Vplyv hospodárskej krízy na svetový obchod (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom programu je rozprava o otázke na ústne zodpovedanie o vplyve hospodárskej krízy na svetový obchod, ktorú Komisii položil pán Vital Moreira v mene Výboru pre medzinárodný obchod - B7-0005/2010).
Vital Moreira
autor. - Vážená pani predsedajúca, otázku položím v mene nášho Výboru pre medzinárodný obchod a ako predseda tohto výboru.
Vplyv krízy na svetový obchod sa prejaví pravdepodobne 10 % poklesom v roku 2009. Od druhej svetovej vojny to predstavuje najväčší pokles zapríčinený skolabovaním celosvetového dopytu. Pre EÚ a ostatné krajiny zamerané na vývoz je rozhodujúce, aby udržali tok medzinárodného obchodu. Napriek záväzkom, ku ktorým sa skupina G20 zaviazala, v reakcii na krízu v rámci skupiny G20, ako aj celosvetovo sa zvýšil počet opatrení obmedzujúce a narúšajúce obchod.
Prvá podotázka znie: Aké kroky podnikla Komisia, aby sa vyrovnala s týmito opatreniami, a naopak, prijali tretie krajiny proti niektorým opatreniam EÚ kroky na oživenie hospodárskeho rastu?
Druhá podotázka: existujú náznaky, že niektoré krajiny s rýchlo sa rozvíjajúcimi hospodárstvami, ktoré kríza zasiahla menej, sa stávajú hybnou silou medzinárodného obchodu. V takom prípade musí priemysel EÚ nanovo posúdiť vývozné trhy a pravdepodobnú budúcnosť svojich výrobkov. Akú stratégiu plánuje Komisia uskutočňovať, aby umožnila lepšiu konkurencieschopnosť priemyslu EÚ?
Tretia podotázka: svetová kríza a následný prepad svetového trhu majú početné následky na rozvojové krajiny, v ktorých sa sústredí väčšina nezamestnanosti. Aké nápravné opatrenia týkajúce sa jej obchodných vzťahov plánuje Komisia prijať predovšetkým pre najchudobnejšie krajiny sveta?
Po štvrté: pokým sú na jednej strane veľké obchodné deficity v dôsledku nadmerných výdavkov a zadlženosti niektorých členských štátov vrátane Spojených štátov amerických, majú na druhej strane veľké vývozné krajiny s rýchlo sa rozvíjajúcimi hospodárstvami prebytky obchodnej bilancie. Tieto obchodné deficity prispeli k celosvetovej nerovnováhe, ktorá je príčinou svetovej hospodárskej krízy. Akú stratégiu vo svojej obchodnej politike plánuje Komisia presadzovať na zmiernenie tejto celosvetovej nerovnováhy?
Piaty a posledný bod: sociálny vplyv hospodárskej krízy a následný pokles svetového obchodu majú pretrvať hospodársku obnovu. Napríklad v súčasnosti máme znaky hospodárskej obnovy, ale úroveň nezamestnanosti zostáva veľmi vysoká. Kedy plánuje Komisia vykonať hodnotenie vplyvov krízy na pracovné miesta v Európe a v rozvojových krajinách? Akú stratégiu chce použiť, aby sa do medzinárodných pravidiel Svetovej obchodnej organizácie zahrnuli sociálne a ekologické hľadiská?
Toto je päť bodov, ktoré by Výbor pre medzinárodný obchod chcel adresovať novému komisárovi pre obchod pánovi De Guchtovi, ktorého tu vítam pri príležitosti prvej výmeny názorov s Parlamentom a predovšetkým s členmi Výboru pre medzinárodný obchod. Vopred ďakujem za odpovede, ktoré určite budete vedieť dať na otázky, ktoré sme vám položili.
Karel De Gucht
člen Komisie. - Vážená pani predsedajúca, dostal som mnoho rozsiahlych otázok, ktoré si v skutočnosti zaslúžia omnoho viac času, ako mám.
Vo svojej prvej odpovedi by som sa chcel zamerať na príspevok obchodnej politiky k hospodárskej obnove. Po prvé, pokiaľ ide o vplyv krízy na obchod, malo by sa nám uľaviť, že svetový obchod poklesol len o 10 %. Nestalo sa tak náhodou, ale v dôsledku politickej vôle vyjadrenej na viacerých samitoch G20. Je to aj dôsledok systematického dohľadu WTO, OECD a Komisie nad opatreniami obmedzujúcimi obchod.
Celkovo, len niekoľko krajín sa rozhodlo pre obchodný protekcionizmus. Medzinárodné spoločenstvo sa tak vyhlo negatívnej protekcionistickej špirále, akú sme zažili v období Veľkej hospodárskej krízy. Aby sme to tak udržali, musíme zostať mimoriadne ostražití. Keď odhalíme protekcionistické opatrenia alebo opatrenia obmedzujúce obchod, zakročíme proti nim so všetkými obchodnými nástrojmi, ktoré máme k dispozícii, ako je naša stratégia prístupu na trhy alebo aj mechanizmus urovnávania sporov WTO.
Vonkajšie zdroje rastu budú pre hospodársku obnovu EÚ rozhodujúce. Preto s vami súhlasím v tom, že európsky priemysel by sa mal zamerať na nové a rýchlorastúce rozvíjajúce sa trhy.
Prostredníctvom našej obchodnej politiky im môžeme pomôcť to dosiahnuť ďalším otvorením týchto trhov a obmedzením akýchkoľvek obchodných a investičných prekážok.
Dosiahne sa to pomocou dohôd o voľnom obchode, o ktorých momentálne rokujeme, a prehĺbením obchodných a hospodárskych partnerstiev s kľúčovými obchodnými partnermi, ako sú napríklad USA a Čína, kde už Transatlantická hospodárska rada a dialógy na vysokej úrovni položili pevné základy. Pre mňa ako komisára pre obchod to bude prioritou.
V nadchádzajúcich týždňoch Komisia pomocou stratégie EÚ 2020 zostaví nový spoločný program EÚ pre trvalo udržateľný rast a obnovu. Táto stratégia bude mať účinný vonkajší rozmer, v ktorom bude obchodná politika zohrávať kľúčovú úlohu.
V globalizovanom svete by stratégia EÚ 2020 mala podporovať otvorenosť a konštruktívnu medzinárodnú hospodársku angažovanosť. Bude to aj ústrednou témou oznámenia o budúcich prioritách obchodnej politiky, ktoré plánujem vydať neskôr v tomto roku.
V obchodnej politike však ide o viac ako len o konkurencieschopnosť a rast. Ide v nej aj o predstavenie našich hodnôt na celom svete a musí tiež náležite integrovať rozvojovú stránku obchodu.
Silná podpora rozvojových cieľov je už dôležitou súčasťou obchodnej politiky EÚ. Súčasné multilaterálne rokovania sú rozvojovým kolom. Máme dvojstranné a regionálne rokovania s rozvojovými krajinami a nezávislé preferencie pre tieto krajiny. Pomáhame im prispievať do svetového hospodárstva, ako aj využívať ho, aby mohli zvýšiť svoju životnú úroveň spôsobom, ktorý prinesie väčšiu politickú stabilitu a sociálny pokrok.
Pokiaľ ide o sociálne otázky, súhlasím s tým, že obchod musí prispieť k pomoci pre ľudí v našej spoločnosti, ktorí pre hospodársku krízu trpia najviac, najmä tých, ktorí stratili svoju prácu. V tejto súvislosti si myslím, že na udržanie nášho sociálneho systému ochrany v Európe budeme potrebovať ešte viac obchodu.
Náš európsky model spoločnosti, kombinácia voľného hospodárstva s vysokou úrovňou sociálnej ochrany sa musí zachovať trvalo udržateľným spôsobom a na to je potrebný rast.
Stručne povedané, Komisiou pripravovaná stratégia EÚ 2020 podporí plnú obnovu z krízy, pričom urýchli posun smerom k inteligentnejšiemu a ekologickejšiemu hospodárstvu. Politika voľného obchodu bude dôležitou súčasťou ako príspevok pre európsku hospodársku obnovu a tiež ako vektor pre vonkajšiu projekciu našich princípov: otvorenosť, sociálna ochrana, ochrana životného prostredia, trvalá udržateľnosť a konštruktívne angažovanie sa na svetovej scéne.
Zavedenie správnej stratégie, samozrejme, zahŕňa úzku spoluprácu s Parlamentom, Radou a inými zainteresovanými stranami. Teším sa na našu spoluprácu pri tvorbe spoločného programu.
