Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin perjantaina 15. joulukuuta 2000 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Puhemiehen julkilausumat
Puhemies
Hyvät kollegat, kuten tiedätte, uusi maanjäristys vavisutti lauantaina traagisesti Keski-Amerikkaa, joka on jo 1900-luvun alusta lähtien saanut kärsiä moneen otteeseen vakavista vahingoista. Tämänhetkinen tilanne näyttää El Salvadorissa todella huonolta: 350 kuollutta, 1200 kadonnutta, kokonainen alue on joutunut hävityksen alle, koko maassa tuhansia koteja on tuhoutunut.
Euroopan unioni on jo osoittanut solidaarisuutensa ja lähettänyt paikalle pelastusryhmän. Myös unioni ja jäsenvaltiot ovat vapauttaneet tai ovat vapauttamassa varoja uhrien auttamiseksi, ja voin sanoa, että eräät Euroopan parlamentin ryhmät ovat pyytäneet, että tämä kysymys otettaisiin mukaan torstain kiireellisiä asioita koskevaan keskusteluun. Haluaisin kuitenkin sanoa teille, että luonnollisestikin olen esittänyt Euroopan parlamentin puolesta El Salvadorin presidentille surunvalittelumme ja välittänyt hänelle syvimmän myötätuntomme osoitukset maata kohdanneiden koettelemusten vuoksi. Pyydän, että vietämme minuutin hiljaisuuden uhrien muistoksi ja heidän perheidensä tukemiseksi valtavan surun keskellä.
(Parlamentti vietti minuutin hiljaisuuden uhrien muistoksi.)   
Puhemies. 31. joulukuuta, joka on suurimmalle osalle meistä juhlapäivä, muuttui valitettavasti Alankomaissa Volendamin kaupungissa surun päiväksi niille perheille, joiden 10 teini-ikäistä lasta menehtyi uudenvuodenyönä. Haluaisin ilmaista Euroopan parlamentin puolesta myötätuntoni uhrien vanhemmille ja perheille. Toivon myös pikaista toipumista niille 180 henkilölle, jotka loukkaantuivat tässä järkyttävässä tulipalossa.
Haluaisin muistuttaa, että on myös muita paikkoja, joissa on tarkoitus juhlia ja iloita mutta jotka muuttuvat liian usein surun ja murheen tyyssijoiksi riittävien turvatoimien puuttuessa. Näin ollen osoitan surunvalitteluni Kiinassa Luoyangissa diskon tulipalossa menehtyneen 309 uhrin perheille ja pyydän teitä viettämään minuutin hiljaisuuden heidän muistokseen.
(Parlamentti vietti minuutin hiljaisuuden uhrien muistoksi.)  
Puhemies. Hyvät kollegat, olisin teidän tavoin toivonut, että olisimme voineet avata vuoden ensimmäisen istuntokauden ilman, että meidän olisi tarvinnut muistuttaa uusista ETAn terrorismin uhreista. Valitettavasti 20. joulukuuta terroristit tappoivat barcelonalaisen kunnallispoliisin Juan Miguel Gervillan. Hän oli yllättänyt murhaajansa, kun nämä olivat valmistelemassa pommi-iskua. Hän sai valitettavasti maksaa tästä rohkeasta teosta hengellään, mutta hän pelasti sillä epäilemättä monen muun ihmisen hengen. Tämän vuoksi haluan osoittaa hänelle aivan erityistä kunnioitusta, ja pyydän teitä viettämään minuutin hiljaisuuden hänen muistokseen.
(Parlamentti vietti minuutin hiljaisuuden uhrin muistoksi.)

Valiokuntaan palauttaminen
Puhemies
Ilmoitan jäsen Cashmanin yleisön oikeutta saada tietoja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoista koskevasta mietinnöstä, jonka lainsäädäntöpäätöslauselmaehdotusta koskevaa äänestystä lykättiin 16. marraskuuta 2000, että kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on ilmoittanut, että se ei pysty noudattamaan työjärjestyksen kyseisen säännöksen mukaista kahden kuukauden määräaikaa. Täten valiokunta pyytää mietinnön palauttamista valiokuntakäsittelyyn työjärjestyksen 144 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Annan puheenvuoron välittömästi valiokunnan puheenjohtajalle jäsen Watsonille, jotta hän voi esittää pyynnön valiokuntansa puolesta.

Watson
. (EN) Arvoisa puhemies, parlamentti suostui ystävällisesti 16. marraskuuta valiokuntamme - jonka puheenjohtaja minulla on kunnia olla - esittämään pyyntöön lykätä lopullista äänestystä jäsen Cashmanin ehdotuksesta lainsäädäntöpäätöslauselmaksi. Tuon lykkäyksen tarkoituksena oli antaa muille toimielimille aikaa harkita tarkistuksiamme ja komissiolle aikaa muotoilla tarkistettuja ehdotuksia. Marraskuun istuntomme jälkeen olemme olleet yhteydessä muihin toimielimiin, mutta tähän mennessä sopimusta ei ole syntynyt. Sen vuoksi pyytäisimme parlamenttia lykkäämään äänestystä edelleen enintään kahdella kuukaudella, jotta vuoropuhelu saataisiin päätökseen ja jotta, kuten toivomme, teille voitaisiin esittää kompromissitarkistukset äänestystä varten istunnossamme 28. helmikuuta.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana lopullisen esityslistaluonnoksen käsittely sellaisena kuin puheenjohtajakokous on sen 11. tammikuuta laatinut työjärjestyksen 111 artiklan mukaisesti.
Istunnot 15.18. tammikuuta 2001 Puhemies. Maanantaihin, tiistaihin ja keskiviikkoon ei ole ehdotettu muutoksia.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa kollegoilleni ja teille vaikka ymmärränkin, miksi olette ottanut keskiviikon esityslistalle niin paljon asioita siitä, että niitä poliittisia aiheita varten, joista keskustellaan klo 9.0016.00, neuvostolle ja komissiolle on varattu täsmälleen saman verran puheaikaa kuin kaikille parlamentin jäsenille: 90 minuuttia neuvostolle ja komissiolle ja 90 minuuttia parlamentin jäsenille. Tästä haluan huomauttaa, ja olen pahoillani, sillä tiedän, että meillä on keskiviikkona paljon käsiteltäviä asioita, mutta yrittäkäämme kuitenkin tehdä tähän muutos, sillä parlamentissa käytävän keskustelun pitäisi sentään olla toimielimiä tärkeämpi.

Puhemies
Kiitos, jäsen Dell'Alba. Merkitsen mielelläni huomautuksenne muistiin.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin jatkaa kollega Dell'Alban puheenvuoron aiheesta ja sanoa myös jotain keskiviikosta. Keskiviikon ohjelma ei ole ainoastaan aivan liian tiivis, vaan lisäksi silloin käsitellään tärkeitä mietintöjä ilman keskustelua, muun muassa Sjöstedtin elinympäristöä käsittelevää mietintöä, mikä on mielestäni merkillistä. Tämä johtuu tietysti onnettomasta väärästä päätöksestä lakkauttaa perjantain istunnot, mistä haluan tässä huomauttaa.
  

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa esittääkseni huomion, joka koskee tiistaina käytävää kalastusta koskevaa yhteiskeskustelua. Tiistaina on aiottu käydä tärkeä keskustelu, ja puheenjohtajakokous on päättänyt lisätä esityslistalle komission julkilausuman Marokon kalastussopimuksesta ilman päätöslauselmaa. Kuten tiedätte, tämä on hyvin arkaluonteinen kysymys, ja haluaisin pyytää teitä vähän selventämään sitä, sillä tämän asian lisääminen esityslistalle saattaa hieman vääristää yleistä keskustelua.
Pyydän teitä ensinnäkin kertomaan minulle, kenen ehdotuksesta julkilausuma on otettu esityslistalle, eli pyysikö sitä itse komissio vai jokin poliittinen ryhmä.
Toiseksi, esityslistan mukaisesti toimittaisiin tavallisesti siten, että ensin käytäisiin näitä neljää mietintöä koskeva yhteiskeskustelu ja sen jälkeen komissio esittäisi julkilausuman, jonka jälkeen käytäisiin sitä koskeva keskustelu. Koska kuitenkin näyttää siltä, ettei tämä ole enää mahdollista, sillä poliittiset ryhmät ovat jo jakaneet parlamentin jäsenten puheajat, pyydän, että tässä tapauksessa komission julkilausuma esitettäisiin ensin, jotta me parlamentin jäsenet voisimme osallistua keskusteluun ja jotta komission julkilausumaa ei tarvitsisi esittää kesken keskustelun, sillä muuten kaikilla parlamentin jäsenillä ei olisi samoja mahdollisuuksia vastata tähän komission julkilausumaan.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, vastaan oikein mielelläni. Sosiaalidemokraattien ryhmä pyysi tätä komission julkilausumaa. Voi olla, että jokin toinenkin ryhmä kannatti tätä pyyntöä. Syy on hyvin yksinkertainen: viime päivinä olemme nähneet, miten komission jäsen Fischler on keskeyttänyt keskustelut suorassa televisiolähetyksessä; puheenjohtaja Prodi en tiedä, onko hän vielä Marokossa teki uuden ehdotuksen ja käynnisti neuvottelut uudelleen; myös eräät maatalous- tai kalastusministerit muun muassa espanjalainen ministeri sanoivat asiasta mielipiteensä, ja on hyvä, että voimme keskustella tästä kysymyksestä ja olla niin hyvin asian tasalla emme pyydä päätöslauselmaa ainakin televisiota katselemalla. Nyt on todellakin kaikkein otollisin hetki esittää tämä komission julkilausuma, sillä nyt keskustelemme neljästä mietinnöstä, joissa käsitellään kalastuspolitiikan tulevaisuutta. Tämän vuoksi sosiaalidemokraattien ryhmä pyysi julkilausumaa.

Puhemies
Kiitos, jäsen Barón Crespo.
Jäsen Varela, Barón Crespo antoi teille juuri vastauksen. Pyynnön oli esittänyt Euroopan sosiaalidemokraattien ryhmä, mutta voin sanoa, että koko puheenjohtajakokous antoi sille suostumuksensa.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, pyysin selventämään asiaa; en todellakaan aio keskustella siitä, annetaanko komissiolle mahdollisuus esittää julkilausuma vai ei, koska se on selvästikin annettava sille. Haluan tehdä selväksi, että me kannatamme julkilausuman esittämistä, ja uskoakseni myös poliittiset ryhmät kannattivat sitä puheenjohtajakokouksessa. Osallistuin kuitenkin tänään kalatalousvaliokunnan kokoukseen se on ylimääräinen kokous ja tätä asiaa tullaan varmasti kysymään siellä. Valiokunnan puheenjohtajana haluaisin tietenkin saada kaiken mahdollisen tiedon, jotta voin kertoa sen myös kollegoilleni. Näin ollen pidän tämän julkilausuman esittämistä erittäin myönteisenä asiana; sitä ei vastusteta lainkaan, päinvastoin; myös ryhmämme kannattaa sitä. Jotta keskustelu voitaisiin käydä asianmukaisesti mistä kannan eniten huolta, koska tämä kysymys saattaisi vääristää niitä neljää erittäin tärkeää kalastusta koskevaa keskustelua, jotka aiomme pitää olisi parasta toimia kuten aiemminkin ja sijoittaa julkilausuma tämän keskustelun jälkeen. Näin ollen meille jäisi aikaa keskustella kysymyksestä julkilausuman jälkeen, vaikka luulenkin, ettei se ehkä ole mahdollista.
Asiasta vastaava yksikkö oli ilmoittanut minulle, että puheenvuorot esitettäisiin seuraavassa järjestyksessä: ensin puhuisivat neljä mietintöjen esittelijää ja sen jälkeen olisi komission vuoro esittää julkilausuma. Tässä tapauksessa esittelijät eivät voisi vastata komissiolle yhteisessä keskustelussa.
Pyydän siis sitä, että ensin esitettäisiin komission julkilausuma ja sen jälkeen jäsenet voisivat esittää puheenvuoroja, jotta kaikilla jäsenillä olisi samat mahdollisuudet kuulla komission jäsenen esittämä julkilausuma ja esittää sitä koskevia kysymyksiä.

Colom i Naval
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa jäsen Varela Suanzes-Carpegnalle, että tämä oli puheenjohtajakokouksen päätös, mutta huomaan, että asiasta vastaava yksikkö onkin jo kertonut tämän hänelle. Ajatuksena oli poliittisten ryhmien puheenjohtajien enemmistön pyynnöstä että ensin puhuisivat mietintöjen neljä esittelijää ja että sen jälkeen komission edustaja esittäisi puheenvuoron. Näin tehtiin puheenjohtajakokouksessa, jossa minulla oli kunnia edustaa teitä, arvoisa puhemies. Jäsen Varelan pyyntö on toinen asia.

Puhemies
Kiitos, jäsen Colom i Naval. Nyt kaikki taitaa olla selvää.
Torstai:
Puhemies. Minulta on pyydetty kahta muutosta, jotka koskevat ajankohtaisia, kiireellisiä ja hyvin tärkeitä aiheita. On ehdotettu, että kohta "Venäjän ja Georgian välinen viisumipolitiikka" korvataan uudella kohdalla "Danonen tapaus". Tätä muutosta on ehdottanut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä - Pohjoismaiden vihreä vasemmisto -ryhmä.
Toisen pyynnön on esittänyt Euroopan kansanpuolueen ryhmä, joka haluaisi korvata tämän saman kohdan uudella kohdalla "Algerian tilanne".

Wurtz
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa muutamalla sanalla, minkä vuoksi ryhmäni on tehnyt tämän ehdotuksen, joka liittyy siihen, mistä on erityisesti ranskalaisen lehdistön perusteella kehittymässä Danonen tapaus. Tämä kysymys on tärkeä, ja sen merkitys ulottuu pelkkää yritysryhmittymää laajemmalle. Kyse on tässä tapauksessa sellaisen suuren elintarvikealan yritysryhmittymän politiikasta, joka on tuottanut viime aikoina taloudellista voittoa, jota itse ryhmittymän johtaja luonnehtii erinomaiseksi, mutta samanaikaisesti yritysryhmittymä on kuitenkin päättänyt sanoa irti 3000 työntekijää ja sulkea useita yrityksiä Euroopan unionin eri jäsenvaltioissa. Mielestäni emme voi toimia niin, että yhtäältä teemme täystyöllisyydestä Euroopan unionin toiminnan pääasiallisen tavoitteen ja laadimme eurooppayhtiön perussäännön, jossa säädetään työntekijöiden uusista oikeuksista, ja toisaalta emme reagoi tällaiseen strategiaan, jossa osakkeenomistajia koskevat säännöt menevät kaikkien muiden näkökohtien edelle. Tämän vuoksi ehdotan, että tätä tapausta käsiteltäisiin kiireellisenä.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, ryhmäni äänestää tämän ehdotuksen puolesta, sillä kuten jäsen Wurtz juuri perusteli, tämä kysymys ei koske ainoastaan Ranskaa, vaan se koskee koko Eurooppaa, koska Groupe Danone on merkittävä yritysryhmittymä ja koska monessa maassa ehdotetuilla toimilla on merkittäviä seurauksia. Lisäksi, koska Nizzan sopimuksessa hyväksyttiin eurooppayhtiön perussääntö, olemme sitä mieltä, että tämä aihe on erittäin ajankohtainen ja että se liittyy myös Ruotsin puheenjohtajakauteen.
Kun otetaan huomioon, että ryhmässäni on noussut esille myös muiden auto- ja terästeollisuuden aloilla toimivien Euroopan laajuisten ja jopa maailmanlaajuisten monikansallisten yhtiöiden tilanne, täytyisi tätä kysymystä mielestämme pohtia työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa tarkkaan. Joitakin asioita voitaisiin kenties muuttaa, sillä tämä asia on sen verran tärkeä, että sitä kannattaa kyllä pohtia hyvin perusteellisesti ja yksityiskohtaisesti.

Poettering
Arvoisa puhemies, emme epäile, etteikö tässä olisi kyse tärkeästä asiasta, mutta tällaistahan tapahtuu vähän väliä. Aikaisemmin olemme aina päässeet yhteisymmärrykseen siitä, että käsittelemme tällaisia tapauksia suhteellisen perusteellisessa keskustelussa. Kiireellinen käsittely ei ole siis paikallaan, varsinkaan, kun pois jätettäväksi suunniteltu aihe on myös tärkeä.
Lisäksi haluaisin huomauttaa, että asiastahan äänestettiin jo puheenjohtajakokouksessa - en tosin itse voinut osallistua puheenjohtajakokoukseen puolueemme Euroopan kansanpuolueen kokouksen vuoksi, joten minua edusti kollegani James Provan. Asiaa ei näin ollen ole tarpeen ottaa uudestaan esille. Vastustamme tämän asian käsittelyä kiireellisenä.

Wurtz
Arvoisa puhemies, ensinnäkin jäsen Poetteringin erehdys voidaan antaa anteeksi, sillä hän ei ollut läsnä. Sanon kuitenkin teille, jäsen Poettering, että puheenjohtajakokous ei todellakaan äänestänyt tämän ehdotuksen puolesta eikä sitä vastaan. Minulle ehdotettiin, että esittäisin tämän ehdotuksen täysistunnossa, ja niin minä myös tein.
Barón Crespon ehdotuksesta sanoisin, että olen täysin samaa mieltä siitä, että koko tämä ongelma eli Danonea ja muita vastaavia tapauksia koskeva kysymys annetaan työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan käsiteltäväksi, jotta asiasta voitaisiin keskustella sen jälkeen laajemmin. En halua välttämättä käsitellä tätä asiaa kiireellisenä, mutta haluan kyllä, että tämä merkittävä ongelma otetaan käsiteltäväksi, sillä se herättää paljon levottomuutta maittemme kansalaisissa ja se todellakin koskee koko Euroopan unionia. Jos kollegani ovat siis samaa mieltä, kannatan ehdottomasti sitä, että asia annetaan sosiaalivaliokunnan käsiteltäväksi.

Puhemies
Jäsen Wurtz, voinko siis päätellä tästä, että perutte alkuperäisen pyyntönne korvata ajankohtaiskeskustelun kohta 5 tällä kohdalla? Näyttääkö Barón Crespon ehdotus saavan laajan enemmistön kannatus? Kyllä, näin näyttää olevan.
Haluaako joku Euroopan kansanpuolueen ryhmän jäsen esitellä pyynnön korvata tämä kohta uudella kohdalla "Algerian tilanne"?

Caullery
Arvoisa puhemies, muistutitte meitä juuri niistä hirvittävistä asioista, jotka ovat meille tuttuja ja jotka liittyvät terrorismiin. UEN-ryhmä oli kuitenkin toivonut, että parlamentti voisi keskustella Algerian tilanteesta kiireellisesti.
Viime viikolla saatoimme kaikki nähdä televisiossa sietämättömiä kuvia maassa juuri tehdyistä murhista. Tekijöitä olivat islamilaisterroristit, jotka koettelevat kauhun rajoja lakkaamatta. Emme siis voisi ymmärtää sitä, että parlamentti, joka on hyvin tarkka ihmisoikeuksia koskevissa asioissa, pysyisi vaiti tämän tapahtuman jälkeen, joka on jälleen uusi esimerkki fanaattisesta mielettömyydestä. Päätös keskustella tästä asiasta antaisi meille mahdollisuuden vahvistaa jälleen, että kaikki ne toimet, joiden avulla Pohjois-Afrikan maissa, erityisesti Algeriassa, on ryhdytty käymään armotonta taistelua lasten murhaajia ja heidän rikoskumppaneitansa vastaan, saavat Euroopan parlamentin jäseniltä voimakkaan kannatuksen.
Olemme sitä mieltä, että velvollisuutenamme on osoittaa Algerian kansalle myötätuntoamme ja solidaarisuuttamme ja rohkaista Algerian hallitusta toteuttamaan tässä asiassa Euroopan parlamentin tuella sellaista politiikkaa, jota kansalaisten murskaava enemmistö siltä odottaa. Algerian kansalaiset eivät nimittäin totu meitä paremmin siihen sokeaan väkivaltaan, joka runtelee heidän maataan.

Wurtz
Mielestäni jokainen, jolla on ollut mahdollisuus vierailla Algeriassa viime kuukausien ja viime vuosien aikana, voi ymmärtää paremmin, mikä vaikutus tällä kauhistuttavalla terrorismilla on Algerian kansaan, ja olen todellakin sitä mieltä, että voisimme olla ylpeitä siitä, että käsittelemme tätä ongelmaa kiireellisesti. Pidän tätä siis hyvänä ehdotuksena.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, on suuri ongelma, että maailmassa tapahtuu niin paljon. Kun tarkastelee yksittäisiä tapauksia, alkaa ihmetellä, miksi niitä ei aseteta ensisijaisiksi painopisteiksi. Tämä pätee Algeriaan. Toisaalta olemme tekemisissä viisumipakon kanssa, jonka Venäjä on asettanut yksipuolisesti Georgialle 5. joulukuuta 2000. Kaikki ne, jotka tuntevat koko alueen tilanteen, tietävät, että tilanne on tulenarka ja että voimme siten jälleen odottaa, että konfliktit tällä alueella lisääntyvät. Parlamentaarinen sekavaliokuntamme on pyytänyt painokkaasti kiinnittämään huomiota siihen, että tämä aihe otettaisiin täällä aikaisemmin käsiteltäväksi. Viime kerralla asiaa lykättiin. Mielestäni on todellakin aivan oikein, että pyydämme nyt kiinnittämään huomiota tähän alueeseen, jotta tulevat konfliktit voitaisiin välttää mahdollisimman hyvin ja jotta tämä voitaisiin myös saattaa tiedoksi Venäjän viranomaisille.

