Pokrok dosiahnutý v otázke presídlenia osôb zadržiavaných v Guantáname a uzatvorenia väznice v Guantáname (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom programu sú vyhlásenia Rady a Komisie o pokroku dosiahnutom v otázkach presídlenia osôb zadržiavaných v Guantáname a uzatvorenia väznice v Guantáname.
Diego López Garrido
Vážená pani predsedajúca, ako viete, Európska únia privítala sľub prezidenta Obamu zatvoriť väzenský tábor v Guantáname. Tento sľub dal vo svojej inauguračnej reči a ten neskôr potvrdilo spoločné vyhlásenie Európskej únie a jej členských štátov so Spojenými štátmi 15. júna minulého roku.
Sme za to, aby sa vždy uplatňovalo právo a dodržiavali ľudské práva, a Spojené štáty s tým v tomto vyhlásení, samozrejme, súhlasili. Zdalo sa preto nezlučiteľné so zachovaním väzenského tábora v Guantáname, ktorý sa stal aj jednou zo zámienok, ktorú najčastejšie používala al-Káida na propagandu.
Je pravda, že časový rámec jeden rok, ktorý bol plánovaný na jeho zatvorenie, teraz uplynul. Je však pravda, že existujú problémy, a môžeme uviesť niektoré príklady, napríklad bývalí väzni v Jemene, ktorí sa tam hneď nemohli vrátiť. Tiež zisťujeme, že táto otázka je v USA veľmi kontroverzná, i keď vítame skutočnosť, že prezident Obama je vytrvalý vo svojom zámere uzatvoriť Guantánamo napriek rozhodnému nesúhlasu, ktorému čelí v Kongrese nielen medzi republikánmi, ale aj medzi demokratmi.
V každom prípade však niektorí väzni teraz už opustili Guantánamo a budú ich súdiť bežné americké súdy, ako napríklad v prípade Khalida Sheikha Mohammeda, údajného organizátora teroristických útokov z 11. septembra, napriek obavám, že sa to odohralo v Spojených štátoch.
Počas našich kontaktov so Spojenými štátmi sme preto vždy jasne vyjadrili naše stanovisko, rovnako ako nedávno, počas návštevy Daniela Frieda, zvláštneho vyslanca Spojených štátov pre túto otázku v Bruseli, ktorý bol formálne zodpovedný za vzťahy medzi Spojenými štátmi a Európskou úniou a ktorý teraz zodpovedá za riadenie uzatvorenia Guantánama. Počas jeho návštevy v Bruseli a v kontexte dialógu o ľudských právach, ktorý Európska únia pravidelne vedie so Spojenými štátmi, Európska únia vyjadrila znepokojenie nad používaním takzvaných vojenských komisií a nad predlžovaním doby zadržiavania bez súdneho procesu a, prirodzene, vyjadrili sme náš nesúhlas s trestom smrti. Ide o veľmi jasné, pevné postoje, ktoré Európska únia zaujala, zaujíma a bude zaujímať vo svojich vzťahoch so Spojenými štátmi.
Predpokladám, že aj vo vzťahoch medzi členmi parlamentov, v transatlantickom dialógu medzi zákonodarcami, budete mať príležitosť uplatniť rovnaké zásady.
Som presvedčený, že Európska únia splnila svoju dohodu so Spojenými štátmi, dohodu, ktorá bola vytýčená v spoločnom vyhlásení, o ktorom som už hovoril. Máme členské štáty, ktoré už súhlasili s prijatím ľudí, ktorí boli alebo sú väzňami v Guantáname. Počet, ktorý v súčasnosti vieme zvládnuť v rámci európskych krajín, ktoré už uviedli počet väzňov, spolu so Švajčiarskom, ktoré je partnerom Európskej únie v schengenskom priestore, je okolo 16.
V každom prípade si tiež uvedomte, že rozhodnutie o tom, či prijať alebo neprijať väzňov z Guantánama, je, prirodzene, na členských štátoch. Mechanizmus odsúhlasený ministrami vnútra členských štátov Európskej únie bol vyjadrením tohto želania pomôcť Spojeným štátom. Vždy sme hovorili, že chceme, aby väznica v Guantáname bola zatvorená, pretože bola jasne v rozpore s najzákladnejšími ľudskými právami. Európska únia preto musí pomôcť s realizáciou tohto zámeru, ako sa len dá a v súlade s prijatými rozhodnutiami. Opakujem, pokiaľ ide o možnosť prijatia týchto väzňov, každý členský štát o tom rozhodne samostatne a suverénne. Môžeme povedať, že keď prezident Obama nastúpil do úradu, vo väzenskom tábore bolo 242 väzňov, a že 44 z nich väznicu už opustilo.
Existencia tohto väzenského tábora je pre transatlantické vzťahy, samozrejme, vážny problém. Spoločné vyhlásenie o uzatvorení tábora sa uskutočnilo s presvedčením, že čosi podobné sa v budúcnosti už nestane. To je, samozrejme, zámer vlády Spojených štátov a postoj Európskej únie nepochybne prispel k zmene postoja Spojených štátov a ich väzenskej politiky vo vzťahu ku Guantánamu.
Ako sme už uviedli, chceme zároveň - a to je aj súčasť spoločného vyhlásenia Európskej únie a Spojených štátov - preskúmať možnosť stanoviť a odsúhlasiť súbor zásad medzi EÚ a USA, ktorý sa môže stať spoločným referenčným bodom v kontexte našej snahy poraziť terorizmus, čo je tiež súčasťou spoločného vyhlásenia.
V Európskej únii si veľmi želáme, aby väzenský tábor v zálive Guantánamo bol natrvalo uzatvorený, a vítame skutočnosť, že prezident Obama trvá na svojom prísľube tak urobiť.