Christofer Fjellner
Vážená pani predsedajúca, tiež by som chcel začať privítaním pána komisára. Som rád, že vás tu vidím. Vkladáme do vás veľké očakávania a nádeje. Máte pred sebou dôležitú úlohu.
Pred rokom som bol veľmi znepokojený. Keď sa obchod zrútil a očakávali sme, že svetový obchod sa vyvinie spôsobom nevídaným od druhej svetovej vojny, bola situácia veľmi vážna. Svetová banka uviedla, že zo skupiny G20 zaviedlo 17 krajín spolu 47 nových obchodných prekážok a ciel. Rusko zaviedlo clá na autá, Čína obmedzila dovoz potravín, India zakázala dovoz hračiek a Argentína zaviedla dovozné povolenia na textilný a kožený tovar. Vyzeralo to takmer ako preteky v protekcionizme - model z tridsiatych rokov minulého storočia, ktorý bol znepokojujúci.
Žiadna obchodná vojna sa však nekonala. Myslím si, že je dôležité zastaviť sa a popremýšľať o tom, prečo sa to vyvinulo takýmto spôsobom. Myslím si, že hlavným dôvodom je svetový regulačný orgán pre obchod WTO, ktorý krajiny núti, aby sa správali rozumne a neuchyľovali sa k protekcionizmu a populizmu. Povedal by som, že je ešte príliš skoro na to, aby sme krízu vyhlásili za ukončenú. Kríza ešte neskončila. Všetci vieme, že nezamestnanosť je najvyššia v neskoršej fáze hospodárskeho cyklu - a nezamestnanosť je hnacou silou protekcionizmu a populizmu. Ak sa teraz pozrieme okolo nás, uvidíme, že mnoho krajín krízu ešte nemá za sebou; možno ich to najťažšie ešte len čaká. Preto ma mierne znepokojuje, keď počúvam niektorých členov Rady ministrov, ako málo hovoria o nových trhoch a voľnom obchode, namiesto toho však kritizujú globalizáciu a hovoria o ochrane európskych spoločností a európskych pracovných miest. Nie je to nevyhnutne protekcionizmus, ale niekedy tomu veľa nechýba. V každom prípade to je prejav merkantilizmu, ktorý je podľa mňa škodlivý.
Mali by sme radšej pracovať spoločne a rozmýšľať o tom, ako môžeme urobiť Európu konkurencieschopnejšou tým, že ju viac otvoríme. Vyžaduje to od nás uvážené konanie a vodcovské schopnosti. Musíme popremýšľať o tom, čo môžeme urobiť pre to, aby sme zabezpečili, že bude menej obchodných prekážok a nie viac, najmä pokiaľ ide o rozhodnutia týkajúce sa Kórey a povinného označovania pôvodu a vzhľadom na rastúce požiadavky na poplatky za zmenu klímy. My v Parlamente musíme premýšľať aj o tom.
Kader Arif
v mene skupiny S&D. - (FR) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, dámy a páni, Európa momentálne zažíva nebývalú krízu, ktorá okrem hospodárskej a finančnej krízy predstavuje predovšetkým krízu systému.
Ešte pred tým, ako sa začnem zaoberať vplyvom hospodárskej krízy na svetový obchod, čo je témou našej rozpravy, by som chcel objasniť jeden bod: obchod nie je obeťou krízy; je tiež jedným z prispievajúcich faktorov.
V skutočnosti teraz prechádzame obdobím obrovskej globálnej nerovnováhy, ktorú živia na jednej strane nadmerné obchodné deficity niektorých krajín na úkor rastúcej domácej zadlženosti a na druhej strane obchodné prebytky živené vývozmi niektorých krajín, najmä rýchlo sa rozvíjajúcich hospodárstiev s domácou spotrebou, ktorá nerastie rovnakým tempom.
Navyše politika obchodnej liberalizácie doposiaľ túto nerovnováhu len zhoršovala, oslabila predovšetkým najchudobnejšie krajiny planéty. Tieto krajiny, ktoré boli podporované, aby sa špecializovali na vývozné monokultúry, sa preto pri extrémnom kolísaní cien surovín, ktorých nestálosť sa v dôsledku medzinárodnej špekulácie zvýšila, ocitli v núdzi.
Je to zvláštny svet, ktorý si ako prvý rozvojový cieľ tisícročia stanoví odstránenie chudoby a hladu, ale zároveň špekuluje o zvýšení cien pšenice.
Avšak aj tí istí ľudia, ktorí v deväťdesiatych rokoch minulého storočia bránili liberalizáciu a dereguláciu za akúkoľvek cenu, sa teraz nachádzajú v zložitej situácii. Ustavičný nárast nezamestnanosti, stagnujúci, niekedy dokonca negatívny rast a rozvíjajúca sa sociálna kríza sú faktory, ktoré znamenajú, že si už nemôžeme dovoliť, aby pracovné miesta zanikali v mene tohto kultu. Ako v čase krízy vysvetlíme zamestnancom, ktorí strácajú svoju prácu, že najdôležitejšie je udržať deregulovaný obchod dokonca aj za cenu náhlych a tragických presídľovaní?
Kríza, ktorou prechádzame, je preto rozhodne systémová kríza, na ktorú musíme reagovať novým modelom rozvoja. V súčasnej stratégii s názvom Globálna Európa je v podstate vízia vyvinutá Komisiou založená na prístupe k trhom a liberalizácii všetkých odvetví.
Pán komisár, myslím si, že musíme nanovo definovať túto stratégiu, ktorá sa uberala nesprávnym smerom a niekedy viedla k nezdarom. Vývoz nášho priemyslu neoživíme tým, že budeme rozvojové krajiny nútiť, aby sa ešte viac otvorili. To by len zhoršilo situáciu v týchto krajinách, v ktorých žije 70 % z 59 miliónov ľudí na svete, ktorí v roku 2009 stratili prácu.
Naopak, je dôležité, aby sme porozmýšľali nad novou stratégiou, ktorá nájde správnu rovnováhu medzi otvorenosťou, ochranou a podporou. Chcel by som sa vrátiť k týmto myšlienkam. Nemôžeme ignorovať tento vývoj, ktorý viedol k tomu, že Spojené štáty vo väčšej miere využili svoj nástroj na ochranu obchodu, alebo že sa Čína vo veci európskych antidumpingových opatrení obrátila na WTO.
Keď naozaj čelíme nespravodlivým praktikám, je jasné, že ochrana je potrebná, ale jej princíp musí byť medzinárodne akceptovaný a chránený, a musia sa raz a navždy zamietnuť niekedy nepravdivé obvinenia z protekcionizmu.
Okrem toho je každým dňom zrejmejšia potreba podporovať obchodnú politiku a táto podpora závisí predovšetkým od toho, aby bola politika Únie skutočne dôsledná. Dôslednosť v politike nie je intelektuálnou diskusiou, ale nevyhnutnou potrebou, ak chceme definovať nový model rozvoja.
Metin Kazak
Vážená pani predsedajúca, pán komisár, dámy a páni, finančná kríza mala na členské štáty Európskej únie naozaj nepriaznivý vplyv. Napríklad v krajinách ako Bulharsko sa vývoz za prvých 11 mesiacov minulého roku v porovnaní s predchádzajúcim rokom znížil o 24 % a dovoz o 35 %. Osobitne postihnutými odvetviami sú obchod s nehnuteľnosťami a cestovný ruch. Malo to mimoriadne silný účinok na zamestnanosť. Pozornosť sa musí venovať prudkému nárastu zadlženosti medzi podnikmi, neplateniu národným a miestnym organizáciám pracujúcim na verejnú zákazku atď.
Uvedené problémy sú typické aj pre iné krajiny. Potrebné je komplexné riešenie na úrovni EÚ, čo vyžaduje aj úzku spoluprácu medzi rôznymi riaditeľstvami Európskej komisie. Komisár De Gucht zdôrazňuje v stave finančnej krízy dôležitosť podpory rozšírenia oblastí pôsobnosti a možností európskych spoločností, využitie jasných preventívnych obchodných nástrojov, úspešné zakončenie rokovaní v Dauhe, využitie nových možností pre priame zahraničné investície a ich ochranu, ako aj novú investičnú politiku.
Zotavenie sa z hospodárskej krízy úzko súvisí s dosiahnutím týchto cieľov spoločne s úspešným podpísaním dohôd o hospodárskej spolupráci s krajinami z Afriky, Karibiku a Tichomoria.
