistä on sovittu, emmekä me niitä vastusta. Menetyksiä ei kuitenkaan saa ylikompensoida, ja siksi monet ryhmämme jäsenistä pitävät tärkeänä, että komission ehdottama uusi kalastusohjelma hyväksytään. On kuitenkin voimia sen torjumiseksi, samalla tavalla kuin erään suuren jäsenvaltion johdolla ollaan kaatamassa ehdotusta uudeksi maatalousohjelmaksi. Osa ryhmästämme toivoo komissiolle menestystä kalastuksen ja maatalouden ohjelmien uudistamisessa, osa ei.
Ryhmässämme on erilaisia mielipiteitä siitä, onko tarpeen tukea Euroopan laajuisia poliittisia puolueita EU:n budjettivaroin. Kun europuoluetuelle ei ole laillisuusperustaa, olemme budjettiteknisesti ehdottamassa vastaavaan budjettikohtaan merkintää p.m. Rahaa ei pidä ehdottaa jaettavaksi, kun se ei ole laillista. Neuvoston edustajalle haluan sanoa, että pankaapa se Euroopan parlamentin jäsenten ohjesääntö kuntoon, niin että saadaan laillinen perusta myös siihen asiaan.
Pääosin iloitsemme siitä, että komissio on ehdottanut propagandarahojen vähentämistä Prince-ohjelman jälkeen. Näemme, että komissio tuottaa propagandallaan EU:lle huonomman legitimiteetin kuin ilman sitä.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa olemme olleet pettyneitä neuvoston tapaan toimia tieteen ja tutkimuksen kuudennen puiteohjelman rahoituspäätöksiä tehtäessä. Ohjelmasta sovittiin ilman muodollista sovintomenettelyä. Toivomme, että myös tässä asiassa parlamentin ja neuvoston perinteinen hyvä yhteistyö voisi jatkua ja neuvosto palauttaisi asian siinä muodossa kuin on sovittu.

Buitenweg (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, komissio asetti vuosittaisessa toimintastrategiassa kolme ensisijaista tavoitetta: laajentuminen, turvallisuus ja kestävä kehitys.
Nyt komissio on pyytänyt perustettavaksi 500 uutta virkaa sujuvan laajentumisen takaamiseksi. Pääosin tämä on ymmärrettävää, sillä jos unioniin liittyy 10 uutta valtiota, työmäärä lisääntyy. Minua kuitenkin askarruttaa muutama seikka. Onko nyt oikein pyytää uutta henkilökuntaa laajentumisen ensisijaista tavoitetta varten, vaikka kestävän kehityksen ensisijaista tavoitetta hallitaan alimiehityksellä? Mikäli ymmärrän komission ehdotukset paremmasta sääntelystä oikein, komissio jopa ehdottaa, että vastuu tiedottamisesta olisi tästä lähtien pääosin jäsenvaltioilla. Tarkoittaako tämä sitä, että komissio todella uskoo ympäristölainsäädännön noudattamisen ja noudattamisen valvonnan olevan helpompaa jäsenvaltioille, vai onko tälle yksinkertaisesti talousarvion asettamat syyt, eli eikö komissiolla ole riittävästi henkilökuntaa tarkistamaan, noudattavatko jäsenvaltiot todella lainsäädäntöä? Jos syy on talousarviossa, olen todella huolissani kestävän kehityksen ensisijaisen tavoitteen tilanteesta.
Toinen asia, joka minua askarruttaa, ovat ne 700 virkaa, jotka olemme hyväksyneet aikaisempina vuosina. Onhan niin, että nämä toimet on hajautettu tasaisesti koko komission kesken eikä tosiasiassa ryhmitelty tiettyjen painopisteiden mukaisesti? On erittäin valitettavaa, jos näin on.
Seuraavaksi käsittelen laajentumista ja EU:n talousarviota. Mikäli ymmärrän oikein, unioni uhkaa myöntää vuonna 2004 kuudelle ehdokasmaalle vähemmän varoja kuin vuonna 2003 ja neljä ehdokasmaata ovat vaarassa jäädä nettomaksajiksi. Onneksi tämän korvaamiseen on varauduttu, mikä onkin todella erinomaista, mutta kustannukset voivat olla suuremmat näissä ehdokasmaissa, jos arviot rakennerahastojen toteutumisesta eivät ole oikeita.
Onko siis mahdollista selvittää, pystyvätkö - ja tähän ehdotukseemme haluaisin vastauksen - ehdokasmaat saamaan kaikki hankemenettelyt valmiiksi jo vuonna 2003? Toisin sanoen, olisiko mahdollista saada toteutettua kaikki hallinnolliset muodollisuudet, jotta todellinen hanketyö voidaan aloittaa heti 1. tammikuuta 2004?
Saanen tehdä vielä yhden loppuhuomautuksen. Jos tässä keskustelussa on tarkoitus käsitellä myös Andreasenia koskevaa asiaa, jota James Elles kommentoi, ryhmäni on myös sitä mieltä, että kirjanpitojärjestelmään liittyviä ongelmia on tutkittava komission ja tilintarkastustuomioistuimen kuulemisen jälkeen tarkasti. Tuossa vaiheessa on mahdollisesti kuultava myös Andreasenia. Asian tutkiminen on kuitenkin parlamentin jäsenten tehtävä. Komission jäsenten palkkojen osalta en ymmärrä, kuinka PPE-ryhmä on päässyt tällaiseen tulokseen.

Bonde (EDD).
Kiitos, arvoisa puhemies. Olen ollut Euroopan parlamentin jäsen 23 vuotta - 10 ensimmäistä budjettivaliokunnassa - ja osallistun silloin tällöin talousarvion valvontavaliokunnan toimintaan. Olin mukana järjestelemässä parlamentin asioita veronmaksajien rahojen väärinkäytöstä syntyneen skandaalin jälkeen, ja matkakorvauksiin liittyvät ongelmat ovat vieläkin ratkaisematta. Olen lukenut tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomukset. Olin mukana erottamassa edellistä komissiota, ja olen aina kritisoinut komission olematonta avoimuutta. En kuitenkaan koskaan tullut ajatelleeksikaan, että komissio laatisi kirjanpitonsa Excel-lomakkeisiin, joissa lukuja voitiin muuttaa kenenkään tietämättä. Jos jäätelökioskin tai rautakaupan omistajan kirjanpito olisi tällaista, sitä pidettäisiin laittomana ja verovirasto ryhtyisi oikeustoimiin. Nyt on kyse komissiosta, mutta oikeustoimet on aloitettu sitä henkilöä vastaan, joka paljasti kirjanpitoskandaalin. Vainon kohteena on huonojen uutisten tuoja. Johtavana tilintarkastajana toiminutta espanjalaista Andreasenia on kiitettävä siitä, että hän antoi parlamentille tietoja, jotka meidän olisi pitänyt saada komissiolta. Andreasen toimi ensin komission sisällä ja esitti asiansa hierarkiassa ylempänä olevalle Prodille, mutta käsittääkseni turhaan. Komissio halusi hänen allekirjoittavan tilin, jonka puolet pääosastojen johtajista oli allekirjoittanut varauksin. Tilintarkastustuomioistuin on kieltäytynyt vuodesta 1994 lähtien takaamasta tilien perustana olevien toimien laillisuutta. Internet-sivullani bonde.com on ollut kahdeksan vuoden ajan kirje, jonka eräs tilintarkastustuomioistuimen yksikkö on lähettänyt komissiolle, ja se on huolestuttavin kirje, jonka olen lukenut 30 vuoden aikana toimiessani EU:ssa. Komission nykyinen taulukkomuotoinen kirjanpitokäytäntö on altis huonoille hallintokäytännöille ja petoksille. Näiden ikävien tapahtumien johdosta SOS Democracy -työryhmä kutsuu kaikki normaalin kirjanpitokäytännön kannattajat kuulemaan Andreasenia keskiviikkona klo 15.00 saliin R3.1. Meidän olisi yhdessä keskusteltava siitä, miten selviämme omasta mielestäni EU:n historian suurimmasta skandaalista. Nyt tiedämme hieman vallitsevasta tilanteesta. Tästedes kannamme vastuun yhdessä. Kiitos puhemiehelle ja Pedersenille.

Ilgenfritz (NI).
Arvoisa puhemies, edelliset puhujat ovat jo käsitelleet useita vuoden 2003 talousarvioon liittyviä tärkeitä kysymyksiä, mutta emme saa kiinnittää huomiota vain muutamaan tärkeään alaan ja lopulta yrittää jakaa kaikille jotain. Tulvavahingoista kärsineille on tarjottava apua nopeasti ja muodollisuuksista välittämättä, ja on itsestään selvää, että nyt on huolehdittava tulevaisuuden varotoimista. Tämän lisäksi meidän on selvittävä työttömyyden jatkuvasta kasvusta. Pk-yritykset kantavat yhä liiallista verotaakkaa, ja samalla sijoitustoiminta Euroopassa vähenee ja työttömyysaste nousee lakkaamatta, kuten totesin jo edellä. Kohtuuttoman laaja nuorisotyöttömyys on erityinen ongelma, ja sen vähentämiseksi tarvitaan pikaisesti erityisohjelmia. Toivon, että parlamentin jäsenet tukevat tästä asiasta tehtyjä ehdotuksia, joiden tavoitteena on lisätä pk-yrityksissä tapahtuvaa oppisopimuskoulutusta. Näin vahvistettaisiin pk-yrityksiä ja autettaisiin nuoria eurooppalaisia, joilla on heikot mahdollisuudet tai ei lainkaan mahdollisuutta ammatilliseen koulutukseen.

Puhemies. -
Seuraavaksi aloitamme ensimmäisen alakohtaisen keskustelun.
Ensimmäiseksi keskustelemme rakennerahastoista etenkin liittymistä edeltävän vaiheen ja liittymistä edeltävien maksujen sekä ISPA:n osalta.
Keskustelun aloittavat aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon valmistelija Puerta ja työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan lausunnon valmistelija Jensen.
Heidän jälkeensä puheenvuoro on komission puolesta puhuvalla Barnier'lla.
Komission jäsenen jälkeen puheenvuoron saavat poliittiset ryhmät ja muut jäsenet. Ensimmäisen aiheen käsittelyn päättää komission jäsen.

Puerta (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä Barnier'ta uudesta tiedonannosta, joka koskee rakennerahastojen talousarvion toteutumista ja maksamatta olevia määriä 31. elokuuta 2002 mennessä. Samojen ongelmien toistuminen horjuttaa talousarvioennusteiden luotettavuutta jälleen kerran.
Vuoden 2003 talousarvion osalta aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta ehdottaa, että maksumäärärahojen enimmäismäärää lisätään, koska monivuotiselle ohjelmalle tuona vuonna varatun määrän - 27,5 miljardia euroa - mukaisesti kaudella 1994-1995 kumuloitunutta maksamatta olevaa määrää varten tarvitaan 8,1 miljardia euroa. Enimmäismäärä on näin 2,9 miljardia euroa suurempi kuin ennustettiin.
Lisäksi valiokunta pyytää, että otetaan huomioon n+2-säännön soveltamisesta varainhoitovuonna 2003 aiheutuvat vaikeudet. Tämä edellyttää parlamentilta, komissiolta ja jäsenvaltioilta tehokkaita toimenpiteitä yhteistyön ja valvonnan edistämiseksi.
Liittymistä edeltävän rakennepolitiikan välineen ISPA:n osalta hyväksymme komission ehdotuksen, jonka mukaan käytettävissä olevia ohjelman määrärahoja lisätään varainhoitovuonna 2003 maksusitoumusmäärärahojen osalta 1 117 miljoonaan euroon ja maksumäärärahojen osalta 750 miljoonaan euroon. Ei ole kovinkaan järkevää heikentää hyödyllisen ja ennen kaikkea välttämättömän välineen valmiuksia juuri laajentumisen kynnyksellä.
Vastustamme neuvoston päätöstä vähentää talousarviossa komission ehdottamia Euroopan aluekehitysrahaston ohjelmille ja useille yhteisöaloitteille suunnattuja maksusitoumusmäärärahoja. Meidän on säilytettävä ohjelmien mahdollisuudet kattaa sitoumukset tulevaisuudessa. On parempi ennakoida ongelmia kuin pahoitella niitä jälkikäteen.
Olemme myös huolestuneita siitä, että nähdäksemme liikenneturvallisuuteen osoitetaan etenkin talousarviossa kovin niukasti varoja.

Jensen (ELDR)
Kiitos, arvoisa puhemies ja kiitos, komission jäsen Barnier. Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan puolesta ilmaisen huolestuneisuutemme Euroopan sosiaalirahaston talousarvion toteuttamisesta. Sosiaalirahastolla on tietenkin merkittävä rooli köyhien alueiden ja Euroopan työllisyysstrategian kehittämisessä, ja se on erittäin tärkeä myös tulevan laajentumisen kannalta. Tälläkin alalla maksamatta olevat määrät ovat lisääntyneet, mikä on mielestämme ongelma. Komission jäsen Barnier on juuri esitellyt tiedonannon rakennerahastojen toteutumisesta, ja tiedonannossa esitetään useita selityksiä sille, miksi maksamatta olevia määriä kumuloituu enemmän kuin odotimme, ja näistä selityksistä komission jäsen ansaitsee kiitoksemme. Vuosien 2000-2006 aikana ohjelmoinnissa on tietenkin noudatettava uusia sääntöjä ja menettelytapoja, ja jäsenvaltiot ovat näemmä yliarvioineet kykynsä toteuttaa hankkeita ensimmäisten vuosien aikana. Millä perustein voimme olettaa, että tilanne on parempi muutaman vuoden kuluttua, kun meillä on toiveena vain n+2-säännöstä (joka tunnetaan myös ns. sun set clausena) aiheutuvat kannustimet, jotka perustuvat siihen, että rahat häviävät, jos maksut ovat maksamattomina liian kauan? Parlamentin jäsenet kuulevat jatkuvasti valituksia järjestelmän hankaluudesta. Pankin olisi tarjottava asianmukainen tilinylitysoikeus, jos varoja aiotaan saada sosiaalirahastosta. Ongelmia tuottaa maksujen suorittamisen pitkittyminen, ja komission olisi tehtävä tälle asialle jotain. Meille on myös ilmoitettu, että järjestelmää koskevat säännöt ja menettelytavat ovat liian monimutkaisia, ja heinäkuussa päätettiin, että parlamentin ja neuvoston olisi yksinkertaistettava järjestelmää varojenkäytön tehostamiseksi. Arvoisa komission jäsen Barnier, tekin olette ottanut yksinkertaistamisen asialistalle. Kuinka pian yksinkertaistamisen hyväksi tehty työ alkaa tuottaa tulosta? Vuoteen 2003 mennessä? Mikä on työn määräaika? Kiitos, arvoisa puhemies.

Barnier
Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää Puertaa ja Jenseniä itseni ja kaikkien kollegoitteni puolesta siitä myönteisestä palautteesta, jota olemme saaneet Schreyerin juuri esittelemästä tiedonannosta, jossa pyrimme antamaan puolueettoman selvityksen talousarvion toteutumisesta. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, teistäkin on varmasti selvää, että tämä uusi keskustelu syntyi avoimuuden tarpeesta, ja samasta syystä osallistuin aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan sekä budjettivaliokunnan kokouksiin. Budjettivaliokunta selvensi tilannetta hallinnon kannalta 17. heinäkuuta.
Komission tiedonannon tarkoituksena oli - ja Jensen juuri mainitsikin tämän ohimennen - saada selville todelliset syyt kauden 2000-2001 määrärahojen vajaakäytölle, selvittää vuoteen 2002 liittyvät vaaratekijät ja selittää kasautumien poistamiseksi toteutettuja toimenpiteitä. Yksinkertaistaminen on toinen asia, jota ryhdymme työstämään. Ehdotin asianosaisten parlamentin valiokuntien ministereille, että asiaa ryhdytään käsittelemään 7. lokakuuta, ja annoimme valmisteluasiakirjan, jotta yksinkertaistaminen voidaan toteuttaa välittömästi Berliinin asetuksen osalta. Asiakirjassa hyödynnetään ja tarkastellaan kaikkia mahdollisia tapoja edistää yksinkertaistamista. Toivottavasti olette kanssani samaa mieltä siitä, että vuoden 2006 jälkeisten toimintaperiaatteiden yksinkertaistaminen edelleen on kokonaan toinen asia.
Koska olemme tehneet kaiken tämän työn tilanteen selvittämiseksi, en voi hyväksyä jäsen Seppäsen edellä käyttämää ilmaisua ?tehottomuus?. Jos komissio olisi todella toiminut tehottomasti RALien osalta, - joiden määrä minun on myönnettävä, koska sen mainitsin - kuinka te jäsen Seppänen selitätte sen, että maiden välillä on näin paljon eroja tuloksissa? Toistan vielä, että lähes kaikki RAL-ongelmat koskevat vain neljää maata viidestätoista, ja toivoisin, että saamme selville, mikä taho tästä todella on vastuussa. Toivon, ettette kuvaile komission työtä epäoikeudenmukaiseen sävyyn.
Vuoden 2003 talousarvion osalta olen varma, että rahoitusnäkymien ylärajaa ei ylitetä. Jäsen Puertalle haluan vastata rauhoittaakseni häntä, että emme ajatelleet, että tässä vaiheessa rahoitusnäkymien yläraja olisi ylitettävä. Jäsenvaltiot pyytävät varmasti enemmän määrärahoja kuin komissio tarjoaa vuoden 2000-2006 rakennerahastoista, mutta olemme ottaneet oppia kokemuksista. Komission tiedonannossa tarkasteltiin syntyneitä ongelmia, ja tämän vuoksi suhtaudumme asiaan hieman varovaisemmin. Näyttää todennäköiseltä, että saavutamme normaalin tason - vuosittain suoritettujen maksujen määrä vaihtelee 27 miljardista eurosta 30:een miljardiin euroon - vuonna 2004. Siihen asti määrä jää hieman alle vaaditun 25 miljardin euron.
Vaarana on, että kahden budjettikohdan osalta tarve on suurempi vuonna 2003. Toinen näistä on vuosien 1994-1999 ohjelmien loppuunsaattamista koskeva budjettikohta. Tänä vuonna jäsenvaltiot eivät kiirehdi loppumaksua koskevan maksupyynnön esittämisessä. Tämän vuoksi vuonna 2002 on oletettavissa vajaakäyttöä ja vuonna 2003 tarve on suurempi, mutta se saadaan katettua siirrettävillä määrillä. Toinen lisämäärärahoja tarvitseva budjettikohta on koheesiorahasto. Vuosien 2002 ja 2001 vajaakäytön jälkeen ohjelmien päättämisen nopeuttamiseksi toteutetut toimenpiteet alkavat tuottaa tulosta. Tänä vuonna maksuun pannaan todennäköisesti yli 3 miljardia euroa, ja jos näin tapahtuu, vuodelle 2003 pyydetty 2,5 miljardia euroa ei ehkä riitä. Määrärahoja voitaisiin mielestäni lisätä 500 miljoonaa euroa, jos parlamentti haluaisi.
Lopuksi totean Virrankoskelle, että Jensen itse ja Puerta mainitsivat n+2-sääntönä tunnetun erittäin tiukan säännön. Tämä sääntö todellakin pakottaa kurinalaisuuteen ja hyvään hallintotapaan. Se suunniteltiin juuri sitä varten, ja parlamentti hyväksyi sen. Siitä kuitenkin aiheutuu kuilu: n+2-säännön mukaan sitoumuksen ja maksun välinen aika on kaksi vuotta. Tämän vuoksi RALien määrä todennäköisesti lisääntyy. Tarvitaan myös kaksi ohjelmointivuotta, jotta 60 miljardin euron raja saavutetaan. Kaksi ohjelmointivuotta ei tunnu kohtuuttomalta, jos otetaan huomioon kyseisten hankkeiden laatu ja tämän suuren investoinnin luonne. Mielestäni n+2-säännön noudattaminen on suositeltavampaa kuin siirtää ohjelmakauden lopulla kaikki peruutetut määrät seuraavalle kaudelle, mikä meidän olisi pitänyt tehdä osana vuosien 1994-1999 ohjelmointia.
Arvoisa puhemies, tässä olivat asiat, jotka halusin selventää näin keskustelun alkajaisiksi.

Pomés Ruiz (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ryhmääni huolestuttaa eniten rakennerahaston maksujen vähäinen toteutuminen. Pahimmassa tapauksessa tuet menettävät kannatuksensa, koska niitä ei käytetä, ja alamme kuvitella, etteivät tavoittelemamme päämäärät vastaa niiden tarpeita, joiden tehtävänä on käyttää nämä varat. Tällaisen poliittisen heikkouden vallitessa voimme vain sanoa, ettei viattomien pidä joutua kärsimään toisten synneistä ja ettei kaikkia rakennerahastoja hallinnoida huonosti.
Olen tyytyväinen siihen, että yhteisöaloitteiden, tavoitteiden 1 ja 2 sekä koheesiorahaston toteutumisaste on parantunut, sekä siihen, että suurin osa maista täyttää velvollisuutensa asianmukaisesti. Se on osoitus siitä, että menettelytapoja on helppo noudattaa, vaikkakaan kaikki maat eivät ole noudattaneet niitä yhtä tarkasti.
Vaikka rakennerahastojen toteutumisaste ei ole sellainen kuin haluaisimme, se ei näin ollen tarkoita sitä, että muita budjettikohtia olisi lisättävä, vaan on alettava soveltaa n+2-sitoumusta tosissaan. Jos varat palautetaan maille tai alueille, jotka eivät ole noudattaneet n+2-lauseketta, on selvää, ettei mailla ole mitään syytä muuttaa tapojaan. Valtioilta ja alueilta, jotka eivät noudata n+2-lauseketta, on ehdottomasti evättävä tuet, ja nämä tuet on myönnettävä muille elimille, alueille tai valtioille, jotka käyttävät varat. Tämän vuoksi katson, ettei toteutumattomuuden määrä ole vakava, vaan että tavoitteenamme on oltava vastuullisten löytäminen. Tältä osin olen tyytyväinen komission jäsenen Barnier'n ponnisteluihin asian selvittämiseksi.

Watts (PSE).
Arvoisa puhemies, ryhmäni mielestä toteutumiseen liittyvä ongelma koskee kaikkia, ja mielestäni komission jäsen Barnier tekee väärin pestessään kätensä neljää tai viittä jäsenvaltiota koskevista ongelmista. Ongelma koskee meitä kaikkia, ja ratkaisu on löydettävä yhdessä. Yhteisön kaikkien toimielinten olisi koettava omakseen ongelma, joka koskee 100 miljardin euron maksamattomia määrärahoja. Mielestämme on väärä lähtökohta, että vain kyseiset jäsenvaltiot ovat vastuullisia. Haluamme, että kaikki toimielimet, myös komissio ja etenkin parlamentti, pitävät asiaa koskevia toimia kiireellisinä.
Myös liikennealan yhteydessä toivomme pikaisia toimia. Erityisesti toivomme, että komission ehdottama miljoonan euron leikkaus maaliikenneturvallisuuden määrärahoista perutaan. On järjetöntä ehdottaa tieliikenneonnettomuuksien vähentämistä kahdeksan vuoden aikana puoleen nykyisestä, jos samalla kiristetään avainalan budjettia.
Kolmanneksi haluamme, että komission ehdottama 20 prosentin vähennys kestävän liikkuvuuden määrärahoista peruutetaan. Ympäristöstä puhutaan paljon, mutta jos komissio saa tahtonsa läpi, juuri ympäristönsuojelua ja ympäristön säilyttämistä edistävien ohjelmien budjettia tiukennetaan.
Neljänneksi ja viimeiseksi olen samaa mieltä komission kanssa siitä, että avoimuutta on lisättävä. Tällä hetkellä valiokunnallani, joka suhtautuu talousarvion tarkastelutyöhön vakavasti, ei yksinkertaisesti ole käytettävissään tietoja, jotta se voisi tehdä asianmukaisen määrällisen tai laadullisen arvioinnin liikenteen tai rakennerahastojen budjettien nykytilasta. Toivon, että voimme tämän keskustelun ansiosta tehdä ankarammin töitä varmistaaksemme, että voimme osoittaa eurooppalaisten veronmaksajien saavan rahoilleen vastinetta.

Pohjamo (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, niin kuin monet puhujat ovat täällä todenneet, tuoreimmatkin budjetin seurantaluvut osoittavat, että rakennerahasto-ohjelmien toimeenpano ja maksatukset ovat toimineet aivan liian hitaasti. Toisaalta myös alueelliset erot ovat kasvaneet, joten on täysin selvää, että aluepoliittista tukea tarvitaan jatkossakin, aivan kuten herra Puerta esitti.
Rakennepolitiikan viiveet johtuivat alkuvaiheessa pitkälti sekä komission että jäsenvaltioiden hitaasta valmistelusta. Nyt syyt viiveisiin löytyvät raskaasta hallinnosta sekä monimutkaisista ja kankeista menettelyistä. Nämä aiheuttavat ongelmia myös niissä maissa, jotka ovat pysyneet aikataulussa. Sekä viime vuoden että tämän vuoden talousarvioiden tähänastinen toteutus ovat johtaneet maksamatta olevien määrien huomattavaan kasvuun. Ryhmämme on todella huolissaan sen mahdollisista kielteisistä vaikutuksista ensi vuoden talousarvioon ja sitäkin kauemmas sekä ylipäätään unionin rakennepolitiikkaan. N+2-sääntöä on kuitenkin syytä noudattaa, sillä se antaa rakennerahastojen toimeenpanoon ryhtiä.
Nyt on pakko kysyä, huolimatta tästä tiedonannosta ja herra Barnier'n kauniista puheesta, mitä komissio aikoo tehdä tilanteen korjaamiseksi vielä tällä kaudella. Mitkä ovat ne konkreettiset toimenpiteet, joilla rakennerahastojen käytäntöjä selkeytetään, yksinkertaistetaan ja nopeutetaan? Tämä on erittäin kova kysymys myös sen takia, että laajentuminen on ovella, ja näihin asioihin on saatava parannusta: enemmän tuloksia ja vähemmän byrokratiaa.

Fiebiger (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, vaikka vuoden 2003 talousarviossa on vielä monia ratkaisemattomia asioita, vuoden 2002 tilanteesta saadaan selkeämpi yleiskuva. En usko, että Saksa on ainoa maa, jossa euroalueen vakauttamiseksi asetettu tavoite, eli se, ettei julkinen velka ylittäisi kolmea prosenttia BKT:sta, uhkaa jäädä saavuttamatta. Koska vuosittainen talouskasvu ei ole 2-3 prosenttia, kohtuuttomien työttömyyslukujen keinotekoinen peittely ei enää onnistu. Tämän vuoksi on helppo ymmärtää, miksi rakennerahastojen kasautumia kohdellaan kuin varoja ei olisi olemassakaan. Koska välillisiä työvoimakustannuksia lisätään ja koska Euroopan unioni ei onnistu ratkaisemaan esimerkiksi kilpailun vääristymisestä aiheutuvia ongelmia, laajan työttömyysongelman ratkaiseminen viimeisen vuosineljänneksen aikana vaikuttaa yhä epätodennäköisemmältä.
Lisäksi uskon, ettei maailmanlaajuistumisen näennäisesti tuomaa vapautta ole syytä enää juhlia. Vuoden 2003 talousarvion mittapuuna ovat sen sijaan asiallisuus, avoimuus ja rehellisyys. Muistaakseni parlamentti on aina suhtautunut vähintäänkin arvostelevasti rakennerahastoihin käytettävien varojen vuosittaiseen kasaantumiseen. Kansalaisten kannalta on ratkaisevaa se, mitä he tuntevat saavansa. Komission olemattomat toimintaperiaatteet olemattomien rakennerahastojen osalta tuskin lisäävät Euroopan unionin kansalaisten tunnetta yhteenkuuluvuudesta.
Talvikuukaudet ovat taloudellisesti vaikeimmat vähään aikaan. Tulvakatastrofin seurauksena tehdyt lukuisat lupaukset olisi vihdoin lunastettava nopeammin. Jos näin ei tehdä, on yhä enenevässä määrin mahdollista, että niistä maankäytön osa-alueista, joille on jo myönnetty rahoitusta saatavilla olevista lähteistä, aiheutuu huomattavia aiheutuu huomattavia ristiriitoja rakenteellisesti eri tasoisten yritystoiminnan, liikennealan, asuntotuotannon, vapaa-ajan toiminnan ja matkailualan välille.
Tilanne on vakava, ja oletan, että kaikki tietävät kansalaisten huomaavan tulojen ja menojen välisen eron yhä pienenevän. Kansalaiset tarvitsevat Brysselissä pihdattuja rahoja.

Schroedter (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, arvoisa tehtävää hoitava neuvoston puheenjohtaja, olen tyytyväinen siihen, että Schreyer mainitsi kestävän kehityksen ensisijaisena huomion kohteena, ja toivon, että sitä todella voidaan edistää puutteista huolimatta. Puutteilla tarkoitan käyttämättömiä määrärahoja, joihin ensi vuonna sovelletaan n+2-sääntöä. Tiedämme, että puutteet ensisijaisesti johtuvat hyväksymiseen liittyvistä pitkittyneistä ongelmista mutta myös jäsenvaltioiden kyvyttömyydestä perustaa asianmukaisia ohjelmia rakennerahastojen edellisen uudistuksen jälkeen. Komissio joutui tämän vuoksi toteuttamaan useita seurantatoimenpiteitä. Molempia voidaan siis pitää syyllisinä. Koska yllättäen on saatavilla enemmän rahaa, on vaarana, että nyt tuetaan suuria hankkeita, ja varoitan komissiota sallimasta tätä. On viitteitä siitä, että hankkeita tuetaan jälleen kerran, vaikka ne eivät ole tehokkaita eivätkä kestäviä, ja pyydän komissiota käyttämään valvontavaltuuksiaan ja varmistamaan kestävän kehityksen toteutumisen talousarvion kannalta.

Pronk (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mielestäni tämä keskustelu on äärimmäisen tärkeä sikäli kuin se antaa meille mahdollisuuden keskustella yleisesti monista vaikeista asioista, kuten varoista. Joidenkin esittämät lausunnot ovat täysin epäreiluja. Tarkoitan etenkin viittausta siihen, että käyttämättömiin varoihin, joka on maksamatta olevan määrän ongelma, liittyisi petoksia. Tosiasiassa ongelma on siinä, että varat jäävät käyttämättä, ja siinä on puolestaan kyse aivan eri asiasta. Minun mielestäni syytöksiä myös osoitetaan liialti komissiota eikä tarpeeksi jäsenvaltioita kohtaan. Itse olen kotoisin jäsenvaltiosta, jota todella voidaan syyttää siitä, ettei välttämättömiä varoja ole käytetty asianmukaisesti ja ajallaan, ja toivon tilanteen parantuvan tulevaisuudessa. Tämä kuitenkin toimii hyvänä esimerkkinä.
Mielestäni järjestelmässä on kaksi vikaa. Ensiksikin aina on kyse uudesta rahastosta, jolloin yksi vuosi aina menetetään. Juuri näin on käynyt nytkin, ja tämä on mielestäni väistämätöntä. Pyydän komissiota tutkimaan, voidaanko näin todella toimia, sillä kyse on järjestelmälle ominaisesta ongelmasta.
Toiseksi haluaisin tietää, saadaanko näitä maksamatta olevia määriä koskaan poistettua. Eikö niiden hyväksymisen sijaan olisi mahdollista tietyssä vaiheessa pyrkiä sopimukseen sellaisen jäsenvaltion kanssa, joka ei kykene kuluttamaan rahoja? Voitaisiin esimerkiksi sopia, että rahat ohjataan takaisin yleisiin varoihin ja että vähennetään kyseisen jäsenvaltion osuutta, joka olisi joka tapauksessa maksettava. Luulen kyseisen jäsenvaltion, kuten myös kaikkien muidenkin tahojen, olevan tyytyväinen sopimukseen, sillä näin rahat ovat sellaisten tahojen saatavilla, jotka tarvitsevat niitä. Tämä olisi tietysti toteutettava vapaaehtoisena järjestelynä, sillä muutoin se ei toimisi eivätkä jäsenvaltiot ikinä suostuisi siihen. Ehkä asiaan kuitenkin löytyy nopea ja käytännöllinen ratkaisu. Pelkään että on liiankin käytännöllistä vain asettaa useita esteitä, kun se on välttämätöntä, sillä kaikki ovat sitä mieltä, että varat on kulutettava.

Hughes (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää huomiota useisiin budjettikohtiin, joita työllisyysvaliokunta käsittelee. Ensiksi haluan kiinnittää huomiota kaikkiin työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua koskeviin budjettikohtiin: B3-4002, B3-4003 ja B3-4310. Viimeinen kohta koskee Euroopan ammattiyhdistysten työterveys- ja työturvallisuusasioiden teknistä toimistoa.
Kaikkien näiden budjettikohtien määrärahoja pyritään lisäämään pääasiassa laajentumisen vuoksi. On erittäin tärkeää, että ehdokasmaihin saadaan luotua perusta sosiaaliselle vuoropuhelulle, ja tätä varten on ryhdyttävä ohjaamaan varoja.
Toiseksi haluan kiinnittää huomiota budjettikohtaan B3-4314. Se koskee terveyden ja turvallisuuden näkökohtien parantamista pk-yrityksissä. Tätä kohtaa pyritään jälleen uudistamaan. Parlamentti on työstänyt yhteisön uutta työterveys- ja työturvallisuusstrategiaa - mietintöni valmistuu pian - komission ehdotuksesta monivuotiseksi ohjelmaksi terveyden ja turvallisuuden lisäämiseksi pk-yrityksissä. Toivon, että asiakirja valmistuu ensi vuonna, ja toivon, että siitä muodostuu pysyvä oikeusperusta.
Viimeinen huomioni koskee budjettikohtaa B3-4106. Tämä on Howittin ja Anderssonin ehdottama uusi budjettikohta, mutta myös työllisyysvaliokunta hyväksyi sen. Uuden budjettikohdan tavoitteena on antaa vakaa perusta sosiaalialan kansalaisjärjestöille myönnettävälle tuelle. Tällä on erittäin merkittävä vaikutus kansalaisvuoropuhelun tukemisessa.

Bautista Ojeda (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, viime aikoina on kuultu ehdotuksia koheesiorahaston lopettamisesta.
Rahaston lopettamisesta kärsisivät maat, jotka ovat täyttäneet euroalueeseen liittymisen edellytykset, eikä sitä voida missään tapauksessa hyväksyä.
Haluan kysyä muutaman kysymyksen: miksi koheesiovarat halutaan tulevaisuudessa poistaa? Miksi rakennerahastojärjestelmää halutaan yksinkertaistaa? Mikä merkitys koheesiorahastolla on komission mielestä tulevaisuudessa ehdokasmaille ja jäsenvaltioille?

Pittella (PSE).
Arvoisa puhemies, olemme jo keskustelleet rakennerahastojen vajaakäytöstä, ja rahastojen lopettamisen mahdollisuutta on vedetty esiin. Haluaisin lisätä, että monet ovat vaarassa menettää oikeutensa rahastoihin, eikä se ole sattumaa. Toisin sanoen olemme saamassa keppiä ennen kuin olemme maistaneetkaan porkkanaa. Meidän on ryhdyttävä toimenpiteisiin, mutta Bondelle huomauttaisin, että meidän on varmistettava, että tavoitteemme on oikea. Euroopan komissio ei ole ainoa vastuullinen tällä alalla, sillä myös jäsenvaltioilla on suuri vastuu. Meidän on varmistettava, että ongelmaan käytetään oikeanlaista lääkettä. Itse en usko varausten tehoon, sillä niistä on usein enemmän haittaa kuin alkuperäisestä ongelmasta, ja joidenkin poliittisten ryhmien ehdotus komission jäsenten tiettyjen menojen ottamisesta varaukseen on suorastaan naurettava. Lähestymistapana on oltava maksujen lisääminen ja menetelmien yksinkertaistaminen. Komission jäsen Barnier on jo ilmoittanut, mitä hän aikoo tehdä, ja odotamme häneltä lisätietoja. Kuitenkin haluaisin myös kuulla, jos vain mahdollista, mitä mieltä neuvosto on asiasta, ja pyydän, että joihinkin jäsenvaltioihin, jotka tietoisesti ummistavat silmänsä koko asialta, kiinnitetään enemmän huomiota.

Barnier
Arvoisa puhemies, haluan käyttää hetken ajastamme vahvistaakseni sen, mitä sanoin aikaisemmin, ja esittääkseni yksityiskohtaisempia vastauksia. Lisäksi haluan kiittää puhujia, jotka ovat selvästi ymmärtäneet aikaisemmat sanani, kuten erityisesti Pittella, joka juuri huomautti, että jäsenvaltioillakin on vastuunsa. Jos ollaan rehellisiä, Wattsin on kuitenkin täytynyt ymmärtää minut väärin: komissio ei pakoile vastuutaan. Arvoisa jäsen Watts, olen itsekin erittäin huolestunut vajaakäytöstä. Voin ainoastaan jälleen todeta, että työni perustuu jäsenvaltioiden toimittamiin arvioihin.
Minun on syytä esittää ja vahvistaa joitakin tietoja, jotka ovat olleet ilmeisiä kolme vuotta kestäneen toimikauteni aikana. Esimerkkinä mainittakoon, että ohjelmakauden alussa jäsenvaltiot eivät asettaneet painopisteeksi uusia ohjelmia ja hankkeita vaan vanhat ohjelmat ja vanhat hankkeet, jotka olisi pitänyt jo saattaa päätökseen. Tämän vuoksi jäsenvaltiot pyrkivät ensisijaisesti päättämään vanhoja ohjelmia ja käyttivät enemmän aikaa uusien ohjelmien valmisteluun. Tämä on yksi syy.
Ohjelmakaudella alettiin myös noudattaa uutta tarkistusmenetelmää, mistä aiheutui joitakin ongelmia. Lisäksi on otettava huomioon uusi maksujärjestelmä. Berliinin kokouksessa ja sen jälkeen hyväksyttiin useita sääntöjä, jotka minun on esiteltävä. Haluan myös huomauttaa, että monilla jäsenvaltioilla on ongelmia talousarvioiden kanssa, kuten Fiebigerin aiemmin mainitsemat ongelmatilanne ja kasvun vähyys osoittavat. Huomauttaisin kuitenkin, ettei yhteisö rahoita ohjelmia kokonaan. Jäsenvaltioita velvoittaa täydentävyysperiaate, jonka mukaan niiden on tarjottava osa rahoituksesta, ja joidenkin oli todennäköisesti lisättävä talousarviomenojaan.
Nämä yksityiskohdat sisältyvät mietintöön ja tiedonantoon, jotka Schreyer ja minä olemme antaneet.
Maksamatta olevista määristä on vielä lisättävä, että mielestäni normaali ohjelmiin käytettävä aika on noin kaksi vuotta, sillä se noudattaa n+2-sääntöä, jolloin ohjelmakausi kestää yhteensä seitsemän vuotta ja kaksi lisävuotta. Erittäin vanhojen ohjelmien tukemisen jatkaminen maksamatta olevilla määrillä olisi outoa. Tämän vuoksi ensisijaisena tavoitteenani on, kuten keskustelun aluksi totesin, poistaa vanhojen ohjelmien maksamatta olevat määrät, ja tässä on lähes onnistuttukin. Varoittaisin kuitenkin, ettei tietyssä tilanteessa tehtyä arviointia pidä soveltaa muihin tilanteisiin. Jos esimerkiksi maksamatta olevien määrien tilannetta tarkastellaan vuoden alussa, kuvasta ei saada tarkkaa, sillä vaikka huhtikuussa lähes 99 prosenttia menoista oli sidottu, maksuja voidaan tehdä vuoden loppuun asti. Tämän vuoksi vuoden alussa vaikuttaa siltä, että maksamatta olevia määriä on paljon. Voi olla, että näin on saatu luvuksi 100 miljardia euroa. Tänään 24. syyskuuta vanhojen ja uusien ohjelmien maksamatta oleva määrä on yhteensä noin 50 miljardia euroa, mikä kuvastaa tarkasti näiden kahden ohjelmavuoden tilannetta.
Haluan kiittää Schroedteria tehdystä työstä ja etenkin erinomaisesta koheesiota käsittelevää toista väliraporttia koskevasta mietinnöstään. Hän korosti kestävän kehityksen näkökohtaa. Arvoisa jäsen Schroedter voi olla varma, että pidän tiukasti silmällä sitä, että rakennerahastoja toteutetaan asetuksen ja ympäristöä koskevien unionin direktiivien mukaisesti. Erilaisista poliittisista ja henkilökohtaisista syistä pyrin varmistamaan, että sekä nykyiset että uudet jäsenvaltiot käyttävät rakennerahastoja asianmukaisesti ja kestävän kehityksen periaatteita noudattaen. Arvoisa jäsen Schroedter, tämä on yksi syy siihen, miksi ehdotin tulvien seurausten vuoksi, että uudessa aluepolitiikassa, jonka esittelen vuoden 2003 lopussa, kaikkien alueohjelmien melkeinpä pakolliseksi ensisijaiseksi tavoitteeksi asetetaan luonnonkatastrofien torjunta sen lisäksi, että siinä lujitetaan vanhojen ohjelmien saavutuksia.
N+2-sääntö on ankara, mutta hyödyllinen. Luonnonkatastrofien tavoin painopiste on tässäkin ennaltaehkäisyssä. Viime vuoden marraskuussa kirjoitin asiasta kaikille pääministereille, kuten Schreyerkin. Arvoisa jäsen Pittella, koska ennaltaehkäisy on yhä edelleen halvempaa kuin vahinkojen korvaaminen, toivomme, että hukkaan menevien määrärahojen mahdollisuutta voidaan vähentää. Koska vuoden lopussa pidettävä kokous on ensimmäinen, n+2-säännön perusteella hukkaan menevien määrärahojen osuus on erittäin pieni. Ensi vuonna osuus saattaa olla suurempi, sillä ohjelmat allekirjoitettiin vuonna 2001 ja n+2-säännön mukaan vaikutukset näkyvät vuonna 2003.
Arvoisa jäsen Fiebeger, pyysitte meitä toimimaan nopeasti tulva-asiassa. Rehellisesti sanoen komissio on harvoin toiminut ajankohtaisissa asioissa yhtä nopeasti kuin tässä asiassa, ja monet Saksan ja Itävallan johtajat ovat huomauttaneet tästä meille. Schreyerin johdolla joustava talousarvioväline voitiin esitellä jo alle kuukauden kuluttua tapahtumista. Muutamia päiviä myöhemmin esittelin rahastoa koskevat säännöt ja järjestelyt komissiolle. Seuraava siirto on Euroopan parlamentin. Neuvosto piti eilen illalla kolmikantakokouksen. Toivottavasti voimme ennen vuodenvaihdetta ja talvea myöntää määrärahoja ennallistamisen, korjausten ja jopa torjuntatoimien aloittamiseen.
Kuuntelin tarkasti työmarkkinaosapuolten vuoropuhelusta esitetyt kysymykset. Ne koskevat ensisijaisesti budjettikohtaa 3, ja Schreyer tai Diamantopolou vastaa niihin myöhemmin.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan yhteenvetona huomauttaa kaikista näistä ongelmista, että komissio ei pakoile vastuutaan. Pyrin edistämään avoimuutta, kertomaan totuuden ja kannustamaan avoimiin toimiin juuri esittämälläni tavalla ja lisäämällä yksinkertaistamista, sillä se on 5. lokakuuta pidettävän ministerikokouksen tarkoitus. Lisäksi haluan korostaa, että rakennerahastoilla parannetaan niiden alueiden ja maiden hallintoa, jotka tarvitsevat rakennerahastoja. Näihin kuuluu myös unionin vanhimpia maita. Rakennerahastoilla on kumppanuuksien, arviointien, kurinalaisuuden ja suunnittelun aloihin vipuvaikutus. Vakuutan teille, että rakennerahastot ovat tärkeitä. Ne eivät merkitse vain rahaa, vaan todella edistävät julkishallintoa, hallintotapaa ja lopulta myös demokratiaa.
Puhemies.
Kiitos, komission jäsen Barnier.

Ceyhun (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä neuvoston puheenjohtaja, valiokuntani on harkinnut tarkistuksiaan erittäin huolellisesti, ja se äänesti niiden puolesta yksimielisesti.
Kuten suuntaviivoissa on määritelty, korostamme muun muassa rajojen valvontaa. Argo-ohjelma on tässä yhteydessä erittäin tärkeä, sillä se edistää sekä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteutumista että laajentumisvalmisteluja.
Laajentumisen vuoksi unionin ulkorajojen valvontaa, viisumeja, turvapaikkaa ja maahanmuuttoa koskevat kysymykset ovat entistä kiireellisempiä. Jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden tehokas yhteistyö näillä aloilla ja erityisesti laittoman maahanmuuton torjumiseksi on välttämätöntä ja edellyttää, että sitä varten on saatavilla tarvittavat resurssit. Valiokuntani tukee myös toimia integroida unioniin siellä pitkään asuneita kolmansien maiden kansalaisia kokeiluhankkeen perustamisen kautta. Näin edistettäisiin niiden arvojen leviämistä, joihin yhteiselomme Euroopassa perustuu. Olen hyvin tyytyväinen siihen, että komissio hyväksyy tämän. 
Turvallisuus, vapaus ja oikeus eivät tietenkään tule ilmaiseksi, mutta valiokuntani tämänhetkisissä ehdotuksissa ei edellytetä määrärahojen lisäämistä viime vuoden talousarvioon verrattuna. Pyydämme ainoastaan 99,4:ää prosenttia viime vuoden määrärahoista. Haluan korostaa tätä erityisesti, sillä syyskuun 11. päivän jälkeen meillä on suuremmat velvollisuudet EU:n kansalaisia kohtaan. 
Haluan lopuksi muistuttaa teitä 21. syyskuuta 2001 tehdystä toimintasuunnitelmasta terrorismin torjumiseksi. Suunnitelma koskee kaikkien asiantuntijayksiköiden yhteistoimintaa terrorismin ehkäisemiseksi ja torjumiseksi, ja siinä edellytetään, että Europolille ja Eurojustille annetaan tätä varten erityisresurssit. Nämä seikat huomioon ottaen toivon, että parlamentti, komissio ja neuvosto tukevat valiokuntani kantaa omilla ehdotuksillaan.

Perry (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, kulttuurin, koulutuksen ja tiedonvälityksen osuus EU:n talousarviosta on tuskin puolta prosenttia, kun taas maatalouteen kohdistetaan 50 prosenttia talousarviosta. Muistutan siis - niin kuin kulttuurin edustajat tekevät joka vuosi - parlamentin ja komission jäseniä siitä, että asioiden tärkeysjärjestyksessä olisi kenties korjattavaa.
Siirryn nyt käsittelemään tiedotusta. Sen olisi kuuluttava yhteisesti toimielinten ja jäsenvaltioiden vastuulle. Haluaisimme tietää, onko jäsenvaltioilla tiedossa, mitkä niiden velvollisuudet tässä asiassa ovat. Aikaisemmin tänä vuonna kulttuurivaliokunta vieraili Kööpenhaminassa, ja haluamme erityisesti antaa tunnustusta Tanskan hallitukselle ja parlamentille siitä, miten he tiedottavat kansalaisille Euroopan unionin toiminnasta.
EU:lla on velvollisuus huolehtia siitä, että sen kansalaisille tiedotetaan riittävästi. Jotkut virkamiehet ovat tässä suhteessa erittäin aktiivisia, ja haluamme kiittää myös komission jäsentä Vitorinoa hänen työskentelystään ja näkemyksestään tässä asiassa. Unioni ei kuitenkaan onnistu tässä tehtävässään. Sen kansalaisilla ei ole riittävästi tietoa. Tilanne ei ole neutraali, vaan liikkeellä on paljon väärää tietoa. Sen vuoksi on kaikkien asianomaisten velvollisuus huolehtia siitä, että asia korjataan. 
En näin ollen pyytele anteeksi huomauttaessani, että eri B3-budjettikohdista tiedotuspolitiikalle myönnettävät määrärahat ovat alle 100 miljoonaa euroa eli alle 37 senttiä kansalaista kohden vuodessa. Kyseessä on erittäin pieni summa. Tiedän, että Euronews - televisiokanava, joka pyrkii antamaan puolueetonta tietoa kaikista Europpaa koskevista kysymyksistä - on parhaillaan hyvin vakavissa talousvaikeuksissa. Toivon, että komissio ja talousarvion esittelijä tutkivat hyvin huolellisesti Euronewsin pyynnöt ja varmistavat, että kanava menestyy.
Muistutan parlamentin jäseniä Irlannin menestyksekkään ei-kampanjan iskulauseesta ?jos et tiedä, äänestä ei?. Meidän on huolehdittava siitä, että Euroopan kansalaiset eivät äänestä ei, koska he ymmärtävät, mistä Euroopan unionissa on kysymys.

Grönfeldt Bergman (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi onnitella molempia esittelijöitä siitä suurenmoisesta ja uraauurtavasta työstä, jota he ovat tehneet ja tekevät edelleen. 
Alustava talousarvio on suurimmaksi osaksi hyväksyttävä niiden alojen osalta, joista talous- ja raha-asioiden valiokunta on vastuussa. Ehdotamme näin ollen vain muutamia muutoksia budjettivaliokunnalle annettavaan lausuntoomme. Yhteistä valuuttaa koskeva tiedotus olisi keskitettävä mahdollisimman paljon niihin unionin jäsenvaltioihin, joissa euroa ei ole vielä otettu käyttöön. Ehdokasmaille suunnattu tiedotus olisi rahoitettava laajentumiseen tarkoitetuista budjettikohdista. 
Komissio on ehdottanut, että EU:n teollisuuden kilpailukykyä koskevan budjettikohdan määrärahoja lisätään 12 prosenttia. Tämän budjettikohdan osalta talous- ja raha-asioiden valiokunta ehdottaa perusteiden muuttamista, jotta voidaan tehdä arvio budjettikohdan perusteella saavutetuista tuloksista niiden kymmenen vuoden aikana, jolloin se on ollut olemassa. Koska itse epäilen vahvasti sitä, saadaanko tällaisilla toimilla rahoille vastinetta, uskon arviosta olevan hyötyä.
Pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevista ohjelmista voin todeta, että komission alustavaan talousarvioesitykseen on otettu mukaan talous- ja raha-asioiden valiokunnan viime vuonna esittämä muutos, joka koskee riskipääoman saatavuutta. Tänä vuonna muutoksia ei näin ollen tarvita. 
Suhtaudun myönteisesti siihen, ettei neuvosto aikaisemmista vuosista poiketen ole esittänyt EU:n sisämarkkinoiden kehittämiseen varattujen määrärahojen leikkaamista. Tässä yhteydessä haluan myös kiinnittää huomiota siihen, että sisämarkkinoihin liittyviä aloja ja erityisesti rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa varten on oltava riittävät määrärahat.
Lopuksi haluan korostaa, että talous- ja raha-asioiden valiokunnan mielestä parlamentin omaan talousarvioon opintoja ja neuvonantoa varten varatut määrärahat saattavat olla riittämättömät, kun otetaan huomioon tavoite pyrkiä käyttämään enemmän ulkoista asiantuntemusta monimutkaisissa lainsäädäntöasioissa.

