Az európai alternatív forrásokból származó gáz felhasználásának lehetősége (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Bizottság nyilatkozata az európai alternatív forrásokból származó gáz felhasználásának lehetőségéről.
Günther Oettinger
Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim! Ez a napirendi pont olyan kérdéssel foglalkozik, amely minden bizonnyal komolyan foglalkoztat majd bennünket az elkövetkező hónapok során: hogyan néz majd ki a gázpiac az elkövetkező néhány évtizedben? A kérdés az, a közeljövőben milyen szerepet játszik majd a gáz hőelőállításban, a megtermelt hő villamos energiává való átalakításában, az iparban és a szállítás tüzelőanyagaként, és - ennélfogva - 2050-ig terjedő energiapolitikai menetrendünkben, amelynek nagyon fontos eleme lesz.
Meg kell vizsgálnunk azt is, hogyan kell továbbfejlesztenünk a szállítási útvonalakat, köztük a csővezetékeket, az infrastruktúrát és a terminálokat. A további kérdések között a beruházási költségek és a gázár energiaszerkezetbeli helyzetével kapcsolatos előrejelzések szerepelnek. Az európai gázpiac volumene jelenleg évente 520 milliárd köbméter körül alakul. Ennek egy része az egyesült királyságbeli és hollandiai saját készleteinkből származik, ám gázkészleteink több mint 60%-át harmadik országokból importáljuk, és ez az arány hamarosan meghaladja majd a 80%-ot. Emiatt az új, például a sziklás kőzetekben lévő földgázkészletek hasznos kiegészítői lesznek a meglévő készleteknek, és ilyen módon csökkenteni fogják a behozataltól való függőségünket.
Az USA-ból származó, alacsony áteresztőképességű kőzetekből kinyert gáz és az agyagpalából kinyert gáz kereskedelme virágzik. Tíz évvel ezelőtt senki nem hitte volna el, hogy a földgáz kőzetekből való kitermelése - ami nagy nyomású vízzel és vegyi anyagok alkalmazásával történik - milyen gyorsan és milyen jelentős mértékben alakítja majd át a piacot. Néhány évvel ezelőttig az USA gázimportőr volt. Most a saját egyre növekvő gázigénye ellenére is exportőr. Ennélfogva az európai cseppfolyósföldgáz-terminálokhoz szállított amerikai gáz révén a gázpiac, amely mindig is kontinentális piac volt, most először tart a globális piaccá válás felé.
Most még semmilyen következtetést nem szeretnék levonni e fejlemény alapján. A növekvő függőség elkerülésének kérdése, a nyitott piac és a világkereskedelem mind mellette szólnak. És egyes tagállamoknak is érdekében áll. Másfelől azonban fontos egyértelművé tenni azt, hogy a folyó- és talajvizekre, valamint a nyersanyagok kinyerésére vonatkozó környezetvédelmi előírásaink is vannak. A szénhidrogén-erőforrásokkal kapcsolatos jogszabályaink is vannak, amelyeknek a környezethez való, megkülönböztetéstől mentes hozzáférés és a környezet védelmének biztosítása a célja. Vannak emellett az európai uniós polgárok egészségének és biztonságának védelmére irányuló előírásaink is. Ezeket mind-mind figyelembe kell venni.
Van kutatási és - ha kell - kitermelési potenciál, elsősorban Lengyelországban, valamint az Egyesült Királyságban és Németországban is. Németországban azonban felmerül az elfogadás kérdése is. A regionális és a helyi lakosság általi elfogadás nélkül azonban nem lehetne kitermelni ezt a gázt.
A Bizottság figyelemmel kíséri a folyamatot, és készen áll arra, hogy szakértői jelentéseket adjon ki. Úgy vélem, nem lesz egyértelmű elképzelésünk arra nézve, hogy a kőzetből kinyert saját földgázunk mekkora részesedést ér majd el az európai piacon három-öt év távlatában. A nélkül kell nyomon követnünk ezeket a tendenciákat, hogy előzetesen értékelnénk őket. Azt azonban el kell mondanunk, hogy még ha hasznosítjuk is ezeket a készleteket, akkor is csak kiegészíteni tudják a meglévő földgázforrásokat. Ez azt jelenti, hogy a hagyományos készletekből kitermelt földgáz harmadik országokból, például Norvégiából, Oroszországból és Algériából, illetve tengerei úton Katarból és más államokból szállítva az elkövetkező évtizedekben is mindenképpen központi szerepet játszik majd az európai földgázpiac igényeinek kielégítésében. Az infrastruktúra - például az új, biztonságos csővezetékek és a további LNG-terminálok - továbbra is fontos tényező marad. Úgy vélem, lehetőségünk van a behozatalt kiegészítő saját gázkészletek kiaknázására, de e készletek semmiképpen nem helyettesíthetik a földgázbehozatalt.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
Tisztelt elnök asszony, biztos úr! Örülök, hogy az Európai Parlamentnek sikerült a földgáz nem konvencionális energiaforrásokból - például az agyagpalából, az alacsony áteresztőképességű kőzetekből és a széntelepek metántartalmából - való kinyerésének lehetőségéről szóló vitát kezdeményeznie.
Figyelemmel az Energiaügyi Tanácsnak az energiáról szóló közelmúltbeli következtetéseire és a széles körben folytatott nyilvános vitára, úgy vélem, hogy az alacsony áteresztőképességű kőzetekből kinyert gáz hasznosítása - hosszú távon - esetleg egyik módja lehet az energiaforrások diverzifikálásának. Az Európai Uniónak nem a megtértekhez kellene prédikálnia, hanem közelebbről kellene megvizsgálnia - például - az Egyesült Államokat, hogy megnézze, miként forradalmasította az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz kinyerése az ottani energiapiacot. Feltételezve, hogy ez még jelentősebb következményekkel jár majd a jövőben a globális piacra nézve, az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz kinyerésének szintén prioritásnak kell lennie Európa számára, különösen mivel a második energiapolitikai stratégiai felülvizsgálat szerint e gáz készletei négyszeresen múlják felül a hagyományos gázkészleteket.