Wurtz
Arvoisa puhemies, jotta näiden kahden aiheen ei tarvitsisi kilpailla keskenään, voisiko Algerian tilannetta mahdollisesti käsitellä kohdassa "Ihmisoikeudet"? Silloin kaikki ehdotetut aiheet voitaisiin ottaa mukaan.

Puhemies
Huomaan, että tämä hyvin ajankohtainen ehdotus saa parlamentin yksimielisen kannatuksen. Äänestämme siis tämän kohdan lisäämisestä kohtaan "Ihmisoikeudet".
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.)
Kyse on edelleenkin torstaista, ja Euroopan sosiaalidemokraattien ryhmä ja Euroopan kansanpuolueen ryhmä ovat ehdottaneet, että ajankohtaiskeskusteluun lisättäisiin kohta "Maanjäristys El Salvadorissa". Tästä ehdotuksesta ei valitettavasti voi enää esittää kommentteja, joten toimitan välittömästi sitä koskevan äänestyksen.
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.)
  

Seppänen
Arvoisa puhemies, jatkaisin vielä torstain istunnosta. Kiinnitän huomiota torstain istuntosuunnitteluun, jonka mukaan keskustelu mietinnöistä jatkuu vielä klo 17.30 jälkeen 18.30 saakka. Silloin on yllättäen käsiteltävänä mietintö EU:n metsäperustaisen teollisuuden kilpailukyvystä, jonka minä olen tehnyt ITRE-valiokunnalle. Sen jälkeen klo 18.30 seuraa äänestys tästä mietinnöstä, joka koskee neljän miljoonan eurooppalaisen työntekijän työpaikkoja ja tämän teollisuudenalan sekä siihen liittyvän teollisuuden kilpailukykyä.
Mielestäni torstain istuntosuunnittelu on nyt ajautunut hyvin suuriin ongelmiin sen takia, että perjantain istunnot on poistettu, jos me joudumme keskustelemaan tällaisesta neljän miljoonan ihmisen työpaikkaa koskevasta mietinnöstä klo 17.30. Tiedän, että äänestyksiin jää korkeintaan muutama kymmenen ihmistä. On parlamentin arvovaltaa alentavaa, että me otamme kantaa näin laaja-alaiseen mietintöön näin pienellä jäsenjoukolla. Tämän takia minä toivoisin, että torstain iltaistunnossa äänestettäisiin vain kiireellisistä asioista ja siirrettäisiin äänestykset, jotka liittyvät näihin varsinaisiin mietintöihin, torstai-illalta seuraavan Brysselin istunnon esityslistalle.

Puhemies
Kiitos, jäsen Seppänen. Merkitsen huomautuksenne mielelläni muistiin. Kokemus on osoittanut, että torstai-iltana pidettävissä äänestyksissä parlamentin jäsenet ovat aina olleet paikalla hyvin runsaslukuisina, joten tilanne on huomattavasti parempi kuin äsken esititte. Toivon täydestä sydämestäni, että tilanne tulee pysymään tällaisena jatkossakin.
Istunnot 31. tammikuuta ja 1. helmikuuta 2001 Brysselissä
Puhemies. Brysselissä 31. tammikuuta ja 1.helmikuuta pidettävän istunnon esityslistaan ei ole ehdotettu muutoksia.
Käsittelyjärjestys on vahvistettu.
  
  

Bethell
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Kiinnittäisin huomionne siihen tosiseikkaan, että viimeisen vuorokauden aikana Moskovassa on ollut levottomuutta herättäviä tapauksia, jotka ovat suuntautuneet pääasiallisesti riippumattomia tiedotusvälineitä ja lehdistönvapautta vastaan. Media Most -ryhmä johtaa Venäjän riippumatonta televisiota, ja sen organisaatiolla on joitakin radioasemia ja riippumattomia aikakauslehtiä. Andrey Tsimaylo, Media Mostin varapuheenjohtaja, pidätettiin eilen, ja hän joutui viideksi tunniksi kuulusteltavaksi, minkä jälkeen Anton Titov, riippumattoman television talousjohtaja, pidätettiin äitinsä kotona turvallisuuspoliisin murtauduttua sisään ovesta. Joitakin muita riippumattoman television alempia työntekijöitä pidätetään ja kuulustellaan meidän nyt täällä istuessamme.
Tämä on levottomuutta herättävää kehitystä, ja se menee pidemmälle kuin Gusinskia koskeva henkilökohtainen kysymys, jonka olen ottanut esille aikaisemmin, ja kuten hyvin tiedetään, olen hänen neuvonantajansa.
Hyvä puhemies, voisimmeko ottaa tämän asian harkintaan? Te tapasitte Media Mostin varapuheenjohtaja Malashenkon kesäkuussa. Puhuitte hänelle tästä ongelmasta, hallituksen painostuksesta lehdistönvapautta vastaan, ja esititte, että jotain olisi tehtävä. Voimmeko yrittää löytää jonkin keinon välittää kantamme Venäjän hallitukselle ja selvittää tämän lehdistön- ja mielipiteenvapautta koskevan kysymyksen, joka häiritsee Venäjän federaation ja Euroopan unionin välisiä suhteita?

Dupuis
Arvoisa puhemies, olen muistavinani melko selvästi, että presidentti Ben Ali lähetti teille "kohteliaan" kirjeen sen jälkeen kun hyväksyimme joulukuussa Tunisiaa koskevan päätöslauselman. Jos olen oikeassa, voisitteko kertoa meille, mitä kirjeessä sanotaan?

Puhemies
Näyttää siltä, että tuo kirje ei ole tullut perille asti. Jos olisi, kertoisin siitä tietenkin parlamentille.

Cossutta
Arvoisa puhemies, viime päivinä ja aivan viime tunteina on kuultu uutisia siitä, että yhä enemmän nuoria sotilaita ja myös monia siviilejä on sairastunut erittäin vakaviin sairauksiin, jotka liittyvät köyhdytettyä uraania sisältävillä kärjillä varustettujen aseiden käytön aiheuttamaan radioaktiiviseen säteilyyn. Arvoisa puhemies, luulen, että ensimmäiseksi voimme kaikki ilmaista mitä syvimmät osanottomme näiden nuorien sotilaiden, eurooppalaisten siviilien ja Jugoslavian tasavallan kansalaisten perheille, jotka ovat menettäneet rakkaimpansa Naton pommien aiheuttaman radioaktiivisen säteilyyn vuoksi.
Toiseksi haluan sanoa teille, että arvostan suuresti kannanottojanne köyhdytetystä uraanista, ja yhdyn erityisesti pyyntöönne kieltää välittömästi näiden hengenvaarallisten ammusten käyttö. Tiedän erittäin hyvin, että jotkut kiistävät yhteyden näiden kuolemantapausten, sairauksien ja ammusten käytön välillä, mutta tiedän myös, että yksikään kenraali ei voi osoittaa näitä väitteitä vääriksi. Jos ammuksia siis ei ole mahdollista kieltää heti kokonaan, ne on välittömästi asetettava käyttökieltoon, sillä vaikka nyt ei käydäkään sotia, joissa tällaisia ammuksia käytettäisiin, niitä käytetään edelleenkin harjoituksissa. Luotan siihen, että järkevänä ihmisenä välitätte tämän vaatimuksen eteenpäin.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, olin tänä aamuna klo 8.00 Schipholin lentoasemalla 24 muun parlamentin jäsenen ja avustajan sekä yhden komission jäsenen miellyttävässä seurassa. Olimme hyvin iloisia, että saimme jälleen lähteä viikoksi Strasbourgiin loman jälkeen, mutta valitettavasti lentomme peruutettiin. Arvoisa puhemies, tämä ei ollut ensimmäinen kerta. Lennämme Strasbourgiin Regional Air Linesilla. Siitä lähtien kun Air France osti tämän yhtiön tänä vuonna, joka toinen lento on peruutettu. Tämä tarkoittaa, että joka kerta, kun yritämme päästä hyvin mielin Strasbourgiin, tulee mutka matkaan. Myös tänään jouduimme matkustamaan Strasbourgiin Pariisin kautta. Vaikka olin tänään Schipholissa klo 8.00, olin Strasbourgissa 24 muun kanssa vasta tänään iltapäivällä klo 16.00. Air France on nyt edelleen täysin valtionyhtiö, ja Ranskan hallitus on vakuuttanut meille tekevänsä kaikkensa, jotta käynti Strasbourgissa tehtäisiin meille hieman siedettävämmäksi. Siksi pyydän teitä välittämään tämän valituksen Ranskan hallitukselle, koska haluaisimme jälleen suoran lentomme Amsterdamiin ajoissa ja tavanomaiseen tapaan joka maanantai ja torstai.

Puhemies
Jäsen Plooij-van Gorsel, olen todella pahoillani siitä, mitä kerroitte minulle, ja vakuutan, että välitän oikeutetun valituksenne hyvin voimakkaasti asiasta vastaavalle taholle.

Villiers
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Haluaisin kiinnittää parlamentin huomion valitettavaan tapahtumaan, joka sattui edellisen istuntojaksomme jälkeen, eli Panicos Tsiacourmasin tapaukseen. Monet teistä eivät ehkä tiedä, että osa Kyprosta on jo osa Euroopan unionia, koska Iso-Britannia piti itsellään itsenäisiä tukikohtia Kyproksella, ja Tsiacourmas pidätettiin yhdessä näistä tukikohdista vähän ennen joulua. Tuo pidätys oli laiton teko. Tsiacourmasia pidetään nyt vangittuna Pohjois-Kyproksella.
Pyytäisin parlamenttia ilmaisemaan myötätuntonsa Tsiacourmasille ja hänen perheelleen. Häntä on syytetty rikoksesta, johon en usko hänen syyllistyneen. Olivatpa hänen tapauksensa tosiseikat mitkä tahansa, hänen sieppauksensa olosuhteita ei kuitenkaan voida hyväksyä. Hänet siepattiin Euroopan unionin jäsenvaltion alueelta. Pyytäisin puhemiestä ilmaisemaan Ankaran hallitukselle huolestumisemme tästä tapahtumasta ja toiveemme, että tämä valitettava tapahtuma ei vaikuttaisi Kyproksen ongelman ratkaisuun ja rauhanneuvotteluihin, jotka jatkuvat tällä hetkellä, sekä ilmaisemaan toiveemme, että Tsiacourmas vapautettaisiin mahdollisimman pian.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, haluan aluksi ilmoittaa, että yhdyn täysin kollega Cossutan aiemmin esittämiin huomautuksiin, vaikkakaan en pyytänyt puheenvuoroa tätä varten. Halusin puhua kollega Villiersin mainitsemasta asiasta eli tuomitakseni Pohjois-Kyproksen turkkilaisen miehitysviranomaisten uuden terroristiteon. Kollega selosti tapahtuman, joten minun ei tarvitse antaa lisää yksityiskohtia. Korostan vain, että sen lisäksi, että Tsiacourmas siepattiin Ison-Britannian tukikohdasta, sieppaajana ja vangitsijana toimivat Euroopan unionin ehdokasvaltion aseelliset joukot. Näin ollen meillä on hyvät mahdollisuudet ryhtyä toimiin tätä maata vastaan, ja vetoan teihin, arvoisa puhemies, ja kaikkiin kollegoihin Euroopan unionissa, jotta vaatisimme Tsiacourmasin välitöntä vapauttamista. Hänen terveytensä on huono, hänellä on diabetes, kun taas koko tapahtumaketju näyttää olevan tekaistu juttu, jonka tarkoituksena on vaihtaa Tsiacourmas Kyproksen turkkilaiseen huumeiden salakuljettajaan, jonka Kyproksen tasavallan poliisiviranomaiset ovat pidättäneet.

Puhemies
Jäsen Alyssandrakis, katsotaan, mitä voimme tehdä asian hyväksi. Kuuntelin teitä tarkkaan, samoin kuin teitä ennen puhunutta kollegaa. Jäsen Cossuttalle sanoisin, että olen antanut tiedonannon, joka on täysin samansuuntainen teidän esityksenne kanssa.

Marinos
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin lisätä oman ääneni Villiersin ja Alyssandrakisin protesteihin tätä terveysongelmista kärsivän kyproslaisen harkittua sieppausta vastaan. Hänen viereensä asetettiin kassi, jossa oli hasista, jotta häntä voitaisiin syyttää huumekaupasta, vaikka sieppaus tapahtui brittiläisessä tukikohdassa - on merkille pantavaa, että Iso-Britannia on yksi Kyproksen takaajavaltioista, mutta myös Euroopan unionin jäsen.
On ryhdyttävä tehokkaisiin toimiin, koska pelkään, että sen jälkeen, kun Turkki hyväksyttiin Euroopan unionin ehdokasvaltioksi, Turkki tuntee olevansa vapaa käyttäytymään entistä huonommin näissä kysymyksissä. Se on jo edennyt Kyproksella kahdessa paikassa asemiin vihreän vyöhykkeen rajalle YK:n määräysten vastaisesti, ja YK:n, meidän ja NATOn jäsenvaltioiden protestit ovat niin heikkoja, että se ei piittaa niistä tippaakaan. Lisäksi Denktas, Turkin edelleen miehittämän "Pohjois-Kyproksen" johtaja, kieltäytyy jatkamasta neuvotteluja Kyproksen kysymyksen ratkaisemisesta, koska hän tuntee asemansa entistä paljon vahvemmaksi sen jälkeen, kun Euroopan unioni mielestäni harkitsemattomasti hyväksyi Turkin Euroopan unionin ehdokasvaltioksi.

Pirker
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa, että neuvosto toimii työjärjestyksen vastaisesti - mikä ei muuten ole ensimmäinen kerta. Meillä parlamentin jäsenillähän on mahdollisuus kerran kuukaudessa jättää käsiteltäväksi kirjallinen ensisijainen kysymys, johon työjärjestyksen mukaan on vastattava kolmen viikon kuluessa. Yhä useammin joudutaan toteamaan, että neuvosto ei noudata tätä määräaikaa. Uusin esimerkki tästä on seuraavanlainen. Jätin lokakuussa kysymyksen, johon ei tähän mennessä ole vastattu! Kysymyksessäni tiedustelin neuvostolta, milloin se aikoo viimeinkin toteuttaa Europolin työntekijöille luvatun palkankorotuksen. Tämä ei ole mikään yksittäinen tapaus, vaan näitä on lukuisia. Pyydän teitä ehdottomasti vaatimaan neuvostoa noudattamaan työjärjestystä.

Korakas
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron korostaakseni jälleen kerran - olen tehnyt niin aiemminkin, olen toistuvasti lähettänyt kirjeitä - sitä seikkaa, että lokakuun 20. päivästä asti, jo kuukausien ajan, Turkissa on ollut kurjissa olosuhteissa eläviä poliittisia vankeja nälkälakossa, joka voi johtaa kuolemaan - jotkut ovat jo kuolleet - jotta ei pantaisi täytäntöön Turkin hallituksen aietta sulkea vankeja eristysselleihin heidän moraalinsa ja vastarintansa murtamiseksi.
Te tiedätte hyvin, millainen murhenäytelmä oli koko ihmiskunnalle, kun Turkin aseelliset joukot ja poliisivoimat hyökkäsivät barbaarimaisesti vankiloihin. He aiheuttivat kuolonuhreja. He ampuivat vankeja. He kävivät barbaarimaisesti vankiloiden ulkopuolella mieltään osoittavien ja myös nälkälakossa olevien poliittisten vankien omaisten kimppuun.
Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että on meidän virheemme ja myös puhemiehistön virhe, että parlamentti ei ole tähän mennessä tuominnut tätä tilannetta jyrkemmin, suorin sanoin. Vaikenemisellaan Euroopan parlamentti ja Euroopan unioni saavat koko ihmiskunnan tuntemaan, että ne ovat myös syyllisiä tähän rikokseen. Pyydän siis, että edes tällä hetkellä tiedostaisitte erityisvastuunne ja korottaisitte äänenne.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, uuden vuoden myötä tietoomme tuli espanjalaisen Boletín Oficial del Estado -lehden kautta, että Espanjan hallitus oli armahtanut 11 poliisia ja kolme siviilivartijaa, jotka oli jo tuomittu kidutuksesta.
Espanjan tuomioistuimet myöntävät vain muutamia kidutustapauksia. Monet virkamiehet saavat päinvastoin ylennyksen sellaisten toimien ansiosta. Tämä ei yksinkertaisesti käy päinsä Euroopan unionissa.
Velvollisuutemme on painostaa Espanjan hallitusta tässä asiassa. Pyytäisin parlamenttia antamaan julkilausuman, jossa tuotaisiin mahdollisimman selkeästi esille meidän päättäväinen kidutuksen vastaisuutemme.
Olen varma, että haluatte reagoida tähän asiaan perusteellisesti ja nopeasti.

Davies
Arvoisa puhemies, onko tietoonne saatettu, että parlamentin jäsenten taloudellisten etujen rekisteri julkaistiin viime viikolla Internet-sivulla www.mpt2001.co.uk? Tämä ei johtunut siitä, että parlamentti olisi toteuttanut käytännössä läpinäkyvyyden ja avoimuuden periaatteita, vaan se on seurausta siitä, että parlamentissa oleva brittiläiselle televisiokoomikolle töitä tekevä ryhmä kopioi tiedot.
Nyt kun tiedot on saatettu julkisuuteen, neuvoisitteko kaikkia, joita asia koskee - jotta parlamentin ei annettaisi enää näyttää salailevalta ja typerältä - ryhtymään nopeisiin toimiin, jotta meidät tuotaisiin 2000-luvulle ja jotta tiedot julkaistaisiin omilla kotisivuillamme ja saatettaisiin pysyvästi unionin kansalaisten saataville?

Balfe
Arvoisa puhemies, myös minä pahoittelen sitä, että brittiläinen komediaohjelma yritti saada parlamentin näyttämään typerältä, ja huomauttaisin, että oma ryhmäni on tietenkin jo julkaissut taloudellisten etujen rekisterinsä Internetissä. Jäsen Daviesin ryhmä voi vapaasti seurata perässä ja seurata esimerkkiämme taloudellisten etujen rekisterin panemisessa Internetiin.
Joka tapauksessa olen samaa mieltä hänen kanssaan. Mielestäni on sen parempi, mitä pikemmin rekisteri on Internetissä. Kyse on julkisista tiedoista. Ei ole mitään syytä, jonka vuoksi tiedot olisi pidettävä salassa. Tuo on asian ydin, ja kvestorit uskoakseni suosittelevat julkaisemista puhemiehistölle lähiaikoina.

Luottolaitokset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana talous- ja raha-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0369/2000) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta.

Peijs
. (NL) Arvoisa puhemies, Euroopan komissio teki vuonna 1985 ehdotuksen direktiiviksi luottolaitosten tervehdyttämisen tai likvidaation hallinnolliseen käsittelyyn liittyvän lainsäädännön yhteensovittamisesta. Se, että aikaa on kulunut niin paljon, johtuu pääosin Gibraltarin tapauksesta.
Tämän direktiivin tavoitteena on huolehtia siitä, että luottolaitoksen ja sen sivuliikkeiden tervehdyttäminen tai likvidaatio tapahtuu yhtenäisyyden ja yleispätevyyden periaatteiden mukaisesti. Tämä tarkoittaa, että luottolaitoksen kotimaa saa yksinomaisen toimivallan huolehtia luottolaitoksen kaikissa EU:n jäsenvaltioissa toimivien sivuliikkeiden tervehdyttämisen ja likvidaation hallinnollisesta puolesta. Tämä koskee kaikkia oloja paitsi niitä tapauksia, joita varten tämän direktiivin 20 artiklaan on sisällytetty poikkeus. Direktiivissä ei siis pyritä yhdenmukaistamaan vaan takaamaan kaikkien velkojien tasapuolinen kohtelu sekä yhdenmukainen menettely koko Euroopassa.
Esittelijänä voin täysin hyväksyä tämän mietinnön pääsisällön. Vuoropuhelussa neuvoston ja komission kanssa olen yrittänyt tehdä muutamia parannuksia tähän mietintöön kahdenlaisten tarkistusten avulla. Ensimmäistä tyyppiä edustavat tarkistukset koskevat sitä, että neuvoston yhteinen kanta ei ollut yhdenmukainen nykyisen maksukyvyttömyysdirektiivin kanssa eikä vakuutusyritysten likvidaatiota ja tervehdyttämistä koskevan direktiivin kanssa, josta talous- ja raha-asioiden valiokunta äänestää ensi viikolla. Tämäntyyppiset erot samaa aihetta koskevissa direktiiveissä ovat mahdottomia hyväksyä, jos tähän ei ole hyviä syitä.
Esittelijänä olen pitänyt kunnia-asiana tehdä tätä erityisen tärkeää aihetta koskevasta lainsäädännöstä mahdollisimman selkeän ja yksiselitteisen. Kaikki tarkistuksemme liittyvät 20 artiklaan, jossa käsitellään poikkeuksia säännöstä. Jotkin tarkistuksista saattavat tämän direktiivin muiden direktiivien, kuten maksukyvyttömyysdirektiivin ja vakuutusyritysten likvidaatiota koskevan direktiivin, mukaiseksi, kuten juuri sanoin. Tässä on kysymys 20 artiklan 1 kohdan h alakohdasta ja 20 artiklan 2 kohdasta. Ne palautetaan 20 a - 20 d artiklan myötä mietintöön, mutta kuitenkin samassa sanamuodossa kuin näissä kahdessa muussa direktiivissä.
Toista tyyppiä edustavat tarkistukset koskevat muutamien pääsäännöstä tehtävien poikkeuksien poistamista. Nämä poikkeukset oli muotoiltu epäselvästi, ja ne jättivät tilaa tulkinnalle. Lisäksi säänneltyjä markkinoita koskevan artiklan tapauksessa voi syntyä sellainen tilanne, että poikkeus on kattavampi kuin pääsääntö. Kuitenkin säänneltyjä markkinoita, takaisinostosopimuksia sekä sopimuksellista saatavien kuittaamista ja velan uusimista koskevat artiklat olivat sellaisinaan yhteisessä kannassa.
Aluksi pyrin näiden artiklojen poistamiseen. Ongelmana oli pelkästään se, että tietyt tahot neuvostossa eivät voineet hyväksyä näiden artiklojen poistamista kokonaan. Tästä syystä olen yrittänyt päästä neuvoston kanssa sovintoon, ja tämä onnistuikin viime viikon keskiviikkona viime hetkellä. Kompromissi koostuu yhä kolmen artiklan poistamisesta, ja niiden tilalle tulee kolme muuta artiklaa. Laajasti katsottuna kompromissiartikloissa sanotaan, että ei puututa sen jäsenvaltioin oikeuksiin, jossa sopimus on tehty. Lisäksi näissä artikloissa tehdään selväksi, että ei puututa asianomaisen luottolaitoksen kotimaan konkurssilainsäädäntöön. Tämä tarkoittaa, että jos sopimuksia tehdään säännellyssä laitoksessa, näiden sopimusten tuotot tulevat konkurssipesään. Tästä on kysymys, ja tämä oli alkuperäisen poistoehdotukseni tavoitteena.
Kaikki on nyt mukana selkeästi ja selvästi, kaikki ovat onnellisia, ja olen tyytyväinen, että olemme tiiviin yhteistyön myötä todennäköisesti voineet välttää aikaa vievää sovittelumenettelyä.
Esitämme siis kahdentyyppisiä tarkistuksia. Ensimmäinen tyyppi koskee yhdenmukaisuutta muiden direktiivien kanssa ja toinen tyyppi muutamien poikkeusten poistamista. Toivon kovasti, että tämän lainsäädännön, jonka laatua parlamentti on mielestäni parantanut, ei tarvitse tulla koskaan voimaan.