Vitorino
Arvoisa puhemies, haluan ensin kiittää parlamenttia kutsusta osallistua tämänpäiväiseen keskusteluun. Pidän kutsua osoituksena oikeus- ja sisäasioiden sekä tiedotuspolitiikan poliittisesta merkityksestä, eikä suinkaan niiden osuudesta talousarviossa, sillä verratessani omaa ja kollegoideni talousarviota tunnen itseni kerjäläiseksi, joka on kutsuttu joulujuhliin Wall Streetille. Talousarviokysymysten osalta haluan kiittää asioiden esitysjärjestyksessä kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokuntaa sekä erityisesti jäsen Ceyhunia jatkuvasta tuesta, jota tämä komissio on saanut vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisessa. Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta ehdottaa jälleen kerran poliittisesti tärkeimpinä pidettyjen budjettikohtien määrärahojen lisäämistä. 
Komissio laati alustavan talousarvioesityksen poliittisten näkökohtien lisäksi kullekin ohjelmalle hyväksyttyjen rahoituspuitteiden perusteella tai valmistelutoimien ja kokeiluhankkeiden toteuttamisesta saadun aikaisemman kokemuksen perusteella. Alustava talousarvioesitys on lisäksi osoitus vaikeasti saavutettavasta tasapainosta niiden henkilöresurssien välillä, joita tarvitaan yhtäältä määrärahojen asianmukaiseen hallinnointiin ja toisaalta siihen, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen perustaminen voidaan varmistaa oikeudellisesti. 
Näistä syistä ehdotetut määrärahat ovat osoitus kokonaismäärän tietystä vakaudesta. Toimintoja kohdistetaan kuitenkin uudelleen, yhteistyöohjelmia uudistetaan ja toimia tehostetaan turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikassa sekä unionin ulkorajojen valvonnan alalla ja Eurojustin perustamiseen liittyvissä asioissa.
Komissio suhtautuu myönteisesti kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan erittäin rakentavaan lausuntoon, jolla alustavaan talousarvioesitykseen sisällytetään sen antamisen jälkeen tapahtunut merkittävä poliittinen kehitys, kuten Sevillan Eurooppa-neuvoston päätelmät. Tätä kehitystä ei luonnollisesti olisi voitu ottaa huomioon silloin, kun alustava talousarvioesitys annettiin. Pyydän kuitenkin, että asioita tarkastellaan huolellisesti ja henkilöresurssien kaltaiset vaikeudet otetaan huomioon. 
Kohdistan nyt sanani kulttuurivaliokunnalle ja erityisesti jäsen Perrylle sekä talous- ja raha-asioiden valiokunnalle ja jäsen Bergmanille. Kansalaisille suunnatussa tiedotuksessa ja viestinnässä olemme yleisesti ottaen edistyneet huomattavasti muutamana viime vuonna. Edistystä on saavutettu toimielinten välisen yhteistyön ja kansalaisille suunnatun tiedotuksen alalla sekä poliittisella tasolla asianomaisten komission yksiköiden välillä ja - mikä tärkeintä - kentällä, jäsenvaltioissa. 
Koska tiedottaminen 370 miljoonalle kansalaiselle on valtava haaste ja saatavilla olevat varat ovat ehdottomasti rajalliset, työskentelemme nyt enemmän jäsenvaltioiden kanssa, jotta ne jakaisivat vastuun kansalaisille tiedottamisesta ja ottaisivat kansalaiset mukaan vuoropuheluun, joka on ennakkoedellytys hyvälle hallintotavalle ja kansalaisten tuen lisääntymiselle. Komissio antoi heinäkuussa tiedonannon Euroopan unionin tiedotus- ja viestintästrategiasta, ja sekä kulttuurivaliokunta että toimielinten tiedotusyhteistyöryhmä suhtautuivat siihen erittäin myönteisesti. Tämä on käytännön osoitus yhteisestä poliittisesta tahdostamme toimia aktiivisesti tietoisuuden lisäämiseksi, tietämättömyyden ja välinpitämättömyyden torjumiseksi sekä unionia koskevien käsitysten parantamiseksi. 
Palaan nyt talousarvioasioihin. Haluan korostaa sitä, että komissio otti tiedotukseen ja viestintään hyvin realistisen kannan, niin kuin kaikkiin muihinkin talousarvion näkökohtiin. Myönsimme, että samalla kun kansalaisille tiedottamisen ja heitä koskevan viestinnän on oltava ensisijainen tavoite, on varmistettava, että meillä on etenkin henkilöstön osalta tarvittavat valmiudet varojen käytön hallinnoimiseen. Alustava talousarvioesitys on näin ollen vankka perusta sille, kun me tarkastelemme tarkistuksia, yhtä poikkeusta lukuun ottamatta. Se koskee edellä mainittuun heinäkuussa annettuun tiedonantoon sisältyvää uutta ensisijaista tavoitetta, Euroopan roolia maailmassa. 
Jos toimielinten tiedotusyhteistyöryhmä vahvistaa tämän ehdotuksen myöhemmin tänään pidettävässä kokouksessaan, ehdotamme, että Prince-ohjelmalle osoitetaan ylimääräiset 1,5 miljoonaa euroa. Nämä varat on tarkoitettu kampanjaan, joka koskee nimenomaan Euroopan roolia maailmassa ja unionin toimia maailmanlaajuistumisen sääntelemiseksi niin, että se hyödyttää unionin kansalaisia ja koko maailmaa.
Komissio suhtautuu myönteisesti kulttuurivaliokunnan, talous- ja raha-asioiden valiokunnan sekä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan rakentaviin lausuntoihin. Myöhemmin tänään pidettävässä toimielinten tiedotusyhteistyöryhmän kokouksessa meidän on pohdittava tarkistuksissa ehdotettuja määriä ja niiden käytännön vaikutuksia. Korostan tietenkin tarvetta varmistaa, että meillä on käytössämme asianmukaiset henkilöresurssit, jotta kyseiset määrät voidaan käyttää asianmukaisella ja sopivalla tavalla.
Asiantuntija-avun ja ensisijaisten kampanjoiden osalta olemme erityisen tyytyväisiä ehdotukseen lisätä nimenomaan sen budjettikohdan määrärahoja, josta rahoitetaan Prince-ohjelman toimittajien työskentelyä. Ilman määrärahojen lisäystä emme saa jäsenvaltioita sitoutumaan Prince-kampanjoiden kehittämiseen. Kannatamme myös voimakkaasti tarkistusta, joka koskee neuvoston leikkaamien 500 000 euron palauttamista budjettikohtaan, josta rahoitetaan tiedotustoimittajien työskentely jäsenvaltioiden tiedotusvälineiden kanssa ja Eurojustin asiantuntijoiden käyttäminen siihen, että he vastaavat yhteisön lainsäädäntöä koskeviin kansalaisten kysymyksiin. 
Euroa koskevan kampanjan osalta minun on toistettava se, mitä komissio on sanonut jo aikaisemmin. Ehdokasmaille suunnattu euroa koskeva tiedotus sisältyy laajentumiskampanjaan, ja komissio arvelee, että euroalueen ulkopuolisten maiden osalta tarvittavia varoja esitetään sinä päivänä, jolloin kukin maista päättää liittyä euroon. 
Parlamentin ja komission uuden yhteistyön avulla ja ottamalla jäsenvaltiot mukaan voimme lisäksi parantaa tiedotus- ja viestintäpolitiikkaamme ja käyttää näin ollen veronmaksajien rahat paremmin.

Deprez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kansalaisvapauksien valiokunnan ja PPE:n jäsenenä haluan ensiksi jäsen Ceyhunin tavoin ilmaista pahoitteluni siitä, ettei talousarviossa ilmene aidosti se ensisijainen asema, minkä komissio ja neuvosto väittävät antaneensa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiselle. Ensisijaisen tavoitteen vahvistaminen on aina hyvä asia, mutta sen toteuttamiseksi tarvitaan myös käytännön toimia. Siitä huolimatta vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalle alueelle varattuja määrärahoja lisätään alle kuin puolet siitä, mitä sisäpolitiikassa keskimäärin. Kysyn komission jäseneltä, miksi näin on. 
Haluan todeta, että PPE-ryhmä tukee kansalaisvapauksien valiokunnan lausunnon valmistelijan esittämiä tarkistuksia turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan tärkeällä alalla. Haluaisin tietää, ovatko komissio ja neuvosto valmiita tukemaan meitä tässä asiassa. Tämä on ensimmäinen kerta, kun kansalaisvapauksien valiokunta on määritellyt ja vahvistanut kaikki aktiivisen ja tasapainoisen politiikan välineet muuttoliikkeiden hallitsemiseksi. Haluamme parantaa keinoja ennustaa tarkemmin muuttoliikkeitä antamalla lisää tukea Euroopan muuttoliikkeiden seurantakeskukselle. Haluamme parantaa ulkorajojen valvontaa. Kannatamme unionin ulkopuolisten maiden kanssa tehtävään yhteistyöhön tarkoitettujen resurssien lisäämistä. Kannatamme määrärahojen lisäämistä Euroopassa laillisesti asuvia maahanmuuttajia koskevien integroitumistoimien tukemiseksi. Kannatamme myös Euroopan pakolaisrahastolle varattujen määrärahojen lisäämistä ja pahoittelemme, että talousarvioesityksessä ja alustavassa talousarvioesityksessä näitä määrärahoja on vähennetty viime vuodesta. 
Nämä kysymykset ovat ratkaisevia Euroopan unionin kehityksen kannalta, ja sen lisäksi on tärkeää, miten unionin kansalaiset ymmärtävät ne. Haluaisinkin kysyä, ovatko komissio ja neuvosto valmiita lisäämään näille eri aloille varattuja resursseja.
Minulla on vielä yksi kysymys komission jäsenille ja neuvostolle. Viime vuonna Euroopan parlamentti varasi talousarviostaan 5 miljoonaa euroa Europolille terrorismin torjuntaan. Miksi komissio on odottanut yhdeksän kuukautta ennen oikeusperustan ehdottamista? Onko neuvosto valmis - kyllä vai ei - hyväksymään tämän oikeusperustan ja varmistamaan, että nämä määrärahat voidaan käyttää tehokkaasti?

Iivari (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvä neuvoston puheenjohtaja, arvoisat komission jäsenet, Euroopan unionin tiedotustoiminta on valitettavan usein vaikuttanut ylhäältä alas massoille suunnatulta propagandalta. Myös viestien kieli on monesti kömpelöä eikä kulttuurisiin eroavaisuuksiin ole kiinnitetty riittävästi huomiota.
Nyt näyttää kuitenkin siltä, että toivoa paremmasta on. Komission jäsen Vitorinon johdolla laadituista suunnitelmista voi lukea pyrkimyksen rakentaa viestintää kansalaisten tiedontarpeesta käsin. Niin pitääkin olla. Komission neljä tiedotusprioriteettia, laajentuminen, unionin tulevaisuus, vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue sekä EU:n rooli maailmassa, ovat aivan keskeisiä. Siksi on käsittämätöntä, että neuvosto leikkaa informaatiotoimintaan tarkoitettuja määrärahoja omassa budjettiesityksessään.
Kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunta, joka tukee komission jäsen Vitorinon tiedotuspolitiikkaa, on yksimielisesti ehdottanut lisää resursseja tiedotusta koskeviin budjettikohtiin. Samalla linjalla ovat budjettivaliokunnan sosiaalidemokraatit. Emme voi vaatia kansalaisia innostumaan toiminnastamme, jos he eivät tiedä, mitä täällä on meneillään.

Sbarbati (ELDR).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisimme myös ilmaista huolestuneisuutemme joistakin alustavaan talousarvioesitykseen liittyvistä seikoista, joista osaa on jo käsitelty tämän keskustelun aikana. Haluan keskittyä erityisesti kahteen kysymykseen. Ensimmäinen liittyy turvallisuuteen ja laajentumiseen. On jo todettu, että meidän on oltava määrätietoisempia näillä aktiivisen toiminnan aloilla. Ottaen huomioon, ettemme ole lisänneet määrärahoja siitä huolimatta, että terrorismia ja laajentumista koskevat huolenaiheet, jotka liittyvät rajojemme laajentumiseen ja kaikkiin sen tuomiin ongelmiin, ovat kaikkien tiedossa ja mielissä, on selvää, että meidän olisi pitänyt osoittaa näissä kysymyksissä enemmän tietoisuutta ja poliittista aggressiivisuutta sekä sitoutua lisäämään määrärahoja. Toiseksi yhdyn tiedotuspolitiikan osalta jäsen Perryyn, joka huomautti, että 30 senttiä kansalaista kohden on aivan naurettava ehdotus, mikäli meidän on tarkoitus luoda tehokas eurooppalainen toimintatapa tällä alalla.

Echerer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, tulvaonnettomuuksia koskeva keskustelu on näyttänyt kansalaisille Euroopan uudessa valossa - solidaarisena yhteisönä. Hyvät parlamentin jäsenet, tämä on lisäetu, jota emme saa haaskata. Meillä on edessämme suuria muutoksia ja haasteita.
Ratkaisevat kysymykset ovat itsestään selviä meille, mutta eivät Euroopan kansalaisille. Kadunmies Wienissä sanoisi, että tiedotuspolitiikastamme puuttuu jotakin. Nimenomaan tällä alalla on esitetty suuri määrä tarkistuksia. Paine tiedottamiseen on valtava, mutta tiedotus on yksipuolista - kiiltäviä esitteitä, konferensseja norsunluutornissa ja Internet-sivustoja. Silloin ei auta, kuinka kekseliästä, nerokkaasti laadittua ja aidosti informatiivista tämä tiedotus on. Tämä muistuttaa minua työssäni usein kohtaamastani ilmiöstä. Jos yleisö ei tule teatteriin, teatterin on mentävä yleisön luo. Meidän on mentävä ihmisten luo, yliopistoihin ja kouluihin, eikä jäsenvaltioita voida vapauttaa niiden velvollisuuksista tässä asiassa. Meitä kaikkia voidaan arvostella tässä asiassa. Meidän on tiedotettava toisillemme paremmin, sillä tiedonpuute johtaa väärinkäsityksiin, ja juuri niitä tarvitsemme kaikkein vähiten. 
Tästä päästään takaisin kulttuuripolitiikkaan. Usein kuulee kyynisen lausahduksen, jonka mukaan Brysselissä rahaa on kuin roskaa ja sitä kerätäkseen tarvitsee vain ojentaa kätensä. Kulttuurin kohdalla ei voi puhua rahan keräämisestä eikä varsinkaan sen poimimisesta kadulta - pikemminkin pennien venyttämisestä. Alan byrokratia on yksinkertaisesti ylivoimaista. Vaikka unionilla on vain rajattu toimivalta alalla, ihmettelen, mitä tapahtui kolmen toimielimen halukkuudelle toimia kulttuuripolitiikan puolesta. Tämä halukkuus on aivan liian vähäistä. Sen sijaan, että tukisimme eurooppalaisia teoksia nykyisellä maailmanlaajuistumisen aikakaudella, tuemme suuria nimiä - suuria maita ja suuria yhteistuotantoja. Tässä pienet tekijät, pienemmät maat ja vähemmän käytetyt kielet ovat häviäjiä. 
Haluan kysyä komissiolta seuraavaa: A-30-kohtiin ollaan suunnittelemassa oikeusperustaa, mutta mikä on komission käsitys tästä kohdasta? Onko tarkoituksena laatia monivuotinen ohjelma? Aiotaanko perustaa toimielinten välinen työryhmä, jotta yksittäisten alojen arviointiperusteet voitaisiin määritellä yhdessä ja täsmällisemmin?

Kuckelkorn (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, pienten ja keskisuurten yritysten eli lyhyesti pk-yritysten tukeminen on tähän asti aina ollut Euroopan unionin keskeisiä huolenaiheita. Niinpä olen sitäkin yllättyneempi siitä, että komissio vähentää alustavassa talousarvioesityksessä pk-yrityksille varattuja määrärahoja viime vuodesta ja aikaisemmista vuosista. Viime kädessä on kyse siitä, että tämän ohjelman toteuttamisaste on 97-100 prosenttia. Pienten ja keskisuurten yritysten kehittäminen on sisämarkkinoiden kulmakivi, ja on kiistaton tosiasia, että niissä työskentelee yli 90 prosenttia työvoimasta. Tätä alaa on tuettava ja kehitettävä etenkin uuden teknologian osalta. 
Haluaisin pyytää komissiota tukemaan ehdotustamme, jonka tarkoituksena on lisätä näitä määrärahoja. Käytän loppuosan puheenvuorostani siihen, että pyydän neuvostoa tekemään vihdoin päätöksen uusien virastojen sijaintipaikoista. Muuten käy niin, että parlamentti selvittää lainsäädäntömenettelyt hetkessä, mutta neuvostolla päätöksen tekemiseen menee vielä vuosia. 
Guy-Quint (PSE).
Arvoisa puhemies, kuunneltuani komission jäsentä Vitorinoa ja lukuisia kollegoitani huomasin, että meillä on yhteinen huolenaihe, joka koskee pyrkimystä tiedottaa unionin kansalaisille. Kuuntelin hyvin kiinnostuneena komission jäsentä hänen pyytäessään meiltä resursseja alustavassa talousarvioesityksessä ja talousarviossa varattujen määrien lisäksi. Yllätyimme itse asiassa erittäin paljon näitä budjettikohtia koskevista vähennyksistä tilanteessa, jossa Euroopan kansalaisilla on niin paljon epäilyksiä ja jossa he eivät edelleenkään tunnu saavan oikeanlaista tietoa. 
Arvoisa komission jäsen, haluan korostaa, että ehdotimme monia tarkistuksia antaaksemme komissiolle mahdollisuuden viedä loppuun tämä olennainen tehtävä, nimittäin tiedonannon laatiminen Euroopan unionin toimielinten työskentelystä. Haluan myös tähdentää, että tämä tiedonanto on, kuten jäsen Iivari totesi, kohdistettava tavallisille kansalaisille, keskivertokansalaisille, jotka eivät työskennellessään tai kaupassa käydessään ymmärrä, miten Euroopan unioni vaikuttaa tulevaisuuteen. Meidän on tarkistettava perusteellisesti se strategia, jota unionin toimielimet noudattavat kansalaisille suunnatussa tiedottamisessa. Meidän on mentävä tapaamaan 15 jäsenvaltion asukkaita ja yritettävä ymmärtää heitä. Mielestäni meidän on siirryttävä makrotason toiminnasta lähempään toimintaan, niin kuin teimme taloustoimissa. Kuten pk-yritysten kohdalla, menkäämme etsimään kansalaisia yksi kerrallaan!

Vitorino
Arvoisa puhemies, vastaan ensin parlamentin jäsenelle Deprez'lle, joka on talousarvioasioiden sekä oikeus- ja sisäasioiden asiantuntija. Parlamentti varasi todellakin vuoden 2002 talousarviosta Europolille 5 miljoonaa euroa. Kohtasimme kuitenkin teidän hyvin tuntemanne kysymyksen oikeusperustasta, sillä Europol perustettiin hallitustenvälisellä sopimuksella, ja tässä tapauksessa ainoa saatavilla oleva rahoitus muodostuu jäsenvaltioiden maksuista. Kysyimme ensin Europolilta, mitä se tekisi näillä 5 miljoonalla, ja jonkin ajan kuluttua saimme lopulta vastauksen, jossa Europol kertoi realistisesti ja käytännönläheisesti haluavansa käyttää 3,4 miljoonaa näistä 5 miljoonasta tietokannan luomiseen osana terrorismin torjuntaa sekä turvallisuus- ja tiedustelupalvelujen välisten viestintäjärjestelmien parantamiseen. Tämän perusteella valmistelimme käsityksemme mukaisen oikeusperustan, joka on parhaillaan neuvoston tarkasteltavana. Toivon teidän laillanne, että neuvosto löytää oikeusperustaa koskevaan kysymykseen ratkaisun, jotta nämä 3,4 miljoonaa euroa voidaan käyttää ennen vuoden loppua. Kerron nyt, miksi koko tähän prosessiin on kulunut niin paljon aikaa.
Mainitsin 5 miljoonaan liittyvän kysymyksen osoittaakseni, etten ole täysin samaa mieltä suorittamistanne lukujen vertailuista. Näitä 5:tä miljoonaa ei ehdotettu uudelleen tänä vuonna. Kyseistä summaa ei ole sisällytetty tämän vuoden talousarvioon. Meidän on verrattava oikeus- ja sisäasioiden talousarviota, josta vähennetään 5 miljoonaa vuodelta 2002, eli 114:ää miljoonaa euroa niiden 119 miljoonan euron kanssa, joita haluamme ehdottaa. Ymmärrän, ettei tämä tunnu teistä kovin paljolta, mutta puhun parhaillaan komission jäsenen Schreyerin valppaassa tarkkailussa, eikä hän salli minun olla samaa mieltä kanssanne. 
Turvapaikka- ja maahanmuuttoasioiden talousarvion osalta katson, että unionin ulkopuolisten maiden kanssa tehtävää yhteistyötä koskeva budjettikohta oli vuonna 2002 pääasiassa tarkoitettu afganistanilaisille pakolaisille kohdistettuihin avustustoimiin ja afganistanilaisten pakolaisten kotiinpaluuseen. Kukaan ei voi kyseenalaistaa Afganistanille annettua etusijaa. 
Tämän budjettikohdan määrärahoja ei siis olla lisäämässä, ja aikomukseni on tulevaisuudessa myöntää siitä määrärahoja ensisijaisesti sellaisille unionin ulkopuolisille maille, jotka neuvottelevat parhaillaan tai ovat hiljattain neuvotelleet takaisinottosopimuksista kanssamme. Tämä antaa meille mahdollisuuden rahoittaa toimia, jotka ovat yhteydessä takaisinottosopimusten täytäntöönpanoon. 
Kannatan näin ollen ehdotustanne, jonka mukaan meillä pitäisi olla saatavillamme yleiskatsaus Euroopan unionin tällä hetkellä antamasta rahoituksesta unionin ulkopuolisten maiden kanssa tehtävään yhteistyöhön turvapaikka- ja maahanmuuttoasioissa. Nämä varat sisältyvät oikeus- ja sisäasioiden talousarvion lisäksi suureksi osaksi ulkosuhteiden talousarvioon, maakohtaisiin strategia-asiakirjoihin sekä MEDA- ja CARDS-ohjelmien kaltaisiin alueohjelmiin. Tämän vuoksi Sevillan Eurooppa-neuvosto pyysi meitä laatimaan kertomuksen unionin ulkopuolisten maiden kanssa tehtävään yhteistyöhön osoitettujen määrärahojen tehokkuudesta. Aiomme laatia kertomuksen Sevillan Eurooppa-neuvoston asettamassa aikataulussa, ja haluan käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni esitelläkseni teille ensimmäisen väliarvioinnin Euroopan pakolaisrahaston käytöstä vuosina 2000-2002.
Parlamentin jäsen Sbarbati otti hetki sitten esiin kysymyksen laajentumisesta, ja sen osalta minun on kerrottava, että 60 prosenttia kaikesta rahoituksesta, jota oikeus- ja sisäasioiden talousarviosta on viime vuosina myönnetty ehdokasvaltioille, on käytetty valvonnan parantamiseen ehdokasvaltioiden ulkorajoilla ja että asianomaisia Phare-aloitteeseen kuuluvia ohjelmia jatketaan vuoteen 2006 asti. Olemme saaneet arvion näiden ohjelmien tuloksista verrattuna ehdokasmaiden vuosittain saavuttamiin tuloksiin. Voin kertoa, että tämä on ehdottomasti tärkein ehdokasvaltioita koskeva tavoite. 
Siirtykäämme nyt oikeus- ja sisäasioista käsittelemään tiedotusta ja viestintää. Kannatan täysin sitä, että tiedotus- ja viestintäpolitiikka perustuu läheisyyteen. Tästä syystä ehdotimme uutta lähestymistapaa. En voi luvata, että uusi lähestymistapa on menestys - kukaan ei voi. Voin kuitenkin vakuuttaa, että ainoa ratkaisu on muodostaa toimielinten välinen kumppanuus ja työskennellä hyvin tiiviisti jäsenvaltioiden kanssa. Mikäli jäsenvaltiot eivät sitoudu läheisyyteen perustuvaan tiedotus- ja viestintäpolitiikkaan, emme voi tehdä tätä Brysselistä käsin. Nähdäkseni näitä tosiseikkoja ei voida kiistää. 
Tiedätte myös, että jäsenvaltioiden sitoutuminen on täysin vapaaehtoista. Tämä merkitsee sitä, että komissio ja parlamentti kehottavat toimielinten välisen yhteistyön puitteissa jäsenvaltioita olemaan mukana tässä toiminnassa, koska uskomme, että on loppujen lopuksi kaikkien - ei vain unionin toimielinten vaan myös jäsenvaltioiden hallitusten - etujen mukaista, että kansalaiset tietävät paremmin, mitä yhteisössä tapahtuu. Voidaksemme tehdä tämän tarvitsemme kuitenkin asianmukaiset henkilöresurssit. Sen vuoksi pyysin, että säilytetään ne alustavaan talousarvioesitykseen sisältyvät varat, jotka koskevat Prince- ja Media-ohjelmien toimittajien työskentelyä jäsenvaltioiden pääkaupungeissa. Ilman kyseisiä välineitä emme pysty muodostamaan tätä kumppanuutta jäsenvaltioiden kanssa. 
Haluan kiittää teitä tuestanne tässä asiassa ja toivon, että pystymme kehittämään tämän kumppanuuden perusteella aktiivisemman, selkeämmän ja paremmin kohdennetun tiedotus- ja viestintäpolitiikan.
Puhemies.
Kiitos, komission jäsen Vitorino.
Käsittelemme seuraavaksi ulkoiseen toimintaan liittyviä aloja.

Rübig (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta on tietenkin kiinnostunut kansainvälisestä kehityksestä ja erityisesti mahdollisuudesta osallistua politiikan suunnitteluun WTO:ssa.
Meillä on tässä yhteydessä kaksi ongelmaa. Yhtäältä emme voi valiokuntamme resurssien vähyyden vuoksi seurata keskustelua ja vaikuttaa siihen siinä määrin, että siitä olisi aidosti hyötyä. Toisaalta etenkin kehitysmaissa on paljon sellaisia edustajia, joilla ei ole mahdollisuuksia kattaa edes matkustus- ja majoituskustannuksia, jotta he voisivat osallistua näihin keskusteluihin ja päätöksentekoprosessiin.
Haluamme ensiksikin, että Eurooppa sitoutuu omaksumaan johtavan aseman kansainvälisissä asioissa. WTO ja päätöksentekovalmiudet WTO:n politiikkaa koskevissa asioissa ovat erittäin tärkeitä erityisesti unionin pienille ja keskisuurille yrityksille. 
Toiseksi viemme edelleen eteenpäin standardointia, koska haluamme lainsäädännön osalta ensisijaisesti ajaa Euroopan sisämarkkinoilla vastavuoroista tunnustamista pikemmin kuin yhdenmukaistamista. Tässä yhteydessä standardointi on olennaisen tärkeää. 
Kolmanneksi haluamme varmistaa energia-alalla, että älykkään energianhuollon ohjelmia sekä Altener-, Save- ja Synergie-ohjelmia käytetään tehokkaasti ja että komissio asettaa tällä alalla ensisijaiset tavoitteet, etenkin energian omavaraisuudessa, jota on lopulta tarkoitus lisätä 50 prosentista 70 prosenttiin. Tässä yhteydessä on toteutettava kiireellisesti tehokkaampia toimia energiansaantimme suojaamiseksi ja turvaamiseksi. 
Esitän vielä yhden huomion, joka on lähtöisin ainoastaan parlamentilta. Haluamme, että Basel II -sopimuksella on oma toimintaohjelmansa. Olemme huolissamme siitä, että pk-yrityksiin kohdistuvat oman pääoman vaatimukset eivät ole saavutettavissa vuoteen 2006 mennessä, mikä aiheuttaa sen, että lukuisat yritykset joutuvat lakkauttamaan toimintansa ja tekevät konkurssin. Meidän on siis syytä tehdä ensin kotitehtävämme tässä asiassa.

Howitt (PSE)
Arvoisa puhemies, neljännestä otsakkeesta myönnettävien varojen lisääminen laajentumista edeltäviin valmisteluihin tänä vuonna merkitsee jälleen kerran Euroopan ulkoisen toiminnan yleistä heikkenemistä kehitysyhteistyössä. Ikävä kyllä ainoa todellinen pitkän aikavälin ratkaisu tähän ongelmaan on rahoitusnäkymien tarkistaminen vuonna 2006. Keskityn tänään kahteen kysymykseen, joissa voimme saada aikaan todellisen muutoksen tänä vuonna. 
Ensimmäinen on maailmanlaajuinen terveysrahasto aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjumiseksi. Kehitysyhteistyövaliokunta on ehdottanut, että kaikista alueellisista budjettikohdista otettaisiin varoja, jotta melko suuri ja toistuva tarvittava määrä saataisiin kokoon. Aids on maailmanlaajuinen ongelma. Intiassa on toiseksi eniten tartuntoja Etelä-Afrikan jälkeen, ja tartunnat lisääntyvät eniten Itä-Euroopassa ja Keski-Aasiassa. Rahaston varoista 13 prosenttia on jo kohdistettu Pohjois- ja Etelä-Amerikkaan. Mikäli komissio ja neuvosto eivät ole samaa mieltä tästä lähestymistavasta, ne saavat luvan kertoa, mistä rahat saadaan. Niiden on pakko myöntää, etteivät talousarviosta varatut 35 miljoonaa euroa riitä kattamaan edes komission jäsenen Pattenin 16. syyskuuta tekemää sitoumusta, jonka mukaan komission oma paikka maailmanlaajuisen terveysrahaston johtokunnassa säilytetään. Euroopalle alan johtajana ja uudistajana sekä kolmelle miljoonalle aidsiin kuolevalle ihmiselle ympäri maailmaa on oikeudenmukaista varmistaa, että rahoilla saadaan aikaan tuloksia.
Olen saanut selkeän käsityksen siitä, että maailmanlaajuisen terveysrahaston tilapäinen työryhmä päätti Brysselissä pidetyssä kokouksessaan johtokuntapaikan arvoksi 100 Yhdysvaltojen dollaria, että rahaston sihteeristö on jo sisällyttänyt ensi vuoden talousarvioonsa 120 miljoonan dollarin osuuden Euroopan yhteisöltä ja että hyväksyttyjen hankkeiden rahoitusta leikataan, mikäli emme maksa tätä summaa. Olen ilmoittanut komission jäsenelle etukäteen näistä kysymyksistä. Jos olen väärässä, hän saa merkitä sen pöytäkirjaan, mutta jos olen oikeassa, hänen on tuettava tarkistuksiamme. 
Toinen kysymys on avun laatu. On valitettavaa, että ulkoisen avun uudistuksen jälkeen tehdyt sopimukset merkitsevät edelleen sitä, että liikenteeseen käytetään kolme kertaa enemmän yhteisön apua kuin köyhimmille ja eniten apua tarvitseville tarkoitettuun terveydenhuoltoon ja koulutukseen yhdessä. Tämän vuoksi parlamentti pyrkii tänä vuonna varaamaan määrärahat näihin menoihin ja edistämään rahojen varaamista uusissa maakohtaisissa strategia-asiakirjoissa sekä osana henkilöstön hajauttamista. Ilmoitan komission jäsenelle Nielsonille, että hänen yksikkönsä lupasi 15. heinäkuuta tehdä varman ehdotuksen tässä asiassa ja että sain hänen vastauksensa faksilla tänään iltapäivällä vasta kello 15.40 keskustelun jo alettua. 
Lopuksi toivon, että komission jäsen näin ollen lykkää tänään iltapäivällä niiden asianmukaisten huomioiden esittämistä, joita hän mahdollisesti haluaa tehdä parlamentin ehdotuksista, ja sitoutuu jatkokeskusteluihin. Näiden keskustelujen suhteen olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että - ja siteeraan nyt häntä - ?meidän tulee jatkaa sinnikkäästi yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi?. Odotan innokkaasti komission jäsenen vastausta.

Laschet (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ulkoasioiden valiokunnan lausunnon valmistelija Titley ei pääse osallistumaan tähän keskusteluun, ja hän pyysi minua esittämään joitakin huomioita valiokunnan puolesta. Valiokunta on asettanut itselleen kolme tavoitetta. Ensiksikin se haluaa selventää, mitä ensisijaisia ulkopolitiikan tavoitteita Euroopan unioni aikoo asettaa uutena varainhoitovuotena ilman, että ennalta asetetut rahoituspuitteet rikotaan. Toiseksi vaadimme enemmän avoimuutta. Budjettinimikkeistöä koskevilla tarkistuksilla pyritään tehostamaan varojen käyttöä. Ehdotetuilla tarkistuksilla ei myöskään ole mitään taloudellisia vaikutuksia, mutta ne johtavat talousarvion suurempaan avoimuuteen ja helpottavat täten talousarvon valvontaa. Kolmas asia, joka on lausunnon valmistelijalle ja valiokunnalle erityisen tärkeä, on lähetystöjemme turvallisuuden parantaminen ympäri maailmaa. Tätä varten on aloitettava korjaavia toimia, ja haluamme tukea tätä prosessia. 
Käsittelen vuorollaan kutakin näistä kolmesta kohdasta. Ensimmäisen kysymyksen osalta olemme suunnittelemassa, että lisätään Tacis-ohjelman raja-alueohjelmien ensisijaisia poliittisia tavoitteita koskevaa rahoitusta. Euroopan unionin uudet ulkorajat edellyttävät, että tälle rajatylittävälle yhteistyölle myönnetään enemmän rahoitusta, minkä vuoksi olemme ehdottaneet useita lisäyksiä. Toinen kysymys on ydinturvallisuus. Myös se on tämän parlamentin ensisijainen tavoite, ja haluamme, että tämä ilmenee ensi vuoden talousarvioluvuissa. 
Olemme ehdottaneet, että myös henkilömiinoja ja nopean toiminnan mekanismia koskevia määrärahoja lisätään. Pian meillä on tilanne, joka muistuttaa Dinner for One -elokuvaa uudenvuodenaattona ja jossa sama menettely toistuu joka vuosi, kun komissio leikkaa rahoitusta ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevista budjettikohdista ja parlamentti lisää sitä taas. Aiomme tehdä niin tänäkin vuonna, ja pyydämme komissiota ensi vuonna ottamaan kerrankin huomioon, että nämä tavoitteet asettaa parlamentti, minkä pitäisi näkyä myös talousarvioesityksessä. 
Avoimuuden vuoksi haluaisimme, että Afganistania varten olisi erillinen budjettikohta sen sijaan, että se on Aasian alakohta. Afganistaniin ohjataan tulevina vuosina paljon rahaa, minkä vuoksi tämä on hyvin tärkeää.
Lisäksi valmistelija kehotti meitä myös varmistamaan, että Palestiinaa koskevista budjettikohdista tehdään tulevaisuudessa säännöllisesti selkoa, jotta voidaan alusta lähtien varmistaa, minne rahat menevät. Mielestäni tässä tarvitaan tiukempaa talousarvion valvontaa. Nämä ovat ensisijaiset tavoitteemme. Lopuksi haluan osoittaa pyynnön neuvostolle. Parlamentti pyytää, että se otettaisiin tulevaisuudessa tiiviimmin mukaan, kun tehdään uusia poliittisia lupauksia ulkopolitiikassa. Muuten on vaarana, että mikäli neuvosto jatkaa uusien lupausten antamista ilman että niiden lunastamiseen on rahaa, menetämme uskottavuutemme.

Schreyer
Koska kollegani Chris Patten osallistuu tänään kahteen huippukokoukseen samanaikaisesti, haluaisin vastata joihinkin kohtiin hänen puolestaan.
Ensiksikin ulkopolitiikassa meillä on edessämme loppujen lopuksi kaikkein huomattavimmat uudet vaatimukset moneen vuoteen, mutta meillä ei ole mitään mahdollisuuksia lisätä talousarvion määrärahoja. Neuvosto ja parlamentti ovat jo käyttäneet joustovälinettä tässä yhteydessä moneen kertaan uusien vaatimusten täyttämiseksi. 
Afganistanin kysymyksen osalta haluan kiittää neuvostoa ja kiittää etukäteen erityisesti parlamenttia päätöksestä myöntää hyvin nopeasti 70 miljoonaa euroa, jotka ovat edelleen varauksessa tätä vuotta varten avun antamiseksi, sekä päätöksestä myöntää tarvittavat suorat tuet väliaikaiselle hallitukselle. 
Parlamentin jäsenen Howittin kysymys koskee myös maailmanlaajuista terveysrahastoa. Haluan huomauttaa, että olemme varanneet rahastolle 35 miljoonaa euroa talousarviosta. Olemme itse asiassa jo myöntäneet maailmanlaajuiselle terveysrahastolle 120 miljoonaa euroa EU:n ja EKR:n talousarvioista. Päätös tehtiin vasta hiljattain, ja oletamme, että nämä varat riittävät. Erityisesti kollegallani jäsen Nielsonilla on käytettävissä monia budjettikohtia. Hän ottaa kohta kantaa tähän asiaan. 
Parlamentin jäsenen Rübigin kysymys koskee energiaa. Komissio on ehdottanut uutta älykästä energianhuoltoa koskevaa monivuotista toimintaohjelmaa, josta rahoitettaisiin älykästä energianhuoltoa myös unionin ulkopuolisissa maissa. Mielestäni Johannesburgin huippukokous teki jälleen kerran hyvin selväksi, että meidän pitäisi kiinnittää tähän alaan erityishuomiota.

Nielson
Käsittelen ensin parlamentin jäsenen Howittin mainitsemaa kysymystä terveydenhuoltoon ja koulutukseen kohdistetuista määrärahoista. Suurin osa parlamentin jäsenistä myöntää, että tästä asiasta on vaikeaa sanoa mitään uutta, koska siitä on keskusteltu lukuisia kertoja. Tästä syystä jäsen Howitt ei myöskään ole menettänyt mitään, vaikka minulla ei ollut mahdollisuutta vastata ajoissa hänen viime kirjeeseensä. Tämä ei tietenkään estä sitä, ettemmekö voisi jatkaa sopuisaa keskustelua asiasta.
Viime vuonna tehty sopimus terveyteen ja koulutukseen sovellettavasta 35 prosentin kriteeristä on panosindikaattori, joka kuvaa, kuinka paljon varoja sidomme sosiaalialan infrastruktuuriin. Komissio huolehtii lukujen jaottelusta OECD:n kehitysapukomitean DAC:n arviointiperusteiden mukaisesti. Jaottelu kuvaa vuosina 2002 ja 2003 terveyteen ja koulutukseen varattuja määrärahoja. Määrärahat riippuvat pääasiassa kumppanuusmaidemme ohjelmasuunnittelun tuloksista. Viime vuoden sopimusta ei ole mitään syytä ottaa uudelleen esiin, eikä näin voida saada mitään lisätietoja. 
Järjestelmiä, joiden tavoitteena on helpottaa toimiemme selkeämpää jäljittämistä ja luokittelemista, pannaan parhaillaan täytäntöön parlamentille antamamme lupauksen mukaisesti, ja se luo perustan näitä asioita koskevalle valistuneemmalle keskustelulle. 
Kuten kollegani, jäsen Schreyer on jo todennut, komissio varmistaa tekevänsä maailmanlaajuisen terveysrahaston rahoituksen osalta sen, mitä pitääkin. Muuta ei tässä vaiheessa oikeastaan kannata sanoa. 
Olen erittäin pitkälti samaa mieltä parlamentin jäsenen Laschetin kanssa siitä, että Tacis-ohjelman rahoituksen lisääminen on tärkeää, jotta voimme muun muassa lisätä unionin vaikutusmahdollisuuksia kyseisellä alueella. 
Puheenvuoroissa vaadittiin, että parlamentti otetaan tiiviimmin mukaan poliittisten lupausten tekemiseen. Ymmärtääkseni tällä tarkoitetaan sitä, että parlamentin pitäisi olla enemmän mukana ennen poliittisten lupausten tekemistä, sillä muuten en ymmärrä, miksi tästä kannattaisi keskustella. Tämä on epäilemättä hyvä ja oikea tapa työskennellä, ja käsittääkseni asiat hoidetaankin yleisesti ottaen näin. 
Lisäksi esitettiin huomioita lähetystöjen henkilöstöstä ja niiden turvallisuudesta. Suhtaudumme myönteisesti ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan tarkistukseen, jossa korostetaan monien komission lähetystöjen heikkoa turvallisuustilannetta. Asiantuntijoiden rekrytoiminen oli toinen parlamentin jäsenen Howittin esiin nostama asia. Sitä koskevassa kehitysyhteistyövaliokunnan tarkistuksessa asetetaan kuitenkin hyvin tiukat ja monimutkaiset edellytykset, joiden perusteella näistä varoista voidaan vapauttaa 10 miljoonaa euroa. Tämä heikentäisi huomattavasti hajauttamisprosessia, sillä voidaksemme palkata ja kouluttaa henkilökuntaa, meidän on tiedettävä, kuinka paljon varoja on käytettävissä. Jotkin köyhimmistä tuensaajista joutuisivat myös kärsimään siitä tarpeettomasti, sillä vaikutus olisi suurin 30 AKT-maan lähetystöissä. 
Toimintamme perustuu ennemminkin, ja mieluummin siihen, että vahvistamme eri osa-alueiden hallinnointia sekä komissiossa että lähetystöissä olevien asiantuntijoiden verkoston avulla. Kehitysyhteistyövaliokunnan tarkistuksessaan ehdottama hyvin tiukka järjestelmä ei kuitenkaan auta meitä hoitamaan asioita tehokkaasti, emmekä suhtaudu ehdotukseen myönteisesti.

Wynn, Terence (PSE).
Arvoisa puhemies, asiani koskee seuraavia neljää tuntia. Komission jäsen Nielson ei ollut paikalla pitäessäni avauspuheenvuoroani, johon sisältyi maailmanlaajuista terveysrahastoa koskeva huomautus. Ennen kuin voimme ensi viikolla tehdä päätöksen neljännestä otsakkeesta, tarvitsemme vastauksen seuraavaan kysymykseen: Kuinka paljon Euroopan unionin on maksettava paikasta maailmanlaajuisen terveysrahaston johtokunnassa? Olemme saaneet ristiriitaisia arvioita komissiosta ja kollegoiltamme kehitysyhteistyövaliokunnassa. Budjettivaliokunnalla on oltava jokin luku tiedossaan.

Nielson
Arvoisa puhemies, vastahakoisuuteni vastata johtuu siitä, ettei ole olemassa tiettyä lukua. Kun tarkastellaan, mitä paikan saaminen maksoi ensimmäisenä vuonna rahaston perustamisen jälkeen, summa oli laskujen mukaan noin 84 miljoonaa euroa. Yhdysvallat maksaa kuitenkin omien sanojensa mukaan noin neljästä paikasta. Emme haluaisi terveysrahastolle suurempaa johtokuntaa. Se ei olisi tehokasta. 
Muutkin toimijat yrittävät saada paikkoja johtokunnasta, joten asialla on hieman kiire. Kuten tiedätte, saimme ensimmäisenä vuonna kokoon 120 miljoonaa euroa. Näiden rahojen todellinen käyttö ja yleiset käytettävissä olevat rahavarat verrattuna ensimmäisen vuoden todellisiin menoihin luovat perustan hyvin avoimelle keskustelulle ensi vuoden todellisesta rahoitustarpeesta. 
Tätä taustaa vasten komissio katsoo paremmaksi olla ilmoittamatta tiettyä lukua tänään. Haluamme saada käsityksen muiden rahoittajien toimista voidaksemme varmistaa, että sijoitamme rahastoon varoja järkevästi, jotta se toimii halutulla tavalla, mutta myös jotta rahalle saadaan mahdollisimman paljon vastinetta riippumatta siitä, mitä toimia koko alalla toteutetaan. Meillä ei ole esittää tiettyä lukua juuri nyt. Meillä ei myöskään tässä vaiheessa ole kiirettä selventää kaikkia varojen hankkimista koskevia yksityiskohtia, ja kehotamme teitä odottamaan hieman. Tästä syystä ette ole saanut selkeää vastausta.

Wijkman (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, saanen lausua välittömästi ajatukseni komission jäsenen Nielsonin puheenvuorosta. Ei ole niin yksinkertaista vain odottaa ja katsoa mitä tapahtuu, ainakaan meille parlamentin jäsenille. Arvoisa jäsen Nielson, kuten tiedätte, työskentelemme talousarvion ohella sen direktiivin parissa, josta te vastaatte ja jossa on tarkoituksena määritellä seuraavia neljää vuotta koskevat määrärahat. Komissio on ehdottanut kokonaismääräksi 300:aa miljoonaa euroa. Kehitysyhteistyövaliokunnan mukaan tämä summa on aivan liian pieni, jotta voitaisiin saavuttaa tarpeellinen joustavuus ja liittyä tukemaan maailmanlaajuista aids- ja terveysrahastoa ja jotta voitaisiin lisäksi varmistaa, että EU työskentelee oman pääsihteeristönsä resurssien avulla mahdollisimman kunnianhimoisesti. 
Mielestäni sekä neuvoston että komission olisi pidettävä myönteisenä parlamentin hyvin kunnianhimoista suhtautumista asiaan ja ongelmaan, joka hallitsee kehitysasioista käytävää keskustelua muutaman seuraavan vuosikymmenen aikana ei pelkästään Afrikassa vaan myös monilla muilla alueilla. 
Tämän kysymyksen lisäksi on muutamia muita asioita, jotka on ehdottomasti määriteltävä keskusteltaessa kehitysyhteistyöhön liittyvästä talousarvion osasta. Parlamentin jäsen Howitt on jo maininnut keskittymisen terveyteen, koulutukseen ja köyhyyden vastaisiin toimiin. Minun on kerrottava jäsen Nielsonille yksi syy siihen, miksi palaamme selventämään näitä asioita. Komission työskentely alalla osoittaa, että nimenomaan terveydenhuolto ja koulutus saavat edelleen hyvin pienen osan avusta. Tämä on meistä selvästi väärin ja riittämätöntä.
Lopuksi totean, että on erittäin tärkeää, että olemme Euroopan unionissa joustavampia ja varmistamme, ettei sotien ja onnettomuuksien aiheuttamia tarpeita rahoiteta jatkuvasti pitkän aikavälin kehitysohjelmista, sillä se taas rasittaa näitä ohjelmia. Niinpä ehdotus rahoittaa Afganistanille annettava apu joustovälineestä on erittäin kiinnostava.