Paweł Samecki
člen Komisie. - Vážená pani predsedajúca, Európska únia vrátane Európskej komisie neustále žiadala o uzatvorenie väzenského zariadenia v zálive Guantánamo. Ako už uviedol pán minister, Európska únia vytvorila dvojúrovňový rámec na podporu uzatvorenia Guantánama, po prvé prostredníctvom záverov Rady pre spravodlivosť a vnútorné veci zo 4. júna 2009 a pripojeného mechanizmu výmeny informácií, po druhé prostredníctvom spoločného vyhlásenia Európskej únie a jej členských štátov a Spojených štátov amerických o uzatvorení väznice v Guantáname a budúcej spolupráci v boji proti terorizmu z 15. júna 2009.
Závery Rady a spoločné vyhlásenie jasne stanovujú, že rozhodnutia o prijatí bývalých zadržiavaných osôb a určenie ich právneho postavenia sú vo výlučnej zodpovednosti a kompetencii prijímajúceho členského štátu EÚ alebo krajiny pridruženej k Schengenu. Podľa tohto návrhu bývalé zadržiavané osoby môžu mať prístup k rehabilitačným opatreniam v členských štátoch EÚ podľa platných vnútroštátnych právnych predpisov.
V kontexte vyššie spomenutého vyhlásenia o uzatvorení Guantánama zo 16. júna 2009 predseda Rady napísal spolupredsedovi pracovnej skupiny pre americkú politiku zadržiavania osôb. V tomto liste Európska únia predložila pracovný dokument so zásadami medzinárodného práva platnými pre boj proti terorizmu. Tento dokument zahŕňa jednoznačné vyhlásenia o zárukách riadneho súdneho procesu, napríklad prístup k súdom na spochybnenie uväznenia, zadržiavania a prepravy, ako aj o zákaze mučenia. Tieto záruky boli podrobne prediskutované v dialógu o boji proti terorizmu a medzinárodnom práve.
Komisia považuje tieto záruky za dôležité pre tento dialóg, pretože prispievajú k lepšiemu pochopeniu toho, ako by boj proti terorizmu mal rešpektovať princípy právneho štátu a medzinárodného práva vrátane medzinárodného ľudskoprávneho, utečeneckého a humanitárneho práva. Ako už bolo spomenuté, Európska únia je proti trestu smrti a zasiahla v individuálnych prípadoch v tretích krajinách vrátane Spojených štátov, aby zabránila jeho vykonaniu. Komisia zváži príslušné kroky v prípade, že na trest smrti bude odsúdená bývalá zadržiavaná osoba z Guantánama, ktorú súdil súd USA alebo vojenská komisia. Európska komisia oceňuje kroky, ktoré prezident Obama doteraz podnikol na uzatvorenie Guantánama, a dúfa, že v budúcnosti v tejto otázke uvidí ďalší pokrok.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
Vážená pani predsedajúca, vážený pán López Garrido, pán komisár, v prvom rade by som chcel zdôrazniť, že Európsky parlament vyjadril svoj názor na situáciu väzňov v Guantáname pri rôznych príležitostiach prostredníctvom rôznych uznesení.
Prezident Obama vo svojej inauguračnej reči povedal, že sa zaväzuje uzatvoriť väzenský tábor v Guantáname do jedného roka. Tento termín uplynul 22. januára a skutočnosť, že ešte nebol uzatvorený, dokazuje, že v politike je ľahšie sľuby dávať, ako ich dodržiavať.
Ako ďalej povedal predstaviteľ úradujúceho predsedníctva Rady, osobný zástupca prezidenta Obamu navštívil Európsku úniu, stretol sa s naším predsedom a niekoľkými členskými štátmi a požiadal nás o spoluprácu, ktorú musíme ponúknuť na základe radu záverov, ktoré uviedol pán komisár. Jedným z týchto záverov je, že tento problém spôsobila predchádzajúca vláda Spojených štátov a že Európska únia musí spolupracovať, avšak na základe určitých podmienok, najmä z dôvodu bezpečnosti našich členských štátov.
Z tohto pohľadu by som rád spomenul rozhodnutie, ktoré urobili niektoré členské štáty vrátane štátu, ktorý teraz predsedá Rade, mojej rodnej krajiny. Chcel by som sa opýtať zástupcu španielskeho predsedníctva, či zvažuje prijať nejaké ďalšie opatrenia na harmonizáciu reakcií členských štátov na problémy, ktoré sa vyskytli najmä v Jemene, alebo či plánuje nechať toto rozhodnutie na samostatný a suverénny kontext každého členského štátu, ako rozhodli ministri spravodlivosti a vnútra.
Posledná otázka, pani predsedajúca. Je síce pravda, že 100 väzňov z približne 190, ktorí ostali, bolo poslaných do krajín pôvodu alebo tretích krajín a že 40 väzňov bude súdených podľa súdnych právomocí súdov USA. Stále však ostáva 50 väzňov, ktorých neprepustia, pretože neexistuje dostatok dôkazov na to, aby boli vzatí do väzby, ale riziko, ktoré v skutočnosti predstavujú, donútilo rozhodnúť vládu Spojených štátov, že nebudú prepustení. Chcel by som sa opýtať Komisie a Rady, čo si myslia o situácii týchto 50 ľudí, ktorí nebudú súdení podľa súdnych právomocí súdov USA.
Ana Gomes
Guantánamo vytvorila Bushova administratíva, no nebolo by to bývalo možné bez pomoci európskych spojencov a bez mlčania Európskej únie. Je teda na Únii, aby konala v súlade so svojimi hodnotami a záujmami a urobila všetko pre to, aby sa táto nepríjemná kapitola našej histórie uzavrela.
Obraz EÚ vo svete, transatlantický vzťah, boj proti terorizmu a sloboda pohybu v rámci schengenského priestoru spolu znamenajú, že žiadosť prijať väzňov z Guantánama si zaslúži spoločnú a dôslednú reakciu Európy. Táto reakcia však prišla neskoro a obmedzuje sa na dvojstranné dohody medzi Spojenými štátmi a niektorými členskými štátmi EÚ.
