Radioaktivno onesnaženje živil (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je poročilo gospoda Beleta v imenu Odbora za industrijo, raziskave in energetiko o predlogu uredbe Sveta (Euratom) o najvišji dovoljeni stopnji radioaktivnega onesnaženja živil in krme po jedrski nesreči ali kateri koli drugi radiološki nevarnosti.
- C7-0137/2010 -.
Ivo Belet
Gospod predsednik, razpravljamo o varnosti živil in krme. To sta glavni prednostni nalogi Evropske unije. Ni treba poudarjati, da je to pomemben del zakonodaje, za katerega upamo, da ga nikoli več ne bo treba uporabiti, saj govori o radioaktivnem onesnaženju. Potrebujemo najvišje varnostne standarde.
Veljavni standardi in predpisi veljajo že vsaj 20 let. V tem času so se ustavni in družbeni vidiki drastično spremenili. Zato potrebujemo številne prilagoditve. Upam, da bo Parlament jutri sprejel te izboljšave, ki jih bodo potem, upajmo, upoštevale druge institucije.
Predvsem je pomembno - upam, da bo komisar lahko upošteval moje besede -, da ima v takšnih izrednih razmerah ključno vlogo Komisija, ne pa Svet. Komisar, v interesu vseh državljanov je, da razmere po jedrski nesreči obvladuje Komisija, saj to povsem jasno presega interese posameznih nacionalnih vlad.
Veljavna uredba, ki sem jo pravkar omenil, je bila vzpostavljena kot neposreden odziv na krizo v Černobilu. To se je zgodilo leta 1986. Zato jo moramo posodobiti in uskladiti z novim institucionalnim okoljem v Evropski uniji.
Drugič, gospe in gospodje, ni treba poudarjati, da mora Komisija posodobiti vzpostavljene standarde in tako upoštevati tehnični napredek, in to je naredila na podlagi posvetovanj s strokovnjaki, strokovnjaki na področju javnega zdravja in strokovnjaki na področju varnosti hrane. Tega ni treba poudarjati, vendar v veljavni uredbi ni bilo zapisano na takšen način. Zato predlagamo pripravo določb, ki bodo to izrecno omenjale.
V sklopu tega izrecno pozivamo Komisijo, da naslednje leto objavi poročilo o ustreznosti veljavnih standardov, o tem, ali bi bilo dobro še dodatno delati na tem, kar poznamo pod imenom seznam manj pomembnih živil, in ali je sploh še smiselno, da ga vzdržujemo.
Moja tretja točka, komisar, gospod predsednik, je povezana z opredelitvijo otroške hrane, ki je očitno zelo občutljiva zadeva in bi jo morali izboljšati. Sedanje besedilo ni bilo prilagojeno nedavnim evropskim uredbam o hrani, zato je ključnega pomena, da ga spremenimo. Ta predlog bomo jutri predstavili na plenarnem zasedanju.
Četrtič, Parlament je predlagal izplačevanje nadomestila vsem kmetom, ki bi jih prizadela takšna nesreča. V zvezi s tem niso bile pripravljene še nobene izrecne določbe. Komisijo pozivamo in to bomo jutri storili z ustno spremembo, da razmisli o tem in po želji pripravi predlog.
Tu je tudi vprašanje pravne podlage. Komisar, Odbor za pravne zadeve je soglasno ugotovil, da to vprašanje spada pod člen 168(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Nenazadnje gre za - tu navajam pogodbo - "ukrepe, ... katerih neposredni cilj je varovanje javnega zdravja", konec navedka. To je seveda temeljna sprememba, saj pomeni, da bomo morali prilagoditi postopek soodločanja, ne pa da uporabljamo posvetovanje na podlagi Pogodbe Euratom.
Predvidevamo, da bosta Svet in Komisija to resno obravnavala v interesu vseh Evropejcev in da bosta sodelovala z nami na tej poti.
Michel Barnier
Gospod predsednik, naj se najprej opravičim v imenu gospoda Šefčoviča in gospoda Oettingerja, ki sta zadržana in sta me prosila, če spregovorim v njunem imenu. V njunem imenu se želim zahvaliti gospodu Beletu, vašemu poročevalcu, da je izpostavil pomembne vidike, ki izhajajo iz potrebe po okrepitvi ukrepov za varovanje zdravja v primeru radioaktivnega onesnaženja živil in krme.