Gill (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan ottaa esille neljä asiaa. Ensiksi, G8-ryhmä pääsi hiljattain sopimukseen tarpeesta edistää energiatehokkuutta ja uusiutuvien energialähteiden käyttöä kehitysmaissa. Komission jäsen Schreyer viittasi tähän älykkään energianhuollon ohjelmaan aikaisemmin. Kysymykseni jäsen Schreyerille on seuraava: onko 19 miljoonaa euroa yli neljän vuoden aikana hänen mielestään riittävä summa valmistelutyöhön yli 80-90 maassa? 
Esitän jäsen Nielsonille seuraavan kysymyksen. Energia tunnustetaan yhdeksi köyhyyden syyksi kehitysmaissa. Voisiko komission jäsen näin ollen kertoa, miten hän aikoo koordinoida työskentelyään muiden pääosastojen kanssa tämän ongelman ratkaisemiseksi? 
Toinen asia liittyy siihen, että komission jäsen Patten on antanut lausuntoja, joiden mukaan EU:n olisi keskityttävä kehitysavussa köyhyyteen. Oletteko näin ollen samaa mieltä siitä, että on epäjohdonmukaista lisätä, niin kuin ulkoasioiden valiokunnan tarkistuksilla on tehty, Latinalaista Amerikkaa ja MEDA:a koskevien kohtien määrärahoja ja vähentää todella määrärahoja Aasian kohdista? Mitä mieltä olette parlamentin jäsenen Ellesin tämänpäiväisestä lausunnosta, jonka mukaan Afganistanille olisi annettava rahoitusta joustovälineestä? 
Haluaisin nyt palata maailmanlaajuiseen terveysrahastoon. En ole oikein tyytyväinen komission jäsenen Nielsonin vastaukseen. Haluan tietää, onko ehdottamamme 35 miljoonaa euroa tarpeeksi, jotta saamme paikan johtokunnasta. Onko summa riittävä ottaen huomioon EU:n johtavan aseman keskustelussa ja aidsin torjunnassa koko maailmassa? 
Lopuksi haluaisin kysyä neuvoston mielipidettä PPE:n kannassa tapahtuneesta täyskäännöksestä ja ehdotuksesta rikkoa herrasmiessopimus. Heinäkuun sovittelussa PPE hyväksyi neuvoston talousarvion, mutta nyt iltapäivällä jäsen Elles kertoi meille, että he aikovat siirtää 6,3 miljoonaa euroa perustalousarviostaan varaukseen. He aikovat rikkoa lupauksensa. Jos tämä tarkistus hyväksytään, miten neuvosto vastaa siihen? 
(Suosionosoituksia vasemmalta)

Lagendijk (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että talousarvion olisi ilmennettävä parlamentin poliittisia toiveita. Useimmiten näin onkin, mutta ei aina niin sanottujen erityislähettiläiden tapauksessa. EU:lla on esimerkiksi yksi tällainen edustaja Lähi-idän alueelle. Parlamentti on toistuvasti todennut, että olisi toivottavaa saada vastaava erityisedustaja esimerkiksi Etelä-Kaukasiaan tai Tiibetiin. 
Ongelmana on nyt se, että tätä varten tarkoitetut määrärahat ovat käytännössä lopussa, sillä erityislähettiläiden toiminta rahoitetaan neuvoston talousarviosta. Emme pidä tästä tilanteesta, mutta sopimuksen mukaan emme saa koskea neuvoston talousarvioon. Tällä hetkellä vaikuttaa siltä, että laajalti kannatettu poliittinen pyrkimys on juuttumassa parlamentin talousarviokoneistoon. Haluan kiinnittää sekä neuvoston että komission huomion tähän asiaan ja kysyä erityisesti neuvostolta, olisiko se valmis sisällyttämään talousarvioonsa Etelä-Kaukasian ja Tiibetin erityisedustajan ja jos ei, voisiko se ilmoittaa siitä viipymättä ja selvästi, jotta komissio voi korjata tämän epäkohdan. Kysyn komissiolta, onko se valmis tekemään niin. On nimittäin mahdotonta hyväksyä sitä, että Euroopan vaikutusmahdollisuudet kriisialueilla ovat heikot vain siksi, että laajalti kannatettu poliittinen tavoite on vaarassa epäonnistua, koska rahaa ei saada mistään lähteestä.

van Dam (EDD).
Arvoisa puhemies, ensi vuoden talousarviosta puhuttaessa ei pitäisi unohtaa sitä, että talousarvion toteuttamisessa on nyt ja aikaisemmin ollut huolestuttavia piirteitä. Puhumattakaan komissiolle kuulumattomista tehtävistä, vaikuttaa siltä, että komissio pystyy hädin tuskin hoitamaan varsinaista yhteisön politiikkaa. Ajatellaan esimerkiksi maksusitoumusten ja maksumääräysten välistä valtavaa eroa. Ulkoasioiden alalta löytyy varsin monia kannattamattomia ehdotuksia, jotka ovat seurausta komission pönkittyneestä itsetunnosta. Esimerkki tästä on EU:n asema Israelin ja palestiinalaisten välissä. Palestiinalaishallinnolle virtaava pääoma päätyy pitkälti tuntemattomiin taskuihin. Kannatamme näin ollen PPE-DE:n tarkistusta, jolla asetetaan ainakin osa tästä pääomasta varaukseen siihen asti, kun palestiinalaishallinnolla on tehokas valvontajärjestelmä.
Jotkut haluavat asettaa myös kuudetta puiteohjelmaa koskevat määrärahat varaukseen. Ihmisgenetiikkaa käsittelevän komitean kertomus epäonnistui viime vuonna, koska parlamentti oli niin jakautunut biolääketieteen eettistä säännöstöä koskevissa mielipiteissään. Tämän vuoksi pidän täysin halveksittavana, että jotkut teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntaan kuuluvat parlamentin jäsenet ovat painostaneet neuvostoa rikkomaan eettisiä rajoja. 
Kyseessä on sitä paitsi alkion kantasoluja koskeva tutkimus, joka koskee ihmiselämää sen varhaisimmassa muodossa. Onneksi monet jäsenvaltiot panevat täytäntöön kieltoa, joka koskee ihmisalkioiden käyttöä tutkimuksessa. Syntyisi kummallinen tilanne, jos tällaista tutkimusta rahoitettaisiin kuudennesta puiteohjelmasta. Euroopan unioni rahoittaisi tällöin yhdessä jäsenvaltiossa tutkimusta, joka on toisessa jäsenvaltiossa rangaistavaa. Toivon todella, ettei neuvosto taivu painostukseen, vaan osoittaa kunnioitusta ihmiselämää kohtaan sen varhaisimmassa muodossa. 
Edellä mainitut parlamentin jäsenet, jotka ovat tällä tavoin neuvotelleet parlamentin puolesta neuvoston kanssa, ovat ylittäneet poliittisen soveliaisuuden rajat.

Dell'Alba (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät parlamentin jäsenet, otsakkeeseen 4 sisältyvät ulkoiset toimet muodostavat selvästi Euroopan unionille ja komissiolle keinon esitellä meidän yhteistä toimintaamme kansainvälisissä suhteissa. Kyseessä on erittäin tärkeä luku, jossa on panoksena unionin uskottavuus ei ainoastaan niiden seikkojen osalta, joita kollegani ovat jo maininneet - maksamatta olevat määrät, satunnaiset täytäntöönpano-ongelmat - mutta myös julkisten lausuntojemme, poliittisten ja oikeudellisten sitoumuksiemme sekä merkittävien talousarvioon liittyvien toimien osalta. 
Komission jäsenen Pattenin poissaollessa osoitan huomautukseni hänelle jäsen Schreyerin välityksellä. Viittaan monien maiden kanssa tekemiimme yhteistyösopimuksiin. Monia vuosia nämä sopimukset ovat parlamentin ansiosta kaikki sisältäneet niin sanotun ihmisoikeuslausekkeen. Tämä lauseke on niin merkittävä, että se olisi luettava ja pidettävä mielessä. Lausekkeessa todetaan, että käytännössä sopimukset lakkautetaan tai niitä pidetään lakkautettuina, mikäli osapuolet eivät kunnioita kansainvälisissä yleissopimuksissa, erityisesti YK:n ihmisoikeusjulistuksessa, taattuja ihmisoikeuksia. Vaikka parlamentti on korostanut tätä seikkaa ja komissio on perussopimusten ja yhteistyösopimusten valvojana sitoutunut varmistamaan, että sopimuksia noudatetaan kirjaimellisesti, teemme siitä huolimatta yhä sopimuksia, jotka koskevat hankkeita, ohjelmia ja rahoitusta diktaattorien johtamissa maissa, ja tuemme niitä aivan kuin mitään ei olisi tapahtunut. Ajatellaan esimerkiksi Vietnamia. Yhdessä radikaalipuolueen kollegoideni ja satojen, jopa tuhansien ihmisten sekä monien parlamentin jäsenten kanssa kiinnitin komission huomion Vietnamin ihmisoikeustilanteeseen. Kuitenkin vuonna 2003 meidän on määrä antaa Vietnamille 38 miljoonaa euroa. Olemme ehdottaneet tarkistusta, jotta ainakin ensimmäisessä käsittelyssä nämä sopimukset ja rahoitus voidaan keskeyttää siihen asti, kun tilanne ratkaistaan ja sekä Vietnam että komissio antavat meille takuut ja selitykset siitä, mitä maassa oikeasti tapahtuu. On myös muita samanlaisessa tilanteessa olevia maita. Valitsimme Vietnamin esimerkiksi, koska mielestämme komission pitäisi todella muuttaa talousarvion hallinnointi- ja toteuttamismenettelyjä näiden yhteistyösopimusten osalta.

Paasilinna (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat, laajentuminen on ovella, puhumme jatkuvasti rahoituksesta ja erilaisista ohjelmista uusille jäsenille, mutta unohdamme, että toimia tarvitaan myös uusien naapureiden raja-alueita varten ja näille uusille naapureille. Siksi ryhmäni ja minä haluamme, että tulevat raja-alueet saavat enemmän huomiota. Se voitaisiin tehdä esimerkiksi Tacis-ohjelman rajatylittävän yhteistyön vahvistamisen kautta. Jos niin ei tehdä, syntyy jännitystä, ja hyvä esimerkki siitä on Kaliningrad. Ei ole kysymys ainoastaan alueen eristyneisyydestä, vaan siitä, että sen ja sen naapureiden sosiaaliset ja taloudelliset erot ovat hyvin suuret. Tätä varten tarvitaan ilman muuta lisää rahaa.
Toinen hyvä esimerkki on pohjoinen ulottuvuus. Meidän tulee voimakkaasti tukea sitä; siksi ryhmäni on esittänyt Tacis-ohjelman rajatylittävään yhteistyöhön lisää 10 miljoonaa euroa. Se on saanut ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan täyden tuen.
Kolmas esimerkki on ydinturvallisuus. Siihen esitämme 25:tä miljoonaa euroa. Jokainen meistä ymmärtää syyt.
Kysymykseni komissiolle: Tacisin toimien toteuttamisen tulokset ovat varsin huonoja. Hyväksytte varmaan sen, että se on tärkeä projekti vuosia eteenpäin. Voisitteko kertoa, miten aiotte tilannetta parantaa, ja kuvata meille rajojen yli ulottuvan yhteistyön kehittymisen strategian komission kannalta?
Sitten vielä kysymys neuvostolle: Ei ole hyväksyttävää, että vuosi vuodelta Euroopan unioni ottaa uusia velvoitteita tähän pääluokkaan IV. Silti se ei lisää sille rahoitusta. Se heikentää meidän ulkopolitiikkamme uskottavuutta. Voitteko kertoa tähän kantanne? Jos neuvosto antaa lupauksia jokaista kriisiä koskien ajattelematta niiden rahoitusta, niin sehän johtaa umpikujaan. Mikä on teidän ratkaisunne?

Schreyer
Arvoisa puhemies, haluan ensiksikin palata parlamentin jäsenen Laschetin kysymykseen, joka koskee parlamentin ehdotusta perustaa oma budjettikohta Afganistanille. Suhtaudumme tähän myönteisesti näkyvyyden kannalta, mutta ehdotamme, että niin sanotusti korvauksena Itä-Timor sisällytetään Echon budjettikohtaan, jotta budjettikohtien kokonaismäärä ei lisäänny. 
Maailmanlaajuista terveysrahastoa koskeva kysymys on jälleen ollut tässä keskustelussa keskeinen. Minun on todettava, että eri rahoittajien tekemistä sitoumuksista lähes kaksi kolmasosaa tulee Euroopasta, toisin sanoen Euroopan unionista ja suoraan jäsenvaltioista. Tämä on suuri osuus. Talousarviosuunnitelmassa tekemämme ehdotus sisällyttää budjettikohtaan tässä vaiheessa 35 miljoonaa on mielestämme riittävä - ja me todellakin harkitsimme asiaa hyvin huolellisesti. Totesimme kuitenkin myös, että mikäli se ei riitä paikkamme säilyttämiseen, on mietittävä, mihin toimiin on ryhdyttävä. Tähän mennessä muilta rahoittajilta ei ole saatu mitään merkkejä siitä, että tämä summa on tällä hetkellä riittämätön. On kuitenkin jälleen kerran todettava selvästi, että paikan varmistaminen johtokunnassa oli erittäin tärkeä tavoite. 
Käsittelen lyhyesti parlamentin jäsenen Lagendijkin kysymystä erityislähettiläästä. Tämä kysymys todellakin koskee yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan talousarviota. Kuten tiedätte, komissio on jo ehdottanut rahoituksen lisäämistä kolmasosalla, erityisesti Bosnian kansainvälisten poliisijoukkojen yhteisten kustannusten rahoittamiseksi. Vetoamme kuitenkin erittäin voimakkaasti, että riittävä rahoitus nopean toiminnan mekanismin toimille otetaan jälleen kerran mukaan komission talousarviosuunnitelmaan. Neuvosto leikkasi tämän alan määrärahoja, ja olisimme tyytyväisiä, jos parlamentti saattaisi rahoituksen ennalleen. 
Nyt siirryn Tacis-ohjelmaa koskevaan kysymykseen. Koska otsakkeessa 4 eli ulkopolitiikassa on käytettävissä yleisesti ottaen vain hyvin pieni marginaali, meidän on päätettävä, vähennetäänkö tämän otsakkeen määrärahoja lisää. Haluaisin kuitenkin vedota myös siihen, että osana vuoden 2004 laajentumisprosessia keskittyisimme erityisesti keinoihin, joilla voidaan edistää rajat ylittävää yhteistyötä uusien itänaapureidemme kanssa laajentumisen jälkeen. 
Lopuksi haluan sanoa muutaman sanan talousarvion toteuttamisesta. Minun on huomautettava, että otsakkeessa 4 on tänäkin vuonna saavutettu korkeampi toteuttamisaste kuin viime vuonna. Kollegoideni jäsen Nielsonin ja jäsen Pattenin toteuttamat hallinnolliset toimet, kuten uusien rakenteiden luominen nopeamman täytäntöönpanon helpottamiseksi, vaikuttavat aidosti talousarviolukuihin. Mielestäni tämä osoittaa, että uudistuspyrkimykset ovat osoittautumassa hyvin menestyksekkäiksi ja apu saadaan perille nopeammin.

Nielson
Arvoisa puhemies, saanen antaa esimerkkinä joukon lukuja vastauksena parlamentin jäsenelle van Damille, joka mainitsi aivan oikein Tacis- ja muiden ohjelmien alhaisen toteutumisasteen. 
Kun komissio aloitti toimikautensa vuoden 1999 lopussa, olemassa olevien maksusitoumusten käyttämiseen tarvittava kokonaisaika tuolloisen rahankäytön asteen ja vauhdin mukaan oli 4,5 vuotta. Seuraavana vuonna luku oli laskenut 4,1 vuoteen ja viime vuoden lopussa olimme jo 3,66 vuodessa. Tämä on karkea ja alustava, mutta paikkansapitävä arvio, joka osoittaa, että olemme todella pienentämässä eroa sitoumuspäätösten ja todellisten vuotuisten menojen välillä. Olemme menossa oikeaan suuntaan, mutta en ole pysynyt vaiti vaan olen selittänyt parlamentille, millainen, miten suuri ja miten monimutkainen ongelma komissiolla oli aloittaessamme toimikautemme. 
Luonnehdin tavallisesti komission ulkosuhteita ja kehitysyhteistyötä toteamalla, että on mukavaa, kun komissio on iso. On totta, että meillä on ratkaisevasti etua suuresta koostamme, mutta menneisyyden perintöä tarkasteltaessa voidaan myös todeta, että meillä on käsissämme huolestuttava sotku. Aiomme vähitellen muuttaa tätä. 
Parhaillaan käytävässä keskustelussa terveyden ja koulutuksen tukemisesta sekä nimenomaan maailmanlaajuiseen terveysrahastoon tarkoitetuista varoista on luonnollisesti kyse muustakin kuin parlamentin jäsenen Wijkmanin mainitsemista luvuista. Kyseessä on myös käytettävien rahojen kokonaismäärä. Minun on palattava tähän sosiaalialan 35 prosentin tavoitelukuun. Sovimme siitä parlamentin kanssa, ja uskon edelleen, että tavoite on saavutettavissa.
Kollegani, jäsen Schreyer on jo vastannut kysymykseen joustovälineen käytöstä Afganistanissa. Meidän olisi normalisoitava Afganistanin kanssa tehtävä kehitysyhteistyö ja sille suunnattu tuki. Paras keino olisi sisällyttää se talousarvioon kokonaisuudessaan. Rahaa tarvitaan kuitenkin riippumatta siitä, mistä se tulee, ja meidän on käytettävä suurin piirtein kaikki resurssit voidaksemme toteuttaa tarvittavat toimet Afganistanissa. 
Parlamentin jäsenen Gillin mainitsema uusiutuvaa energiaa koskeva luku liittyy vain tiettyyn aloitteeseen. Energia-alalla ja erityisesti kehitysyhteistyöhön liittyvän uusiutuvan energian alalla toteutettuja toimia koskeva kokonaismäärä on paljon suurempi. 
Huomautan myös, että käynnistimme Johannesburgissa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa energia-aloitteen. Olemme edistäneet sitä ilmoituksella, jonka mukaan jäsenvaltiot ja komissio käyttävät yhteensä noin 0,7 miljardia euroa vuosittain energiaa koskeviin kehitystoimiin. 
Panen erittäin tyytyväisenä merkille, että parlamentin jäsen Gill siteerasi kollegaani Pattenia, joka korosti välttämättömyyttä keskittyä köyhyyteen kaikissa tämän alan toimissa. Olen täysin samaa mieltä. 
Maailmanlaajuisen terveysrahaston osalta voin kertoa, että 15:n EU:n jäsenvaltion osuus on yhteensä 64 prosenttia kaikista tämän rahaston tukemiseksi tehdyistä sitoumuksista. Tämä on otettava myös huomioon tehdessämme lopullista päätöstä siitä, kuinka paljon komission on tarpeellista maksaa tulevina vuosina. 
Parlamentin jäsenelle Dell'Alballe toteaisin, että ihmisoikeusnäkökulman ja ihmisoikeuksiin viittaavien lausekkeiden sisällyttäminen sopimuksiin on yleinen käytäntö. Jos tarkastellaan kokonaista joukkoa uusia maakohtaisia asiakirjoja, jotka ohjaavat toimintaamme ja luovat sille perustan maakohtaisesti koko maailmassa - AKT-maiden lisäksi muun muassa Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa - huomataan, että näissä asiakirjoissa annetaan selkeästi voimakas, johtava asema hallintotapaa, demokratisaatiota ja ihmisoikeuksia koskeville kysymyksille. Samanlaisia mekanismeja kuin esimerkiksi Cotonoun sopimuksessa, jossa kumppanuus perustuu neuvotteluihin, ei vielä ole, mutta koko tämä keskustelu on selvästi tärkeä tekijä kumppanuusmaidemme kanssa parhaillaan käytävässä vuoropuhelussa. 
Lopuksi haluaisin sanoa muutaman sanan parlamentin jäsenelle Paasilinnalle Tacis-ohjelman parantamisesta. Afganistanista viime vuonna saatujen kokemusten perusteella olemme päättäneet keskittyä enemmän näiden maiden ryhmään, koska siten edistetään konfliktien torjuntaa. Lisäksi tunnemme todellakin entistä voimakkaammin olevamme läheisessä naapurisuhteessa kyseisiin maihin. Kaikki tämä on parhaillaan hahmottumassa. Olemme jo pitkään keskustelleet tarpeesta määritellä uudelleen näiden maiden kanssa tehtävän kehitysyhteistyön luonne ja ajantasaistaa sitä. Olen vakuuttunut siitä, että toiminta ja toivottavasti voimakkaampi taloudellinen toiminta lisääntyy. Kuten jo mainittiin, 5,4 prosentin lisäys, joka tarkoittaa 502 miljoonan euron kokonaismäärää, tekee näistä maista merkittävän kumppaniryhmän myös taloudellisesta näkökulmasta.

Puhemies.
Kiitos, komission jäsen Nielson.
Siirrymme nyt talousarviota ja muita politiikan aloja koskeviin monialaisiin näkökohtiin.

Smet (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, mainitsen naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan puolesta kaksi kysymystä, jotka ovat mielestäni asiakirjan keskeiset kysymykset. 
Ensiksi tasa-arvoasioita koskevan talousarvion osalta on mielestäni tärkeää, että naisten yhtäläisiä oikeuksia koskeviin aloitteisiin - jotka ovat kansalaisjärjestöjen aloitteita - tarkoitetut rahat voitaisiin kohdistaa yksinkertaisella tavalla. Tällä hetkellä komission asettamat vaatimukset ovat aivan liian tiukat ja monimutkaiset. Komissio edellyttää esimerkiksi, että aloitetta ehdottaa viisi maata ja että sillä on hyvin suuri talousarvio. Tämä ei ole mahdollista lukuisille naisten järjestöille. Niinpä ehdotamme sellaisten aloitteiden hyväksymistä, joissa on mukana kolme maata ja joiden talousarviokin voi olla pienempi. Vaadin, että tämä muutos tehdään, jotta talousarviota voidaan käyttää tehokkaammin. 
Toinen meille ratkaisevan tärkeä kysymys on sukupuolipolitiikka. Se ei saisi kuulua vain tasa-arvoasioiden talousarvioon, vaan se olisi otettava huomioon kaikilla yhteisön politiikan aloilla. Kiinnitän huomionne erityisesti yhteen seikkaan, nimittäin ehtoihin, joita poliittinen sekä talous- ja kulttuurialan yhteistyö kehitysmaiden kanssa edellyttää. 
Komission jäsen Nielson totesi hetki sitten, että ihmisoikeuksia koskevat vaatimukset AKT-maiden, Aasian ja Latinalaisen Amerikan yhteistyömaiden kanssa ovat hyvin tiukat. Olen kuitenkin huomannut, että ihmisoikeuksista keskusteltaessa ei aina oteta mukaan naisten oikeuksia. Niinpä vaadimme ehdottomasti, että - ja tämä on aivan välttämätön vaatimus naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnalle ja uskoakseni myös kaikille parlamentin naisjäsenille - yhteistyö keskeytetään sellaisten maiden kanssa, jotka eivät toteuta toimia, joilla torjutaan naisiin kohdistuva väkivalta, kivittäminen, julkinen kuritus, sukupuolielinten silpominen, polttaminen elävältä tai raiskaukset. Vaadimme siis avun lakkauttamista tällaisissa tapauksissa.

Heaton-Harris (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, olen käytännössä antanut kaikille talousarvion valvontavaliokunnan jäsenille mahdollisuuden ehdottaa tarkistuksia heidän vastuulleen kuuluvilla aloilla.
Jäsen Bösch on ehdottanut kriittisen ystävän näkökulmasta lukuisia tarkistuksia, jotka koskevat petostentorjuntavirasto OLAFia. Olemme nyt alkaneet panna merkille ongelmat, jotka johtuvat siitä, ettei virasto ole täysin riippumaton komissiosta. Niinpä jäsen Böschin tarkistuksissa, jotka valiokunta on hyväksynyt, asetetaan kyseenalaisiksi OLAFin virkamatkakulut, tiedotus- ja viestintätoimet - vaikka virasto sai näitä toimia varten huomattavasti rahaa, se antoi vuosina 2000 ja 2001 alle kaksitoista lehdistötiedotetta - ja kuulustellaan sekä komissiota että OLAFia määrärahojen vähentämisestä. Alustavassa talousarvioesityksessä OLAFin määrärahoja nimittäin leikattiin huomattavasti ilman, että meille kerrottiin syytä. Valiokunta on palauttanut määrärahat ennalleen, mutta asettanut ne varaukseen odotettaessa molempien toimielinten vastauksia. 
Valiokunnalla on myös voimakas kanta vientitukiin. Valiokunnassa on monia vientitukien asiantuntijoita. Itse en toki kuulu heihin. Tarkistusten tavoitteena on pääasiassa lisätä avoimuutta ja auttaa minun kaltaisiani ihmisiä ymmärtämään vientitukien tarkoitus, soveltamisala, kustannukset ja täytäntöönpanotoimet. 
Muut tarkistukset koskevat muun muassa talous- ja sosiaalikomiteaa. Niiden tarkoituksena on vähentää rahoitusta, jotta pienennetään talous- ja sosiaalikomitean riippuvuutta ulkoisista asiantuntijoista, lisätä määrärahoja euron väärentämisen torjumiseksi - asia, jonka ehdottaminen pelottaa minua hieman englantilaisena konservatiivina - ja palauttaa osa budjettikohdasta B1-361 leikatuista määrärahoista, joilla pyritään parantamaan maatalousmäärärahoja koskevaa seurantaa ja ennalta ehkäiseviä toimia ehdokasmaissa. Nämä ovat talousarvion valvontavaliokunnan ehdottamat tarkistukset.

MacCormick (Verts/ALE)
Haluan oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puolesta kiinnittää huomiota yhteisöjen tuomioistuinta ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta koskeviin kysymyksiin. 
Tätä prosessia ei ole mahdollista seurata tajuamatta, että Euroopan unionilla on valtavasti haluttuja rahoitushankkeita ja että resurssien rajallisuuden vuoksi kaikkia talousarvioita on nipistettävä sieltä täältä. Jäsenten on kuitenkin kiinnitettävä erityishuomiota yhteisön kahta tuomioistuinta koskevaan kysymykseen. 
EU on lain nojalla yhteisö ainoastaan siinä määrin, kuin sillä on tehokkaat tuomioistuimet. Parlamentin tavoitteena on, että perusoikeuskirjasta tulee oikeudellisesti sitova. Tämä on erittäin toivottu tavoite, mutta se asettaa Euroopan unionin oikeusviranomaisille tiukat vaatimukset.
Yhteisöjen tuomioistuin ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsovat molemmat, että ne ovat venyttäneet resurssinsa äärimmilleen ja että ilman riittävää rahoitusta ne eivät enää voi tarjota sitä, mitä Euroopan unioni tarvitsee. Euroopan unioni tarvitsee tehokkaita ja hyvin toimivia tuomioistuimia, joissa ei ole kohtuuttomia viivästyksiä tai viivästyksiä juttuluetteloissa. Koska unioni on monikielinen yhteisö, tuomiot on käännettävä nopeasti, selkeästi ja tarkasti kaikille Euroopan unionin kielille, jotta kansalaiset ja heidän asianajajansa koko unionissa ovat ajan tasalla unionin lainsäädännöstä ja sen oikeasta tulkintatavasta. 
Mikäli yhteisöjen tuomioistuimen oman arvion mukaisia määrärahoja ei palauteta ennalleen, epäonnistumme pahemmin ja useammin. Täsmälliset vaatimukset ovat seuraavat: tarvitsemme ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen lakimiesavustajia, koska Euroopan unioni ei ole onnistunut täyttämään tuomareiden virkoja, tarvitsemme korkeamman palkkaluokan virkoja ja parempia käännöspalveluja. Nämä ovat oikeudellisten asioiden valiokunnan tarkistukset.

Dell'Alba (NI)
Arvoisa puhemies, perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan lausunnon valmistelijana haluaisin kiinnittää komission jäsenten ja parlamentin jäsenten huomion kahteen perustavanlaatuiseen seikkaan ehdottamissamme tarkistuksissa, jotka parlamentti ja budjettivaliokunta voivat toivottavasti hyväksyä.
Ensimmäinen koskee Prince-ohjelmaa. Se oli parlamentin ensisijainen tavoite, ja velvoitimme aivan oikeutetusti komission sitoutumaan siihen. Mielestäni tämä ohjelma osoitti arvonsa siinä, että sen avulla arvioitiin ja kansantajuistettiin lukuisia ensisijaisia eurooppalaisia tavoitteita, kuten käsiteltiin muun muassa euroa ja muita aiheita. Tänä vuonna komissio on alustavassa talousarvioesityksessään vähentänyt ohjelman määrärahoja huomattavasti, mikä on hämmentävää ottaen huomioon, että valmistelukunta saa työnsä päätökseen vuonna 2003 ja että tämän merkittävän yhteisen urakan olisi saatava sen ansaitsema julkisuus ja asema. Olemme tämän vuoksi pyytäneet huomattavasti rahoitusta valmistelukunnan työn kansantajuistamiseksi, mutta antaneet samalla valmistelukunnan tai sen tulosten vastustajille - joihin en lähtökohtaisesti itse kuulu - mahdollisuuden ilmaista kantansa. Ilmaisen kantani suoraan, koska uskon, että tämä ohjelma on tärkeä. 
Toinen kysymys koskee Internetiä. Meillä on Europe by Satellite -palvelu, joten kansalaisilla on jo jokin keino päästä tutustumaan työhömme, keskusteluihimme ja lehdistötilaisuuksiin. Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta ehdottaa, että Internetistä tehdään todellinen väline, joka antaa ihmisille mahdollisuuden sanoa: ?Katsotaanpa, mitä komission tiedotustilaisuudessa sanotaan tänään lounasaikaan? tai ?Katsotaanpa, minkä tuomion yhteisöjen tuomioistuin tänään antaa?. Tällä ohjelmalla on näin ollen varmistettava, että Internetistä tulee ajan myötä tärkeä väline, jolla tehdään tunnetuksi kaikkien toimielinten työtä.

Bösch (PSE)
Arvoisa puhemies, haluan onnitella komission jäsentä Saksan sunnuntaisista vaalituloksista. Tiedän, että kyseessä on kansallinen tapahtuma, mutta kaikki meistä ovat jonkin puolueen jäseniä kotimaassamme. Joskus se antaa uutta pontta, ja silloin siitä on hyötyä kaikille. Vetoomusvaliokuntaa koskevat rahoituspuitteet ovat talousarviossa luonnollisesti suhteellisen pienet. Siitä huolimatta ne ovat varsin tärkeät: käsittelimme viime vuonna yli 2 100 tapausta, jotka oikeusasiamiehen oli tutkittava. 
Pidämme tätä suhteellisen uutta valiokuntaa huomattavana edistysaskeleena siinä, että varmistetaan hallinnon laatu ja valvonta sekä kansalaisten mahdollisuudet tutustua siihen. Emme näin ollen ymmärrä, miksi meidän ensi vuoden talousarviota koskevat harvat ehdotuksemme, jotka koskevat pääasiassa henkilöstöä, ovat ilmiselvästi joutuneet vastakkain hallintomenoja koskevien ankarien rajoitusten kanssa. Nähdäkseni komissio on aikaisemmin määritellyt tulevat hallintomenot aivan liian alhaisiksi, ja meidän on nyt elettävä tämän virheen seurausten kanssa. Viime kädessä on meidän tehtävämme parlamentissa huolehtia siitä, että vähäiset resurssit kohdistetaan mahdollisimman oikeudenmukaisesti. Mielestäni tätä tilannetta voidaan arvostella ankarasti. Kollegamme ovat esittäneet asiansa omilla aloillaan - omissa valiokunnissaan - ja toivon, että tulevissa talousarviomenettelyissä löydämme myös omaa alaamme koskevan ratkaisun huolimatta juuri ennen näitä rahoitusnäkymiä ilmenneestä virheestä.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vastaan ensiksi Böschin kysymykseen oikeusasiamiehestä. Tämä on kuitenkin erillinen suunnitelma, ja sitä on luonnollisesti hallinnoitava budjettiotsakkeen 5 rajoitusten mukaisesti, jos on sovellettava uusia vaatimuksia. MacCormick esitti, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen virkoja olisi kiireellisesti lisättävä. Tämän osalta haluan todeta, että myös tässä sovelletaan budjettiotsakkeen 5 enimmäismäärää. Lisäksi toistan, että mainitsitte tämän myös laajentumisen yhteydessä.
Rahoitusnäkymien ja Agenda 2000 -ohjelman mukaisesti saamme laajentumisen yhteydessä lisää varoja otsakkeeseen 5. Tuolloin yhteisenä tehtävänämme on kohdentaa nämä varat asianmukaisesti. Tämä merkitsee sitä, että laajentumisen yhteydessä näitä rajoituksia jossain määrin lievennetään ja otetaan huomioon, että 25 jäsenvaltion Euroopan unionissa tarvitaan useita uusia virkoja parlamenttiin, neuvostoon, yhteisöjen tuomioistuimeen ja erityisesti komissioon.
Smetin kysymysten ja huomautusten osalta kannatan täysin hänen näkemystään siitä, että naisia ja yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevat näkökohdat on sisällytettävä kaikkiin politiikan aloihin. Tämä pyyntö ei perustu pelkästään vapaaehtoisuuteen, vaikka sen vapaaehtoisesti esitänkin. Se on perustamissopimuksen mukainen velvoittava sitoumus, joka on otettava nimenomaisesti huomioon monilla politiikan aloilla. Ihmisoikeusrikkomusten ja erityisesti naisiin kohdistuvan väkivallan osalta viittaan Cotonoun sopimuksen 9 artiklaan, jossa myös vahvistetaan, että miesten ja naisten tasa-arvo on olennainen osa ihmisoikeuksia. Tämä on luonnollisesti periaatteena myös kaikissa otsakkeen 4 mukaisissa toimissa.
Vastauksena Heaton-Harrisin kysymykseen OLAF:n talousarviosta ja siitä, miksi komissio on tehnyt alustavaan talousarvioesitykseen 700 000 euron vähennyksen verrattuna vuoden 2002 talousarvioon, totean, että tämä on oikeastaan tekninen mukautus. Parlamentti muutti vuonna 2002 komission ehdottamaa organisaatiokaaviota siten, että B-virkoja on enemmän kuin A-virkoja, minkä vuoksi B-viroista aiheutuu luonnollisesti vähemmän kustannuksia kuin A-viroista. Tätä ei otettu huomioon vielä vuonna 2002, mutta se on otettu huomioon vuoden 2003 alustavassa talousarvioesityksessä. Toisin sanoen kyseessä ei ole vähennys vaan mukautus. Haluan kuitenkin kiinnittää neuvoston puheenjohtajan huomion siihen, että neuvosto on nyt ensimmäisessä käsittelyssään tehnyt määrärahoihin todellisen vähennyksen, josta on keskusteltava. Haluan vielä lisätä, että pyynnössämme lisätä laajentumista valmistelevia virkoja - joiden perustaminen ei ole vielä varmaa; arvostan suuresti parlamentin toimia tällä alalla - on otettu huomioon myös OLAF:n lisävirat.
Hyvä Heaton-Harris, välitän vientitukia koskevan kysymyksenne luvallanne myöhemmin kollegalleni Fischlerille.

Gröner (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, talousarviopäätöstemme vaikutuksia naisiin ja miehiin ei ole juurikaan käsitelty tämänpäiväisissä keskusteluissamme. Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta on useiden vuosien ajan ehdottanut talousarviomenettelyssä, että päätöstemme vaikutukset naisiin ja miehiin otettaisiin huomioon. Olemme onnistuneet pyrkimyksissämme työllisyyspolitiikan ja rakennerahastojen aloilla, joilla on nyt vakiinnutettu sukupuolinäkökohtien valtavirtaistamisen periaate. Myös ulkopolitiikassa sukupuolinäkökohdat otetaan jatkuvasti paremmin huomioon. Afganistanille myönnettävän tuen yhteydessä on otettu käyttöön kohdennetut toimet, joilla lisätään naisten osallistumista yhteiskuntaelämään ja palautetaan naisten ihmisoikeudet. Olemme torjuneet menestyksekkäästi ihmiskauppaa, joka on nykyaikainen orjuuden muoto. Myös naisiin kohdistuva väkivalta on otettu huomioon talousarviossa.
STOP- ja Daphne-ohjelmia ei pidä kuitenkaan käyttää pelkästään sukupuolten edustusta koskevissa järjestelyissä. Viime aikoina ainoastaan 13 prosenttia hankkeista on voitu rahoittaa, minkä vuoksi kansalaisjärjestöille on myönnettävä suoraa tukea. Sukupuolinäkökohdat on tuotava talousarviomenettelyssä vielä nykyistäkin paremmin esiin (gender budgeting). Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta laatii asiasta parhaillaan oma-aloitteista mietintöä.
Myös varojen kohdentamiskäytäntöä on syytä kritisoida, sillä se aiheuttaa aivan liian usein runsasta paheksuntaa esimerkiksi kaupunkien kumppanuushankkeiden yhteydessä tai kansalaisjärjestöissä. Käytännön vuoksi monet aktiiviset eurooppalaiset ovat turhautuneet. Kun toisaalta varmistamme, ettei varoja osoiteta enää tupakan viljelemiseen, ja poistamme alan hallinnolliset esteet, meidän ei toisaalta pidä muodostaa samankaltaisia esteitä kansalaisjärjestöille. Pyydän tukeanne tähän asiaan.
Virrankoski (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluaisin vielä nostaa esille pari kysymystä. Työllisyys on tärkeä. Työttömyys on kasvussa EU:n alueella. Työpaikkoja syntyy erityisesti pienissä ja keskisuurissa yrityksissä. Valitettavasti pelko kilpailun vääristymisestä estää usein järkevätkin toimet. Siksi kilpailusäädöksiä pitäisi tulkita väljemmin pienten ja keskisuurten yritysten kohdalla. Tällöin esimerkiksi rakennerahastoja voitaisiin käyttää paremmin työttömyyden torjuntaan.
Pohjoinen ulottuvuus on tärkeä yläkäsite politiikan alalla. Komissio on keskittynyt lähinnä kahteen asiaan, ympäristönsuojeluun ja ydinturvallisuuteen. Haluaisimme laajentaa tätä luetteloa. Energiapolitiikan osalta pohjoinen ulottuvuus tarjoaa valtavia mahdollisuuksia. Jäämeren maakaasuesiintymät ovat elintärkeitä EU:lle tulevaisuudessa. Olisi vain huolehdittava, että rakennettavat yhteydet kulkisivat mahdollisimman pitkään EU:n omalla alueella. Yhteistyössä kulttuuri- ja tutkimuspolitiikan sekä korkeamman koulutuksen alalla pohjoinen ulottuvuus tarjoaa suuria mahdollisuuksia.
ELDR tukee voimakkaasti komission hallinnon uudistusta ja byrokratian karsimista. Sen tärkeys kuvastui rakennerahastokeskustelussa. Hallinnon kustannusten tulee olla järkevässä suhteessa käytettäviin toimintamäärärahoihin.

Buitenweg (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, teillä ei ole valitettavasti vielä ollut tilaisuutta - jonka teille nyt kuitenkin mielelläni annan - vastata aiempiin kysymyksiini 500 uudesta virasta, yhteisön ympäristölainsäädännön noudattamista valvovan henkilöstön riittämättömyydestä sekä siitä, olisiko ehdokasmaiden aloitettava rakennerahastojen varojen hakua koskevat byrokraattiset muodollisuudet jo vuonna 2003, jotta rakennerahastojen mahdollisimman laaja täytäntöönpano vuonna 2004 voitaisiin taata.
Toinen tähän alaan liittyvä kysymykseni ja huolenaiheeni koskee pienhankkeita, joihin jäsen Smet jo viittasi. Kaikki ovat samaa mieltä siitä, että verorahat on käytettävä järkevästi. Pienhankkeiden arviointi todellakin edellyttää melko paljon työvoimaa, vaikka määrärahoja on melko vähän. Nämä hankkeet ovat kuitenkin usein tärkeitä esimerkiksi kehitysmaille. Tämän vuoksi toivon, että komissio tekisi ehdotuksen muun muassa henkilöstön lisäämisestä ulkoisissa virastoissa, byrokratian keventämisestä, vaatimusten lieventämisestä ja esimerkiksi siitä, että parlamentaariset edustustot voisivat valvoa poliittisesti näiden hankkeiden valintaa. Voidaanko tällaista ehdotusta viedä eteenpäin?

Wuermeling (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitos, että muutitte puheenvuorojärjestystä, minkä ansiosta minäkin voin vielä esittää puheenvuoron. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on erittäin huolissaan siitä, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käännökset ovat pahasti kasautuneet.
Mitä tämä merkitsee käytännössä? Oletetaan, että jossakin tapauksessa oikeudenkäynti on päättynyt ja tuomio on annettu. Koska yhteisöjen tuomioistuin ei julkaise tuomioitaan ennen kuin ne ovat saatavilla kaikilla yhteisökielillä - toisin kuin muut yhteisön toimielimet - käännösten kasautuminen merkitsee sitä, että valmiit tuomiot makaavat yhteisöjen tuomioistuimen arkistoissa vuodesta kahteen vuoteen, ennen kun ne voidaan julkaista. Tällainen tilanne on mielestäni kestämätön. Myös jäsenvaltioiden kansalliset tuomioistuimet pitävät tätä yhä suurempana ongelmana, koska ennakkoratkaisujen osalta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen menettelyt ovat ainoastaan välivaihe kanteen käsittelyn myöhemmissä vaiheissa kansallisessa tuomioistuimessa. Oikeudenkäynti ei näin ollen pääty näiden kahden vuoden aikana, vaan ne pidentävät jäsenvaltioissa käytävän oikeudenkäynnin kestoa. Tämän vuoksi vaadimme, että tämän kestämättömän tilanteen korjaamiseen osoitetaan riittävästi määrärahoja.
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta vastaa myös sisämarkkinoihin ja laajentumiseen liittyvistä asioista. Olemme aina keskittyneet nimenomaisesti erityishaasteisiin, joita laajentuminen asettaa sisämarkkinoille ja etenkin rajaseuduille. Tämän vuoksi kannatamme voimakkaasti tarkistuksia, joilla taataan, että viime vuoden lupausten mukaisesti pk-yritysten kokeiluohjelman 15 miljoonan euron rahoitus säilytetään.

Turchi (UEN).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ilmaisin jo viime toukokuun istuntojaksolla alustavasta talousarvioesityksestä käydyssä keskustelussa olevani huolissani talousarviomenettelystä, joka näytti jälleen osoittautuvan täysin riittämättömäksi vastaamaan unionin tarpeisiin. Toukokuussa komissiolle osoittamani kritiikki perustui kahteen seikkaan eli maksamatta oleviin sitoumuksiin ja budjettiotsakkeeseen 5. Parlamentti ja neuvosto sopivat heinäkuussa budjettiotsakkeesta 5 ja hylkäsivät komission pyynnön lisätä laajentumisasioista vastaavaa henkilöstöä, jotta tilit olisi voitu täsmäyttää. En haluaisi palata maksamatta olevia sitoumuksia koskevaan kysymykseen, koska aika ei riitä ja koska kukaan meistä ei halua kuulla tietoja, joiden tiedämme olevan rahoituslogiikan vastaisia ja joita talousarviomenettelyssä kuitenkin vuodesta toiseen esitetään.
Hyvät kollegat, vaikka saatankin toistaa itseäni, totean vielä kerran, että tämä on hyvin naurettavaa. Vetoan täällä jälleen kerran parlamenttiin ja parlamentin kautta neuvostoon ja komissioon, jotta ne harkitsisivat vakavasti mahdollisuutta tarkistaa rahoitusnäkymiä, mikä näyttää melko vähäisen kokemukseni perusteella olevan ainoa mahdollinen, järkevä ja vastuullinen poliittinen teko. Vuonna 1999 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 19 artiklassa todetaan selkeästi, että ennakoimattomassa tilanteessa rahoitusnäkymiä voidaan tarkistaa komission ehdotuksesta. Mikä voisi olla ennakoimattomampi tilanne kuin unionin lähestyvä laajentuminen 25 jäsenvaltion unioniksi vuonna 2004? Korostan, että seuraavan kolmen vuoden aikana - vuoteen 2006 saakka - meidän on laadittava talousarvio 25 jäsenvaltion unionille sellaisten rahoitusnäkymien mukaisesti, jotka perustuvat 21 jäsenvaltion unionin tarpeisiin. Hyvät kollegat, onko tässä mitään järkeä? Miksi sovellamme edelleen tätä järjetöntä toimintatapaa?
Ehdotan näin ollen seuraavaa. Sen jälkeen, kun joulukuun Eurooppa-neuvostossa vahvistetaan, montako valtiota Euroopan unioniin liittyy ennen vuonna 2004 pidettäviä Euroopan parlamentin vaaleja ja mitkä nämä valtiot ovat, komission on tehtävä rahoitusnäkymien tarkistamista koskeva ehdotus, jonka hyväksymiseen molemmilla budjettivallan käyttäjillä on runsaasti aikaa - toimielinten välisen sopimuksen 20 artiklan mukaisesti - ennen kuin vuoden 2004 talousarviomenettely aloitetaan. Katson, että tämä on ainoa mahdollinen toimintatapa, jonka ansiosta voimme jatkaa työtämme asianmukaisesti kurinalaista talousarviota noudattaen. Mielestäni tähänastiset ratkaisut eivät ole johtaneet riittävän hyviin tuloksiin. Olemme tähän saakka joutuneet selittämään näitä ratkaisuja ainoastaan kansalaisille, jotka suhtautuvat pohjimmiltaan myönteisesti meitä kohtaan, ja olemme tähän saakka joutuneet puolustamaan niitä ainoastaan äänestäjille, jotka ovat paradoksaalisesti melkeinpä eurooppalaisempia kuin me itse, mutta muutaman kuukauden kuluttua joudumme selittämään näitä ratkaisuja kansoille, jotka ovat kärsineet ainoastaan voidakseen liittyä unioniin ja jotka valvovat erittäin kriittisesti ja valppaasti, vielä tarkemmin kuin nykyiset jäsenvaltiot, olemmeko tehneet hyvää työtä.

Garriga Polledo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisat neuvoston edustajat, arvoisat komission jäsenet, hyvät parlamentin jäsenet, haluamme kiittää mietinnön esittelijöitä. Stenmarckia ja Färmiä heidän tähänastisesta työstään. Mielestämme tässä yhteydessä on kiitettävä myös vuoden 2002 mietinnön esittelijää Podestàa hänen tekemästään työstä, koska hänen sekä Stenmarckin ja Färmin yhteistyön ja sen ansiosta, miten he ovat yhdistäneet varainhoitovuodet toisiinsa, parlamentti on voinut vastata asianmukaisesti erityistarpeeseen, jonka elokuun tuhoisat tulvat synnyttivät.
Neuvoston on nyt täytettävä lupauksensa tarjota parlamentille neuvottelumenettelyä, jossa myös parlamentti voi olla mukana yksilöimässä oikeusperustaa ja kyseisen rahaston tulevien vuosien rahoitustapoja.
Osallistumme tähän keskusteluun kuitenkin ennen kaikkea kiittääksemme komissiota sen talousarviokeskustelussa esittämästä aloitteesta, jolla aikaisempien vuosien rakennetta muutetaan perinpohjaisesti.
Parlamenttiryhmämme katsoo - ja on ollut tätä mieltä jo vuosia - että lainsäädäntö- ja talousarviomenettelyjä on ehdottomasti järkeistettävä. Tämä ei ole vain ryhmän äkillinen mielijohde, sillä budjettivallan käyttäjänä Euroopan parlamentin on voitava ilmaista kantansa niistä resursseista, joita komissio tarvitsee vuosittaisen poliittisen strategiansa kehittämiseksi.
Tämän vuoden tilannearviosta käy ilmi, että komissio on tuonut huolenaiheensa esiin hyvin selkeästi ja täsmällisesti ja että erityisesti komissio katsoo vankasti, että tarvitaan uutta henkilöstöä vastaamaan yhteisön säännöstön täytäntöönpanosta ehdokasmaissa.
Samoin kuin Euroopan parlamentti ottaa huomioon komission toiveet, parlamentti haluaa, että myös komissio ottaa huomioon parlamentin kannan komission uudistukseen. Meidän kannaltamme kyseessä on poliittinen tarve erityisesti, koska uskoimme Prodin ja komission jäsenten tekemiin uudistuslupauksiin ja koska meillä on suuria odotuksia tämän uudistuksen suhteen. Komissiota arvioidaan pääasiassa sen perusteella, tunnistaako se uudistustarpeet, miten se valmistelee uudistusta ja ennen kaikkea miten se toteuttaa uudistuksen.
Osoittaaksemme, ettei Euroopan parlamentti jousta tässä asiassa, esitämme joitakin tarkistuksia, joilla tietyt määrärahat kirjataan varauksiin. Samoin kuin muinakin vuosina olisimme erittäin tyytyväisiä, jos voisimme peruuttaa nämä tarkistukset toisessa käsittelyssä sillä edellytyksellä, että komissio on vastannut parlamentin vaatimuksiin.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, Nizzan sopimuksen ansiosta Euroopan unionin toimielinten kehityssuunta on selvä, ja tässä yhteydessä teidän on otettava tarkoin huomioon se, että talousarvionäkökulmasta parlamentti voi tosiasiassa olla parlamentti ainoastaan, jos sille annetaan valtuudet saada kattavaa tietoa, toimia täysin avoimesti ja osallistua täysimääräisesti kaikkiin unionin rahoituspäätöksiin. Niin kauan kuin tähän ei kokonaisuudessaan päästä - eikä siihen ole vielä päästy - meillä on epävakaa ja puutteellinen toimielinrakenne, jossa on paljon jännitteitä, ja käytämme suuren osan talousarviomenettelystä väittelyyn tyhjänpäiväisistä menettelynäkökohdista olennaisten näkökohtien kustannuksella.
Ryhmäni esittää näin ollen tänä vuonna tarkistuksia, joilla pyritään parantamaan yksinomaan talousarviomenettelyä ja olennaisen tärkeänä pitämäämme toimielinten välistä tasapainoa.

Casaca (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, meidän on tietenkin onniteltava komissiota vilpittömästi, sillä voimme todeta, että se on tehnyt ehdotuksen, jonka eteen parlamentti on nähnyt paljon vaivaa ja jossa käsitellään luonnonkatastrofeista kärsimään joutuneita väestöryhmiä koskevan solidaarisuusrahaston perustamista. Jotkin ehdotuksen osiot ovat kuitenkin jokseenkin epäselviä, ja toivoisin, että komission jäsen selkeyttäisi niitä.
Ensinnäkin miksi komissio päätti ulottaa ehdotuksessaan tämän tyyppisten katastrofien suojan myös ympäristökatastrofeihin ja teknologisiin katastrofeihin?
Toiseksi rakennerahastoa ei pidä missään olosuhteissa sekoittaa solidaarisuusrahastoon. On vaikea ymmärtää, miksi rakennerahastot sisällytetään tähän asetukseen. Eikö tässä riittäisi yleinen sääntö, jolla kielletään solidaarisuusrahaston päällekkäinen käyttö tapauksissa, joissa toimenpiteitä rahoitetaan jo jostain muusta rahoitusvälineestä?
Kolmanneksi viittaus katastrofin absoluuttisiin kustannuksiin on järjetön, koska se luonnollisestikin hyödyttää suuria talouksia. Lisäksi on vaikea ymmärtää, miksi ehdotuksessa ei viitata kunkin jäsenvaltion rahoitusvalmiuksiin perusteena, jonka mukaisesti yhteisön tukea myönnetään.
Lopuksi ja tärkeimpänä, emme ymmärrä, miksi asetuksessa ei oteta huomioon niiden syrjäisimpien alueiden selkeitä tyyppejä, joihin luonnonkatastrofit ovat eniten vaikuttaneet. Haluankin kysyä komission jäseneltä, miten tällä ehdotuksella voidaan kattaa nämä alueet.