Na programe však zostáva mnoho bodov, niektoré z nich už boli spomenuté. Využívame európske financie na boj proti vysokej úrovni nezamestnanosti efektívne? Čo môže Európska únia urobiť proti súčasnému deficitu, devalvácii meny a vysokej inflácii, ktoré obchod priamo ovplyvňujú? Aké nástroje obchodnej politiky má Európska únia k dispozícii na boj proti finančnej kríze a jej následkom? Aké opatrenia sa musia prijať na to, aby sme zabránili opakovaniu krízy takéhoto rozsahu a aby obchod naďalej narastal? Akú stratégiu máme proti krajinám ako India a Čína, ktoré hrozia, že zmenia celý finančný systém? Spolieham sa na to, že jedine stratégia Európa 2020 nájde tieto odpovede.
Yannick Jadot
Vážená pani predsedajúca, pán komisár, ďakujem vám za to, že ste predstavu o protekcionizme súvisiacom s krízou uviedli na správnu mieru. Myslím si, že v kontexte rozpravy by bolo od vás múdre, aby ste zdôraznili, že prepuknutie svetovej vojny súvisiacej s oživením protekcionizmu nehrozí.
Teraz som takmer otočil otázku. Pre mňa nie je otázkou, aký je skutočný vplyv hospodárskej krízy na obchod, ale skôr aký vplyv má obchod, a najmä obchodná politika uskutočňovaná po dobu 20 rokov, na krízu, ktorú momentálne zažívame.
Určitým spôsobom potravinová kríza, ktorú sme zažili pred dva a pol rokom, nastala pred finančnou krízou a bola to vlastne kríza svetových poľnohospodárskych trhov. Rovnako nám hovoria, že liberalizácia obchodu s Čínou je pre nás dobrá. Myslím si, že raz, ak nezahrnieme sociálne, menové, fiškálne otázky a, samozrejme, otázky životného prostredia, Čína nad Európou získa nielen porovnateľnú, ale aj absolútnu výhodu.
Z toho vyplýva, že vo všetkých vnútroštátnych diskusiách - a vy ako kľúčová osobnosť na belgickej scéne to určite viete - všetky politické strany teraz zisťujú, že v globalizovanom svete je nemožné zvládať sociálny, ekologický, menový a fiškálny damping.
Rovnako by sme mohli uznať, že stratégia, ktorú sme všetci Európania po páde Berlínskeho múru čakali a ktorá znamenala, že "sociálna demokracia nastane prostredníctvom obchodu", nefunguje, ako vidíme na príklade Číny.
Pán komisár, spomenuli ste lisabonskú stratégiu, inováciu, zelené hospodárstvo, a viete, že táto európska stratégia je dnes neúspechom. Ak naozaj nepresadíme lisabonskú stratégiu pred stratégiou Globálna Európa, budeme sa možno pýtať, aké priemyselné odvetvia Európe zostanú. Kde je definícia priemyselných, poľnohospodárskych, hospodárskych a, samozrejme, sociálnych a ekologických volieb, ktoré robíme v celej Európe, aby sme zistili, ako funguje obchod vo zvyšnej časti sveta? Pokým tieto voľby nedefinujeme, budeme pokračovať v stratégii neúspechu.
Mám konkrétnejšiu otázku: 4. februára 2010 sa uskutočnilo stretnutie Výboru WTO pre obchod s finančnými službami a sústredilo sa konkrétne na problémy zapríčinené finančnou krízou a liberalizáciou finančných služieb. Môžete nám povedať, aký bol výsledok tohto stretnutia a aký je váš názor na túto záležitosť, ak ste ju mohli sledovať?
Jacek Włosowicz
Vážená pani predsedajúca, v súčasnom globálnom hospodárstve väčšina hraníc umožňuje lepší tok ľudí, kapitálu a služieb. Má to, samozrejme, viesť k vyššej životnej úrovni. Je to všetko veľmi pekné, pokým väčšina krajín dosahuje pozitívnu obchodnú bilanciu a rast HDP. Problém nastane, keď sa hospodárstvo spomalí, trhové ukazovatele prudko klesnú a začnú sa problémy s nezamestnanosťou. Okrem zlepšenia životnej úrovne spôsobilo otvorenie hraníc vzájomnú závislosť jednotlivých hospodárstiev na sebe. To je druhá strana mince. Jasne to vidieť na súčasnej situácii. Spomaľovanie nemeckého hospodárstva má napríklad negatívny vplyv na poľské hospodárstvo, pretože Nemecko je jedným z kľúčových vývozných partnerov Poľska. Poľský HDP vykazuje, našťastie, pozitívny rast, čo je v Európe výnimkou, ale znepokojujúce je, že miera nezamestnanosti stúpa už niekoľko mesiacov. Tento príklad veľmi jasne ukazuje, že vlády by nemali myslieť iba na to, ako vyriešiť hospodárske problémy len vo svojich krajinách, ale mali by sa dohodnúť aj na tom, ako môžu spoločne vyvinúť obranné mechanizmy, aby v budúcnosti boli chránené pred podobnými situáciami.
Myslím si, že súčasná kríza bude pre nás všetkých skúškou. Myslím tu najmä na krajiny Európskej únie. Nemôžeme pripustiť situáciu, v ktorej sa krajiny snažia utajiť využitie štátneho intervencionizmu, hoci ostatným sa v mene voľnej súťaže bráni poskytovať štátnu pomoc. Samozrejme si uvedomujem, že niektoré vlády môžu byť v určitom zmysle rukojemníkmi svojich voličov, ale ak chceme vybudovať Európske spoločenstvo pre dobro všetkých, musíme stanoviť jasné pravidlá a dodržiavať ich. Musíme tiež využívať naše prednosti - moderné technológie a ľudský kapitál. Len takýmto spôsobom bude ďalšie posilnenie spolupráce medzi našimi krajinami účinné a my ako občania Európskej únie budeme schopní rozmýšľať o budúcnosti z lepšieho pohľadu a dúfať, že naše...
(Predsedajúca prerušila rečníka.)
Joe Higgins
v mene skupiny GUE/NGL. - Vážená pani predsedajúca, svetový kapitalizmus prechádza najhoršou krízou od Veľkej hospodárskej krízy. Ako vtedy, aj teraz za to draho platia a znášajú následky chudobní a pracujúca trieda v Európe a v najchudobnejších krajinách sveta.
Výskumní pracovníci Svetovej banky predpovedajú, že len v roku 2010 uvrhne kríza 64 miliónov ľudí do extrémnej chudoby a že pre krízu už v Afrike v roku 2009 zomrelo od 30 000 do 50 000 detí na podvýživu. Táto kríza má ničivé následky na svetový obchod, ale napríklad požiadavka finančného samitu Organizácie Spojených národov minulý rok, aby ukončenie kola obchodných rokovaní v Dauhe bolo odpoveďou, je úplne nesprávna. Podľa rešpektovanej mimovládnej organizácie War on Want (Vojna proti chudobe) by ďalším 7,5 milióna pracovníkom hrozilo, že stratia svoju prácu a to aj v najchudobnejších krajinách.
Kríza svetového kapitalizmu sa činnosťou finančných špekulantov na svetových trhoch veľmi prehlbuje. Nespokojní s tým, že krízu vyvolali, ju teraz títo paraziti chcú využiť na zhrabnutie ďalších miliárd. Videla Komisia EÚ včera titulok vo Financial Times: "Rekordná stávka obchodníkov proti euru"? Čo však robí Komisia? Padne pred špekulantmi na kolená a požaduje, aby krajiny najhoršie zasiahnuté krízou ako Grécko drasticky znížili platy robotníkov, dôchodky a verejné služby.
Čo si myslíte, že takýto drakonický šetriaci program urobí s obchodom či už v Európe, alebo vo svete? Ak znížite schopnosť pracujúcej triedy kupovať tovar a služby, znížite dopyt po tomto tovare a službách, čo znamená stratu miliónov ďalších pracovných miest robotníkov, ktorí ich dodávajú. Presne to je recept Komisie. Preto mali desaťtisíce gréckych pracovníkov, ktorí včera pochodovali, úplnú pravdu. Kapitalizmus môže priniesť len ďalšie utrpenie a krízy. Musíme ho nahradiť systémom ľudskej solidarity založenom na hodnotách demokratického socializmu.
