Yhdennetty meripolitiikka (keskustelu) 
Puhemies
(DE) Esityslistalla on seuraavana jäsen Meissnerin liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta laatima mietintö yhdennetystä meripolitiikasta sekä sen edistyksen arvioinnista ja uusista haasteista -.
Gesine Meissner
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Geoghegan-Quinn, hyvät parlamentin jäsenet, toivoisin, että istuntosali olisi ääriään myöten täynnä, en oman itseni takia enkä sen vuoksi, että tämä on ensimmäinen mietintöni, vaan mietintöni aiheen takia; tämä aihe on vain harvalle tuttu, mutta se on kuitenkin äärimmäisen tärkeä.
Vain harvat ovat kuulleet puhuttavan yhdennetystä meripolitiikasta; se on kuitenkin ratkaisevan tärkeä asia meidän kaikkien kannalta, sillä tosiasia on, että meidän tulevaisuutemme on riippuvainen merestä. 70 prosenttia maapallon pinta-alasta on vettä. Väestö kasvaa, ei tosin Euroopassa, mutta se kasvaa kaikkialla muualla maailmassa, ja vuoteen 2050 mennessä maailman väkiluku yltää 9 miljardiin. Maapallosta on tulossa väestöön nähden liian pieni, ja monet asiantuntijat ovat jo huomanneet merien tarjoamat huomattavat mahdollisuudet. Meidän on nyt pyrittävä turvaamaan merten resurssit tuleville sukupolville yhdennetyn meripolitiikan avulla.
Toistaiseksi meristä ja niiden resursseista on tutkittu vain 10 prosenttia, mutta merestä peräisin olevia tuotteita on jo 50 000. Tällä hetkellä meristä pyritään tuottamaan energiaa ja erottamaan raaka-aineita lääketieteen, kosmetiikan ja teollisuuden käyttöön. Kattavaa meripolitiikkaa laadittaessa on varmistettava, että meri ei iske takaisin, kuten menestyskirjailija Frank Schätzingin huomiota herättäneessä romaanissa tapahtui. Meillä on mahdollisuus tehdä meritaloudesta koko taloutemme tärkein kasvualue. Tästä syystä nyt puhutaan paitsi vihreistä työpaikoista, niin myös sinisistä työpaikoista ja sinisestä kasvusta. EU:n rantaviiva on 23 000 kilometriä pitkä, ja kolmasosa EU:n väestöstä asuu meren äärellä. Ympäristöystävällinen merenkulku ja merellä tuotettava energia ovat alueita, joilla Euroopalla on runsaasti asiantuntemusta, jota voidaan kehittää edelleen. Tästä syystä tarvitaan yhdennettyä lähestymistapaa, jotta kaikki tavoitteet voidaan saavuttaa aukottomasti.
Mitä eri alueita yhdennetty meripolitiikka kattaa? Ensimmäinen niistä on liikenne. Merenkulkua voidaan sanoa Euroopan liikenteen moottoriksi, sillä 95 prosenttia ulkopuolisesta kaupasta ja 40 prosenttia Euroopan sisäisestä kaupasta liikkuu meritse satamasta toiseen ja sieltä eteenpäin sisämaayhteyksien ja -logistiikan välityksellä. Määrien odotetaan kasvavan, joten meidän on pyrittävä erityisesti vähentämään päästöjä kehittämällä ympäristöystävällisempiä aluksia. Toinen alue on laivanrakennus. Kuten jo totesin, meillä on paljon asiantuntemusta laivanrakennuksen alalla. Tätä asiantuntemusta on hyödynnettävä tuottavalla tavalla olemassa olevien työpaikkojen turvaamiseksi ja uusien luomiseksi.
Meripolitiikkaan kuuluvat tietenkin myös kalastus ja vesiviljely. Kala ei ole vain ravinnonlähde. Lisäksi vesiviljely on nopeimmin kasvava maatalouden ja kalastuksen osa-alue. Meidän on tärkeää olla tästä tietoisia.
Energia-alalla on meneillään paljon mereen liittyviä hankkeita. Meillä on öljy- ja kaasuputket, öljynporauslautat ja merituulivoimapuistot; tankkereihin suunnitellaan jo asennettavaksi purjeita, jotta ne voisivat vähentää energiankulutustaan 20 prosentilla käyttämällä tuulivoimaa. Aaltoenergia on mahdollinen tulevaisuuden ala, ja biomassana käytettävä mikrolevä on lähes rajoittamaton energianlähde.
Tutkimuksen alalla on paneuduttu sinisen bioteknologian käyttöön lääketieteessä. Kipulääkkeitä ja malarialääkkeitä on jo saatu aikaan, ja parhaillaan kehitetään uusia syöpälääkkeitä.
Rannikoiden suojeleminen on tärkeä asia, ja myös se on sisällytetty yhdennettyyn meripolitiikkaan. EU:n rannikoita uhkaavat myrskyjen aikaiset nousuvedet; niitä on suojeltava ei ainoastaan nousuvedeltä, vaan myös öljypäästöiltä, merirosvoukselta ja salakuljetukselta. Lisäksi meidän on puututtava ongelmaan, joka Italiassa on noussut esiin turvapaikanhakijoiden vuoksi.
EU:n rannikot ovat tietenkin myös suosittuja matkailukohteita, ja me pyrimme kehittämään rannikoiden kestävää matkailua.
Yhdennettyyn meripolitiikkaan sisältyy siis monia erillisiä alueita, jotka kaikki ovat yhteydessä veteen. Yhdennetyn meripolitiikan tavoitteena on kehittää näitä alueita harkitusti ja yhdenmukaisesti tekemällä yhteistyötä. Monet eivät ole siitä tietoisia, mutta tämä on äärimmäisen tärkeää.
Euroopan unioni on jo saavuttanut tässä suhteessa paljon, mutta sen on tehtävä vielä enemmän. Tästä syystä olen keskittynyt tässä mietinnössä yksittäisten alueiden sijaan pääasiassa siihen, mitä viime vuosina - vuoden 2007 sinisen kirjan julkistamisen jälkeen - on tapahtunut, mitä asioita on tarpeen kehittää ja mitä toimia on syytä jatkaa. Nämä alueet mainitsen uudelleen lyhyesti loppupäätelmissäni.
Máire Geoghegan-Quinn
Arvoisa puhemies ja hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensimmäiseksi sanoa, että kollegani komission jäsen Damanaki on tänään Portugalissa puheenjohtaja Barroson nimissä; hän osallistuu siellä tärkeään meriasioita ja meripolitiikkaa käsittelevään konferenssiin, eikä siis valitettavasti voi osallistua tämänpäiväiseen parlamentin istuntoon.
(EN) Haluan kuitenkin todeta aluksi, että tämä keskustelu todistaa, että meripolitiikalla on merkitystä. Haluan myös onnitella esittelijää, jäsen Meissneria, tästä hyvin onnistuneesta mietinnöstä.
Komissio on erittäin tyytyväinen tähän erinomaiseen mietintöön sekä sen myönteiseen suhtautumiseen yhdennettyä meripolitiikkaamme kohtaan. Tämä mietintö ei ole pelkkä tilannekartoitus. Siinä esitetään lisäksi kunnianhimoinen, kattava ja yksityiskohtainen visio meripolitiikan tulevaisuudesta. Parlamentti johtaa esimerkillään, eikä se ole ensimmäinen kerta yhdennetystä meripolitiikasta keskusteltaessa. Mietintö on tulosta ihailtavasta valiokuntien välisestä yhteistyöstä, joka lisää politiikkamme demokraattista legitimiteettiä. Se myös avaa uusia näköaloja, ei vähiten kansallisten ja alueellisten parlamenttien ja viranomaisten tervetulleen osallistumisen kautta, yhdennetyn meripolitiikkamme kehittämiseksi aidosti toimivaksi ja merkittäväksi politiikaksi, joka luo uusia työpaikkoja ja laadukkaampia työpaikkoja.
Komissio on varma siitä, että mietinnössä esitetyt poliittiset vaatimukset vaikuttavat tulevaan meripolitiikkaamme myönteisesti kolmella merkittävällä tavalla.
Ensinnäkin siinä tarkastellaan tulevaisuuteen suuntautuneesti Eurooppa 2020 -strategian merellistä ulottuvuutta ja taataan merialojen ja rannikkoalueiden kestävä kasvu.
Toiseksi niissä näytetään tietä kohti nousevia poliittisia tavoitteita, joiden edistämiseksi komission ja parlamentin pitäisi tehdä yhteistyötä. Näitä tavoitteita ovat ilmastonmuutoksen lieventäminen rannikkoalueilla ja rannikkoalueiden kestävän matkailun edistäminen, ympäristöystävällisemmän, turvallisemman ja kilpailukykyisemmän merenkulun tukeminen kaikkialla rajattomalla, yhteisellä merialueella sekä lisätoimien toteuttaminen merenkulun turvallisuuden ja onnettomuuksien ennaltaehkäisyn edistämiseksi.
Kolmanneksi mietinnössä esitetään johdonmukaisia ja rakentavia ehdotuksia tulevista toimista.
Odotan mielenkiinnolla puheenvuorojanne tästä aiheesta.
Werner Kuhn
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Geoghegan-Quinn, haluan aluksi kiittää jäsen Meissneria hänen tekemästään työstään, jota voisi luonnehtia todella yhdennetyksi sanan aidoimmassa merkityksessä - ei vain siksi, että se käsittelee yhdennettyä meripolitiikkaa, vaan myös siitä syystä, että se kattaa kaikki sen erikoisalueet. Kalatalouden osalta haluan sanoa jälleen kerran, että kalastus ja vesiviljely ovat tietenkin yhdennetyn meripolitiikan keskeinen osa. Pidän myös tärkeänä mainita jälleen kerran, että Euroopan unionissa tuotetaan noin 2 miljoonaa tonnia kalastus-, kala- ja vesiviljelytuotteita, mutta niitä kulutetaan 8 miljoonaa tonnia.
Euroopan unioni on yksi maailman suurimmista kalastustuotteiden vientialueista. Siitä syystä luonnonvarojemme suojelu asettaa meille erityisiä haasteita. Yksi ratkaiseva tekijä tässä suhteessa on merten aluesuunnittelu, joka on mainittu jo aiemmin. Meidän on tärkeää tunnistaa todellinen tärkeysjärjestyksemme. Pyyntialueet ja suojelualueet ovat ilman muuta etusijalla yhdessä laivareittien ja tietenkin tässä yhteydessä meriturvallisuuden kanssa. Erityistä huomiota on kiinnitettävä vilkasliikenteisimpiin laivareitteihin.
Me olemme puhuneet paljon uusiutuvasta energiasta. Merituulivoimapuistot, joita rakennetaan suurin joukoin energian tuottamiseksi, on myös huomioitava sekä kalatalouden että meriturvallisuuden yhteydessä. Tämä asettaa merkittäviä haasteita. Haluaisin tässä yhteydessä ottaa esiin myös erään toisen asian. Kalastusmenetelmiä koskevaa tutkimus- ja kehitystyötä on tuettava. Komission tähän käyttöön varaama 50 miljoonan euron tuki ei riitä. Arvoisa komission jäsen Geoghegan-Quinn, pyydän teitä välittämään tämän viestin eteenpäin.
Yhdennetty meripolitiikka ei tietenkään pääty Euroopan rajoille. Meidän on tehtävä yhteistyötä naapureidemme kanssa. On syytä muistaa esimerkiksi Islannin ja Färsaarten viime vuosien tapahtumat sekä Välimeren alue, Libya ja Egypti, jotka muodostavat merkittävän haasteen.
Georgios Stavrakakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, meriympäristön kestävä käyttö vaikuttaa ratkaisevalla tavalla koko Euroopan kestävyyteen ja kasvuun, etenkin niihin jäsenvaltioihin, joiden talous on suoraan sidoksissa mereen.
