Prioritete Evropskega parlamenta za zakonodajni in delovni program Komisije za leto 2009 (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o prioritetah Evropskega parlamenta za zakonodajni in delovni program Komisije za leto 2009.
Hartmut Nassauer
v imenu skupine PPE-DE. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, danes dopoldan razpravljamo o zakonodajnem in delovnem programu Komisije za prihodnje leto 2009, ki je tudi volilno leto. Naslednje leto bo namreč izvoljen nov Parlament in sestavila se bo nova Komisija. Nikogaršnji položaj ni gotov: ne položaj komisarjev in celo ne položaj predsednika Komisije, ki na žalost danes ne more biti tukaj, da bi sam predstavil svoj program.
Vsako volilno leto se znajdemo pred skušnjavo, da bi naredili, kar je prav za naše volivce, pri čemer si domišljamo, da vemo, česa si želijo, ali vsaj česa bi si morali želeti. Vprašanje je torej naslednje: kako naj se Evropska unija predstavi državljanom Evrope v naslednjem letu? Kot vsi politiki si moramo tudi mi prizadevati, da bi se odzvali na skrbi državljanov. Evropska unija ima za to izjemno priložnost. Na voljo imamo številne možne načine odzivanja na potrebe in skrbi ljudi.
Mir je v vsej zgodovini človeštva veljal za temeljno skrb, Evropska unija pa varuje mir v Evropi že mnoga desetletja. Sposobni smo poiskati odgovore na grožnje od zunaj, kot sta mednarodni terorizem ali ravnanje velikih sosednjih držav, ki načela mednarodnega prava včasih preprosto poteptajo. Prispevamo lahko k temu, da bi Evropi zagotovili varno in trajno oskrbo z energijo, hkrati pa počnemo vse, kar je v naši moči, da bi zaščitili podnebje. Socialno varnost in pravičnost v Evropi lahko varujemo s sproščanjem potenciala za rast našega uspešnega evropskega gospodarstva, varujemo pa lahko tudi inovacije in konkurenčnost evropskega gospodarstva, kar nam daje priložnost za ustvarjanje in varovanje delovnih mest. Evropa lahko v spreminjajočem se svetu postane zavetje varnosti. O mnogih izmed teh vprašanj bodo kmalu veliko podrobneje spregovorili moji kolegi.
Kateri so predpogoji za uspešno ukrepanje v Evropski uniji? Sam bi želel omeniti predvsem dva: prvič, potrebujemo ustrezne institucionalne podlage, to pa nedvomno pomeni Lizbonsko pogodbo. Ta pogodba bo prinesla več preglednosti in več demokratičnosti in bo okrepila sposobnost delovanja EU, s čimer ji bo omogočila učinkovito opravljanje svojih nalog. Državljane Irske lahko torej samo zaprosimo, naj še enkrat premislijo o svojem stališču glede te pogodbe. Tudi sam delim mnoge kritike, usmerjene na Evropsko unijo, vendar pa ne moremo spregledati dejstva, da ta pogodba nudi dobre rešitve za številne izmed predmetov teh kritik. Pomen Lizbonske pogodbe je potemtakem odločilen.
Drugič, pri vsem tem seveda potrebujemo tudi podporo državljanov Evrope, ki je že zaskrbljujoče nizka. To je postalo očitno po referendumih v Franciji, na Nizozemskem in nenazadnje tudi na Irskem. Kot sem nedavno že imel priložnost povedati predsedniku Komisije, pri tem ne gre za vprašanje, ali potrebujemo več ali manj Evrope. Pravo vprašanje je, kje Evropo potrebujemo in kje je ne potrebujemo. Odločiti se je treba o tem. Če lahko navedem primer - in priznam, da je to moj res najljubši primer -, varstvo tal ni nekaj, kar bi morali obravnavati na evropski ravni. Varstvo tal zahteva veliko dela, vendar ne ustvarja delovnih mest. Zato bo Evropa uspešna in bo dobila podporo, če bo ukrepala tam, kjer je ukrepanje Skupnosti nedvomno potrebno in kjer se z ukrepanjem na evropski ravni lahko doseže več kot z ukrepanjem na državni ravni.
Zato bi po mojem mnenju bilo smiselno, če bi Komisija v svojih ukrepih v prihodnjem letu pripisala več pomena vprašanju subsidiarnosti. S tem se bo povečalo sprejemanje Evrope, verjetno pa je, da nas bo vse skupaj ponovno izvolilo več državljanov Evrope, kot se je zgodilo na zadnjih volitvah.
Hannes Swoboda
v imenu skupine PSE. - (DE) Gospod predsednik, gospa podpredsednica, Evropska komisija je v preteklih nekaj letih opravila izjemno delo na številnih področjih, predvsem na področju okoljske in podnebne politike, tukaj, v tem Parlamentu, pa zdaj delamo na tem, da vse to prenesemo v zakonodajo. Vendar pa pri razvoju skupnega trga opažamo velike pomanjkljivosti, zlasti kar zadeva njegovo socialno razsežnost.
Trenutna finančna kriza je dovolj velik razlog za to, da razpravljamo o tej zadevi, kar smo v okviru poročila gospoda Rasmussena tudi storili. Moja skupina in jaz, in dejansko tudi mnogi drugi, nismo edini, ki smo globoko razočarani nad tistim, kar je tukaj izjavil - ali česar ni izjavil - komisar McCreevy. To je glavni problem.
Če beremo uvodne članke katerega koli konservativnega časopisa, pa naj gre za Financial Times ali Frankfurter Allgemeine, vidimo naslove, ki bi jih lahko napisale skupine socialistov iz tega Parlamenta, nikakor pa ne predsednik Komisije in zagotovo ne gospod McCreevy.
V časopisu Financial Times so se na primer pojavili naslednji naslovi:
"Največji propad regulativnega sistema sodobne zgodovine" ali "Po polomu: zakaj so za globalni kapitalizem potrebna globalna pravila".
Medtem ko je Zlato tele Damiena Hursta podrlo rekorde dražb umetnin, so finančne ustanove utrpele rekordne izgube, kar je Financial Times komentiral z naslednjimi besedami:
"Kako nas je zlato tele vse preslepilo".
(DE) Na žalost to velja za Komisijo ali vsaj za tiste člane Komisije, ki bi morali prevzeti odgovornost za te zadeve. Frank Schirrmacher, glavni urednik časopisa Frankfurter Allgemeine Zeitung, ki ga težko štejemo za pripadnika levice, piše: "Neoliberalna ideologija je ustvarila razumsko in naključno zvezo med posameznikom in globalizacijo, ki korenini izključno v gospodarstvu", ter obžaluje "samouničenje diskurza o socialnem varstvu".
Lepo bi bilo, če bi vsaj en sam element tega razbrali tudi iz besed predsednika Komisije ali komisarja McCreevyja. Konec koncev ne zahtevam obsežne levičarske kritike ali samokritike; kar zahtevamo že ves čas, kot je nedavno dal jasno vedeti tudi Martin Schulz, je okrepitev socialne razsežnosti in pregled vseh projektov Komisije z vidika njihovih vplivov na družbo. Na žalost se to še ne dogaja. Komisija se na to še ni odzvala.
Poleg tega zahtevamo tudi močnejšo skupno gospodarsko politiko v Evropi, ki bi prav tako lahko pomagala ublažiti ali preprečiti vrsto krize, ki se k nam preliva iz ZDA. Tudi tukaj so za Komisijo značilne opustitve. Še eno področje, na katerem je Komisiji spodletelo - in žal mi je, da te pripombe naslavljam na vas, kajti vem, da lahko v zvezi s tem storite le malo -, je, da ni uspela sama od sebe reševati neenakosti v Evropi oziroma da ni niti pozvala nacionalnih vlad k ukrepanju. O tem bomo razpravljali danes popoldne, ko bomo govorili o energetski revščini, torej še eni temi, ki smo jo večkrat odprli in na katero se Komisija, ki bo morala še oblikovati nekaj pravih pobud na tem področju, še ni odzvala.
Glede na načelno zavezanost k vključevanju in socialni pravičnosti je za Komisijo nesprejemljivo, da samo stoji ob strani in opazuje, kako se v času te posebne faze gospodarskega in družbenega življenja socialna neenakost v Evropi neomajno povečuje. To je nesprejemljivo in tega nikakor ne bi smeli dopustiti.
Državljani Evrope pričakujejo, da bo Komisija njihove potrebe in skrbi vzela resno, da bo predstavila ustrezne predloge in ukrepala kot moralna avtoriteta, predvsem v zvezi s finančno krizo. Jasnega stališča o tem ne bi smeli pričakovati od francoskega predsednika, gospoda Sarkozyju, ki opravlja dolžnosti predsednika Sveta; to jasno stališče bi moralo priti s strani Komisije, predsednika Komisije in tudi ustreznega komisarja.
Gospa podpredsednica, zelo jasno ste izrazili svoja prizadevanja za obveščanje državljanov o delu Komisije, kar spoštujemo in v celoti podpiramo. Vendar ne gre samo za obliko, temveč tudi za vsebino. Komisarji vam morajo ustrezno vsebino posredovati. Ko pa pride do finančne krize, ureditve in socialne razsežnosti, vam socialno tržno gospodarstvo nudi premalo vsebine. Zaradi tega boste pogosto naleteli na težave, ko boste želeli državljanom predstaviti verodostojne argumente.
Ekološkemu prestrukturiranju našega gospodarstva in naše družbe pravimo "da"; pri tem smo v celoti na vaši strani in to bomo prenesli v dejanja. Vendar pa imam za vas naslednje nujno sporočilo: narediti moramo korak nazaj - ali korak naprej, če hočete - proti politikam, ki temeljijo na družbeni odgovornosti, to pa vključuje tudi Komisijo, saj je to, kar imamo tukaj, premalo in je prišlo prepozno. Prosim vas, da zagotovite, da se bo ta položaj v naslednjih nekaj mesecih popravil.
Silvana Koch-Mehrin
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, gospa podpredsednica, naslednje leto - 2009 - je prav zares zelo pomembno leto za Evropsko unijo, saj bodo v njem potekale evropske volitve in, bolj splošno, odgovoriti bo treba na pomembno vprašanje v zvezi z usmeritvijo Evropske unije v prihodnosti.
Pred nami so volitve: to vemo, tisto, česar še ne poznamo, pa je natančna podlaga našega sodelovanja po volitvah. To je vprašanje, na katero naši državljani povsem upravičeno pričakujejo odgovor. Kakšno prihodnost predvidevamo za Evropo z vidika evropskih institucij?
Zakonodajni in delovni program Komisije seveda nudi priložnost za celovit odgovor na to vprašanje. Zaradi tega smo se v Parlamentu dogovorili, da bomo najprej sami opredelili svoje zahteve v zvezi z delovnim programom Komisije, namesto da bi čakali na njegovo predstavitev, čemur bi potem sledili naši odzivi.