William  Dartmouth
v mene skupiny EFD. - Vážená pani predsedajúca, veľký investor Warren Buffet raz povedal: "Keď príliv ustúpi, zistíte, kto plával nahý." Minulý rok sa hospodárstvo Spojeného kráľovstva znížilo o 4,8 %. Takisto aj talianske hospodárstvo. Nemecké hospodárstvo sa znížilo o 5 % a obchod EÚ sa znížil ešte viac.
Zameriam sa na tretiu otázku, ktorá znie: akú stratégiu plánuje Komisia uskutočňovať, aby umožnila lepšiu konkurencieschopnosť priemyslu EÚ?
Pred Lisabonskou zmluvou bola lisabonská stratégia a v lisabonskej stratégii plánovala EÚ vybudovať, citujem: "najkonkurencieschopnejšie a najdynamickejšie znalostné hospodárstvo na svete". Nevyhnutný predpoklad pre konkurencieschopné a dynamické znalostné hospodárstvo je existencia flexibilnej pracovnej sily. Čo teda EÚ urobila, aby to dosiahla?
V roku 2008 zaviedli smernicu o dočasnej agentúrnej práci a to bolo ako naliatie lepidla na najpružnejšiu časť trhu práce. Smernica o dočasnej agentúrnej práci je ďalšou zle premyslenou a nevhodnou smernicou EÚ, ktorá opäť neúmerne a nepriaznivo postihla Spojené kráľovstvo, ktoré má tretinu všetkých agentúrnych pracovníkov EÚ. A mimochodom, na vytiahnutie ľudí z chudoby je potrebná pružná pracovná sila.
Rad zle premyslených smerníc EÚ stojí v ceste konkurencieschopnej a dynamickej znalostnej ekonomike rozvíjajúcej sa v členských štátoch.
Dalo by sa povedať, že hospodárska kríza EÚ odhalila, že EÚ plávala nahá.
Béla Glattfelder
(HU) Rád by som hovoril o dvoch bodoch: obchodný deficit a emisie CO2. Dokument správne uvádza, že rast obchodného deficitu Európskej únie a Spojených štátov vo veľkej miere prispel k medzinárodnej hospodárskej kríze. Obchodný deficit Európskej únie narástol zo 75 miliárd EUR v roku 2004 na 243 miliárd EUR v roku 2008. To je za štyri roky trojnásobný nárast. Znamená to, že spotreba každého európskeho občana prekročila vyrobenú hodnotu o 500 EUR. Takýto veľký obchodný deficit a spotreba, ktorá prevyšuje výrobu v takejto miere, nie sú udržateľné. Potrebné sú opatrenia na zníženie obchodného deficitu, pretože ak to neurobíme úmyselne, zákony ekonomiky si takúto zmenu vynútia samovoľne. Spôsobilo by to však omnoho vyššie sociálne náklady. Aktuálne udalosti v Grécku to dokazujú.
Pokiaľ ide o energiu, svetový obchod deformuje nielen protekcionizmus, ale aj mechanizmy na podporu cien energie. V mnohých rozvojových krajinách sa podporuje používanie nafty, nafta je tam k dispozícii za ceny nižšie ako na svetovom trhu, hoci sa rozpočtové prostriedky používajú aj na podporu využívania elektriny. Európski výrobcovia musia pritom platiť dane, kvóty oxidu uhličitého, ak chcú využívať energiu vo výrobe. Kodanská konferencia ukázala, že rozvojové krajiny chcú zabrániť dohode o ochrane klímy, keďže nie sú ochotné akceptovať sankcie súvisiace so znižovaním. Potrebujeme opatrenia, aby sme tomu zabránili. Už niekoľkí ekonómovia upozornili na to, že lacný oxid uhličitý poskytuje Číne väčšiu konkurenčnú výhodu ako lacná práca. Ak neznížime spotrebu energie, existuje nebezpečenstvo, že znovu...
(Predsedajúca prerušila rečníka.)
David Martin
Vážená pani predsedajúca, ako povedali ostatní rečníci, teraz sa ukazuje plný dosah finančnej krízy. Ak veríte Komisii, obchod v roku 2009 klesol o 10 %. Ak veríte MMF, v roku 2009 klesol o 12,3 %.
Samotná Medzinárodná organizácia práce odhaduje, že v roku 2009 bolo na celom svete nezamestnaných 212 miliónov ľudí, čo predstavuje nárast v porovnaní s rokom 2007 o 34 miliónov.
Subsaharská Afrika, ktorá mala v roku 2008 fiškálny prebytok 0,3 % HDP, mala v roku 2009 deficit vo výške 6,4 %. Inými slovami, prebytok troch miliárd sa zmenil na deficit vo výške 64 miliárd, čo ubralo 67 miliárd z kúpyschopnosti subsaharskej Afriky.
Pre krízu trpia všetky oblasti sveta, ale rozvojové krajiny tretieho sveta trpia najviac. Preto dnes organizácia Oxfam vydala výzvu na takzvanú "daň Robina Hooda".
To je obmena Tobinovej dane, ktorá mala zdaňovať špekulatívny obchod s finančnými produktmi, cennými papiermi, dlhopismi, komoditami a menovými operáciami. Daň Robina Hooda predstavuje nepatrných 0,05 % z operácií, ale získala by miliardy prostriedkov na rozvojové projekty v krajinách tretieho sveta.
Na dosiahnutie rozvojových cieľov tisícročia je potrebných od 34 do 45 miliárd a banky dostali pomoc vo výške niekoľko biliónov dolárov. Banky by mali urobiť viac, ako len jednoducho splatiť tieto peniaze: mali by napraviť škody, ktoré spôsobili širšej spoločnosti.
Takže táto daň Robina Hooda by bola dobrým spôsobom na boj proti chudobe a na to, aby banky poskytli sociálne užitočný príspevok.
Pouvažuje pán komisár nad návrhom organizácie Oxfam, ktorému britský premiér vyjadril náznak podpory, a zasadí sa za neho ako európsky komisár pre obchod?
Olle Schmidt
(SV) Vážená pani predsedajúca, náš kontinent je bohatý. EÚ musí niesť osobitnú zodpovednosť za udržanie voľného a spravodlivého obchodu. Finančná kríza vytvára globálnu hospodársku recesiu, ktorá, ako už bolo povedané, v roku 2009 spôsobila pokles obchodu o 10 %, takže obchod je teraz na takej istej úrovni ako v roku 2005. Osobitne zraniteľné sú rozvojové krajiny, keď klesá ich vývoz a majú problém so získaním financií od bánk. Napríklad pre krajiny AKT predstavuje obchod s tovarom 50 % ich obchodu. Tieto krajiny sú preto mimoriadne citlivé na krízy. Pokles rastu o 1 % má za následok, že 20 miliónov ľudí upadne do chudoby.
Tu musí EÚ ako bohatá časť sveta prevziať svoju zodpovednosť a zabezpečiť, aby finančná kríza nedohnala ešte viac ľudí do chudoby a vylúčenia. EÚ musí pracovať na tom, aby zabezpečila, že najchudobnejšie krajiny dostanú podľa potreby zvýšenú úroveň účinnej pomoci a odpustia sa im dlhy. Priatelia, v tejto súvislosti si myslím, že mnoho krajín, z ktorých pochádzate, by mohlo urobiť viac pre to, aby sa pomoc, ktorú vaše domovské krajiny poskytujú, zvýšila, zlepšila a stala účinnejšou. Nemali by sme vždy všetko požadovať od EÚ; sú veci, ktoré môžeme urobiť na domácej pôde.
Pre Úniu je najdôležitejšou prioritou, aby sa ukončilo kolo rokovaní v Dauhe a aby sa poľnohospodárska politika EÚ jednoducho zrušila. Pre bohatú EÚ je absurdné, aby súťažením vytláčala chudobné farmy v Afrike. Nová dohoda o voľnom obchode by bola najlepším spôsobom, ako vyviesť svet z finančnej krízy a zabrániť protekcionizmu.
EÚ môže a musí konať ako maják liberalizácie svetového obchodu. Globalizácia a medzinárodný obchod sú v podstate pozitívne. Protekcionizmus je zlý a vždy bol zlý. Tí z vás, ktorí si myslia, že protekcionizmus by svet niečomu naučil a pomohol by mu, by sa mali poučiť z histórie.
