A mezőgazdaság helyzete és kilátásai a hegyvidéki térségekben (rövid ismertetés) 
Elnök
Soron következő napirendi pontunk Michl Ebner, a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság nevében benyújtott jelentése a mezőgazdaság helyzetéről és kilátásairól a hegyvidéki térségekben.
Michl Ebner
előadó. - (DE) Elnök úr! Biztos úr! Hölgyeim és uraim! Engedjék meg, hogy örömömet fejezzem ki, hogy a biztos úr is foglalkozik ezzel a problémával. Nagyon remélem, hogy ez nem csupán rövid felszólalásában, de a Bizottság munkájában is visszaköszön majd, hiszen felelősségünk biztosítani, hogy az Európai Bizottság intézkedései tükrözzék kívánságainkat és elképzeléseinket.
Bárki, aki látta 'A mezőgazdaság helyzetéről és kilátásairól a hegyvidéki térségekben' szóló jelentés, vagy pontosabban a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság által egyhangúlag elfogadott jelentés címét rá kell, hogy ébredjen, hogy a cím a jelentés tényleges tartalmának csupán egy töredékét fedi.
A szóban forgó jelentés kimondja, hogy külön politikát kell kialakítanunk ezen területek számára, amelyek egyes tagállamok területének több mint felét, más tagállamok közel harmadát teszik ki, amely területek a teljes uniós lakosság 19%-a számára szolgálnak otthonként. Ezek olyan területek, amelyek számos gazdálkodási szempontból is egyedülállóan hátrányos és rendkívül kiszolgáltatott helyzetben vannak. Vegyük például az Alpokat, ahol a globális felmelegedés hatása sokkal inkább megfigyelhető, mint az alacsonyabban fekvő térségekben.
A hegyvidéki térségek több szempontból is hátrányos helyzetben vannak, legfőképpen a meredek lejtők, az időjárási körülmények, az erózió, a magasságbeli különbségek, magas tengerszint feletti magasság, illetve a sziklás terep miatt. Pontosan ezért van szükség ezekben a térségekben átfogó stratégiára egy olyan mezőgazdasági politikán felül, amely ért el eredményeket, és amely további gondoskodást igényel, de mely nem elegendő ahhoz, hogy megoldja a hegyvidéki térségeket érintő problémákat.
A régi, jól bevált recepteket meg kell őriznünk, de mára szükségessé vált a régi és új megoldások ötvözése, amennyiben szeretnénk a mezőgazdaságot, mint a hegyvidéki területek éltető elemét fenntartani. Szükségessé vált olyan egyéb fontos tényezők beépítése is ebbe a megközelítésbe, mint például a természetes erőforrások fenntartható felhasználási módjainak széles skálája, a szállítási hálózatok kialakítása és fejlesztése, - itt nem csupán a fizikai szállításról van szó, hanem az Internet hozzáférésről és a kommunikációs hálózatokról is - az önkormányzati és helyi szolgáltatások javítása és fejlesztése - amit ezeken a területeken jelentősen megnehezít a települések szétszórt fekvése - és végül a társadalmi szerkezet megerősítése.
Új szempontokat kell bevezetnünk, például nagyobb figyelmet kell szentelnünk az alapfokú és továbbképzésekre, a táj biodiverzitásával szembeni érzékenységre, valamint az előbb említett éghajlatváltozáshoz történő alkalmazkodásra. Ez a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság által egyhangúlag elfogadott jelentés 13 preambulumbekezdést and 72 bekezdést szentel ezeknek a problémáknak. A cél egy már meglévő ágazati törekvéseken alapuló keretstratégia kialakítása. Ebből az okból a jelentés felszólítja az Európai Bizottságot, hogy hat hónapon belül fejlesszen ki egy olyan integrált stratégiát, amely megfelel a szubszidiaritás elvének, valamint összhangban van a tagállamok nemzeti cselekvési terveivel.