Je šokujúce, že veľké krajiny, ktoré boli Bushovými spoločníkmi pri mimoriadnych vydávaniach, tajných väzniciach a pri Guantáname, napríklad Nemecko, Veľká Británia, Taliansko, Poľsko a Rumunsko, by sa mali vyhnúť týmto záväzkom tým, že budú ignorovať výzvy Obamovej administratívy. To je téma pre spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku, ktorú majú riešiť ministri zahraničných vecí Európskej únie z hľadiska článku 24 Lisabonskej zmluvy. Musí sa zakladať na vzájomnej politickej solidarite medzi členskými štátmi.
Je na vysokom predstaviteľovi, ktorý má podľa článku 30 zmluvy teraz k dispozícii právomoc iniciatívy, aby čo najskôr navrhol a viedol skutočnú európsku stratégiu pomoci pri uzatváraní Guantánama, čo by zabezpečilo potrebnú podporu pri individuálnom vymáhaní práva a sociálnej reintegrácii prepustených osôb vrátane práva na opätovné spojenie rodín.
Musím uvítať prínos Portugalska, mojej vlastnej krajiny, ktoré ako prvé ponúklo túto pomoc Obamovej administratíve, čím naliehalo na ostatných svojich európskych partnerov, aby urobili to isté, a ktoré už prijalo osoby nespravodlivo znášajúce dlhoročné zajatie v Guantáname.
Sarah Ludford
v mene skupiny ALDE. - Vážená pani predsedajúca, niektoré európske vlády sa aktívne podieľali na nezákonnom vydávaní, mučení a zadržiavaní osôb. Ďalšie im pri tom pomáhali. Ďalšie predstierali, že o ničom nevedia. Nebolo to teda čosi, čo sa len stalo kdesi tam. To je jeden z dôvodov, prečo sme sa o to neprestávali zaujímať.
Poslanci Európskeho parlamentu, samozrejme, mnoho rokov požadovali uzatvorenie Guantánama, preto s nadšením vítame oznámenie prezidenta Obamu a chápeme ťažkosti spojené s odhaľovaním špiny, ktorú zanechal George Bush. Je však mimoriadne frustrujúce, že takmer 200 ľudí tam ostáva. Veľmi vítame aj federálne súdne procesy s ľuďmi ako Khalid Sheikh Mohammed, ale prečo sa tak nestalo pred ôsmymi rokmi? Najlepšou reakciou na teroristov sú súdne rozsudky za trestné činy.
Budeme pokračovať v nátlaku na vlády členských štátov EÚ, aby prijali väčší počet zadržiavaných osôb na presídlenie nielen z princípu transatlantickej solidarity, ale aj z pocitu viny za vlastnú spoluúčasť, a budeme odolávať čínskym hrozbám, pokiaľ ide o Ujgurov. Nepomáha ani, že Spojené štáty na svojom území nie sú schopné trvalo umiestniť žiadneho zo 17 Ujgurov.
Volič z môjho volebného obvodu Shaker Aamer, plnoprávny občan Spojeného kráľovstva, ktorého britská manželka a štyri britské deti žijú v Battersea v Londýne, je po šiestich rokoch stále držaný v právnej neistote v Guantáname. Zdá sa, že sa stal obeťou posúvania problému, pričom sa vlády Spojených štátov a Spojeného kráľovstva môžu dohodnúť poslať ho do jeho rodnej krajiny, do Saudskej Arábie. Je priamym svedkom mučenia jeho samého a ďalších tajnými agentmi nielen Spojených štátov, ale aj Spojeného kráľovstva. Bolo by to veľmi pohodlné nato, aby sa jeho svedectvo nedostalo pred súdy Spojeného kráľovstva.
Ako som povedala, veľmi vítame snahy o uzatvorenie Guantánama, ale sme proti vojenským komisiám a ďalším pokračujúcim násilnostiam. Aj Európa musí urobiť viac.
Heidi Hautala
Vážená pani predsedajúca, vážený pán López Garrido, keď vysokí predstavitelia Spojených štátov, ktorých ste spomenuli, nedávno navštívili Brusel, stretli sa aj s nami poslancami Európskeho parlamentu.
Parlament môže mať, samozrejme, kľúčové postavenie pri podpore členských štátov v ich snahe vytvoriť spoločnú politiku, pokiaľ ide o uzatvorenie Guantánama. Je úplne jasné, že Guantánamo je stále žiarivým príkladom nespravodlivosti a že jeho uzatvorenie je v záujme Európskej únie.
Vyjadrili sme názor, ktorý Európsky parlament už uviedol vo svojom uznesení vo februári minulého roku. Povedali sme im aj to, že nechceme hovoriť len o probléme, kam umiestniť zadržiavané osoby z Guantánama, ale že zároveň chceme so Spojenými štátmi prerokovať aj názor, že ich politika vo vzťahu k starostlivosti o väzňov a ich trestný zákonník potrebujú dôkladnú reformu, aby spĺňali zásady právneho štátu.
Vážený pán López Garrido, pán komisár, dúfam, že počas dialógov, ktoré ste spomenuli, toto vezmete vážne a prerokujete tieto záležitosti s predstaviteľmi USA.
Na záver chcem povedať, aké dôležité je pre Európsku úniu predložiť účet jej vlastnej účasti na týchto tajných uväzneniach a väzenských táboroch. Chcela by som poukázať na významný kus práce, ktorý môj kolega Coelho urobil v predchádzajúcom volebnom období. V tejto práci musíme pokračovať, pretože do dnešného dňa Európska únia ešte žiadnym spôsobom nevysvetlila, akú úlohu mali jej členské štáty pri týchto tajných uväzneniach a väzenských táboroch na území EÚ.
Ryszard Czarnecki
Vážená pani predsedajúca, pokiaľ ide o vyhlásenie mojej ctenej kolegyne, ktorá hovorila predo mnou, rád by som zdôraznil, že v skutočnosti neexistuje žiadny spoľahlivý dôkaz a neexistujú ani žiadne konkrétne skutočnosti týkajúce sa existencie väzenských táborov a väzníc CIA v niektorých európskych krajinách, aspoň nie v Poľsku. Znovu opakujem, v priebehu niekoľkých posledných rokov hovoríme v Európskom parlamente o Guantáname. Chcel by som zdôrazniť, že sme o tom hovorili už aj počas prezidentského úradu Baracka Obamu, a tak sa zdá, že tento problém nie je čosi, čo možno pripísať výlučne len otrasnej a zlej administratíve Georga Busha mladšieho. Zdá sa, že to je oveľa komplikovanejšie. Hovorím to, pretože predstaviteľ Rady a španielskeho predsedníctva povedal, že Američania v skutočnosti ešte neurobili všetko, čo sľúbili.