Evropska unija se sooča z velikimi izzivi, ki imajo neposreden pomen za njeno prihodnost. Kaj bo ta prihodnost prinesla? Obenem se v svetu dogaja toliko tega, kar neposredno vpliva na vsakodnevno življenje državljanov, kot so naraščajoče cene energije in finančna kriza. Evropa nam mora z jasnimi besedami razložiti, kako se na to namerava odzvati Evropska unija. Za to potrebujemo prepričanost in vodstvo.
Za Evropsko komisijo je torej pomembno, da zelo jasno pove, kako se namerava odzvati na te krize, in da v svojem delovnem programu natančno opredeli, katere morajo biti politične prednostne naloge.
V tem okviru se nam zdi z našega vidika pomembno, da Komisija ne pozabi na konkurenčnost Evropske unije. Na čedalje bolj globaliziranem trgu se nam zdi pomembno, da to opredelimo kot eno izmed naših stalnih političnih prednostnih nalog.
Drugi vidiki enakega pomena so krepitev in zaščita državljanskih pravic, povečanje raziskav in iskanje rešitve za podnebne spremembe. To so druga vprašanja, ki v Parlamentu že mnoga leta sodijo med zelo pomembne teme. Komisija bi morala opredeliti ta področja, predvsem pa bi morala tudi zagotoviti, da si bo Evropa lahko lastila zasluge za vsak dosežen uspeh. Pogosto se zgodi, da si zasluge za dosežke, ki v celoti zadevajo interese in blagostanje državljanov, lastijo države članice. Želim si, da bi Komisija bila na to v prihodnosti bolj pozorna.
S tega vidika sem zelo zadovoljna, da danes vidim tukaj vas, gospa podpredsednica. Med našimi kolegi v tem Parlamentu sta eden ali dva, ki se morata sprijazniti, da ima gospod Barroso, predsednik Komisije, danes druge obveznosti. Vesela sem, da vidim tukaj vas, gospa podpredsednica, saj ste zadolženi za vodenje komunikacije v Evropski uniji, to pa bi lahko bila priložnost, da bodo o današnji temi - delovnem programu Komisije - temeljito razpravljali tudi v nacionalnih parlamentih, tako da bomo to vrsto medsebojnega vplivanja imeli že od samega začetka. Trenutno se to dogaja v večini odborov nemškega parlamenta, nedvomno pa bi moralo biti del dnevnega reda plenarnih zasedanj nacionalnih parlamentov po vsej Evropi.
Prišla je ura za Evropo: to bi moralo biti jasno. Soočeni smo s svetovnimi izzivi, Evropa pa nima druge izbire, kot da oblikuje skupen odgovor.
Eva Lichtenberger
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, kolegi, gospe in gospodje, člani Komisije, razprava o delovnem programu je, tako kot vedno, trenutek resnice. Na tem primeru namreč vidimo, koliko dejansko veljajo izjave, ki se ob toliko različnih priložnostih dajejo v javnosti. Če si program ogledamo bolj natančno, postane na žalost očitno, da se te napovedi še ne udejanjajo, zlasti kar zadeva finančni vidik ali nadaljnje načrtovanje s strani Komisije.
Pred nami je program za varstvo podnebja, ki napeljuje na to, da se konferenca na Baliju ni nikoli zgodila, kot da se Evropa ne bi nikoli opredelila kot glavna pobudnica za preprečevanje nevarnosti podnebnih sprememb na svetovni ravni. Avtomobilska industrija je uporabila zavore, Komisija pa sedi zadaj in opazuje. Države članice imajo proste roke in lahko druga drugo spodkopavajo z uvajanjem čedalje nižjih okoljskih standardov za lastne industrije in dajanjem čedalje večjih koncesij lastnim proizvajalcem avtomobilov.
Na žalost vidimo, da se to dogaja tudi v industrijskem sektorju na splošno. Kot vedno se največja pozornost posveča sektorju jedrske energije: industriji, ki razsipava z zmogljivostjo, financami in energijo. Čeprav ima Evropa inovativni sektor obnovljivih virov energije, na evropski ravni zanj ni mogoče nameniti kaj več kot drobiž, saj je Evropa že sklenila svojo zavezo ter finančna sredstva dodelila in načrtovanje usmerila drugam. To je povsem nesprejemljivo. Če želimo tu ostati vodilni na trgu, moramo poslati jasno in nedvoumno sporočilo, to pa pomeni, da moramo določiti prednostne naloge, kjer je to potrebno.
Žal naletimo na isto težavo tudi na področju delovnih razmerij. Tukaj bi želela poudariti samo eno zadevo: direktivo o delovnem času, ki je bila dogovorjena zdaj in kjer so bile jasno dane precejšnje koncesije. To je klofuta za vse mlade ljudi, ki si želijo zgraditi prihodnost. Na tak način se naših delavcev ne bi smelo obravnavati.
Končno je tu razprava o finančnih trgih. Potrdim lahko samo to, kar je dejal prejšnji govornik, gospod Swoboda. Zadnji zagovorniki samourejanja finančnih trgov so tukaj v tem Parlamentu. O predpisih premišljujejo celo v ZDA, na tej strani Atlantika pa se očitno pretvarjamo, da se bo to zgodilo kar samo od sebe. Sporočiti bi morali našo pripravljenost za oblikovanje trdnega okvirja, tako da se finančni trgi ne bi več razvijali v isti smeri, kot so se prej, ko so nesmiselni finančni produkti imeli prednost pred trdno gospodarsko politiko. Z mojega vidika je ta program v celoti eno veliko razočaranje.
Ilda Figueiredo
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Gospod predsednik, v tem zelo zaskrbljujočem, kritičnem času, ko so ljudje v Evropi in vsem svetu soočeni s temeljnimi izzivi, je nesprejemljivo, da Evropska komisija ni predstavila nobenih predlogov za zaustavitev politik, ki so poslabšale naš socialni položaj, povečale število brezposelnih ter število negotovih in slabo plačanih delovnih mest, povzročile finančno krizo, krizo v sektorju živil in energetsko krizo - posledice katerih čutijo zlasti gospodarsko šibkejše države in bolj ranljivi družbeni segmenti - ter povečale militarizacijo mednarodnih odnosov z vsemi nevarnostmi, ki jih ta predstavlja za svetovni mir.
Čeprav se Evropska komisija zaveda, da delavci, potrošniki in uporabniki javnih storitev jasno nasprotujejo privatizaciji in liberalizaciji, nepravičnim reformam na področju zdravstva in socialnega varstva ter čedalje večji razporeditvi dohodka gospodarskim in finančnim skupinam, še vedno vztraja pri ohranjanju in nadaljevanju z istimi instrumenti in politikami, ki so pripeljale do tega položaja, zlasti Paktom stabilnosti in njegovimi nesmiselnimi merili, liberalno lizbonsko strategijo ter lažno neodvisnostjo Evropske centralne banke. Vztraja na predlogih nesprejemljivih direktiv, kot je direktiva o delovnem času.
V tem času je treba dati prednost zaustavitvi postopka ratifikacije osnutka Lizbonske pogodbe in spoštovanju demokracije ter rezultata irskega referenduma, suverene odločitve irskega naroda, ki je sledila enakim rezultatom v Franciji in na Nizozemskem. Čas je, da se vodje Evropske unije iz teh glasov in nasprotovanj ter odpora delavcev in državljanov proti neoliberalnim, militarističnim in protidemokratičnim politikam nekaj naučijo.
V tem trenutku je treba dati prednost oblikovanju posebnih predlogov, kot so predlogi naše skupine za resolucijo, vključno s preklicem Pakta stabilnosti in koncem privatizacije in liberalizacije, pri čemer bi se z monetarno politiko in preusmeritvijo Evropske centralne banke ter prek pakta o napredku in družbenem razvoju dala prednost zaposlovanju skupaj s pravicami, odpravi revščine in socialni pravičnosti. Našim državljanom moramo dati upanje, ustvariti delovna mesta skupaj s pravicami za mlade ljudi in zagotoviti enakost žensk ter enake pravice za ženske.
Graham Booth
v imenu skupine IND/DEM. - Gospod predsednik, celoten program o podnebnih spremembah je dal EU samo še en izgovor, da napne svoje mišice in svetu pokaže, kako je ta program pomemben, saj gre po njenih trditvah za zadevo, ki jo države same ne morejo reševati. Slogan 20 20 20 je značilen primer fraze, ki pritegne in s katero lahko delamo: 20 % energije v EU iz obnovljivih virov, 20 % zmanjšanje emisij ogljikovega dioksida - vse do leta 2020. Vendar pa pozabljate na najpomembnejše: ali je kar koli od tega sploh potrebno?
Pred kratkim nas je IPCC obvestil, da se je 2 500 znanstvenikov strinjalo, da CO2 povzroča globalno segrevanje in da smo za to krivi ljudje. To stališče je potrdil razvpiti film Ala Gora. Vendar pa je od takrat več kot 30 500 znanstvenikov in klimatologov podpisalo Oregonsko peticijo in Manhattansko deklaracijo, ki z nekaj zelo močnimi dokazi neposredno izpodbija zaključke IPCC. Medtem, ko nas pozivajo, da naj verjamemo 2 500 znanstvenikom IPCC, nam govorijo, da moramo v celoti prezreti 30 500 znanstvenikov, ki slikajo drugačno sliko.
EU prepričuje narode po vsem svetu, naj milijarde davkoplačevalskega denarja v času, ko je svet soočen s strahotnimi finančnimi problemi, porabijo za nekaj, kar ne bo mogoče samo povsem nepotrebno, ampak kar bi se lahko pokazalo kot kontraproduktivno, če se izkaže, da so zadnji dokazi o globalnem ohlajanju točni. Da bi dokazali, kdo ima zares prav, potrebujemo celovito in odprto razpravo. Česa se bojijo privrženci stališča IPCC?
Zagotovo vas bo razveselilo, da je to moj zadnji govor v tem Parlamentu, saj se bom po tem zasedanju upokojil.
Sergej Kozlík
(SK) Predlog Evropskega parlamenta za resolucijo o delovnem programu Komisije za leto 2009 se lahko načeloma sprejme kot dokument, ki ta program razširja.
Osebno bi želel poudariti celovitost, s katero resolucija Parlamenta poudarja pomen zagotavljanja stabilnosti na finančnih trgih in pomirja potrošnike v tem času finančne krize. Ni dvoma, da je treba oblikovati ureditvene ukrepe za izboljšanje preglednosti vlagateljev ter izpopolnitev standardov vrednotenja, nadzora poslovne previdnosti in dela bonitetnih agencij. Komisija mora razviti podroben načrt, ki bo prinesel izboljšave na področju pravnih predpisov za finančne storitve, ter pregledati direktivi o dejavnostih kreditnih institucij in kapitalski ustreznosti. S tem bo mogoče doseči izboljšanje finančnega ureditvenega okvira in dvigniti zaupanje udeležencev na trgu.
