
Puhemies.
   Julistan torstaina 15. tammikuuta 2004 keskeytetyn Euroopan parlamentin istuntokauden uudelleen avatuksi.(1) 
Berès (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä teiltä parlamentille 12. tammikuuta antamistanne tiedoista. Toimititte saamanne, Michel Raymondin valtakirjaa koskevan kirjeen työjärjestyksen 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnalle. Päätöksenne on mielestäni äärimmäisen kyseenalainen nykytilanteessa, jossa kysymys Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevista säännöistä on kiinnittänyt kaikkien huomion parlamenttiin ja sen etuoikeuksiin, ja aikana, jona talousarvion valvontavaliokunta etsii kiivaasti pienintäkin vihjettä Euroopan unionin talousarvioon liittyvistä petoksista, väärinkäytöksistä ja vilpistä. Tosiasia on, että Michel Raymond on tuomittu Euroopan unionin talousarvioon liittyvästä petoksesta nyt, kun Ranskan korkein hallinto-oikeus on antanut asiassa lopullisen tuomion. Kansalliset viranomaiset saattoivat asian täysin lain mukaisesti teidän käsiteltäväksenne, ja olen kuullut, että te ette vain halunneet "merkitä tiedoksi" Michel Raymondin edustajantoimen menettämistä vuonna 1976 parlamentin edustajien valitsemisesta annetun säädöksen velvoittamalla tavalla, koska te pelkäsitte, että Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostetun kanteen käsittely pitkittyisi samoin kuin Jean-Marie Le Penin tapauksessa. Viimeksi mainitussa tapauksessa, jolla on joitakin yhtäläisiä piirteitä nyt esillä olevan asian kanssa, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi hyvin selkeän tuomion 10. huhtikuuta 2003 ja tulkitsi siinä vuonna 1976 annettua säädöstä sekä työjärjestyksemme 7 artiklan 4 kohtaa, johon te perustitte päätöksenne. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa 10. huhtikuuta 2004 antamassaan tuomiossa, että valvontaa koskevaa toimivaltaa, jota parlamentilla on "tiedoksi merkitsemistä" koskevan velvollisuuden vuoksi, sovelletaan "ennen edustajantoimen menettämistä" ja siis ennen edustajanpaikan vapautumista. Työjärjestyksen 7 artiklan mukaan parlamentin puhemiehen on välitettävä asia siitä vastaavalle valiokunnalle, kun "jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset käynnistävät menettelyn, joka saattaa johtaa siihen, että jäsen menettää edustajantoimensa". Arvoisa puhemies, katson näin ollen, että vuonna 1976 annetun säädöksen, työjärjestyksemme ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännön nojalla teidän velvollisuutenanne oli merkitä tiedoksi Michel Raymondin edustajantoimen menettäminen eikä välittää asiaa oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnalle. 
Puhemies.
   Jäsen Berès, onneksi pyysin tässä asiassa ja tiedokseni antamistanne monitahoisista oikeudellisista seikoista neuvoa asiantuntijoilta, koska en itse ole tämän alan asiantuntija. Minulle kerrottiin, että soveltamani menettelytapa oli oikea.
Haluan lukea työjärjestyksen 7 artiklan 4 kohdan merkityksellisen osan kokonaisuudessaan: "Kun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset käynnistävät menettelyn, joka saattaa johtaa siihen, että jäsen menettää edustajantoimensa, puhemies pyytää näitä tiedottamaan säännöllisesti menettelyn etenemisestä. Hän välittää tiedot asiasta vastaavalle valiokunnalle, jonka ehdotuksesta parlamentti voi tehdä päätöksensä."
Näin olen toiminut. Tästä ei ole tarpeen käydä keskustelua, vaikka voinkin keskustella siitä kahdenkeskisesti teidän kanssanne. Olen omasta mielestäni toiminut työjärjestyksen sääntöjen mukaisesti. Olen toiminut asiassa saamieni neuvojen perusteella, ja uskon, ettei näihin neuvoihin liittynyt mitään pahoja aikomuksia tai vahingoittamispyrkimyksiä. Kun saan valiokunnan lausunnon, jatkan toimiani velvollisuuksieni mukaan. 

Puhemies.
   Haluan toivottaa tervetulleeksi viralliselle lehterille saapuneen Libyan parlamentin valtuuskunnan, joka vierailee parhaillaan Euroopan parlamentissa. Voin ilokseni ilmoittaa teille, että Euroopan parlamentin ja Libyan parlamentin välisissä suhteissa on otettu tänään merkittävä askel eteenpäin. Libyan yleiskansalliskongressin valtuuskuntaa johtaa varapuhemies Ahmed Mohamed Ibrahim.
Hyvä Ibrahim, toivotan teidät ja kolleganne tervetulleiksi ja korostan, että me pidämme vierailuanne nykyoloissa erityisen tärkeänä. Libyan äskettäiset toimet ovat antaneet aihetta toivoon. Meidän on nyt pyrittävä yhdessä toteuttamaan nämä toiveet. Kiitos, että olette täällä tänään. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Irlannin puheenjohtajakauden toimintaohjelmasta ja Euroopan perustuslaista. 
Roche,
   . Arvoisa puhemies, minulla on suuri ilo antaa julkilausuma hallitustenvälisen konferenssin nykytilanteesta, ja odotan kiinnostuneena teidän näkemyksiänne asiasta.
Kuten tiedätte, olemme Brysselin Eurooppa-neuvoston meille antaman toimeksiannon mukaisesti kuulleet laaja-alaisesti kumppaneitamme. Irlannin pääministeri (taoiseach) on jo puhunut lähes kaikkien Eurooppa-neuvoston kollegojensa kanssa tai tavannut heidät ja on yhteydessä heihin kaikkiin ennen pitkää. Seuraavina viikkoina on tarkoitus järjestää useita muita tapaamisia. Olemme lisäksi ulkoministeri Cowenin kanssa keskustelleet mahdollisimman monen kollegamme kanssa tai tavanneet heitä.
Keskustelimme hallitustenvälisestä konferenssista myös viime maanantaina pidetyn yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston kokouksen lounastauolla. Vaikka kahdenväliset neuvottelut ovatkin tärkeitä, mielestämme on myös tärkeää tunnustaa hallitustenvälisen konferenssin kollektiivinen luonne ja käydä epävirallista keskustelua tilanteestamme. Olin hyvin ilahtunut siitä, että yleisten asioiden neuvosto antoi lähestymistavallemme täyden tukensa. Keskustelu oli myönteinen – yhteinen vahva perusta on olemassa. Olemme kaikki sitoutuneet viemään hallitustenvälisen konferenssin työtä eteenpäin ja saamaan sen mahdollisimman pian päätökseen. Tunnustamme kuitenkin kaikki, että ratkaisematta on vielä arkaluonteisia ja monitahoisia ongelmia.
Kumppaneittemme ja kaikkien HVK:n työhön osallistuvien tahojen, tietenkin myös Euroopan parlamentin, kanssa käymiemme neuvottelujen avulla pyrimme muodostamaan kokonaiskuvan HVK:n tilanteesta. Haluamme varmistaa, että ymmärrämme täysin kaikkien osapuolten näkemykset ja huolenaiheet, että kuuntelemme kaikkia osapuolia ja että saamme aktiivisen vuoropuhelun avulla esiin eri näkemysten vivahteet. Tällä tavoin pohjustetaan toimeksiantomme toista ja monimutkaisempaa vaihetta, jossa teemme päätelmät yhteydenpitomme perusteella ja laadimme kertomuksen maaliskuun Eurooppa-neuvostolle. En halua tässä vaiheessa esittää arvailuja siitä, mitä tuohon lausuntoon sisältyy.
Emme aliarvioi tehtävämme monimutkaisuutta. Vaikka ratkaisemattomia kysymyksiä on vähän, ne ovat hyvin arkaluonteisia ja vaikeita. Yritämme saavuttaa edistystä, päästä yhteisymmärrykseen ja sopia yhteisestä perustasta. Emme kuitenkaan voi pakottaa ketään sopimukseen, jollei yhteistä poliittista tahtoa sen tekemiseksi ole. Jokaisen velvollisuus on ajatella omien etujensa lisäksi koko Euroopan unionin yhteisiä etuja. Haluan tässä yhteydessä toistaa Strasbourgissa esittämän huomautuksen, johon myös ulkoministeri Cowen yhtyi perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa viime viikolla: "Jos käy ilmi, että sopimuksen syntymiseen on todellisia edellytyksiä puheenjohtajakaudellamme, aiomme tarttua tilaisuuteen heti." Aiomme toimittaa Eurooppa-neuvostolle mahdollisimman kattavan kertomuksen.
Valmistelukunta aloitti perustamissopimuksen uudistusprosessin ja esitti tuoreita näkemyksiä. Me kaikki – niin parlamentit kuin hallituksetkin – olemme vastuussa kansallemme, ja valmistelukunnan demokraattista valtaa heikensi sen suppea jäsenkunta. Olen tyytyväinen, että valmistelukunnan laatima erinomainen runko on säilytetty ja säilytetään HVK:ssa. Tekstissä esimerkiksi vahvistetaan selkeästi Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden välinen toimivaltajako sekä toimivallan harjoittamista säätelevät periaatteet. Tekstillä yksinkertaistetaan oikeudellisia menettelyjä ja välineitä. Sillä luodaan Euroopan unionin oikeushenkilö. Sillä vahvistetaan Euroopan parlamentin asemaa ja annetaan kansallisille parlamenteille merkittävä asema Euroopan unionin rakenteessa.
Perustuslakiehdotukseen sisällytetyllä perusoikeuskirjalla vahvistetaan lisäksi ihmisoikeuksien keskeistä asemaa Euroopan unionin toimissa. Euroopan unionin arvot ja tavoitteet ilmaistaan entistä selkeämmin. Ehdotuksessa esitetään Euroopan unionin ulkoasiainministerin toimen ja ulkoisen toiminnan yksikön perustamista, minkä avulla on tarkoitus lisätä unionin ulkopolitiikan tehokkuutta ja johdonmukaisuutta.
Valmistelukunnan kertomus on nyt ja vastaisuudessa HVK:n työn perustana. Oikeudellisen ja poliittisen todellisuuden vuoksi hallitusten on kuitenkin tutkittava hyvin tarkkaan valmistelukunnan tekstiä ja erityisesti niitä näkökohtia, jotka vaikuttaisivat välittömästi hallituksiin. Aikanaan velvollisuutenamme on saada tekstille kansallinen ratifiointi, joka tapahtuu joissakin tapauksissa kansanäänestyksen kautta.
Puheenjohtajavaltio Italian toimilla varmistettiin, että useimmissa hallitusten esiin tuomissa asioissa edistyttiin huomattavasti. Marraskuun 2003 lopulla käytyjä Napolin neuvotteluja ja varsinaista kokousta edeltänyt työ oli hyvin tuottoisaa. Asiakirja, joka laadittiin juuri ennen Eurooppa-neuvoston kokoontumista, oli erityisen tärkeä, ja siinä löydettiin hyvin tarkka tasapaino. Koska mistään ei tietenkään ole sovittu ennen kuin kaikesta on sovittu ja koska kaikista puheenjohtajavaltio Italian hyvän työn tuloksista ei päästy lopulliseen yhteisymmärrykseen, meidän on mielestämme pyrittävä mahdollisuuksien mukaan säilyttämään valtaisa edistys, jota on saavutettu.
Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa puhunut ministeri Cowen vakuutti, että puheenjohtajavaltio Irlanti on avoin, oikeudenmukainen ja tasapuolinen, kuuntelee kaikkia näkemyksiä ja pyrkii sovittamaan niitä yhteen. Haluan toistaa tämän täällä tänään. Meillä ei ole mitään taka-ajatuksia emmekä aja omia asioitamme. Olemme vankasti päättäneet, ettei kukaan voi kyseenalaistaa tasapuolisuuttamme. Saatamme onnistua tai epäonnistua. Parlamentti voi kuitenkin olla täysin vakuuttunut siitä, että panostamme tähän työhön kaiken voimamme.
Barnier,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, mieleeni muistuu melko hyvin tunnettu sananlasku, jossa todetaan jotenkin näin: "viivyttelemällä ei saada mitään valmiiksi". Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te olitte läsnä pari viikkoa sitten, kun Brysselin Eurooppa-neuvosto päätti valita Euroopan perustuslakiasiassa viivyttelyn. Brysselin hengen mukaisesti moni meistä on nyt samaa mieltä siitä, että tämä viivyttely oli parempi vaihtoehto kuin huonon sopimuksen tekeminen nopeasti, mikä olisi kyseenalaistanut valmistelukunnan työn.
Haluan kuitenkin todeta komission ja erityisesti kollegani Vitorinon puolesta, ettemme hyväksy tätä viivyttelyä, jonka seurauksena emme saa mitään valmiiksi. Tänään käytävässä keskustelussa, jota parlamentti halusi, teillä on tilaisuus aloittaa meidän kanssamme perustuslakiprosessi uudelleen ja ylläpitää sitä eurooppalaista henkeä, jonka luotiin valmistelukunnassa puolentoista vuoden aikana. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi kaikki hyvä tahto on otettava käyttöön: neuvoston puheenjohtajavaltioiden ja jäsenvaltioiden hyvä tahto, parlamentin hyvä tahto, komission hyvä tahto, kansallisten parlamenttien jäsenten hyvä tahto sekä alueiden ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan tuki. Jotta kansalaiset voidaan saada prosessiin uudelleen mukaan, meidän kaikkien on pyrittävä yhteistyössä tuomaan prosessiin uutta toivoa.
Komission toimet tässä kiireisessä tehtävässä perustuvat kolmeen tavoitteeseen. Ensinnäkin komissio haluaa yleissopimuksen. Yleissopimus ei ole pienistä palasista tai kappaleista koostuva sopimus vaan sopimuskokonaisuus, jonka tasapainon kuka tahansa näkee perustuvan kaikkien tuntemaan tekstiin. Komissio katsoo tämän vuoksi, ettei Brysselissä käydyissä keskusteluissa saavutettu mitään – kuten ministeri Roche aiemmin totesi – erityisesti siksi, että niiden perusteella asiassa olisi vain otettu takapakkia. Lisäksi vaikka keskusteluissa tulikin esiin seikkoja, jotka on hyvä ottaa huomioon, kun keskeytynyttä tehtävää jatketaan, niitä on kuitenkin käsiteltävä avoimessa ja julkisessa keskustelussa nykytilanteen perusteella. Tunnustamme tietenkin puheenjohtajavaltio Italian toimesta syntyneet hyödylliset aikaansaannokset, joiden perusteella laadittiin muun muassa valmisteluasiakirja Napolin ministerikokousta varten.
Toinen tavoite on laatia sopimus, joka perustuu yksinomaan valmistelukunnan laatimaan perustuslakiehdotukseen. Ainoastaan tätä asiaa olisi pidettävä varmana, koska parhaassa tapauksessa katsomme, ettei 18 kuukauden aikana tehdyn yhteisen ja demokraattisen työn tulosta parempaa tai erinomaisempaa asiakirjaa voida laatiakaan. Tiedätte luonnollisesti toimielimemme kannan tästä tuloksesta. Mielestämme joitakin erityisesti komission koostumukseen ja toimintaan liittyviä ehdotuksen kohtia voitaisiin selkeyttää, muokata ja parantaa sekä lisätä näin määräenemmistöäänestysten soveltamisalaa ja tietenkin joustavoittaa perussopimusten tarkistusmenettelyjä. Haluamme kuitenkin teidän tapaanne säilyttää ehdotuksen yleistasapainon erityisesti rahoituksen ja talousarvion osalta.
Kolmantena tavoitteenamme on päästä sopimukseen mahdollisimman pian. Puheenjohtajavaltio Irlanti on tietyllä tapaa jo ryhtynyt tähän tehtäväänsä. Se on aloittanut uudelleen hallitustenvälisen konferenssin osapuolten kuulemiset ja työt niiden kanssa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, komissio tukee täysimääräisesti myös jatkossa valitsemianne toimia ja menettelytapoja, sillä ne ovat elintärkeitä.
Sopimukseen pääseminen ei ole sen helpompaa marraskuussa 2004 kuin se on huhtikuussa tai toukokuussa 2004. Uskoakseni se on jopa vaikeampaa marraskuussa 2004. Jos sallimme symbolisten päivien, 1. tai 9. toukokuuta, tai poliittisesti merkittävämmän, ensisijaisesti teitä koskettavan kesäkuun 13. päivän mennä ohitse, olemme jo hyvin lähellä sitä, ettemme saa perustuslakiluonnosta milloinkaan valmiiksi, mihin puheenvuoroni alussa viittasin. Komissio tukee näin ollen kaikkia toimia – toteuttipa niitä kuka tahansa – joilla edistetään perustuslakiprosessia.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuten totesitte, seuraava kokous on maaliskuussa pidettävä Eurooppa-neuvoston kokous, jossa puheenjohtajavaltio arvioi kahdenvälisten neuvottelujensa tuloksia ja jossa me saamme selville hallitusten päämiesten mielentilan. Näemme tuolloin, onko heidän mielentilansa erilainen maaliskuussa – niin kuin toivomme – kuin se oli joulukuussa Brysselissä. Arvoisa puhemies, tämän vuoksi parlamentin valmistelema päätöslauselmaesitys saa komission täyden hyväksynnän ja tuen.
Brok (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, minäkin haluan esittää kiitokseni neuvoston puheenjohtajavaltiona toimivalle Irlannille, joka on mielestäni vastannut asianmukaisella tavalla parlamentin joulukuussa antamaan päätöslauselmaan ja vienyt keskusteluja eteenpäin. Puheenjohtajavaltio Irlanti on keksinyt uusia tapoja ohjata keskinäisiä neuvottelujamme ja soveltaa meitä ohjatessaan tarvittavaa herkkyyttä. Kun nämä kaikki asiat otetaan huomioon, mielestäni on hyvin mahdollista, että pääsemme lähemmäksi parlamentin tavoitetta jo ennen 1. toukokuuta tai ennen Euroopan parlamentin vaaleja ja että neuvotteluissa päästään tulokseen. Se on mielestäni tärkeää, sillä voimme kaikki havaita, ettei kiivaita keskusteluja haluta jatkaa tämän vuoden joulukuuhun saakka eikä niitä asioita, joista jossain määrin sovittiin jo Italian puheenjohtajakaudella, haluta enää käsitellä yhdessä, ja katson, että meidän on näin ollen työskenneltävä tiiviimmässä aikataulussa pitääksemme nämä kaksi asiaa yhdessä. Koska tämä asia on yleisesti tiedossa, siitä käydään keskusteluja parhaillaan myös monissa jäsenvaltioissa. Tämän perusteella tiedän, että yleistä tahtoa saada aikaan mahdollisimman nopeasti tuloksia on olemassa.
Meidän on samalla syytä pitää mielessä parlamentin toiveet, jotka koskevat tietenkin demokratian lisäämistä Euroopan unionissa ja talousarvioasioita, joita pidämme ratkaisevina ja joihin haluan vielä palata. Kyse on avoimuudesta, jonka ansiosta kansalaiset saavat tietää, kuka vastaa mistäkin asioista Euroopassa, ja tietenkin tehokkuudesta. Tätä asiaa meidän olisi nyt käsiteltävä, sillä se on ratkaisevan tärkeä.
Mielestäni on tärkeää, ettemme laadi äärimmäisen yksityiskohtaisia valmiita malleja. Keskeisintä on oltava se, että päätöksentekorakenne on Nizzan ehdotusta tehokkaampi ja että laajentunut yhteisö voi sen ansiosta toimia. Viimeksi mainittua on pidettävä ratkaisevana arviointiperusteena. Katson lisäksi, että jos toimimme tältä perustalta ja käytämme riittävästi mielikuvitusta, voimme löytää sovitteluratkaisuja, jotka myös sellaiset maat voivat hyväksyä, joilla on näissä kysymyksissä usein vaikeuksia. Tämän asian ratkaisu liittyy – tai voi liittyä – nimittäin myös muihin kysymyksiin, ja sen avulla voidaan löytää sovitteluratkaisu, joka on aidosti tasapuolinen sekä demokratian, avoimuuden ja tehokkuuden tavoitteiden mukainen.
Haluan mainita vielä yhden asian. Brysselin kokouksen jälkeen on käyty hyvin paljon keskustelua monen nopeuden Euroopasta, josta on aina säädetty perustamissopimuksessa joko euron, Schengen-järjestelmän tai jonkin muun asian yhteydessä. Aina on kuitenkin ollut niin, että kaikki ovat voineet keskustella kaikkien kanssa samalla foorumilla ja että kaikilla jäsenillä on ollut mahdollisuus tulla mukaan. Puhumme tänään, että puolustusunioni on välttämättömyys. Ellemme saa aikaan perustuslakia, paineet puolustusliiton perustamiseksi Euroopan unionin ulkopuolella ovat pakottavat. Meillä ei sen jälkeen enää olisi velvollisuutta keskustella keskenämme samalla foorumilla päivittäin, kaikki romahtaisi ja Eurooppa repeäisi liitoksistaan sen sijaan, että Euroopan unionissa toimisi monen nopeuden Eurooppa. Lopputuloksena – ei kenenkään toivomana vaan siksi, että näin vain ajan myötä tapahtuisi – päätyisimme jossain vaiheessa seuraavan viiden tai kymmenen vuoden kuluessa samaan tilanteeseen, jossa olimme ennen vuotta 1914 eli valtioliitojen Eurooppaan. Meidän kaikkien on tiedettävä, että se olisi erityisen epätoivottava tilanne. Sen vuoksi meidän on pidettävä velvollisuutena löytää asiaan ratkaisu nyt.
Hänsch (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tarvitsemme perustuslakia ja tarvitsemme sen kaikkia 25 jäsenvaltiota varten. Kaikki tämä puhe ydin-Euroopasta, painopisteiden Euroopasta ja monien nopeuksien Euroopasta ei korvaa perustuslakia, vaan päinvastoin se johtaa meidät harhaan vastakkaisten alueryhmittymien muodostamaan tilkkutäkki-Eurooppaan, mitä meidän on ennen kaikkea pyrittävä välttämään.
Tarvitsemme myös perustuslain ennen vaaleja, koska meidän on annettava sen avulla viesti koko Euroopan äänestäjille, jotka odottavat entistäkin kärsimättömämpinä tämän perustuslain antamista, ja koska tiedämme, etteivät asiat ainakaan helpotu syksyllä tai ensi vuonna; kaikki perustuslakiin liittyvät asiat vain vaikeutuvat entisestään ajan myötä.
Tiedämme myös varsin hyvin, ettei hallitustenvälisen konferenssin saa enää antaa epäonnistua. On hyvin tärkeää onnistua tällä kertaa, ja tuen puheenjohtajavaltio Irlannin aikomusta selvittää etukäteen mahdollisuudet myönteisen tuloksen aikaansaamiseksi.
Meidän ei pidä myöskään enää kyseenalaistaa Napolin kokouksen tuloksia. Olemme vaihtaneet näkemyksiä ja päätyneet tilanteeseen, johon emme ole aina pyrkineet, mutta näistä lähtökohdista meidän on lähdettävä, jotta voimme edistyä. Tiedän, että useimmat jäsenvaltiot ovat valmiit hyväksymään Napolin tulokset sen yhteisymmärryksen muodossa, jonka puheenjohtajavaltio Italia esitteli. On lisäksi yksi asia, josta olen hieman eri mieltä jäsen Brokin kanssa. Vaikka onkin varmaa, että yhtenä arviointiperusteena on tehokkuus, Euroopan unionin päätöksentekoprosessiin on sovellettava myös demokraattisen legitiimiyden arviointiperustetta. Uskon kuitenkin, että kantamme asiasta lähentyvät hieman tulevien viikkojen kuluessa.
Annamme puheenjohtajavaltio Irlannille kaiken tukemme niissä menetelmissä, joiden avulla se pyrkii saavuttamaan yhteisymmärryksen, ja sen tavoitteen saavuttamisessa, jonka mukaisesti se aikoo esittää maaliskuussa hahmotelman mahdollisista tuloksista pelkän aikataulun sijaan. Päätän puheenvuoroni toiveikkaisiin sanoihin. Nyt maanantaina pidetyn epävirallisen kokouksen jälkeen horisontissa kajastaa jo vähän valoa; valjetkoon Euroopan päivä jo tällä puheenjohtajakaudella.
Poettering (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, jos jäsen Hänsch kuuntelee, haluan sanoa, että vaikka Bryssel on tällä hetkellä kylmä paikka, ne meistä, joiden vaikuttimena on kristinusko, ovat joka tapauksessa aina toiveikkaita ja optimistisia, minkä vuoksi kukaan ei voi haitata työtämme Euroopan perustuslain parissa; me haluamme auringon paistavan.
Siltä se teistä saattaa näyttääkin. Punainen on hieno väri, muttei ainoastaan liitettynä Euroopan sosiaalidemokraatteihin...
...sillä se olisi värin väärinkäyttöä.
Vakavasti puhuen palatkaamme vuoteen 2004, joka on ratkaiseva, kuten me kaikki tiedämme. Toukokuun 1. päivänä kymmenen valtiota liittyy Euroopan unioniin, jossa on sen jälkeen 450 miljoonaa asukasta – paljon enemmän kuin Yhdysvalloissa ja Venäjällä yhteensä. Pelkästään tämän luvun suuruus osoittaa, kuinka tärkeää on, että meillä on perusta, jossa nämä 25 valtiota – ja myöhemmin vielä useampi valtio – voivat 450 miljoonan asukkaansa kanssa pitää yhtä. On tärkeää, että pystymme esittelemään 10. ja 13. kesäkuuta äänestäjille perustuslain, joka näyttää meille tietä 2000-luvun rauhanomaiseen yhteistyöhön ja maanosamme rauhanomaiseen yhdentymiseen.
Haluan sanoa ryhmämme Euroopan kansanpuolueen osan puolesta, että pidämme perustuslakia ensisijaisena asiana. Nizzan huippukokouksesta saatu kokemus kannusti meitä perustamaan valmistelukunnan. Valmistelukunnan perustamista vaati parlamentti – en halua ottaa tästä kunniaa pelkästään omalle ryhmälleni. Jos valmistelukunta olisi voinut tehdä päätöksiä yksin, meillä olisi jo perustuslaki. Ehdotettu hanke oli lähtökohtaisesti perusteltu ja asianmukainen. Tämän vuoksi korostamme, ettei Brysselin huippukokouksen epäonnistumisen pidä merkitä Euroopan perustuslain epäonnistumista ja että kaikkien asianosaisten olisi otettava opiksi Brysselin tapahtumista. Syyllisten etsiminen ei johda mihinkään, ja politiikan lisäksi myös inhimilliset kokemukset osoittavat meille, että syyllisiä on aina tai ainakin lähes aina useampi kuin yksi. Kehotamme näin ollen kaikkia etsimään tilaisuuksia ja edistämään mahdollisuuksia sovitteluratkaisun syntymiseen, koska menestyksen perusta on ennen kaikkea psykologinen; meidän on toisin sanoen kunnioitettava toisiamme, ja pieniä valtioita on kohdeltava yhtä kunnioittavasti kuin suuriakin. Vaikka valtio onkin suuri, se ei tarkoita, että se on oikealla tiellä.
Euroopan unionissa ei näin ollen ole ensimmäisen ja toisen luokan jäseniä. Perustuslaista kuulee esitettävän järjettömiä väitteitä. Jotkut väittävät, että perustuslaki johtaa keskushallintoon ja Euroopan supervaltioon, ja nämä samat ihmiset hylkäävät perustuslain ja halveksivat Eurooppaa väittäen sen olevan heidän silmissään pelkkää byrokratiaa. Tämän vuoksi me sanomme, että perustuslaki on keinomme toteuttaa demokratia ja parlamentarismi Euroopan unionissa.
Jäsen Schulz, mielessäni on moniakin henkilöitä, mutta en halua tehdä teistä kuuluisampia kuin te nyt jo olette.
Perustuslailla vahvistetaan paitsi Euroopan parlamenttia myös kansallisia parlamentteja, jotka voivat vedota toissijaisuusperiaatteen nojalla jopa suunnitteilla olevaa Euroopan unionin lainsäädäntöä vastaan. Perustuslain parjaajille on lisäksi korostettava, että perustuslaki asettaa ensimmäistä kertaa paikallishallinnot tasavertaiseen asemaan. Mikäli on jonkinlaista kiistaa siitä, onko Eurooppa toimivaltainen Euroopan toimivaltajaon mukaisesti vai ovatko jäsenvaltiot toimivaltaisia taikka onko alueellista ja paikallista itsehallintoa loukattu, on paitsi poliittisesti myös oikeudellisesti hyvin merkityksellistä, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin voi viitata artiklaan, jossa säädetään paikallisyhteisöjen itsehallinnosta.
Täällä on puhuttu ydin-Euroopasta ja monien nopeuksien Euroopasta. Haluan sanoa olevani hyvin paljon samaa mieltä siitä, mitä jäsenet Brok ja Hänsch ovat todenneet. He ovat molemmat parlamentin pitkäaikaisia jäseniä, minkä vuoksi pienet erimielisyydet, joita on jäänyt heidän välilleen valmistelukunnassa tehdystä intensiivisestä yhteistyöstä huolimatta, voidaan ylittää, ja, jos he tarvitsevat sovittelua, monet ryhmämme jäsenet ovat valmiita ja käytettävissä siihen.
Euroopalla on yksi tavoite, johon meidän on pyrittävä. Meillä on yksi yhteinen tavoite, jonka haluamme saavuttaa yhdessä. Ne, jotka puhuvat ydin-Euroopasta, haluavat pohjimmiltaan palata hallitustenväliseen yhteistyöhön, ja voin sanoa, ettei meidän ryhmämme hyväksy sitä, vaan me vastustamme sitä määrätietoisesti. Luja tahto vie läpi harmaan kiven...
...ja meidän on kunnioitettava toisiamme, ja meidän on ennen kaikkea voitava luottaa toisiimme. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, me luotamme teihin, teidän hallitukseenne, teidän pääministeriinne, Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaan, teidän ulkoministeriinne, teihin henkilökohtaisesti ja komission jäseneen Barnieriin – tässä kaikki, mitä haluan komissiosta tänään sanoa – ja, jos kuljemme tätä tietä yhdessä...
...ja määrätietoisesti sekä puolustamme samalla Euroopan yhteisöä, voimme lopulta onnistua, olen varma siitä.
Puhemies.
   Tämäpä oli uusi hieno versio "uskontojen välisestä vuoropuhelusta"! 
Barón Crespo (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat komission jäsenet, hyvät parlamentin jäsenet, tiedän puheenjohtajavaltio Irlannin mieltyneen runouteen, minkä vuoksi haluan aluksi ilmaista myönteisin sanoin sen, mitä komission jäsen Barnier esitti kielteisesti.
Kansainvälisesti tunnettu espanjalainen runoilija Antonio Machado sanoi kuuluisassa runossaan: Te olette alkaneet kulkea varovaisesti mutta määrätietoisesti, ja parlamentin olisi mielestäni arvostettava sitä.
Olette tekemässä polkua ja pääsemässä yli lukkiutuneesta ja umpikujaan ajautuneesta ikävästä tilanteesta Euroopassa. Olemme kuulleet hallitustenvälisen konferenssin edustajiemme Hänschin ja Brokin raportin, ja he molemmat kertovat meille, että ilmapiiri näyttää muuttuneen. Uskon, että Irlannin vastaanottavaisella lähestymistavalla on hyvin keskeinen merkitys tässä asiassa, ja on hyvin tärkeää, että ilmapiiri on muuttunut paremmaksi. Suhtaudun myönteisesti jopa jäsen Poetteringin myönteisiin sanoihin. Uskon, että hänen näkemyksensä edusti hänen ryhmästään ainakin kolmen neljäsosan kantaa. Voin kuvitella, etteivät Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit ole kovin iloisia, mutta meidän välillämme on nähdäkseni tapahtunut selvää lähentymistä... No, tunnustettakoon, että ainakin 80-prosenttisesti.
Keskeinen ratkaisematta oleva kysymys – josta puheenjohtajavaltio Italia ei uskoakseni toimittanut yhtäkään asiakirjaa – koskee niiden muutosten tilannetta, joita Brysselin Eurooppa-neuvosto teki valmistelukunnan tekstiin.
Kuultuani puheenjohtajavaltio Irlantia ja tutkittuani näitä muutoksia parlamentissa katson, että valmistelukunnan laatimaa tekstiä on työstetty edelleen, toisin sanoen näitä tekstejä ei ole konsolidoitu, mikä on merkittävä näkökohta arvioitaessa kokemiamme takaiskuja. Meidän on aloitettava toimet tällä alalla.
Meidän on mielestäni myös korostettava, että monet niistä maista, jotka ilmaisivat hyvin kriittisen kantansa Brysselin huippukokouksessa – muun muassa kotimaani Espanja yhdessä Puolan, Saksan, Ranskan ja muiden kanssa – ovat julkisesti ilmaisseet ministereidensä kautta, että he haluavat päästä sopimukseen.
Kahden nopeuden Euroopan osalta sanon jotain hyvin perusluonteista: ongelmana ei niinkään ole kaksi eri nopeutta vaan se, miten voimme vakuuttaa ne, jotka jarruttavat prosessia päivittäin, ja estää niitä tekemästä niin. Mielestäni tämä on asian ydin tällä hetkellä. Me emme toisin sanoen voi edistyä, jos jotkin valtiot lamaannuttavat prosessin kokonaan. Mielestäni tämä voisi olla hyvä alku.
On täysin selvää, että meidän on pyrittävä estämään toisen hallitustenvälisen konferenssin epäonnistuminen, mutta myönteiseltä kannalta katsottuna on hyvin tärkeää, että kannamme vastuumme. Miksikö? Koska valmistelukunta laati uusien jäsenvaltioiden ja joidenkin vielä liittymisneuvotteluja käyvien valtioiden avustuksella tekstin ja koska meidän on esiteltävä äänestäjille – joita kuulemme piakkoin – työmme tulos, jonka ansiosta Euroopan unioni voi työskennellä ja toimia entistä demokraattisemmin ja tehokkaammin. Tästä olemme kaikki vastuussa, ja meidän on myös pystyttävä siihen lähestyviä vaaleja silmällä pitäen.
Lisäisin kuitenkin joitakin kohtia tämän vuoden aikatauluun. Ensinnäkin tänä vuonna aloittaa uusi parlamentti ja uusi komissio, emmekä voi nyt evätä niiltä oikeutta ehdottaa muutoksia, joita ne pitävät tarpeellisina. Kyse ei ole siitä, toimiiko seuraava puheenjohtajavaltio edellistä paremmin, vaan siitä, että me saatamme joutua tilanteeseen, jossa meidän on aloitettava uudelleen alusta uuden parlamentin ja uuden komission kanssa. Tämä on tärkeä näkökohta.
Edessämme on myös tärkeitä kansainvälisiä päätöksiä, jotka vaikuttavat Euroopan unioniin tulevina kuukausina. Nämä koskevat Yhdistyneiden Kansakuntien uudistusta, johon me eurooppalaiset olemme välittömästi sitoutuneet – tapaamme huomenna YK:n pääsihteerin – Irakin ja Lähi-idän tilannetta sekä Euroopan unionin kansainvälistä politiikkaa ja kansainvälistä vastuuta.
Tähän ei liity mitään uhkauksia tai syytöksiä, mutta on selvää, että meidän on yhdessä ja välittömästi puututtava asiaan ja keskusteltava siitä, koska nämä asiat sisältyvät aikatauluun, joka koskee Lissabonin strategian ja rahoitusnäkymien ajantasaistamista eli toisin sanoen Euroopan unionin taloudellista ulottuvuutta ja solidaarisuutta. Meidän on lisäksi toimittava tässä yhteydessä rakentavasti. Ei tule kysymykseenkään, että edistyisimme pelkästään taloudellisissa näkökohdissa ilman, että edistyisimme samalla myös poliittisissa näkökohdissa.
Meidän on näin ollen äärimmäisen pian toteutettava myönteisiä ja ennakoivia toimia, ja suhtaudunkin myönteisesti puheenjohtajavaltio Irlannin tahtoon tehdä niin.
Duff (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, minäkin suhtaudun myönteisesti valmistelukunnan kollegani ministeri Rochen tekemään tilannekatsaukseen. On selvää, että olemme siirtymässä – nopeasti – eteenpäin Brysselin huippukokouksesta, joka osoittautui täydelliseksi pannukakuksi. Uskon, että sopimukseen on mahdollista päästä ennen 1. toukokuuta. Ratkaisematta on kuitenkin kolme ongelmallista asiakokonaisuutta: määräenemmistöäänestysten toteuttaminen, komission koko ja koostumus sekä määräenemmistöpäätösten soveltamisala. Olisi valitettavaa, jos pakkomielteinen suhtautumisemme kahteen ensiksi mainittuun suureen isänmaalliseen kysymykseen jättäisi kolmannen – määräenemmistöpäätösten soveltamisalaa koskevan – kysymyksen varjoon, sillä se on tavallaan kaikkein tärkein kysymys.
Puheenjohtajavaltio Italia valitettavasti perääntyi monin tavoin valmistelukunnan vaatimattomista ja tasapainoisista ehdotuksista, joilla olisi laajennettu määräenemmistöpäätösten ja parlamentin yhteispäätösmenettelyn soveltamisalaa. Tämä johtui pääasiassa pääministeri Blairin painostuksesta. Liberaalipuolueen ryhmä ei voi hyväksyä Italian niin sanottua lopullista kompromissipakettia. Epäilenpä, ettei parlamentin enemmistökään hyväksy sitä. Etenkään ei voida hyväksyä siirtotyöläisten sosiaaliturvaa koskevien säännösten siirtämistä pois määräenemmistöpäätösten soveltamisalasta, tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelmaa koskevien lausekkeiden siirtämistä pois yhteispäätösmenettelystä, kansallisen veto-oikeuden ottamista uudelleen käyttöön ja parlamentin lainsäädäntöoikeuden poistamista rikosasioita koskevan oikeudellisen yhteistyön alalla sekä sopimatonta lisäystä, jolla asteittain toteutettaviin siirtymäväylälausekkeisiin (passerelle clauses) sisällytettäisiin minkä tahansa kansallisen parlamentin veto-oikeus. Viimeksi mainitun lisäyksen vuoksi tehtäisiin tyhjiksi Eurooppa-neuvoston päätökset ja lamautettaisiin lopullisesti koko Euroopan poliittinen järjestelmä.
Puheenjohtajavaltio Irlanti on aivan oikeassa todetessaan, että kaikkien jäsenvaltioiden ja etenkin Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerin – kuka hän sitten onkin – on panostettava hallitustenväliseen konferenssiin, jotta se voi onnistua.
Seppänen (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, perustuslain sanotaan ilmentävän sekä kansalaisten että valtioiden tahtoa. Me tiedämme, miten mitataan valtioiden tahto: siitä päätetään parlamenteissa. Se ei ole välttämättä sama asia kuin kansalaisten tahto. Kun perustuslaista päätetään kansallisesti, meidän ryhmämme suuren enemmistön mielestä kansalaisten tahto on mitattava kansanäänestyksellä kaikissa jäsenvaltioissa. Ne maat, jotka hyväksyvät perustuslain, perustavat uuden unionin. Sen halutaan jatkavan vanhan unionin toimintaa. Perustuslailla nykyinen unioni lakkautetaan. Lakkauttamisen täytyy olla valtioliittoja koskevan Wienin yleissopimuksen mukaan yksimielinen. Se, että joku maa ei siihen suostu, on sen laillinen oikeus. Jos lakkautetaan se unioni, johon monissa maissa on liitytty kansanäänestyksen jälkeen, on järjestettävä kansanäänestys myös uuteen unioniin liittymisestä mahdollisimman monessa jäsenvaltiossa.
Perustuslaki on saatu hallitustenvälisessä konferenssissa melkein valmiiksi. Sotilasartiklat, joihin kuuluu uusi rakenneyhteistyö, on hyväksytty Napolissa. Sotilasartikloissa ei ole kysymys ainoastaan puolustuksesta, vaan niissä varaudutaan erityisen lisäpöytäkirjan muodossa myös sellaisiin vaativampiin sotilaallisiin operaatioihin, jotka voivat olla rauhaan pakottamista, , ja siis myös hyökkäystä. Itse asiassa EU:ssa ei nyt varauduta puolustukseen, vaan hyökkäykseen. Ryhmämme ei pidä tarpeellisena tällaista EU:n militarisoimista. Natoa ei myöskään pidä kirjata EU:n perustuslakiin niin kuin nyt on tehty. Se, että EU:n kriisinhallinnan pitää perustua YK:n mandaattiin, pitäisi vielä saada kirjattua perustuslakiin.
Ryhmämme on valmis osallistumaan sosiaalisen Euroopan rakennustyöhön. Perustuslakiluonnos ei ole kuitenkaan tältä osin tyydyttävä. Haluamme saada siihen muutoksia, jotta turvataan yleishyödylliset palvelut kaikille EU:n kansalaisille. Tarvitaan sosiaalista turvallisuutta, eikä eurooppalaista militarismia. Ryhmämme haluaa siis sosiaalisen Euroopan, mutta siltä osin valmistelukunnassa tai HVK:ssa ei ole tehty meitä tyydyttäviä päätöksiä. Perustuslain valmistelun liittäminen neuvotteluihin EU:n uusista rahoitusnäkymistä ei mielestämme ole sopivaa. Jäsenvaltioita ei saa kiristää hyväksymään perustuslakia, jota niiden kansalaiset eivät voi hyväksyä. Tarvitaan kansanäänestyksiä. Kansanäänestystä vaati 96 valmistelukunnan jäsentä, jotka edustavat sekä kyllä- että ei-kantaa tulevissa kansanäänestyksissä. Kansanäänestykset ovat kansalaisten demokratiaa. 
Frassoni (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, esitän kolme lyhyttä huomiota. Perustuslakiuudistuksen tavoitteena on tehdä Euroopan unionista entistä demokraattisempi ja tehokkaampi; sen tarkoituksena ei ole punnita jäsenvaltioiden välistä vallanjakoa. Hallitustenvälinen konferenssi on kuitenkin jumiutunut käsittelemään tätä kysymystä, ja on selvää, että päätöksentekomenetelmä, joka mahdollistaa veto-oikeuden käytön, merkitsee todellista syöpää Euroopan unionille ja tappaa yhteisön solidaarisuuden.
Valmistelukunnan hyväksymä teksti merkitsi – tai merkitsee – ryhmäni enemmistölle edistysaskelta mutta ei missään tapauksessa käänteentekevää uudistusta. Olen vakuuttunut siitä, että merkittävä enemmistö parlamentin jäsenistä on tätä mieltä, mutta näyttää siltä, että puheenjohtajavaltion sanoissa ja käymässämme keskustelussa on perusluonteisia ristiriitaisuuksia. Olemme kaikki optimistisia ja toiveikkaita sekä kannustamme puheenjohtajavaltio Irlantia tekemään parhaansa, mutta mihin me sitä oikeastaan kannustamme? Päädymme jopa hylkäämään kaikki sellaiset parlamentin aloitteet, jotka saattaisivat aiheuttaa puheenjohtajavaltiolle mielipahaa, sekä päätämme, ettemme juhli Spinellin 20-vuotisjuhlaa ja yleissopimuksen virallista hyväksymistä. Toistan, mihin me puheenjohtajavaltiota oikein kannustamme?
Jäsen Hänsch, jos demokratia on arviointiperusteenne, emme voi hyväksyä Napolin kokouksen tuloksia siitä yksinkertaisesta syystä, että suurin osa siellä tehdyistä ehdotuksista merkitsee askelta taaksepäin yleissopimuksen ja joissakin tapauksissa myös talousarvion osalta nykytilanteesta huolimatta. Miten te voitte meidän edustajanamme hyväksyä tällaisen asian? Se ei ole mahdollista! Tähän liittyy paljon moniselitteisyyttä ja ristiriitoja. Mielestäni emme näin ollen voi missään tapauksessa tyytyä keskustelemaan siitä, onko lasi puoliksi tyhjä vai puoliksi täynnä. Haluaisin kuulla, mitä puheenjohtajavaltio Irlannilla on sanottavana niistä viidestä tai kuudesta kohdasta, joista Napolissa jotakuinkin päästiin sopimukseen. Haluaisin tietää, mitä se aikoo tehdä ja mistä se pyrkii saavuttamaan sopimuksen: valmistelukunnan laatimasta tekstistä vai siitä, jonka te, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, määrittelitte tänään hyväksi perustaksi. Siitä, mitä sanoitte puheenjohtajakautenne alussa, sain sen käsityksen, ettei 82:ta sovittua kohtaa ole. Kysynkin, onko niitä vai ei ja ovatko ne osa yhteistä perustaa? En suoraan sanottuna ole saanut tästä selvää, ja minusta tuntuu vaaralliselta, että kaksi edustajaamme katsoo, että tämä on hyvä neuvotteluperusta, koska se ei todellisuudessa sitä ole. Heidän kantansa ei myöskään ole koko parlamentin kanta.
Sanon vielä lyhyesti, että minusta näyttää suoraan sanottuna siltä, että jälleen kerran ihanteellinen tapa auttaa puheenjohtajavaltio Irlantia on saada jäsenet ja kansalaiset mukaan demokratiahankkeeseen. Jos päätämme jälleen jättää kaikki asiat hallitustenvälisen konferenssin ratkaistaviksi maaliskuussa ja toukokuussa, saamme eteemme ehdotuksen, joka on vielä huonompi kuin Napolissa esitetty ehdotus. Vetoan näin ollen parlamentin jäseniin kaikissa parlamentin ryhmissä, joilla on enemmistö omaan ryhmääni nähden, jotta he pitäisivät kiinni tästä asiasta kokouksissa ja pitäisivät kiinni ajatuksesta antaa merkittävä parlamentin aloite toukokuussa puheenjohtajavaltio Irlannin tueksi ja avuksi, jotta sitä ei jätettäisi yksin kollegojensa kanssa, koska keskenään ne eivät saa aikaan parempaa Eurooppaa. 
Collins (UEN ).
    Arvoisa puhemies, olen hyvin tyytyväinen lausuntoon, jonka ministeri Roche tänä iltapäivänä esitti puheenjohtajavaltio Irlannin puolesta. Olen iloinen kuullessani, että tällä viikolla pidetyssä ulkoministerien kokouksessa käytiin rakentavaa keskustelua uuden perussopimuksen tarpeesta. Viime joulukuussa pidetyn EU:n johtajien Brysselin huippukokouksen tapahtumat ovat nyt selkeästi jääneet taaksemme. On olemassa vankka ja jatkuvasti vahvistuva käsitys siitä, että meidän on annettava uutta vauhtia tälle prosessille, jonka tavoitteena on Euroopan unionin uuden perustamissopimuksen antaminen, ja etteivät minkäänlaiset viivästykset, kiertelyt ja kaartelut taikka yhteenotot vie tätä prosessia millään tavalla eteenpäin.
Tämän vuoksi olen tyytyväinen siihen, että neuvoston puheenjohtaja, Bertie Ahern, järjestää tänä tärkeänä hetkenä laaja-alaisen kahdenvälisten neuvottelujen kierroksen Euroopan unionin johtajien kanssa. Tällä viikolla hän on jo ollut Madridissa, jossa hän tapasi Espanjan pääministerin. Loppuviikosta hän tapaa Puolan pääministerin. Kun kertoo Euroopan unionin neuvoston maaliskuussa pidettävässä kokouksessa kahdenvälisten keskustelujen tuloksista, saamme kaikki paremman käsityksen siitä, missä vaiheessa neuvottelut Euroopan unionin uuden perustamissopimuksen antamisesta ovat.
Me kaikki tiedämme, mitkä asiat ovat ratkaisevia. Ne eivät ole salaisuuksia. EU:n valmistelukuntaprosessin yksi selkeimmistä eduista on, että meillä on sopimusehdotus, joka muodostaa parhaillaan käytävien keskustelujen perustan. Joidenkin Euroopan unionin hallitusten on kuitenkin lievennettävä ilmeisen jäykkiä poliittisia kantojaan. Se on todella tärkeää. Sopimukseen ei voida päästä, ellei poliittisessa prosessissa osoiteta edes jonkin verran poliittista joustavuutta. Meidän tulisi kaikkien pitää mielessä, että meillä on Euroopassa tällä hetkellä paljon aihetta ylpeyteen eikä näiden seikkojen merkitystä pidä vähätellä sen vuoksi, että Euroopan unionin uuden perustamissopimuksen viimeistelyssä on ajauduttu umpikujaan. Odotamme kaikki innokkaasti kymmenen uuden valtion liittymistä Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004. Tämä historiallinen tapahtuma päättää osaltaan Eurooppaa toisen maailmansodan lopusta alkaen hallinneen keinotekoisen kahtiajaon. Euroopan unionin laajentuminen vahvistaa Euroopan kansainvälistä asemaa.
Lopuksi totean, että uskoakseni me kaikki kannatamme Euroopan unionin hallitusten välisten neuvottelujen tehostamista, jonka avulla voidaan varmistaa, että perustamissopimuksen määräyksistä päästään sopimukseen. Meidän on kiireellisesti tehostettava toimintatapaamme Euroopassa, ja mitä nopeammin varmistamme sopimuksen syntymisen sitä parempi. 
Abitbol (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, Puolan pääministeri kertoi muutama päivä sitten mielestäni melko ällistyttävän syyn sille, miksi perustuslaista olisi päästävä pian sopimukseen, kun hän totesi, että kuuden kuukauden kuluttua perustuslailla ei pohjimmiltaan olisi enää mitään käyttöä. Joko pääministeri Miller on Père Ubu -yhtyeen jälkeläisiä, mikä ei olisi ollenkaan yllättävää, onhan hän puolalainen, tai todennäköisemmin tämä lausunto osoittaa Millerin päätelleen, että koska tämä teksti ei tosiasiassa vie meitä minnekään, ei ole mitään järkeä viivästyttää sen hyväksymistä enää tämän enempää. Arvoisa komission jäsen Barnier, keskustelu ei koske viivyttelyä tai sitä, ettei sen vuoksi saada mitään valmiiksi, vaan sitä, olemmeko me etenemässä jonnekin vai emme, sillä tämä perustuslakiehdotus ei todellakaan ole viemässä meitä mihinkään.
Tosiasiassa Euroopan toimielimet, komissio ja parlamentti yhdessä, takertuvat tähän niin sanottuun perustuslakiin ikään kuin se olisi niiden viimeinen toivon, samalla kun toimielinten politiikka on ollut – etenkin tänä vuonna – selkeästi epäonnistunutta ja samalla, kun kansalaiset ovat yleisesti pettyneitä politiikkaan, minkä osoittaa ainakin äskettäin tehty Eurobarometri-tutkimus, jossa tätä asiaa käsitellään mielestäni hyvin selventävästi.
Todellisuudessa toimivaa politiikkaa Euroopan tasolla on ainoastaan se, jota laaditaan kaikkien toimielinrakenteiden ulkopuolella, kuten saatoimme havaita Iranin tapauksessa, jossa Ranskan, Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministerit sovelsivat yhteistä lähestymistapaansa, tai kuten voimme havaita niissä ensimmäisissä askeleissa, joita nämä kolme maata – ainakin toivottavasti – ottavat eurooppalaisen puolustuksen muodostamiseksi ja jotka ovat näin onnistuneet toimimaan erillään kaikista toimielinkysymyksistä, ministereistä ja yhdestä tai useammasta politiikan alasta vastaavista komission jäsenistä.
Kuten te kaikki olette todenneet, perustuslaki ilman muuta annetaan, koska Euroopan hankkeen ei anneta epäonnistua. Perustuslaki tai joku sen niminen asiakirja siis laaditaan. Jos tämä kuitenkin on demokratia, ja mielestäni perustuslaki on demokratian etuoikeus, kuten jäsen Poettering usein toteaa, Euroopan demokratia voidaan muodostaa vain yhdellä tavalla siihen liittyvien mahdollisten riskienkin uhalla: kansanäänestyksen kautta. Jos kansanäänestystä ei pidetä – olen pahoillani siitä, että parlamentin tekstissä vältellään totuttuun tapaan tätä asiaa – jäsen Poettering ja muutkin voivat olla varmoja siitä, että äänestäjät ilmoittavat kesäkuussa oman mielipiteensä teidän oletetusta demokratiastanne. 