Na záver by som chcel len dodať, že je veľmi dobré, že Európska únia vyslovuje svoj postoj k záležitostiam týkajúcim sa občianskych slobôd. Nezabúdajme však na obete, na tých, čo sa stali obeťami teroristov.
Predsedajúca
Pán Czarnecki, prijmete otázku pani Hautalovej?
Ryszard Czarnecki
(PL) Vážená pani predsedajúca, odvolával som sa na vyhlásenie mojej ctenej kolegyne zo Skupiny zelených/Európskej slobodnej aliancie, ktorá hovorila predo mnou.
Heidi Hautala
(FI) Vážená pani predsedajúca, pán Czarnecki možno nevie, že 22. decembra 2009 európska vláda prvýkrát priznala, že takýto väzenský tábor bol na jej vlastnom území. Toto sa stalo, keď litovský parlamentný výbor vyhlásil, že väznica CIA tohto druhu fungovala v Litve v čase vojny proti terorizmu.
S potešením konštatujem, že litovská vláda po tomto odhalení tvrdo zasiahla.
Ryszard Czarnecki
Vážená pani predsedajúca, ďakujem váženej poslankyni za túto poznámku, ale rád by som ju informoval, že zastupujem Poľsko, nie Litvu.
Helmut Scholz
Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, jednoznačne vítam skutočnosť, že Európsky parlament opäť raz rokuje o problematike okamžitého uzatvorenia mučiarne v zálive Guantánamo, a podporujem slová a stanoviská všetkých mojich kolegov poslancov, ktorí žiadajú rozhodné kroky Európskej únie a jej členských štátov.
V skutočnosti ide o problém transatlantickej spolupráce. Takmer 800 ľudí z viac ako štyridsiatich krajín tam bolo zadržiavaných v rozpore so Ženevským dohovorom, a to bez vznesenia obvinenia, bez obhajcu a bez súdneho procesu. Existujú viaceré správy o vražde a o najhoršom zneužívaní a ponižovaní zadržiavaných osôb. Skutočnosť, že väčšina členských štátov Európskej únie sa doteraz stránila vyjadriť svoju ochotu ako tretie krajiny prijať zadržiavané osoby zo zálivu Guantánamo, je podľa môjho názoru hanebná a do značnej miery poľutovaniahodná. Vyzývam preto Komisiu, aby Rade okamžite opätovne predložila túto vec vrátane otázky objasnenia úlohy európskych krajín pri nezákonnom zadržiavaní väzňov v týchto zariadeniach.
Skončím azda jednou poslednou myšlienkou. Využívanie zálivu Guantánamo ako mučiarne znamená zjavné porušenie pôvodnej nájomnej zmluvy a pani barónka Ashtonová a ostatní členovia Komisie zodpovední za zahraničnú politiku by sa zrejme mali pridať k mojej výzve adresovanej vláde USA, aby urobila symbolickú čiaru za touto hanebnou kapitolou a vrátila Guantánamo späť Kube.
Mike Nattrass
v mene skupiny EFD. - Vážená pani predsedajúca, pochádzam z regiónu West Midlands, domova takzvaných talibancov z Tiptonu, ktorí boli zadržiavaní v Guantáname. Ako poslanec Strany za nezávislosť Spojeného kráľovstva (UKIP) musím súhlasiť s tým, že zadržiavanie ľudí a ich deportácia z jednej krajiny do druhej, kde majú byť súdení bez súdneho dohľadu a kde majú znášať väznenie v zahraničí, je neprijateľný postup. To je urážka slobody, demokracie, zodpovednosti a prirodzených ľudských práv.
Môžem vám poskytnúť zoznam britských občanov nasilu väznených týmto spôsobom v špinavých a nevyhovujúcich väzniciach, ktoré neboli ani v rukách CIA, ani v jej programe vydávania osôb, ale v rukách členských štátov EÚ v súlade s európskym zatykačom, ktorý vytvoril tento Parlament. Tento zatykač sme vytvorili v EÚ. Preto skôr ako odsúdite USA, pozrite sa do zrkadla a uvidíte vlastné pokrytectvo.
Franz Obermayr
(DE) Vážená pani predsedajúca, uzatvorenie Guantánama je iste signálom pre USA, že musia uznať, že porušili ľudské práva, i keď šlo o boj proti terorizmu, a že s tým chcú skoncovať. Tento krok preto vítam. Slovensko, Taliansko a ďalšie členské štáty už oznámili svoju ochotu prijať zadržiavané osoby. Podľa môjho názoru sa o tom musí rokovať na európskej úrovni, pretože bývalí väzni by v dôsledku Schengenskej dohody mohli skončiť v ktoromkoľvek členskom štáte. V podstate si však najprv musíme vyjasniť tri veci.
Po prvé, a to nie je ani hanebné, ani poľutovaniahodné, pán Scholz, je potrebné vysvetliť bezpečnostné riziká pre prijímajúcu krajinu. Musí sa preskúmať akýkoľvek konkrétny vzťah zadržiavanej osoby k príslušnému členskému štátu. Nakoniec, a čo je zásadné, hneď na začiatku by sa malo jednoznačne vysvetliť, prečo títo väzni nemôžu byť umiestnení aj v USA.
Carlos Coelho
(PT) Vážený pán López Garrido, pán komisár, Guantánamo bolo jednou z najväčších chýb Bushovej administratívy. Porušila medzinárodné dohovory, napríklad Dohovor proti mučeniu a inému krutému, neľudskému a ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestu a Dohovor proti nútenému zmiznutiu, a umožnila svojvoľné zaobchádzanie, porušovanie ľudských práv, väznenie nevinných ľudí a mučenie.