Tasapainoinen kasvu perusaloilla, kuten kalastuksen ja vesiviljelyn alalla sekä energian, liikenteen ja matkailun alalla voi turvata kansalaisten ammatillisen tulevaisuuden ja toimeentulon. Aluekehityksen näkökulmasta alueellista koheesiota on erittäin tärkeää hyödyntää uutena perustana sisämarkkinoiden jatkuvalle yhdentymiselle. Merenkulkualalla tämä merkitsee lähimerenkulun edistämisen jatkamista sekä syrjäisten merialueiden ja saarien välisten yhteyksien sekä niiden mantereelle ja talouskeskuksiin suuntautuvien yhteyksien parantamista. Tämä on ratkaisevan tärkeää sosiaalisen, taloudellisen ja alueellisen koheesion saavuttamisen kannalta.
Yhdennetyssä meripolitiikassa omaksuttu innovatiivinen lähestymistapa on myös tärkeä ja se on korvannut rikkonaisen lähestymistavan meripolitiikkoihin. Synergioiden käyttäminen hyödyttää Euroopan unionin kansalaisia kahdella tavalla: siten saadaan aikaan parempi lopputulos ja säästetään rahaa.
Georgios Koumoutsakos
Arvoisa puhemies, yhdennetty meripolitiikka on Euroopan unionille ratkaisevan tärkeä. Me tarvitsemme sitä hyödyntääksemme täysin yhtä Euroopan perusvahvuuksista: sen vahvoja merenkulun perinteitä. Yhdennetyn meripolitiikan strategisena tavoitteena on vahvistaa Euroopan johtavaa asemaa merenkulkualan tutkimuksen ja teknologian kehittämisen alalla, muun muassa laivanrakennuksessa, merivarojen hyödyntämisessä ja merellä tapahtuvassa energiantuotannossa, kehittämällä meripolitiikkojen välistä koordinointia.
Yhdennetyn meripolitiikan on tuettava eurooppalaista merenkulkua, joka on maailmassa vailla vertaansa, jotta se voi säilyttää johtavan asemansa kansainvälisellä tasolla. Eurooppalainen merenkulku on arvokas vahvuus ja sen kilpailukyky on turvattava; se on erittäin tärkeä tekijä Euroopalle. Tästä syystä Kansainvälisellä merenkulkujärjestöllä on oltava kiistämätön asema, ja sen hyväksymät kansainväliset ratkaisut on pantava täytäntöön kaikkialla maailmassa.
Jäsen Meissnerin mietinnössä korostetaan ja tarkastellaan aivan aiheellisesti merihallinnon, merivalvonnan ja merten aluesuunnittelun merkitystä. Näillä toimilla on kuitenkin yksi ehdoton edellytys: niissä on noudatettava YK:n merioikeusyleissopimusta. Näin ollen mietinnön 25 kohta, jossa Euroopan parlamentti pyytää kaikkien merialueiden ja erityisesti Välimeren rannikkojäsenvaltioita ratkaisemaan rajakysymykset YK:n merioikeusyleissopimuksen perusteella, on äärimmäisen tärkeä. Mietinnössä korostetaan yksinomaisten talousvyöhykkeiden valtavaa merkitystä Euroopalle. Haluan onnitella jäsen Meissneria hänen erinomaisesta panoksestaan ja yhteistyöstä kanssamme. Haluan myös kiittää kaikkia varjoesittelijöitä heidän panoksestaan. Eurooppalaisen merenkulun innokkaana puolestapuhujana suhtaudun kuitenkin suurella varauksella jäsen Meissnerin joitain päiviä sitten jättämään tarkistukseen, jota pidän hyvin huolestuttavana.
Knut Fleckenstein
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi onnitella jäsen Meissneria tästä mietinnöstä ja kiittää häntä hänen tekemästään raskaasta työstä. Me tuemme tässä mietinnössä omaksuttua lähestymistapaa, jossa yksittäisten jäsenvaltioiden meripolitiikan alakohtaisen rakenteen sijaan korostetaan meripolitiikan koordinointia jäsenvaltioiden sisällä ja niiden välillä.
Tulevaisuudessa tila tulee käymään maailman merissä ja valtamerissä vähiin. Meret ovat liikennereittejä, raaka-aineiden ja energian lähteitä, elintarvikkeiden tuottajia ja vesivarastoja. Merten taloudellinen hyödyntäminen on lisääntymässä ja sen myötä myös niihin kohdistuvat ympäristövaikutukset lisääntyvät. Eturistiriitoja tulee nousemaan, ja ne on ratkaistava valtioiden sisäisen ja välisen tehokkaan koordinoinnin avulla.
Tässä yhteydessä on mahdotonta kommentoida kaikkia ongelmakohtia, mutta haluaisin mainita lyhyesti rikkipäästöjä koskevat valvonta-alueet. Ei ollut minun tarkoitukseni höllentää raja-arvoja. Kun komissio esittelee tutkimuksensa, selviää, missä määrin raja-arvot vaikuttavat liikenteen siirtymiseen mereltä maalle erityisesti Pohjanmerellä ja Itämerellä. Sitten voimme keskustella tästä tarkemmin. Kilpailun edellytysten on kuitenkin säilyttävä samantasoisina Euroopan unionin pohjois- ja eteläosissa. Tämän on oltava myös yksi komission tavoitteista.
Olemme jossain määrin tyytymättömiä erääseen seikkaan. Euroopan laivanrakennusteollisuuden strategisesti merkityksestä on keskusteltu jo pitkään. On myös todettu, että innovointi on Euroopan laivanrakennusteollisuudessa hyvin tärkeää, sillä ilman sitä ala ei voi selvitä. Laivanrakennusteollisuutta koskeva politiikkamme tarvitsee koordinoitua strategiaa. Mielestäni jäsenvaltioiden vaatimus varata rahoitusta laivanrakennukseen oli myös hyvin merkittävä, mutta liberaalit ja konservatiivit eivät ole tukeneet sitä. Hyvät parlamentin jäsenet, miten te ehdottaisitte Euroopan laivanrakennusteollisuutta tuettavan? Työpaikkojensa puolesta pelkäävät eurooppalaisten telakoiden työntekijät eivät tyydy pelkkiin latteuksiin ja tyhjiin onnentoivotuksiin. Me sosiaalidemokraatit odotamme tällä alalla parempia toimenpiteitä ja parempia ehdotuksia.
Izaskun Bilbao Barandica
Arvoisa puhemies, kolmasosa eurooppalaisista asuu rannikkoalueilla. EU on maailman johtava merivalta. Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden mukainen yhdennetty politiikka auttaa meitä vahvistamaan johtajuuttamme.
Tämä edellyttää kuitenkin laajaa ja monialaista politiikkaa, jossa huomioidaan kaikki kansalaisyhteiskunnan tahot sekä rannikkoalueiden paikallis- ja alueviranomaisten strategiat ja velvollisuudet. EU:n rannikot ja meret on nähtävä myös jatkossa mahdollisuutena.
Tästä syystä meidän on vahvistettava kestävää kalastuspolitiikkaamme huomioiden merestä toimeentulonsa saavien ihmisten vaikeudet; sivumennen sanoen nämä ihmiset ovat tässä asiassa suuressa vastuussa. Turvallisuuspolitiikkaa on vahvistettava, jotta eurooppalaisten sopimusten nojalla toimivien kalastusalusten turvallisuus voidaan taata. Tämä edellyttää merirosvouksen torjumista ja sitä kautta Atalanta-operaation vahvistamista.
Meidän on osoitettava täysi tukemme strategisesti merkittävällä laivanrakennusteollisuudelle, joka käy läpi ankaria aikoja Kaakkois-Aasiasta tulevan kilpailun vuoksi; se tarvitsee ja odottaa Euroopalta täyttä tukea, jota sillä tällä hetkellä ei ole.
Merten valtateitä on kehitettävä hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi ja uusiutuvaa energiaa on vietävä nykyistä pidemmälle.
Innovointi, elinten välinen koordinointi, sopivat rahoitusvälineet ja Euroopan strategian selkeä määrittely kaikilla asiaankuuluvilla aloilla antavat meille mahdollisuuden saada aikaan taloudellista, teknistä ja kestävää kehitystä sekä tutkimusta, joiden ansiosta voidaan luoda laadukkaita työpaikkoja. Samalla voimme suojella jotain sellaista, josta me kaikki välitämme ja jonka me kaikki haluamme säilyvän hengissä: merta.
Keith Taylor
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, halua kiittää esittelijää, jäsen Meissneria, Verts/ALE-ryhmän puolesta tämän mietinnön laatimisesta ja sen valmistelusta yhdessä muiden poliittisten ryhmien kanssa.
71 prosenttia maapallon pinta-alasta on veden peitossa, joten yhdennetyn meripolitiikan laatimiseen on todella painavat syyt. Euroopalla on tietenkin 305 000 kilometriä rantaviivaa.
Tämä oli komission tavoitteena, kun se vuonna 2009 ilmoitti omaksuvansa aiempaa monialaisemman poliittisen lähestymistavan sellaisiin aloihin kuin meriliikenteeseen, meriympäristöön, aluepolitiikkaan ja kalatalouteen.
Nyt meillä on käsissämme jäsen Meissnerin mietintö, joka on liikenne- ja matkailuvaliokunnan vastaus tähän uuteen linjaukseen. Me aiomme tukea tätä mietintöä. Se on hyödyllinen askel oikeaan suuntaan, kohti merivarojemme varjelemista ja kestävää käyttöä.
Katsomme kuitenkin, että tehtävää on vielä paljon. Me tuemme mietinnön ehdotuksia, jotka koskevat meriasioiden hallinnointia, merialuekohtaisia aloitteita ja strategioita, merten aluesuunnittelua ja merivalvontaa, merenkulkualan tutkimusta koskevia puitteita, seurantakeskusta ja tietoverkkoa sekä rahastoa merenkulun infrastruktuurin tukemiseksi.
Pidän erityisen myönteisenä sitä, että mietintöön on nyt sisällytetty hiilidioksidipäästöjen vähentämistavoitteet sekä uusiutuvan aurinko- ja tuulienergian käytön tukeminen aluksilla.
Myöhemmin tänään pidettävien äänestysten osalta haluaisin pyytää parlamentin jäseniä erityisesti tukemaan esittelijän tarkistusta, jonka tavoitteena on lisätä mietintöön mahdollisuus sisällyttää päästökauppajärjestelmät EU:n ja Kansainvälisen merenkulkujärjestön sääntöihin.
Liikenne- ja matkailuvaliokunnan äänestyksessä äänet jakautuivat tässä asiassa tasan, 20 ääntä puolesta ja saman verran vastaan, joten on aivan perusteltua, että jäsen Meissner on tuonut asian tänään täysistunnon äänestettäväksi.
Pyydän parlamentin jäseniä osoittamaan hiukan vuoden 2020 tavoitteiden edellyttämää kaukonäköisyyttä ja tukemaan esittelijän tarkistusta, jossa tunnustetaan, että nämä toimenpiteet ovat täysin laajempien, hiilidioksidipäästöjen vähentämistä ja Eurooppa 2020 -hanketta koskevien strategisten tavoitteidemme mukaisia.
Struan Stevenson
ECR-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, tuen sellaisen yhdennetyn meripolitiikan laatimista, joka suojaa ja edistää toissijaisuuden, kilpailukykyisyyden ja merivarojen kestävän käytön periaatteita. En kuitenkaan kannata eurooppalaisen rannikkovartioston henkiinherättämistä. Tämä ajatus on hylätty jo kertaalleen aiemmin. En pidä sitä tarpeellisena. Uskon sen tulevan aivan liian kalliiksi näinä taloudellisesti tiukkoina aikoina.
Lisäksi pidän direktiiviä merten aluesuunnittelusta tarpeettomana ylellisyytenä, joka ei nähdäkseni toisi lisäarvoa jäsenvaltioiden välisiin nykyisiin yhteistyömenettelyihin.
