HIV/aids: odkrivanje in zgodnje zdravljenje (razprava)
Predsednica
Naslednja točka je izjava Sveta in Komisije o HIV/aids: zgodnje odkrivanje in zdravljenje.
Jean-Pierre Jouyet
predsednik Sveta. - (FR) Gospa predsednica, komisar Potočnik, gospe in gospodje, 25 let je od tega, kar je bil odkrit virus HIV. Danes, ko je epidemija zahtevala več kot 25 milijonov življenj, je zelo pomembno, da Evropska unija potrdi svojo zavezo, da se bo bojevala z globalno pandemijo virusa HIV/aidsa.
V tem pogledu je bistven splošni dostop do preprečevanja, testiranja, zgodnjega zdravljenja in podpore in Evropski parlament, vaš parlament, je to poudaril v resoluciji z dne 24. aprila 2007. Obstaja nujna potreba, da se poveča raven razvoja in tudi izvajanja preventive, obveščanja, izobraževanja in kampanj za ozaveščanje, ter da se investira v raziskave in razvoj novih strategij za preprečevanje in testiranje, ki jih je treba posodabljati s spremembami v naravi pandemije.
Zlasti je najbolj pomembno, da se testiranje in zdravljenje opravita čim prej in da so protivirusna zdravila na razpolago po dosegljivih cenah. Če je diagnoza prepozna ali če je imunski sistem preveč poškodovan zaradi bolezni, so bolniki podvrženemu povečanemu tveganju smrti štiri leta po diagnozi.
Za hitrejše pregledovanje je treba uporabiti nove strategije in orodja, kot so hiter presejalni test. Koristno bi bilo ponuditi širše testiranje, če bi se bolniki seveda strinjali. Koristno si je zapomniti, da je te hitre presejalne teste možno opraviti tam, kjer ni zdravstvenih laboratorijev in bolniki lahko prejmejo izide v zelo kratkem času.
Da bi spodbudili ljudi, ki živijo z virusom HIV/aidsom, da se zgodaj testirajo, je bistveno premagati diskriminatorne ovire. Strah pred stigmatizacijo, ki se pripisuje pozitivnemu izidu testiranja lahko prepreči bolnikom, da bi se bolj zgodaj pregledali. Iz tega razloga se mora Evropska unija jasno in dosledno izreči proti vsem oblikam diskriminacije ljudi, ki živijo z virusom HIV kjerkoli po svetu.
To prepričanje delita tudi francoski predsednik Nicolas Sarkozy in Bernard Kouchner, ki sta na to zadevo opozorila Združene narode. Virus HIV se mora obravnavati kot prenosljiva, tudi ne nalezljiva bolezen in vse omejitve glede svobode dostopa, potovanj in bivanja za ljudi, ki so HIV pozitivni, so protiproduktivne. Vse take prakse bodo odvrnile bolnike od tega, da bi se dali testirati, kar pa je škodljivo za posameznika in družbo.
Za zaključek bi rad dodal dvoje. Najprej, da je naš skupni cilj sledeč: ljudje, katerih test se izkaže za HIV pozitivnega, morajo prejeti visokokakovostno zdravljenje, ne glede na njihovo poreklo, narodnost, prepričanje, starost, spol, spolno usmeritev, vero ali kateri drugi dejavnik.
Drugo je to, da je v tem smislu mednarodno usklajevanje bistveno, če želimo premagati to pandemijo. Rad bi pohvalil program EuroHIV, ki že od leta 1984 razširja bistvene informacije o virusu HIV/aidsu organizacijam WHO, UNAIDS ter Evropskemu centru za preprečevanje in obvladovanje bolezni. Z namenom da bi vsem omogočili preventivo, testiranje in zgodnje zdravljenje, tako da ljudje s to boleznijo ne bi bili več zaznamovani ali diskriminirani, in da bi države na jugu imele ustrezen dostop do zdravil, je treba povečati sodelovanje med agencijami ZN in regionalnimi agencijami.
Evropska unija mora bolj kot kdaj koli sodelovati v tem boju.