Prezident Obama mal úplnú pravdu, keď vyhlásil, že je nevyhnutné uzatvoriť Guantánamo, aby Spojené štáty americké opäť získali štatút morálnej autority, ktorý stratili potom, čo v boji proti terorizmu používali mimosúdne nástroje. Prezident Obama už prvý deň v Bielom dome prijal rozhodnutie zastaviť súdne procesy pred vojenskými tribunálmi a oznámil uzatvorenie základne v Guantáname. Nebola to ľahká úloha zvlášť s prihliadnutím na nedostatok spolupráce časti Kongresu Spojených štátov.
V Európskom parlamente sme boli stále rozdelení v súvislosti s transatlantickou stratégiou, ale proti väznici hanby sme dosiahli široký konsenzus. V Rade, ktorú otázka vojny v Iraku zásadne rozdelila, sa všetkým ministrom zahraničných vecí podarilo dosiahnuť jednotné stanovisko pri požiadavke na uzatvorenie Guantánama. Ako pán Salafranca Sánchez-Neyra už povedal, niektoré členské štáty súhlasili s prijatím bývalých väzňov na svoje územia. Francúzsko, Portugalsko, Írsko, Belgicko, Spojené kráľovstvo, Taliansko a Maďarsko. Rozhodnutie, či prijať alebo neprijať väzňov z Guantánama, je výlučne rozhodnutím každého členského štátu, ale malo by sa prijať na základe koordinácie na európskej úrovni. V Európe bez hraníc a so slobodou pohybu si členské štáty musia navzájom vymieňať informácie.
Vážený pán López Garrido, pán komisár, chcel by som vyjadriť svoje obavy nad oneskorením krokov v Amerike a rád by som sa opýtal: Čo by podľa vás mohla Európska únia ešte urobiť, aby pomohla? Čo je to, čo nerobíme, no mohli by sme ešte urobiť? A čo podľa vás v súčasnosti Európsku úniu obmedzuje alebo jej bráni, aby poskytla túto pomoc?
María Muñiz De Urquiza
(ES) Vážená pani predsedajúca, Guantánamo bolo právnou a humanitárnou anomáliou, zrejme najviditeľnejším príkladom jednostrannej koncepcie medzinárodnej spoločnosti a medzinárodných vzťahov administratívy prezidenta Busha s úplným pohŕdaním medzinárodným právom. Po fiasku prezidenta Busha bolo veľa čo napravovať a prezident Obama to napravuje.
Pred rokom začal správnym krokom, keď oznámil uzatvorenie Guantánama ako jedno zo svojich prvých rozhodnutí. Bolo to smelé rozhodnutie, ktorým chcel vrátiť legitimitu Spojených štátov vo svete, a gesto voči moslimskému spoločenstvu. Dobrovoľný termín 22. január na uzatvorenie Guantánama uplynul a stále sa tam nachádza 192 väzňov.
Ak vlády Európskej únie naozaj chcú vytvoriť skutočný strategický vzťah, musia podporiť rozhodnutie prezidenta Obamu a najlepší spôsob, ako tak urobiť, je prijať väzňov alebo zadržiavané osoby z Guantánama. Španielsko a ostatné štáty Európskej únie tak robia na základe spoločného vyhlásenia z 15. júna, ktoré už bolo spomenuté a ktorým sa stanovil spoločný rámec na prijímanie zadržiavaných osôb.
Hoci technicky sú to jednostranné, zvrchované rozhodnutia, ktoré musí urobiť každý členský štát, mal by to však byť spoločný postup Európskej únie ako prejav jej podpory spoločnému rozhodnutiu Európskej únie, ktorú Parlament vyžadoval pri niekoľkých príležitostiach, najmä Skupina progresívnej aliancie socialistov a demokratov v Európskom parlamente.
Týka sa to 50 väzňov, o ktorých sa rozhodlo, že môžu byť prepustení. To je číslo, ktoré by 27 členských štátov malo zvládnuť. Popri existujúcich mechanizmoch na výmenu informácií medzi členskými štátmi a krajinami, ktoré sú členmi schengenského priestoru a ktoré sa podieľajú na prijímaní väzňov, si musíme vymieňať informácie a skúsenosti o vhodných postupoch na sociálne integrovanie bývalých zadržiavaných osôb.
Ivo Vajgl
(SL) Predovšetkým by som rád poďakoval predstaviteľom Rady aj Komisie za ich aktívny postoj ku Guantánamu. Guantánamo je anomáliou a hanbou od prvého dňa, odkedy bola táto väznica otvorená. Jej otvorenie by sa azda dalo ľahšie pochopiť po šokujúcich útokoch z 11. septembra, ale odvtedy už uplynuli roky. Hanba z Guantánama však pokračuje a v skutočnosti všetci z nás, ktorí veríme v hodnoty západnej civilizácie ako dodržiavanie ľudských práv a princípov právneho štátu, sa neprestávame za to hanbiť.
Dnes ráno som náhodou otvoril internetovú stránku vládnej organizácie s názvom Spoločná pracovná skupina Guantánamo (Joint Task Force Guantánamo). Zasmiali by ste sa, keby ich opis situácie v Guantáname nebol taký smutný. Opisujú ho ako päťhviezdičkový hotel a ako miesto so všetkým pohodlím, ktoré možno požadovať. Je najvyšší čas, aby sme vyzvali pána Obamu, aby uzatvoril toto hanebné miesto a ušetril nás výčitiek za takéto pokrytectvo.
Hélène Flautre
(FR) Vážená pani predsedajúca, aj ja dúfam, že sa na európskej úrovni robí všetko pre to, aby sme povzbudili členské štáty prevziať svoju zodpovednosť a umiestniť na svojom území tie osoby zadržiavané v Guantáname, u ktorých bola preukázaná nevina. Sú to obete a musia byť bezpečne umiestnené na európskej pôde.