Voinko ottaa tässä yhteydessä esiin myös vaikutukset, joita merituulivoimaa, aaltoenergiaa ja vuorovesivoimaa edistävillä hankkeilla sekä merisuojelualueiden nimeämisellä on rannikolla tapahtuvaan ja perinteiseen kalastukseen? Rannikkovesiä ei voida nimetä merisuojelualueiksi tai uusiutuvan energian tuotantoalueiksi piirtämällä kartalle noin vain viivoja. Pienimuotoista kalastusta harjoittavia kalastajia ei voida siirtää vesiltään summittaisesti ilman kattavaa kuulemista. Tällaisten alueiden nimeämisen tulee edetä alhaalta ylöspäin, ei ylhäältä alaspäin, ja sen yhteydessä on kuultava eri osapuolia.
Jaromír Kohlíček
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (CS) Yhdennetystä meripolitiikasta ei keskustella Euroopan unionissa ensimmäistä kertaa. Ympäristönsuojelun, kalastuksen, liikenteen, energian, teollisuuden sekä tieteen ja tutkimuksen yhteensovittaminen ja kehittämisen eri osa-alueiden sisällyttäminen samaan suunnitelmaan on kuitenkin yhä hyvin vaikeaa. Komission kertomus vastaa kysymykseen siitä, miten vuoden 2007 sinisen kirjan toimintasuunnitelma on toteutettava. Kertomuksesta käy ilmi, että 56 toimenpidettä ehdotetuista 65 toimenpiteestä on käynnistetty tai viety loppuun ja että valtaosa niistä on toteutettu komission tai neuvoston säädöksinä.
Sisämaa-alueilla tärkeimpänä tavoitteena on kuitenkin liittää meripolitiikka politiikkaan, joka tukee Euroopan päävesiväylien parempaa ja järkevää käyttöä; katsokaa mietinnön kohta 40. Tässä yhteydessä on perinteisesti keskitytty Rein- ja Maas-jokiin sekä niihin yhteydessä olevaan vesiväyläverkostoon Ranskassa, Belgiassa, Alankomaissa ja Saksassa, mukaan lukien Rein-Main-Tonava-kanavaan. Wienin alapuolella oleva Tonavan keskiosa ja Magdeburgin yläpuolella sijaitsevat Elbe-joen sivujoet ovat valitettavasti jääneet näiden toimenpiteiden ulkopuolelle. Näiden vesiväylien liikennekäytöstä keskustellaan huomattavasti harvemmin, ja niiden laivakulkukelpoisuuden kehittämisen tukeminen ei kiinnosta Euroopan komissiota ja neuvostoa. Tämä on ilman muuta ikävää, sillä näiden vesiväylien suuri energiapotentiaali jää näin käyttämättä; aluksista rahtia rautatie- ja tieliikenteeseen välittävien satamakaupunkien terminaalien laajentamiseen kehittyy tarpeetonta painetta samalla, kun jokisatamissa osa kapasiteetista jää käyttämättä.
Meri-, rautatie- ja tieliikenteen yhteen liittämisen ohella on tietenkin välttämätöntä tarkastella myös rannikkoalueiden ympäristönsuojeluun ja energiankäyttöön liittyviä ongelmia. Tässä yhteydessä on syytä esittää joitain lisäkysymyksiä jäsen Meissnerin mietinnössä esittämien kysymysten lisäksi. Nämä kysymykset koskevat kahta aihetta: meri- ja jokiliikenteen välistä suhdetta sekä niiden yhdistämistä.
Kannatan mietinnössä esitettyjä kymmeniä ehdotuksia. Haluan korostaa, että kolmas meripaketti on tärkeää panna täytäntöön johdonmukaisesti. Kohdassa 21 esitetty ekologisten ratkaisujen kehittäminen öljytankkereiden puhdistamiseen ja vanhojen alusten käytöstä poistamiseen on mielestäni tärkeä ehdotus saastumisen ehkäisemiseksi. Asian tämänhetkinen tila on surkea. Tuen Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston laatimaa mietintöä.
Anna Rosbach
Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Meissneria tarkkaan mietitystä ja kattavasta mietinnöstä, johon on vaikea lisätä mitään. Olen jäsen Meissnerin tavoin innokas politiikan alojen välisen johdonmukaisuuden, monialaisten tutkimusohjelmien ja uusien haasteiden puolestapuhuja, mutta kaikkein eniten minua huolestuttavat merten saastumiseen liittyvät ongelmat.
Euroopan parlamentissa hyväksytään niin valtavia määriä mietintöjä, että ne ikävä kyllä unohtuvat pian hyväksymisensä jälkeen. Haluan tästä syystä muistuttaa komissiota lisäpöytäkirjasta, jonka parlamentti hyväksyi 26. tammikuuta tänä vuonna, toisin sanoen lähes 9 kuukautta sitten. Lisäpöytäkirja käsitteli EU:n jäsenvaltioiden välisen yhteistyön aloittamista Koillis-Atlantilla tapahtuvien katastrofien torjumiseksi. Tämä aihe on mainittu myös jäsen Meissnerin mietinnössä kohdassa 4. En ole edelleenkään saanut komissiolta minkäänlaista palautetta tästä asiasta sen suhteen, onko tällaisen yhteistyön luomiseksi tai jäsenvaltioiden valmiustason nostamiseksi toteutettu toimenpiteitä, tai sen suhteen, aikooko komissio kenties itse nostaa EU:n valmiustasoa. Meksikonlahden öljykatastrofin käsittely on meillä kuitenkin vielä aivan tuoreessa muistissa ja Pohjanmeren aivan liian vanhat ja ruosteiset öljynporausreiät muodostavat jatkuvan uhkan. Haluaisin siis jälleen kerran kysyä komissiolta: Mitä merten onnettomuusvalmiuden suhteen on tehty? Onko meidän odotettava, että jotain vakavaa tapahtuu, ennen kuin Eurooppa herää toimimaan?
Franz Obermayr
(DE) Arvoisa puhemies, aika on merten suojelussa loppumassa kesken. Jos merten tuhoamista jatketaan nykyistä tahtia, me tuhoamme lopulta itsemme, sillä merten kasvisto tuottaa 70 prosenttia ilmakehän hapesta. Ei riitä, että ympäristönsuojelua edistetään vain EU:n sisällä niin kuin yleensä teemme, sillä on selvää, että tuulet ja aallot eivät kunnioita poliittisia rajoja.
Tästä syystä en ymmärrä, miksi me emme laadi selkeitä säännöksiä, jotta rikkaat teollisuusmaat eivät voisi siirtää ympäristöongelmiaan kehitysmaihin. Alusten romuttamisesta on laadittava tarkkoja säännöksiä. Aluksia, jotka sisältävät tonneittain asbestin saastuttamaa jätettä, lähetetään Euroopasta Intiaan, Bangladeshiin ja Pakistaniin romutettaviksi; siellä ne saastuttavat suuria osia rantaviivasta. Nämä ongelmat kuitenkin palaavat meille takaisin saastuneiden kalojen ja äyriäisten muodossa; ne päätyvät lautasillemme elintarvikeketjun kautta. Vielä emme ole edes maininneet näiden maiden työntekijöitä, jotka vaarantavat henkensä puutteellisten turvamääräysten vuoksi. Joka päivä yksi laiva, joka päivä yksi kuollut. Näin intialaisessa Alangin kaupungissa työskentelevät laivanromuttajat kuvaavat vaarallista työtään.
Myöskään syvänmeren porauksista ei ole laadittu selkeitä säännöksiä. Haluaisin tässä yhteydessä tuoda esiin komission jäsen Öttingerin erittäin myönteiset toimet porauslauttojen turvallisuutta edistävien säännösten laatimiseksi.
Vilkasliikenteisille laivaväylille, kuten Bosporin salmelle, jossa luotsauksesta ei ole vielä tehty pakollista, ei ole laadittu säännöksiä. Salmen läpi kulkee suuria tankkereita päivittäin.
Toinen myönteinen seikka, jonka haluan tuoda esiin, on se, että laivayhtiöt toimivat aktiivisesti ympäristön ja meren eläimistön suojelemiseksi. Eräs italialainen laivayhtiö on esimerkiksi asennuttanut aluksiinsa järjestelmän, joka estää niitä törmäämästä valaisiin. Olisi erinomaista, jos EU voisi tukea tällaisia yksityisten yhtiöiden myönteisiä toimenpiteitä.
Ville Itälä
(FI) Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää erinomaisesta työstä ja erityisesti siitä, että hän on suhtautunut oikealla tavalla IMO:n rikkipäästöjä koskevaan päätökseen. Toivon, että komissio todella ottaa huomioon tämän päätöksen, joka tänään varmasti hyväksytään yksimielisesti parlamentissa.
IMO:n päätös on tehty hätiköiden ilman ympäristöarviointeja ja ilman kustannusarviointeja. EU:n ei pidä toistaa IMO:n tekemää virhettä. Jos pohjoiseen asetetaan erilaiset päästörajat kuin etelään, kilpailu vääristyy ja säännöt vääristyvät EU:n sisällä. Päästörajojen on oltava samanlaiset. Olen aivan varma, että on Euroopan unionin kilpailulainsäädännön vastaista, jos näin tullaan tekemään.
Mihin tämä johtaa esimerkiksi oman maani osalta? Tämä johtaa siihen, että teollisuudelle tulee noin miljardin lisälasku vuodessa. Suomalaiset työpaikat ovat vaarassa, vaikka me yritämme täällä kaikin keinoin lisätä työpaikkojen määrää EU:ssa. Puhutaan Eurooppa 2020 -strategiasta, mutta tehdään toisenlaisia päätöksiä, joilla nämä työpaikat viedään.
Kuljetus siirtyy Suomenkin osalta venäläisille laivoille, jotka sitten rekoilla kuljettavat tavarat Suomeen, koska Venäjä ei tule ratifioimaan tätä IMO:n päätöstä. Tämä tuskin voi olla EU:n toive. Ruotsalaiset ovat sanoneet, että he siirtävät kumipyörille tämän liikenteen, joka nyt tapahtuu laivoilla. Tehtäisiin siis ympäristön kannalta huono päätös ja tulevien eurooppalaisten työpaikkojen kannalta huono päätös. Toivon, että komissio todella ymmärtää tämän päätöksen, joka tänään on yksimielisesti syntymässä parlamentissa.
Guido Milana
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää esittelijää. Kun kyse on yhdennetystä meripolitiikasta, me emme saa tyytyä pelkkiin hyviin aikeisiin; meidän on annettava uutta potkua strategialle, joka edistää kasvua ja kehitystä Euroopan unionissa, ja otettava takaisin kaikki se aika, joka ympäristökatastrofien estämisessä sekä ilmastonmuutoksen ja saastumisen torjumisessa on menetetty.
Jäsen Pirillo muistutti Euroopan parlamenttia juuri tänä aamuna tuoreesta suuronnettomuudesta, joka tapahtui muutama päivä sitten Paolan kaupungissa Calabriassa. Komission on osoitettava, että pyrkii aidosti saamaan jotain aikaa, että se ei vain käytä hallintovälineitään, vaan panee aidosti täytäntöön kohdennettuja lainsäädäntötoimenpiteitä ja ottaa aidosti opikseen aiemmista virheistä, jotka olivat seurasta usein liian alakohtaisesta lähestymistavasta.
Me tiedämme, että kyseessä on hyvin monimutkainen prosessi, mutta me olemme vaikeassa ja vaativassa käännekohdassa, jossa huomio ei saa herpaantua ja jossa paikalliset merialueet tarvitsevat riittäviä investointeja ja yhteisiä hallintojärjestelmiä sekä toimielinten välisessä että kansainvälisessä yhteistyössä; Välimeri poikkeaa muista merialueista sen lainkäyttövaltaan liittyvien kysymysten monimutkaisuuden vuoksi.
Tästä syystä on tärkeää tarkastella Välimeren hallintoa kaikkien rannikkovaltojen yhteisenä vahvuutena yhteisen perinnön periaatteen, tai res communis omnium -periaatteen, perusteella. Muutoin yhä yleistyvä tapa julistaa yksipuolisesti yksinomaisia talousvyöhykkeitä tai vastaavia Välimeren alueella Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen vastaisesti horjuttaisi tehokkaan yhteisen hallinnon ajatusta.