Nagyon remélem, hogy a jelenlévők, a Bizottsághoz hasonlóan, beleegyezésüket adják majd. Ezúton is megkérném a biztos urat, hogy terjessze ügyünket a Bizottság elé, illetve, hogy emlékeztesse azt, hogy a hegyvidéki térségek lakóinak hozzájárulása az egész népesség nevében történik, akik előnyeit ennek megfelelően élvezik, így ezt a hozzájárulást el kell ismerni. Ez egy hozzájárulás a környezethez, amely növeli kontinensünk értékét, mint turisztikai úti cél. Ezt a hozzájárulást nem szabad figyelmen kívül hagyni, hiszen garanciaként szolgál az elnéptelenedés ellen az olyan térségekben, mint például Piemont, Lombardia vagy Franciaország és Spanyolország egyes térségei.
Ján Figeľ
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Bár ez az utolsó jelentés, ez nem vesz el annak jelentőségéből. Biztosíthatom az előadót, Ebner urat a jelentésben foglalt javaslatok jelentőségéről. Szeretném hálámat kifejezni felé, csakúgy, mint a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság felé ezért a jelentésért, amely nem csupán arra mutat rá, hogy milyen jelentőséggel bír a hegyvidéki gazdálkodás az Európai Unió számára - Ebner úr százalékértékeket említett -, de arra is, hogy milyen értékes módon járul hozzá a környezetvédelemhez, azáltal, hogy minőségi termékeket nyújt, valamint, hogy európai örökségünk részként megőrzi a kulturális környezetet.
Ez az az ok, amely miatt a hegyvidéki régiók a közös agrárpolitika értelmében konkrét támogatáshoz jutnak. Ez a támogatás azért jár a gazdálkodóknak, hogy kárpótolja őket a környezeti feltételekből adódó hátrányokért. Ezen felül, ezek a térségek számos olyan egyéb vidékfejlesztési intézkedés előnyeit is élvezik, mint például az agrár-környezetvédelmi kifizetések a vándorméhészet és a legeltetéses állattenyésztés gyakorlatának fenntartásáért, a minőségi mezőgazdasági termékek támogatása, vagy a gazdaságon belüli diverzifikáció, mint például a falusi turizmus előmozdítása.
A Bizottság közelmúltbeli javaslatai, különösképpen az állapotfelmérés, szintén az olyan hátrányos helyzetben lévő régiókat, mint például a hegyvidékeket segítik. A tejkvótarendszer fokozatos megszűnésének kontextusában különleges támogatást lehet fenntartani az olyan gazdaságilag kiszolgáltatott vagy környezetvédelmileg érzékeny területeken, mint a tej-, a marhahús-, a juhhús- és a kecskehús-ágazatban.
A jelentés felszólítja a Bizottságot, hogy alakítson ki egy globális stratégiát a hegyvidéki térségek, valamint a hegyvidéki térségek mezőgazdasága számára.
Mindannyian tisztában vagyunk azzal, hogy a számos hegyvidéki térség között is van eltérés a gazdasági és társadalmi helyzetet illetően. Ezért tehát igen nehéz lenne egy átfogó Közösségi stratégiát, illetve egy, ezekkel a változatos szituációkkal foglalkozó részletes cselekvési tervet megfogalmazni.
Az EU vidékfejlesztéssel és kohéziós politikával kapcsolatos támogatási programjai azonban olyan megfelelő és összefüggő keretet biztosítanak, amelyen belül a tagállamok meghatározhatják saját területi prioritásaikat, valamint régióik erősségeinek és gyengéinek leginkább megfelelő programokat. Ez a decentralizált megközelítés az Európai Unió részéről lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy egyrészről a hegyvidéki térségekre szabott programokat alakítsanak ki, másrészről pedig biztosítsák az átfogó stratégiai koherenciát.
Igen tisztelt képviselőtársaim, most sajnos nem tudok minden egyes, a jelenésben foglalt javaslattal foglalkozni, de biztosíthatom önöket arról, hogy a Bizottság részletesebben fogja tanulmányozni a jelentés következtetéseit.
Szeretnék ismételten köszönetet mondani Michl Ebner úrnak, a Bizottságnak, illetve az itt megjelenteknek.
Elnök
A vitát berekesztem.
A szavazásra holnap kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (142. cikk)
Bernadette Bourzai  
írásban. - (FR) A hegyvidéki területek mezőgazdasága döntő tényező mind a helyi gazdasági fejlődésben, mind a környezetvédelemben (pl. klímaváltozás elleni küzdelem, biológiai sokféleség, nyitott és biztonságos szabadidő-létesítmények és turisztikai térségek biztosítása).