Janez Potočnik
član Komisije. - Gospa predsednica, spoštovanemu parlamentarcu in ministru Jouyetu bi dejal, da ko se približujemo svetovnemu dnevu aidsa 1. decembra 2008, bo to plenarno zasedanje dobra priložnost, da se ozremo na nekatere bistvene dosežke pri boju z virusom HIV/aidsom ter da se osredotočimo na resne izzive, ki ležijo pred nami.
To leto je bila Nobelova nagrada za medicino dodeljena dvema evropskima raziskovalcema na Pasteurjevem inštitutu - profesorju Françoisu Barré-Sinoussi in profesorju Lucu Montagnieru, ki sta prva leta 1983 izločila virus človeške imunske pomanjkljivosti.
Ključno odkritje je utrlo pot mnogim pomembnim razvojem, odkrivanju ter zdravljenju okužb z virusom HIV ter nam omogočilo, da bolj razumemo patogenezo okužb z virusom HIV in njegove strašne posledice.
Toda 25 let kasneje še vedno nimamo zdravila za HIV/aids in smo še zmeraj priča milijonom novih okužb na leto po vsem svetu, vključno na deset tisoče novih okužb v Evropi.
Kako je to mogoče? Vsi vemo, da je mogoče prenos virusa HIV učinkovito preprečiti.
Uspešne kampanje v osemdesetih letih in začetku devetdesetih so pokazale ozaveščenost in poznavanje bistvenih elementov preventivnih strategij pred okužbami z virusom HIV.
Odločno politično vodstvo in civilna odgovornost sta dva nadaljnja predpogoja za uspešen boj z virusom HIV in aidsom - kot je odprto in konstruktivno partnerstvo z zainteresiranimi stranmi.
Današnje plenarno zasedanje je tudi odlična priložnost, da potrdimo našo politično zavezo - priložnost, da smo ambiciozni. Dodal bi, da zelo cenim zavezo Evropskega parlamenta, da ohrani predmet HIV/aids visoko na politični agendi.
In res smo pred kratkim imeli zelo koristno izmenjavo stališč glede HIV/aidsa na okrogli mizi med podpredsednikom Miguel-Angelom Martínez Martínezom in Zito Gurmai o potrebi testiranja na virus HIV in nadaljnji zgodnji najsodobnejši oskrbi ter podpori. Strokovnjaki ocenjujejo, da se približno 30 % ljudi v Evropi, ki so okuženi z virusom HV, tega ne zaveda. Ta neverjetna številka s seboj prinaša dvoje tveganj: najprej za osebo samo, ker ne bo prejela zdravljenja in oskrbe ob pravem času; in drugič za njenega partnerja, ki je izpostavljen okužbi.
Kaj lahko mi kot politiki naredimo, da rešimo in premagamo ta položaj?
Naše skupne humanistične bistvene vrednote in trdna zavezanost človeškim vrednotam, solidarnost in naše stališče proti diskriminaciji morajo biti osnova za vse politike pri boju zoper virus HIV/aids in morajo biti temelj za vse dejavnosti pri boju s to boleznijo. Evropsko stališče in dogovor sta jasna: osredotočili se bomo na preprečevanje in dviganje ozaveščenosti; spodbujali bomo testiranje na HIV in dostop do zdravljenja in oskrbe za vse, ki to potrebujejo; borili se bomo za poceni zdravila; nasprotovali bomo vsem oblikam diskriminacije ali stigmatizacije; opredelili bomo najboljšo prakso in podprli civilno družbo. Na področjih v naši politični pristojnosti moramo ustvariti pogoje za učinkovite ukrepe v praksi, ki bodo služili družbi in ljudem, ki živijo z virusom HIV in aidsom.
Seveda ne moremo biti samozadovoljni. Ohranjati moramo zagon.
EU prav tako preučuje zastrašujoč vpliv virusa HIV/aidsa preko svojih meja v podsaharski Afriki in ostalih državah v razvoju, ki predstavlja izjemen izziv za socialno rast in razvoj.