Villiers
Arvoisa puhemies, kiistanalaisimmat kohdat tässä mietinnössä koskevat kolmea eri sopimustyyppiä, nimittäin takaisinostosopimuksia, nettoutussopimuksia ja säännellyillä markkinoilla tehtyjä sopimuksia. Kuten jäsen Peijs kertoi, näistä sopimustyypeistä keskusteltiin valiokunnassa tähän keskusteluun saakka, ja me yritämme varsinaisesti varmistaa jäsen Peijsin esittämin kompromissein, että osapuolet voivat valita oman sopimuslainsäädäntönsä näiden tiettyjen sopimusten kohdalla, mutta eivät omaa likvidaatiomenettelylainsäädäntöään.
Tässä on ero sopimuslainsäädännön ja ulkoisen maksukyvyttömyyslainsäädännön välillä, koska on hyvin tärkeää varmistaa, että osapuolet, vaikka ne saavat valita sopimuslainsäädännön, eivät itse asiassa saa valita omaa maksukyvyttömyyslainsäädäntöään.
Nyt syntyy ongelma, joka koskee sopimuslainsäädännön ja maksukyvyttömyyslainsäädännön keskinäistä vaikutusta. Yritämme nimenomaan varmistaa, että sopimus toimii, ja toiseen päähän jäljelle jäävä tuotto käsitellään sitten kotivaltion maksukyvyttömyyslainsäädännön mukaisesti. Tekstissä on yhä yksi pieni epämääräisyys, joka koskee sitä, mitä tapahtuu sellaisten vallitsevien järjestelmien kanssa, kuten esimerkiksi Espanjassa, jossa on maksukyvyttömyysmenettelyjä, jotka käynnistetään itse asiassa ennen kuin sopimuslainsäädäntöä sovelletaan. Varsinaisesti nämä tunnetaan ns. automaattisina lykkäyksinä, ja niillä tarkoitetaan sitä, että tietyissä maissa, kuten Espanjassa, maksukyvyttömyysmenettely uskoakseni lykkää automaattisesti kaikkia sopimuksia. Ylistän jäsen Peijsin työtä siitä, että hänen onnistui sovittaa yhteen se, mikä näytti mahdottomalta yhdistää, ja että hän löysi kotijäsenvaltion valvontaa suosivan ratkaisun, joka on parempi sisämarkkinoiden kannalta, mutta pelkäänpä, että hiukan hienosäätöä tarvitaan vielä.
Toivon, että emme tarvitse kolmatta käsittelyä, mutta saatamme tarvita sen ihan vain tehdäksemme täysin selväksi, että nämä automaattiset lykkäykset eivät koskisi nettoutussopimuksia, takaisinostosopimuksia eivätkä säännellyillä markkinoilla tehtyjä sopimuksia. Vetoaisin parlamenttiin, että joskus on tärkeämpää saada selvä vastaus kuin jokaista miellyttävä vastaus; vastaus, joka on aivan täydellinen joka suhteessa. Nimittäin selvän vastauksen saatuaan ihmiset voivat hoitaa liiketoimensa laatimiemme puitteiden mukaisesti. On erittäin tärkeää tehdä näin. Kiitän jäsen Peijsiä hänen tekemästään työstä ja toivon, että olemme lopultakin selvittäneet tämän kysymyksen. Tunnen vain tiettyä levottomuutta automaattisia lykkäyksiä kohtaan ja epäilen, että saatamme tarvita myöhemmin vähän hienosäätöä.
Toinen kiistanalainen kysymys koskee esineoikeutta ja eroa yhteisen kannan ja jäsen Peijsin tekemän siistityn version välillä, ja tästä olemme keskustelleet pitkään. Pohjimmiltaan neuvoston esittämässä yhteisessä kannassa ja jäsen Peijsin ehdottamassa vaihtoehtoisessa sanamuodossa on paljon yhteistä. Olen taipuvainen ajattelemaan, että - kun otetaan huomioon asian epävarma luonne - saattaa hyvinkin kannattaa pitää kiinni yhteisestä kannasta tässä nimenomaisessa kysymyksessä sen mahdollisen uhan vuoksi, jonka se saattaa tuoda kiinnitysarvopaperimarkkinoille. Tämä ei ole strateginen intressi minulle brittiläisenä europarlamentaarikkona, koska se ei vaikuta Britannian markkinoihin millään tavalla - tämä on paljon tärkeämpää Tanskan, Itävallan ja Saksan kiinnitysmarkkinoille.
Haluaisin onnitella jäsen Peijsiä hänen työstään. Mietintö on erittäin hyvä. Siinä on yhä pari pientä kiistanalaista kohtaa, mutta hän on tehnyt erinomaista työtä. Pyydän anteeksi sekaannusta, joka meillä oli valiokunnassa äänestyksestä, ja olen iloinen, että se kaikki on nyt selvitetty.

Skinner
Arvoisa puhemies, en usko tarvitsevani koko viittä minuuttia, toivottavasti tämä auttaa teitä nopeuttamaan menettelyjä tänä iltana. Haluaisin ensin onnitella esittelijä Peijsiä tästä mietinnöstä, joka on ollut erittäin monimutkainen, kuten jäsen Villiers jo muotoili. Kysymys on ollut pitkään ratkaisematon, pääasiallisesti hallitustason kansallisten erojen vuoksi, eikä niinkään suoraan parlamentilta tulevien kysymysten vuoksi, mutta parlamentissa tehdyt kompromissit ovat olleet lähestymistavaltaan sekä tehokkaita että tarkoituksenmukaisia, ja niihin suhtaudutaan hyvin myönteisesti.
Kun pyritään huolehtimaan tasapuolisesta kohtelusta koko EU:ssa, yhtenäisyyden ja yleispätevyyden periaatteet ovat tietenkin tämän mietinnön keskeiset tukipylväät, ja siten saavutetaan yhdenmukaisuus ja johdonmukaisuus.
Samoin taataan muissa kuin kotijäsenvaltioissaan olevien velkojien oikeudet jäsenvaltioiden asianomaisten viranomaisten vakuutuksilla yhteistyöstä, mutta selvennyksen vuoksi, mikäli jotkut teistä eivät ole lukeneet asiakirjaa, tässä ei ole kyse yhdenmukaistamisesta vaan jäsenvaltioiden tervehdyttämistoimien ja likvidaatiomenettelyn vastavuoroisesta tunnustamisesta.
On tärkeä asia, että parlamentti on onnistunut esittämään merkittäviä muutoksia alkuperäiseen ehdotukseen. Parlamentissa on monia, joiden mielestä nämä kysymykset ovat todella tärkeitä, sillä ne kaikki koskevat Euroopan kansalaisten etujen ja oikeuksien takaamista; tämä mietintö auttaa todellakin selventämään monia osatekijöitä, kuten talletusten vakuusjärjestelmää. Tietenkin niihin moniin muutoksiin, jotka tehtiin meille lopulta palautuneeseen yhteiseen kantaan, on suhtauduttava myönteisesti, koska ne heijastavat monia parlamentin huolenaiheita, vaikkakin yhä on jonkin verran työtä tehtävänä.
Sen vuoksi parlamentin on järkevää, samalla kun se hyväksyy parannetun asiakirjan ehdotukset, ottaa uudelleen esiin prioriteettimme ensimmäisistä käsittelyistä, mutta myös järjestää ja selventää tämän tekstin herättämiä ehdotuksia. Tarkistukset 1 ja 2 mukauttavat tekstiä maksukyvyttömyysasetukseen ja vakuutusyritysten likvidaatiomenettelyä koskeviin ehdotuksiin, joista sovittiin jo viime kesänä: tämä vahvistaa parlamentin halun saada tähän asiaan yhdenmukaisuutta. Näen myös tarkistukset 3, 5 ja 6 suurena vahvuutena velkojien kannalta samalla kun tunnustan, että muilla kansallisilla valtuuskunnilla, etenkin omassa ryhmässäni, saattaa olla muita huolenaiheita tällä alalla. Tarjoan kuitenkin henkilökohtaisen tukeni ajatukselle mukauttaa tämä direktiivi maksukyvyttömyysasetukseen ja vakuutusyritysten likvidaatiomenettelyä koskeviin ehdotuksiin.
Minusta vaikuttaa siltä, että lopulta jäljellä olevissa tarkistuksissa parlamentin esittelijä on pitänyt yllä sellaista laatua, jota olemme oppineet odottamaan kokeneilta jäseniltä, ja hän on noudattanut perinnettä, jonka mukaan tekstejä siistitään selkeyden saavuttamiseksi. Vaikka jotkin kysymykset, kuten nettoutus, vaikuttavat joutuneen sijoitetuksi mukaan aivan kuin ylimääräisenä joukkona tarkistuksia, meillä on tässä kuitenkin toimiva asiakirja, jolla kyetään varmistamaan kannatus parlamentissa ja herättämään vakavaa keskustelua neuvostossa.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, olemme kaikki yksimielisiä siitä, että luottolaitosten tervehdyttämistä koskeva direktiivi olisi pitänyt saada aikaan jo kauan sitten. Juuri tästä syystä pidämmekin sen aikaansaamista myönteisenä. Vihdoinkin sovitaan yhtenäisestä menettelystä ja luodaan yhdenmukaisuus tervehdyttämismenettelyn ja maksukyvyttömyysasetuksen kesken. On syytä korostaa, että erityisesti velkojan oikeuksien takaamista koskevat määräykset ovat tässä oleellisia, koska velkojille ilmoittaminen ja heille suoritettavien maksujen ehdot vahvistetaan. Näin taataan, että likvidaatiomenettelyssä kaikkia velkojia - myös muissa maissa kuin kotijäsenvaltiossa olevia velkojia - kohdellaan tasapuolisesti ja samalla tavalla.
Teksti on jo nykyisessäkin muodossa erittäin hyvä, mutta siinä oli kuitenkin eräitä epäselvyyksiä. Siten valiokunta teki lukuisia tarkistuksia, joiden ansiosta ratkaisevan tärkeä yleispätevyyden periaate vahvistui. Lisäksi saatiin poistetuiksi eräisiin rahoitusalan yhteenliittymiä koskeviin määräyksiin sisältyneet ristiriitaisuudet, jotka voisivat johtaa oikeudelliseen epävarmuuteen. Olette jo keskustelun aikana panneet merkille, että meillä on eräässä kohdassa erilaiset käsitykset. Tämä koskee erityisesti tarkistuksia numero 3 ja 5. Luottolaitosten ja vakuutusyritysten tervehdyttämisen ja likvidaation välinen kiinteä rinnakkaisuus ei ole toivottavaa kaikissa tähän menettelyyn liittyvissä kysymyksissä. Asiasta vallitsee erilaisia käsityksiä. Monet ovat sitä mieltä, että on kyse toisistaan poikkeavista tuotteista, usein myös keskenään erilaisista markkinoista, ja että toisistaan poikkeavia tuotteita ja keskenään erilaisia markkinoita on myös käsiteltävä eri tavoin eikä automaattisesti samalla tavalla.
Yhteinen kanta on mielestäni tasapainoinen, ja valiokunnan ja esittelijän tarkistusten ansiosta - haluan esittää esittelijälle kiitokseni - siitä tuli eräiltä osin vielä parempi. Teksti olisi sen vuoksi hyväksyttävä mahdollisimman pian, ja jäsenvaltioiden olisi pantava se täytäntöön. Mielestäni on valitettavaa, että neuvoston riitaisuus on johtanut tähän viivästymiseen, josta tuli yli kymmenen vuoden mittainen. Haluaisin huomauttaa, että komissio julkisti ensimmäisen ehdotuksensa jo vuonna 1985 ja ensimmäinen käsittely oli tässä talossa jo vuonna 1987. Korostan tätä myös siksi, että pohdimme jatkuvasti keskusteluissamme - kuten äskeisen Nizzan Eurooppa-neuvoston yhteydessä - unionin toimielinten välistä tasapainoa ja keskustelemme usein myös siitä, että menettelyjä olisi nopeutettava. Tämä ei koske vain parlamenttia, kuten julkisuudessa usein esitetään, vaikka meilläkin voisi tietysti syventää ja nopeuttaa monta asiaa.
Mutta nyt ei ole tarkoitus osoittaa syyllisiä. Eurooppa-neuvoston mielipiteenmuodostus- ja päätösprosessi tarjoaa epäilemättä kuitenkin parhaat mahdollisuudet nopeuttaa unionin toimielinten välisiä menettelyjä. Se tuli tässä taas hyvin selväksi.
Komission ehdotuksen tarkoituksena on taata, että luottolaitos ja sen muissa jäsenvaltioissa olevat sivuliikkeet voidaan tervehdyttää tai että voidaan suorittaa niiden likvidaatio noudattaen yhtenäisyyden ja yleispätevyyden periaatetta. Tämän käsiteltävänä oleva direktiiviehdotus takaa.

Bolkestein
. (NL) Arvoisa puhemies, markkinat ja kansalliset viranomaiset ovat odottaneet jo pitkään, että päätettäisiin luottolaitosten tervehdyttämistä ja likvidaatiota koskevasta direktiivistä. Tällä direktiivillä pyritään itse asiassa luomaan varmuutta sääntöihin, jotka koskevat yhtenäisesti ja alakohtaisesti laitoksia, varoja, oikeuksia ja liikesuhteita, kun unionin eri jäsenvaltioissa toimiva pankki joutuu vaikeuksiin tai menee konkurssiin. Tämä direktiivi on yksi rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman painopisteistä.
Määräenemmistöllä hyväksytyssä yhteisessä kannassaan neuvosto antaa ymmärtää, että sillä on arvostelukykyinen ja tarkka näkemys pankkialan erityispiirteistä, jotka vaikuttavat siihen, että tämä ala saa erillisen aseman sekä yleisesti maksukyvyttömyysmenettelyssä että verrattuna muihin rahoitusaloihin, kuten vakuutusalaan ja arvopaperiyrityksiin. Tästä syystä yhteisen kannan 20 artikla mahdollistaa muutaman näkökohdan pankkialan erityiskohtelussa. Tämä erityiskäsittely ei millään tavoin riko rahoitusjärjestelmän sääntelyjärjestelmän sopusointuisuutta ja johdonmukaisuutta kokonaisuutena. Päinvastoin se nimenomaan tekee oikeutta pankkijärjestelmän erityispiirteille, minkä myötä siirtojen vakaus ja oikeusturva taataan paremmin.
Jäsen Peijsin mietinnössä, josta haluaisin kiittää häntä komission puolesta - haluan myös yhtyä jäsen Villiersin ja jäsen Skinnerin kiitoksiin jäsen Peijsille - ja jossa suhtaudutaan suurimmaksi osaksi myönteisesti yhteiseen kantaan, ehdotetaan 20 artiklaan muutamia tarkistuksia, kuten tänään iltapäivällä jo aiemmin mainittiin.
Komissio voi hyväksyä yhtä lukuun ottamatta kaikkien näiden tarkistusten tarkoituksen. Komissio vastustaa ainakin periaatteessa takaisinostosopimuksia koskevaa tarkistusta 1. On nimittäin oleellisen tärkeää, että pankit tietävät etukäteen, mitä oikeutta takaisinostosopimuksiin sovelletaan.
Jäsen Peijs on nyt esittänyt PPE-ryhmän puolesta viittä uutta tarkistusta. Näissä tarkistuksissa yhdistetään talous- ja raha-asioiden valiokunnan hyväksymät tarkistukset yhtenäiseksi kokonaisuudeksi, joka tekee oikeutta pankkialan erityisasemalle. Toisenlaisessa muodossa olevissa uusissa tarkistuksissa otetaan huomioon erityisvaatimukset, joita pankkialalla asetetaan kuittaussopimusten, takaisinostosopimusten ja säännellyillä markkinoilla tapahtuvien siirtojen yhteydessä. Komissio voi hyväksyä näiden tarkistusten hengen sellaisena kuin se ilmaistaan perusteluissa. Jos parlamentti hyväksyy nämä viisi uutta tarkistusta, komissio voi hyväksyä kaikkien jäsen Peijsin mietinnössä ehdotettujen tarkistusten, myös tarkistuksen 1, hengen. Kaikkien tarkistusten sanamuotoa - sanon tämän myös erityisesti vastauksena jäsen Villiersin huomautuksiin - siis kaikkien muiden tarkistusten sanamuotoa tulee kuitenkin vielä mukauttaa, jotta voitaisiin varmistaa niiden yhteensopivuus ja yhdenmukaisuus 20 artiklan kanssa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistaminen (SLIM)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Doornin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille SLIM-aloitteen tarkastelusta: sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistaminen.

Doorn
Arvoisa puhemies, vasta perustettu Actal (hallinnollisten rasitusten tutkimuksen neuvontaelin) ilmoitti Alankomaissa viime viikolla, että Alankomaiden liike-elämä joutuu käyttämään hallintomenoihin lähes 9 miljardia euroa vuodessa. Keskivertoyrittäjä joutuu käyttämään viikossa keskimäärin kymmenen tuntia hallintoonsa ja lomakkeiden täyttämiseen. Alankomaat ei ole tässä asiassa mikään poikkeus. Tutkimukset ovat osoittaneet, että 4-6 prosenttia Euroopan unionin jäsenvaltioiden BKT:stä häviää yritysten tarpeettomiin hallintomenoihin. Tämä on suuri rasite, joka koituu raskaaksi erityisesti pienyrityksille.
Tunnen yrittäjiä, jotka kieltäytyvät tietoisesti yritystensä laajentamisesta, koska he haluavat kaikin keinoin välttää sitä, että heidän pitäisi silloin ottaa palvelukseensa henkilöstöä. Sen mukanaan tuoma hallintobyrokratia pelottaa monia. Viranomaisten yrittäjille asettamat monet velvoitteet estävät tällä tavoin tuotannon ja työllisyyden kasvua. Tällöin ei aina edes ole kysymys sinänsä väärästä tai huonosta sääntelystä, vaan päällekkäin kasautuneiden velvoitteiden yhteismäärä tekee kuluista usein niin valtavat, ja me täällä Euroopan parlamentissa kannamme siihen myös kortemme kekoon.
Muistan vielä erään viimevuotisen mietinnön, jossa käsiteltiin työoloja rakennustyömaalla. Siinä lukee nyt muun muassa parlamentin tekemien tarkistusten ansiosta, että tikkaista kiinni pitäminen on kiellettyä, jos joku seisoo niillä. Ottamatta huomioon tällaisten määräysten järjettömyyttä voi vain ihmetellä, kuka tämäntyyppisen lainsäädännön noudattamista valvoo.
Arvoisa puhemies, yksi mutkikkaan yhteiskuntamme suurista ongelmista on kyllä se, että tuotamme aivan liikaa määräyksiä, joita on niin paljon ja jotka ovat niin mutkikkaita, että emme enää kykene itse valvomaan niiden noudattamista. Tämän seuraukset voivat olla tuhoisia. Näimme sen jälleen hiljattain Alankomaissa.
Kansalaisten ja yritysten suuri hallinnollinen taakka ja viranomaisten kyvyttömyys saada ihmiset noudattamaan sääntöviidakkoa muodostavat mielestäni riittävän syyn ryhtyä tehokkaasti yksinkertaistamaan lainsäädäntöä ja parantamaan sen laatua. Komission vuonna 1996 käynnistämä SLIM-hanke, josta keskustellaan täällä tänä iltana, on askel hyvään suuntaan, mutta kuten olen todennut mietinnössäni, se on liian pieni ja etenee liian hitaasti. Koko lainsäädännön tuotantoon nähden se on vain pisara valtameressä. Siksi pyydän lisää nopeutta ja lyhempiä täytäntöönpanokausia SLIM-työryhmien työn tuloksille sekä tietenkin siinä välttämätöntä organisaatiota ja työvoimaa.
Mielestäni kuitenkin vielä tärkeämpi asia on kokonaisvaltainen lähestymistapa sääntelyn yksinkertaistamiseksi. Mielestäni siinä yhteydessä täytyy kiinnittää huomiota lainsäädännön voimaantuloon. On nimittäin paljon yksinkertaisempaa toteuttaa yksinkertaistaminen varhaisessa vaiheessa kuin mukauttaa olemassa olevaa sääntelyä jälkeenpäin, mikä aiheuttaa runsaasti kustannuksia myös yrityksille. Alussa on tehtävä kaikki mahdollinen, jotta saataisiin aikaan laadultaan hyvää lainsäädäntöä ja voitaisiin rajoittaa hallinnollisia ja taloudellisia seurauksia mahdollisimman tehokkaasti.
Alankomaissa on aloittanut nyt hiljattain toimintansa jo mainitsemani Actal, riippumaton tarkkailija, jonka tehtävänä on tarkastella lakiehdotusluonnoksia ja tuoda esille kansalaisille ja yrityksille koituvia mahdollisia kielteisiä hallinnollisia rasituksia. Tämä on erinomainen aloite, joka toivoakseni saa runsaasti jatkoa sekä muissa jäsenvaltioissa että Euroopan unionin tasolla.
Vetoan tässä yhteydessä kiireellisesti Euroopan komissioon, jotta se toimisi mahdollisimman tehokkaasti sääntelyn laadun parantamiseksi sekä kansalaisille ja yrityksille koituvan hallinnollisen rasituksen rajoittamiseksi. Myös meidän Euroopan parlamenttina tulee jatkuvasti pohtia, mitä seurauksia täällä käsiteltäväksi tulevilla lainsäädäntöehdotuksilla on kansalaisten ja yritysten kannalta. Kun muut epäonnistuvat, ehkä meidän täytyy Yhdysvaltain kongressin esimerkin mukaisesti jopa perustaa laitos, joka selvittää meille lainsäädännön hallinnollisia ja taloudellisia seurauksia.