A hegyvidéki gazdálkodók magassággal, topográfiával és éghajlattal kapcsolatos sajátos hátrányai igazolják az ezek ellensúlyozását szolgáló kompenzációs kifizetéseket és a járulékos termelési költségeket ellensúlyozó közvetlen jövedelemtámogatásokat, valamint a helyi területeik irányításával kapcsolatos fokozódó szerepet.
Véleményem szerint a kulcsfontosságú kérdések az alábbiak: megakadályozni az állattenyésztésben a mezőgazdasági támogatások teljes függetlenítését a termeléstől, mivel ez munkahelyek elvesztéséhez vezethet; támogatni a tejágazatot, mivel ez központi szerepet játszik a hátrányos helyzetű területeken; növelni a fiatal mezőgazdasági gazdálkodók letelepedési támogatását; elősegíteni az áramlásiránnyal szembeni és áramlásirányú felhasználók közötti szolidaritást a vízkészlet-gazdálkodásban.
Támogatom a hegyvidéki térségekre vonatkozó egységes, integrált európai stratégia kialakítását is, hogy a különböző európai politikák megfogalmazásakor a hegyvidéki régiók sajátosságainak a figyelembevétele biztosítva legyen.
Urszula Gacek  
írásban. - (PL) Az Európai Parlament hegyvidéki gazdálkodás helyzetéről és kilátásairól szóló jelentésének igaza van, amikor az Európai Bizottságot a hegyvidéki térségekre vonatkozó stratégia hat hónapon belüli előterjesztésére kötelezi.
Ez egy igazi lépés azoknak a sajátos körülményeknek a figyelembevételéhez, melyek között a teljes uniós lakosság 19%-a él és dolgozik.
Az Európai Parlamentnek a lengyel Podhale régióban élő emberek mindennapi problémáival foglalkozó javaslata megérdemli a támogatásunkat.
Eddig a hegyvidéki térségekre vonatkozó útmutatások jogilag kizárólag az agrárpolitikán alapultak. Ez a jelentés a mezőgazdaság kompenzációs kifizetetések és a kiváló minőségű termékek általi támogatásának a szükségességét is hangsúlyozza.
Azonban a hegyvidéki térségeknek számos más problémája van, amelyekben az Európai Uniónak szerepet kell vállalnia, mivel ezek gazdasági, társadalmi és életminőségi kérdések széles spektrumát ölelik fel. Ezért nagyon jó, hogy a jelentés beszél a közlekedési hálózatokhoz és az internethez való hozzáférési problémákról. Ezen kívül a közösségeket a kommunális szolgáltatások javítása érdekében mind pénzügyileg, mind pedig regionális szinten sajátos megoldásokkal kell támogatni.
Ugyanakkor nem szabad megfeledkeznünk a "hegyvidéki emberek” fontosságáról a nemzeti hagyományok, valamint a természeti környezet tradicionális ismeretének megőrzésében. Az állandó társadalmi szerkezet fontossága és a környezet fenntartható használatának szükségessége külön hangsúlyt érdemel.
Ebben az összefüggésben a Podhale régió kétségtelenül a bevált gyakorlat legjobb példája.
Ioannis Gklavakis  
Elnök úr! Hölgyeim és Uraim! Engedjék meg, hogy gratuláljak Ebner úrnak a jelentéséhez. A hegyvidéki térségek különösen fontosak az Európai Unióban, mivel ezek néhány tagállam területének több mint 50%-át teszik ki, ahol a vidéki lakosság még mindig jelentős alkotóelem.
Az ilyen térségek sajátos fizikai jellemzői (meredek lejtők, domborzati különbségek) hátrányos helyzetet teremtenek számukra más uniós régiókkal szemben. A mezőgazdasági termelés nehéz körülményei, a magas szállítási költségek, a nem megfelelő közlekedési és távközlési hálózat, valamint a személyszállítás és a szolgáltatások költsége befolyásolják a hegyvidéki térségekben élő lakosság gazdálkodását és mindennapi életkörülményeit.
Másrészt e régióknak a gazdálkodói közismertek minőségi mezőgazdasági termékeikről és az erdők és legelők fenntartható hasznosításában szerzett tapasztalataikról. Ezért e jellemzőket versenyképességük és kulturális identitásuk megerősítése érdekében erősíteni kell, és ki kell használni.