Prav tako želim izpostaviti, da predlog Komisije o prenovi Uredbe Sveta št. 3954/87 vsebuje le eno določbo, ki jo želi ponovno pregledati. Gre za uvodno izjavo v preambuli, namenjeno pojasnitvi uredbe, in sicer da si Svet pridržuje izvedbena pooblastila. Gospe in gospodje, vse druge določbe so bile predložene v kodifikacijo in so zato v predlogu nespremenjene.
Komisija zaradi tega ne more sprejeti sprememb, predloženih v poročilu gospoda Beleta, in to trdim z vso iskrenostjo. Obstajata dva razloga: prvi je institucionalne narave, drugi pa je povezan z vsebino. Prvi razlog je povezan s potrebo po doslednem upoštevanju sporazuma o uporabi postopka prenovitve, sklenjenega med Parlamentom, Komisijo in Svetom.
Glede na ta medinstitucionalni sporazum in logiko prenovitve, kodificiranih delov predloga prenovitve ni mogoče spremeniti, razen v res izjemnih okoliščinah.
Zagotoviti nameravamo orodje, ki bo med drugim zagotavljajo doslednost, ko bo treba opraviti spremembe. Dosledno upoštevanje tega dogovorjenega pravila je pomemben pogoj za zagotavljanje institucionalnega ravnovesja in pravice Komisije do pobude.
Če institucija ne bi upoštevala institucionalnega sporazuma, uporaba te zakonodajne tehnike ne bi bila smiselna, institucije pa bi ostale brez pomembnega orodja za uresničevanje cilja "za boljšo pravno ureditev", ki je bil določen kot del cilja za večjo preglednost, ki bo koristila državljanom.
Drugi razlog je povezan z vsebino. Prva sprememba, ki jo je sprejel Odbor za industrijo, raziskave in energetiko, je povezana s pravno podlago. Člen 31 Pogodbe Euratom bi bil zamenjan s členom 168 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Večina drugih sprememb je povezana s spremembo pravne podlage.
Komisija je prepričana, da je ta sprememba pravne podlage neutemeljena. Je celo v nasprotju z načelom, ki izhaja iz člena 106a Pogodbe Euratom, ki navaja, da kjer ta pogodba vsebuje posebne določbe, ki urejajo določeno temo, le ta prevlada nad Pogodbo o Evropski uniji in Pogodbo o delovanju Evropske unije.
Kot veste, je veljavnost člena 31 Pogodbe Euratom potrdilo Sodišče Evropske unije v sklepu C-70/88. Poglavje 3 Pogodbe Euratom, natančneje člena 31 in 32, prav tako urejata vprašanja, povezana z varstvom zdravja delavcev in splošne javnosti pred nevarnostmi ionizirajočega sevanja.
Na koncu moram omeniti ustaljeno sodno prakso Sodišča Evropske unije, ki navaja: "Pravila o izražanju volje institucij Skupnosti so določena v Pogodbi in niso na razpolago niti državam članicam niti institucijam." Člen 31 Pogodbe Euratom je edina objektivno utemeljena pravna podlaga tega predloga.
Gre za pravne omejitve, gospod predsednik, gospe in gospodje, in na podlagi teh pravnih omejitev je Komisija sklenila, da želi zavrniti spremembe, predložene v poročilu gospoda Beleta.
To sem želel povedati v imenu gospoda Šefčoviča in gospoda Oettingerja.
Romana Jordan Cizelj
Radioaktivnost je nekoliko skrivnostna tema, do katere so ljudje praviloma zadržani Predvsem se je pa bojijo, zaradi tega ker se radioaktivnega sevanja ne vidi in ne občuti, lahko pa živim bitjem povzroči škodo, in to veliko.
Ima pa tudi mnogo pozitivnih lastnosti in zato se uporablja tako v medicini kot tudi v raziskavah, pri raziskavah materialov, za sterilizacijo, za proizvodnjo električne energije.
Da bomo uporabljali te pozitivne učinke, moramo seveda pravilno odgovoriti na strahove ljudi, poskrbeti moramo za njihovo varnost. To je odlično naredil naš poročevalec, gospod Belet, ko je pripravil amandmaje na uredbo, ki obravnava onesnaženje hrane in krme v primeru jedrskih nesreč.