Biztos úr! Az Európai Uniónak el kell végeznie az európai alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz kinyerésének kezdeti elemzését. Az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz kitermelésének lehetősége eddig - többek között - Németország, Franciaország, Románia, Bulgária, Hollandia, Svédország, Lengyelország és Nagy-Britannia esetében merült fel. Amennyiben lehetséges, pénzügyi támogatást kell nyújtani a kutatási programokhoz, ami lehetővé tenné a gáznak a nem hagyományos készletekből való kinyerésére szolgáló, gazdaságilag is megvalósítható technológiai megoldások kifejlesztését.
Két kérdést szeretnék feltenni. Az első, hogy tesz-e lépéseket a Bizottság az európai alternatív forrásokból származó gáz kitermelése lehetőségei kezdeti elemzésének elvégzésére, és elkészíti-e az ilyen kinyerés technikai és gazdasági megvalósíthatósági tanulmányait a jelen és 2020 közötti energiainfrastrukturális prioritásokkal kapcsolatos munkával összefüggésben? Második kérdésem a következő: tett-e valamilyen rendelkezést a Bizottság a tervezett 2014-2020-as pénzügyi tervben a geológiai kutatás támogatása érdekében, figyelemmel a meglévő készletek potenciáljának felbecslésére és az európai alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz kinyerésének lehetőségére, ami felgyorsítja a terület technológiai fejlődését?
Zigmantas Balčytis
Tisztelt elnök asszony! A tagállamok gazdaságának és iparának helyreállásával egyre növekedni fog a földgáz iránti igény is. Ugyanakkor a saját földgázkészleteink gyors kimerülése még inkább függővé teszi az uniót a harmadik országokbeli szállítóktól, és meggyengíti iparágunk versenyképességét is. Az alternatív forrásokból származó gáz hatékony megoldás lehet, amely alapjában rajzolja át Európa gázellátásának térképét és osztja újra a gazdasági eszközöket. Fontos azonban, hogy haladéktalanul intézkedjünk, és lehetőségünk van a más országok által már megszerzett tapasztalatok felhasználására is. A közelmúltban sok vita folyt az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz felhasználásának lehetőségeiről, és most Ön is azt jelezte, biztos úr, hogy e kérdés a február 4-i Európai Tanács következtetéseiben is szerepelt. Úgy vélem, hogy az Európai Uniónak haladéktalanul konkrét tervekkel kell előállnia, és meg kell kezdenie az ilyen gázok lehetséges készleteinek feltárására és felhasználására irányuló kutatást. Ahogyan azt Ön is említette, az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz nem lehet és ne is legyen az energiafüggőség csökkentésének kizárólagos módja. Amennyiben azonban az Európai Unió geológusainak előrejelzései megerősítést nyernek, akkor nem csak Lengyelországban és Németországokban lelhetünk gáztartalékokra, hanem esetleg más országokban is. A jövőben ez elősegítheti a harmadik országoknak az Európai Unió gazdaságára és versenyképességére gyakorolt hatásának csökkentését. E területen sajnos legalább egy évtizeddel vagyunk lemaradva az Egyesült Államok mögött, hol az alacsony áteresztőképességű kőzetekből egyre növekvő mennyiségben kitermelt gáz teljes mértékben átalakította a gázpiacot. Úgy vélem, hogy az e területen kifejtett erőfeszítéseket intenzívebbé kell tenni, továbbá konkrét intézkedéseket kell elfogadni az említett erőforrásoknak a gazdaságban való felhasználásra vonatkozóan.
Corinne Lepage
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (FR) Tisztelt elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Teljes mértékben megértem az abból eredő lelkesedést, hogy az európai altalaj alacsony áteresztőképességű kőzeteiben gáz van, az energiafüggetlenség megteremtése iránti vágy pedig nagyon dicséretes.
Mindemellett úgy vélem, hogy ezt az optimizmust jelentős mértékben vissza kellene fogni - először az Egyesült Államokban, ahol azt valóban széles körben alkalmazzák az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gázt. Több állam is moratórium bevezetését tervezi, a független szakértői bizottságot (Independent Panel of Experts, IPE) pedig megbízták a feltárás környezeti következményeit elemző - több mint két évig tartó - hatásvizsgálat elvégzésére.
Másodsorban pedig olyankor, amikor jelentős mértékben próbáljuk csökkenteni az üvegházhatást okozó gázkibocsátásainkat, az EU politikáival teljes mértékben összeegyeztethetetlennek tűnne, ha nem kerülne sor az ilyen készletek kiaknázásának a tisztán éghajlati hatások szempontjából való hatásvizsgálatára az üvegházhatást okozó gázok tekintetében azt megelőzően, hogy sor kerülne bármiféle részletes kutatásra.
A harmadik pedig, tisztelt biztos úr, hogy Ön azt mondta: meg kell felelnünk a környezetvédelmi normáknak. Ezt tudomásul vesszük és üdvözöljük. Mindazonáltal azokban az országokban, ahol a feltárási engedélyeket adják - és itt különösen a saját hazámra gondolok -, ma már egyértelmű, hogy a környezetvédelmi jogot teljes mértékben figyelmen kívül hagyták: nem alkalmazzuk és megsértjük a jogszabályt. Nem alkalmazzuk az Aarhusi Egyezményt, nem figyelmeztettük az embereket, nincs nyilvános vizsgálat, nincs hatásvizsgálat, az alkalmazott veszélyes vegyi anyagokat pedig elrejtjük.
Ennélfogva teljes mértékben elfogadhatatlan a dolgok ilyetén módon való folytatása, a valódi kérdés pedig, tisztelt biztos úr, az, hogy az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáznak az európaiakhoz hasonlóan sűrűn lakott területeken - amelyek semennyire nem hasonlítanak az amerikai területekhez - való kitermelése vajon nem összeegyeztethetetlen-e a környezet védelmére irányuló és az emberek információkhoz való hozzáférésével foglalkozó jogszabályainkkal.
Érdeklődéssel várom válaszát!