Janusz Wojciechowski
(PL) Vážená pani predsedajúca, jednou oblasťou, kde by sme mali hľadať spôsoby boja proti kríze, je obchod s poľnohospodárskymi výrobkami. V posledných rokoch sme v Európskej únii pod tlakom Svetovej obchodnej organizácie zaviedli mnoho dobrovoľných obmedzení výroby a vývozu poľnohospodárskych výrobkov. Napríklad sme uskutočnili obrovskú reformu trhu s cukrom, ktorá spôsobila zníženie európskej výroby cukru o jednu tretinu a zavretie mnohých cukrovarov. Mnoho poľnohospodárskych podnikov prestalo pestovať cukrovú repu, zvýšili sme nezamestnanosť a nezískali sme žiadne sociálne ani hospodárske prínosy. Bol to darček pre veľké cukrovarnícke koncerny, ktoré svoju výrobu presunuli mimo Európy, a dnes od nich cukor dovážame.
Myslím si, že počas krízy by sme mali silno chrániť naše hospodárstvo a našich výrobcov. Nehovorím tu o protekcionizme, ale o politike rovnakých príležitostí, ktoré naši výrobcovia v súčasnosti nemajú. Európska únia má rôzne prísne normy, napríklad v poľnohospodárstve existujú normy pre životné podmienky zvierat. Je správne tieto normy podporovať, ale mali by sme žiadať, aby tie isté normy dodržiavali aj tí, ktorí svoje výrobky do Európskej únie dovážajú. Ak napríklad zavedieme zákaz klietkových sliepok, nemali by sme ani dovážať vajcia z krajín, kde sa táto metóda používa. Rovnakým spôsobom by sme sa mali zachovať aj v mnohých iných záležitostiach. Mali by sme dodržiavať jednoduché pravidlo - rovnaké požiadavky na vývozcov ako na našich výrobcov, pretože bez toho, bez ohľadu na hospodársku krízu...
(Predsedajúca prerušila rečníka.)
Jaroslav Paška
(SK) Finančná kríza vyvolaná americkým finančným sektorom veľmi rýchlo prerástla do krízy hospodárskej, ktorá sa okamžite premietla aj do všetkých oblastí hospodárskeho života. Jej zákonitým dôsledkom bol rýchly pokles kúpnej sily obyvateľstva, pokles výroby, zvýšenie nezamestnanosti, nižšie fiškálne príjmy a menej peňazí na financovanie verejných rozpočtov.
Ak po celom svete klesla výroba, je prirodzené, že s poklesom produkcie musel zákonite klesať aj obrat obchodnej výmeny tovaru. Preto ak sa niekto dneska pýta, ako dosiahnuť stabilitu, či dokonca nárast objemu svetového obchodu, tak, vážení, jedine účinnými opatreniami na zastavenie hospodárskeho prepadu, opatreniami na stabilizáciu ekonomiky a postupným naštartovaním hospodárskeho rastu.
Súčasný hospodársky systém je tak previazaný, globalizovaný, že spoliehať sa na limitované umelé intervencie do parciálnych odvetví, ktoré neprodukujú pridanú hodnotu, je, myslím si, zbytočnou ilúziou.
Iliana Ivanova
(BG) Dámy a páni, kríza neodvratne viedla k významnému zníženiu objemu svetového obchodu. Prejavuje sa to tiež v poklese výroby a investícií a aj v obmedzených možnostiach rastu. Národné vlády sú zároveň v silnom pokušení vybudovať prekážky na ochranu svojich domácich výrobných kapacít.
V roku 2009 sme v jednotlivých členských štátoch Európskej únie a tiež v nových rozvojových krajinách zaznamenali alarmujúci nárast používania rôznych národných ochrán. Tento protekcionizmus obmedzuje prístup k medzinárodným trhom pre malé a stredné podniky, ktoré tvoria základ európskeho hospodárstva, čo pridáva ďalšie prekážky a obmedzenia.
Myslím si, že na to, aby Európa prekonala tieto problémy a povzbudila podnikanie a obchod, potrebuje predovšetkým silný vnútorný trh. Dá sa to dosiahnuť, ak bude európske hospodárstvo dostatočne konkurencieschopné, inovatívne a založené na vysokých normách kvality. Európska komisia chce poukázať tiež na to, že napriek dosiahnutému pokroku sa musíme aj naďalej usilovať o zvýšenie kapacity vzdelávacích systémov, ktoré prispievajú k inovatívnej, znalostnej spoločnosti.
Podľa môjho názoru sú stabilné verejné financie v Európskej únii, ktoré zabezpečia udržateľnosť národných hospodárstiev a európskej meny, dôležitým predpokladom na prekonanie obchodnej nerovnováhy. Pre dôveru našich obchodných partnerov je stabilita eura najdôležitejšia. Ďalšie oživenie obchodu a investícií poskytuje aj včasné zavedenie potrebných štrukturálnych reforiem zameraných na položenie nových stabilných základov pre rast.
V neposlednom rade je podľa mňa dôležité, aby bol vnútorný trh posilnený aj prezieravým a rýchlym rozšírením eurozóny, čo by malo za následok hospodárske začlenenie európskych štátov a zvýšilo by to vplyv európskeho hospodárstva u jeho medzinárodných partnerov.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Vážená pani predsedajúca, ako ukazujú údaje za rok 2009 a ako už bolo naznačené, finančná kríza, ktorá vypukla na začiatku roku 2008, značne znížila obchodné čísla.
V každom prípade sa však zdá, že sa nám podarilo zabrániť vážnemu lákadlu protekcionizmu, ku ktorému došlo počas krízy v tridsiatych rokoch minulého storočia, a zdá sa, že sklon k novým reštriktívnym opatreniam zmizol na konci minulého roka. Ukazuje to piata správa o možných opatreniach obmedzujúcich obchod, ktorú Komisia prijala na konci minulého roka.
Mnoho krajín však prijalo tieto reštriktívne opatrenia; boli to krajiny s rozličnými hospodárskymi základňami ako Spojené štáty, Čína, Argentína, Rusko a Indonézia, ale aj mnoho rozvojových krajín. Pritom práve tieto rozvojové krajiny potrebujú otvorené trhy, ktoré môžu prijať ich výrobky.
Z tohto dôvodu vyzývam pána De Guchta, aby ako komisár pre rozvoj pracoval na tolerantnejšom a voľnejšom obchode vo svete, na Európskej únii, ktorá prevezme vedenie pri odstraňovaní protekcionistických prekážok v rozvojových krajinách, a na väčšom odhodlaní prihliadať v obchodných rokovaniach na rozvoj.
Georgios Papastamkos
(EL) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, myslím si, že pokles svetového obchodu podstatne presiahol hranice samotnej recesie. Prieskumy ukázali, že nedostatočné financovanie obchodu bankami je z veľkej miery zapríčinené spomalením obchodu.
Chcel by som položiť dve otázky: Po prvé, čo sa stalo s medzinárodnými záväzkami o multilaterálnom financovaní obchodu? A po druhé, aké výsledky mal pružnejší rámec financovania, aby sa podnikom uľahčil prístup k financovaniu na európskej úrovni?
K téme svetového obchodu by som chcel zdôrazniť, že nariadenia, pravidlá a záväzky Svetovej obchodnej organizácie do veľkej miery zabránili používaniu opatrení obmedzujúcich obchod a zároveň poskytli pružnosť pre politiky zamerané na hospodársku obnovu.
Vyzývame však Komisiu, aby dôkladne sledovala opatrenia, ktoré prijímajú naši obchodní partneri, a ich vplyv na európske vývozy vrátane politík podporujúcich kupovanie domácich výrobkov, ktoré uplatňujú dôležití obchodní partneri EÚ. Zároveň však nesmieme prehliadať dynamický rast vývozu niektorých rýchlo sa rozvíjajúcich hospodárstiev.
V tomto prípade by som osobitne chcel vyzdvihnúť otázku konkurencieschopnosti európskych výrobkov na svetových trhoch, ktorá existovala v minulosti a existuje aj teraz nezávisle od hospodárskej krízy.
Na záver, okrem iného, musíme v súvislosti s prístupom na trh dosiahnuť reciprocitu u našich obchodných partnerov, znovu zaviesť podmienky spravodlivej súťaže na medzinárodných trhoch a zabezpečiť, aby dovážané výrobky podliehali rovnakým pravidlám ako výrobky vyrábané v EÚ.
Laima Liucija Andrikien
Vážená pani predsedajúca, (nezrozumiteľné) je vo veľmi zložitej situácii už pre svetovú recesiu a klesajúci dopyt po mnohých výrobkoch na celom svete. Protekcionizmus však ešte ďalej poškodzuje medzinárodný obchod a priamo záujmy EÚ.