Vzhodna Evropa in osrednja Azija sta še vedno vodilni v rasti epidemije po svetu.
V tem smislu potrjujemo zavezo, da bomo podpirali partnerske države v postopnem povečanju splošnega dostopa do preprečevanja, zdravljenja, oskrbe virusa HIV in podpore.
V imenu Komisije pozdravljam resolucijo o zgodnjem odkrivanju in zdravljenju virusa HIV/aidsa in popolnoma potrjujem in podpiram načelo odstranitve ovir za testiranje na HIV, zdravljenje in oskrbo.
Komisija nadalje spodbuja ljudi, da izkoristijo možnost testiranja na virus HIV in ponavlja državam članicam, da ustanovijo centre za testiranje, ki ustrezajo mednarodnim standardom in delujejo v skladu z dogovorjenimi načeli.
Komisija trenutno razvija svojo drugo strategijo o boju proti HIV/aidsu v EU in prav tako pri bližnjih sosedah, ki se bo nadalje osredotočila na preprečevanje in na regije ter skupine, ki jih je epidemija najbolj prizadela. Toda kar uspešni preventivni pristop najbolj potrebuje, je odprtost in strpnost na politični in družbeni ravni: odprtost do stvarnost naših življenj danes, spolnosti in vedenja; odprtost za sredstva za zmanjšanje škode; odprtost za boj proti neenakostim, diskriminaciji in zatiranju; in odprtost za druge kulture in navade.
Pri soočanju z izzivi glede virusa HIV/aidsa bo Komisija še naprej igrala svojo polno vlogo. Vem, da imamo v teh prizadevanjih podporo Parlamenta in visoko jo cenimo.
Nadaljujmo skupaj v tem močnem političnem zagonu, skupaj s Svetom, da zagotovimo, da bomo vsi izpolnili naše naloge.
John Bowis
v imenu skupine PPE-DE. - Gospa predsednica, v Združenem kraljestvu imamo 80 000 ljudi, ki živi z virusom HIV, in kot je dejal komisar, pri enem od treh bolezen ni odkrita. Prav tako imamo na 360 nosečih žensk eno, ki je HIV pozitivna. Deset odstotkov novih primerov v Evropi je sevov, ki so odporni na zdravila, in to gre v smeri 20 %, kot je v Ameriki.
Veča se število ljudi, ki živi s sevi TB, odpornimi na zdravila, in prav tako z aidsom. Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni kaže, da so se novi primeri okužbe z virusom HIV podvojili med leti 1999 in 2006. Kaže, da jih je 11 % med mladimi, ki so stari med 15 in 24 let. 53 % primerov je heteroseksualni prenos, največ od ljudi, ki izhajajo iz epidemičnih držav, tretjina je moških, ki imajo spolne odnose z moškimi, in morda presenetljivo manj kot 10 % je narkomanov.
In povrhu vsega tega - in pozdravljam, kar je dejal minister - jih zaznamujemo. Stigmatizacija je kruto dodatno breme k bolečini bolezni in kar je še najhuje, spodbuja ljudi, da se skrivajo in ne pridejo na testiranje in zdravljenje. Rešitve izhajajo iz teh številk, iz teh dejstev. Potrebujemo zgodnje odkrivanje, kot so dejali vsi do sedaj. Potrebujemo anonimno testiranje, izobraževanje, razumevanje, ki iz tega izhaja, in se lahko spoprime s stigmatizacijo. Potrebujemo stalne raziskave in razvoj ter oskrbo, saj manj ljudi dejansko umre od aidsa kot pa z njim živi.
Zita Gurmai
v imenu skupine PSE. - Gospa predsednica, vesela sem, da je komisar omenil okroglo mizo, na kateri sem bila sogostiteljica in sopredsednica. Miguel Angel Martínez in komisarka Vassiliou sta prav tako sodelovala in se aktivno vključila v razpravo.