Michèle Rivasi
Tisztelt elnök asszony, biztos úr! Teljes mértékben elfogadom, amit Lepage asszony mondott, és a következőt szeretném kérdezni: lehetőségről van szó, vagy előre megjósolható ökológiai katasztrófáról?
A kiaknázás tekintetében 10 évvel vagyunk lemaradva az Egyesült Államok mögött. Mik a tapasztalatok? Azt láthatjuk, hogy a talajvizet beszennyezték a hidraulikus repesztési eljárás során alkalmazott vegyi anyagok. Láthatjuk a légszennyezést is. Azt láthatjuk, hogy illékony szerves vegyületek (VOC) jelentek meg, sőt, a levegőbe kibocsátott mindenféle anyag miatt az ózon is jelen van. Azt tapasztalhatjuk, hogy az egészségügyi következmények nem csak a közelben élő embereket sújtják, de a szarvasmarha-állományt is, és - természetesen - a felszín alatti vízkészletek felhasználóit is, mivel a továbbiakban e vízkészletek nem fogyaszthatók. A New York Times a múlt héten arról számolt be, hogy a talajvíz szénhidrogénekkel és biocidokkal való szennyezése mellett a szennyezőanyagok radioaktív elemeket is kibocsátanak.
Franciaországban - ahogyan arra Lepage asszony is rámutatott - nyolc engedélyt írtak alá mindennemű vita, konzultáció vagy hatásvizsgálat nélkül. És akkor Ön a társadalmi elfogadhatóságról beszél? Egyértelmű a tiltakozás. A legutóbb Ardèche megyében tartott demonstrációkon több mint 20 ezer ember vett részt, pontosan azért, mert ők törődnek a szülőföldjükkel. Ön azt is mondta, hogy "gazdasági lehetőség”-ről van szó. De kinek származik előnye ennek a gáznak a kitermeléséből? Beszélünk-e arról, hogy kinek jó ez? Arról van-e szó, hogy a gázt választjuk az ipar igényeinek kielégítésére, és mindennek a felszín alatti vízkészletek látják kárát? A New York-i moratórium kiválóan szemlélteti a problémát.
Ezért egyszerűen az engedélyek visszavonását kérjük. Nem kérdés, hogy ne kerülhessen sor a kitermelésre akkor, ha nincsenek garanciák a talajvízről szóló keretirányelv, a levegőminőségről szóló keretirányelv vagy az Aarhusi Egyezmény betartására. Ezért elvárjuk Öntől, hogy választ adjon, mi pedig - Európában, Franciaországban és az érintett országokban - elutasítjuk, hogy az említett garanciák hiányában engedélyezzék a nem hagyományos gázkészletek kiaknázását.
Konrad Szymański
Tisztelt elnök asszony! A nem hagyományos gáz készletekből kitermelt földgáz sikerrel való forgalmazása az említett tüzelőanyag exportőrévé tette az Egyesült Államokat, és olyan potenciált biztosított számára, amely meghaladja Oroszországét. A piaci helyzet szintén megváltozott. A hosszú távú, határozott idejű szerződéseket és az olajárakon alapuló ármechanizmusokat sokkal rugalmasabb megállapodások váltották fel, az azonnali piac pedig egyre fontosabb szerepet kezd betölteni. Ebből az egyes fogyasztó és az iparág egyaránt profitálhat, mivel valamennyien kevesebbet fizetünk. Európa nem engedheti meg magának, hogy egy ilyen potenciált és lehetőséget elvesztegessen, mivel az, hogy az EU nagy hangsúlyt fektet a széntől való eltávolodásra, azt jelenti, hogy a földgáz egyre fontosabb lesz az európai gazdaságok számára. A gázforrások diverzifikálásának és a saját erőforrások aránya növelésének, továbbá ilyen módon a behozataltól való függőségünk csökkentésének ez a lehetősége most például Lengyelországban, Franciaországban és Németországban állt elő. Valamennyi említett országban előrehaladott állapotban van a földgáznak a nem hagyományos lelőhelyekről való kinyerésével kapcsolatos munka. Ne feledjük, hogy ez az ágazat nem vár el tőlünk pénzügyi támogatást vagy speciális kedvezményes működési feltételeket. Olyan ágazat ez, amely már most is több százmillió eurót ruház be Európában, és csupán egyetlen dolgot igényel: hogy nem támasszunk akadályokat az útjába, és hogy egyenlő bánásmódban részesüljön. Az Európai Konzervatívok és Reformerek parlamenti képviselőcsoportja ugyanezt várja el az Európai Bizottságtól. Reméljük, hogy - Európaként - nem vesztegetjük el ezt a lehetőséget.
Jaroslav Paška
Tisztelt elnök asszony! A hagyományos földgáz-lelőhelyekhez viszonyítva a nem hagyományos lelőhelyekről való kitermelés globális szinten jelenleg a teljes földgázkitermelés 5%-át adja.
A nem hagyományos lelőhelyeken a nyersanyag alacsonyabb koncentrációban fordul elő, mint a hagyományos készletek esetében. A széntelepek metánja, a kisebb áteresztőképességű kőzetekben megrekedt földgáz vagy a gázhidrátok mellett a legígéretesebb forrásnak az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz tűnik. Az ilyen gáz kinyerésével kapcsolatos legjobb tapasztalatokat az Egyesült Államokban szerezték, ahol a nem hagyományos forrásokból kinyert gáz mennyisége 2007-ben a teljes kitermelés 42%-át tette ki.
A Nemzetközi Energiaügynökség becslése szerint az európai nem hagyományos földgázkészlet körülbelül 991 milliárd köbméter lehet. A készletek valószínűleg főként Lengyelországban, Németországban, Magyarországon, Romániában, Svédországban és Nagy Britanniában találhatók. 2007 és 2010 között Lengyelország közel 60 engedélyt adott ki az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz feltárására és kitermelésére. Az engedélyek jogosultjai között nagyobb energiaipari konszernek is megtalálhatók.
Ennélfogva az elmondottak alapján egyértelmű, hogy ezek az új, nem hagyományos földgázkészletek szintén fontos alternatívái lehetnek az új horizontális kitermelési technológiák alkalmazásának.