Kauppi
Arvoisa puhemies, kunnioitettu komission jäsen Bolkestein, arvon kollegat, sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistamisaloite on eräs tärkeimpiä prosesseja, joita unionilla tällä hetkellä on meneillään. Ainakin minun puolueeni Suomessa, eli kansallinen kokoomus, nosti lainsäädännön virtaviivaistamisen ja turhien direktiivien tehtailusta luopumisen yhdeksi viime eurovaalien päätavoitteekseen. Uskon, että myös monella muulla taholla asiaa pidetään arvossa.
Komission tiedonanto SLIM-hankkeen nykytilasta on varsin tyydyttävä, muttei suinkaan vielä riittävä. On ensiarvoisen tärkeää, että komissio kykenee muuttamaan hankkeen kolmannen ja neljännen vaiheen ehdotukset mahdollisimman pian ja tehokkaasti selkeiksi lainsäädäntöehdotuksiksi. Myös esittelijän ehdottama puolen vuoden määräaika pitäisi ottaa vakavasti. Kannatan lämpimästi esittelijämme ehdotuksia siitä, että lainsäädännön käyttäjiä eli meidän päättäjien asiakkaita kuunnellaan entistä enemmän, kun valmistellaan konkreettisia ehdotuksia. Vain tällainen co-regulationia eli yhdessä säätämistä lähentyvä menettely voi täysin palvella eurooppalaisten sisämarkkinoiden nopeaa kehittämistä ja viime kädessä taata sen, että kuluttajat myös todellisuudessa hyötyvät lainsäädäntöhankkeista ja euron käyttöönotosta.
Pelkät ehdotuksetkaan eivät luonnollisesti riitä, vaan ne täytyy myös kyetä prosessoimaan nopeasti sekä parlamentissa että neuvostossa. Parlamentissa keskustelua lainsäädäntöprosessin nopeuttamisesta käydään aika ajoin. Etenkin me talous- ja raha-asiainvaliokunnan jäsenet odotamme mielenkiinnolla Lamfalussy-työryhmän ehdotuksia uusista toimintatavoista, joita on jatkossa määrä soveltaa ainakin rahoituspalveluita koskevaan lainsäädäntöön. Vaikkei Lamfalussy-väliraportti vielä ollut kovin yksityiskohtainen, raportti antaa kuitenkin ymmärtää, että työryhmä on pohtimassa menettelyä, jossa ainoastaan suuremmat linjakysymykset ratkaistaisiin täysimittaisessa yhteispäätösmenettelyssä ja muihin teknisluonteisimpiin direktiivimuutoksiin käytettäisiin ns. fast-track-menettelyä. Suhtaudun tällaisiin esityksiin periaatteessa myönteisesti, vaikkei vallasta luopuminen meille parlamentaarikoille ole tunnetusti kovin helppoa. Uskon, että tietyiltä osin vallasta luopuminen on väistämätöntä sisämarkkinoiden viimeistenkin esteiden poistamiseksi mahdollisimman pian. Lopullinen kantani ja ryhmämme kanta toki on riippuvainen siitä, millainen tämä fast-track-menettely tulee olemaan. Missään tapauksessa menettely ei saa olla kopio nykyisestä komitologiamenettelystä, jossa on todella paljon uudistamisen tarvetta, etenkin avoimuuden osalta. Tähän viittasi myös esittelijämme.
Mitä tulee siis lainsäädäntöprosessin yleiseen kehittämiseen, odotan mielenkiinnolla myös Göteborgin huippukokoukselle valmisteltavaa komission valkoista kirjaa governancesta. Se, mitä komissio tässä paperissaan esittää, tulee määrittelemään uusien lainsäädäntöhankkeiden käsittelyn nopeuden ja muutenkin koko unionin tehokkuuden pitkäksi aikaa eteenpäin. Toivottavasti tähänkin paperiin saadaan hyviä ja konkreettisia esityksiä, mutta myös SLIMin osalta toivon vielä hieman tsemppausta.

Titley
Arvoisa puhemies, on selvää, että lainsäädännön laadun parantaminen on välttämätöntä sisämarkkinoiden tehokkaan toiminnan ja Euroopan talouden kilpailukyvyn parantamisen vuoksi. Niinpä me kaikki suhtaudumme myönteisesti SLIM-aloitteeseen, mutta meidän kaikkien on jaettava esittelijän esittämät varaukset sen tähänastista toimimista kohtaan. Yllättävän harvat alat ovat olleet mukana SLIM-hankkeessa, eikä aina ole selvää, miksi nuo tietyt alat on valittu. Nopeita menettelyjä epäilemättä tarvitaan muuttamaan SLIM-suositukset lainsäädäntöehdotuksiksi, koska tämä kaikki näyttää vievän melko kauan.
Suhtaudumme siis myönteisesti ehdotukseen perustaa erityisryhmä neuvoa-antavaan komiteaan ja suhtaudumme myönteisesti esittelijän ehdotukseen, että sille olisi annettava enemmän voimavaroja. Selvästi myös synergiaa on parannettava komission eri aloitteiden välillä lainsäädännön parantamiseksi. Joskus vaikuttaa siltä, että eri osat työskentelevät erillään. Ja tietenkin tarvitaan enemmän yhteistyötä jäsenvaltioiden välille, jotta saataisiin katsaus parhaista käytännöistä ja yritettäisiin soveltaa niitä muuallakin.
Ja lopuksi on ratkaisevaa taata tämän lainsäädännön käyttäjien, erityisesti yritysten, mahdollisimman laaja osallistuminen, koska ne tietävät parhaiten, kuinka tämä lainsäädäntö niihin vaikuttaa.
Kuitenkin tämän lisäksi totean, että suurenmoinen, yksinkertainen lainsäädäntö voidaan laatia aivan ymmärrettävästi, ja kuitenkin jäsenvaltioiden tapa panna täytäntöön ja noudattaa sitä voisi tuhota sen täysin. Meidän on ymmärrettävä, että lainsäädännössä on kolme vaihetta - laatiminen, toteuttaminen, johon kuuluu lain saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja täytäntöönpano - ja meidän on nähtävä tapahtumasarja kokonaisuutena. Huomaamme usein, että suurin ongelma ei ole alkuperäinen lainsäädäntö vaan se, miten ja kuinka nopeasti jäsenvaltiot ovat sen saattaneet osaksi kansallista lainsäädäntöään, kuinka ne ovat toteuttaneet sen ja kuinka ne ovat panneet sen täytäntöön. Olen usein yllättynyt kovasti siitä, kuinka suhteellisen yksinkertaiset ajatukset muuttuvat mitä monimutkaisimmiksi painajaisiksi, kun tuota tapahtumasarjaa käydään läpi.
Osana tätä komission meneillä olevaa suuntausta lainsäädännön yksinkertaistamiseksi haluaisin, että jäsenvaltioiden ja komission välillä tehtäisiin paljon enemmän yhteistyötä lainsäädännön kaikissa vaiheissa ja että erityisesti ne ihmiset osallistuisivat, joilla on päävastuu lainsäädännön täytäntöönpanosta ja jotka ovat usein paikallisia ja alueellisia toimijoita. Meidän on siis harkittava koko tapahtumasarjaa, kun laadimme alkuperäistä lainsäädäntöä. Voisi väittää, että jotenkin meidän olisi aloitettava lopusta ja katsottava, kuinka lainsäädäntöä pannaan täytäntöön, ja sitten palattava taaksepäin, jotta saisimme yksinkertaisempaa lainsäädäntöä aikaan.
SLIM-hankkeen olisi kuitenkin ulotuttava paljon pitemmälle. Tarvitsemme sujuvasti etenevän ohjelman, joka kattaa kaiken lainsäädännön ja jossa tutkitaan lainsäädännön yksinkertaistamista, vakauttamista, uudelleen muotoilemista ja joskus sen kumoamista. Joskus saatamme tarvita vallitsevaa olotilaa - status quota - mutta me tarvitsemme dynaamisempaa prosessia kuin meillä on ollut tähän asti.

Beysen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisat kollegat, olen yhdessä esittelijän kanssa huolestunut siitä, että yhteisön toimielimet eivät selvästikään onnistu saamaan aikaan avoimia ja helposti lähestyttäviä sekä ÄO-tasoltaan normaaleille henkilöille selkeitä ja ymmärrettäviä järjestelyjä. Esittelijälle on ansioksi se, että hän ikään kuin kääntää veistä haavassa.
On oikeutettua painottaa sitä, että Euroopan unionin kansalaiset ja yritykset pitävät liian mutkikasta sääntelyä ja byrokratiaa osoituksena toimielinten tehokkaan toiminnan puutteesta. Syyt ovat itsestään selviä. Niin kauan kuin komission sisällä ei saada aikaan selkeää ja keskitettyä lähestymistapaa SLIM-aloitteeseen, se jää epäviralliseksi harjoitukseksi. Sellainen tämä aloite ei saa missään tapauksessa olla.
Mielestäni on asetettava tiukasti kaksi tavoitetta niiden suositusten lisäksi, jotka nyt muotoillaan mietinnössä. Ensinnäkin SLIM-aloitteelle on annettava sitova luonne erityisesti pitäen silmällä käynnistymässä olevaa Euroopan unionin laajentumista. Toiseksi jäsenvaltioiden on tästä lähtien näytettävä hyvää esimerkkiä takaamalla yhteisön direktiivien sisällyttäminen osaksi kansallista lainsäädäntöä oikein ja ennen kaikkea ajallaan.
Nyt saa aivan liian usein sellaisen vaikutelman, että niin tärkeä sääntelyn yksinkertaistaminen etenee todella hitaasti. Pitäen silmällä unionin laajentumista on vaihdettava suuremmalle vaihteelle, jos haluamme kehittää sisämarkkinoita ammattimaisen vastuullisesti. Olen iloinen, että jäsenvaltiossa, jota minulla on kunnia edustaa täällä, on ymmärretty, että täytyy ryhtyä erityistoimiin - juuri niin kuin Alankomaissa on tilanne - jotta sääntelyä saataisiin yksinkertaistettua johdonmukaisesti. Vakuuttuneena sääntelyn yksinkertaistamisen välttämättömyydestä Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä tukee voimakkaasti jäsen Doornin mietintöä.

Bushill-Matthews
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa sanomalla, että vaikka minulle on annettu neljä minuuttia, haluaisin tehdä pienen osuuteni byrokratian yksinkertaistamiseksi ja keventämiseksi puhumalla vähemmän kuin puolet tuosta ajasta.
Onnittelen esittelijää, koska hän toi esiin tämän erittäin tärkeän kysymyksen ja komission kykenemättömyyden käydä siihen käsiksi toistaiseksi. Toivon, että komission jäsen kertoo, mitä vielä on tehtävä, jotta tätä erittäin tärkeää ohjelmaa kiirehditään entisestään.
Haluaisin kuitenkin, mieluummin kuin kritisoida komissiota vielä enemmän kuin esittelijä jo teki, jopa mieluummin kuin viitata juuri niihin neljään, tähän tiettyyn kysymykseen liittyvään valiokuntaan, tähdentää yhtä asiaa, jonka myös esittelijä toi esille, nimittäin sitä, että itse asiassa ensi kädessä on täysin meidän parlamentin jäsenten asia varmistaa, että lainsäädäntö paranee. Esittelijä ihmetteli, kuinka syvälle yksityiskohtiin lainsäädännön olisi kaivauduttava, ja antoi esimerkin ihmisistä pitelemässä tikapuita. Tuo nimenomainen aihe tuli esille työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnassa. On sanottava, että tämä nimenomainen valiokunta on lisännyt omasta puolestaan hyvin merkittävästi ylimääräistä byrokratiaa, jonka vähentämisestä siirrämme nyt vastuun komissiolle.
Kuinka paljon parempi olisikaan, jos tuo valiokunta ja itse asiassa kaikki muutkin valiokunnat olisivat alkujaan jättäneet kyseisen lainsäädännön yksinkertaisempaan ja puhtaampaan muotoon.
Viimeinen ehdotukseni on, että kirjainsanan SLIM - "Simpler Legislation for the Internal Market" (sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistaminen) - olisi merkittävä meille "Substantially Less Interference by Members" (jäsenet sekaantukoot asiaan huomattavasti vähemmän).

Ford
Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijää hänen mietinnöstään ja sanoa, että sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistamista koskevat ehdotukset, jotka saivat alkunsa vuonna 1996, ovat hyvin tervetulleita. Niiden avulla on yritetty parantaa lainsäädännön laatua, vähentää tarpeetonta lainsäädäntöä ja rajoittaa lainsäädännön täytäntöönpanoon liittyviä kustannuksia.
Nyt kun olemme lopettaneet kolmannen ja neljännen vaiheen jäsenvaltioiden virkamiesten ja käyttäjien ryhmien kanssa - jotka ovat selvittäneet konkreettisia ehdotuksia lainsäädännön yksinkertaistamiseksi - on oikein, että tarkastelemme asiaa. Meillä on oltava selkeämmät määritelmät siitä, mitä tapahtuu. Parannettu valinta vaikuttaa tällä hetkellä olevan melko umpimähkäistä, ja me tarvitsemme joitakin selkeitä suuntaviivoja johtoryhmien toimintaa varten ja tietenkin niiden suositusten täytäntöönpanoa varten, joita tällä hetkellä on liian vähän ja jotka ovat myöhässä. Monia suosituksista ei panna lainkaan täytäntöön ja monet joutuvat odottamaan huomattavan pitkään.
Joten me kannatamme mietintöä, mutta haluamme lisätä kaksi asiaa. Ensiksi meidän on varmistettava, että poliittinen valvonta säilyy komissiolla ja parlamentilla. Silloisissa lehdistötiedotteissa, jotka ovat peräisin 1980- ja 1990-luvuilta - eivät niin kovin uusia enää - kerrottiin lainsäädäntöä koskevasta uudesta lähestymistavasta, jonka mukaisesti teollisuuden johtamien standardointijärjestöjen sallittiin suunnitella lainsäädännön yksityiskohdat, ja nämä tiedotteet näyttävät osoittavan, että tämä ei aina ole paras tapa edetä. Esimerkiksi Euroopan standardointikomitea työskenteli äskettäin pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun direktiivin parissa, ja lehdistö on kuvannut sen työn olevan perusolemukseltaan virheellistä, heikentävän demokraattista vastuuta ja epäonnistuvan direktiivin vaatimuksiin vastaamisessa tai edes ympäristönsuojelun vaatimuksiin vastaamisessa. Joten meidän on varmistettava, että poliittinen valvonta toimii, elleivät sitten tietenkin voimakkaat poliittiset tai kuluttajilta tulevat paineet takaa, että ala menee eteenpäin.
Haluaisimme kuitenkin edetä myös toiseen suuntaan. SLIM-aloitteesta näyttää tulleen pohjimmiltaan yksinkertaistamista koskeva, vaikka alkuperäisissä ehdotuksissa puhuimme kustannusten rajoittamisesta. Haluaisimme nimenomaan ehdotuksia, joissa käsiteltäisiin niin lainsäädännön taloutta kuin sen yksinkertaistamistakin.
Sen vuoksi suhtaudumme myönteisesti Lissabonissa tehtyihin sääntelyn parantamista koskeviin ehdotuksiin, joissa tarkastellaan lainsäädännön kustannuksia; suhtaudumme myönteisesti julkisesta hallinnosta vastaavien ministereiden epäviralliseen kokoukseen, joka pidettiin Strasbourgissa 7. marraskuuta; suhtaudumme myönteisesti sellaisen korkean tason ryhmän perustamiseen, joka tutkii suosituksia lainsäädännön tekemisestä kustannustehokkaammaksi; mutta olemme pettyneitä siihen, että parlamentti ei ole nimittänyt luvattua Euroopan parlamentin edustajaa tuohon korkean tason ryhmään, eikä meitä ole ymmärtääkseni lähestytty kyseisen edustajan nimittämiseksi. Suhtaudumme myönteisesti siihen, että komission jäsenet Bolkestein ja Liikanen tarkastelevat useita koehankkeita tällä alalla.
Komission ja parlamentin on kuitenkin alettava toimia omien sääntöjensä mukaisesti lainsäädäntöehdotusten taloudellisia seuraamuksia tarkasteltaessa, jotta ne otetaan huomioon. Työmme arvoa Euroopan parlamentissa voi vain heikentää, jos voidaan esittää esimerkiksi sellaisia väitteitä, että direktiivi loppuun käytetyistä ajoneuvoista maksaa meille 400 miljoonaa puntaa vuodessa valmistajille ja kuluttajille tulevien kustannusten muodossa, mutta tuo vuodessa ainoastaan 100 miljoonan punnan edestä hyötyä ympäristölle.
Niin kauan kuin sellaisia väitteitä voidaan esittää, me parlamentissa näytämme mitä ilmeisimmin aika naurettavilta.