Aids je ena najbolj resnih bolezni našega stoletja. Samo v Evropski uniji je bilo v zadnjih 10 letih na novo okuženih z virusom HIV 215 000 ljudi. Glede na ocene za to leto je še skoraj tretjina okužb z aidsom - kot je omenil moj dober kolega - neodkrita, kar predstavlja resnično grožnjo za zdravje evropskih državljanov. Skrajni čas je, da sprejmemo konkretne korake, zato smo predložili praktične predloge o tem, kako se učinkovito bojevati z virusom HIV/aidsom in se osredotočiti na zgodnje odkrivanje HIV/aidsa, ki temelji na dokazih, in oskrbo.
To ni vprašanje, ki se navezuje samo na zdravje. Je strateška zadeva za prihodnjo širitev EU in bistvena na področju sosedske in migracijske politike. Kombinirati bi morali različne politike EU, s čimer bi poudarili pravico vsakega posameznega evropskega državljana do boljših zdravstvenih in življenjskih pogojev in pri tem ne smemo pozabiti vloge žensk. So najbolj ogrožena skupina, kar zadeva HIV/aids.
Zagotovitev točnega nadzora nad boleznijo je zelo nujno. Zgodnje odkrivanje in zmanjšanje ovir za testiranje je nujno. Treba je sprejeti korake, da se zagotovi svobodno in anonimno testiranje in se s tem omogoči, da se več ljudi želi testirati. Strategije za zmanjšanje virusa HIV/aidsa je treba dodelati v vsaki državi članici in te se morajo osredotočiti na ranljive skupine in skupine z visokim tveganjem.
Strategija mora vključevati informacijske in izobraževalne kampanje o preprečevanju, testiranju in zdravljenju virusa HIV/aidsa. Spoznati moramo, da so večja vlaganja v raziskave in razvoj za bolj učinkovita terapevtska in preventivna orodja, kot so cepiva in mikrobiocidi, bistvena za zagotovitev dolgoročnega uspeha odzivov na HIV in aids.
Diskriminacija ljudi, ki živijo z virusom HIV/aids, mora postati preteklost po vsej Evropski uniji. Bitka proti virusu HIV/aidsu se ne sme končati z diskriminatornim učinkom na HIV pozitivne državljane, vključno z omejitvami, ki vplivajo na njihovo svobodo gibanja. Resolucija EP, ki so jo podprle vse stranke, rešuje vse težave obenem. Cilj je ta, da lahko skupna in razširjena Evropa postane spodbujevalec pospešenega mednarodnega sodelovanja o odkrivanju HIV/aidsa, ki temelji na dokazih, in oskrbi v bližnji prihodnosti.
Prepričana sem, da če zgodnje odkrivanje in sistem zgodnjega odkrivanja delujeta kot pilotni program, bo ga morda mogoče uporabiti kot skupno evropsko orodje za druge politike, povezane z zdravjem. Resnično sem hvaležna vsem svojim kolegom, ki so to pobudo podprli in delali na njej.
Georgs Andrejevs
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, vse odkar sem imel čast sestaviti poročilo o boju z virusom HIV/aidsom v EU in sosednjih deželah, sem zelo zavezan temu vprašanju, z vsemi njegovimi posledicami in razvejanostjo ljudi, ki živijo z virusom HIV.
Pred letom dni so udeleženci v okviru konference "HIV v Evropi 2007" pripravili izčrpen poziv k ukrepanju glede tega, kako učinkovito rešiti problem HIV/aidsa v Evropi. Nekateri elementi tega poziva so sedaj v tem skupnem predlogu za resolucijo.
Cilj te resolucije je prispevati k boju proti virusu HIV/aidsu na politični ravni. Zato poziva Svet in Komisijo, da oblikujeta izčrpno strategijo za HIV, s katero bi spodbujali odkrivanje, zagotovili zgodnjo oskrbo in obveščali o koristih zgodnje oskrbe vse evropske državljane.
Poziva Komisijo, da dodeli pomembne vire za uresničitev zgoraj navedene strategije in pozove države članice, da pospešijo informacijske in izobraževalne kampanje o preprečevanju, testiranju in zdravljenju.