Paul Rübig
(DE) Tisztelt elnök asszony, Oettinger úr! Ha megnézzük az energiapiaci áraknak az elmúlt néhány hétben tapasztalható ingadozását, akkor azt láthatjuk, hogy nem csak a néhány ország által képviselt politikai kockázatok, de a pénzügyi piacok és számos más befolyásoló tényező is lehetetlenné teszi azt, hogy biztonságos stratégiát alakítsunk ki a jövőre nézve. Ennélfogva annyi szeletre kell felosztanunk az energiatortát, ahányra csak lehet, és egyértelmű, hogy a földgáz továbbra is jelentős szerepet játszik majd a jövő vonatkozásában. Természetesen a földgáz hatékony felhasználására kell összpontosítanunk. Nem csak a kitermelési eljárásaink tekintetében van szükség nagyobb hatékonyságra, hanem a fogyasztás esetében is. Biztosítanunk kell, hogy a szén-dioxid-kibocsátásokból eredő díjakat a fogyasztók, ne pedig a termelők fizessék meg, mert máskülönben torzulna a nemzetközi verseny. Nem szabad, hogy jelentősége legyen számunkra annak, hogy a szén-dioxid-kibocsátást eredményező gázt Európán belül vagy kívül használják fel. Európa a legnagyobb vásárlóerővel rendelkező régió. Ha a szén-dioxid-kibocsátáshoz nagymértékben hozzájáruló termékeket importálunk, vagy Európán belül szállítjuk az ilyen termékeket, annak nem szabad befolyásolnia versenyképességünket.
Figyelembe kell vennünk a csővezetékek jövőbeni jelentőségét is. Egy csővezeték olyan, mint egy házasság. Mindkét félnek hosszú időre el kell köteleznie magát ahhoz, hogy mindketten nyertesei lehessenek.
Reinhard Bütikofer
(DE) Tisztelt elnök asszony! Örömmel hallottam Öntől, Oettinger úr, hogy nem csatlakozott az alacsony áteresztőképességű kőzetekben elhelyezkedő gázkészletekkel kapcsolatos eufória növekvő tendenciájához, hanem ehelyett egy jóval józanabb megközelítést tett magáévá. Ez a terület - természetesen - bizonyos mértékig ígéretes, mivel a gázbehozataltól való függőségünk enyhülését eredményezheti. Ami azt illeti, ebből már most is mindannyian profitálunk. Utalt arra a tényre, hogy az árak az USA-ból érkező nagy mennyiségű nem hagyományos gáz miatt zuhannak. Ahogy azonban Ön is említette, meg kell teremtenünk a bizalom légkörét, ha a kérdést részrehajlás nélkül kívánjuk megvizsgálni.
A Bizottság a szabályozási keret felülvizsgálatát javasolja. Meglepetten hallottam a közelmúltban az Önök szóvivőjétől, hogy a szabályozásban természetesen lesznek kibúvók. A Bizottság azonban - ellentétben az USA-val - számos dolgot elmulasztott megtenni. Az USA Környezetvédelmi Hivatala (EPA) nagyszabású vizsgálatot folytat. Szeretném megtudni, mi miért nem csinálunk valami hasonlót, vagy legalább miért nem várunk addig, amíg megismerhetjük a vizsgálat eredményeit, még mielőtt további lépéseket tennénk. Jelenleg arra az alacsony áteresztőképességű gázokkal kapcsolatos tevékenységekre vonatkozó politikai moratóriumra van szükségünk addig, amíg választ nem tudunk adni azokra a kérdésekre, amelyeket sok-sok polgárunk tesz fel, mivel rájöttek arra, hogy az USA-ban túl gyorsan léptek a tettek mezejére. Az USA-ban olyan problémák jelentkeznek, amelyek jóval jelentősebbek annál, mint amit az emberek eredetileg hinni szerettek volna, az USA pedig olyan problémák közepette találja magát, amelyeket mi mindenképpen el szeretnénk kerülni.
Ezért arra kérem Önt, mint a Bizottságnak az e területért felelős tagját, hogy ne ragaszkodjanak az eltervezettek végrehajtásához, hanem - az amerikaiakhoz hasonlóan - végezzenek részletesebb vizsgálatokat a bizalom légkörének megteremtése érdekében.
Zbigniew Ziobro
(PL) Tisztelt elnök asszony! Az alternatív forrásokból származó gáz - és különösen az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz - készletei lehetővé tették az Egyesült Államok számára, hogy az elmúlt 10 év során teljes függetlenségre tegyen szert a gázellátás tekintetében. A készleteknek köszönhetően az Egyesült Államok gázimportőrből gázexportőrré alakult, és az e készletek hasznosítása kézzelfogható környezetvédelmi előnyöket is magával hozott - például a kibányászott szén mennyiségének csökkenését és a szénbányászatból eredő károk mérséklődését.
A tudósok előrejelzései szerint hasonló forgatókönyv játszódhat le az Európai Unióban is. Figyelemmel a Parlamentnek a szén-dioxid-kibocsátás csökkentésével, és ilyen módon a szénbányászat visszafogásával kapcsolatos magas elvárásaira, az európai nem hagyományos földgázkészletek kiaknázása jelenti a legjobb alternatívát. Ráadásul a közelmúltban a hagyományos forrásokból nyert gáz árának jelentős növekedését láthattuk. A közel-keleti helyzet is kétségtelenül hatást gyakorol. A készletek esetleges kiaknázása ennélfogva számottevő csökkenést eredményezhet az energiatermelés költségeiben, mivel alternatívát jelent az egyre drágábbá váló behozatallal szemben.
A nem hagyományos földgázkészletek kiaknázása lehetővé teszi a munkanélküliség csökkentését is, hasonlóan az Egyesült Államokhoz, ahol a tapasztalatok azt mutatták, hogy az ilyen fajta kitermelés megtérül. Csak az Egyesült Államok Pennsylvania államában körülbelül 200 000 ember talált munkát a nem hagyományos földgázkészletek kiaknázásával és feldolgozásával kapcsolatban, a helyi gazdaság pedig több mint 8 milliárd USD bevételre tesz szert évente az adókból, a kitermelő vállalatok megrendeléseiből és a koncessziós díjakból. Ezért hát ne maradjunk le, és tegyünk konkrét intézkedéseket, hogy kihasználhassuk ezt az óriási lehetőséget és potenciált.