Jedným z medzinárodných obchodných aktérov, ktorý zaviedol ďalšie kontraproduktívne obchodné prekážky, je Rusko. Od začiatku finančnej krízy zaviedlo Rusko mnoho takzvaných "dočasných" protikrízových ciel na mnoho dovážaných výrobkov ako mäsové a mliečne výrobky, nábytok a tiež niektoré výrobky z ocele. Môžeme spomenúť ďalší príklad, dočasné clo na liečivá, ktoré Rusko zaviedlo pre vývozcov z EÚ.
Ešte znepokojujúcejšie je, že 1. januára 2010 vznikla medzi Ruskom, Bieloruskom a Kazachstanom colná únia. V dôsledku toho zvýšené clá postihli 30 % druhov výrobkov EÚ. Hlavný problém je, samozrejme, to, že Rusko, Bielorusko a Kazachstan nie sú členmi WTO, a preto nie sú zaviazané dodržiavať pravidlá WTO obmedzujúce jednostranné zvýšenie dovozných ciel a iné opatrenia obmedzujúce obchod. Keďže Rusko nie je členom WTO, nemáme v súvislosti s ním k dispozícii mechanizmus urovnávania sporov.
Pán komisár, mám pre vás dve otázky. Ako hodnotí Komisia súčasné obchodné problémy EÚ s Ruskom? Máme konkrétnu stratégiu týkajúcu sa členstva Ruska vo WTO?
Daniel Caspary
(DE) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, viackrát sme počuli, že svetový obchod počas posledných troch mesiacov dramaticky klesal napriek úspešným pokusom mnohých členov Svetovej obchodnej organizácie udržať trhy čo najotvorenejšie. Som tiež veľmi rád, že Európska únia v tejto súvislosti zohrala veľmi účinnú úlohu a nezaviedla takmer žiadne protekcionistické opatrenia.
V našej krajine máme príslovie, že najlepšia obrana je útok. Chcel by som nadviazať na to, čo práve povedala pani Andrikienėová o niektorých opatreniach, ktoré Rusko prijalo. Musíme zistiť, aké účinné možnosti máme k dispozícii, ktoré by nám umožnili ofenzívne reagovať proti obchodným partnerom, ktorí nedodržali dohody uzatvorené na stretnutiach G20, zaviedli protekcionistické opatrenia, uzatvorili trhy a prispeli k väčšiemu poklesu svetového hospodárskeho výkonu, ako by inak nastal.
Nemali by sme aktívnejšie využiť našu stratégiu Globálna Európa a energicky presadiť veci, ktoré obsahuje? Nenastal teraz správny čas na to, aby sme sa aktívne zaoberali našimi záujmami namiesto toho, aby sme len zabraňovali protekcionizmu? Na mysli mám možnú novú iniciatívu, ktorá by nám umožnila konečne napredovať v rámci WTO. Myslím si, že by sme mali urobiť logický krok a rýchlo rokovať o dohodách o voľnom obchode. Jeden výsledok máme v Južnej Kórei. Čo sa však stalo s Indiou, Kanadou, Kolumbiou a Peru? Nevyslali by sme veľmi pozitívny signál, ak by sme teraz pokročili s týmito dohodami o voľnom obchode?
Mnoho ďalších poslancov spomínalo rozvojové krajiny. Nie je teraz ideálna príležitosť na to, aby sme konečne dosiahli nejaký pokrok vo veci dohôd o hospodárskom partnerstve, aby sa rozvojové krajiny, africké, karibské a tichomorské krajiny (AKT) mohli lepšie začleniť do svetového obchodu a aby sa mohli prijať účinné opatrenia na dosiahnutie hospodárskeho rastu a na boj proti chudobe? V posledných desaťročiach sa ukázalo, že štáty, ktoré sa zapájali do svetového obchodu, mali najvyššie úrovne rastu. Pán De Gucht, teším sa na vašu odpoveď.
Theodoros Skylakakis
(EL) Vážená pani predsedajúca, moja prvá poznámka je, že korelácie našich obchodných vzťahov s krajinami s rýchlo sa rozvíjajúcimi hospodárstvami nie sú statické. Ak majú napríklad Únia a Čína úplne rozdielne miery rastu, necolné prekážky uplatňované voči nám, ktoré sme považovali za menej dôležité, keď bolo čínske hospodárstvo menšie, majú pre nás stále horšie následky, keďže relatívny význam Číny stúpa a náš klesá.
Ako sa zmenšuje naša relatívna veľkosť, zmenšuje sa tiež naša rokovacia sila. Preto je teraz vhodná príležitosť na to, aby Únia využila svoju politiku a účinne zmiernila prekážky pre naše vývozy do rýchlo sa rozvíjajúcich hospodárstiev a obmedzila sociálny a ekologický damping. Čas pracuje proti nám dokonca viac ako predtým v dôsledku krízy.
Mojou druhou poznámkou je, že ako sa menia vzájomné vzťahy, rastie význam transatlantických obchodných vzťahov a význam podpory lepšie fungujúceho amerického trhu, čo zvýši transatlantický obchod a dodá stranám na obidvoch stranách Atlantického oceánu lepšiu rokovaciu pozíciu.
Aj tu sa naskytuje príležitosť, pretože vybudovanie transatlantického trhu určitý čas potrvá, keďže ide o zložitý proces. Ako hodnotia Spojené štáty význam týchto vzťahov? Bohužiaľ, skutočnosť, že prezident Obama sa nezúčastní na nadchádzajúcom samite v Madride, nie je povzbudivým znakom.
Otázka znie: Pociťuje Komisia naliehavú potrebu konať, kým ešte máme potrebnú rokovaciu silu?
Tokia Saïfi
(FR) Vážená pani predsedajúca, hospodárska a finančná búrka, ktorou sme práve prešli, spôsobila veľké škody. Naše hospodárstva sú dezorientované a stále bojujeme, aby sme situáciu tvárou v tvár odhodlaným, rýchlo sa rozvíjajúcim silám ustálili.
Pán európsky komisár, nastal čas, aby ste teraz viedli ambicióznu a zmysluplnú európsku obchodnú politiku, ktorá bude nekompromisne zameraná na ochranu našich obchodných záujmov a založená na vzájomnej otvorenosti trhov a využívaní našich konkurenčných výhod.
Európska únia musí predovšetkým nájsť zlatú strednú cestu medzi extrémnym voľným obchodom a protekcionizmom. Podľa mňa túto tretiu cestu predstavuje vytvorenie systému spravodlivého obchodu. Európska únia je vyzbrojená určitými hodnotami: rešpektovanie práv duševného vlastníctva, spravodlivosť v oblasti investícií, prístup k trhom, boj proti necolným obchodným prekážkam a dodržiavanie sociálnych noriem a noriem v oblasti životného prostredia. Preto má EÚ povinnosť zabezpečiť, aby tieto hodnoty za svoje zásady prijali tiež India a Čína, rýchlo sa rozvíjajúce krajiny, ktoré sú nielen našimi zákazníkmi a konkurentmi, ale aj našimi partnermi.
Okrem potreby nastoliť vyvážený obchod, musíte, pán komisár, podporiť oživenie konkurencieschopnosti našich európskych spoločností. Ako sa to dá dosiahnuť? Zdá sa, že inovácie, investície do výskumu a vývoja a medzinárodný vplyv konkurencieschopných zoskupení predstavujú zopár kľúčových faktorov, ktoré nás dostanú z krízy.
Naše činy musíme tiež zamerať na zelené technológie a služby a na inovatívne spoločnosti, najmä na malé a stredné podniky tým, že ich zbavíme nadmernej administratívy a daňového zaťaženia.
(Predsedajúca prerušila rečníčku.)
Krisztina Morvai
(HU) Musíme zaujať stanovisko k základnej otázke, či je voľný obchod, (čo je) aktuálny systém riadený WTO, dobrý pre ľudí, alebo či by sme nemali zvážiť novú hlavnú líniu, ktorú by som nenazvala protekcionizmom, ale skôr hospodárskym sebaurčením. Chcela by som navrhnúť, aby sme zvážili rozdiely medzi týmito dvoma hlavnými líniami v troch oblastiach. Čo znamená globálny svetový obchod vo svojej súčasnej podobe a objeme z hľadiska tvorby a udržania pracovných miest v Európe, najmä pokiaľ ide o malých obchodníkov, malé a stredné podniky, rodinné podniky a malé farmy v európskych krajinách, ktoré sú bezmocné a stratili šance na rozvoj pre súčasný globálny, liberalizovaný svetový obchod? Keď pomyslíme na solidaritu, je pre chudobné rozvojové krajiny dobré, že namiesto rozvoja svojho vlastného poľnohospodárstva a priemyslu sú nútené svoje trhy otvárať? Je pre životné prostredie dobré, že sa tovar dováža z veľmi vzdialených miest?