Čestitam mu za to, kar je pripravil, in iskreno upam, da bo vendarle Komisija spremenila svoje mnenje in bolj upoštevala to, kar je naš poročevalec predstavil. In upam, da bo tudi Svet bolj resno upošteval to, kar je pripravil Parlament, čeprav sem zelo žalostna in me skrbi to, da ni več med nami predstavnika Sveta. Sprašujem se, ali to kaže na ignoranco do mnenja Evropskega parlamenta v zvezi z vsebinami na jedrskem področju.
Menim, da bosta morala Svet in Evropska komisija sprejeti demokratičen razvoj, ki se je zgodil v času od sprejema pogodbe Euratom, se pravi nekje od leta 1958, in bolj upoštevati to, kar sprejmemo na jedrskem področju v Evropskem parlamentu. Sicer se zna zgoditi, da bomo morali odpreti Pandorino skrinjico, torej pogodbo Euratom.
Adam Gierek
v imenu skupine S&D. - (PL) Gospod predsednik, za jedrsko energijo, kot tudi za celo področje tehnologije za pridobivanje izotopov v poskusnih reaktorjih v zdravstvene in druge namene, vključno z izdelavo merilnih naprav in sterilizacijo, moramo pripraviti ustrezne varnostne standarde. Med drugim to vključuje tudi uporabo varnih živil, krmil in zdravil po obsevanju.
V današnjem svetu je tveganje oziroma verjetnost za radiološko nevarnost res zelo majhna, vendar moramo vedno poskrbeti, da bo čim manjša. Zaradi nesreč v reaktorjih, tudi nesreče v Černobilu, imamo veliko strožja merila za zaščito pred delovanjem ionizirajočega sevanja, se je pa pozneje izkazalo, da so ti vplivi precej manj pomembni, kot smo predvidevali. Do minimalnega onesnaženja tal je prišlo tudi zaradi radioaktivnih padavin, zaradi česar se je nekoliko povečala radioaktivnost gozdov in kmetijskih pridelkov na prizadetih območjih. Vendar se zdi, da je šlo za prekomeren odziv in da je bilo območje, s katerega je bilo razseljeno prebivalstvo, preveliko. V vasi znotraj onesnaženega območja v Belorusiji, ki so bile zapuščene, se spet vrača življenje. Nekateri strokovnjaki trdijo, da obstajajo celo dokazi o hormezi, ugodnem vplivu, ki ga povzroča terapevtsko delovanje visoko energijskega sevanja, seveda pod določeno mejno vrednostjo. Gre za linearni pristop k delovanju radioaktivnosti, ne pa za pristop mejne vrednosti, zaradi katerega je namesto do znanstvenega prišlo do navidezno upravnega zdravljenja teh zadev. Logična posledica tega je omejevanje izpostavljenosti sevanju v odmerkih, ki so manjši od sevanja v naravi, kar pomeni ravni sevanja, ki smo jim vedno izpostavljeni. To je gospodarski nesmisel. V vsakem primeru prejmemo odmerek približno 2,4 milisivertov, kar v približno 70 letih življenja pomeni odmerek približno 200 milisivertov. Zato potrebujemo zdravstvene preiskave, s katerimi bi preučili sočasno delovanje odmerkov zaradi onesnaženja po radiološki nevarnosti in veliko večjega odmerka zaradi naravnega sevanja, tudi sevanja vulkanskega izvora. V tem prvem primeru je to predvsem povezano z živili in posledicami za ščitnico (jod), kosti (stroncij) in mišice (cezij), medtem ko je v drugem primeru to povezano predvsem s posledicami za kožo in pljuča (radon).
Fiona Hall
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, ta razprava o dovoljenih ravneh radioaktivnosti v hrani poteka ob pravem času, saj bomo aprila obeležili 25. obletnico nesreče v Černobilu. Mnogi se spomnite, kako zaskrbljena je takrat bila javnost in kako dolgo je trajala radioaktivna onesnaženost na nekaterih krajih, kot je angleška pokrajina Lake District, kjer so bila tla več let onesnažena zaradi sestave zemlje in močnih padavin.