Andrzej Grzyb
(PL) Tisztelt elnök asszony! Üdvözlendő, hogy sikerrel kezdeményeztünk vitát egy, az Európai Unióban mostanáig némiképpen mellőzött témáról, azaz az földgáz alternatív készletekből történő kinyeréséről. Ahogyan azt a biztos úr már elmondta, az ilyen gáz előfordulásának geológiai feltételei sok ország esetében fennállhatnak. A lengyelországi készlet becsült nagysága 1 000-3 000 milliárd m3 lehet, a kitermelt éves mennyiség pedig körülbelül 14 milliárd m3. Európa nem engedheti meg, hogy elhanyagolja ezt a kérdést - figyelemmel például az amerikai piacon történtekre. Mindent összevetve a földgáz kulcsfontosságú energiaforrás lesz még hosszú ideig, ahogyan az például a második energiapolitikai stratégiai felülvizsgálatból is kitűnik. Ugyanakkor ez a jelentés feltárja azt is, hogy Európa a harmadik országokból érkező szállítmányoktól függ. Figyelemmel például a mostani észak-afrikai konfliktusokra, amelyeknek a tüzelőanyag-piacot is érintő következményei vannak, ezért fel kell tennünk azt a kérdést, hogy az ilyen alternatív források fellehetők-e magán Európán belül.
Magától értetődően merül fel a kérdés, hogy milyen környezetvédelmi hatásai lesznek az ilyen vállalatoknak. Úgy vélem, hogy jelentős összegű pénzt kellene elkülönítenünk a földgáz alternatív lelőhelyekről, így például az alacsony áteresztőképességű kőzetek alkotta telepekből való kinyerésére szolgáló környezetbarát módszerek kutatására. Úgy tűnik, hogy Európa vezető szerepre tehet szert e területen is. Ha teljesíteni kívánjuk környezetvédelmi célkitűzéseinket, akkor - egyfelől - új földgáz-lelőhelyeket kell találnunk, és - másfelől - a feltárás olyan technológiai megoldásait és módszereit kell meghatároznunk, amelyek megelőzik a messzemenő következményekkel járó környezeti károsodás kialakulását. Nagyon szépen köszönöm!
Elena Băsescu
(RO) Tisztelt elnök asszony! Már közismert, hogy a világ szénhidrogén-tartalékai hamarosan kimerülnek. Ezt a magasabb kitermelési költségek tükrözik, ami elszabaduló árakat jelent.
Az alternatív forrásokból kitermelt gáz fontos szerepet játszhatna az európai energiapiacon. Európa energiaforrásai diverzifikálására használhatná fel, ilyen módon csökkentve a harmadik országoktól való függést. Az előttünk álló lehetőségek egyike Európa földgáztartalékainak nem hagyományos módon való kitermelése lehet. Romániában már három olajtársaság kapott erre engedélyt. A "gyúlékony jég”-ként is ismert gázhidrátok nagy mennyiségben fordulnak elő a Fekete-tengerben. Ha a helyben rendelkezésre álló készletet aknázzuk ki, akkor az csökkenti az EU-nak az orosz csővezetékektől való függőségét.
A biogázpiac egyike a legfejlettebb európai piacoknak. A Romániához hasonló országok rendelkeznek a biogáz előállítására való potenciállal, de a biogáz kiaknázásához még technológiai beruházásokra van szükség.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Tisztelt elnök asszony! Csak képzeljük el azt a pénzmennyiséget, ami a behozott gáz áraként nap mint nap elhagyja az Európai Uniót. Ha ezt a pénzt teherautókra rakva szállítanák, akkor a konvojok az orosz határ, Észak-Afrika, Norvégia felé haladnának. A világban egy csendes forradalom zajlott le, hasonlóan az észak-afrikai hangos forradalomhoz, az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő földgáz kitermelésével kapcsolatos forradalom. Ahogyan azt már több felszólaló is elmondta, az elmúlt 10 év során az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő földgázhoz való hozzáférést megkönnyítő új technológiai megoldások eredményeként az Egyesült Államok nettó importőrből gázexportőrré vált.
Hölgyeim és uraim! Amennyiben Európában is lehetőségünk van ezeknek az új technológiai megoldásoknak a kiaknázására, az Európában fellelt földgázt pedig az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz kitermelésére tudjuk felhasználni, akkor a behozataltól való függőségünk mérséklésével közös gazdaságunk helyzetének javulását tudjuk elérni.
Köszönöm figyelmüket!
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Tisztelt elnök asszony! Február 4-én az Európai Tanács azt javasolta, hogy a tagállamok tárják fel az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő európai gáz- és olajpalakészleteket. A nem hagyományos földgázkészletek kiaknázása azonban jelentős környezeti és társadalmi kockázatokat hordoz magában. Figyelemmel a környezeti kockázatokra, az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz kiaknázása semmiféleképpen nem hajtható végre a kapcsolódó kockázatokat és a lakosság védelme érdekében szükséges intézkedéseket feltáró hatásvizsgálat elvégzése nélkül.
Tisztelt biztos úr! Az Európai Unió energiabiztonsági politikája az energiaellátási források és útvonalak diverzifikációján alapul. Az orosz földgáztól való függőség csökkentése az Európai Unió számára kulcsfontosságú prioritást jelentő Nabucco csővezetékhez hasonló projektek, valamint a más, kisebb projektek, például a transzadriai csővezeték, a Törökország, Görögország, Olaszország közötti összekötő csővezeték vagy az Unió energiabiztonsága szempontjából a Fekete-tenger különös fontosságát kiemelő Azerbajdzsán-Grúzia-Románia összekötő csővezeték megvalósításával is elérhető.