Bolkestein
. (NL) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijä Doornia tästä erittäin rakentavasta ja tasapainoisesta mietinnöstä. Mietinnössä painotetaan oikeutetusti tarvetta tehostaa yhteisiä ponnistelujamme parannettaessa yhteisön uuden ja nykyisen lainsäädännön laatua. Siksi olen iloinen myös SLIM-aloitteen yhteydessä osoitetusta tuesta samoin kuin tämän parlamentin tuesta.
Tekemämme muutokset SLIM-aloitteeseen ja tämä mietintö ovat osoittaneet, miltä osin ja miten aloitetta voidaan parantaa. Tämän seurauksena kiinnitämme yhteistyössä jäsenvaltioiden edustajien kanssa tähän huomiota tehdäksemme tässä asiassa tärkeitä suosituksia ja niiden panemiseksi täytäntöön uuden sisämarkkinoiden neuvoa-antavan komitean ohjauksessa. Pitäen silmällä SLIM-aloitteen viidettä ja sitä seuraavia vaiheita tarkastelemme tällä hetkellä ehdotuksia sektoreista, joilla voidaan tehdä muutoksia. Kaikki tämän parlamentin ehdotukset tästä asiasta ovat luonnollisesti tervetulleita. Heti kun muutettavissa olevien sektorien lopullisesta luettelosta on päästy sovintoon, otamme joka vaiheessa yhteyttä teollisuuden ja liike-elämän edustajiin sekä kuluttajajärjestöihin ja ammattiliittoihin, jotka kaikki ovat niin sanottuja käyttäjiä. Tämän täytyy antaa heille mahdollisuus vaikuttaa SLIM-aloitteeseen suoraan tai epäsuorasti sekä saada tietoja edistymisestä. Olen vakuuttunut siitä, että tämä lähestymistapa sallii kaikkien tähän muutosharjoitukseen osallistuvien keskittyä yksinkertaistamisen tärkeimpiin kysymyksiin ja että SLIM-työryhmät tekevät asianmukaisia ja käytännöllisiä suosituksia. Siksi pyrin saamaan aikaan kertomuksen edistymisestä seuraavien kuukausien aikana.
Kuten tiedätte, komissio on sitoutunut parhaan kykynsä mukaan tekemään ehdotuksia kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut SLIM-työryhmän suositukset, jotka komissio voi hyväksyä. Teemme parhaamme tämän sitoumuksen noudattamiseksi. Sanon tämän myös erityisesti jäsen Bushill-Matthewsille.
Olemme hyvin iloisia jäsen Doornin suosituksista siitä, että parlamentti ja neuvosto molemmat ottavat vastuun siitä, että SLIM-aloite saadaan sujumaan mahdollisimman tehokkaasti sen myötä, että kaikki asiaan liittyvä ehdotukset otetaan tarkasti huomioon.
Kannatan jäsen Doornin näkemystä, jonka mukaan useampia lainsäädännön aloja olisi yksinkertaistettava. Olen tästä samaa mieltä. Haluaisin myös niin tapahtuvan. Tämä voi luonnollisesti tapahtua ainoastaan niiden rajojen puitteissa, joita muut ensisijaiset tehtävät meille asettavat, ja huomioiden käytettävissä olevan budjetin liikkumavaran.
Haluaisin painottaa tätä viimeistä asiaa. Komissioon tulee runsaasti pyyntöjä. Komissiolla on runsaasti tehtäviä, mutta sillä ei ole aina käytössään voimavaroja suorittaa näitä tehtäviä nopeasti ja tehokkaasti. Tämä on tärkeä asia, joka ansaitsee myös runsaasti huomiota parlamentissa. Luotan kuitenkin täysin siihen, että voimme nopeuttaa yksinkertaistamisprosessia, eikä vähiten sen työn seurauksena, jossa komissio on itse mukana.
Vastauksena Lissabonin Eurooppa-neuvostossa käynnistettyyn vetoomukseen sen puolesta, että olisi saatava aikaan koordinoitu politiikka lainsäädäntöilmapiirin yksinkertaistamiseksi, komissio suunnittelee tällä hetkellä kantaansa yleisestä sääntelystä perusteellisella tutkimuksella sanan laajimmassa mielessä. Komissio tutkii, milloin voidaan käyttää muita vaihtoehtoja kuin sääntelyä. Lisäksi komissio vaatii kehittämään parempia tapoja mitata uuden ehdotetun lainsäädännön vaikutusta liike-elämään ja teollisuuteen, jotta loppujen lopuksi mahdolliset ylimääräiset kustannukset ja hallinnolliset rasitukset voitaisiin minimoida. Myös tätä on pyydetty tänään.
Nyt tehtävät ponnistelut paremman sääntelyn aikaansaamiseksi kulkevat rinta rinnan parempaa hallintoa koskevan valkoisen kirjan valmistelun kanssa. Sanon tämän erityisesti myös jäsen Kaupille.
Komission työtä täydennetään parempaa sääntelyä käsittelevän korkean tason työryhmän neuvottelujen tuloksilla. Tämän työryhmän kutsuivat täällä koolle hallintoasiain ministerit Strasbourgissa viime marraskuussa pitämänsä kokouksen jälkeen. Tämä työryhmä - jäsen Ford pyysi myös kiinnittämään huomiota tähän asiaan - keskittyy tutkimaan sekä kansallisen että yhteisön lainsäädännön laatua ja yksinkertaistamista. Odotan jo nyt työryhmän kertomusta ja suosituksia.
Tämä sääntelyprosessi, josta me kaikki kannamme vastuun, koskee luonnollisesti meitä kaikkia. Olen vakuuttunut, että parempaa sääntelyilmapiiriä edistävä nykyinen poliittinen yhteisymmärrys johtaa Euroopan unionissa todellisiin ja pysyviin parannuksiin. Haluaisin muuten kiittää jäsen Bushill-Matthewsia hänen vaihtoehtoisesta tulkinnastaan lyhenteelle SLIM, Substantially Less Interference by Members (huomattavasti vähemmän jäsenten puuttumista asioihin). Olen tästä hänelle hyvin kiitollinen. Yritän ottaa tämän myös esille sopivassa paikassa ja sopivaan aikaan, jotta ne, joita tämä koskee, voivat myös ryhtyä asiassa sopiviin toimiin.
Arvoisa puhemies, lisäksi haluan sanoa jäsen Doornille ja parlamentillenne, että komissio voi hyväksyä tarkistukset.

Puhemies
Kiitos paljon, komission jäsen Bolkestein, jälleen kerran hyödyllisistä huomautuksistanne tässä keskustelussa.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.

Kouluopetuksen laatu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0375/2000) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksen antamiseksi eurooppalaisesta yhteistyöstä kouluopetuksen laadun arvioinnissa (11540/1/2000 - C5-0565/2000 - 2000/0022(COD)) (Esittelijä: Sanders-ten Holte).

Sanders-ten Holte
. (NL) Arvoisa puhemies, opetuksen laatu on kaikissa maissa poliittisen asialistan alkupäässä, eikä se ole mikään ihme. Kolmas vuosituhat tarjoaa tuntemattomia mahdollisuuksia ja näkymiä yhteiskunnassa, joka muuttuu yhä kypsemmäksi, globaalimmaksi, liikkuvammaksi ja tietovaltaisemmaksi, mutta jossa on yhä selvemmin näkyvissä huoli ihmisten erilaisesta nopeudesta ja mahdollisuuksista, sillä kuinka voidaan huolehtia siitä, että kaikki voivat toimia täysipainoisesti tässä uudessa dynaamisessa yhteiskunnassa? Opetuksen täytyy vaikuttaa ja se voi vaikuttaa tähän asiaan, ja kaikki nämä uudet mahdollisuudet tarjoavat opetukselle mahdollisuuksia ja haasteita, sillä opetus muuttuu tulevaisuudessa huomattavasti, ja silloin ajattelen vain tapaa antaa opetusta, opetuksesta opiskelun oppimiseen. Ajatelkaa myös tekniikkaa, tietotekniikkaa ja erilaisia kulttuureja. Siksi on niin tärkeää, että Euroopan unionissa jäsenvaltiot yhdistävät voimansa ja haluavat toimia yhdessä tulevaisuuteen suuntautuvan opetuksen hyväksi omien perinteidensä pohjalta - älkää kuitenkaan ymmärtäkö tätä väärin - mutta pyrkien yhteiseen päämäärään.
Esittelijänä olen myös hyvin tyytyväinen yhteisen kannan tuloksiin sellaisena kuin se on nyt edessämme. Pidin alussa komission ehdotusta hieman epämääräisenä ja hyvin epävirallisena suhteessa hyvän opetuksen suureen tarpeeseen, ja neuvostolla oli myös turhia pelkoja: älkää puuttuko riippumattomuuteemme opetuksen alueella. Prosessin edetessä neuvosto ja komissio olivat kuitenkin parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että opetuksen laatua täytyy valvoa vakavasti ja jäsennellysti muun muassa luomalla hyvät ja tehokkaat laadunarviointijärjestelmät ala-astetta, yläastetta ja lukiota sekä keskiasteen ammattikoulutusta varten.
Suositukset sisältyvät nyt selkeästi tarkistuksiin, joita parlamentin jäsenet ja minä esittelijänä olemme esittäneet. Niissä toteamme selkeästi, että jäsenvaltioiden täytyy kehittää avoimia laadunarviointijärjestelmiä pitäen tärkeimpänä tavoitteena opetuksen korkeaa laatua. Tämä ei sisältynyt ensimmäiseen komission ehdotukseen, eikä siihen sisältynyt myöskään yhteiskunnallista integraatiota. Yhtäläisten mahdollisuuksien tarjoaminen pojille ja tytöille on myös ollut hyvin työlästä. On ollut myös työlästä saada neuvosto vakuuttuneeksi tästä sanamuodosta, mutta esittelijänä olen iloinen siitä, että sekä neuvosto että komissio hyväksyvät nyt tämän.
Toinen minulle tärkeä näkökohta oli se, että myös vanhemmat, koululaiset ja opettajat täytyy ottaa mukaan prosessiin. Tämäkin on nyt mukana, ja se on tärkeää opetuksen arviointiprosessien ja parannusten perustan kannalta. Myös koulujen kannustaminen kansalliseen ja eurooppalaiseen yhteistyöhön on tärkeää. Olen kuitenkin sitä mieltä, että kouluja ei saa estää etsimästä hyviä yhteistyökumppaneita lähialueeltaan, ja tämä olisi mielestäni pitänyt sisällyttää vielä hieman vahvemmin mietintöön.
Lopuksi haluan vielä painottaa, kuinka tärkeää on kerätä tietoja ja kehittää indikaattoreita ja viitemateriaalia sekä sijoittaa näitä tietokantaan, joka on käytettävissä vuorovaikutteisesti. Se on nykyaikainen tapa viestiä. Olen itse esittelijänä iloinen siitä, että jäsenvaltiot ovat ryhtyneet yhteistyössä ja komission ohjauksessa toimiin sekä perustaneet asiantuntijatyöryhmän, joka on kehittänyt muutamia indikaattoreita ja tavoitearvoja. Parlamentti seuraa tarkasti tätä kehitystä.
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, yhteinen kanta tässä muodossa kuin se on edessämme on tulosta hyvästä ja rakentavasta yhteistyöstä komission ja neuvoston kanssa hyvässä yhteispäätöshengessä. Kuitenkin ennen kaikkea niiden kollegojeni mukanaolon myötä, jotka ovat toimittaneet kommenttinsa hyvin huolellisesti, tästä suosituksesta on tullut hyvä, tasapainoinen ja kannustava suositus, jonka avulla jäsenvaltiot voivat ryhtyä toimiin. Odotan kiinnostuneena reaktiotanne.

Gillig
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä, hyvät kollegat, haluaisin ensinnäkin kiittää jäsen Sanders-ten Holtea hänen tekemästään työstä ja todeta olevani iloinen siitä hedelmällisestä yhteistyöstä, jota on tehty parlamentin, neuvoston ja komission kanssa tämän tekstin aikaansaamiseksi, jonka juuri esittelitte meille. Haluan uskoa, että tämä teksti tukee tehokkaasti sitä laadukkaan koulutuksen vahvistamista Euroopassa, johon pyrimme.
Haluaisin valiokuntani eli työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan puolesta korostaa erityisesti sitä merkitystä, mikä on kouluopetuksen tai ammattikoulutuksen laadun parantamisella eli sillä, että haluamme ottaa käyttöön välineen, jolla voidaan edistää hyvien toimintatapojen ja työvälineiden vaihtoa, sillä tämä edistää sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja työttömyyden torjuntaa. Nuorten työmarkkinoille pääsy, ennenaikaisen koulun keskeyttämisen ehkäiseminen, kykymme tarjota mahdollisuuksia elinikäiseen oppimiseen sekä uusien teknologioiden käyttömahdollisuudet ovat niitä tavoitteita, jotka täytyy ottaa mukaan korkealaatuiseen koulutusjärjestelmään.
Minun on korostettava kahta näkökohtaa tässä laadun arvioinnissa sellaisena kuin se on esitetty yhteisessä kannassa. Ensinnäkin tässä prosessissa erotetaan selvästi toisistaan hallinnollinen arviointi ja uudistusprosessi siinä muodossa kuin sen haluamme ja sellaisena kuin se haluamme toteuttaa johon kaikkien sidosryhmien täytyy osallistua, kuten on sanottukin.
Toinen näkökohta, jota haluan korostaa ja jota ei ole kenties otettu huomioon aivan siinä määrin kuin olisimme halunneet. Kyse on siitä, että emme halua tehdä tästä laadun arviointiprosessista välinettä, jolla koulut asetetaan arvojärjestykseen tai jaetaan eri laatuluokkiin. Päinvastoin, tällaisen arvioinnin on annettava kaikille kouluille mahdollisuus riippumatta siitä, kuinka erilaisia sen vastaanottamat oppilaat, sen käyttämät menetelmät ja varat ovat muihin kouluihin verrattuna torjua koulun keskeyttämisriskiä, lisätä jokaisen oppilaan opetuksen tasoa, ottaa vastaan kaikenlaisia oppilaita sekä huonoimmat että parhaimmat ehdottamalla opetusmenetelmää, joka on mukautettu jokaisen oppilaan yksilöllisiin ominaisuuksiin ja joka antaa hänelle mahdollisuuden suhtautua oppimiseen oman kehittymisensä näkökulmasta.

Perry
Arvoisa puhemies, PPE-DE-ryhmä kannattaa voimakkaasti tätä mietintöä. Olemme todellakin kannattaneet sitä koko menettelyn ajan. Harmittelimme, että alussa neuvosto esitti hienoista vastustusta, mutta olemme hyvin tyytyväisiä siihen, että komission jäsenen voimakkaan väliintulon ja esittelijän neuvottelukykyjen ansiosta viime syksynä saavutettiin kompromissi, jota voimme varmasti kannattaa. Onnittelemme komission jäsentä ja esittelijää heidän työstään tuon tuloksen saavuttamiseksi. Me kaikki parlamentissa olemme varmasti yhtä mieltä siitä, että koulutus on elintärkeää ja että koulutettu työvoima on Euroopan tulevan menestyksen kulmakivi. Sen vuoksi kaikki yritykset parantaa koulujemme tasoa on otettava vastaan avosylin.
Olemme yhtä mieltä siitäkin, että koulutus on oikeutetusti yksittäisten jäsenvaltioiden ja alueiden asia. Tilaa on kuitenkin myös komissiolle, jotta se koordinoi ja parantaa arviointijärjestelmiä, kuten perustamissopimuksessa säädetään, ja olin iloinen huomatessani, että komissio korosti huolellisesti, että tämän olisi perustuttava jäsenvaltioiden väliseen vapaaehtoiseen yhteistyöhön.
Tällä hetkellä on varmasti vaikeaa käydä läpi kaikkien maiden erilaisia tutkintojärjestelmiä ja opetusfilosofioita, jotta saavutettaisiin jonkinlainen puolueeton vertailu maiden opetuksen tasosta. Entisenä lehtorina olisin itse suhtautunut myönteisesti selkeään ajatukseen siitä, kuinka Britannian opetuksen ja koulutuksen taso kestäisi vertailun muiden Euroopan maiden kanssa. Tänä globaalina aikana on tärkeää panostaa mahdollisimman laajalti arviointijärjestelmään. Vertailut Euroopan tasolla osoittavat toivottavasti vahvuuksia, mutta myös heikkouksia, jotka ovat tällä hetkellä piilossa yhteen ainoaan koulutusjärjestelmään rajoittuvan arviointijärjestelmän takana. Yksi koulutuksen päätavoitteista on vastata työelämän tarpeisiin sekä tarjota eurooppalaisille nuorille kulttuuripohja. Tässä mietinnössä etsitään tasapainoa näiden molempien alojen tarvitsemien valmistelujen välille.
Mahdollisuus vertailla koulutusjärjestelmiä muiden maiden kanssa johtaa toivoakseni parannuksiin koko Euroopan opetuslaitoksissa, kun koulut oppivat toisilta, jotka eivät ole heti näköpiirissä vaan vähän kauempana. Jäsen Sanders-ten Holten esittämä näkökohta sosiaalisesta syrjäytymisestä on erityisen järkevä. Haluaisin nähdä, onko koulupäivän rakenteissa eroja, vaihteleeko rakenne eri osissa Eurooppaa ja tarjoaako se keinoja koulutuksen parantamiseen. Entä sitten pakollisen liikunnan käyttäminen: onko siitä apua eri maiden koulutusjärjestelmässä? Onko eri mailla eri rakenteet? Meitä kaikkia kiinnostaisi tietää, kuinka eri koulutusjärjestelmissä saavutetaan kielitaito kahdessa nykykielessä äidinkielen lisäksi. Epäilen, että oma maani ei menesty siinä kovin hyvin, mutta ehkäpä menestyisimme paremmin tietotekniikan käytössä.
Lopuksi haluaisin vain sanoa, että esittelijän tarkistukset, joissa kehotetaan lisäämään itsearviointia ja sidosryhmien osallistumista, panevat paikalleen arvokkaan rattaan arviointikoneistoon. Koulutusjärjestelmässä sisällä olevien mielipide hukkuu usein suuriin siviilihallinnon koneisiin ja byrokratiaan, jolla kouluja pyöritetään. Meidän on löydettävä keinoja, joilla valta annetaan takaisin kouluille ja vanhemmille ja oppilaille, koska sinne vastuu kuuluisi.

Iivari
Arvoisa puhemies, kunnioitettu komission jäsen, koulutus on nousemassa yhä keskeisemmälle sijalle eurooppalaisessa strategiassa. Lissabonin huippukokouksen päätelmissä koulutuksen merkitys korostuu sekä kilpailukyvyn parantamisessa että syrjäytymisen estämisessä. Onkin luonnollista, että kouluopetuksen laatuun kiinnitetään huomiota myös unionin tasolla, vaikka koulutuksen järjestäminen kuuluukin jäsenvaltioiden vastuulle. Tarvitsemme eurooppalaista yhteistyötä ja kannustusta koulutuksen kaikilla aloilla.
Koulutuksen laadun järjestelmällinen arviointi on monessa EU-maassa vielä alussa. Esimerkiksi Suomessa sitä koskevat säännökset tulivat osaksi koululainsäädäntöä kaksi vuotta sitten. Viime viikolla Helsingissä asiasta valmistunut selvitys osoittaa, että arviointi ei ole vielä kyllin järjestelmällistä, vaikka siinä on lähdetty ripeästi liikkeelle. Selvityksessä huomautetaan muun muassa ettei perusopetuksessa ja lukiokoulutuksessa ole otettu riittävästi huomioon oppilaiden, heidän vanhempiensa ja koulutuksen järjestäjien yhteistyötä. Oppilaiden ja kotien mukaan saaminen kannattaa varmasti pitää mielessä.
Koulutusta ei voida tarkastella vain suppeasta kilpailukyvyn näkökulmasta. Erilaisille lahjakkuuksille tulee antaa tilaa mutta samalla on huolehdittava muidenkin mukana pysymisestä. Koulutuksella on keskeinen tehtävä tasa-arvoisen ja eheän yhteiskunnan rakentamisessa. Hyvin järjestetty koulutus merkitsee, että kansakuntien voimavarat ovat parhaassa mahdollisessa käytössä. Mielestäni koulua on kehitettävä niin, että jokainen oppivelvollisuutensa aloittava lapsi voi kokea onnistumista. Siksi laadun arvioinnissa ei voida keskittyä vain suppeisiin tulosmittareihin. Koulutuksessahan on kyse paitsi tietojen ja taitojen karttumisesta, myös koko persoonallisuuden, muun muassa terveen itsetunnon, kehityksestä.
On myönteistä, että yhteinen kanta kouluopetuksen laadun arvioinnista on valmis hyväksyttäväksi näin nopeasti. Merkittävä ansio siitä kuuluu mietinnön esittelijälle, rouva Sanders-ten Holtelle, komission jäsenelle Redingille ja neuvostolle. Olemme pääsemässä hyvin eteenpäin tässä tärkeässä asiassa.

Maes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisat kollegat, opetus on yksi niistä toimivallan aloista, jotka ovat ja joiden täytyy olla hyvin läheisesti sidoksissa yhteiskuntaelämään. Tätä toimivaltaa on käytettävä mahdollisimman lähellä kansalaisia, mikä tarkoittaa, että yleistä eurooppalaista opetusjärjestelmää ei tarvita koskaan. Kuitenkin hyvä opetus on hyvin tärkeää juuri siksi, että opetus on niin tärkeää tiedon siirtämisen ja taitojen hankkimisen lisäksi myös kulttuurin siirtämisen kannalta, kun yksilöstä tehdään osa sosiaalista verkostoa. Me käytämmekin tähän hyvin paljon rahaa, ja kuitenkin eurooppalaiseen laadunvalvontaan on yhä enemmän tarvetta, ja siksi haluamme mielellämme tukea teitä siinä.
Vanhemmat tietävät, että opetus on suuri ponnistelu heille, lapsille ja opiskelijoille, mutta samalla he toivovat tuloksia. Aikaisemmin ehkä riitti, että mentiin hyvään kouluun, koska tämä hyvä koulu nautti myös kyseisen henkilön ideologista luottamusta. Se ei ole riittänyt enää pitkään aikaan. Vanhemmat haluavat laadukasta opetusta, ja kouluun menevät lapset haluavat myös todellakin oppia siellä sellaista, mikä on tärkeää elämässä.
Kaikki meistä voivat havaita paikan päällä, kuinka tärkeää tämä yhteinen laadunvalvonta on. Tämä on johtanut joka tapauksessa Flanderissa siihen, että itsearviointia on alettu käyttää runsaasti kouluissa, jotka tuntevat oma-aloitteisesti, että niiden täytyy puolustautua opetusalalla. Toisaalta yhteinen huolestuneisuus lisääntyy. Aiemmin esimerkiksi laadunvalvonnasta puhuminen oli Flanderissa jossakin määrin tabu, koska eri opetusjärjestelmissä pelättiin, että se saattaisi aiheuttaa vihamielisyyttä. Sen ansiosta, että opetuksen laadunvalvontaan pyritään, olemme nyt päinvastoin sitä mieltä, että on olemassa pääsytie tähän suureen Euroopan yhteisöön sekä tämän Euroopan yhteisön työmarkkinoille ja että tästä laadunvalvonnasta tulee yhä enemmän yhteinen huolenaihe.
Voin esittää teille nyt tulokset Flanderin opetusalalla tehdystä kyselystä, jonka avulla haluttiin tarkastella, vastaavatko ala-asteen opetus sekä peruskoulun ja lukion opetus yhteisiä standardeja. Tässä yhteydessä on silmiinpistävää, kuinka paljon tiedotusvälineet osoittavat asiaan kiinnostusta juuri siksi, että tiedetään, että vanhemmat, opiskelijat ja koko opettajien piiri tarkastelevat hyvin kiinnostuneina tuloksia, koska kaikki koulut ja kaikki opetusjärjestelmät haluavat menestyä, mutta samalla kaikki vanhemmat haluavat, että heidän lapsensa käyvät hyvää koulua.
Olen havainnut, että myös opetusalalla valitetaan resurssien puutetta, koska emme halua pelkästään, että lapsemme oppivat hyvin koulussa, vaan toivomme myös, että koulu on hyvin varustettu, että se on turvallinen ympäristönä ja että toisin sanoen infrastruktuuri on kunnossa. Sitä varten monissa maissa tarvitaan valitettavasti vielä runsaasti varoja.