Berthu (NI ).
   – Arvoisa puhemies, vaikka emme vielä tiedä, missä vaiheessa olemme niiden erillisten kohtien kanssa, joista päästiin tai ei päästy sopimukseen hallitustenvälisessä konferenssissa, ennen kuin asiat ajautuivat umpikujaan joulukuussa, jotkut pyytävät ja erityisesti Euroopan parlamentti pyytää, että neuvotteluja vauhditetaan ja että ne viedään nopeasti päätökseen. Emme kannata tätä ajatusta kahdesta syystä.
Ensinnäkin neuvottelujen jumiutumisen vuoksi käytettävissämme oleva aika voitaisiin hyödyntää paremmin jatkamalla keskusteluja perustuslaista. Umpikujan aiheuttaja eli kaksinkertaisten määräenemmistöäänestysten toteutustapaa koskeva kysymys, ei ole mitenkään vähäpätöinen seikka. Se on itse asiassa monien muiden perustuslakiehdotuksen määräysten ohella ratkaiseva kansallisen itsemääräämisoikeuden kannalta. Ranskan kansalliskokouksen lähettämän Euroopan unionin edustuston puheenjohtaja, joka kannattaa tekstiä, on tunnustanut, että kaksinkertaisen määräenemmistön osalta – tämä on suora lainaus – "maallamme oli kansallisesta näkökulmasta katsottuna yhtä paljon intressejä säilyttää vallitseva tila kuin Espanjalla ja Puolalla". Neuvottelijoiden olisi mielestäni pidettävä tätä toteamusta varoituksena.
Toiseksi siellä täällä annetaan lausuntoja, joiden mukaan neuvottelut saataisiin mahdollisesti päätökseen juuri ennen Euroopan parlamentin vaaleja. Tämän osalta haluan varoittaa niitä, jotka jälleen kerran yrittävät huijata kansalaisia. Näyttää siltä, että jotkut haluaisivat, että sopimukseen päästään juuri ennen vaaleja, jotta keskustelua käytäisiin lyhyemmän aikaa ja jotta he voisivat sitten vedota vaalitulokseen siinä tapauksessa, että se on riittävän suotuisa federalistiryhmien kannalta, ja välttää näin kansanäänestyksen perustuslaista. Tällainen menettely olisi laiton, koska Euroopan parlamentin vaaleissa on tarkoitus valita Euroopan parlamentin jäsenet, jotka käsittelevät hyvin monenlaisia aiheita, mutteivät kuitenkaan mahdollista perustuslakia, johon sovelletaan erilaisia päätöksentekomenetelmiä.
Pyrimme torjumaan kaikki lainvastaiset pyrkimykset. Arvoisa puhemies, toivon lisäksi, että tässä keskustelussa säilytetään edes jonkinasteinen vilpittömyys ja arvokkuus. 
Cornillet (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kaatumisen jälkeen ei ole vaikea nousta uudelleen jaloilleen. Tämän vuoksi meidän on saatava kansalaiset ja kansalliset poliitikkomme jälleen mukaan toimintaan, kuten komission jäsen Barnierkin totesi.
Tämä on esittelemämme päätöslauselman tavoitteena. Päätöslauselmaa olisi pidettävä hyvin vahvana poliittisena viestinä. Kuvitelkaapa, että kotimaanne neljä pääpuoluetta antaisivat yhteisen päätöslauselman kansallisessa parlamentissanne. Se aiheuttaisi hämmennystä. Miksi asiasta sitten ollaan niin yksimielisiä? Siksi että olemme kaikki samaa mieltä siitä, että meidän on toteutettava Euroopan unionin laajentuminen ja syventäminen samassa tahdissa. Toimijoiden lukumäärä muuttuu ja toimintaympäristö muuttuu, minkä vuoksi myös sääntöjen on muututtava.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tätä päätöslauselmaa olisi näin ollen pidettävä hyödyllisenä, rohkaisevana ja kannustavana. Haluan kiinnittää huomionne siihen, että se on hyvin maltillinen. Yhtäältä siinä ehdotetaan, että käytätte valmistelukunnan tekemää ehdotusta perustana – tämän osalta toivomme, ettette etäänny siitä liikaa – ja toisaalta siinä ehdotetaan päivämääräksi toukokuun 1. päivää toukokuun 9:nnen sijaan, mikä on merkittävä ero. Sen jälkeen pidämme parlamentissa viimeisen istunnon 3.–6. toukokuuta. Meillä ei pitäisi olla poliittista velvollisuutta ryhtyä perustuslakia säätäväksi kansalliskokoukseksi hyvittääksemme hallitusten mahdolliset vastuuttomuudet. 
Napolitano (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, perussopimus-, työjärjestys ja toimielinasioiden valiokunnan ehdottamassa päätöslauselmassa asetetaan määräpäiväksi 1. toukokuuta, johon mennessä HVK:n on saatettava työnsä myönteiseen päätökseen. Haluan selittää, miksi näin on. Välittömästi tämän jälkeen alkaa vaalikampanjointi, ja perustuslaki on saatava valmiiksi ennen sitä etenkin siksi, että äänestäjät saadaan aktivoitua äänestämään – muussa tapauksessa he ovat pettyneitä, eivätkä siksi äänestä – ja esittämään siten oman kantansa. Äänestäminen on demokraattinen velvollisuutemme, perusoikeutemme. Selkeyden vuoksi lisättäköön jäsen Duffin ja jäsen Frassonin puheisiin liittyen että, meillä on käsiteltävänämme ainoastaan valmistelukunnan perustuslakiehdotus. Olemme tutkineet tarkkaan edellisen puheenjohtajavaltion Italian mainitsemat 82 kohtaa ja nyt mainitut 45 tarkistusta: ne sisältävät useita hämmentäviä ja ristiriitaisia kohtia sekä monia takaiskuja. Niistä ei ole saavutettu yhteisymmärrystä – ei ainakaan Euroopan parlamentissa – ja arvoisa puhemies, pyytäisinkin teitä suhtautumaan tähän vakavasti.
Fatuzzo (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, edustan Euroopan parlamentissa kaikkia Euroopan eläkeläisiä ja vanhuksia, jotka jälleen kerran sanoivat minulle, ettei heillä ole aikaa odottaa Euroopan perustuslakia. He ovat 80–100-vuotiaita, aikaa ei siis ole. Haluaisin, että puheenjohtajavaltio Irlanti muistaisi myös tämän asian, tai oikeastaan sen pitäisi muistuttaa siitä kaikkia muita puheenjohtajia. Mikäli näin ei voida tehdä, vaihtoehtona ehdottaisin, että vanhuksille ja eläkeläisille annetaan lisää aikaa. Miten tämä voitaisiin toteuttaa? Koska pääministeri Berlusconi näyttää nuorentuneen kymmenen vuotta – kuuleman mukaan plastiikkakirurgian avulla – haluaisin, että myös Euroopan vanhuksille ja eläkeläisille annettaisiin valtion varoin mahdollisuus seurata samaa esimerkkiä niin, että hekin voisivat nuorentua kymmenen vuotta, jolloin heillä olisi aikaa odottaa, että Eurooppa-neuvosto laatii meille vihdoinkin perustuslain.
Corbett (PSE ).
    Arvoisa puhemies, myös minä haluan ryhmäni puolesta onnitella puheenjohtajavaltio Irlantia sen valitsemista lähestymistavasta ja menetelmästä, joita pidän oikeina. Ryhmäni on kuitenkin vahvasti sitä mieltä, että ellei puheenjohtajavaltio Irlanti – muusta kuin omasta syystään – vähitellen saa aikaan tuloksia kohtuullisessa ajassa, parlamenttimme ei voi jatkaa toimiaan niin kuin kaikki olisi ennallaan. Meidän ja monien neuvoston jäsenvaltioiden on jatkuvasti vaikeampaa teeskennellä, että tämä asia voitaisiin jättää sivuun kuukausien ja vuosien ajaksi. Ratkaisu on löydettävä nopeasti kollegojeni jo mainitsemista syistä.
Haluaisin lisäksi kysyä puheenjohtajavaltiolta, miten se aikoo löytää sovitteluratkaisun neuvoston äänestysjärjestelmää koskevaan vaikeaan kysymykseen. Enemmistö kannattaa kaksinkertaisen enemmistön järjestelmää, mutta muutama maa vastustaa sitä. Miten puheenjohtajavaltio aikoo saada nämä maat myöntymään? Minkälainen mukautusjärjestely tai selvitys on tarkoitus toteuttaa, jotta myös nämä maat voivat hyväksyä äänestysjärjestelmän? 
Malmström (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, viime vuosi ei varmastikaan jää historiaan EU:n menestyksellisimpänä vuotena. Se on huolestuttavaa paitsi odotettaessa Euroopan parlamentin tulevien vaalien tuloksia myös siksi, että luottamus koko Euroopan hankkeeseen on uhattuna. Vuodesta 2004 on näin ollen tultava niin onnistunut kuin se vain on mahdollista, kun otetaan huomioon Euroopan unionin lähestyvä historiallinen laajentuminen ja yhdentyminen. On mielenkiintoista havaita, että norjalainen sosiaalidemokraattipoliitikko Thorbjørn Jagland on ehdottanut EU:ta Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi. Korostan, että hän on norjalainen.
Jotta laajentunut Euroopan unioni voi toimia, sillä on oltava selkeät säännöt ja asianmukaiset menettelytavat riippumatta siitä, saako se Nobel-palkinnon vai ei. Tämän vuoksi perustuslaki on annettava, ja on kohtuullista, että myös kansa voi sanoa sanottavansa perustuslaista Euroopan parlamentin vaalien yhteydessä. On tuomittavaa, etteivät jotkin maat halua hyväksyä näitä sääntöjä, vaan haluavat sen sijaan edetä omin päin.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, voitte eittämättä havaita, kuinka paljon parlamentissa on hyvää tahtoa teitä kohtaan. Jos se riippuisi vain teistä ja meistä, saisimme perustuslain valmiiksi heti, kun se vain olisi mahdollista. Toivon, että voitte hyödyntää kaikkia diplomaattisia kykyjänne vakuuttaaksenne myös kolleganne neuvostossa asian kiireellisyydestä. 
Marinho (PSE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, koska tunnette hyvin valmistelukunnan tekstin, haluaisin, että kertoisitte minulle, voitteko te rehellisesti sanoa tietävänne jonkin perustuslakiluonnosta kattavamman ja tarkoituksenmukaisemman tekstin, jonka avulla voitaisiin saada aikaan onnistunut lopputulos? Kysyn tätä siksi, että minun laillani tekin olette perehtynyt hyvin perustuslakiehdotukseen. Olisin lisäksi kiitollinen, jos voisitte selventää täällä tänään – ja myös muualla – esillä ollutta kysymystä kuuluisasta Napolin tekstistä, josta puhutaan ja kirjoitetaan kovin paljon. Mitä me oikeastaan tarkoitamme "Napolin tekstillä"? Tarkoitetaanko sillä Napolin Eurooppa-neuvoston tekstiä, jota käsiteltiin Napolissa vai sitä, mitä siitä on jäljellä sen jälkeen, kun sitä käsiteltiin Brysselin kokouksessa? Haluaisin, että selkeyttäisitte näitä asioita meille avoimesti ja vilpittömästi. 
Dupuis (NI ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat komission jäsenet, useimmat kollegani ovat puhuneet upeasta Euroopasta tai Euroopasta, josta pitäisi tulla vielä vähän upeampi. Minä aion puhua halveksittavasta, halpamaisesta ja vastenmielisestä Euroopasta, josta Dominique de Villepin puhui Moskovassa kaksi päivää sitten; Euroopasta, joka ei sano mitään Tšetšeniassa käytävästä avoimesta sodasta.
Kymmenen päivää sitten sain tarpeekseni tästä hiljaisuudesta ja aloitin nälkälakon, en tavoitellakseni kuuta taivaalta tai anorektisen kuolemanhaluni vuoksi, kuten jäsen Nicholson of Winterbourne epäili. Mielestäni meidän Eurooppamme toimii kohtalokkaasti, kun se ei tee mitään Tšetšenian tilanteen johdosta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan kysyä teiltä ja komissiolta yhtä pientä asiaa. EY:n perustamissopimuksen 14 artiklan 3 kohdan mukaan Euroopan unioni voi laatia mustia listoja henkilöistä, jotka eivät pääse Euroopan unionin alueelle. Kyseisen kohdan perusteella voidaan laatia kuitenkin myös niin sanottuja valkoisia listoja, joiden avulla ihmiset, tässä tapauksessa tšetšeenit voisivat liikkua ja elää eri puolilla Euroopan unionia ja tuoda esiin kansanmurhan kohteeksi joutuneen kansansa asioita. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen todella kiitollinen, jos saatte tämän uudistuksen hyväksyttyä puheenjohtajakaudellanne jäsen Vitorinon avustuksella. 
Puhemies.
   Jäsen Dupuis, poliittinen näkökantanne on tärkeä, mutta keskustelemme perustuslakiehdotuksesta. 
Leinen (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio Irlannilla on mahdollisuus täyttää suuri lupaus – joka annettiin kansalaisille kymmenen vuotta sitten – siitä, että Euroopan unioni syvenee, ennen kuin se laajentuu. Parlamentti kannattaa sitä, että perustuslaki saataisiin valmiiksi mahdollisuuksien mukaan ennen 1. toukokuuta mutta joka tapauksessa samanaikaisesti laajentumisen kanssa ja ennen Euroopan parlamentin vaaleja. Haluaisin lisäksi tietää, mistä teidän olisi vielä neuvoteltava, ja kehotan teitä pitäytymään mahdollisimman tiukasti valmistelukunnan laatimassa tekstissä. Pääministeri Berlusconi ei milloinkaan kertonut meille, mistä 82 kohdasta oli saavutettu yksimielisyys Napolissa; ehkäpä ne voitaisiin julkistaa piakkoin. Katson, että neuvoston äänestysjärjestelmän – joka perustuu kaksinkertaiseen enemmistöön – on säilyttävä perustana, koska sen avulla on tarkoitus helpottaa päätöksentekoa eikä vaikeuttaa sitä entisestään. Sen olisi oltava arviointiperusteenanne. Jos perustuslakia ei onnistuta antamaan, uhkaamme ajautua kahden nopeuden Eurooppaan, jota emme halua. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minussa on ainakin neljäsosa irlantilaista verta, ja haluan siksi toivottaa puheenjohtajavaltio Irlannin tervetulleeksi.
Jäsen Barón Crespo on oikeassa: Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit eivät sure Euroopan unionin perustuslakihankkeen kaatumista, vaan me kiitämme Espanjaa ja Puolaa niiden myöntymättömyydestä. Asiakirjan sisältö on aivan liian keskusjohtopainotteinen ja federalistinen meidän makuumme. Lisäksi asiakirja on liian pitkä ja paitsi liian ohjaileva myös joustamaton. Levätköön rauhassa meidän puolestamme. Toivon kuitenkin, että Irlannin historiallisia suhteita Yhdysvaltoihin voidaan hyödyntää ellei EU:n ja Yhdysvaltojen välistä täydellistä vapaakauppaa koskevan sopimuksen edistämiseksi – nyt kun WTO:n toiminta on Cancúnin kokouksen jälkeen takellellut pahasti – niin ainakin yhteisen talousalueen muodostamiseksi tavaroilla ja palveluilla sekä erityisesti rahoituspalveluilla käytävää kauppaa varten.
Lisäksi toimia Lissabonin ohjelman toteuttamiseksi on lisättävä huomattavasti, varsinkin kun nyt näemme Saksan ajautuneen syvään lamaan. Tilannetta pahentaa yliarvostettu euro ja rahapolitiikka, jota sovelletaan samanlaisena kaikkialla EU:ssa. Kun komissio on nyt viemässä vielä Saksaa oikeuteen vakaus- ja kasvusopimuksen rikkomisen vuoksi, Saksa on tosiasiassa astumassa omaan ansaansa.
Laajentumisen ansiosta näistä kuudesta kuukaudesta tulee suurenmoisia. Toivotan puheenjohtajavaltio Irlannille onnea, josta irlantilaiset ovatkin kuuluisia. 
Carnero González (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, puhumme usein ihmisistä, jotka pesevät kätensä milloin mistäkin asiasta. Nämä sanat eivät päde tähän tapaukseen, sillä vaikka nämä ihmiset ovat kuinka yrittäneet, asiaa ei ole saatu pois päiväjärjestyksestä.
Hallitustenvälisestä konferenssista huolimatta valmistelukunnan laatima perustuslakiehdotus on yhä käsiteltävänä muun muassa parlamentin kannustuksen vuoksi ja parlamentin puhemiehen Coxin viime maanantaina Madridissa lausumien sanojen vuoksi. Hän pyysi HVK:ta saattamaan työnsä asianmukaisesti päätökseen ajoissa, toisin sanoen ennen Euroopan parlamentin vaaleja ja – miksipä ei myös – ennen tämän vaalikauden loppua. Niinpä niin, tie helvettiin on päällystetty hyvillä aikomuksilla.
Haluan pyytää puheenjohtajavaltio Irlantia paitsi tukemaan prosessia ja luottamaan siihen myös vaatimaan, että töitä tehdään – ja vieläpä aiempaa julkisemmin ja avoimemmin – perustuslakiluonnoksen parissa eikä sellaisten arvoituksellisten kompromissien ja epämääräisten sopimusten parissa, jotka ovat käsittämättömiä tai jotka vievät asioita huonompaan suuntaan. Kahdenväliset neuvottelut saattavat olla hyödyllisiä, mutta HVK on elin, jonka on toimittava yhdessä sekä keskusteltava ja päästävä sopimukseen lopullisesta yhteisestä kannasta.
Roche,
   . Arvoisa puhemies, haluaisin toistaa jäsen Poetteringin puheenvuorossaan mainitseman vanhan totuuden: "luja tahto vie läpi harmaan kiven". Tässä nimenomaisessa tapauksessa poliittista tahtoa on, ja ratkaisukin löytyy. Tällainen on todellisuus perustuslain osalta. Jäsenet tietävät, niin kuin minäkin, että palkinto, joka tällä keskustelulla voidaan saavuttaa eli järkevä, selkeä ja jopa visionäärinen kaikki Euroopan kansat yhdistävä perustuslaki on erinomainen palkinto. Euroopan kansa ja jäsenvaltioiden hallitukset ovat yhteistyöllään todellakin osoittaneet, että Eurooppa pystyy tekemään valtavan hienoja asioita. Paljon työtä on jo tehty, ja puheenjohtajavaltio Irlanti tietää sen varsin hyvin.
Monet jäsenet ovat kysyneet nimenomaisesta tekstistä ja sen lähtökohdasta. Kaikissa neuvotteluissa on niin, ettei mistään ole sovittu niin kauan kuin kaikesta ei ole sovittu. Työskentelemme yötä päivää poliittisen tahdon muodostamiseksi.
Jäsen Fatuzzo huomautti humoristisesti, että me kaikki vanhenemme. Hän on todellakin oikeassa: kukaan meistä ei tästä enää nuorene. Hän myös ehdotti, että meidän olisi tarjottava plastiikkakirurgiaa ikääntyneille eläkeläisille. Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, Irlanti on hyvin kuuluisa ikääntyneille eläkeläisille tarjoamistaan luontaiseduista – ilmaisista matkoista, ilmaisesta televisiosta, ilmaisista puheluista, ilmaisesta sähköstä ja niin edelleen. Emme ole vielä ottaneet harkintaamme ilmaista plastiikkakirurgiaa, mutta jäsen Fatuzzon huomautus on osuva.
Kiitän parlamenttia onnentoivotuksista. Niistä on puheenjohtajavaltiolle paljon apua, kun se kannustaa niitä hallitusten johtajia, joilla on vaikeuksia tässä asiassa, ottamaan vielä muutaman askeleen eteenpäin. Palkinto on erinomainen, ja olisi aivan loistavaa, jos voisimme saavuttaa sen jo pian emmekä vasta joskus myöhemmin. 
Puhemies.
   Arvoisa ministeri, kiitän teitä kohottavista huomautuksistanne, jotka esititte parhaiden plastiikkakirurgien tapaan. 
Vitorino,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tuotan jäsen Poetteringille pettymyksen puhumalla komission puolesta jäsen Barnierin sijasta, mutta se on kollegiaalisuuden hinta.
Kannatan kaikkia niitä asioita, jotka komission jäsen Barnier mainitsi puheenvuorossaan. Haluaisin vain selkeyttää komission kantaa. Katsomme, että työn perustana on valmistelukunnan teksti ja että Napolin teksti selkeytti joltain osin valmistelukunnan tekstiä. Samalla kun pysymme uskollisina valmistelukunnan ehdotuksille, voimme erottaa myönteisiä suuntauksia, joita meidän on työstettävä edelleen. Jotkin Napolin tekstin kohdat ja ennen kaikkea jotkin Napolissa ja Brysselin Eurooppa-neuvostossa käydyistä kahdenvälisistä neuvotteluista kuitenkin osoittavat, että joillakin hyvin arkaluonteisilla aloilla, kuten talousarviovaltuuksien ja määräenemmistöpäätösten soveltamisen aloilla, on menty takapakkia. Tällainen kehitys ei ansaitse komission tukea, emmekä missään tapauksessa pidä näitä kohtia ja neuvottelutuloksia neuvoteltuina tuloksina. Kuten ministeri Roche sanoi, mitään ei todellakaan ole sovittu, ennen kuin kaikesta on sovittu.
Napolin jälkeen on tehty myös rinnakkaisia aloitteita, jotka ansaitsevat tulla hyväksytyiksi. Otan esimerkiksi puolustussopimuksen. Puolustus on olennainen asia ja yksi EU:n tulevaisuuden keskeisimmistä kehitysaloista. Komissio suhtautuu myönteisesti sopimukseen, joka saavutettiin puolustuksesta hallitustenvälisessä konferenssissa, sekä pöytäkirjan sisältöön, josta keskusteltiin Napolin neuvottelujen jälkeen.
Puolustusesimerkki on oivallinen. Kyse ei ole kahden nopeuden Euroopan muodostamisesta puolustussopimuksen perusteella. Puolustuksen kaltaisella arkaluonteisella alalla saavutettu sopimus osoittaa, että meidän on sisällytettävä tämä sopimus perustuslakiin kokonaisuudessaan ja varmistettava, että koko perustuslaista, myös siihen sisältyvistä puolustusnäkökohdista, päästään sopimukseen. Tämän vuoksi tuemme vastaisuudessakin puheenjohtajavaltio Irlannin pyrkimyksiä varmistaa, että Euroopan perustuslaista päästään sopimukseen mahdollisimman pian ja mahdollisimman vähäisin viivytyksin.
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt. Olen vastaanottanut keskustelun päätteeksi kaksi päätöslauselmaesitystä.(1)
Äänestys toimitetaan huomenna. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana neuvoston julkilausuma jäsenten asemaa koskevista säännöistä. 
Roche,
    (Arvoisa puhemies, neuvosto tarkasteli 26. tammikuuta 2004 pitämässään istunnossa ehdotusta päätökseksi Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevista säännöistä. Keskustelu perustui parlamentin 3. ja 4. kesäkuuta 2003 hyväksymään tekstiin ja sen 17. joulukuuta 2003 antamaan päätöslauselmaan. Koska parlamentti oli kehottanut neuvostoa ilmoittamaan mahdollisimman pian, voiko se hyväksyä parlamentin 17. joulukuuta antaman päätöslauselman, puheenjohtajavaltio varmisti, että asia oli valmis ministerien käsiteltäväksi ensi tilassa eli neuvoston viimeviikkoisessa istunnossa.
Kuten jäsenet tietävät, määräenemmistöllä annettavaa hyväksyntää edellytetään kaikille muille jäsenten asemaa koskevien sääntöjen ehdotuksen artikloille paitsi konsolidoidun tekstin 12 artiklalle, jossa käsitellään verotusta ja joka luonnollisesti edellyttää yksimielistä päätöstä. Puheenjohtajavaltion lähestymistapana oli näin ollen määräenemmistön varmistaminen ehdotuksen muilta kuin verotusta koskevilta osin ja – mikäli näin kävisi – sen vahvistaminen, että neuvosto hyväksyy yksimielisesti verotusta koskevat kohdat, jotka ovat erottamaton osa ehdotuskokonaisuutta.
Ollakseni täysin avoin haluan selventää, että puheenjohtajavaltio kehotti neuvostoa tekemään päätöksensä sellaisen parlamentin jäsenten ehdotetun palkkatason perusteella, joka olisi 50 prosenttia Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomarin palkasta kyseisen parlamentin päätöslauselman antamishetkellä eli 8 670 euroa kuussa.
Puheenjohtajavaltion tavoitteena oli varmistaa poliittinen yhteisymmärrys sääntöehdotuksesta. Lähestymistapamme on ollut selkeä alusta alkaen. Pääministerimme korosti puheessaan parlamentille 14. tammikuuta 2004, että puheenjohtajavaltio pitää jäsenten asemaa koskevia sääntöjä tärkeinä. Hän oli tyytyväinen parlamentin äänestykseen joulukuussa 2003 ja totesi, että teemme kaiken voitavamme tehtävää hoitavana neuvoston puheenjohtajavaltiona, jotta asiassa päästään myönteiseen tulokseen. Esitellessään asian neuvostolle tällä viikolla puheenjohtajavaltio osin täsmensi lähestymistapaansa ja arviotaan tilanteesta.
Vaikka oli selvää, että useimmat neuvoston jäsenet kannattivat kokonaisuutta, koska he katsoivat, että parlamentti oli vastannut neuvoston esittämiin epäilyihin, neljä neuvoston jäsentä ilmoitti, että heillä on edelleen vaikeuksia hyväksyä ehdotuksia ja etteivät he voi kannattaa niitä. Tämän ilmoituksen jälkeen puheenjohtajavaltio joutui toteamaan, ettei EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan 5 kohdan mukaista suostumusta ehdotukselle säännöiksi ollut. Näin ollen ei ollut tarpeen tarkistaa, olisiko verotusta koskevista seikoista voitu päästä yksimielisyyteen. Puheenjohtajavaltio sitoutui ilmoittamaan tuloksesta parlamentille, ja käytänkin tämänpäiväisen tilaisuuden hyväkseni.
On tärkeää, että erityisesti yksi asia tulee selväksi: puheenjohtajavaltio ei ole säästellyt vaivojaan pyrkiessään varmistamaan, että neuvoston päätös perustuu tietoon. Ministerien keskusteluja edelsi tiivis valmistelutyö. Parlamentilta pyydettiin selvennyksiä jäsenvaltioille erityistä huolta aiheuttaneisiin aiheisiin, ja niitä mielestämme saatiinkin. Kaikesta tämän suhteen haluan kiittää puheenjohtajavaltion nimissä parlamenttia ja erityisesti teitä, puhemies Cox, henkilökohtaisesta avusta ja tuesta.
Olisin ilman muuta halunnut tuoda parlamenttiin tänään toisenlaisen, myönteisen viestin. Valitettavasti se ei ollut mahdollista. Mielestäni on tärkeää, että annan teille puheenjohtajavaltion edustajana selkeän ja yksiselitteisen kuvan asioiden nykytilasta.
Arvoisa puhemies Cox, kiitokset vielä kerran kaikesta tuesta ja vaivannäöstänne tässä erittäin tärkeässä hankkeessa. 
Puhemies.
   Vaikka emme aiokaan keskustella tästä aiheesta, toivon parlamentin suovan minun vastata lyhyesti sen puolesta.
Aluksi haluan osoittaa kauttanne kiitokset puheenjohtajavaltio Irlannille päättäväisestä toiminnasta asian edistämiseksi ja vilpittömästä määrätietoisuudesta, jolla olette asiaan tarttuneet. Kuten totesitte, puheenjohtajavaltio ei onnistunut varmistamaan enemmistöä. Se ei ole puheenjohtajavaltion syytä. Neuvoston syytä se voi toki olla, mutta nämä asiat on pidettävä erillään. Olen pahoillani siitä, että tilaisuus hukattiin, kuten julkilausumastanne käy ilmi. Kun otetaan huomioon edeltäjieni työ ja oma työni sekä erityisesti esittelijä Rothleyn sekä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan kollegojen herkeämätön työ, haluaisin tähdentää, että lopputulos on tämän parlamentin enemmistön kannalta erittäin turhauttava. Parlamentti ja neuvostohan ovat olleet pitkään sitoutuneina tähän prosessiin, joka uusimmassa muodossaan käynnistettiin Cardiffin huippukokouksessa Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajuuskaudella vuonna 1998. Totean olevani henkilökohtaisesti pettynyt tähän ja katson, että parlamentti on toiminut hyvässä uskossa koko neuvottelujemme ajan samoin kuin sitoutuessaan prosessiin neuvoston kanssa.
Minun on pakko todeta, että on unionin toisen määräysvallan käyttäjän kanssa on hankala päästä sovintoon, kun taktiikkaa muutetaan ja kun halutut tulokset varmistetaan mukauttamalla tavoitteita. Viime joulukuussa tämän parlamentin enemmistö yritti mielestämme sovittaa yhteen ne monenlaiset näkemykset, joita eri osapuolet tuolloin toivat hyvässä uskossa esiin.
Olen ikävä kyllä sitä mieltä, että tämä epäonnistuminen enteilee Eurooppaa, joka osoittaa useissa keskeisissä perustuslakikysymyksissä pikemminkin toimintakyvyttömyyttä kuin toimintakykyä. Toivon, että voisimme jälleen löytää Euroopan hengen emmekä sitä, mikä halvautti tämän tärkeän – ja omalla vaatimattomalla tavallaan – perustuslaillisen aloitteen.
Arvoisa ministeri, kiitän teitä jälleen kerran puheenjohtajavaltion tekemästä työstä, ja haluaisin tuoda esiin vahvan omakohtaisen näkemykseni siitä, että tänään meille kuvailemanne kyvyttömyys päästä myönteisiin tuloksiin ei millään tavalla ilmennä sitä, miten määrätietoisesti ja vilpittömästi nykyinen puheenjohtajavaltio ja sitä edeltäneet puheenjohtajavaltiot ovat tähän tärkeään tehtävään suhtautuneet.
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, en halua aloittaa keskustelua tästä aiheesta, mutta kuten aivan oikein totesitte, tämä asia on perustava. Lisäksi se on osa lainsäädäntömenettelyä. Olisi parlamentin kannalta erittäin hyödyllistä saada neuvoston puheenjohtajavaltiolta tietoa niistä syistä, joiden perusteella edellä mainitut neljä hallitusta vastustivat sääntöjä. Näin voisimme kenties edetä asiassa. Emme tässä vaiheessa tiedä, mitä varauksia näillä hallituksilla on. 
Puhemies.
   Mikäli neuvosto kykenee aikanaan valistamaan parlamenttia asiasta virallisesti, arvostamme varmasti tätä. Katson aiheelliseksi todeta, että niille, jotka ovat seuranneet asiaa yhtä tiiviisti kuin minä, enemmistöpäätöksen epäonnistumisen syynä tässä vaiheessa näyttävät olevan monenlaiset vaikuttimet. Kaiketi saamme myöhemmässä vaiheessa yksityiskohtaisen selvityksen.
Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma kilpailupolitiikasta. 
Monti,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tänään esiteltävä julkilausuma perustuu talous- ja raha-asioiden valiokunnassa vuotta 2002 koskevasta vuotuisesta kilpailukertomuksesta käytyyn keskusteluun. Haluan kiittää vilpittömästi jäsen Della Vedovaa hänen merkittävästä työstään. Arvoisa puhemies, haluan lisäksi tähdentää, kuinka paljon arvostan ja miten tärkeänä pidän parlamentin valiokuntien, ennen muuta talous- ja raha-asioiden valiokunnan, erinomaista yhteistyötä. Käsitykseni mukaan ehdotettu päätöslauselma osoittaa kyseisen valiokunnan tukevan komission kilpailupolitiikkaa.
Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja selvittää lyhyesti kilpailupolitiikan nykytilaa ja antaa teille käsityksen siitä, mihin suuntaan haluamme tämän alan politiikkaa lähitulevaisuudessa kehittää. Kuten tiedossanne on, kaikkien kilpailusääntöjen uudistaminen on aloitettu ja suurelta osin myös saatu päätökseen nykyisen komission virkakauden aikana. Uudistuksen eri tekijöiden taustalla vaikuttava yhteinen päämäärä on ollut valvontamenettelyjemme tehostaminen ja ylimääräisen byrokratian karsiminen heikentämättä kilpailusääntöjen pääkohtia. Näin voidaan uskoakseni parantaa kilpailukykyä, kasvua ja työllisyyttä Euroopan unionissa.
Käsittelen muutamin sanoin jokaista niistä kolmesta alasta, joita kilpailupolitiikka koskee: kartelleja, yrityskeskittymiä ja valtiontukia. Kartellien torjunnan alalla neuvosto antoi vuoden 2002 lopussa asetuksen (EY) N:o 1/2003, joilla uudistetaan EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamisen puitteet. Asetus on uusi vaihe yhteisön kilpailusääntöjen soveltamisessa – se on suurin uudistus kartellien vastaisessa toiminnassa vuoden 1962 jälkeen ja tulee voimaan 1. toukokuuta 2004. Uudessa järjestelmässä on kaksi pääkohtaa: siinä yritysten välisten sopimusten ilmoitusjärjestelmä kumotaan ja saatetaan voimaan yhtenäiset edellytykset, joiden mukaisesti yritysten on toimittava yhteismarkkinoilla. Yhteisön kilpailusääntöjen soveltamisesta tulee normi, jolloin yritykset voivat toteuttaa hankkeitaan huomattavasti yksinkertaisemmin kuin nykyjärjestelmässä, jossa yritysten välisiin sopimuksiin sovelletaan yhteisön säännösten ohella myös 25:tä kansallista oikeusjärjestelmää. Uudessa järjestelmässä yritykset vapautetaan myös työläästä ilmoitustaakasta ja komissio voi keskittää kaikki voimavaransa kilpailusääntöjen vakaviin rikkomuksiin. Uudistuksessa valjastetaan jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisten ja tuomioistuinten koko potentiaali edistämään Euroopan yhteisön kartellientorjuntasäännösten soveltamista. Parhaillaan perustetaan 25 kansallisen viranomaisen muodostamaa verkostoa varmistamaan, että tehtävät jaetaan tehokkaasti ja toimivasti komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten kesken. Komission tehtävänä on taata säännösten johdonmukainen soveltaminen – ja tämä on varmasti vaativa tehtävä.
Voisin esitellä asiaa paljon yksityiskohtaisemmin, mutta se ei ole tarkoitukseni nyt. Korostaisin tässä kilpailupolitiikassa silti yhtä näkökohtaa: se on ennalta varautuvaa eikä perustu entisessä määrin ilmoitusten odottamiseen vaan pikemminkin komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten aloitteellisuuteen. Halusimme antaa erityisen aseman kuluttajille, jotka kilpailupolitiikasta viime kädessä hyötyvät ja joille politiikka on tarkoitettu, esimerkiksi laatimalla säännöksiä, joissa kuluttajajärjestöt otetaan tiiviimmin mukaan kilpailuasioiden tutkintaan ja joissa niitä kannustetaan tekemään kanteluja.
Seuraavaksi käsittelen uudistuksen toista osaa, joka koskee yrityskeskittymien valvontaa. Haluaisin tähdentää heti alussa, ettei valvonnan tarkoituksena ole puuttua asioihin niin suuresti kuin ensi näkemältä voi vaikuttaa. Komission aikomuksena ei todellakaan ole estää markkinoiden rakenneuudistuksia; yrityskeskittymät ovat välttämättömiä vastauksia kehittyvän talouden haasteisiin. Tilastoja tarkasteltaessa nimittäin havaitaan, että niistä kaikkiaan 2200 yrityskeskittymästä, jotka vuodesta 1990 alkaen on ilmoitettu, komissio on estänyt ainoastaan 18. Tämä osuus on siis äärimmäisen pieni, mutta keskittymän estäminen on luonnollisesti paljon suurempi uutinen kuin keskittymän salliminen. Hiljattain hyväksytyssä yrityskeskittymiä koskevan asetuksen uudistuksessa joustavoitetaan osin toimenpiteen tutkimiselle asetettuja aikarajoja, vahvistetaan yhden luukun periaatetta, jolla on yritysten kannalta erityisen myönteisiä vaikutuksia, ja säädetään, että toimenpiteiden arvioinnin keskeisenä kriteerinä on vaikutus kaikenlaisiin vahingollisiin tilanteisiin, olipa niissä kyse yksittäisen yrityksen määräävästä asemasta tai kuluttajien etuja mahdollisesti vahingoittavan oligopolin seurauksista.
Komission sisäisissä järjestelyissä kilpailupolitiikan alalla on tehty muutamia varsin perusteellisia uudistuksia – monet parlamentin jäsenet ovat seuranneet niitä erittäin tiiviisti ja tukeneet niitä – muun muassa lisäämällä taloudellisen analyysin painoarvoa kilpailutapausten arvioinnissa. Syyskuusta 2003 kilpailupolitiikan pääosastossa on toiminut uusi henkilö, kilpailuasioiden pääekonomisti, joka tuo uutta tietoa päätöksentekomenettelyymme taloudellisten näkökohtien analyysin muodossa.
Arvoisa puhemies, puhun vielä lyhyesti kolmannesta kilpailupolitiikan perusalueesta eli valtiontukien valvonnasta. Parlamentti ja neuvosto ovat toistuvasti ja aiheellisesti vaatineet, että valtiontukien kokonaismäärää on vähennettävä ja samalla ohjattava valtiontukia monialaisiin tavoitteisiin sen sijaan, että niillä tuetaan usein keinotekoisesti tiettyjä aloja tai yksittäisiä yrityksiä. Kuten tiedätte, parlamentti on tukenut tätä siirtoa: heinäkuussa 2001 laadimme arviointiperusteet – valtiontukien tulostaulun – jonka uusimmat tiedot viime keväältä vahvistavat, että tukien määrä vähenee. Kun uudet tiedot julkaistaan ensi huhtikuussa, saamme nähdä, onko suuntaus jatkunut.
Edellä käsittelemieni kartellien torjunnan ja yrityskeskittymien valvonnan tapaan olemme valtiontukienkin osalta pyrkineet suuntaamaan komission työtä niiden toimintojen torjuntaan, jotka saattavat aiheuttaa eniten vahinkoa kilpailulle Euroopan unionissa. Valtiontukia koskeva työohjelmamme on edelleen tiivis aina nykyisen komission virkakauden loppuun. Siinä on kolme painopistettä: työmenetelmien ja -menettelyjen tehokkaammat tarkistukset, yksinkertaisempien menetelmien kehittäminen vähämerkityksisiä tukia varten ja nykyisten valtiontukia koskevien aineellisoikeudellisten säännösten tarkistaminen. Menettelyjen uudistaminen on edennyt jo varsin pitkälle: parhaillaan valmistelemme asetusta, jossa vahvistetaan neuvoston menettelysääntöjen täytäntöönpanosäännökset, ja aikomuksenamme on kehittää uusia välineitä sellaisten valtiontukien käsittelyn yksinkertaistamiseksi, joista ei aiheudu merkittäviä kilpailuongelmia. Yleishyödyllisiä palveluja koskevan komission vihreän kirjan – joka herätti parlamentissa suurta kiinnostusta – seurannassa keskeisenä tavoitteena on selkeyttää valvontamekanismia, jolla säännellään yleishyödyllisten taloudellisten palvelujen tarjoamisvelvoitteesta aiheutuvien kulujen korvaamista.
Arvoisa puhemies, lopetan nyt tähän, ettei minulle annettu aika ylity, mutta toki vasta todettuani muutamalla pienellä sanalla, mitä olemme saaneet tänä aikana ja jälleen kerran parlamentin tukemana aikaan kilpailupolitiikan kansainvälisessä ulottuvuudessa. Olemme esimerkiksi kehittäneet edelleen kahdenvälisiä yhteistyösuhteita kilpailuviranomaisten – pääasiassa Yhdysvaltojen viranomaisten – välillä ja perustaneet muiden kumppaneidemme kanssa kilpailualan ensimmäisen monenvälisen elimen, Kansainvälisen kilpailuverkoston ICN:n. Toivomme, että maailmanlaajuistumiskehityksen hallinta onnistuu tällä alalla eikä kuivu kokoon, niin kuin muilla aloilla valitettavasti tapahtuu. Olen luonnollisesti käytettävissänne. Kuuntelen ja tarvittaessa kommentoin jälkeeni esitettäviä puheenvuoroja. 
Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olen kiitollinen komission jäsenelle Montille tästä kertomuksesta, joka – aivan kuten komission jäsen korosti – perustuu talous- ja raha-asioiden valiokunnan työhön. Arvoisa komission jäsen, omistitte enimmän osan puheestanne kilpailukyvyn tarkistamiseen liittyvälle tekniselle työlle ja kilpailukyvyn parantamiselle.
Käsitykseni on kuitenkin, että meidän on käytettävä valtaamme entistä enemmän sen selvittämiseen, miten Euroopan unionin kilpailukykyä voidaan parantaa. Lukiessani komission kilpailukykykertomusta vuodelta 2003 minulle kävi täysin selväksi, että tuotantoaan olivat kasvattaneet eniten ne yritykset, joissa organisaation kohentamiseen oli liitetty investoiminen uuteen tekniikkaan, erityisesti tieto- ja viestintätekniikkaan. Tämä tarkoittaa, että meidän on reagoitava entistä nopeammin, oltava joustavampia, liikkuvampia, uutterampia, halukkaampia uudistumaan, muutettava ensiksi ajatusmaailmaamme eurooppalaiseksi ja sen jälkeen avauduttava muulle maailmalle.
Meidän on näin ollen annettava kaikille sisämarkkinoiden toimijoille yhtäläinen kohtelu ja poistettava kaikki, mikä estää sisämarkkinoita toimimasta ja heikentää niiden kilpailukykyä. Meidän on tehtävä sisämarkkinoista sisämarkkinat. Veropolitiikkaa, työmarkkinalainsäädäntöä ja työaikoja koskevat toimivaltaongelmamme merkitsevät, etteivät markkinat ole vielä sellaiset. Koska sosiaaliturvajärjestelmät kuuluvat yksinomaan jäsenvaltioiden toimivaltaan, EU voi näillä politiikan aloilla ainoastaan pyytää ja anella, että valtiot tekevät kotitehtävänsä.
Siksi on tärkeää, että tunnustamme nyt yhteydet sisämarkkinoiden laadun, EU:n kilpailukyvyn, Lissabonin tavoitteiden saavuttamisen sekä kasvun ja työpaikkojen lisäämisen välillä. Niiden kaikkien taustavaikuttajana on sosiaalinen markkinataloutemme ja vakaus. Kehotan teitä esittelemään jäsenvaltioille viipymättä vaatimusluettelot, joissa on selkeät luvut ja aikataulut ja joilla näytämme, miten voimme tehdä Euroopan unionista kilpailukykyisemmän, ja osoitamme, mitä jäsenvaltioiden on itse tehtävä. 
Rapkay (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olisin mielelläni samaa mieltä kollega Karasin juuri esittämistä seikoista, sillä hänen puheenvuoroonsa ei juurikaan ole vastaan väittämistä, mutta jos jatkamme keskinäistä keskusteluamme vielä pitkään – kuten valiokunnan jäsenet ennen meitä – paikka paikoin paljastuu erittäin perustavia mielipide-eroja, joihin meidän on mielestäni otettava kantaa, jotta ymmärrämme toisiamme hiukan paremmin.
On selvää, että kilpailupolitiikka on tärkeä ja välttämätön väline, jolla taataan Euroopan unionin sisämarkkinoiden toimivuus ja syvennetään osaltaan yhdentymistä, niin että laajoista ja yhdentyneistä markkinoista seuraava vaurauden ja tehokkuuden kasvu voidaan käyttää hyödyksi. Nimitin kilpailupolitiikkaa välineeksi. Sellainen se on, eikä päämäärä sinällään. Jos se olisi päämäärä, se rappeutuisi pian pelkäksi ideologiseksi sanahelinäksi. Kilpailupolitiikan välineen on tuettava sosiaalisen ja yhteiskunnallisen politiikan tavoitteita ja autettava saavuttamaan ne. Tosiasia siis on, että emme elä ja toimi vapaassa markkinataloudessa, vaikka talous- ja raha-asioiden valiokunta niin väittääkin päätöslauselmaesityksessään, vaan ympäristövastuullisessa ja sosiaalisessa markkinataloudessa. Kollega Karas, käytitte juuri käsitettä sosiaalinen markkinatalous, mutta äänestitte sitä vastaan valiokunnassa. On hämmästyttävää, että tämän parlamentin konservatiivit ja kristillisdemokraatit ovat kieltäytyneet käyttämästä sosiaalisen markkinatalouden käsitteitä. Voin vakuuttaa parlamentin toisella laidalla istuville jäsenille, että he voivat korjata ryhmänsä talous- ja raha-asioiden valiokunnassa tekemän kiusallisen virheen huomisessa täysistuntoäänestyksessä kannattamalla meidän ehdottamiamme tarkistuksia.
Vaikka kannatammekin sulautumien tiukkaa valvontaa, valvonnan vahvuuden on perustuttava siihen, että siinä otetaan huomioon sulautumien vaikutukset yhteiskuntaan ja työllisyyteen sekä annetaan työntekijöille ja heidän etujensa edustajille sananvaltaa päätöksentekomenettelyissä. Tämä on vinkki komission jäsenelle. Me Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmässä kannatamme myös tiukkaa tukien valvontaa, mutta tuet voivat olla myös varsin aiheellisia, jos ne auttavat uudenaikaistamaan, parantamaan kilpailukykyä, innovoimaan sekä luomaan kestävää kehitystä ja työllisyyttä pitkällä aikavälillä. Haluaisin, että tukia arvioitaessa kiinnitettäisiin entistäkin enemmän huomiota niiden vaikutuksiin – myös myönteisiin vaikutuksiin – koko siihen hyödyntämisketjuun, johon tuki kohdistuu. Olemme käyneet tästä kysymyksestä jo lukuisia keskusteluja.
Puheaikani loppuu pian, ja päätän komission jäsenelle osoitettuun kysymykseen. Arvoisa komission jäsen Monti, olette ehtinyt tutustua – Strasbourgin viime istunnosta peräisin olevaan – päätöslauselmaamme yleishyödyllisistä palveluista. Ilmaisimme siinä avoimesti kannattavamme parlamentin yhteispäätöstä oikeuskehyksestä, joten sitä ei voida katsoa pelkästään suostumukseksi ryhmäpoikkeusasetukseen – minkä käsityksen sain komission reaktiosta. Olemme lisäksi tiedustelleet, tuleeko asialle jatkoa tämän parlamentin toimikaudella, jota ei ole enää paljon jäljellä. Emme voi enää käydä pitkällisiä keskusteluja, joten haluaisin tietää, kuinka asiaa koskeva työ edistyy komissiossa. 
Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin todeta komission jäsenen tavoin, että hänen alansa kuuluu Euroopan unionin kuluttajille kaikkein tärkeimpiin. Käsiteltävinämme on nyt on asioita, jotka itse asiassa vaikuttavat erittäin merkittävästi kuluttajiin: autoalan kilpailu, Microsoftia koskeva päätös sekä teollis- ja tekijänoikeudet.
Muistamme, että moottoriajoneuvoalan uusi asetus, joka sisältää kauppaa ja huoltopalveluja koskevia vapautuksia, tuli voimaan lokakuussa 2002. Tarkoituksenamme oli lisätä sen avulla kilpailua ja tarjota kuluttajille enemmän. Vaikutukset olivat valitettavasti täysin päinvastaiset parhaiten tuntemassani maassa eli Suomessa. Laadullisista valintakriteereistä on tullut määrällisiä, ja kaikkien suurten automerkkien korjaamoiden määrä vähentynyt useilla kymmenillä. Lapissa, Euroopan unionin pohjoisimmassa osassa, tiettyjä automerkkejä voidaan korjata ainoastaan läänin pääkaupungissa Rovaniemellä. Keskikokoisen Muonion kunnan huoltoasemalla voitiin korjata viittä automerkkiä 1. lokakuuta 2002. Nyt näitä palveluja ei ole. Mitä komissio aikoo tehdä asialle?
Microsoftin osalta kuulimme eilen, että komissio on lähellä tehdä päätöksen Microsoftista, Media Playeristä ja määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä. Kehotamme jälleen kerran komissiota saattamaan tutkimuksensa päätökseen mahdollisimman nopeasti ja tekemään päätökset, jotka takaavat aidot markkinat ja kuluttajien valinnanvapauden. Kuten komission jäsenelle Montille joulukuussa 2002 esitetystä parlamentin kysymyksestä kävi ilmi, odotamme teidän tarkastelevan tätä asiaa vakavasti, jotta kaikille uusille yrityksille voidaan tarjota todelliset toimintamahdollisuudet ja ettei tietyistä standardeista tule käytännössä pakollisia standardeja, jotka rajoittavat kilpailua ja tiedon vapaata kulkua.
Teollis- ja tekijänoikeudet sekä niihin aika ajoin yhdistyvät monopolit ja standardit, ovat niin merkittäviä, ettei oikeus kilpailuun toimi tehokkaasti. Toivon teidän tarkastelevan tätäkin asiaa, jottei omassa maassani ilmennyt tilanne toistu: markkinatuomioistuin joutui nimittäin katsomaan, että esittävien taiteilijoiden ja äänitetuottajien tekijänoikeusjärjestö Gramex syyllistyy määräävän asemansa väärinkäyttöön. Milloin saamme nähdä Microsoftia koskevan päätöksen? 
Herzog (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin puhua vain yhdestä seikasta – yleishyödyllisiä palveluja koskevista valtiontuista. Arvoisa komission jäsen, osoitan sanani erityisesti teille. Parlamentti vahvisti 14. tammikuuta antamassaan päätöslauselmassa vastikään halunsa antaa tämän alan lainsäädäntöä. Mielestämme komission on näin ollen kiireesti vastattava, että se aikoo todellakin valmistella säädöksen yhteispäätösmenettelyä käyttäen. Tavoitteena on lisätä julkisviranomaisten, erityisesti paikallisten ja alueellisten viranomaisten, mahdollisuuksia valita ja toimia sekä varmistaa, että sisämarkkinoita ja kilpailua koskevat säännöt ovat yhteensopivia suhteessa yleishyödyllisiin palveluihin liittyviin luovuttamattomiin oikeuksiin. Haluamme laatia tällä perusteella yhteiset periaatteet, kriteerit, joilla määritellään vapautukset tai poikkeukset kilpailusääntöihin ja rahoitukseen. Kun 95 artiklaa tulkitaan perusoikeuskirjan 16 artiklan valossa, meillä on yhteispäätösvaltuudet. Myös perustuslakiluonnoksessa pyritään vahvistamaan näitä valtuuksia. Haluaisin huomauttaa, että komission tulisi panna säännöt täytäntöön jälkikäteen eikä missään nimessä päättää niistä itse ennalta. Viimeksi mainittu on perustamissopimuksen, yhteisöjen tuomioistuimen ja lainsäätäjän tehtävä. Olemme huolissamme siitä, että komissio käyttää valtaansa väärin kilpailuasioita koskevan toimivaltansa nimissä, ja mielestämme komissiossa vallitsee jonkinasteinen lainsäädännöllinen sekaannus erityisesti rahoituksen osalta.
Ensinnäkään ei ole teidän asianne päättää, onko jokin rahoitus laillista vai ei, eikä varsinkaan, mikä on tukea ja mikä ei. Vasta sen jälkeen, kun sääntö on luotu, teidän tehtävänne on varmistaa sen yhteensopivuus kilpailun kanssa. Näin ollen teidän ja lainsäätäjän välillä on pakostakin mahdollinen yhteentörmäysvyöhyke. Siksi haluamme itse selvittää Altmarkia koskevassa asiassa annetun tuomion jälkeen, millä edellytyksin taloudellinen korvaus julkisten palvelujen velvoitteista ei kuulu valtiontukia koskevien sääntöjen soveltamisalaan. Te haluatte tulkita Altmark-tuomiota tiedonannossa, ja me haluamme tehdä saman säädöksessä.