Zavedam se, da Komisija načrtuje, da bo predložila novo sporočilo o boju z virusom HIV v EU in sosednjih državah ter tudi, da se je komisarka Vassiliou osebno zavezala, da bo na tem področju nadalje ukrepala.
Da zaključim, ta položaj je treba nujno rešiti.
Vittorio Agnoletto
v imenu skupine GUE/NGL. - (IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, delam kot zdravnik, ki se bori z aidsom 21 let in vsako leto poslušam iste razprave.
Z zdravstvenega stališča je situacija zelo jasna: imamo okrog 30 protivirusnih zdravil, ki lahko podaljšajo življenje tistih z virusom HIV. Nimamo zdravila, ki bi lahko uničilo virus in zaradi tega smo na Zahodu in v Evropi videli zmanjšano smrtnost in povečanje števila ljudi, ki živijo z virusom HIV, ki so lahko tehnično opisani kot potencialni prenašalci okužbe. To danes pomeni, da je tveganje, da pridemo v stik z osebo z virusom HIV, dosti večje kot v preteklosti, zato ker se število HIV pozitivnih preživelih povečuje. In kaj se sredi tega ukrepa? Nič.
Večina evropskih držav že leta ni imela stalnih preventivnih kampanj. Profilaktiki veliko stanejo in dajmo besedam natančen, prepoznaven pomen: profilaktiki veliko stanejo in so eden glavnih načinov za preprečevanje virusa HIV.
Ne da še omenim projekte za zmanjšanje škode, ki so naravnani zlasti na narkomane, da se zmanjša uporaba istih igel. Koliko držav izvaja take projekte na nacionalni ravni? V Italiji 50 % potrjenih diagnoz aidsa pride na dan istočasno kot diagnoze virusa HIV, kar pomeni, da ljudje ne vedo, da imajo virus HIV, dokler ne zbolijo.
Kje so kampanje za večji dostop do testiranja, ki bi moralo biti zastonj in anonimno? Vemo, da če obstaja diskriminacija, se bodo ljudje poskušali skriti, ne bodo šli na testiranje in to pomeni tveganje za njihovo lastno zdravje in zdravje ostalih.
Zadnja točka: danes je spet Svet govoril o pomoči za vse južne države, toda rad bi izvedel, kaj se je zgodilo s predlogi Parlamenta, ko smo glasovali za najnovejšo različico TRIPS-a, ki je zavezovala Komisijo in Svet, da povečata sredstva za boj proti aidsu v vseh južnih državah in zlasti preneseta tehnologijo in farmakološko pomoč.
Avril Doyle
Gospa predsednica, leta 2006 je bilo poročanih več kot 86 000 novih primerov virusa HIV in več kot 13 000 primerov aidsa na evropski regiji Svetovne zdravstvene organizacije.
V zahodni Evropi je bilo 10 % novih okužb v skupini starih od 15 do 24 let in 25 % teh novo okuženih so bile ženske. Glavna pot prenosa je bil heteroseksualni stik, kot je dejal komisar.
V vzhodni Evropi je bila glavna pot prenosa preko injekcije mamila. Kar je zaskrbljujoče, 27 % novih okužb se je pripetilo v skupini starih od 15 do 25 let in 41% novo okuženih so bile ženske.
Danes 30 % bolnikov, okuženih z virusom HIV, za svojo okužbo ne ve in so odgovorni za več kot polovico novih okužb z virusom HIV. Poleg tega pozno odkritje pomeni pozno uporabo protivirusne terapije, kar pomeni zelo omejene možnosti, da bi zdravila pomagala.
Obstaja nujna potreba na evropski ravni za usmerjanje glede testiranja na HIV in svetovanja. Imeti moramo izčrpno in prožno usmerjanje o najboljši praksi pri poročanju, testiranju, zdravljenju in oskrbi.