Bogusław Sonik
(PL) Tisztelt elnök asszony! Szeretnék köszönetet mondani Oettinger biztos úrnak a lengyel sajtónak tett nyilatkozatáért, amelyben azt mondta, hogy az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő földgáz lehetőséget jelent az Európai Unió számára, továbbá hogy mivel nem kívánunk a behozataltól függeni, az alacsony áteresztőképességű kőzetekből kinyert gáz felhasználása az Európai Unió érdeke.
Miután azonban a mai napon meghallgattam a biztos urat, szeretném arra kérni, hogy tanúsítson nagyobb lelkesedést, amikor az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gázról beszél, ami esetleg rejtett kincsnek is bizonyulhat. Megértem a környezetvédelemmel kapcsolatos összes aggodalmat, amelyek - nyilvánvaló módon - a korábbi tapasztalatokon alapulnak. Arra szeretném kérni a Bizottságot, hogy legyen aktívabb a feltárások támogatását illetően, valamint hogy arra használja fel az Ön által említett időt - Ön ugyanis azt mondta, hogy az első eredmények öt éven belül válnak hozzáférhetővé -, hogy mindenkinek, aki az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz feltárásával foglalkozik, nyújtson segítséget annak biztosításához, hogy az alkalmazott módszerek ne legyenek káros hatással a természeti környezetre. Ez elsősorban a Bizottság feladata kell legyen. Arra szeretném bátorítani a biztos urat, hogy az európai alacsony áteresztőképességű kőzetekben felelhető gáz érdekében próbáljon határozottabb lenni.
João Ferreira
(PT) Tisztelt elnök asszony! Jelenleg a fosszilis tüzelőanyagok elégítik ki a világ elsődleges energiaigényeinek túlnyomó többségét: a teljes energiaigény 80%-át, amelyből az olaj 34%-ban, a szén 26%-ban, a földgáz pedig 21%-ban részesedik. Amint az ismert, ezeket az erőforrásokat sokkal nagyobb ütemben aknáztuk ki, mint hogy természetesen pótlódhattak volna, ami azt jelenti, hogy kíméletlenül bekövetkező kimerülésük már a látóhatáron belül van.
A földgáz helyzete hasonló az olajéhoz, azzal a kivétellel, hogy előfordulása kevésbé gyakori, továbbá szállítása és tárolása is nehézkesebb. Ennélfogva haladéktalanul diverzifikálnunk kell energiaforrásainkat. Nincsenek csodaszerű megoldások, a fosszilis tüzelőanyagok még rendelkezésre álló tartalékaival pedig nagy gonddal, okosan és beosztással kell gazdálkodni. Akármilyen alternatívákat sikerüljön is találni az energiaellátásra, majdnem biztos, hogy a teljes energiafogyasztásnak csökkennie kell a jelenlegi szintekhez képest, ami pedig nem feltétlenül volna rossz dolog. Ez az a forgatókönyv, amelyre mostantól kezdve fel kell készítenünk magunkat.
Alejo Vidal-Quadras
Tisztelt elnök asszony! Az energia területén, ahol az Uniónak nagy importfüggőséggel kell szembenéznie, sokat tettünk a sérülékenységünkhöz kapcsolódó állandó kockázatok csökkentése érdekében. A legutóbbi és legegyértelműbb példája ennek a gázellátás biztonságáról szóló rendelet elfogadása volt.
A behozataltól való függőségünk csökkentése érdekében az elénk kerülő lehetőségek közül egyetlen egyet sem szabad figyelmen kívül hagynunk. Ez az oka annak, amiért más képviselőtársaimmal benyújtottam az európai uniós alternatív forrásokból származó gázforrások kiaknázásának lehetőségéről szóló, 67. számú írásbeli nyilatkozatot. Három tényt szeretnék megosztani Önökkel e kérdéssel kapcsolatban.
Az első, hogy a megújuló energiaforrások jelentős részét teszik ki energiaszerkezetünknek, ami miatt a földgáz számít a fő tartalék-tüzelőanyagnak. A második, hogy az Egyesült Államok tanúbizonyságot tett a technológiai know-how meglétéről és a nem hagyományos források kiaknázásának gazdasági életképességéről, a harmadik pedig, hogy az Uniónak jelentős potenciáljai vannak a nem hagyományos földgázkészleteket illetően. Az energiafüggés tekintetében nem vagyunk abban a helyzetben, hogy bármilyen lehetőséget is elszalaszthassunk.
Edit Herczog
Tisztelt elnök asszony! Örülök, hogy a biztos úr részt vett az ACER ljubljanai megnyitóján. Úgy vélem, ez jó hír kollégáink számára.
Az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz a megoldás része lehet. Ezért - mielőtt kiaknázhatnánk - nekünk, politikusoknak kell megtennünk mindent annak érdekében, hogy ne erodáljuk a társadalmi elfogadottságot, hanem építsük.
Természetesen van egy különbség az Egyesült Államokhoz képest. Európa népsűrűsége sokkal nagyobb az Egyesült Államokénál. Ezért - úgy vélem - fel kell kérnünk a Bizottságot, végezzen hatásvizsgálatot. Arra gondoltunk, hogy az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság irányításával kísérleti projektet lehetne indítani, és európai uniós forrásokból lehetne némi pénzt lehetne elkülöníteni a projekt működtetésére és a hatásvizsgálat finanszírozására. Úgy vélem, hogy amennyiben erre a technológiára kívánunk építeni - amely része lehet a megoldásnak - szükségünk van a társadalmi elfogadottságra.
Seán Kelly
Tisztelt elnök asszony! Azt kell mondanom, összecseng véleményem a biztoséval, és gratulálok neki kiegyensúlyozott előadásához. Az idő előrehaladtával az energiaellátás biztonsága kell legyen az európai energiapolitikai elengedhetetlen feltétele. Természetesen - és ideális esetben - az energiaellátás biztonságát megújuló forrásokból tudjuk megteremteni, és megvannak az ezzel kapcsolatos politikáink, de - egyébként - más forrásokat is keresnünk kell. Nem tarthatjuk fenn az Oroszországtól - láthatják, mit csináltak Grúziában néhány évvel ezelőtt -, illetve most például a Kadhafiéhoz hasonló rezsimektől való függőségünket, és azt, hogy ez a függőség hatással van az árakra.