V odstavek 27 resolucije je upravičeno vključen poziv Komisiji, da premisli o tem, kakšne prehodne ureditve bi bilo treba vzpostaviti na področju pravosodja in notranjih zadev do začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe. Če pa se zgodi, da Lizbonska pogodba do volitev leta 2009 še ne bo začela veljati, bo ta zahteva za Komisijo morala imeti veliko širši obseg. Sicer bo naša ljuba Evropska komisija zasačena nepripravljena.
Ryszard Czarnecki
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospod predsednik, dovolite mi, da Parlamentu postavim vprašanje. Za kaj gre pri zakonodajnem delu Parlamenta in predlogih Komisije? Odgovor je, da gre za ustvarjanje avtoritete med Evropejci, med ljudmi, ki so državljani držav članic Evropske unije. Trdno sem prepričan, da bi se Parlament in Evropska komisija morala osredotočiti na zakonodajno delo, ki zadeva ustvarjanje delovnih mest in spodbujanje gospodarske rasti. Institucije Unije lahko ustvarijo avtoriteto samo, če pokažemo, da so Evropska unija in njene strukture ljudem blizu. Ta avtoriteta pa je v zadnjih letih nekoliko oslabela.
Moje mnenje je, da ratifikacija Lizbonske pogodbe trenutno ni naša prednostna naloga. Namesto tega bi se morali osredotočiti na to, da državljanom Unije damo dovolj jasno vedeti, da želimo ustvariti več novih delovnih mest in da nas skrbi za obstoječa. Tu je tudi vprašanje spletnega kriminala, popolnoma novega problema, katerega posledice čuti veliko ljudi. Pozivam k vzpostavitvi ustrezne hierarhije pri opredelitvi prednostnih nalog; sam trenutno ne vidim nobene.
Margot Wallström
podpredsednica Komisije. - Gospod predsednik, dovolite mi, da se najprej zahvalim Parlamentu, ker je sprejel moj predlog, da naj medinstitucionalni dialog o delovnem programu Komisije postane bolj politična vaja, ki bo vključevala politične skupine, plenum in odbore. Mislim, da ste s svojimi dosedanjimi govori za to pripravili dobro izhodišče.
Letošnji delovni program bo zadnji program te Komisije, pripravljen pa je bil v zelo posebnih in specifičnih okoliščinah: spremljanje vojne v Gruziji, stanje pri naših sosedah, negotovosti okrog Lizbonske pogodbe po irskem "ne", stopnjevanje cen goriva in blaga, višanje cen živil, inflacija, ki je ogrozila kupno moč in nenazadnje - o čemer ste govorili prav vsi - finančna kriza, ki je prizadela banke in druge kreditne institucije.
Ni mi vas treba opozarjati, da bo tisto, kar bomo naredili v prvi polovici naslednjega leta, tudi pripravilo teren za evropske volitve. Zaradi tega smo lansko leto v naši predstavitvi letnega strateškega načrtovanja poudarili, da se nameravamo držati naše ambicije in ustvariti Evropo rezultatov ter dejanske koristi za državljane.
Glavne prednostne naloge politike, ki jih Barrosova komisija predvideva za naslednje leto, so še vedno razvrščene okrog petih stebrov, toda okoliščine so se spremenile in soočamo se z novimi in nujnimi vprašanji.
Prvi steber zadeva spodbujanje trajnostne rasti in delovna mesta. Bolj kot kdaj koli prej se moramo osredotočiti na današnje skrbi: kaj lahko v času naraščajoče inflacije storimo, da bi spodbudili rast, delovna mesta in socialno stabilnost; kaj lahko storimo, da bi izboljšali finančno stabilnost z nadgradnjo in krepitvijo instrumentov, ki jih imata na razpolago Unija in tudi Komisija; to je pomembna razprava. Kot veste, je finančna kriza vsak teden tudi na vrhu našega dnevnega reda; sestavili smo nekakšen časovni načrt, razpravljali pa smo tudi o pripravi predlogov o kapitalskih zahtevah za banke za namen poostritve obstoječih predpisov; pripravljamo tudi predlog za ureditev bonitetnih agencij, ki, kot veste, igrajo zelo pomembno vlogo na finančnih trgih in tudi v času te krize. Seveda mislimo, da zelo pomembno vlogo igrajo tudi dobro premišljeni predlogi, ki nam pomagajo zagotoviti, da bomo lahko rešili posledice finančne krize. Torej smo aktivni in bomo še naprej aktivni. Drugo vprašanje je, kaj lahko storimo, da bi se odzvali na dvig cen nafte, živil in blaga. Naše delo ni vsakodnevno mikro upravljanje; na enotnem trgu moramo natančno ugotoviti, kako bi lahko v finančni sistem vnesli dolgoročno stabilnost. To je prvi steber.
Druga pomembna naloga bo začetek spodbujanja prehoda na gospodarstvo, ki temelji na nizkih emisijah in učinkoviti uporabi virov. Srečanje v Köbenhavnu bo veliko svetovno srečanje, namenjeno doseganju svetovnega sporazuma o podnebnih spremembah za obdobje po letu 2012/po poteku Kjotskega sporazuma. Evropa mora dobro pripraviti svoj teren in tudi ohraniti svojo vlogo pobudnice na področju podnebnih sprememb; prav tako bomo morali nadaljevati z delom na vprašanju, kako pomagati pri prilagajanju vplivom podnebnih sprememb, da bi lahko bili vodilni pri razvoju pametne rasti.
Tretji steber zadeva skupno politiko priseljevanja. Na podlagi našega junijskega sporočila želimo uresničiti skupno politiko priseljevanja ter delati na paktu o priseljevanju, če pa naj to res uresničimo, moramo od paktov preiti k dejanjem.
Četrti steber se nanaša na vprašanje, kako usmeriti naše namere v oblikovanje politik, ki na prvo mesto postavljajo naše državljane. Naše ukrepe na tem področju bosta usmerjali tudi prenovljena socialna agenda in zdravstvena strategija EU kakor tudi vprašanje, kako lahko še bolj okrepimo pravice potrošnikov.
Na koncu si bomo prizadevali za izpolnitev cilja utrditve vloge Evrope kot svetovne partnerke. Izzivi za leto 2009, ki bodo prišli od zunaj, so dobro znani: postopek širitve, odnosi z našimi sosedami, usoda pogajanj iz Dohe, izboljšanje naših dosežkov na področju razvojne pomoči in vzpostavitev celovitega sodelovanja z novo administracijo ZDA.
Ta razprava pomeni, da se je Parlament vključil zgodaj, saj program še ne obstaja, zato to razumemo kot prispevek k naši razpravi, vaše predloge pa bomo upoštevali. Po drugi strani pa morajo zahteve, ki jih Parlament postavlja Komisiji, ostati osredotočene, da bi bile verodostojne in da bi imele dejanski vpliv, kar zlasti velja za leto 2009. Z različnih strani v tem Parlamentu namreč prihajajo različni pogledi na to, čemu bi morali v naslednjem letu dati prednost.
Upam, da se nas večina lahko strinja, da moramo sodelovati pri oblikovanju pozitivne agende za leto 2009 in se pri tem osredotočiti na bistvo. Menim, da bi morali upoštevati samo tiste pobude, ki res lahko nekaj pomenijo. Poleg pazljivega izbiranja naših predlogov moramo slednje tudi sporočati, da bodo evropski državljani znali pravilno presoditi, kaj EU dela in kaj lahko stori za njih.
Zato sem hvaležna za to razpravo, ki poteka prav v trenutku, ko pripravljamo program. Tega nameravamo sprejeti naslednji mesec in ga predstaviti 19. novembra na plenarnem zasedanju, na katerem bo prisoten ves kolegij. Natančno sem si zabeležila vaše poglede in lahko ste prepričani, da nam bodo ti pomagali, da sestavimo delovni program na podlagi dejanskih pobud, ki evropskim državljanom prinašajo oprijemljive in dejanske spremembe.
Piia-Noora Kauppi
Gospod predsednik, kot je že dejal gospod Nassauer, je skupina PPE-DE zelo zadovoljna z vsebino letnega zakonodajnega programa. Menim, da je zaradi izboljšanega procesa Parlament že vključen, kar vsem nam zelo pomaga pri izboljševanju letnega zakonodajnega programa.
Kot predstavnica Odbora za ekonomske in monetarne zadeve bi se želela osredotočiti na vaš prvi steber - rast, delovna mesta in evropsko konkurenčnost. Menim, da je ključni dejavnik ta, kako se odzivamo na finančno krizo. Ker imamo v Evropi že dokaj dobro zakonodajo, v skupini PPE-DE verjamemo, da mora vse, kar počnemo zdaj, temeljiti na obstoječi zakonodaji in njenih izboljšavah. Koreniti popravki v Evropi se nam ne zdijo potrebni. Naše mnenje, prvič, je, da je treba upoštevati nezavezujoče pravne ukrepe, saj je to tudi najučinkovitejši način odzivanja na globalna vprašanja. Narava finančnih trgov je zelo globalna in v Evropi se ne moremo vesti, kot da živimo v vakuumu. Verjamemo tudi, da trenutni ureditveni in nadzorni okvir, tako imenovani "Lamfalussyjev okvir", vsebuje veliko izboljšav, zato delo Komisije na tem področju v celoti podpiramo.
Drugo vprašanje so podnebne spremembe. Podnebne spremembe bodo vplivale na rast in delovna mesta v Evropi. Ni nam treba prevzemati skrajnega stališča o podnebnih spremembah, po katerem bi morala Evropa ukrepati zdaj in nemudoma storiti vse brez svetovne podpore. Trideset odstotkov emisij - tudi če bi šli tako daleč - ni dovolj, da bi se lotili problema podnebnih sprememb. Kar potrebujemo, je svetovni, učinkovit dogovor, ta pa bo verjetno prišel iz Köbenhavna. Do takrat pa se nam ni treba kaznovati. Evropske konkurenčnosti ne bi smeli preveč kaznovati, temveč bi do politik o podnebnih spremembah v Evropi morali pristopati bolj realno.
Končno moja tretja točka zadeva MSP. MSP so ključ do evropske rasti. Na primer, v okviru socialnega paketa bi ves čas morali upoštevati njihove poglede in to, kako gledajo na okolje družbenega okvira v Evropi. Socialni paket ne bi smel biti breme za evropska mala in srednje velika podjetja.