V moji državi, Irski - medtem ko je treba podatke o HIV in aidsu razlagati previdno, saj se ne poroča in poroča pozno - je skupno število poročanih primerov za aids do decembra 2007 skoraj 1000. Ta številka bo narasla zaradi neporočanja. Kumulativna številka okužb z virusom HIV, ki se poroča za isto obdobje, je 4 780. Preventivne strategije morajo spet biti glavna novica na prvih straneh naših elektronskih časopisov. Nastopilo je samozadovoljstvo. Strah pred okužbo je izpuhtel. Z dejstvi moramo priti na dan, odprto in strpno. John Bowies ima prav, ko pravi, da medtem ko vse manj ljudi za aidsom umre, jih vedno več z njim živi.
Michael Cashman
Gospa predsednica, čestital bi rad francoskemu predsedstvu, ker se je zavezalo v boju proti aidsu in virusu HIV, čestital pa bi tudi tistim, ki so ta večer sodelovali v razpravi.
Razprava se je zavlekla pozno v noč o temi, ki pravzaprav zadeva vsakogar od nas vsako minuto dneva. Kot gej, živeč v sedemdesetih in osemdesetih, bi se zlahka okužil z virusom HIV. Imel sem srečo. Nisem se. Toda gledal sem, kako so virus, diskriminacija in stigmatizacija pokosili generacije.
Zato je sporočilo, ki ga moramo sprejeti danes zvečer, to, da smo zavezani k temu, da omogočimo, da bo zdravljenje in zgodnje testiranje na voljo, ampak, in predvsem, in čudovito in odlično delo, ki ga je gospod Bowis naredil kot minister za zdravje v konzervativni vladi, moramo povedati, da kar se zgodi tebi, je enako, kot da se zgodi meni ali moji hčeri ali sinu. Ljudje se ne gredo testirat iz enega samega razloga: strah pred diskriminacijo in da bodo morali živeti s stigmatizacijo.
Spomnim se, ko sem nekoč v zgodnjih osemdesetih obiskal bolnišnico in poskušal razvedriti bolnike - kar mi nikoli ni uspelo! - in ko sem prišel k bolnikom z virusom HIV sem odkril, da je na eni od postelj bil moj tesen prijatelj. Ni mi niti mogel povedati, da živi in umira z boleznijo, povezano za aidsom. Takšnih primerov je še več, ne samo pri nas, pač pa tudi v drugih državah. Kar se zgodi na drugih celinah, nas prizadene neposredno, toda sporočila ne bodo nikoli slišali, če se ne vključimo v skupnosti, ki so najbolj ogrožene. Seksualni delavec, predmet trgovine z ljudmi, je v EU tako ranljiv kot obiskovalce iz EU v Afriki ali na kaki drugi celini. Zato pozdravljam to resolucijo. 1. decembra 2008 je 20. obletnica mednarodnega dneva aidsa, toda sprememb je malo, razen življenj, ki se kopičijo, gredo mimo in so uničena. Zato čestitam parlamentu, predsedstvu in Komisiji ter vsem govornikom, ker so poslali signal, da kar se zgodi njim, se zgodi nam.
Toomas Savi
Gospa predsednica, spoznal sem, da so ljudje, pozitivni na virus HIV, včasih obravnavani kot gobavci, ne da bi se zavedali, da so z zgodnjim odkrivanjem in oskrbo lahko dejavni člani družbe mnogo let, preden se aids razvije in začne bolezen resno prizadevati njihova življenja.
Takšen predsodek je znak nepoznavanja. Zelo je pomembno spodbujati podporo in razumevanje za ljudi, okužene z virusom HIV. Iz tega razloga bi ljudje imeli več poguma, da bi se njihova virusna okužba odkrila na zgodnji stopnji, namesto da se določijo za škodljivo ravnanje, ki lahko predstavlja grožnjo za ostale.
Bistveno je, da so ljudje z virusom HIV lahko iskreni glede svojega stanja in se ne bojijo, da bodo diskriminirani, tako da lahko povečamo osveščenost in strpnost v družbi z virusom HIV in aidsom.