Magunkra kell számítanunk, és ha rendelkezésre állnak alternatívák is - amely alternatívák most az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz révén állnak rendelkezésünkre -, akkor a lehető legteljesebb mértékben ki kell aknáznunk őket. Vannak ugyan, akik aggódnak a környezet miatt, de az Európai Unió rekordernek számít a környezetvédelem területén. Kérdezzék csak meg bármelyik európai mezőgazdasági termelőt, és ő majd elmondja, hogy mennyire fontos számunkra a környezetvédelem, és a környezet védelmére hozott intézkedéseink. Ugyanez ebben az esetben is fennáll, de minden eszközét meg kell vizsgálnunk annak, hogy alternatív szállítóktól szerezzük be a földgázt, és - ha megengedik, hogy így fogalmazzak - e téren nem lesz gáz.
Günther Oettinger
Tisztelt elnök asszony! Megpróbálok előrejelzést adni azzal kapcsolatban, merre is tart a földgázpiac. A mai napon ismertettük az energiahatékonysági tervről szóló közleményünket, amely az energiatakarékosságra, az energia hatékonyabb felhasználására, a pazarlás elkerülésére és az energiaellátás biztonságára összpontosít.
A második, hogy az Európai Unióban növekszik az energia iránti igény. Ennek egyik példája a mobilitás. Németországban 1 000 emberre 520 dízelüzemű jármű jut. Az új tagállamokban ez a szám nem éri el a 200-at. E két szám majd konvergálni fog egymáshoz, de e számok inkább növekedni fognak, nem pedig a lengyelországi szintre csökkennek.
A harmadik, hogy földgázkészleteink csökkennek. Az elmúlt évtizedben a készletek nagysága jelentős mértékben csökkent az Egyesült Királyságban, és ugyanez történik majd a következő évtizedben Hollandiában is, ami azt jelenti, hogy nőni fog a függőség. Emellett -természetesen - sok reményünk szorosan kapcsolódik a földgázhoz. Mi ennek az oka? Noha a földgáz is fosszilis tüzelőanyag, a szén-dioxid-kibocsátás tekintetében sokkal környezetbarátabb, mint a szén vagy az olaj, és sokkal rugalmasabb, mint az atomenergia vagy a szén. Emiatt a földgáz alapvető fontosságú annak biztosítása szempontjából, hogy a villamos energiát egyre nagyobb mértékben lehessen megújuló energiaforrásokból előállítani. Ha megnézzük az alapterhelést, azt látjuk, hogy jelenleg évente körülbelül 8 000 óra, ugyanakkor a szélenergia esetében - a helyzettől függően - ez a szám 2 000 és 5 000 óra között van, a napenergia esetében pedig csupán 600 és 2 000 óra között. Ez egyértelművé teszi, hogy szükségünk van a gázra. ha megújuló energiára van szükségünk, akkor a gáz jelenti a logikus választási lehetőséget, akármennyire nehéz is ezt sokak számára elfogadni.
Ezért évi 600 milliárd köbméteres éves európai igény alapján számoltam, nem pedig 300 milliárd köbméterrel. Ez 80%-os függőségi szintet jelent. Emiatt először diverzifikálnunk és modernizálnunk kell szállítási útvonalainkat, hogy megfelelhessenek a legújabb technikai követelményeknek. Fel kell számolnunk a szigeteket, saját tárolókapacitásokat kell létrehoznunk, diverzifikálnunk kell forrásainkat. Ez azt jelenti, hogy Oroszország, Norvégia, Algéria, Katar és Líbia mellett a Kaszpi-tengeri régióból is be kell szereznünk gázt. Az e területről származó gázt a Törökország-Görögország-Olaszország rendszerösszekötő vezetéken ((ITGI), a transzadriai csővezetéken (TAP) és a Nabucco vezetéken keresztül lehet eljuttatni az európai piacra. Nem zárom ki annak lehetőségét sem, hogy a diverzifikálás érdekében a tagállami kőzetekben rejlő gázt is felhasználjuk. Ez a folyamat csak most kezdődik el.
Felmerül azonban a kérdés, szükség van-e az európai szintű szabályozói beavatkozásra. Miért lenne ez a helyzet? Tegyük fel, hogy Lengyelország önkényesen engedélyeket ad ki, és emiatt veszélybe kerülnek a lengyelországi felszín alatti vizek vagy a talaj. Nem valószínű, hogy ez Lengyelország határain kívül is jelentős hatást fejtene ki. Meg kell vizsgálnunk a következő kérdést, ha nem szeretnénk túl komolyan venni saját magunkat. Nem bízunk meg a varsói kormányban azt illetően, hogy polgárai egészsége érdekében biztosítani tudná a tiszta vizet és a tiszta talajt, továbbá hogy meg tudná védeni a tulajdonjogot? Minden olyan demokratikusan megválasztott európai kormányban megbízom, amely a parlamentje és hazája nyilvánossága előtt felel az említettekért. Ennélfogva amennyiben komolyan gondoljuk a szubszidiaritást, át kell gondolnunk, miért kellene egy lengyelországi fúrólyukat Brüsszelnek, és nem pedig Varsónak ellenőriznie, engedélyeznie vagy elutasítania. Teljes mértékben megbízom a nemzeti kormányokban. Nem vagyok bizalmatlan velük szemben. Ugyanakkor örömmel vitatom meg a közös szabályozás kérdését.