Jan Andersson
(SV) Gospod predsednik, gospa komisarka, želel bi se osredotočiti na socialno EU. Ko je prišla socialna agenda, smo rekli, da je prinesla premalo in prišla prepozno. Ko zdaj gledamo na delovni program Komisije in tudi na skupno resolucijo, vidimo, da vprašanjem zaposlenosti in socialnih zadev ni dana kakšna posebej visoka prednost. Ti imata prednost za ljudi, vendar ne za Komisijo. To se ne ujema z zahtevami navadnih ljudi.
V resoluciji socialnih demokratov odpiramo številna vprašanja. Eno zadeva ljudi z netipičnimi delovnimi mesti, skupino, ki nenehno narašča, ter njihovo potrebo po ustrezni zaščiti. To so ljudje, ki jih lahko doleti in prizadene neupravičena odpoved. Na skupnem trgu delovne sile je treba za to opredeliti minimalne standarde. Ponovno si moramo ogledati tudi Sklad za prilagoditev globalizaciji, da bi videli, ali lahko še izboljšamo možnosti za tiste, ki so zaradi prestrukturiranja ostali brez službe, da bi se jim omogočilo usposabljanje in da bi našli novo zaposlitev. Na področju delovnih pogojev imamo številne predloge.
Na koncu bi želel odpreti vprašanje, o katerem smo v ponedeljek razpravljali v Odboru za zaposlovanje in socialne zadeve. Zaradi sodb, ki jih je sprejelo Sodišče Evropskih skupnosti, se ljudje danes strašansko bojijo, da bo v EU prišlo do socialnega dumpinga, da bo le-ta postal politika. Uspeli smo oblikovati predloge za razširitev direktive o napotitvi delavcev na delo, da bi zagotovili enako obravnavo, in za vzpostavitev načela v primarni zakonodaji, na podlagi katerega temeljne pravice, kot je pravica do stavke, ne bi bile manj pomembne od prostega gibanja delavcev. Upam, da se bo Komisija s tem zdaj začela ukvarjati. Dobro je vedeti, da organizirate forum, vendar morate predstaviti tudi dejanske predloge za preprečitev socialnega dumpinga in omogočanje razumnega plačila in delovnih pogojev za delavce.
Diana Wallis
Gospod predsednik, ko smo s komisarjem Barrosom nazadnje razpravljali o delovnem programu, sem rekla, da je dobro, da se Komisija poskuša izogniti temu, kar sem imenovala "bolezen ob koncu mandata". Vendar pa se Parlament pred evropskimi volitvami nahaja v zelo težkem položaju. Vsaka skupina bo želela pustiti svoj pečat na programu, ki gre naprej. To je povsem naravno, ampak poleg tega moramo z vami v tem dialogu poskušati govoriti enoglasno, če želimo biti jasni. Opazili boste, da se je skupina liberalcev in demokratov pridružila skupni resoluciji, vendar pa se naslanjamo tudi na druge skupine, da bi poskusili doseči to, kar je pogosto naša naloga: ravnovesje v Parlamentu in nekakšno izenačenje.
Državljani Evrope so se znašli v zares neugodnih časih. Pred vsemi je negotova prihodnost zaradi svetovne finančne krize, ki zbuja skrbi zaradi dolgov, brezposelnosti, stroškov zdravstvenih storitev, pokojnin, in ki ustvarja ozračje, v katerem lahko pravičnost in enakost splavata po vodi, saj se prav vsi borijo, da bi obdržali svoje mesto.
Podnebne spremembe povzročajo posebne skrbi v zvezi s prilagajanjem naših življenjskih slogov in stroški goriva v zelo raznolikem svetu.
Ta čas svetovnih problemov bi seveda moral biti čas, ko se EU lahko izkaže, saj lahko sežemo v več držav, toda kot liberalci in demokrati moramo reči, prav, posezimo, vendar nikar ne posezimo predaleč. Nuditi bi morali okrilje, imeti bi morali nekaj nadzora, vendar bi morali omogočiti tudi posamezne izbire, da bi lahko posamezni državljani ponovno začutili, da imajo v teh negotovih časih nadzor v svojih rokah.
Pritrjujemo torej večjemu pregledu nad finančnimi trgi in akterji, pritrjujemo pa tudi možnosti širše izbire in večjega povračila za potrošnike. V Evropi si ne želimo novega primera družbe Equitable Life. Pritrjujemo večji mobilnosti delovne sile, pritrjujemo večji povezani socialni varnosti, pritrjujemo pa tudi pravičnosti in nediskriminaciji. Pritrjujemo večji izbiri v zdravstvu in mobilnosti bolnikov. Dajmo torej našim državljanom možnost, da sami izberejo, kako bodo živeli svoje življenje.
Če vas skrbi za prihodnost, vam med drugim lahko, da postanete bolj prepričani vanjo, pomaga prav občutek, da lahko v zvezi s tem kaj storite, da čutite, da imate nadzor, to pa bo tema, ki bo prisotna v izbirah, ki so jih liberalci in demokrati vnesli v to resolucijo. Pritrjujemo Evropi, vendar pritrjujemo tudi posameznim izbiram in opolnomočenju.
Seán Ó Neachtain   -
(GA) Gospod predsednik, največja skrb Komisije, Sveta in seveda tudi Parlamenta je takojšnje izboljšanje gospodarstva Evrope. Če se gospodarstvo ne izboljša, Evropa ne bo imela nikakršnega socialnega denarnega sklada za pomoč prikrajšanim. S tem izzivom se moramo nemudoma soočiti. Glede na to, kaj se je zgodilo na finančnih trgih, dvomim, da lahko nadaljujemo tako, kot smo to počeli to leto. Trenutno igračkanje s pravili finančnih trgov se mora ustaviti. Javnost je zelo zaskrbljena zaradi tega, zato moramo ljudi pomiriti. Ukrepati moramo čim prej. Vsi v Evropski uniji moramo vložiti več v raziskave in razvoj. Navdušen sem, da se bo v obdobju od leta 2007 do leta 2013 za ta področja porabilo 55 milijard EUR. Moramo biti na tekočem ter na teh področjih zagotoviti konkurenco, da bi ustvarili delovna mesta in svetu, v katerem živimo, zagotovili trdno gospodarsko podlago.
Andreas Mölzer
(DE) Gospod predsednik, trenutno smo soočeni z eksplozivno mešanico socialnega nazadovanja, kulturnih sporov, naraščajočih demokratičnih primanjkljajev, grožnje ozkih grl oskrbe, inflacije, uvoženih tveganj za varnost in špekulacij, ki jo lahko vsak hip raznese. Vse predolgo časa se nismo menili za zaskrbljujoč razvoj na trgu delovne sile in skrbi državljanov.
Skrajni čas je, da opredelimo prave prednostne naloge. Kar zadeva prehrambeno krizo, menim, da je renacionalizacija kmetijske politike bistvenega pomena za ohranitev samozadostnosti. Končno je treba rešiti probleme nezakonitega množičnega priseljevanja in za avtohtono prebivalstvo Evrope uvesti smiselno družinsko in rodnostno politiko. Državljane je treba zaščititi pred premestitvami podjetij, kar subvencionira EU, ustaviti pa je treba tudi zapravljanje denarja davkoplačevalcev in davčne goljufije. Ustaviti moramo razprodajo družinskega srebra EU, ki se žrtvuje za preveč vneto privatizacijo, in končno moramo sprejeti tudi dejstvo, da je projekt Lizbonske pogodbe propadel.
Če bo EU za to dovzetna, se lahko iz te krize izkopljemo. V nasprotnem primeru se lahko zgodi, da bomo priča nezadržnemu zatonu Evropske unije.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Gospod predsednik, moja skupina želi samo poudariti, da se je s trenutnim proračunskim in finančnim okvirjem za obdobje od leta 2007 do leta 2013 zelo težko učinkovito odzvati na nove politične prednostne naloge. Tako ta Parlament kot moja skupina sta dejala, da je brez zadostne denarne podpore nemogoče sprejeti nove politične prednostne naloge.
Zdaj vidimo, da v okviru trenutnega finančnega programa ni več prostora za nove politične pobude, ki sta jih dala tako Svet kot Komisija, kot je pomoč v hrani ali pomoč za Gruzijo, zato moramo poiskati rešitve. Vendar pa ne smemo dopustiti, da bi sprejete rešitve ogrozile obstoječe načrte in razpoložljiva sredstva v okviru medinstitucionalnega sporazuma. Menim, da moramo biti pri tem izredno strogi.
Zagotoviti moramo popolno razpoložljivost potrebnih virov. Da bi zagotovili ustrezno financiranje naših prednostnih nalog, moramo uporabiti vse vidike medinstitucionalnega sporazuma v teku njegovih preostalih let, poleg tega pa moramo uporabiti tudi nekaj, na kar smo skorajda že pozabili, in sicer tekoči pregled proračuna, da bi ustrezno rešili tiste probleme, ki se bodo še pojavili, saj nastajajoči položaj povzroča nova politična izredna stanja.
Zato prosimo Komisijo, da si še bolj prizadeva za čimprejšnji napredek pri svojem predlaganem pregledu proračuna.
Evelyne Gebhardt
(DE) Gospod predsednik, gospa podpredsednica, dandanes je mogoče čutiti velik dvom državljanov v Evropsko unijo in za to obstaja tudi vzrok. Je posledica politik, ki so se izvajale v zadnjih letih, in načina, kako so se te prenašale državljanom.
Zato je izredno pomembno, da Evropska komisija in druge institucije EU oblikovanje politik v precej večji meri usmerijo v življenje državljanov ter v njih vzbudijo občutek in jim pokažejo, da Evropska unija za državljane dejansko nekaj počne.
Zaradi tega je tudi pomembno - na primer v naših analizah o tem, kaj potrebujemo -, da se močneje osredotočimo na to, kaj bi morali početi. Potrošniški indikator je na primer zelo pomemben instrument, ki ga je treba še razširiti, da bi lahko bolje upoštevali pomisleke in interese državljanov na tem področju.
Druga točka, ki je tudi pomembna v tem okviru, je boljše spremljanje vplivov zakonodaje EU. Zgolj ocenjevanje gospodarskih vplivov ne zadostuje. Tudi na socialnem področju potrebujemo jasne ocene vplivov, da bi lahko vedeli, kako zakonodaja, ki jo snujemo, vpliva na državljane, da bi lahko pokazali to, kar vemo, kar želimo in kar počnemo, in da to, kar počnemo, lahko v njihovo življenje prinese pozitivne rezultate.
Pomembno je tudi, da se državljanom v vsej EU dajo enake pravice. Zato vas želim pozvati k delu na nadaljnjem razvoju skupinskih tožb in skupnih zakonitih pravic. S tem bi državljanom poslali zelo pomembno sporočilo.
Bernard Lehideux
(FR) Gospod predsednik, gospa podpredsednica, zdi se, da se Komisija vede kot nepozoren učenec, ki se mu mudi pravočasno dokončati svojo domačo nalogo. Da, socialni paket obstaja, vendar ni dokončan in ga je mogoče razumeti samo kot en korak proti celovitem ukvarjanju Komisije z družbenimi problemi.