Ferber (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan tuoda lyhyesti esiin muutaman seikan vuoden 2003 talousarviomenettelystä. Ensisijaisena asiana - joka on ollut huolenaiheenamme jälleen tällä viikolla, kuten neuvoston puheenjohtaja voi vahvistaa - on Euroopan unionin myöntämä tuki, joilla korjataan Euroopan katastrofaalisten tulvien vahinkoja.
Parlamentti hyväksyi muutama viikko sitten melko hyvän strategian. Valitettavasti emme ole kuitenkaan onnistuneet saamaan sitä läpi neuvoston kanssa käydyissä neuvotteluissa. Minulla on joka tapauksessa erityispyyntö neuvoston puheenjohtajalle: luvatkaa, että pidätte käytännössä kaikki eilen kolmikantaneuvotteluissa meille tekemänne lupaukset erityisesti aikataulun osalta. Tarjoamallamme hätäavulla ei nimittäin ole vaikutusta, jos varat ovat käytettävissä vasta jouluna sen vuoksi, ettette ole pitäneet lupauksianne. Tämä olisi epäoikeudenmukaista näistä tulvista kärsineitä kansalaisia ja tulvien uhreja kohtaan.
Työryhmämme puheenjohtaja James Elles on jo esittänyt teille PPE-ryhmän toisen aloitteen. Tuon siitä tässä yhteydessä esiin vain muutaman kohdan. Arvoisa komission jäsen, muistan aivan hyvin, että komissio teki virkakautensa alussa useita lupauksia monista asioista, joihin se halusi parannuksia, ja erityisesti suunnitelmistaan uudistaa ja parantaa komission tehtäviä ja työskentelytapoja. Nyt kolmen vuoden jälkeen on selvää, että tämä uudistusinto on jossain määrin laantunut. Tämän vuoksi parlamentin tehtävänä on tarjota jonkinlainen kannustin ja motivoida komissiota ylläpitämään uudistusvauhtia. Tämän vuoksi kannatamme lisävirkoja, mutta aluksi varauksiin kirjattavin varoin. Lisäksi odotamme komission esittävän yksityiskohtaisen aikataulun, josta käy ilmi, miten komissio aikoo käyttää virkakautensa jäljellä olevat kaksi vuotta uudistuksensa loppuun saattamiseksi. Lupasitte tämän uudistuksen kolme vuotta sitten, ja teidän on saatettava se päätökseen kaikkien muiden niiden asioiden ohella, jotka on hoidettava virkakaudellanne, sillä uudistus oli keskeinen osa sitä toimeksiantoa, jonka kansalaiset teille antoivat Euroopan parlamentin vaaleissa vuonna 1999.
Toisena aiheenani ovat Euroopan laajuiset verkot, joiden osalta haluamme erityisesti varmistaa, että Keski- ja Itä-Euroopan maiden pullonkaulat poistetaan. Tämän vuoksi pyydän teitä, arvoisa komission jäsen, laatimaan niitä jäsenvaltioita koskevia ehdotuksia, joihin nämä pullonkaulat suoraan vaikuttavat, koska nämä valtiot ovat ehdokasmaiden naapurivaltiota, jotta budjettikohtien varoja voitaisiin näiden ehdotusten mukaisesti käyttää nimenomaisesti tällaisten pullonkaulojen poistamiseen. Mielestäni on erittäin tärkeää, että laajentumiselle muodostetaan todellinen ja käytännöllinen perusta ottamalla käyttöön asianmukainen rajatylittävä infrastruktuuri nykyisen unionin sekä Keski- ja Itä-Euroopan maiden välillä.
Kolmanneksi käsittelen lyhyesti palestiinalaishallinnon kysymystä. Olemme ehdottaneet tarkistusta, jonka mukaisesti varat olisi kirjattava varauksiin. Haluamme varmistaa, että eurooppalaiset verovarat käytetään asianmukaisella tavalla. Kansainvälinen valuuttarahasto ei ole vielä pystynyt vahvistamaan, että se tekee menojen valvonnassa kaiken sen, mitä me siltä eurooppalaisten varojen käytön osalta luonnollisesti odotamme.
Kannaltamme keskeinen ala on yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka. Neuvoston puheenjohtaja tietää jo minun pyyntöni. Ei ollut kovinkaan mukavaa järjestää kuulemismenettelyä heinäkuun lopulla, kun kaikki muut olivat lomalla, ja kuulla ainoastaan, ettei neuvosto noudata tekemiämme sopimuksia. Tämä oli minusta hyvin suuri pettymys. Pyydän, että neuvottelumenettelyssä hyväksytyn lausunnon mukaisesti parlamentti osallistuu asianmukaisella tavalla yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alan toimiin. Olemme esittäneet tarkistuksen, jonka on tarkoitus olla tässä yhteydessä suuntaa antava, ja pyydän sille teidän tukeanne. Ensi viikolla aloitetaan yksityiskohtainen keskustelu siitä, miten haluamme toimia vuoden 2003 talousarviomenettelyssä. PPE-ryhmä on valmis sitoutumaan rakentavaan yhteistyöhön muiden ryhmien kanssa. Toivon, että pystymme yhteisten toimiemme ansiosta saavuttamaan edistystä näissä tärkeissä asioissa.

Medina Ortega (PSE).
Arvoisa puhemies, tarkastelen ainoastaan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kysymystä. Jäsen MacCormick esitti jo asiasta joitakin yleishuomautuksia, minkä vuoksi katson, ettei tämän instituution merkitystä ole enää tarpeen korostaa. Olemme kuitenkin huolissamme kahdesta seikasta.
Ensinnäkin unionin on tarkoitus laajentua 1. tammikuuta 2004, jolloin kanteiden määrä lisääntyy, mihin yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on valmistauduttava. Olisi mielestäni vastuutonta odottaa ja kattaa nämä tarpeet vasta vuoden 2004 talousarviosta. Yhteisöjen tuomioistuimen olisi valmistauduttava tähän ainakin vuotta ennen laajentumista.
Toisena huolenaiheenamme ovat juristi-lingvistit. Yhteisöjen tuomioistuimen on jatkuvasti käännettävä asiakirjoja, laadittava ja julkaistava niitä sekä levitettävä niitä yhteisön eri kielillä. Ei ole yhteisöjen tuomioistuimen syy, että Euroopan unioni on päättänyt, että työkieliä on niin kohtuuttoman paljon. Jos juristi-lingvistien tehtävänkuvaa ei ammattimaisteta yhteisöjen tuomioistuimen ehdottamalla tavalla, katsomme, että sekä yhteisöjen tuomioistuimen että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on hyvin vaikeaa pitää palveluksessaan tällaista henkilöstöä. Tehtävänkuvaa on siis nyt ammattimaistettava, koska muutoin emme voi varmistaa, että yhteisöjen tuomioistuimella on riittävästi henkilöstöä tehtäviensä toteuttamiseen.

Podestà (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää Färmiä ja Stenmarckia asiantuntevasta työstä.
Vuoden 2002 talousarvion toteuttamista käsittelevänä esittelijänä haluaisin palata lyhyesti maksamatta olevia sitoumuksia koskevaan kysymykseen. Kuuntelin komission jäsenen Barnier'n puheenvuoron. Meidän ei kuitenkaan pidä jättää huomiotta sitä, että meillä on käytettävissämme 15 miljardia euroa enemmän kuin viime vuonna tähän aikaan riippumatta suhdannevaihtelusta - joka saattaa selittää nykyisen poikkeuksellisen suuren summan, jonka toivomme pienenevän mahdollisimman paljon lähikuukausien aikana.
Suorittamattomien maksujen valtavaa määrää koskevaan ongelmaan on puututtava. Olen tutustunut komission jäsenten Schreyerin ja Barnierin meille lähettämään tiedonantoon, josta kiitän heitä. Pelkään kuitenkin, että asiakirjan arviot ovat hieman liian optimistisia. Mielestäni tämä asia vaatii erityistä huomiota, koska objektiivisesti tarkasteltuna estämme tällä tavalla runsaiden resurssien käytön, vaikka nyt olisi tosiasiassa tehtävä todellinen suursiivous, joka saattaisi selkeyttää tilannetta erityisesti niiden sitoumusten osalta, joita on tehty monia, monia vuosia sitten.
Sitoumukset, joita ei ole pantu täytäntöön, on peruttava, menot on ohjelmoitava uudelleen ja esteet on poistettava. Tämä saattaa hyvinkin olla tärkein tehtävä, koska tarkoituksenamme on yksinkertaistaa menettelyjä. Olemme myös luonnonkatastrofeihin varattavien määrärahojen yhteydessä keskustelleet tästä sekä kansalaisten, yritysten ja julkishallintojen vaikeuksista käyttää yhteisön varoja.
Komission jäsen Barnier mainitsi tärkeän seikan, josta on helppo olla samaa mieltä, eli neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten vastuun.
Kiitän lopuksi ministeriä ja neuvoston edustajaa hänen myönteisestä panoksestaan viime kuukausien kokouksissa. Toivon vankasti, että tällainen myönteinen ilmapiiri voidaan säilyttää myös lähitulevaisuudessa.

Martin, Hans-Peter (PSE).
Arvoisa puhemies, mikä on alamomentti A-3021? Talousarvion niteen IV pääluokkaan III - ymmärrän hyvin komission jäseniä, joiden on käsiteltävä miljardeja euroja - sisältyy alamomentti A-3021: avustukset Euroopan yhdentymisen aatetta edistäville eurooppalaisille opiskelijaryhmille ja -järjestöille. Aivan järjetön ajatus! Miksikö? Siksi, että se on mielestäni yksi esimerkki sellaisesta prosessista, joka ruokkii monien Euroopan kansalaisten olettamusta siitä, että Brysselistä saa rahaa vain, jos tuntee jonkun, joka tuntee jonkun muun Brysselistä. Yksi aikaisemmista puhujista totesi kansalaisten luulevan, että Bryssel kylpee rahassa.
Ne, jotka tosiasiassa yrittävät näin toimia, tietävät, ettei niin ole. Jos kuitenkin tuntee tuttavan tuttavan, pyrkimyksissä saatetaan edistyä. Alamomentti A-3021 on selkeä esimerkki tästä. Siinä luetellaan joitakin järjestöjä, mutta osa järjestöistä jää sen ulkopuolelle. Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan tekemä tarkistus, jolla pyrittiin takaamaan avoimuus varmistamalla, että komissio soveltaa tukea ja avustuksia koskevia suuntaviivoja ja turvaa hakijoiden ja järjestöjen tasa-arvoisen kohtelun, on hylätty. Tämä on erittäin valitettavaa. Toivon, että tilanne muuttuu, sillä demokratiaa ei voi olla ilman avoimuutta.

Naranjo Escobar (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni on selvää, että talousarviomenettely on keskipitkällä aikavälillä monin tavoin epäselvä, mikä huolestuttaa satojatuhansia kansalaisia.
Tähän mennessä puolet neuvostosta ei ole hyväksynyt komission ehdotuksia yhteisen maatalouspolitiikan tulevaisuudesta. Myöskään kalastuspolitiikan uudistuksen rahoituksesta ei tarkennettu miltään osin. Heinäkuun neuvottelumenettelyssä selkeytettiin joitakin ongelmia, mutta monet tärkeät asiat jäivät vielä auki.
Kuten on jo todettu, parlamentti - ja erityisesti oma ryhmäni - on korostanut, että komissiota on uudistettava 2000-luvun Euroopan kansalaisten tavoitteiden mukaisesti. Parlamentti on tehnyt näin ja tekee edelleenkin - ei puheiden vaan sitovien päätösten kautta. Näin ollen parlamentti on menneinä vuosina antanut komissiolle sen pyytämät virat.
Komissio on pyytänyt lisää virkoja seuraaviksi vuosiksi laajentumisen valmistelua varten. Tätä tavoitetta ei kukaan voi kyseenalaistaa. Perusteltu ja kiistaton tavoite on myös saada täsmällistä tietoa todellisesta kehityksestä ja tietoa, joka osoittaa hallintomme olevan aiempaa tehokkaampi ja avoimempi ja siten vahvempi vastaamaan tuleviin haasteisiin.
Otsakkeeseen 4 kuuluvien ulkoisten toimien rahoitusvaikeudet ovat nykyään yleisiä jokaisessa talousarviomenettelyssä. En aio nyt mainita lukuja, mutta vaadin, että perusperiaatteita noudatetaan. Ensinnäkin meidän on koko tällä kaudella jatkettava maantieteellisen tasapainon periaatteen soveltamista määrärahojen vuosittaisessa kohdentamisessa ja noudatettava siinä parlamentin poliittisia painopisteitä. Toiseksi neuvoston on lopetettava harhaanjohtava ja vahingollinen käytäntö tehdä suullisia sitoumuksia lisäämättä määrärahoja. Kolmanneksi komission on tarjottava lainsäädäntövälineitä, joilla taataan aito tasa-arvo menojen täytäntöönpanoedellytysten osalta.
Mitä tulee yhteiseen huoleen, joka koskee maksamatta olevien sitoumusten ja erityisesti ongelmallisten maksamatta olevien sitoumusten ongelman ratkaisemista, haluan esittää kysymyksen: katsooko komission jäsen, että neuvoston tekemä 500 miljoonan euron maksumäärärahojen vähennys on seuraavan vuoden täytäntöönpanotavoitteiden mukainen?

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, käsittelen aluksi Grönerin esittämiä kysymyksiä ja huomautuksia, jotka koskivat talousarvion perinpohjaista tarkastelua. Gröner kysyi, monetko toimista on suunnattu suoraan naisille ja sisältyykö ohjelmiin tasa-arvoa korostavia erityisnäkökohtia. Haluan jälleen korostaa, että olemme ottaneet tasa-arvonäkökohdat nimenomaisesti huomioon monissa talousarvion määrärahoissa ja sisällyttäneet ne selkeästi useisiin ohjelmiin. Totesitte, että sukupuolinäkökohdat on tuotava talousarviomenettelyssä vielä nykyistäkin paremmin esiin (gender budgeting), ja haluan käsitellä tätä asiaa. Tulevaisuuden suunnitelmanani todellakin on, että me myös noudatamme omia täsmällisiä sääntöjämme, jotka olemme laatineet tilinpitomenettelyjä varten, jotta tähän voitaisiin tätä asiaa voitaisiin edistää laajemmin. On kuitenkin luonnollisesti niin, että maksuja voidaan suorittaa ainoastaan sellaisille edunsaajille, jotka kuuluvat asianmukaisiin rekistereihin. Meillä ei ole vielä sukupuoliperusteista rekisteriä, mutta meidän olisi perustettava sellainen. Toivon, että ensi vuonna kansainvälisenä naisten päivänä voidaan todeta, että tässä asiassa on edistytty!
Käsittelen seuraavaksi henkilöstöä ja henkilöstömenoja koskevaa kysymystä, jonka Buitenweg ja Escobar toivat esiin. Ensinnäkin mitä tulee Buitenwegin kysymykseen vuodeksi 2003 perustettavien lisävirkojen ehdotetusta käytöstä, voi sanoa, että se pitää paikkansa eli että nämä 500 virkaa, joita olemme pyytäneet, kohdennetaan kokonaisuudessaan laajentumisvalmisteluihin. Henkilöstöä lisätään kuitenkin myös muilla painopistealoilla, kuten kestävän kehityksen ja turvallisuuden aloilla, mutta nämä lisäykset olisi toteutettava siirtämällä nykyistä henkilöstöä yksiköiden sisällä tai välillä. Komission ehdotuksen mukaisesti voimme tällä tavoin hallinnollisten toimenpiteiden avulla taata, että kestävän kehityksen painopistealalle saadaan 149 lisävirkaa. Ympäristönsuojelun alalle pääosastoon myönnetään ehdotuksen mukaan 33 lisävirkaa, johon kuuluvat myös laajentumista valmistelevat virat. Tämä osoittaa mielestäni jälleen kerran selkeästi, mitkä ovat painopistealoja.
Parlamentin viime vuonna hyväksymät 717 komission lisävirkaa on keskitetty ulkopolitiikan alalle, jolle on perustettu lähes 300 virkaa ulkoisen avun ohjelmien toteutuksen parantamiseksi. Teille viikoittain toimitettavista luvuista voitte havaita, että asiassa on todella edistytty merkittävästi, mihin alalle perustetut 300 virkaa ovat vaikuttaneet selkeästi. Samanlaista kehitystä on havaittavissa myös muilla aloilla, kuten kilpailun alalla.
Haluan vastata Virrankoskelle - ja monien parlamentin jäsenten esittämään pyyntöön parantaa pk-yritysten asemaa - seuraavasti: olemme varanneet erityisesti tätä budjettikohtaa varten 66 miljoonaa euroa, minkä lisäksi pk-yritykset voivat luonnollisesti myös varmistaa rahoituksensa rakennerahastojen ja monista eri budjettikohdista tuettujen lainaohjelmien avulla.
Hyvä Würmeling, vaaditte asianmukaisia resursseja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle ja kiinnititte erityistä huomiota siihen, että yhteisöjen tuomioistuimen on työskenneltävä monilla eri kielillä ja että myös sen tuomiot on käännettävä kyseisille kielille. Tuomioistuimen resursseja on lisätty paljon viime vuosina tämän alan mietintöjen esittelijän Ferberin toimien ansiosta, sillä hän on lobannut vahvasti rahoituksen lisäämiseksi lähivuosina ja onnistunut siinä hyvin.
Hyvä Turchi, totesitte laajentumisen yhteydessä, että rahoitusnäkymiä on mukautettava. Tämä on todellakin yhteinen tehtävämme vuonna 2004, jolloin rahoitusnäkymiä on muokattava siten, että varmistetaan otsakkeen 8 varojen asianmukainen jakaminen muille toimenpiteille. Laajentumisbudjettia koskevat neuvotteluthan on nyt kokonaisuudessaan käynnistetty. Budjettivallan käyttäjän on tehtävä asianmukaiset mukautukset vuotta 2004 varten. Näin ollen tarkastelemme tätä asiaa vuonna 2003.
Haluan kiittää Garriga Polledoa vielä kerran hänen esittämistään henkilöstöä koskevista huomautuksista. Komission uudistuksen osalta toimitamme tietenkin teille jälleen mielellämme kertomuksen valkoisessa kirjassa sovittujen ja parlamentin tukemien toimenpiteiden edistymisestä.
Neuvoston puheenjohtaja puhuu varmasti pian katastrofirahastosta. Haluan kuitenkin toistaa, että tilanne on nyt epätavallinen, koska tehtävänä on perustaa täysin uusi väline. Jos onnistumme luomaan oikeusperustat tälle uudelle välineelle tämän lokakuun loppuun mennessä, voidaan todellakin puhua ennätyksestä.
Katson vastanneeni Medina Ortegan kysymyksiin Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta koskevan asian yhteydessä. Eri toimenpiteiden täytäntöönpanon osalta katson, että myös rakennerahastoja koskevasta kertomuksesta olisi keskusteltava yksityiskohtaisemmin budjettivaliokunnassa. Haluan vain huomauttaa, että vuonna 2002 meillä ei ole sitä ylijäämää, joka meillä oli vuonna 2001, koska maatalouspolitiikkaan osoitetaan nyt paljon enemmän varoja kuin viime vuonna ja koska kollegani Fischler reagoi tilanteeseen hyvin nopeasti hyväksymällä toimenpiteitä, jotka olivat tarpeellisia nopean avun toimittamiseksi alueille, joilla maanviljelijät kärsivät tulvien aiheuttamista tuhoista, ja muille alueille. Tähän tarkoitukseen käytetään 900 miljoonaa euroa, minkä vuoksi talousarvion ylijäämä on pienempi. Ylijäämä on pienempi rakennepolitiikan alalla. Lisäksi käytämme osan ylijäämästä katastrofiapurahaston rahoittamiseen.
Hyvä Casaca, te ja muut puhujat olette tänä iltana tuoneet esiin tämän asian, ja neuvoston puheenjohtaja korostaa tätä vielä kerran aivan pian. Neuvoston puheenjohtaja on nimittäin hyväksynyt oikeusperustaa koskevissa keskusteluissa - toisin sanoen milloin on kyseessä katastrofi, milloin apua myönnetään ja mitä ehtoja sovelletaan - että myös tässä asiassa sovelletaan aikanaan neuvottelumenettelyä.
Vielä on mainittava yksi seikka. Hyvä Martin, vaaditte, että tukea, joka on tarkoitettu Euroopan yhdentymisen aatetta edistäville järjestöille, olisi jaettava eri tavalla siten, ettei sitä olisi kohdennettu tarkoin etukäteen. Voin ainoastaan todeta, että tämä on Euroopan parlamentin päätös. Komission ehdotus tähän kohtaan oli erilainen. Meidän on myös päätettävä oikeusperustasta, mutta tämän osalta tulkitsin teidän osoittaneen pyyntönne pikemminkin parlamentin kollegoillenne.
Paljon kiitoksia mielenkiinnostanne.

Puhemies.
Kiitos komission jäsen Schreyer.
Esityslistalla on seuraavana maatalouspolitiikan uudistus.

Goodwill (PPE-DE).
 Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan lausunnon valmistelija. Arvoisa puhemies, olen iloinen havaitessani, että komission jäsen Fischler on täällä. Osan huomautuksistani koskee kuitenkin myös komission jäsenen Byrnen vastuualueita.
Luin ällistyneenä eilisestä Financial Times -lehdestä Ranskan maatalousministerin Hervé Gaymondin ja kuuden muun maatalousministerin kirjoituksen, jonka otsikkona oli ?The CAP is something to be proud of? (YMP:sta voidaan olla ylpeitä). Olin yksi niistä 400 000:sta sunnuntaina Lontoossa mieltään osoittaneista maaseudun kannattajista, jotka eivät ole tästä samaa mieltä.
Tuet eivät ole vaurastuttaneet Yhdistyneen kuningaskunnan maanviljelijöitä eivätkä turvanneet heidän toimintaansa. Tosiasiassa tuilla ja kiintiöillä rahoitetaan usein teollisuutemme korkeita kustannuksia. Artikkeli toi mieleeni tuista riippuvaisen narkomaanin, joka ei tunnusta tosiseikkoja. Sen sijaan että riippuvuudesta pyrittäisiin eroon, samoja tukia halutaan tarjota myös jäsenyyteen valmistautuville Itä-Euroopan maille ja siten saada myös ne tukikoukkuun. Yhteistä maatalouspolitiikkaa on uudistettava ennen unionin laajentumista. Erityisesti meidän olisi lopetettava tupakalle vuosittain osoitettava yli miljardin euron tekopyhä tuki.
Ympäristöasioiden valiokunta on myös pyytänyt, että 50 prosenttia Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen talousarviosta kirjattaisiin varauksiin. Toivon, että neuvosto tunnustaa tämän olevan selkeä merkki siitä, että epätietoisuuteen viraston sijainnista olisi saatava ratkaisu, sillä se vaikeuttaa henkilöstön palkkaamista toimintaansa aloittelevaan virastoon ja viraston kehittämistä tehokkaaksi elimeksi.

Figueiredo (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, keskustellessamme yhteisen kalastuspolitiikan uudistamisesta vuoden 2003 talousarvio nousee keskeiselle sijalle, minkä vuoksi toivomme, että komissio toimittaa budjettivallan käyttäjälle tietoa politiikan uudistamisen talousarviovaikutuksista, kuten kalatalousvaliokunta suositteli budjettivaliokunnalle osoittamassaan lausunnossa.
Meidän on joka tapauksessa nyt varmistettava 27 miljoonan euron joustovälineen käyttö. Näillä varoilla rahoitetaan erityistoimenpidettä, jolla edistetään Marokon kalastussopimuksen alaisina vuoteen 1999 olleiden alusten ja kalastajien toimintasuunnan muuttamista, mikä kuuluu vuoden 2003 talousarvioesityksen B2-200 budjettikohtaan sisältyvään rahoitusnäkymien rakennerahastoja koskevaan kohtaan.
Kalastusvaliokunta totesi 11. syyskuuta 2003 talousarviosta antamassaan lausunnossa kannattavansa 27 miljardin Portugalin escudon suuruisen joustovälineen käyttöä. Suurin osa parlamentista kuitenkin vastusti ehdotusta rahoittaa 32 miljoonalla eurolla kalastusalusten tuhoamista koskevia lisätoimenpiteitä yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista koskevan komission ehdotuksen mukaisesti, koska koko asiasta ollaan vasta parhaillaan keskustelemassa ja riittäviä tietoja ei ole vielä saatavilla.
Mistään pyrkimyksistä ohjelmoida tai jakaa uudelleen kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen määrärahoja ei vieläkään päästy yksimielisyyteen, mutta tässä yhteydessä vahvistettiin periaate, jonka mukaan uusia tarpeita varten on tarjottava uusia varoja, jotta kalastusalan strategista merkitystä yhteisölle yleisesti ja erityisesti joillekin maille ja alueille voidaan suojella, kun otetaan huomioon joidenkin paikallisten ja alueellisten yhteisöjen vahva kalastusperinne.
Lisäksi hyväksyttiin muita ehdotuksia, jotka ovat ratkaisevia kalastusalalle ja joista mainitsen seuraavat: rannikkokalastusta ja pienmuotoista kalastusta koskevan yhteisön tukiohjelman perustaminen, syrjäisimpien alueiden tuen lisääminen, maatalouden ja tuotantoteollisuuden, pääasiassa säilyketeollisuuden, tukeminen, markkinoille saatettujen tuotteiden valvonnan parantamisen tukeminen, valvonta- ja seurantajärjestelmien parantamisen ja vakioimisen tukeminen sekä kalastustoiminnan tarkastusten ja seurannan lisääminen.

Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet Schreyer ja Fischler, tämänpäiväisen keskustelun perusteella on jälleen selvää, että jotkut ajavat maatalousbudjetin yhteydessä innokkaasti omaa etuaan. Minä sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta emme katso, että maatalouteen ja Euroopan maaseutualueille myönnetään liikaa varoja. Varoja ei ehkä myönnetä oikeiden kanavien kautta, ja juuri siksi tarvitsemme uudistusta. Näin ollen me vastustamme suoraviivaisia määrärahavähennyksiä, koska katsomme, että niiden sijasta tarvittaisiin täsmällisiä toimia. Tässä yhteydessä on tietenkin tärkeää luopua vientituista alueella, joka on yksi maailman suurimmista viejistä.
Toivoisimme, että varoja olisi mahdollista siirtää ensimmäisestä pilarista toiseen pilariin. Tämän vuoksi on tärkeää, että meillä on oikeus tehdä yhteispäätöksiä myös pakollisissa menoissa. Tämä on kiireellinen vaatimus. Olemme nimenomaisesti hyväksyneet tarkistuksia toimielinten välisen sopimuksen ylittävin valtuuksin koska vaadimme ehdottomasti uutta sopimusta ja keskustelua. Hyvä Fischler, nämä tarpeet yksilöidään myös teidän uudistusehdotuksissanne. Rahoitusnäkymiä on tarkistettava. Haluamme näin ollen tukea sitä. Epäilemättä juutumme myöhemmin jälleen pitkiin keskusteluihin, mutta se on mielestämme periaatteessa hyväksyttävää.
Mitä tulee varojen siirtämiseen toiseen pilariin, haluan jälleen korostaa, että me olemme ottaneet INPART-ohjelman uudelleen käyttöön. Sen nimi on muutettu Leader-East-ohjelmaksi, koska olemme edistyneet laajentumisessa. Kannatamme kuitenkin edelleen sitä, että myös uusia jäsenvaltioita varten perustettaisiin alhaalta ylöspäin suuntautuvaan lähestymistapaan perustuva ohjelma.
Lisäksi haluamme, että geenivaranto siirrettäisiin ei-pakollisiin menoihin. Te olette perehtyneet näihin asioihin. Uskon, että komissio on tästä samaa mieltä. Meidän on ainoastaan löydettävä riittävät varat tätä varten.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensiksi kiittää lämpimästi parlamentin jäseniä siitä, että heidän ansiostaan seuraavan vuoden talousarviosta voidaan keskustella ensimmäisen kerran jo ennen muodollisen menettelyn alkua. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen osalta voin tyytyväisenä havaita, että useissa maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan hyväksymissä tarkistuksissa vaaditaan, että otsakkeen 1 a määrärahat palautetaan komission alustavassa talousarvioesityksessä ehdottamalle tasolle. Lisäksi olen tyytyväinen siihen, ettei neuvoston suoraviivaisia määrärahavähennyksiä hyväksytä.
Olen erityisen tyytyväinen määrärahatason palauttamiseen ja haluan tässä yhteydessä korostaa, että komission alustavaan talousarvioesityksen 1 a otsakkeeseen sisältyi jo 2,26 miljardin euron liikkumavara suhteessa Berliinissä vahvistettuun rahoitusnäkymien enimmäismäärään. Kuten tiedätte, komissio antaa lokakuun lopussa oikaisukirjelmän alustavan talousarvioesityksen EMOTR:a koskevaan osuuteen, jotta siinä otettaisiin huomioon uusimmat makrotalouden ennusteet ja äskettäinen lainsäädäntökehitys.
Vielä on eittämättä liian aikaista esittää määrällisiä tietoja mahdollisesti ehdotettavista muutoksista, mutta voin kertoa, mitkä tekijät otetaan tässä huomioon. Ensinnäkin Yhdysvaltain dollarin devalvaatio euroon nähden merkitsee maksumäärärahojen lisääntymistä erityisesti vientitukien ja joidenkin muiden maksujen osalta. Toiseksi useiden alojen markkinatilanne ei valitettavasti ole parantunut alustavan talousarvioesityksen antamisen jälkeen. Tämä koskee erityisesti maitoa ja maitotuotteita osalta, ja juuri maitoalalla ei ole vielä tehty uudistusta. Kolmanneksi viljelykasvien suorien tukien määrärahoja sen sijaan vähennetään vuonna 2003. Tämä on seurausta kesällä tekemistämme päätöksistä, jotka koskivat vakavasta kuivuudesta kärsineitä Italian alueita ja myöhemmin katastrofaalisista tulvista kärsineitä Saksan alueita.
Kuten tiedätte, näissä tapauksissa olemme sisällyttäneet varainhoitovuodelle 2002 ennakkomaksuja, ja niiden suuruus on kuitenkin 900 miljoonaa euroa, ja niitä ei näin ollen tarvitse enää sisällyttää vuoden 2003 talousarvioon. Toistan kuitenkin, että tämä on ainoastaan yleinen viittaus oikaisukirjelmän sisältöön, sillä on liian aikaista ennakoida oikaisukirjelmän todellista sisältöä. Talousarvioesityksen ensimmäiseen käsittelyyn pätevät luonnollisesti vielä ne lähtökohdat, joiden perusteella talousarvioesitys laadittiin.
Käsittelen vielä lyhyesti minulle usein esitettävää kysymystä siitä, missä määrin väliarvioinnissa tehdyt ehdotukset vaikuttavat vuoden 2003 talousarvioon. Suoraan sanottuna ne eivät vaikuta ollenkaan, koska väliarviointi voi tulla voimaan vasta vuonna 2004, minkä vuoksi tulevana vuonna ei tehdä lainsäädäntömuutoksia, joiden perusteella talousarviota voitaisiin muuttaa.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta vaatii lausunnossaan lisäämään Euroopan maanviljelijöille osoitettuja varoja korvaukseksi äärimmäisistä sääolosuhteista esimerkiksi käyttämällä tämän markkinointivuoden ylijäämää tai perustamalla katastrofiapurahasto otsakkeeseen 1 b. Olen jo todennut, että olemme esittäneet huomattavia maksuja viljelykasvien alalle. Tällä tavoin on tarkoitus vähentää merkittävästi nykyisen maatalousbudjetin ennakoitua liikkumavaraa.
Katastrofiapurahaston osalta komissio on jo ehdottanut, että perustetaan solidaarisuusrahasto, jonka määrärahat olisivat ainakin 500 miljardia euroa tänä vuonna ja miljardi euroa vuonna 2003 ja josta olisi tarkoitus tehdä pian päätös. Olen samaa mieltä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan kanssa siitä, että toimia olisi lisättävä maataloustuotteiden laadun turvaamiseksi ja parantamiseksi. Tätä asiaa ei kuitenkaan voida ratkaista vuoden 2003 talousarvion yhteydessä, vaan se vaatii pitkäaikaisempaa strategiaa eli strategiaa, jonka vahvistimme väliarvioinnissa. Tähän olisi päästävä erityisesti muuttamalla maataloudelle osoitetun tuen muotoa ja kohdentamista esimerkiksi siten, että sovelletaan täydentävien ehtojen periaatetta ja pyritään parantamaan yhteisen maatalouspolitiikan kahden pilarin välistä tasapainoa.
Haluan lisäksi mainita hyvin lyhyesti kolme kalapolitiikkaan liittyvää näkökohtaa, koska Figueiredo viittasi tähän asiaan. Ensimmäinen on tarve säilyttää ennallaan ulkoisen kalastuspolitiikan budjetti, joka koostuu pääasiassa kalastuspöytäkirjojen arvioiduista kustannuksista. Ensimmäisessä käsittelyssään neuvosto säilytti alustavan talousarvioesityksen luvut ennallaan. Näin on ehdottomasti oltava, jotta yhteisö voi jatkaa kalastustoimia yhteisön ulkopuolisissa maissa. Syksyn oikaisukirjelmässä selvitetään yksityiskohtaisemmin sitä, miten määrärahat jaetaan budjettikohtaan ja varaukseen. Ilmaisen tässä yhteydessä olevani tyytyväinen budjetti- ja kalatalousvaliokunnan esittelijöiden ulkoiselle kalastuspolitiikalle ja erityisesti kalastussopimuksille antamaan tukeen.
Toinen näkökohta on toisen erän maksaminen Espanjan ja Portugalin laivastoille, jotka kalastivat Marokon aluevesillä. Erän suuruus on 27 miljoonaa euroa. Komissio teki alustavan ehdotuksen alustavassa talousarvioesityksessä, mutta budjettivallan käyttäjä ei ole toistaiseksi tukenut sitä. Toistaiseksi komissiollakaan ei tosin ole esittää mitään vaihtoehtoa joustovälineen käytölle.
Kolmas näkökohta ovat uudistuksen vaikutukset talousarvioon, jotka ovat yleisesti ottaen vähäiset. Ehdotettiin ainoastaan 32 miljoonan euron lisäystä romutusrahastoon. Tämä vaikuttaisi vuoden 2003 talousarvioon. Ongelma tämän rahaston osalta ei ole sen koko vaan budjettikehys. Komissio on tehnyt oikaisukirjelmässä ehdotuksen joustovälineen käytöstä myös tässä yhteydessä.
Mitä tulee Graefe zu Baringdorfin vientitukien yhteydessä esittämiin näkökohtiin, voin tehdä ehdotuksia ainoastaan nykyisen lainsäädännön perusteella. En voi perustaa toimiani sellaisiin mahdollisuuksiin, joita saattaisi muodostua tulevaisuudessa. Kysymys yhteispäätösmenettelyn soveltamista pakollisiin menoihin on esitettävä ensiksi valmistelukunnalle, sillä tämä kysymys vaatisi vastaavaa muutosta perussopimuksiin. Ainoastaan tällä tavoin pyyntöönne voitaisiin vastata. Haluan kuitenkin korostaa, että komissio on samaa mieltä siitä, että maatalous- ja kalastuspolitiikkaan olisi tulevaisuudessa sovellettava yhteispäätösmenettelyä.
Jeggle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet Schreyer ja Fischler, on ehdottomasti mielenkiintoista osallistua tähän uuteen keskusteluun ja käyttää puheenvuoro vuoden 2003 talousarvion yhteydessä yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksesta käytävässä keskustelussa. Minä ja suurin osa maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäsenistä olemme sitä mieltä, että tämän päivän keskustelun aiheena olevan vuoden 2003 talousarvion yhteydessä ei ole asianmukaista keskustella yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksesta. Tämän päivän asialistan mukaisesti ei myöskään voida arvioida komission jäsenen Fischlerin ehdotuksia väliarvioinnista. Meidän olisi sen sijaan keskityttävä ensi vuoden talousarvion todellisiin lukuihin, ja niiden osalta meidän on ehdottomasti tehtävä selkeä päätös kahdesta keskeisestä kohdasta. Ensinnäkin neuvosto ehdottaa kaikkien 1 a -budjettikohtien määrärahojen yleistä vähentämistä 0,8 tai 0,6 prosentilla eli 275 miljoonalla eurolla. Toiseksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa vihreiden edustajat ehdottivat vientitukien huomattavaa vähentämistä. Tarkemmin sanottuna he halusivat poistaa kaikki vientituet. Kumpikaan näistä ehdotuksista ei voi olla oikea ratkaisu tällä hetkellä, sillä ne lähettäisivät vääränlaisen viestin. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan enemmistö hylkäsi tämän vuoksi nämä ehdotukset PPE-ryhmän esittämän ehdotuksen äänestyksessä.
Harkitsen mielelläni varojen siirtämistä ensimmäisestä pilarista toiseen pilariin - sillä se saattaa olla hyvinkin järkevää - mutta ainoastaan keskustelussa, jossa käsitellään nimenomaisesti väliarviointia ja sovelletaan yhteispäätösmenettelyä. Jäsenvaltioiden suureksi iloksi ne saavat joka vuosi suunnattomia summia takaisin maatalousbudjetista. Maatalouden budjettikohtien käyttöaste on tällä hetkellä noin 80 prosenttia. Tässä tilanteessa on tosiaankin perusteltua vaatia, että maatalousvarojen hallinnointia parannetaan ja että nämä varat käytetään optimaalisella tavalla. Mainitsen vielä vientituet esimerkkinä alasta, jolla on myös vielä paljon tehtävää.
Näistä syistä me ja enemmistö maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan edustajista vastustamme väliarvioinnin tulosten ennakoimista.

Kreissl-Dörfler (PSE).
Arvoisa puhemies, komission jäsen Schreyer, komission jäsen Fischler, hyvät kollegat, haluan täsmentää heti alkuun, että yleisesti ottaen tuemme väliarviointia koskevia ehdotuksia. Vaikka ne eivät vaikutakaan vuoden 2003 talousarvioon, ne tuntuvat oikeansuuntaisilta toimenpiteiltä. Monista kysymyksistä olisi tietenkin syytä keskustella edelleen. Tästä ehdotuksesta kannattaa epäilemättä keskustella. Meidän kannaltamme ratkaisevaa on kuitenkin myös se, kuinka paljon pystymme siirtämään ensimmäisestä pilarista käyttämättä jääneitä varoja toiseen pilariin seuraavissa talousarvioissa, ja tämä koskee myös vuoden 2003 talousarviota. Maaseutualueiden kehittäminen koskee nimittäin luonnollisestikin meitä kaikkia ja on varmasti hyvin merkittävä asia tulevaisuudessa. Herää kysymys, onko tähän mennessä tehty mitään toimielinten sopimusta ja sen täytäntöönpanoa kauaskantoisempia suunnitelmia.
Hyvä komission jäsen, haluamme tietenkin tietää myös SAPARD-ohjelman täytäntöönpanon edistymisestä. Mikä on LEADER-EAST-ohjelman (entinen INPART) tilanne? Minäkin haluan mainita kyseisen ohjelman vielä kerran.
Maanviljelijöiden kannalta olisi kiinnostavaa kuulla myös tupakka-, sokeri- ja maitoalojen tulevaisuudennäkymistä. Tähän asiaan viitataan väliarvioinnissa vain ohimennen. Kuinka maitoalan kiintiöiden käy? Tämäkin on erittäin tärkeä kysymys.
Yhteisrahoituksen osalta pyydän teitä ottamaan vielä kerran kantaa siihen näkemykseen, jonka mukaan tällä alalla tarvitaan enemmän joustavuutta.

Olsson (ELDR).
Arvoisa puhemies, hyvät komission jäsenet, elämme maatalouden kannalta erittäin kiinnostavaa aikaa. Erityisesti kaksi asiaa on syytä mainita. Toinen niistä on tietenkin laajentuminen kokonaisuudessaan. Toinen on alustava väliarviointi. Nämä kaksi tapahtumaa on pidettävä ehdottoman erillisinä. Niitä ei saa eikä ole tarkoitus sekoittaa toisiinsa, kuten esittelijä Goodwill teki hetki sitten. Väliarviointi ei vaikuta vuoden 2003 talousarvioon. Ei ole tarkoitus, että väliarviointi vaikuttaa merkittävästi talousarvioon tämän jälkeenkään. Kiinnostavaa sen sijaan on, että aloitamme keskustelun maatalouspolitiikan tulevaisuudesta.
Minusta oli mukavaa todeta, että esittelijä Färmin mietinnössä vaaditaan tasa-arvoista ja kestävää maatalouspolitiikkaa ja kehutaan komission ehdotusta. Yhdyn näkemykseen ja haluan todeta Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän nimissä, että annamme arviolle täyden tukemme.
Esittelijä Goodwillin tavoin huolestuin lukiessani eilen Financial Times -lehdestä, että seitsemän maatalousministeriä puolustaa selvästi nykyistä maatalouspolitiikkaa. Tuntuu aivan kuin he olisivat joltain muulta planeetalta. Toivon, että Euroopan parlamentti voi tukea komissiota sen pyrkimyksissä muuttaa ja uudistaa maatalouspolitiikkaa tulevaisuudessa. Katson tämän olevan välttämätöntä, ja vaikka meillä ei ole muodollista vaikutusvaltaa, tukemme on hyvin tarpeellista tässä pikaisia toimia edellyttävässä tilanteessa.

Patakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, pörssikurssien romahtaminen on haihduttanut uskon uuden talouden ihmeitä tekevään voimaan ja tuhonnut suuren osan työntekijöiden säästöistä suuryritysten eduksi. Sivuutan toistaiseksi uhkakuvat Irakin kanssa käytävän sodan julmuuksista, totean, että sodan uhka nostaa öljyn hintoja ja voimistaa inflaatiopaineita. Taloudelliset tulokset ovat lievästi sanottuna aiheuttaneet pettymyksen erityisesti teollisuuden alalla.
Kapitalismia on kohdannut syvä kriisi. Kapitalismi pystyy nykyään ainoastaan takertumaan vakaussopimukseen ja toteuttamaan työvoiman vastaisia toimia, heikentämään työntekijöiden oikeuksia elintasoa ja eläkkeitä, leikkaamaan maanviljelijöiden tuloja sekä vaikeuttamaan pk-yritysten olemassaoloa.
Euroopan unionin talousarvio vuodelle 2003 on toinen käytännön esimerkki ruohonjuuritason hylänneestä politiikasta. Edes jonkinasteisen tulojen uudelleenjaon - tulojen uudelleenjakoon käytetään nykyään alle 1,01 prosenttia yhteisön BKT:sta - sijaan talousarviossa syydetään entistäkin enemmän rahaa monopoleille ja imperialistisille suunnitelmille kansan nujertamiseksi ja riistämiseksi. Sen lisäksi, ettei yhteisön talousarviossa pyritä mitenkään lisäämään köyhien keskitasoisten maanviljelijöiden tuloja, mikä pakottaa heidät luopumaan elinkeinostaan joukoittain, hinta- ja tukijärjestelmällä taataan halvat raaka-aineet ja suuremmat voitot tupakkateollisuudelle ja muille sellaisille aloille, jotka jalostavat heidän tuotteitaan. Tämä on eräs tyypillinen esimerkki maatalousalan taloudellisista toimista. Yhteisellä maatalouspolitiikalla ja kiintiöillä Euroopan unioniin on luotu valtava 25 miljardin euron kauppavaje sen lisäksi, että työpaikkoja menetetään ja työttömyys on kasvussa.
Ehdotettujen määrien suhteellisen pienentämisen perusteella on ilmeistä, että vuoden 2003 talousarviossa ajetaan suurten yritysten etuja samalla kun kansojen tarpeet kasvavat, työttömyys lisääntyy, ympäristöä tuhotaan ja niin sanotun globalisaation myötä syntyy uusia hyväksikäytön muotoja ja köyhyys ja nälkä leviävät kaikkialla maailmassa. Rakennepolitiikkoja varten käytettävissä olevien varojen vähäisyys, maatalousmenojen pienentäminen ja yhteistä ulkomaanpolitiikkaa, puolustusta ja turvallisuutta varten varatut määrärahat ovat osoitus pääoman käytön ja kansan tarpeiden välisestä ristiriidasta ja roolista, johon Euroopan unioni on sivustakatsojana joutunut USA:n ohjatessa maailmantaloutta.
Vastustamme tällaista politiikkaa ja suuryritysten menetelmiä. Emme hyväksy monopoliasemassa olevien yritysten toimintatapoja, ja pyrimme työntekijöiden kanssa kumoamaan nämä suunnitelmat. Vaadimme erilaista politiikkaa, jonka ansiosta työntekijät pääsevät osallisiksi vauraudesta ja jonka avulla heidän oikeutensa taataan.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puheenjohtaja, hyvät komission jäsenet, haluan esittää viisi erityiskysymystä. Miksi komissio ehdottaa yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta, joka on tarkoitus toteuttaa vuonna 2002 ilman, että sitä varten olisi myönnetty erikseen määrärahoja, kuten kaikki tiedämme? Jo pelkästään määrärahojen puuttumisen vuoksi siitä olisi luovuttava. Miksi komissio pyrkii siihen, että KOR-rahaston määrärahat käytetään kokonaisuudessaan vähentämiseen, jolla ei ole minkäänlaista oikeusperustaa, samalla kun työmarkkinoiden sosioekonomisen tilanteen muutosta koskevia säännöksiä ei noudateta, vaikka niistä on sovittu ja vaikka jäsenvaltiot ovat esittäneet niitä? Miksi komissio torjuu ajatuksen laivaston nykyaikaistamisesta aina kun sitä vaaditaan ja miksi nykyaikaistamista ei voida toteuttaa kuten muilla talouden aloilla? Miksi taloudellisia ja sosiaalisia toimenpiteitä varten ei ole osoitettu määrärahoja uudistuksen vaikutusten tasoittamiseksi? Miksi komissio suunnittelee laivaston pienentämistä kahdeksalla tuhannella aluksella, vaikka uudistuksen vaikutukset Välimeren alueeseen, jolla suurin osa Euroopan laivastosta sijaitsee, eivät ole vielä tiedossa?

Ó Neachtain (UEN).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijöitä ja valmistelijoita heidän vuoden 2003 talousarviota koskevasta erinomaisesta työstään.
Ensi vuoden maatalousmenoja koskevien ehdotusten osalta komission hyväksymässä alustavassa talousarvioesityksessä jätetään 2,3 miljardin euron liikkumavara rahoitusnäkymissä hyväksyttyyn enimmäismäärään nähden. Maanviljelijöiden tämänhetkiset vaikeudet ovat meidän kaikkien tiedossa. Monet kollegamme tulevat sellaisista jäsenvaltioista, joissa oli tänä kesänä tulvia ja maanvyöryjä. Monet maanviljelijät menettivät satoja, eläimiä ja jopa kotinsa. Myönnetty hätäapu lievittää ongelmia jonkin verran. Meidän ei pitäisi kuitenkaan harkita maatalousmenojen pienentämistä, vaan meidän on hyödynnettävä käytettävissä olevaa huomattavaa liikkumavaraa.
Kotimaassani Irlannissa maataloustulot ovat pienentyneet tänä vuonna lähes 20 prosenttia, kun inflaatio otetaan huomioon. Tällaista vähentymistä ei hyväksyttäisi koskaan teollisuus- ja palvelualoilla, mutta maanviljelijöiden odotetaan alistuvan maailmanmarkkinahintojen muutoksiin; monien eri hyödykkeiden hinnat ovat pudonneet hyvin alas.
Neuvoston ehdotusta maatalousmenojen pienentämisestä kauttaaltaan komission esittämään ehdotukseen nähden ei voida mitenkään hyväksyä. Neuvoston yritys leikata 275 miljoonaa euroa markkinamenoista peltokasvien, maidon, naudanlihan sekä lampaan- ja karitsanlihan kaltaisilla suurissa vaikeuksissa olevilla aloilla ei ole missään tapauksessa hyväksyttävissä tämänhetkisessä tilanteessa.
Ryhmäni on esittänyt joukon muutoksia, joiden tarkoituksena on estää osa mahdollisista vahingoista. Haluan korostaa, että nykyisiä järjestelmiä olisi mielestämme lujitettava monien budjettikohtien osalta. Esimerkiksi koulumaitoa koskeva yhteisön tukiohjelma on osoittautunut hyvin tehokkaaksi, ja sitä on jatkettava ja laajennettava. Nuorten viljelijöiden aloitustuki on avaintekijä maatalouden tulevaisuuden takaamiseksi, erityisesti sellaisilla syrjäseuduilla, joilla on pieniä perheyrityksiä. Maatalouden uranäkymien houkuttelevuutta on parannettava. Jos ammattiin ei onnistuta saamaan nuoria ja päteviä ihmisiä, maaltapako jatkuu niin kauan, että jotkin maaseutuyhteisöt surkastuvat, mikä vaikuttaa kielteisesti myös taajamiin.
Tuen voimakkaasti myös yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevaa tiedotustoimintaa. On tärkeää, että kaikki Euroopan kansalaiset saavat tietää, että eurooppalainen maatalousmalli hyödyttää meitä kaikkia. Vastineeksi rahoillemme saamme varmuuden siitä, että maatalous on ympäristöä säästävää, elintarvikkeiden turvallisuuden korkea taso ja tuotteiden jäljitettävyys taataan ja eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia noudatetaan.

Mathieu (EDD).
Arvoisa puhemies, maatalousbudjettia on myös tänä vuonna käsitelty kovin ottein, minkä katson olevan osoitus tietynlaisista poliittisista näkemyksistä eikä niinkään maatalousalan todellisesta tilanteesta. Tätä varausta lukuun ottamatta 2,3 miljoonan euron marginaalin säilyttäminen rahoitusnäkymiin nähden saattaisi olla perusteltu. Mutta onko komissio valmis ottamaan kyseiset varat käyttöön nopeasti, jos markkinat alkavat hiipua?
Tarkastelkaamme esimerkiksi eläinkulkutautien hävittämiseen ja eläinlääkintäalan hätärahastoa varten myönnettyjä määrärahoja. Niitä vähennettiin tuntuvasti, vaikka tehtävää olisi vielä paljon sekä ennaltaehkäisyn että tutkimuksen aloilla. Vuotta 2003 voidaan kuvata YMP:n muutoksella. Komissio teki keskeneräisen tilannekatsauksen pohjalta perusteellista uudistusta koskevan ehdotuksen, jossa ei näköjään oteta huomioon maanviljelijöitä ja heidän hyvinvointiaan, vaan käytetään heitä pelkkinä välineinä.
Mielestäni tämä lähtökohta, jossa YMP:n pääkohdista luovutaan niin sanotun maaseudun kehittämispolitiikan nimissä, on erehdys, ja haluaisin kuulla komission vastauksen seuraaviin kysymyksiin. Ottaen huomioon, että yhteinen maatalouspolitiikka oli alun perin oma valintamme, eikö unionin olisi mielestänne kiinnitettävä tähän alaan vähintään yhtä paljon huomiota kuin Yhdysvallat ja myönnettävä vastaavat rahavarat, sen sijaan, että pyritään sopeutumaan maailmanmarkkinahintoihin? Kuinka voimme varmistaa, ettei Euroopan maaseudun kehittämispyrkimyksillä loukata kansallisen ja paikallisen päätöksenteon periaatetta maankäytön suunnittelun alalla? Eikö näin vain lisätä jossain muussa budjettikohdassa käsiteltäviä ympäristöön liittyviä huolenaiheita? Ihmettelen, onko tämä todellakin YMP:n tehtävä. Voimmeko mielestänne yrittää samanaikaisesti saattaa hintamme maailmanmarkkinahintojen tasolle ja lisätä tuotantokustannuksia, vaikka politiikkamme on pelkkää varojen siirtämistä ensimmäisen ja toisen pilarin välillä?