Uca
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää esittelijää hänen työstään. Pidän mietinnön aikaansaamista erittäin myönteisenä ja eurooppalaista yhteistyötä kouluopetuksen laadun arvioinnissa nykyisellä tiedon valtakaudella tärkeänä. Euroopan koulutusjärjestelmien on varauduttava tietoyhteiskuntaan. Tieteen ja tekniikan alojen nopea muuttuminen ja kansainvälistyminen vaativat korkealaatuista koulutusta. Tarvitsemme koulutusjärjestelmän, joka sopeutuu kitkatta nyky-yhteiskunnan nopeaan kehitykseen.
Mitä hyvä koulutus tarkoittaa nykyaikana? Tietouden ja asiatietojen välittämistä? Ei ainoastaan tätä! Korkealaatuisen koulutuksen määrittämisessä pidän ratkaisevana asiana koulutuksen tehtävää yksilön itsensä toteuttamisessa ja hänen vaikuttamisessaan demokraattisen, sosiaalisesti oikeudenmukaisen ja suvaitsevan yhteiskunnan aikaansaamiseen. Nuorten ihmisten on saatava mahdollisuus hankkia koulussa eri aloja koskevaa, sosiaalista ja yhteiskunnassa selviytymiseen tarvittavaa pätevyyttä. Kaikilla ihmisillä on oikeus hyvään koulutukseen, myös ulkomaalaisilla ja sosiaalisesti syrjäytyneillä. Erityisesti he ovat vaarassa joutua sivuun yhteiskunnasta siksi, että he ovat huonommin koulutettuja.
Kehotan Euroopan unionin jäsenvaltioita huolehtimaan siitä, että kaikki voivat saada saman koulutuksen. Koulutusta saaneiden ja koulutusta vailla olevien välinen sosiaalinen kuilu on poistettava. Kouluopetuksen laadun arviointia on pidettävä kahdessa suhteessa myönteisenä: ensinnäkin pidän arviointia koulutuksen parantamiseen kannustavana asiana, ja toiseksi se luo tietoisuutta koulutusjärjestelmän laatunäkökohdista. Euroopan unionin jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä kouluopetuksen laadun arvioinnin alalla, koska sillä on oleellinen merkitys työmarkkinapolitiikan ja työntekijöiden EU:n sisällä tapahtuvan vapaan liikkuvuuden kannalta. Myös kouluopetuksen laadun arvioinnin alalla toimivien organisaatioiden ja järjestöjen olisi oltava yhteistyössä Euroopan tasolla.
Me tarvitsemme eurooppalaisia verkostoja, jotta voimme tukea toinen toistamme ja saada arviointiprosessin ulkoapäin käyntiin. Koulut, järjestöt ja organisaatiot voivat itse asiassa oppia toisiltaan vaihtamalla tietoja ja kokemuksia, ja ne voivat löytää esimerkillisiä ratkaisuja hyvän koulutuksen järjestämiseksi. Minä teen parhaani hyvän kouluopetuksen puolesta, jotta työttömyys ja sosiaalinen syrjäytyminen vähentyisivät. Korkeatasoinen koulutus on sijoitus tulevaisuuteen. Se edistää yhteiskunnan kehitystä, maailman rauhaa ja suvaitsevaisuutta.

Berthu
Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään jäsenvaltioille esitettävästä ehdotuksesta suositukseksi, joka koskee kouluopetuksen laadun arviointia. Tämä ehdotus voisi tuoda mukanaan mielenkiintoisia innovaatioita unionissa käytettäviin työtapoihin. Itse asiassa tätä luonnosta suositukseksi sovelletaan käytäntöön jo suhteellisen laajasti. Jo vuonna 1998 Prahassa pidetyssä konferenssissa, johon osallistui 26 Euroopan maata, kansalliset opetusministerit sopivat siitä, että he ottaisivat käyttöön järjestelmän, jossa heidän menetelmiään ja niiden tuottamia tuloksia seurataan yhteisten indikaattorien avulla. Kyse on siitä, että ensin luodaan yhteisiä vertailuarvoja ja sen jälkeen vertaillaan tuloksia ja vaihdetaan kokemuksia. Jokainen jäsenvaltio vastaa kuitenkin itse täysin omasta koulujärjestelmästään.
Pidämme tätä aloitetta kiinnostavana sekä siinä esitettyjen perustelujen että käytettyjen menetelmien kannalta. Ensinnäkin perusteluissa koulutus nähdään tiedon ja tietoyhteiskunnan aikakaudella todellisena avaimena paitsi ihmiskunnan kukoistukseen, myös taloudelliseen kilpailukykyyn. Meidän on siis pidettävä huoli siitä, että saamme parhaat puolet esiin niistä pakostakin rajallisista voimavaroista, jotka ovat käytettävissämme. Ei voi kuitenkaan muuta kuin todeta hämmästyneenä, miten suuria erot Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä ovat, kuten Eurostatin viime heinäkuussa julkaistuista ensimmäisistä tilastoista voidaan nähdä. Jos esimerkiksi julkisten menojen keskiarvo yläasteen ja lukion opetuksessa ovat Euroopassa oppilasta kohti 100 euroa, Saksassa se on 84,9 euroa ja Ranskassa 131,6 euroa. Ero on siis silminnähtävä. Tapauksesta riippuen asia ei kuitenkaan ole aina näin. Tämän vuoksi kokemusten vaihtamisesta olisi hyötyä meille kaikille.
Erityisesti siitä olisi hyötyä Ranskalle, jonka hyvin kurinalaista koulujärjestelmää kannattaisi mukauttaa huomattavasti enemmän "koulukuluttajien" tarpeisiin. Kuitenkin juuri tämän kurinalaisuuden vuoksi kaikenlaiset uudistukset olisi toteutettava hyvin hienovaraisesti.
Toiseksi opetusmenetelmiä koskevissa kysymyksissä uusi yhteistyö koulujärjestelmien laadun arvioimiseksi saattaisi olla juuri se keino, jolla voitaisiin antaa mahdollisuus erittäin hyödyllisen menetelmän käyttöönotolle. Kyse on avoimen koordinoinnin soveltamisesta, joka tuotiin esille jo Lissabonin Eurooppa-neuvostossa ja joka voisi johtaa muutokseen eurooppalaisissa työtavoissa, jos sitä kehitettäisiin. Kyse ei olisi siitä, että asettaisimme tavoitteita, joiden avulla pyrkisimme pakolliseen yhdenmukaistamiseen. Itse asiassa artiklat 149 ja 150 eivät edes antaisi yhteisölle valtuuksia siihen. Kyse on ainoastaan siitä, että emme aseta etukäteen lukuihin perustuvia ensisijaisia tavoitteita, vaan tutkimme yhdessä parhaita käytäntöjä ja annamme kullekin jäsenvaltiolle vapauden tehdä niistä omat johtopäätöksensä.
Tämän uuden koordinointimenetelmän avulla voisimme rakentaa keskitetyn Euroopan sijaan verkostoituneen Euroopan, jossa järjestettäisiin vaihtotoimintaa eri valtakeskusten joita ovat siis kansalliset opetusministeriöt välillä. Tämä verkostoitunut koordinointimenetelmä olisi hajautetumpi, joustavampi ja vapaampi kuin tavanomainen yhdenmukaistamista koskeva direktiivi. Lisäksi sen soveltamista on helppo laajentaa myös unionin ulkopuolelle siten, että se koskisi 26 jäsenvaltiota 15:n sijaan. Kaikista näistä syistä, arvoisa puhemies, tämä uusi erilainen yhteistyömuoto vaikuttaa todella lupaavalta.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, jo 5. heinäkuuta kouluopetuksen laadun arvioinnista käydyssä keskustelussa sanoin alustavasti, että nykyajan luokkahuoneissa - eikä ainoastaan luokkahuoneissa - luodaan nuorison tulevaisuuden perusta.
Koulutuksen, toisin sanoen perus-, jatko- ja täydennyskoulutuksen on oltava yksiselitteisesti kaikkien politiikan alueiden keskipisteenä. Koulutus ei ole itsetarkoitus, vaan nykyisin paitsi taloudellisen myös yksilöllisen olemassaolomme edellytys. Siirtyminen tietoyhteiskuntaan, talouden maailmanlaajuistuminen, sosiaalinen, demokraattinen ja ekologinen muutos sekä työelämän perusteellinen muuttuminen - johon ennen kaikkea ovat vaikuttaneet uudet teknologiat - ovat kolmannen vuosituhannen suuria haasteita, joihin vastaaminen vaatii uusia ponnisteluja myös koulutuksen alalla.
Sen vuoksi haluan mainita vielä näin Euroopan parlamentin täysistunnossa, että pidän tämän mietinnön aikaansaamista myönteisenä, koska mietinnön tavoitteena on parantaa kouluopetusta ja sen laadun arviointia.
Laatuvertailut - sekä sisäiset että ulkoiset - luovat kilpailua. Jos näin voidaan parantaa eurooppalaisten koulujen opetuksen laatua ja jos lisäksi kyetään vastaamaan kolmelta taholta eli tietoyhteiskunnasta, maailmanlaajuistumisesta ja nopeasta tieteellisestä ja teknologisesta muutoksesta kumpuaviin haasteisiin, tämä mietintö on täyttänyt tehtävänsä. Se on silloin antamassa uusia virikkeitä koulutusponnisteluille, ja samalla Euroopan tasolla on otettu merkittävä askel eteenpäin. Pyrkikäämme sen vuoksi vaikuttamaan siihen, että hyviä tuloksia saavutetaan täytäntöönpanoa koskevalla kertomuksella, joka komission on esitettävä Euroopan parlamentille joka kolmas vuosi.
Saanen vielä lopuksi sanoa jotain eräästä koulutuksen tulevaisuutta koskevasta perusluonteisesta asiasta, koska olen juuri tullut Itävallan kansanpuolueen valtakunnallisesta koulutussymposiumista. Koulutus on enemmän kuin taito tehdä asioita. Koulutuksen tavoitteeksi on asetettava nuoren ihmisen koko persoonallisuuden kehittäminen. Tähän kokonaispersoonallisuuden muotoutumiseen kuuluvat perustietämys, valmiudet ja kyvyt, arvojen välittäminen, taiteellinen ja luova koulutus sekä terveys- ja urheilukasvatus.
Toiseksi haluaisin sanoa, että hyvä tietopohja, joka sisältää tärkeitä asioita ja jättää pois vähemmän tärkeitä, on koulutuksen perustana vielä 2000-luvullakin. Sen vuoksi ei riitä, että sanotaan, että tietämys ja tiedot on vain haettava Internetistä. Jos ei ole perustietämystä, ei voi myöskään tietää, mistä tietoja haetaan. Tähän perustietämykseen kuuluvat niin sanotut akateemiset taidot, lukeminen, laskeminen ja kirjoittaminen. Uudet tekniikat luovat uusia mahdollisuuksia hankkia tietämystä ja käyttää akateemisia taitoja. Vain sellainen henkilö, jolla on riittävä perustietämys, voi nykyisenä tietojen räjähdysmäisen kasvun aikana käsitellä tietoja oikein, jäsentää ja eriyttää niitä. Tällä mietinnöllä on sen vuoksi tärkeä tehtävä tuoda tietämyksen merkitys politiikkamme eri alueiden keskipisteeseen.

Lambert
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin onnitella niitä, jotka ovat olleet vastuussa siitä, että mietintö on saatu tähän vaiheeseen.
Laatu, kuten olemme kuulleet, voi olla ongelmallinen käsite koulutuksessa, etenkin kun tarkastellaan mitä tahansa arviointimuotoa. On tiettyjä alueita, kuten luku- ja kirjoitustaito sekä laskutaito, joilla voidaan saada jonkinlainen käsitys siitä, mitä on saavutettu. On kuitenkin monia kansainvälisiä tutkimuksia, joissa on ilmennyt vaikeuksia, kun ruvetaan tekemään suoria vertailuja, koska opetussuunnitelmat, lähestymistavat ja taustaolettamukset siitä, mitä tarkoittaa hyvä koulutus, ovat erilaisia.
On välttämätöntä, että koulutusta ei sekoiteta ammattikoulutukseen. Koulutuksen päätavoite ei ole valmistaa ihmisiä työmarkkinoille vaan valmistaa heitä kaikin tavoin tyydytystä tuottavaa elämää varten. Yhä joustavammassa tai epävarmemmassa työympäristössä ihmiset joutuvat turvautumaan sisäisiin voimavaroihinsa monta kertaa elämänsä aikana, ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus on osittain riippuvaista sellaisesta henkilökohtaisesta joustavuudesta. Meidän on vain katsottava, mitä tapahtuu niille, jotka saavat potkut töistä tai jotka syrjäytyvät työmarkkinoilta.
Joten kun arvioimme koulutuksen laatua, haluamme nähdä, osaammeko kehittää ihmisiä, joilla on hyvä itsetunto ja itseluottamusta, jotka osaavat viestiä tehokkaasti, jotka osaavat etsiä tietoa rivien välistä, jotka osaavat kyseenalaistaa asioita, jotka osaavat työskennellä sekä ryhmässä että itsenäisesti ja jotka ovat luovia, kekseliäitä ja ymmärtävät avaraa maailmaa ja oman vastuunsa siitä.
Olen myös sitä mieltä, että kun tarkastelemme koulutuksen laatua, meidän on nähtävä, tarjoaako se todella yhtäläiset mahdollisuudet kaikille järjestelmässä mukana oleville, vai tekeekö se yhtä paljon kuin yhteiskunta sulkeakseen ihmisiä ulkopuolelle heidän huonon taustansa tai värinsä tai minkä tahansa muun perusteella.
Joten vertailuissamme ja esikuva-analyysissamme meidän on katsottava kapeita vertailutaulukko-lähestymistapoja kauemmas. Loppujen lopuksi jokainen liigassa pelaava jalkapallojoukkue on riippuvainen siitä, miten paljon on sijoitettu kaikkein parhaisiin pelaajiin ja miten heidät on valittu. Se ei välttämättä paranna kaikkien suoritusta.
Olen iloinen nähdessäni, että tunnustamme, kuinka tärkeää on ottaa oppilaat itse mukaan koulutusjärjestelmämme kehittämiseen ja arviointiin. Emme voi odottaa kehittävämme täysin kypsiä ja vastuullisia yksilöitä, ellei heitä rohkaista olemaan rakentavia ja ilmaisemaan hyvin ajatuksiaan tästä heidän elämänsä tärkeästä osasta. Onhan kunnollinen koulutus yhdessä koettava seikkailu, ja me tiedämme, että meillä on toisiltamme paljon opittavaa. Sen vuoksi suhtaudun myönteisesti tähän mietintöön.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, arviointi ei yleensä ja etenkään koulutuksen arviointi ei ole neutraali menettely. Arvioinnin tarkoituksena on aina valvoa, kuinka arvioitava pystyy vastaamaan valvojan ennakolta määrittelemiin tavoitteisiin, ja valvoja määrittelee sekä arviointikriteerit että seuraukset siitä, että ne jäävät täyttymättä.
Jäsenvaltioiden yhteistyö koulutuksen arvioinnissa tulee olemaan tärkeä väline, jolla puututaan jäsenvaltioiden koulutusjärjestelmiin tavoitteena edistää koulutusmallia, joka on hyvin kaukana kattavasta, laadullisesti ja määrällisesti laajasta yleisestä koulutuksesta. Tämä malli on lisäksi hyvin kaukana periaatteesta, että kaikille turvataan yhtäläiset mahdollisuudet. Se on halpa, mutta se palvelee suurpääomaa, joka tarvitsee halpaa ja ennen kaikkea tottelevaista työvoimaa, joka on täysin sopeutettu pääoman tarpeisiin. Tämä politiikka johtaa yleissivistyksen heikentymiseen ja edistää ammattikoulutusta, joka tuottaa kertakäyttöisiä työntekijöitä, ja lisäksi yleissivistys korvataan loppumattomalla elinikäisen oppimisen prosessilla. Lisäksi se johtaa siihen, että heikommat, yleensä köyhät oppilaat, jäävät pois systemaattisen koulutuksen piiristä ja siirtyvät muita heikkotasoisemman ammattikoulutuksen piiriin, kuten on tapahtunut Kreikassa, jossa lukio-oppilaitten määrä pieneni muutamassa vuodessa 35 prosenttia niin sanotun koulutusuudistuksen jälkeen. Arviointia pyritään käyttämään myös eräänlaisena vipuna, jolla koulu sysätään markkinavoimien armoille, jolloin parhaat koulut saavat parhaat oppilaat ja opettajat sekä eniten rahoitusta. Tämä johtaa siihen, että useimpien koulujen taso laskee varsinkin työläisalueilla ja maaseudulla. Lisäksi itsearviointimenettelyllä yhteiskunnan vastuu koulutuksen laadusta siirretään opettajille, oppilaille ja vanhemmille.
Jos meitä todella kiinnostaa koulutuksen laatu, emme kiinnitä huomiota arviointimenettelyihin, vaan kaikkien ihmisten sivistystason parantamiseen. Keskustelu siitä, miten arviointi pitäisi suorittaa, on hyödytöntä ja harhauttavaa. Mielekästä olisi keskustella itse ongelman ytimestä: millaisia ihmisiä ja millaiseen yhteiskuntaan koulu valmentaa? Jos nykyistä koulua arvioidaan tällä kriteerillä, voimme varmasti päätellä, että se on hyvin kaukana työntekijöiden ja yhteiskunnallisen edistyksen todellisista tarpeista.

Wyn
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti tähän asiakirjaan ja kannatan täysin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöstä edistää yhteistyötä ja laadun arviointia kouluopetuksessa. Suhtaudun erityisen myönteisesti sosiaalisen yhteenkuuluvuuden korostamiseen. Koulutus on tärkeä, todella ratkaiseva osa yhteiskuntaa. Koulutuksemme vaikuttaa meidän kaikkien elämään sekä yhteisöihimme.
Tuoreissa selonteoissa, kuten me Yhdistyneestä kuningaskunnasta tulevat tiedämme, on ollut taipumus kritisoida hyvin nuorten lasten opetusta, koska se voisi osoittautua vahingolliseksi. Sen vuoksi olisi hyvä verrata ja asettaa vastakkain erilaisia eurooppalaisia malleja, tietyissä rajoissa tietenkin, kuten kollegani Lambert jo korosti.
Esimerkiksi Espanjassa sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja persoonallisuuden kehitystä, ryhmätöitä ja integraatiota pidetään hyvin tärkeinä. Näitä pidetään varhaisessa iässä teoreettisia tietoja tärkeämpinä. Olen myös täysin yhtä mieltä integraation parantamisesta vanhempien, oppilaiden, opettajien ja niiden monien yhteisön jäsenten välillä, jotka oikeutetusti haluavat tehdä osansa koulutuksen ja sen kehityksen eteen ja saavuttaa sen tuloksena ajatuksen koulusta yhteisönä.
Tämä tarjoaa myös erinomaisen mahdollisuuden kannustaa eri alueiden kouluja jakamaan hyviä toimintatapoja. Kumppanuudet eri maiden välillä ovat hyvin tärkeitä, kuten ovat itse asiassa kumppanuudet eivät vain maiden välillä vaan myös maaseutu- ja kaupunkialueiden välillä. Tämä on osa erittäin tärkeää kumppanuuskäsitettä ja -filosofiaa, joka on hyvin tunnettu Euroopassa ja joka osoittautuu parhaillaan melkoiseksi menestykseksi kaikkialla yhteisöissämme. Verkottuminen on hyvin tärkeää. Korostan, että hyvien toimintatapojen jakamisen ja tiedon jakamisen eri koulujen välillä Euroopassa ei pitäisi kehittyä kilpailukäytännöksi. Meidän olisi hinnalla millä hyvänsä koetettava estää kaikki yritykset luoda eurooppalaista koulujen vertailutaulukkoa, jollainen Yhdistyneessä kuningaskunnassa jo on ja joka on osoittautunut niin vahingolliseksi.
Suhtaudun mietintöön myönteisesti, se on myönteinen asiakirja, sellainen, jonka varaan voimme rakentaa luodaksemme parempia koulutusverkostoja Euroopan unioniin.