Predsednik Komisije se še ne zaveda obsega svarila državljanov Francije, Nizozemske in Irske, ki bi, žal, lahko prišlo tudi od drugod, če bi tam potekali referendumi. Ti rezultati so poziv k redu. Če si ljudje želijo več Evrope, potem je prav, da zgradimo boljšo družbo, ne pa da zgolj sprejemamo še bolj nejasne direktive.
Zakonodaja na notranjem trgu je nedvomno potrebna, vendar je daleč od tega, da bi bila najpomembnejša skrb. Program za leto 2009 bo, mimogrede, tako kot predhodni programi, zgrešil bistvo. Ljudje od Komisije ne pričakujejo, da se bo omejila samo na dopolnjevanje ali celo poenostavitev zakonodaje. Od Komisije pričakujejo, da bo dorasla nalogi, ki ji je bila podeljena s Pogodbama: da bo gonilna sila Unije, njen nabiralnik za predloge.
Zaradi tega ni dovolj, če njen predsednik tiho in lepo sedi za predsednikom Sveta. Pričakujemo, da se bo Komisija vedla kot ključni akter pri preučevanju, kakšno vrsto družbe moramo zgraditi. Toda kakšno vrsto družbe predvideva ta program? Program za leto 2009 ne vsebuje nikakršnih resnih pomanjkljivosti, vendar pa to ni program, ki ga potrebujejo naši sodržavljani.
Gospod predsednik, naloga novega kolegija bo, da prevzame svoje dolžnosti. Upam samo, da bo ta namenil več pozornosti glasu evropskih ljudi, kot je to storil sedanji.
Andreas Schwab
(DE) Gospod predsednik, gospa podpredsednica, kolegi, gospe in gospodje, različnosti sporočil, ki jih plenum pošilja Komisiji, danes ni mogoče spregledati. Zato se bom, kolikor je mogoče, osredotočil na nekaj ključnih točk, in upam, da jih bodo moji kolegi poslanci potrdili.
Po mojem mnenju se lahko vsi strinjamo - kar ste prej omenili tudi vi, gospa podpredsednica -, da mora Evropska unija ohraniti svojo zavezo temeljnemu načelu socialnega tržnega gospodarstva ob sočasnem podpiranju interesov tako poslovnega sektorja kot interesov potrošnikov. Na posamezni ravni to predstavlja težko dejanje uravnoteženja, katerega rezultat bi se seveda lahko razlikoval glede na politično stališče posameznika. Vendar menim - in tukaj bi rad nadaljeval pri besedah gospoda Nassauerja -, da mora v prihajajočih mesecih Komisija razviti boljši občutek za to, kar se zahteva v smislu subsidiarnosti.
Če si ogledamo vrsto vaših predlogov o nakupu okolju prijaznih vozil ali če si ogledamo, kaj nameravate v delovnem programu predlagati v zvezi z okolju prijaznim naročanjem, vidimo, da očitno menite, da župani naših mest kot običajni smrtniki niso sposobni sami sprejemati okolju prijaznih odločitev, zato čutite potrebo, da s svojega položaja v središču Evrope predpišete, kaj bi morali početi. Po našem mnenju je to napačen pristop. Želimo si, da bi posamezniki sami spoznali, da je okolju prijazno naročanje v njihovem interesu. Zaradi tega potrebujemo v teh sektorjih več subsidiarnosti, več dobre prakse in manj usmerjanja.
Gospa podpredsednica, dovolite mi, da Komisijo spodbudim tudi k sprejetju pogumnejšega pristopa v svojih pogajanjih z državami članicami v prihodnosti, na primer kar zadeva vprašanje, kako bi bilo treba uskladiti zakonodajo o varstvu potrošnikov v Evropski uniji, da bi bila ta v skladu z interesi podjetij in interesi potrošnikov. Nadaljevanje tega usklajevanja bo imelo smisel samo, če bomo resnično uskladili celotno področje zakonodaje o varstvu potrošnikov in če državam članicam ne bomo dali še več priložnosti za brkljanje na obrobju tega usklajenega pravnega reda. V nasprotnem primeru bo ta naloga nesmiselna.
Claudio Fava
(IT) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, leto 2009 je leto, v katerem ne bomo samo šli na volišča, ampak bomo morali ponuditi tudi nekatere odgovore na specifična vprašanja, ki nam jih bodo zastavili naši volivci. Eno izmed teh vprašanj bo zadevalo področje svobode, varnosti in pravice: zakaj ga nameravamo ustvariti, kako ga nameravamo ustvariti in kdaj ga nameravamo ustvariti. Odgovor moramo ponuditi v obliki ambicioznega programa zakonodajnih politik, ki ga Komisija, gospa komisarka, še ni predstavila.
Pričakujemo trdne zakonodajne predloge, ki bodo upoštevali politiko priseljevanja, zlasti predloge o politikah glede sprejema priseljencev in azilnih politikah, da bi se ta temeljna pravica zaščitila po vsej Evropski uniji in da bi se izognili razlikovanju med politikami o zakonitem in nezakonitem priseljevanju, ki se nam zdi v celoti neprimerno. Menimo, da potrebujemo skupen politični okvir in zakonodajno okolje: poleg zadrževalnih ukrepov potrebujemo tudi integracijske ukrepe in zakonite kanale priseljevanja.
Pričakujemo trdne predloge o pravosodnem sodelovanju v kazenskih in policijskih zadevah, ki naj temelji na vzajemnem priznavanju postopkovnih jamstev. Vzajemno priznavanje še pogrešamo, brez takšnih predlogov pa bo boj proti organiziranemu kriminalu in terorizmu verjetno ostal samo pri besedah.
Na koncu pričakujemo tudi drznejši pristop do zaščite in varstva temeljnih pravic, ki ostajajo primarni cilj sodnih ukrepov. Nova Agencija za temeljne pravice bi morala postati glavni instrument te naloge po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe.
Gospa komisarka, pričakujemo, da bomo dokaze o tej nameri našli v programu, ki nam ga bo v naslednjih nekaj dneh razkrila Komisija.
Jean Marie Beaupuy
(FR) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, gospa komisarka je dejala, da si tudi sama želi bolj vidno Evropo, ki bi državljanom nekaj pomenila.
Največja proračunska postavka danes, ki znaša 36 % proračuna Unije, se nanaša na kohezijsko politiko. Če obstaja eno samo področje, v katerem naši sodržavljani lahko vidijo praktične in oprijemljive učinke dosežkov in odločnosti Evrope, potem je to Kohezijski sklad.
Kot je bilo že rečeno, bo leto 2009 zelo pomembno leto, saj bomo priča oblikovanju novoizvoljenega Parlamenta in Komisije. To pomeni, da bo to leto "prazno" leto, na nekaterih področjih celo dopustniško leto. Vendar pa si pri kohezijski politiki dopusta ne moremo privoščiti. Programov, ki so v pripravi, ne moremo ustaviti, predvsem pa ne moremo ustaviti njihove učinkovitosti. Vsi tukaj prisotni se boste zagotovo lahko spomnili izboljšav, ki jih je kohezijska politika vnesla v vsakodnevno življenje ljudi na Portugalskem, v Španiji, na Irskem in v vseh državah Evrope.
Komisija mora zato poiskati način, da nam predstavi podroben delovni program za leto 2009, kar zadeva kohezijo, ki je, ponavljam, največja proračunska postavka Evropske unije in tudi najbolj oprijemljiv prikaz naših dosežkov državljanom, tako da leto 2009 ne bo "prazno" leto, temveč leto napredka v okviru programskega obdobja 2007-2013.
Vnaprej se zahvaljujem komisarki in njenim kolegom za njihove predloge o tej zadevi.
Françoise Grossetête
(FR) Gospod predsednik, gospa podpredsednica Komisije, leti 2008-2009 predstavljata prehodno obdobje, saj preživljamo brezprimerno gospodarsko krizo. To je tudi evropsko volilno leto, kar žal pomeni, da obstaja nevarnost, da bo tudi zapravljeno.
Zato moramo storiti vse, kar je v naši moči, da ohranimo konkurenčnost naših podjetij in prepričamo naše sodržavljane, da je Evropa pravi odgovor. Na žalost je program napolnjen - prenapolnjen - in je prišel prepozno, v preteklih letih pa v zvezi s tem ni bilo premalo svaril.
Gospa Wallström je v zvezi s podnebnimi spremembami dejala, da bi morali biti pobudniki pametne rasti. O tem se vsi strinjamo, toda za to si moramo prizadevati vsi ali pa nihče. Evropa tega ne more storiti sama. Ni ji treba pljuvati v lastno skledo. Posledice odločitev, ki jih sprejemamo, bodo imele velik vpliv, tako v socialnem kot gospodarskem smislu. O svetovnem sporazumu o boju proti podnebnim spremembam ne moremo govoriti, če vanj niso vključene Kitajska, Združene države, Brazilija in Indija. Sporazum pred podpisa Kitajske ni sporazum.
V zvezi z zdravstvom smo slišali, da obstaja farmacevtski paket. Končno! Za ta paket prosimo že leta. Prišel je ravno v trenutku, ko se začenjamo pripravljati na volitve. Vendar pa še vedno predstavlja vir velikega nezadovoljstva. Kako naj upravičimo našo počasnost pri obravnavanju problema ponarejanja zdravil, ko to predstavlja resnično grožnjo zdravju in resen zločin? Že zdavnaj bi lahko začeli delati na sledljivosti zdravil in prepovedi prepakiranja.
Na koncu moramo obvezno utrditi našo politiko o varstvu potrošnikov, zlasti v luči vseh kriz in prehrambenih škandalov, ki jih doživlja svet.
Zato vas prosim, gospa Wallström, da zagotovite, da leto 2009 ne bo zapravljeno!
Libor Rouček
Gospe in gospodje, Evropa se je v zadnjih časih privadila na razmeroma močno gospodarsko rast in gospodarski napredek. Bojim se, da se to obdobje zdaj bliža koncu, vsaj začasno. Glavne prednostne naloge Komisije, Parlamenta in tudi Sveta v naslednjem letu bi zato morale biti usmerjene v obnovo gospodarske rasti in okrepitev socialne kohezije. Izboljšati je treba sistem za ureditev finančnih trgov v Evropi; pomembno je, da si prizadevamo za učinkovitejšo gospodarsko in davčno usklajevanje, ki vključuje tudi usklajevanje sistema neposrednih davkov in jasnih ukrepov proti davčnim goljufijam. Nujno je treba oblikovati celovit predlog za zunanjo politiko na področju energetike ter ponuditi aktivno podporo za gradnjo energetske infrastrukture. V času gospodarske negotovosti je pomembno tudi to, da Komisija ponovno potrdi svojo zavezo, da bo socialne pravice podpirala močneje kot kdaj koli prej, vsi pa dobro veste, da bi glavna prednostna naloga v naslednjem letu morala vključevati tudi zaključek ratifikacije Lizbonske pogodbe in seveda njeno izvajanje.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Gospa komisarka Wallström je pravkar govorila o seganju k državljanom. Kohezijska politika z več tisoč majhnimi in občinskimi programi je najvidnejša oblika ukrepov Evropske skupnosti. S temi programi bomo aktivno segali k našim državljanom v prihodnosti. Ne mislim samo na regionalni in občinski dan odprtih vrat tukaj, v Bruslju, ki bo potekal čez nekaj tednov, temveč tudi na številne različne dejavnosti v državah članicah. Do tu je vse prav.