Haluan tässä yhteydessä huomauttaa, että vain kuukausi sitten tämän tulkinnan noudattaminen Libyassa aiheutti eurooppalaiseen kalastusalukseen kohdistuneen aseellisen hyökkäyksen; olisi väärin luulla, että kyse on vain Italian ja Libyan välisestä asiasta.
Corinne Lepage
(FR) Arvoisa puhemies, haluan aluksi esittää suuret kiitokset esittelijällemme, jäsen Meissnerille, tästä erinomaisesta mietinnöstä ja ennen kaikkea hänen erinomaisesta yhteistyöstään meriä ja rannikkovyöhykkeitä käsittelevän laajennetun työryhmän kanssa; työryhmä, jonka puheenjohtajana toimin, saattoi jäsen Meissnerin ansiosta varmistaa, että sen jäsenille tärkeitä asioita koskevat tarkistukset hyväksyttiin. Mietintö tarjoaa meille tilaisuuden suunnitella tulevaisuutta, mikä nykytilanteessa on hyvin tärkeää.
Katsomme, että yhdennettyyn meripolitiikkaan on ehdottoman tärkeää sisällyttää kaksi asiaa. Ensinnäkin meri- ja rannikkoympäristön suojelusta on tehtävä ensisijainen tavoite. Tästä on jo laadittu puitedirektiivi, mutta myös muita välineitä on kehitettävä erityisesti rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon sekä ja merten aluesuunnittelun osalta.
Meidän on käytettävä hyödyksemme seuraavat kolme vuotta ja laadittava todellinen yhteisön meripolitiikka, jonka avulla voidaan sulkea maa-alueita ja merialueita koskevien eri välineiden välinen keinotekoinen kuilu, muutoin kansalaiset eivät voi käsittää tätä. Me siis odotamme tässä suhteessa paljon komission jäsen Damanakilta.
Toinen asia on sininen kasvu. Me kaikki pidämme sitä hyvin tärkeänä ja me toivomme, että meri- ja kalastusasioiden pääosaston käynnistämä tutkimus tuo lisätietoa odotettavissa olevista toiminnan ja työllisyyden lähteistä.
Haluan muistuttaa teitä merialueiden käynnistämästä Vasco de Gama -nimisestä hankkeesta ja kiitän jäsen Meissneria siitä, että hän on ottanut sen huomioon.
Isabella Lövin
(SV) Yhdennetty meripolitiikka on hyvin tervetullut strategia, sillä meremme ovat yhteydessä toisiinsa ja kaikki meriä hyödyntävät alat vaikuttavat yhdessä meriympäristöön. Näin ollen olisi tuhoisaa ja vastuutonta jättää myös jatkossa meriympäristöä koskevassa päätöksenteossa huomioimatta yhteisvaikutukset, joita kalastus, ruoppaus, laivaliikenne, tuulivoima, aaltoenergia, matkailu ja muu toiminta meriympäristölle aiheuttavat.
Meristrategiadirektiivi on yhdennetyn meripolitiikan ympäristöpoliittinen tukipilari; siinä todetaan, että kaikkien jäsenvaltioiden on saavutettava merten hyvä ekologinen tila vuoteen 2020 mennessä. Jos tämä tavoite halutaan saavuttaa, jäsenvaltioiden on käynnistettävä mahdollisimman pian meriasioiden hallinnointi, joka on käytännössä yhdennettyä ja jota koskevat päätökset tehdään yhdessä keskuspaikassa.
Annan teille esimerkin siitä, miten huonosti asiat voivat mennä, kun meren eri käyttäjiä valvovat eri viranomaiset ja koskevat eri lait. Ruotsissa, eteläisen Kattegatin alueella, Ruotsi ja Tanska ovat sopineet suojelevansa turskan kutualueet epätoivoisena yrityksenä turvata viimeiset jäljellä olevat turskakannat. Toinen ruotsalainen viranomainen päätti hiljattain, että Falkenbergin kunnan pitää voida heittää valtavia määriä satamien ruoppausjätettä mereen juuri turskan kutualueelle.
Jäsenvaltioilla on nyt velvollisuus saavuttaa merten hyvä ekologinen tila vuoteen 2020 mennessä. Tässä voidaan onnistua vain toimimalla merten tilaan vaikuttavassa päätöksenteossa johdonmukaisesti ja harjoittamalla merten aluesuunnittelua.
Merten aluesuunnittelu auttaa meitä myös näkemään selvemmin, kenellä on mereen liittyviä intressejä, kuka haluaa käyttää merta, ja tekemään selväksi, että kaikkien on noudatettava samoja sääntöjä. Myös kalastustoiminnassa on laadittava ympäristövaikutusten arviointeja ja noudatettava parhaiden käytänteiden periaatetta. Lisäksi toiminnassa on noudatettava ennalta varautumisen periaatetta aivan kuten merenpohjaan vedettyjen kaasuputkien ja tuulivoimapuistojen on.
Se olisi suuri harppaus oikeaan suuntaan.
Marek Józef Gróbarczyk
(PL) Yhdennettyä meripolitiikkaa koskeva mietintö saa meidän ajattelemaan tarkemmin ja vaatii meitä syventymään tähän asiaan aiempaa paremmin. Työjärjestyksen 48 artiklan mukainen mietinnön lyhyt esittely, sääntöjen vastainen tarkistusten jättämismahdollisuuden rajoittaminen ja useimpien Euroopan komission jättämien tarkistusten hylkääminen eivät herätä luottamusta eivätkä toivoa siitä, että liikenne- ja matkailuvaliokunta aikoisi käsitellä yhdennettyä meripolitiikkaa täysin vastuullisella tavalla.
Ei pidä unohtaa, että Euroopan unionin merenkulkuala on nyt syvässä kriisissä. Alaa uhkaavat Kaukoidästä tuleva kilpailu ja polkumyynti sekä se, että halvat liikenteenharjoittajat valtaavat alaa muilta laivayhtiöiltä. Tämä on seurausta eurooppalaisen yhdennetyn meripolitiikan puuttumisesta. Laivanrakennusteollisuus on kriisissä. Kotivaltioni kaksi suurinta telakkaa on suljettu hiljattain; tämä tapahtui Euroopan komission painostuksesta ja Puolan hallituksen tehottomista toimista huolimatta. Tämä on lisännyt työttömyyttä ja on saanut aikaan valtavasti taloudellisista syistä tapahtuvaa maastamuuttoa. Tästä syystä vaadin, että yhdennettyyn meripolitiikkaan kiinnitetään asianmukaista huomiota ja että asiaan omaksutaan täysin vastuullinen lähestymistapa.
João Ferreira
(PT) Meriympäristöä koskevia toimia ja alakohtaisia politiikkoja on lukuisia; ne ulottuvat kalastuksesta meriliikenteeseen ja matkailusta energiaan ja niihin kuuluvat myös muun muassa tiede ja tutkimus. Tämä monilukuisuus edellyttää yhdennettyä politiikkaa, joka edistää kaikkien eri alojen suotuisaa yhteen liittämistä meriympäristön kestävyyden ja meriympäristön ekosysteemien suojelun puitteissa. Tämä johtuu siitä, että paikalliset ja alueelliset erityispiirteet ovat ratkaisevan tärkeitä tämän suhteen kannalta, ja myös yhdennetyn meripolitiikan vaikutukset tuntuvat paikallis- ja aluetasolla. Meripolitiikkaa ei pidä ainoastaan panna täytäntöön paikallis- ja aluetasolla, vaan se pitää myös määritellä siellä. Määrittelyyn tulee ottaa mukaan muun muassa rannikkoyhteisöt, jotka tekevät työtä meriympäristön parissa, jotka tuovat sen elämään ja ovat riippuvaisia siitä. Meidän ei pidä myöskään unohtaa välttämätöntä yhteistä näkemystä eikä yhteistyötä ja yhteistoimintaa, jotka ovat ratkaisevan tärkeitä, sillä valtameret ja meret ovat yhteydessä toisiinsa ja riippuvaisia toisistaan.
Tällä alalla toteutettavien Euroopan unionin aloitteiden pitää taata kunkin jäsenvaltion itsemääräämisoikeus ja valta niiden omien aluevesien ja yksinomaisten talousvyöhykkeiden hallinnoinnissa; samalla aloitteiden on tuettava resursseja, jotka ovat osa jäsenvaltioiden luontaista potentiaalia ja suhteellisia vahvuuksia.
Yhdennetyn meripolitiikan pitää kattaa muun muassa merentutkimuksen edistäminen sekä meriteknologian ja laivakonetekniikan, kuten laivanrakennuksen, eri osa-alueiden edistäminen. Niiden lisäksi kattavaan yhdennettyyn meripolitiikkaan tulee sisällyttää myös seuraavat tekijät: ekologisesti kestävämmän meriliikenteen edistäminen ja satamainfrastruktuurin edistäminen osana niiden julkista hallinnointia; kalastuksen edistäminen siten, että alan modernisointi sekä ekologinen kestävyys ja sosio-taloudellinen elinkelpoisuus taataan; riittävä ja riippumaton rahoitus, joka ei vie varoja Euroopan kalatalousrahastolta; sekä viimeisenä syrjäisimpien alueiden asema ja erityispiirteet.
Nick Griffin
(EN) Arvoisa puhemies, ennen kuin ottaa neuvoja asiantuntijoilta, on hyvä tutkia heidän aiempia toimiaan ja tarkistaa, ovatko he päteviä. Yhdennetty meripolitiikka on osittain kalatalousvaliokunnan työtä, joten ennen kuin allekirjoitamme sen suuret suunnitelmat, meidän on syytä tarkastella kriittisesti Euroopan unionin aiempia toimia merten hallinnoinnissa. Tämä edellyttää Yhdistyneelle kuningaskunnalle ennen kuuluneiden aluevesien tilanteen tarkastelua; nämä aluevedet huijattiin salakavalasti EU:n byrokraattien valvontaan vuonna 1973, sillä lähes 70 prosenttia niin kutsutuista "EU:n kalastuskiintiöistä" on itse asiassa Yhdistyneen kuningaskunnan kalastuskiintiöitä.
Miten kalamme ja kalastajamme ovat pärjänneet yhteisen kalastuspolitiikan alaisuudessa? Luvut kertovat paljon enemmän kuin kaikki tämän mietinnön hienot sanat. 88 prosenttia EU:n kalakannoista on ylikalastettuja, kun vastaava koko maailman keskiarvo on noin 27 prosenttia. 30 prosenttia kalalajeistamme on nyt virallisesti turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella, sillä aikuisten kalojen määrä on liian vähäinen luonnollista lisääntymistä ajatellen. Yhteisen kalastuspolitiikan kohtuuttoman kiintiöjärjestelmän vuoksi yksistään Pohjanmereen heitetään vuosittain lähes miljoona tonnia kuollutta kalaa. Samalla joidenkin kalalajien, kuten isotuulenkalojen, teollinen ryöstäminen on johtanut joidenkin lintulajien, kuten lunnien, kantojen romahtamiseen.
Euroopan eteläpuolella tilanne on aivan yhtä huono. Länsi-Afrikan kalastajat, jotka ovat harjoittaneet elinkeinoaan sukupolvien ajan, joutuvat vaihtamaan kalastuksen ihmiskauppaan, koska EU:ssa rekisteröidyt alukset ovat kalastaneet heidän kalavetensä tyhjiin.
EU:n on aika myöntää, että se on huolehtinut meren hallinnoinnista huonommin kuin kukaan muu koko maailmassa; sen toiminta on tyypillinen esimerkki niin kutsutusta yhteismaan ongelmasta - ilmiöstä, jossa jaetut varat joutuvat aina lopulta ylikulutuksen kohteeksi, sillä ne, jotka rajoittavat omaa käyttöään, joutuvat häikäilemättömiä käyttäjiä epäedullisempaan asemaan.