Souchet (NI).
Haluan kertoa vastustavani YMP-uudistusta koskevaa parlamentin hokemaa EU:n maatalousbudjettien koosta. Minua suututtaa kuulla soimattavan sitä, että maatalouden osuus EU:n talousarviosta on 45 prosenttia. Itse asiassa nämä 45 prosenttia vastaavat ainoastaan kolmea prosenttia EU:n ja jäsenvaltioiden julkisista varoista. Kolme prosenttia julkisista varoista suunnataan viidelle prosentille väestöstä. Kolme prosenttia julkisista varoista suunnataan 60 prosentille EU:n pinta-alasta. Kolme prosenttia suunnataan ravintoomme, elintarvikkeiden turvallisuuteen, maataloustulojen ylläpitämiseen ja maatalousmarkkinoiden ohjaamiseen.
Maataloudelle julkisista varoista myönnetyt kolme prosenttia on vähemmän kuin vastaava osuus Yhdysvalloissa. OECD:n mukaan Yhdysvaltojen maatalousmenot ovat 338 Yhdysvaltain dollaria veronmaksajaa kohti ja Euroopan unionissa vastaava luku on 276 Yhdysvaltain dollaria.
Yhdysvaltalaisten kollegojemme päätettyä lisätä maataloustuen määrää 70 prosentilla edellisen maataloussäädöksen Fair Actin epäonnistuttua ja ottaen huomioon, että joillakin osavaltioilla on lisäksi etunaan suuret maa-alueet ja pitkälle kehittynyt maatalousteknologia, minkä lisäksi työvoimakustannukset ovat erittäin matalia, sekä se, että hintavakaus kaikkialla maailmassa on uhattuna Yhdysvaltojen käyttämien polkumyyntimenettelyjen vuoksi, meidän ei pitäisi kyseenalaistaa Berliinin sopimuksia siten, että pyrimme pienentämään maatalousbudjettejamme EU:ssa. Emme saa myöskään hyväksyä väitettä, jonka mukaan maatalousbudjettimme muodostavat esteen kehitysmaiden kehittymiselle. Yhteisen maatalouspolitiikkamme ja maatalousbudjettiemme avulla on tarkoitus hyvittää maanviljelijöillemme heille määräämämme sosiaaliset ja ympäristöä koskevat rajoitukset, ja niiden avulla heille on voitava tarjota yhtäläinen elämänlaatu EU:n muun väestön kanssa. Kehitysmaissa, varsinkin kaikkein köyhimmissä, köyhien viljelijöiden osuus väestöstä on suuri, eikä heitä voida auttaa lisäämällä liberalismia ja asettamalla heidät kilpailemaan koko muun maailman pitkälle kehittynyttä teknologiaa hyödyntävien suurtilojen kanssa, vaan - päinvastoin - heidän on voitava lisätä tuottavuuttaan myymällä elintarvikkeitaan alueellisilla ja kansallisilla markkinoillaan. Emme saa tavoitella väärää ratkaisua. Kehitysmaiden köyhien maanviljelijöiden nälänhätä ei johdu niin sanotusta protektionismistamme, vaan päinvastoin dogmaattisesta vapaakaupasta, joka asettaa teknisesti ja tuottavuudeltaan hyvin eritasoiset maanviljelijät kilpailemaan toistensa kanssa - tämä onkin aihe, josta Senegalin ja Intian maatalousministerit varsin perustellusti puhuivat Johannesburgissa.
Jos todellakin haluamme vähentää maataloudelle osoitettavia julkisia varoja, keskustelu yhteisön ensisijaisista tavoitteista on ehkä aika aloittaa uudelleen määrittelemällä yhteisölle uusi ajan tasalla oleva prioriteettijärjestys, jonka mukaisesti korkeasta elintarvike--turvallisuudestamme ja sosiaalisista ja ympäristöä ja eläinten hyvinvointia koskevista vaatimuksistamme aiheutuvat kustannukset sisällytetään maataloustuotteiden hintoihin yhteisön markkinoilla. Arvoisa puhemies, hyvät komission jäsenet, jotta tämä olisi mahdollista, meidän olisi luovuttava määrätietoisesti nykyisistä maailmanmarkkinahintoja koskevista täysin vastakkaisia toimia edellyttävistä käsityksistämme.

Maat (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, edustan ryhmääni varjoesittelijänä kalastusbudjetin osalta. Meillä on maatalous- ja kalastusasioista päättäväisesti vastaava komission jäsen, ja jos saan esittää henkilökohtaisen näkemykseni, hänellä on sisua, uskallusta ja todistetusti myös näkemys EU:n laajentumisesta. Hän on esittänyt myös kalataloutta koskevia kauaskantoisia ehdotuksia, joiden päämääränä on kestävän kalatalouden saavuttaminen. Ehdotukset ovat Johannesburgin huippukokouksessa kestävästä kalataloudesta tehtyjen sopimusten mukaisia. Samalla jotain jää kuitenkin puuttumaan; määrätietoisuus ei nimittäin näy merkittävinä muutoksina tai prioriteetteina vuoden 2003 kalastusbudjetissa.
Voisitte tietenkin todeta, että kalastuspolitiikka ei ole vielä täydessä vauhdissa, mutta haluan kuitenkin mainita joitain kalastuspolitiikkaa koskevia näkökohtia. Parlamentti ja neuvosto ovat osoittaneet, että Espanjan epäonnistuttua kalastussopimuksissa Marokon kanssa meille on tärkeää, että kyseisiä alueita varten varataan määrärahoja. Kalatalousvaliokunta tähdentää tämän seikan tärkeyttä.
Toiseksi kyse on kauaskantoisista päätöksistä. Kalastajien vastuu on siten suuri, ja kalastusalan tuottajaryhmät ansaitsevat ylimääräistä tukea toiminnalleen. Olemme esittäneet myös alaa koskevia erityisiä muutoksia, ja olisimme hyvin tyytyväisiä, jos komissio hyväksyy ne.
Kolmanneksi kauaskantoiset kalastusalan päätökset vaikuttavat moniin alueisiin. Viittaan Skotlannissa harjoitettavaan turskankalastukseen, mutta myös Pohjanmeren alueisiin. Päätökset vaikuttavat työllisyyteen, nimittäin alan epäsuoriin työpaikkoihin satamissa ja kalanjalostusteollisuuden epäsuoriin työpaikkoihin. Euroopan on tehtävä investointeja uusien työpaikkojen luomiseksi menetettyjen työpaikkojen tilalle, ja samalla on edistettävä kyseisten alueiden kestävää kehitystä. Pyydämme komissiota harkitsemaan vakavasti kalastusvaliokunnan esittämiä tarkistuksia ja hyväksymään aiheellisiksi katsomansa tarkistukset.

Haug (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät komission jäsenet, älkää pelätkö, en ole kalastaja enkä maanviljelijä. En halua myöskään ottaa kantaa maatalous-politiikkaa koskevaan uudistukseen. Tyydyn toistamaan jälleen kerran yhteisrahoitusta koskevan pyyntöni. Olen pyytänyt yhteisrahoitusta jo kolmen vuoden ajan. Sen pitäisi riittää!
Olen täällä ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan jäsenenä ja varjoesittelijänä. Talousarvion esittelijä Robert Goodwill, jonka sijaisena olen, on jo lähtenyt. Hän tai muut kollegat ovat jo käsitelleet kaikkia niitä maatalouspolitiikan aloja, joiden osalta minulla on kysyttävää tai joihin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta haluaa vielä puuttua. Ensimmäinen kysymys koskee tupakkatukia. Tämä aihe on otettu esiin toistuvasti vuoden 1994 jälkeen. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta vaatii tupakkatukien lakkauttamista. Ilmeisesti budjettivaliokunta ei voi täyttää toivomusta, koska meillä on yhteinen markkinajärjestely ja meidän on toimittava lainsäädännön mukaisesti. Komission jäsen Fischler, haluan esittää teille seuraavan erityiskysymyksen: koska komissio aikoo viimein esittää ehdotuksen, jossa kuvaillaan sen suunnitelma tupakanviljelysalueiden rakenneuudistuksen asteittaisesta toteuttamisesta? Tiedän, että asiasta keskustellaan paljon. Enkä tarkoita tupakkarahastoa koskevia puolivalmiita ideoita. Ei olisi myöskään hyväksyttävää, jos vastaatte, että rakenneuudistus olisi aivan liian kallis, koska työpaikkauudistus millä tahansa alalla maksaa 31 000-391 000 euroa.
Seuraava kysymykseni koskee elintarviketurvallisuusviranomaista. Milloin aiotte painostaa neuvostoa, jotta saisimme lopultakin elintarviketurvallisuusviranomaisen?
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Mulder (ELDR).
Arvoisa puhemies, mielestäni komission jäsenellä Fischlerillä on näkemys tulevaisuutta varten, koska hän on jo vastannut useisiin kysymyksiin väliarvioinnissa ja lokakuun korjaavan ja täydentävän talousarvion osalta. Haluaisin kuitenkin esittää erään seuraavaa kautta koskevan kysymyksen. Parlamentti pyysi tämän vuoden toukokuussa hyväksymässämme laajentumista koskevassa Bögen mietinnössä komissiota kuvaamaan maatalouspolitiikkaa ja todennäköisiä kustannuksia vuoden 2006 jälkeen. Väliarviointi ei sisällä maitokiintiöiden uudistusta, mutta sen sijaan esitetään vaihtoehtoja. Mitkä ovat vaihtoehtojen kustannukset? Onko sokeripolitiikan uudistuksen osalta tehty suunnitelmia, jotka liittyvät ?kaikki paitsi aseet? -aloitteeseen, ja paljonko niistä aiheutuu kustannuksia?
Seuraava aiheeni koskee ensi vuoden ja jossain määrin myös tämän vuoden talousarviota. Parlamentti oli esittänyt joukon tarkistuksia, joiden tarkoituksena on selvittää, kuinka voimme torjua tarttuvien eläintautien, kuten suu- ja sorkkataudin, leviämisen ja kuinka merkittyjen rokotteiden ja lisätestausmenetelmien kehittämiseen voidaan saada lisärahoitusta. Tietääkseni komissio ei ole antanut minkäänlaisia merkkejä näiden aloitteiden käynnistämisestä, vaikka on melkein lokakuu. Joitain valmisteluja on tehty, mutta mitään näistä tutkimuksista ei ole aloitettu. Mielestäni on erittäin vakavaa, että noin yhdeksän kuukauden kuluttua talousarvion hyväksymisestä näiden kahden yleisen mielipiteen kannalta tärkeän kysymyksen ratkaisemiseksi ei ole vieläkään ryhdytty minkäänlaisiin toimiin.

Miguélez Ramos (PSE).
Kuvailisin yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevaa tämänhetkistä keskustelua täällä takaperoiseksi keskusteluksi tai ainakin keskusteluksi, jossa asioiden käsittely aloitetaan väärästä päästä. Koska komissio haluaa ja on ilmaissut haluavansa, että uudistettu yhteinen kalastuspolitiikka tulee voimaan vuonna 2003, se vaatii meitä päättämään heti määrärahoista, joita uudistus komission mielestä edellyttää: joustovälineen avulla maksettavia 32:ta miljoonaa euroa, joilla on tarkoitus rahoittaa alusten käytöstäpoistoa koskeva erityistoimi.
Hyvät kollegat, ongelmana on, ettei parlamentti ole vielä antanut lausuntoaan tämän kysymyksen perustekijöistä. Ehdotetun poiston seurauksena Euroopassa menetettäisiin 28 000 kalastusalan työpaikkaa. Useimmat kalastusalan edustajat ovat torjuneet suunnitelman, ja parlamentti on pyytänyt komission jäsentä Franz Fischleriä toimittamaan asiaa koskevia lisätietoja mahdollisimman pian.
Komissio on lykännyt ehdotusten esittämistä käsittämättömän kauan, ja ehdotukset ovat osittain myös tämän viivytyksen tulos. Komission olisi pitänyt mielestämme laatia alustava talousarvioesityksensä uudistusta koskevasta vihreästä kirjasta annetun parlamentin päätöslauselman pohjalta. Kyseisessä Euroopan parlamentin hyväksymässä päätöslauselmassa ei hyväksytä laivastoille myönnettävän tuen alentamista; toisaalta komissio ehdottaa tuen poistamista.
Pyydämme parlamenttia sisällyttämään Marokon laivaston uudistusta koskevat maksattamatta olevat sitoumukset talousarvioon hyväksytyn päätöslauselman mukaisesti.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, koska aika rientää, haluaisin vastata täällä esitettyihin kysymyksiin aivan lyhyesti. Mielestäni minun ei tarvitse palata viimeiseen Miguélez Ramosin esittämään 32:ta miljoonaa ja 27:ää miljoonaa euroa koskevaan kysymykseen, koska käsittelin aihetta jo ensimmäisessä puheenvuorossani.
Useat jäsenet ovat ilmoittaneet vastustavansa näitä 0,8 prosentin kaiken kattavia leikkauksia. Vastustan itsekin tällaisia järjestelmällisiä leikkauksia; lisäksi uskon tämän olevan yleisesti ottaen kirjanpitoharjoitus, eikä poliittinen toimi. Politiikanteko on loppujen lopuksi ja itse asiassa kokonaan varojen kohdentamista valikoivasti, eikä yksinomaan jonkin tietyn järkähtämättömän lähestymistavan soveltamista kauttaaltaan.
Useat jäsenet kysyivät, miksi väliarvioinnissa ei ole tupakkaa, sokeria tai maitoa koskevia ehdotuksia. Haluan muistuttaa, että tupakkaa koskeva tutkimus on aloitettu, ja se saatetaan päätökseen vuoden loppuun mennessä. Tarkoitus oli alusta alkaen, että esitämme tupakka-alan uudenlaista markkinajärjestelyä koskevan ehdotuksen ensi vuonna, ja olemme keskustelleet tästä useita kertoja parlamentissa. Sama koskee myös sokeria. On aivan selvää, ettei sokerialan markkinajärjestelymme voi säilyä nykyisessä muodossaan, varsinkaan, jos otetaan huomioon vaikutukset, joita ?kaikki paitsi aseet? -aloitteella on siirtymäkauden päätyttyä, ja se, että muutokset ovat sen vuoksi välttämättömiä. Myös tämän asian osalta olen ilmoittanut parlamentille useita kertoja, että aiomme työskennellä näiden asioiden parissa ensi vuonna.
Maitokysymys sisältyy periaatteessa väliarviointiin, jossa myös todetaan, että komissio on valmis milloin tahansa esittämään lainsäädäntöehdotuksen maitoalan yhteisen markkinajärjestelyn mukauttamiseksi, mutta ainoastaan, jos on selvää, että jäsenvaltiot ovat poliittisesti valmiit etenemään johonkin tiettyyn suuntaan. Tällä hetkellä meillä ei ole minkäänlaisia mahdollisuuksia saavuttaa läheskään riittävää enemmistöä neuvostossa. Myöskään tämän vuoksi lainsäädäntöehdotuksen esittäminen ei olisi kovin järkevää.
Yhteisrahoituksesta, jonka tiedän olevan teidän monien lempiaihe, ei ole asianmukaista keskustella vuosittaisen talousarvion käsittelyn yhteydessä; se sopii seuraavan rahoitusnäkymän yhteyteen. Siitä on keskusteltava seuraavan rahoitusnäkymän yhteydessä, koska se sisältää paljon muutakin kuin pelkän maatalouden. Yhteisrahoitusta koskevia säännöksiä muutetaan tai laajennetaan joka tapauksessa jonkin verran, jos siirrämme varoja ensimmäisestä pilarista toiseen pilariin, koska toisessa pilarissa yhteisrahoitus taataan automaattisesti. Tältä osin voin ainoastaan yhtyä kaikkien niiden näkemyksiin, jotka viittasivat täällä eiliseen The Financial Timesin artikkeliin. Vaikka artikkelissa toisaalta väitetään, että yhteinen maatalouspolitiikka on mainettaan parempi, mitä itsekin vakuuttelen noin kerran viikossa, on myös selvää, että ihmiset haluavat tiettyjä asioita. Tällaisia asioita ovat muun muassa maaseudun kehittäminen, laadun parantaminen ja elintarvikkeiden turvallisuuden aiempaa korkeampi taso. Käytännön toteutuksen yhteydessä meidän on kuitenkin osoitettava, mistä varat maaseudun kehittämiseen otetaan. Ensimmäinen pilari on ainoa mahdollinen rahoituslähde tähän tarkoitukseen. Kukaan, joka kieltää sen, ei voi tosiasiallisesti myötävaikuttaa maaseutupolitiikkamme edistämiseen.
Haluaisin muuten esittää vielä yhden kyseistä artikkelia koskevan huomautuksen. Mielestäni on alkanut näyttää selvästi siltä, että maatalouspolitiikan suunta on parempaan päin niillä alueilla, joilla on ollut halua toteuttaa tarvittavat uudistukset. Uudistuskielteisyys ei hyödytä sen enempää maatalouspolitiikkaa kuin maanviljelijöitäkään.
En halua herättää keskustelua kalastusuudistuksesta, sillä meillä on riittävästi tilaisuuksia keskustella siitä muissa yhteyksissä. Laivaston nykyaikaistamisen ja sen osalta, miksi torjumme ajatuksen, haluan kuitenkin palauttaa mieliinne, että komission ehdotukset eivät sisällä mitään säännöksiä, joiden mukaan tietty määrä aluksia olisi poistettava käytöstä jonkin tietyn jäsenvaltion jossain tietyssä osassa, vaan tarjoamme ainoastaan mahdollisuuksia. Jokaisella laivanvarustajalla on oikeus päättää asiasta, eikä ketään henkilöä tai mitään jäsenvaltiota määrätä tai pakoteta poistamaan aluksia käytöstä. On aika luopua näistä väitteistä, koska ne aiheuttavat huolestuneisuutta kalastajien keskuudessa. Keskustelumme on nojauduttava tosiseikkoihin.
Jos huono sää Irlannissa on todellakin vaikuttanut maanviljelijöiden tuloihin niin vakavasti, voin taata teille, että olemme valmiit auttamaan Irlantia. Siinä tapauksessa emme tietenkään tarkoita ensisijaisesti peltokasvien palkkioiden ennakkomaksuja, vaan pääasiallisesti karjasta maksettavia palkkioita. Olemme valmiita maksamaan ennakot jo 16. lokakuuta, josta alkaen rahat ovat käytettävissä.
Otan vain lyhyesti kantaa eläintautien tutkimista koskevaan kysymykseen. Tutkimus on tehtävä tutkimusmäärärahojen sallimissa rajoissa. Eläintautitutkimusta tehdään myös tutkimusta koskevassa puiteohjelmassa talousarviomme ulkopuolella. Meidän on huolehdittava siitä, että tutkimustyön painopiste on siellä, kuten olemme tehneetkin.
Jäsen Maat on oikeassa todetessaan, ettei rahoituksen painopisteitä voida muuttaa merkittävästi vuonna 2003, mutta meillä on jonkinasteinen ?kana vai muna? -ongelma sekä maatalouden että kalastuksen alalla. Jotkut ovat sitä mieltä, että politiikkaa voidaan suunnitella ainoastaan talousarvion pohjalta, mikä edellyttää sitä, että talousarvioon siirretään ensin lisää varoja tai varoja siirretään jostain muualta, niin että uudistuksista voidaan päättää vakaan oikeudellisen kehyksen pohjalta. Jotkut taas ovat sitä mieltä, että jotta tarvittavista rahavaroista voitaisiin keskustella, on ensin tiedettävä, millaista politiikkaa aiotaan toteuttaa. Parlamentti on noudattanut tähän asti viimeksi mainittua käytäntöä. Sen vuoksi on tärkeää, että etenemme kalastusalan ja maatalouden uudistuksessa. Vain siten voimme määrittää täsmälliset määrät yksityiskohtaisesti. Jos politiikka ei ole tiedossa, laskelmia on hyvin vaikea tehdä.
Pedersen
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät parlamentin jäsenet, on ollut erittäin hyödyllistä osallistua tähän keskusteluun neuvoston nimissä. Sekä parlamentti että komissio ovat käsitelleet vuoden 2003 talousarvioon liittyviä tärkeitä aiheita. Olen pannut erilaiset näkökannat merkille ja voin taata, että välitän ne kollegoilleni neuvostossa. Haluaisin kuitenkin esittää erinäisiä huomautuksia, jotka koskevat osaa esitetyistä puheista.
Kuten Euroopan parlamentti, neuvosto on erittäin tarkka siitä, kuinka EU:n talousarvion suuri ylijäämä - viime vuonna 15 000 miljoonaa euroa - käytetään. Tämänpäiväinen keskustelu on osoittanut sekä komission että jäsenvaltioiden vastuun tällä alalla, ja tilannetta on seurattava tältä osin. Maatalouspolitiikkaa koskevan väliarvioinnin osalta haluan korostaa, että Tanska tekee puheenjohtajakaudellaan parhaansa uudistusta koskevien keskustelujen eteenpäin viemiseksi. Eräs toinen tärkeä aihe, jonka osalta neuvoston ja Euroopan parlamentin on löydettävä yhteisiä ratkaisuja, on erityisrahaston perustaminen Keski-Euroopan tulvien vaikutusten korjaamiseksi. Meillä oli eilen illalla erinomaiset kolmikantaneuvottelut tästä aiheesta, ja olen iloinen voidessani sanoa, että Euroopan parlamentti, komissio ja neuvosto ovat päässeet yksimielisyyteen siitä, että tarvittavat päätökset voidaan tehdä ja säädökset antaa lokakuun loppuun mennessä. Uskon neuvoston voivan osaltaan edistää prosessia. Teoreettinen sopimus vuosittain myönnettävien 1 000 miljoonan euron rahastosta on tehty, ja on tärkeää, että EU voi toimittaa apunsa Itävallan, Saksan ja niiden ehdokasvaltioiden, joita asia koskee, tulvien uhreille mahdollisimman nopeasti.
Kollegani Eurooppa-asiain ministeri Bertel Haarder esitteli vuoden 2003 talousarviota koskevan neuvoston ensimmäisen käsittelyn tuloksen täällä parlamentissa 3. syyskuuta ja korosti samassa yhteydessä 19. heinäkuuta pidetyn kuulemiskokouksen yhteydessä tehtyjä sopimuksia ja muita asioita, joista päästiin yhteisymmärrykseen. Olen hyvin iloinen tästä tuloksesta. Tanskan puheenjohtajakauden kannalta on erittäin merkityksellistä, että meillä on neuvoston täysi tuki, jonka ansiosta voimme käsitellä keskeisiä aiheita parlamentin kanssa riittävän ajoissa. Yhdeksäntenätoista heinäkuuta sovittiin, että laajentumisen hallinnollinen valmistelu on toimielinten ensisijainen tehtävä, jonka ne voivat aloittaa heti ja jota ne voivat jatkaa koko vuoden 2003 ajan, ja haluaisin korostaa, että laajentumisen hallinnollinen perusta on taattu vuoden 2003 hallintokuluja koskevan sopimuksen ansiosta. Tämä ajoissa tehty sopimus luo myös toimielimille parhaan mahdollisen pohjan laajentumisen valmistelujen yhteydessä toteutettavaa suunnittelua varten.
Täällä on käyty tänään myös hyvin perusteellinen keskustelu EU:n ulkoisista tehtävistä. Tältä osin on kannustavaa, että olemme päässeet yhteisymmärrykseen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tärkeimpiä uusia tehtäviä koskevan rahoituksen takaamisen tarpeesta. Kuten mainitsin keskustelun alussa, erittäin tärkeä tavoite tässä yhteydessä on, että EU ottaa huolehtiakseen YK:n valvontatehtävästä Bosnia-Hertsegovinassa. Kannatamme myös kaikki sopimusta siitä, että parlamentti osallistuu YUTP-järjestelyihin perustamissopimuksen sallimissa rajoissa. Myös se, että humanitaarista hätäapua varten tehty varaus voidaan käyttää nykyään myös siviilikriisinhallintaan, on merkittävä saavutus. Kesäkuussa päästiin yhteisymmärrykseen myös tarpeesta rahoittaa Espanjan ja Portugalin kalastuslaivastojen rakenneuudistusta ja tarpeesta pitää maksumäärärahojen kokonaismäärä mahdollisimman pienenä. Olen tietenkin selvillä myös siitä, että vuoden 2003 talousarviota koskevan lopullisen yhteisen sopimuksen tekeminen vaatii vielä paljon.
Tämänpäiväinen keskustelu on selventänyt parlamentin ja komission ajatuksia ja näkemyksiä, ja olen varma, että voimme jatkaa toimielinten välistä antoisaa yhteistyötä sekä löytää tarvittavat ratkaisut yhdessä, jotta EU:n varojen käyttöä koskevaan yksityiskohtaiseen prioriteettijärjestykseen perustuva talousarvio voidaan hyväksyä joulukuussa rahoitusta koskevien arvioiden puitteissa. Tällä tavoin voimme vastata yhdessä lähivuosien haasteisiin. Kiitän teitä tarkkaavaisuudestanne.

Wynn, Terence (PSE)
Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia, koska tämä oli ainutlaatuinen tilaisuus, kuten totesin alussa. Emme ole tehneet mitään vastaavaa koskaan aikaisemmin. Tilaisuus oli pääosin onnistunut. Osa jäsenten puheista oli täysin tavanomaisia, mutta keskustelu on ollut varsin antoisaa, ja olemme saaneet hyvää palautettakin. Osa erityisesti maailmanlaajuista terveysrahastoa koskevista reaktioista oli tosin hämmentäviä.
Haluan kiittää kaikkia osallistujia, erityisesti komission jäseniä ja komission jäsentä Schreyeriä läsnäolosta koko keskustelun ajan. Haluan kiittää myös neuvoston puheenjohtajaa. Moni Tanskan puheenjohtajakauden talousarviomenettelyyn liittyvä saavutus on ensimmäinen lajiaan, ja neljän ja puolen tunnin istuminen täällä on urotyö, jollaista ei ole aiemmin toteutettu.

Jäsen Ellesin puhe, jossa hän esitteli kuusi PPE-DE-ryhmän ensisijaista tavoitetta, oli myös erittäin hyvä. Kolme näistä tavoitteista liittyy pikemminkin Ison-Britannian konservatiivien tämänhetkisten asemien parantamiseen kuin budjettikuriin tai talousarvion järkevyyteen. Olen varma, että jäsen Elles ymmärtää tarkoituksen.
Keskustelu on ollut kaiken kaikkiaan antoisa, ja haluan kiittää kaikkia osallistujia.
(Suosionosoituksia)

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.
(Istunto keskeytettiin klo 19.30 ja sitä jatkettiin klo 21.00.) 
Kirjallinen kannanotto (Työjärjestyksen 120 artikla)

 Mietintö: Sjöstedt (A5-0289/2002)
 
Komissio voi hyväksyä yli puolet esitetyistä tarkistuksista (35 tarkistusta 60:stä) sellaisenaan (16) tai osittain taikka periaatteessa (19).
- Komissio voi hyväksyä tarkistukset 2, 6, 8, 11, 20, 28, 35, 37, 39, 40, 41, 43, 46, 50, 51 ja 55, joilla parannetaan huomattavasti alkuperäisen ehdotuksen laatua muuttamalla sen sanamuotoa bioturvallisuuspöytäkirjan mukaiseksi.
- Lisäksi komissio voi hyväksyä periaatteessa tarkistukset 10, 12, 13, 14, 15, 18, 19, 23, 24, 25, 26, 34, 36, 42, 52 ja 54 ja osittain tarkistukset 21, 56 ja 60. Näissä tarkistuksissa selvennetään tärkeitä kohtia, varsinkin määritelmiä, ilmoitusmenettelyjä ja kansalaisten oikeutta saada tutustua tietoihin. Uudelleenmuotoilua on kuitenkin tehtävä etenkin tarkistuksissa 19, 21 ja 52, joissa komissio käyttäisi mieluummin enemmän pöytäkirjan mukaista sanamuotoa niiden tapausten varalta, joissa tuojasopimuspuoli ei ole tehnyt päätöstä.
- Komissio ei voi hyväksyä muita tarkistuksia (25) eli tarkistuksia 1, 3, 4, 5, 7, 9, 16, 17, 22, 27, 29, 30, 31, 32, 33, 38, 44, 45, 47, 48, 49, 53, 57, 58 ja 59.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Bradbournin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0294/2002) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisön rahoitustuen myöntämisestä tavarankuljetusjärjestelmän ympäristönsuojelun tason parantamiseksi (KOM(2002) 54 - C5-0054/2002 - 2002/0038(COD)).

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, kuten liikennepolitiikasta 12. syyskuuta 2001 annetussa komission valkoisessa kirjassa todetaan, Marco Polo -ohjelmasta myönnetään yhteisön rahoitusta sellaisille uusille kansainvälisille liikenneratkaisuille, jotka ovat elinkelpoinen vaihtoehto maanteiden tavaraliikenteelle. Ohjelman avulla maanteiden tavaraliikenteen kasvusta, joka on arvioiden mukaan 12 miljardia tonnia kilometriä kohti vuodessa, aiheutuvia tieruuhkia pyritään lievittämään lyhyen matkan meriliikenteen, rautatie- ja sisävesiliikenteen avulla.
Ohjelma otetaan käyttöön vuoteen 2003 mennessä, ja se kestää vuoteen 2010 asti. Ehdotamme 115 miljoonan euron kokonaisrahoitusta viisivuotiskaudeksi 2003-2007. Marco Polo on haasteellinen ja realistinen ohjelma, jonka avulla voidaan konkreettisesti parantaa lyhyen matkan meriliikenteen, rautatie- ja sisävesiliikenteen tavarankuljetusmarkkinoiden palveluja ja logistiikkaa. Samalla se tarjoaa asianmukaista seurantaa ja valvontaa markkinoiden haitallisten kilpailuvääristymien ehkäisemiseksi. Marco Polo on siten enemmän kuin pelkkä jatke 31. joulukuuta 2001 päättyneelle PACT-ohjelmalle.
Marco Polo -ohjelmasta voidaan myöntää yhteisrahoitusta toimille, joiden avulla edistetään liikennemuotosiirtymää ja parannetaan lyhyen matkan meriliikenteen, rautatie- ja sisävesiliikenteen tavaraliikenteen logistiikkamarkkinoiden kaikkien lohkojen käytäntöjä. Ohjelma ei rajoitu PACT-ohjelman tavoin yhdistettyihin kuljetuksiin. Marco Polosta tuetaan myös toimia, jotka koskevat Euroopan unionin ja sen ehdokasmaiden ulkopuolisia valtioita, erityisesti jäsenyyttä hakeneita valtioita, jotka eivät kuuluneet PACT-ohjelman piiriin. Lisäksi ohjelmassa annetaan yrityksille selkeät toimintaohjeet yhteisön odotuksista ja tarpeista tavarankuljetusmarkkinoilla.
Ohjelmassa ehdotetaan rahoitusta seuraaville kolmentyyppisille toimille: liikennemuotosiirtymään liittyvät toimet, katalyyttiset toimet ja yhteiset oppimistoimet. Kuvailen kutakin tyyppiä lyhyesti.
Liikennemuotosiirtymään liittyvät toimet sisältävät käynnistysvaiheen tuen sellaisille uusille palveluille, jotka edistävät tavarankuljetusten siirtämistä pois maantieliikenteestä.
Katalyyttisillä toimilla tarkoitetaan muun kuin maantieliikenteen elinkelpoisten tavarankuljetuspalvelujen edistämiseen myönnettävää tukea, joka myös on ajallisesti rajoitettu. Nämä toimet ovat kuitenkin kunnianhimoisempia kuin liikennemuotosiirtymään liittyvät toimet. Niillä pyritään muuttamaan tapaa, jolla maantieliikenteen ulkopuoliset tavarankuljetukset on järjestetty Euroopassa.
Yhteisten oppimistoimien avulla pyritään edistämään yhteistyötä ja jakamaan taitotietoa yhä monimutkaisemmaksi muuttuvalla kuljetus- ja logistiikka-alalla. Jotta todellisen eurooppalaisen lisäarvon saavuttaminen olisi mahdollista, komissio ehdottaa ainoastaan markkinoihin merkittävästi vaikuttavien hankkeiden tukemista, mikä edellyttää riittävän laajoja sopimuksia.
Olen kuvaillut teille komission ohjelmanlaatimistavoitetta, ja odotan erittäin kiinnostuneena aiheesta käytävää keskustelua.

Bradbourn (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä hänen esittämistään alkuhuomautuksista, jotka koskivat komission ehdotusten yleisiä tavoitteita.
Haluan esittää useita tärkeitä huomautuksia, jotka koskevat Marco Polo -ohjelmasta laatimaani mietintöä. Ensiksikin ohjelman avulla on saavutettava asianmukainen tasapaino. Tavoiteltujen päämäärien kannalta olisi erittäin vahingollista, jos toimintaa hankaloitettaisiin lisäämällä byrokratiaa entisestään sen sijaan, että rahankäyttöä ja ohjelman tehokkuutta tutkitaan tarkkaan. Esittelijänä olen lisäksi sitä mieltä, että ohjelman säilyminen markkinalähtöisenä on tärkeää. Tässä meillä on erinomainen tilaisuus osoittaa, että EU on valmis tukemaan liiketoiminnan edistämistä usein esitetyistä päinvastaisista väitteistä huolimatta.
Olen tyytyväinen varsinkin valiokunnan päätökseen madaltaa käytössä olevia kynnyksiä. Juuri siihen olen pyrkinyt määrätietoisesti sekä oman alueeni pienten ja keskikokoisten yritysten että yleensä pk-yritysten aseman parantamiseksi, sillä jos kynnyksiä ei madallettaisi, yritykset menettäisivät kokonaan rahoituksen, jonka avulla ne voivat saavuttaa ohjelman päämäärät.
Äskettäin ehdotettujen uusien kynnysten ansiosta yritykset voivat työskennellä yksin tai yhdessä esittääkseen innovatiivisia hankkeita, jotka hyödyttävät tuotannonalaa kokonaisuudessaan. Alkuperäisten kynnysten säilyttämistä olisi voitu pitää osoituksena siitä, että Euroopan unioni, joka on kiinnostunut ainoastaan - lainatakseni komission käyttämää sanamuotoa - näyteikkunahankkeista, on jälleen kerran jättänyt pienet yritykset huomiotta. Vaikka tällainen toiminta näyttää päällepäin hyvältä, se ei hyödytä kyseisten hankkeiden rahoittajia, toisin sanoen veronmaksajia. Tukikynnysten madaltaminen on ratkaisevan tärkeää Marco Polo -ohjelman välittömien tavoitteiden edistämisen kannalta. Tällaisia tavoitteita ovat tavarankuljetusjärjestelmän ympäristönsuojelun tason parantaminen ja maanteiden ruuhkautumisen edes jonkinasteinen vähentäminen.
Olen tyytyväinen myös siihen, että mietinnössä on yksinkertaistettu määritelmiä, mikä on samansuuntainen toimenpide kuin kynnysten madaltaminen. Mietinnön parissa maaliskuusta asti työskennelleiden henkilöiden mielestä tämä saattaa tuntua varsin vähäiseltä parannukselta, mutta eri puolille Eurooppaa sijoittautuneiden tavarankuljetusjärjestelmästä vastaavien yritysten jo ylityöllistetyille johtajille se on suuri apu, koska hankkeita koskevien tukihakemusten laatiminen helpottuu sen ansiosta huomattavasti. Osalle pk-yrityksiä komission puoleen kääntyminen innovatiivisia hankkeita koskevine esityksineen on paljon helpompaa kuin joillekin toisille, ja on todellakin mahdollista, että tältä osin havaittavissa olevat erot johtuvat näistä määritelmistä ja siitä, että osa yrityksistä ei täysin ymmärrä järjestelmää eikä sen vuoksi vaivaudu jättämään hakemuksia.
Lopuksi palaan aiheeseen, joka on eräs tämän ehdotuksen tärkeimmistä päämääristä: pullonkaulojen vähentäminen. Yhdyn komission näkemykseen siitä, että ruuhkautuminen muodostaa vaaran sekä ympäristölle että koko tavarankuljetusalan toimivuudelle. Tämän vuoksi erityisesti merisatamien ympärille syntyvistä pullonkauloista aiheutuvat ongelmat on pyrittävä ratkaisemaan käytännön toimin.
Kynnysten madaltaminen ja yksinkertaistetut määritelmät ovat mielestäni vastaus myös aikaisemmin esittämiini kysymyksiin. Olisi väärin päätellä, että pullonkauloja voidaan vähentää ainoastaan toteuttamalla laajoja hankkeita. Mielestäni pienimuotoiset innovatiiviset hankkeet voivat olla aivan yhtä käytännöllisiä, jolleivät käytännöllisempiäkin, kuin useiden miljoonien eurojen hankkeet. Valiokunnan mietinnön osalta saavuttaman lopputuloksen osalta korostan avoimen lähestymistapamme tärkeyttä. Pyrimme tarjoamaan yritysmaailmalle mieluummin osallistumista lisääviä kannustimia kuin risuja. Menestys perustuu hyvin suurelta osin yritysten omiin ideoihin eikä niiden ulkopuoliseen sääntelyyn. Suosittelen mietintöä parlamentille.

Dover (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, olen voimakkaasti tämän ohjelman puolesta. Esittelijä Bradbourn on esittänyt hyvin järkeviä ehdotuksia ja ymmärtää hyvin henkilöautoilijoita ja muita matkustajia, joiden liikkumista raskaat tavaraliikenteen ajoneuvot hidastavat. Arvostan koko Marco Polo -ohjelmaa, joka on todella tarpeen ruuhkien lopettamiseksi. Minulla on rakennusinsinöörin tausta, ja olen ollut liikennekomitean palveluksessa parlamentin alahuoneessa Lontoossa kahdeksan vuoden ajan. Matkustettuani Lontoosta luoteeseen sijaitsevaa aluetta ristiin rastiin tiedän siis erittäin hyvin, kuinka vaikeaa tämän ongelman ratkaiseminen on.
Olen tyytyväinen siihen, että ohjelman avulla kannustetaan uusia aloitteita, jotka koskevat liikenteen jaksottamista liittymissä edullisten mutta hyvin tehokkaiden ja ehdottomasti käyttökelpoisten valodiodien ja muiden vastaavien ratkaisujen avulla.
Meidän on taattava tämän järjestelmän asianmukainen seuranta, mihin myös budjettivaliokunta tähtää lausunnollaan. Tähdennämme perusteellisen tarkastuksen ja tutkimuksen tärkeyttä vuoteen 2010 ulottuvan ajanjakson puoliväliin mennessä saavutettavien tulosten selvittämiseksi, kun aika koittaa. Yhdyn täysin esittelijä Bradbournin näkemykseen siitä, ettei ole hyvä toteuttaa vain laajoja järjestelmiä, koska logistiikka-alalla - jonka toimia kaikkialla maassamme ja Euroopan unionin kaikissa maissa arvostan - on paljon ideoita, jotka halutaan toteuttaa. Tältä osin parantamisen varaa on paljon.
Ymmärrän, että neuvosto haluaa vähentää hankkeen käytössä olevia määrärahoja. Vaikka niitä vähennettäisiin, toivon kuitenkin, että viimeistään väliarviointi osoittaa meidän saavuttaneen arvokkaita tuloksia varainkäytöllämme ja että määrärahoja on lisättävä lähivuosina. Kiitän kaikkia tähän hyvin edistykselliseen ohjelmaan osallistuneita tahoja.

Vatanen (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensinnäkin kollega Bradbournille paljon kiitoksia hyvin suoraselkäisestä toiminnasta ja mietinnöstä. Tämän Marco Polo -ohjelman tarkoituksenahan on alentaa liikenteen aiheuttamia yhteiskunnallisia kustannuksia, ja tietenkin tämä perusidea ja tavoite on erittäin kannatettava. Mutta niin kuin vanha sanonta toteaa - kaikki mikä kiiltää ei ole kultaa - näen tämän Marco Polo -ohjelman valitettavasti osana komission ohjelmaa siirtää liikennettä väkisin maanteiltä rautateille. Tämän takia en voi hyväksyä sitä, mitä valkoisessa kirjassa sanotaan, eli että eri liikennemuotojen osuudet säilytetään ja jäädytetään vuoteen 2010 nykyiselle tasolle. Eihän tämä voi olla luontevaa kehitystä, sillä haukumme väärää puuta.
On totta, että maantieliikenne aiheuttaa paljon ruuhkia ja saasteita, mutta se johtuu siitä, että ei yksinkertaisesti ole olemassa maantieliikenteen veroista muuta kuljetusmuotoa. Kuljetukset ajautuvat maanteille, koska se on kaikkein tehokkain, se on nopein, se on joustavin, ja mikä tärkeintä, hyvät ystävät, se on loppukäyttäjälle kaikkein halvin muoto. Euroopan kansalaiset maksavat kuljetukset, ja jos Euroopassa kuljetukset eivät kulje tehokkaasti ja halvalla, me kärsimme siitä kaikki. Itse asiassa - käsi sydämelle - siitä kärsivät aina eniten ne ihmiset, joilla ei ole mahdollisuutta vaihtoehtoihin, he, joiden taloudellinen liikkumavara on kaikkein pienin.
Meidän pitäisi luoda hyviä kannustimia eri liikennemuodoille ja katsoa niiden kokonaiskustannuksia, hyötyjä ja haittoja koko yhteiskunnalle. Kun lähdemme sillä tavalla liikkeelle, on ihan sama, onko maantieliikenteen osuus 1 prosentti vai 100 prosenttia. Tarvitsemme riittäviä investointeja kaikkeen liikenneinfrastruktuuriin, mutta EU:han ei voi olla pääasiallisesti vastuussa rahoituksesta, koska emme me todellakaan ole rahoitusautomaatti.
Vaikka tämä komission lähtökohta on valitettavasti hieman virheellinen, niin Marco Polossa on myös paljon myönteistä. Eri liikennemuotojen yhteentoimivuus, jolloin saamme kokonaisuudesta erittäin hyvin toimivan, on tärkeää. Meidän täytyy muistaa koko ajan, että me käytämme veronmaksajien rahaa; meidän täytyy käyttää veronmaksajien rahoja mahdollisimman hyvin, ei suinkaan millään populistisella tavalla. Toistaisin vielä sen, että tässähän ei pitäisi olla tavoitteena se, että vähennetään maantieliikennettä vaan enemmänkin vähennetään sen haittavaikutuksia, koska jos potilas on sairas, häntähän ei paranneta suinkaan tappamalla, vaan antamalla lääkkeet.

Stockmann (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Marco Polo on hyvin suunniteltu väline, jonka avulla on tarkoitus edistää tavaraliikenteen siirtymistä maanteiltä ympäristöystävällisempiin kuljetusmuotoihin kansainvälisesti. Marco Polo on käytännöllinen väline, joka auttaa meitä saavuttamaan liikennepolitiikkaa koskevan tavoitteemme, joka on, kuten tiedätte, liikennemuotojen välisen jakauman säilyttäminen vuoden 1998 tasolla tai sen palauttaminen kyseisen vuoden tasolle. Toivottavasti ohjelma voidaan käynnistää jo ensi vuonna.
Muilla valkoisessa kirjassa suunnittelemillamme toimilla - joita ovat esimerkiksi ensimmäinen rautatiepaketti, jonka olemme jo hyväksyneet, ja toinen paketti, jonka parissa työskentelemme parhaillaan, varojen siirto maanteiltä rautateille, raskaille tavarankuljetusajoneuvoille määrättävät maksut ja ulkoisten kustannusten sisällyttäminen hintoihin - on vaikutusta pitkällä aikavälillä tai aikaisintaan keskipitkällä aikavälillä ainoastaan, jos niiden toteuttaminen pääsee todella vauhtiin. Komission ohjelmaa varten ehdottamien kolmen toimen perustana ovat selvästi komission PACT-ohjelmasta saamat kokemukset. PACT oli kaiken kaikkiaan hyvin onnistunut ohjelma, jonka avulla saatiin paljon aikaan monen vuoden aikana, vaikkakin senaikaiset tavoitteet olivat melko kaukana nykyisistä painopisteistämme.
Vaikka käytettävissämme olevat varat ovat suuremmat kuin PACT-ohjelman aikana, myös haaste on suurempi, minkä vuoksi meidän on taattava, että ohjelman soveltamisala rajataan hyvin tarkkaan. Tarkastelemalla liikennepolitiikkaa maalaisjärjellä aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa meidän onnistui määritellä kyseisen välineen yleinen pääpainopiste. Täysistunnossa meidän on kuitenkin toimittava yhdessä torjuaksemme kaksi yritystä, joilla tämä avustusohjelma yritetään pilata laajentamalla sitä.
Ensimmäinen niistä on yritys laajentaa ohjelman soveltamisalaa sisällyttämällä siihen yhdistetyt kuljetukset. Ryhmäni vastustaa esittelijän tarkistuksia 8, 10 ja 12, koska niiden avulla pyritään jälleen epäsuorasti edistämään maanteiden tavaraliikenteen tukemista. Minulla ei ole mitään yhdistettyjä kuljetuksia vastaan, mutta ne eivät ole tällä kertaa tavoitteenamme; tämänkertainen tavoitteemme koskee ennen kaikkea liikennemuotosiirtymää.
Emme saa myöskään laajentaa soveltamisalaa kuljetuksia ehkäiseviin toimiin. Ryhmäni vastustaa vihreiden uudelleen esittämiä tarkistuksia, joilla määrärahoja yritetään venyttää kuljetuksia ehkäiseviin toimiin. Tukisin mielelläni milloin tahansa uutta ohjelmaa, jolla liikennettä pyritään estämään, mutta sen sisällyttäminen tähän paisuttaisi liikaa ohjelmaa, jonka haluamme panna täytäntöön strategisesti. Tällä kertaa vähemmän on enemmän!
Sovimme yhdessä aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa, ettemme halua minkäänlaisia kilpailun vääristymiä ympäristön kannalta hyväksyttävissä olevien liikennemuotojen välille. Olemme alentaneet toimia koskevia vähimmäistukikynnyksiä, kuten esittelijä on todennut. Olemme todenneet, että rajatylittäviin liikennehankkeisiin osallistuvien toimijoiden välistä yhteistyötä - esimerkiksi liikennekäytäviä käsittelevissä konferensseissa - kannattaa tukea, ja haluamme, että väliarvioinnissa tarkastellaan mahdollisuutta lisätä määrärahoja.
Toivon, että neuvosto ja komissio reagoivat ideoihimme nopeasti, niin että ohjelma voidaan käynnistää ensi vuonna, koska tavaraliikenteestä aiheutuvien ongelmien lisääntyminen on osoitus siitä, ettei viivyttely tule kyseeseen.

Pohjamo (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän ryhmäni puolesta mietinnön esittelijää herra Bradbournia perusteellisesta työstä. Tarve parantaa tavarankuljetusjärjestelmän toimintaa ympäristön kannalta on välttämätöntä kuljetusten määrän jatkuvasti kasvaessa. Myös EU:n laajentuminen tuo uusia haasteita kuljetusreittien pidentyessä.
Ryhmämme tukee Marco Polo -ohjelmaa ja on tyytyväinen valiokunnan esitykseen. EU voi tuoda lisäarvoa tällä alalla tukemalla innovatiivisia ja uuden teknologian hankkeita. Mitään kuljetusmuotoa ei tule sulkea ohjelman ulkopuolelle. Mukaan tulee lukea myös sellaiset kuljetusketjut, joissa voi olla mukana maantiekuljetuksiakin. Jos hanke, jossa on mukana maantiekuljetusyrityksiä, on hyvä, siihen tulee voida hakea tukea. Tavoitteena on oltava siirtyminen saastuttavammasta kuljetusmuodosta ympäristöystävällisempiin kuljetuksiin.
Mielestäni on tärkeää, että on mahdollisuus tukea myös olemassa olevan toiminnan parantamista. Siinä parannus voidaan usein saada aikaan tehokkaammalla kustannus-hyöty-suhteella kuin aloittamalla kokonaan uusi hanke. Keskityttäessä vain uusiin hankkeisiin on kilpailun vääristymisen vaara suhteessa vanhoihin ilmeinen.
Asetukseen on paikallaan sisällyttää erikseen maininta merikuljetuksista ja säilyttää viittaus "merten moottoriteihin". "Merten valtatiet" on mainittu erikseen myös liikenteen valkoisessa kirjassa, joten on luontevaa ottaa se tähän asetukseen mukaan.
Kuten esittelijä totesi, kynnysarvot ovat komission esityksessä kaikkien toimien osalta liian korkeat. Liikennemuotosiirtymähankkeiden, katalyyttisten toimien ja yleisten oppimistoimien kynnysarvot tulee valiokunnan esityksen mukaisesti puolittaa. Parlamentin tarkistukset eivät radikaalisti muuta pohjaa, vaan selventävät komission esitystä tietyissä kohdin. Tuemme vihreiden tarkistusta 29 sekä muita tarkistuksia, joiden tavoitteena on ehkäistä ja vähentää turhia kuljetustarpeita.
Ohjelman budjetti on melko vaatimaton ja tavoite hyvin kunnianhimoinen. Mielestämme on kuitenkin tärkeää asettaa mahdollisimman kunnianhimoiset tavoitteet. Pidemmällä tähtäimellä toivomme, että Marco Polo osoittautuu kannattavaksi ja saa lisää rahoitusta. Lisäksi on tutkittava mahdollisuudet lisätä rahoitusta tärkeille Euroopan laajuisia liikenneverkkoja täydentäville infrastruktuurihankkeille.