Každý však vie, že uzatvorenie Guantánama nezastaví otázky kladené v súvislosti s ľudskými právami a bojom proti terorizmu ani v Spojených štátoch, ani v Európe. V Spojených štátoch, ako ste povedali, protiteroristický zákon stále povoľuje neobmedzenú predsúdnu väzbu a súdne procesy pred vojenskými súdmi. V Európe sa väzni z Guantánama nezjavili len tak. Som totiž naozaj presvedčená, že túto záležitosť sa nepodarilo objasniť.
Kolegyňa Hautalová oprávnene hovorila o parlamentnom vyšetrovaní, ktoré Litva ukončila 22. decembra. Mali by sme to skutočne oceniť. Je to čin hodný nasledovania. Musí slúžiť ako vzor. Na európskej pôde z týchto nezákonných postupov neboli vyvodené žiadne závery a som presvedčená, že to je práca pre Európsku komisiu, že to je práca pre Radu.
Musíme vyvodiť každý možný záver z nezákonných postupov, ktoré boli použité a ktoré viedli k otvoreniu Guantánama, teda k rozhodnutiu, na ktorom sa členské štáty plne podieľali.
Rachida Dati
(FR) Vážená pani predsedajúca, v prvom rade chcem povedať, že prednedávnom sme sa dozvedeli, že väzenský tábor v Guantáname sa nezatvorí v roku 2010, ako sa plánovalo, ale v roku 2013. Inými slovami, na konci funkčného obdobia prezidenta Obamu. I keď toto uzatvorenie trvá dlhšie, ako sa plánovalo, predsa len môžeme byť radi, že prebieha, pretože rovnako tak mohlo byť aj zastavené. To je odpoveď na želanie, ktoré vyjadrila Európa. V skutočnosti nemôžeme na jednej strane roky kritizovať Spojené štáty za väznicu v Guantáname a na strane druhej nebyť schopní preukázať dostatočnú vôľu či ambíciu z našej strany pomôcť tento problém vyriešiť.
Pred krátkym časom som sa stretol s Ericom Holderom, generálnym prokurátorom USA, ktorý mi vysvetlil celý rad otázok, ale ktorý ma tiež oboznámil s túžbou a vôľou Spojených štátov využiť podporu členských štátov EÚ. Táto podpora pri uzatvorení tohto väzenského tábora by spočívala v pomoci pri umiestňovaní niektorých zadržiavaných osôb v Európe. Ako súčasť koordinovaného úsilia musíme preto pomôcť Spojeným štátom otočiť list o tejto inštitúcii, proti ktorej sme my Európania už mnoho rokov.
Katarína Neveďalová
(SK) Prečo má Európska únia znášať dôsledky americkej politiky? Je jednoduchšie alibisticky povedať: aby sa Amerika a jej prezident, ktorý si plní svoj predvolebný sľub, v ktorom ho, mimochodom, mnohí poprední politici verejne podporili, aby sa sám s týmto veľkým a opovrhovaným problémom vysporiadal. Avšak Európska únia má s týmto veľa spoločné. Teroristi predsa ohrozovali a zabíjali aj v Európskej únii a naďalej ohrozujú celý svet, ktorého je Európska únia neoddeliteľnou súčasťou. Už sme zabudli na londýnske metro, na Nemecko, Holandsko, Španielsko a na desiatky zmarených teroristických pokusov? Preto sme v tom s Amerikou spolu. Týka sa to nás všetkých.
Naša pozornosť by sa skôr v tomto štádiu mala zamerať najmä na prevenciu a eliminovanie negatívnych vplyvov na tieto osoby, vyvinúť maximálne úsilie a pomoc pre týchto ľudí pri ich sociálnej reintegrácii, aby sa vrátili späť do bežného života a začali riadny občiansky život so svojimi rodinami.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Vážená pani predsedajúca, rád by som zdôraznil bod, ktorý nedávno nastolila pani kolegyňa Flautreová. Je veľmi dôležité, že pomáhame prezidentovi Obamovi uzatvoriť Guantánamo. Dlho nás o to žiadali a je podstatné, že aj v Európskej únii máme potrebnú podporu na prijatie všetkých tých ľudí, ktorých nás Obamova administratíva v súčasnosti žiada prijať.
Vďaka tomu by sme však nemali zabúdať, že táto väznica existuje do veľkej miery aj vďaka tomu, že ju Európa odobrila. Máme preto historickú zodpovednosť, pred ktorou však nemôžeme za žiadnych okolností ujsť. Musíme pomôcť uzatvoriť Guantánamo, pretože je tiež podstatné, že prevezmeme našu zodpovednosť ako Európania, lebo Európa za to zodpovedá.
Európa dlho pozerala iným smerom napríklad v prípade lietadiel. Keď bol súčasný predseda Európskej komisie portugalským premiérom, povolil a umožnil prelety nad územím Portugalska na ceste do Guantánama. Dámy a páni v Rade a Komisii, túto historickú zodpovednosť nemožno za žiadnych okolností tolerovať.
Georgios Papanikolaou
(EL) Vážená pani predsedajúca, všetci celkom oprávnene súhlasíme s praktickou podporou rozhodnutia Spojených štátov amerických zatvoriť väzenský tábor v Guantáname a, samozrejme, naliehame na členské štáty Únie, aby prijali zadržiavané osoby.
Všeobecne sa uznáva, že Guantánamo bolo chybou zo strany Spojených štátov amerických v ich úsilí bojovať proti terorizmu. Musíme sa však uistiť, že podobné chyby sa v budúcnosti nezopakujú, zvlášť nie v Európe. Bohužiaľ, správa, ktorá sa má predložiť Rade OSN pre ľudské práva v marci 2010, však vyvoláva vážne podozrenia o praxi tajného zadržiavania podozrivých osôb v členských štátoch Európskej únie, napríklad vo Veľkej Británii, Rumunsku a Poľsku.