Ezért olyan stratégiára van szükség, amely figyelembe veszi a kérdéses térség sajátosságait, képes kezelni az új kihívásokat, illetve elősegíti az alternatív foglalkoztatási formák kifejlesztését és a lakosság számának megőrzését. Ez a stratégia különleges figyelmet kell szenteljen a katasztrófa sújtotta régióknak, például a tűz által pusztított hegyvidékeknek.
Rumiana Jeleva  
írásban. - Véleményem szerint a kicsi és elszigetelt vidéki közösségek és különösen a hegyvidéki térségek lakosai hátrányos helyzetben vannak és a mindennapi életben korlátozásokkal és nehézségekkel találják szemben magukat. Igényeiknek prioritás listánkon előkelő helyen kell állniuk, mivel alapszükségletek, például a szolgáltatásokhoz való hozzáférés, gyakran hiányoznak. A napi pénzügyi és gyakorlati problémák miatt állandó nyomás alatt állnak és ez aggodalomérzetet okoz. Ha országom, Bulgária helyzetét tekintjük, azt mondanám, hogy úgy tűnik, túlnyomórészt az alapvető emberi szükségletek kötik le a vidéki lakosok többségének a gondolatait. Ezért a hosszú távú fejlesztési stratégiák gyakran hiányoznak.
Világos, hogy a vidékfejlesztési politika még mindig elmaradott és nem felel meg a vidéki térségek valóságának. A regionális és vidékfejlesztési politikát és intézkedéseket a helyi körülményekhez történő adaptáció érdekében decentralizálni kell. Ezért konkrét, rugalmas és a célnak megfelelően kialakított regionális és helyi programokra van szükség a foglalkoztatás és szociális ellátás területén. Tehát a humánerőforrás- és kapacitásfejlesztésre kell koncentrálni, kiemelt figyelmet szentelve a fiatalokra, nőkre és a kisebbségekre; valamint az ésszerűbb politika kialakítására a kis és távoli falvakban, tekintetbe véve a meglévő helyi természeti és emberi erőforrásokat, valamint az emberi szükségleteket.
Sepp Kusstatscher  
írásban. - (DE) Ez a jelentés minden elképzelhető dolgot tartalmaz: ez egy igazi fércmű, egy gyors, mezőgazdasági és hegyvidéki térségi eszmecsere eredményére emlékeztet. Ez egy óhaj- és kívánságlista, üres szavakkal és közhelyekkel megfogalmazva, ismétlésekkel és ellentmondásokkal és ez még akkor sem hagyható jóvá, ha található benne valami, ami mindenkinek kedvére való.
A legnagyobb ellentmondás a környezeti és társadalmi kirakatpolitika és Michl Ebner és társasága napi szintű könyörtelen politikája között áll fenn.
A mezőgazdaság és élelmiszertermelés hitelesen fenntartható megközelítésének kell az életképes európai agrárpolitika középpontjában állnia. Bárkinek, aki vizet, talajt és biológiai sokféleséget pusztít, viselnie kell a költségeket a "szennyező fizet” elv alapján. Egy olyan mezőgazdasági formát kell támogatnunk, amelyik valóban védi az éghajlatot és arra törekszik, hogy egészséges fogyasztási cikkek széles skáláját jutassa piacra. A biogazdálkodás a mellékpályáról a főáramlatba kell, hogy kerüljön. Mi, görögök nem támogatjuk a fő résztvevők globális piacon történő támogatásának a politikáját. Erősíteni kívánjuk a helyi és a regionális élelmiszerpiacokat, hogy biztosítva legyen a gazdálkodók tisztességes jövedelme és a fogyasztók friss és egészséges élelmiszerekkel való ellátása. Ez a megoldás a legjobb módja a mezőgazdasági táj és a környezet védelmének is.
Véronique Mathieu  
írásban. - (FR) A hegyvidéki mezőgazdaság helyzetéről és kilátásairól szóló Ebner-jelentés éles megvilágításba helyezi az Európa területének 40%-át alkotó régiók sajátosságait és igényeit.
Ezek a régiók olyan természeti akadályokkal szembesülnek, amelyek nehezítik a termelést és korlátozzák a hozzáférést. Így különleges figyelmet igényelnek.