Colm Burke
Gospa predsednica, zmogljivosti za odkrivanje in zdravljenje virusa HIV se glede na razna družbeno-gospodarska okolja razlikujejo. Spodbujanje odkrivanja okužbe z virusom HIV bi moralo biti sestavina vseh obsežnih pristopov do reševanja vprašanja aidsa.
Celo v državah, kjer je protivirusno zdravljenje resno omejeno, je mogoče doseči pomembne prispevke k zdravju z odkrivanjem in zdravljenjem spolno prenosljivih bolezni, tuberkuloze in drugih oportunističnih okužb med osebami, okuženimi z virusom HIV.
V zadnji objavi ameriških raziskav je bilo ugotovljeno, da se je čas med datumi samoporočanja odkritja virusa HIV in uvedbo zdravljenja dejansko podaljšal. Interval med odkritjem virusa in predstavitvijo je bil bistveno daljši med uporabniki igel kot med drugimi tveganimi skupinami. Skupaj s tem se je pojavila še težava vse večjega doumevanja, da je aids sedaj ozdravljivo stanje, kar spodkopava sporočilo javnega zdravstva, ki kliče k pogostemu testiranju in takojšnjemu zdravljenju virusa HIV.
Mairead McGuinness
Gospa predsednica, zahvaljujem se Michaelu Cashmanu za čustva, ki jih je vnesel v razpravo. Vesela sem, da sem ostala in poslušala njegove besede, in upam, da jih bodo slišali še drugi in ukrepali.
Moja skrb v zvezi s tem vprašanjem je, da je strah, ki smo ga imeli v osemdesetih, pozabljen, in da smo umaknili pogled s tega stanja, medtem ko pa je tu cela generacija ljudi, ki niso odraščali v osemdesetih in morajo spet slišati sporočilo.
Izziv za vse nas je poskušati prinesti sporočilo o preprečevanju v javnost in ne s seboj potegniti še stigmatizacije, ki včasih pride skupaj z njim. Moramo biti sposobni to narediti, ker medtem ko je testiranje bistveno in zdravljenje popolnoma neobhodno za tiste, ki so zboleli, pa tudi želimo preprečiti ljudem, da bi dobili aids, z njim živeli in od njega tragično umrli.
Jean-Pierre Jouyet
predsednik Sveta. - (FR) Gospa predsednica, komisar Potočnik, gospe in gospodje, to je resnično zanimiva in na čase čustvena razprava. Zlasti se bi rad zahvalil gospodu Cashmanu za to osupljivo pripoved in vem, da je pogosto bil v stiku z gospo Bachelot, ki se opravičuje, da ne more biti tukaj ta večer in ki je dejala, da moramo ukrepati, kot da bi bili sami prizadeti, in da moramo sodelovati s skupnostmi, ki so najbolj ogrožene. Gospod Savi je prav tako dejal, da bi ljudje morali svobodno govoriti o svojem stanju. Gospod Burke je poudaril vrednoto strpnosti in pomena enakega dostopa. Gospa McGuinness je zelo prikladno dejala, da ne smemo pozabiti, kaj se je zgodilo v osemdesetih.
Rad bi se vrnil k temu, kar je dejal gospod Bowis - in mislim, da bi to lahko bil splošni pristop z vso podporo - da sedaj vedno več ljudi živi z aidsom in da je vse več odpornosti proti protivirusnim zdravilom. Zato moramo ta dva pojava sprejeti in zaradi tega moramo iz razlogov, ki ste jih dali, še strožje nasprotovati vsem oblikam diskriminacije. Drugič, narediti moramo vse, kar lahko, kot smo se dogovorili, da zagotovimo dosegljivost zgodnjega odkrivanja. Gospa Gurmai je imela popolnoma prav, ko je poudarila šibkost položaja žensk in potrebo po spodbujanju zlasti preprečevanja. Gospa Doyle je poudarila dejstvo, da se virus razvija pri mladih in da morajo biti prizadevanja za preprečevanje okrepljena, obenem pa je treba spodbujati, da se svoboda gibanja ne ovira, in gospa Gurmai se je s tem strinjala. Vsi ti vidiki se mi zdijo izredno pomembni; preglednost, pripombe gospoda Cashmana glede anonimnosti, brezplačna zdravstvena oskrba, boljše razdeljevanje kondomov, enak dostop do testiranja za vse skupine prebivalstva.