Aspoň v súvislosti s poľnohospodárstvom a potravinami by som ako úvodný krok chcela navrhnúť, aby sme zvážili zavedenie princípu potravinového sebaurčenia, čo znamená, že spoločenstvá a krajiny by mali právo rozhodnúť sa, čo chcú vyrábať, ako to chcú vyrábať a potom ako to chcú predávať. Spotrebitelia majú právo na kvalitné, zdravé a výživné potraviny a vieme, že také sú potraviny, ktoré sa neprepravujú z tisíce kilometrov vzdialených miest, ale sú miestne vyrobené, spracované a predávané.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Chcel by som pánovi komisárovi zablahoželať k jeho novému vymenovaniu. Ak je to možné, mohol by poskytnúť podrobnosti o vplyve hospodárskej krízy na svetový obchod s poľnohospodárskymi výrobkami? Pani Andrikienėová už spomenula prípad Ruskej federácie, ktorá oznámila, že je pripravená zakázať dovoz hydinového mäsa do roku 2015, pretože svoj dopyt pokryje z domácej produkcie.
Keďže podpora konkurencieschopnejšieho systému poľnohospodárstva v otvorenom globálnom obchodnom prostredí je jednou z úloh, ktoré predseda Barroso pridelil novému komisárovi pre poľnohospodárstvo, využijem prítomnosť pána komisára na pôde tohto Parlamentu, aby som sa ho opýtal, ako nazerá na spoluprácu so svojím kolegom zodpovedným za poľnohospodárstvo, pokiaľ ide o ukončenie kola rokovaní v Dauhe.
Seán Kelly
Vážená pani predsedajúca, na úvod by som chcel povedať, že Komisia si zaslúži blahoželanie k odmietnutiu nedávneho návrhu Svetovej zdravotníckej organizácie, že by sme mali zakázať alkoholické nápoje a liehoviny oslobodené od cla. Ak by sa prijal, stálo by to európske hospodárstvo 2 miliardy EUR a stovky pracovných miest v celej Únii. Bol to zámer WHO založený skôr na moralistickom kázaní ako na vedeckých dôkazoch a Komisia ho, našťastie, zamietla.
Druhý bod, ktorý chcem spomenúť, je, že predovšetkým banky boli zodpovedné za mnohé problémy, ktoré teraz máme. Čo sa však stalo? Vznikla nová teória - boli príliš veľké na to, aby skrachovali. Myslím si, že skôr než to, že boli príliš veľké na to, aby skrachovali, mali mnohé z nich príliš veľké ego. Vidieť to na nemorálnych platoch, ktoré niektorí z bankárov poberajú, a na nepochopiteľných prémiách, ktoré tiež dostávajú. Žiadny bankár by nemal dostávať viac ako premiér jeho krajiny a mali by sme pracovať na tom, aby...
(Predsedajúca prerušila rečníka.)
Czesław Adam Siekierski
(PL) Vážená pani predsedajúca, medzinárodný obchod spolu s finančným sektorom sú oblasťami svetového hospodárstva, ktoré následkami hospodárskej krízy trpeli najviac. Odhaduje sa, že v dôsledku krízy obrat svetového obchodu minulý rok klesol o 10 %. Navyše má politika protekcionizmu, ktorú mnohé krajiny prijali ako základný nástroj na boj proti recesii, nepriaznivý vplyv na obchod. Výhody voľného obchodu vo svetovom hospodárstve by nemalo byť potrebné nikomu vysvetľovať. Môžem pokojne povedať, že prosperita, ktorú krajiny s voľným trhom dosiahli v druhej polovici dvadsiateho storočia, bola do veľkej miery výsledkom voľného obchodu, ktorý sa v tomto období dynamicky rozvinul. Pokles svetového obchodu, rast nezamestnanosti najmä v rozvojových krajinách a s tým súvisiaci nárast chudoby a sociálneho vylúčenia - tento negatívny trend sa dá zastaviť obnovením dynamického obchodu na voľných a spravodlivých...
(Predsedajúca prerušila rečníka.)
Michael Theurer
(DE) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, v prvom rade by som vám chcel zablahoželať k vášmu vymenovaniu za komisára. Všetci radi vidíme takéhoto bystrého a úspešného politika a známeho liberála v Komisii. Budete potrebovať všetky vaše presvedčovacie schopnosti, aby ste do medzinárodnej obchodnej politiky v EÚ vniesli nový impulz. Musíme bojovať proti akýmkoľvek protekcionistickým tendenciám. História jasne ukázala, že krajiny, ktoré sa zapájali do svetového obchodu, mali lepší rast ako tie, ktoré sa doň nezapájali.
Pred nami stojí tiež nový svetový poriadok. Niektorí zúčastnení aktéri, napríklad Čína, majú štátne kapitalistické systémy, ale môžu v tejto aréne používať úplné odlišné metódy. Preto vyzývam Komisiu, aby pre svetový obchod vypracovala novú stratégiu. Je jasné, že s kolom rokovaní o rozvoji v Dauhe sa musíme posunúť vpred, pretože multilaterálny prístup je správny. Budeme však musieť vynaložiť všetko úsilie, aby sme dosiahli pokrok, pokiaľ ide o Čínu.
Daniel Caspary
(DE) Vážená pani predsedajúca, chcel by som nadviazať na tému, ktorú spomenuli dvaja rečníci. Pán De Gucht, našťastie ste zodpovedný aj za Transatlantickú hospodársku radu (THR). Bol by som veľmi rád, keby ste vo svojom programe mohli dať THR úplnú prioritu s cieľom vyriešiť všetky problémy, o ktorých sme hovorili.
Stále je to tak, že Európa a Spojené štáty sú zodpovedné za takmer 60 % svetovej hospodárskej výkonnosti. Ak by sa nám podarilo odstrániť čo len zlomok obchodných prekážok na transatlantickom trhu, mohli by sme pre našich občanov a, samozrejme, pre zamestnancov urobiť omnoho viac, ako sa dosiahlo mnohými inými opatreniami, do ktorých sme za posledných päť rokov vložili omnoho viac úsilia. Bol by som veľmi rád, keby by ste svoju pozornosť mohli venovať THR.
Karel De Gucht
člen Komisie. - Vážená pani predsedajúca, ak by som sa mal pokúsiť spravodlivo odpovedať na všetky otázky, ktoré mi položili, a reagovať na všetky dotknuté témy, myslím si, že by som potreboval najmenej pol hodiny. Ak tomu správne rozumiem, mám len dve či tri minúty.
Po týchto slovách by som chcel začať všeobecnou poznámkou. Naozaj si nemyslím, že protekcionizmus je riešením. Či tomu veríte, alebo nie, keď sa pozriete do minulosti, uvidíte, že naše krajiny dosiahli blahobyt vďaka medzinárodnému obchodu.
Po druhé, Európa má meniace sa hospodárstvo, čo znamená, že musíme dovážať, aby sme mohli vyvážať. Myšlienka, že by sme mohli vyvážať bez dovozu, je úplne nesprávna a odporuje faktom.
Preto som presvedčený, že by sme s hlavnými hospodárskymi partnermi mali mať dohody o voľnom obchode, že by sme kolo rokovaní v Dauhe mali doviesť do úspešného konca a že by sme mali ďalej liberalizovať medzinárodný obchod, ale to neznamená, že by sme nemali brať do úvahy skutočnosť, že medzinárodný obchod musí byť spravodlivý a že máme právo brániť naše záujmy. Ak to bude potrebné, tak to Komisia určite urobí a využijeme nástroje na ochranu obchodu, ktoré máme, aby sme ovplyvnili to, čo považujeme za nespravodlivé deformácie trhu.
Bolo tu položených aj niekoľko veľmi špecifických otázok, napríklad od pána Jadota, ktorý sa pýtal na stretnutie WTO 4. februára a na jeho výsledok. Hlavným posolstvom stretnutia bolo, že pravidlá Všeobecnej dohody o obchode so službami (GATS) nepredstavujú prekážku pre právo krajín zabezpečiť účinnú finančnú reguláciu. Dôvodom je to, že GATS má veľmi široký priestor pre obozretné finančné opatrenia, takže táto finančná regulácia na vnútroštátnej a európskej úrovni určite neodporuje pravidlám GATS.