Reding
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, uusi vuosi on vasta alkanut, ja mielestäni voimme vielä toivoa, että tämän uuden vuoden aikana toteutuu se, mitä toivoitte itsellenne ja läheisillenne. Meille täällä Euroopan parlamentissa ja komissiossa toivon sitä, että voimme jatkaa työtä yhtä erinomaisen yhteistyön merkeissä kuin tähänkin asti.
Tänään on tarkoitus tarkastella ehdotusta kouluopetuksen laadun arvioimisesta. Tämä ehdotus on jo päässyt tiensä päähän ja Euroopan parlamentti on tehnyt työtä sen hyväksi koko ajan. Haluaisinkin kiittää parlamenttia siitä, että siitä on ollut todella paljon apua. Se on osoittanut poliittista tahtoa edetä tällä tiellä, joka ei ole aina ollut kovin tasainen, ja se on myös tehnyt useita myönteisiä ehdotuksia, joita ollaan vuosien kuluessa pystytty soveltamaan käytäntöön. Haluan kiittää aivan erityisen lämpimästi esittelijä Sanders-ten Holtea hänen erinomaisesta työstään, jonka hän on tehnyt todella lyhyessä ajassa, ja haluaisin kiittää myös koko kulttuurivaliokuntaa.
Käsissänne on suositusehdotus, joka käsittelee, kuten jotkut teistä sanoivat, keskeisiin poliittisiin tavoitteisiimme liittyvää avainkysymystä: voimmeko taata kouluopetuksen laadun parantamisen, ja jos voimme, mitä meidän pitäisi tehdä, jotta Eurooppa voisi antaa tätä varten tarvittavan sysäyksen sekaantumatta kuitenkaan jäsenvaltioiden koulujärjestelmiin, jotka kuuluvat opetusministeriöiden toimivaltaan.
Kuten tiedätte, olemme jo kulkeneet melko pitkän matkan tähän suuntaan, sillä laaja kouluopetuksen laadun arviointia koskeva pilottiprojekti käynnistettiin kouluvuoden 1997 alussa ja tähän projektiin osallistui yli sata yläastetta ja lukiota 18 maassa. Ehdotus suositukseksi perustuu hyvin pitkälti niihin päätelmiin, joita olemme yhdessä tehneet tästä kokemuksesta.
Suosituksessa on kaksi keskeistä näkökohtaa. Ensinnäkin arviointi laadun parantamisen välineenä, jolloin tavoitteena ei ole määritellä, kuka on luokan paras ja kuka sen huonoin oppilas, vaan ainoastaan edistää sitä, että kaikki voisivat olla luokan parhaita. Toinen on eurooppalaisen yhteistyön merkitys tällä alalla. Tämä on yksi niistä asioista, jotka osaamme hyvin, ja sen olemme myös osoittaneet.
Tässä mielessä ehdotuksessa kehotetaan itsearviointiin, ulkoiseen arviointiin, kaikkien sidosryhmien osallistumiseen koko arviointiprosessiin, jotta koulujen kykyä oppia toisiltaan voitaisiin edistää siten, että pystyttäisiin tunnistamaan kaikkein tehokkaimmat hyvät toimintatavat ja arviointivälineet.
Komissio ei pyri toimimaan tässä prosessissa mitenkään määräävässä asemassa, vaan ainoastaan moottorina, kuten yleensä. Komissio kannustaa koulujen välistä eurooppalaista yhteistyötä ja edistää niiden verkottumista Euroopan tasolla. Lisäksi komissio pyrkii luomaan tietokannan, joka sisältää koulujen itsearvioinnissa käytettäviä välineitä, joita kaikki asianomaiset sidosryhmät voivat käyttää.
Juuri tätä meiltä pyydettiin Lissabonin Eurooppa-neuvostossa. Jos nimittäin haluamme, että eurooppalainen yhteiskunta on tietoyhteiskuntana maailman kärjessä, on selvää, että kaikissa jäsenvaltioissamme, kaikilla alueillamme ja kaikissa kylissämme kouluopetuksen erittäin korkean laadun on pystyttävä takaamaan yhteiskunnallisen tasa-arvoisuuden olemassaolo. Olen täysin samaa mieltä siitä, mitä kollegamme Karas sanoi: nykyajan kouluissa rakennetaan yhteiskuntaamme sekä yhteiskuntamme menestystä tulevaisuudessa. Tältä kannalta tarkasteltuna meidän velvollisuutemme on tarjota kouluille tarvittavat työkalut ja toimia siten, että kouluissa kaikki oppivat toinen toisiltaan, jotta järjestelmä voisi kehitytä kaikkialla ja että väliinputoajia ei olisi.
Juuri tämä on tavoitteemme tietoon perustuvassa yhteiskunnassa. Emme voi sallia sitä, että vähintään 20 prosenttia oppilaista on väliinputoajia sen vuoksi, että he eivät ole saaneet asianmukaista opetusta voidakseen selviytyä yhteiskunnassa. Tässä asiassa olen samaa mieltä niiden parlamentin jäsenten kanssa, jotka sanoivat, että oppilaat täytyy valmistaa ensin elämään yhteiskunnassa ja vasta sen jälkeen työmarkkinoilla. Tämä on lisäksi valtavan suuri epäkohta yhteiskunnassa, joka tarvitsee kaikkia inhimillisiä voimavarojaan voidakseen kehittyä.
Hyvät kollegat, teemme näitä laadun analysointiin liittyviä ehdotuksia yhdessä opetusministeriöiden kanssa juuri siksi, että voimme antaa tämän mahdollisuuden kaikille nuorille, sillä jos heidän opetuksensa on korkealaatuista, heillä on mahdollisuudet selvitä yhteiskunnassa ja saada myös töitä.
Tämän vuoksi haluaisin kiittää vielä kerran teitä, hyvä esittelijä, samoin kuin kulttuurivaliokuntaa, sekä kaikkia parlamentin jäseniä, jotka ovat halunneet auttaa meitä tässä tehtävässä.
Haluaisin sanoa, että koska koulutusasioita käsittelevä neuvosto käsitteli arvioinnin ja laadun ensisijaisina aiheina, Sokrates-ohjelman kuudennen toiminnan puitteissa on järjestetty tätä hyvin tarkoin määriteltyä alaa koskeva tarjouskilpailu. Tämän ansiosta voidaan tehdä vertailevia tutkimuksia ja luoda asiasta vastaavien toimielinten välisiä verkostoja.
Haluaisin sanoa myös, että puheenjohtajavaltio Ruotsi järjestää tätä aihetta käsittelevän konferenssin Karlstadissa huhtikuun alussa, ja että seuraava puheenjohtajavaltio Belgia on jo suunnitellut niitä toimia, joita se aikoo toteuttaa tällä alalla puheenjohtajakautensa aikana. Hyvät parlamentit jäsenet, olette siis varmaan ymmärtäneet, ettei tämä ole viimeinen kerta, kun puhumme tästä asiasta, ja että tulen säännöllisin väliajoin kertomaan teille yksityiskohtaisesti asioiden kehittymisestä, jonka me kaikki toivomme olevan myönteistä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Reding.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Maailman kulttuuri- ja luonnonperintö
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Veyracin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0382/2000) maailman kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelemista koskevan yleissopimuksen täytäntöönpanosta Euroopan unionin jäsenvaltioissa (2000/2036(INI)).

De Veyrac
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, on hyvin tavanomaista sanoa, että perintö ja sen suojeleminen ovat eurooppalaista identiteettiä määrittäviä tekijöitä. Se on ehkä tavanomaista, mutta silti se pitää paikkansa. Perintö on yksi kansalaistemme kulttuurin näkyvimmistä ja läheisimmistä osatekijöistä. Se on osa heidän jokapäiväistä ympäristöään ja heidän omaa identiteettiään. Se vahvistaa tunnetta Euroopan unioniin kuulumisesta, koska sen avulla voimme tunnistaa yhteiset juuremme. Perinnön suojeleminen on siis elintärkeää siksi, että se usein tuhoutuu ajan myötä, mutta myös siksi, että sitä uhkaavat myös uudenlaiset vaarat, kuten ilmansaasteet, järjestäytymätön kaupungistuminen, väestöpaineet ja ikävä kyllä myös monet muut vaarat.
Euroopan parlamentti on suhtautunut tähän asiaan hyvin vakavasti, se on nimittäin antanut vuosina 1982 ja 1988 asiaa koskevat päätöslauselmat, jotka sisältävät suosituksia toimista, joita tällä alalla pitäisi toteuttaa. Nyt minusta on tärkeää tarkastella, mikä on tämänhetkinen tilanne tässä kysymyksessä, kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate ja Euroopan unionin kehittyminen jäsenvaltioiden lisääntymisen seurauksena.
On syytä palauttaa mieliin Unescon yleissopimuksen tavoite. Sopimuksen tarkoituksena on suojella perintöä eikä vain lisätä sitä arvostettuun luetteloon. Edellisen kerran kohteita valittiin Maailmanperintöluetteloon vuoden 2000 joulukuussa, ja nyt siinä on 690 kohdetta, joista 208 sijaitsee Euroopan unionin alueella. Näistä 208 kohteesta 192 kuuluu kulttuuriperintöön, 11 luonnonperintöön ja 5 on näiden yhdistelmiä. Se, että Euroopan unioni on tässä luettelossa etuoikeutetussa asemassa koska sen alueella on lähes kolmannes näistä kohteista on helposti selitettävissä sillä, että Eurooppa on osallistunut merkittävästi maailman sivilisaation kehitykseen. Jotta eri perintökohteiden luokat ja jäsenvaltiot olisivat tasapainoisemmin edustettuina luettelossa, Unesco on laatinut yleisen strategian sekä toimintasuunnitelman sen toimeenpanemiseksi. Mielestäni olisi toivottavaa, että parlamentti suosittelisi niitä jäsenvaltioita, joiden kohteita listalla on jo paljon, vähentämään luetteloon ehdotettavien kohteiden määrään. Mielestäni on johdonmukaista, että nämä valtiot auttavat tekemään Maailmanperintöluettelosta edustavamman sekä maantieteellisesti että sisällöllisesti.
Kun tämä mietintö hyväksyttiin parlamentin kulttuurivaliokunnassa, siitä poistettiin pienellä enemmistöllä kaksi tähän itsesääntelyyn liittyvää säännöstä. Hyvät jäsenet, minun mielestäni nämä säännökset pitäisi kuitenkin ottaa uudelleen mukaan, ja olen jättänyt kaksi tätä asiaa koskevaa tarkistusta PPE-ryhmän puolesta. Toinen ehdotus, joka nousi esille tämän mietinnön yhteydessä, liittyy eurooppalaisen luettelon laatimiseen. Unescon näkemys perinnöstä on maantieteellinen, ja kun näkemys on maantieteellinen, kohteen määritelmä on tietyllä tavalla rajattu. Esimerkiksi kohteeksi voidaan luokitella satama, mutta laivoja ei kuitenkaan oteta huomioon, tai sitten kohteeksi luokitellaan rautatehdas, mutta sen käyttämät materiaalit jätetään ottamatta huomioon. Mielestäni Euroopan, Euroopan unionin, pitäisi itse omaksua dynaaminen näkökulma. Se voisi puuttua perinnön dynaamisuuteen, ja tällä tavoin eurooppalainen luettelo voisi myötävaikuttaa kehitykseen. Sen avulla voitaisiin arvostaa enemmän sellaisia kohteita, jotka ovat merkittäviä laajemmalti kuin pelkästään kansallisesti, olematta kuitenkaan yleismaailmallisesti merkittäviä. Tällä tavoin Eurooppaa voisi tulla lähemmäs kansalaisia auttamalla heitä tiedostamaan yhteisen kulttuuriperintömme.
Perintöä joudutaan usein entisöimään. Komission olisi syytä tutkia kulttuuriperinnön entistäjien tilannetta jäsenvaltioissa, jotta nämä järjestäisivät entistäjän ammatin koulutuksen entistämistöiden laadun varmistamiseksi. Korkealaatuinen entistäminen edellyttää riittävää rahoitusta, eikä välttämätön taloushallinto saa aiheuttaa vahinkoa työn laadulle. Olisi myös toivottavaa, että komissio tutkisi yhdessä Euroopan neuvoston ja Unescon kanssa mahdollisuutta vahvistaa oikeudelliset ja verotusjärjestelyt, jotka helpottavat kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelemisen sponsorointia. Tämä näkökohta voitaisiin ottaa huomioon myös pohdittaessa Euroopan verotuksen yhdenmukaistamista. Perinnön suojeleminen edellyttää meiltä jatkuvaa seurantaa. Meidän velvollisuutenamme on välittää tämä perintö tuleville sukupolville. Euroopan nuorison on pystyttävä tunnistamaan siinä itsensä, jotta se voisi rakentaa tulevaisuuttaan ja ymmärtää paremmin eurooppalaista identiteettiään. Kun ihminen tuntee olevansa eurooppalainen, eikö se perustukin enemmän kulttuuritekijöihin kuin taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin asioihin?
Lopuksi esitän sen lausahduksen, jonka, kuten te kaikki tiedätte, esitti alun perin yksi merkittävistä Euroopan unionin perustajista: jos voisin aloittaa alusta, aloittaisin kulttuurista. Tämän lauseen olisi voinut lausua Haydn, kun hän sävelsi Lontoossa, Vinci, kun hän maalasi Amboisessa, tai myös Byron kuollessaan Missolonghissa. Kyse on siitä tunteesta, siitä onnesta, jota me jokainen tunnemme, kun satunnaisesti unionissa matkustaessamme voimme ihastella tiellemme osuvia aarteita ja tuntea ylpeyttä siitä, että koska Euroopan unioni on olemassa, me voimme nyt olla näiden aarteiden vaatimattomia omistajia ja myös huolehtia niiden pysyvyydestä.

Prets
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, maailman kulttuuriperintö - kuulimme juuri sitä koskevia lukuja - on jakautunut suhteellisen epätasaisesti. Suurin osa kohteista sijaitsee täällä Euroopassa, mistä voimme olla hyvin ylpeitä. Toisaalta se myös osoittaa, että monenlaista epätasapainoisuutta esiintyy. Myös esiteltäviksi valittujen kohteiden - toisin sanoen Maailmanperintöluetteloon otettujen kohteiden - määrä suhteessa siihen, mitä maailmassa on tarjolla, on hyvin pieni. Se on kuin pisara kuumalle kivelle, sillä on paljon enemmän paikkoja, jotka ansaitsisivat tuon aseman ja vastaavan tuen.
Tämä ei tee päätöksentekoa eikä valintamenettelyä yhtään yksinkertaisemmaksi. Hyväksymättä jäävien kohteiden määrä on suurempi kuin hyväksyttyjen. Olenkin sitä mieltä, että myös arviointiperusteet on välttämätöntä määrittää uudelleen. Kulttuuriperinnön monimuotoisuus korostaa alueellista identiteettiä. Sen vuoksi vastuu ja asiasta huolehtiminen on ensisijaisesti alueiden tehtävä, joskin ulkopuolisten, kuten Euroopan unionin ja monien muiden vastuutahojen, tukea varmasti tarvitaan.
Tähän alueelliseen vastuuseen kuuluvat muun muassa kotiseututyö ja perinteiden säilyttämiseksi tehtävä työ, alueiden kehittäminen ja muu vastaava toiminta. Mielestäni nämä ovat arviointiperusteita, joista ratkaisut on ensisijaisesti tehtävä juuri alueilla. Maailman kulttuurikohteilla on alueellista kehitystä laajempi merkitys. Ne ovat kulttuuriaarteita, todisteita ratkaisevista muutoksista ja luonnon ainutlaatuisuudesta. Niillä on ainutlaatuinen yleismaailmallinen arvo. Rakennustaiteellinen kulttuuriperintö, kulttuurimaisema ja kaupunkien kulttuuriperintö kuuluvat yhteen. Ne kaikki ovat kuitenkin epätäydellisiä, jos niihin ei sisälly monumentteja myös uusimman ajan historiasta, esimerkiksi työelämästä, työelämän kehityksestä, tehtaiden ja koneiden muotoutumisesta ja muusta vastaavasta.
Ne kuvastavat asiakirjaamme liittyvän työprosessin kehitystä yhtä lailla kuin minkä tahansa maailman ilmiön kehitystä. Sen vuoksi arkkitehtonisten löytöjen ryöstely ja sosiaalisten laitosten jälkien harkitsematon tuhoaminen on pysäytettävä. Tekniikan nopea kehitys ja ympäristön muuttuminen osoittavat yhä selvemmin, miten tärkeää on ymmärtää luonnonperinnön merkitys ja kantaa vastuuta. Tämä merkitsee sitä, että esimerkiksi aluesuunnitteluun ja maankäyttötarkoituksen muuttamiseen on sisällytettävä entistä vahvemmin vastuu kulttuuriperinnön säilyttämisestä.
Maailman kulttuurikohteiden valinnassa on sen vuoksi kiinnitettävä entistä enemmän huomiota historiallisten kohteiden, uskonnollisten muistomerkkien, esihistorian ja uusimman historian eri uskontojen sekä luonnonperinnön väliseen tasapainoon ja muutettava arviointiperusteita tämän mukaisesti. Kulttuuriperinnön säilyttämiseen liittyy paitsi suuri vastuu myös suuria kustannuksia. Sen vuoksi on etsittävä mahdollisuuksia helpottaa rahoitusta, on pohdittava uudestaan säädösten ja verotuksen keinoin vaikuttamista ja saatava myös taloudelliset tukijat tiedostamaan paremmin tämä vastuu.

Andreasen
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin ja tämän parlamentin on työskenneltävä sellaisten asioiden parissa, jotka ovat olennaisia Euroopan yhteistyön kannalta, jotka luovat vahvemman ja olennaisiin asioihin keskittyvän Euroopan, ja meidän on todellakin varottava sitä, että emme ota hoitaaksemme sellaisia tehtäviä, jotka kuuluisivat pikemminkin jäsenvaltioille. Kulttuuriperinnön suojeleminen on tärkeää, ja unionin yhteinen kulttuuriperintö muodostuu sen moninaisuudesta. Sitä meidän on puolustettava joka ikisessä jäsenvaltiossa, sillä se on merkittävä ja olennainen tehtävä. Pidän sen vuoksi tätä mietintöä tarpeettomana. Toissijaisuusperiaatteeseen vedoten olen sitä mieltä, että kulttuuriperinnön suojeleminen on jäsenvaltioiden tehtävä. Jäsenvaltiot ovat tähän asti osallistuneet maailman kulttuuri- ja luonnonperintöä koskevan yleissopimuksen täytäntöönpanoon esittämällä pyyntöjä - lukuisia pyyntöjä - siitä, että liitetään sellaisia arvoalueita Unescon luetteloon, joilla on erityistä maailmanlaajuista merkitystä.
Luettelossa esiintyy todennäköisesti aivan liian monia eurooppalaisia kohteita, ja esittelijän tavoin olen sitä mieltä, että meidän olisi ehkä oltava hieman vaatimattomampia. Mielestäni ei ole selvää, että meillä olisi oltava erityinen Euroopan kulttuuriperintöä koskeva luettelo, enkä ole myöskään sitä mieltä, että komission olisi välttämättä tehtävä enemmän töitä osuuden yhdenmukaistamiseksi, kuten monet ovat toivoneet. Olen sen vuoksi esittänyt liberaaliryhmän puolesta useita tarkistuksia, joiden mukaan parlamentin on kehotettava jäsenvaltioita, eikä komissiota, käynnistämään välttämätön yhteistyö yhdessä Unescon ja Euroopan neuvoston kanssa. Olen tehnyt niin toissijaisuusperiaatetta kunnioittaakseni ja teen niin myös viitaten niihin sanoihin, jotka komission puheenjohtaja Romano Prodi lausui parlamentissa viime vuonna: "Let us remember how often we have been made into a laughing stock because we deal with things that are absolutely ridiculous, which defy common sense and conflict with the interests of our population." (Älkäämme unohtako, miten usein olemme joutuneet naurunalaisiksi sen vuoksi, että työskentelemme täysin naurettavien asioiden parissa, jotka ovat terveen järjen vastaisia ja jotka ovat ristiriidassa väestömme etujen kanssa.) Mielestäni kyse on nyt sellaisesta asiasta, jossa voisimme helpottaa hieman unionin työtaakkaa.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, meidän täytyy onnitella kulttuurivaliokuntaa, joka teki aloitteen mietinnön laatimiseksi siitä, kuinka voimme suojella Euroopan unionissa kulttuuri- ja luonnonperintöä, ja meidän täytyy onnitella myös esittelijää hänen ajatuksistaan ja toimista, joista olen useimmista samaa mieltä.
Siirtyäkseni siihen, mitä edellinen kollega sanoi, tietenkin jokaisella unionin jäsenvaltiolla on oma politiikkansa näissä kysymyksissä. Selvästikään tässä ei ole kyse siitä, että korvaisimme valtioiden politiikan. On kuitenkin olemassa suuri tarve sille, että muotoilemme yleisnäkemyksen, politiikan unionin tasolla. Syy on selvä, sillä kaikki unionin politiikat vaikuttavat merkittävästi kulttuuri- ja luonnonperintömme säilymiseen ja sen arvostuksen lisääntymiseen, yleensä kuitenkin pikemmin kielteisesti, arvoisa puhemies.
Unioni rahoittaa rakennerahastojen kautta usein esimerkiksi hankkeita ja interventioita, jotka aiheuttavat tuhoa tai merkittäviä muutoksia kulttuuri- ja luonnonperinnön kannalta tärkeille muistomerkeille, paikoille tai muille asioille. Jo pelkästään Kreikasta voisin, surullista kyllä, luetella monia esimerkkejä. Suurella vaivalla saimme pelastettua jonkin aikaa sitten Dodonan antiikin teatterin, jonka viereen uhattiin rakentaa Egnatia-moottoritie, joka olisi jopa estänyt katselijoita kuulemasta esityksiä. Monien järjestöjen painostus johti siihen, että tapaus, jossa Kykladien saarille aiottiin rakentaa voimalinjan pylväitä, vietiin valtioneuvostoon, ja maani korkein hallinto-oikeus tunnusti jälleen kerran ennakkotapauspäätöksellään näiden saarten maiseman esteettisen arvon. Arvoisa puhemies, tällä hetkellä on avoinna soutustadionin rakentaminen olympialaisia varten Shiniaan, Marathoniin, joka on ensiarvoisen tärkeä historiallinen paikka koko Euroopalle ja joka on lisäksi erittäin tärkeä vesialuetyyppi ja sisältyi alun perin Natura 2000 -ohjelman luetteloihin, arvoisa puhemies. Haluaisimme pelastaa sen, mutta emme tiedä, miten.
Avoin kysymys on myös uuden Akropolis-museon rakentaminen Akropoliin ja Parthenonin läheisyyteen aikaisempien arkeologisten jäänteiden päälle, mikä ei uhkaa ainoastaan näitä jäänteitä vaan myös koko paikan esteettistä ulkoasua ja lähestymistä maailmankuululle kukkulalle ja Parthenonin muistomerkille.
Näillä ja monilla muilla tapauksilla on yksi yhteinen piirre: niihin haetaan yhteisön rahoitusta, tai ne ovat jo saaneet sitä. On siis selvää, miksi kannatan lämpimästi erityisesti niitä päätöslauselman kohtia, joissa vaaditaan komissiota selvittämään aina hankkeen rahoituksen yhteydessä vaikutukset kulttuuri- ja luonnonperinnölle, jonka historiallisen ja esteettisen arvon pitää ilmetä myös hankkeiden valintakriteereissä.