On aika palauttaa merten ja kalastusalueiden hallinta suvereeneille valtioille, jotka ovat aiemmilla toimillaan osoittaneet olevansa päteviä tähän tehtävään. Kaksi kolmasosaa EU:n aluevesistä, jotka EU on kalastanut tyhjiin, on Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kalastajien vesiä.
Luis de Grandes Pascual
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, esittelijää, jäsen Meissneria, on varmasti syytä onnitella. Vaikka kantamme ovat poikenneet toisistaan ja ovat olleet jopa ristiriitaisia, hän on onnistunut löytämään kompromissiratkaisuja, joiden ansiosta voimme nyt kaikki seistä yhdessä tämän tärkeän asian takana.
Hyvät parlamentin jäsenet, liikenne- ja matkailuvaliokunta on päättänyt, että kaikki meret on suojeltava samalla tavoin, sillä toisenlaiset ratkaisut johtaisivat epäoikeudenmukaiseen kilpailuasemaan.
Me hyväksymme enemmistön kannan, jonka mukaan on pyrittävä sellaiseen oikeudelliseen tilanteeseen, jossa koko unionia koskevat samat säännöt, vaikka en voi olla sanomatta, että tällaiseen ratkaisuun liittyy selkeästi jonkin verran epäoikeudenmukaisuutta.
On selvää, että Itämeri, Pohjanmeri ja Englannin kanaali ovat saastuneempia, ja mielestäni rikkopitoisuuksien valvonnan pitäisi olla tiukempaa.
Toimenpiteet, joiden tarkoituksena on lyhentää kuljetusaikoja ja vähentää käsittelykuluja, ovat ilman muuta myönteisiä aloitteita. Haluan kuitenkin toistaa jälleen tämän saman asian: meillä on tässä asiassa vielä paljon työtä tehtävänä. Jos me emme vapauta satamiamme määrätietoisesti, ne eivät voi laajentua täyttämään keskeistä tehtävää, josta niiden on huolehdittava liikennemuotojen yhteistoiminnan edistämiseksi.
Ilmastonmuutoksen seurauksia lieventävän hiilidioksidipäästöjen vähentämisstrategian edistäminen on myös myönteinen asia.
Mielestäni tämä on hyvä mietintö, joka on syytä hyväksyä. Ei pidä kuitenkaan unohtaa, että tämä mietintö on laadittu hetkellä, jolloin maailmaa koettelee vakava ympäristöonnettomuus - Meksikonlahden katastrofi.
Kehotamme näin ollen komissiota arvioimaan, onko Euroopan meriturvallisuusvirastosta annetun asetuksen tarkistamisen yhteydessä tarpeen vahvistaa viraston asemaa ennaltaehkäisevien tarkastusten ja hiilivetyvuotojen jälkeisten puhdistustehtävien toteuttamisessa. Arvoisa komission jäsen, tämä on nähdäkseni tarpeellinen uudistus ja näitä tehtäviä on tuettava tarvittavilla toimintavaltuuksilla.
Saïd El Khadraoui
(NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää jäsen Meissneria hänen erinomaisesta työstään ja siitä, että hän on mietinnöllään saanut aikaan laajan yksimielisyyden. Ryhmäni koordinaattorina haluaisin käyttää tämän tilaisuuden ja esittää kunnianosoitukseni entiselle kollegallemme, jäsen Piecykille, joka menehtyi kaksi vuotta sitten. Hän teki Euroopan parlamentissa uraauurtavaa työtä yhdennetyn eurooppalaisen meripolitiikan luonnostelemiseksi. Nyt me voimme jatkaa meripolitiikan kehittämistä hänen työnsä pohjalta.
Meripolitiikka on monitahoinen ala, johon liittyy monia eri osa-alueita; sen vuoksi meidän on tehtävä paljon työtä saavuttaaksemme tavoitteemme. Ensimmäiseksi meripolitiikan alalle on saatava aikaan uutta liikettä luomalla tehokkaita rakenteita ja asianmukaisia toimenpiteitä; tämä alahan tarjoaa paljon työpaikkoja kaikkialla Euroopassa sekä suoraan että epäsuorasti ja on ennen kaikkea ratkaisevan tärkeä Euroopan rannikko- ja satama-alueiden kehittämisen kannalta.
Rakenteesta on jo puhuttu ja siihen kuuluvat myös eurooppalaiset rakenteet. Euroopan meriturvallisuusvirastoa on vahvistettava ja sille on annettava nykyistä tärkeämpi asema; samalla sille on annettava myös tarvittavat valtuudet ja resurssit. Myös öljykatastrofista ja öljynporauksesta on puhuttu. Minun mielestäni pitäisi olla selvää, että valtuuksiin tehtävien mahdollisten muutosten pitäisi vahvistaa meriturvallisuusviraston asemaa. Meriturvallisuusvirastolla pitäisi olla merkittävä asema myös kansallisten tarkastusviranomaisten, rannikkovalvontaviranomaisten ja muiden kansallisten viranomaisten välisen yhteistyön kehittämisessä.
Lisäksi on vastattava tietenkin myös tiettyihin ympäristöntilaa koskeviin merkittäviin haasteisiin. Laivaliikenne saastuttaa tarpeettoman paljon. Kehittämisen varaa on siis yhä paljon. Me puhumme rikkipitoisuuden raja-arvoista, joiden pitäisi olla samat kaikkialla, ja päästökauppajärjestelmästä - ja kehotan komissiota todella painostamaan Kansainvälistä merenkulkujärjestöä myös jatkossa tämän asian suhteen. Tarvitsemme tietenkin myös tehokasta aluesuunnittelua.
Lopuksi haluan vielä sanoa yhden asian: mielestäni on tärkeää ryhtyä toimiin myös yhteiskunnallisella tasolla ja edistää alan ammattien kuvaa nuorten keskuudessa.
Britta Reimers
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, yhdennetty meripolitiikka on eteenpäin katsova ala. Meriä käytetään yhä intensiivisemmin liikenteen, mereen liittyvien taloudellisen toiminnan eri muotojen, energian tuotannon ja kalastuksen tarpeisiin; näiden eri alojen kehittämisen on tapahduttava koordinoidusti. Käytettävissä oleva tila on rajallinen ja sen vuoksi eri alojen on suhtauduttava yhteistyöhön vastuullisesti ja harkitsevasti. Merten käytön ja suojelun ei pidä olla ristiriidassa keskenään. Käyttö ja suojelu ovat riippuvaisia toisistaan, sillä meret voivat vastata tarpeisiimme vain, jos niiden tila on hyvä. Haluan tuoda esiin Itämeren rannikkovaltioidenvälisen myönteisen yhteistyön; Itämeren valtiot tekevät yhteistyötä edistääkseen kalastuksen, ympäristön, infrastruktuurin ja matkailun dynaamista kehitystä rannikkoalueilla. Meidän on myös jatkossa panostettava kalatalouteen, joka on heikossa asemassa ja jota usein pidetään vähemmän tärkeänä alana; elintarvikkeita tuottavana alana se on kuitenkin rannikkoalueiden talouden elintärkeä osa.
Haluan onnitella jäsen Meissneria tästä myönteisestä mietinnöstä.
Elie Hoarau
(FR) Arvoisa puhemies, mielestäni tämä mietintö osoittaa selvästi meriympäristöön liittyvät haasteet, jotka koskevat kalastusta, vesiviljelyä, liikennettä, matkailua, energiaa, kaivannaisia ja biologisia resursseja sekä ilmastonmuutosta koskevaa tutkimusta. Kehittämispotentiaalia on valtavasti ja se on turvattava, sitä on suojeltava ja sitä on edistettävä kestävällä tavalla, sillä ihmiskunnan tulevaisuus riippuu siitä. Mietinnössä todetaan myös aivan oikein, että Euroopan unioni on maailman johtava merivalta ja että syrjäisimpien alueidensa ansiosta sillä on maailman suurin yksinomainen talousvyöhyke.
Näiden havaintojen valossa on Euroopan unionin velvollisuus panna täytäntöön kunnianhimoinen politiikka, kattava meripolitiikka. Jos maailman johtava merivalta ei tee sitä, niin kuka sen tekee? On kuitenkin syytä huomauttaa, että päätöslauselmassa ei mennä tässä asiassa kovin pitkälle. Vain 50 miljoonan euron määrärahoilla ei voi väittää olevansa maailman johtava päätöksentekijä.
Syrjäisimpien alueiden strateginen asema, joka perustuu niiden sijaintiin kaikilla maapallon merillä, on tunnustettu. Olisi kuitenkin ollut perusteltua antaa niille johtava asema meriä koskevassa keskeisessä strategiassa. Esittelijä ei kuitenkaan vienyt tätä ajatusta eteenpäin, mitä pidän valitettavana.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, valtameret ja meret muodostavat 70 prosenttia maapallon pinta-alasta, elämä sai alkunsa niissä ja ihmiskunnan koko historian ajan ne ovat olleet ravinnon lähde kalastuksen kautta sekä kansojen ja kulttuurien välinen viestintäkeino meritse tapahtuvan kaupan ansiosta. Tästä ovat saaneet alkunsa perinteiset meren hyödyntämismuodot: kalastus ja liikenne.
Meri on saamassa globaalissa maailmassa uudenlaista asemaa geostrategisena ja geopoliittisena näyttämönä, jolla Euroopalla on keskeinen asema. Lisäksi me elämme nyt merten niin kutsuttujen uusien käyttötarkoitusten aikaa; niitä ovat muun muassa meren energian sekä kivennäis- ja geneettisten varojen hyödyntäminen. Myös nämä uudet käyttötarkoitukset edellyttävät kalastuksen ja meriliikenteen tavoin kokonaisvaltaista näkemystä ja yhteisiä toimia. Jäsen Meissner on itse asiassa pyrkinyt antamaan tästä käsityksen, mistä onnittelen häntä lämpimästi.
Euroopan unionin on tärkeää suunnitella eurooppalainen merialue ja sen käyttötavat erityisesti rannikkoalueiden osalta ja aivan erityisesti syrjäisimpien alueiden osalta. Jotta yhdennetty meripolitiikka voisi olla enemmän kuin vain osiensa summa ja jotta kalastus saisi ansaitsemansa aseman, on ehdottoman tärkeää, että kalastus on edustettuna meriklustereissa; näin toiveet voidaan huomioida yhteistyössä ja merialueiden käytössä esiin tulevista etujen päällekkäisyyksistä aiheutuvat vaikeudet voidaan voittaa.
Johannesburgin vuoden 2002 huippukokouksessa tehtyjen päätösten noudattamiseksi on ehdottoman tärkeää suojella biologisesta näkökulmasta kaikkein haavoittuvimpia biologisia ja maantieteellisiä alueita sekä edistää kestävää kalastusta ottamalla käyttöön nykyistä valikoivampia kalastustapoja. Tästä syystä on tärkeää laatia monialaisia poliittisia välineitä, jotka kattavat merialan kaikki eri toiminnot sekä puolustavat kunkin toimintamuodon vaatimuksia ja erityispiirteitä merialueiden käytön suhteen.
Merten suojelu on moraalinen velvollisuus, josta meidän on huolehdittava itsemme ja tulevien sukupolvien tähden.
Spyros Danellis
(EL) Arvoisa puhemies, lähes kaikkien eurooppalaisten sivilisaatioiden toiminta on perustunut meren hyödyntämiseen. Lissabonin sopimuksessa on nyt määrätty uusista politiikoista ja välineistä, jotka vähentävät konflikteja, edistävät dynaamisia yhteisvaikutuksia ja kitkevät pois epäoikeudenmukaista kilpailua ympäristön suojelemiseksi ja työpaikkojen luomiseksi. Yhdennetty meripolitiikka edellyttää monialaista, kattavaa strategiaa rannikko- ja saaristoalueiden sekä merien kehittämiseksi kestävällä tavalla.