To ma privádza k pôvodu krízy, ktorou prechádzame. Dúfam, že jej väčšia časť je za nami. Som pevne presvedčený, že mala na obchod veľký vplyv, avšak pôvod krízy je vo finančnej nerovnováhe, ktorá bola spôsobená úplne nesprávnymi rozhodnutiami finančných inštitúcií. Finančná kríza nevznikla v Európe, do Európy a zvyšku sveta prišla zo Spojených štátov.
Súhlasím s tým, že potravinová kríza spred niekoľkých rokov, ktorá ešte úplne neustúpila, prispela k veľkej nerovnováhe, najmä pokiaľ ide o rozvojové krajiny. Dá sa toho veľa povedať o rozvojových krajinách, o dobrej správe a tak ďalej, ale určite nemôžete rozvojové krajiny viniť zo vzniku finančnej krízy. Je to očividné, kríza ich veľmi ťažko zasiahla a mali by sme to náležite vziať do úvahy.
Zaznelo tiež niekoľko otázok, naposledy od pána Casparyho a jedna aj od pána Jadota, ktorí sa pýtali, čo budeme robiť s THR a strategickou iniciatívou týkajúcou sa Číny.
Môj osobný názor je, že jediná správna odpoveď na hospodársky rozvoj Číny - ktorý, mimochodom, nezastavíme - jediná správna odpoveď je, že sa aj my staneme silnejšími. Myslím si, že to je jediná správna reakcia.
Keď sa na to pozriete z hľadiska obchodného deficitu, je pravda, že obchodný deficit s Čínou výrazne narástol, ale keď sa pozriete na celkový obchodný deficit s Áziou, ten sa o toľko nezvýšil. V rámci Ázie čelia aj ostatné ázijské krajiny ostrej hospodárskej súťaži zo strany Číny.
Takže by sme sa sami mali stať silnejšími. Myslím si, že napríklad dosiahnutie tohto transatlantického trhu je jednou z najlepších odpovedí, aké môžeme poskytnúť.
Nedávna správa vypracovaná na žiadosť Parlamentu udáva, že ak by sa necolné prekážky medzi Európou a Spojenými štátmi podarilo znížiť o 50 %, malo by to účinok, ktorý by bol omnoho väčší ako kolo rokovaní v Dauhe. Mali by sme na tom pracovať, zároveň však treba povedať, že to nebude vôbec jednoduché.
V súvislosti s kolom rokovaní v Dauhe som pevne presvedčený, že by sme sa mali snažiť toto kolo rokovaní ukončiť, pretože má mnoho dôležitých prvkov, medzi nimi aj to, že existujúce prekážky sa už nemôžu zvýšiť a že by sme mali mať schopnosť ich zrušiť. Po druhé, v rámci kola rokovaní v Dauhe existuje silný vývinový prístup, samozrejme, za predpokladu, že ho dokážeme zachovať v dnešnej podobe, a to by malo byť cieľom Európskej komisie.
Ešte k otázke Davida Martina o dani Robina Hooda. Musím najprv povedať, že meno Robin Hood sa mi páči oveľa viac ako Tobin. Bez ohľadu na to sa však obávam, že daň Robina Hooda stojí pred rovnakými problémami ako Tobinova daň a že presadiť sa dá len na celosvetovej úrovni. Nesmiete zabudnúť ani na to, že realizačný mechanizmus, ktorý by daň zaviedol, by bol aj na celosvetovej úrovni veľmi nákladný. Predseda Barroso o Tobinovej dani povedal, že sme ochotní ju podporiť, ak ju podporia aj všetci ostatní, a v tom je, samozrejme, ten háčik.
Nakoniec chcem povedať ešte pár slov - medzi inými pán Higgins položil otázku - o špekuláciách a čo sa vďaka nim stalo a tiež o Grécku.
Táto rozprava nie je o Grécku, preto to nebudem podrobne rozoberať, ale otvorene poviem, že si myslím, že aj samotné Grécko je určitým spôsobom na vine. V celosvetovom hospodárstve a ani v Európskej únii nesmie existovať žiadne morálne riziko. Členstvo v Európskej únii so sebou prináša aj určité záväzky. Preto členské štáty, ktoré sa dostanú do problémov - a určite sme ochotní ich podporiť a pomáhať im vždy, keď to bude možné -, by si mali tiež uvedomiť, že musia dodržiavať pravidlá, a keby ich dodržiavali, potom by sa pravdepodobne nedostali do problémov, v akých sú teraz.
Predsedajúca
Rozprava sa skončila.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
Edit Herczog  
Zníženie svetového obchodu malo osobitne negatívny vplyv na krajiny strednej a východnej Európy, keďže pokles dopytu postihol najmä výrobky, ktoré hrajú významnú úlohu vo vývoze ako automobily, spotrebná elektronika a tak ďalej. Tieto krajiny zároveň ťažko zasiahla tiež úverová kríza. Oživenie vývozu by pre tieto krajiny bolo mimoriadne dôležité, aby sa mohli spamätať z ťažkostí, ktoré vznikli z tohto dvojnásobného náporu a súvisiacich sociálnych problémov ako rastúca nezamestnanosť. Zdá sa, že financovanie vývozcov v tejto oblasti je najväčším problémom, keďže sa predĺžili doby splatnosti, úvery sú drahšie, prístup k nim je zložitejší a podmienky úverového poisťovania sa zhoršili. Z tohto dôvodu by sa mali vypracovať programy pre dotknuté krajiny, najmä pre členské štáty EÚ, aby sa im pomohlo pri zdolávaní týchto problémov.
Andreas Mölzer  
Trend outsourcingu v deväťdesiatych rokoch minulého storočia viedol k presunu kapitálu a odborných skúseností v rámci svetového hospodárstva. Skutočnosť, že pracovné miesta vznikali a vznikajú v krajinách s nízkou úrovňou platov, viedla k tomu, že sa znížili priemerné mzdy v strednej a západnej Európe, čo následne spôsobilo pokles úrovne spotreby. Dôsledok toho je, že európske spoločnosti už väčšinu svojho zisku netvoria z výroby výrobkov, čo je ich hlavný predmet podnikania. Svoje hospodárske výsledky sa snažia vylepšiť finančnými operáciami a špekuláciami. Tu musíme začať. Musíme zaviesť kvóty, koľko kmeňového akciového kapitálu môžu spoločnosti investovať do cenných papierov a akcií a koľko svojich rezerv môžu uložiť vo finančných balíkoch v tretích krajinách. Po druhé, potrebujeme nariadenia pre spoločnosti, ktoré v dôsledku krízy utrpeli škodu. Po tretie, hospodárstvo potrebuje nielen čerstvý kapitál pre banky, ktoré boli jednou z hlavných príčin krízy, ale čo je dôležitejšie, tiež nové nariadenia pre prevody finančných prostriedkov, prísne smernice pre predaj úverových balíkov a nezávislý dozorný orgán pre novú a prekvitajúcu oblasť obchodovania, napríklad predaj na krátko, ktorý by mal byť zakázaný.
Artur Zasada  
Ak sú prognózy, ktoré práve uviedol pán Moreira, správne, predpokladaný pokles svetového obchodu bude najväčší od druhej svetovej vojny. Je úplne samozrejmé, že členské štáty Európskej únie a tiež krajiny, ktoré do Európskeho spoločenstva nepatria, prijímajú opatrenia na zvýšenie konkurencieschopnosti a prekonanie vplyvu krízy. Výskum vykonaný Centrom pre výskum hospodárskej politiky ukázal, že od prvého stretnutia G20 venovanému kríze sa na boj proti následkom krízy prijalo 425 legislatívnych iniciatív. Niektoré krajiny sa uchýlili k protekcionistickým praktikám, pokým ostatné sa snažili obchod liberalizovať. Vzhľadom na skutočnosť, že hospodárstvo je systém spojených nádob, sleduje Európska komisia legislatívne iniciatívy, ktoré sa prijímajú v Európskej únii a vo svete? Berie to Európska komisia do úvahy, keď prijíma protikrízové opatrenia? V dôsledku kumulácie protekcionistických a liberalizačných opatrení, nastane situácia, keď sa vzájomne vylúčia a nebudú mať žiadny vplyv na svetový obchod.