de La Perriere
Arvoisa puhemies, De Veyracin mietinnössä pyritään erityisesti laajentamaan perinnön käsitettä ja kansallisen perinnön valintakriteerejä. UEN-ryhmä äänestää tämän mietinnön puolesta.
Kukaan ei voi kiistää sitä, etteikö olisi tärkeää laajentaa tätä käsitettä koskemaan sellaisia tekijöitä, jotka eivät ole vain muistomerkkejä, luonnonperintöä tai irtainta perintöä. On selvää, että suuri osa kansatieteellisestä tiedosta voidaan kerätä ja että sitä voidaan suojella maailmanperintönä. Voidaan korostaa sen musiikkiperinnön tai suullisesti säilyneen kirjallisuusperinnön merkitystä, joiden keräämis-, analysointi- ja suojelutyö on monessa maassa vielä tekemättä.
Tämä perintö, joka ei vastaa sitä perinnön tavanomaista määritelmää, johon sisältyy hyvin usein ainoastaan muistomerkkejä ja kohteita, on usein osa maapallon asukkaiden arkielämää. Juuri tämä läsnäolo ja pysyvyys kulttuurissa ja arkielämässä pitäisi olla perinnön käsitteessä määräävänä tekijänä, kuten jäsen Prets totesi.
Näin ollen haluaisin esimerkiksi korostaa aivan erityisesti täällä Strasbourgissa sitä, että kansalaisemme ovat kiintyneet kansalliseen valuuttaansa ja että he haluavat mieltää sen yhdeksi perinnön ulottuvuudeksi.
Saksalaisessa "Focus-Money"lehdessä julkaistiin äskettäin mielipidetutkimus, jonka mukaan 70 prosenttia saksalaisista on kiintynyt Saksan markkaan ja haluaisi säilyttää sen. Tämä prosenttiosuus on keskiarvo, sillä itäisessä Saksassa osuus nousee 80 prosenttiin.
Ranskan valtiovarainministeri, joka vastaa frangin käytöstä poistamisen toteuttamisesta, on julkaissut äskettäin Internet-sivullaan erittäin mielenkiintoisen mielipidetutkimuksen, jossa mitataan ranskalaisten kiintymistä omaan valuuttaansa. Tämä on vain käänteinen diagnoosi, sillä heiltä ei tietenkään kysytty mielipidettä frangista, vaan eurosta. Vastaus oli silti yhtä kirpaiseva. Vain 26 prosenttia ranskalaisista luottaa tähän keinotekoiseen valuuttaan. En esitä teille näitä tosiasioita turhan takia, sillä niitä ei ole näköjään otettu huomioon eikä niillä näytä olevan merkitystä parlamentille.
Isossa-Britanniassa, jossa tällä hetkellä on päätetty suojella kansallista perintöä, joka on Englannin punta, 18-24-vuotiaista nuorista vain 14 prosenttia haluaa luopua punnasta. Näissä oloissa ne noin 45 prosenttia tanskalaisista, jotka vastasivat myönteisesti, voisivat antaa ymmärtää, että äskettäisessä kansanäänestyksessä äänestettiin yhtenäisen valuutan puolesta.
Eurooppalaiset ovat kiintyneet omaan valuuttaansa, samoin kuin he ovat kiintyneet arvoihinsa, kansaansa, luonnonperintökohteisiinsa, kieleensä ja katedraaleihinsa. Tämän vuoksi kansallisia valuuttoja on syytä suojella osana maailmaperintöä. Tämä on sen tarkistuksen sisältö, jonka esitin ryhmäni puolesta ja jota pyydän kannattamaan.

Zorba
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijä De Veyracia, joka on käsitellyt ja edistänyt yleissopimusta maailman kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelemisesta Euroopan unionin jäsenvaltioissa ja jonka mietintö on hyvä osoitus siitä mielenkiinnosta, jota Euroopan täytyy heikentymättä pitää yllä tätä niin tärkeää asiaa kohtaan, ja lisäksi haluan onnitella häntä aloitteista, joihin on ryhdyttävä maailmanlaajuisella tasolla.
Vaikka Nizzassa ei tehty kulttuurin alueella ratkaisevaa päätöstä luopua yksimielisyysperiaatteesta, jotta voisimme lähentyä entistä tehokkaammin, tärkeää on se, mikä mietinnössä varmistuu, eli että Euroopan unioni työskentelee kulttuurin monimuotoisuuden kehittämiseksi. Lisäksi mielestäni on tärkeää mietinnössä esille tuleva Euroopan tietoisuus siitä, että se on suhteettoman suuresti edustettuna Maailmanperintöluettelossa ja että tämä yliedustus koskee lisäksi historiallisia kaupunkeja ja uskonnollisia rakennuksia suhteessa muihin seutuluokkiin, kristinuskoa suhteessa muihin uskontoihin ja oppisuuntiin, korkeakulttuurista arkkitehtuuria suhteessa paikalliseen arkkitehtuuriin. Tämän asian tiedostaminen osoittaa, että monikulttuurisuuden käsite ja vieraiden kulttuurien kunnioittaminen ovat ajatuksia, jotka ovat lujittuneet ja saaneet keskeisen sijan ohjelmasuunnittelussa, mikä taas auttaa Eurooppaa esittämään keskeistä osaa verrattuna muuhun maailmaan tänä maailmanlaajuistumisen aikana.
Ehdotuksista mielestäni erityisen tärkeitä ovat aloite järjestää ministeritason kokous yhdenmukaistamisen varmistamiseksi sekä ehdotus jäsenvaltioiden päättäväisestä toiminnasta Euroopan unionin valtioiden arkeologisten löytöjen ryöstelyn ja salakuljetuksen lopettamiseksi.
Lisäksi uskon - ja olen samaa mieltä kollega Papayannakisin kanssa - että kulttuuristen vaikutusten tutkimisen täytyy olla välttämätön ennakkoehto hyväksyttäessä hankkeita rahoitettavaksi yhteisön määrärahoista, jotta emme aiheuttaisi katastrofeja, lukemattoman monia kertoja. On myönteistä, että kansallista toimintaa painottaen Kulttuuri 2000 -ohjelman kokonaistalousarviosta omistettiin kolmasosa kulttuuriperinnölle; arkeologialle, vedenalaiselle kulttuuriperinnölle, arkkitehtuurille, museoille, kirjastoille ja arkistoille.
On kuitenkin painotettava, kuten mietinnössä korostetaan, myös maaseutuperintöä, ikivanhoja tai paleoliittisia metsiä, elinympäristöjä ja kosteikkoja, näiden siis katsotaan jäävän hiukan syrjään. Koulutuksella ja ammattikoulutuksella kaikissa ammateissa, jotka liittyvät kulttuuri- ja luonnonperinnön suojeluun, säilyttämiseen ja hyödyntämiseen, on myös suuri merkitys, samoin kuin oppilaiden ja nuorten tietoisuuden lisäämisellä sekä vapaaehtoisliikkeen kehittämisellä, jolla voi olla ratkaiseva merkitys.

Sanders-ten Holte
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, tämä on mielestäni hyvä ja oikein valaiseva mietintö, ja haluan siksi kiittää esittelijää paljosta työstä, jota hän on tehnyt sen hyväksi. Joka tapauksessa käy ilmi, että Euroopan unioni ja jäsenvaltiot ovat tehneet hyvin läksynsä. Ne ovat jättäneet runsaasti hakemuksia, mikä on johtanut jopa siihen, että voidaan puhua epätasapainosta. Tämä on mielestäni lähtöisin käsityksestä, että ennen kaikkea rakennuksia täytyy ilmoittaa, mutta on luonnollisesti muitakin tekijöitä, ja mielestäni on hyvä kannustaa jäsenvaltioita ryhtymään toimiin, jotta saataisiin enemmän tasapainoa ja valikoivuutta.
Omassa ryhmässäni taas on käynnissä keskustelu siitä, kuuluuko tämä ylipäänsä EU:n tehtäviin. Ensinnäkin kulttuuriperinnön suojelu myös Euroopan unionin tasolla puhuttelee kansalaisia. Meillä on avoimia monumentteihin tutustumispäiviä, ja silloin ihmisiä on todella runsaasti paikalla. Tämä tekee erinomaisesti eurooppalaisen ulottuvuuden näkyväksi.
Toinen asia on eurooppalainen lisäarvo, jota näen monilla osa-alueilla, esimerkiksi rajat ylittävissä hankkeissa Waddenzeen alueella ja meriarkeologiassa. Euroopan unioni voi kannustaa ja tukea jäsenvaltioiden yhteistyötä tällä alalla, kuten kaikilla kulttuurin aloilla.
Seuraava asia liittyy tutkimukseen ja erityisesti koulutukseen. Tämä on tyypillinen eurooppalainen tehtävä aivan kuten sen selvittäminen, mitkä paikat ylittävät kansalliset intressit. Arvioiden ja luetteloiden laatiminen on välttämätöntä hallinnon kaikilla tasoilla, samoin kuin ympäristöön liittyvien toimien tarkasteleminenkin.
Kolmas asia on mielestäni rakennerahastojen käyttäminen. Kulttuuriperinnön säilyttäminen on tärkeää matkailun kannalta. Se kuvastaa kulttuurien moninaisuutta ja liittyy työllisyyteen. Kysymys siitä, onko Euroopan unionilla tehtävä, ei ole minulle mikään kysymys. Euroopan unionilla on tällä alalla tehtävänä kannustaa ja tukea sekä tehdä näkyväksi Euroopan yhteinen kulttuuriperintö. Siksi minä ja muutkin ryhmässäni kannatamme lämpimästi esittelijän mietintöä.

Caveri
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, sattuu olemaan niin, että olen pohtinut Unescon yleissopimuksen soveltamista konkreettisen tapauksen yhteydessä. Eräässä Unescon kokouksessa, joka pidettiin jokunen vuosi sitten Casablancassa, annettiin tehtäväksi kuvitella, että koko Alppien vuorijonosta tulisi osa maailmanperintöä. Tunnustan, että tuossa vaiheessa en aivan ymmärtänyt asiaa, koska minusta oli ristiriitaista ottaa mukaan esimerkiksi koko Alpit, joihin mahtuu vähän kaikkea. Olen hämmästellyt valittujen alueiden usein epäsuhtaista erilaisuutta - tämä ei varmastikaan ole Unescon vika, vaan valtioiden tekemien ehdotusten - ja pannut merkille, että luettelosta puuttuvat jotkin ilmeiset kulttuuri- ja luonnonperintökohteet tai niiden yhdistelmät: tähän liittyen ryhmäämme kuuluva kollega Costa muistutti meitä muutama päivä sitten huvittuneena, että Venetsiaa, jonka pormestari hän on, ei ole koskaan luokiteltu osaksi maailmanperintöä.
Tutustuminen yleissopimukseen vahvisti epäilykseni: tuo yleissopimus, joka laadittiin jo 30 vuotta sitten, on auttamattoman vanhentunut. Tiedätte, että tänä aikana suhtautuminen kulttuuriin ja ympäristöön on muuttunut paljon; ajatelkaamme nyt muodissa olevaa kestävän kehityksen käsitettä. Siksi pelkään, että mietinnössä on useita ristiriitoja: joitakin asioita olisi yksinkertaistettava, jotta edistettäisiin Euroopan maiden välistä yhteensovittamista eikä laadittaisi liikaa eurooppalaisia aloitteita, joista saattaa toisinaan saada vaikutelman, että niillä paetaan muun vastuun kantamista. Lisäksi joissakin tapauksissa välineitä on jo olemassa: muistutan, että tekstissä kiinnitetään huomiota - ja tämä on myönteistä - alueellisiin vähemmistökieliin, joita suojellaan eri tavoin.
Minulla on kuitenkin vielä muutama ehdotus: muistutan, että on noudatettava aktiivisia toimia korostavaa ajattelutapaa, koska alueiden suojelu toimii, mikäli toimiin liittyy myös rahasitoumus; yleissopimuksen mukaiset summat, jotka perustuvat minimivaroihin, eivät todellakaan takaa aktiivisia toimia, varsinkaan kehitysmaissa. Olisi hyvä, jos komissio ennemmin tai myöhemmin tarkistaisi sitä rajaa, jonka valtion tuet voivat ylittää 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaisesti.

Paulsen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aion käsitellä sitä Euroopan kulttuuriperinnön osaa, jota ei mainita Unescon luettelossa ja jota tuskin mainitaan omissa luetteloissammekaan. Kyse on siitä tosiasiasta, että lähes jokainen neliömetri Euroopan unionin alueella on viljeltyä luonnonmaisemaa, niin maatalousmaisemaa kuin metsätalousmaisemaakin. Koko nykyinen biologinen moninaisuutemme on noin 10 000 vuotta kestäneen taistelun ja työn tulos. Se on maanviljelyä harjoittaneen ihmisen, luonnon, ilmaston ja tekniikan yhteistyön hedelmä. Se on luonut meidän tuntemamme Euroopan, joka on erittäin monipuolinen ja monimuotoinen. Minä olen tietenkin sitä mieltä, että kulttuuriperintö on maaseutualueiden ja kansakuntien vastuulla, ei ensisijaisesti unionin vastuulla. On kuitenkin yksi asia, nimittäin maatalouspolitiikka, jossa unioni on kuitenkin täysin vastuussa kulttuuriperinnöstä.
Jos saisin päättää, vaihtaisin EU:n nykyisen maatalouspolitiikan kulttuuriperintöä ja biologista monimuotoisuutta tukevaan politiikkaan. Haluaisin käyttää tukia Välimeren pengerviljelmien säilyttämiseen, niiden biologisesti rikkaiden ja valtavan kauniiden vuoristoalueilla sijaitsevien niittyjen säilyttämiseen, jotka ympäröivät jokia ja järviä Skandinaviassa, jossa on paljon metsiä. Lyhyesti sanottuna: Euroopan kannalta hyvää kulttuuripolitiikkaa olisi muutettu, nykyaikainen ja vastuullinen maatalouspolitiikka.

Reding
. (FR) Arvoisa puhemies, ellei oteta huomioon kysymystä siitä, kuka on perustamissopimuksen mukaan vastuussa ja mistä, kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelu on mielestäni kaikille tärkeä asia. Minun mielestäni perintö ja haluaisin sanoa tämän, ennen kuin paneudun asian ytimeen joka koostuu ja tästä olen kanssanne samaa mieltä rakennuksista, luonnonperintökohteista ja perinteistä, ei nimittäin voi rajoittua yhteen henkilöön, yhteen alueeseen tai yhteen valtioon, sillä se kuuluu kaikille Euroopan yhteisön kansalaisille. Euroopan suuri rikkaus on nimenomaan kulttuurinen monimuotoisuus, ja se kuuluu meille kaikille. Se ei kuulu yhdelle pienelle Euroopan osalle, vaikka se olisikin peräisin tästä pienestä Euroopan osasta. Tämän vuoksi meidän kaikkien velvollisuutemme on suojella tätä perintöä, suojella tätä monimuotoisuutta. Jos nimittäin Suomi menettää yhden kulttuurielementin, myös Kreikka menettää sen, ja jos Kreikka menettää jonkin kulttuurielementin, myös Tanska menettää sen. Vastuu kuuluu kaikille Euroopan kansalaisille riippumatta siitä, missä he ovat tai mikä heidän tehtävänsä on.
Hyvät jäsenet, tämän sanottuani, on selvää, että sen lisäksi, että komissio iloitsee parlamentin ja ennen kaikkea esittelijä De Veyrac ponnistuksista, se on samaa mieltä myös niistä huolenaiheista ja intresseistä, joita tässä asiakirjassa painotetaan.
Oikeudelliselta kannalta, kuten varsin hyvin tiedätte, perustamissopimus ei tarjoa minkäänlaista oikeusperustaa kulttuuriin liittyvälle yhteisön toiminnalle ja se sulkee pois kaikki mahdollisuudet yhdenmukaistamiseen tällä alalla. Paitsi että komissio ei pysty laatimaan omaa luetteloa kulttuuri- ja luonnonperintöön kuuluvista esineistä ja kohteista, se suhtautuu myös hieman epäröiden siihen, että olemassa olevien luetteloiden määrää lisättäisiin entisestään.
Viitatakseni puheeni alkuun, tämä ei kuitenkaan vähennä vastuutamme perinnön suojelemisessa. Lisäksi olemme aina tehneet yhteistyötä sellaisten kansainvälisten järjestöjen, yksityisten yhdistysten, yksityishenkilöiden, jäsenvaltioiden, alueiden ja kylien kanssa, jotka ovat ponnistelleet kovasti säilyttääkseen perintönsä, meidän perintömme. Voimme korostaa erityisesti niitä yhteistoimia, joita olemme toteuttaneet Euroopan neuvoston ja Unescon kanssa, kuten esimerkiksi "Eurooppa, yhteinen perintömme" -kampanja, tai Kosovon perinnön hyväksi suoritettu tutkimus; tätä yhteistyötä on jatkettava, paitsi samanlaisten ja koordinoimattomien toimien välttämiseksi, myös niiden kansainvälisten oikeudellisten ja verotusjärjestelyjen tehostamiseksi, joihin eräät puhujat viittasivat. Lisäksi haluaisin korostaa, että Rafael- ja Kulttuuri 2000 -ohjelmissa sitoudumme hyvin vahvasti auttamaan niitä kansalaisia, alueita, jäsenvaltioita, yhdistyksiä, erotuksetta kaikkia niitä, jotka uurastavat yhteisen perinnön säilyttämiseksi kaikkia Euroopan kansalaisia varten.
Niistä toimista, joita kannustetaan jatkuvasti, voidaan mainita kansalaisten ja erityisesti nuorison tietoisuuden ja osallistumisen lisääminen, sillä olette oikeassa todetessanne, että sekä perinnön että luonnon kunnioittaminen on kasvatuskysymys. Myös Euroopassa työskentelevien ammattilaisten menetelmät ja välineet ovat parantuneet, erityisesti ne, joita on kehitetty Roomassa sijaitsevassa kansainvälisessä kulttuuriperinnön suojeluinstituutissa (International institute for the preservation of cultural heritage). Lisäksi kulttuuriperinnön entistämiseen erikoistuneille ammattilaisille ja käsityöläisille on annettu jatkokoulutusta, jota olemme pyrkineet kehittämään koulutusta koskevan toimintamme puitteissa juuri sen vuoksi, että käytössämme olisi asiantuntijoita, jotka voisivat auttaa erilaisissa meneillään olevissa entisöintihankkeissa.
Hyvät kollegat, voin myös vakuuttaa teille, että aiomme jatkaa tähän suuntaan. Se tietenkin tapahtuu toimivaltuuksiemme ja voimavarojemme sallimissa rajoissa, jotka ovat hyvin rajalliset, kuten tiedätte; yritämme kuitenkin löytää rakentavia ja mukautettuja ratkaisuja. Juuri tämän vuoksi haluan kiittää uudelleen sekä henkilökohtaisesti että komission puolesta parlamenttia sen tekemästä aloitteesta, sillä toivomme, että kaikkialla Euroopassa tehtäisiin kaikilla tasoilla enemmän aloitteita, sekä yksityisiä että julkisia, edellyttäen, että niiden tavoitteena on eurooppalaisen perintömme säilyttäminen.
Tämän vuoksi kannatan vahvasti sitä, että annamme perinnön tukemiselle julkisuutta erilaisten palkintojen avulla, joita ovat entisöinnistä myönnettävä Europa Nostra -palkinto tai Euroopan kulttuuriperintöpäivillä myönnettävä palkinto. Mitä hyöytä näistä palkinnoista on? Ne ovat varmasti kaikille kansalaisille esimerkkinä ja osoittavat, mitä voidaan tehdä toisinaan hyvinkin pienillä voimavaroilla sen hyväksi, että kaikille kuuluva perintö voitaisiin säilyttää jälkipolville. Ne osoittavat myös sitä, että tämä perintö kuuluu jokaiselle meistä sekä suoraan että epäsuorasti, toisin sanoen, kyse on kaikkien eurooppalaisten perinnöstä kulttuurista monimuotoisuutta kunnioittaen.