Toiseksi komissio on saanut neuvostolta luvan päättää panna täytäntöön valtiontukien ilmoittamisesta vapauttavan säännön. Itse asiassa yleishyödylliset palvelut ovat entistä useammin luonteeltaan taloudellisia. Silti päätöslauselmassamme torjutaan tapa, jolla komissio päättää kaikesta itse 86 artiklan 3 kohdan nojalla vedoten nyt asian kiireellisyyteen, vaikka kiireellisyys on ensin vuosia kielletty. Pyydämme näin ollen laatimaan tilapäisen poikkeuksen, jotta yhteispäätösmenettelyn avulla voidaan vihdoin selvittää kelpuutuksen yleiset edellytykset.
Kolmanneksi kun otamme huomioon komission yksiköiden ja yleishyödyllisistä palveluista vastaavien tahojen kesken jo nyt vallitsevat kiistat, meillä on aihetta pyytää teitä noudattamaan päätöslauselmaamme, jonka mukaan terveydenhoidon, yhteiskunnallisin perustein myönnettyjen asuntojen ja jopa sosiaalipalvelujen kaltaiset palvelut olisi jätettävä kilpailusääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle ja saatettava komission valvontaan ainoastaan, jos harkintavaltaa käytetään väärin. Haluaisin kiinnittää huomionne myös siihen, että tahdomme vahvistaa tulevassa yhteispäätössäädöksessä oikeuden omaan tuotantoon, jottei komissio aina voi uhata puuttuvansa asiaan kilpailun vääristymiseen vedoten. 
Turmes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, keskityn sähkömarkkinoihin ja niillä sovellettavaan kilpailupolitiikkaan.
Luomme paperilla 3. heinäkuuta 2004 kaikkiaan 25 maan laajuiset sähkömarkkinat. Todellisuudessa markkinoista tulee oligopoli. Saksan ja Ranskan sekä niiden yhtiöiden EdF:n, Eonin ja RWE:n hallussa on nykyisin 40 prosenttia Euroopan unionin sähköntuotannosta ja 50 prosenttia kaikesta verkko- ja tasauskapasiteetista. Arvoisa komission jäsen, te kehotatte siis kansallisia kilpailuviranomaisia toimimaan ja luomaan kilpailua kansallisille markkinoille. Eon–Ruhrgas-sulautuma ja Saksan hallituksen päätös osoittavat, että kyseinen hallitus voi jatkaa johtavan kansallisen yrityksen kehittämistä ja ettei toimivien kilpailumarkkinoiden syntyminen Saksaan ole sen tavoitteena. Sen, samoin kuin Ranskan hallituksen ajatuksena on, että maiden kolme yhtiötä hallitsevat Euroopan unionin markkinoita. Maat ovat lisäksi onnistuneet estämään omistuksen eriyttämisen ja samalla tuotannon ja verkkojen intressien täydellisen erottamisen toisistaan, joka on välttämätöntä, jos näiden yhtiöiden ei haluta määräävän uusia tulokkaita ja jos näiden markkinoiden kilpailua halutaan lisätä.
Nämä kaksi maata ovat lisäksi kyenneet estämään käytöstäpoistorahastojen käytön, joten mainitut kolme yhtiötä ostavat muut. Parlamentin sähkömarkkinamietinnön esittelijänä esitän oman analyysini, jonka mukaan Euroopan unionilla ei ole nykyisin riittäviä välineitä vastata tilanteeseen. Ainoa maa, jossa on todella onnistuttu perustamaan kilpailuun perustuvat markkinat, on Yhdistynyt kuningaskunta, koska markkinoita avattaessa maassa harjoitettiin tiukkaa luopumispolitiikkaa. Ranska ja Saksa eivät katso luopumispolitiikkaan päinkään. Siksi meillä on oltava Euroopan unionin väline, jolla pakotamme ne luopumaan kahdesta suuresta yhtiöstään. Muutoin markkinoilla ole toivoakaan kilpailusta, halvemmista hinnoista eikä innovaatiosta.
Della Vedova (NI ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aivan aluksi haluan esittää yleisen huomautuksen. Arvoisa puhemies Cox, kohdistan sanani teille: ensimmäistä kertaa 25 vuoteen Euroopan parlamentti ei ole pystynyt keskustelemaan kilpailua koskevasta vuosikertomuksesta, joka kuuluu tärkeimpiin komission julkaisemiin asiakirjoihin, koska se käsittelee Euroopan unionin politiikan kannalta yhä keskeisempää alaa – vakuuttuaksemme tästä riittää nopea vilkaisu päivälehtiin. Viime vuosina Euroopan parlamentin keskustelu vuosikertomuksesta on aina ollut tärkein – jollei ainut – tilaisuus arvioida demokraattisesti kilpailupolitiikkaa, jossa parlamentilla on pelkästään oikeus tulla kuulluksi, vaikka kyseinen politiikka vaikuttaa yhä merkittävämmin Euroopan unionin yhtiöiden toimintaan ja kansalaisten elämään.
Arvoisa puhemies, olemme useita kertoja pyytäneet yhteispäätösmenettelyä kilpailupolitiikkaan – esimerkiksi Euroopan parlamentin puolesta valmistelukunnassa. Ensimmäistä kertaa 25 vuoteen emme ole kyenneet varmistamaan itsellemme keskustelua Euroopan komission vuosikertomuksesta. Tämä silmänkääntötemppu – sellaisesta tässä nimittäin on kyse – jonka vuoksi emme käyneet Euroopan parlamentissa hyvissä ajoin avointa keskustelua komission kilpailupolitiikan yleisistä linjoista, on johtanut siihen, että käymme tänään – kiitos komission jäsenen Montin läsnäolon – keskustelua, jolla yritämme turhaan korvata keskustelun, joka meidän olisi pitänyt aikoinaan käydä.
Uskoakseni puheenjohtajakokouksella on tässä painava vastuu. Jostain syystä on syntynyt erheellinen käsitys siitä, ettei kertomus tästä vuodesta alkaen ole enää pakollinen vaan oma-aloitteinen. Puheenjohtajakokous ei halunnut korjata syntynyttä tilannetta, ja siksi käymme tänään puolinaista keskustelua kilpailupolitiikasta parlamentin jakautuessa keskeltä kahtia. Tilanne on mielestäni hyvin vakava. Se on katsottava tämän parlamentin häpeäksi, ja sitä on arvosteltava sellaisena.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aiheeseen päästäkseni haluan esittää kolme huomiota tästä kertomuksesta, jossa tosiasiassa tuodaan tavallaan täysistuntoon mietintö, jonka esittelijäksi minut nimitettiin ja joka hyväksyttiin valiokunnassa. Ensimmäiseksi siinä suhtaudutaan myönteisesti sitoumukseen, jolla komission jäsen Monti ja komissio ovat panneet kilpailuasioiden pääosastossa täytäntöön lainsäädännön ja organisaation merkittävän uudistusohjelman. Neuvosto antoi viime viikolla lopullisen hyväksyntänsä uudelle asetukselle sulautumien valvonnasta: aihetta käsitelleenä parlamentin lausunnon valmistelijana minun on ilmaistava pahoitteluni siitä, ettei parlamentin ehdottamia tarkistuksia – joita pidän tärkeinä – ole hyväksytty, erityisesti niiltä osin kuin ne koskevat eräiden merkittävimpien yrityskeskittymä- ja sulautumatoimien ja niitä koskevien valtuuksien automaattista siirtoa Brysseliin.
Kahdesta muusta kohdasta ensimmäinen koskee johtavia kansallisia yhtiöitä. Olen samaa mieltä siitä, mitä Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmää edustava jäsen totesi äsken: Euroopan unionissa johtavien kansallisten yritysten menettelytavat vaikuttavat energiamarkkinoiden kaltaisten keskeisten markkina-alojen vapauttamiseen. Tietyillä aloilla on kansallisia johtavia yrityksiä – energian lisäksi myös televiestinnän alalla – ja ne ovat usein julkisomisteisia johtavia kansallisia yhtiöitä, joissa valtio näyttelee kaksoisroolia valvojana ja yhtiön suoraan toimivana johtona. Tällaisissa tilanteissa komission on mielestäni pidettävä varansa ja pyrittävä mahdollisuuksien mukaan tähänastisia parempiin tuloksiin huolimatta asian vaikeudesta – ovathan vastassa Euroopan unionin suurimmat maat sekä hyvin suuret ja mahtavat yhtiöt Saksassa, Ranskassa sekä Italiassa.
Toinen huomioni koskee vapaita ammatteja. Ne ovat keskeinen tekijä Euroopan unionin tulevassa taloudessa, joka on entistä selvemmin palvelutalous. Monissa maissa tämän alan kasvu tukahtuu korporatiivisten rajoitusten jäänteisiin, jotka heikentävät kuluttajien ja parantavat ammattialojen asemaa.
Lopuksi esitän vielä yleisen huomion kilpailupolitiikasta ja tarkistuksista, joita ehdotin päätöslauselmaan, josta meidän on määrä äänestää huomenna. Nähdäkseni komission jäsenen Montin politiikalla on yksi ainoa ratkaiseva, erittäin tärkeä tavoite: oikeudenmukaisen kilpailun takaaminen, kilpailun takaaminen kaikille Euroopan unionin yhtiöille avoimilla markkinoilla. Olisi hyvin vakava virhe ja harhaluulo ajatella, että komission jäsenen Montin tekemillä päätöksillä on välttämättä suora vaikutus tiettyihin yhteiskunnallisiin tai työllisyyttä koskeviin tavoitteisiin. Paras tapa varmistaa työllisyys, kasvu ja sosiaalisiin toimenpiteisiin varatut resurssit on taata talouskasvu ja kilpailukyky Euroopan unionissa. 

Doorn (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää kollega Della Vedovaa hyvästä mietinnöstä. Yhdyn hänen huomautuksiinsa tästä erittäin epätavallisesta menettelystä, jolla parlamentissa on järjestetty kilpailupolitiikkaa käsittelevä keskustelu. Mielestäni näin tärkeästä yhteisön oikeuden osasta olisi käytävä keskustelemaan etuovesta eikä takaovesta kulkien.
Komissio on ryhtynyt tarkistamaan perusteellisesti kilpailupolitiikkaa, mutta valitettavasti kaikki sen muutokset eivät merkitse muutosta parempaan. Sulautumien valvontaa käsitelleenä esittelijänä olen jo ilmaissut kantani siihen, että on väärin pakottaa sulautumien valvonnasta annetussa asetuksessa säädetyt komission tutkintavaltuudet yhteneväisiksi kartelliasetuksessa annettujen valtuuksien kanssa. Sulautuminen ei ole sellaisenaan rangaistavaa – kartellien muodostaminen on. Toivon, että komissio harkitsee vielä tämän päätöksen peruuttamista. Peräänantamattomuus, jolla komissio vaatii siirtymään parlamentin kannan vastaisesti määräysvaltaan perustuvasta testistä "kilpailun merkittävään vähenemiseen" perustuvaan SLC-testiin, on sekin erittäin valitettavaa.
Myös markkinat tarvitsevat selkeää kilpailulainsäädäntöä ja hallintotaakan keventämistä. Uudesta lainsäädännöstä ennalta tehtävä vaikutustenarviointi on tärkeä väline tähän tarkoitukseen. Tarkastellessani jälleenmyynnistä annetun asetuksen nykyisiä vaikutuksia Alankomaiden moottoriajoneuvoalaan huomaan kehityksen johtaneen tiettyjen osapuolten, erityisesti maahantuojien, määräysvallan kasvamiseen. Tämä ei tietenkään ollut tarkoitus, ja siksi ennalta tehtävät vaikutustenarvioinnit saattavatkin olla erittäin tärkeitä.
Valmistelen parhaillaan mietintöä Euroopan unionin lainsäädännön vaikutusten arvioinnin institutionalisoinnista, ja oletan komission vastaisuudessa suorittavan vaikutusten arvioinnin myös kilpailulainsäädännölle. Lähestyvän laajenemisen kannalta on hyvin tärkeää, että komissio tutkii liittyvien maiden valtiontuen, jotta se saadaan avoimesti näkyviin. Korviini on kantautunut tietoja, joiden mukaan tietyillä liittyvien maiden sektoreilla – esimerkiksi Tšekin pankkialalla – valtiontukien tulostauluun merkityt tukitasot ovat virheellisiä ja niitä pitäisi tarkistaa ylöspäin. Toivottavasti komissio voi valaista tilannetta kertomalla, mitä toimia se aikoo toteuttaa, jos ilmenee, että ehdokasvaltiot ovat antaneet virheellistä tietoa myöntämistään valtiontuista.
Arvoisa puhemies, lopuksi toteaisin, etten kannata Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän tarkistuksia. Heidän ehdottamansa muutokset liittyvät sellaisiin politiikan aloihin, joita komission kilpailupolitiikka ei koske. Nämä ehdotukset johtaisivat sekaannukseen ja oikeudelliseen epävarmuuteen. 
Santos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kuuluisan ranskalaisen taloustieteilijän Jean-Paul Fitoussin mukaan, jonka terävää älyä ja tervettä järkeä me kaikki ihailemme, EU:n taloushallinnosta huolehtii vain kolme henkilöä: finanssiministeri, rahapolitiikkaministeri ja kilpailupolitiikan yhteensovittamisesta ja tukemisesta vastaava ministeri. Fitoussin tarkoituksena on näin korostaa EU:n taloushallinnon nykyisen järjestelmän haurautta ja osoittaa samalla kilpailupolitiikan ratkaiseva asema taloushallinnossa. Myös toimeenpanovalta, lainsäädäntövalta ja tuomiovalta kuuluvat kilpailuministerin toimivaltaan.
Eurooppalaisessa kulttuurissa kilpailu on edistyksen ja kehityksen väline eikä koskaan aatteellinen päämäärä yksinään. Sen avulla on siis vahvistettava ja lujitettava markkinataloutta, jossa ei saa unohtaa yhteiskunnallista ulottuvuutta ja jolla on aina vastattava kuluttajan tarpeisiin. Politiikkaan on siksi saatava mukaan kaikki EU:n toimielimet, erityisesti Euroopan parlamentti, koska juuri se edustaa kaikkia Euroopan unionin kansalaisia. Tällä historiallisella hetkellä, kun Euroopan unioni joutuu vastaamaan yhteiskunnallisen ja taloudellisen kehityksen haasteisiin ja katsoo aiheelliseksi järjestää uudelleen sen toimintaa ohjaavat institutionaalisen järjestelmän, parlamentti voi toivottavasti ottaa hoitaakseen tämän politiikan puitteissa uusia tehtäviä, jotka eivät ole pelkästään neuvoa-antavia.
Kilpailupolitiikka voi onnistua kuitenkin vain silloin, kun komissio kykenee luomaan oikeudenmukaiset olosuhteet sääntöjen soveltamiselle kaikissa jäsenvaltioissa. Asiassa on edistytty kuluneen vuoden aikana, mutta tällä toimivalta-alalla tarvitaan jatkuvaa työtä varsinkin nykyisessä vaikeassa taloudellisessa tilanteessa, jossa jäsenvaltiot helposti turvautuvat valtiontukiin ja muihin valtion mekanismeihin taatakseen yhtiöiden ja kansalaistensa työpaikkojen tulevaisuuden.
Komission jäsenen Montin esittelemään kertomukseen on suhtauduttava myönteisesti, ja se antaa toivoa EU:n kilpailupolitiikan parantumisesta. Parlamentin päätöslauselmaesitys – kunhan tietyt siihen esitetyt tarkistukset hyväksytään – on niin ikään erittäin merkittävä ohjaava poliittinen asiakirja ja tarjoaa vankan tuen komission omalle toiminnalle. 
Gasòliba i Böhm (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, komission ja parlamentin toimikauden loppu häämöttää jo, ja haluaisinkin kiittää komission jäsentä Montia erinomaisesta työstä komission koko virkakauden aikana.
Kuten edellä mainittiin, kilpailupolitiikka kuuluu niihin perustaviin politiikan aloihin, joista komissio on vastuussa. Sen täytäntöönpano ja soveltaminen on kovin vaikeaa, ja siihen kohdistuu suuria paineita, joten haluan vielä kerran kiittää komission jäsentä Montia hänen onnistumisestaan kilpailupolitiikan täytäntöönpanossa.
Olemme silti huolissamme eräistä seikoista, kuten jäsenkollegat jo totesivat. Ensimmäinen asia on luonnollisesti, ettemme saa antaa valvonnan herpaantua. Taloudellisista ja poliittisista eduista aiheutuva paine kiertää markkinasääntöjä on loogista, ja meidän on aina sovitettava markkinamekanismien vapaa toiminta kansalaisten ja kuluttajien hyödyksi, jotta meillä on tehokkaat markkinat, joilla resurssit kohdennetaan oikein. On siis itsestään selvää, että meidän on lievennettävä näitä paineita, koska on loogista – kuten me ekonomistit tiedämme – että jokaisen yhtiön pyrkimyksenä on hallita markkinoita. Jos yhtiöt onnistuvat siinä oligopolin avulla, ne ovat tyytyväisiä, mutta jos ne pääsevät monopoliasemaan, ne ovat vielä tyytyväisempiä. Tietyillä aloilla on edelleen erittäin merkittäviä vääristymiä, kuten täälläkin on todettu.
Toinen asia, jonka luonnollisesti haluan ottaa esiin, on Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän tavanmukainen kanta, jonka mukaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa pitäisi olla näitä asioita käsittelevä jaos.
Kolmas ja viimeinen huomautukseni on, että sekä komissiossa että muissa Euroopan unionin toimielimissä on varmistettava, että kilpailuasioista vastaavat tuomioistuimet toimivat kaikkialla unionissa asianmukaisesti. Jos toiminta on toisilla aloilla tarkkaa ja toisilla ei, annamme tietenkin suhteellista tukea, joka vääristää markkinoiden tilannetta, ja kuten jo todettiin, muutaman kuukauden päästä tapahtuva laajentuminen vain kärjistää tilannetta.
Esitettyäni nämä huomautukset, joiden toivon jäävän mieleen tulevaa soveltamista koskevina ehdotuksina, haluan todeta vielä kerran, että Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä kannattaa esittelijä Della Vedovan näkemyksiä ja kiittää komission jäsentä Montia loistavasta työstä.
Bordes (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, samaan aikaan kun te onnittelette itseänne kilpailupolitiikastanne, Aventiksen ja Sanofin työntekijät odottavat peloissaan irtisanomista ja tehtaiden sulkemista. He tietävät, että pörssiyhtiöiden sulautumiset johtavat aina irtisanomisiin eli aiheuttavat inhimillisen katastrofin niille, joiden työllä nämä yhtiöt toimivat, ja usein kokonaisten kaupunkien kuoleman.
Tuomitsen tämän halveksittavan järjestelmän, jossa salaisiin johtokunnan kokouksiin kokoontuvat harvalukuiset yksilöt saavat päättää tuhansien, joskus jopa kymmenien tuhansien ihmisten kohtalosta. Euroopan parlamentti ei koskaan tuomitse tällaista diktatuuria, ja diktatuurista tässä on kyse, diktatuurin pahimmista muodoista. Lisäksi lääkealalla pelissä on ihmisten terveys, ja nämä kaikkein kannattavimpiin kuuluvat yhtiöt tekevät voittonsa ryöväämällä sosiaaliturvajärjestelmää.
Miksi näiden yhtiöiden työntekijöillä, kansalaisilla, ei olisi oikeutta valvoa päätöksiä? Miksi heillä ei olisi oikeutta määrätä, että heidän työllään ansaitut miljardien voitot käytettäisiin johonkin muuhun tarkoitukseen eikä niitä annettaisi teollisuusjäteille, jotka käyttävät ne toistensa ostamiseen? Miksi heillä ei olisi mahdollisuutta määrätä yhtiöitä tekemään valintansa yhteisen edun eikä ainoastaan osakkeenomistajien edun mukaisesti? Soisin työntekijöille niin paljon voimaa, että he pystyvät lopettamaan suurten rahoituskonsernien vallankäytön, jota kukaan ei valvo ja jonka kohteena on talouselämä ja näin ollen myös – elämä. 
Monti,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia parlamentin jäseniä tuesta komission kilpailupolitiikalle ja myös joistakin runsaista huomionosoituksista allekirjoittanutta komission jäsentä kohtaan. Minun on todettava eikä pelkästään muodon vuoksi vaan täysin vakuuttuneena asiasta että vuoropuhelu Euroopan parlamentin kanssa ja parlamentilta saatu tuki yksittäisissä aiheissa ilmenneistä vähäisistä erimielisyyksistä huolimatta on ollut ja varmasti on vastakin vahva Euroopan komissiota eteenpäin ajava voima kilpailupolitiikan alalla.
Täällä on käsitelty useita aiheita. En ehdi käsitellä niitä kaikkia perinpohjaisesti. Saamani käsityksen mukaan olemme kuitenkin laajalti yhtä mieltä siitä, että kilpailupolitiikka on todellakin keskeinen osa sosiaalista markkinataloutta. Se vaikuttaa luonnostaan sosiaalisen markkinatalouden markkinaosaan. Se liittyy silti myös sosiaalisiin seikkoihin, vaikka aina ei siltä näytäkään. Sillä kehitetään sosiaalisen markkinatalouden markkinaulottuvuutta ja hyödytetään erityisesti kuluttajia. Poliittisen kirjon oikealta laidalta tulleet huomautukset, joita esittivät muun muassa jäsenet Karas, Rapkay, Della Vedova ja Doorn, mahtuvat näihin yleisiin puitteisiin sävyeroista huolimatta.
Puutteitakin yhtenäismarkkinoilla luonnollisesti edelleen on. Olen täysin samaa mieltä jäsen Karasin kanssa. Kilpailupolitiikalla on pyrittävä tekemään yhtenäismarkkinoista yhtenäiset ja avoimet ja tätä kautta muodostamaan niistä yksi Euroopan unionin kilpailukyvyn ja talouskehityksen liikkeellepaneva voima. Kuten jäsen Rapkay totesi, kilpailupolitiikka on väline, ei päämäärä sinällään – olen täysin samaa mieltä. Kilpailupolitiikka on välineenä melko suurta varovaisuutta vaativa ja joskus voimakaskin, mutta ei sellaisenaan tavoite. Jos se olisi, sen käyttö välineenä ei olisi yhtä kiintoisaa.
Jäsen Rapkay mainitsi myös valtiontukien tarkan valvonnan tarpeen ja korosti, etteivät valtiontuet saisi toimia kestävän kehityksen edun vastaisesti. Olen jälleen kerran samaa mieltä, ja haluaisin erityisesti mainita, että tietyissä valtiontukien alan erityisissä suuntaviivoissa ja puitteissa melkeinpä nimenomaisesti pyritään tukemaan kestävää kehitystä. Esimerkkinä voidaan mainita uusiutuvien energialähteiden käyttöä, työpaikkojen lisäämistä sekä tutkimus- ja kehitystyötä koskevat suuntaviivat. 

Yleishyödyllisistä taloudellisista palveluista on käytetty monia puheenvuoroja. Niitä esittivät erityisesti jäsen Herzog, jonka on tunnetusti aihetta käsittelevän mietinnön esittelijä, sekä jäsenet Rapkay ja Doorn, jotka painottivat ennen muuta uusien jäsenvaltioiden valtiontukia, samoin kuin muutamat muut jäsenet.
Yleishyödyllisten taloudellisten palvelujen osalta olemme tietenkin seurailleet erittäin tiiviisti Herzogin mietintöä ja Euroopan parlamentin 14. tammikuuta antamaa päätöslauselmaa yleishyödyllisiä palveluja koskevasta komission vihreästä kirjasta. Vihreän kirjan seurannan yhteydessä komissiossa on vielä keskusteltava esitettävän ehdotuksen laadusta. Yleishyödyllisten taloudellisten palvelujen rahoittamisesta puhuakseni vastaisin nopeasti parlamentin pyyntöön yritysten oikeusvarmuuden lisäämiseksi.
Aion piakkoin ehdottaa asiassa Altmark annetun tuomion perusteella komissiolle pakettia, joka perustuu pääosin kolmeen tekstiin. Ensimmäinen niistä on komission tiedonanto siitä, millä edellytyksin julkisen palvelun velvoitteen täyttämisestä maksettava korvaus voi olla valtiontukea. Toinen on pieniä julkisia palveluita ja sairaaloita koskeva komission päätös ilmoitusvelvollisuuden poistamisesta tietyissä olosuhteissa. Kolmas teksti on julkisen palvelun velvoitteen täyttämisestä maksettavaa korvausta koskevat yhteisön puitteet, jotka koskevat lähinnä suuria julkisia palveluja. En käsittele niitä nyt yksityiskohtaisesti, koska minun on esiteltävä nämä kolme tekstiä vielä komission jäsenkollegoille. 

 Jäsen Thors otti esiin autoalan ryhmäpoikkeusasetuksen, jonka myös jäsen Doorn mainitsi. Tarkkailemme luonnollisesti jatkuvasti uuden ryhmäpoikkeusasetuksen vaikutuksia. Uusien sääntöjen vaikutuksista esitettiin monia kysymyksiä, mutta vielä on liian aikaista tehdä lopullisia päätelmiä, varsinkin kun tämän rakenteellisen muutoksen keskeinen osa, kuten parlamentti varmasti muistaa, tulee voimaan vasta 1. lokakuuta 2005, kun jälleenmyyjiä koskeva sijaintilauseke kumotaan.
Siihen asti valvomme tiiviisti, että kaikki näiden monitahoisten markkinoiden toimijat noudattavat uutta ryhmäpoikkeusasetusta. Alustavana suuntauksena näyttää olevan hintojen lähentyminen entisestään, ja uskomme prosessin olevan täysin hallinnassa. Jäsen Thors viittasi Lapin tilanteeseen; meitä kiinnostaa aina kuulla tilanteista, joissa esiintyy erityisiä ongelmia.
Jäsen Thors mainitsi myös täysin erilaisen mutta kiinnostavan erityistapauksen eli Microsoftin. Hän kehotti meitä saattamaan asian pikaiseen päätökseen. Tähän voin todeta, että lähestymme todellakin tämän asian päätöstä. Voimme rehellisesti sanoa tutkineemme asian perusteellisesti ja huolellisesti. Muistanette, että lähetimme Microsoftille kolme perusteltua ilmoitusta. Marraskuussa 2003 komissio kuuli Microsoftia ja asianomaisia kolmansia osapuolia Brysselissä järjestetyssä kuulemistilaisuudessa. Se oli menettelyjen viimeinen vaihe, joten ei liene yllätys, että komissio on laatinut asiasta päätösluonnoksen. En tietenkään voi käsitellä asiaa yksityiskohtaisesti nyt, koska komission velvollisuus on pitää tutkimuksensa salassa. Toivon kuitenkin vastanneeni tällä erää jäsen Thorsin Microsoftista esittämään kysymykseen. 

Olen usein puhunut jäsen Turmesille, joka joutui jo poistumaan, energiamarkkinoiden kilpailuun liittyvistä kysymyksistä. Tiedämme kaikki, miten tärkeistä markkinoista on kyse. Haluaisin vastata hänen huomautuksiinsa E.ON–Ruhrgas-asiasta. Hän totesi meidän haluavan antaa lisää valtaa jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisille. Näin onkin asetuksen (EY) N:o 1/2003 osalta, koska se liittyy EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaan. Väite ei kuitenkaan pidä paikkaansa sulautumien valvonnan osalta, ja tässä tapauksessa oli kyse nimenomaan sulautuman valvonnasta. 

Hyvä jäsen Della Vedova, kiitos jatkuvasta ja, saanen sanoa, erityisen pätevästä tuesta; kiitos myös mielipiteestänne. Tiedätte, että johtavien kansallisten yhtiöiden kysymyksessä pyrimme noudattamaan ja – mikäli mahdollista – ennakoimaan pyyntöänne pysyä valppaina. Euroopan komission kilpailupolitiikkaa todellakin arvostellaan toisinaan siitä, ettei se kannusta riittävästi johtavia kansallisia yhtiöitä.
Vapaiden ammattien osalta, joista olemme jo keskustelleet täällä parlamentissa, aion esittää komissiolle helmikuussa kertomuksen – joka julkaistaan myöhemmin – vapaista ammateista Euroopan unionissa. Kertomuksessa osoitetaan, miten tässä asiassa voitaisiin mielestäni edetä. 

Olen jäsen Doornin kanssa samaa mieltä siitä, että kartellit ja sulautumat ovat ilmiöinä kovin erilaisia mutta vaativat kilpailuviranomaisten huomiota.
Olemme tehneet paljon työtä liittyvien valtioiden valtiontukien parissa, ja 1. toukokuuta 2004 jälkeen teemme sitä entistä tiiviimmin ja suoremmin. Haluan kiittää jäsen Santosia hänen tuestaan uudistuksillemme, jotka kattavat myös valtiontukien alan. 

Hyvä jäsen Bordes, inhimillisiä katastrofeja voi sattua. Ilmaisu on lainattu teiltä. Yleisesti voidaan sanoa, että sulautumiin liittyy joskus uhrauksia, ainakin väliaikaisesti – ei aina, mutta usein. Meidän on kuitenkin otettava samalla huomioon, miten Euroopan unionin talous saadaan muuten riittävään vauhtiin, jotta se pystyy varmistamaan entistä avoimemmassa maailmanlaajuisessa taloudessa kilpailukykynsä – ja mahdollisuuksien mukaan parantamaan sitä – työllisyyden säilyttämiseksi ja lisäämiseksi, jollei sille anneta mahdollisuutta uusiutua ja kehittää rakennettaan muun muassa sulautumien avulla.
Monet tutkimukset ovat toden totta osoittaneet, etteivät sulautumat ole ajan oloon täyttäneet niitä odotuksia, joita vastuuhenkilöt niille asettivat. Kuten tiedätte, komission harjoittama sulautumien valvonta on rajallisempaa – sen tarkoituksena on tarkistaa, voiko sulautuma olla haitaksi markkinoiden kilpailurakenteille ja kuluttajille. Tehtävämme ei ole korvata osakkeenomistajia ja muita yhtiön taloushallintoon osallistuvia tahoja perustavan päätöksen tekemisessä. 

Haluan lopuksi kiittää jäsen Gasòliba i Böhmiä jälleen kerran hänen ystävällisistä sanoistaan. Aiomme antaa tiedonannon uudenaikaistamiseen liittyvistä jäsenvaltioiden tuomioistuinten ja Euroopan komission suhteista, ja kannatamme myös – erityisesti sir Christopher Bellamyn alulle panemia – aloitteita kilpailupolitiikkaa käsittelevistä kansallisista tuomioistuimista.
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Olen vastaanottanut keskustelun päätteeksi yhden päätöslauselmaesityksen.(1)
Äänestys toimitetaan huomenna. 
Mayol i Raynal (Verts/ALE ).
    Katalonian ja Espanjan kuningaskunnan poliittinen tilanne on ollut muutaman viime päivän ajan todella myrskyisä. Otan tämän esille siksi, että se vaikuttaa toimielimeemme. Puhemiehemme Cox on nimittäin lykännyt eiliselle suunniteltua Katalonian parlamentin uuden puhemiehen Ernest Benachin tapaamista.
Kaikki tämä johtuu siitä, että madridilainen sanomalehti paljasti maanantaina, että puolueeni pääsihteeri Josep Lluís Carod-Rovira, joka oli juuri aloittanut Katalonian pääministerin tehtävässään, oli salaa – muttei niin salaa, etteikö olisi saanut asiasta vihiä – tavannut terroristijärjestö ETA:n johtajia.
Carod-Rovira tunnusti hänelle luonteenomaisen rohkeasti ja kunniantuntoisesti, että tapaaminen oli todellakin järjestetty ETA:n pyynnöstä ja että hän oli toivonut sen johtavan ilmoitukseen aselevosta.
Maanantaista lähtien Madridista on satanut närkästyneitä syytöksiä, joiden vaikuttimena ovat tulevat vaalit. Carod-Rovira on luopunut pääministerin virasta ja ilmoittanut nimensä 14. maaliskuuta pidettävien parlamenttivaalien Barcelonan ehdokaslistan kärkeen. Hyvän demokraatin tavoin hän antaa kansalaisten toimia tuomarina. Mielestäni kansalaisten tuomiosta ei ole mitään epäselvyyttä, eikä muulla ole väliä. Tuomitsen sen, että toimielimemme puhemies kieltäytyi tapaamasta Katalonian parlamentin puhemiestä tai lykkäsi tapaamista. 
Ludford (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, haluan ottaa esille joissakin jäsenvaltioissa ja etenkin Ranskassa toteutetut toimet niin sanottujen avoimesti uskonnollisten symbolien kieltämiseksi. Valokeilassa on erityisesti musliminaisten pään peittävä huivi, hijab. Johdonmukaisuuden ja syrjimättömyyden perusteella nämä kiellot koskevat myös sikhien turbaaneja, juutalaisten kipa-päähineitä ja kristittyjen ristejä. Tällaiset kiellot ovat sopimattomia.
On käytännössä osoitettu, että jos jokin asia kielletään, se herättää entistä enemmän kiinnostusta, ja tämän perusteen lisäksi kielto on täysin ristiriidassa ihmisoikeuksien kanssa. Tarkoitan erityisesti Euroopan ihmisoikeussopimuksen 9 artiklaa, jossa taataan vapaus tunnustaa uskontoaan julkisesti. Nämä takeet annetaan luonnollisesti myös perusoikeuskirjassamme. Voidaan varmasti väittää, että kyseinen kielto rikkoo rodusta tai uskonnosta riippumatonta tasavertaista kohtelua koskevaa EU:n direktiiviä.
Ennen kuin Strasbourgin tai Luxemburgin tuomioistuimet tuomitsevat Ranskan tai muut jäsenvaltiot, näiden maiden on muistettava, että Euroopan yhdentymismalli perustuu erilaisuuden ja valinnanvapauden kunnioittamiseen eikä yhdenmukaisuutta koskeviin ahdasmielisiin määräyksiin. 
Alavanos (GUE/NGL ).
   – Haluan ottaa esille asian, johon on valitettavasti odotettu ratkaisua jo elokuusta 2003. Pakistanin viranomaiset ovat pidättäneet viisi yhteisön kansalaista, Euroopan unionin kansalaista. Kreikkalaisomistuksessa ollut alus upposi Karachin satamassa, ja valitettavasti laivan kokki ja onnettomuuden jälkeen paikalle saapunut pelastushenkilökunta ovat edelleen pidätettyinä. Karachin satamaviranomaiset pyrkivät tällä tavoin keinottelemaan vakuutusyhtiön kanssa vakuutuskorvauksista, joita niiden pitäisi saada aiheutetusta vahingosta.
Otin asian esille Euroopan parlamentin puhemiehen kanssa ennen joulua. Hän suhtautui asiaan ymmärtäväisesti, mutta ratkaisuun ei ole valitettavasti vieläkään päästy. Pyydänkin nyt, että Euroopan parlamentin puhemies puuttuisi asiaan uudelleen ja vetoaisi kenties Pakistanin suurlähettilääseen tai pyytäisi komission jäsentä Pattenia kertomaan meille, mitä toimia Euroopan unioni on toteuttanut. Puheenjohtajavaltio Italia ja komissio ovat ryhtyneet toimiin, eikä meidän pidä sallia kenenkään keinotella vakuutuskorvauksista pitämällä Euroopan unionin kansalaisia panttivankeinaan. 
Puhemies.
   Varmistan, että huomautuksenne välitetään parlamentin puhemiehelle. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu yhtenäisestä eurooppalaisesta ilmatilasta:
– Giovanni Claudio Favan laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0010/2004) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen puitteista (puiteasetus) (PE-CONS 3690/03 – C5-0603/2003 – 2001/0060(COD))
ja
– Marieke Sanders-ten Holten laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0009/2004) sovittelukomitean hyväksymistä yhteisistä teksteistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi
1. lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa (palveluntarjonta-asetus) (PE-CONS 3691/2003 – C5-0604/2003 – 2001/0235(COD))
2. yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan organisoinnista ja käytöstä (ilmatila-asetus) (PE-CONS 3692/2003 – C5-0605/2003 – 2001/0236(COD))
3. eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon yhteentoimivuudesta (yhteentoimivuusasetus) (PE-CONS 3693/2003 – C5-0606/2003 – 2001/0237(COD)). 
Fava (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, en epäröi luokitella yhtenäistä ilmatilaa koskevan asetuksen antamista historialliseksi edistysaskeleksi. Asetus on oman työni ja kollegani Sanders-ten Holten työn sekä niiden useiden jäsenten ansiota, jotka ovat kahden viime vuoden aikana myötävaikuttaneet siihen, että parlamentti on sitoutunut asiaan perustavalla tavalla. Pidän asetusta tärkeänä, sillä sen avulla voimme levittää ajatusmalliamme ja vastata Euroopan yhdentymiskehityksen edistämistä koskevaan haasteeseen myös ilmatilassamme. Asetuksen avulla saavutamme kaksi perustavoitetta, joista ensimmäinen ja välittömin on sellaisen yhdennetyn ilmatilan luominen, jota hallinnoidaan samoilla säännöillä ja jota koskevat samat takeet. Toinen tavoite on tarkastella uudelleen suvereenisuuden käsitettä ja mukauttaa se entistä paremmin Euroopan yhdentymiskehitykseen, johon olemme tällä hetkellä kohdistaneet energiamme ja varamme.
Ensimmäinen tavoite, joka tällä asetuksella todellakin on saavutettu, on turvallisuus. Muutama päivä sitten laaditussa selvityksessä luetellaan viimeisimmät 18 suurta lento-onnettomuutta, jotka ovat tapahtuneet 11. syyskuuta 2001 jälkeen. Laskelmien mukaan niissä kuoli yhteensä 2 300 ihmistä. Yksikään näistä onnettomuuksista ei liity terroritekoihin, vaan niiden taustalla ovat lentoturvallisuuteen liittyvät ongelmat. Tässä mielessä asetus on merkittävä askel eteenpäin. Jos lentoliikenne kasvaa samaa vauhtia kuin viime vuosina ja jollemme toteuta mitään turvallisuuteen liittyviä toimia, mihin juuri pyrimme tällä asetuksella, ennusteiden mukaan vuonna 2015 tällaisia onnettomuuksia tapahtuu viikoittain.
Yhtenäinen eurooppalainen ilmatila on perustavanluonteinen edistysaskel, josta on tarkoitus saada myös organisointiin, tehokkuuteen ja järkevyyteen liittyviä oheisvaikutuksia. Euroopassa on tällä hetkellä 41 lennonjohtokeskusta, joilla on usein omat säännöt, omat lentoradat, omat lentokäytävät ja omat lentokiintiöt. Roomasta Brysseliin lennettäessä koneen lentoa ohjataan seitsemän eri lennonjohtokeskuksen kautta eikä siirtyminen aina suju kitkattomasti: ajatelkaapa, mitä tapahtui muutama vuosi sitten Bodensee-järven yllä, kun kahden lennonjohtokeskuksen välinen väärinymmärrys lentokoneen siirtyessä edellisen keskuksen alueelta seuraavalle johti lentokoneen maahansyöksyyn. Asetuksen ansiosta turvallisuudesta tulee jälleen kerran eurooppalaisten toimintamallien ensisijainen tavoite.
Toinen ensisijainen tavoite, joka asetuksella näytetään saavutetun, liittyy kustannuksiin ja aikatauluihin. Liikenteen määrä kasvaa Euroopassa vuoden 1997 seitsemästä miljoonasta lennosta kahteentoista miljoonaan lentoon vuonna 2010, ja yksi viidestä lennosta on nykyisin yli 20 minuuttia myöhässä. On selvää, että yrityksiemme kilpailukyky markkinoilla paranee aikatauluja ja kustannuksia tehostamalla: Yhdysvallat on maantieteellisesti lähes yhtä suuri kuin Eurooppa, mutta siellä on kaksi kertaa enemmän koneita lennossa ja viiveet ovat huomattavasti lyhyemmät. Kuinka olemme yrittäneet ratkaista nämä ongelmat? Saimme tässä asiassa sitoutunutta ja pätevää tukea komissiosta, jota edusti komission jäsen de Palacio, ja neuvosto toimi vaikeassa sovittelumenettelyssä erittäin viisaasti.
Haluan käsitellä lyhyesti kolmea asiaa, joista ensimmäinen on tietenkin siviili- ja sotilasyhteistyö. Pitkien neuvottelujen jälkeen saavutetussa kompromissiratkaisussa päätettiin, että tekstiin olisi sisällytettävä selvä viittaus sotilasasioita koskevaan jäsenvaltioiden julkilausumaan. Julkilausumassaan jäsenvaltiot tunnustavat, että ilmatilaa voidaan käyttää turvallisesti ja tehokkaasti ainoastaan, jos siviili- ja sotilasviranomaiset toimivat tiiviissä yhteistyössä. Pidämme tätä erityisenä virstanpylväänä Euroopan yhdentymiskehityksessä: kaikkien 15 Euroopan valtion asevoimien ylin päällystö on ensimmäistä kertaa yksimielinen siitä, ettei Euroopan ilmatila ole kenenkään omaisuutta ja että kaikkien jäsenvaltioiden puolustustarpeiden ja asiakkaiden, eli Euroopan kansalaisten, päähuolenaiheena olevien turvallisuusvaatimusten välille on löydettävä tasapaino. Tasapainon on oltava laadullisesti paras mahdollinen.
Toinen merkittävä seikka on Eurocontrolin asema. Olemme pyrkineet ottamaan huomioon Eurocontrolin merkityksen erityisesti kokemuksen ja tehokkuuden kannalta ja sille mahdollisesti annettavan aseman yhdennetyn eurooppalaisen ilmatilan luomisessa sekä hyödyntämään näitä tietoja. Tavoitteen saavuttaminen edellytti yhteistyötä kuitenkin niin, että vältettiin aseman ja tehtävien päällekkäisyys; yhteistyö Euroopan toimielinten ja komission kanssa oli yksi asetuksen keskeisistä edellytyksistä. Nyt on päätetty, että Eurocontrol voi osallistua yhtenäisen ilmatilan komitean kokouksiin tarkkailijana. Olemme näin siirtymässä kohti merkittävää vaihetta Eurocontrolin osallistumisessa.
Lisäksi parlamentin pyynnöstä on määrätty seuraamuksista Beccarian meille opettaman perusperiaatteen mukaisesti: oikeudellisten periaatteiden noudattamista on hankala varmistaa ilman seuraamuksia ja seuraamusten uhkaa.
Arvoisa puhemies, mielestäni tämän asetuksen – ja sen laadintaan osallistuneiden Euroopan toimielinten – ansiona on se, että tietyistä kansallisista huolenaiheista ja itsekkäistä näkökohdista on jälleen päästy yli. Tammikuun 1. päivästä 2005 toteutettava yhtenäinen eurooppalainen ilmatila on selvä osoitus siitä, että Eurooppa kehittyy, että yhdentymisprosessi etenee ja että prosessi tarkoittaa samaa kuin elämänlaatu ja turvallisuus. 
Sanders-ten Holte (ELDR ),
   . – Arvoisa puhemies, vaalien lähestyessä minulta kysytään yhä useammin, onko parlamentilla todellisuudessa mitään merkitystä ja pystyykö se todellakin vaikuttamaan asioihin. Mielestäni tämä asiakirja on oivallinen esimerkki, ja puhun tästä kohta lisää. Neuvostolla ja komissiolla oli alussa erittäin kunnianhimoiset tavoitteet erityisesti syyskuun 11. päivän jälkeen, mutta niistä luovuttiin vähitellen. Suvereeniuteen ja oikeudellisiin esteisiin liittyi kaikenlaisia intressejä, ja lyhyesti sanottuna neuvosto ei uskaltanut toimia rohkeasti, kun taas parlamentti suhtautui asiaan selvästi eri tavalla.
Tavoitteemme on selkeä: eurooppalaisen ilmatilan yhdentyminen kansalaisten etujen mukaisesti. Tämä on välttämätöntä, ja saimme sovittelumenettelyssä vihdoin myös neuvostolta kyseistä tavoitetta koskevan selkeän sitoumuksen. Tämä on ensiaskel oikeaan suuntaan. Tärkeimmät näkökohdat, joista sovimme neuvoston kanssa sovittelumenettelyssä, liittyivät luonnollisesti täytäntöönpanoon. Palveluntarjoajien on noudatettava tiukkoja vaatimuksia ja vaatimusten noudattamista on valvottava. Eturistiriidoista on päästävä eroon ja palvelut on taattava kaikille ilmatilan käyttäjille – haluaisin lisätä tähän myös asevoimat. Mielestäni on tärkeää, että Euroopan parlamentti pyrkii tähän.
Olemme päässeet sopimukseen myös maksujärjestelmistä. Ilmatilan parempaa käyttöä voidaan edistää kannustimin. Tukia on pienennettävä ja lisäksi kaikesta toiminnasta on tehtävä avoimempaa. Olemme peräänkuuluttaneet myös tulevien toimien selkeyttä. Milloin lennonjohtajien lupakirjoista annetaan säädös? Missä vaiheessa ylemmän yhtenäisen ilmatilan käsitteitä voidaan soveltaa myös alempaan ilmatilaan? Haluaisimme varmuuden näistä seikoista. Lisäksi pidämme myönteisenä sitä, että Eurocontrol on otettu mukaan toimintaan. Se on työskennellyt ahkerasti, ja olen todellakin sitä mieltä, että kaikkien mielenkiinto on saatu kiinnitettyä tähän asiaan sitä koskevissa keskusteluissa, mikä on pelkästään hyvä asia.
Toinen asia, josta oltiin erimielisiä, oli tietenkin siviili- ja sotilasyhteistyö. Mielestäni jäsen Favan suurin saavutus oli se, että hän varmisti, että tekstiin sisällytettiin selkeä toteamus tällaisen yhteistyön tarpeesta. Parlamentti on sitoutunut tähän ja korosti asiaa jatkuvasti koko neuvottelujen ajan. Tämä voisikin olla tie tiiviimpään ja parempaan sotilasyhteistyöhön tulevaisuudessa. Onnistuimme parlamentissa lisäksi korostamaan tietojenvaihdon merkitystä, mitä sitäkin sovelletaan kaikkiin palveluntarjoajiin myös sotilasalalla. Olemme tyytyväisiä myös siihen, että jäsenvaltiot ovat sitoutuneet tekemään yhteistyötä ilmatilan joustavassa käytössä yli jäsenvaltioiden rajojen. Näin estetään useiden viiveiden syntyminen. Jäsen Fava on jo käsitellyt tätä yksityiskohtaisesti.
Lisäksi on seikka, jonka vuoksi sovittelumenettely oli kariutua, nimittäin ilmatilan rajatylittävät toiminnalliset lohkot. Mielestäni olemme päässeet järkevään kompromissiin 5 artiklan 6 kohdassa. Henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että tämä oli yksi tärkeimmistä kysymyksistä, sillä tekstiin oli sisällytettävä konfliktinratkaisua koskeva säännös, jos asiassa todellakin on tarkoitus edetä, sillä muuten vastuu olisi ollut aivan liian helppoa sysätä jonkin toisen tahon niskoille. Näin paljon vaivaa kollegojeni puolesta ja olen melko tyytyväinen tulokseen. Jäsenvaltioiden on otettava huomioon komission kanta, ja niiden on myös käytettävä sitä perustana ilmatilan rajatylittävistä lohkoista syntyvien kiistojen ratkaisussa. Suostuimme ratkaisuun komissio luvattua kirjallisessa julkilausumassaan, että se arvioi menettelyn uudelleen viiden vuoden jälkeen, ellei ilmatilan uudelleenorganisoinnissa ole tapahtunut selvää edistystä. Tämä on juuri se keskeinen sysäys, jota tarvitaan Euroopan ilmatilan turvallisuuden ja tehokkuuden lisäämiseksi. Se on tärkeä palveluntarjoajien, ilmatilan käyttäjien ja tietenkin myös matkustajien kannalta. Lisäksi se on olennaisen tärkeä, kun otetaan huomioon, että lentoliikenne kasvaa tällä hetkellä 2 prosenttia vuodessa.
Arvoisa komission jäsen, voitte olla varma siitä, että Euroopan parlamentti on toiminut kansalaisten edun mukaisesti ja että seuraamme tiiviisti asian etenemistä ja ryhdymme toimiin, jos jäsenvaltioiden toiminnan havaitaan olevan puutteellista.
Haluan vielä kiittää kollegojani heidän sujuvasta yhteistyöstään ja yksiköitä niiden tarjoamasta tuesta. Neuvoston kanssa käydyt neuvottelut olivat raskaat, mutta keskustelu oli kuitenkin miellyttävää ja rakentavaa koko neuvottelujen ajan ja kaikki osapuolet ymmärsivät toistensa kannat. Näin pitääkin olla. On ollut kunnia osallistua lentoliikenteen turvallisuuden parantamiseen ja tehokkuuden lisäämiseen kansalaisten edun mukaisesti. Haluan käyttää tilaisuuden hyväkseni ja korostaa, kuinka merkittävä tehtävä Euroopan parlamentilla on ollut, sillä mielestäni olemme saaneet neuvoston kanssa laadittua erittäin hyvän ehdotuksen. 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ymmärrätte varmasti, että tämä päivä on minulle merkittävä. Minulla on ilo osallistua keskusteluun, jolla neuvottelut saatetaan myönteiseen päätökseen ja annetaan tällä tavoin hyväksyntä eräälle komission ensisijaiselle tavoitteelle, joka on luonnollisesti ollut myös oma tavoitteeni, sillä olenhan liikenteestä vastaava komission jäsen. Tavoitehan on yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttaminen.
Työskentely oli rankkaa ja monimutkaista, ja tästä syystä siihen menikin muutama vuosi. Tämän aloitteen ansiosta unionin kaikkien jäsenvaltioiden univormuihin pukeutuneet sotilasilmailun päälliköt tapasivat ensi kertaa siviili-ilmailun päälliköt Euroopan toimielinten tiloissa – tarkemmin ottaen komission tiloissa – keskustellakseen tietyistä esittelijöiden esille ottamista näkökohdista, kuten Euroopan ilmatilan joustavasta siviili- ja sotilaskäytöstä.
Kyseessä on aloite, jonka edistämisessä ja esille tuomisessa olennaista on ollut parlamentin ja erityisesti jäsen Favan ja jäsen Sanders-ten Holten tuki.
Haluan kiittää eri poliittisten ryhmien varjoesittelijöitä sekä kaikkia aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäseniä heidän antamastaan tuesta useissa käymissämme keskusteluissa.
Haluan korostaa, että unionin jäsenvaltiot suhtautuivat aloitteeseen sen käynnistysvaiheessa erittäin epäilevästi ja että tietyt alat vastustivat sitä jyrkästi, mutta lopulta se sai laajan tuen.
On muistettava, että kaikki jäsenvaltiot tukevat aloitetta, kuten ne ovat osoittaneet hyväksymällä neuvostossa tehdyt uusimmat päätökset, ja toivon, että näin käy myös tämänpäiväisessä äänestyksessä. Haluan lisäksi korostaa, että kyseisen teollisuudenalan eri sektorit (kuten lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat, lentoyhtiöt, laitevalmistajat ja lentokentät) ovat tietoisia aloitteen tarjoamista mahdollisuuksista edistää laajemmalle ulottuvia markkinoita ja parempia valmiuksia. Tietoisia ollaan ennen kaikkea siitä, että pääsemme määrittelemään lennonvarmistuksen ja lennonjohdon uusia käsitteitä ja toimimaan uranuurtajina, kun ajatellaan vuotta 2020 koskevaa STAR 21 -aloitetta, sekä osallistumaan turvallisemman järjestelmän edistämiseen, tekemään yhteistyötä ja sovittamaan yhteen omia ja Yhdysvaltain ehdotuksia.
Jäsen Fava painotti turvallisuusnäkökohtia, jotka ovat olennainen osa aloitetta. Korostan, että tulevaisuuden turvallisemmat järjestelmät ja asianmukainen tekniikka, joiden ansiosta ilmatilaa voidaan käyttää paremmin, turvallisemmin ja tehokkaammin, parantavat turvallisuutta.