Nemôžeme na jednej strane odsúdiť takéto správanie a povedať, že robia dobre, keď zatvárajú Guantánamo, a na strane druhej tolerovať podobné správanie, o ktorom si možno myslíme, že nepredstavuje taký vážny problém. Všetci sa musíme vyrovnať so svojou zodpovednosťou.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Vážená pani predsedajúca, rád by som začal tým, čo tu povedal predchádzajúci rečník. Povedali ste totiž veľmi kategoricky, pán Papanikolaou, že nezákonné väznice existovali v Európe vrátane Poľska a Rumunska. Ako Poliak chcem jasne povedať, že neexistuje žiadny spoľahlivý dôkaz, že sa v Poľsku takéto väznice nachádzali. To je moja prvá pripomienka. Teraz moja druhá pripomienka. Nemyslím si, že v tomto Parlamente máme medzi sebou nejaké spory o tom, či by Guantánamo malo zaniknúť. Veľmi jasne však vidíme, že uzatvorenie Guantánama bude veľmi komplikovaný proces a že nikto nechce pri tom pomáhať. Musíme sa pýtať, čo sa s tým dá robiť. Preto by som chcel položiť nasledujúcu otázku. Urobili sa nejaké zmeny v oblasti postupov používaných pri umiestňovaní a vypočúvaní väzňov? Pretože tam používali mnohé metódy, od ponárania hláv väzňov pod vodu až po bránenie im zaspať počas mnohých nocí. Sme si istí, že teraz sa tam tieto neľudské metódy už viac nepoužívajú?
Krisztina Morvai
(HU) Teší ma, že moje kolegyne a mojich kolegov tak rozhorčuje toto autoritatívne porušovanie ľudských práv, ktoré sa odohráva v Guantáname v mene boja proti terorizmu. Avšak toto rozhorčenie môžem brať vážne, len ak sa v reakcii na moje početné vyhlásenia na túto tému konečne zaviažete vyšetriť záležitosť Guantánama, ktorá existuje tu v EÚ, a to v Maďarsku. Opakujem už nespočetný raz, že v Maďarsku je dvanásť osôb patriacich k politickej opozícii, ktorí boli v predsúdnej väzbe takmer rok obvinení z terorizmu, ktorí sú držaní v rovnakých podmienkach a ktorých procesné práva v trestnom konaní sú porušované, rovnako ako u väzňov v Guantáname. Žiadam, aby moje kolegyne a kolegovia dali láskavo hlasovaním zdvihnutím ruky najavo, kto z vás chce brať tento prípad vážne a zúčastniť sa podrobného vyšetrovania. Čakám na zdvihnutie ruky pani predsedajúcej a mojich kolegýň a kolegov.
Diego López Garrido
Vážená pani predsedajúca, rád by som prediskutoval dve veľmi konkrétne veci, ktoré tu boli spomenuté. Jednu, o ktorej hovoril pán Salafranca, a druhú, o ktorej hovoril pán Scholz.
Prvá vec je Jemen. Čo sa týka Jemenu, nemám žiadny dôkaz, že sa urobilo alebo má sa urobiť konkrétne rozhodnutie spájajúce Jemen s väzňami, ktorí odtiaľ pochádzajú a sú v Guantáname. Situácia v Jemene bola predmetom záverov prvého zasadnutia Rady pre zahraničné veci v histórii Únie. Doteraz bolo len jedno riadne zasadnutie Rady pre zahraničné veci, a to 25. januára, a na záver vyzvali Jemen, aby uskutočnil veľké politické reformy, ale nebola tam žiadna zmienka o otázke Guantánama. Aj my, samozrejme, podporujeme tieto závery, ako aj konferenciu, ktorá sa konala 27. januára v Londýne.
Čo sa týka narážky pána Scholza na situáciu v zálive Guantánamo a možnosti zmeny jeho územného štatútu, toto je záležitosť, ktorá vyplýva z medzinárodnej zmluvy z roku 1903 medzi Spojenými štátmi a Kubou. To je preto výhradne dvojstranná záležitosť medzi Kubou a Spojenými štátmi.
Myslím si, že panuje všeobecná dohoda, že väznica Guantánamo predstavuje rad vážnych porušení ľudských práv a právnych anomálií, ktoré nemožno tolerovať, ktoré nechceme, aby sa opakovali, a ktoré Európska únia vážne kritizovala. Práve z tohto dôvodu chceme spolupracovať s prezidentom Spojených štátov, ktorý sa rozhodol skoncovať s Guantánamom a väznicu uzatvoriť. A nielen to. Rozhodol aj o tom, že sa urobí revízia väzenskej politiky Spojených štátov.
Preto sú pádne dôvody na poznámky pána Vajgla o prirodzenej potrebe uzatvoriť túto väznicu pre rozsiahle porušovanie ľudských práv, ako aj na ostatné poznámky, ktoré boli prednesené. Okrem toho sa v každom prípade domnievam, že skutočnosť, že porušovanie ľudských práv sa deje v iných krajinách sveta alebo Európy, neznamená, že táto situácia by sa nemala kritizovať alebo že by sme sa nemali snažiť zabezpečiť, aby sa to viac nestalo. Hovorím to v súvislosti s vystúpením pána Nattrassa, pretože som si, samozrejme, istý, že súhlasí s tým, že v Európe neexistuje nič podobné ako väznica Guantánamo.
Európska únia a Spojené štáty pracovali veľmi dôkladne na tejto otázke. Spomenul som vyhlásenie z 15. júna minulého roku, v ktorom sa USA a EÚ zaviazali, že budú pracovať na konsolidácii ľudských práv a na boji proti terorizmu. Týka sa to ľudských práv porušovaných vo väznici v Guantáname, ale aj potreby, aby sa boj proti terorizmu viedol za úplného rešpektovania slobôd, základných práv a zákonnosti. Je pre nás dôležité, aby sme s tým boli v súlade. Celkom preto súhlasím s tým, čo povedal pán Coelho, že je dôležité, aby k tomu EÚ prispela.
Nehovoríme však len o rozhodnutí USA uzatvoriť Guantánamo so všetkými problémami, čo to prináša, o čom som diskutoval v mojom prvom vystúpení. Treba tiež uznať, že prezident Obama skutočne končí s minulosťou. Znamená to otočiť list nielen v súvislosti s Guantánamom, ale aj so všetkými tými postupmi, ktoré ho sprevádzajú. Myslím, že je to celkom jasné, keď sa pozrieme na opatrenia, ktoré prezident Obama prijal.