Ezért felszólítom a Bizottságot, hogy dolgozzon ki egy globális, az eddigi intézkedéseken alapuló tervet, miközben integrálja is ezeket, a még hatékonyabbá válás érdekében. Ez a kompenzációs kifizetések folytatását jelentené a természeti hátrányok ellensúlyozása érdekében, valamint a fiatal gazdálkodóknak nyújtandó pénzügyi támogatást, megkülönböztetett jelentőséget tulajdonítva a tejágazatnak. Az emberi tevékenységet folytatni kell a "Natura 2000” hegyvidéki térségekben. Végül pedig, nagy hangsúlyt kell fektetni a vadgazdálkodás és halászat szerepére a föld termőképességének fenntartásában.
Egy ilyen stratégia lehetővé teszi, hogy ezek a régiók megbirkózzanak a versenyképesség és a fenntartható fejlődés kihívásaival, mivel ezek nemcsak a gazdasági növekedés potenciális forrásai, hanem oltalmazói is azoknak a hagyományoknak, melyek minőséget termelnek és hozzájárulnak a tájaink megőrzéséhez.
Cătălin-Ioan Nechifor
, írásban. - (RO) A hegyvidéki térségek az Európai Unió területének nagy rését jelentik; sőt, a hagyományok, a kultúra és a nyelv megőrzése sokkal jobb e területeken, mint a 27 tagállam bármely más régiójában. Sajnálatos módon a nemzeti kormányok nem hajtanak végre integrált, regionális fejlesztési stratégiákat és jelentős hiányosságok vannak, amelyek lassan de biztosan a népesség csökkenéséhez vezetnek e térségekben. Az Európai Unió "Egység a sokféleségben” mottójából kiindulva üdvözlöm az Európai Parlament határozatát, melyben felkéri a Bizottságot a fenntartható fejlődés és a hegyvidéki erőforrások kihasználásának érdekében egy integrált stratégia kidolgozására, ilyenformán egyenlő lehetőségeket teremtve azoknak az európai lakosoknak a számára, akik a nehezebb körülményekkel rendelkező hegyvidéki térségekben élést választották. A hegyvidéki régiók közvetlen jövedelemtámogatásával kapcsolatos jelenlegi tárgyalásokat szem előtt tartva úgy gondolom, hogy mint parlamenti képviselőknek, kötelességünk a hegyvidéki térségek pénzügyi támogatásának folytatásáért lobbizni. Így a hegyvidéki régiók védett térségekké válnak, alkalmassá a saját fenntartható fejlődésük biztosítására és arra, hogy az európai és nemzetközi idegenforgalom oázisaként működjenek.
Rareş-Lucian Niculescu  
írásban. - (RO) Romániának, az országnak, amelyet képviselek, egyharmad részét hegyek borítják és a hegyvidéki lakosság hátrányos helyzetű a vidéken élő más lakosokkal összehasonlítva.
Az Ebner-jelentés javaslatai üdvözlendők és meg vagyok győződve arról, hogy egy, a hegyvidéki régiókról szóló koherens uniós stratégia, amely nélkülözhetetlen és sürgős, nagymértékben hozzájárulna e térségekben az életkörülmények javulásához.
Ugyanakkor szeretném kihangsúlyozni, hogy hasonló sürgősséggel, jobb szabályokra van szükség a vidékfejlesztés közösségi finanszírozásával kapcsolatban.
A román hatóságok például különféle EMVA-finanszírozású (Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap) programokat indítottak a kisvállalkozások és az idegenforgalom támogatására. A kisvállalkozások és a panziók különösen fontosak a hegyvidéki térségek megerősítésében.
Az ezekre vonatkozó pályázati útmutatásokat, ideértve a teljes dokumentációt, egy nappal az indítás előtt hozták nyilvánosságra, habár már augusztusban megírásra kerültek.
Ez a potenciális kedvezményezettet megillető korrekt és átlátható tájékoztatás nyilvánvaló megsértése.
Úgy gondolom, hogy az uniós jogszabályoknak gondoskodniuk kell az ilyen, az Európai Unió pénzügyi erőfeszítéseit hiábavalóvá tevő helyzetek elkerüléséről.