Haluaisin sanoa muutaman sanan eräästä erittäin tärkeästä asiasta eli siitä, että erityisesti alan keskeisiä toimijoita, kuten lennonvalvojia, edustavat ammattiliitot arvostavat loppujen lopuksi tällaisesta aloitteesta koituvia etuja. Tässä mielessä olen tyytyväinen ammattiliittojen ja työnantajien yhteiseen julkilausumaan sovitusta lopullisesta tekstistä, jossa myös Eurocontrolille joka oli yksi keskustelujen keskeisistä aiheista – on annettu asianmukainen asema ja vastuu elimenä, jolla on yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan kehittämisessä tarvittavaa kokemusta ja tietoa.
Tiedän joidenkin henkilöiden epäilleen valtioiden halukkuutta suostua joihinkin erityisnäkökohtiin. Esittelijä Sanders-ten Holte ilmoittikin juuri tänään, että aiomme seurata tarkkaan, kuinka jäsenvaltiot edistyvät yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisessa.
Mielestäni lopputulokseksi saatu teksti on tasapainoinen, ja sitä varmasti kehitetään tulevaisuudessa. On kuitenkin ymmärrettävä, että käynnissä on todellinen vallankumous ja että otamme merkittävää askelta kohti Euroopan rakentamista sanan varsinaisessa merkityksessä.
Käsitys ilmatilan suvereenista hallinnasta ja alueesta, jota sääntelemme ja jolla toimimme yhteisten sääntöjen mukaisesti yhdennetyssä järjestelmässä, on valtava askel eteenpäin, eikä sitä pidä aliarvioida. Tästä syystä se, että jäsenvaltiot säilyttävät – kuten käy ilmi lopullisesta tekstistä – tarvittavat takeet muutoksen hyväksymiseksi, on mielestäni asianmukainen korvaus, jos haluamme ymmärtää entistä paremmin, ettei Eurooppaa voida rakentaa yhdessä päivässä vaan että kyseessä on prosessi, jossa on edistyttävä yksimielisesti kaikkien jäsenvaltioiden tuella. Kaikkien on edettävä samaan tahtiin.
Hyvät parlamentin jäsenet, tiedän, että tehtävää on vielä paljon ja korostankin, että tulevina vuosina tehdään uusia ehdotuksia. Katson kuitenkin, että eteemme on tänään avautunut uusia mahdollisuuksia, joiden ansiosta saamme parhaan mahdollisen hyödyn eduista, joita tämä Euroopan unionina tunnetun ryhmän jäsenyys tarjoaa. Toisin sanoen voimme hyödyntää Euroopan lisäarvoa. Juuri näin teemme tänään, jotta saisimme luotua ilmatilan, jota voidaan hallita entistä tehokkaammin ja ennen kaikkea turvallisemmin niin, että samalla suojellaan ympäristöä ja palvellaan kansalaisia. Korostan, että tämä on tietyssä mielessä lähes käänteentekevä edistysaskel.
Haluan kiittää neuvostoa sen kannasta, jonka ansiosta saatoimme edetä juuri tähän suuntaan vuosia kestäneissä keskusteluissa. Ensimmäinen kokoushan pidettiin tammikuussa 2000, ja se oli yksi ensimmäisistä kokouksistani. Keskusteluihin meni siis neljä vuotta, joiden kuluessa pääsimme vähitellen yhteisymmärrykseen säännöistä, joiden avulla voimme panna täytäntöön aloitteen, joka vaikuttaa myös Sveitsin ja Norjan ilmatilaan, mistä haluan muistuttaa arvoisia jäseniä. Sveitsi ja Norja ovat lisäksi osallistuneet täysipainoisesti näinä vuosina käytyihin keskusteluihin. Haluan vielä kerran kiittää esittelijöitä, varjoesittelijöitä, kaikkia aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäseniä sekä parlamenttia ja neuvostoa osallistumisesta, mikä osaltaan epäilemättä paransi lopputulosta. 
Schmitt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan todellakin ensiksi kiittää molempia esittelijöitä, Favaa ja Sanders-ten Holtea. Mielestäni he työskentelivät erinomaisen sitoutuneesti etenkin loppuvaiheessa, jolloin vaikutti välillä siltä, että asiaa ajoi enää ainoastaan parlamentti, kun taas komissio oli heittänyt pyyhkeen kehään jo jonkin aikaa sitten. Vuonna 2002 julkaistiin erinomainen kirjanen, joka sisälsi komission jäsenen alkusanat, ja sen mukaan "aika on kypsä". Tämän jälkeen tehtiin useita ehdotuksia, joista yksikään ei valitettavasti näytä saaneen oikeudellista muotoa. Tästä syystä varon tänään puhumasta historiallisesta hetkestä tai huippukohdasta. Parhaassa tapauksessa tämä on vasta alkua.
Jättäkäämme luulottelu sikseen: tämä on jo kolmas kerta, kun parlamentti keskustelee aiheesta, ja jos yleisö saisi kuunnella keskusteluamme, se pitäisi tätä täysin uskomattomana, sillä asiahan olisi pitänyt ratkaista jo ajat sitten. Maarajoja meillä ei enää ole; voin nousta autooni ja ajaa Berliinistä Pariisiin tai Pariisista Roomaan ilman rajatarkastuksia. Vaikka ilmatilan rajattomuuden puolesta on esitetty vakuuttavia perusteluita, se ei kuitenkaan koske yllä olevaa taivasta, jossa lentokoneet lentävät päivittäin rajojen yli. Koomista tässä kaikessa on se surkuteltava tosiseikka, että kokoonnuttuaan maaliskuussa 2002 Barcelonassa neuvosto antoi selkeän lausunnon, pani merkille tarpeen ja esitti vaatimuksen yhtenäisestä eurooppalaisesta ilmatilasta. Tämän jälkeen neuvosto itse jarrutteli kehitystä mahdollisuuksien mukaan aina loppuun saakka. Esitän asiani näin suoraan ainoastaan siksi, että olen jo pitkän aikaa pohtinut, voinko lainkaan äänestää sovittelumenettelyn puolesta.
Meidän mielestämme keskustelussa oli kaksi keskeistä kohtaa, kaksi tärkeätä kysymystä. Halusimme lisää turvallisuutta ja tehokkuutta lentoliikenteessä. Tiesimme, että nämä kaksi asiaa liittyvät tiiviisti yhteen ja että toisaalta oli järjestettävä siviili- ja sotilasilmailun yhteistyötä, kun taas toisaalta oli lopultakin päästävä eroon hajanaisuudesta. Kuten kirjasessa niin mainiosti todettiin, tilkkutäkistä oli tultava verkko. Kuten jäsen Fava totesi, pelkästään nykyisissä jäsenvaltioissa on 41 lennonjohtokeskusta, ja lyhyellä lennolla Brysselistä Roomaan on lennettävä seitsemän keskuksen alueen yli, mikä lisää vaaroja sekä viivästyttää matkustamista turhaan. Neuvosto on jo pitkän aikaa yrittänyt estää edistymisen näissä keskeisissä kohdissa.
Arvoisa komission jäsen, joudun valitettavasti kertomaan teille, että kun yhteinen kanta palautettiin valiokuntaan, edustajanne totesivat, että neuvosto oli saattanut pysyä konservatiivisessa kannassaan, mutta että tuolloinen teksti oli paras mahdollinen. Jos parlamentti ei olisi pysynyt lujana ja jos kaksi esittelijäämme eivät olisi panneet kaikkea peliin, emme olisi saaneet tulokseksi tällaista tekstiä, joka on ainakin alku ja jossa on kyse kaikkien käyttäjien välisestä edes jonkinasteisesta yhteistyöstä, sopimuksesta, yhteisymmärryksestä ja keskinäisestä vuoropuhelusta. Jäsenvaltioille – joista muistettakoon, että niillä oli vuosikymmeniä aikaa luoda ilmatilan toiminnalliset lohkot – ei myöskään olisi annettu selviä ohjeita ja olennaisena pitämääni ilmoitusta siitä, että jos mikään ei muutu seuraavan viiden vuoden kuluessa, meidän on tehtävä ja me teemmekin parannuksia, emmekä tällöin voi antaa jäsenvaltioiden pitää itsellään toimivaltaa tässä asiassa. Tämä oli mielestäni olennaista ja tästä syystä totesin, että tällä hetkellä olisi paras pitää pyy pivossa ja aloittaa toiminta, sillä muutakaan ei juuri nyt ole tarjolla. Haluan kuitenkin tehdä selväksi, että pidän silmällä myös niitä kymmentä pyytä oksalla, ja pyydänkin, että työskentelisimme kaikki täällä parlamentissa edelleen ahkerasti, jottei yhtenäinen eurooppalainen ilmatila jää pelkäksi haaveeksi vaan että siitä jonakin päivänä todellakin tulee totta. Tarvitsemme yhtenäistä ilmatilaa huolimatta siitä, osallistuvatko kaikki jäsenvaltiot siihen vaiko eivät. 
Stockmann (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, saanen aluksi kiittää lämpimästi esittelijää hänen tekemästään loistavasta työstä ja sujuvasta yhteistyöstä. Arvoisa komission jäsen, kerroitte meille kerran näkemyksenne siitä, kuinka tulevaisuudessa pystyisimme lentämään Euroopassa suoraan pisteestä A pisteeseen B luomalla Eurooppaan lyhyellä aikavälillä muutamia ilmatilan toiminnallisia lohkoja ja lakkauttamalla Euroopan taivaan tilkkutäkkimäinen hallinta. Näin kapasiteetti saataisiin tehokkaampaan käyttöön, viiveet vähenisivät huomattavasti ja turvallisuusriskit voitaisiin minimoida. Tuloksena on eräänlainen yhtenäisen ilmatilan kevytmuoto. Poliittisesti on selvää, ettei tätä enempää voitu saavuttaa, ja neuvosto ja parlamentti pääsivät sopuun vasta viime hetkellä – kirjaimellisesti viisi minuuttia ennen keskiyötä.
Lopputulos on tärkein, joten parlamentti on tehnyt huomattavia myönnytyksiä ja suostunut useisiin neuvoston toiveisiin ja vaatimuksiin. On sanottava, että saimme ministerineuvostosta sellaisen selkeän vaikutelman, että kansalliset edut olivat edelleen ensisijaiset – ja tällainen vaikutelma meillä on edelleen. Tuloksena on, että olemme lentäneet oikeaan suuntaan, mutta laskeutuneet aivan liian aikaisin ennen kiitoradan alkua. Parlamentin oli käsiteltävä erittäin varoen jäsenvaltioiden arkaluonteisia erityisesti sotilas- ja siviiliyhteistyötä koskevia kantoja, ja se joutui itse asiassa luopumaan ilmatilan joustavan käytön käsitteestä. Merkittävän suuri osa ilmatilasta on edelleen kielletty sotilasliikenteeltä. Suorat lennot Roomasta Brysseliin ovat olleet jo jonkin aikaa täysin ongelmattomia lennonvarmistuksen kannalta, mutta suorat lennot eivät ole mahdollisia enää tulevaisuudessa, mikä on taloudellisesti ja ympäristön kannalta täysin järjetöntä. Olemme joka tapauksessa edistyneet siinä mielessä, että jäsenvaltiot ovat ensimmäisen kerran tunnustaneet, että ainoa keino varmistaa ilmatilan turvallinen ja tehokas hyödyntäminen on saada sotilas- ja siviilikäyttäjät toimimaan yhteistyössä riippumatta siitä, kuinka yhteistyö tulevaisuudessa järjestetään.
Voin kuitenkin ainoastaan yhtyä jäsen Favan sanoihin todetessani, että ilmatilan toiminnallisten lohkojen, jotka muodostavat yhtenäisen ilmatilan ytimen, käsittelyssä saavutettu tulos jäi vaatimattomammaksi kuin mitä kyseisessä tilanteessa olisi tosiasiassa tarvittu, sillä olisimme tarvinneet todellista yhteisön ratkaisua ja komissiolle olisi pitänyt myöntää selvät päätöksentekovaltuudet. Tätä emme valitettavasti saaneet läpi. Tässäkin asiassa jäsenvaltiot sanovat viimeisen sanan, mutta merkittävää edistystä on kuitenkin tapahtunut siinä, että ne ovat ensimmäisen kerran velvollisia neuvottelemaan ilmatilan rajatylittävien lohkojen perustamisesta. Lisäksi komission on seurattava tarkasti tilanteen kehittymistä, laadittava siitä katsaus viiden vuoden jälkeen ja ehdotettava mahdollisesti tarvittavia muutoksia järjestelmään. Jäsen Schmittin tavoin toivon, että se tekee näin. Suoraan sanottuna jäsenvaltiot eivät voi enää pakoilla vastuutaan kuten ne ovat viime vuosikymmeninä tehneet, sillä nyt niitä valvotaan tarkkaan ja sekä parlamentti että komissio odottavat niiltä paljon. Kokoavasti totean, ettei tulos välttämättä ole sellainen suuri läpimurto lentoliikenteen alalla, jota olisimme toivoneet ja jota oli ennusteltu, mutta pidämme nyt silmällä tilannetta ja voimme odottaa yhtenäisempää Eurooppaa tulevaisuudessa myös pilvien yläpuolella.
Harkinnassa olevasta alemman ilmatilan yhdentämisestä ja – jos saan mennä hieman pidemmälle – yhtenäisen Euroopan laajuisen ilmatilan luomisesta toivon, että joustavaa ilmatilan käyttöä ja luonnollisesti ilmatilan toiminnallisia lohkoja koskevia aiheita voidaan jälleen… 
Ainardi (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ehdotetut asetukset, joista tänään äänestetään, ovat osoitus sovittelumenettelyssä kuukausien keskustelun ja työskentelyn jälkeen saavutetusta sovusta. Ryhmäni puolesta äänestin tyhjää sopimusta koskevassa äänestyksessä, mutta tuen alkuperäisen luonnoksen parannettua muotoa.
Useiden lento-onnettomuuksien jälkeen turvallisuus on ensinnäkin ensisijainen tavoite kaikissa tämän alan toimintamalleissa. Tästä syystä tarkastelin mietintöjä alusta asti pääasiassa turvallisuuden näkökulmasta. Olin ilmaissut täällä parlamentissa pahoitteluni siitä ideologisesta puolueellisuudesta, jonka vuoksi vapauttamisesta oli tehty keskeinen osa ehdotettuja toimenpiteitä. Puolueellisessa lähestymistavassa talousnäkökohdista oli tarkoitus tehdä lentoliikenteen sääntelijä ja pääasiallinen keino tilanteen parantamiseksi. Mielestäni tämänhetkisen sopimuksen lähestymistapa on huomattavasti realistisempi.
Siviili- ja sotilaslentoliikenteen yhteistyötä edistetään siltä osin kuin se sopii jäsenvaltioiden suvereenisuuteen, vaikka olisinkin toivonut tällä alalla dynaamisempaa lähestymistapaa. Ilmatilan lohkojen perustana ovat toiminnalliset edellytykset kansallisia rajoja huomioon ottamatta, ja niiden perustamisesta kuullaan Eurocontrolia. Riitatapauksissa jäsenvaltiot voivat halutessaan yhteisesti pyytää lausuntoa yhtenäisen ilmatilan komitealta, joka vastaa suunnitelman täytäntöönpanosta. Komitean puheenjohtajana toimii komission edustaja, ja se koostuu kahdesta kutakin jäsenvaltiota edustavasta jäsenestä ja Eurocontrolin edustajasta. Sopimuksen nojalla jäsenvaltiot voivat vapaasti antaa lentoliikenteen valvonnan julkisen palveluntarjoajan tai yksityisen yrityksen tehtäväksi. Mielestäni nämä ehdotukset ovat myönteisiä.
Vaikka ehdotuksesta on poistettu alkuperäinen suunnitelma purkaa niin sanotut oheispalvelut, pahoittelen kuitenkin sitä, ettei ehdotuksessa selvemmin tunnustettu sitä, että lennonvarmistuksen turvallisuuden hallinnointi käsittää sarjan toimia ja palveluja, joihin on sovellettava yhteistä lähestymistapaa epäyhtenäisen sijasta. Pahoittelen edelleen sitä, ettei parlamentti halunnut säilyttää ryhmäni puolesta esittämääni tarkistusta, jonka tarkoituksena oli kaksinkertaistaa valvontamenettelyjen määrä sen varmistamiseksi, että toiminta jatkuu täysin turvallisesti jopa virheen tapahtuessa.
Olen edelleen sitä mieltä, että palveluntarjoajien ja kansallisten valvontaviranomaisten tehtävien pakollista jakamista koskevassa tiukassa säännössä ei välttämättä ole otettu huomioon näin tiiviisti toisiinsa liittyvillä aloilla tehtävien päätösten monimutkaisuutta. Katson lisäksi, että kaikki lentoliikenteen sääntelyyn ja turvallisuuteen ja lennonjohtoon liittyvät asiat kuuluvat julkisviranomaisten toimialaan ja että näitä viranomaisia olisi pidettävä julkisina palveluntarjoajina. Olen tavannut näitä toimijoita. Olen tehnyt paljon työtä ammattiliittojen kanssa näissä asioissa. Haluan kiittää toimijoita ja ammattiliittoja sekä todeta, että myönteistä edistystä on tapahtunut niiden panostuksen ansiosta. Olen lisäksi sitä mieltä, että tulevaisuudessa olisi paremmin otettava huomioon mukana olevien tärkeimpien ihmisten eli työntekijöiden näkemykset. Se on yksi välttämättömistä edellytyksistä, jotta muita parannuksia voitaisiin saada aikaan ja jotta Euroopassa toteutettavat toimet olisivat tehokkaita. Voitte olla varmoja siitä, että ryhmäni aikoo päättäväisesti edistää tätä. Tässä olivat äänestyspäätökseni perustelut; tarkoituksenani on sekä ottaa huomioon saavutettu edistys että osoittaa, kuinka paljon meillä on vielä tehtävää. 

Maes (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan ensiksi onnitella ja kiittää molempia esittelijöitä, Favaa ja Sanders-ten Holtea. Haluan kiittää heitä myös siitä päättäväisyydestä, jolla he ovat ottaneet esille yhteiset intressit. Onhan loppujen lopuksi selvää, että parlamentin kaikki poliittiset ryhmät kannattavat laajempia eurooppalaisia valtuuksia, jotta turvallisuus voidaan taata paremmin.
Mielestäni jäsenvaltioidemme viranomaisten on oltava vastuussa. Jos onnettomuus tapahtuu, se johtuu siitä, että pidämme järkkymättä kiinni kansallisista toimintatavoista, joten maiden olisi vastattava omille kansalaisilleen siitä, miksei todellista yhtenäistä ilmatilaa ole luotu. Mahtailemme usein toissijaisuusperiaatteella, jota kannatan vahvasti, mutta toissijaisuutta on noudatettava myös alhaalta ylöspäin. Kansallisten viranomaisten on oltava valmiita luovuttamaan toimivaltuudet Euroopan unionille, jos se on välttämätöntä lentoliikenteen turvallisuuden takaamiseksi. Muunlainen toiminta olisi edesvastuutonta. Keskustelin vastikään Yhdysvaltain liittovaltion viranomaisten kanssa, ja siellä jopa 48 000 ihmistä vastaa lentoturvallisuuden valvonnasta osana yhteistä liittovaltion toimintakehystä. Mielestäni turvallisuutta ei saa alistaa moninaisuutta koskevalle suurelle mieltymyksellemme. Moninaisuutta ei todellakaan tarvita turvallisuuden valvontaan liittyvissä asioissa. Tästä syystä olemme kanssanne samaa mieltä siitä, että tänään otamme edistysaskelen kohti yhtenäistä ilmatilaa, mutta olisimme itse asiassa voineet ottaa tämän askelen jo 20 vuotta sitten, ja tänään olisi pitänyt voida mennä huomattavasti pidemmälle.
Olemme tietenkin havainneet ne parannukset, joita on saatu aikaan neuvotteluissa keskustelun aiheena olleissa järjestelyissä. Haluamme kuitenkin korostaa, että onnettomuudet, kuten Bodensee-järven läheisyydessä tapahtunut maahansyöksy, vauhdittavat ilmatilan rajatylittävien lohkojen käyttöönottoa, jotta voitaisiin varmistaa, ettei useampia tällaisia onnettomuuksia enää tapahdu huonon tiedonvälityksen vuoksi.
Kaiken kaikkiaan tapahtunut parannus ei vielä riitä. Jos tarkastelemme tapaa, jolla siviili- ja sotilastahot jo tekevät jonkin verran yhteistyötä yhteentoimivuuden alalla turvallisuuden hyväksi, voimme kuitenkin huomata, että kansalliseen suvereeniuteen vedotaan aivan liian usein, mikä voi tapahtua turvallisuuden kustannuksella. Turvallisuus on ensisijainen tavoite koko parlamentille. 
Hatzidakis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, jälleen tänään voimme huomata, että useat arvoisat jäsenet eivät ole kovinkaan tyytyväisiä itseensä käsiteltävänä olevan sopimuksen osalta. Ymmärrän syyt näihin reaktioihin, mutta jos he katsoisivat kuusi–seitsemän vuotta taaksepäin ja miettisivät, missä tilanteessa tuolloin olimme, he havaitsisivat, että olemme ottamassa erittäin merkittävää askelta Euroopan ja Euroopan kansalaisten kannalta. Arvoisa puhemies, koska tekin osallistuitte sovittelumenettelyyn, ymmärtänette paremmin kuin kukaan muu, että merkittävä edistysaskel on otettu viiveiden lyhentämisessä ja että tällä tavoin tehostetaan lentoliikennettä, suojellaan ympäristöä aiempaa tehokkaammin ja tuetaan vahvasti Euroopan matkailualaa.
Neuvottelujen loppuun saakka joko tietyt jäsenvaltiot tai sotilasviranomaiset suhtautuivat asiaan ennakkoluuloisesti. Tiedätte, että vielä viimeisellä minuutilla jouduimme pohtimaan sotilas- ja siviiliviranomaisten väliseen yhteistyöhön liittyvää ongelmaa ja toisaalta myös sitä, miten yksittäiset toiminnalliset alueet tai lohkot määritellään kansainvälisesti. Euroopan parlamentin harjoittaman painostuksen ansiosta asiassa edettiin jonkin verran, muttei ehkä kuitenkaan niin paljon kuin olisi pitänyt. Euroopan parlamentin on kuitenkin parempi hyväksyä käsiteltävänä oleva teksti ja pitää sitä ensimmäisenä edistysaskelena. Toimia on jatkettava. Jäsenvaltioita kannattaa painostaa vielä kovemmin, jotta ne noudattaisivat rohkeampaa lähestymistapaa. Lyhyen puheenvuoroni lopuksi totean vielä, että mielestäni olisi erehdys olla mainitsematta Euroopan komission ja erityisesti komission jäsenen poikkeuksellisen myönteistä roolia tässä yhteydessä. Mielestäni hän on juuri onnistunut eräässä koko toimikautensa suurimmista saavutuksistaan liikenteestä vastaavana komission jäsenenä. Meidän on kiitettävä ja onniteltava häntä tästä. 
Savary (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää komission jäsentä ja esittelijöitämme heidän sitkeästä työskentelystään tämän tärkeän aiheen parissa. Haluaisin todeta, että onnettomuuksien sattuessa ihmiset odottavat aina apua Euroopalta, kuten tapahtui Bodensee-järven ja Sharm el-Sheikhin sekä ja katastrofien yhteydessä. Yleisesti ottaen Euroopan yhdentymistä vastustavat ihmiset unohtavat vastustuksensa onnettomuuksien sattuessa. Tästä syystä yhtenäisen ilmatilan luominen tietää mielestäni hyvää tulevaisuuden kannalta. Joka tapauksessa meidän olisi tällä yhdennetyllä eurooppalaisella alueella noudatettava samaa toimintatapaa ilmatilaan kuin maanteillä parhaillaan noudatetaan ja merenkulussa ja rautatieliikenteessä yritetään noudattaa.
Mielestäni parlamentin osuus tässä asiassa oli ratkaiseva, jotta saatiin tunnustettua lentoliikenteen yhteiset intressit ja julkispalvelun luonne. Lennonvalvontahenkilöstö on puolestaan hyötynyt eurooppalaisesta ulottuvuudesta, jonka ansiosta he ajattelevat tulevaisuudessa toisin ja ottavat ehkä aktiivisemmin osaa yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan luomisen seuraaviin vaiheisiin. Suhtaudun myönteisesti tähän kaikkeen, ja mielestäni teksti on vihdoin yhtenäinen. Tänä iltana meillä on hyvä syy olla tyytyväisiä saavuttamaamme tulokseen. 
Laguiller (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, väitätte, että olette panemassa täytäntöön niin sanottua yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa. Valtioiden välisistä erimielisyyksistä ja kilpailuasetelmasta, jotka ovat täysin järjettömiä lentoliikenteen alalla, ylitse pääsemisessä tapahtunut vähäisinkin edistys nollaantuu kuitenkin täysin yksityisten lentoyhtiöiden keskinäisen kilpailun vuoksi, ja jopa lennonjohtoa ollaan avaamassa kilpailulle yksityisen voiton maksimoimiseksi.
Yhtenäisen ilmatilan käsitteen taustalla on vanhojen kansallisten lentoyhtiöiden yksityistämisestä käytävä kilpailu. Tällainen politiikka on jo johtanut tuhansiin irtisanomisiin ilmailualalla. Alitalia, Air Francen omistama KLM ja muut suuret lentoyhtiöt ovat juuri ilmoittaneet laajoista irtisanomisista. On selvää, että yksityistettyjen lentoyhtiöiden osakkaat tekevät voittoa samalla, kun vähennetään henkilöstöä, mikä koskee lennoilla toimivan henkilöstön lisäksi myös ylläpidosta ja turvatarkastuksista vastaavaa henkilöstöä. Tällainen voitontavoittelu tarkoittaa kuitenkin sitä, että matkustajat joutuvat yhä suurempaan vaaraan.
On rikollista jatkaa tällaisen toimintamallin noudattamista 1,5 vuotta sitten tapahtuneen Bodensee-järven onnettomuuden jälkeen, joka johtui täysin Sveitsin lennonjohdon yksityistämisestä. Vaikka tarkkaa teknistä syytä Sharm el-Sheikhin onnettomuuteen ei vielä tiedetä, kaikki tietävät sen, että lentoyhtiöt, myös kyseisen lentokoneen omistanut yhtiö, tekevät voittoa lisäämällä koneidensa vuorotiheyttä, pidentämällä lentoaikoja, palkkaamalla pienipalkkaista ja usein huonosti koulutettua henkilökuntaa sekä vähentämällä ylläpidon ja tekniikkaan liittyvät tarkastukset vaadittuun minimiin. Jopa suurimmat lentoyhtiöt toimivat näin kilpailun pakottamina.
Voitontavoittelu ei sovi yhteen turvallisuudentavoittelun kanssa. Äänestämme niiden tarkistusten puolesta, joiden tarkoituksena on parantaa turvallisuutta, mutta vastustamme kaikenlaista politiikkaa, joka perustuu kilpailuun – säänneltiinpä sitä Euroopan tasolla tai ei – sillä siitä syntyy vain valtava sotku, mikä voi johtaa ainoastaan katastrofiin.
Jarzembowski (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, minäkin haluan yhtyä teille osoitettuihin kiitoksiin, sillä yhtenäistä ilmatilaa koskeva ajatus on teiltä peräisin. Saitte korkean tason ryhmän hyväksymään ajatuksenne ja onnistuitte poistamaan useita epäilyksiä jäsenvaltioissa ja – vaikka jäsen Schmitt oikeutetusti kritisoikin sovittelumenettelystä tulokseksi saatua tekstiä – olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että järjestelmä on muuttunut merkittävästi. Aiemmin se käsitti Eurocontrolissa tapahtuvan yhteistyön eikä mitään sen enempää. Jäsenvaltiot säilyttivät suvereeniutensa, yhteisön lainsäädäntöä ei ollut ja kukin jäsenvaltio saattoi välttää lähemmän tarkastelun vetoamalla suvereeniuteensa. Uuden lainsäädännön myötä saamme yhteisön säädöksen, jota kukaan ei voi kiertää ja joka voidaan hyväksyä ja jota voidaan muuttaa enemmistöpäätöksellä. Komission tehtävä yhteisön lainsäädännön valvojana ja hallinnoijana tarkoittaa sitä, ettei yksikään jäsenvaltio voi myöntää tekevänsä jotain säännöistä poikkeavaa oman ilmatilansa lennonjohdossa ja turvallisuustoimissa ja väittää, ettei asia kuulu komissiolle. Päinvastoin vastuunjako on ilmeisen selvä, ja komissio on keskeisessä osassa uuden lain täytäntöönpanossa. Mielestäni tämä on merkittävä ja erittäin myönteinen askel eteenpäin. Sen ansiosta voimme varmasti lyhentää odotusaikoja lennoilla ja lentokentillä, mikä on matkustajien ja lentoyhtiöiden etu. Onnistumme paremmin ympäristönsuojelussa, sillä jokainen lentokone, joka joutuu odottamaan laskeutumista kierrellen lentokentän yläpuolella, saastuttaa merkittävästi luontoa, ja edistymme myös turvallisuuden alalla, kun epäyhtenäinen tekniikka ja yhteistyön puute jäävät historiaan.
Haluan luonnollisesti todeta sosialisti- ja kommunistiystävilleni, etten voi olla samaa mieltä heidän kanssaan siitä, että julkisen sektorin on tarjottava lennonjohtopalvelut. Kun tarkastellaan viime vuosien tilannetta, voimme pohtia, missä maissa nämä palvelut on aina tarjottu täysin sääntöjen mukaisesti. Missä maassa lentokoneet jäivät sen sijaan kiertämään lentokenttiä loputtomasti? Tässä yhteydessä mieleeni tulee aina se maa, jossa lennonvarmistuksen henkilöstö koostuu valtion virkamiehistä, sillä he eivät välttämättä aina käytä ilmatilaa tehokkaammin ja paremmin. Arvoisa komission jäsen, tästä meidän pitää keskustella yhdessä tilanteen niin vaatiessa. Lain säätämisen jälkeen meidän on mielestäni käynnistettävä kahden tai kolmen vuoden kuluessa uusi aloite, jolla lennonvarmistuspalvelut avataan kilpailulle, sillä muiden alojen tavoin tälläkin alalla tarvitaan kilpailua, jos suorituskykyä halutaan parantaa. 
Foster (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin aluksi kiittää esittelijöitämme ja varjoesittelijöitä heidän työstään tämän erittäin yksityiskohtaisen ja monitahoisen mietinnön parissa. Mietinnössähän käsitellään ylempää ilmatilaa.
Neuvoston vahvistettua kantansa – joka sai valtuuskuntamme laajan tuen – ja sovittelumenettelyn jälkeen voimme nyt antaa kaiken tukemme tälle asetukselle. Prosessin aikana yksi tärkeimmistä varauksistamme koski sotilasoperaatioiden ja -koulutuksen sisällyttämistä tekstiin. Olen tyytyväinen siihen, että tämän suvereeniin toimivaltaan kuuluva ala on nyt jätetty tekstistä pois. Jos näin ei olisi tehty, sillä olisi voinut olla kielteisiä vaikutuksia Naton operaatioihin, joten olen tyytyväinen, että tilanne on ratkaistu.
Täytäntöönpanovaiheessa on kuitenkin kiinnitettävä huomiota siihen, ettei vasta perustettujen elinten – eli yhtenäisen ilmatilan komitean ja teollisuuden neuvoa-antavan elimen – toiminnassa ole päällekkäisyyksiä, mikä aiheuttaisi tarpeetonta sekavuutta. On melko selvää, ettei ilmailuteollisuus pysty jatkossa enää kattamaan 4 miljardin Yhdysvaltain dollarin menetyksiä, jotka johtuvat Euroopan ilmatilan ruuhkaisuudesta. Mielestäni tällä asetuksella pystytään osaltaan ratkaisemaan tämä ongelma.
Eurocontrolia olisi kiitettävä sen tammikuussa 2002 tekemästä aloitteesta, jolla otettiin käyttöön pienennetty korkeusporrastus. Käsittääkseni kapasiteetti on kasvanut noin 30 prosenttia ja viiveet ovat vähentyneet vuosien 1998–1999 tasolle. Joidenkin maiden ja alueiden, kuten Ranskan, Italian, Espanjan, Etelä-Saksan ja Sveitsin, joiden osuus viivästyksistä on 44 prosenttia, on kuitenkin toteutettava perinpohjaisia parannuksia kansallisesti, jos asetuksesta halutaan menestyksekäs. Toinen kysymys, joka on ratkaistava pikaisesti, on lennonjohtajien puute kaikkialla Euroopassa.
Lopuksi totean, että tällä asetuksella pitäisi pystyä parantamaan turvallisuutta, lisäämään tehokkuutta ja tekemään lentoliikenteen hallinnasta kannattavampaa, mikä on ilmailuteollisuuden, yritysten ja kuluttajien etujen mukaista, sillä Euroopan lentoliikenne kasvaa jatkuvasti. 
Lisi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen de Palacio, haluaisin käyttää nämä kaksi minuuttia esittelijöiden työn ylistämiseen, sillä he toimivat päättäväisesti ja selkeästi tässä monitahoisessa ja vivahteikkaassa asiassa eivätkä koskaan unohtaneet tai jättäneet huomiotta päätavoitetta. Haluaisin kiittää meistä jokaista ja valiokunnan jäseniä, jotka uskoivat esittelijöiden työhön ja tukivat sitä, sekä komissiota, joka on toiminut yhteistyössä kanssamme ja tehnyt mahdolliseksi sellaisen tuloksen, johon voin sanoa olevani tyytyväinen.
Hyvät kollegat, tyytyväisyyteni ei liity ainoastaan teknisiin seikkoihin. Jotkut jäsenistä ovat jo todenneet, että olisimme todellakin voineet tehdä enemmän, saavuttaa enemmän ja mennä pidemmälle yhdenmukaistamisessa, mutta pyydän teitä kaikkia miettimään, kuinka tyytyväisiä meidän on poliittisesti oltava. Olemme joka tapauksessa onnistuneet rikkomaan tabun, sillä tästä lähtien voimme puhua yhtenäisestä eurooppalaisesta ilmatilasta ja meillä on asetus, jolla se voidaan luoda. Emme luonnollisesti ole vielä saavuttaneet toivomaamme tasoa, mutta joka tapauksessa toimemme perustuvat nykytilanteeseen, jota on hyödynnetty tehokkaasti. Tyytyväisyyteen on yhä enemmän syytä siksi, että säädös kuuluu kehykseen, jossa on jo sovellettu muita säädöksiä. Tarkoitan neuvoston hyväksymää säädöstä lennolle pääsyn epäämisestä sekä jäsen Maesin valmistelemaa säädöstä lentokoneiden turvallisuudesta, jonka hyväksymistä todellakin toivon.
Olen näin ollen sitä mieltä, että meillä on syytä tyytyväisyyteen, sillä tällaista Eurooppaa kansalaiset ymmärtävät parhaiten ja tällaisen Euroopan kansalaiset tuntevat läheiseksi, sillä se lisää heidän turvallisuuttaan, lujittaa heidän oikeuksiaan ja lisää heidän tyytyväisyyttään, kun heidän ilmaisemiinsa tarpeisiin vastataan. Mielestäni kansalaiset ovat tärkeimpiä liittolaisiamme, kun tässäkin asiassa pyrimme edistymään ja saavuttamaan ne tavoitteet, jotka eivät tällä hetkellä vielä ole ulottuvillamme mutta jotka varmasti pystymme saavuttamaan tulevina vuosina. 
Musotto (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen de Palacio, hyvät kollegat, minäkin haluan todeta olevani täysin ja ehdottoman tyytyväinen sovittelukomitean tulokseen. Mielestäni täällä kuvaillut rohkaisevat näkymät ovat todellakin huomattavasti merkittävämmät kuin aiempina vuosina valiokunnissa, neuvostossa ja komissiossa käydyissä keskusteluissa esille tulleet epäilykset, joita on myös tänään tuotu ilmi. Haluan korostaa – ja sillä tavoin tukea edeltäviä puhujia – poliittista näkökulmaa ja sitä, että tämä sopimus on historiallinen: emme saa unohtaa, että kymmenen vuotta sitten korostettiin samalla tavoin aluerajojen poistamista, joka tuolloin vaikutti ihmeelliseltä ja jolla valmisteltiin maaperää Euroopan todelliselle yhdentymiselle.
Saavutettu yhteisymmärrys todellakin edustaa tasapainoista kompromissia, kun otetaan huomioon eri alojen moninaiset ongelmat ja itsekeskeisyys. Aloilla painotettiin täysin oikeutetusti niiden omia intressejä ja pätevyyksiä. Tulos on näin ollen kaikkien ansiota, mutta minäkin haluan todeta olevani tyytyväinen siihen, että te, komission jäsen de Palacio, keskityitte käsittelemään tätä tavoitetta erittäin päättäväisesti yhdessä esittelijän, varjoesittelijän ja meidän valiokunnan jäsenten kanssa. Tulos on tyydyttävä. Eurocontrolin uutta asemaa sekä sotilas- ja siviiliyhteistyötä on korostettu, mutta haluaisin lisäksi painottaa Euroopan lennonjohtoverkon yhteentoimivuutta ja aivan yhtä tärkeää seikkaa, jota komission jäsen de Palacio jo korosti, eli palveluntarjoajien lupamenettelyjä.
Esittelijä Fava mainitsi jo seuraavan yhtäläisesti myönteisen seikan, josta olen hänen kanssaan täysin samaa mieltä. Kyse on yhtenäistä ilmatilaa koskevia sääntöjä rikkoviin palveluntarjoajiin ja lentoyhtiöihin sovellettavista seuraamuksista sekä asetetuista turvallisuustavoitteista. Nämä ovat Euroopan kansalaisten ja kaikkien niiden edun mukaisia, jotka käyttävät Euroopan ilmatilaa ja sen kautta lentävien lentoyhtiöiden palveluja. 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, olemme kaikki varmasti tietoisia siitä, että tämänpäiväistä keskustelua käydään siitä syystä, että Euroopan yhdentymiskehityksessä on otettu edistysaskel.
Jäsen Lisin mukaan olemme rikkoneet tabun ja olisimme ehkä halunneet mennä pidemmälle ja saada aikaan enemmän yhtenäisyyttä. Tulevina vuosina näitä kahta lainsäädäntöpakettiin kuuluvaa asetusta varmasti muutetaan niiden parantamiseksi. Kunhan luottamus lisääntyy ja yhtenäisestä ilmatilasta tulee totta ja sitä aletaan toteuttaa, voimme kaikki havaita, miten suvereeniuteen ja puolustukseen liittyvät ilmatilan näkökohdat voidaan sovittaa yhteen, jotta Euroopan siviili-ilmailussa ilmatilan hallinnoinnista saadaan asianmukaisempaa, tehokkaampaa ja turvallisempaa.
Arvoisa puhemies, tässä yhteydessä haluan kiittää erityisesti arvoisaa parlamentin jäsentä Dimitrakopoulosia, joka teki erittäin tärkeää työtä sovittelumenettelyssä. Erityisen tärkeää työtä tekivät myös kaksi esittelijää, Fava ja Sanders-ten Holte sekä asiasta vastuussa olleet aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsenet, kuten edellä totesin.
Haluan todeta, että komission mielestä ja omasta mielestäni tämä on yksi kolmesta merkittävästä aloitteesta, jotka tulen aina muistamaan ajalta, jolloin työskentelin Euroopan komissiossa. Heti tämän keskustelun jälkeen keskustelemme toisesta aloitteesta eli Galileo-ohjelmasta. Tällä aloitteella yhdessä Galileo-aloitteen ja joidenkin muiden aloitteiden kanssa – kuten merenkulun turvallisuutta koskevan aloitteen, vaikka jotkut ihmiset eivät vielä näe näiden yhteyttä – olemme saaneet aikaan todellisen mullistuksen ja muuttaneet Euroopan rajoja.
Tämän aloitteen avulla teemme ilmatilastamme eurooppalaisen, mitä se ei aiemmin ollut. Luomme näin todellisen eurooppalaisen ilmatilan, eurooppalaisen taivaan, ja liitämme siihen jäsenvaltioille annettavat takeet.
Hyvät parlamentin jäsenet, esitän lyhyen kommentin. Jotkut jäsenet ovat sitä mieltä, että ilmatilan toiminnallisten lohkojen hallinnan pitäisi kuulua yhteisön toimivaltaan. Vaikka tämä ei olekaan täysin sama asia, muilla aloilla se merkitsisi, että komissiolla olisi täydet valtuudet määritellä tie- ja rautatieverkkojen sijainti ja päättää niiden rakentamisesta. Meidän on otettava huomioon myös jäsenvaltioiden tahto. Tätä ei voida toteuttaa ristiriitaisesti, vaan komission on varmistettava, että huomioon otetaan eurooppalaiset ajatusmallit ja eurooppalainen ulottuvuus, vaikka ne eivät aina käykään ilmi jäsenvaltioiden kannoista. On kuitenkin selvää, että ilman jäsenvaltioita tätä toimintaa ei pystytä toteuttamaan.
Haluaisin todeta, että myös Eurocontrol on vuosien varrella edistynyt merkittävästi. Mielestäni olemme myötävaikuttaneet tilanteen parantumiseen, sillä Eurocontrol on tietoinen prosessista ja siihen liittyvistä kannustimista. Tältä osin olen erittäin tyytyväinen siihen, että yhteisö on vihdoin saatu täysipainoisesti osallistumaan Eurocontrolin toimintaan, mikä on ollut erittäin tärkeätä, sekä yhteistyön organisointiin koko yhtenäistä ilmatilaa koskevassa prosessissa.
Lopuksi haluan todeta erään asian: komissio ei ole missään vaiheessa tämän aloitteen käsittelyä heittänyt pyyhettä kehään. Jotkin tahot ovat ehkä niin tehneet joissakin tilanteissa, mutta komissio ja minä itse emme ole niin tehneet.
Kuten jo sanoin, aloitin tammikuussa 2000 järjestämällä useita tapaamisia siviili- ja sotilasilmailun johtohenkilöiden kanssa, eikä silloin ollut vielä edistytty lainkaan puolustusnäkökohtien käsittelyssä, vaikka edistystä onkin tapahtunut viime vuosina. Silloin ei vielä ollut poliittisten ja turvallisuusasioiden komiteaa eikä mitään sellaista, mutta päälliköt kokoontuivat, ja haluan korostaa, että tuolloin uskottiin, ettei aloitteen toteuttaminen olisi mahdollista. Olemme onnistuneet näiden kahden osa-alueen erottamisessa ja ratkaisseet ne asiat, jotka pystytään ratkaisemaan, emmekä ole lamauttaneet koko prosessia yrittämällä ratkaista kaikkia mahdollisia asioita. Tiedämme nimittäin, että yksi tapa varmistaa prosessin pysähtyminen on pyrkiä täydellisyyteen liian lyhyessä ajassa.
Mielestäni olemme saavuttaneet tänään jotain hyvin tärkeää. Voimme olla tänään tyytyväisiä tähän myönteiseen tulokseen, joka perustuu siihen, että toimintamme ohjenuorana niin parlamentissa kuin komissiossakin – ja haluan korostaa, myös neuvostossa – on ollut näkemys, jossa yhdistyvät yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan luominen ja realismi. Tämä tulos on erittäin tärkeä askel eteenpäin, ja tiedämme, että askelia otetaan vielä useita, mutta tämä on niistä ensimmäinen tällä yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan uudella rintamalla. 
Puhemies. –
   Arvoisa komission varapuheenjohtaja, kiitän teitä julkilausumastanne ja ystävällisistä sanoistanne.
Keskustelu tästä aiheesta, jonka parissa työskentelimme pitkään mutta erittäin myönteisen näkemyksen saattelemana, on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.30. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Piétrasantan laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus ja energiavaliokunnan mietintö (Α5-0003/2004) Galileo-ohjelman edistymisestä (KOM(2002) 518 – 2003/2041(INI)). 
Piétrasanta (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tämän vaalikauden aikana Euroopan parlamentille on esitelty useita Galileo-ohjelmaa koskevia mietintöjä, joiden esittelijöinä ovat toimineet Langenhagen, joka on täällä tänään, Glante, Dhaene ja minä itse. Mietinnöt esiteltiin aina myönteisessä hengessä, mutta jouduimme selviytymään useista esteistä saadaksemme eurooppalaisen hankkeemme hyväksytyksi. Galileo-ohjelmaa kritisoitiin siitä, että se jäljitteli amerikkalaisten GPS-navigointijärjestelmää. Tästä tulikin mieleeni satu sokeaa kantavasta rammasta. Pitäisikö meidän pyytää Yhdysvaltoja toimimaan silminämme ja näyttämään meille tien eteenpäin? Ohjelman kustannusten ennakoitiin olevan valtavat, vaikka se maksoi lähes saman verran kuin hieman yli 100 kilometrin mittaisen suurnopeusradan rakentaminen. Viisautemme vei vihdoin voiton, ja hyväksyimme Galileo-ohjelman, jotta saisimme pantua täytäntöön Lissabonin Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2002 päättämän työllisyyttä, talousuudistuksia, tutkimusta ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevan strategian.
Olen nyt työskennellyt tämän mietinnön parissa lähes vuoden saattaakseni meidät ajan tasalle hankkeen etenemisestä ja EGNOS-ohjelman sisällyttämisestä Galileo-ohjelmaan. Täytäntöönpanon viivästymisen pelko oli niin suuri, että hanke saatiin onneksi aloitettua yllättävän aikaisessa vaiheessa. Voinkin nyt esitellä vuonna 2003 saavutetut mahtavat tulokset ja esittää joitakin suosituksia toiminnallisesta toteuttamisesta, jotta voidaan varmistaa, että Galileo todellakin otetaan käyttöön viimeistään vuonna 2008.
Tästä syystä tarkastelen nyt kahta komission tiedonantoa. Ensimmäisessä käsitellään neuvoston 26. maaliskuuta 2002 tekemän päätöksen jälkeen tapahtunutta edistystä. Kyseinen päätös johti Galileo-yhteisyrityksen perustamista koskevan epävirallisen asetuksen antamiseen 21. toukokuuta 2002. Toisessa tiedonannossa käsitellään EGNOS-ohjelman sisällyttämistä Galileo-ohjelmaan. Se sisältää yhteisyritysten perustamisen, joka on nyt tehty, ja järjestelmän turvallisuuden. Suosituksessamme valvontaviranomainen perustettiin samanaikaisesti turvallisuuskeskuksen kanssa, ja sen merkitys on keskeinen, sillä se varmistaa, että Galileo pysyy käyttäjiensä toiveiden mukaisena hankkeena. Mielestäni parlamentin olisi osallistuttava aktiivisemmin valvontakomitean toimintaan, mutta tavasta on vielä päätettävä. Jälkimmäinen tiedonanto käsittää myös palvelujen määrittämisen ja taajuuksien suunnittelun sekä taajuuksien varaamisen. Myös viidennen palvelun (eli PRS-palvelun) signaalien sekä Yhdysvaltain armeijan M-signaalien päällekkäisyyteen liittyvä ongelma on ratkaistu. Komissio ja Yhdysvallat ovat päässeet asiassa kompromissiin. Tästä lähtien Galileo-signaali ympäröi M-signaalia eikä ole sen kanssa päällekkäinen. Suhteet yhteisön ulkopuolisiin maihin on normalisoitu, eikä venäläisen Glonass-järjestelmän kanssa ole ongelmia. Yhdysvaltain GPS-järjestelmän kanssa toimitaan rinnakkain tai ainakin yhteisymmärryksessä. Meihin on liittymässä maita, kuten Kiina, jonka kanssa parafoitiin 18. syyskuuta 2003 Beijingissä lupaava erityisesti tutkimusta koskeva sopimus. 
Galileohan on pelkästään noin 30 satelliitista koostuva jättimäinen kello, joka antaa erittäin tarkan sijainnin ajassa ja paikassa. Toisin kuin GPS ja Glonass, hanke on pidettävä täysin siviilikäytössä. Sen tarjoamat palvelut ovat erittäin tärkeitä erityisesti ympäristöalalla. Luonnonsuojelua edistävänä välineenä sen avulla voidaan paikantaa vaarallisten aineiden pilaamia alueita sekä jäävuoria ja kartoittaa valtameriä ja merenpinnan tasoa. Sillä voidaan seurata ilmakehää, ionosfääriä ja radioviestintää sekä edistää avaruustiedettä ja jopa ennustaa maanjäristyksiä tai seurata uhanalaisia eläinlajeja. Lisäksi sen avulla voidaan tarvittaessa paikantaa vaarallisia aineita, kuten ydinjätteitä. Olemme ottaneet huomioon myös avaruuden pilaantumisen, sillä meidän on varmistettava, että kaikki avaruuteen lähetettävät laitteet voidaan tehdä vaarattomiksi. Useita sovelluksia kehitetään myös liikenteen ja tietoliikenteen alalla.
Haluan korostaa Galileon keskeistä merkitystä Euroopan avaruuspolitiikan kannalta, sillä sen avulla unionin ja ESA:n tehtävät liitetään toisiinsa entistä tiiviimmin. Eurooppalaisella tutkimusalueella merkittävän paljon rahoitusta myönnetään tutkimuksen ja teknologian kehittämisen kuudenteen puiteohjelmaan sisältyvästä Euroopan avaruusjärjestön ARTES-ohjelmasta sekä yksityisiltä kumppaneilta. Suurin osa rahoituksesta on peräisin julkisista lähteistä, joten tutkimustulokset sekä teollis- ja tekijänoikeudet kuuluvat Euroopan unionin kansalaisille. Ehdotan, että EGNOS-järjestelmä sisällytetään Galileoon yhteisyrityksen myötävaikutuksella, sillä tämä satelliittinavigointijärjestelmä voi perustua ainoastaan maailmanlaajuiseen järjestelmäämme.
Galileo on erittäin merkittävä lainsäädännöllinen saavutus. Neuvosto ja komissio ehdottivat ja kannattivat sitä, ja haluankin kiittää liikenteestä ja energiasta vastaavaa komission jäsentä de Palaciota, pääjohtaja Lamoureux’tä sekä komission jäsentä Busquiniä heidän aktiivisuudestaan ja päättäväisyydestään tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Haluan lisäksi kiittää kaikkia kollegojani Galileota koskevasta ehtymättömästä mielenkiinnosta ja erityisesti aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan sekä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäseniä.
Galileo on hieno Euroopan unionin hanke. Ennen kaikkea sen avulla pystytään toteuttamaan kestävää kehitystä koskevaa politiikkaamme noudattamalla samalla näin laajan toiminnan edellyttämiä eettisiä sääntöjä. Parlamenttimme voi olla ylpeä siitä, että se on toiminut aktiivisesti liikkeelle panevana voimana tällä alalla ja edistänyt näin osaltaan Euroopan unionin riippumattomuutta. Tämä on askel kohti poliittisesti merkittävää päätöstä, jota perustuslakiluonnoksessamme peräänkuulutetaan. 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, haluan jälleen kerran kiittää Euroopan parlamenttia sen komissiolle antamasta tuesta Galileo-hankkeen edistämisen yhteydessä. Piétrasantan mietintö on osoitus tästä tuesta, sillä siinä hyväksytään lopullisesti vuosien varrella toteuttamamme toimet ja kannustetaan meitä etenemään yhä pidemmälle. Haluan kiittää teitä vielä kerran tuestanne ja erityisesti jäsen Piétrasantaa hänen työstään.
Haluan huomauttaa, että tällä hetkellä Galileo-yhteisyritys on täysin toiminnassa ja että näin on ollut kesästä 2003 lähtien, kuten tiedätte. Yhteisyrityksen kaksi tärkeintä tehtävää ovat tulevan Galileo-toimiluvan haltijan valitseminen – käsiteltävänämme on neljä tarjousta, jotka saimme joulukuussa 2003 sen jälkeen, kun toimilupaa koskeva tarjouskilpailu julkaistiin viime vuonna. Näissä neljässä tarjouksessa neljä yritysten yhteenliittymää ilmaisee todellisen kiinnostuksensa ottaa vastuulleen hankkeen toteutus, eli yksityinen sektori on selvästi ilmaissut kiinnostuksensa Galileo-hankkeeseen.