Pripombe gospoda Agnoletta, čigar strokovnost na tem področju je splošno znana, so mi dale vedeti, da bodo protivirusna zdravila podaljšala življenje, toda da nobeno zdravilo ne more pozdraviti bolezni, kar pomeni, da moramo za vsako ceno izboljšati preventivne ukrepe. Gospod Bowis je prav tako dodal, da je potrebno okrepiti raziskave in razvoj.
Verjamem, da so to vidiki, na katerih bi morali še dalje skupno delovati, da imamo potrebne vire in popolnoma se strinjam z gospodom Andrejevsom glede predlagane resolucije, ki cilja na razvoj vseh vidikov zgodnjega zdravljenja.
Mislim, da nas bo ta razprava opogumila, da bomo ostali budni in oprezni, da se bomo bojevali z vsemi oblikami diskriminacije in ukrepali glede tega, kaj se je zgodilo v preteklosti, in ne bomo ukrepali, kot da so razmere spet običajne.
Janez Potočnik
član Komisije. - Gospa predsednica, sodeloval sem na konferenci na začetku tega tedna ali prejšnjega tedna - včasih sem verjetno tak kot vi te dni, malo izgubljen v času. Bila je konferenca o boleznih revščine. Seveda sta HIV in aids med tremi največji morilci tega časa, malarija in tuberkuloza sta na drugem in tretjem mestu.
Zaradi teh treh bolezni vsako leto še vedno umre 5 milijonov ljudi, kar je enako kot da vsako leto izgine prebivalstvo Danske. Problem je še vedno tako prisoten, da bi bilo nemoralno, če mu ne bi dali dovolj pozornosti.
Narediti moramo vse potrebno za preventivne kampanje. Storiti moramo več, saj smo na tem področju malo zaspali. Narediti moramo vse potrebno, da zagotovimo zgodnjo identifikacijo, če je kdo okužen. Narediti moramo več, da najdemo zdravilo; narediti moramo več glede oskrbe. Ker sem, kot veste, odgovoren za financiranje raziskav v Komisiji, lahko odkrito potrdim zavezo, da bomo tudi v prihodnosti uporabili svoja sredstva za aktivno iskanje cepiv proti virusu HIV in aidsu.
Imam en odličen projekt, ki sedaj teče že mnogo let. Imenuje se EDCTP. Je partnerstvo s podsaharskimi državami za klinično preskušanje. Na začetku je imelo veliko težav, ampak sedaj zares poteka gladko in lani, leta 2007, smo se glede tega zavezali; države članice tukaj sodelujejo skupaj s Komisijo. Vse države članice sodelujejo z afriškimi državami članicami pri izgradnji njihovih zmožnosti. Samo v enem letu so namenile med 80 in 90 milijoni EUR in to je seveda podvojeno, ker smo mi namenili drugo polovico.
Tako da bi se raziskave tudi na tem področju morale nadaljevati. Tako kot je komisarka Vassiliou, moja kolegica, zagnana na svojem področju, sem tudi jaz na svojem, da bomo nadaljevali z raziskavami.
Ena stvar, ki danes ni bila omenjena, in mislim, da bi morala biti, je pomen sosedske politike in strukturne kohezijske politike, ker so ravno države v Evropi ali sosednje države tiste, kjer je to kritično vprašanje. To bi lahko bilo in bi moralo biti uporabljeno za te namene.
Da zaključim: preprosto povedano, imamo moralno obveznost kot človeška bitja, da ukrepamo. Resnično sem vesel, da je naš glas danes bil tako odločen. Bil je enoglasen in celo čustven.
Predsednica
Prejela sem šest predlogov resolucije, predloženih v skladu s členom 103(2) Poslovnika.
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 20. novembra 2008.