Olennainen väline meren käyttötapojen rajaamiseksi järkevällä tavalla on rajat ylittävä merten aluesuunnittelu. Meidän on rohkaistava yhtenäisten ja integroitujen merihallintorakenteiden laatimista aluetasolla sekä EU:n merellisiä makroalueita koskevien strategioiden luomista. Meidän on valmistauduttava Euroopan rannikkovartioston perustamiseen tehokkaan ja yhdennetyn merivalvonnan mahdollistamiseksi.
Kaikki ovat varmasti yhtä mieltä siitä, että merenkulun hiilidioksidipäästöjä on vähennettävä. Meidän on harjoitettava Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä koordinoitua painostusta maailmanlaajuisten sääntöjen laatimisen puolesta. Euroopassa tehtävä yksipuolinen päätös merenkulkua koskevan päästökauppajärjestelmän luomisesta aiheuttaisi nähdäkseni tuhoisia seurauksia eurooppalaiselle merenkululle ja lykkäisi todellista ratkaisua, toisin sanoen kansainvälisten sääntöjen laatimista. Ei pidä unohtaa, että merenkulku on luonteeltaan nimenomaan kansainvälistä toimintaa.
Debora Serracchiani
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää jäsen Meissneria tästä yhdennettyä meripolitiikkaa koskevasta mietinnöstä. Olen hänen kanssaan yhtä mieltä siitä, että meriliikennettä ja laivanrakennusteollisuutta on vahvistettava, että rannikkoalueet on turvattava ja että innovaatiota ja tutkimusta on edistettävä.
Meriliikenteellä on nykypäivänä keskeinen rooli kaupan alalla. Tästä syystä meidän on edistettävä samalla merialueella sijaitsevien pienten ja suurten satamien välistä yhteistyötä kaupan sujuvuuden lisäämiseksi. Lisäksi intermodaalisuus on taattava investoimalla satamien ja kuivasatamien infrastruktuuriin erityisesti niissä satamissa, jotka voidaan liittää toisiinsa eurooppalaisten liikennekäytävien kautta.
Lopuksi haluan vielä ottaa esiin yhden asian, jota ei pidä väheksyä, nimittäin satamien turvallisuuden. Kaikki turvatoimenpiteet on yhtenäistettävä kaikissa Euroopan satamissa meriliikenteen turvaamiseksi nykyistä paremmin ja sen varmistamiseksi, että satamat, joille paremman turvallisuustason takaaminen aiheuttaa muita suurempia kustannuksia, eivät joudu epäoikeudenmukaiseen kilpailuasemaan.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Yhdennetyn meripolitiikan laatiminen on ehdoton välttämättömyys, sillä aiemmin harjoitettu hajanainen lähestymistapa on johtanut meripolitiikan tehottomuuteen ja ristiriitoihin. Jäsen Meissnerin mietinnössä toistetaan Euroopan parlamentin kanta yhdennetyn, johdonmukaisen ja yhteisen päätöksentekomenettelyn laatimisesta valtameriä, meriä, rannikkoalueita ja merialan eri toimintoja koskevissa asioissa. Yhdennetty meripolitiikka edistää monialaista lähestymistapaa meriasioiden hallinnointiin tunnistamalla ja hyödyntämällä meripolitiikkaa koskevien Euroopan unionin politiikkojen välisiä synergia-alueita.
Asetusehdotuksessa säädetään ohjelmasta, joka tarjoaa pysyvän kehyksen meripoliittisille aloitteille myönnettyjen avustusten säilyttämiseksi ja joka johdonmukaistaa merten ja rannikkoalueiden kehittämiseen myönnettävien varojen käyttöä. Valitettavasti ainut elinkelpoinen ja toteutettavissa oleva rahoitusratkaisu nykyisessä taloustilanteessa oli EU:n vaatimaton rahoitusapu. Toivon kuitenkin, että tämä rahoituskeino mahdollistaa yhdennetyn meripolitiikan tavoitteiden saavuttamisen sekä lyhyellä että keskipitkällä aikavälillä.
Luís Paulo Alves
Arvoisa puhemies, Eurooppa 2020 -strategiassa kannatettu älykäs kasvu voidaan saavuttaa vain ottamalla älykkäällä tavalla käyttöön Euroopan moninaisuuteen olennaisesti kuuluvat erilaiset potentiaalit.
Euroopan unionilla on maailman suurin yksinomainen talousvyöhyke, jonka pinta-ala on 25 miljoonaa neliökilometriä. Meillä on 32 000 kilometriä rantaviivaa, jolla asuu kolmasosa väestöstämme. Rannikkoalueet tuottavat 40 prosenttia bruttokansantuotteestamme ja 95 prosenttia ulkomaankaupastamme. Näiden viimeksi mainittujen lukujen pitäisi herättää komissio ja neuvosto toimimaan, sillä ne eivät voi saavuttaa älykästä kasvua, joka on edellytys Eurooppa 2020 -strategian onnistumiselle, ilman yhdennettyä eurooppalaista meripolitiikkaa.
Haluan kiinnittää huomionne erityisesti Euroopan avomerten ja merenpohjan sisältämään potentiaaliseen biologiseen ja geneettiseen rikkauteen sekä mineraaliesiintymiin, joista tiedämme toistaiseksi vain vähän. Näiden alojen tutkimus- ja kehitystyötä on tärkeää lisätä.
Michael Theurer
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Geoghegan-Quinn, hyvät parlamentin jäsenet, meidän on suojeltava maailman merten ekosysteemejä. Meret ja globalisaation käsite eivät kuitenkaan sulje toisiaan pois. Laivareitit ovat vaurautemme kannalta elintärkeitä, sillä ne ovat maailman kaupan valtaväyliä. Paljon on vielä tehtävänä ennen kuin voimme olla varmoja siitä, että ympäristöä suojellaan ja että liikennereittimme ovat turvallisia.
Tulevaisuudessa meidän on turvattava myös raaka-aineiden saantimme. Tutkijoiden ennusteiden mukaan merenpohjasta ja merestä voidaan löytää arvokkaita raaka-aineita. Tärkeää on uuttaa ja louhia niitä tavalla, joka ei vahingoita ympäristöä.
Kolmas asia, jota haluaisin tarkastella, on merten ja sisämaan vesiväylien väliset yhteydet. Mielestäni on tärkeää luoda yhteys sisämaan vesiliikenteeseen. Tonavan kehittäminen on tässä suhteessa keskeisessä asemassa. EU:n pisimpänä jokena Tonava voi yhdessä Rein-Main-Tonava-kanavan kanssa yhdistää Mustanmeren Pohjanmereen. Meidän pitäisi luoda yhteys yhdennetyn meripolitiikan ja sisämaan vesiväylien välille.
Gerard Batten
(EN) Arvoisa puhemies, kenellekään tuskin on yllätys se, että EU haluaa yhdentää meripolitiikkansa, aivan kuten se haluaa yhdentää kaiken muunkin kaikilla elämän ja politiikan aloilla ympäri Eurooppaa.
Tiedustelin vuonna 2007 Yhdistyneen kuningaskunnan merenkulusta ja kalataloudesta vastaavalta ministeriöltä, minkä verran kalaa Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä on saatu. Minulle vastattiin, ettei Yhdistyneen kuningaskunnan vesialuetta ole mahdollista rajata, sillä ne katsotaan nyt osaksi EY:n aluevesiä. Yhdistyneellä kuningaskunnalla ei siis enää ole omia aluevesiä.
On ehkä aivan paikallaan keskustella tästä aiheesta tänään, sillä - kuten kaikki varmasti tiedätte - tänään tulee kuluneeksi 205 vuotta Trafalgarin taistelusta, joka käytiin 21. lokakuuta 1805. Trafalgarin taistelussa amiraali lordi Nelson ja monet muut urheat miehet antoivat henkensä, jotta Britannia voisi pysyä vapaana ja itsenäisenä maana. Lordi Nelsonin viimeiset sanat olivat: "Luojan kiitos, olen tehnyt velvollisuuteni." UKIP-puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet tekevät velvollisuutensa tänä iltapäivänä ja äänestävät tätä mietintöä vastaan.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, tietomme meren ekosysteemeistä ovat yhä aivan liian vähäiset, ja monet erityisesti avomeren alueet ovat kartallamme yhä vain valkoisia aukkoja. Meret ja valtameret ovat kuitenkin yksi tämän vuosisadan suurista haasteista, eivätkä yksinomaan siitä syystä, että ne tuottavat meille ravintoa ja proteiineja. Meidän ei pidä aliarvioida niiden vaikutusta ilmastoon ja sitä kautta niiden merkitystä ihmiskunnan hyvinvoinnin kannalta.
Ison valliriutan esimerkki osoittaa, että meren ekosysteemit voivat uusiutua, jos tarvittavat ympäristön suojelutoimenpiteet toteutetaan. Kalakannat ovat kasvaneet riutan suojelluilla alueilla 30-75 prosentilla vain kahdessa vuodessa. Yli 40 prosenttia maailman väestöstä elää alle 100 kilometrin päässä merestä ja voi siten joutua tsunamin uhriksi. Tästä syystä pidän erittäin myönteisenä suunnitelmaa panna rannikkoalueillamme täytäntöön yhteinen eurooppalainen strategia suuronnettomuuksien ehkäisemiseksi. Erilaisten päästörajojen asettaminen EU:n vesillä on kuitenkin vastoin yhdennettyä meripolitiikkaa, jossa pyritään kaikkien osatekijöiden huomioimiseen. Tällä alalla on toimittava johdonmukaisesti.
Petru Constantin Luhan
(RO) Yhdennetyn meripolitiikan merkitys on kiistaton tilanteessa, jossa Euroopan unioni on maailman johtava merivalta ja 40 prosenttia EU:n bruttokansantuotteesta tuotetaan merten ja rannikkoalueiden läheisyydessä. Meripolitiikan tavoitteiden toteuttamisessa on kiinnitettävä erityistä huomiota Euroopan merten erilaisiin alueellisiin ominaispiirteisiin. Jokainen merialue on ainutlaatuinen ja edellyttää erityishuomiota, jotta sen käyttäjien kanssa voidaan päästä kestävään tasapainoon.
Samalla meidän on taattava meripolitiikalle riittävä rahoitus seuraavan ohjelmakauden rahoitusnäkymissä ja sitä kautta luotava uusi lähestymistapa, jonka tarkoituksena on edistää merialan kaikkien toimintamuotojen mahdollisimman hyvää kehitystä kestävällä tavalla ja kattaen kaikki merialueet. Näin saatavat hyödyt ovat paljon suurempia ja ympäristövaikutukset ovat lievempiä.
Kriton Arsenis
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, esittelijät ja muut parlamentin jäsenet ovat puheenvuoroissaan käsitelleet kattavasti yhdennetyn meripolitiikan sisältöä. Haluaisin puolestani puhua merenkulun päästöistä. Merenkulun päästöt on sisällytettävä päästöjen vähentämistä koskeviin suunnitelmiin, vaikka se ei olekaan helppo tehtävä. Jotta rajoitukset voivat olla tehokkaita, ne on ensiarvoisen tärkeää sisällyttää Kansainvälisen merenkulkujärjestön kansainväliseen sopimukseen. Jos tällaista sopimusta ei saada aikaan, on syytä harkita vakavasti alueellisten toimenpiteiden hyväksymistä EU:ssa. Kuten jäsen Danellis totesi, tämä ei ole helppo tehtävä ja, jos me haluamme onnistua, meidän on noudatettava lentoliikenteen esimerkkiä.
Nämä toimenpiteet on pantava täytäntöön kauppalaivojen poikkeamissatamien perusteella ja meidän on päätettävä siitä, miten päästöjä verotetaan. Päästökauppajärjestelmä on osoittautunut melko monimutkaiseksi ja tehottomaksi. Meidän on löydettävä yksinkertainen ja tehokas ratkaisu, kenties hiilivero tai jokin muu yksinkertainen ja tehokas yhdistelmäratkaisu.