Toinen seikka, jonka parissa työskentelemme, on Euroopan avaruusjärjestön toteuttaman kiertoradalla tapahtuvan validoinnin seuranta. Ensimmäinen koesatelliitti laukaistaan avaruuteen ennen vuoden 2005 loppua ja toinen voidaan laukaista vuoden 2006 alkupuoliskolla, sillä meidän on aloitettava koesignaalien lähettäminen sen varmistamiseksi, että saamme pidettyä ne signaalit, jotka toimivaltainen kansainvälinen elin meille alun perin myönsi.
Jäsen Piétrasanta viittasi hetki sitten suhteisiimme yhteisön ulkopuolisiin maihin. Havaittavissa on suurta kiinnostusta, mikä osoittaa jälleen kerran sen, että sekä komissio että parlamentti, jotka eivät koskaan ole epäilleet Galileo-hankkeen onnistumista, olivat oikeassa, eikä niillä mailla, jotka arkailivat ja epäröivät ja joilla on jo jonkin aikaa ollut vaikeuksia Galileo-hankkeen edistämisessä, ollut mitään perusteita epäilyilleen.
Olemme todellakin allekirjoittaneet sopimuksen Kiinan kanssa, ja Intian kanssa käytävät neuvottelut ovat edenneet pitkälle. Myös Brasilia haluaa osallistua Galileo-hankkeeseen puhumattakaan Venäjän kanssa ja luonnollisesti myös Yhdysvaltain kanssa tehtävästä yhteistyöstä.
Olemme ratkaisseet käytännössä kaikki yhteensopivuutta koskevat ongelmat Yhdysvaltain kanssa sen GPS-järjestelmän osalta siten, että järjestelmät on saatu toimimaan yhteistyössä, minkä avulla olemme voineet tehostaa ja parantaa signaalia ja siihen liittyviä palveluja. Käytännössä kaikki tähän liittyvät ongelmat ratkaistiin viime vuoden lopulla pidetyssä viimeisimmässä kokouksessa, ja jäljellä on enää yksi kysymys avoimista signaaleista. Olemme hyvin lähellä ratkaisua ja toivomme, että ongelma saadaan ratkaistua lopullisesti huomenna ja ylihuomenna Washingtonissa pidettävässä kokouksessa.
Haluan tästä syystä kiittää arvoisaa parlamentin jäsentä hänen mietinnöstään sekä parlamenttia sen komission aloitteelle antamasta avoimesta tuesta koko tänä aikana, sillä olemme silloin tällöin joutuneet taistelemaan ja selviytymään moninaisista hankaluuksista, mutta haluan sanoa, että olemme menossa oikeaan suuntaan. Kuten hetki sitten totesin näistä kolmesta hankkeesta, yhtenäistä ilmatilaa ollaan luomassa, Galileo-hanke on todellakin aloitettu ja merenkulun turvallisuudessa olemme edenneet täydellisestä nollapisteestä kattavaan toimenpidepakettiin, joka suojelee ja tukee meitä Euroopan unionissa sekä kansainvälisesti. Arvoisa puhemies, jos voisin mainita ainoastaan kolme asiaa, nämä olisivat ne kolme tehtävää, joissa olemme onnistuneet. Sanon "me", koska saavutus on meidän kaikkien ansiota, olemme tiimi, komission tiimi. Haluan vielä kerran kiittää aiemmin mainitsemiani yksiköitä, niin pääjohtajaa kuin kaikkia vastuussa olleita henkilöitä, jotka ovat toimineet ja työskennelleet koko tämän ajan. Parlamentin yhteistyö on luonnollisesti ollut korvaamattoman tärkeää, sillä parlamentti on tukenut meitä järjestelmällisesti, ja tietysti neuvostonkin yhteistyö on ollut merkittävää. Jos neuvosto ei toimi, järjestelmä ei toimi, tämähän on yhteisön kolmikantaisen toimintamallin perusta. 
Radwan (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Yhdysvallat ilmoitti juuri, että se aikoo panostaa merkittävästi avaruustoimintaan ja investoida siihen jälleen kerran merkittäviä summia. Tavoitteena ovat kuussa sijaitsevat siirtokunnat ja matka Marsiin, josta näemme kuvia lähes päivittäin. Tässä yhteydessä Galileo on mielestäni erittäin tärkeä hanke ja hyvä merkki Euroopan talouden ja teknisen kehittämisen kannalta. Odotan kiinnostuneena myös tämänvuotisia Euroopan parlamentin vaaleja. Meiltä kysytään aina, millä tavalla Eurooppa hyödyttää kansalaisiaan, ja voimme käyttää esimerkkinä Galileo-hanketta eurooppalaisten voimien yhteenliittymisestä – sillä tällaiset tavoitteet voidaan saavuttaa ainoastaan yhdessä – yritysmaailmassa ja tekniikan maailmassa tavalla, josta on hyötyä yhteisen Eurooppamme tulevaisuudelle.
Ongelmia on kuvattu, ja nyt on kiireesti löydettävä ratkaisut täytäntöönpanoa koskeviin ongelmiin, jotka koskettavat myös amerikkalaisia. Suuri osa esteistä on voitettu. Parlamentti on tukenut komissiota johdonmukaisesti ja neuvosto on hoitanut osansa, ja nyt on aika päättää tarjouksista. Emme saa aikailla järjestelmän käyttöönotossa, jotta pääsemme sitä hyödyntämään, ja meidän on luotava asianmukaiset puite-edellytykset etenkin rakenteiden osalta. Haluan ottaa esille tähän liittyvän, mielestäni tärkeän seikan. Galileon tulevista rakenteista päätettäessä ja käytäessä sitä koskevia keskusteluja täällä parlamentissa, on varmistettava rakenteiden tehokkuus. Yhtä tärkeää on kuitenkin se, että parlamentti säilyttää oman osuutensa vastuusta eikä anna viedä tätä asiaa päätäntävallastaan. Vaikka pyydänkin komissiolta, että asiasta keskustellessamme meidän olisi ehkä saatava siltä enemmän tukea, olen kuitenkin sitä mieltä, että olemme yhdessä osoittaneet Euroopan ja Euroopan parlamentin tavoittelevan tätä tavoitetta yhtenäisesti. Arvoisa komission jäsen, parlamentti on tukenut teitä aina, joten tässäkin asiassa meidän olisi yhdessä varmistettava, että vastuu säilyy parlamentilla. 
Glante (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluaisin esittää erityiskiitokset jäsen Piétrasantalle, sillä teimme sujuvaa yhteistyötä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa. Hän on sympaattinen ja mukava kollega ja otti huomioon kaikki muiden jäsenten ehdotukset, epäilykset ja kysymykset.
Mietinnöstä käytyjen keskustelujen aikana pidettiin mielenkiintoisia kuulemistilaisuuksia, joihin osallistui asiantuntijoita, joille saatoimme esittää kysymyksiä heidän selvityksistään ja joilla oli mielenkiintoisia mielipiteitä Galileon myöhemmistä käyttötarkoituksista. Vaikka jotkin lausunnot ja ennusteet saivat jotkut meistä hieman hymyilemään, pidän Galileota tulevaisuuden mallijärjestelmänä ja olen sitä mieltä, että siihen sijoitetuista varoista saadaan hyvä tuotto. Tästä ovat osoituksena tarjouspyyntöön saadut neljä vastausta. Muistan kuinka muutama vuosi sitten asiat näyttivät täysin erilaisilta ja usein epäiltiin tämän alan taloudellista elinkelpoisuutta. Olemme nyt julkistamassa asiakirjoja ja ilmoittamassa tuloksista. Tähän voidaan olla ainoastaan tyytyväisiä.
Itse asiassa jäsen Piétrasantan mietintö sisältää kaiken oleellisen. Haluan mainita vielä yhden asian, josta esitin tarkistuksia valiokunnassa ja josta esitän vielä yhden tarkistuksen täällä täysistunnossa. Toivon teiltä ymmärrystä, sillä nämä seikat ovat mielestäni erityisen tärkeitä. Tarkoitan pelastuspalveluita, jotka on tarkoitus ottaa käyttöön. Näistä COSPAS-SARSAT on tunnetuin, mutta on myös IMMARSAT-E-järjestelmä, joka on edellä mainittua järjestelmää parempi monessa suhteessa: sen reaktioajat ovat esimerkiksi lyhyemmät, paikannus on täsmällisempää, se on käytettävissä jatkuvasti, se on täysin yhteensopiva Galileo-järjestelmän kanssa ja se kattaa koko maapallon pinta-alan.
Järjestelmä on tärkeä merihätään joutuneille, sillä se antaa erittäin yksityiskohtaisia tietoja ja apu saadaan toimitettua paikalle hyvin pikaisesti. Mielestäni meidän olisi pohdittava sitä, että useat järjestöt – joista osa on sotilaallisia, kuten Nato – ja jäsenvaltiot ovat jo sovittamassa kyseistä järjestelmää Transall-merkkisiin lentokoneisiinsa, helikoptereihinsa ja merialuksiinsa. Mielestäni järjestelmästä olisi apua myös yksityishenkilöille, ja nämä kaksi järjestelmää voivat toimia rinnakkain. Toivon, että panemme tämän täytäntöön huomenna ja että jäsenet kannattavat tarkistustani, joka on vielä äänestettävänä. Kiitos teille kaikille, ja hyvä jäsen Piétrasanta, toivotan teille kaikkea hyvää tulevaisuudessa. Teitä odottavat uudet tehtävät, ja meille tulee teitä ikävä. 
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, Lissabonin Eurooppa-neuvosto ehdotti vuonna 2002 tavoitetta, jonka mukaan Euroopan unionista olisi kymmenessä vuodessa tehtävä maailman dynaamisin ja edistynein talousalue, jolla luodaan uusia työpaikkoja, parannetaan sosiaalista suojelua ja lisätään kaikkien kansalaisten hyvinvointia.
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi päätettiin, että oli toteutettava useita talousuudistuksia sekä lisättävä tutkimusta ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Tästä huolimatta lähes kaikissa jäsenvaltioissa yrityksiä siirretään jatkuvasti ulkomaille, kun niiden omistajat, jotka ovat yleensä ylikansallisia yhtiöitä, pyrkivät lisäämään voittojaan vähentämällä tuotteiden tuotantokustannuksia ja siirtämällä tuotantoa halvemman työvoiman maihin, joissa myös ympäristövaatimukset ovat usein löyhempiä. Tämä lisää työttömyyttä unionissa sekä vähentää vaurauttamme ja heikentää mahdollisuuksiamme saavuttaa Lissabonin tavoitteet.
Tässä globalisaation aiheuttamassa vääjäämättömässä kehityssuuntauksessa emme voi pyrkiä kilpailemaan alentamalla kustannuksiamme ja mukauttamalla ne vähemmän kehittyneiden maiden kustannustasoon työllisyyden ja ympäristön kustannuksella.
Meidän on vastattava lujittamalla inhimillisiä voimavaroja, lisäämällä koulutusta sekä edistämällä teknistä kehittämistä, tutkimusta ja tietämystä. Ainoastaan tällä tavoin pystymme säilyttämään kilpailuetumme, edistämään huipputason yritysten toimintaa ja pitämään ne Euroopassa sekä ylläpitämään korkeatasoista yhteiskunnallista hyvinvointia, sosiaalista suojelua ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta.
Tämänpäiväisen keskustelun aiheena oleva Galileo-hanke on hyvä esimerkki siitä, kuinka edetä oikeaan suuntaan. Euroopan avaruusjärjestön, EGNOS-ohjelman ja toivottavasti myös ITER-hankkeen avulla voimme luoda sellaiset toimintaedellytykset, joiden ansiosta Eurooppa kuuluu johtavaan ryhmään vastattaessa ihmiskunnan suurimpiin haasteisiin 2000-luvulla. Yksi suurimpia haasteitahan on ilmakehän ja ulkoavaruuden hyödyntäminen kestävällä tavalla ja luontoa kunnioittaen. Maapallo ja universumi ovat meidän kaikkien omaisuutta, joten tuemme täysin ajatusta siitä, että yhteisön ulkopuoliset maat, kuten Kiina, Intia, Brasilia ja muut, voivat osallistua Galileo-hankkeeseen ja että Venäjän ja Yhdysvaltain kanssa neuvotellaan satelliittinavigoinnista. Tuemme myös sitä, että Galileo-transpondereita käytetään nykyisten meripelastusjärjestelmien tukemiseen, ja että niillä vastataan liikenteen, tietoliikenteen, ympäristön, maatalouden, kalatalouden ja ennen kaikkea kansalaisten tarpeisiin.
Haluan onnitella jäsen Piétrasantaa hänen mietinnöstään sekä kiittää komissiota, parlamenttia ja myös neuvostoa Galileo-hankkeen edistämisestä. 
Ó Neachtain (UEN ).
    Arvoisa puhemies, kiitän jäsen Piétrasantaa hänen perusteellisesta työstään Galileo-paikannusjärjestelmän parissa. Galileo on osoittautunut valtavaksi menestykseksi, ja mielestäni Euroopan on jatkettava investoimista tähän keskeiseen tekniikkaan tulevaisuudessa.
On paikallaan mainita, että kilpailevista globaaleista ja erityisesti amerikkalaisista paikannusjärjestelmistä poiketen Galileo-hanketta on hyödynnetty ainoastaan siviilitarkoituksessa. Mielestäni näin on oltava jatkossakin. En halua Galileosta tehtävän sotilassovellusta.
Galileo voi keskeisellä tavalla auttaa Euroopan unionia saavuttamaan sille Lissabonissa asetetut kilpailukykyä koskevat tavoitteet. Nämä tavoitteethan muodostavat puheenjohtajavaltio Irlannin ohjelman ohjenuoran. Suhtaudumme erittäin myönteisesti siihen, että Kiina osallistuu tulevaisuudessa Galileo-ohjelmaan merkittävien investointien muodossa. Olen vakuuttunut siitä, että meidän on etsittävä aktiivisemmin kansainvälisiä kumppaneita, jotka suhtautuvat myönteisesti siihen, että aiemmille monopoleille on löydetty vaihtoehtoisia järjestelmiä.
Lopuksi haluan ilmoittaa, että parlamentin vaatima valvontaelin on todellakin perustettu. Tämä edistää merkittävästi avoimuutta ja vastuuvelvollisuutta. 
Cappato (NI ).
   – Arvoisa puhemies, olemme todellakin samaa mieltä esittelijän kanssa hänen toteamuksistaan, jotka liittyvät satelliittijärjestelmään ja siviilisatelliittijärjestelmään. Meillä ei kuitenkaan pitäisi olla liiallisia kuvitelmia siitä, että siviili- ja sotilaskäyttö voitaisiin erottaa selvästi toisistaan erityisesti siviilitekniikan sotilasvaikutusten suhteen. Vielä vähemmän voimme elätellä luuloja siitä, että siviili- ja sotilaskäyttö olisi erotettu toisistaan Kiinan kaltaisissa diktatuureissa, joissa käytetään juuri näitä siviilikäyttöön tarkoitettuja välineitä ihmisten paikantamiseen laajaperäisen sortamisen keinona. Kiitos tästä kuuluu uudelle tekniikalle ja erityisesti uudelle satelliittitekniikalle.
Tästä syystä olen sitä mieltä, että mietinnössä olisi pitänyt ilmaista suurempi huoli tästä asiasta. Suhtaudumme myönteisesti neuvottelujen loppuun saattamiseen Kiinan kanssa sen osallistumisesta Galileo-järjestelmään. Itse asiassa sotilastason riskit eivät ole teoreettisia, vaan Euroopan komission ilmaisemia hyödyllisiä tekijöitä Euroopan puolustuksen kannalta. Lainaan erästä 31. joulukuuta 2001 julkaistua asiakirjaa – komission aieasiakirjaa – jossa todettiin, että jos Galileo-ohjelmaa ei toteuteta, puolustuksemme riippumattomuus on mennyttä seuraavan 20 tai 30 vuoden kuluessa. Maaliskuun 12. päivänä 2002 julkaistussa asiakirjassa todettiin taas, että vaikka Galileo on suunniteltu siviilikäyttöön, sillä lisätään myös EU:n sotilasvalmiuksia. Pääosasto kiinnitti huomiota siihen, että erillinen Galileo-signaali olisi hyödyllinen sotilasnäkökohtien kannalta. Tämän Euroopan komission pääosaston antaman tekniikkaamme koskevan selvennyksen perusteella on hyvä tietää, että tämä pätee myös Kiinaan.
Tarkoituksena ei ole sabotoida Galileo-järjestelmää, vaan ottaa avoimesti huomioon riskit ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, joita ovat säännökset, menettelyt ja tarvittaessa seuraamukset ja joilla voidaan varmistaa, etteivät tällaiset tekniset seuraukset, jotka ovat osaksi vääjäämättömiä ja luonnollisia, ylitä luvallisen rajoja. Muutoin Kiina ainoastaan kuvittelee, että sen kanssa päästiin sopimukseen nopeasti ja helposti ainoastaan siksi, että sopimus oli osa laajempaa Euroopan unionin poliittista strategiaa. Pyydän anteeksi aiheesta poikkeamista ja sitä, että vedin soppaan mukaan esittelijän kotijäsenvaltion hallituksen, mutta olen sitä mieltä, että presidentti Chiracin ja pääministeri Villepinin viimeaikainen suhtautuminen Kiinan kommunistihallintoon on huolestuttava merkki erittäin täsmällisestä strategisesta ja poliittisesta suuntauksesta. Jos riittäviin vastatoimiin ei ryhdytä, muutaman seuraavan vuoden aikana on olemassa vaara, että tämän epädemokraattisen ja ahdasmielisen diktatuurin sotilasjoukot todellakin ottavat järjestelmän omaan käyttöönsä. Kiinassa nimittäin tiedetään, kuinka salaista palvelua ja erityisesti siviilivakoilua voidaan käyttää sotilastarkoituksiin, mutta näinhän toimivat joka tapauksessa myös omat tiedustelupalvelumme. 
Langenhagen (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kun meillä on jotain sanottavaa, sanomme sen mielellämme heti. Tästä syystä olisin halunnut, että Galileo-ohjelman tilanteesta olisi keskusteltu jo jonkin aikaa sitten, ja olisin myös halunnut, että tilannetta olisi seurattu säännöllisemmin. Komission vuonna 2002 antama tiedonanto on vanhentunut nyt vuonna 2004 ohjelmassa tapahtuneen edistymisen vuoksi. Emme voi jatkossa käsitellä ajankohtaisia tietoja näin hitaasti, sillä pelkäänpä, että Galileo-ohjelman kehittämisen viivästyminen aiheuttaa vakavia ongelmia, jos se on tarkoitus käynnistää suunnitelmien mukaisesti vuonna 2008. Toimilupien myöntämistä koskevat neuvottelut on saatettava päätökseen välittömästi. Galileo-ohjelma on vielä aikataulussa, mutta meidän on varmistettava, että aikataulua noudatetaan vaikka se tapahtuisikin sillä ehdolla, ettei tehtyjä tarjouksia saada tutkittua riittävän tarkkaan. Meidän on kiirehdittävä menettelyä ja luonnollisesti saatava Galileo-hankkeesta mahdollisimman suuri hyöty. Ainoastaan näin pystymme toimimaan uskottavasti kansainvälisellä areenalla. Tässä mielessä EU:n ja Kiinan välisen sopimuksen allekirjoittaminen Kiinan osallistumisesta Galileo-ohjelmaan oli merkittävä askel eteenpäin, ja uusia askelia on otettava.
Neuvosto on nyt antanut komissiolle valtuudet aloittaa neuvottelut Israelin ja Intian kanssa helmikuussa, mikä osoittaa, että etenemme kiitettävästi kahdenvälisten sopimusten tekemisessä. Lisäksi on kuitenkin erittäin tärkeää, että löydämme yhteisen perustan yhteistyölle, kuten on todettu Yhdysvaltain suhteista. Tässä mielessä Galileon ja GPS:n yhteentoimivuuden varmistaminen on haaste, johon on pystyttävä vastaamaan, ja molempien osapuolten on toimittava aktiivisemmin. Viime aikoina koko tällä alalla on edetty merkittävästi, ja toivon, että tuleva kehitys palkitsee Galileoon eri puolilla maailmaa tunnetun valtavan luottamuksen.
Lopuksi haluan todeta komission jäsenelle de Palaciolle, että hän on oikeassa. Galileo on kolmas pilari teidän henkilökohtaisessa menestyksen takaavassa suunnitelmassanne. Toivotamme teille paljon menestystä Washingtonissa ja muuallakin. Toivomme parasta myös jäsen Piétrasantalle hänen uudella poliittisella urallaan. 
Savary (PSE ).
    Haluan aluksi todeta, että suhtaudun erittäin myönteisesti tämän Galileo-asiakirjan kypsyyteen. Asiakirja on yksi tämän vaalikauden suurimmista saavutuksista ja esimerkki siitä, mihin komissio ja parlamentti yhdessä pystyvät useiden jäsenvaltioiden ihmetykseksi ja niiden vastustuksesta huolimatta. Mielestäni tämä asiakirja on kunniaksi meille kaikille, ja haluan kiittää komission jäsentä Loyola de Palaciota.
Mielestäni Galileolla on todellinen tulevaisuus Euroopassa ensinnäkin siksi, että sitä voidaan hyödyntää useissa erilaisissa sovelluksissa niin, että siitä on hyötyä kansalaisille, ja toiseksi siksi, että sillä ylläpidetään avaruusalan valmiuksiamme ja itsenäisyyttämme. Lisäksi sen avulla lisätään toimintaa kantorakettialalla, joka on tunnetusti heikoissa kantimissa maailmassa, jossa kantoraketeista on paljon kilpailua.
Mielestäni jäljelle jää kuitenkin kaksi ongelmaa. Ensinnäkin operatiivisen vaiheen rahoitus. En vieläkään ymmärrä, millä tavoin yksityinen sektori voi toimia alalla kilpailukykyisesti, kun olemassa on jo GPS, jonka palvelut ovat ilmaiset. Tässä mielessä yksityinen sektori joko tarvitsee taattuja resursseja tai sen on tavoiteltava voittoa. Meidän on edettävä varovasti. Olen aina ollut sitä mieltä, että perusrakenteiden on oltava julkisia ja että käyttäjien olisi maksettava käyttämistään palveluista. Aion kuitenkin odottaa nähdäkseni, millainen rahoitussuunnitelmasta tulee, sillä siitä on päätettävä mahdollisimman pian. Kansainvälisestä yhteistyöstä olen jossain määrin samaa mieltä jäsen Cappaton kanssa ja katson, että on hyvä, että Kiina on kiinnostunut, muttei kuitenkaan hinnalla millä hyvänsä. Ensiksi on varmistettava, ettei Kiina vaadi satelliittien laukaisemista omilta kantoraketeiltaan Arianen kustannuksella, sillä Ariane tarvitsee institutionaaliset markkinat. Toiseksi on varmistettava, että Kiina, joka ei ole demokraattinen valtio, ei käytä satelliitteja sotilastarkoitukseen, mikä olisi ristiriidassa perusarvojemme ja erityisesti ihmisoikeuksien kunnioittamisen kanssa. Tiedämme, ettei Kiinan hallitus ole kunnostautunut viimeksi mainitulla alalla. 

Paasilinna (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitos kollega Pietrasantalle jäähyväistyöstä. Galileo tuo runsaasti välittömiä hyötyjä, kuten Egnos-navigointilisäjärjestelmän, jo tänä keväänä. Se antaa uusia taloudellisia etuja teollisuudelle ja tuo kauan kaivattua kilpailua navigointialalle. Voisimme harjoittaa yhteistoimintaa GPS-järjestelmän, Galileon ja Glonas-järjestelmän välillä. Haluan nyt korostaa kuitenkin Galileon myöhempiä käyttömahdollisuuksia erikoisesti Euroopan laajuisissa satelliittipohjaisissa laajakaistajärjestelmissä. Yhdistettynä paikannettavuuteen se tekee mahdolliseksi monet uuden talouden muodot, joista voimme nyt vasta uneksia. Se on taloudellisesti tehokkain tapa tuoda laajakaista kaikkien eurooppalaisten ulottuville asuinpaikasta riippumatta ja ilman syrjintää. Laajakaista voi antaa tervetulleen lisän teleteollisuuden nousuun maailmanlaajuista kilpailua ajatellen. Lopuksi, vaikka olen tässä maininnut lähinnä taloudellisia mahdollisuuksia, jotka tukevat Lissabonin strategiaa, haluan myös korostaa Galileon valtavia etuja pelastuspalvelulle ja liikenteelle. 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää teitä vielä kerran. Kuten hetki sitten todettiin, ajat ovat olleet vaikeat. Muistan esimerkiksi, kuinka eräässä vaiheessa kerättiin parlamentin jäsenten allekirjoituksia Galileo-ohjelman jatkamisen tukemiseksi ja sen vaatimiseksi, että neuvosto tekisi vihdoin myönteisen päätöksen.
Haluan näin ollen korostaa, että tämä on yksi vaalikauden suurimmista saavutuksista siltä osin, mitä se merkitsee Euroopan unionin kansainvälisen aseman vahvistamisen, riippumattomuuden ja suvereeniuden sekä tulevien valmiuksien kannalta unohtamatta yhtäkään teknisen kehittämisen alaa kunnianhimoisista tavoitteistamme. Mielestäni olemme saavuttaneet tämän yhdessä, ja vaikeuksia on todellakin ollut.
Haluan vastata hyvin lyhyesti joihinkin esille otettuihin seikkoihin. Ensinnäkin Kiina ja ihmisoikeudet. Hyvät parlamentin jäsenet, olen erittäin huolissani ihmisoikeustilanteesta Kiinassa, eikä pelkästään siellä, sillä valitettavasti ongelmia on muissakin maissa, jotka ovat meitä lähempänä. Euroopan unioni ei saa perääntyä, vaan sen on järjestelmällisesti varmistettava, että keskeisiä ihmisoikeuksia kunnioitetaan.
Olemme tehneet sopimuksen hankkeeseen osallistumisesta tietyin rajoituksin ja tietyin edellytyksin, mutta arvoisien jäsenten esittämät seikat on tietenkin otettava huomioon tulevaisuudessa, ja pidän niitä erityisen tärkeinä.
Seuraava kysymys koskee sitä, onko Galileo yksityinen järjestelmä. Hyvät parlamentin jäsenet, se ei ole yksityinen vaan julkinen ja se on Euroopan unionin omaisuutta. Ainoastaan sen hallinnointi on annettu toimiluvalla yksityiselle yritykselle. On kuitenkin tehtävä täysin selväksi, että järjestelmä on julkinen ja siihen sovelletaan julkista sääntelyä. Kuten jäsen Piétrasanta mietinnössään perustellusti totesi, teollis- ja tekijänoikeudet ja muut seikat lisäksi hyödyttävät kaikkia Euroopan unionin maiden kansalaisia.
Miksi yksityinen yritysten yhteenliittymä vastaa hallinnoinnista ja miksi käyttö on vastikkeellista? Miksi jotkin palvelut maksavat ja toiset ovat ilmaisia? Hyvät parlamentin jäsenet, siksi että tasoja on kolme, kuten hyvin tiedätte. Yksi on avoin, vapaassa käytössä ja ilmainen kaikille kansalaisille, kuten GPS, mutta GPS:n tavoin se ei ole altis korkea- ja matalasuhdanteille, sillä se on siviilihanke eikä sotilashanke.
Toiseksi on taso, jolle on vapaa pääsy maksusta. Tässä vastikkeellisessa vapaassa käytössä vastaanotettu signaali on terävämpi ja tarkempi, ja mukana tulee laatutodistus. Toisin sanoen on aina tiedossa, onko toimitettu signaali mahdollisimman tarkka vai onko prosessissa jokin ongelma, joka vähentää signaalin tarkkuutta. Tämä on olennaisen tärkeää tietynlaisille palveluille, kuten lennonjohdolle. Signaalin laatutodistuksen ansiosta on esimerkiksi mahdollista laskeutua, vaihtaa lennonjohtojärjestelmiä ja laskeutua hyödyntämällä ainoastaan Galileon kaltaista järjestelmää.
Kolmas ja viimeinen signaali on turvasignaali, joka ei ole yleisön käytössä vaan joka on tarkoitettu yksinomaan hallitusten käyttöön, kuten tiedätte.
Lopuksi haluan vielä kiittää parlamenttia – ja neuvostoa sen lopulta vahvistamasta kannasta – sekä kaikkia komission yksiköitä. Kiitän myös jäsen Piétrasantaa hänen työstään ja yhteistyöstä ja toivotan hänelle onnea uusissa tehtävissä. Onnittelut siitä, että onnistuitte viimeisessä täysistunnossanne esittelemään näin tärkeän Euroopan tulevaisuutta koskevan symbolisen mietinnön Galileo-ohjelmasta.
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu julkisista hankinnoista: 
– Stefano Zappalàn laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0007/2004) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta (PE-CONS 3696/03 – C5-0607/2003 – 2000/0115(COD))
ja
– Stefano Zappalàn laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0008/2004) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta (PE-CONS 3695/03 – C5-0608/2003 – 2000/0117(COD)). 
Cederschiöld (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, Euroopan unioni on tuotteliaalla tuulella. Asia on edistynyt huomattavasti tehokkaan yhteispäätösmenettelyn ansiosta. Kehittämiseen, kasvun edistämiseen ja työpaikkojen määrän lisäämiseen liittyviin kansalaisten pyyntöihin on nyt vastattu. Tästä on osoituksena sovittelumenettely, joka koskee julkisia hankintoja ja josta meidän on nyt tarkoitus keskustella. On tarpeen uudenaikaistaa eurooppalaisia markkinoita ja avata ne julkisia hankintoja varten, jotta Euroopan kilpailukykyä voidaan parantaa. Julkisia hankintoja koskevassa direktiivissä säädetään, että tarjouksentekijöiden välillä on vallittava täydellinen kilpailutilanne. Täydellisen avoimuuden ja yhtäläisten oikeuksien takaaminen hyödyttää niin eurooppalaisia veronmaksajia, jotka saavat enemmän vastinetta rahoilleen, kuin lukemattomia yrityksiä, jotka saavat nyt mahdollisuuden kilpailla sopimuksista koko EU:ssa. 
Parlamentin kannalta sovittelumenettely oli onnistunut. Vain harvat meistä uskoivat alkuvaiheessa, että lopputulos muistuttaisi yhtä paljon lähtökohtiamme. Julkisiin hankintoihin liittyvää hallintoa yksinkertaistetaan huomattavasti. Direktiiviä yksinkertaistetaan ja selvennetään edeltäjäänsä verrattuna, ja käyttäjäystävällisyyttä lisätään; mainittakoon esimerkiksi sähköisen liiketoiminnan keskukset (electronic trading centres), joita on tarkoitus perustaa helpottamaan pienten ja keskisuurten yritysten toimintaa, koska niiden hallinnolliset varat ovat rajalliset. Direktiiviin on sisällytetty vuoropuhelun parantaminen tavarantoimittajien ja sopimuksia tekevien tahojen välillä.
Tavoitteenamme oli lisätä kilpailukykyä, edistää yhtäläisiä mahdollisuuksia ja parantaa välineitämme, joiden tarkoituksena on torjua järjestäytynyttä rikollisuutta ja lahjontaa. Avoimuutta oli tarpeen lisätä, samoin kuin erityisesti tiedottamista siitä, kenelle sopimus milloinkin myönnetään ja mistä syystä. Sovittelumenettelyn läpivientiä edistivät ensisijaisesti nämä asiat sekä mahdollisuus ottaa huomioon ympäristön alaan ja sosiaaliseen alaan liittyvät näkökohdat. Direktiivissä estetään se, että ympäristön alaan ja sosiaaliseen alaan liittyvät näkökohdat huomioidaan liian sattumanvaraisesti tai epätasapainoisesti. Tällaisia asioita on kuitenkin syytä pohtia. 
Saavutimme tasapainon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen lainkäytön avulla. Tuomioistuimen oikeuskäytäntöä sovellettiin, mikä takaa oikeusvarmuuden tällä alalla. Haluan kiittää erityisesti esittelijä Zappalàa ja varjoesittelijä Bergeriä tästä kannustavasta lopputuloksesta. Heidän panoksensa oli merkittävä. Haluan myös kiittää niin koko parlamentin valtuuskuntaa kuin molempia komission jäseniä, jotka ovat tänään läsnä ja jotka eivät antaneet ruohon kasvaa jalkojensa alla, ilmaistakseni asian kotoisasti, vaan todella myötävaikuttivat asiaan käytännössä. Haluan jopa kiittää puhemiehistöä – mikä on epätavallista parlamentin jäsenille – joka käsitteli asiaa ja jonka kanssa neuvottelimme. 
Edistystä olisi ollut mahdoton saavuttaa ilman näitä yhteisiä ponnisteluja. Emme olisi päässeet näin pitkälle, jollei kaikilla osapuolilla olisi ollut poliittista käytännön tahtoa omistautua Euroopalle tällä alalla. Tästä syystä pääsimme lopputulokseen, huolimatta alkuvaiheen varsin vaikeista poliittisista vastakkaisuuksista. Odotamme, että edistysaskel tehostaa Euroopan kaupankäyntiä, joka vaurastuttaa unionia, sen kansalaisia ja Euroopan väestöä. Kiitoksia kaikille, jotka myötävaikuttivat asiaan.
Bolkestein,
   .  Arvoisa puhemies, olemme juuri hyväksymässä julkisia hankintoja koskevan EU:n lainsäädännön kattavimman uudistuksen sisämarkkinoiden perustamisen jälkeen. Uudistuksen avulla yksinkertaistetaan ja uudenaikaistetaan lainsäädäntöä, ja julkinen sektori ja teollisuus saavat mahdollisuuden supistaa kustannuksia ja parantaa kilpailukykyään. Laki on merkittävässä asemassa, kun pyrimme saavuttamaan Lissabonin strategian mukaiset tavoitteet. Julkiset hankinnat ovat nimittäin tärkeä osa sisämarkkinoita niin kokonsa vuoksi – vuonna 2002 julkisia hankintoja tehtiin noin 1 500 miljardin euron arvosta, mikä on enemmän kuin 16 prosenttia BKT:stä eli toisin sanoen enemmän kuin puolet Saksan BKT:stä – kuin myös siksi, että ne tarjoavat Euroopan kansalaisille ja veronmaksajille mahdollisuuden lisäsäästöihin.
Hiljattain julkaistu mietintöluonnos EU:n julkisten hankintamarkkinoiden toiminnasta osoittaa, että julkisia hankintoja koskevat direktiivit ovat lisänneet julkisten hankintamarkkinoiden avoimuutta. Uudet tiedot, jotka on kerätty eräiltä yrityksiltä ja julkisilta viranomaisilta, antavat ymmärtää, että avoimuuden lisääntyminen on johtanut julkisten viranomaisten ostamien tuotteiden ja palvelujen osalta siihen, että rajatylittävä kilpailu on kasvanut, hinnat ovat lähentyneet ja alentuneet. Mikä tärkeintä, tiedoista on käynyt ilmi, että taloudelliset uudistukset toimivat ja että ne ovat kannattavia, jopa siinä määrin, että mietinnössä todetaan selvästi, että lisäsäästöt ovat mahdollisia tällä alalla. Tapaustutkimukset osoittavat, että kaudella 1998–2002 olisi voitu saavuttaa lähes 12 prosentin suuruisia säästöjä. Tästä voisi aiheutua merkittäviä seurauksia: jos säästöt olisivat 10 prosentin luokkaa, viiden maan talousarviovajeet muuttuisivat ylijäämiksi, eikä yhdenkään euroalueeseen kuuluvan jäsenvaltion julkisen sektorin vaje rikkoisi vakaus- ja kasvusopimuksen kolmen prosentin rajaa! Tämä on todella merkittävä asia. 
Mietinnössä myönnetään tietenkin, että ongelmia aiheutuu edelleen esimerkiksi siirtokustannuksista. Tällaisten ongelmien ratkaisemiseksi edessänne olevassa lainsäädäntöpaketissa ehdotetaan sähköistä hankintamenettelyä, uutta mahdollisuutta alentaa kustannuksia. Jos jäsenvaltiot hyväksyvät nopeasti nämä toimet ja panevat ne tosiasiallisesti täytäntöön, niiden avulla voidaan edelleen parantaa julkisten hankintamarkkinoiden toimintaa. Vaikka julkisiin hankintoihin liittyvät taloudelliset näkökohdat ovat tärkeitä, meidän on tarkasteltava muitakin asioita, kuten ympäristön alaan ja sosiaaliseen alaan liittyvää tärkeää politiikkaa. 
Haluaisin tässä yhteydessä onnitella sovittelukomiteaa ja jäsen Cederschiöldiä erinomaisesta työstä, jota he ovat tehneet pyrkiessään tasapainoiseen kompromissiin; se lujittaa ja suojaa täydellisesti oikeuskäytännön nykyvaiheessa saavutettua edistystä, joka koskee mahdollisuutta hyödyntää ympäristön alaan ja sosiaaliseen alaan liittyviä hankintasopimusten tekoperusteita. Haluan vielä korostaa jäsen Cederschiöldin tavoin tämän ratkaisun ja yhteisöjen tuomioistuimen viimeisimmän päätöksen – joka tehtiin 4. joulukuuta 2003 eli kaksi päivää sovittelukomitean kokouksen jälkeen – yhtenevyyttä. Päätöksessä vahvistettiin neljä sovittelumenettelyssä hyväksyttyä edellytystä, joiden on täytyttävä, jotta tekoperusteet olisivat päteviä. Jos nämä edellytykset täyttyvät, tuotantomenetelmiä voidaan käyttää tekoperusteena, vaikka niitä ei nimenomaisesti mainitakaan. Sellaiset tekoperusteet kuin ne, joita 4. joulukuuta annettu päätös koskee, ovat edelleen päteviä, ja niiden perustaksi laaditaan selkeämpiä oikeudellisia tekstejä.
Tämä on yksi lainsäädäntöpaketin hyvistä puolista, nimittäin se, että lainsäädännön yleinen selventyminen ja yksinkertaistuminen parantavat oikeusvarmuutta. 
Haluan lopuksi tarkastella ammatteja, jotka ovat avainasemassa pyrittäessä takaamaan julkisten hankintojen laadukkuus. Lainsäädäntöpaketissa tunnustetaan tämä asia – esittelijän laajamittaisen työn ansiosta – ja tällaisiin palveluihin liittyvät erityiset laatunäkökohdat otetaan paremmin huomioon.
Kehotan kaikista näistä syistä parlamentin jäseniä tukemaan sovittelumenettelyn tuloksia ja lopulta hyväksymään tämän tärkeän lainsäädännön. Haluan vielä kerran kiittää kaikkia niitä parlamentin jäseniä, jotka ovat myötävaikuttaneet tästä asiasta käytyjen keskustelujen erinomaiseen lopputulokseen. 
Zappalà (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ennen minua puhuneet henkilöt ovat jo painottaneet direktiivin merkitystä, mutta sitä on viime vuosina korostettu usein ja siihen on viitattu erityisesti, kun on pyritty lopputulokseen, jollaisen olemme nyt saavuttaneet. Tästä syystä en syvenny tarkastelemaan direktiivin merkitystä tai sisältöä, koska niitä on jo käsitelty monissa kokouksissa ja keskusteluissa. Haluan vain pikaisesti käyttää tilaisuutta hyväkseni ja esittää kaksi huomautusta: ensinnäkin sen, että direktiivi tulee voimaan juuri silloin, kun unioni laajentuu, mikä helpottaa nykyisten 15 jäsenvaltion mutta myös niiden 25 valtion tilannetta, joista tulee parin kuukauden kuluttua unionimme jäseniä.
Suhtaudun hyvin myönteisesti siihen, mitä komission jäsen Bolkestein sanoi laadusta. Yritin esittelijänä monesti korostaa ennen kaikkea laatua. Tiedän, että komissio pyrkii myös edistämään asiaa muiden aloitteiden avulla, ja toivon tästä syystä, että kun jokin sopimus myönnetään hinta–laatu-suhteen perusteella, laatu asetetaan aina etusijalle, etenkin, kun on kyse ammatillisista palveluista. 
Käsiteltyäni asiaa esittelijänä neljän vuoden ajan yhdessä monien muiden parlamentin jäsenien kanssa päätän puheenvuoroni kiittämällä kaikkia niitä, jotka ovat vastuussa tästä Euroopan unionin kannalta tärkeästä lopputuloksesta. Tarkoitan sovittelukomitean puheenjohtajaa, jonka kanssa vietin paljon aikaa ja jota kiitän siitä, että hän johti komitean viimeistä käsittelyvaihetta erittäin taitavasti, ja komissiota, jota edusti komission jäsen Bolkestein. Haluan kuitenkin myös mainita Alfonso Vattelan ja koko hänen yksikkönsä: teimme hänen kanssaan kauan yhteistyötä. Olimme usein erimielisiä, mutta Euroopan unionia rakentavan hengen vallitessa. 
Haluan lisäksi mainita puheenjohtajan, Espanjan nykyisen ulkoministerin Ana de Palacion, ja kiittää häntä. Hän johti komitean työskentelyä ja näki paljon vaivaa tämän asian edistämiseksi. Kiitän myös Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmää, joka antoi minulle tämän tehtävän. Kiitän tästä puheenjohtaja Poetteringia, nykyistä puheenjohtajaa Giuseppe Gargania sekä kaikkia oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan jäseniä. Mainitsen tässä yhteydessä erityisesti jäsen Bergerin, joka toimi Euroopan sosialidemokraattisen puolueen kärsivällisenä varjoesittelijänä ja jonka kanssa saatoimme merkittävän prosessin päätökseen. Kiitän kollegaani Klaus-Heiner Lehneä, joka on Euroopan kansanpuolueen koordinaattori oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa, asianajaja Pretoa – hänestä oli paljon apua pyrkiessämme saavuttamaamme lopputulokseen – kaikkia varjoesittelijöitä ja vihdoin puheenjohtajavaltio Italiaa. Puheenjohtajavaltio saattoi viimeisen puolen vuoden aikana päätökseen tehtävän, joka aloitettiin kauan ennen Espanjan puheenjohtajakautta, ja saatoimme panna pisteen tarinalle yhdessä ministeri Buttiglionen ja koko Italian valtuuskunnan kanssa. 
Olen tyytyväinen omistettuani suurimman osan toimikautta tämän asian käsittelemiseen. Uusi toimikausi on alkamassa, mutta tämä on todellinen virstanpylväs Euroopan sisämarkkinoiden päätökseen saattamisen yhteydessä. Tästä syystä kiitän kaikkia: kiitän teitä, arvoisa puhemies, ja, vielä kerran, kaikkia jäseniä minulle annetusta tilaisuudesta. 
Berger (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan aloittaa kiittämällä hyvin lämpimästi kaikkia niitä, jotka osallistuivat nyt päätettävään työhön – kuten esittelijä mainitsi, teimme sen parissa yhteistyötä neljän vuoden ajan. Minulle se oli parhaita kokemuksia, joita olen saanut Euroopan parlamentissa, koska työ edellytti hyvin monimutkaisen ja laajan aineiston käsittelemistä. Saanen kiittää komissiota ja komission jäsentä, joka muistutti meille jälleen tänään, miten tärkeä tämä lainsäädäntöhanke on talouden kannalta. Pohtiessamme yksittäisiä sanavalintoja unohdamme aivan liian helposti kokonaisuuden emmekä enää ymmärrä, miten tärkeä hanke on; mielestäni on olennaisen tärkeää pitää tämä mielessä, kun asian käsittely on päättymässä. Haluan myös kiittää esittelijä Zappalàa, jolta vaadittiin kärsivällisyyttä, kun yritin ilmaista, mihin olin pyrkimässä. Saatamme olla eri mieltä siitä, miten Italia suoriutui puheenjohtajakaudesta, ja parlamentin jäsenet arvioinevat sitä eri tavoilla, mutta sovittelumenettely saatettiin onnistuneeseen päätökseen juuri puheenjohtajavaltion ansiosta. Suosittelen tietenkin ryhmälleni, että se hyväksyisi huomenna sovittelumenettelyn lopputuloksen. En tee sitä vastentahtoisesti ja vain siksi, että kyse on kompromissista, vaan siksi, että olen vakuuttunut siitä, että lopputulos on 90-prosenttisesti oikein hyvä lopputulos. 
Haluan korostaa seikkoja, jotka olivat meistä parlamentin jäsenistä erityisen tärkeitä ja joista voidaan sanoa, että niitä varjellaan lopputuloksessa. Olemme tietysti samaa mieltä yksinkertaistamista ja uudenaikaistamista koskevasta komission tavoitteesta, jota pidän itse laajalti saavutettuna. Meistä oli tärkeää helpottaa sähköisiä menettelyjä ja ottaa käyttöön sähköiset huutokaupat. Olimme eri mieltä kynnysarvoista. Pidän niiden vähäistä korottamista hyvänä ratkaisuna, varsinkin siitä syystä, että pienemmät sopimusviranomaiset, kuten kunnat, eivät joudu tällöin tarjoamaan alaansa kuuluvia sopimuksia koko Euroopan toimijoille, kun taas sisämarkkinoita voidaan edelleen hyödyntää laajempien hankkeiden yhteydessä. 
Pidän myös merkittävänä sitä, että saatoimme tarkastella uudelleen julkisia palveluja koskevaa direktiiviä, ja erityisesti sitä, että onnistuimme siirtämään postipalvelut sen yhteyteen direktiivistä, jossa postipalveluja käsiteltiin aiemmin – tämä oli nimittäin yksi parlamentin huolenaiheista – sekä sitä, että monia aloja koskevat yksittäiset säännökset ovat nyt jotakuinkin lievempiä. Suojatyöpaikat on nyt mielestäni katettu hyvin; ne muodostavat tärkeän kokonaisuuden, samoin kuin yhteiset hankintayksiköt, joita perustetaan entistä useampiin jäsenvaltioihin, ja tietenkin kaikki säännökset – erityisesti laajentumisen yhteydessä, johon esittelijä viittasi – joiden voidaan katsoa selventävän paikallisella tasolla sovellettavia säännöksiä työoikeuden, sosiaaliturvan, verotuksen ja ympäristön alalla. 
Sovittelumenettelyn yhteydessä kiinnitettiin huomiota – ja ratkaistiin nopeasti asiaan liittyvät ongelmat – siihen, miten kansallinen lainsäädäntö vaikuttaa sopimuksien tekemiseen. Sopimuksien tekemisestä on tulevaisuudessa ilmoitettava verkkosivustolla. Internet on tärkeä tietolähde erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten kannalta, ja Internetin avulla on tarkoitus lisätä rajatylittäviä siirtoja. 
Keskustelussa on jo viitattu tekoperusteisiin, jotka olivat todellinen kompastuskivi aivan sovittelumenettelyn loppuun asti. Pidän saavuttamaamme lopputulosta täysin hyväksyttävänä. Olemme turvanneet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön aseman, oikeuskäytännön, joka on kehittynyt pitkällä aikavälillä. Se, mitä opimme Helsingin tapauksesta – ja luojan kiitos myöhemmistäkin tapauksista – on nyt sisällytetty lakiin. Pidän tätä hyvin tärkeänä asiana, erityisesti oikeusvarmuuden kannalta, ja ehkä tämä lainsäädäntöpaketti ilmaisee tietyssä mielessä, miten arvokkaana pidämme Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä tällä alalla. 
Haluan lopuksi vedota jäsenvaltioihin, jotta ne saattaisivat direktiivin viipymättä osaksi kansallista lainsäädäntöään uusien suuntaviivojen mukaisesti, jotta voisimme luoda todelliset sisämarkkinat julkisia hankintasopimuksia varten sekä kilpailun ja avoimuuden lisäämiseksi mutta myös siksi, että edistyisimme ympäristön alalla ja sosiaalipolitiikan alalla. 
Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä on hyvin tyytyväinen sovittelumenettelyn lopputulokseen. Kun tarkastelemme lopputulosta ja sitä, mihin pyrimme, toteamme, että haluamme kaikilta osin kannattaa lopputulosta. Onnistuimme ensinnäkin aikaisemmissa käsittelyissä estämään kynnysarvojen korottamisen siinä määrin, että se olisi rajoittanut merkittävästi direktiivin ulottuvuutta. Tähän olemme hyvin tyytyväisiä. 
Olemme mielestämme toiseksi päätyneet turvallisiin ja uudenaikaisiin tarjouksentekomenetelmiin. Olen aikaisempien puhujien kanssa samaa mieltä siitä, että voimme nyt ryhtyä sekä tarjoamaan lisää tietoa yrityksille Internetissä että helpottamaan pienten yrityksien tiedonhakua, kun on kyse siitä, mitä sääntöjä kulloinkin noudatetaan. Tämä on merkittävää, kun pyrimme auttamaan hallinnonaloja uudenaikaistamaan toimintaansa. Tämä on mielestäni hyvin tärkeää, kun puhumme kilpailukykyisestä Euroopasta. Tavoitteenamme on lisätä rajatylittävien tarjouksien määrää. Kun aloitimme keskustelun, olimme ajoittain huolestuneita tuolloin saamistamme raporteista, joiden mukaan rajatylittävät tarjoukset olivat erittäin harvinaisia. 
Sovittelukomitean esittelijä Cederschiöld, jota haluan kiittää hänen rakentavasta työstään, mainitsi, että avoimuus on lisääntynyt merkittävästi. Enemmistö kannatti toisessa käsittelyssä uskoakseni sitä, mihin sovittelukomiteassa päädyttiin ja mikä on tosiasiassa lähempänä liberaalipuolueen ajatuksia. On tärkeää, että kilpailijat voivat myös nähdä tarjousmenettelyn lopputulokset ja että he voivat arvioida, onko virheitä tehty. Tämä on erittäin tärkeää, kun pyrimme torjumaan lahjontaa ja kun haluamme saada parempaa vastinetta rahoillemme. 
Kuten kaikki tiedämme, ympäristön alaan ja sosiaaliseen alaan liittyvät perusteet ovat olleet keskustelussa etualalla. Huomaamme nyt, että komissio on myös valmistellut toimintasuunnitelman, joka koskee uudenaikaista ympäristötekniikkaa. Uskon todella, että saavuttamamme lopputulos sopii välineenä myös tähän yhteyteen. Meidän ei pidä pelätä uudenaikaista ympäristöteknologiaa. 
Haluan lopuksi sanoa, että Suomen lehdistössä todettiin viimeisimmän sovittelumenettelyn yhteydessä pidetyn kokouksemme jälkeen, että Concordia Bus Finland -yhtiön tapaus, joka siirrettiin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi ja joka koski Helsingin linja-autoliikennettä, johti julkisia hankintoja koskevaan järkevään direktiiviin. Uutinen ärsytti minua hieman, koska bussit eivät kulje ilman kuljettajia. Haluan kiittää kaikkia kuljettajia, jotka myötävaikuttivat tähän lopputulokseen, ja totean, että olemme ohjanneet asian turvalliseen satamaan.
Kiitän erityisesti komission jäsentä ja hänen kollegojaan, jotka lausuivat oikeat sanat oikeaan aikaan, sekä sovittelukomitean sihteeristöä sen tekemästä erinomaisesta työstä. Olemme tehneet työtä asian parissa monen vuoden ajan, ja tuntuu siltä, että olemme nyt päässeet perille. Toivon, että hallinnonalat saavat sen ansiosta parempaa vastinetta rahoilleen. 
Schörling (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, olemme tehneet pitkään töitä näiden tärkeiden hankintadirektiivien parissa, ja nyt on aika käydä lopullinen keskustelu sekä toimittaa äänestys sovittelumenettelyn lopputuloksesta. Esitän luvallanne asiasta lyhyen yhteenvedon. 
Vihreiden oli mahdoton hyväksyä komission alkuperäistä ehdotusta, kun oli kyse sosiaaliseen alaan ja ympäristön alaan liittyvistä julkisten hankintojen perusteista. Suhtauduin hankintadirektiiveihin kuitenkin hyvin optimistisesti, kun Euroopan parlamentin enemmistö tuki sekä ensimmäisessä että toisessa käsittelyssä voimakkaasti ehdotusta, jonka mukaan hankintasopimuksia tekeville osapuolille annettaisiin enemmän liikkumavaraa ja lailliset oikeudet ottaa huomioon sosiaaliseen alaan ja ympäristön alaan liittyvät julkisten hankintojen perusteet ja sisällyttää ne sopimuksiinsa.