Skoncoval s tajnými zadržaniami CIA a nariadil, že všetci väzni v USA musia byť odteraz registrovaní medzinárodným výborom Červeného kríža. Skoncoval s takzvanými "rozšírenými" vyšetrovacími postupmi, ktoré používala aj CIA. Znamená to, že americkí vyšetrovatelia nemôžu viac používať právne stanoviská k mučeniu a vypočúvacím metódam, ktoré sa ako odôvodnenie začali používať po 11. septembri, čo, samozrejme, znamená začať písať novú kapitolu. Opätovne sa preskúmal aj postup prepravy, aby sa zaručilo, že je v súlade s medzinárodným právom.
To je čosi, čo vítame, a povedali sme to v spoločnom vyhlásení. Vítame skutočnosť, že USA dôkladne preskúmalo svoje postupy zadržiavania, prepravy, súdnych procesov, vyšetrovania a boja proti terorizmu. Vo vyhlásení sme preto jasne povedali, že sme zaznamenali záväzok USA prehodnotiť všetky otázky v súvislosti s bezpečnosťou a dôkladne preskúmať schválené postupy vďaka príkazu, ktorý prezident Obama podpísal 22. januára 2009.
Domnievam sa, že to je čosi, na čo treba poukázať. Aby sme to dosiahli, musíme, samozrejme, spolupracovať, a pani Muñizová de Urquizová na to jednoznačne poukázala, spolupracovať so Spojenými štátmi. Európa kritizovala túto väznicu pri mnohých príležitostiach a Európa musí spolupracovať čo najviac, i keď existujú dva druhy obmedzení. Je tu jedno, ktoré sa týka USA, a to, že v konečnom dôsledku to sú právne predpisy a zvrchovanosť USA, ktoré sa tu uplatňujú. Ďalším obmedzením je, že aj členské štáty EÚ sa suverénne rozhodnú, či prijmú väzňov z Guantánama.
Úradujúce predsedníctvo Rady je, samozrejme, jasne za spoluprácu a podporu spolupráce, pričom sa má rešpektovať právo každého štátu a každého občana na bezpečnosť, čo je však ďalšia zásada, ktorú treba vziať do úvahy. Z toho dôvodu, ako povedala pani Gomesová, musíme podporovať spoluprácu nielen medzi USA a EÚ, ale aj medzi členskými štátmi Únie.
Musíme na tom spolupracovať medzi sebou, musíme medzi sebou viesť dialóg a časť tohto dialógu sa musí týkať aj ďalších otázok, nielen tejto konkrétnej témy Guantánama. Táto záležitosť bola už spomenutá v niektorých vystúpeniach, napríklad vo vystúpeniach pani Hautalovej a pána Czarneckého. Ide o tému obetí. Myslím, že to je jedna z oblastí dialógu, ktorú by sme mali začleniť do našich vzťahov s USA. Myslím, že tento dialóg týkajúci sa obetí rôznych teroristických zločinov je záležitosť, ktorú v budúcnosti treba riešiť, ale v každom prípade tu máme dôkladný dialóg, ktorý o tejto veci vedieme so Spojenými štátmi.
Na záver by som chcel povedať, že Európska únia zaujíma veľmi jasné stanovisko k otázke Guantánama. Je za uzatvorenie tejto väznice. Európska únia zaujíma veľmi jasné stanovisko, že ľudské práva a základné slobody by sa nemali porušovať zo žiadneho dôvodu, a, samozrejme, je za boj proti terorizmu a za potrebu spolupráce s USA. Ide o zodpovedné stanovisko, keďže nepopierateľne došlo k radikálnej zmene, očividnej radikálnej zmene oproti minulosti z hľadiska politiky USA a prezidenta Obamu v oblasti boja proti terorizmu a z hľadiska celého radu postupov týkajúcich sa zadržiavania, prepravy a vyšetrovania. To je stanovisko, ktoré musíme upevňovať a ktoré musíme pomáhať konsolidovať. Stanovisko Rady je preto také, že sme za jasnú spoluprácu so Spojenými štátmi americkými, aby sme dosiahli, čo si všetci želáme, a to trvalé uzatvorenie väznice v Guantáname.
Paweł Samecki
člen Komisie. - Vážená pani predsedajúca, najprv chcem opäť zopakovať, že si myslíme, že je v záujme nás všetkých tu v Európskej únii, aby sa väzenský tábor v Guantáname uzatvoril, a ako som sa už skôr vyjadril, Komisia očakáva ďalší pokrok v procese uzatvorenia Guantánama, ktoré má americká administratíva v najbližšej dobe uskutočniť.
V poznámke k vystúpeniu pána Scholza by som chcel opäť zdôrazniť, že sa domnievame, že hlavnú zodpovednosť za Guantánamo majú Spojené štáty. Komisia je však toho názoru, že my v Európskej únii by sme mali byť čo najústretovejší pri riešení tejto otázky. Obamova administratíva už urobila niektoré dôležité kroky. Spomínal ich pán minister.
V odpovedi na otázku pána Zemkeho by som určite rád spomenul, že prezident Obama skoncoval s používaním "rozšírených" vyšetrovacích opatrení a metód, a my tento krok vítame.
Odpoveďou na otázku pána Salafrancu Sáncheza-Neyru o 50 zadržiavaných osobách, o osude ktorých sa ešte nerozhodlo, je, že veríme, že americká administratíva sa bude zaoberať týmito 50 prípadmi a dospeje k rovnakému stavu alebo riešeniu ako v predchádzajúcich prípadoch.
Komisia ešte nedostala správu tejto pracovnej skupiny, preto vám nemôžeme poskytnúť žiadne konkrétne vysvetlenie, ale vo všeobecnosti sme presvedčení, že chceme riadny súdny proces pre všetkých.
Na záver sme presvedčení, že by sme mali pokračovať v podpore koordinovaného prístupu EÚ k tejto situácii a v tomto smere oceníme prínos a úsilie Parlamentu.
Predsedajúca
Rozprava sa skončila.