Ortuondo Larrea (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan maanteiden ruuhkautuminen ja tavaroiden kuljettamisesta maanteitse aiheutuvat huomattavat ulkoiset kustannukset, kuten onnettomuudet, melu, ympäristön pilaantuminen, ilmastovaikutukset, infrastruktuurien rakentaminen ja ylläpito jne., ovat meidän kaikkien tiedossamme. Tämä ei ole kuitenkaan mitään verrattuna synkkiin ennusteisiin siitä, miltä tulevaisuus näyttää, jos emme toteuta toimia näiden uhkien torjumiseksi.
Laskelmien mukaan Euroopan unionissa maanteitse tapahtuvan tavaraliikenteen määrä kasvaa 50 prosentilla vuoteen 2010 mennessä - 12 000 miljoonaa tonnia kilometriä kohti vuodessa - kuten komission jäsen totesi, ja on selvää, etteivät Euroopan laajuiset verkot eikä ympäristömme voi kestää näin suuren kasvun ankaria vaikutuksia. Tämän vuoksi meidän on toteutettava toimia, jotka eivät ehkäise taloutemme kasvua ja kehitystä vaan takaavat sen kestävyyden.
Marco Polo -ohjelma on ehdottoman tärkeä väline, mutta meidän on taattava, että sen vaikutukset ovat halutunsuuntaisia. Tätä rahoitusvälinettä varten varattujen määrärahojen niukkuuden vuoksi ne on käytettävä tarkoin mahdollisimman suuren tavaramäärän siirtämiseen maanteiltä sellaisiin muihin liikennemuotoihin, jotka ovat ympäristön kannalta suotuisampia ja joista aiheutuvat ulkoiset kustannukset ovat vähäisempiä. Tällaisia liikennemuotoja ovat muun muassa lyhyen matkan meriliikenne, rautatieliikenne ja sisävesiliikenne. Menetämme mahdollisuuden hyödyntää kahden viimeksi mainitun vaihtoehdon intermodaalisuutta, jos emme saavuta ensisijaista tavoitettamme, joka on maantieruuhkien vähentäminen.
Rajatylittäviä hankkeita koskevan poliittisen tahdon lisäksi meidän on samalla edistettävä liikennetarpeiden ehkäisemistä ja vähentämistä. Meidän on tarkistettava pakkausjärjestelmiä, teollisuuden logistiikkaa, tuotantoketjujen organisointia jne. sen varmistamiseksi, ettei raaka-aineita, välituotteita ja lopputuotteita tarvitse kuljettaa pidempiä matkoja kuin on välttämätöntä. Tämän vuoksi meidän on otettava yritystaloudessamme huomioon sekä liikennepalveluista aiheutuvat kulut että niiden asianmukaisesti arvioidut ulkoiset kustannukset. Vain siten voimme saavuttaa yleisen tietouden, joka johtaa organisaatiomuutokseen ja liikennetarpeiden vähenemiseen.

van Dam (EDD).
Arvoisa puhemies, Alankomaiden politiikan käännekohdan (die Wende) vaikutukset alkavat vähitellen muotoutua. Sitä ei ole varmastikaan syytä juhlia liikenteen alalla. Maantieliikenne on keskeisellä sijalla Alankomaiden uuden hallituksen suunnitelmissa. Rautateillä ja varsinkin sisävesiliikenteellä on vain vähäinen rooli investointisuunnitelmissa.
Mielestämme sellainen asenne ei ole omiaan edistämään ajan paineet kestävää liikennejärjestelmää. Yksinomaan maantieliikenne-infrastruktuuria koskevat mittavat investoinnit eivät edistä ainoastaan toimittamista, vaan lisäävät myös kysyntää. Sellainen ei siis edistä ongelman ratkaisemista. Sen sijaan olemme tyytyväisiä PACT- ja Marco Polo -ohjelmiin, sillä niiden avulla kannustetaan investointeja maantieliikenteen ongelmia koskeviin tutkimuksen, kehittämisen ja toiminnan alojen todellisiin ratkaisuihin ja vaihtoehtoihin.
Vaikka olemmekin innoissamme Marco Polo -ohjelmasta, haluamme esittää joitain pieniä huomautuksia. Vaihtoehtoiset liikennemuodot eivät ole ainoa kannustettava asia. Marco Polo -ohjelmasta olisi rahoitettava myös sellaisia maantieliikennettä koskevia aloitteita, joiden avulla kilometrimääriä voidaan pienentää. Lisäksi ohjelma on mukautettava kunkin alan tai alojen tarpeisiin. Laajoilla hankkeilla on todennäköisesti suuremmat vaikutukset, mutta niiden menestyksekäs toteuttaminen on epävarmaa useimpien yritysten koon vuoksi. Tukikynnyksiä on madallettava, jotta tuet hyödyttäisivät alaa kokonaisuudessaan, samalla kun talousarvioon otettavien määrien nykytaso on säilytettävä.
Myös tukikynnysten madaltaminen on tärkeää kestävien liikennepalvelujen lisäämisen kannalta. Lisäkapasiteetin käyttöönotosta aiheutuvan liikennevirtojen kasvun kannalta sillä, voidaanko uusi palvelu ottaa käyttöön tavallista pienemmin kustannuksin, ei tosin ole merkitystä.
Haluan päättää puheenvuoroni esittämällä huomautuksen tämän ohjelman vaikutuksista eri aloihin. Mielestäni on väistämätöntä, että jollekin tietylle liikenteen alalle myönnetty tuki vaikuttaa suhteisiin kaikkien muiden alojen kanssa. Mielestäni aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan asettamat nykyiset tukiedellytykset ovat oikeudenmukaisia ja johdonmukaisia. Tuet eivät saa olla vaikutuksiltaan yhteisön edun, varsinkaan yhteisön politiikan vastaisia. Ei ole myöskään suotavaa, että tuet vaikuttavat tavaraliikenteen jakautumiseen rautateiden, lyhyen matkan meriliikenteen ja sisävesiliikenteen kesken.
Lyhyesti sanottuna olemme suurelta osin tyytyväisiä esitettyyn ehdotukseen, ja aiomme näin ollen allekirjoittaa sen. Toivon, että hallituksemme seuraavat esimerkkiä.

Rack (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, komission ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisön rahoitustuen myöntämisestä tavarankuljetusjärjestelmän ympäristönsuojelun tason parantamiseksi on monessa suhteessa suositeltava. Kuitenkin myös kritisoitavaa on paljon, jollei vielä enemmän. Ehdotuksen tavoite on kannatettava. Tavarankuljetuksia on siirrettävä tulevaisuudessa enemmän maanteiltä muihin ympäristöystävällisempiin kuljetusmuotoihin. Parhaassa tapauksessa näin voidaan hillitä Euroopan unionin laajentumisesta johtuvaa maanteiden tavaraliikenteen kasvua. Kotimaani Itävallan kannalta tämä on hyvin perustavanlaatuinen poliittinen kysymys.
Tavoitteen saavuttamiseksi tarjotut välineet ovat myös järkeviä. Tällaisia välineitä ovat käynnistysvaiheen tuki sellaisille uusille palveluille, jotka edistävät tavarankuljetusten siirtämistä pois maantieliikenteestä ja jotka ovat samalla taloudellisesti kannattavia keskipitkällä aikavälillä, tuki Euroopan kannalta strategisesti merkittävien kuljetuspalvelujen ja -toimintojen käynnistämiselle sekä niin sanotut yhteiset oppimistoimet kuljetusten logistiikkamarkkinoiden yhteistyön edistämiseksi. Yhteistyön avulla meistä tulee vahvoja, sen sijaan että kaikki ovat kaikkia muita ja kaikkea uutta vastaan. Myös Euroopan parlamentin Bradbournin mietinnössä ehdottamat yksittäiset tarkistukset ovat hyviä. Pk-yritysten kannalta aiempaa inhimillisemmät vähimmäistukikynnykset ansaitsevat tässä yhteydessä erityismaininnan.
Ehdoton raja kehumiselle tulee kuitenkin vastaan tässä. Kaikki suunnitellut - todellakin vain suunnitellut - toimet ovat pahasti myöhässä. Olemme keskustelleet ympäristöystävällisemmistä kuljetusmuodoista aivan liian kauan sen sijaan, että olisimme toteuttaneet niitä käytännössä. Tämän vuoksi ei pitäisi olla yllätys, että maantiemme ovat tukokseen asti täynnä, vaikka rautateitä ja sisävesireittejä ei ole viime aikoina hyödynnetty niin tehokkaasti kuin voisi ja pitäisi.
Myös myönnettyjä määrärahoja olisi arvioitava kriittisesti. Rahamääränä 115 miljoonaa euroa saattaa olla suuri, mutta sen jakaminen viidelle vuodelle saa Marco Polo -ohjelman näyttäytymään uudessa valossa kaikkien mainittujen toimenpiteiden osalta. Viimeinen mutta ei vähäpätöinen asia, jonka haluan vielä tuoda esiin ja jota pahoittelen, on eräs vakava puute Euroopan yhteisön tasolla. Tapa, jolla Euroopan unionin lainsäädäntö laaditaan, estää yleisöä koskaan ymmärtämästä meitä. Antaakseni tästä esimerkin lainaan johdanto-osan 5 kappaletta, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin tekemin tarkistuksin: ?Marco Polo -ohjelmaan sisältyy kolmentyyppisiä toimia: 1) liikennemuotosiirtymään liittyviä toimia, joissa olisi pyrittävä siihen, että mahdollisimman suuri osa tavarankuljetuksista siirretään nykyisissä markkinaolosuhteissa maantieliikenteestä ympäristöystävällisempiin lyhyen matkan meriliikenteeseen, rautatieliikenteeseen ja sisävesiliikenteeseen; toimet eivät saa johtaa kuljetusten siirtymiseen lyhyen matkan meriliikenteen, rautatieliikenteen ja sisävesiliikenteen välillä, elleivät ne pienennä oleellisesti maanteiden tavaraliikenteen osuutta kuljetusketjussa?.
Ymmärtääkö kukaan läsnäolijoista tätä kielenkäyttöä? Mielestäni se on raskassoutuista myös luettuna!

Watts (PSE).
Arvoisa puhemies, mielestäni Marco Polo -ohjelma on lupaava sekä periaatteessa että käytännössä. Sen edeltäjä PACT-ohjelma sai paljon kannatusta Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä yleisöltä että yksityissektoreilta. Olen varma, että Marco Polo saa Yhdistyneessä kuningaskunnassa vieläkin paremman vastaanoton.
Haluan kiittää esittelijää myös siitä, että Marco Polo ottaa yritysten edut huomioon vieläkin paremmin kuin PACT. Pidän komission jäsenen tavoin tärkeänä, ettei Marco Polon yhteydessä unohdeta sen päätavoitetta, joka on liikennemuotosiirtymän kannustaminen. Tämä on tärkeää ensiksikin sen vuoksi, että tavoitteenamme on ehkäistä ympäristön pilaantumista. Liikenne on nopeimmin kasvava kasvihuonekaasupäästöjen lähde Euroopassa. Lisäksi meidän on ehkäistävä ruuhkautumista. Meidän on esimerkiksi autettava siirtämään pitkiä matkoja kuljetettavat raskaat kuormat pois maanteiltä rautateille, jonne ne kuuluvat.
Toimia tarvitaan selvästi myös EU:n tasolla, eikä vain kansallisella tasolla. Keinotekoiset kansalliset rajat, joilla vapaata liikkuvuutta rajoitetaan, voidaan poistaa ainoastaan kannustamalla EU:n 15 valtion rautatieyhtiöitä yhteistyöhön.
Tarvitaan myös toimia, joilla kannustetaan satamien, merten ja sisävesien käytön tehostamista. Jo nyt 40 prosenttia tavarankuljetuksista tapahtuu meritse, mutta ala kasvaa yhä, ja tämä muutos saadaan aikaan Marco Polo -ohjelman avulla.
Lopuksi on tärkeää pitää mielessä, että emme saa antaa oman kaunopuheisuutemme johtaa meitä harhaan. Marco Polo on myönteinen asia, mutta se ei ole yksinään läheskään riittävä ratkaisu ongelmiin. PSE-ryhmä kehottaa komission jäsentä kannustamaan muitakin tällaisia toimia ja kannustamaan jäsenvaltioita vastaamaan omalta osaltaan siitä, että liikennemuotosiirtymään kannustetaan tähänastista paljon näkyvämmin ja voimakkaammin.

Vermeer (ELDR).
Arvoisa puhemies, mielestäni esittelijä Bradbournin mietintö on hyvä. Hän voi varmasti luottaa siihen, että annan ääneni hänelle huomisessa täysistunnossa. Tuen erityisesti hänen näkemystään siitä, ettei liikennemuotosiirtymä saa olla ohjelman ainoa tavoite. Ohjelman avulla olisi pyrittävä myös vähentämään ruuhkautumista, alentamaan kynnyksiä ja lisäämään liikenneyhteyksiä. Marco Polo -ohjelman tavoitetta olisi itse asiassa laajennettava, jotta ohjelman avulla voidaan myötävaikuttaa myös aiempaa kestävämpien liikennejärjestelmien määrittämiseen ja kehittämiseen. Tämän vuoksi arvostan tämäntyyppistä lähestymistapaa. Kestäviä liikennejärjestelmiä ei voida saada aikaan yksinomaan toimilla, joilla pyritään edistämään liikennemuotosiirtymää. Meidän on ulotettava nämä toimet koskemaan myös muita liikennemuotoja, joihin sisältyvät sisävesiliikenteen lisäksi myös lyhyen matkan meriliikenne ja tietenkin myös rautatieliikenne. Maantieliikenne on edelleen ratkaisevan tärkeässä asemassa, mutta liikenneruuhkia pyritään vähentämään ottamalla lähtökohdaksi maanteiden aiempaa tehokkaampi käyttö, mikä on erittäin tärkeää.
Tämä johdatteleekin minut seuraavaan aiheeseen, joka on liikenteen säästöt. Suhtaudun myönteisesti vihreiden ennen täysistuntoa esittämiin tarkistuksiin, ja aion allekirjoittaa ne. Liikenteen säästötekniikoiden avulla voidaan saada paljon aikaan. Niitä kannattaa tutkia Marco Polo -ohjelman yhteydessä. Lisäksi on tärkeää, että pysymme askelen edellä liikenteen kehittymistä.
Olen tyytymätön siihen, että yli viiden vuoden ajanjaksolle on myönnetty vain niukat määrärahat. Edellä on jo mainittu 150 miljoonaa euroa, ja se on melko vähän ollakseen myönnetty jo menestyksekkääksi osoittautuneen PACT-ohjelman seuraajalle. Olin kuvitellut budjetin olevan suurempi, ja suurempi budjetti saattaakin osoittautua välttämättömäksi. Myös jäsenvaltioiden on pyrittävä viemään alaa eteenpäin, ja niiden on sitouduttava ratkaisemaan ongelmia, jotta uudet taloudelliset ratkaisut olisivat mahdollisia.
Toivon komission huolehtivan antoisan vuoropuhelun syntymisestä yhteiskunnan kanssa, jotta ilmaantuviin tilaisuuksiin voitaisiin tarttua.

Dhaene (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisat uudet jäsenet, menen suoraan asiaan. Kuorma-autot ovat ympäristöystävällisimpiä silloin, kun ne eivät ole maanteillä. Tämän vuoksi meidän on kohdistettava huomiomme ensisijaisesti kuljetusten ehkäisemiseen. Marco Polo -ohjelmassa on kyse ainoastaan muunlaisesta liikenteestä, ei liikennemäärien vähentämisestä. Marco Polon kaltaisen ohjelman on oltava kunnianhimoisempi kuin tämänhetkinen luonnos. Kunnianhimon täytyy näkyä myös hankkeina, joissa pyritään ehkäisemään kuljetuksia. Euroopan unionin tavoitteena on vuosittainen talouskasvu. Talouden kasvaessa myös liikenteen kysyntä kasvaa, ja mikä on vieläkin ikävämpää, liikenteen kysyntä kasvaa nykyään taloutta nopeammin. Taloudellisen kasvun ja liikennemäärien kasvun välinen vastaavuus on erittäin huolestuttavaa useistakin syistä. Euroopan taloudesta on tulossa yhä tehottomampi liikenteen kannalta. Joudumme ajamaan yhä pidempiä matkoja saavuttaaksemme samat taloudelliset tulokset, samalla kun liikenneruuhkat ja onnettomuudet lisääntyvät.
Lisäksi kilometrimäärien äkillinen lisääntyminen vaatii valtavan määrän fossiilisia polttoaineita, mikä aiheuttaa ympäristövahinkoja ja sosiaalisia vahinkoja. Puutun esittelijän huomautuksiin ulkoisia kustannuksia koskeviin laskelmiin liittyvästä epätietoisuudesta ja maantieliikenteen ekologisen tehokkuuden lisääntymisestä. On totta, että yksittäisten kuorma-autojen ekologinen tehokkuus lisääntyy, mutta niillä myös ajetaan yhä enemmän. Ajokilometrimäärien kasvu tekee tyhjäksi taloudellisen ja puhtaan moottorin käytöllä saavutettavan hyödyn. Matkoja on vältettävä, ja taloudellisen kasvun ja liikenteen kasvun välinen syy-seuraussuhde olisi katkaistava.
Tämän vuoksi vaadimme, että myös kuljetusten ehkäisemistä koskevat hankkeet sisällytetään Marco Polon kaltaisten ohjelmien soveltamisalaan, eikä niitä saisi sulkea pois ennalta. Marco Polo on hyvin tärkeä hanke. Haluaisimme, että Marco Poloa muutetaan kunnianhimoisemmaksi, ja sen olisi siten tarjottava mahdollisuuksia myös hankkeille, joiden avulla tämäntyyppistä liikennettä pyritään vähentämään, sillä se olisi todellista innovaatiota.

Titford (EDD).
Arvoisa puhemies, kokemukset ovat opettaneet minulle, että kun byrokraatit ja poliitikot turvautuvat ammattikieleen, kansalaisten on syytä varoa. Miten olisi ymmärrettävä sanamuoto, jonka mukaan eräs Marco Polo -ohjelman tavoitteista on liikennemuotojen välisen jakauman säilyttäminen tavaraliikenteessä vuoden 1998 tasolla edistämällä tavaraliikenteen siirtymistä teiltä muihin liikennemuotoihin? 
Eräs toinen otsakekukkanen oli ?infrastruktuurin kapasiteetin ja logististen menetelmien optimointi?. Tällainen älytön kapulakieli ei avaudu Euroopan kansalaiselle sen paremmin kuin muinaissanskritin kielellä laadittu teksti. Komission on opittava, ettei avoimuus tarkoita asioiden esittämistä Internet-sivustolla. Avoimuus tarkoittaa kirjoittamista selkokielellä ilman ammattislangia, niin että tavalliset ihmiset ymmärtävät, mistä on kyse.
Teiden ruuhkautumisen vähentämistä ja kuljetusjärjestelmän ympäristöystävällisyyden parantamista koskevan tärkeän kysymyksen osalta huomautan, että tämän kunnianhimoisen tavoitteen saavuttamiseksi on tarkoitus myöntää 115 miljoonan euron rahoitus, joka jaetaan viidelle vuodelle. Tämä tarkoittaa, että unionin 15 jäsenvaltiolla on kulutettavanaan vuosittain vain 23 miljoonaa euroa. Vai jaetaanko varat 25 jäsenvaltion kesken? Ollakseni rehellinen katson, että vaikka tämä tavoite voitaisiin saavuttaa komission rahoitusvälineen avulla, mihin suhtaudun esittelijä Bradbournin tavoin pessimistisesti, ongelmaa tuskin voitaisiin pienentää myönnetyn rahoituksen avulla. Ongelma on juuri siinä, että yhteisön tavoitteet ovat jälleen kerran suurempia kuin kukkaromme. Koska käytettävät varat ovat Euroopan veronmaksajien varoja, ne saadaan kansallisilta hallituksilta, joista kullakin on omat ongelmansa. Kuten aina, komissio yrittää ratkaista sellaista eurooppalaista ongelmaa, joka ei ole Euroopan tasolla, eikä onnistu ratkaisemaan sitä.
Esittelijä Bradbournin liikennevaloratkaisu ei tunnu kovin asianmukaiselta. Edustamani Itä-Englannin alueen ongelma on, ettei meillä ole kunnollisia teitä eikä kunnollisia rautateitä. Infrastruktuurin parantaminen minun edustamassani osassa Englantia maksaisi enemmän kuin koko kyseiseen järjestelmään myönnetyt määrärahat. Komission esittämän pateettisen vastauksen ja sen vuoksi, ettei parlamentilta selvästikään löydy yhtään sen parempia vastauksia, liikenteen parantaminen olisi parempi jättää kansallisten hallitusten tehtäväksi. Ainakin meidän hallituksemme pystyy näköjään sotkemaan liikennepolitiikkamme hyvin ilman komission apuakin ja ilman sen käyttämää ammattislangia.

Scallon (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti tähän ohjelmaan, jonka avulla tavaraliikenne siirretään maanteiltä lyhyen matkan meriliikenteeseen, sisävesi- ja rautatieliikenteeseen, samoin kuin tavoitteeseen säilyttää maanteiden tavarankuljetusten määrät nykyisellä tasollaan vuoteen 2010 asti. Etenkin matalammat tukikynnykset ja yksinkertaistetut määritelmät saavat kannatukseni. Näistä toimenpiteistä on merkittävää apua pk-yrityksille.
Pk-yritysten osalta toivon, ettei suurten hankkeiden rahoittamista koskeva komission tavoite, vaikka se onkin ymmärrettävä, johda sellaisten pienten hankkeiden poissulkemiseen, jotka suuria hankkeita todennäköisemmin toteutetaan pienissä ja syrjäisissä jäsenvaltioissa, jotka tarvitsevat kuitenkin kipeästi apua ja tukea tällä alalla. Minulla ovat nyt mielessä oman maani heikkolaatuiset tie-, rautatie- ja sisävesi-infrastruktuurit. Irlannin turvallisuusongelmat, liikenneruuhkat ja ympäristövahingot ovat kaksin verroin muita vakavampia.
Suhtaudun ohjelmaan myönteisesti, mutta pieniä innovatiivisia hankkeita, jotka ovat tuen arvoisia, ei saisi jättää sen ulkopuolelle.

De Rossa (PSE).
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti tähän erinomaiseen aloitteeseen. Meidän on taattava parhaamme mukaan, että tavarankuljetukset siirretään pois maanteiltä vaihtoehtoisten kuljetusmuotojen piiriin. Irlannille on myönnetty huomattava määrä EU-rahoitusta rautatie- ja tieinfrastruktuurin kehittämiseen. Sille myönnetään parhaillaan varoja uuden raitiovaunujärjestelmän kehittämiseen Dublinissa. Varoja myönnetään myös tunnelia varten, johon ohjataan kaupungin pohjoispuolelta - lentokenttäalueen M50:ltä - saapuvia tavarakuormia, jotka on tarkoitus kuljettaa satama-alueelle. Näin tarpeettomat tavarankuljetukset voidaan pitää poissa kaupungin kaduilta.
Haluan ottaa esiin erään vakavan ongelman, joka on tullut esiin M50-tien toteutuksen yhteydessä Carrickminesin alueella Dublinissa. Hankkeelle on myönnetty noin 74 miljoonaa euroa. Ympäristövaikutusten arviointi, jota EU-rahoituksen saaminen edellytti, on todettu hyvin puutteelliseksi. Tutkimuksessa ei mainita kansainvälisesti tärkeää arkeologista aluetta, Carrickminesin linnaa, jonka alueella ovat muun muassa 1200-luvulla rakennetun Normanin linnan jäännökset.
Moottoritie sellaisena kuin se on tarkoitus toteuttaa hautaa kyseisen arkeologisen alueen alleen ennen kuin arkeologisia kaivauksia on ehditty tehdä. Ei ole asianmukaista käyttää eurooppalaisten veronmaksajien rahoja tällä tavalla kulttuuriperintömme tuhoamiseen. Kyse ei ole yksinomaan irlantilaisesta vaan myös eurooppalaisesta kulttuuriperinnöstä. Kehotan komissiota huolehtimaan siitä, että tien rakentaminen keskeytetään pikaisesti siihen asti, kunnes on laadittu kattava selonteko siitä, miksi ympäristövaikutusten arvioinnissa sivuutetaan tämä tärkeä arkeologinen alue, vaikka valtion rahoittama organisaatio An Foras Forbartha tunnusti sen olemassaolon vuonna 1983. Tämä on tärkeä kysymys, jota komission olisi tarkasteltava pikaisesti.

Peijs (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Marco Polo -ohjelmaa, jonka avulla on tarkoitus edistää tavarankuljetusten siirtämistä maanteiltä pääasiallisesti lyhyen matkan meriliikenteeseen ja sisävesiliikenteeseen ja pian myös rautatieliikenteeseen, koskeva komission ehdotus on mielestäni hyvä. Valkoinen kirja on tällä hetkellä käsiteltävänämme parlamentissa, ja olemme kaikki yksimielisiä ainakin siitä, että jotain on tehtävä täydellisen pysähtyneisyyden estämiseksi. Saivartelijat kritisoivat meitä siitä, että puutumme vapaisiin markkinavoimiin anteeksiantamattomalla tavalla, mutta väite on jokseenkin naurettava, jos otetaan huomioon, millaisista rahamääristä on kyse. Ikään kuin tällä pienellä määrällä voisi olla jotain vaikutusta markkinavoimiin! Emme saa liioitella asioita.
Olemme hyvin iloisia jo siitä, jos ne eri alat, joita asia koskee, saadaan Marco Polon avulla etsimään uusia tavarankuljetusratkaisuja. Maantieliikenteessä ei tarvitse pelätä joukkopakoa. Itse asiassa muutaman vuoden kuluttua alalla toivotaan entistä enemmän tavaroiden siirtämistä muihin kuljetusmuotoihin liikkuvuuden säilyttämiseksi ja liikenteen myöhästelyn vähentämiseksi.
Tarkistusten osalta yritimme houkutella ohjelmaan myös pieniä investoijia muuttamatta ohjelmaa. Parlamentti haluaa antaa selvän merkin aloille, joita asia koskee. Olemme varsin tyytyväisiä, jos voimme auttaa poistamaan liikennemuotosiirtymän esteitä. Emme halua luoda mitään sääntöjä, mutta toivomme, että alat, joita asia koskee, käyttävät tervettä järkeä. Jos mitään ei tehdä, seuraa pysähtyneisyyttä ja valtava voimanmenetys sekä kilpailukyvyn heikentyminen. Olen puhunut aiheesta eri alojen edustajien kanssa, ja on käynyt ilmi, että alat tulkitsevat ohjelmaa todellakin juuri näin. Olemme iloisia, että näin on.
Rautatieliikenteen on mielestäni tehostettava toimiaan, vähennettävä byrokratiaan liittyviä rasitteitaan ja työskenneltävä aiempaa asiakaslähtöisemmin. Mikäli siinä ei onnistuta, pelkään, etteivät kansalaiset ja hallitukset ole valmiita investoimaan uusiin tai ajanmukaisiin rautateihin. Arvoisa komission jäsen, huomaatteko, että tähän mennessä olisi tapahtunut jotain edistystä? Itse en huomaa. En ymmärrä, miksi neuvosto haluaa vähentää ohjelman rahoitusta. Se olisi todella typerä teko Euroopan unionilta. Lisärahoitus olisi järkevämpi ehdotus.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamenttia erinomaisesta työstä, joka koskee aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietinnössä ja budjettivaliokunnan lausunnossa kuvailtua komission ehdotusta.
Olen iloinen siitä, että sekä komissio että parlamentti ovat pääosin samaa mieltä tavasta, jolla kestävää liikennettä edistetään aktiivisesti.
Olen iloinen etenkin nähdessäni, kuinka parlamentti tukee komissiota ohjelman kokonaisbudjettimäärärahojen osalta. Tiedätte varmaan, että tästä aiheesta keskustellaan neuvostossa. Neuvosto saattaa ehdottaa määrän pienentämistä. Määrärahojen pienentäminen saattaisi johtaa kohtuuttoman monista hyvistä ehdotuksista luopumiseen ja Marco Polo -ohjelman perimmäisen tavoitteen vaarantumiseen.
Teitä tuskin hämmästyttää kuulla, että komissio voi hyväksyä monia ehdotetuista tarkistuksista mahdollisesti tietyin muutoksiin tai sellaisinaan, mikäli ne parantavat tai selventävät komission tekstejä.
Kaikki ehdotetut tarkistukset eivät mielestämme kuitenkaan edistä ohjelman yleistavoitteita ja hallinnointia. Komissio hylkää nämä tarkistukset tai niiden osia.
Selitän tätä näkemystä lyhyesti. Tarkistukset 14, 15, 21 ja 24, joiden tarkoituksena on madaltaa sopimuskynnyksiä, eivät auta perustamaan hankkeita, joilla olisi kokonsa puolesta todellista eurooppalaista lisäarvoa. Tarvitsemme hankkeita, joilla on todellisia vaikutuksia, mutta hankkeiden määrää on rajoitettava. Tämä auttaa myös komissiota hallinnoimaan Marco Polo -ohjelmaa tehokkaasti.
Olen joidenkin parlamentin jäsenten tavoin huolissani pienten ja keskikokoisten yritysten asemasta ja osallistumisesta, mutta itse asiassa pk-yritykset voivat liittyä kaikkien erilaisten yhtiöiden tavoin monikansallisiin yhteenliittymiin.
Lisäksi komission on vaikea aikaistaa ohjelman täytäntöönpanoa koskevan mietintönsä päivämäärää, kuten tarkistuksissa 3 ja 27 esitetään. Vaikka ymmärrän parlamentin huolenaiheet, ehdotettu päivämäärä on liian aikainen, jotta ehtisimme saada riittävästi kokemuksia ohjelmasta.
Termin ?intermodaaliset toimet? käyttäminen, kuten tarkistuksissa 8, 9, 12 ja 28 ehdotetaan, saattaa johtaa Marco Polon soveltamisalan kaventumiseen ja tavaraliikenteen muiden kuin intermodaalisten tärkeiden osien, kuten irtolastiliikenteen ja perinteisen liikenteen, poissulkemiseen.
Komission on hylättävä myös tarkistus 10 ja osa tarkistuksesta 17, joilla maantieliikennettä koskevat toimet pyritään sisällyttämään ohjelmaan. Tämä on vastoin liikennemuotosiirtymää koskevan ohjelman luonnetta ja saattaa tehdä ohjelmasta liian vaikeasti hallinnoitavan. Tarkistuksen 28 toisen osan osalta liikennemuotosiirtymä maantieliikenteen ulkopuolisten liikennemuotojen välillä ei kuulu ohjelman soveltamisalaan, koska se johtaisi kilpailun vääristymiseen, jota ei voida hyväksyä, eikä se liity ohjelman yleiseen perustavoitteeseen.
Lisäksi keskittyminen meriliikenteeseen, kuten tarkistuksessa 16 ehdotetaan, kaventaisi merten alueellisten valtateiden käsitettä, koska käsite sisältää myös sisävedet. Emme voi hyväksyä sitä, että komission keskeistä asemaa monimutkaisten logistiikkahankkeiden ohjaajana heikennetään, kuten tarkistuksessa 18 ehdotetaan.
Tarkistuksissa 25, 26 ja 31 vaaditut yksityiskohtaiset rahoitussäännöt tuntuvat tarpeettomilta, koska yleiset rahoitusvälineet takaavat riittävän valvonnan ja seurannan.
Komissio ei voi myöskään tukea kaikilta osin tarkistuksia 2 ja 28, joissa viitataan yhteisen poliittisen tahdon löytymiseen rajat ylittävissä liikennehankkeissa, koska ohjelma ei kohdistu poliittisiin päätöksentekijöihin.

Puhemies. -
Kiitän teitä, komission jäsen Diamantopoulou.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00
Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Schmidin laatimasta työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnöstä (A5-0301/2002), joka koskee komission tiedonantoa neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle: Katsaus Euroopan työllisyysstrategian ensimmäisiin viiteen toteutusvuoteen (2002/2152(INI)).

Schmid, Herman (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet.
Haluan aloittaa puheenvuoroni toteamalla, että työttömyys on kasvussa koko Euroopassa, niin Saksassa, Ranskassa kuin muissakin jäsenvaltioissa. Talous on pysähdyksissä, ja Euroopan työllisyysstrategialla on edessään suuria haasteita. Työllisyysstrategiaa on tehostettava. Komission kertomuksen taustalla olevan tutkimuksen tarkastelu ei jätä mitään epäselvyyttä siitä, mitkä ovat Euroopan työllisyysprosessin suurimmat käytännön ongelmat. Ensinnäkin työllisyysprosessia ei ole toteutettu jäsenvaltioissa riittävän tehokkaasti, toiseksi se on vaikuttanut kansallisiin työllisyysstrategioihin ainoastaan rajallisesti, ja kolmanneksi työmarkkinoiden toimijat eivät yleisesti ottaen tunne prosessia.
Tähän on saatava muutos. Euroopan työllisyysstrategiaan on yhdistettävä jäsenvaltioiden kansalliset työllisyysstrategiat, ja sitä on myös laajennettava alueelliselle ja paikalliselle tasolle. Tässä yhteydessä herää kuitenkin kysymys, miten tämä laajentaminen on tarkoitus toteuttaa. Vastaukseni on selvä ja yksiselitteinen. Kansallisille ja alueellisille parlamenteille on annettava mahdollisuus keskustella ja päättää kansallisista toimintasuunnitelmista. Voi ehkä vaikuttaa itsestään selvältä, että kansallisista toimintasuunnitelmista pitäisi päättää ja keskustella kansallisissa parlamenteissa, mutta niin ei itse asiassa tapahdu tällä hetkellä missään jäsenvaltiossa. Toimintasuunnitelmista keskusteleminen ja päättäminen kansallisissa parlamenteissa on entistäkin tärkeämpää, koska parlamentit myöntävät kansallisista työllisyystoimista päättäessään myös määrärahat, joita tarvitaan toimien toteuttamiseen. Euroopan tasolta tuleva kansallinen toimintasuunnitelma, jolla ei ole mitään yhteyttä kansallisiin parlamentteihin, on luonnollisestikin tehoton samoin kuin siihen liittyvä budjettimenettely. Tämä on erittäin tärkeä asia.
Komission kertomuksissa keskitytään nähdäkseni myös erittäin paljon siihen, miten eurooppalaista yhteistyötä pitäisi kehittää, koordinoida ja synkronoida. Tämä on mielestäni erittäin hyvä asia, mutta haluan esittää kaksi huomiota. Ensinnäkin hallinnollisen koordinoinnin on johdettava myös työympäristössä tapahtuvaan koordinointiin. Ei riitä, että virkamiehet parantavat rajatylittävää yhteistyötä, vaan muutoksia on tehtävä myös työmarkkinoilla. On luotava uusia työpaikkoja ja parannettava työllisyyttä. Muuten tuloksena on pelkkää puhetta eikä lainkaan toimia.
Toiseksi haluaisin todeta, että synkronointia koskevassa komission kertomuksessa käsitellään yllätyksekseni ainoastaan kahta prosessia, nimittäin taloutta ja työllisyyttä. Mietin, mitä sosiaalipolitiikkaa koskevalle prosessille oikein tapahtui. Koordinoinnin on tietysti perustuttava kaikkiin näihin kolmeen prosessiin. Ne ovat kaikki yhtä tärkeitä, ja jokaisella on oma panoksensa kokonaisuuteen. Jos sosiaalipolitiikkaa koskeva prosessi jätettäisiin koordinoinnin ulkopuolelle, integroitujen kokonaisratkaisujen sijaan asiaa tarkasteltaisiin pian pelkästään työnantajan näkökulmasta. Tuloksena olisi rakentavan yhteistyön sijasta osapuolten välinen konflikti.
Kehottaisin komissiota siksi pitäytymään Lissabonin päätöksissä, joissa korostetaan sekä talouskasvua että sosiaalipolitiikkaa koskevaa yhdentymistä. Näissä päätöksissä annetaan aivan yhtä paljon painoarvoa niin työelämän laadulle kuin tuotetun työn määrällekin ja niissä nostetaan ensisijaiseksi tavoitteeksi täystyöllisyys kestävän kehityksen näkökulmasta.
Haluan myös korostaa, miten arvokas on avoin koordinointimenetelmä, jossa jäsenvaltioita pyydetään osallistumaan oppimis- ja kehitysprosessiin, joka voi olla paljon tehokkaampi kuin perinteinen lainsäädännön kautta tapahtuva ohjaamistapa. Avoin koordinointimenetelmä on edelleen vasta alkuvaiheessaan. Sitä on kehitettävä ja toteutettava johdonmukaisemmin erityisesti yksittäisissä jäsenvaltioissa, joissa siihen voidaan yhdistää yrittäjyyttä ja kehitystä koskevia strategioita, joilla luodaan sekä työpaikkoja että ammattitaitoista työvoimaa.
Haluaisin käsitellä lopuksi myös poissa olevaa ministerineuvostoa, joka kokoontuu 8. lokakuuta ja toteaa, ettei byrokraattisen eurooppalaisen yhteistyöprosessin yksinkertaistamiseksi riitä, että otetaan tiettyjä askelia. On myös asetettava poliittisia ensisijaisia tavoitteita ja tehtävä käytännön aloitteita, jotka johtavat toimintaan ja perustuvat Lissabonissa tehtyihin päätöksiin. Tarvitsemme myös tärkeitä muutoksia jäsenvaltioissa, jos aiomme saavuttaa koordinoidun ja tehokkaan Euroopan työllisyysprosessin. Siksi vaadimme alhaalta ylös suuntautuvaa prosessia täydentämään nykyistä eurooppalaista ylhäältä alas suuntautuvaa prosessia.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tänään keskusteltavana oleva tiedonanto perustuu komission ja jäsenvaltioiden arvioon työllisyysstrategian viidestä toteutusvuodesta. Tämän arvion tulokset ovat tärkeitä, ja haluaisin kerrata tässä niistä muutamia.
Euroopassa on syntynyt sekä aiempien vuosien talouskasvun että useilla työmarkkinoilla toteutettujen tehokkaiden uudistusten tuloksena kymmenen miljoonaa uutta työpaikkaa. Useimmat jäsenvaltiot ovat tehneet tärkeitä rakenteellisia muutoksia ja parantaneet työllisyyspolitiikkaansa. Monet jäsenvaltiot ovat lisäksi edistyneet työmarkkinoiden tehostamisessa, pitkäaikaistyöttömyyden ehkäisemisessä, työllisyydelle toistaiseksi suotuisimpien verotusjärjestelmien käyttöönotossa, koulutusjärjestelmien vähittäisessä sopeuttamisessa ja joustavampien työnormien käyttöönotossa.
Tärkeä seikka työllisyysstrategiassa on se, että sen kantavana voimana oli tavoitejohtaminen. Jäsenvaltioilla oli yhteiset tavoitteet, ja ne käyttivät avointa koordinointimenetelmää. Tehtävää on kuitenkin vielä paljon, mikä on todettu myös komission ja neuvoston vuosittain antamassa yhteisessä työllisyysraportissa ja suuntaviivoissa. Parlamentin päätöslauselmaesityksessä esitetään joitakin erittäin mielenkiintoisia ajatuksia siitä, miten meidän tulisi edetä, ja meidän on hyödynnettävä aiemmin oppimaamme, jotta voimme tehdä työllisyysstrategiaan useita muutoksia.
Yhdyn täysin parlamentin asettamiin kolmeen ensisijaiseen tavoitteeseen. Ensimmäisenä tavoitteena on nostaa työllisyysastetta Lissabonin tavoitteiden mukaisesti. Toisena tavoitteena on parantaa työn laatua ja kolmantena vähentää työmarkkinoilla olevaa eriarvoisuutta. Korostaisin tässä yhteydessä eriarvoisuuden ilmenemistä useilla eri tasoilla ja työmarkkinoiden vajeita, oli kyse sitten osaamisvajeesta, eriarvoisuudesta alueellisella tasolla tai sukupuolten välillä. Unionin nykyisten ja laajentumisen myötä tulevien uusien jäsenvaltioiden välisen eriarvoisuuden osalta en ole samaa mieltä mietinnön perusteluissa esitetystä ehdotuksesta, jonka mukaan meidän pitäisi ottaa käyttöön kaksi rinnakkaista strategiaa. Tarvitsemme vain yhden strategian ja yhteiset tavoitteet, vaikka käytämmekin tietysti kansallisia suosituksia kohdistaaksemme viestimme eri jäsenvaltioille ja sovittaaksemme strategian kunkin maan erityispiirteisiin.
Euroopan parlamentti ja komissio näyttävät olevan samaa mieltä myös menettelyn järkeistämisen tarpeesta. Yhtenä tärkeänä ensisijaisena tavoitteena on varmistaa, että strategia on tulevaisuudessakin tehokas ja valikoiva. Ehdottamamme filosofia tarkoittaa vähemmän suuntaviivoja sekä vahvempaa keskipitkän aikavälin strategiaa ja vakaampia suuntaviivoja - yksinkertaisemmin ilmaistuna vähemmän suuntaviivoja, jotka ovat voimassa kauemmin.
Kun keskustelemme ajantasaistamisesta, esiin nousee jälleen kysymys tulevien suuntaviivojen soveltamisalasta. Mikä on niiden soveltamisala? Koskevatko ne erityisesti työmarkkinoita vai laajemmin kaikkia niitä perustekijöitä, jotka vaikuttavat työllisyyspolitiikkaan? Suuntaviivoilla pitäisi komission mukaan olla laaja soveltamisala, joka kattaa ne päätekijät, jotka vaikuttavat työllisyyden tasoon ja laatuun taloudessamme.
Hallintomallin eli työllisyysstrategian johtamisessa ja hallinnassa käytettävän menetelmän osalta olen täysin samaa mieltä siitä, että meidän on sisällytettävä työllisyysstrategia kansallisen suunnittelun kaikkiin tasoihin. Olemme nähneet viimeisten viiden vuoden aikana mielenkiintoisia esimerkkejä alueellisista ja paikallisista työllisyysstrategioista, ja tänä aikana on esitetty paikallisia työllisyyttä koskevia toimintasuunnitelmia. Tämä alueellisia ja paikallisia työllisyysstrategioita koskeva aloite oli menestyksellinen. Työmarkkinaosapuolten sitoutuminen ja panos on erittäin tärkeää. Alustava arviomme on tietysti se, ettei työmarkkinaosapuolten osallistumisen varmistamiseksi ole vielä käytetty kaikkia keinoja ja että tältä osin tarvitaan tärkeitä toimia. Kansalaisyhteiskunnan osallistumisen osalta tässä vaiheessa ei voida vielä puhua mistään ratkaisevasta osallistumisesta työllisyyspolitiikkaan.
Olen samaa mieltä siitä, että kansallisilla parlamenteilla on työllisyysstrategiassa erittäin tärkeä rooli. Euroopan parlamentin työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on jo järjestänyt kansallisten parlamenttien kanssa tilaisuuksia, joissa vaihdetaan kokemuksia ja tietoja, ja tätä toimintaa on mielestämme jatkettava. Tulevien ehdotusten ja jo valmistelukunnassa käytävien keskustelujen yhteydessä kansallisille parlamenteille pitäisi mielestämme kuitenkin antaa keskeisempi rooli kansallisissa toimintasuunnitelmissa, ja Euroopan parlamentilla pitäisi puolestaan olla tärkeämpi rooli eurooppalaisessa prosessissa.
Viimeinen huomautukseni liittyy Euroopan työllisyysstrategian yhdenmukaistamiseen talouspolitiikan yleisten suuntaviivojen kanssa, jota olemme ehdottaneet 3. syyskuuta antamassamme tiedonannossa. Komissio toivoo, että hyväksymällä tämän ehdotuksen, jonka esittelin parlamentille sen hyväksymispäivänä, se lisää näiden kahden strategian välistä yhteenkuuluvuutta kyseenalaistamatta kuitenkaan työllisyysstrategian riippumattomuutta. Työllisyysstrategian toteutusta koskevan tiedonannon ja järkeistämistä käsittelevän tiedonannon tarkoituksena on aloittaa avoin keskustelu Euroopan työllisyysstrategian tulevaisuudesta. Kun työllisyysstrategiaa on nyt toteutettu viiden vuoden ajan, yksi työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan työn peruskysymyksistä on vastaisuudessa keskustelu työllisyysstrategian arvioinnista ja sen tulevaisuudesta. Uskon, että parlamentin mietintö on antanut arvokkaan panoksen tähän keskusteluun ja että neuvosto toimii 8. lokakuuta pidettävässä kokouksessaan samoin.
Kuten tiedätte, työllisyyden suuntaviivoja vuodeksi 2003 koskeva virallinen ehdotus esitetään ensi vuoden huhtikuussa yhdessä talouspolitiikan yleisiä suuntaviivoja koskevan ehdotuksen kanssa. Ennen sitä kaikilla on riittävästi aikaa osallistua tähän menettelyyn ja ilmaista mielipiteensä. Laajentaakseen ja helpottaakseen tätä keskustelua komissio aikoo julkaista toisen tiedonannon tammikuussa, jolloin erityiset ehdotukset sijoittuvat ajallisesti jo hyväksyttyjen tiedonantojen ja vuoden 2003 suuntaviivoja koskevan ehdotuksen väliin. Tämä tarkoittaa, että meillä on kaksi ja puoli kuukautta aikaa käydä perusteellista keskustelua.
Odotamme ehdotuksianne innokkaasti ja pystymme parantamaan työllisyysstrategiaa merkittävästi, jos hyödynnämme viimeisten viiden vuoden aikana saatuja kokemuksia.

Mann, Thomas (PPE-DE)
 naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan lausunnon valmistelija. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kun Euroopan työllisyysstrategia hyväksyttiin viisi vuotta sitten, sitä pidettiin tärkeänä askeleena kohti työttömyyden torjuntaa. Sen neljä pilaria ovat kaiken kaikkiaan selviytyneet tulikokeestaan.
Ensimmäiseen pilariin eli työllistyvyyteen kuuluvat pätevyyden ja ammattitaidon kehittäminen. Toinen pilari koskee yksilön kykyä sopeutua yritysten ja yhteiskunnan yhä kasvaviin vaatimuksiin. Kolmannen pilarin muodostaa yrittäjyys, ja sen tavoitteena on työpaikkojen luominen. Neljäs eli yhtäläisten mahdollisuuksien pilari on yksi työllisyysstrategian tärkeimmistä osa-alueista, jota on muiden pilareiden tavoin edelleenkin kehitettävä.
Työllisyysstrategian erittäin kunnianhimoisena tavoitteena on tehdä Euroopan unionista maailman dynaamisin osaamiseen perustuva talousalue. Tämä ei ole tärkeää ainoastaan talouden kannalta, vaan työllisyysstrategialla on myös selviä vaikutuksia sosiaalipolitiikkaan. Vuonna 1997 Euroopan unionissa oli 17 miljoonaa työtöntä. Viime vuonna vastaava luku oli 13 miljoonaa. Tänä vuonna työttömien määrä nousee kuitenkin jälleen huomattavasti, mikä on nähtävissä erityisen selvästi kotimaassani Saksassa. Me emme saa tottua näin korkeisiin työttömyyslukuihin.
Työllisyys on kuitenkin parantunut joissakin jäsenvaltioissa, mistä erityisesti naiset ovat hyötyneet. Ikävä puoli tässä on kuitenkin se, että kyseiset työpaikat ovat pääasiassa osa-aikaisia ja vähemmän laadukkaita. Jäsenvaltioiden on luotava laadukkaampia ja erityisesti kokopäiväisiä työpaikkoja, mikä edellyttää asianmukaisia poliittisia toimia ja työmarkkinaosapuolten kanssa käytäviä rakentavia neuvotteluja.
Olemme vielä erittäin kaukana Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmissä asetetusta kunnianhimoisesta tavoitteesta, jonka mukaan työllisyysaste olisi nostettava 70 prosenttiin ja työssäkäyvien naisten osuutta lisättävä 60 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä.
Arvostelen lausunnossani - jonka naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta hyväksyi yksimielisesti - sitä, etteivät jäsenvaltiot ole edelleenkään vahvistaneet työllisyyttä koskevissa kansallisissa toimintasuunnitelmissaan prosenttiosuuksia naisten työllisyydelle. Työllisyyttä koskevissa kansallisissa toimintasuunnitelmissa ei esitetä mitään merkittäviä parannusehdotuksia tasa-arvonäkökohdan toteuttamiseksi. Naisten tuntipalkka on keskimäärin 76 prosenttia miehille maksettavasta tuntipalkasta. Lausunnossa kehotetaan työmarkkinaosapuolia soveltamaan tuloneuvotteluissa periaatetta, jonka mukaan samasta tai samanarvoisesta työstä on maksettava sama palkka.
Työpaikkojen luomiseksi on myös edistettävä tarkoin suunnatuin toimin naisten valmiutta perustaa yrityksiä tai ryhtyä itsenäisiksi ammatinharjoittajiksi. Mitä nämä toimet pitävät sisällään? Yritysten kuormituksen vähentämistä ja muodollisuuksien yksinkertaistamista ennen kaikkea yritysten perustamisvaiheessa sekä rahastojen perustamista. Näihin toimiin kuuluu myös se, että turvataan naisten mahdollisuudet saada yleissivistävää koulutusta sekä ammatillista jatko- ja täydennyskoulutusta. Sukupuoleen perustuvaa syrjintää on myös torjuttava tarmokkaasti. Vaadimme, että nämä toimet sisällytetään tulevaisuudessa kansallisiin toimintasuunnitelmiin, jotta niiden tuloksia voidaan valvoa.
Käsittelimme naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa myös toista tärkeää aihetta eli työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisen parantamista. Jäsenvaltiot ovat edistyneet tässä asiassa selvästi. Työolot eivät ole kuitenkaan monissa tapauksissa riittävän perheystävällisiä. Tarjolla ei ole tarpeeksi hoitopaikkoja lapsille eikä muille perheenjäsenille, ja joustavuutta tarvitaan yleisesti ottaen enemmän.
Lausunnossani esitetyt keskeiset vaatimukset hyväksyttiin yksimielisesti asiasta vastaavassa työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa. Kiitän tässä yhteydessä Herman Schmidiä ytimekkäästä mietinnöstä ja hänen kyvystään paitsi pyrkiä kompromisseihin myös toteuttaa ne.
Olen ollut vaikuttamassa Schmidin mietintöön naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan lisäksi myös työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa, jossa toimin PPE-DE-ryhmän varjoesittelijänä.
Vaikka asian käsittelyssä pyrittiin yhteisymmärrykseen, mielipide-eroja oli varsin paljon. Esitämme siksi huomisessa täysistunnossa uudelleen tarkistuksia, joista annan yhden esimerkin. Talous- ja työllisyyspolitiikan koordinoinnin parantaminen on ollut yhteinen tavoitteemme sitten Luxemburgin työllisyyshuippukokouksen, joka järjestettiin neuvoston puheenjohtajuutta menestyksekkäästi hoitaneen Jean-Claude Junckerin aloitteesta. Kannatan tätä tavoitetta täysin. Emme saa kuitenkaan sivuuttaa sitä tosiasiaa, että käytännön toimet kuuluvat jäsenvaltioiden vastuualueeseen. Jäsenvaltioissa tehdään investointeja, mutta valitettavasti jätetään aivan liian usein tekemättä. Verot, sosiaalivakuutus- ja muut maksut kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Jäsenvaltioissa sosiaalipolitiikka on kotonaan erilaisine kansallisine perinteineen.
Olemme eri mieltä siitä, että avointa koordinointimenetelmää on laajennettava koskemaan kaikkia sosiaalipolitiikan aloja. Arvoisa komission jäsen, vaikka on välttämätöntä vahvistaa demokratiaa ja ottaa koordinointiin mukaan mahdollisimman monia toimijoita, avointa koordinointimenetelmää ei saa laajentaa mielivaltaisesti koskemaan kaikkia kansalaisyhteiskunnan toimijoita, koska on olemassa vaara, että tässä prosessissa kävellään kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin jäsenten sekä työmarkkinaosapuolten yli. Se olisi väärin.
Toivon, että onnistumme saamaan muiden ryhmien tuen tälle ja muille tärkeille tarkistuksille. Jos näin tapahtuu, saamme enemmistön tuen Herman Schmidin muuten asiantuntevalle mietinnölle valiokuntien lisäksi myös huomisessa täysistunnossa.