Ikävä kyllä huomasin kuitenkin heti alussa, että komissio ei tosiasiassa halunnut tunnustaa sitä, että perustamissopimuksen 2 ja 6 artiklassa sekä kuudennessa ympäristön toimintaohjelmassa ja muissa poliittisissa asiakirjoissa todetaan selvästi, että ympäristönsuojelua ja sosiaalialaa koskevat vaatimukset on sisällytettävä kaikkiin yhteisön politiikkoihin ja että julkisia hankintoja on hyödynnettävä kestävän kehityksen edistämiseksi. Sovittelumenettelyn lopputulos on selvästi parempi kuin komission alkuperäinen ehdotus ja vanhat säännöt, mutta olemme mielestäni valitettavasti menettäneet ainutlaatuisen tilaisuuden edetä niin pitkälle kuin kestävään kehitykseen liittyvät sitoumukset ja keskustelu edellyttäisivät. 
Neuvosto on mielestäni osoittanut voimakkaampaa tahtoa ja suurempaa joustavuutta korottaessaan esimerkiksi kynnysarvoja. Olen kuitenkin sitä mieltä, että sovittelumenettelyn aikana ei onnistuttu ratkaisemaan tärkeää asiaa eli sitä, että julkiset hankinnat, joiden arvo vastaa 14:ää prosenttia BKT:stä, voisivat todella vaikuttaa EU:n ympäristöpolitiikkaan ja että niiden avulla voitaisiin edistää "vihreitä" hankintoja. Haluan kiittää parlamentin kollegojani, jotka taistelivat asian puolesta sovittelumenettelyn aikana. Hyväksytyn sanamuodon mukaan hankintoja tekevä yksikkö määrää niin sanotuista ympäristön alaan liittyvistä perusteista. Tämä ehto ei kuitenkaan koske menetelmiä, joiden avulla kyseiset tuotteet valmistetaan. Ehtoon eivät myöskään sisälly tuotteiden elinkaareen liittyvä näkökohta eli tuotteiden valmistamisen ja niiden jätteeksi muuttumisen välinen ajanjakso eikä ulkoisten kustannusten kansainvälistyminen.
Mitä näin ollen tarkoitetaan ympäristöön liittyvillä perusteilla? Eikö olisi syytä ryhtyä keskustelemaan käsitteen tulkitsemisesta ja sen vaikutuksista sekä näin ollen aiheutuvasta oikeudellisesta epävarmuudesta? Olemme mielestäni menettäneet loistavan tilaisuuden edistää kestävää kehitystä ja parantaa nykyisen ja tulevien sukupolvien elämänlaatua. Tästäkin syystä Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä äänesti ehdotusta vastaan sovittelukomitean loppuäänestyksessä.
Monet Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsenistä äänestänevät joka tapauksessa ehdotuksen puolesta. Niin teen minäkin. Esittämästäni arvostelusta huolimatta toivon luonnollisesti, että lainsäädäntöluonnospaketti edistää avointa ja vapaata hankintamenettelyä, ja että kun kaikki on sanottu ja tehty, paketin avulla voidaan yhä edistää sosiaaliseen alaan ja ympäristön alaan liittyviä näkökohtia tässä yhteydessä. 
Harbour (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ihmettelin, mitä jäsen Thors tarkoitti sanoessaan, että ehdotus "ohjattiin turvalliseen satamaan", varsinkin kun hän katsoi tuolloin suoraan minuun (harbour = satama). Jäsen Zappalà on ensisijaisesti ohjannut asiaa eteenpäin, mutta on ollut miellyttävää tehdä yhteistyötä monien kollegojen kanssa. Haluan myös osoittaa kunnioitustani jäsen Cederschiöldille siitä, että sovittelumenettely johti hänen viisaalla johdollaan hyvin tyydyttäviin tuloksiin. 
Haluan nyt siirtyä eteenpäin. Komission jäsen piti hyvin vaikuttavan esityksen näiden uudistusdirektiivien merkityksestä sisämarkkinoiden päätökseen saattamisen kannalta. Direktiivit on nyt saatava toimimaan käytännössä. Tarkastelimme sovittelumenettelyn yhteydessä sitä, millaisin toimin jäsenvaltioita kannustetaan saamaan direktiivit toimimaan kunnolla. 
En pahoittele sitä, että toistan, mitä sanoin ensimmäisessä käsittelyssä pitämässäni puheenvuorossa. Tiedämme, että kaikilla julkisiin hankintoihin liittyvillä aloilla tehdään liian monia sopimuksia, joita ei julkaista asianmukaisesti Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tilanne on pääpiirteissään se, että hallitukset sallivat julkisten viranomaisten kiertävän julkisen hankintajärjestelmän määräyksiä. Tiedämme joissakin jäsenvaltioissa – joista Ruotsia pidetään todennäköisesti parhaana esimerkkinä – noudatettavien hyvien käytäntöjen perusteella, että jos hallitukset suhtautuvat asiaan vakavasti, määräykset alkavat vaikuttaa tosiasiallisesti. Esimerkkinä mainittakoon sellaisten riippumattomien elimien perustaminen, jotka antavat neuvoja kunkin maan kaikille julkisille laitoksille siitä, miten julkisten hankintadirektiivien kanssa on toimittava. Meidän on varmistettava, että näin tapahtuu myös käytännössä. 
Tarkastelen lähemmin seikkaa, jonka jäsen Schörling otti esiin Verts/ALE-ryhmän kollegojen ja muiden puolesta, eli sitä, että sopimuksien tekoperusteisiin on selvästi sisällytettävä muitakin kuin taloudellisia perusteita – kuten on käynyt ilmi Helsingin kuuluisasta linja-autoesimerkistä. Sosiaalisia ja taloudellisia perusteita on sovellettava avoimesti ja tasapuolisesti osana julkaistua tarjousta. Tämän seikan turvasimme sovittelumenettelyssä, ja pääsimme mielestäni järkevään sopimukseen. Tästä tulee osa uusia uudistusmenettelyjä, joita on voitava hyödyntää sisämarkkinoiden käynnistämisen ja mahdollisesti niiden päätökseen saattamisen yhteydessä. 
Gebhardt (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä jäsen Harbourin kanssa siitä, että kapteeni Zappalà ja kapteeni Berger tosiaan "ohjasivat meidät turvalliseen satamaan" jouduttuamme selviytymään ajoittain rajusta merenkäynnistä sovittelumenettelyn aikana. Saanen sanoa myös, että olen hyvin tyytyväinen saavuttamaamme lopputulokseen, vaikka olisimme halunneetkin edetä pidemmälle, kuten kaikki muutkin. Olemme kuitenkin saaneet paljon aikaiseksi, ja haluan huomauttaa sosiaalidemokraattina, että saimme myös sekä komission että neuvoston tuen. Minusta on hyvin myönteistä, että onnistuimme vahvistamaan nämä perusteet – tarkoitan kestävään kehitykseen, ympäristön alaan ja sosiaaliseen alaan liittyviä perusteita sekä esimerkiksi vammaisia koskevia erityisperusteita – ja että onnistuimme lopulta saamaan komission ja neuvoston hyväksynnän. Tältä pohjalta on mielestäni hyvä jatkaa. Kyllä, olisimme halunneet edetä pidemmälle tällä alalla, mutta olemme ainakin vahvistaneet perusteet, joiden avulla sopimuksien tekomenettelyjä voidaan valvoa. 
Olemme näin varmistaneet, että sopimuksia ei aina myönnetä halvimman vaan suotuisimman tarjouksen perusteella. Kuten jäsen Zappalà sanoi hyvin selvästi, suotuisin tarjous ei välttämättä ole halvin, koska laatu on myös tärkeä asia. Olemme tässä yhteydessä saavuttaneet jotakin muutakin, jotakin sellaista, jota pidin hyvin tärkeänä ja jonka olen maininnut toistuvasti. Olemme vahvistaneet paikallisten viranomaisten vaikutusvaltaa varmistamalla, että julkinen sektori voi itse päättää, mitä perusteita sovelletaan sopimuksien tekoprosessissa, vai sovelletaanko niitä lainkaan. Näin julkisella sektorilla säilyy tietty vapaus alueellisella ja paikallisella tasolla, vapaus, jota julkinen sektori tarvitsee voidakseen harjoittaa talouspolitiikkaansa, ja saavutus on mielestäni myönteinen. Haluan vielä kiittää jäsen Bergeriä hänen tekemästään erittäin hyvästä työstä. Olemme varmistaneet myönteisen lopputuloksen ja voimme äänestää sen puolesta hyvällä omallatunnolla, vaikka, kuten sanoin, olisi ollut hyvä edetä vielä pidemmälle. 
Miller (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia sovittelumenettelyyn osallistuneita. Kuten jäsen Zappalà huomautti, emme aina päässeet yhteisymmärrykseen, mutta onnistuimme lopulta tekemään päätöksen. Nämä kaksi direktiiviä ovat edistysaskel – eivät valtava edistysaskel, kuten jäsen Schörling sanoi, mutta asia on edistynyt edes hiukan. Jos vertaamme alkuasetelmia nykyiseen tilanteeseen, voimme todeta edistymisen olleen merkittävää. Miksikö? 
Olemme puhuneet tänään suurista markkinoista, jotka liittyvät koko julkisten hankintojen alaan. Komission jäsen mainitsi asiaan liittyvät suuret luvut. On kuitenkin liian usein niin, että kun puhumme markkinoista ja julkisista hankinnoista, puhumme pelkästään taloudellisista markkinoista. Nämä kaksi direktiiviä muuttavat kaiken: sosiaaliseen alaan ja ympäristön alaan liittyvät perusteet on nyt otettu huomioon. Tämä merkitsee sitä, että hankintaviranomaisten ei tarvitse hyväksyä edullisinta tarjousta. He voivat myös ottaa huomioon viimeaikaisen oikeuskäytännön, ja olen iloinen siitä, että komission jäsen korosti 4. joulukuuta tehtyä päätöstä. Yhteisöjen tuomioistuin antoi heinäkuussa myös päätöksen Altmarkin linja-autotapauksesta ja Helsingin linja-autotapauksesta, kuten jäsen Thors huomautti. 
Parlamentti on sisällyttänyt yhteiskunnallisen ulottuvuuden taloudelliseen lainsäädäntöön. Meidän ei pidä milloinkaan unohtaa yhteiskunnallista edistymistä, kun pyrimme kohti kilpailukykyistä taloutta vuoteen 2010 mennessä. Tästä syystä tuen huomista äänestystä; vaikka äänestinkin sovittelumenettelyä vastaan, äänestän nyt puolesta. 
Wuermeling (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä jäsen Zappalà, hyvät parlamentin jäsenet, yhdyn mielelläni kiitoksiin. Vertaillessani eri puheita minusta tuntuu kuitenkin siltä, että laiva on saapunut useampaan eri satamaan. Haluan kertoa teille, millaisen kuvan olen saanut tästä satamasta. On totta, että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä hylkäsi alkuaan yhteisen kannan. Katsomme kuitenkin, että sovittelumenettelyn yhteydessä on tehty merkittäviä parannuksia, mikä on lähentänyt kompromissia ja omia ajatuksiamme. Näin ollen voimme äänestää lopputuloksen puolesta kolmannessa käsittelyssä. Parannukset perustuvat mielestäni ensisijaisesti siihen, että kompromissiehdotus on paljon markkinasuuntautuneempi kuin yhteinen kanta. Julkisia hankintoja pyritään edelleen vapauttamaan sisämarkkinoiden avulla, ja sen varaan suorastaan lasketaan. Olimme huolestuneita siitä, että sosiaalisen alan ja ympäristön alan perusteiden liiallinen korostaminen huonontaisi sisämarkkinoiden asemaa vuoden 1993 tilanteeseen verrattuna. Uhka väistyi jäsen Cederschiöldin innokkaan johtajuuden ansiosta, mutta myös siitä syystä, että saimme huomattavaa tukea komissiolta, joten voimme nyt äänestää kompromissituloksen puolesta.
Emme saavuttaneet kaikkia tavoitteita. Ehdotuksessa on edelleen joitakin hyvin byrokraattisia sääntöjä, hyvin monimutkaisia säännöksiä ja hämäriä sanamuotoja. Ehdotus ei vastaa tästä syystä täysin lainsäädännön parantamiseen liittyviä toiveitamme. Se on kuitenkin mielestäni myös askel kohti Lissabonin strategian tavoitteita, ja olen tyytyväinen siihen, että varsinkin komission myötävaikutus on ollut merkittävä. Sitä on kaivattu eräiden muiden lainsäädäntöaloitteiden yhteydessä. Haluan kiittää kaikkia hyvin myönteisestä yhteistyöstä. On hyvä, että saatoimme päätökseen asian, jonka käsitteleminen aloitettiin tällä lainsäädäntökaudella. Voimme siis kaikki huokaista helpotuksesta lähtiessämme tänään parlamentista. 
Karlsson (PSE ).
    Arvoisa puhemies, panen mielihyvin merkille, että julkisia hankintoja ryhdytään vihdoin sääntelemään kattavien EU:n asetuksien avulla. Olen tietysti erityisen tyytyväinen siihen, että sopimuksia tekevät tahot voivat näiden asetuksien ansiosta soveltaa muitakin perusteita kuin hintaa. Meidän on mielestäni tärkeää hyödyntää julkisia hankintoja myös yhteiskunnan kehittämiseksi. Meidän on suosittava tuotteita ja valmistajia, jotka toimivat, sosiaaliselta kannalta, suosittelemiemme periaatteiden mukaisesti. 
Ympäristöön liittyvät asiat ovat keskeisessä asemassa. Jos haluamme vähentää elintarvikkeiden ja ulkoisen ympäristön saastumista, meidän on suosittava valmistajia, jotka noudattavat samaa lähestymistapaa. Jos haluamme edistää sukupuolten yhtäläisiä mahdollisuuksia työelämässä, meidän on suosittava työpaikkoja, joissa edistetään tätä periaatetta. Jos haluamme taata kaikille mahdollisuuden työntekoon ja itsensä elättämiseen, meidän on tietenkin suosittava yrityksiä, jotka luovat työpaikkoja vammaisille. Jos tavoittelemme oikeudenmukaisempaa yhteiskuntaa, joka takaa paremmat osallistumismahdollisuudet, meidän on varmistettava, että yhteiskuntaa hahmotellaan näiden periaatteiden mukaisesti. 
Voidaan kenties pohtia, olisimmeko voineet edetä pidemmälle sovitteluneuvottelujen aikana. Neuvottelijat kysyvät itseltään aina tämän kysymyksen. Koska olen omistanut suurimman osan aikuisiästäni neuvottelemiseen, tiedän, että neuvotteluissa on pyrittävä tilanteeseen, jossa osapuolet ovat samaa mieltä. Kun siihen päästään, kuten mielestäni neuvotteluissamme kävi, on myönnettävä, että on tullut aika esitellä lopputulos. Voimme mielestäni puolustaa päätöksessämme esiteltyä lopputulosta ja olla siitä jopa ylpeitä. 
Parlamentin kanta julkisiin hankintoihin osoittaa, että yhteisön tasolla tehdyt päätökset voivat olla tärkeitä inhimillisemmän yhteiskunnan saavuttamisen kannalta. Tämä on kannustava päätös, joka edellytti aikaa vievää ja toisinaan raskasta työtä. Haluan kiittää kaikkia, jotka ovat myötävaikuttaneet lopputulokseen. 
Bolkestein,
   .  Arvoisa puhemies, komissiolle ei ole esitetty kysymyksiä, joten voin käyttää lyhyen puheenvuoron. Tiedän, että parlamentin aika on kallista, ja puhun näin ollen lyhyesti. 
Haluan sanoa pari asiaa jäsen Schörlingille tuotantomenetelmistä. Haluan rauhoittaa häntä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tekemien havaintojen osalta. Tuomioistuin vahvisti ja toisti 4. joulukuuta 2003 tekemässään päätöksessä Helsingin kuuluisan linja-autotapauksen yhteydessä tekemänsä huomion, eli sen, että vaatimus, jonka mukaan tarvittavan energian on oltava peräisin uusiutuvista energialähteistä, on itsessään hyväksyttävä. Tuomioistuin lisäsi, että tällaista tekoperustetta voidaan pitää erittäin tärkeänä, ja tässä tapauksessa sen suhteellinen painoarvo oli 45 prosenttia. 
Totean lopuksi ja rauhoittaakseni jäsen Schörlingiä: päätöksessä vahvistetaan, että sekä voimassa olevan lainsäädännön että yhteisen tekstin mukaisesti tuotantomenetelmät ovat laillinen tekoperuste, ja niitä voidaan pitää hyvin painavina perusteina, kunhan perusteet on muotoiltu ja niitä sovelletaan siten, että ne vastaavat neljää edellytystä, jotka on esitetty yksiselitteisesti sekä Helsingin tapauksessa että yhteisen tekstin johdanto-osan kappaleessa 1. 
Haluan vielä kerran esittää komission kiitokset siitä, että tähän tärkeään asiakokonaisuuteen liittyvä työ valmistui tällä lainsäädäntökaudella, kuten eräs jäsen sanoi. Haluan kiittää esittelijä Zappalàa, varjoesittelijä Cederschiöldiä sekä kaikkia työhön osallistuneita. Lopetan kiittämällä jäsen Milleriä siitä, että hän päätyi lopulta tukemaan ehdotusta, vaikka hän äänestikin sitä vastaan sovittelukomiteassa. 
Puhemies.
   Päätimme keskustelun sille varatussa ajassa, mikä on myös hyvä uutinen. 
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.30.

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Corbeyn laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0006/2004) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun direktiivin 94/62/EY muuttamisesta (PE-CONS 3697/03 – C5-0629/2003 – 2001/0291(COD)). 
Corbey (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme hyväksymässä tekstin pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun direktiivin muuttamisesta. Parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunta hyväksyi suurella äänten enemmistöllä 4. joulukuuta tekstin, josta oli päästy yhteisymmärrykseen neuvoston kanssa. Esittelijänä olen siihen erittäin tyytyväinen, ja selitän lyhyesti miksi.
Tekstiin liittyi kaksi keskeistä kysymystä ja viisi toissijaista kysymystä. Käsittelen aluksi toissijaisia kysymyksiä, joista ensimmäinen liittyy pakkauksen määritelmään. Varmastikin muistatte hyvin kukkaruukkuihin, CD-koteloihin, ripsiväriputkiloihin ja meikkipurkkeihin liittyneen painostuksen ja keskustelun. Parlamentti ei halunnut jatkaa kukkaruukkuja koskevaa keskustelua. Saavutettu ratkaisu on käytännöllinen: liitteisiin ei sisällytetä uusia tuotteita, mutta komissiota pyydetään tarkastelemaan tarvittaessa ensisijaisesti oikeudellisesti kiistanalaisia tuotteita, joita ovat CD-kotelot, kukkaruukut, vessapaperirullat ja vastaavat tuotteet. Neuvosto on hyväksynyt pakkauksen perusmääritelmää koskevan parlamentin tarkistuksen sisällön.
Toinen kysymys koskee pakkausjätteiden syntymisen ehkäisemistä, jota parlamentti piti tärkeänä asiana. Pakkausten ympäristövaikutukset on minimoitava. Tärkeintä oli kehittää ympäristöä koskeva pakkausindikaattori. Parlamentti haluaa edistää pilottihankkeita, ja sen toisessa käsittelyssä esittämä tarkistus on hyväksytty lähes kokonaisuudessaan. Asiaa tarkastellaan vielä varmasti, kun jätteiden syntymisen ehkäisemistä ja kierrätystä koskevasta teemakohtaisesta strategiasta aloitettu keskustelu etenee.
Kolmas kysymys liittyy kertomukseen. Neuvosto on hyväksynyt lähes kokonaan parlamentin tarkistuksen, joka koskee direktiivin täytäntöönpanoa koskevan komission kertomuksen laajuutta.
Neljäs kysymys koskee vapaaehtoisia sopimuksia. Neuvosto on hyväksynyt täysin mahdollisuuden, että tiettyjen säännösten saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä voidaan vähentää toimivaltaisten viranomaisten ja asianomaisten talouden sektorien välillä tehtyjen sopimusten mukaisesti. Muun muassa Alankomaiden kannalta tämä on erittäin tärkeä asia.
Viimeinen toissijainen kysymys koskee määräaikoja. Nykyisessä pakkauksia ja pakkausjätteitä koskevassa direktiivissä säädetään Kreikkaa, Irlantia ja Portugalia koskevasta määräajan rajoitetusta lykkäämisestä. Parlamentti oli valmis myöntämään lykkäystä vuodesta 2008 vuoteen 2010, neuvosto kannatti vuotta 2012, ja pääsimme sopimukseen vuodesta 2011.
Hieman hankalammat kaksi kysymystä koskivat uusiin jäsenvaltioihin liittyvää tarkistusta ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen äskettäin antamia tuomioita. Ensiksikin kysymys kuului, kuka asettaa määräajat uusille jäsenvaltioille. Parlamentti halusi, että komissio antaa ehdotuksen, josta parlamentti ja neuvosto tekisivät sitten päätöksen. Neuvosto piti parempana, että asia hoidetaan julistuksella, jonka mukaan kunkin liittyvän maan kanssa tehdään kahdenväliset sopimukset liittymissopimuksen 57 artiklan perusteella. Parlamentti puolusti voimakkaasti toisessa käsittelyssä omaksumaansa kantaa. Tuloksena oli, että direktiiviin sisällytetään selväsanainen johdanto-osa, jossa mainitaan kyseisten maiden pyynnöt poikkeuksista, ja että lopullinen päätös tehdään asianmukaisen oikeudellisen menettelyn mukaisesti. Parlamentin näkökulmasta tämä on huomattava parannus neuvoston alkuperäiseen kantaan.
Erityisen ongelmalliseksi osoittautui yhteisöjen tuomioistuimen äskettäisten tuomioiden vaikutukset direktiivin hyödyntämistavoitteisiin. Tapa, jolla yhteisöjen tuomioistuin oli äskettäisissä tuomioissaan tulkinnut käsitettä "hyödyntäminen", oli herättänyt kiivasta keskustelua. Yhteisöjen tuomioistuin oli todennut näissä tuomioissa, että jätteenpoltto energian tuottamiseksi ei ole hyödyntämistä, ellei se ole toiminnan pääasiallinen tarkoitus. Tämän seurauksena jotkut jäsenvaltiot saattavat joutua nyt tai tulevaisuudessa yllättävään tilanteeseen, joka on ristiriidassa direktiivin kanssa.
Menettelyllisesti parhaan toimintatavan valinnasta heräsi erilaisia näkemyksiä. Tuomioiden vaikutuksia ei käsitellä yhteisessä kannassa eikä parlamentin toisen käsittelyn tarkistuksissa. Lopulta päädyttiin kompromissiratkaisuun, jonka mukaisesti alkuperäisen direktiivin asianmukaisia kohtia muutetaan. Täten on selvää, että energiaa tuottavissa jätteenpolttolaitoksissa harjoitettavaa jätteenpolttoa voidaan pitää direktiivin tavoitteisiin tähtäävänä toimintana.
Olen kaiken kaikkiaan sitä mieltä, että parlamentti voi olla erittäin tyytyväinen tähän tulokseen, ja kehotan kaikkia todellakin äänestämään sopimuksen puolesta.
Huomenna toimitettava äänestys päättää pakkauksia ja pakkausjätteitä koskevan direktiivin tarkistamisen, mutta kierrätyksestä, jätteiden synnyn ehkäisemisestä ja luonnonvarojen käytöstä jatketaan laajaa keskustelua. Parlamentti on jo aloittanut keskustelun käsittelemällä komission esittelemiä teemakohtaisia strategioita. Pakkauksia ja pakkausjätteitä koskevasta direktiivistä saavutettu yhteisymmärrys antaa uuden suunnan lainsäädännölle. Parlamentti olisi halunnut korostaa lainsäädännön ympäristövaikutuksia ja joustavaa toimintatapaa. Laajentuneessa, entistä moninaisemmassa unionissa kaikki 25 jäsenvaltiota eivät voi asettaa samoja tavoitteita kierrätykselle ja hyödyntämiselle. Ensimmäisen käsittelyn keskustelu ekologisesta tehokkuudesta ja toisen käsittelyn keskustelu talouskustannuksista johtavat lähes väistämättä siihen johtopäätökseen, että kierrätystä koskevat optimaaliset prosenttiosuudet voivat vaihdella merkittävästi maittain, ja viime kädessä meidänkin on mukauduttava tähän. Näin tehdäksemme meidän on ensin kuitenkin asetettava kierrätykselle selkeät tavoitteet. Tämä on direktiivin perimmäinen tavoite.
Direktiivin toisena tavoitteena on kestävä kehitys. Tämä käsite on yhdistettävä käytäntöön. Direktiiviä tarkistamalla otamme tänään askelen kohti pakkauspolitiikan uudistamista. Ympäristöä koskeva pakkausindikaattori luo mahdollisuudet edistää entistä kestävämpää pakkauspolitiikkaa. Pakkauksia ei tarvitse pitää pitkällä aikavälillä ympäristöongelmana, vaan niillä voitaisiin edistää kestävää kehitystä. Paras keino säilyttää pakkausalan työllisyys on jatkuva innovaatiotoiminta, ja toivon, että pakkauksia ja pakkausjätteitä koskevan direktiivin tarkistaminen muodostaa oman pienen panoksensa tähän.
Lopuksi haluan lämpimästi kiittää kaikkia ryhmiä yhteistyöstä, ja kiittää loistavaa sovitteluryhmää, jota varapuhemies Imbeni johti äärimmäisen taitavasti. 
Ayuso González (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, melko pitkien ja vaikeiden neuvottelujen jälkeen saimme aikaan direktiivin, joka on paitsi kunnianhimoinen myös realistinen ja ennen kaikkea sitä on mahdollista noudattaa, sillä siinä säädetyt aikataulut ja määrälliset tavoitteet ovat hyvin tasapainossa.
Siksi haluankin onnitella lämpimästi esittelijä Corbeyta, ja kiittää häntä hänen työstään sekä joustavuudesta, jolla hän edisti yhteisymmärrykseen pääsemisestä. Yhteisymmärrykseen pääseminen ei ollut lainkaan helppoa, sillä sen lisäksi, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa on käyty pitkiä ja kärkeviä keskusteluja, olemme kohdanneet ylimääräisiä oikeudellisia ongelmia, joita aiheutti yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, joka koski niin sanottua hyödyntämistä.
Lisäksi haluan kiittää kaikkia jäseniä, jotka ovat pyrkineet ansiokkaasti parantamaan direktiiviä, ja erityisesti valiokunnan puheenjohtajaa Jacksonia.
Työ on todellakin ollut vaivan arvoista, sillä pakkausdirektiivi vaikuttaa merkittävästi moniin taloudellisiin toimijoihin, kuten paikallisiin valtuustoihin, keräysjärjestelmiin, pakkausmateriaaleja tuottaviin yrityksiin ja teollisuuteen.
Haluan myös pyytää erityisesti kuluttajia, jotka ovat järjestelmän kannalta merkittävä tekijä, tukemaan toimiamme ja toimittamaan kaikki pakkausmateriaalit keräyspisteisiin.
Jätteiden hoitamiseen on kolme vaihtoehtoa: uudelleenkäyttö, kierrättäminen ja hyödyntäminen. Kullakin on hyötynsä ja haittansa, mutta mielestäni näitä kaikkia kolmea on edistettävä niiden yhteisen piirteen vuoksi: ne ovat kaikki aina parempia vaihtoehtoja kuin se, että jätteet viedään kaatopaikoille.
Ehkäisyn käsitteeseen on mielestäni suhtauduttava joustavasti, sitä kuitenkaan vähättelemättä, erityisesti elintarviketeollisuudessa, jossa paikkauksia käytetään eniten – tätä ei pidä unohtaa – sillä tällä alalla on otettava huomioon ympäristötavoitteet ja mitä tiukimmat elintarviketurvallisuusvaatimukset.
Pakkausteollisuus pyrkii jo vahvasti parantamaan tuotteidensa suunnittelua siitä yksinkertaisesta syystä, että siten vähennetään kustannuksia, mikä loppujen lopuksi muodostuu kilpailueduksi.
Kuten Euroopan komissio on myöntänyt, historiallisista syistä tiettyjen jäsenvaltioiden on vaikeampi noudattaa direktiiviä. Näitä syitä ovat puutteelliset infrastruktuurit, alhainen asukastiheys tai yksinkertaisesti kulutustottumukset.
Tältä osin olen tyytyväinen, että olen osallistunut kaikille mahdollisen ratkaisun laatimiseen. Portugalille, Kreikalle, Irlannille ja uusille jäsenvaltioille myönnetään väljemmät aikarajat direktiivin noudattamiselle. Olen tietoinen siitä, että jotkin näistä valtioista tekevät jo valtavasti työtä asian hyväksi, ja olen varma, että ne saavuttavat asetetut tavoitteet.
Uskon, että ongelmat, jotka liittyvät tuomiossa epätarkasti määriteltyyn hyödyntämiseen, ratkaistaan pian kaikkien hyväksi. 
Bowe (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tämän direktiivin hyväksi on tehty pitkään ja hartaasti työtä. Esittelijää on kiitettävä hänen tekemästään rankasta työstä ja parlamenttia on onniteltava siitä, että asiassa edettiin sovittelumenettelyyn ja että tulos on onnistunut. Nyt edessämme on erittäin kunnianhimoinen paketti, pakkauspaketti, mutta pelkäänpä, että joiltakin jäsenvaltioilta kuluu kauan aikaa sen sulatteluun.
Olemme asettaneet joitakin todella tiukkoja tavoitteita. Olemme ottaneet huomioon, että direktiivi tulee voimaan, kun Euroopan unioni on laajentumassa, ja monet 15 maan ryhmää koskeneista vaatimuksista ja tavoitteista on ulotettava koskemaan 25:tä jäsenvaltiota. Olemme myöntäneet, että nykyisten 15 jäsenvaltion joukossa on heikommassa asemassa olevia valtioita, ja siksi olikin järkevää, että säädimme poikkeuksista.
En voi nyt sanoa, että kotimaani olisi edennyt loisteliaan esimerkillisesti pakkausten kierrätyksen kehittämisessä. Pelkäänpä, että olemme aina olleet hitaita, olemme aina olleet keskivertoa hitaampia ja meidän on tehtävä todella paljon työtä, jotta saamme rakennettua infrastruktuurit ja toteutettua melkoisen määrän toimenpiteitä varmistaaksemme, että saavutamme direktiivissä asettamamme tavoitteet. Näin meidän ja kaikkien muidenkin on tehtävä. Mikäli olemme allekirjoittaneet säädöksen, meidän on hyväksyttävä vastuu siinä meille säädetyistä velvoitteista, ja uskoisin, että Yhdistynyt kuningaskunta hyväksyy ne ja kaikkien jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ne.
Meidän on hyväksyttävä, että tiukat ympäristövaatimukset vaativat veronsa, mutta niistä on meille myös hyötyä. Lisäksi saamme pitkällä aikavälillä puhtaamman ja vihreämmän ympäristön itsellemme ja lapsillemme. Suosittelen tätä pakettia parlamentille. 
Andersen (EDD ).
    Arvoisa puhemies, pakkausjätteet ovat huomattava ympäristöongelma. Jätteiden kierrätykselle on hyvä asettaa tavoitteita, mutta olisin halunnut, että tavoitteet olisivat tiukempia. Tanska on jo pian saavuttamassa ehdotetut kierrätystavoitteet.
Ei myöskään riitä, että ympäristölle vaarallisille pakkauksille asetetaan entistä tiukempia kierrätysvaatimuksia. Kaikki ympäristölle ja ihmisten terveydelle haitalliset materiaalit on poistettava jätteiden joukosta ja korvattava ekologisesti kestävillä vaihtoehdoilla. Tällaisia vaihtoehtoja on nykyään saatavilla. Jäteongelmasta ei tarvitse tehdä nykyistä suurempaa.
Kaipaan direktiiviin mainintaa asteittaisesta pvc:iden ja ftalaattien käytön lopettamisesta. Niin kauan kuin pvc:itä ja ftalaatteja käytetään, niistä on perittävä veroa, jolla maksetaan sekä pvc:iden käytöstä aiheutuneet vahingot että kustannukset, joita aiheutuu siirtymisestä ekologisesti kestäviin vaihtoehtoihin. Perustamissopimuksessa vahvistettu saastuttaja maksaa -periaate on otettava käyttöön. Näistä puutteista huolimatta äänestän huomenna jäsen Corbeyn mietintöön sisältyvän päätöslauselmaesityksen puolesta. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, työtä on tosiaankin tehty pitkään ja hartaasti. Olen tyytyväinen sovittelumenettelyn keskustelujen tulokseen ja kiitän erityisesti esittelijäämme Corbeyta hänen erinomaisesta työstään ja näiden asioiden tuntemuksesta. Irlantia edustavana jäsenenä katson, että hyödyimme niin kutsutusta Irlannin tarkistuksesta. Siitä tuntuu olevan ikuisuus, kun jätin käsiteltäväksi tarkistuksen, joka koskee Irlannille, Kreikalle ja Portugalille – ei tavoitteista vaan aikataulusta – myönnettävää poikkeusta Kiitän kollegojani heidän osoittamastaan ymmärryksestä.
Käsiteltävänämme olevissa asioissa on saatava päämäärä ja todellisuus oikeaan suhteeseen. En voi ottaa kantaa Kreikan tai Portugalin asioihin – niiden omat edustajat tekevät sen – mutta kotimaassani ei todellakaan ole infrastruktuuria, jota tarvittaisiin tavoitteiden saavuttamiseksi muille maille asetetussa aikataulussa, vaikkakin tanskalaisen kollegamme mielestä aikataulu ei ole riittävän kunnianhimoinen. Tämä tasoitus on mielestäni erittäin tervetullut. Mikään ei estä muita saavuttamasta tavoitteita nopeammin. Olen vilpittömästi kiitollinen siitä, että ymmärrätte Irlannin kannan tässä asiassa.
Saarivaltiona Irlanti tuo pakkausmateriaalistaan 80 prosenttia muualta, ja sillä on itsellään hyvin pienet mahdollisuudet kierrätykseen. Lisäksi maa on harvaan asuttu. Väestörakenteensa, infrastruktuurinsa, kokonsa ja eristyneisyytensä vuoksi Irlannin on vaikea saavuttaa samoja tavoitteita ja noudattaa samoja määräaikoja kuin muut valtiot. Kun keskustelu aloitettiin, olimme melkoisesti jäljessä kehityksestä, mutta viimeisten viiden vuoden aikana olemme kirineet lähes muiden tasolle. Meille myönnetyn ylimääräisen ajan ansiosta erityiskohtelustamme voidaan toivottavasti luopua vuoden 2011 jälkeen, ja tämän on oltava maamme päämäärä. Irlannin on saavutettava nämä tavoitteet pakkausjätteiden ja yleisesti jätteiden käsittelyn osalta. Tällä hetkellä olemme aivan liian riippuvaisia jätteidemme viennistä, koska meillä ei ole viime vuosien suuresta harppauksesta huolimatta paikallistason infrastruktuuria jätteidenkäsittelyä varten.
Hyödyntämiseen ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioon liittyvät seikat eivät oikeastaan kosketa Irlantia, sillä meillä ei ole tällä hetkellä, eikä vielä pitkään aikaan, laitteistoa jätteiden hyödyntämistä tai polttamista varten. Tuomiosta varmasti valitetaan, mutta kannatan, että sen tekevät maat, joille asialla on merkitystä.
Kiitän vielä esittelijää ja kaikkia kollegoja heidän ymmärryksestään. Suhtaudun myönteisesti tänä iltana käsiteltävänämme olevaan tekstiin. 
Scallon (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen siihen, että direktiivissä korostetaan tarvetta vähentää poisheitettyjen pakkausten määrää ja lisätä pakkausjätteiden kierrätykseen liittyviä tavoitteita. Kollegani Doylen tavoin olen iloinen Irlannille ja toki myös Portugalille ja Kreikalle myönnetyistä poikkeuksista.
Mielestäni olisi oikein ja oikeudenmukaista, että liittyvät maat saisivat päättää, milloin ne voivat omasta mielestään järkevästi panna direktiivin täytäntöön. On muistettava, että niiden pantava täytäntöön todella monia yhteisön säännöstöön kuuluvia direktiivejä ja asetuksia.
Irlannissa on aloitettu kierrätys melko hiljattain, ja suurelta yleisöltä saatu palaute on ollut erittäin myönteistä. Mielestäni kierrätysajattelu on vakiinnutettava, ennen kuin etenemme suuntaan tai toiseen. Irlanti on nettotuoja, ja 75–80 prosenttia pakkauksistamme tuodaan muualta. Myös kierrätettyjen pakkausten käyttökapasiteettimme on rajallinen. Meidän ei ole helppoa päästä kierrätysmarkkinoille, ja siitä aiheutuu meille merkittäviä kustannuksia.
Tarvitsemme uusiin direktiiveihin liittyviä realistisia tavoitteita, mutta hallitus on sitä mieltä, että se pystyy panemaan direktiivin täysimääräisesti täytäntöön vuoteen 2011 mennessä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, jossa jätteenpoltto luokitellaan hävittämiseksi, tarkoittaa sitä, että meidän on keksittävä muita keinoja saavuttaa hyödyntämistavoitteet. Tässä vaiheessa haluaisin todeta, että Irlannin kansalaiset ovat yleisesti ottaen erittäin huolestuneita jätteenpoltosta. Koska muut maat ovat lopettamassa jätteenpolton, Euroopan unionissa on mielestäni mietittävä todella tarkasti, mihin toimiin tällä alalla ryhdytään. 
Schreyer,
   .  Arvoisa puhemies, komissio suhtautuu myönteisesti sovittelumenettelyn tulokseen ja on tyytyväinen siihen, että lainsäätäjät päättivät, että kierrätystavoitteen on oltava yli kaksinkertainen vuoteen 2008 mennessä. Komissio on tyytyväinen myös siihen, että kahteen tärkeään ja vaikeaan asiaan löydettiin ratkaisu. Ensimmäinen asia koskee unioniin liittyville valtioille asetettavan määräajan hyväksymismenettelyä ja toinen seurauksia, joita aiheutuu yhteisöjen tuomioistuimen äskettäin antamasta, energian hyödyntämistä koskevasta tuomiosta.
Komissio valmistelee ehdotusta liittyville maille asetettavasta määräajasta. Komission mielestä parlamentti on otettava kaikin tavoin mukaan tämän tärkeän asian käsittelyyn, ja siksi ehdotus tehdään yhteispäätösmenettelyssä.
Komissio ymmärtää, että kaikki eivät voi olla tyytyväisiä yhteisöjen tuomioistuimen tuomion ratkaisuun, jonka mukaan hyödyntämistavoite muutetaan energiaa talteenottavien jätteenpolttolaitosten hyödyntämistavoitteeksi ja jätteenpolttotavoitteeksi. Olisi kuitenkin ollut vaikeaa haastaa jäsenvaltioita oikeuteen siksi, että ne ovat tulkinneet hyödyntämisen samalla tavalla kuin suurin osa jäsenvaltioista ja komissio tulkitsivat sen ennen tuomion antamista. Lainsäätäjien omaksuman kannan ansiosta saatamme välttää oikeudellisen epävarmuuden kauden, josta kukaan ei olisi hyötynyt. Tämä ei kuitenkaan poista sitä tosiseikkaa, että hyödyntämiskysymys on ratkaistava. Ratkaisu on löydettävä paitsi pakkauksille myös kaikille muillekin jätteille. Siksi komissio katsookin, että jätehuollon puitedirektiiviin sisältyvää hyödyntämisen käsitettä on tarkistettava. Tässä työssä voidaan käyttää paljolti hyväksi keskustelua, jota käydään parhaillaan jätteiden ehkäisemistä ja kierrätystä koskevasta teemakohtaisesta strategiasta.
Komissio haluaa kiittää esittelijä Corbeyta ja parlamentin jäseniä, jotka ovat panoksellaan varmistaneet tämän tärkeän lainsäädäntömenettelyn onnistuneen lopputuloksen. 
Puhemies.
    Kiitos paljon, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Avilés Perean laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0486/2003) vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna – Pääluokka VII – Alueiden komitea (SEC(2002) 405 – C5-0247/2002 – 2002/2107(DEC)). 
Avilés Perea (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, käsittelemme tänään mietintöä, joka juontaa juurensa 8. huhtikuuta 2003 tehtyyn päätökseen lykätä vastuuvapauden myöntämistä alueiden komitean talousarvion toteuttamisesta. Päätös tehtiin, koska saimme viime hetkellä tietoja tilejä koskevista väärinkäytöksistä. Kun mietintö oli käytännössä jo valmis, meille ilmoitettiin, että tileihin saattoi liittyä väärinkäytöksiä. Ilmoittaja oli huolissaan mahdollisista väärinkäytöksistä matkakulujen korvauksissa ja päivärahoissa sekä mahdollisista petoksista.
Näiden epäilysten vuoksi pyysimme talousarvion valvontavaliokunnassa vastuuvapauden myöntämistä koskevan päätöksen lykkäämistä, jotta voitiin toteuttaa yksityiskohtainen tilien tarkastus ja saada kokonaiskäsitys epäillyistä väärinkäytöksistä. Lopulta tilintarkastustuomioistuin suoritti tilien tarkastuksen. Tarkastus kattoi alueiden komitean yleisen talousarvion sekä taloushallinnon ja hallinnon.
Tilien tarkastaminen ei tuonut esiin huomattavia talousarvio- tai varainhoitomääräysten rikkomisia. Samaan aikaan myös petostentorjuntavirasto OLAF laati kertomuksen mahdollisista väärinkäytöksistä alueiden komiteassa. Sen tutkimuksissa ei ilmennyt todisteita siitä, että alueiden komitean henkilöstö olisi saavuttanut henkilökohtaista hyötyä tai aiheuttanut tahallista vahinkoa. Joitakin sisäisiä hallinnollisia epäkohtia paljastui, mutta ne olivat merkitykseltään vähäisiä, sillä kyseisen ajanjakson, eli vuoden 2001, ja kokouksemme välisenä aikana alueiden komitea oli muuttanut omia sisäisiä sääntöjään ja tehnyt lukuisia muutoksia, joiden tarkoitus oli erityisesti estää väärinkäytöksiä, joiden tapahtuminen olisi aiemmin ollut mahdollisia. Alueiden komitea oli myös luvannut muuttaa sisäistä hallintoaan ja kouluttaa henkilöstöään estääkseen väärinkäytöksiä.
Meidän on tunnustettava – ja minun on erityisesti todettava – että alueiden komitea on pyrkinyt selventämään sisäistä organisaatiotaan parantaakseen varainhoitoaan ja laatinut sääntöjä torjuakseen ongelmia ja estääkseen komitean jäsenten matkakulujen ja päivärahojen kaksinkertaisen korvaamisen.
Todettu petos oli hyvin vähäinen merkitykseltään: rahamäärä oli pieni ja se on suurelta osin palautettu, ja erään komitean entisen jäsenen kanssa selvitetään parhaillaan pientä rahasummaa koskevia epäselvyyksiä.
Alueiden komitea vastasi siis joka tilanteessa nopeasti ja halusi tehdä yhteistyötä parlamentin kanssa parantaakseen sääntöjen noudattamista, lisätäkseen avoimuutta ja antaakseen meidän ymmärtää, että ongelmaan puututtiin.
Tämän vuoksi suosittelen, että parlamentti hyväksyy tänään talousarvion valvontavaliokunnan puolesta esittelemäni mietinnön ja myöntää vastuuvapauden alueiden komitealle mietintöön sisältyvin suosituksin.
Parlamentin oikeudellisen yksikön ohjeiden mukaan poistimme mietinnöstä kaikki erityiset viittaukset OLAFin kertomukseen. Vaikutti sopimattomalta viitata kertomukseen, joka on luonteeltaan luottamuksellinen. Lainaukset poistettiin näin ollen välittömästi emmekä edes äänestä siitä, pitäisikö ne jättää pois – niitä ei katsota hyväksyttäviksi, mikä ei juurikaan muuta mietintöä.
Toimitetuista tarkistuksista voin todeta kannattavani tarkistuksia 3, 4, 5 ja 6 mutta vastustavani kaikkia muita.
Toivon teidän perehtyvän mietintöön huolellisesti. Se on talousarvion valvontavaliokunnan jäsenten enemmistön toimien ja yhteistyön tulos. Olemme koko ajan pyrkineet parantamaan alueiden komitean varainhoitoa – sekä oman etumme vuoksi parlamentin jäseninä että komitean oman edun vuoksi, sillä se on merkittävä eurooppalainen toimielin. 
Theato (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan aluksi ilmaista lämpimät kiitokseni Avilés Perealle, joka hoiti vaikean tehtävänsä esittelijänä uutterasti ja perusteellisesti.
Alueiden komitea on EU:n uusin toimielin ja myös hyvin pieni sellainen. Kokoonpanoltaan se on hyvin heterogeeninen, ainakin mitä tulee sen jäsenten poliittiseen statukseen ja asemaan kotimaissaan. Voisiko tämä olla syy siihen, että meillä oli niin paljon ongelmia vastuuvapauden myöntämisessä vuonna 2001? Talousarvion valvontavaliokunnan huomio kiinnitettiin puutteisiin ja jopa säännönvastaisuuksiin sen aikoessa äänestää viime keväänä päätöslauselmasta, jolla alueiden komitealle myönnetään vastuuvapaus. Esittelijä Avilés Perea jarrutti toimia ja suositteli vastuuvapauden myöntämisen lykkäystä sekä alueiden komitean käytäntöjä koskevaa tilien tarkastusta mieluiten tilintarkastustuomioistuimen toimesta – ja suositus hyväksyttiin täysistunnossa. Tällä välin esittelijä ja valiokunta ovat tehneet yksityiskohtaista työtä ja ehdottavat nyt vastuuvapauden myöntämistä alueiden komitealle vuoden 2001 osalta.
Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että kyseenalaiset tapahtumat alueiden komiteassa olisi annettu anteeksi ja unohdettu. Ne tulevat todennäköisesti uudelleen ilmi vuotta 2002 koskevan vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä, varsinkin koska tilintarkastustuomioistuin ehdottaa yksityiskohtaisemman tilintarkastuksen tekemistä, jota se ei katsonut voivansa tehdä vuonna 2001. Jäsen Avilés Perean mietinnössä otetaan huomioon lukuisia OLAFin suosituksia ja esitetään alueiden komitealle selkeitä vaatimuksia. Henkilökohtaisesta hyötymisestä tai taloudellisista menetyksistä ei ole merkkejä. Matkakorvausten väärä laskutapa on korjattu ja varat peritty takaisin, mutta vastaisuudessa läsnäololuettelojen laatimisesta ja jäsenille maksettavien korvausten laskemisesta on huolehdittava hyvin tarkkaan ja niiden on oltava toteen näytettävissä. Maksumenettelyjen on oltava varainhoitoasetusten mukaisia. Sisäisen tarkastajan institutionaalista asemaa on kunnioitettava. Alueiden komitean puheenjohtaja on ilmoittanut toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta hallinnon parantamiseksi ja tähän sisältyvät myös säännöt ilmiantajien kohtelemisesta. Mahdollisista kurinpidollisista menettelyistä alueiden komitean on päätettävä itse. Yleisesti ottaen talousarvion valvontavaliokunta on hyvin huolissaan siitä, kuinka yleistä amatöörimäinen improvisointi on hallinnossa tähän asti ollut.
Seuraamme vaadittua ja luvattua tilanteen paranemista hyväntahtoisesti mutta tiiviisti, jotta vastuuvapaus vuoden 2001 osalta on oikea ja asianmukainen, mikä rohkaisee alueiden komiteaa noudattamaan vastaisuudessa sääntöjä. 
Van Hulten (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kun talousarvion valvontavaliokunta oli maaliskuussa 2003 äänestämäisillään päätöslauselmasta vastuuvapauden myöntämiseksi alueiden komitealle varainhoitovuoden 2001 osalta, alueiden komitean sisäinen tarkastaja Robert McCoy soitti minulle ja monille kollegoilleni. McCoylla oli meille hälyttäviä uutisia: alueiden komitea oli toimittanut parlamentille vastuuvapausmenettelyn yhteydessä virheellisiä tietoja.
Talousarvion valvontavaliokunta päätti seuraavana päivänä lykätä äänestystä antaakseen McCoylle mahdollisuuden esittää näkemyksensä. Hän teki niin ja esitti niin kutsumansa hätähuudon. Hän sanoi alueiden komitean pääsihteerin ja talousjohtajan vääristelleen hänen näkemyksiään ja että lukuisista uudistuksista huolimatta alueiden komitea uhmasi edelleen rahoitusta koskevia perussääntöjä, erityisesti tarjouskilpailujen täytäntöönpanossa ja jäsenten kulukorvauksissa.
McCoyn ilmoituksen johdosta talousarvion valvontavaliokunta ja sittemmin täysistunto päättivät lykätä vastuuvapauden myöntämistä alueiden komitealle ja kehottivat alueiden komiteaa valtuuttamaan välittömästi – tämä on suora lainaus – "ulkopuolisen, tunnustetun elimen – mielellään Euroopan tilintarkastustuomioistuimen – toteuttamaan yksityiskohtaisen, kattavan ja riippumattoman tilien tarkastuksen alueiden komitean yleisestä talousarviosta sekä taloushallinnosta ja hallinnosta; katsoo, että tilintarkastuksessa olisi tutkittava mm. edellä mainittuja kysymyksiä ja osoitettava toimielimen varojen moitteeton hallinta." Päätin samassa yhteydessä kääntyä tapauksessa OLAFin puoleen.
Tutkimusten tulokset olivat järkyttäviä. Tilintarkastustuomioistuimen tapauksessa tulokset olivat järkyttäviä, sillä saimme 300 sanan yksisivuisen asiakirjan, jossa pohjimmiltaan annettiin alueiden komitealle terveen paperit. Emme me tätä olleet pyytäneet. OLAFin kertomuksesta välittyi kokonaan toisenlainen käsitys. Virasto oli havainnut paikallisen epäammattimaisuuden ja improvisoinnin kulttuurin. Tutkimuksessa paljastui, että alueiden komitean virkamiehet olivat vääristelleet tarjouskilpailumenettelyjä. Lisäksi paljastui alueiden komitean jäsenten – myös entisten puheenjohtajien perusteettomia kulukorvausvaatimuksia. Tutkimuksessa jopa todettiin, että hallinnon ponnistelut olivat keskittyneet huonojen uutisten tuojan, tässä tapauksessa varainhoidon valvojan, lannistamiseen ja horjuttamiseen, sen sijaan että asioita olisi muutettu alueiden komitean eduksi.
McCoy toimi siis oikein ottaessaan meihin yhteyttä ja hän ansaitseekin varauksettoman anteeksipyynnön saamastaan kohtelusta sekä suosionosoitukset rohkeudestaan nostaa asia esille.
Alueiden komitea on nyt aloittanut tilanteen korjaamisen: pääsihteeri on erilaisista syistä siirretty tehtävistään – vaikka hänen hutiloitu nimittämisensäkin oli todennäköisesti seurausta alueiden komitean hallinnollisesta kaaoksesta; alueiden komitean puheenjohtaja on ilmoittanut kurinpitomenettelyn käynnistämistä koskevasta alustavasta tutkimuksesta; on käynnistetty uudistusmenettely, joka koskee kaikkia alueiden komitean henkilöstön jäseniä, jotka haluavat siihen osallistua, ja tilintarkastustuomioistuimen entinen jäsen neuvoo alueiden komiteaa uudistusten asianmukaisuudessa.
Näistä syistä alueiden komitean ja sen puheenjohtajan osalta on annettava armon käydä oikeudesta. Tämän vuoksi ryhmäni äänestää huomenna vastuuvapauden myöntämisen puolesta, vaikkakaan ei kovin innokkaasti.
Mulder (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, edellinen puhuja, jäsen van Hulten, esitti erinomaisen selvityksen niistä syistä, joiden vuoksi alueiden komitealle ei myönnetty vastuuvapautta huhtikuussa, ja katson, että näin tekee myös Avilés Perea mietinnössään; hän on tehnyt erinomaista työtä.