Vendar so potrebne tudi spremembe, zato bom omenil dve. Prvič, Parlament si močno želi večjo prožnost Solidarnostnega sklada Evropske unije. Državljani zahtevajo hitro ukrepanje ob naravnih katastrofah in poplavah. O tem imamo svoje stališče, Evropski svet pa že nekaj let ovira to razpravo. Dajmo za vsak primer poskrbeti, da se bo razprava o tem pričela.
Drugič, Zelena knjiga o teritorialni koheziji, ki jo pričakujemo v oktobru, mora dati podlago za kohezijsko politiko po letu 2013: ne renacionalizacija, temveč dolgoročno prizadevanje na evropski ravni, enotna celovita evropska politika. Priča smo koncentraciji velikega števila regij v Evropi; to je posledica globalizacije in je potrebno. Vendar pa moramo hkrati premisliti tudi o tem, kako bi omogočili uravnotežen razvoj v Evropi na vseh področjih z njihovimi lastnimi značilnostmi v širokem spektru kmetijskega razvoja, RR, ekologije in tako dalje.
Notranji trg je prinesel mnogo koristi in je skoraj zaključen, kohezijska politika pa zdaj vstopa v novo fazo. Zelena knjiga bo za to zagotovila temelj, v novi fazi pa morajo nato slediti zakonodajni ukrepi.
Katerina Batzeli
(EL) Gospod predsednik, dovolite mi, da se na začetku zahvalim komisarki Wallström. Njena udeležba nam je prav zares omogočila, da najdemo skupno stališče o komunikacijski politiki in seznamu prednostnih nalog Evropske komisije in Evropskega parlamenta v okviru medinstitucionalnega sporazuma, ki smo ga prečistili in ga bomo predstavili.
Gospa komisarka, prav ste povedali: vsi vemo, da mora biti vprašanje prvega stebra, ki zadeva socialno politiko, prednostna naloga komunikacijske politike in prav res v središču EU, ki ne izraža zgolj spoštovanja do svojih državljanov, ampak želi uveljaviti svoje lastne načrte, strukture in red v tem mednarodnem kontekstu globalizacijske krize.
Torej se na tej točki vsi strinjamo. Vendar pa mi dovolite, da poudarim, da v vašem predlogu manjkajo nekatera posamezna priporočila, ki so osredotočena na posebne trge ali ki obravnavajo pomembna vprašanja, kot je varstvo pravic intelektualne lastnine. Komisija mora zdaj priti do dokončne rešitve, saj se v svojem nedavnem sporočilu izmika dajanju posebnih priporočil in se rajši omejuje na "tehnokratska" kot na bistvena vprašanja.
Kar zadeva izobraževalno politiko in politiko priseljevanja, menim, da obstaja nekaj vprašanj, ki bi jih morali v vašem besedilu poudariti.
Georg Jarzembowski
(DE) Gospod predsednik, gospa podpredsednica, želel bi vsaj nekoliko zmanjšati pohvalo, ki ste jo prejeli od Parlamenta, vsaj kar zadeva vprašanje pravic potnikov.
Komisijo pozivamo, da predloži celovit paket predlogov o pravicah potnikov v celotnem prevoznem sektorju. Razveseljivo je, da v sektorju zračnega prevoza že imamo pravice potnikov, čeprav slednje zahtevajo nujen pregled, saj številni letalski prevozniki ustrezne ureditve ne izvajajo tako, kot bi si mi želeli. Letos smo se dogovorili tudi o paketu pravic potnikov za uporabnike železniškega prevoza, ki se bo začel izvajati naslednje leto.
Vendar pa, gospa komisarka, je bilo napovedano, da bodo uvedene pravice potnikov v medkrajevnem avtobusnem prevozu, začela pa se je tudi razprava o pravicah potnikov na trajektih. Nismo opazili, da bi bil kateri koli izmed teh predlaganih ukrepov vključen v delovni program. Te predloge potrebujemo, ker želimo uveljaviti pravice potnikov v celotnem sektorju prevoza, saj se strinjamo s Komisijo: če želimo dati državljane na prvo mesto, to lahko najbolje storimo tako, da uvedemo pravice potnikov, ki veljajo za celoten prevozni sektor.
Drugo, kar bi želel na kratko omeniti, je naslednje: upamo, da bo Komisija izvajala načrtovane sisteme za vodenje prometa, ko je bilo predvideno. To zlasti zadeva sistem SESAR za enotno evropsko nebo in ERTMS, ki je enotni evropski sistem za vodenje železniškega prometa. S tema sistemoma, gospa podpredsednica, ne bom samo poskrbeli za varnejši in cenejši promet, temveč bomo tudi zaščitili okolje. Zato imate našo polno podporo za hitro izvedbo teh sistemov.
Ingeborg Gräßle
(DE) Gospod predsednik, gospa podpredsednica, gospe in gospodje, na področju proračunskega nadzora ni nobenih novih vprašanj. Proračunski nadzor je v teku in veseli bi bili, če bi videli, da je bil pri vprašanjih, ki so že na tem dnevnem redu, dosežen tudi nekakšen napredek.
Rada bi poudarila pet stvari. Prvič, želeli bi nujno prositi za nekaj podpore Romuniji in Bolgariji pri vzpostavitvi pravne države, pravosodnega sistema in finančnega nadzora. To vprašanje je za nas zelo pomembno, ker čez dve leti ne želimo biti na isti točki.
Druga zadeva je izjava o zanesljivosti, ki se jo poda o proračunu kot celoti po postopnem nadzornem postopku, v katerega so vključena nacionalna računska sodišča. Dobro bi bilo, če bi v zadnjem polletnem obdobju, ki ga še ima Komisija, na tem področju dosegli nekoliko večji napredek ali se vsaj dogovorili o skupni prihodnji poti. Kot tisti, ki nadziramo proračun, imamo dokaj skromna pričakovanja.
Tretja zadeva je poenostavitev. Nižjim ravnem upravnih organov v državah članicah bi morali ponuditi več pomoči pri izvajanju prava EU. Očitno je, da so ti organi povsem zasuti s številnimi področji prava EU, zaradi česar so njihove stopnje napak tako visoke.
Četrtič, tuja pomoč: tukaj bi želela omeniti zlasti Kosovo in vprašanje sodelovanja z Združenimi narodi. Odbor za proračunski nadzor je bil na Kosovem in na tej točki bi želela napovedati, da bo Kosovo predstavljalo velik problem, ko bo prišlo do izvrševanja proračuna. Po mojem mnenju še zdaleč ne posegamo po vseh priložnostih, s katerimi Evropska unija razpolaga, zato smo v precejšnjem zaostanku.
Moja peta točka je izboljšanje sodelovanja med državami članicami v boju proti goljufijam. To je domača naloga zlasti za gospe in gospode iz Sveta. Parlament bo novembra glasoval o ureditvi, ki bo zagotovila pravno podlago za boj proti goljufijam, in premisliti bomo morali, kako bomo to peljali naprej, če želimo na tem področju doseči boljše rezultate. Če nič drugega, je to nekaj, o čemer smo se do sedaj vedno strinjali.
Genowefa Grabowska
(PL) Gospod predsednik, v Parlamentu je bilo izrečenih že veliko besed o strategiji Komisije. Glavni cilj te strategije je približati Unijo državljanom. To ponavljamo vsako leto. Vendar pa kljub odločnim prizadevanjem komisarke, ki jih nedvomno spoštujem, in kljub ukrepom, za katere sem hvaležna, nismo dosegli še ničesar. Unija ni državljanom nič bližje. Še vedno verjamem, da se vzrok za takšno stanje stvari skriva v politiki informiranja. Preučila sem točko, ki zadeva informacije o Evropi. Ukrep, ki ga je predstavila Komisija, vsebuje eno pomembno navedbo, in sicer pričetek temeljne kampanje, ki zadeva socialno razsežnost Listine o temeljnih pravicah. To je dobro. Vse ostalo pa se nanaša bolj na informacije o prizadevanjih in namerah Evropske unije kot na dejanske ukrepe. Državljani pričakujejo, da bodo obveščeni o rezultatih in ne o tem, kaj Unija načrtuje ali namerava storiti. Povprečen človek želi vedeti, kaj je Unija dosegla in kako bo to vplivalo nanj.
Na koncu bi želela Komisijo vprašati, zakaj je pri Lizbonski pogodbi kampanja gospoda Ganleyja na Irskem dosegla boljše rezultate kot kampanja irske vlade in Evropske unije. So bile na delu nekakšne skrivnostne sile ali pa imajo z rezultatom opraviti sredstva gospoda Ganleyja? Mogoče bi morala Komisija o tem premisliti.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Leta 2009 bo morala Evropska unija okrepiti ne samo notranjo razsežnost evropskega projekta, temveč tudi njegov zunanji vpliv prek zunanje politike, ki se mora dosledno in učinkovito odzivati na trenutne izzive globalnega programa.
Da bi to storili, bomo morali po krizi na Kavkazu urediti naše odnose z Rusijo. Nekako bomo morali urediti sosedsko politiko, najprej znotraj naše celine, s stabilizacijskimi in pridružitvenimi sporazumi ter politiko širitve, nato pa tudi zunaj naše celine, z Unijo za Sredozemlje.
Menim, da je prav tako pomembno, da ohranimo našo prisotnost pri sporih v Srednji Aziji, Iraku, Iranu, Afganistanu in zdaj tudi Pakistanu, okrepimo našo prisotnost pri sporih na Srednjem vzhodu ter ohranimo naše odnose z nastajajočo oblastjo na Kitajskem in v Indiji. Zlasti moramo oblikovati pridružitveni sporazum z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami.
Menim, da moramo veliko pozornosti nameniti rezultatu volitev v ZDA in nenazadnje dati prednost tudi sklenitvi pridružitvenih sporazumov z Mercosurjem, Andsko skupnostjo in Srednjo Ameriko.
Gospod predsednik, gospa podpredsednica, to je ogromna naloga, ki jo bo po mojem mnenju veliko lažje opraviti, če bi lahko uporabili instrumente, ki nam jih na področju zunanje politike nudi Lizbonska pogodba.