Werner Kuhn
(DE) Arvoisa puhemies, haluaisin jälleen kerran nostaa esiin Euroopan unionin liikennestrategian. Tavoitteenamme on siirtää tavaroita tieliikenteestä meriliikenteeseen sekä tarjota tehokkaita ja ympäristöystävällisiä liikennemuotoja. Joillain merenkulun aloilla ympäristötavoitteita ei pidä kuitenkaan asettaa niin korkealle kuin rikkidioksidipäästöjen valvonta-alueilla Itämeressä ja Pohjanmeressä, muutoin liikenteen kustannukset nousevat huomattavasti. Jäsen Itälä ja jäsen Fleckenstein viittasivat jo tähän. Haluaisin pyytää komission jäsen Geoghegan-Quinnia arvioimaan tutkimusta, jota laaditaan hyvin huolellisesti. Me emme halua siirtää liikennettä mereltä takaisin teille. Me haluamme oikeudenmukaista kilpailua Pohjois-Euroopassa, Euroopan unionissa ja Välimeren alueella. Se on yksi olennaisista vaatimuksista.
Merenkulun turvallisuuden osalta haluaisin vielä sanoa, että hyvin vilkasliikenteisten laivareittien ja salmien turvallisuudelle pitäisi antaa yhdennetyssä meripolitiikassa nykyistä keskeisempi sija. Esimerkiksi Kadetin salmessa ja Bosporin salmessa, kuten eräs puhuja jo mainitsi, pitäisi jatkossa olla pakollinen luotsaus. Paikoissa, joissa kulkee suuria tankkereita ja kuljetetaan vaativia rahteja, pakollinen luotsaus parantaisi meriturvallisuutta.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Merenkulku ja laivateollisuus ovat hyvin tärkeitä EU:n jäsenvaltioiden taloudellisen hyvinvoinnin kannalta ja tarjoavat arvokkaita palveluita Euroopan ja koko maailman teollisuudelle sekä kuluttajille.
Onnittelen jäsen Meissneria tästä mietinnöstä. Haluan korostaa esteettömän merialueen tärkeyttä. Samalla me kehotamme komissiota ja jäsenvaltioita arvioimaan ja säilyttämään pienet satamat, laajentamaan lyhyen matkan merikuljetusten verkostoa, jotta maakuljetusten etäisyydet voitaisiin lyhentää mahdollisimman pieniksi, tukemaan kuljetusmuotoihin, rahdin käsittelyyn ja logistisiin ratkaisuihin suuntautuvaa tutkimusta ja innovointia, jotta voidaan löytää ratkaisuja, jotka lyhentävät kuljetusaikoja ja vähentävät käsittelykuluja, tukemaan satamainfrastruktuurin kehittämistä sekä takaamaan intermodaalisuuden.
Eurooppa-neuvoston pitäisi pyytää Euroopan komissiota laatimaan Mustanmeren geostrategista merkitystä painottaen Euroopan unionin Mustameri-strategia. Mustaanmereen on tähän asti kiinnitetty valitettavan vähän huomiota huolimatta sen geostrategisesta merkityksestä Euroopan unionille.
Pat the Cope Gallagher
(EN) Arvoisa puhemies, yhdennetyn meripolitiikan laatiminen on elintärkeä asia Irlannin, Euroopan ja myös koko maailman talouden kannalta. Koska Irlanti on saarivaltio, meriliikenne on sen talouden kulmakivi.
Yli 99 prosenttia, siis yli 99 prosenttia, kaikesta Irlannin kauppatavarasta tilavuudessa mitattuna kuljetetaan meriteitse. Arvioiden mukaan Irlannin merenkulkuun pohjautuva teollisuus työllistää noin 8 000 henkilöä ja tuottaa maassa vuosittain yli 1,5 miljardia euroa.
Merenkulku liittää Irlannin talouden muuhun Eurooppaan ja koko muuhun maailmaan. Merenkulku on strategisesti erittäin tärkeä maalleni ja sen talouden elpymiselle. Merialan nopeasti muuttuva luonne edellyttää yhtenäistä eurooppalaista lähestymistapaa. Alan toimintojen, kuten meriliikenteen, kehitystyön, vesiviljelyn ja matkailun - sekä meren uusien käyttömuotojen, kuten vedenalaisten tekniikoiden, meren uusiutuvien energialähteiden ja sinisen biotekniikan - kasvu luo lisäpainetta jo nyt ahtaaksi käyvään meritilaan.
Josefa Andrés Barea
(ES) Arvoisa puhemies, yhdennetty meripolitiikka on monialainen, alueellinen ja alakohtainen politiikka, ja kalatalouden ja vesiviljelyn on oltava osa sitä siten, että se ei joudu toisen politiikan osaksi. Meidän kaikkien on puututtava koko yhteiskuntaa ja erityisesti kalataloutta koskettaviin ympäristö- ja talouskysymyksiin; näitä ovat muun muassa uudet teknologiat, kalastusvälineet, lajien kehittyminen, merialaa koskeva talousohjelma uusien ja parempien työpaikkojen luomiseksi, toimitusten laatu, kansainväliset suhteet, joiden tavoitteena on ehkäistä merirosvousta ja edistää meren hallinnointia esteettömästi ja ilman kestävyysongelmia, kuten Islannin tapauksessa.
Näin meidän on toimittava, jos me haluamme luoda yhdennetyn meripolitiikan ja jos me aiomme edistää ympäristön tilaa ja kestävyyttä.
Mario Pirillo
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, yhdennetyllä meripolitiikalla on monialainen tehtävä: se kattaa lukuisia eri osa-alueita ympäristöstä merien ja merenkulkualan tutkimukseen.
Yhdennetyssä meripolitiikassa ei määrätä kansainvälisten aluevesirajojen valvonnasta laittoman kalastuksen tai rajojen ylittämisen varalta. Toivon, että tähän seikkaan paneudutaan vakavasti tarkasteltaessa yhdennettyyn meripolitiikkaan korvamerkittäviä varoja. Toivon myös, että varat auttavat vahvistaman valvontaa uudenaikaisten valvontajärjestelmien, kuten ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuisten seurantapalveluiden (GMES), avulla.
Yhdennetyn meripolitiikan monialaisen luonteen takaa - toivoakseni tulevassa rahoituspaketissa - EU:n talousarvio, eivätkä kalatalouden määrärahat, jotka käytetään alakohtaisiin toimiin. Olen hyvin kiitollinen esittelijälle tästä tärkeästä asiakirjasta ja toivon, että komissio ja neuvosto vastaavat pyyntöihimme kaikilta osin.
Puhemies
(DE) Paljon kiitoksia, jäsen Pirillo. En sisällyttänyt alkuhuomautuksianne puheaikaanne, sillä puhuitte hyvin tärkeästä asiasta. Haluan kuitenkin vakuuttaa teille, että kaikki varapuheenjohtajat pyrkivät tekemään tässä suhteessa parhaansa. Haluaisin järjestää kanssanne pienen kilpailun. Vedämme hatusta parlamentin jäsenten nimiä ja katsomme, kuka osaa ääntää ne parhaiten. Virheitä kuitenkin sattuu toisinaan, joten pyydän teiltä kärsivällisyyttä.
Inés Ayala Sender
(ES) Arvoisa puhemies, kiitos tästä puheajasta. Haluan onnitella jäsen Meissneria lämpimästi hänen erinomaisesta työstään ja myös hänen kyvystään huomioida kollegoidemme pyynnöt ja tarkistukset.
Olen erityisen kiitollinen kahdesta tarkistuksesta. Ensimmäinen niistä on tarkistus, jossa komissiota vaaditaan parantamaan merenkulkualan työntekijöiden työoloja ja sisällyttämään Kansainvälisen työjärjestön (ILO) merityötä koskeva yleissopimus viimeinkin EU:n lainsäädäntöön. Tarkistukseen sisältyy myös ehdotus merenkulkijoiden pätevöitymis- ja koulutusohjelmasta, jossa säädetään nimenomaisesti nuorten rekrytoinnista ja kolmansien maiden mukaantulosta.
Olen kiitollinen myös tarkistuksesta, jossa komissiota vaaditaan auttamaan jäsenvaltioita panemaan täytäntöön ohjelma vedenalaisten laivanhylkyjen ja reliikkien paikantamiseksi ja kartoittamiseksi. Hylyt ja reliikit ovat osa Euroopan historiallista ja kulttuuriperintöä; olen itse kotoisin Espanjasta, jonka rannikoilta reliikkejä löytyy paljon. Tämä ohjelma edistää vedenalaisen perinnön ymmärtämistä ja tutkimista sekä ehkäisee ryöstelyä mahdollistaen siten reliikkien asianmukaisen säilymisen.
Uskon, että nämä kaksi tekijää voivat yhdessä jäsen Meissnerin erinomaisten ehdotusten kanssa edistää merkittävällä tavalla Euroopan tarvitseman uuden meritietoisuuden luomista.
Máire Geoghegan-Quinn
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, keskustelun aluksi jäsen Meissner pahoitteli sitä, että niin harva parlamentin jäsen oli salissa paikalla. Hänellä on kuitenkin varmasti syytä olla tyytyväinen siihen, että keskusteluun osallistui 37 puhujaa.
Keskustelu oli hyvin hedelmällinen ja sen aikana nousi esiin tuoreita ajatuksia, jotka kannustavat meitä pyrkimään meripolitiikan alalla yhä pidemmälle. EU:n meripoliittisten varojen hallinnoinnissa on noudatettava Euroopan komission asetusehdotusta yhdennetyn meripolitiikan rahoittamisesta vuosina 2011, 2012 ja 2013. Ehdotettujen 50 miljoonan euron määrärahojen tarkoituksena on jatkaa vuodesta 2007 lähtien tehtyä työtä poliittisten esteiden poistamiseksi ja synergioiden vapauttamiseksi yhdistämällä kaikki merta koskevat politiikat, kuten liikennettä, kalastusta, tulleja ja meriympäristön suojelua koskevat politiikat.
Komissio aikoo tehdä Euroopan parlamentin kanssa yhteistyötä, jotta tämä asetus voisi tulla pian voimaan ja jotta voimme panna täytäntöön tulevaan yhdennettyyn meripolitiikkaan sisältyviä toimia. Merivalvonta on myös tärkeä uusi aloite. Se tulee muuttamaan huomattavasti kaikkien merellä toimivien merenkulkualan viranomaisten toimintaa ja luomaan yhteisen tiedonvälitysympäristön EU:n merialueelle.
Komission tätä aloitettava koskeva tiedonanto ilmestyi juuri eilen. Siinä kulminoituu suuri määrä työtä, jonka tuloksena on laadittu kolmivaiheinen tiekartta. Tiekartan tavoitteena on saavuttaa lyhyessä ajassa yhdennetty merihallinto, joka näytti hyvin vaikealta toteuttaa vielä pari kuukautta sitten.
Siirryn nyt käsittelemään puheenvuoroissa esiin tuotuja kysymyksiä. Rikkipäästöjen osalta komissio on täysin tietoinen teollisuusryhmien esiintuomista ongelmista, joita Kansainvälisen merenkulkujärjestön vuonna 2008 hyväksymät uudet alusten polttoaineen laatua koskevat standardit voivat aiheuttaa. Tästä syystä komissio vaati Kansainvälistä merenkulkujärjestöä laatimaan sopimus, jonka tämä myöhemmin laatikin ja jonka arvioidaan nyt vähentävän rikkidioksidipäästöjä jopa 90 prosenttia ja ennen kaikkea sekundääristen hiukkasten päästöjä jopa 80 prosenttia.
Komissio aikoo esitellä ehdotuksen EU:n lainsäädännön yhdenmukaistamisesta Kansainvälisen merenkulkujärjestön päätöksen mukaisesti lähikuukausina. Ehdotuksen ohessa julkistetaan yksityiskohtainen kertomus, jossa käsitellään myös merenkulkujärjestön päätöstä koskevan vaikutusten jälkiarviointimme tuloksia sekä mahdollisia toimenpiteitä, joita komissio voisi toteuttaa lieventääkseen alaan kohdistuvia kielteisiä vaikutuksia.