Kun vastuuvapauden myöntämisestä oli kieltäydytty, kaksi elintä suoritti tutkimuksia: Euroopan tilintarkastustuomioistuin ja OLAF. Minun on todettava, että olin jokseenkin pettynyt tilintarkastustuomioistuimen suorittamaan tutkimukseen. Tutkimus, joka on kuvattavissa muutamalla lauseella, ei mielestäni ole "perusteellinen"; minun makuuni se oli liian pinnallinen selvitys. Arvostan enemmän OLAFin kertomusta, jossa asiaa tarkastellaan yksityiskohtaisemmin.
Väärinkäytöksiä on ollut paljon, nyt toivotaan niiden päättyvän. Tässä yhteydessä olen samaa mieltä edellisen puhujan kanssa, joka sanoi varainhoidon valvojan aseman olevan keskeisen tärkeä. Oli varsin huono enne, että kun varainhoidon valvoja toi väärinkäytökset päivänvaloon, alueiden komitean hallinnon ensimmäisiä toimia oli henkilöstöönsä kuuluvan henkilön erottaminen.
Tämän vuoksi olen hyvin tyytyväinen siihen, että parlamentti hyväksyi vuoden 2004 talousarvioon Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän esittämän tarkistuksen, jolla varainhoidon valvojan henkilökuntaa lisätään nyt heti kahdella tulevan varainhoitovuoden ajaksi. Katsomme varainhoidon valvojan aseman keskeiseksi kaikissa Euroopan toimielimissä. Ei voida tarpeeksi korostaa sitä, että varainhoidon valvojan on toimittava täysin itsenäisesti – hierarkiasta riippumattomana – voidakseen esittää näkemyksensä.
Kannatamme Avilés Perean päätöslauselman kriittistä sävyä, sillä katsomme hänen tehneen hyvää työtä. Ryhmäni ei kuitenkaan äänestä vastuuvapauden myöntämisen puolesta alueiden komitealle. Katsomme, että ratkaisumme on perusteltu tällaisena vuonna, jolloin niin moni asia on mennyt pieleen. 
Sjöstedt (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän tavoin mekin katsomme esittelijän tehneen erinomaista työtä tässä mietinnössä. Mietintö on hyvin kriittinen, ja siinä osoitetaan heikot kohdat, mitä tulee tarjouskilpailuihin ja huijaamiseen matkakulukorvauksissa.. Teimme saman johtopäätöksen kuin ELDR-ryhmä: vastuuvapautta ei pidä myöntää. Kritiikki on liian vakavaa.
Eurostat-tapauksen tapaan saimme tietomme ilmiantajalta Jos alueiden komitean varainhoidon valvoja ei olisi ollut meihin yhteydessä, emme olisi koskaan saaneet tietää, kuinka huonosti asiat olivat. Meidän on oltava kiitollisia siitä, että EU:ssa on työntekijöitä, jotka ovat valmiit ottamaan riskejä osoittaakseen mikä on väärin. Näitä väitteitä vahvistaa myös OLAFin kertomus.
Jos myöntäisimme vastuuvapauden, meidän olisi myönnettävä se myös alueiden komitean pääsihteerille. Mielestämme näin ei voida tehdä. OLAF katsoo, että kurinpitomenettely olisi kohdistettava juuri alueiden komitean pääsihteeriin, joten vastuuvapauden myöntäminen olisi mahdotonta. Me äänestämme alueiden komitealle myönnettävää vastuuvapautta vastaan. Katsomme, että on liian paljon selvittämättömiä asioita ja että olisi osoitettava vielä voimakkaampaa halua suunnitella parempia menettelyjä vastaisuuden varalle. 
Bernié (EDD ).
    Arvoisa puhemies, onnittelen talousarvion valvontavaliokuntaa sen määrätietoisesta pyrkimyksestä antaa uutta tietoa alueiden komitean hallinnosta. Olemme edenneet paljon helmikuusta 2003. Ensimmäinen suunnitelma oli myöntää vastuuvapaus tyydyttävästä hallinnosta, mutta tilintarkastustuomioistuimen ja OLAFin kertomukset vahvistivat mietinnön tarpeen. Mikään näistä ei olisi ollut mahdollista ilman varainhoidon valvoja McCoyn korkeita ammatillisia ja moraalisia arvoja – kyllä, painetta on kestettävä! Hän ansaitseekin Euroopan parlamentin kiitokset.
Esittämäni tarkistukset ovat mietinnön mukaisia ja perustuvat tosiseikkoihin. Sellaisenaan niiden hyväksyminen on tekninen seikka, ja toivon jäsenten enemmistön voivan kannattaa niitä. Toisaalta minusta on vielä ennenaikaista myöntää vastuuvapautta. Casacan mietintö on raaka muistutus niille, jotka katsoivat asianmukaiseksi myöntää vastuuvapauden komissiolle viime huhtikuussa. Armon ei voida antaa käydä oikeudesta. Meidän ei pidä äänestää vastuuvapauden myöntämisen puolesta, jos emme ole varmoja asiasta.
Parlamentin, jonka on tarkistettava, että talousarviota on toteutettu asianmukaisesti, on oltava varma siitä, että edistystä on tapahtunut, että toimenpiteitä on toteutettu ja seuraamuksia määrätty, eikä sen pidä tyytyä lupauksiin tai aikeiden ilmaisuihin. Koska komissio seuraa tarkkaavaisesti keskusteluamme, käytän tilaisuutta hyväkseni korostaakseni, että tämä huomautukseni koskee kaikkia. Sitä ei esitetty pelkästään alueiden komitealle. 
Bösch (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, katson esittelijä Avilés Perean mietinnön yhteydessä hyväksyttäväksi osoittaa kerrankin kunnioitusta omalle valiokunnallemme. Toimimme nähdäkseni varsin ripeästi, heti kun ilmeni perusteltuja epäilyksiä – joihin edelliset puhujat jo viittasivat – alueiden komitean tavasta hallinnoida julkisia varoja. Mielestäni on tärkeää korostaa tätä kerrankin parlamentissa. Talousarvion valvontavaliokuntamme on riittävän joustava ja herkkä reagoimaan ja kantaakseen vastuunsa kun on kysymys tunneista. En usko, että mitään ongelmia syntyi siitä, että päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä alueiden komitealle päätettiin lykätä meille esitettyjen huolien vuoksi. Katson pikemminkin, että näin saatiin osoitettua, että Euroopan unionissa on toisinaan pieniä toimielimiä – niin kutsuttuja pieniä toimielimiä, vaikka veronmaksajat voisivat olla asiasta toista mieltä – joilla voi olla 30 miljoonan euron talousarvio ja joiden jäsenet ilmaantuvat paikalle muutaman kuukauden välein kenties käyttämään merkittävän puheenvuoron täysistunnossa ja joissa muulloin on suuri houkutus antautua pikkumaiseen imperiumin rakentamiseen Euroopan yhteisön sisällä.
Olen kiitollinen alueiden komitean puheenjohtajalle ja hänen henkilöstölleen siitä, että he ovat tehneet oikeat päätelmät huomautuksistamme, mutta nähdäkseni tämä on meille opetus myös muita tapauksia varten. Kannatan edellisten puhujien huomautuksia ja äänestän mielelläni Avilés Perean mietinnön puolesta. 
Puhemies.
   Kiitoksia, jäsen Bösch.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Casacan laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0004/2004) toimenpiteistä, jotka komissio on toteuttanut niiden huomautusten perusteella, jotka sisältyvät vastuuvapauden myöntämistä Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2001 (komissio) koskevan päätöksen päätöslauselmaosaan (KOM(2003) 651 – C5-0536/2003 - 2003/2200(DEC)). 
Casaca (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, talousarvion valvontavaliokunnan sekä monien unionin toimielimissä toimivien henkilöiden ahkeran ja omistautuneen työn ansiosta Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston Eurostatin vakavat rikkomukset saatiin vihdoin loppumaan. Haluamme lausua kiitokset komission sisäisen tarkastuksen ja Eurostatin tarkastuksista vastaavan osaston tekemästä tarkastuksesta, joka oli tuloksen kannalta ratkaiseva.
Keskeisiä huolenaiheitamme käsitellään valiokunnan esittämässä toimintasuunnitelmassa, jonka tavoitteena on keskittyä tärkeimpiin tilastoihin, vähentää tilastotoimiston ulkoistaman työn määrää ja asettaa tilastotietoa kansalaisten saataville. Lisäksi toimintasuunnitelmalla varmistetaan, ettei ulkoistamiseen ryhdytä pelkästään kaupallisista syistä, ja lisätään avoimuutta ja vastuunottoa.
Seuraamme kuitenkin tarkasti tämän toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa sekä kaikkien toimien tarkastuksia ja valvontaa. Yhteisön toimielimet kiinnittävät entistä enemmän huomiota tehokkuuden analysointiin ja valvontaan sekä menettelyjen yksinkertaistamiseen, työn laatuun sekä käsiteltävien asioiden merkityksellisyyteen ja hyödyllisyyteen. Joka tapauksessa nyt on päivänselvää, ettei meneillään olevassa komission uudistusprosessissa ole selkeytetty riittävästi pääjohtajien ja komission jäsenten keskinäisiä vastuita eikä annettu takeita siitä, että demokratian kultaista sääntöä noudatetaan, eli että tilintekovelvollisuus ja lopullinen vastuu on poliittisilla viranhaltijoilla.
Huolta on aiheuttanut tapa, jolla EU:n monenlaisia hallinnollisia tehtäviä on ryhdytty ulkoistamaan vaatimatta tarkastuksia ja jonka vuoksi menettelyt ovat monimutkaistuneet. Tämän ovat aiheuttaneet aiempaa byrokraattisemmat säännöt, joilla julkisten menojen tehokkaalle käytölle asetettuja tavoitteita ei kyetä täyttämään alkuunkaan. Nämä huolenaiheet eivät kuitenkaan koske ainoastaan Eurostatia. On selvää, että useimmissa Eurostatin kolmansille osapuolille myöntämissä sopimuksissa mukana oli myös muita komission osastoja tai jopa toimielinten yhteisiä yksiköitä. Erityisen tyrmistyttävää on se, että toisin kuin Eurostatissa, mikään ei näytä muuttuneen niissä osastoissa, jotka valvovat ulkoisen avun myöntämistä ja jotka ovat vastuussa menojen hyväksymisestä joillakin kiistanalaisimmista aloista. Kirjanpitojärjestelmää on nykyaikaistettava, ja on taattava, että järjestelmällä todellakin voidaan puuttua räikeimpiin ongelmiin, joita on ilmennyt ulkopuolisten tahojen kanssa tehtyjen sopimusten sekä kolmansien osapuolten hallinnoimien yhteisön varojen käsittelyssä ja valvonnassa. 
Yhteisen maatalouspolitiikan alallakin kehitys vaikuttaa olleen joko erittäin hidasta tai olematonta. Tilintarkastustuomioistuimen laatimissa erinomaisissa erityiskertomuksissa esitetyt vientitukea koskevat puitteet ovat huolestuttavat. On mahdotonta hyväksyä, että vuoden 2003 kertomuksessa pääasioiden osalta vain toistetaan vuoden 1990 kertomuksen sisältö, koska kerrassaan mikään ei ole muuttunut 13 vuoden aikana. On mahdotonta hyväksyä, ettei komissio ole vielä toteuttanut vientitukien alalla toimivien vastuuttomien työntekijöiden siirtoja, vaikka juuri tällä alalla tarvittaisiin kiireellisiä toimenpiteitä. On mahdotonta hyväksyä, että sokerin vientitukia myönnetään edelleen maille, joista tuomme sokeria tullivapaasti. Yhteisön talousarvion on oltava avoin, vaikka komissio edelleen kieltäytyy julkaisemasta luetteloa kaupallisille yrityksille suorittamistaan maksuista ennen kaikkea vientitukien ja ylijäämien käsittelyn alalla. 
Äskettäin tehdyn mielipidekyselyn mukaan elintarvikkeiden väärentäminen oli yksi Euroopan kansalaisten suurimmista huolenaiheista sekä 15:n että 25 jäsenvaltion Euroopassa. Silti komissio lyö edelleen laimin velvollisuuksiaan tällä alalla. Yhteisön varoin rahoitetaan mittavia toimenpiteitä oliivipuiden laskemiseksi ja niiden tuotantokapasiteetin arvioimiseksi, mikä ei ole kannattavaa eikä tehokasta, kun samalla oliiviöljyn väärentämisen torjunta laiminlyödään. Talousarviossa määrätään suuret sakot tilallisille, jotka tuottavat maitoa enemmän kuin oman kiintiönsä, ja kuitenkin komissio kieltäytyy puuttumasta siihen, että suuret eurooppalaiset kaupalliset yritykset myyvät ylijäämävoita, johon on sekoitettu voiteluainetta ja naudan talia, ja saavat tähän EU:lta tukia.
Lopuksi haluan sanoa muutaman sanan haasteistamme. Komissio valmistelee ehdotusta tutkimukseen ja kehitykseen varattujen määrärahojen korottamisesta. Kuten totesin, tälle alalle on ollut ominaista raskas byrokratia ja tehottomuus. Mikäli komissio ei muuta perinpohjaisesti suhtautumistaan tällä alalla eikä yksinkertaista perimmäistä ajattelutapaansa ja käyttää itsepintaisesti vanhoja kankeita menetelmiä, se vesittää hyvät aikomukset huonoksi politiikaksi. 
Schreyer,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan kiittää jäsen Casacaa hänen monipuolisesta mietinnöstään. Haluan ottaa esille vain viimeisen huomautuksenne, joka koski seuraavia rahoitusnäkymiä aloilla, joilla asetuksia on todellakin määrä tarkistaa. 
Tämä mietintö on valmisteltu erittäin huolellisesti, ja se esiteltiin parlamentille valiokunnan puolesta. Esittelijä käsittelee mietinnössä kaikkia komission seurantakertomuksessakin käsiteltyjä pääasioita – erityisesti Eurostatia – sekä päätelmiä, joihin ne väistämättä johtavat. Haluan myös erityisesti kiittää talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajaa Theatoa hänen vahvasta sitoutumisestaan sekä esittelijä Avilés Pereaa, jäsen Böschiä ja jäsen Sörenseniä heidän rakentavasta panoksestaan.
Komissio ryhtyi uudistamaan hallintoaan vuonna 2001. Uudistuksissa on nyt edetty jo hyvän matkaa. Uudistuksia toteutettaessa eteen tulee kuitenkin usein esteitä, jotka vaativat tarkistuksia ja parannuksia. Komissio esittelee kahden viikon kuluttua seuraavan uudistuksia koskevan väliraporttinsa. Tässä raportissa esitämme myös yksityiskohtaisen selvityksen puheenjohtaja Prodin viime marraskuussa ilmoittamista toimenpiteistä. Samalla – eli kahden viikon kuluttua – esitämme myös ehdotuksia OLAFista annetun asetuksen tarkistamiseksi, ja näistä ehdotuksista olemme keskustelleet täällä Böschin mietinnön yhteydessä. Komissio antaa ensi viikolla myös seurantakertomuksen kirjanpitojärjestelmän nykyaikaistamisesta ja varhaisvaroitusjärjestelmän parannuksista. Viime viikolla komissio hyväksyi Eurostatia koskevan toimintasuunnitelman, joka on jatkoa viime vuonna sovitulle rakenneuudistukselle. Esittelijä mainitsikin useita tämän uudistuksen myötä toteutettavia toimenpiteitä.
Komissio on oppinut kokemuksista ja etenkin Eurostatin tapauksesta. Vakavat väärinkäytökset tapahtuivat ennen tämän komission toimikautta. Prodin komissiota on arvosteltu siitä, ettei se reagoinut tähän tilanteeseen nopeammin, mutta saatuaan heinäkuussa 2003 kattavat tiedot tilanteen vakavuudesta komissio ryhtyi toimenpiteisiin, ja tarkoituksenamme on toteuttaa puheenjohtaja Prodin laatima Eurostatin toimintasuunnitelma. Tämä koskee erityisesti toimia, joilla varmistetaan, että komissio saa tulevaisuudessa nopeammin tiedon poliittisia toimia vaativista ongelmista. 
Vuosittaiset toimintakertomukset ja pääjohtajien tarkastuslausumat ovat uuden ja avoimen sisäisen tarkastuksen kulmakivet. Toimintakertomus laaditaan nyt kolmatta kertaa, ja tätä kertomusta varten olemme jo sopineet useista lisäparannuksista, jotka koskevat esimerkiksi aikatauluja. Tämän lisäksi huolta aiheuttavat seikat ja niiden syyt esitetään täsmällisemmin. Olemme sopineet yhtenäisistä sisäisen tarkastuksen normeista, ja tulevaisuudessa budjettipääosaston yhteinen varainhoitoelin tiedottaa kaksi kertaa vuodessa toimista, joita osaston sisäisestä tarkastuksesta vastaava henkilöstö on toteuttanut näiden normien täytäntöön panemiseksi. 
Kollegani, komission jäsen Kinnock on jo ilmoittanut mainitsemastani seurantakertomuksesta talousarvion valvontavaliokunnalle, ja tässä kertomuksessa vahvistetaan uudelleen, että jokaisen komission jäsenen on varmistettava, että pääjohtajan hyväksymä ja hallinnoima sisäisen valvonnan järjestelmä toimii tyydyttävästi. Kertomuksessa todetaan myös, että komission jäsenten on varmistettava, että tarkastusten lisäksi toteutetaan asianmukaisia seurantatoimia. Jos näin ei tehdä, komission jäsenen on laadittava ohjeet parannusten toteuttamiseksi. Uudet varainhoitoasetuksetkin ovat nyt olleet voimassa kolmetoista kuukautta, ja ne vähentävät petosriskiä huomattavasti. Tällaisia ovat esimerkiksi uudet tukien ja avustusten myöntämistä koskevat säännöt sekä tiukat säännöt, joilla estetään eturistiriitojen syntyminen.
Uusissa varainhoitoasetuksissa on uudistettu myös kirjanpitojärjestelmää. Niissä komission tilinpitäjän tehtäväksi annetaan kirjanpitotietojen toimittamiseen käytettävien järjestelmien validointi. Etu- ja jälkikäteen suoritettavat keskitetyt pistokokeet eivät kuitenkaan kuulu tilinpitäjän tehtäviin, eikä hänellä myöskään ole käytettävissään henkilökuntaa tähän tarkoitukseen. Pistokokeista ovat vastuussa tulojen ja menojen hyväksyjät, ja pääjohtajien vastuulla on varmistaa, että tarkastusjärjestelmät laaditaan varainhoitoasetusten ja alakohtaisten sääntöjen mukaisesti. 
Uuden varainhoitoasetuksen 60 artiklan mukaan tulojen ja menojen hyväksyjät kantavat rahoitusmenettelyistä täyden vastuun. Prodin komissio on näin ollen toteuttanut riippumattomien asiantuntijoiden toisessa raportissaan antaman suosituksen, jonka tämä parlamentti hyväksyi.
Eurostat-tapaus on opettanut komissiolle tärkeitä asioita tietojenvaihdosta ja yksiköidenvälisestä yhteistyöstä esimerkiksi sisäisen tarkastuksen yksikön, eri yksiköiden sisäisten tarkastusrakenteiden ja monialaisten pääosastojen välillä, koska on varmistettava, että tieto sääntöjenvastaisuuksista päätyy poliittiselle tasolle asti ja johtaa välittömiin toimenpiteisiin. Tämän parlamentin talousarvion valvontavaliokunta on aiheellisesti painottanut eniten juuri tätä näkökulmaa koko keskustelun ajan.
Viime vuosi oli Eurostat-tapauksen vuoksi hyvin vaikea, ja uskoakseni se oli vaikea sekä komission kannalta että talousarvion valvontavaliokunnan työn kannalta. Komission puheenjohtaja antoi täällä parlamentissa kaikista näkökohdista kahteen kertaan hyvin yksityiskohtaisen julkilausuman, minkä jälkeen ryhdyttiin yhteistyöhön tarvittavien päätelmien laatimiseksi ja muutosten toteuttamiseksi. Haluan vakuuttaa, että komissio, joka käynnisti ja toteutti hallinnonuudistuksen huomattavan määrätietoisesti, toteuttaa tarvittavat lisäuudistuksetkin johdonmukaisesti. 
Bayona de Perogordo (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ensiksi minun on tietenkin kiitettävä jäsen Casacaa hänen mietinnöstään. Haluan kiittää häntä itse mietinnön lisäksi myös sen valmistelutyöstä: yksimielisyyden ja yhdenmukaisuuden saavuttamisesta, varovaisuudesta sekä kaiken yhdistämisestä mietintöön, joka on ennen kaikkea monipuolinen, koska se on seurantakertomus sanan suppeassa merkityksessä, mutta samalla mietinnön aihe on uusi, ja se on järkyttänyt meitä ja järkyttää nyt kansalaisia.
Haluan ottaa esille muutaman seurantatoimia koskevan näkökohdan, kuten halun panna täysimääräisesti täytäntöön sisäisen tarkastuksen standardit, saattaa loppuun komission kassajärjestelmän tilintarkastus, vaatia yhteisön suorittamista ennakkomaksuista kertyneiden korkojen maksua, käsitellä takaisin perittyjä maksuja koskeva kysymys. Mainitsen myös talousarvion valvontavaliokunnassa jo tavanomaisiksi muodostuneet kysymykset, joita ovat esimerkiksi kirjanpitojärjestelmän uudistaminen tai yhteinen maatalouspolitiikka – mihin esittelijä nimenomaisesti viittasikin – ennen kaikkea suhteessa vientitukiin ja tällä alalla esiintyvien petosten torjuntaan. 
Kuten totesin, Eurostat-tapausta käsitellään mietinnössä ensimmäistä kertaa, ja se on historiallista. Olemme yllättyneet joistakin tässä asiassa esille tulleista seikoista, jotka haluan nyt mainita. Ensinnäkään tietojenvaihtoa koskevia sääntöjä ei ole pantu täytäntöön, vaikka ne ovat olleet voimassa tämän vaalikauden alusta asti. 
Toiseksi on yllättävää, ettei sopimuksen saaneiden yritysten omistajista ole olemassa rekisteriä ja että käytännössä on ilmeisesti mahdotonta saada selville, kenen hallussa komission julkaisemiin tarjouskilpailuihin osallistuvat yritykset ovat.
Meillä on siis vielä näinkin myöhäisessä vaiheessa epäilyksemme ongelmien laajuudesta ja siitä, kuka on vastuussa.
Lisäksi tarkastajat ja tiedonantajat auttoivat meitä uskomattoman hyödyllisellä tavalla pyrkiessämme ottamaan yhteyttä tiettyihin tahoihin, ja he korjasivat tapahtumia koskevissa tiedoissamme olleet puutteet. Samalla havaitsimme, että OLAFin tiedot puuttuivat kokonaan, minkä vuoksi – kuten totesimme parlamentissa vajaa kuukausi sitten – vaadimme lainsäädännön uudistamista, jonka tarkoituksena on ennen kaikkea estää se, että OLAFista tulee veruke, jonka perusteella mitkä tahansa keskustelut voidaan käydä suljetuin ovin ja avoimuudesta voidaan tinkiä.
Toteutetut toimet ovat mielestäni rakentavia ja hyödyllisiä. Tällaisia ovat esimerkiksi päätös tietojenvaihtojärjestelmän perustamisesta jokaisen pääosaston tarkastajan ja sisäisen tarkastuksen välille, halu vakiinnuttaa ja jäsentää jokaisen komission jäsenen vastuut, suojella tiedonantajia mahdollisilta kostotoimilta sekä tarkistaa varhaisvaroitusjärjestelmää – toiselta nimeltään mustaa listaa – jotta estettäisiin komission kanssa vilpillisesti ja tehottomasti toimineita yrityksiä saamasta enää sopimuksia ja tukia.
Arvoisa puhemies, lyhyesti sanottuna kyseessä on tulkinnoille avoin mietintö, joka liittyy myös vuoden 2002 rahoitusjärjestelyjen hyväksymistä koskevaan mietintöön, jossa voidaan arvioida joitakin tässä mietinnössä ehdotettuja toimia. Tuolloin voimme korjata tiedoissamme olevat puutteet, ja toivoaksemme nämä lisätiedot antaa OLAF.
Kuhne (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, koska kello on jo yli kymmenen illalla, menen pitemmittä puheitta suoraan asiaan. Me sosiaalidemokraatit olemme viime kuukausien aikana toistuvasti todenneet, että pidämme ensisijaisena – tiedotusvälineissä tavan takaa esitettävien erovaatimusten sijaan – sitä, miten rakenneuudistus komissiossa sekä komission ja OLAFin välisissä suhteissa saadaan toteutetuksi. Mielestäni tämä kanta on toimiemme kannalta yhä keskeinen. Voimme toki pohtia kunkin komission jäsenen poliittista vastuuta – minulla ei ole mitään sitä vastaan – mutta kaiken Eurostat-tapauksesta oppimamme perusteella meidän on ennen kaikkea myönnettävä, että komission jäsenet on ensinnäkin saatava hoitamaan poliittiset tehtävänsä. Tässä nimenomaisessa tapauksessa vastuut, rakenteet ja tiedotuskäytännöt osoittautuivat pöyristyttävän surkeiksi. 
Vaikken kannata mietintöä poliittisesti, olen tyytyväinen siinä yhteen asiaan eli siihen, että se selkeyttää tilannetta. Myönnettäköön, että liberaalit ovat ehdottaneet tarkistusta – voin vakuuttaa jäsen Mulderille, että puhuisin tästä mielelläni – jossa tavallaan kannatetaan poliittista vastuuta. Samalla olen kuitenkin tyytyväinen siihen, että liberaalit selkeästi esittävät poistettavaksi Casacan mietinnöstä kappaleen, jossa pääosastoja vaaditaan vihdoin viimein vastaamaan toimistaan komission jäsenille. Tämä on selkeä vaihtoehto. Rakenneuudistuksia tarvitaan, jottei meidän tarvitsisi joka viides vuosi pohtia sitä, ketä komission jäsentä vaadimme eroamaan samalla, kun koneiston annetaan jatkaa toimintaansa yhtä huolettomasti kuin ennenkin. Tällaista vaihtoehtoa me sosiaalidemokraatit emme suoraan sanoen halua.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että kaikki komissiossa olisi kultaa, mikä kiiltää. Rehellisesti sanoen tilanne on viime aikoina ollut yleensä päinvastainen. Olemme saaneet todistaa suureen ääneen esiteltyä ehdotusta, jossa lopultakin todetaan kirjallisesti, että virkamiesten on tiedotettava komission jäsenille kaikista mahdollisista riskitekijöistä. Onpa hienoa, täytyy sanoa. Minulla kun oli sellainen käsitys, että tämä oli jo normaalia hallintokäytäntöä. Jos meidän on esitettävä tämä alusta alkaen kirjallisesti, mitä se kertoo vallitsevista oloista? Muun muassa tämä tyrmistytti minut täysin – vaikka ei minun ehkä olisi pitänyt olla niin yllättynyt. Mielestäni meidän on toden totta vaadittava, että nykykäytäntö, jossa komissio aina esittää liian vähän ja liian myöhään, saadaan loppumaan. Olemme saaneet siitä tarpeeksemme, ja jäsen Bayona de Perogordo jo mainitsikin vastuuvapauden vuodelta 2002. Jos teille sopii, teidän on siihen mennessä täytettävä lupauksenne. Kuten aiemmin totesin, mikäli ette niin tee, meitä odottavat hauskat hetket ennen toimikautenne loppua! 
Mulder (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä jäsen Kuhnen kanssa, ja myöhäisen ajankohdan vuoksi minäkin menen suoraan asiaan. 
Toisin kuin alueiden komitea – joka oli esityslistan edellinen aihe – me myönsimme viime vuoden huhtikuussa komissiolle vastuuvapauden. Vastasin silloinkin ryhmässäni tästä asiasta ja toin perustelumme esiin. Katsoimme muun muassa, että komissio oli oikeilla jäljillä uudistuksen suhteen, ja uskomme sen yhä olevan.
Kyseinen päätöslauselma oli vielä aivan tuore, kun Eurostat-tapaus tuli ilmi. Kyseessä ei ollutkaan mikään pikkujuttu. Eurostat ei ole mikä tahansa komission vanha alaosasto, vaan se tuottaa äärimmäisen tärkeitä tilastotietoja vakaus- ja kasvusopimuksesta sekä jäsenvaltioiden suorittamista maksuosuuksista, ja jos asiat eivät ole Eurostatissa kunnossa, kuinka luotettavia lienevät tilastot? Niinpä monet syystäkin huolestuivat näistä paljastuksista. Kaiken kaikkiaan komissio on mielestämme pyrkinyt oikaisemaan Eurostatin epäkohtia tarmokkaasti. Jäljellä on kuitenkin muutamia ongelma-aloja, joihin monet ovat jo viitanneet.
Miten meidän ensinnäkin olisi toimittava OLAFin suhteen? Pidin aina omituisena sitä, miten pääsihteeri ilmoitti meille OLAFin pyytäneen, että pitäisimme asiat salassa emmekä kertoisi niistä eteenpäin. En tunne kovinkaan monta virkamiestä, joiden olisi salattava tällaiset asiat poliittisilta esimiehiltään; yhdessäkään hallinnossa ei toimita niin. Virkamiesten olisi pidettävä poliittiset esimiehensä täysin ajan tasalla, ja mielestäni juuri tämän voimme tästä tapauksesta oppia. 
Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän mielestä keskeistä on poliittinen vastuu. Jos komission jäsen ei tiedä jotain, se ei voi tarkoittaa, ettei hän ole poliittisesti vastuussa. Olemme pyrkineet ottamaan tämän asian esiin päätöslauselmaan tehdyssä tarkistuksessa, josta todellakin äänestämme huomenna. Katsomme myös, että meidän on kysyttävä tätä asiaa uusilta komission jäseniltä, kun heitä pian kuullaan, vaikka tästä päättääkin uusi parlamentti. Mielestämme tämä tapaus on loppujen lopuksi osoittanut, etteivät puheenjohtaja Prodin alkukauden puheet komission jäsenten henkilökohtaisesta vastuusta ole täysin toteutuneet. Kuten totesin, tämä asia otetaan toivoaksemme esille uusissa kuulemistilaisuuksissa, koska meidän on voitava vakuuttaa etenkin Euroopan vallanpitäjät siitä, että joku Euroopassa vastaa jostakin. 
Sjöstedt (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, tiedämme nyt Eurostatin tapahtumista paljon enemmän kuin tehdessämme päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä vuodelta 2001. On hyvinkin mahdollista, että päätös olisi ollut toisenlainen, jos olisimme tienneet saman kuin nyt. Ei ole epäilystäkään siitä, että tuona vuonna varainhoitoasetusta rikottiin vakavalla tavalla salaisilla tileillä, kavalluksilla ja ilmeisillä eturistiriidoilla. 
Jäsen Casacan mietintö on aika hyvä. Se on kriittinen, mutta päätelmät siitä puuttuvat. Mielestämme olisi ollut kohtuullista, että Eurostatista vastaava komission jäsen olisi ottanut vastuun poliittisista seurauksista ja eronnut. Tämä skandaali muistuttaa monella tavalla niitä tapahtumia, jotka johtivat Santerin komission eroon. EU:n varoja on käytetty järjestelmällisesti ja suunnitelmallisesti väärin, eikä näihin väärinkäytöksiin ole puututtu ajoissa. Jäsen Solbes Mira sanoo, että hän sai tietää asiasta vasta huhtikuussa 2003, mutta me kaikki tiedämme, että tarkastajien raporteissa ja lehdistössä asiasta varoitettiin useita kertoja aiemminkin ja että myös parlamentti varoitti asiasta. 
Toimikautensa alussa Prodi oli hyvin selvillä poliittisesta vastuustaan. Komission jäsenet olivat vastuussa siitä, mitä heidän pääosastossaan tapahtui. Tämä toimikauden alussa lausuttu ylevä motto osoittautui Eurostatin tapauksessa merkityksettömäksi. 

Angelilli (UEN ).
    Arvoisa puhemies, haluan ilmaista ryhmäni puolesta tyytyväisyyteni talousarvion valvontavaliokunnan ja esittelijän tekemään työhön sekä haluan kiittää heitä. Minun on kuitenkin korostettava, että mietintö antaa tilanteesta kaiken kaikkiaan hyvin huolestuttavan kuvan. Euroopan komissio näyttäytyy salailuun ja puutteellisen avoimuuteen turvautuvana toimielimenä, josta ei pidetä yhteyttä muihin toimielimiin. Monitasoisen komission virat, valtuuskunnat ja yksiköt ovat byrokratialtaan sekavia, mikä itse asiassa ilmenee sekä pääjohtajien että komission jäsenten kyvyttömyytenä kantaa hallinnollista ja poliittista vastuuta. Kuten muut parlamentin jäsenet ovat jo todenneetkin, yksi esimerkki tästä on Eurostat-tapaus, josta kukaan ei vielä toistaiseksi ole ottanut täyttä vastuuta. Sen sijaan olemme nähneet, kuinka komissio on monta kertaa viime kuukausien aikana pyrkinyt päättämään asian käsittelyn nopeasti, ratkaisemaan sen ikään kuin merkityksettömänä asiana, ikään kuin parlamentin vaatimukset selkeydestä olisivat itse asiassa vain vaivaksi, ja ikään kuin komissio olisi kaiken arvostelun – myös parlamentin jäsenten ja kansalaisten esittämän arvostelun – yläpuolella. On myös yllättävää, että puheenjohtaja Prodi, joka niin huolellisesti valvoo, että sääntöjä noudatetaan tarkoin – tarkoitan esimerkiksi sitä, miten vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamista koskeva Ecofin-neuvoston päätös saatettiin yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi – hoiteli Eurostat-tapauksen kaltaisen vastenmielisen skandaalin niin huolettomasti.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni toteamalla, että komission lapsellisten ja epämääräisten periaatejulistusten sijaan – tällaisia julistuksia olemme jälleen tänä iltana kuulleet – odotamme selkeää viestiä ja perusteellista uudistusta, joka todella muuttaa järjestelmän.
Van Dam (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, viime vuonna Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmä vastusti vastuuvapauden myöntämistä komissiolle vuoden 2001 talousarvion hallinnoinnista. Nyt tosiseikat ovat osoittaneet kiistatta, että tuolloinen vastalause oli aiheellinen. Vain muutama viikko vastuuvapauden myöntämisestä toimitetun äänestyksen jälkeen julkisuuteen tuli tieto siitä, että komissio oli salannut Eurostat-tapauksen.
Kirjanpitojärjestelmän vakavat puutteet, kohtuuttoman hidas hallinnonuudistusmenettely ja sisäisten tarkastusten riittämätön riippumattomuus olivat viimeinen pisara. Puheenjohtaja Prodin tavoin komission jäsenet Solbes Mira ja Schreyer ovat osoittaneet sekä sanoin että teoin, etteivät he ole ottaneet tarpeeksi opikseen siitä, että heidän edeltäjänsä pakotettiin eroamaan viisi vuotta sitten.
Komissio pyrkii yhä uudelleen vakuuttamaan parlamentin kauniilla puheillaan, lupauksillaan ja mittavilla raporteillaan ilman, että sen omasta sisäisestä uudistuksesta olisi näkyviä tuloksia. 
Vasta vuoden 2003 loppupuoliskolla komissio ei voinut enää vitkastella, ja se ryhtyi viimein toimenpiteisiin. Emme voi muuta kuin todeta, ettei tämä komissio pysy budjettihallinnointinsa tasalla eikä kanna poliittista vastuutaan. Haluan lopuksi mainita, että me tässä parlamentissa olemme suuressa kiitollisuudenvelassa komission urheille tiedonantajille Paul van Buitenenille ja Marta Andreasenille. Heillä on oikeus saada maineensa täysin puhdistetuksi. 
Emme ole unohtaneet, että komissiossa työskentelee monia vastuuntuntoisia, suoraselkäisiä virkamiehiä. On kuitenkin valitettavaa, että komission sisäisessä hierarkiassa ajetaan ennemmin omia kuin Euroopan kansalaisten etuja ja tehdään näin näiden virkamiesten työ turhaksi. Yksi mätä omena pilaa koko korillisen. 
Theato (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, koskaan aiemmin niiden seitsemäntoista vuoden aikana, jotka olen ollut talousarvion valvontavaliokunnan jäsenenä, jo myönnettyä vastuuvapautta koskevassa seurantakertomuksessa ei ole jätetty niin monia olennaisia kysymyksiä avoimeksi. Tällaisia kysymyksiä ovat esimerkiksi avoimuus, tarkkojen ja kattavien tietojen toimittaminen komissiolta parlamentille ja komission sisällä sekä se, että komission jäsenet ottavat esille tulleet väärinkäytökset vastuulleen. Vaikuttaa siltä, että tehdyt virheet alkavat kostautua. Esittelijä Casaca on työskennellyt ahkerasti laatiakseen näin perusteellisen mietinnön. Haluan kiittää erityisesti häntä samoin kuin koko valiokuntaa erinomaisesta työstä. 
Tämän mietinnön pääaiheita olivat Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston (Eurostat) sisäisten ja ulkoisten väärinkäytösten tutkiminen ja käsittely. Esimerkkeinä mainittakoon lahjuskassat, hyvä veli -järjestelmä, varainhoitoasetusten rikkomiset, liikkuvuutta koskevien sääntöjen löyhä noudattaminen ja monet muut asiat. Jos komissio olisi ottanut todesta helmi- ja maaliskuussa laadituissa parlamentin mietinnöissä esitetyt varoitukset Eurostatista, tutkinut, mistä on kyse ja ilmoittanut siitä parlamentille, vastuuvapauden myöntämistä olisi lykätty huhtikuusta lokakuuhun. Tämä ei olisi ollut vakavaa, mutta komissio olisi saanut tarpeeksi aikaa toimiin, joita se nyt pyrkii viemään läpi hämmästyttävän ripeästi. 
Jälleen kerran keskeistä on kuitenkin tiedon puute. Entä sitten poliittinen vastuu? Tähän mennessä yksikään komission jäsen ei ole myöntänyt olevansa mistään vastuussa. Eittämättä joitakin virheitä on myönnetty tapahtuneen, mutta selkeää myöntöä vielä odotetaan. Tämä on mielestäni valitettavaa. Vastuuta ei voi paeta vetoamalla tietämättömyyteen. Tämän vuoksi vaadimme tämän oletetun tietämättömyyden poistamista siten, että varmistetaan, että komission jäsenet viimein korjaavat ne valtavat puutteet, joita on jopa korkeimpienkin virkamiesten ja komission jäsenten välisessä tiedonkulussa. Komissio laati itselleen tähän liittyvät säännöt jo vuonna 1999. On ilmeistä, että nuo säännöt ovat edelleen olemassa vain paperilla, ellei komission jäsenen Schreyerin puheista tule totta. Ilahtuisin, jos näin tapahtuisi.
Myöskään OLAFia ei voi käyttää tekosyynä komission toimettomuuteen. Loppujen lopuksi komission velvollisuutena on harjoittaa asianmukaista ja perusteellista valvontaa. Jäävätkö komission jäseniltä huomaamatta pääosastojen laatimat sisäiset tarkastuskertomukset ja arvokkaat sisäisen tarkastuksen tekemät tarkastukset? Meitä huolestuttaa myös syvästi tapa, jolla tiedonantajia on kohdeltu. He ovat kiinnittäneet huomiota lukuisiin väärinkäytöksiin. Heidän suojeluaan ei voida taata voimassa olevin säännöin. Miksei valiokunta ole näin ankaran arvostelun tähden ehdottanut koko komission tai yksittäisten komission jäsenten erottamista? Vastaukseni on tässä: sääntöjenvastaisuuksien jatkuminen Eurostatissa ei hyödytä Eurooppaa. Ne on selvitettävä – eli ne on selvitettävä heti, ja tämä tehtävä kuuluu tälle komissiolle. Haluamme tukea toimintasuunnitelmaa ja tehdä yhteistyötä, jottei tällaista tapahtuisi enää tulevaisuudessa. 
Bösch (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, siihen, miten komissio on ottanut oppia Eurostat-tapauksesta, voi suhtautua yksinomaan kyynisesti. Arvoisa komission jäsen, tässä asiassa te kiellätte oman puheenjohtajanne. Puheenjohtaja Prodi ilmoitti parlamentille jo viime vuoden syyskuussa sekä uudelleen 18. marraskuuta, että hän aikoo esittää toimintasuunnitelman vuoden loppuun mennessä. Joulukuussa meidät huijattiin odottamaan tammikuuhun, ja nyt tammikuun lopussa odotamme yhä ilmoitettuja ehdotuksia, joiden ensisijaisena tarkoituksena on parantaa OLAFista annettua asetusta pikaisesti. Silti komissio tietää varsin hyvin, että kyse on taistelusta aikaa vastaan, ja voin kertoa komission jäsenelle, että aikaa meillä nimenomaan ei ole. 
Helmikuun 10. päivänä ei ole mahdollista järjestää kahta käsittelyä. Miten se mielestänne onnistuisi? Tarvitaan toimenpiteitä. Parlamentti on esittänyt asianmukaisia ehdotuksia tarkasteltavaksenne. Minulla on se käsitys, että komissiossa mietitään tuttuun tapaan, kuka komission jäsen vastaa mistäkin pääosastosta. Sanon tämän hyvin selkeästi. Mielipide-erot voitaisiin kuitenkin ratkaista melko nopeasti. OLAFille on asetettava selkeät tavoitteet. Juuri komissiohan totesi, että OLAF oli laiminlyönyt tehtävänsä Eurostatin tapauksessa. Sanon tämänkin hyvin selkeästi. Tarvitsemme tavoitteita. Tarvitsemme tavoitteita suojellaksemme tutkinnan kohteita, ja mielestäni myös varainhoitoasetuksia on tarkistettava. Tulojen ja menojen hyväksyjänä toimivan pääjohtajan vastuu on tästä hyvä esimerkki. On oikein, että pääjohtajat kantavat täyden vastuun pääosastonsa tapahtumista, mutta etenkin Eurostatista saadun kokemuksen perusteella on myös totta, että luottamus on hyvä asia, mutta valvonta vielä parempi. Komissio ei ole toistaiseksi noudattanut tätä periaatetta, joten mielestäni olisi jo aika tehdä näin. Arvoisa komission jäsen, haluan muistuttaa teitä tästä. Prodin komission toimikauden päättyessä työtänne arvioidaan viime kädessä nimenomaan tämän perusteella.
Avilés Perea (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, käsittelemme nyt vuodelta 2001 myönnettävää vastuuvapautta koskevaa seurantakertomusta, joka sisältää monia mielenkiintoisia kohtia ja jonka parissa esittelijä Casaca on tehnyt erinomaista työtä. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että suurin osa paikalla olijoista on huolissaan etenkin siitä, että Eurostatin petokset paljastuivat juuri, kun olimme saamassa päätökseen vastuuvapauden myöntämistä vuoden 2001 talousarvion toteuttamisesta ja juuri kun jäsen Casacan mietintöä valmisteltiin. Valitettavasti emme kiinnittäneet asiaan silloin paljonkaan huomiota, ja vasta kesällä, tarkalleen ottaen heinäkuussa, komissio todella pani merkille tilanteen vakavuuden ja ryhtyi toimiin.
Onneksi komissio ryhtyi toimiin ja aloitti lukuisia ehdottoman tarpeellisia sisäisiä uudistuksia, joiden avulla on tarkoitus on päästä eroon vanhentuneista, epäasianmukaisista ja monenlaisia ongelmia aiheuttaneista toimintatavoista. Ulkoistamista on esimerkiksi käytettävä vähemmän, koska se heikentää valvontaa entisestään. Tämä puolestaan heikentää sopimusten tekomenettelyjen ja myöntämisperusteiden luotettavuutta, eikä sopimuksen lopputulos välttämättä vastaa tarjouskilpailussa asetettuja tavoitteita. 
Toinen Eurostat-tapauksen yhteydessä ilmennyt ongelma koskee komission erittäin huonoa sisäistä tiedotusjärjestelmää. Tieto kulkee eri tasojen eli pääosastojen ja komission jäsenten välillä erittäin huonosti ja joissain tapauksissa ei jopa lainkaan, vaikka tämä komissio laati vuonna 1999 toimintasäännöt, joita se ei ole pannut täytäntöön.
Esittelin raportin, jonka esittelijä on sisällyttänyt tekstiinsä lähes kokonaan ja jonka tarkoituksena on parantaa komission sisäistä tiedonkulkua, koska katson, että jos tieto olisi kulkenut kunnolla, monilta ongelmilta olisi voitu välttyä emmekä olisi päätyneet tällaiseen tilanteeseen.
Myös komission sisäistä uudistusta on tarkasteltava uudelleen. Alussa uudistuksesta oltiin innostuneita ja se sai parlamentin täyden tuen, mutta uudistusprosessi onkin osoittautunut hitaaksi, vaikeaksi ja ajoittain tehottomaksi. Arvoisa puhemies, meidän on todettava Eurostat-paljastusten perusteella, että meidän on löydettävä ratkaisu tähän ja muihin komission sisäisiin ongelmiin, jotta kaikki saataisiin toimimaan paremmin. Siitä olisi hyötyä meille kaikille.
Morgan (PSE ).
    Arvoisa puhemies, eräs kollegani pyysi minua aiemmin tänään kiistämään Euroopan unionia koskevat petossyytökset, ja niinpä aloin valtavassa tarmonpuuskassa kertoa, että EU:n talousarviosta 80 prosenttia käytetään jäsenvaltioissa ja että eniten petoksia tehdään rakennerahastojen ja maatalouden alalla. Aloitin reippaasti, mutta yhtäkkiä minun oli hidastettava vauhtia, kun muistin viime aikoina lehdissä olleet tapaukset, joista ilmeisimpänä mieleen tulee Eurostat. Ongelmana tässä on se, että skandaali olemassa, ja sitä on vaikea kiistää. Komissio pimitti raporttia, eikä sisäinen tarkastus tutkinut sitä, ja meidän on kysyttävä komission jäsen Solbesilta, miksei hän valvonut yksikköään paremmin.
Voin kiistää tämän toteamalla, että menettelyt tällaisen käytännön lopettamiseksi olivat jo olemassa, mutta yksiköillä oli liikaa töitä eikä järjestelmää ehditty soveltaa niihin kaikkiin. Tilanne oli tällainen uudistusprosessin alkuvaiheessa. On kuitenkin tärkeää, ettemme enää anna pääjohtajien kantaa kaikkea vastuuta. Vastuu on jaettava yksittäisten komission jäsenten kesken. Heidän on vastattava tästä.
Kansalaisten kannattaisi panna merkille, mihin Huttonin raportti on nyt johtanut: BBC:n on katsottu syyllistyneen vakaviin laiminlyönteihin. On mielenkiintoista, ettei BBC:sta eronnut pääjohtaja vaan hallintoneuvoston puheenjohtaja, joka edustaa poliittista eikä hallinnollista johtoa. Meidän olisi muistettava tämä ja pohdittava, mitä se merkitsee nyt käsittelemämme tapauksen kannalta. Kirjanpitojärjestelmäkin on toki saanut arvostelua osakseen, ja voisin tässä yhteydessä todeta, että koko Euroopan unionissa on vain kaksi maata, jotka ovat ottaneet käyttöön toivomamme kaltaisen suoritusperusteisen kirjanpitojärjestelmän. Tämä parlamentti ja tilintarkastustuomioistuin ovat kuitenkin vaatineet komissiota etenemään järjestelmän käyttöönotossa. Parlamentissa havaittuja ongelmia on toki tarkasteltava myös sisäisesti.
Aloitamme pian vaalikampanjan, ja monet meistä ovat innoissaan Euroopan unionin ihanteesta. Meidän on kuitenkin saatava varsin vastahakoinen lehdistökin uskomaan siihen, joten teidän on autettava meitä tehostamaan toimia, joilla tällaiset petossyytökset voidaan torjua. 
Santos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, parlamentti myönsi viime vuoden huhtikuussa vastuuvapauden yhteisön vuoden 2001 talousarvion toteuttamisesta. Parlamentin tuolloin antamaan puitepäätöslauselmaan tämän vastuuvapauden myöntämisestä sisältyi suosituksia komission jatkotoimiksi, jotka nyt ovat arvioitavanamme.
On ensinnäkin tärkeää korostaa, että jäsen Casaca on tehnyt erinomaista työtä esittelijänä, ja hän ansaitsee siitä kiitokset. Tämä mietintö toden totta jättää kuluvasta vaalikaudesta myönteisen vaikutelman. Siinä myös korostetaan, että parlamentilla on politiikassa edelleen aivan keskeinen rooli. Vaikka esittelijä olisi voinut tarkastella moniakin aloja, hän teki viisaasti ja kohdisti huomionsa kirjanpitojärjestelmään, Eurostatin toimintaan ja valvontaan sekä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttamiseen. 
Kirjanpitojärjestelmässä ja yhteisen maatalouspolitiikan toteuttamisessa saavutettu edistys on ollut kaikkea muuta kuin tyydyttävää. Komission on sen vuoksi nopeutettava kirjanpitojärjestelmän standardointiin ja tehostamiseen tähtäävien toimenpiteiden käyttöönottoa sekä kiinnitettävä erityistä huomiota niiden rahavirtojen seurantaan, jotka liittyvät tukiin, vientiin ja varastojen hallinnointiin.
Kun otetaan huomioon, että Eurostatin vakavimmat väärinkäytökset tapahtuivat ennen vuotta 1999, on huolestuttavaa, että varainhoitoasetusten rikkomiset ovat hyvin todennäköisesti jatkuneet vuoden 1999 jälkeenkin. Komission on otettava tästä asianmukaisesti opikseen, eikä tässä ole kyse pelkästään taloudellisista vaan itse asiassa myös poliittisista väärinkäytöksistä, jotka vaikeuttavat toimielinten varsinaista työtä. Vaikka mietinnössä ei vaadita minkäänlaista noitavainoa, joka olisi varsin ikävää Euroopan yhdentymiskehityksen tämänhetkisessä vaiheessa, siinä tehdään varsin selväksi, ettei Eurostat ehkä ole ainoa tapaus, ja mikä vielä pahempaa, ettei se ehkä ole vakavin komission toimissa havaittu tapaus. Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni toteamalla, ettemme saa unohtaa sitä, mikä toteen näytettyjen sääntöjenvastaisuuksien lähettämässä viestissä oli olennaista, ja että esittelijän harkitut, järkevät ja käyttökelpoiset suositukset on hyväksyttävä, niitä on noudatettava ja ne on pantava täytäntöön asianmukaisesti.
Puhemies.
   Komission jäsen Schreyer on ottanut tarkasti huomioon kaikki puheenvuorot, kannanotot ja ehdotukset, ja tietenkin hän raportoi käydystä keskustelusta muille komission jäsenille. 
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana suullinen kysymys komissiolle Euroopan avaruuspolitiikkaa koskevasta valkoisesta kirjasta (B5-0003/2004). 
Bodrato (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen meille esiteltyyn toimintasuunnitelmaan Euroopan avaruuspolitiikan toteuttamiseksi sekä pidän sitä oikea-aikaisena ja laadukkaana. Tämä politiikka sai uuden alun, kun Yhdysvallat tarkisti strategiaansa ja kun Euroopan avaruusjärjestö (ESA) ja Yhdysvaltojen avaruusjärjestö (NASA) kertoivat poikkeuksellisesta menestyksestä, joka sai osakseen kansainvälistä huomiota. Avaruuspolitiikalla on ratkaiseva merkitys kansainvälisen tutkimusyhteistyön, Lissabonin strategian ja sen kannalta, että Euroopalle voidaan taata riippumaton pääsy avaruuteen. Käsittelemämme suunnitelma on monialainen: se ulottuu monille yhteisön politiikan aloille maataloudesta tietoliikenteeseen. Galileo-hankkeen jälkeen odotamme ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuisen seurannan GMES-hanketta. Minustakin on tärkeää kerätä investointeja saavuttaaksemme tavoitteet, joihin yksikään maa ei voi päästä omin neuvoin, ja olen samaa mieltä siitä, että tutkimustoimintaan, tekniseen innovointiin ja teollisuuteen liittyvää politiikkaa olisi koordinoitava määrätietoisemmin.