Bushill-Matthews (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen iloinen, että keskustelemme tästä erittäin tärkeästä aiheesta. On selvää, että monilla jäsenvaltioilla on vielä paljon tehtävää korkean työttömyysasteen alentamisessa. Kuten Saksan liittokansleri Schröder on havainnut, on erittäin helppo asettaa tavoitteita ja tehdä lupauksia, mutta työttömät tarvitsevat sanojen sijasta toimia.
Olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että työpaikkojen luominen on erittäin suuri haaste. En kuitenkaan yhdy hänen päätelmiinsä, joiden mukaan komission on analysoitava uudelleen vaatimattoman talouskasvun syitä ja tehtävä ehdotuksia talouden kääntämiseksi nousuun. Syyt ovat selvät samoin kuin tarvittavat toimet. Nyt tarvitaan poliittista tahtoa niiden toteuttamiseen.
Työttömyyttä ei kuitenkaan ratkaista vahvistamalla työmarkkinaosapuolten roolia, esittelijän sanoja lainatakseni, ?kaikissa? työn organisointia ja työoloja ?koskevissa asioissa?, vaikka olenkin varma, että ammattijärjestöt etsivät jatkuvasti tällaista tilaisuutta. Työmarkkinaosapuolilla voi hyvinkin olla erittäin hyödyllinen rooli joissakin maissa ja joissakin tapauksissa. Kun otetaan kuitenkin huomioon, että valtaosa uusista työpaikoista syntyy pienissä ja keskisuurissa yrityksissä, joiden työntekijät eivät ole kiitollisuudenvelassa suuryrityksille eivätkä suurille ammattijärjestöille, on vaikea ymmärtää, miten työmarkkinaosapuolten roolin vahvistaminen edistäisi työpaikkojen luomista. Meidän kaikkien on varmastikin asetettava työpaikkojen luominen etusijalle omissa työllisyyspoliittisissa ohjelmissamme. Toivon hartaasti, että kaikkien poliittisten ryhmien kollegat ja varsinkin komission jäsen pohtivat tätä asiaa, kun äänestämme epätyypillistä työtä tekeviä koskevasta direktiivistä muutaman viikon kuluttua.
Andersson (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää aluksi jäsen Herman Schmidiä hyvin arvokkaasta yhteistyöstä, jota hän on tehnyt valmistellessaan tätä mietintöä. Hänen toimintansa on ollut erittäin rakentavaa. Olen samaa mieltä komission jäsenen kanssa siitä, että työllisyysstrategia on ollut onnistunut, sikäli kuin voimme sitä arvioida. Työllisyysstrategian viiden toteuttamisvuoden aikana työttömyys on vähentynyt, työpaikkojen määrä on kasvanut ja esimerkiksi Euroopassa aiemmin erittäin pienessä mittakaavassa harjoitettu aktiivinen työmarkkinapolitiikka on nyt parantunut huomattavasti osaksi elinikäisen oppimisen kautta.
Suuria parannuksia on siis tapahtunut, mutta tehtävää on edelleen paljon, aivan kuten komission asiakirjassa todetaan. Työttömyysaste on yhä liian korkea. Koulutuksen ja elinikäisen oppimisen osalta työmarkkinoilla on suuri kuilu. Jo ennestään korkeasti koulutetut henkilöt hyödyntävät myös suurimman osan työmarkkinoilla tarjottavasta koulutuksesta, eivätkä vähiten koulutetut saa yhtä paljon koulutusta. Euroopan sisällä on myös suuria alueellisia eroja. Siksi työllisyysstrategiaa on tarkistettava ja parannettava. 
Henkilökohtainen mielipiteeni on, että pilarijako on ollut arvokas rakenteellisena välineenä, koska jotkin pilarit ovat olleet menestyksellisempiä kuin toiset. Työllistyvyyden pilari on ollut verrattain menestyksekäs, ja yhtäläisten mahdollisuuksien pilari on ollut myös onnistunut siinä mielessä, että naisten työllisyys on parantunut, vaikka siinä onkin edelleen paljon tehtävää.
Toisaalta sopeutumiskykyä koskeva pilari, jota on hieman vaikeampi ymmärtää, ei ole ollut yhtä menestyksellinen. Kyseessä on kuitenkin tärkeä ala, jolla meidän on tehtävä vastaisuudessakin työtä, koska juuri sopeutumiskyky vaikuttaa työelämään, työympäristöön ja elinikäiseen oppimiseen työpaikoilla. Kaikkia näitä tekijöitä on parannettava tulevaisuudessa.
On hyvä, että komissio ehdottaa nyt työllisyys- ja talouspolitiikan koordinoimista, mutta yhdyn jäsen Herman Schmidin näkemykseen, jonka mukaan tähän koordinointiin on otettava mukaan myös sosiaaliturva, jonka osalta meillä on myös eurooppalainen prosessi. Koordinointia tehtäessä mitään alaa ei saa asettaa etusijalle toisiin nähden. Sekä kansallisella että Euroopan tasolla talouspolitiikan ja taloudellisen prosessin on helppo antaa ottaa etusija sosiaalipoliittiseen ulottuvuuteen ja työllisyyspoliittisiin näkökohtiin nähden. Niin ei saa tapahtua. Ne ovat yhtä arvokkaita prosesseja, joita on kohdeltava tasavertaisina koordinoinnissa.
Pidän avointa koordinointia lainsäädäntöä täydentävänä menetelmänä, en sen vaihtoehtona. Meidän on kuitenkin parannettava avoimen koordinointimenetelmän tosiasiallista soveltamistapaa. Koska neuvostossa ei sovelleta määräenemmistöä tavoitteisiin, on järkevää, että Euroopan parlamentilla on näiden tavoitteiden osalta yhteispäätösoikeus.
Kansallisten toimintasuunnitelmien osalta yhdyn jäsen Herman Schmidin näkemykseen. On sanomattakin selvää, että niistä on keskusteltava ja päätettävä kansallisissa parlamenteissa. Samoin on pelkästään kohtuullista, että meidän pitäisi harjoittaa demokraattista valvontaa sekä Euroopan että kansallisella tasolla silloin, kun nämä tärkeät asiat ovat kyseessä.
On myös tärkeää ottaa tähän prosessiin mukaan muita toimijoita, joista tärkeimpiä ovat ehkä työmarkkinaosapuolet. Niiden on tärkeää olla mukana määrittelemässä toimintaperiaatteita sekä Euroopan että muilla tasoilla. Kuten ehdotuksessamme mainitaan, myös ehdokasvaltioiden kannalta on tärkeää, että ne otetaan mukaan tähän prosessiin jo alkuvaiheessa.
Ehdokasvaltioiden ja omien jäsenvaltioidemme välillä on muutamia eroavaisuuksia, mutta myös yhtäläisyyksiä. Väestökehitys ja sen työmarkkinoille asettamat vaatimukset ovat samanlaisia sekä ehdokasvaltioissa että jäsenvaltioissa. Ehdokasvaltiot on näin ollen otettava nopeasti mukaan tähän prosessiin. Haluamme lisäksi luoda selvemmän yhteyden työllisyyspolitiikan ja nykyisten taloudellisten välineiden, Euroopan sosiaalirahaston ja Equal-aloitteen, välille. Näiden välineiden perustana oleva työllisyysstrategia on tehtävä selväksi - toisin sanoen selvemmäksi kuin tällä hetkellä.
Tässä prosessissa saavutettua kehitystä voidaan yleisesti ottaen pitää kannustavana, mutta kuten aiemmin mainittiin, nyt tarvitaan institutionaalisia muutoksia eli parempaa koordinointia sekä Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien vahvistamista. Emme saa kuitenkaan unohtaa, että talouspolitiikalle, työllisyyspolitiikalle ja niitä käsitteleville neuvoston kokoonpanoille on annettava sama arvo.

Jensen (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin myös aloittaa puheenvuoroni kiittämällä vilpittömästi jäsen Herman Schmidiä siitä erittäin asiantuntevasta tavasta, jolla hän on valvonut tämän parlamentin lausunnon valmistelua. Hänen tietämyksensä, asiantuntemuksensa ja keskittyneisyytensä ansiosta olemme saaneet erittäin vakuuttavan mietinnön. Olen myös hyvin pitkälti samaa mieltä hänen huomioistaan, joiden mukaan eurooppalaista työllisyyspolitiikkaa on järjestettävä pikemminkin alhaalta ylös kuin ylhäältä alas. Tästä asiasta olen samaa mieltä hänen kanssaan, vaikka poliittiset lähtökohtamme ovatkin muutoin hyvin erilaiset.
Olemme kaikki käsitelleet kysymystä siitä, onko eurooppalainen työllisyyspolitiikka toiminut, ja olemme tietysti todellakin päässeet tilanteeseen, jossa valtiot ovat joillakin aloilla pikemminkin yksi- kuin erimielisiä. Työttömyysaste on kuitenkin edelleen korkea monissa valtioissa, ja työttömyydestä on tullut melkein pysyvä piirre niissä valtioissa, jotka näyttävät suuntaa. Meiltä puuttuu rakenteellisia uudistuksia, emmekä pysty riittävästi noudattamaan työllisyysstrategiaa. Mitä siis pitäisi tehdä? Vastaus kuuluu, että meidän on vahvistettava työllisyysstrategiaa lisäämällä sen avoimuutta, koska hallitusten on tärkeää sitoutua strategiaan äänestäjiensä puolesta.
On tärkeää, että yksinkertaistamme työllisyysstrategiaa ja selvennämme sen tavoitteita, ja komissio ja neuvosto harkitsevat myös samantapaisia toimia. Tämä on oikea tie. Meidän ei pitäisi niinkään laatia pitkää määrällisten tavoitteiden luetteloa, joka kattaa kaikki ajateltavissa olevat näkökohdat, eikä mitata näiden tavoitteiden menestystä mietintöjen ja tuotetun paperin määrässä, vaan meidän on selvennettävä tavoitteita ja varmistettava toimiva viestintä.
Edelleen on tärkeää, että tähän prosessiin otetaan mukaan paikalliset ja alueelliset viranomaiset sekä työmarkkinaosapuolet. Sen puolesta parlamentti on taistellut, ja siitä on nyt tullut olennainen osa Euroopan työllisyysstrategiaa. Kuten tässä parlamentin lausunnossa todetaan, meidän on sekä toivottavaa että tärkeää ottaa mukaan kansalliset ja alueelliset parlamentit, jotta työllisyysstrategiasta käytävää julkista keskustelua laajennetaan ja jotta kansallisille poliitikoille annetaan mahdollisuus arvioida työllisyysstrategiaa, nähdä, mitä muissa valtioissa tehdään, ja ottaa oppia niiden kokemuksista. Toisaalta avoimen koordinoinnin pitäisi mielestäni olla vastakin hallitustenvälistä ja joustavaa. Työllisyyspolitiikka kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, eikä tätä tosiasiaa pidä peitellysti muuttaa. Siksi on tärkeää, ettei työllisyyspolitiikan luonnetta muuteta peitellysti esimerkiksi antamalla parlamentille yhteispäätösoikeus. Tätä me emme voi tukea. Erittäin tärkeää on myös varmistaa työllisyyspolitiikan koordinointi talouspolitiikan kanssa. Menestyminen työllisyyspolitiikassa tarkoittaa tietysti samalla menestymistä talouspolitiikassa. Monet valtiot kamppailevat suurten budjettivajeiden kanssa, joita niillä ei olisi lainkaan, jos ne onnistuisivat poistamaan laajan suurtyöttömyyden. Koordinointia on näin ollen tietysti parannettava, ja pidän myönteisinä niitä aloitteita, joita komissio tällä alalla valmistelee.

Ainardi (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnössä ehdotetaan työllisyyssuuntaviivojen toteuttamista koskevien tietojen pohjalta useita parannuksia, joissa korostetaan työpaikkojen luomista ja koulutusta. Jäsen Schmid ottaa lähtökohdakseen Euroopan työllisyysstrategian paikallisulottuvuutta koskevan mietintönsä, jonka parlamentti hyväksyi heinäkuussa, ja korostaa perustellusti paikallisten ja alueellisten työmarkkinoiden kehittämisen tarvetta. Hän esittää useita muita ehdotuksia, joita puollan, ja haluan onnitella häntä edellisten puhujien tavoin.
Tämän jälkeen haluan kuitenkin korostaa, että vaikka Euroopan työllisyysstrategia on vähitellen muuttanut kansallisten työllisyyspolitiikkojen laatimis- ja toteuttamisedellytyksiä sekä mahdollistanut niiden paremman koordinoinnin talouspolitiikkojen kanssa, se ei ole kuitenkaan edistänyt talouskasvun käynnistymistä tai muuttanut perusteellisesti työllisyystilannetta. Onko tämä siis menetelmäkysymys vai valintakysymys?
Valtion- ja hallitusten päämiehet ovat tehneet liberaaleja valintoja suosimalla sääntelyn purkamisen ja vapauttamisen vauhdittamista, maltillista palkkakehitystä sekä joustavuutta ja turvattomuutta työmarkkinoilla. Uskon näin ollen, että toisaalta valiokunnassamme mainittujen työllisyystavoitteiden ja toisaalta kaikissa EU:n jäsenvaltioissa toteutettujen talouspolitiikan suuntaviivojen välinen kuilu on syventynyt. Saanen esittää tästä muutamia osuvia esimerkkejä. Esimerkiksi Ranskassa vauhditetaan rakenneuudistuksia ja yritykset ilmoittavat useilla aloilla irtisanomisista sekä toiminnan siirtämisestä muualle. IT-kuplan puhkeaminen johtaa uudessa taloudessa huomattaviin irtisanomisiin. Tuhannet Vivendi-yhtymän työntekijät ovat huolissaan. He tietävät, etteivät saa samaa erorahaa, jota heidän edellinen työnantajansa Jean-Marie Messier oli maksanut. Daewoo, joka sai palkkioita ja tukia Lothringenissa, siirtyy nyt Kiinaan. Total Fina Elf, joka on tehnyt valtavia voittoja, pihtailee korvausten maksamisessa Toulousessa tapahtuneen AZF-katastrofin uhreille ja harkitsee irtisanovansa 1 500 sen tytäryhtiön Atofinan työntekijöistä. Alcatel on ilmoittanut vähentävänsä 23 000 työpaikkaa vuoden 2003 loppuun mennessä. Tekstiilialalla toimivat Alstom ja Avantis ovat lopettaneet tai ovat lopettamassa osaa toiminnastaan.
Näissä oloissa ongelmana eivät ole uskoakseni niinkään talouden vaihtuvat suhdanteet, työllisyys ja sosiaaliset näkökohdat kuin mahdollinen tarve tarkistaa taloutta. Kokemus osoittaa meille päivittäin, ettei työntekijöiden etuja ja kansalaisten tarpeita vastaavaa todellista sosiaali- ja työllisyyspolitiikkaa voi syntyä, kun talouspolitiikka pysyy tiukasti vakaussopimuksen otteessa ja kiihtyvä kilpailu sekä työvoimakustannusten supistaminen ovat edelleen sen perusta.
Työllisyys on kiistatta kansalaisten keskeinen huolenaihe, ja meidän on tehtävä kaikkemme torjuaksemme työttömyyttä tehokkaasti ja luodaksemme työpaikkoja, mikä tarkoittaa mielestäni sitä, että meidän on pantava piste rahamarkkinoiden valta-asemalle.
Todellista edistystä ei voida kuitenkaan saavuttaa, jos kansalaiset eivät osallistu päätöksentekoon eivätkä työmarkkinaosapuolet käy tehokasta vuoropuhelua Euroopan rakentamisen asettamista haasteista, jotka ulottuvat paljon laajemmalle kuin vain niihin toimielimiä koskeviin näkökohtiin, joita valmistelukunta parhaillaan käsittelee.

Bouwman (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jäsen Schmid, kiitos mietinnöstä ja kiitos tilanteeseen perehtymisestä. Haluaisin esittää muutaman kriittisen huomautuksen.
Ensinnäkin me olemme nyt, kuten tänään on jo useaan kertaan mainittu, hitaan mutta vakaan talouden taantuman partaalla. Niissä jäsenvaltioissa, joissa oli aivan viime aikoihin saakka kehittymässä talousihme - yhtenä esimerkkinä Alankomaat - edessä on työllisyyden nopea heikkeneminen. Silti ne soveltavat edelleen aivan samoja toimia. On todellakin valitettavaa, että puhumme 10 miljoonan työpaikan luomisesta tietäen, että siihen vaikuttaa suuresti talouden tila, mutta emme voi arvioida tarkasti, liittykö tämä tavoite politiikkaan, ja jos, niin miten. Uskomme kuitenkin edelleen, että erityisillä toimilla, joilla helpotetaan esimerkiksi työelämään paluuta vanhempainloman jälkeen, voi viime kädessä olla kestävä vaikutus. Jos näitä toimia ei toteutettaisi, olisimme vaikeuksissa. Kuten aiemmin sanoin, emme voi olla siitä kuitenkaan varmoja.
Luxemburgin prosessin on nyttemmin itse asiassa tietyiltä osin korvannut Lissabonin prosessi, jonka kanssa samanaikaisesti on meneillään myös muutamia muita prosesseja. Mielestämme neljän pilarin rakenne kannattaa säilyttää sellaisenaan varsinkin siitä syystä, ettei joitakin sen perustana olevia suuntaviivoja ole vielä kehitetty riittävästi. Mainitsen niistä kaksi.
Ensimmäinen suuntaviiva, joka kuuluu sopeutumiskykyä koskevaan pilariin, koskee työvoiman ja työn organisoinnin laatua. Minusta on huolestuttavaa, että olemme puhuneet vuosia uusien työpaikkojen luomisesta, mutta koko laadukkaampia työpaikkoja koskevaan näkökohtaan on kuitenkin kiinnitetty aivan liian vähän huomiota. Meillä on erinomaisia tätä aihetta käsitteleviä asiakirjoja, mutta siinä kaikki. Emme ole neuvotelleet tarkemmista yksityiskohdista, meillä ei ole suuntaviivojen toteuttamista koskevia suunnitelmia eikä varsinkaan ohjelmia, emmekä ole varanneet tähän rahaa. Tämä on huolestuttavaa aikana, jolloin osallistut yli 50-vuotiaiden työntekijöiden tapahtumaan, olet satojen ihmisten ympäröimänä ja puhut siitä, miten on tarpeen lisätä iäkkäiden työntekijöiden osallistumista työmarkkinoille. Silloin voit kuulla esimerkiksi seuraavanlaisia kommentteja: ?Millaisista työpaikoista tässä sitten on kyse? Edellytetäänkö minun tekevän samaa työtä kuin aiemmin? Ei ikimaailmassa, antakaa minulle vapaaehtoista työtä milloin tahansa.? Tai voit olla samassa tilassa 600 rajatyöntekijän kanssa, jotka sanovat: ?Tämä vapaa liikkuvuus Belgian ja Alankomaiden välillä on kyllä ihan hyvä asia, mutta miten on sosiaaliturvajärjestelmien mukauttamisen laita??. Tätä alaa ei ole kehitetty tarpeeksi.
Voisin aivan helposti jatkaa samaan tapaan vielä hetken ja saada kolmen minuutin puheaikani täyteen erittäin nopeasti. Meidän pitäisi mielestäni pitää kiinni avoimesta koordinointimenetelmästä mutta pohtia samaan aikaan erittäin kriittisesti, pitäisikö sitä soveltaa moniin muihinkin aloihin asiaa sen enempää harkitsematta.
Lopuksi totean politiikan koordinoinnista, että tämän asian eteen on tehtävä erittäin kovasti töitä lähitulevaisuudessa. Piakkoin keskustellaan siitä, miten aiomme tehdä tätä koordinointia. Seuraan vastaisuudessa erittäin tarkasti, ettei perustamissopimuksessa vahvistettua työllisyyssuuntaviivojen alisteista asemaa talouspolitiikan yleisiin suuntaviivoihin nähden viedä liian pitkälle ja että oikea tasapaino säilyy. Tätä koordinointia tarvitaan mielestäni erittäin pikaisesti. Se saattaisi tarkoittaa, että meidän on yhdenmukaistettava nykyisen talouspolitiikan osatekijät tiettyjen näihin muihin tavoitteisiin sisältyvien osatekijöiden kanssa. Se tarkoittaa nähdäkseni asioiden tasapainottamista.
Lopuksi toteaisin, että on aivan ilmeisen selvää, että kansallisia parlamentteja on kuultava laajemmin, jotta - miten sen nyt sanoisin - madalletaan sitä tasoa, jolla tätä työtä tehdään koko eurooppalaisessa organisaatiossa.

Crowley (UEN).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää siitä valtavasta työstä, jota hän on tehnyt valmistellessaan tätä mietintöä. Haluaisin kiittää myös komission jäsentä, joka antoi muutamia vihjeitä siitä, mitä hän toivoo saavuttavansa tulevana vuonna näiden suuntaviivojen ja strategioiden osalta.
Kukaan ei ole vielä sanonut, että ihmiset luovat työpaikkoja. Mikä tahansa sellainen malli, jossa työllisyyttä luodaan keinotekoisesti valtion työmarkkinapolitiikan tai valtiollisten rakenteiden väkinäisen järjestelmän avulla, on tuomittu epäonnistumaan. Tämä johtuu siitä, ettei työllisyyden perustana olevaa talouskehitystä tapahdu. Talouskehitys takaa nimittäin sen, että voidaan luoda pitkäaikaisia ja laadukkaita työpaikkoja. Valtion on kuitenkin välttämättä osallistuttava työntekijöiden suojeluun ja sosiaalisen suojelun näkökohtiin. Työpaikkojen luomisen pulmallisuus kuitenkin vain lisääntyy, jos yrittäjiltä ja yrityksiltä viedään mahdollisuus luoda työpaikkoja.
Kun tarkastellaan Euroopan unionin ja koko maailman erilaisten kansantalouksien yleisiä näkökohtia, laadukkaimpia ja eniten työpaikkoja on luotu niissä talouksissa, joissa keskitytään viiteen avainasiaan. Ensimmäinen niistä on vahva työmarkkinaosapuolten kumppanuuden malli, jossa kaikki kansallisen tason toimijat osallistuvat laajan talouspolitiikan sekä sosiaalipolitiikan määrittelyyn. Toinen avainasia on yrittäjien ja yritysten kannustaminen investoimaan uusiin työpaikkoihin, uuteen infrastruktuuriin sekä tutkimukseen ja kehittämiseen, mikä antaa kestävämmät takeet teollisen tuotannon luomiselle muilla palvelualoilla. Kolmantena on erittäin vankka ja jatkuvasti kehittyvä koulutusjärjestelmä, koska työvoiman sopeuttaminen nykytilanteeseen ja myös tulevaisuuteen edellyttää koulutuksen ja osaamisen kaltaisten oikeiden välineiden käyttämistä.
Kuulemme täällä parlamentissa ja muissa elimissä usein elinikäisestä oppimisesta. Mitä se oikeastaan tarkoittaa? Jäsen Bouwman mainitsi, että keski-ikäiset työntekijät olivat kysyneet häneltä jossain tilaisuudessa, mitä hän voisi tehdä heidän työllisyytensä hyväksi. Euroopan unionissa jää hyödyntämättä se vankka tietämys, jota on juuri 45-60-vuotiailla ihmisillä. Tämä voimavara menetetään välinpitämättömyyden, innovatiivisen ajattelun puuttumisen tai yksinkertaisesti sen vuoksi, että meillä ei ole asianmukaisesti järjestettyä koulutusohjelmaa, joka auttaisi heitä sopeutumaan uusien markkinavoimien asettamiin vaatimuksiin ja hyödyntämään työmarkkinoiden tarjoamat työllistymismahdollisuudet.
On olemassa vanha sanonta: anna miehelle kala ja annat hänelle ruokaa päiväksi; opeta mies kalastamaan ja annat hänelle ruokaa loppuiäksi. Tämä on otettava lähtökohdaksi työpaikkojen ja työn laatua sekä markkinoilla olevia työllistymismahdollisuuksia koskevissa strategioissamme - niissä taidoissa, joita annamme ihmisille.
Neljäs avainasia on kilpailukyky. Se ei ole ehkä suosittu puheenaihe täällä parlamentissa etenkään, kun keskustelemme sosiaaliasioista, mutta ellei talous ole kilpailukykyinen, se ei pysty selviytymään niiden markkinoiden pirstoutumisesta, joilla se toimii. Kilpailukyvytön talous ei houkuttele ulkomaisten yritysten investointeja eikä pysty estämään teollisuuden siirtymistä muihin talouksiin, jotka ovat kilpailukykyisempiä tai joissa toimintaedellytykset ovat paremmat.
Viimeinen asiani, jota ei mainita usein ja johon ei kiinnitetä siitä syystä huomiota, koskee joustavuutta, siis kykyä sopeutua muuttuviin olosuhteisiin. Kuka olisi ajatellut viisi vuotta sitten, kun tämä strategia aloitettiin, että nykyisen suuruinen osuus Euroopan unionin työvoimasta työskentelee tietotekniikka-alalla? Kuka olisi samoin ajatellut viisi vuotta sitten, kun tämä strategia pantiin täytäntöön ensimmäistä kertaa, että pitkäaikaistyöttömien määrä olisi edelleen sama viisi vuotta myöhemmin? Olemme näiden viimeisten viiden vuoden aikana tekemillämme toimilla pikemminkin pettäneet ne ihmiset, jotka ovat haavoittuvimpia, eli pitkäaikaistyöttömät. Olemme pettäneet heidät, koska emme ole onnistuneet antamaan heille asianmukaisia osaamisen ja tiedon välineitä, joiden avulla he olisivat pystyneet toimimaan yhteistyössä ja hyödyntämään työmarkkinoiden tarjoamat uudet mahdollisuudet.
Työllisyyden yleistä strategiaa tarkasteltaessa esiin nousee monia asioita - kollegat parlamentin toisella puolella voivat olla eri mieltä tästä tulkinnasta, mutta tämä on minun mielipiteeni. Meidän on ensinnäkin supistettava suuntaviivojen soveltamisalaa. Meidän on varmistettava, että suuntaviivoissa keskitytään juuri oikeisiin asioihin, jotta voimme puuttua tärkeimpinä pitämiimme osa-alueisiin. Toiseksi meidän on annettava enemmän aikaa suuntaviivojen toteuttamiseen. Miksi emme tarkistaisi suuntaviivoja vuosittaisen tarkistuksen sijasta vain joka kolmas tai neljäs vuosi varmistaaksemme, että voimme nähdä suuntaviivojen toimivan niiden perustana olevien mekanismien ja järjestelmien sisällä?
Kuten monet puhujat ovat maininneet, seuraavaksi on tarpeen koordinoida työllisyysstrategia talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa, jotta varmistetaan näiden kahden yhteensopivuus. Joidenkin mukaan näiden kahden ihanteen välillä on jännitteitä. Mahdollisimman hyviin tuloksiin ei kuitenkaan voida päästä, jos talouspolitiikan laajat suuntaviivat ja työllisyysstrategia eivät toimi rinnakkain eikä niitä ole koordinoitu. Näitä tuloksia ovat maksimaalinen talouskasvu ja -kehitys sekä näiden ihanteiden mahdollisimman tehokas hyödyntäminen.
Viimeinen huomautukseni koskee sitä, että meidän on investoitava vastakin ihmisiin. Vaikka meille esitettäisiin miten monia lukuja ja tilastoja tahansa, puhumme viime kädessä kuitenkin yhdestä yksittäisestä henkilöstä, joka on menettänyt tilaisuuden työllistyä Euroopan unionissa. Jos jokainen meistä voisi hankkia tämäniltaisten keskustelujemme ja ensi vuoden aikana tekemämme työn avulla laadukkaan työpaikan yhdelle yksittäiselle henkilölle, voisimme tehdä kokonaisen elämäntyön, koska olemme auttaneet muita ihmisiä auttamaan itseään ja koska he vuorostaan voivat olla tulevaisuuden kouluttajia, opettajia ja lähettiläitä.
Meidän on annettava tälle mietinnölle huomenna selvä tukemme mutta myös varmistettava, ettemme sido käsiämme. Tulevaisuuden ajatusten on oltava joustavia, ja ne on voitava mukauttaa uuden yhteiskunnan vaatimuksiin.

Bastos (PPE-DE).
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, toteuttaessaan Euroopan työllisyysstrategiaa Euroopan unioni pyrkii määrittelemään kaikissa jäsenvaltioissa täystyöllisyyttä koskevat keskipitkän aikavälin tavoitteet, jotka on liitetty osaksi poliittista koordinointia.
Käytän tätä tilaisuutta hyväkseni onnitellakseni jäsen Schmidiä siitä, että hän on tuonut esiin paitsi ne myönteiset vaikutukset, joita Euroopan työllisyysstrategialla on ollut viimeisten viiden vuoden aikana, myös jotkin sellaiset näkökohdat, joissa ei ole onnistuttu yhtä hyvin. Yksi ratkaistavista ongelmista on strategian puutteellinen toteuttaminen työllisyyttä koskevassa päätöksenteossa. Avoin koordinointimenetelmä on tärkeä väline tämän strategian toteuttamisessa. Kuten kaikki tietävät, tämä menetelmä suunniteltiin sellaisia aloja varten, joiden osalta jäsenvaltioilla säilyy itsemääräämisoikeus. Kansallisten ja eurooppalaisten etujen välillä on kuitenkin edelleen eroja, minkä vuoksi on ehdotettu, että jokaisen hallituksen pitäisi yhdistää kansallinen toimintasuunnitelma työllisyyttä koskevien yhteisten toimien kehittämiseen. Erityisen tärkeää on tukea aktiivisesti työmarkkinaosapuolia sekä niiden panosta strategian ensisijaisten tavoitteiden toteuttamisessa ja näiden tavoitteiden sisällyttämisessä työmarkkinaosapuolten vuosittaisiin ohjelmiin sellaisilla aloilla kuin elinikäinen oppiminen, aktiivinen ikääntyminen, naisten ja miesten välinen tasa-arvo sekä työn organisoinnin nykyaikaistaminen.
Lisäksi on otettava huomioon se, miten laajentuminen vaikuttaa Euroopan unionin nykyisiin työmarkkinoihin. Jos aiomme parantaa tilannetta Euroopan laajuisesti määriteltävien kokonaisvaltaisten yhteisten toimintaperiaatteiden ja toisaalta jäsenvaltioissa hyväksyttävien toimintaperiaatteiden välillä, talouskehitystä on mukautettava ottamalla henkilöresurssit käyttöön ja luomalla uusia institutionaalisia rakenteita mutta myös vahvistamalla yrittäjyyttä.
Portugalin kansallisessa työllisyyssuunnitelmassa työllisyysstrategian sisältö sovitetaan Portugalin tilanteeseen ja sen avulla pyritään vastaamaan uusiin haasteisiin. Portugalin työmarkkinat ovat toimineet viime vuosina yleisesti ottaen hyvin. Niillä on kuitenkin edelleen rakenteellisia heikkouksia, jotka voimme voittaa vain koordinoidulla keskipitkän ja pitkän aikavälin strategialla, johon työmarkkinaosapuolet osallistuvat aktiivisesti. Näistä heikkouksista mainitsen seuraavat:
alhainen koulutustaso
pitkäaikaistyöttömyyden ja erittäin pitkäaikaisen työttömyyden merkittävät vaikutukset
väestöryhmä, jolla on erityisiä vaikeuksia palata työmarkkinoille ja joka koostuu nuorista, iäkkäistä työntekijöistä, naisista, etnisistä vähemmistöistä ja vammaisista
alakohtainen ja yritystoimintaa koskeva rakenne, jossa on vakavia puutteita
alhainen tuottavuus
huomattava alueellinen eriarvoisuus.
Lopuksi haluaisin korostaa, että talouspolitiikan ja kansallisen työllisyyspolitiikan tehokkaan koordinoinnin ja johdonmukaisuuden sekä Euroopan työllisyysstrategian tehokkaan toteuttamisen takaaminen edellyttää, että parannetaan ja hyödynnetään avoimen koordinointimenetelmän kaikkia mahdollisuuksia. Tässä yhteydessä ei saa kuitenkaan unohtaa tälle menetelmälle asetettua vaatimusta, jonka mukaan avoimuuden on oltava aina sen ensisijaisin tavoite.

Weiler (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, keskustelemme tänään menestyksekkäästä eurooppalaisesta hankkeesta, jolla oli viisi vuotta sitten vielä paljon epäilijöitä ja joka on myös ansainnut tulla tunnetuksi muutamien asiantuntijoiden lisäksi laajemminkin. Vuodesta 1997 lähtien on luotu noin 10 miljoonaa uutta työpaikkaa. Se ei kuitenkaan riitä määrällisesti eikä laadullisesti. Olemme kuitenkin samaa mieltä siitä, että työllisyyssuuntaviivoja on tehostettava. Suuntaviivoja ei tarvitse laajentaa, mutta niiden on oltava avoimempia ja niiden pitäisi olla sitovampia.
Emme kuitenkaan halua toistaiseksi muuttaa pilarijakoa, mutta sitä pitäisi mielestämme uudistaa. Euroopan parlamentti on esittänyt aiempina vuosina usein uusia tämänsuuntaisia ehdotuksia ja viitannut myös pilarijaon puutteisiin. Haluamme myös, että suuntaviivat todellakin toteutetaan. Olemme tietoisia siitä, että jotkin jäsenvaltiot harjoittavat komissioon nähden niin sanottua passiivista vastarintaa. Tämä asia on sanottava kerrankin selvästi.
Ensimmäinen ja neljäs pilari saivat myönteisen arvion. Haluaisin luvallanne kuitenkin tarkastella näitä pilareita hieman kriittisemmin. Jäsenvaltioissa saamani kokemuksen perusteella sanoisin, että ensimmäinen pilari eli työllistyvyys, jossa käsitellään ennen kaikkea jatko- ja täydennyskoulutusta, on edelleenkin aivan liian sattumanvarainen, mielivaltainen ja lyhytnäköinen. Tarvitsemme jatkuvaa täydennyskoulutusta, mikä tarkoittaa viime kädessä työntekijöiden oikeutta täydennyskoulutukseen jo 30- tai 35-vuotiaina eikä vasta 50- tai 55-vuotiaina.
Neljättä pilaria eli yhtäläisiä mahdollisuuksia on kehuttu täällä erittäin lämpimästi. Arvoisa komission jäsen, näin huomattavan menestyksen saavuttaminen yhtäläisten mahdollisuuksien alalla johtuu uskoakseni myös siitä, että yhtäläisten mahdollisuuksien politiikkaa on tuettu useaan otteeseen säätämällä syrjinnänvastaisia lakeja. Yrittäjyyden ja sopeutumiskyvyn pilareissa on vielä puutteita. Minusta vaikuttaa, etteivät monet työnantajat ole vielä lainkaan ymmärtäneet, että myös niiltä odotetaan joustavuutta ja muutoksia.
Euroopan sosiaalirahasto on varmastikin tehokas väline, mutta meidän eurooppalaisten pitäisi liittää siihen myös jäsenvaltioita koskevia tiettyjä velvoitteita. Emme todennäköisesti selviä pitkällä aikavälillä ilman eurooppalaisia seuraamuksia. Arvoisa komission jäsen, ryhmäni on teidän puolellanne. Työllisyyttä koskevia kansallisia toimintasuunnitelmia pidetään usein edelleen salaisina hallituksen asiakirjoina, joiden sisältöä kansallisten parlamenttien jäsenet ja suuri yleisö eivät lainkaan tunne. Näin ollen demokraattisen oikeutuksen antaminen näille toimintasuunnitelmille edellyttää, että EU:n tasolla Euroopan parlamentti osallistuu päätöksentekoon ja että kansallisella tasolla tehdään lakialoitteita, joilla herätetään keskustelua asiasta ja tehdään päätöksiä. Me sosiaalidemokraatit tuemme teitä mielellämme tässä asiassa.

Sanders-ten Holte (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, työllisyys on avainkeino sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa. Siksi tämä on mielestäni niin tärkeä aihe EU:ssa. Haluaisin kiittää lämpimästi jäsen Schmidiä ja jäsen Mannia Euroopan työllisyysstrategian viittä toteutusvuotta koskevasta kriittisestä tarkastelusta.
Meille parlamentissa on ratkaisevan tärkeää saada äänemme kuuluville erityisesti, koska komissio on ilmoittanut tekevänsä ehdotuksen työllisyyden suuntaviivoiksi vuonna 2003. Haluaisin omasta puolestani esittää seuraavat huomiot.
Komissio tunnustaa kertomuksessaan suoraan, ettei työllisyyden paraneminen viimeisten parin vuoden aikana ole yksin Euroopan työllisyysstrategian ansiota. Tämä huolestuttaa minua suuresti, koska olemme tällä hetkellä menossa selvästi kohti talouden taantumaa, ja juuri tällaisena aikana tarvitsemme tehokasta strategiaa. Jos siis ei ole selvää, onko politiikka toimivaa, kannattaako tästä strategiasta pitää kiinni? Herää myös kysymys, mikä Euroopan unionin rooli tarkkaan ottaen on? Onko kyse toissijaisuudesta? Näin ollen on korkea aika kehittää asianmukaisia indikaattoreita ja ajantasaistaa tilastoja tehokkaammin. Vain näin voimme todella havaita, mikä toimii ja mikä ei. Tässä yhteydessä vaikuttaa kohtalokkaalta, että tilintarkastustuomioistuin esittää perjantaina erittäin kriittisiä arvioita EU:n paikallisten työllisyyshankkeiden tavoitteista, seurannasta sekä niiden määrärahojen tarkastamisesta.
Sitten ovat vielä naiset. Komission tiedonannosta ilmenee, että ikääntyneet työntekijät ja naiset kokevat edelleen kovia työllisyyden alalla. Vaikka naisten työllisyys on parantunut viimeisten viiden vuoden aikana 4,3 prosenttia 54,9 prosenttiin - mikä on kaiken kaikkiaan erittäin vähän - kyseiset työpaikat ovat pääasiassa osa-aikaisia ja vailla todellisia uranäkymiä. Lasikatosta on tullut ehkä hieman hauraampi, mutta se on edelleen olemassa. Emme voi tietysti mitenkään hyväksyä sitä, että naisten ja miesten palkkaerot ovat edelleen keskimäärin 16 prosenttia. Lisäksi yksi työssäkäyvän naisen päähuolista on perhe- ja työelämän yhteensovittaminen. Vaikka jäsenvaltiot ovat kiinnittäneet muutamien viime vuosien aikana enemmän huomiota vanhempainlomaan ja lastenhoitoon, tällä alalla tarvitaan mielestäni kuitenkin lisää toimia. Monissa jäsenvaltioissa kansalaiset totuttelevat ajatukseen, että myös mies voi hakea vanhempainlomaa. Kotona olevaan mieheen suhtaudutaan epäluuloisesti. Mielestäni unionin tehtävä on yrittää muuttaa tätä. Parhaiden käytäntöjen osalta uskon, että Ruotsin tapaista maata voidaan varmasti pitää tässä suhteessa esimerkkinä.
Lopuksi toteaisin, että myös iäkkäisiin työntekijöihin kiinnitetään edelleen liian vähän huomiota. He jäävät usein elinikäisen oppimisen ulottumattomiin, vaikka heidän osallistumisensa olisi itse asiassa erittäin tärkeää. Mielestäni on äärimmäisen tärkeää kehittää asianmukainen, tehokas ja valvottavissa oleva strategia etenkin, kun otetaan huomioon vireillä oleva laajentuminen.
Figueiredo (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, katsaus Euroopan työllisyysstrategian viiteen vuoteen osoittaa, että laadukkaiden ja sosiaaliturvaan oikeuttavien työpaikkojen luomisessa on edelleen suuria puutteita. Useimmat näiden vuosien aikana luoduista työpaikoista ovat olleet epävarmoja, osa-aikaisia tai erittäin lyhytaikaisia, eikä niillä ole voitu taata yhtäläisten oikeuksien ja mahdollisuuksien noudattamista.
Kuten Herman Schmidin - jota haluan onnitella hänen työstään - mietinnössä todetaan, työttömyysaste on edelleen korkea, ja erityisesti pitkäaikaistyöttömyys on yksi sosiaalisen syrjäytymisen tärkeimmistä syistä Euroopassa, mihin voimme lisätä epävarmat ja heikosti palkatut työpaikat. Heikko palkkataso koskettaa yhä pahiten naisia, joiden keskipalkka on edelleen huomattavasti alhaisempi kuin miesten, ja naisilla on vieläkin huomattavia vaikeuksia yletä johtotehtäviin.
Vakaussopimuksessa määrätyn tiukan rahapolitiikan jatkuminen, julkisten investointien leikkaukset ja yksityistämisen korostaminen erityisesti julkisissa palveluissa pudottavat sosiaalipolitiikan ja työpaikkojen luomista koskevan politiikan toiselle sijalle, ja tämä on nykytilanne. Etusija annetaan siis edelleen yhteisön politiikalle kilpailun, kalastuksen ja maatalouden alalla, joilla ei oteta huomioon pieniä ja keskisuuria yrityksiä tai pieniä perheyrityksiä eikä pienimuotoista ja rannikolla tapahtuvaa kalastusta. Nämä politiikat myös pahentavat työttömyystilannetta entisestään ja estävät laadukkaiden työpaikkojen säilymisen. Sama on tapahtumassa yritysten ja erityisesti monikansallisten yritysten rakenneuudistuksessa ja toimintojen siirtämisessä, ja tässä yhteydessä työntekijöiden oikeuksia loukataan räikeästi.
Erityisen merkittävää on, että jäsenvaltioilta puuttuu yleisesti ottaen tietoa Euroopan työllisyysstrategiasta. Niiden kansalliset suunnitelmat eivät myöskään sisällä määrällisiä tavoitteita eivätkä etenkään naisten työllisyyttä koskevia prosenttiosuuksia - jotka määriteltiin Lissabonin Eurooppa-neuvostossa - eikä näitä suunnitelmia myöskään esitellä eikä niiden sisällöstä keskustella kansallisissa parlamenteissa.
Nämä asiat on näin ollen otettava huomioon, jos aiomme saavuttaa myönteisiä tuloksia sosiaaliturvaan oikeuttavien työpaikkojen luomisessa.

Kratsa-?sagaropoulou (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tämä keskustelu lähenee loppuaan, ja mielestäni me kaikki olemme samaa mieltä siitä, että työllisyysstrategia ei ole kantanut hedelmää kaikkialla tai ei ainakaan samassa määrin. Tärkeää on kuitenkin se, että kaikki jäsenvaltiot alkavat muuttaa sitä tapaa, jolla ne suunnittelevat kansallista politiikkaansa, pääasiassa siirtämällä painopisteitään työttömyyden hallinnasta työllisyyden kasvun hallintaan.
Jäsen Schmidin mietinnössä korostetaan useita asioita, joiden puolesta valiokuntamme äänesti ja joiden tarkoituksena on täydentää ja parantaa komission tiedonantoa, jotta tätä Luxemburgissa alkunsa saanutta strategiaa vahvistetaan. Haluaisin keskittyä puheenvuorossani muutamiin asioihin, joita myös muut arvoisat jäsenet ovat käsitelleet tänä iltana.
Ensinnäkin paikallisten ja alueellisten viranomaisten sekä kansalaisjärjestöjen osallistuminen ei ole tyydyttävää. Komission jäsen viittasi paikallisten viranomaisten esittämiin ja toteuttamiin paikallisiin toimintasuunnitelmiin, jotka voisivat toimia esimerkkinä, mutta ne ovat mielestäni pikemminkin poikkeus kuin sääntö. Olen samaa mieltä jäsen Anderssonin kanssa siitä, että meidän on tutkittava näitä esimerkkejä ja selvitettävä tarkasti, miten ja miksi ne hyödyttivät joitakin alueita mutta eivät taas toisia.
Haluaisin mainita yhden kotimaani tapahtuman, joka on saanut minut ajattelemaan. Kreikka valmistautuu paikallis- ja aluevaaleihin, eikä kukaan ole korostanut sitä roolia, joka paikallisilla viranomaisilla voi olla työpaikkojen luomisessa. Kaikki rummuttavat sitä, miten tärkeitä paikalliset viranomaiset ovat puhtaanapidossa ja viheralueiden luomisessa, viitaten merkillisesti kaiken lisäksi sosiaalipolitiikkaan, mutta eivät koskaan sitä, että ne voivat saada paikalliset voimat liikkeelle ja luoda työpaikkoja. Kansalaisjärjestöjen tilanne on jopa vieläkin huonompi, ja ellei niitä oteta virallisesti mukaan työmarkkinaosapuolten väliseen vuoropuheluun, pelkään, että paikallinen yhteisö ei pidä paikallisia viranomaisia vakavasti otettavina ja tehokkaina kumppaneina.
Toinen tärkeä asia on naisten työttömyys, jota naisten oikeuksien valiokunnan lausunnon valmistelija Mann korosti. Vaikka työpaikkojen määrä on kasvanut, jäsenvaltioiden on mielestäni osoitettava myös tältä osin vakavaa sitoutumista ja johdonmukaisuutta asettamalla naisten työpaikkojen laadun parantamiselle ja uusien työpaikkojen luomiselle määrällisiä tavoitteita. Tämä liittyy suoraan tänä iltana esitettyyn asiaan, jota kannatan myös innokkaasti, nimittäin työllisyys- ja sosiaalipolitiikan koordinoinnin tarpeeseen.
Juuri tällä alalla nousee esiin vakava kysymys sellaisten edellytysten luomisesta, joita tarvitaan työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseksi. Tämä on sosiaalipoliittinen kysymys, josta jäsenvaltiot ovat vastuussa. Siinä on kuitenkin myös kysymys sosiaalisesta vastuusta, josta Euroopan parlamentti on huolestunut ja josta työmarkkinaosapuolet ovat vastuussa.
Kuten voimme havaita, tarvitaan siis valtavia ponnisteluja sen varmistamiseksi, että työllisyysstrategia toimii useilla tasoilla. Tässä yhteydessä ei pidä unohtaa erittäin merkittävää roolia, joka kuuluu kansallisille ja - siellä missä niitä on - alueellisille parlamenteille, koska työllisyyspolitiikka on todellakin asia, johon ne ovat kiinnittäneet vain niukasti huomiota.