Jäsen de Grandes Pascual nosti esiin merialueiden kysymyksen. EU on tietoinen eri merialueiden erityistilanteista ja kehittelee näihin erityistarpeisiin sopivia strategioita kutakin merialuetta varten.
Jäsen Rosbach nosti joidenkin muiden jäsenten tavoin esiin kysymyksen suuronnettomuuksien ehkäisysuunnitelmasta. Euroopan meriturvallisuusvirasto vastaa merenkulun turvallisuuden valvonnasta. Toistaiseksi sillä ei ole juridisia valtuuksia laatia ympäristökatastrofeja koskevaa sääntelyä. Euroopan meriturvallisuusviraston toimivallan mahdollisesta laajentamisesta lähivuosina käydään kuitenkin parhaillaan keskustelua nyt, kun komissio tarkastelee viraston toimivallan laajentamista tai uusimista. Parlamentti toimii tässä asiassa tietenkin keskeisenä osapuolena.
Tutkimuksesta, innovoinnista ja tieteestä vastaavana komission jäsenenä olen hyvin ilahtunut siitä, että monet parlamentin jäsenet ottivat esiin toisaalta yleensä meripolitiikan ja toisaalta merien ja merenkulkualan tutkimuksen välisen suhteen. Puheenjohtajavaltio järjesti viime viikolla Ostendessa hyvin tärkeän konferenssin, jossa käsiteltiin juuri tätä aihetta ja joka kokosi yhteen tämän alan tutkijoita. Tämä on yhdennetylle meripolitiikalle hyvin tärkeä tukipylväs.
Haluan vielä kerran kiittää jäsen Meissneria tästä hyvin kattavasta ja kauaskantoisesta mietinnöstä. Uskon, että voimme nyt jatkaa kaikkien tulevien merialoitteiden täytäntöönpanoa uudella innolla ja luottamuksella.
Kiitos ja pyydän anteeksi tulkeilta, jos puhuin liian nopeasti.
Gesine Meissner
Arvoisa puhemies, hyvä, että piditte lukua, arvoisa komission jäsen Geoghegan-Quinn. En laskenut, kuinka monta puheenvuoroa tässä keskustelussa pidettiin; 37 on todella paljon. Haluan kiittää kaikkia tämänpäiväiseen keskusteluun osallistuneita. Haluan lisäksi kiittää kaikkia varjoesittelijöitä heidän työstään; unohdin kiittää heitä keskustelun alussa. Me olemme tehneet todella rakentavaa yhteistyötä, ja olen nauttinut siitä aidosti. Olen käsitellyt mietinnössä monia aiheita, sillä minulle on hyvin tärkeää saada tällä tärkeällä alalla vakuuttava enemmistö.
Monissa eri aiheita koskeneissa puheenvuoroissa on korostettu sitä, että me tarvitsemme merialan tutkimuksessa, suunnittelussa, täytäntöönpanossa ja toimien valvonnassa yhteisiä toimia yhteisen hallinnoinnin, aluesuunnittelun ja valvonnan kautta. Tästä mietinnössä on kysymys. Sen aihe on kuitenkin hyvin monitahoinen.
Haluaisin sanoa muutaman sanan joistain puheenvuoroista. Jäsen Fleckenstein otti esiin rikkidioksidipäästöjen ongelman. Se on sisällytetty mietintöön, sillä halusimme varmistaa, että kilpailu ei vääristyisi; meidän on kuitenkin samalla varmistettava myös se, että merenkulusta tulee entistä ympäristöystävällisempää. Se, mitä sanoitte laivanrakennuksesta, hyvä jäsen Fleckenstein, ei kuitenkaan pidä täysin paikkaansa. Ei ole kyse siitä, etteivätkö liberaalit ja konservatiivit olisi halunneet sisällyttää sitä mietintöön. Kyse oli ainoastaan siitä, miten se pitäisi panna täytäntöön, pitäisikö meidän perustaa uusi eurooppalainen rahasto vanhojen alusten kunnostamiseen vai pitäisikö meidän laatia strategia. Tämä on tämänhetkinen sanamuoto.
Puheenvuoroissa nousi esiin myös tarkistus, jonka jätin sisällyttääkseni mietintöön päästökaupan. Valiokunnassa se hylättiin hyvin pienellä enemmistöllä, mutta me kaikki olemme varmasti vakuuttuneita siitä, että meidän on jatkettava tällä tiellä. Tästä syystä toivon saavani tukea näissä asioissa.
Hyvä jäsen Kohlíček, te sanoitte, että kaikkien alojen yhteen liittäminen oli vaikeaa; minä tiedän kuitenkin, että se on mahdollista. Joukko sidosryhmien ja liike-elämän edustajia kaikilta merialan osa-alueilta kokoontuu kahdesti vuodessa vaihtamaan ideoita. He ovat näkyviä eurooppalaisia toimijoita ja arvostavat suuresti tilaisuutta kokoontua yhteen.
Lopuksi haluan vielä kommentoida viittausta eri alueiden suureen lukumäärään. Saarten kanta on sisällytetty mietintöön; väite sen jättämisestä mietinnön ulkopuolelle ei siis pidä paikkaansa. Ainoa alue, jota strategiat eivät kata, on Pohjanmeri. Asun lähimpänä Pohjanmerta ja halusin siitä syystä mainita, että kun me puhumme Mustastamerestä, Välimerestä ja Tonavasta, meidän ei pidä unohtaa Pohjanmerta.
Haluan lopuksi esittää kiitokseni erityisesti siitä huomautuksesta, että meidän pitäisi kantaa moraalinen vastuu merestä ja tulevista sukupolvista. Tästä syystä valitsin otsikon "Me tarvitsemme uutta tietoisuutta merestä". Jos me jatkamme työtä tällä saralla, me voimme saada aikaan paljon.
Paul Rübig
(DE) Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Haluan kiittää puheenjohtajaa siitä, että hän päätti keskustelun varttitunti ennen äänestystä, sillä se on arvokas tapa päättää tämä keskustelu; sen ansiosta voimme päättää puheemme rauhalliseen sävyyn ja se myös jättää jäsenille aikaa saapua paikalle. Eilen asiat eivät sujuneet lainkaan niin kuin piti ja suunnittelussa oli ongelmia. Tänään tilanne on hoidettu oikein. Toivon, että puheenjohtaja ottaa tämän jatkossa huomioon ja varaa riittävästi aikaa keskustelun päättymisen ja äänestysten alkamisen välille.
Puhemies
(DE) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Maria da Graça Carvalho
EU:n on tärkeää varmistaa, että sen rannikkoja suojellaan. On myös tärkeää, että voimassa oleva lainsäädäntö tekee öljynetsinnästä ja -porauksesta turvallisempaa.
Lissabonissa toimiva Euroopan meriturvallisuusvirasto tarjoaa tukea ja teknistä apua meriturvallisuutta ja suojelua sekä alusten aiheuttamaa saastumista koskevan unionin lainsäädännön laatimiseen ja soveltamiseen.
Tämän vuoden kesäkuussa jätin komission jäsenille Günther Oettingerille, Siim Kallasille ja Kristalina Georgievalle kirjallisen ehdotuksen Euroopan meriturvallisuusviraston vastuualueen laajentamisesta ja turvallisuuden valvontamekanismien luomisesta Pohjanmerellä, Mustallamerellä ja Välimerellä sijaitseville eurooppalaisille öljynporauslautoille. Lisäksi ehdotin, että virasto saisi vastuulleen öljynporaukseen liittyvien ympäristökatastrofien ennaltaehkäisyn. Tämä ehdotus mahdollistaa rahoitukseen sekä inhimillisiin ja teknisiin voimavaroihin liittyvät mittakaavaedut.
Olen tyytyväinen komission jäsenen vastaukseen, joka osoittaa komission suhtautuvan avoimesti Euroopan meriturvallisuusviraston säännösten tarkistamiseen ja viraston vastuualueen laajentamiseen merellä tapahtuvien ympäristökatastrofien ehkäisemisen suhteen. Vetoan vielä kerran Euroopan komissioon Euroopan meriturvallisuusviraston vastuualueen laajentamiseksi, jotta rannikkoalueidemme turvallisuus olisi taattu.
Vilja Savisaar-Toomast
kirjallinen. - (ET) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten hyvin tiedämme, Kansainvälinen merenkulkujärjestö on asettanut MARPOL-sopimuksen liitteen VI nojalla useita eri alueiden rikkipitoisuuksia koskevia vaatimuksia. Itämeri, Pohjanmeri ja Englannin kanaali on julistettu rikkidioksidipäästöjen valvonta-alueiksi, ja näille alueilla on asetettu muita tiukempia vaatimuksia päästöjen vähentämiseksi merkittävästi. Näillä alueilla voidaan vuodesta 2015 lähtien käyttää meripolttoaineita, mikäli niiden rikkopitoisuus ei ylitä 0,1 prosentin raja-arvoa. Muilla alueilla rikkipitoisuuden raja-arvo on 0,5 prosenttia ja sitä sovelletaan vuodesta 2020 lähtien. Tätä asiaa käsiteltiin myös kotikaupungissani Tallinnassa 24. syyskuuta pidetyssä kansainvälisessä merenkulkualan konferenssissa. Mielestäni EU ei voi ratkaista tilannetta asettamalla omia vaatimuksia, mikäli ne eivät koske kolmansia maita, sillä silloin eurooppalainen merenkulkuala joutuisi epäoikeudenmukaiseen kilpailuasemaan. Tilanne on ratkaistava kansainvälisesti niin, että asetetut vaatimukset ovat todellisia ja koskevat kaikkia Itämerellä liikkuvia aluksia, ei ainoastaan EU:n jäsenvaltioiden aluksia. Lisäksi järjenvastaisten standardien asettaminen ajaa tavaraliikenteen meriltä takaisin teille, vaikka tieliikenne on ympäristölle paljon vaarallisempi ja haitallisempi liikennemuoto. Kannatan tässä asiassa siis Viron ja Suomen hallitusten sekä Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestön kantoja, joiden mukaan Kansainvälisen merenkulkujärjestön päätöstä on tarkistettava ja järjestön olisi asetettava yhdenmukaisia sääntöjä kaikille EU:n alueilla ja niillä liikkuville aluksille.
Traian Ungureanu
kirjallinen. - (EN) EU:n Mustameri-strategian esittelijänä pidän valitettavana sitä, että Mustaamerta koskevat kysymykset on jätetty unionin yhdennetyssä meripolitiikassa lähes kokonaan huomiotta. Mustameri sisällytettiin yhdennettyyn meripolitiikkaan jo vuonna 2007, mutta käytännön EU-toimet ovat jääneet tässä asiassa vielä toteutumatta. Vaadin Euroopan komissiota toimimaan selvästi aiempaa ponnekkaammin yhdennetyn meripolitiikan Mustaamerta koskevien näkökohtien kehittämiseksi. Yhdennetty meripolitiikka on tärkeä väline EU:n merialueiden mahdollisuuksien ja haasteiden tunnistamiseksi johdonmukaisella tavalla, jonka tavoitteena on edistää rannikkoalueiden kattavaa kehitystä. Olen vakuuttunut siitä, että Mustameri, joka sijaitsee osittain EU:n rajojen sisäpuolella, ja sen rannikkovaltiot tarvitsevat kipeästi tämän välineen asianmukaista soveltamista. Yhdennetyn meripolitiikan kansainvälinen ulottuvuus on ratkaisevan tärkeä näkökohta meripolitiikan onnistuneessa täytäntöönpanossa Mustanmeren alueella, jolla sijaitsee myös seitsemän EU:n ulkopuolista valtiota. Euroopan parlamentti valmistelee parhaillaan mietintöä EU:n Mustameri-strategian laatimisesta. Toivon, että komissio seuraa tätä aloitetta ja katsoo tulevaa strategiaa tärkeänä pohjana yhdennetyn meripolitiikan täytäntöönpanon vahvistamiselle Mustanmeren alueella.