Kehottaisin arvoisaa komission jäsentä panemaan kuitenkin merkille kaksi näkökohtaa. Ensimmäinen koskee sitä, miten maailman tärkeimmän avaruusvallan – jonka kanssa unionilla on tiiviit yhteistyösuhteet – laatima uusi strategia vaikuttaa Euroopan ohjelmaan. Toinen koskee epäsuhtaa, joka vallitsee Euroopan kunnianhimoisten tavoitteiden ja niiden määrärahojen välillä, joita avaruusohjelman keskeisen osan täytäntöönpano vaatii, ja tämä kysymys näyttäisi jääneen valkoisessa kirjassa ratkaisematta. Ohjelmaan vaikuttavat monitahoiset kysymykset liittyvät todellakin avaruuspolitiikassa ja yhteisessä puolustuksessa sovellettavan toimivallan osalta perustuslakiprosessiin, mutta myös niin jäsenvaltioissa kuin yhteisössäkin tehtäviin päätöksiin, jotka ovat tarpeen Euroopan talouden kilpailukyvyn parantamiseksi. 
Savary (PSE ).
    Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin kiittää jäsen Bodratoa laadukkaasta mietinnöstä ja osoittaa kiitokseni myös komission jäsenelle Busquinille, koska tällä pian päättyvällä vaalikaudella hän on edistänyt ratkaisevalla tavalla Euroopan kehittämistä avaruusvallaksi. Nähdäkseni hallitustenvälinen toiminta ei enää riitä, ja nykymaailmassa, jossa avaruusalan kilpailu kiristyy, meidän on tuettava avaruuden kehittämistä ja Euroopan unionin itsenäisyyttä avaruusalalla sillä vahvalla poliittisella voimalla, jota Euroopan unioni ilmentää. Uskoakseni juuri näin on pohjimmiltaan käynyt tällä vaalikaudella. Itse olen siitä iloinen. Lisäksi olemme käynnistäneet kunnianhimoisen Galileo-ohjelman, joka kiinnostaa monia maailman maita, ennen kaikkea Kiinaa.
Haluaisin ottaa esiin joitakin valkoisen kirjan ja jäsen Bodraton päätöslauselman näkökohtia. Ensimmäinen koskee määrärahoja. Mielestäni meidän on välttämättä suhtauduttava avaruuteen kunnianhimoisesti, ja ennen kaikkea olen sitä mieltä, että kunnianhimoiset avaruustavoitteemme olisi otettava osaksi teollisuuspolitiikkaa. Riippumaton avaruusohjelma ei tarkoita vain sitä, että lähetämme raketteja Euroopan avaruuteen, vaan se tarkoittaa myös perustekniikan ja sen monien siviilisovellusten hallintaa.
Toinen näkökohta on sotilas- ja siviilitoiminnan limittäminen. Mielestäni meidän olisi nivellettävä pohdintaamme – komission jäsenen Busquinin ja tutkimuksen pääosaston pohdintaan – yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tämänhetkiset tapahtumat, koska tiedämme varsin hyvin, että Yhdysvallat ja kaikki nykyiset avaruusvallat, kuten Venäjä ja Kiina, kohdistavat suuren osan avaruustutkimuksestaan sotilaallisiin sovelluksiin.
Kolmas näkökohta on laajentuminen. Epäilenpä, että Eurooppaan on liittymässä maita, jotka eivät välttämättä ole kiinnostuneita Arianesta tai avaruustutkimuksesta, josta nykyisin on lopulta hyötyä pääasiassa Ranskalle, Italialle, Yhdistyneelle kuningaskunnalle ja Saksalle, mutta ei välttämättä Liettualle, Kyprokselle tai Maltalle. Näillä maille on siis hyvin tärkeää lähettää viesti. Juuri tästä syystä olen esittänyt tarkistuksen, jonka mukaan Euroopan astronauttikuntaan olisi otettava astronautteja Keski- ja Itä-Euroopan maista ja meidän olisi suunniteltava piakkoin miehitetty avaruuslento, johon osallistuisi yksi tällainen astronautti, jotta nämä maat saataisiin mukaan avaruuden ja sen ihmeiden valloitukseen sekä tukemaan sitä.
Viimeiseksi haluaisin huomauttaa Yhdysvaltojen strategiasta. En tiedä, onko kyseessä vaalikampanjaan valmistautuvan presidentti Bushin opportunistinen strategia. Joka tapauksessa olen iloinen, että Eurooppa on siinä mukana, mutta tämän vuoksi Eurooppa ei saa lyödä laimin Soyuz-kantoraketin sijoittamista Kourouun eikä luopua avaruusalalla saavuttamastaan itsenäisyydestä. Hyvät jäsenet, tämän halusin sanoa. 
Alyssandrakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, painopisteet ja tavoitteet on määritelty uudelleen. Valkoisessa kirjassa puhutaan selväpiirteiseen sävyyn kysynnän ohjaamasta avaruuspolitiikasta, kun taas sekä valkoisessa kirjassa että aiemmissa teksteissä ja virallisissa lausunnoissa todetaan selvästi, että tavoitteena on käyttää avaruutta sotilaallisiin tarkoitusperiin.
Joidenkin mukaan avaruusjärjestelmillä on joka tapauksessa kaksi tavoitetta: sekä siviilitavoite että sotilaallinen tavoite. Tähän huomauttaisin ainoastaan, että päätös yhdestä taikka toisesta käyttötarkoituksesta on poliittinen. Esimerkiksi se, että meillä on aseita, joilla voidaan tuhota koko maailma, ei tarkoita sitä, että sallisimme niiden käytön. Toiset taas sanovat, ettei avaruutta voida kehittää ilman julkista rahoitusta, ja ovat siinä oikeassa, mutta he sanovat myös, että ainoa tapa saada tällaista rahoitusta kilpailuympäristössä on kehittää sotilaallista puolta. Kehottaisin heitä hillitsemään tätä vapaiden markkinoiden ja kilpailupolitiikan palvontaa ja ehdottaisin sitä vastoin julkista rahoitusta avaruustutkimukselle. Varoittaisin myös siitä, että kansalaiset saattavat närkästyä, jos avaruus yritetään valjastaa puolustus- ja turvallisuuspolitiikan palvelukseen. Tämän ilmeisen hyökkäävän politiikan tavoitteena on tehdä Euroopan unionista toinen maailmanpoliisi Amerikan yhdysvaltojen rinnalle.
Uudesta lähestymistavasta voi olla etua yrityksille, jotka saavat hyötyä markkinamekanismeista ja sotilaallisiin sovelluksiin tarkoitetusta julkisesta rahoituksesta. Ketään muita se ei kuitenkaan hyödytä. Se, että myös Eurooppa ryhtyy käyttämään avaruutta sotilaallisiin tarkoituksiin, kiihdyttää sitä vastoin selvästi asevarustelukilpaa, joka vaarantaa maailmanrauhan. On tosiaankin sääli, että ihmisen kehittyneimpiä saavutuksia käytetään häntä itseään vastaan. Tämä on kuitenkin kapitalistisen järjestelmän erottamaton piirre. Emme voi muuta kuin vastustaa jyrkästi avaruuden kaupallistamiseen ja militarisointiin tähtäävää politiikkaa. 
De Veyrac (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tiedämme kaikki, että yhdistyneen Euroopan kansat odottavat suurta hanketta. Unionin kansalaiset näkevät Euroopan usein vääristyneesti ainoastaan normien, sääntöjen ja rajoitusten näkökulmasta, ja meidän on tehtävä avaruustutkimuksesta yksi Euroopan yhdentymisen keskeisistä tavoitteista – Galileo-hankkeen kaltainen tavoite, josta kansalaisemme voivat olla ylpeitä ja joka tuo heidän jokapäiväiseen elämäänsä pysyvää hyötyä.
Suuren hankkeen toteuttamiseen tarvitaan kuitenkin varoja, eikä nykyään ole riittävästi poliittista tahtoa, jotta Euroopan avaruuspolitiikalle voitaisiin osoittaa sen tarvitsemat määrärahat. Komissio on tätä yrittänyt, kuten valkoisesta kirjasta käy ilmi. Vuosittainen 4,6 prosentin lisäys avaruusmenoissa on hieno asia mutta se on myös vähimmäismäärä. Unionin valtionpäämiesten on ymmärrettävä, että kun presidentti Bush määrää lentoja Marsiin ja Kiina laukaisee onnistuneesti ensimmäisen miehitetyn rakettinsa, Euroopalla ei enää ole varaa jäädä jälkeen. On tullut aika kiristää vauhtia ja lisätä avaruusmenoja tuntuvasti.
Tätä varten meidän on tarkasteltava valtioita, jotka ovat hankkineet verratonta kokemusta ESA:n ja suurten kansallisten virastojen, kuten Saksan DLR:n ja Ranskan CNES:n, kautta. Meidän on kuitenkin mentävä myös hallitustenvälistä tasoa pitemmälle. Euroopan perustuslakiluonnoksessa annetaan lähtökohdat yhteisön avaruuspolitiikalle. Olen tästä mielissäni, kunhan näiden uusien etuoikeuksien vastineeksi unionista tulee avaruusalan uusi rahoituslähde. Emme voi vaatia uutta toimivaltaa, ellemme ota kustannuksia kannettavaksemme. Samalla meidän on edelleen etsittävä ulkopuolisia rahoituslähteitä. Galileo-hankkeessa tehty yhteistyö Intian ja Kiinan kanssa on malliesimerkki, jota on hyödynnettävä silloin, kun meille tarjoutuu tilaisuus tehdä yhteistyötä esimerkiksi Venäjän federaation kanssa. Näinhän Ranska toimi hankkeessa, jossa Soyuz-kantoraketti sijoitettiin Kourouun.
Totean lopuksi, että jos todella haluamme, ettei Eurooppa jää avaruuden valloituksesta sivuun, rahoitus ei voi olla enää vain julkista. Meidän on luovuttava tabuista ja sanottava päätöslauselmassa esitetyllä tavalla ääneen, että yksityinen sektori on päästettävä mukaan avaruuspolitiikan rahoitukseen. 
Busquin,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämän suullisen kysymyksen herättämät monenlaiset kysymykset ovat osoituksena siitä, että parlamentti on yhä kiinnostuneempi sellaisesta Euroopan avaruuspolitiikasta, joka olisi unionin kunnianhimoisten tavoitteiden tasalla.
Haluan kiittää parlamenttia sen järkkymättömästä tuesta tässä asiassa ja haluan sanoa, että juuri tämän kannustuksen tukemana komissio käynnisti Euroopassa laaja-alaisen keskustelun avaruusalan tulevaisuudesta. Myös muutama parlamentin jäsen oli tiiviisti mukana tässä keskustelussa, jonka perusteella komissio antoi valkoisen kirjan, ja osa siihen sisältyvistä tärkeistä toimista on otettu esiin kysymyksessänne.
Avaruustekniikan kehittämiseksi komissio ehdottaa alalle myönnettävän julkisen rahoituksen lisäämistä sitten, kun on laadittu yleissuunnitelma, jossa määritellään kaikki puuttuva tekniikka, asianomaiset osapuolet ja toimenpiteiden aikataulu. Tätä alaa voidaan jo nyt tukea kuudennesta puiteohjelmasta, jossa "ilmailu ja avaruus" sekä tietoyhteiskunnan tekniikat ovat painopisteinä. Komissio aikoo miettiä, miten tätä kehitystyötä voitaisiin jatkaa seuraavassa puiteohjelmassa.
Avaruuteen pääsyn varmistamiseksi komissio tukee tiiviissä yhteistyössä Euroopan avaruusjärjestön kanssa erilaisia toimenpiteitä, joista tärkein on Guyanan avaruuskeskuksen laukaisupalvelun parantaminen. Tämä toimi on jo hyväksytty hankkeeksi kasvualoitetta tukevaan pikakäynnistysohjelmaan (Quickstart), ja se esiteltiin ja hyväksyttiin edellisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa. Rajoitusjärjestelyjä on alettu täsmentää yhteistyössä Euroopan investointipankin kanssa.
Muiden avaruusvaltojen kanssa on aloitettu monenväliset neuvottelut, joiden pitäisi johtaa ehdotukseen kansainvälisesti hyväksyttävästä sääntelykehyksestä.
Lisäksi komissio pohtii, miten se voisi suoraan osallistua Euroopan tulevaa avaruusohjelmaa tukevan maanpäällisen perusinfrastruktuurin ylläpitoon.
Galileo-hankkeessa yksityinen sektori voisi huolehtia vaikkapa loppuvaiheen toimista Galileo-yhteisyrityksen järjestämän valintamenettelyn jälkeen. Komissio aikoo aloittaa myös kahdenväliset neuvottelut Intian kanssa. Lisäksi Euroopan yhteisön ja Kiinan välillä on juuri allekirjoitettu puitesopimus.
Seuraavien päivien kuluessa, tarkkaan ottaen 3. helmikuuta, komission on tarkoitus antaa tiedonanto, joka perustuu yhteistyössä Euroopan avaruusjärjestön ja jäsenvaltioiden kanssa laadittuun yksityiskohtaiseen raporttiin, jossa nojaudutaan alkuvaiheessa saatuihin kokemuksiin ja esitellään toimintasuunnitelma ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuista seurantaa koskevaa GMES-aloitetta varten.
Tätä seuraavan käyttöönottovaiheen käynnistämiseksi komissio ehdottaa, että otetaan asteittain käyttöön muodollinen koordinointirakenne, joissa voitaisiin ehkä hyödyntää Galileo-hankkeesta saatuja kokemuksia. Ympäristön tarkkailuun soveltuvaa Envisat-satelliittia arvostetaan kaikkialla maailmassa, ja se on hieno esimerkki maapallon havainnoinnista, jossa olemme kehityksen kärjessä. Ennen kuin koordinointirakenne otetaan käyttöön GMES-aloitteessa, laaditaan kevyempi tilapäisratkaisu, josta määrätään Euroopan yhteisön ja Euroopan avaruusjärjestön välisessä puitesopimuksessa. Tässä yhteydessä haluaisin huomauttaa siitä, että parlamentin kannanotolla oli tärkeä merkitys, kun tätä sopimusta tehtiin Euroopan yhteisön ja ESA:n välillä.
Komissio on niin ikään laatimassa avaruuteen pääsyä ja kantoraketteja koskevaa politiikkaa. Tässä yhteydessä Sojuz-kantoraketin sijoittaminen Guyanan avaruuskeskukseen on konkreettinen esimerkki strategisesta yhteistyöstä, jota voidaan saada aikaan Venäjän ja Euroopan välillä. Lopullinen päätös tästä ohjelmasta on tarkoitus tehdä Euroopan avaruusjärjestön neuvoston kokouksessa 4. helmikuuta.
Valkoisessa kirjassa komissio ehdottaa, että unionin pitäisi voida osallistua kantorakettien ylläpitoon sekä sellaisen työn ja tutkimuksen rahoittamiseen, jolla tähdätään tulevien avaruuden kuljetusjärjestelmien määrittelyyn.
Valkoisessa kirjassa komissio ehdottaa myös, että kansainväliseen avaruusasemaan liittyvää toimintaa jatkettaisiin, koska näin eurooppalaiset saisivat lisää kokemusta pitkistä oleskelujaksoista avaruudessa. Tässä yhteydessä olin ilahtunut jäsen Savaryn ehdotuksesta, joka tietenkin koski koko Eurooppaa ja jonka mukaan lennoille olisi otettava mukaan astronautteja myös unioniin liittyvistä valtioista. Kansainvälinen asema voidaan nähdä myös tärkeänä aurinkokunnan tutkimusta edeltävänä välivaiheena.
Mainitsitte presidentti Bushin lausunnon. Sitä on tarkasteltava perusteellisesti. Sillä on toki seurauksia, jotka vaikuttava meihin, kun otetaan huomioon Euroopassa sovitut investoinnit, joiden tavoitteena on ennen kaikkea varmistaa, että eurooppalaiset astronautit pääsevät vastaisuudessakin kansainväliselle avaruusasemalle. Tämän vuoksi meidän ei pitäisi myydä koko prosessia, ellemme saa takeita siitä, että tämä prosessi, johon olemme sitoutuneet lujasti, jatkuu. Tiedätte myös – tässä onkin ajattelemisen aihetta – että Marsia havainnoiva eurooppalainen satelliitti on tuottanut huomattavia tuloksia: olette nähneet valokuvat, joista näkyy, että Kuussa saattaa olla jäätä. Nämä tulokset saatiin aikaan eurooppalaisella tekniikalla, vaikka Beagle ei ikävä kyllä ole yltänyt vastaavaan menestykseen. Marsin spektrianalyysi on kuitenkin osoitus eurooppalaisesta huipputekniikasta, josta voimme olla ylpeitä.
Tämän perusteella pohditaan myös sitä, miten suunnittelemme miehitetyt avaruuslennot siten, ettemme jää sivuun myöskään näihin päämääriin tähtäävästä kilpailusta. Vuonna 2004 komissio aikoo yhteistyössä ESA:n kanssa perustaa viisasten ryhmän, jonka avulla Euroopan unionin olisi määriteltävä kantansa miehitettyihin avaruuslentoihin.
Tässä tärkeimmät näkökohdat lyhyesti esitettynä. Olen vilpittömän iloinen voidessani lopuksi kertoa, että komissio aikoo ottaa avaruuden ja avaruustutkimuksen huomioon pohtiessaan tulevia rahoitusnäkymiä, joista komissiossa keskustellaan tiiviisti ja joista parlamentille kerrotaan ensimmäisenä, tietääkseni 10. helmikuuta, jolloin esitämme ensimmäiset karkeat hahmotelmat niistä. Rahoitusnäkymistä puheen ollen on selvää, että tutkimus- ja innovaatio-ohjelmien rahoitusta on lisättävä muun muassa sellaisen avaruuspolitiikan ylläpitämiseksi, joka on ratkaisevan tärkeä Euroopan teknisen edistyksen ja sen kansainvälisten vaikutusmahdollisuuksien turvaamiseksi. 
Puhemies.
   Kiitoksia, arvoisa komission jäsen Busquin.
Olen vastaanottanut keskustelun päätteeksi työjärjestyksen 42 artiklan 5 kohdan mukaisen päätöslauselmaesityksen.(1)
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana suullinen kysymys komissiolle tekstiili- ja vaatetusalan tulevaisuutta laajentuneessa Euroopan unionissa koskevasta tiedonannosta (B5-0004/2004) 
Ferrer (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ensiksi kiittää komissiota tekstiili- ja vaatetusalan tulevaisuutta koskevasta tiedonannosta, joka julkaistiin hetkellä, jolloin alalla ollaan erittäin huolestuneita tuontikiintiöjärjestelmän lopullisesta lakkauttamisesta 1. tammikuuta 2005, kun otetaan huomioon kehitysmaista peräisin olevat kilpailupaineet. Kehitysmailla on myös merkittävän paljon vientikapasiteettia, ja kiintiöiden poistaminen voi johtaa useiden yritysten sulkemiseen ja sitä kautta työpaikkojen menetyksiin.
Erityistä huolta aiheuttaa Kiina, sillä alhaisista yritystoiminnan kustannuksista johtuvan kilpailukykyisyytensä lisäksi sen kauppapolitiikka on erittäin aggressiivista, eikä siinä juurikaan kunnioiteta kansainvälisen kaupan sääntöjä.
Tuoreimpien tutkimusten mukaan Euroopan unionissa menetetään 40–60 prosenttia työpaikoista vuoteen 2010 mennessä alasta riippuen. Tilanteen vakavuus käy selvästi ilmi, kun otetaan lisäksi huomioon, että Euroopan tekstiili- ja vaatetusteollisuus on keskittynyt tietyille alueille ja että alan työvoima on naisvaltaista. Julkisten viranomaisten on kaikilla tasoilla ryhdyttävä pikaisesti määrätietoisiin toimiin, jos alan halutaan selviävän edessä olevista haasteista.
Ensisijainen vastuu on tietenkin yritysjohtajilla, jotka vastaavat strategioiden määrittelystä ja tässä uudessa tilanteessa tarvittavien investointien kohdentamisesta, mutta myös julkisviranomaiset ovat velvollisia varmistamaan, että toimintaedellytykset edistävät kehitystä.
Tuotannonalalla on tulevaisuudessa arvioitava uudelleen alan suhteelliset kilpailuedut, joita ovat tavaroiden laatu, suunnittelu, muotitekijät ja ennen kaikkea alan innovatiivisuus ja valmiudet kehittää uusia huipputekniikan tuotteita, erityisesti älykkäitä materiaaleja ja teollisuusmateriaaleja. Jossain vaiheessa on myös pohdittava mahdollisuuksia siirtyä kansainvälisille markkinoille. Tästä syystä suhtaudun erittäin myönteisesti komission tiedonannossa esitettyihin toimenpiteisiin, sillä niillä puututaan juuri tähän. Tästä syystä minua ilahduttaa myös se, että komission jäsen Busquin on täällä tänään, sillä jos alasta halutaan tulevaisuudessa menestyksekäs, tutkimus ja kehittäminen on asetettava ensisijaiseksi.
Ongelmana on se, milloin ja kuinka tiedonannossa yksilöidyt toimenpiteet toteutetaan. On oikein hyödyllistä analysoida alan ongelmia ja päättää parhaista ratkaisutavoista, mutta toimenpiteisiin on myös varattava rahoitus. Tämä tarkoittaa sellaisen alueellisen erityistukiohjelman laatimista, jota ei voida määritellä valtiontueksi ja jossa työntekijöille tarjotaan koulutusta, jotta heitä voidaan tukea mukautumisessa muuttuviin työmarkkinoihin.
Tähän on yhdistettävä myös toimintasuunnitelma ja on vahvistettava täsmällinen aikataulu, jotta toiminta saadaan käynnistettyä ennen vuoden 2004 loppua ja etenkin ennen kuin on liian myöhäistä. Tarvitsemme lisäksi komissiolta sitoumuksen siitä, ettei se vähennä kauppapoliittisia toimenpiteitään, joilla sen on tarkoitus poistaa vilpillinen kilpailu, korkeat tullit ja huipputullit sekä tullien ulkopuoliset kaupan esteet, jotka vaikeuttavat markkinoille pääsyä huomattavasti. Arvoisa komission jäsen, alan tulevaisuus ja tuhansien työpaikkojen säilyminen on teidän käsissänne. 
Berenguer Fuster (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän teitä osallistumisesta tähän tekstiili- ja vaatetusalan ongelmia koskevaan keskusteluun. Tätä keskustelua käydään nyt epäilemättä muun muassa siksi, että komissio on antanut tiedonannon tekstiilialan tulevaisuudesta laajentuneessa Euroopassa, mistä haluan kiittää komissiota.
Tiedonannossa ehdotetaan useita toimenpiteitä alan tukemiseksi sen pyrkiessä määrittelemään uusia markkinoiden haasteita koskevan strategian ja erityisesti nyt, kun tuontikiintiöt poistetaan 1. tammikuuta 2005.
Jotkin äskettäiset ja tulevat tapahtumat, kuten Kiinan liittyminen WTO:hon sekä tiettyjen tuotteiden kiintiöiden ja tullien poistaminen, pakottavat tuotannonalan ryhtymään toimiin ongelmien ratkaisemiseksi pikaisesti.
Mielestäni joitakin tiedonannossa ehdotettuja toimenpiteitä tarvitaan pikaisesti. Ensinnäkin on tärkeää laatia sekä yhteisön että jäsenvaltioiden politiikkaa, jolla pk-yrityksiä kannustetaan investoimaan suoraan tutkimus- ja kehittämistoimiin ja innovaatioon, sillä nämä ovat olennaisia keinoja uusien tuotantoprosessien löytämiseksi, luovuuden ja muodin edistämiseksi ja tätä kautta tuotannonalan valmiuksien lisäämiseksi, jotta se voisi kilpailla maailmanmarkkinoilla.
Tällaisia seikkoja on todellakin pohdittava. Vähän aikaa sitten komission jäsen Busquin kertoi minulle näistä aloitteista, joiden tarkoituksena on esimerkiksi perustaa pk-yritysten tukitoimistoja, jotka auttavat yrityksiä saamaan tavaramerkeille, malleille ja patenteille teollis- ja tekijänoikeussuojan.
Toiseksi olen sitä mieltä, että WTO:ssa on tehtävä sopimuksia, joissa tiettyjä maita, jotka ovat kilpailijoitamme tai joilla on tulliton pääsy markkinoillemme tai joiden tuotteisiin sovelletaan hyvin alhaisia tulleja, vaaditaan alentamaan nykyisiä korkeita tullejaan olennaisena osana kaupan vapauttamista.
Lisäksi on erittäin tärkeää, että komissio toteuttaa ehdotetut toimenpiteet teollis- ja tekijänoikeuksien suojelemiseksi. Yhteisön ulkopuolisten maiden on kunnioitettava näitä oikeuksia, ja lisäksi meidän on valvottava APIC-sopimusten noudattamista, jos aiomme torjua laitonta kopiointia ja väärentämistä. Toivon, että teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamista koskeva direktiivi hyväksytään pian ja tulliasetusta tarkistetaan ja että näistä tulee keskeisiä välineitä teollisen omaisuuden suojelemisessa, mikä on tärkeä asia useille aloille ja myös tekstiilialalle. 
Bastos (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aloitan kiittämällä komission jäsentä Busquiniä siitä, että hän on paikalla tänään. Haluan lisäksi todeta, että pidän tekstiilialan tulevaisuudesta laajentuneessa Euroopassa annettua komission tiedonantoa erittäin laadukkaana. Olemme kuitenkin edelleen hyvin huolissamme, ja useita kysymyksiä on vielä avoinna. Otan nyt niistä esille joitakin, muun muassa jäsen Ferrerin esittämiä. Kuinka komissio pystyy toteuttamaan ehdotukset käytännössä? Millaista aikataulua se aikoo noudattaa ja kuinka paljon määrärahoja se aikoo käyttää toimenpiteiden toteuttamiseen? Tässä yhteydessä mieleeni muistuvat komission jäsenen Lamyn optimistiset puheet tekstiili- ja vaatetusalasta. Hän kuvaili sitä alaksi, jolla on tulevaisuus Euroopan unionissa ja joka on erittäin tärkeä Euroopan kauppastrategian kannalta. Komission jäsen Lamy totesi vastikään, että vuoteen 2005 mennessä tuontikiintiöt on poistettu, mutta sitoutumisemme tuotannonalaan pysyy vankkumattomana.
Meidän on vastattava nykyisiin ja tuleviin haasteisiin samalla, kun takaamme päättäväisesti alan työpaikkojen tulevaisuuden. Yritysten kilpailukykyä on lisättävä innovaation ja joustavien tuotantokäytäntöjen avulla sekä antamalla tuotannonalan nykyiselle työvoimalle ammatillista koulutusta ja jatkokoulutusta. Haluan korostaa joitakin kohtia jäsen Ferrerin päätöslauselmaesityksestä:
– Ensinnäkin rakennerahastojen keskeinen tehtävä. Kannatan pyyntöä käynnistää rakennerahastoista tuettava erityisesti tekstiili- ja vaatetusalalle suunnattu aluetason aloite, jolla puututaan vuonna 2005 ilmeneviin ongelmiin ja helpotetaan työntekijöiden mukautumista työmarkkinoiden uusiin vaatimuksiin.
– Toiseksi tekstiili- ja vaatetusalan seurantakeskuksen perustaminen. Näin voidaan tutkia Kiinan ja EU:n välisen kaupan kehittymistä ja varmistaa voimassa olevien sääntöjen noudattaminen molemmilla alueilla. Jos komissio suostuu tähän, milloin seurantakeskus voitaisiin perustaa?
– Kolmanneksi kahdenväliset kauppasopimukset. Kaikkiin EU:n kahdenvälisiin kauppasopimuksiin on sisällytettävä periaatteet yritysten sosiaalisesta vastuusta, Kansainvälisen työjärjestön vahvistamien perusoikeuksien kunnioittamisesta ja kestävästä kehityksestä. 
Read (PSE ).
    Arvoisa puhemies, elämme todellakin Euroopan unionin tekstiili- ja vaatetusalan kannalta haasteellisia aikoja. Tässä mielessä on ilo saada komissiolta asiaa koskeva tiedonanto. Alueella, jota edustan, eli East Midlandsissä, sijaitsee eniten vaatetusalan yrityksiä koko Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja sen vaatetus- ja tekstiiliteollisuus on Euroopan toiseksi merkittävin. Useat tuotannonalalla työskentelevät äänestäjäni ovat joutuneet työttömiksi yhä uudestaan, ja he ovat voineet seurata, kuinka tuotantoa siirretään kehitysmaiden matalapalkkaisille talousalueille. On ymmärrettävää, että näiden edelleen epävarmassa asemassa olevien työntekijöiden mielestä protektionistiset toimenpiteet kuulostavat houkuttelevilta. Pitkällä aikavälillä ne eivät kuitenkaan ole oikea tapa ratkaista tuotannonalan nykyisiä ongelmia. EU ei koskaan pysty kilpailemaan tämän päivän globaalissa talousympäristössä ainoastaan hinnoilla, eikä sen pitäisikään. EU:n olisi maksimoitava hyvin koulutetun, motivoituneen, taitavan ja kokeneen henkilöstön tarjoamat edut.
Olemme menestyneet tällä tuotannonalalla aikaisemmin ja voimme menestyä myös tulevaisuudessa. Lisääntyvän maailmanlaajuisen kilpailun asettamiin haasteisiin voidaan vastata erilaisilla innovatiivisilla tavoilla. EU:n rahoitus on osoittautunut joillekin yrityksille merkittäväksi välineeksi kilpailukyvyn lisäämisessä. East Midlands Textile Association toteuttaa useita hankkeita, joita rahoitetaan Euroopan aluekehitysrahastosta ja joilla tuetaan yrityksiä. Näitä ovat muun muassa MAS-hanke, jolla autetaan alueen pienyrityksiä laajentamaan toimintaansa uusille markkinoille, ja Business ICT Bureau -hanke, joka tarjoaa tekstiilialan tarpeisiin räätälöityä ammattitaitoista tieto- ja viestintäteknistä tukea. Nämä ovat hyviä esimerkkejä siitä, kuinka varoja voidaan käyttää samalla alueella toimivien paikallisorganisaatioiden välisten verkkojen kehittämiseen. Rahoitusohjelmat ovat hyödyllisiä, mutta ne ovat myös luonteeltaan lyhytkestoisia. Tiedän, että parhaillaan pyritään varmistamaan, että East Midlandsin tekstiilialan yritysryppään kapasiteetin käyttöönotosta saadaan mahdollisimman pitkäaikaiset taloudelliset edut.
Muiden yritysten tapauksessa ratkaisuna saattaa olla teknisten materiaalien, kuten ammattikäyttöön tarkoitettujen lämpöä ja kemikaaleja kestävien materiaalien sekä verisuonitukosten estämiseen tarkoitettujen lentosukkien, kehittäminen. Haluaisin kuitenkin sanoa varoituksen sanan. Joidenkin yritysten tapauksessa haasteisiin voidaan parhaiten vastata siirtymällä tuottamaan huipputeknisiä materiaaleja, mutta tämä ei ole mahdollista kaikille yrityksille. Olisi liian yksinkertaista todeta, että yritykset ovat muutosvastaisia. Pienten organisaatioiden, joissa työskentelee vain vähän henkilökuntaa ja joissa katteet ovat pienet, on huomattavasti vaikeampi tehdä suuria investointeja tutkimukseen kuin suuryritysten.
Lopuksi haluan todeta, että KFAT-ammattiliiton päätoimisto sijaitsee kotikaupungissani Leicesterissä. Liitto on osallistunut keskusteluun tekstiiliteollisuuden tulevaisuudesta. Tuotannonalan, ammattiliittojen ja kaikkien alalla työskentelevien tavoin minäkin odotan, että komission ehdotukset pannaan täytäntöön. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, kuten hyvin tiedetään, laajentuneessa EU:ssa on edelleen huomattavan paljon tekstiili- ja vaatetusalan teollisuutta, joka työllistää noin 2,7 miljoonaa ihmistä ja pääasiassa naisia. Tilanne on tämä, vaikka vuosina 1990–2001 menetettiinkin noin 850 000 työpaikkaa ja useita yrityksiä meni konkurssiin.
Näin ollen tuontikiintiöiden täydellinen lakkauttaminen, jonka on uhkailtu tapahtuvan 1. tammikuuta lähtien, saattaa haitata vakavasti alan kehittymistä ja kärjistää työttömyyttä erityisesti alueilla, jonne tekstiili- ja vaatetusalan yritykset ovat keskittyneet, kuten Pohjois-Portugalissa ja Beiran maakunnassa. Monikansallisten yritysten siirtyminen ulkomaille on tällä hetkellä vakava ongelma. Kotikaupungissani Vila Nova de Gaiassa esimerkiksi sijaitsee saksalainen yritys Brax Portugal, joka uhkaa lopettaa toimintansa muutaman päivän kuluessa ja irtisanoa 450 työntekijää, pääasiassa naisia. Tämä on vakava ongelma, ja tällaista tapahtuu lähes kaikkialla Portugalissa.
On muistettava, että tekstiili- ja vaatetusteollisuus on strategisesti hyvin merkittävä EU:lle ja että sen tulevaisuudennäkymät ovat erittäin lupaavat. Sen avulla voidaan merkittävästi edistää taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta. Ala voi kuitenkin joutua vakavan työttömyyden kouriin ja sen kehitys saattaa pysähtyä, ellemme toteuta asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että tällaisilta ongelmilta vältytään tulevaisuudessa.
Tähän perustuvat esittämämme ehdotukset, joilla puolustetaan tuotantosektorin intressejä, kun otetaan huomioon, että yhtenäinen kokonaisuus on osiensa summa. Tarkoituksena on varmistaa niin keskihintaisten tuotteiden kuin lisäarvoltaan suurten tuotteiden tulevaisuus sekä taata työpaikat.
Tästä syystä on olennaisen tärkeää, että komissio esittää konkreettisen, yhtenäisen ja tarkkaan määritellyn toimintasuunnitelman, joka sisältää tiedot välineistä ja rahoituslähteistä sekä aikataulun. Erityistä huomiota on kiinnitettävä sellaisen toimintasuunnitelman laadintaan, jolla edistetään innovaatiota ja hyödynnetään alan uutta tekniikkaa, lisätään vuorovaikutusta tuotannonalan eri sektorien välillä, toteutetaan kattava ammatillisen koulutuksen ohjelma, nykyaikaistetaan ja lujitetaan pk-yrityksille tarjottavaa tukea sekä suojellaan ympäristöä.
Lisäksi on laadittava yhteisöohjelma, joka sisältää sopivat tukimekanismit, jotka on kohdennettu erityisesti niille epäsuotuisille alueille, jotka ovat riippuvaisia tekstiilialasta. Lisäksi on sovellettava tekstiili- ja vaatetusalan alakohtaista lähestymistapaa erityisesti Maailmankauppajärjestön neuvotteluissa. 
Belder (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, ensi vuonna tekstiiliala muuttuu perusteellisesti, kun kiintiöt poistetaan yli 30 vuoden jälkeen. Euroopan unionin tuontitullit ovat nyt yhdet maailman alhaisimmista. Tämä edellyttää vastaavaa markkinoiden avaamista muilta mailta, joissa on paljon tekstiiliteollisuutta ja suuret alan markkinat. Esittelijä ja komission jäsen Lamy ovat aivan perustellusti sitoutuneita tähän.
Määrällisten rajoitusten poistamisen vuoksi syntyy lisäksi houkutus ottaa käyttöön vaihtoehtoisia keinoja rajoittaa tuontia protektionistisista syistä. Näitä voivat olla esimerkiksi polkumyyntitoimenpiteet ja suojalausekkeet. Kuinka komission jäsen aikoo estää tätä tapahtumasta? Tullien ulkopuolisia esteitä, kuten tarpeettomia ja byrokraattisia tuontimenettelyjä, on vähennettävä.
Kolmas huomautukseni liittyy merkintöihin ja sertifiointiin. Kuten esittelijä toteaa, nämä ovat välttämättömiä työvoimaa ja ympäristöä koskevien perusnormien kannalta. Mitä erityisiä toimia komission jäsen aikoo toteuttaa lisätäkseen näiden seikkojen merkitystä erityisesti tuotantotapojen osalta?
Lopuksi haluan huomauttaa, että kehitysmaiden asema maailmankaupassa edellyttää pääsyä Euroopan markkinoille, minkä lisäksi Euroopan unionin on lopetettava puuvillan polkumyynti, joka haittaa raaka-aineiden markkinoiden toimintaa. Yhteensä 900 miljoonan euron vientitukien maksaminen eurooppalaisille puuvillantuottajille vuosittain ei myötävaikuta siihen, että maailmanmarkkinahinnoista saataisiin asianmukaisemmat. Vientitukien vuoksi puuvillapaalin hinta on pudonnut puoleen vuodesta 1990. 
Ribeiro e Castro (UEN ).
    Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti näihin aloitteisiin, niin suulliseen kysymykseen kuin lainsäädäntöpäätöslauselmaankin, josta huomenna äänestämme. Tuemme niitä ja tiettyjä muitakin kollegojeni esittämiä aloitteita aiheesta.
Äänestämme sen puolesta, että vapaata, tasapuolista ja oikeudenmukaista kauppaa on korostettava ja kansainvälisten kauppasuhteiden vastavuoroisuuden periaatetta on kunnioitettava, sillä kuten selvityksistä voidaan havaita, sitä ei tällä hetkellä kunnioiteta varsinkaan tekstiili- ja vaatetusalalla. Olemme myös sitä mieltä, että Kiinaan on kiinnitettävä enemmän huomiota ja että sitä on käsiteltävä objektiivisesti ja todenmukaisesti. Pelkkä seurantakeskuksen perustaminen ei riitä. On toteutettava selkeitä toimenpiteitä Kiinan ylivallan torjumiseksi tekstiili- ja vaatetusalan kasainvälisessä kaupassa.
Kiinan osuus maailman tekstiilituotannosta on jo lähes 25 prosenttia. Luku on hälyttävän suuri erityisesti Bangladeshin ja Vietnamin kaltaisten todellisten kehitysmaiden kannalta, sillä Kiina saattaa jyrätä nekin alleen tällä alalla. Kun otetaan huomioon Kiinan merkittävä ylivoima tällä tuotannonalalla, katsomme, ettei sitä voida enää pitää kehitysmaana. Muuten tekstiili- ja vaatetusteollisuus saattaa hävitä kaikista muista maailman maista.
Viimeiseksi käsittelen markkinoille pääsyä. Olemme sitä mieltä, että päätöslauselmassa olisi ollut hyvä mainita – tässä vaiheessa se on jo liian myöhäistä – tarve toteuttaa joukko kaupan alan käytännön toimia, joita kehittäisivät yritykset ja joiden tarkoituksena olisi taata pääsy uusille markkinoille. Olisi keskeistä ottaa käyttöön tukimekanismeja, joiden ansiosta yritykset voisivat muun muassa osallistua kaupanalan messuille, avata myynti- ja jakelupisteitä sekä tehdä ennakkokäyntejä kohdemarkkinoille. Nämä toimenpiteet olemme esittäneet komissiolle harkintaa varten. 
Lage (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, 1700-luvun lopun teollinen vallankumous alkoi Yhdistyneessä kuningaskunnassa tekstiilialalta. Alalla on uraauurtava menneisyys, aktiivinen nykyisyys sekä haasteita ja epävarmuutta täynnä oleva tulevaisuus. Euroopan tekstiilialaa uhkaa tänä päivänä kilpailu maista, joissa tavaroiden hinnat ovat äärettömän alhaiset ja joissa ei tunneta huolta ympäristöstä eikä noudateta ympäristönsuojeluun liittyviä rajoituksia. Työvoiman hyväksikäyttö ja erityisesti lapsityövoiman käyttö muistuttavat meitä niistä surkeista oloista, jotka vallitsivat myös Euroopassa teollisen vallankumouksen aikoihin. Tekstiiliala on kuitenkin edelleen hengissä, ja se pyrkii nykyaikaistumaan ja uudistumaan. Tällä alalla teollisuus, käsityö ja taide yhdistyvät, ja se on merkittävä osa ihmisten elämäntapaa.
Ne uusliberalistiset opit, joiden vuoksi EU aiemmin pidättyi ottamasta käyttöön teollisuuspolitiikkaa siksi, että teollisuuden pelättiin häviävän koko Euroopasta, ovat nyt vanhentuneet. Eurooppalaiset päätöksentekijät ovat nyt tietoisia alan tilanteesta ja voivat ryhtyä puolustamaan tekstiili- ja vaatetusalaa. Komission tiedonanto on tässä mielessä erittäin myönteinen asiakirja, vaikka se onkin aivan liian monisanainen. Tuemme myös jäsen Ferrerin laatimaa päätöslauselmaesitystä, joka sisältää olennaisia seikkoja Euroopan tekstiilialan politiikkaa varten.
Koska kauppapolitiikka kuuluu EU:n yksinomaiseen toimivaltaan, on keskeisen tärkeää, ettei komissio tee tekstiili- ja vaatetusalasta kaupankäyntivälinettä saadakseen myönnytyksiä muilla aloilla, jotka vaikuttavat houkuttelevammilta. Tämä olisi säälittävän lyhytnäköistä ja eettisesti tuomittavaa. Toisaalta Dohan kehitysohjelman neuvottelijoiden on pyrittävä saavuttamaan yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa niiden markkinoille pääsyä koskevat oikeudenmukaiset ehdot, joissa edellytetään ennen kaikkea, että nämä maat noudattavat vastavuoroisuuden periaatetta ja avaavat uusia markkinoita.
Kuten tiedetään, Portugali on maa, jossa työpaikat sekä taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus ovat suurelta osin riippuvaisia tekstiili- ja vaatetusalasta. Näin ollen se on erittäin altis tuotannonalan laskusuhdanteille ja lamalle. Jotkin Portugalin eniten teollistuneista alueista ovat tällä hetkellä talouskriisin kourissa. Komission on näin ollen siirryttävä sanoista tekoihin. 
Bowe (PSE ).
    Arvoisa puhemies, on oikein otollista, että olen viimeinen puhuja, sillä haluan tuoda hieman optimistista sävyä keskusteluun, joka on tähän asti ollut melko synkkä. Ymmärrän, että ajat ovat haasteelliset tekstiilialan kannalta. Ymmärrän senkin, että olemme siirtymässä uuteen aikakauteen, jossa tuonnin valvonta on erilaista, ja että uusi ala on liittymässä tekstiilialaan. Kuten totesin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan keskustelussa, optimistisen sävyn aikaan saamiseksi tarvitsee ainoastaan kiinnittää huomiota päällämme oleviin takkeihin ja pukuihin ja kysyä, missä ne on valmistettu. Kerronpa teille: ne on valmistettu Euroopassa.
Päälläni olevan takin on valmistanut Crombie, kotikaupunkini paikallinen tekstiiliyritys Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Pukuni on hyvä englantilainen puku. En tiedä, mistä kangas on peräisin, mutta brittiläisten ja Euroopan tekstiiliteollisuuden työntekijöiden ammattitaidolla huonolaatuisesta kulutustavarasta saatiin korkealaatuinen ja arvokas tuote. Tämä on tekstiiliteollisuuden tulevaisuus. Tekstiilialan eri osa-alueiden kehityskulku on erilainen: jotkin niistä ovat teknisempiä kuin muut, jotkin lähempänä käsityötä ja jotkin kehittyvät muuhun suuntaan. Tämä on tuotannonalamme tulevaisuus. Tällaisen viestin pitäisi välittyä tuotannonalalle komission valkoisesta kirjasta.
Meidän on oltava varmoja siitä, että kun komissio toimii, tekstiili- ja vaatetusalamme – joka koostuu pääasiassa pienyrityksistä – pystyy investoimaan uuteen tekniikkaan ja uusiin tuotantotekniikoihin. Sen on löydettävä tapoja lisätä mahdollisesti muualta tuotavien perustuotteiden arvoa. Tätä seikkaa ei ole aiemmin mainittu, mutta meidän on myös suojeltava tuotannonalaamme väärennöksiltä. Tästä on tullut yhä tärkeämpää. Väärentäminen on vakava ongelma korkealaatuisille ja arvokkaille tuotteille, ja siihen on puututtava. Tähän ei viitata millään lailla valkoisessa kirjassa.
Jos saamme tekstiilialan toimimaan, voimme samalla oppia tärkeitä asioita myös muiden tuotannonalojen kannalta. Meidän olisi tarkasteltava myös nahkatavaroita ja kenkiä ja pohdittava tekstiilien käyttämistä tuotannonalan lippulaivana, joka johtaa meidät uudelle vuosisadalle niin, että eurooppalaiset työntekijät pystyvät hankkimaan elantonsa tuottamalla korkealaatuisia ja arvokkaita tuotteita. 
Busquin,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio jakaa huolenne tässä asiassa ja toteuttaa tarvittavat toimet ongelmien ratkaisemiseksi. Tekstiili- ja vaatetusalalla edessämme on merkittäviä haasteita, joihin on vastattava tulevina vuosina. Yksi tällainen haaste on erityisesti tuontikiintiöiden poistaminen 1. tammikuuta 2005 lähtien, kuten edellä on todettu. Komissio on tutkinut uudelleen toimintamallejaan ja välineitään sellaisten toimenpiteiden tai tuomintamallien löytämiseksi, joilla tekstiili- ja vaatetusalasta saataisiin entistä kilpailukykyisempi. Näitä toimenpiteitä on käsitelty esille ottamassanne tiedonannossa eli komission 29. lokakuuta 2003 antamassa tekstiili- ja vaatetusalan tulevaisuutta käsittelevässä tiedonannossa, joka sai myönteisen vastaanoton kilpailukykyä käsittelevän neuvoston kokouksessa 27. marraskuuta 2003.
Kuten tiedätte, kansainvälistä kauppaa ja Dohaa koskevan unionin strategian tarkoituksena on vastavuoroisen kohtelun saavuttaminen tekstiili- ja vaatetusalalla. Toimintamalleilla ja toimenpiteillä pyritään tarjoamaan tuotannonalalle ja sillä työskenteleville selkeä, ennakoitavissa oleva ja johdonmukainen kehys, jonka avulla on helppo suunnitella strategioita ja investointeja keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.
Komissio suhtautuu myönteisesti tekstiilialan tulevaisuutta käsittelevään päätöslauselmaan sisältyville aloitteille ja ajatuksille annettuun tukeen. Parlamentti hyväksyy päätöslauselman piakkoin, ja komissio aikoo pohtia tarkkaan siinä mainittuja uusia ehdotuksia. Joidenkin tiedonantoon sisältyvien suositusten johdosta voitaisiin esittää suhteellisen pian konkreettisia ehdotuksia. Muilta osin joitakin tiedonannossa esitettyjä ideoita ja ehdotuksia on tutkittava tarkemmin ennen niiden muuttamista toimenpiteiksi.
Komissio perustaa korkean tason työryhmän, jonka on tarkoitus avustaa komissiota näiden selvitysten tekemisessä ja seurantatoimien toteuttamisessa. Ryhmä esittää suosituksia kilpailukykyä koskevien edellytysten parantamiseksi. Korkean tason ryhmän tarkoituksena on edistää teollisuus- ja kauppapolitiikan toteuttamista laajentuneen unionin tekstiili- ja vaatetusalalla. Ryhmä seuraa säännöllisesti yhdessä komission yksiköiden kanssa alan talouskehitystä. Se antaa komissiolle ja muille päätöksentekoon osallistuville tahoille selvityksiä ja suosituksia ehdotetusta aloitteesta, jotta alan olisi helpompi mukautua edessä oleviin haasteisiin. Selvityksiin on sisällytettävä alan kilpailukykyyn vaikuttavia keskeisiä tekijöitä koskevia suosituksia.
Korkean tason työryhmä koostuu komission jäsenistä, ministereistä, yritysjohtajista sekä tekstiili- ja vaatetusalan liittojen pääjohtajista tai puheenjohtajista. Tehtävänä on tarkastella innovaatiota, tutkimusta ja kehittämistä. Panin tyytyväisenä merkille, että korostitte alan tutkimusta ja kehittämistä. Vierailin jonkin aikaa sitten tekstiiliyrityksessä, jossa on toteutettu merkittäviä tutkimukseen ja innovaatioon liittyviä toimia ja joka on niiden ansiosta pystynyt kilpailemaan Kiinan markkinoilla huolimatta siitä, että yritys oli muutama vuosi sitten erittäin vaikeassa tilanteessa. Yrityksestä tuli kilpailukykyinen pitkälle erikoistuneilla markkinoilla sen saatua haltuunsa tehokkaan värjäystä koskevan patentin ja tehostettua tuottavuuden hallinnan mekanismeja. Yksiköt ovat kertoneet lisäksi, että vienti Kiinaan kasvaa näiden uusien teollisuusvalmiuksien myötä. Tästä syystä on selvää, että tutkimuksen ja innovaation kehittäminen on tulevaisuuden kannalta kannattavaa aloilla, joilla meillä on taitotietoa.
Seuraava aihe on teollis- ja tekijänoikeudet. Jäsen Berenguer Fuster on täysin oikeassa sanoessaan, että näiden oikeuksien on selvästi oltava kansainvälisen ajattelumme perustana, sillä uudet prosessit ovat kaikki haavoittuvia, ellei niitä suojata vahvoilla patenteilla. Tutkimus ja kehittäminen ovat todellakin tärkeitä seikkoja. Pohdimme myös tekniikkafoorumin perustamista tekstiilialan tärkeimpien toimijoiden kesken.
Muita aiheita ovat koulutus ja aluepolitiikka. Arvoisa jäsen Bastos, korostitte tässä yhteydessä rakennerahastojen ongelmaa. Kollegani Barnier ehdottaa uusia mekanismeja rakennerahastoja varten ja toteaa erittäin selvästi, että niillä on edistettävä huomattavasti aiempaa tehokkaammin Lissabonin kasvuprosessia. Tekstiilialan kaltaisilla aloilla seuraavissa rakennerahastoissa kiinnitetään enemmän huomiota tutkimukseen, innovaatioon ja koulutukseen ja tähdennetään niitä tietenkin alueiden näin halutessa.
Kansainvälinen yhteistyö, merkinnät ja muut kauppaan liittyvät aiheet voivat osaltaan vaikuttaa kehitykseen.
Korkean tason työryhmä aloittaa työskentelynsä helmikuussa 2004, eli käytännössä huomenna, ja se kiinnittää erityistä huomiota tavoitteisiin ja haluttuihin tuloksiin. Ryhmän työskentelyä käsitellään ainakin kahdessa täysistunnossa ennen heinäkuuta 2004. Komissio esittää neuvostolle ensimmäisen kertomuksensa työryhmän työskentelystä heinäkuussa 2004. Mielestäni ongelma on otettu asianmukaisesti huomioon. Ryhmän työskentelystä ja sen tekemien päätelmien täytäntöönpanosta ilmoitetaan Euroopan toimielimille ja jäsenvaltioille säännöllisesti. Komissio on tietoinen tarpeesta edetä nopeasti, sillä kaikki tämä on tarkoitus saattaa päätökseen ennen vuoden 2004 loppua. Helmikuun loppuun mennessä komissio laatii luettelon kaikista kauppaa koskevista ehdotuksista, toimenpiteistä ja toimista, joita tiedonannossa on esitetty, ja antaa toteuttamista koskevan aikataulun. Nämä toimitetaan parlamentille ja jäsenvaltioille.
Arvoisa jäsen Bastos, mainitsitte lisäksi komission tiedonannossa ehdotettujen toimenpiteiden toteuttamiseen tarvittavat määrärahat. Tarkoituksena on hyödyntää nykyisiä yhteisöohjelmia ja investointeja hyväksyttyjen erityistoimien toteuttamisessa, sillä meidän on edettävä nopeasti. Kunkin erityistoimen toteuttavat alasta vastaavat komission yksiköt omien määrärahojensa turvin. Voin kertoa, että tutkimusalalla on puiteohjelman mukaisten ehdotuspyyntöjen ansiosta mahdollisuus toteuttaa mielenkiintoisia hankkeita, ja mielestäni tämä pätee myös muihin aloihin. Mielestäni olemme osoittaneet komission ja parlamentin kiinnostuksen tähän talousalueemme kannalta strategiseen alaan. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, komission jäsen Busquin.
Keskustelun päätteeksi olen vastaanottanut työjärjestyksen 42 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.(1)
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 10.30.(2)