Randzio-Plath (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tämänpäiväinen katsaus osoittaa hyvin selvästi, miten tärkeää on ollut, että ylipäätään pohdimme Euroopan laajuisia strategioita. Vaikka työmarkkinapolitiikka kuuluukin kansallisten hallitusten toimivaltaan, talous- ja sosiaalipolitiikan osalta meidän on todellakin aika tunnustaa, että sisämarkkinat ovat myötävaikuttaneet kansantalouksien keskinäisen riippuvuuden ja samalla toisistaan riippuvaisten elin- ja työolosuhteiden syntymiseen. Tästä seuraa, että meidän Euroopan parlamenttina ja eurooppalaisena instituutiona on aivan yksinkertaisesti pakko myös löytää sopiva vastaus tähän haasteeseen.
Tämän vuoksi tässä katsauksessa ei tehdä oikeastaan muuta kuin kehotetaan meitä yhdistämään menettelyt entistäkin tiiviimmin ja tukemaan komission yksinkertaistamistavoitteita talous-, työllisyys- ja sosiaalipolitiikassa, jotta saamme näillä aloilla käyttöömme vieläkin parempia välineitä. Meidän on tehtävä hyvin selväksi yksimielisyytemme siitä, että koordinoinnin on oltava eurooppalainen tehtävä, jos haluamme selviytyä haasteista menestyksellisesti. Nämä haasteet ovat nimittäin suurempia kuin koskaan, kun näemme, että heikko talouskasvu tekee tyhjäksi työllisyydessä saavutetun menestyksen ja että heikot työmarkkinaluvut heikentävät puolestaan talouskasvua.
Meidän on totuttava viimeinkin siihen ajatukseen, että EU:n tasolla on harjoitettava talouspolitiikkaa, joka täyttää myös työllisyyspoliittiset tavoitteet, ja että meidän on harjoitettava nykyaikaista EU:n työllisyyspolitiikkaa, joka turvaa kaikille kestävän ja laadukkaan kasvun. Tätä talous- ja työllisyyspolitiikan välistä yhteyttä on korostettava, kun katsomme kohti tulevaisuutta. Minun on sanottava toivovani todellakin vilpittömästi, että valmistelukunta ja hallitustenvälinen konferenssi onnistuvat tekemään tältä osin läpimurron, jotta voimme vahvistaa Lissabonin prosessin ja erityisesti täystyöllisyyden tavoitteen perustuslaissa.
Esitän vielä kolme huomautusta niistä konkreettisista ja laajoista toimista, joilla pyritään todellakin nostamaan Euroopan unionin työllisyysastetta ja jotka ovat erittäin tärkeitä erityisesti myös talouspolitiikan kannalta. Ensinnäkin työllisyysastetta voidaan varmasti nostaa myös verotoimilla, esimerkiksi alentamalla työvaltaisiin palveluihin sovellettavaa arvonlisäveroa. Olen pettynyt, että tässä on havaittavissa niin vähän edistystä.
Lisäksi on viitattava myös siihen, että yrittäjyyden edistämistä sekä pienten ja keskisuurten yritysten tukemista koskevat aloitteet on nivottava toisiinsa aiempaa tiiviimmin.
Kolmanneksi - ja tämä koskee erityisesti työllisyyssuuntaviivoja - meidän pitäisi pohtia myös sitä, voisimmeko luoda liittymäkohdan näihin suuntaviivoihin kilpailupolitiikassa eli valtiontukipolitiikassa, jossa meillä on tietysti erityisiä sääntöjä, jotta valtiontukia koskevasta kiellosta voitaisiin tehdä poikkeuksia silloin, kun tuetaan pieniä ja keskisuuria yrityksiä tai luodaan työpaikkoja. Kilpailupolitiikan lähestymistavat eivät kuitenkaan välttämättä näy työllisyyssuuntaviivoissa, eivätkä työllisyyssuuntaviivat välttämättä myöskään näy näissä säännöissä. Pidän tämän yhteyden luomista todella tärkeänä, koska valtiontuki on myös erittäin tärkeä näkökohta, aivan kuten koko kilpailupolitiikka on tärkeä politiikan ala työllisyyden edistämisessä.

Laguiller (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Euroopan työllisyysstrategian laatiminen on erittäin tärkeää aikana, jolloin Euroopan unionin jäsenvaltioita rasittaa korkea työttömyys. Tällaisen strategian pitäisi kuitenkin ennen kaikkea estää kaikkia suuria yrityksiä toteuttamasta sentapaisia joukkoirtisanomisia, joita pannaan parhaillaan täytäntöön erittäin varakkaassa Alcatel-yhtiössä. Kaikki tietävät, että vastuu työttömyydestä on ensisijaisesti näillä suurilla yrityksillä, jotka ovat paitsi epäonnistuneet niiltä odotettujen lisätyöpaikkojen luomisessa mutta karsivat myös jo olemassa olevia työpaikkoja puhtaasti osakkeenomistajien etujen nimissä.
Kaikkien työllisyysstrategioiden pitäisi lisäksi velvoittaa jäsenvaltiot ryhtymään toimiin niiden satojentuhansien työpaikkojen luomiseksi, joita tarvitaan kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden sairaaloissa, julkisessa liikenteessä, postialalla tai koulutuksessa. Yhteiskunnan etujen mukaista olisi myös, että jäsenvaltiot panisivat vireille laaja-alaisia hankkeita edullisten mutta korkealaatuisten asuntojen rakentamiseksi. Nykyinen politiikka, joka koostuu koko julkisen sektorin yksityistämisestä, on kuitenkin juuri päinvastaista. Näissä oloissa työllisyysstrategiasta puhuminen on pelkkä tekopyhä toive.

Gillig (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aluksi kiittää kollegaani, esittelijä Schmidiä, ja onnitella häntä niistä suuntaviivoista, joita hän on ehdottanut mietinnössään, josta olemme pitkälti samaa mieltä.
Olen itse asiassa monien kollegoideni tavoin sitä mieltä, että meille viimeisten viiden vuoden aikana tutuksi tullut Euroopan työllisyysstrategia on ollut ehkä vaihtelevassa määrin ja alueen mukaan tehokas ja hyödyttänyt Euroopan kansalaisia. Nyt on kuitenkin mielestäni tullut aika tarkistaa sen rakennetta ja myös ehdottaa uutta strategiaa, jossa otetaan täysin huomioon makrotalous-, sosiaali- ja työllisyyspolitiikan koordinointi. Olemme juuri arvioineet Euroopan työllisyysstrategian kaikkia näkökohtia viimeisten viiden vuoden aikana tästä näkökulmasta ja tehneet ehdotuksia noudatettavista suuntaviivoista. Haluaisin keskittyä puheenvuorossani kolmeen asiaan.
Ensimmäinen koskee Euroopan työllisyysstrategian ja kansallisten työllisyyssuunnitelmien välillä tarvittavaa yhteyttä. Tältä osin kyse on mielestäni strategian yhteydestä kansalaisiin ja siitä käsityksestä, joka kansalaisilla voi olla heihin vaikuttavista eurooppalaisista strategioista. Tämä yhteys on todellisuudessa olemassa kansallisten parlamenttien välityksellä, kun ne sekä hyväksyvät että toteuttavat eurooppalaisia suuntaviivoja. Tilanne on tässä suhteessa mielestäni jonkinlainen paradoksi. Työllisyystilanne on heikkenemässä. Euroopan unionin työllisyysstrategioita laadittaessa kohderyhmäksi olisi otettava vaikeuksissa olevat ihmiset. Ne ihmiset, joiden pitäisi pystyä hyötymään toimista, ovat kuitenkin itse asiassa pettyneimpiä, kriittisimpiä ja ymmärtävät vähiten näkemyksiämme ja valmistelemiamme ehdotuksia. Olen siksi sitä mieltä, että jos pyrimme toteuttamaan johdonmukaista strategiaa, johon kansalliset parlamentit otetaan täysimääräisesti mukaan ja jossa niille annetaan mahdollisuus keskustella kansallisista työllisyyssuunnitelmista ja kokea ne omikseen, edistämme eurooppalaisten menettelyjen demokratisoitumista erityisesti Euroopan työllisyysstrategian osalta ja saamme toimillemme oikeutuksen Euroopan kansalaisten silmissä.
Toiseksi eurooppalaisen työllisyyspolitiikan tehokkuus edellyttää, että sen pitäisi todellakin olla sosioekonomiselta kannalta olennainen osa eurooppalaista politiikkaa, mistä uskon kaikkien olevan samaa mieltä. Kaikki täällä mainitut täystyöllisyyden, koulutuksen ja elinikäisen oppimisen tavoitteet ovat itse asiassa rinnakkaisia tavoitteita, jotka jäävät suurimmaksi osaksi vain yhtä yksittäistä alaa koskevien suuntaviivojen soveltamisalan ulkopuolelle.
Lopuksi toteaisin, että meidän on tarkasteltava uudelleen Euroopassa käytettyjen sosiaalisten välineiden kysymystä. Vaikka pääsemmekin sopuun tavoiteltavista päämääristä, meidän on silti annettava käyttöömme sopivat välineet, joilla toteutamme päämäärät. Tätä aihetta meidän on mielestäni pohdittava uudelleen käyttämällä yhteispäätösmenettelyä ja määräenemmistöllä tapahtuvaa päätöksentekoa työllisyyspolitiikan osalta. Vaikka avoin koordinointimenetelmä on osoittautunut hyödylliseksi, sitä on mielestäni käytettävä täydentämään muita lainsäädäntövälineitä, mikä oli sen alkuperäinen tarkoitus.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää erittäin lyhyesti parlamenttia ja kaikkia niitä, jotka ovat osallistuneet tähän tärkeään keskusteluun. Keskustelu osuu ajankohtaan, jona komissio on esittelemässä uutta, arvioinnin jälkeistä työllisyyspolitiikkaa. Parlamentin ehdotuksia ja mielipiteitä harkitaan vakavasti, ja haluaisin käsitellä puheenvuorossani neljää asiaa, jotka on esitetty useaan otteeseen tämän illan aikana.
Ensimmäinen on se perusta, jonka pohjalta työllisyysstrategia on kehitetty. Se on yhdistelmä kilpailukykyä ja yhteenkuuluvuutta. Työllisyysstrategiassa otetaan selvästikin huomioon sekä pienten että suurten yritysten ja niiden työntekijöiden tarpeet. Muutamat arvoisat jäsenet ovat ilmaisseet epäilyksensä siitä, miten suuressa määrin työllisyysstrategialla edistetään kilpailukykyä. Tämä epäilys on mielestäni jokseenkin liioiteltu, kun otetaan huomioon, että työllisyysstrategia on ainakin johtanut yrityksiä edistäviin työmarkkinauudistuksiin. Tarve tukea samalla kertaa kilpailukykyä ja yhteenkuuluvuutta tarkoittaa, kuten useat arvoisat jäsenet ovat huomauttaneet, että meidän on yhdistettävä työllisyysstrategiat ja -politiikat sekä sosiaalipolitiikka. Niitä ei toisin sanoen voida erottaa toisistaan, ja meidän on otettava sosiaalipoliittiset kysymykset huomioon kaikissa työllisyysstrategian vaiheissa.
Toinen asia koskee puitteita, yhteistyötä, työllisyyssuuntaviivojen ajantasaistamista ja rahoituspakettia. Parlamentissa on esitetty tärkeitä ja vakavasti otettavia ehdotuksia ja lähestymistapoja. Huomauttaisin useiden arvoisien jäsenten tavoin, että työllisyysstrategian on oltava valikoiva, sen soveltamisalan on oltava selkeä eikä sitä pitäisi sisällyttää talouden suuntaviivoihin.
Kolmas asia koskee osallistumista. Yksi arvioinnin aikana havaitsemistamme perusongelmista oli kansallisten parlamenttien osallistuminen. Niiden on saatava tärkeämpi rooli. Työmarkkinaosapuolten ja paikallisten viranomaisten on puolestaan osallistuttava työllisyysstrategian alueelliseen ja paikalliseen soveltamiseen.
Lopuksi haluaisin viitata itse menetelmään välineenä, kuten jäsen Gillig aivan oikein huomautti. Välineeseen, jota käytämme ensimmäistä kertaa. Avointa koordinointimenetelmää ei ole mainittu erikseen perustamissopimuksessa. Se on kuitenkin toiminut erittäin hyvin, minkä vuoksi olemme käyttäneet sitä kahdessa muussakin menettelyssä, nimittäin sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa ja eläkkeissä. Uskomme, että hallitustenvälinen konferenssi antaa meille ehkä mahdollisuuden viimeistellä se ja käyttää sitä tehokkaammin muilla politiikan aloilla.

Puhemies. -
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Smetin laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö (A5-0279/2002) naisten edustuksesta Euroopan unionin työmarkkinaosapuolissa (2002/2026(INI).

Smet (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, tämä on toinen kerta, kun sosiaalipolitiikka sekä naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskeva politiikka on sijoitettu näin myöhäiseen ajankohtaan esityslistalla. Tällainen menettely voidaan hyväksyä aina toisinaan, mutta haluaisin kuitenkin pyytää esityslistan laatijoita vaihtamaan asioiden paikkaa ja sijoittamaan esimerkiksi talous- ja maatalouspolitiikan näin myöhäiseen ajankohtaan. Silloin voisimme keskustella mietinnöistämme iltapäivällä eikä komission jäsen Diamantopoulou emmekä me joutuisi istumaan täällä aina myöhään yöhön saakka.
Siirryn nyt käsittelemään mietintöä. Miksi on laadittu mietintö naisten edustuksesta työmarkkinaosapuolissa? Ensinnäkin siksi, että työssäkäyvien naisten määrä on kasvanut valtavasti. EU:n kokonaistyövoimasta 42 prosenttia on naisia. Tämä sama kasvu ei kuitenkaan näy niissä elimissä, joilla on sananvaltaa politiikassa. Niitä ovat työmarkkinaosapuolten rakenteelliset elimet, niiden puheenjohtajistot, pääsihteeristöt, toimeenpanevat komiteat, yleiskokoukset, neuvottelukomiteat ja niin edelleen. Naiset ovat niissä aliedustettuja. Jopa silloin, kun työmarkkinaosapuolilla on edustaja neuvoa-antavissa elimissä, nämä edustajat ovat erittäin harvoin naisia.
Tästä huolimatta työmarkkinaosapuolilla on Euroopassa ja jäsenvaltioissa paljon valtaa, jonka suomme niille mielellämme. Tosiasiahan on, että työmarkkinaosapuolten tekemät työehtosopimukset, jotka vaikuttavat siis myös naisiin, ovat yleensä lainvoimaisia. Työmarkkinaosapuolille on todellakin siirretty suuri osa työvoimaa koskevasta lainsäädäntövallasta. Tämä voidaan sallia edellyttäen, että työmarkkinaosapuolet todella edustavat jäseniään. Jos näin ei ole, sitä ei pitäisi suvaita. Pidän kiinni siitä, etteivät työmarkkinaosapuolet edusta jäsenistöään. Vaikka naisia on 42 prosenttia työvoimasta, naisten edustus ammattiliittojen hallintoelimissä ei yllä edes 25 prosenttiin, ja joissakin hallintoelimissä tämä luku jää alle 12 tai 10 prosentin. Jos lisäksi naisten osuus esimerkiksi työnantajajärjestöjen hallintoelimissä on yksi tai kaksi prosenttia, pidän kiinni siitä, etteivät nämä työmarkkinaosapuolet edusta työmarkkinoita.
Siitä syystä on laadittu tämä mietintö. Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies ja arvoisat kollegat, pyydämme siksi ennen kaikkea, että unionissa kerätään tietoja ja perustetaan tietokanta, jossa seurataan naisten osallistumista työmarkkinaosapuoliin, koska näiden lukujen saaminen on erittäin vaikeaa. Se ei ole kovinkaan vaikeaa ammattiliittojen osalta, koska ne seuraavat näitä lukuja jossakin määrin, mutta työnantajien osalta se on käytännössä mahdotonta. Jos miltä tahansa jäsenvaltiolta kysyttäisiin, mikä on naisten osuus työnantajajärjestöissä, emme saisi kysymykseemme minkäänlaista vastausta lukujen tai tietojen muodossa. Tämä johtuu joko jäsenvaltioiden haluttomuudesta antaa näitä tietoja tai siitä, ettei niitä ole saatavilla. Siksi tietokannan perustaminen on erittäin tärkeää. Tiedän, että komissio on perustamassa sellaista ja että se on julkaissut tutkimuspyynnön. Arvoisa komission jäsen, tämä tutkimus kestää kuitenkin yli neljä vuotta, ja toivon, että meidän ei tarvitse odottaa yhtä kauan ennen kuin toimiin ryhdytään. Jos meidän on odotettava lukuja, kestää kauan ennen kuin mitään tapahtuu.
Nähdäkseni komission, jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten on omaksuttava toimintaperiaatteet politiikan piiristä. Poliittiset puolueet ovat onneksi vähitellen vakuuttuneet siitä, että poliittisten elinten on edustettava maansa kansalaisia. Jos kaikissa jäsenvaltioissa puolet, tai usein jopa yli puolet kansalaisista on naisia, heidän pitäisi olla edustettuina myös politiikassa. Tämä on toimintaperiaate sekä Euroopassa että jäsenvaltioissa. Samaa ei voida valitettavasti sanoa työmarkkinaosapuolista.
Tämän vuoksi mietinnössä ehdotetaan lukuisia toimia, jotka joko Euroopan unionin tai työmarkkinaosapuolten on toteutettava jäsenvaltioiden pienellä painostuksella, jotta saavutetaan naisten edustuksen hyväksyttävä taso kaikissa neuvotteluelimissä ja työmarkkinaosapuolten elimissä. Näiden toimien tavoitteena on myös mahdollistaa se, että neuvotteluissa keskustellaan naisten kysymyksistä. On todellakin totta, että neuvottelupöydän ympärillä istuvat ovat kaikkein vastaanottavaisimpia omille asioilleen. Näin on aina. Se on myös normaalia, koska omat asiat ovat heille kaikkein tutuimpia. Tämä vastaa vammaisten ottamista neuvottelupöytään: he olisivat myös erittäin vastaanottavaisia vammaisiin vaikuttaville asioille ja olisivat siinä oikeassa. Tämä periaate pätee myös sellaisiin neuvottelupöytiin, joiden ympärillä istuu pelkästään miehiä. He ovat hyvin vastaanottavaisia omille asioilleen eivätkä vastaavasti yhtä vastaanottavaisia naisten asioille. Tähän perustuu meidän teoriamme. Arvoisa komission jäsen, kehotan teitä laatimaan toimintaperiaatteet, joissa tätä kysymystä käsitellään kokonaisuutena.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä jäsen Smetiä tästä mietinnöstä, joka osoittaa, että molempien sukupuolten edustuksessa työmarkkinaosapuolissa on saavutettu erittäin vähän edistystä ja että syrjintä on edelleen hyvissä voimissa.
On häpeällistä, että valtavilla eurooppalaisilla ammattiliitoilla, joilla on satojatuhansia jäseniä, ei ole edes molempien sukupuolten symbolista edustusta ja että kokonaiset ammattiliittojen johtokunnat koostuvat pelkästään miehistä. Naisten määrä työmarkkinoilla on noussut, mutta vastaavaa nousua on tuskin tapahtunut ammattiliittojen järjestöissä, joiden johtotehtävissä naisten osuus on alle 25 prosenttia, vaikka ammattiliittojen jäsenistä yli 40 prosenttia on naisia.
Kuten jäsen Smet totesi, tilanne on vieläkin huonompi työnantajapuolella. Vähiten eli 1,5 prosenttia naisia on Belgiassa ja eniten eli juuri ja juuri 19 prosenttia Suomessa. Työssäkäyvien naisten määrä on tietysti kasvanut viime vuosina, mutta muistakaa, että Beijingissä katsottiin kymmenen vuotta sitten, että jos jatkamme tällä vauhdilla, saavutamme tasavertaiset luvut 2 500 vuoden kuluttua.
Mitä me siis voimme tehdä Euroopan tasolla? Tämä ei ole selvästikään asia, joka voidaan ratkaista lainsäädännöllä tai sitovilla toimilla. Kuten olette jo kuulleet, komissio on valinnut tutkijan valvomaan tilastoja ja keräämään niitä kaikkialta Euroopasta, koska ainoat tietomme ovat tällä hetkellä peräisin kansallisilta edustajilta. Meillä ei ole analyyttistä tietoa naisten alakohtaisesta edustuksesta eikä naisten jakaumasta jäsenvaltioittain. Tilastojen kerääminen kestää neljä vuotta, mutta voimme käyttää tietoja ensimmäisestä vuodesta lähtien, ja tästä on erityisesti apua selvitettäessä sitä, missä meidän on ryhdyttävä toimiin verkostoitumalla, vaihtamalla käytäntöjä, tekemällä yhteistyötä ja tarjoamalla kannustimia ammattiliitoille.
Toinen asia koskee sitä, että meidän on sovittava erityisistä naisten osallistumista koskevista määrällisistä tavoitteista ja aikatauluista. Työmarkkinaosapuolet, joiden on määrä esittää yhteinen ohjelmansa jouluna, aikovat tietääkseni sisällyttää tähän ohjelmaan tasa-arvokysymyksen yhtenä niistä yhteisistä asioista, jotka ne pyrkivät ratkaisemaan muutamien seuraavien vuosien aikana. Joten jos työmarkkinaosapuolet Euroopan tasolla esittävät yhteisen ohjelman jouluna ja sisällyttävät siihen kysymyksen sukupuolten välisestä tasa-arvosta, on tärkeää, että me asetamme sen jälkeen erityiset määrälliset tavoitteet ja aikataulut. Komissio pyrkii edelleen kohti naisten ja miesten yhtäläistä edustusta kaikilla tasoilla sekä komission perustamissa komiteoissa, mutta totta puhuen jopa komission ammattiliitoissa on mukana vain vähän naisia.
Ennen kuin päätän puheenvuoroni haluaisin vielä esittää yhden huomautuksen. Kuten jäsen Smet on selittänyt, naisten puuttuvassa osallistumisessa on kyse demokratiasta, edustuksesta ja siitä, että sivuutetaan puolet väestöstä sekä puolet siitä voimasta ja lahjakkuudesta, jota eurooppalaisessa yhteiskunnassa on. Uskomme todellakin, että voimme edistyä tässä työllisyysstrategian ja työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun avulla. Eurooppa ei voi kuitenkaan edetä yksin, jos työmarkkinaosapuolet eivät ota kantaakseen suurta osaa vastuusta. Näin ollen myös niiden aloitteet ovat tarpeen.

?ratsa-?sagaropoulou (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella jäsen Smetiä oma-aloitteisesta mietinnöstä ja siitä, että hän on korostanut asiaa, joka on ollut enemmän tai vähemmän unohduksissa sekä Euroopan että kansallisella tasolla. Pitää paikkansa, että meillä on vain vähän tietoa naisten aliedustuksesta työmarkkinaosapuolten rakenteissa ja heidän puutteellisesta osallistumisestaan työmarkkinaosapuolten väliseen vuoropuheluun. On myös totta, ettei tätä puutetta eikä tätä ongelmaa ole tunnustettu poliittisissa piireissä.
Vaikka kuulemme itse asiassa usein naisten puutteellisesta edustuksesta parlamenteissa, hallituksissa sekä paikallisissa ja alueellisissa viranomaisissa, kuulemme harvoin naisten vähäisestä edustuksesta työmarkkinaosapuolissa. Näin ollen meidät sekä yhteisön toimielimet, jäsenvaltioiden hallitukset ja työmarkkinaosapuolet on saatava vakuuttuneiksi siitä, että naisten osallistuminen päätöksentekoon sosiaalipolitiikkaa koskevan kumppanuuden yhteydessä ei pelkästään lisää niiden arvovallan uskottavuutta ja demokratian laatua, vaan edistää viime kädessä myös kehitystavoitteitamme, koska se auttaa parantamaan työllisyyttä, työn laatua sekä lisäämään tuottavuutta ja kilpailukykyä.
Naisten osallistuminen päätöksentekoon tarjoaa ainoan tilaisuuden ottaa huomioon sekä työssäkäyvien että työttömien naisten vaatimukset, kehittää sosiaalista vastuuta työssäkäyvien naisten hyväksi, luoda tarvittavat edellytykset luovuuden kehittämiselle työpaikalla, ottaa huomioon erityisesti naisia koskevat näkökohdat sekä käsitellä palkkaeroja, joka on kaikkein perustavin ongelma.
Tarvitsemme siis laaja-alaista tietoa ja kaikkiin tahoihin suunnatun valveutuskampanjan, ja meidän on motivoitava työssäkäyviä naisia, koska heidänkin on kannettava oma osansa vastuusta.

Ghilardotti (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluan aluksi onnitella jäsen Smetiä omasta ja Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta erinomaisesta työstä sekä siitä, että hän oli erittäin valmis ottamaan huomioon valiokuntakeskustelun aikana esitetyt lukuisat ehdotukset.
Naisten tasapuolinen osallistuminen päätöksentekoelimiin on asia, joka on otettu usein esille ja jonka osalta Eurooppa on toistuvasti korostanut tarvetta ryhtyä toimiin, eikä tätä asiaa ole missään nimessä ratkaistu. Kuten komission jäsen sanoi, kaikilla yhteiskunnan aloilla, niin taloudellisella, sosiaalisella kuin poliittisellakin, naisten osallistumisessa vallitsee demokratiavaje. Tässä mietinnössä pyritään esittämään katsaus sosiaalisella ja politiikan alalla vallitsevaan tilanteeseen, siis naisten edustukseen työmarkkinaosapuolissa. Tässä yhteydessä ensimmäinen selväksi käyvä asia on järjestelmällisten tietojen puute. Niinpä tiedämme hyvin vähän naisten määrästä työmarkkinajärjestöjen rakenteissa ja sisäisissä päättävissä elimissä, ja sitäkin niukemmat ovat tiedot työmarkkinaosapuolten väliseen vuoropuheluun osallistuvien neuvotteluvaltuuskuntien sukupuolijakaumasta. Mitään tietoja ei ole myöskään niistä neuvoa-antavista elimistä, joissa työmarkkinaosapuolet ovat edustettuina. Euroopan ammatillinen yhteisjärjestö on todellakin pyrkinyt keräämään tilastotietoja, mutta se kohtasi monia vaikeuksia kansallisten ammattiliittojen heikon yhteistyön vuoksi.
Nämä tutkimukset paljastavat joka tapauksessa pyramidirakenteen, jossa noin 40 prosenttia kaikista ammattiliittojen jäsenistä on naisia, mutta jossa naisten osuus putoaa alle 20 prosenttiin, mitä lähemmäksi päästään pyramidin huipulla olevia päätöksentekorakenteita. Työnantajajärjestöjä koskevia tietoja on vieläkin vähemmän saatavilla. Kaikki tämä tarkoittaa sitä, että naiset ovat erittäin heikosti edustettuina neuvotteluvaltuuskunnissa, mikä vaikuttaa myös yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan politiikan onnistumiseen. Viime vuosina on tosin toteutettu varsinkin Euroopan pyynnöstä muutamia strategioita, jotka on mukautettu eri jäsenvaltioiden tilanteisiin ja jotka ovat parantaneet tilannetta, vaikka se onkin edelleen täysin epätyydyttävä. Esimerkiksi Italiassa ammattiliitoissa on toteutettu positiivisia toimia, joita on helpotettu lainsäädännöllä ja koulutushankkeiden rahoittamisella ja joilla pyritään rohkaisemaan naisten osallistumista hallintoelimiin. Nämä toimet ovat johtaneet monissa tapauksissa siihen, että järjestöt ovat sisällyttäneet sääntöihinsä sukupuolikiintiöt. On totta, että kaikki tämä on tuottanut merkittäviä myönteisiä tuloksia, mutta niitä on saavutettu lähes yksinomaan paikallistasolla. Edistys pysähtyy, kun pääsemme kansalliselle päätöksentekotasolle.
Naisten päätöksenteko- ja neuvotteluelimiin osallistumisen sekä yhtäläisten mahdollisuuksien politiikan välillä on suora yhteys. Tämä yhteys kävi ilmeiseksi myös yhtäläisiä mahdollisuuksia ja työehtoneuvotteluja unionissa koskevassa tutkimuksessa, jota Dublinin säätiö on tukenut. Tässä tutkimuksessa korostetaan, että naispuolisten neuvottelijoiden osallistuminen on tuottanut myönteisiä tuloksia: on vähennetty vallitsevaa eriarvoisuutta, kiinnitetty enemmän huomiota työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseen sekä puututtu naisten ja miesten välisiin palkkaeroihin. Kuten jäsen Smetin mietinnössä vaaditaan, Euroopan komission on näin ollen alettava kerätä tietoja ja perustettava tietokanta, jossa käsitellään naisten edustusta työmarkkinaosapuolissa, jotta voidaan luoda indikaattoreita, minkä tarkoituksena on lisätä naisten vaikutusvaltaa päätöksentekoelimissä. Komission on lisäksi luotava tietokanta, jossa käsitellään työehtoneuvottelujen tuloksia yhtäläisten mahdollisuuksien kannalta, ja käytettävä tätä tietokantaa parhaan käytännön levittämiseen. Komission on edelleen kehotettava työmarkkinaosapuolia luomaan naispuolisten neuvottelijoiden ja hallintoelimissä toimivien naisten välisiä verkostoja, joiden tarkoituksena on antaa näille naisille mahdollisuus vaihtaa kokemuksia ja asiantuntemusta. Komission on myös kehotettava työmarkkinaosapuolia kehittämään työllisyyspolitiikassaan sitä roolia, joka niille on osoitettu yhtäläisten mahdollisuuksien edistämisessä.
Työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun kehittämisestä Euroopan tasolla on varmasti hyötyä vaikutusvallan, tehokkuuden sekä tavoitteisiin pyrkimisessä saavutetun menestyksen muodossa, jos sukupuolten välistä tasapainoa parannetaan kaikilla tasoilla ja myös sosioekonomisessa yhteydessä.

Figueiredo (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vaikka eurooppalaiset elimet ovat eri asiakirjoissa korostaneet naisten tasapuolisemman ja suhteellisemman edustuksen tarvetta eri päätöksentekorakenteissa sekä poliittisissa ja sosiaalisissa elimissä samoin kuin työmarkkinaosapuolissa, tosiasia on, että niissä vallitsee edelleen huomattava epätasapaino ja valtava eriarvoisuus, kuten jäsen Smetin mietinnössä huomautetaan ja kuten komission jäsen Diamantopoulou vähän aikaa sitten vahvisti. Vaikka työmarkkinaosapuolista on saatavilla vain puutteellisia tietoja, naisten osallistumista koskevat vähäiset tiedot osoittavat, että johtotehtävissä toimivien naisten osuus on alhainen ja että naiset ovat selvästi aliedustettuja järjestöjen ylemmillä portailla. Tämä heikentää demokratiaa ja vaikeuttaa todellisen oikeuksien ja mahdollisuuksien tasa-arvon saavuttamista. Tämän tavoitteen olemme sisällyttäneet perussopimuksiin ja niihin moninaisiin direktiiveihin, joihin viittaamme päivittäin.
Tuemme siksi mietinnössä esitettyjä aloitteita, sekä niitä, joilla pyritään saamaan enemmän tietoa nykytilanteesta (ja tietojen keräämisen tarve on jo mainittu täällä), että niitä, joiden tarkoituksena on saavuttaa naisten ja miesten tasapuolisempi edustus työmarkkinaosapuolissa. Vaadimme ajallisten tavoitteiden määrittämistä naisten määrälliselle ja laadulliselle edustukselle sekä sisäisissä päätöksentekorakenteissa että työehtoneuvotteluissa, joihin kuuluu myös tuleva kasvua ja työllisyyttä käsittelevä kolmikantakokous - toivon nyt kiinnittäväni komission jäsenen huomion tähän asiaan - ja vaadimme komissiota myös laatimaan kertomukset saavutetusta edistyksestä ja toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksista.
Meidän on kuitenkin luotava objektiiviset toimintaedellytykset sen varmistamiseksi, että naisten osallistumisesta sosiaalisiin ja poliittisiin elimiin tulee todellisuutta. Komission on myös luotava tietokanta ja levitettävä hyviä käytäntöjä, myös yhteisessä työllisyysraportissa, jakamalla tietoa naisten osallistumisesta erityisesti työehtoneuvotteluihin ja myös yhtäläisten mahdollisuuksien alalla saavutetusta edistyksestä. Nämä tiedot, tämä analyysi ja tämä lähestymistapa on esitettävä havainnollisesti sosiaalipolitiikan kysymyksiä ja työllisyyttä koskevissa eri kertomuksissa.
Mann, Thomas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, naisten tasapuolista edustusta päätöksenteossa pidetään erittäin tärkeänä kaikissa Euroopan unionin yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevissa toimintaohjelmissa, kuten viidennessä toimintaohjelmassa vuosiksi 2001-2005. Naisten edustuksesta parlamenteissa ja kansallisissa elimissä on saatavilla hyviä tilastoja, kun taas työmarkkinaosapuolet eivät kerää näitä tietoja vielä riittävästi. Johtotehtävissä olevat naiset ovat erittäin pieni vähemmistö niin ammattiliitoissa kuin työnantajajärjestöissäkin. Ei ole epäilystäkään siitä, että tämän tilanteen on muututtava, mutta se ei saa tapahtua etanan vauhdilla.
Me naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa olemme yksimielisesti kehottaneet työmarkkinaosapuolia vahvistamaan mahdollisimman pian konkreettisia päämääriä naisten määrällisen ja laadullisen edustuksen parantamiseksi. Tässä yhteydessä on sovittava näiden päämäärien toteuttamista koskevista määräajoista. On perustettava tietokantoja, jotta saadaan viimeinkin tarkka yleiskuva naisten edustuksesta neuvonta- ja päätöksentekoelimissä. Toinen toimenpide, joka olisi pitänyt toteuttaa jo kauan sitten, on tasa-arvovaltuutetun viran perustaminen kaikissa jäsenvaltioissa. Jokaisen muutoksen alkuvaiheessa on kuitenkin tehtävä intensiivistä valveutustyötä. Työmarkkinaosapuolten naisrakenteiden pitäisi näkyä koulutuksessa ja tasa-arvonäkökulman huomioon ottamista koskevissa tilaisuuksissa. Järjestöjen sisällä on kehitettävä myönteisiä toimia toimintaohjelmien muodossa. On luotava naisverkostoja, jotka pitävät yhteyttä toisiinsa. Niiden on määrä vaihtaa kokemuksia ja välittää toisilleen tietoja hankkeista. Toiset hankkeet olivat onnistuneita, ja niistä kannattaa siksi ottaa mallia. Toiset hankkeet taas epäonnistuivat, ja meidän pitäisi selvittää, mitä voimme oppia niistä.
Tärkeä osa-alue on johtotason vastuu aina hallitusta myöten. Syitä tähän valiokunta-aloitteiseen mietintöön on siis riittävästi. Naisten oikeuksia käsittelevän valiokuntamme yksimielinen äänestystulos on osoitus esittelijä Miet Smetin esimerkillisestä työstä. Minäkin voin yhtyä täysin tähän arvioon hänen mietinnöstään.

De Rossa (PSE).
Arvoisa puhemies, tänään kuulemistani tilastotiedoista huomiota herättävin on komission jäsenen esittämä tieto, jonka mukaan meiltä menee naisten tasa-arvon saavuttamiseen 2 500 vuotta, jos jatkamme tätä samaa vauhtia. Mietin, miten paljon nopeammin meidän on toimittava, jotta saavutamme tämän tasa-arvon seuraavien sadan vuoden aikana, mikä olisi sittenkin melko pitkä odotusaika.
Minusta on kummallista, että samalla kun puhumme johdonmukaisesti ja aivan oikein siitä, että Euroopan unionissa on luotava yhtäläiset mahdollisuudet, näiden mahdollisuuksien luominen on todellisuudessa toissijainen tavoite ihmisten yhdenvertaiseen kohteluun nähden. Näin siksi, että kaikkien ihmisten tasavertaisuuden ja kaikkien ihmisten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan ajatuksen välillä on selvä ero. Yhtäläisiä mahdollisuuksia ei voi olla ilman tasa-arvoa, ja tähän ajatukseen meidän on perustettava naisten osallistumista päätöksentekoon koskeva lähestymistapamme.
Yksi niistä asioista, joita on käsiteltävä, jos aiomme varmistaa, että naiset ja erityisesti työssäkäyvät naiset voivat osallistua ja että he saavat töistä vapaata ammattiliittotoimintaa varten, on se, että työnantajat ovat äärimmäisen vastahakoisia antamaan työntekijöille vapaata joko koulutusta tai ammattiliittotoimintaa varten. Näin tapahtuu yhä useammin ja jo ennen kuin käsitellään kysymystä, joka koskee joko miehille tai naisille annettavaa vapaata lasten saamista tai heidän hoitamistaan varten. En ole yllättynyt tilastosta, joka osoittaa, että työnantajajärjestöihin osallistuvien naisten määrä on laskenut.
Esittäisin vain pientä kritiikkiä joitakin mietinnön tilastoja kohtaan siitä, että ne ovat vanhentuneita. Se ei ole esittelijän vika, vaan johtuu siitä, että asianmukaisia tietoja ei kerätä unionissa johdonmukaisesti eikä järjestelmällisesti.
Yksi avain tällä alalla edistymiseen ovat positiiviset ohjelmat, toimintasuunnitelmat ja tavoitteet. Edistymisen kannalta erittäin tärkeä on myös ohjelma, jossa lisätään ammattiliittojen ja työnantajajärjestöjen jäsenten tietoisuutta siitä, että on olemassa myös toinen puoli ihmisrodusta, jolla on oikeus tasa-arvoon ilman eri vaatimusta eikä pelkkänä etuoikeutena.

Bordes (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, naisten toisaalta työnantajajärjestöjä ja toisaalta ammattiliittoja koskevan aliedustuksen välinen symmetria on harhaanjohtava: se vain osoittaa, että työnantajajärjestöissä on edelleenkin paljon vähemmän naisia kuin ammattiliitoissa, vaikka ainoana todellisena esteenä naistyönantajien osallistumiselle on työnantajapiirien naisviha.
Toisaalta olisi äärimmäisen tylyä moittia työntekijäjärjestöjä siitä, että ne eivät ota naisia mukaan, kun kaikkialla Euroopan unionissa työskentelevien naisten ongelmana on se, ettei päiväkoti- tai lastentarhapaikkoja ole tarjolla riittävästi tai ollenkaan.
Koska esittelijä on entinen ministeri, hänen kannattaisi pikemminkin käyttää vaikutusvaltaansa rohkaistakseen jäsenvaltioita toteuttamaan laaja-alaisen ohjelman, jolla perustetaan päiväkoteja ja lastentarhoja, joissa työskentelee riittävästi henkilökuntaa. Tämä ei varmastikaan ratkaisisi niitä ongelmia, jotka liittyvät naisten edustukseen ammattiliittojen johtoelimissä, mutta se loisi paremmat edellytykset naisten osallistumiselle.

Pérez Álvarez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Espanjan peruslain 14 pykälässä todetaan juhlallisesti, että ?espanjalaiset ovat yhdenvertaisia lain edessä ilman mitään syntyperään, rotuun, sukupuoleen, uskontoon, mielipiteeseen tai mihinkään muihin henkilökohtaisiin taikka sosiaalisiin edellytyksiin tai olosuhteisiin perustuvaa syrjintää?. Euroopan unionin perusoikeuskirjan III luvun 20 artiklassa todetaan, että ?kaikki ihmiset ovat yhdenvertaisia lain edessä?. Perusoikeuskirjan 21 artiklassa taas todetaan, että ?kielletään kaikenlainen syrjintä, joka perustuu sukupuoleen - -?, ja sen 23 artiklassa, joka on otsikoitu ?miesten ja naisten välinen tasa-arvo?, todetaan seuraavaa: ?Miesten ja naisten välinen tasa-arvo on varmistettava kaikilla aloilla työelämä ja palkkaus mukaan lukien. Tasa-arvon periaate ei estä pitämästä voimassa tai toteuttamasta toimenpiteitä, jotka tarjoavat erityisetuja aliedustettuna olevalle sukupuolelle.?
Jos vertaamme näitä yleisiä periaatteita ja näitä juhlallisia julistuksia sosiaaliseen todellisuuteen ja siihen jokapäiväiseen maailmaan, jossa elämme, mieleen tulee välittömästi yksi johtopäätös: tehtävää on vielä paljon. Tämä koskee erityisesti naisten tasapuolisen edustuksen saavuttamista Euroopan unionin työmarkkinaosapuolissa. Jäsen Smetin erinomaisessa mietinnössä tuodaan tämä johtopäätös julki täysin, ja onnittelen häntä tästä työstä.
Noin 40 prosenttia ammattiliittojen jäsenistä Euroopan unionissa on naisia, mutta heidän osuutensa toisaalta ammattiliittojen jäsenistössä ja toisaalta ammattiliittojen päätöksenteko- ja hallintoelimissä eivät ole mitenkään verrannollisia keskenään. Työnantajajärjestöjen ylemmillä tasoilla naiset ovat lisäksi vähemmistössä, vaikka tätä koskevat tiedot ovatkin melko epätarkkoja. Julistukset, joissa ilmoitetaan hyvistä aikeista mutta ei sitouduta mihinkään, eivät riitä muuttamaan mainitsemiani periaatteita sosiaaliseksi todellisuudeksi. Tarvitsemme siksi strategioita, joiden tarkoituksena on lisätä naisten osuutta työmarkkinaosapuolissa, eikä kiintiöiden keinotekoinen järjestelmä ole mielestäni oikea tai toivottu ratkaisu tai lähestymistapa asiaan.
Oikeudenmukaisemmassa Euroopan unionin yhteiskunnassa, jossa 42 prosenttia työssäkäyvästä väestöstä on naisia, ei voida suvaita naisten aliedustusta sellaisissa elimissä ja rakenteissa, joihin sosiaalialan toimijat kokoontuvat määritelläkseen ja säännelläkseen sosiaalipolitiikkaan liittyviä kysymyksiä sekä sopiakseen niistä.
Ehkä naiset ovat itse osittain vastuussa täällä analysoidusta tilanteesta. Uskon, että keinoja tasa-arvon saavuttamiseen ovat sukupuoliulottuvuuden laaja-alainen sisällyttäminen eri alojen politiikkaan, toimintaohjelmat ja erityisesti työ- ja perhe-elämän yhteensovittamista koskevat toimet, yhteiskunnallisten toimijoiden oma toiminta, koulutus ja tiedotus, naisten osallistumisen kannustamiseen tähtäävät toimet, positiiviset toimet sekä toimintaohjelmat. Tasa-arvo puolestaan on keino ja väline paremman, oikeudenmukaisemman ja huolehtivamman yhteiskunnan rakentamiseksi työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun avulla.

Bastos (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tässä erinomaisessa mietinnössä jäsen Smet, jota onnittelen suurenmoisesta työstä, korostaa naisten riittämätöntä osallistumista Euroopan unionin työmarkkinaosapuoliin sekä sen seurauksia yhtäläisten mahdollisuuksien politiikan toteuttamiselle. Tämän naisten edustusta työmarkkinaosapuolten päätöksentekorakenteissa ja -elimissä koskevan räikeän vajauksen korjaamiseksi on korostettava erityisesti kolmea toimenpidettä.
Ensinnäkin meidän on tiedettävä, missä olemme nyt ja missä haluamme olla. Siten on varmistettava, että meillä on tilastot, jotka antavat todenmukaisen kuvan tilanteesta ja jotka voivat toimia perustana toimintaohjelmien luomiselle ja arviointikertomusten laatimiselle.
Toiseksi osaaminen ja koulutus ovat avaimia yksilön ja yhteisön edistykseen. Ensisijaisena tavoitteena on siten oltava naisten valmentaminen johtotehtäviin. Tämä tavoite voidaan saavuttaa parhaiten luomalla keskuksia, joissa levitetään asiantuntijatietoa.
Kolmanneksi työmarkkinaosapuolten on tarjottava koulutustoimia lisätäkseen tietoisuutta yhtäläisistä mahdollisuuksista, ja tämän asian on oltava aina neuvottelujen esityslistalla.
Esimerkiksi kotimaassani Portugalissa työssäkäyvien naisten määrä on kasvanut tasaisesti ja on yksi korkeimmista Euroopan unionissa. Naisten osallistuminen päätöksentekoon ei kuitenkaan vastaa näitä muutoksia, ja monia eriarvoisuuksia on edelleen. Johtotehtäviin pääsystä voisin todeta, että vain kaksi prosenttia naisista toimii osasto- tai jaostopäällikköinä, kun taas ylemmillä johtotasoilla vastaava luku on 3,2 prosenttia. Havaitsemme myös, ettei naisia ole tarpeeksi ammattiliittojen vastuullisemmissa tehtävissä. Luotettavia tietoja on vaikea saada, kuten täällä on jo todettu useita kertoja.
Lopuksi haluan muistuttaa teitä siitä, että useat eri tutkimukset vahvistavat, että naisten osallistuminen päätöksentekoelimiin ja työehtoneuvotteluihin vaikuttaa erittäin myönteisesti yhtäläisten mahdollisuuksien politiikan toteuttamiseen. Näin ollen naisten ja miesten tasapuolinen edustus työmarkkinaosapuolissa ei ole vain demokratian asettama välttämättömyys vaan johtaa myös suotuisampaan työympäristöön ja organisaatiokulttuuriin.

Puhemies. -
Kiitos, jäsen Bastos.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 23.48.)

Marques (PPE-DE)
. (PT) Haluaisin ilmaista, että olen tyytyväinen tähän toista käsittelyä koskevaan suositukseen ja neuvoston yhteisen kannan hyväksymiseen sen perusteella, sillä katson, että tämän kannan hyväksyminen on elintärkeää tieturvallisuuden parantamisen kannalta.
Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja onnitella esittelijä Hatzidakisia erinomaisesta työstä. Kuten hän totesi, tieturvallisuuden parantamista sekä henkilö- että rahtiliikenteen nopeusrajoituksilla on pidettävä myönteisenä. Komission ehdotus voimassa olevan direktiivin 92/6/ETY laajentamisesta ja nopeuden rajoitinlaitteiden vaiheittaisesta asennuksesta heijastaa parlamentin jatkuvaa huolta, joka koskee tieturvallisuuden edistämistä Euroopan unionissa, jota olen aina tukenut ja jota kannatan jatkossakin.
Sen vuoksi olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että meidän on hyväksyttävä neuvoston yhteinen kanta mahdollisimman nopeasti ja ilman tarkistuksia, ottaen huomioon sen, että useimmat parlamentin esittämistä tarkistuksista on huomioitu ja että uusiakin asioita on liitetty mukaan, jotka ovat auttaneet selkeyttämään käsiteltävänämme olevaa tekstiä.

Torres Marques (PSE)
Matkailu ja matkatoimistojen toimintatapa ovat muuttuneet rajusti viimeisten 25 vuoden aikana, jolloin tällä alalla on sovellettu erityisiä alv-järjestelyjä. Samalla matkatoimistojen toiminta on muuttunut perusteellisesti. Kuudennessa direktiivissä määritellyt erityisjärjestelyt eivät juurikaan vastaa tämän alan nykyisiä tarpeita. Lukuisat poikkeukset, joista eri EU:n jäsenvaltiot hyötyvät, ja kolmansien maiden matkatoimistojen etuoikeutettu asema alv:n osalta ovat johtaneet epäreiluun kilpailuun tai käytäntöön, jossa kaikkein vahvimmat yritykset perustavat toimipisteitä yhteisön ulkopuolisiin maihin - esimerkiksi Sveitsiin - jotta niiden ei tarvitsisi maksaa veroja Euroopan yhteisölle.
Äänestämme komission ehdotuksen puolesta. Ehdotan näin ollen käytännöllistä menetelmää, jossa arvonlisäveroa kerättäisiin sellaisilta kolmansien maiden matkatoimistoilta, jotka myyvät tuotteitaan Euroopan unionissa tai sellaisille henkilöille, jotka asuvat Euroopan unionissa. Tämä menetelmä on sama, minkä parlamentti otti käyttöön sähköisen kaupankäynnin alalla. Ehdotan myös menetelmää, jolla parannettaisiin matkatoimistojen kilpailukykyä silloin, kun unionissa myydään matkatuotteita yhteisön ulkopuolisissa maissa asuville henkilöille.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Vaikka äänestin mietintöä vastaan, olen tietoinen siitä, että Laekenin Eurooppa-neuvosto vahvisti joulukuussa 2001, että EU:n jäsenvaltioiden pitää sopia yhteisestä turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikasta vuoteen 2004 mennessä. Itse asiassa ymmärrän varsin hyvin sen, että turvapaikkapolitiikkaan liittyvät koordinointimenettelyt on määriteltävä ja että on otettava käyttöön pysyvä turvapaikka-asioiden koordinointimenettely, jotta voidaan edistää jäsenvaltioiden järjestelmien lähentymistä, ja että tämän on tapahduttava jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeutta ja toimivaltuuksia kunnioittaen. En kuitenkaan sorru liioitteluun - etenkään tällaisessa erittäin arkaluontoisessa asiassa - ja olen pahoillani siitä, että sekä esittelijä että asiantuntijakomitea ovat valinneet liioittelevan ja suorastaan kohtuuttoman lähestymistavan, joka menee huomattavasti pitemmälle kuin on tarpeen. Tämän vuoksi äänestin mietintöä vastaan. Tämä oli myös viime kädessä syy siihen, miksi mietintö lopulta hylättiin, ja sen pitäisi toimia varoituksena tulevaisuutta ajatellen: kun tavoitellaan liikoja, olennainen katoaa näkyvistä.

Martinez (TDI)
Tämä talousarvio on samanaikaisesti ilahduttava, vahingollinen ja kohtalokas.
Ilahduttava, koska se on määrältään 100 miljardia euroa. Se on suurin tähänastinen talousarvio vuodesta 1958 alkaen.
Vahingollinen se on maatalouden osalta. Maatalousmäärärahojen osuutta kokonaiskuluista pienennetään kovalla kädellä, eikä rahoitusta koskevissa arvioissa esitettyjä määrärahoja käytetä koskaan kokonaisuudessaan. Toisaalta täytäntöön pantujen maatalousbudjettien ja toisaalta äänestyksen tuloksena syntyneiden maatalousbudjettien ja maatalouden rahoitusta koskevien ennusteiden välisten vuosittaisten erojen yhteen laskeminen yli kymmenen vuoden ajalta osoittaa, että vuosittaista maatalousbudjettia vastaava määrä on pyyhkiytynyt pois. Eurooppalaisilta maanviljelijöiltä varastetut noin 40 miljardia euroa olisi voitu käyttää mehiläishoitajiemme pelastamiseen, viinituotantomme edistämiseen ja luonnonmullistusten aiheuttamien tuhojen varalta perustettavan eurooppalaisen rahaston luomiseen. Varoja olisi tarvittu esimerkiksi Languedocin alueella, jossa syyskuun tulvat tuhosivat 4000 hehtaaria viiniviljelmiä.
Talousarvio on kohtalokas, koska vuosi 2003 on viimeinen vuosi ennen kuin hyppäämme globalisaation pohjattomaan kaivoon ilman turvaverkkoa. Se on Cancunin ja WTO:n ministerikokouksen vuosi, jonka aikana sinetöidään maatalouden vapaakauppaa koskeva maailmanlaajuinen sopimus. Lisäksi vuosi 2003 tuo tullessaan yhteisen maatalouspolitiikan uudistamista koskevan konfliktin, jossa Franz Fischlerin voimakkaana liittolaisena on Renate Kunas. Siitä alkaa myös laskeutumisenne laajentumisen liukkaaseen kuiluun. Siellä meitä ovat vastassa EU:hun liittyvät Itä-Euroopan maatalousmaat, joista aiheutuvat todelliset kustannukset eivät ole tiedossamme.