Meg kell vizsgálnunk, hogy az európai szabályozási keretrendszer kellőképpen átfogó jellegű-e, és hogy garantálják-e majd a környezetvédelmi jogszabályok, a talajminőséggel foglalkozó jogszabályok, a talajvízre vonatkozó előírások betartását, valamint az érintett munkavállalók munkahelyi biztonsághoz és egészségvédelemhez fűződő jogait, a lakosság jogait és a tulajdonjogot. Nem tudom, de gyanítom, hogy a szóvivőm által elmondottak helytállóak. Van mit javítani az európai jogszabályokon. Ez minden területet illetően igaz. Ez fennáll a nőket megillető kvóták esetében, és e témakör esetében is. Emiatt meg fogjuk vizsgálni a javítás lehetőségeit. Felkérjük majd a tagállamokat is arra, hogy adják át számunkra az engedélyezési követelmények közös, összehangolt jegyzékét. Minderre anélkül kerül sor, hogy közben levonnánk bármiféle végleges következtetést. Bizonyos szempontokból az USA hasonlít Európára, de más szempontok szerint nem. Meglehetősen eltérő a népsűrűsége, és ennélfogva az olyan tényezők, mint a helyi lakosság, az egészség és biztonság, valamint a talajvíz meglehetősen eltérő szerepet játszanak, mint Közép-Európa sűrűn lakott térségei, például Lengyelország, Németország vagy Franciaország esetében.
Olyan szakértői jelentés elkészítésére adunk megbízást, amely magában foglalja annak vizsgálatát, hogy az EU-n belül fúrt kísérleti fúrólyukaknál használt jellemző alkalmazásoknak melyek a kockázatai, továbbá hogy az európai uniós jogszabályi keretrendszer alkalmas-e feladata ellátására, a tagállami jogszabályi előírások megfelelőek-e, valamint hogy szükségünk van-e európai uniós szintű fejlesztésekre, és ha igen, mely területeken. Mindenkinek azt javaslom, hogy próbálja érzelmektől mentesen megközelíteni a kérdést. A Parlament francia képviselőjének, aki azt vetette fel, hogy érdekeik nem kaptak megfelelő védelmet, válaszom a következő: Franciaország esetében az atomerőművek lehető legmagasabb szintű biztonságának megléte - legalább is pillanatnyilag - sokkal fontosabb számomra, mint az alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gázzal kapcsolatos próbafúrások.
Most pedig - jegyzőkönyvön kívül - szeretnék még egy utolsó észrevételt tenni. Nagyon hálás vagyok azért, hogy ilyen későn is eljöttek, és itt maradtak, hogy részt vegyenek a vitán. Nagyon sajnálom, hogy sok olyan képviselő volt, aki - miután szót kapott - elhagyta az üléstermet - ezt most azért is mondhatom el, mert én magam is nagyon sokáig képviselő voltam. Nem hiszem, hogy most máshol fontosabb eseményekre kerülne sor. Nem hiszem, hogy tisztességes lépés velem vagy Önökkel szemben, ha valaki felszólal, majd távozik. Ez a fajta viselkedés nem tesz jót a Parlament hírnevének.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
András Gyürk
Tisztelt képviselőtársaim! A nem hagyományos technológiákkal kitermelt gáz kiemelt szerepet tölthet be a jövőben az EU energiapiacán. Az alternatív uniós gázforrások kiaknázása ugyanis jelentős mértékben enyhítené Európa fokozódó gázimportját és a közép-kelet-európai országok gázellátási kitettségét. Nem elhanyagolható szempont továbbá, hogy az új gázforrások Unión belüli elterjedése költséghatékony módon járulhatna hozzá az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentéséhez. Az Egyesült Államokban az új technológia az utóbbi években már forradalmasította a gázpiacot. A jelenlegi amerikai kitermelés több mint felét kitevő alternatív gázforrás hatására jelentősen csökkentek a gázárak és importforrásokra sem kell többé támaszkodni. Európában, a világ legnagyobb gázpiacán egyelőre gyerekcipőben jár az alternatív gázforrások kiaknázása. Az amerikai sikerek ellenére az eddigi európai próbaberuházások eredményei elmaradnak a várakozásoktól. Az eltérő geológiai adottságokon túlmenően a befektetők nagyobb szabályozási és környezetvédelmi kockázatokkal szembesülnek Európában. Az amerikai sikerek uniós átültetése érdekében fontos lenne, hogy Európa megfelelő stratégiával rendelkezzen az alternatív gázforrásokkal kapcsolatosan. Egy átfogó, európai szintű vizsgálatra lenne szükség annak érdekében, hogy tisztán lássuk az alternatív gázforrásokban rejlő lehetőségeket, illetve a kapcsolódó kockázatokat. Európa ugyanis nem engedheti meg magának azt a luxust, hogy lemondjon az Unión belül kiaknázható alternatív gáztermelésről éppen egy olyan korszakban, amikor az északi-tengeri hagyományos gázforrások kiapadóban vannak.
Marian-Jean Marinescu
Az gázellátás biztonsága a jövőben nem csak az EU-nak a harmadik országokbeli gáztermelőkel való kapcsolatától fog függeni, hanem az európai uniós gáztermelés alakulásától is. A technológiai fejlesztésbe a földgáz alternatív lelőhelyekről való kitermelésének területén való beruházás jelentős hozzájárulás lehet a jövőben a gázbehozataltól való függőségünk csökkentéséhez.
Úgy vélem, hogy az európai alacsony áteresztőképességű kőzetekben lévő gáz előfordulásának és kitermelésének lehetőségét nem szabad figyelmen kívül hagyni, és azt kérem a Bizottságtól, készítsen a kitermelés megvalósíthatóságával foglalkozó műszaki és gazdasági tanulmányt. Európában különféle olyan finanszírozási források állnak rendelkezésre, amelyek támogatást nyújthatnak a tagállamoknak az infrastruktúrába és a termelésbe való szükséges beruházások megtételéhez, valamint az energiahatékonyság regionális és helyi szinten való eléréséhez szükséges intézkedések meghozatalához. E források között megtalálhatók az Európai Beruházási Bank által biztosított kölcsönök és garanciák, valamint a finanszírozásnak a regionális, strukturális vagy kohéziós alapokon keresztül elérhető eszközei. E finanszírozási eszközök és a 2014-2020-as időszakra vonatkozó költségvetési terv alapján a Bizottságnak meg kell határoznia a földgáz alternatív forrásokból való kitermelésének finanszírozására szolgáló megoldást. A földgáz alternatív forrásokból való kitermelése pedig messze ható következményekkel lehet az európai gáz- és energiapiacra nézve.