Za konec vam moram, gospa podpredsednica, povedati, kar sicer že veste, to pa je, da lahko računate na podporo tega Parlamenta.
Szabolcs Fazakas
(HU) Hvala za besedo, gospod predsednik. Nepopustljiva finančna kriza, ki se je pred enim letom pričela v Ameriki, v nasprotju s pričakovanji s čedalje močnejšimi udarci vedno znova udari ves svet in z njim tudi finančne trge ter gospodarstva Evrope.
Centralna banka mora na finančne trge prečrpati ogromne vsote denarja, da bi zagotovila njihovo preživetje. Če želi Komisija odpraviti vplive finančne krize na gospodarstvo in družbo, mora doseči napredek na dveh področjih.
Najprej je treba čim prej vzpostaviti skupen evropski finančni nadzorni organ, ki mora biti zadolžen za preprečevanje podobnih špekulativnih nevarnosti, s čimer bo Evropi omogočil, da bo postopoma prevzela vlogo ameriškega zlomljenega finančnega in kapitalskega trga. Drugič, evropski finančni sektor mora prisiliti, da se osredotoči na financiranje do sedaj zapostavljenih realnih gospodarstev in ne na špekulativne transakcije. Za ta namen mora Evropska centralna banka poleg strogega nadzorovanja inflacije med prednostne naloge uvrstiti tudi gospodarsko rast in ustvarjanje delovnih mest. Hvala lepa.
Gunnar Hökmark
Gospod predsednik, leto 2009 bo milo rečeno ključnega pomena za doseganje ciljev lizbonskega procesa. Danes bi rad spregovoril o štirih zadevah. Prva je potreba po doseganju pravega napredka pri procesu boljše ureditve, kjer se vsi strinjamo, da bi morali do leta 2012 upravna bremena zmanjšati za 25 %, in menim, da bi bilo ustrezno, če bi Komisija tukaj v Parlamentu vsako leto zapored pokazala, da pri ustvarjanju boljše ureditve dejansko napreduje.
Druga stvar so raziskave in inovacije. Pregled proračuna se približuje koncu in ključno ter strateško pomembno je, da zdaj zagotovimo napredek in Evropo postavimo v vodilni položaj na področju raziskav in inovacij s prispevanjem ustreznih finančnih sredstev.
Tretja stvar je mobilnost delavcev. To je eden izmed bolj dinamičnih vidikov Evropske unije, kjer smo bili priča izredno velikim dosežkom, ki ne prinašajo koristi samo gospodarstvu Evrope, temveč tudi posameznikom po vsej Evropi. Ni pomembno samo, da tega ne otežujemo - da zagovarjamo priložnosti -, temveč da to tudi olajšamo s pogovori o izobraževanju in njegovem reformiranju v okviru bolonjskega procesa, ki si prizadeva, da bi mobilnost postala nekaj resničnega za še več ljudi.
Leto 2009 bo pomembno leto za ukrepanje na področju energetske politike, kjer trenutno napredujemo pri številnih zakonodajnih točkah. Imamo zakonodajo o energetskih trgih (ki jo je treba še dokončati), o obnovljivih virih energije, o skupnih prizadevanjih in trgovanju z emisijami. Prišel pa je tudi čas, da zagotovimo, da lahko ta proces končamo in ga začnemo zares izvajati, da bi imeli kot najboljša ekonomija znanja na svetu dobro podlago ne samo za leto 2010, ampak tudi za naprej.
Jan Olbrycht
(PL) Gospod predsednik, gospa komisarka, leto 2009 je volilno leto. To seveda ne pomeni, da bi se morala Parlament in Komisija osredotočiti na volilni program in izključiti vse ostalo. V takšnih programih se ponavadi obljublja veliko stvari. Skupnim ukrepom, ki se bodo izvajali do sredine leta 2009 in v drugi polovici leta 2009, pripisujemo velik pomen. Tudi državljani pričakujejo jasne in celovite informacije.
Rad bi omenil enega izmed teh elementov, in sicer temeljno spremembo, ki jo bo Evropska komisija predlagala oktobra. Sprememba vključuje spremembo kohezijske politike z uvedbo prostorskega elementa, tj. teritorialne kohezije. Komisija omenja oktober, vendar v programu za leto 2009 ne najdemo nobenih tovrstnih omemb. Vemo pa, da bo to vprašanje zbudilo veliko interesa in tudi polemik. V tej zvezi bi želel poudariti, da je leto 2009 še posebej pomembno, kar zadeva kohezijsko politiko, predvsem pa teritorialno kohezijo in celostno ukrepanje. Verjamem, da nam bodo dodatne informacije posredovane.
DanutBudreikait
(LT) Seveda je zadovoljstvo, da razpravljamo o programu, ki bi moral biti nadaljevanje programov iz predhodnih let. Prvi steber nam predstavlja boj proti svetovni finančni krizi. To me spominja na gašenje požarov. Kriza traja že eno leto in tega do sedaj nismo opazili; sprejeti niso bili nobeni ukrepi.
Želela bi usmeriti vašo pozornost na energetsko politiko. Pred tremi leti smo se odločili za skupno energetsko politiko. To je dolgotrajen, zapleten proces, ki zahteva veliko trdega dela. Bistveno je, da so naša dejanja dosledna. V vsem tem času pa nisem opazila, da bi bili omenjeni kakršni koli ukrepi v zvezi z energetskimi vprašanji. Pravni akti, ki smo jih sprejeli, ne bodo sami od sebe oblikovali energetske politike - skupne energetske politike -, prav tako pa je tudi ne bodo izvajali.
Ni povezovanj, ni iskanja alternativnih energetskih virov, problemi Arktike oziroma potencialnih virov na Arktiki pa se ne rešujejo. Pravzaprav ni nikakršnega dolgoročnega energetskega načrta in rezultat bi lahko bil podoben položaju, ki ga je ustvarila finančna kriza. Ko se bo zgodilo nekaj, kar bo imelo zvezo z energetskim položajem, pa bomo presenečeni in takrat bomo končno ukrepali. Predlagam, da mogoče rajši nadaljujemo z delom, ki smo ga začeli.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Želela bi poudariti dve prednostni nalogi, ki bi ju morala Evropska komisija upoštevati naslednje leto in ki zadevata socialno politiko in politiko zaposlovanja.
Evropska komisija bi morala predvsem spodbujati zaposlovanje mladih ljudi. Nedavna evropska študija je pokazala, da na trg delovne sile stopa čedalje manj mladih ljudi, ker jih pri tem odvračajo ovire, kot so pomanjkanje delovnih mest z njihovega izbranega študijskega področja, pomanjkanje izkušenj in pomanjkanje strokovne usposobljenosti. Zelo pomembno je, da se vsem mladim ljudem omogoči dostop do najboljše izobrazbe in da pridobijo kvalifikacije, ki se zahtevajo na trgu delovne sile. Zato verjamem, da bi bilo treba izobraževalni sistem tesno povezati s trgom delovne sile in da bi moral prehod od teorije k praksi potekati gladko, prek različnih programov poklicnega usposabljanja ali pripravništev v EU.
Drugič, Evropska unija bi morala podpirati, usklajevati in izpopolniti ukrepe, ki jih države članice sprejemajo na športnem področju, in sicer s spodbujanjem tekmovalnosti in včlanjevanjem otrok in mladih v športne klube, kakor tudi z nepristransko in odkrito držo pri tekmovanjih. Tudi šport potrebuje finančno pomoč, zato podpiram oblikovanje nove proračunske postavke, namenjene evropskim športnim programom.
James Nicholson
Gospod predsednik, želel bi izraziti nekaj pripomb v zvezi s tem in zahvaljujem se za priložnost, da lahko to storim. Želel bi govoriti o položaju v zvezi s Solidarnostnim skladom. Sam podpiram ta sklad, saj menim, da lahko Evropo in Bruselj približa ljudem.
Evropa ima zdaj 27 držav članic, zato sploh ni pomembno, ali gre za poplave v moji regiji na Severnem Irskem ali pa za gozdne požare v Grčiji, Španiji ali na Portugalskem. V nekaterih strahotnih primerih, s katerimi se soočamo, so ljudje bili skoraj izbrisani. Zato ne govorimo o tem, da bi jim dali veliko denarja, temveč jim dajemo upanje, da lahko začnejo znova. Nedvomno bi vas želel pozvati k ohranitvi in podpori tega Solidarnostnega sklada in, prosim, nikar ga preveč ne zapletajte. Naj bo preprost, da ga bodo lahko uporabili bodisi nacionalni bodisi regionalni organi, ki se bodo vrnili domov in ljudem povedali, da ta sklad prihaja iz Evrope in da jim Evropa nudi podporo.
Zato poskrbimo, da bo Solidarnostni sklad preprost, ohranimo ga preprostega, nikar pa ga ne ukinimo.
Margot Wallström
podpredsednica Komisije. - Gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, zahvaljujem se vam za to razpravo. Menim, da zelo dobro odraža celoten spekter vprašanj, s katerimi se ukvarja Evropska unija, od športa - proračunske postavke za šport - do tega, kako označujemo zdravila, kaj počnemo na Kavkazu ali kako poskušamo pomagati na Srednjem vzhodu. Vse to počnemo istočasno. Razprava predstavlja tudi največji izziv z vidika komunikacije.
Danes smo tukaj slišali nekaj zelo podrobnih predlogov. Želela bi vam zagotoviti, da je vloga Komisije ta, da poskrbi za ravnovesje vseh teh interesov, saj ne more zastopati samo enega interesa ali samo ene interesne skupine ali samo enega vprašanja. Pokriti moramo celoten spekter političnih izzivov. Včasih lahko vprašanja izbiramo sami, druga so izbrana za nas, in čeprav nekateri pravijo, da so opozorili na finančno krizo, mislim, da ni nihče natančno vedel, kdaj se bo zgodila ali kakšne bodo njene skupne posledice. Zato moramo zdaj obravnavati tudi to. Moramo se odzvati.
To seveda počnemo kot varuhi Pogodb, kar pa včasih tudi omeji naše zmožnosti ali naše zmogljivosti za ukrepanje. Ne moremo kar nenadoma oblikovati novih pristojnosti ali stopiti na nova področja, za katera so včasih pristojne dejansko države članice; pri naših predlogih smo lahko tudi omejeni ali pa moramo sodelovati z drugimi institucijami. To je tisto, kar oblikuje okvir za vse, kar počnemo.