Zita Pleštinská  
A hegyvidéki térségek kiváló minőségű mezőgazdasági termékeket képesek nyújtani és hozzájárulnak a mezőgazdasági termékek változatosságához az európai piacon. Következésképpen a vidékfejlesztés és a strukturális támogatás nagyobb koordinációjára van szükség.
Fenntartható, korszerűsített és multikultúrás mezőgazdaságra van szükség a hegyvidéki régiókban. A biomassza felhasználása és a falusi turizmus növeli a helyi lakosság jövedelmét. Bizonyos állat- és zöldségfajok megmentése, a hagyományok támogatása és főleg az idegenforgalmi tevékenységek előmozdítása elősegítik a biológiai sokféleség védelmével, az állandó gyepterületek és erdők általi szén-dioxid megkötéssel az éghajlatváltozás elleni küzdelmet. A fenntartható erdőgazdálkodás lehetővé teszi majd a hulladékfa energiatermelésre történő hasznosítását.
Hölgyeim és Uraim! Szeretném kiemelni a vízkészlet gazdálkodás kérdésének fontosságát a hegyvidéki térségekben. Fontos, hogy a Bizottság az áramlásiránnyal szembeni és az áramlásirányú felhasználók közötti átfogó szolidaritás kialakítására ösztönözze a települési és regionális önkormányzatokat és megfelelő finanszírozással támogassa e térségek vízkészleteinek fenntartható használatát.
Ezek a térségek különösen kiszolgáltatottak az éghajlatváltozás következményeivel szemben. Következésképpen, fontos a természeti csapások, különösen az erdőtüzek elleni védelemhez szükséges intézkedések azonnali megvalósításának az elősegítése a térségben.
Meggyőződésem, hogy a hegyvidéki térségeknek területeik áradások elleni védelméhez, különösen az árvízmegelőzéshez, új eszközökre van szükségük, a gazdálkodók és az erdészek pedig a közös agrárpolitika keretében kapott közvetlen területalapú kifizetések révén áradást gátló megelőző intézkedéseket tudnak támogatni.
Theodor Dumitru Stolojan  
írásban. - (RO) Üdvözöljük Ebner úr jelentését. Románia területének 33%-át hegyek borítják. Ahogy más európai országokban, a hegyvidéki térségeket itt is az elnéptelenedés és a sajátos gazdasági tevékenységek megszűnése fenyegeti.
A hegyvidéki térségek fenntartható fejlődéséhez integrált európai stratégiára van szükség. Különös hangsúlyt kell helyezni a mezőgazdaság, a hozzáférési és a környezetbarát termékek, az agroturizmus és a kommunikációs eszközök támogatására a hegyvidéki térségekben. Egyidejűleg ragaszkodunk ahhoz, hogy a fiatal családok a térség gazdasági ereje felvirágoztatása érdekében bátorítást kapjanak az agroturizmus beindításához.
Dushana Zdravkova
írásban. - (BG) A mezőgazdaság és különösen a hegyvidéki mezőgazdaság területén határozott gondokkal küzdő tagállam képviselőjeként szeretném támogatásomról biztosítani Ebner úr jelentését a számunkra különös jelentőséggel bíró térségek mezőgazdaságának állapotáról és kilátásairól.
Bulgáriában, amint a jelentés kiemeli, a helyi közösségeket az elnéptelenedés és a közösségi élet elszegényedése mellett a gazdálkodás felszámolása is fenyegeti. A közös agrártámogatási politikák (pl. legalacsonyabb állatszám követelménye) nehezen alkalmazhatók az ilyen térségekre. Ezért a tejtermelők számára külön pénzügyi támogatás, valamint konkrét kiegészítő pénzügyi intézkedések szükségesek, amelyeket a jelentésben szereplő javaslatok megvalósításával kell elfogadni. Csak így menthetők meg az állati genetikai erőforrások, az emberi erőforrásokkal együtt, és egészében véve e térség egyedisége, figyelembe véve rendkívüli fontosságukat az egyes tagállamok, valamint az Európai Unió egésze számára. Ez erősíteni fogja a többi ágazati politikát is a környezetvédelem, idegenforgalom, a kis- és középvállalkozások és az oktatás területén. Ezért kitartok amellett, hogy a közös agrárpolitika keretében a közvetlen támogatások rendszeréhez és a hegyvidéki térségek sajátos támogatási rendszerének a kialakításához közös szabályok megállapítása szükséges.