Ko smo se nazadnje srečali na majhnem seminarju - in to je sporočilo, ki ga prav tako želim posredovati Parlamentu -, smo predvsem rekli, da bomo pri sporočilu ostali. Naših skupnih ciljev blaginjo, solidarnost in varnost ne bomo spremenili. Ti bodo še vedno usmerjali vsa naša dejanja, blaginja pa pomeni obrambo rasti in delovnih mest v Evropi. Nihče ne bi smel dvomiti v našo odločenost, da se še naprej borimo za rast in delovna mesta v Evropi. Ta boj so še bolj okrepili zadnji dogodki in prihod finančne krize. Toliko bolj pomembno je, da imamo zelo močno politiko in da pazimo, kaj počnemo zdaj. Mislim, da se vsi zavedajo dejstva, da je to ena izmed naših glavnih prednostnih nalog, da je to bila že od samega začetka in da bo predstavljala eno izmed naših najpomembnejših prednostnih nalog tudi v prihodnosti.
Na področju solidarnosti gre za energijo in podnebne spremembe in za to, kako uporabljamo Solidarnostni sklad, saj današnja obramba pomeni tudi obrambo pred naravnimi nesrečami ali grožnjami, ki jih pred 10 ali 20 leti ni bilo. Danes moramo ustrezno sodelovati in se braniti tudi pred tem.
Ozračje, ki ga na področju energetike in podnebnih sprememb ustvarja napovedovanje črne prihodnosti, mi ni všeč. In veste kaj: mislim, da imamo v Evropi velikansko priložnost. Mislim, da imamo znanje in izkušnje, da imamo tehnologijo, da imamo vire, da imamo ljudi, da imamo upanje za prihodnost in, četudi ima vse to tudi svojo ceno, mislim, da to lahko storimo in da bo to dejansko prineslo nekaj pozitivnega za Evropo. S tem se bo izboljšala kakovost življenja in mislim, da bomo dobili tudi nove priložnosti za ustvarjanje delovnih mest v Evropi.
Mislim, da moramo situacijo obrniti in da ne smemo v tem videti samo stroškov, bremena, napora, temveč dejansko nekaj, kar je del prihodnosti. To je rešitev za prihodnost in prav Evropa je tista, ki lahko prevzame pobudo, ki lahko ustvari inovacije, delovna mesta in ustvarjalnost v Evropi. S tem se bo izboljšala kakovost življenja, kar bomo zlasti dosegli, ko bomo končno enkrat v to vključili tudi prihodnost in ko bomo v to vključili tudi ves preostali svet.
Še naprej bomo tudi ustvarjali rezultate. Za to Komisijo so najpomembnejši konkretni rezultati. Ne želimo biti prehodna Komisija. Parlamentu in Svetu nameravamo ponujati predloge vse do konca.
Zahvaljujem se vam za vse vaše konkretne predloge in želela bi samo odgovoriti na nekatere, saj na primer menim, da je celotno vprašanje varstva potrošnikov zelo pomembno, imamo pa tudi zelo velikopotezen projekt. Predstavili bomo predlog za izvedbo celovitega pregleda obstoječe zakonodaje o varstvu potrošnikov, da bo enostavnejša in bolj dostopna za vse. Upam, da bo Parlament lahko obravnaval ta pomembni predlog še pred volitvami. Pred koncem tega leta bomo predstavili tudi predlog za razširitev možnosti za ukrepe na področju Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji, ki je še en pomemben sklad. Želimo si, da bi to lahko uporabili tudi na področju globalizacije in da bi se lahko spopadli z njenimi učinki.
Ker je tudi Jan Andersson omenil celotno socialno vprašanje - in naj ponovim, vloga Komisije je, da zagotovi ravnovesje med vsemi vprašanji, pri katerih igra socialni program pomembno vlogo -, upam, da bo tudi forum, ki ga bo Komisija organizirala novembra, lahko odprl vprašanja o delovanju Direktive o napotitvi delavcev in da nam bo pomagal pri odločanju o naši nadaljnji poti. Tudi sami se ne bomo izognili razpravi o teh vprašanjih. Zdaj vemo, kako pomembna so in kako so vplivala tudi na irski referendum.
V zvezi s tem, gospa Grabowska, poznate tudi rek, ki pravi: "Preden pride resnica, laž že ves svet požre." Ne vem točno, ali je to angleški rek, vendar veste, kaj mislim. Mislim, da je to en del. Če imate dobro finančno podporo, če lahko tudi izkoriščate in vzbujate strah, potem je to največkrat učinkovitejše od na primer tega, da bi morali pojasnjevati besedilo pogodbe, ki ni vedno tako jasno ali ki pomaga stvari poenostaviti. Vendar pa ste obenem v tej razpravi dali tudi nekaj najboljših primerov, zakaj potrebujemo novo pogodbo, zakaj bi nam to pomagalo, da v svetu delujemo in govorimo enoglasno in da smo tudi bolj učinkoviti pri sprejemanju odločitev, in zakaj bi to pomagalo našim državljanom.
Še naprej izpolnjujemo pričakovanja na primer z včerajšnjim predlogom o telekomunikacijskem paketu, ki bo zagotovil nižje cene vsem, ki uporabljamo mobilne telefone, in poskrbel za nižje stroške gostovanja.
Na koncu bi v zvezi s pregledom proračuna želela povedati, da nam posvetovalni postopek o začetni študiji lahko od konca novembra pomaga pri predlogu novega načina sestave proračuna. Mislim, da bo to priložnost, da odpremo vprašanje o tem, kaj Evropa je in kako bi morala delovati v prihodnjih letih. S tem sem želela pojasniti samo nekaj bolj izčrpnih zadev, o katerih ste govorili.
O vsem tem bom poročala Komisiji in vse skupaj bomo vključili v naše razprave o delovnem programu. Upoštevala sem celoten niz vprašanj, ki so bila tukaj omenjena, in čez nekaj tednov se bomo vrnili z novim predlogom, ki ga bomo predstavili pred polnim kolegijem. Želela pa bi tudi poudariti, kako pomembno je, da imamo okvirni sporazum, ki ga tudi spoštujemo, in da se lahko dogovorimo o načinu smotrnega, učinkovitega in demokratičnega sodelovanja.
Predsednik
Na podlagi člena 103(2) Poslovnika sem prejel šest predlogov za resolucijo
Razprava se je zaključila.
Glasovanje bo potekalo v sredo.
Pisne izjave (člen 142)
Tunne Kelam  
v pisni obliki. - Leto 2009 je ključno leto, saj bodo v njem potekale evropske volitve, prenovila se bo Komisija in upamo, da bo ratificirana tudi Lizbonska pogodba.
Glavna politična prednostna naloga v prvi polovici leta 2009 bo še naprej postopek ratifikacije Lizbonske pogodbe. Enotnost in boljši mehanizmi delovanja so ključnega pomena za ohranitev trdne vloge na svetovnem prizorišču.
Bolj kot kdaj koli prej potrebujemo več usklajenosti v naši energetski politiki za namen krepitve energetske neodvisnosti. Solidarnost med državami članicami in iskanje alternativnih virov energije morata postati prednostni nalogi EU.
Doseganje ciljev Lizbonske pogodbe je treba ponovno spodbuditi. Ključni vidiki, ki jih ne smemo pozabiti, so inovacije, podjetništvo in spodbujanje na znanosti temelječega gospodarstva. Dokončanje enotnega trga je treba pripeljati h koncu. Zagotoviti je treba učinkovitejša orodja za MSP, da bi še bolj podprli njihovo vlogo na področju ustvarjanja delovnih mest.
Oblikovati je treba nov pristop pri približevanju EU državljanom. Ta pristop mora biti dvosmeren. Politiki namreč nismo samo vodje, temveč smo predvsem v službi naših državljanov in njihovi pozorni poslušalci.
Magda Kósáné Kovács  
v pisni obliki. - (HU) Komisija ni opravila najpomembnejše izmed nalog, ki jih je opredelila leta 2004, in sicer zaustavitve ali bistvenega zmanjšanja nezanimanja za idejo Evrope ali nezaupanja vanjo.
Program za naslednje leto prav tako ne vsebuje pojmovanja današnje Evrope kot drugačne od tiste iz preteklosti. Gospodarski potencial EU-27 je veliko večji od gospodarskega potenciala EU-15 in v svetovnem gospodarstvu zaseda veliko resnejši položaj. Drugačni so tudi gospodarski in družbeni problemi EU-27, drugačni in močnejši pa so tudi notranje napetosti in strahovi.
Prost pretok delavcev in storitev je na površino prinesel oster spor. To je jasno pokazal francoski "ne", zaradi katerega se je osnutek ustave znašel na slepem tiru, usoda Lizbonske pogodbe pa je zaradi irskih glasov še težja, deloma tudi zaradi napetosti med tistimi, ki delajo na posebni nalogi.
Delovni program za leto 2009 prav tako ne omenja, kakšni so načrti Komisije, ki bi bili v interesu prostega pretoka delavcev, in sicer na področju spremljanja držav članic, ki želijo po petletni omejitvi uporabiti nadaljnje omejitve.
V zvezi z vsem navedenim moram žal reči, da čedalje bolj strašna prisotnost rasizma in ksenofobije v Evropi Komisije še ne spodbuja k ukrepanju.
Ti problemi so neizogibni in se vračajo kot bumerang. Edino vprašanje je, ali jih bomo reševali v času, ko se z napetostjo še lahko spopademo, ali ko bodo sovraštva polne neofašistične skupine začele delati izgrede po evropskih mestih. Upam, da bomo izbrali prvo rešitev.
Marian-Jean Marinescu  
v pisni obliki. - (RO) Evropska unija se zaradi nepričakovane krhkosti mednarodnega okvira sooča z velikimi težavami.
Nestabilnost finančnih trgov, nihajoče cene goriva, terorizem, grožnja hladne vojne, velika potreba po energetski varnosti, kopičenje učinkov podnebnih sprememb so grožnje, ki jih Evropska unija lahko premaga samo z enotnostjo in soglasjem.
Posledice krize v Gruziji in finančne krize v ZDA kakor tudi stopnjevanje terorizma bi morali dati podlago za oblikovanje jasnih smeri ukrepanja v okviru zakonodajnega in delovnega programa Komisije.
Leto 2009 je ključnega pomena za institucionalno stabilnost, in sicer zaradi Lizbonske pogodbe, katere ratifikacija bi morala biti glavna prednostna naloga naslednjega obdobja. Program bi moral vključevati tiste vidike, od katerih je odvisen prihodnji razvoj Unije: skupno energetsko politiko, skupno zunanjo in varnostno politiko, reformo sosedske politike in krepitev zavez, danih državam na zahodnem Balkanu, Moldaviji in Ukrajini, ki Evropsko unijo potrebujejo in katere potrebuje tudi Evropska unija.
Leto 2009 je tudi leto volitev v Evropski parlament, na Evrobarometru pa ne kaže dobro. Zakonodajni in delovni program Komisije bi moral pokazati, da je glavni cilj Evropske komisije izpolnitev zahtev in zagotovitev blaginje evropskih državljanov.