Zelo pomembno je, da imamo vzpostavljen sistem, ki bo javnosti v primeru jedrske nesreče dajal največja možna zagotovila. Zato potrebujemo drugačno pravno podlago in razširitev odbora strokovnjakov, ki bo vključeval tudi neodvisne znanstvene strokovnjake za javno zdravje in varnost hrane. Ne gre le za tehnično temo, ki jo je mogoče prepustiti jedrskim učenjakom. Gre za veliko širšo javno skrb.
Prav tako je pomembno, da so ravni dovoljenega sevanja določene na takšen način, da bodo živila varna za prehrano ljudi vseh starosti. Ali si lahko predstavljate kakšno zaskrbljenost bi povzročil nasvet, da lahko korenje na primer varno jedo odrasli, ne pa tudi otroci? Potrebujemo jasne smernice, ki jim lahko vsi zaupamo. Menim, da bi morali slediti modelu ZDA in določiti omejitev največjega učinkovitega odmerka na en mikrosivert letno za vse. Skrajni čas je bil, da smo pregledali ravni, navedene v prilogah, saj ne upoštevajo sprememb prehrane in kulturnih preferenc. Kasava je za mnoge ljudi osnovno živilo, ne pa manj pomembno živilo. Komisija mora predstaviti celotno poročilo o najvišjih dovoljenih ravneh.
Na koncu se želim zahvaliti poročevalcu gospodu Beletu za zelo razumen pristop pri tem poročilu. Upam, da Komisija ne bo pozabila na izjemno enotnost Parlamenta pri tem dokumentu.
Rebecca Harms
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, o predlogih Komisije razpravljamo zato, ker je v letu 2010 prenehala veljati prejšnja uredba.
Ko sem delala na tem predlogu, sem se spomnila, kako sem sredi osemdesetih let prejšnjega stoletja po nesreči v Černobilu v Parlamentu sodelovala z mojo predhodnico iz stranke Zelenih, gospo Blottnitz. Ena izmed največjih težav po nesreči v Černobilu je bilo pomanjkanje preglednosti in neuspeh celovitega demokratičnega nadzora. Osupljivo je, da moramo zdaj zavzeti skoraj obrambne položaje argumenta, saj tega vprašanja ne moremo obravnavati le na podlagi uredb Euratoma, ampak moramo upoštevati varstvo potrošnikov, zaščito prebivalstva v primeru velikih nesreč v jedrskih elektrarnah na podlagi pravil evropske pogodbe, da bomo tako imeli popoln nadzor in bomo lahko sprejeli odločitev o končnem rezultatu. Še enkrat pozivam gospoda Barnierja, ki je iz Francije, da poskrbi za spremembe na tem področju. Francija se je obnašala, kot da ni nobenih težav in kot da bodo radioaktivni oblaki zaobšli njeno ozemlje. To je bilo sramotno, saj so se ljudje v Franciji tega kasneje zavedli.
Strinjam se z gospo Hall, da bi morali slediti primeru Združenih držav Amerike in sprejeti zelo konzervativen pristop k vprašanju urejanja: mejne vrednosti niso določene za mlade in stare, za močne in šibke, ampak izključno na podlagi tega, kaj lahko prenašajo otroci, in tako v primeru nesreče veljajo najnižje možne mejne vrednosti. Priporočila v Združenih državah Amerike so desetkrat nižja od priporočil, ki jih je danes objavila Evropska komisija na podlagi nasveta Euratoma. Resnično menim, da bi morali slediti smernicam, ki sva jih podali z gospo Hall.
Marisa Matias
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Gospod predsednik, tudi sama želim najprej podpreti kolege poslance, ki se strinjajo, da kadar govorimo o radioaktivnem onesnaženju živil ali tal, govorimo o javno-zdravstvenih težavah. To je pravzaprav osrednje vprašanje. Vpliv težav prekomerne radioaktivne onesnaženosti je mogoče najprej opaziti z zdravstvenega vidika, predvsem s povečanjem rakavih obolenj in drugih zdravstvenih težav. Nobenega smisla ni, da imamo pravno podlago, ki javnega zdravja ne postavlja v središče vprašanja.
Vsi se zavedamo, kako pomembna je ta razprava. To vemo zaradi Černobila, vendar ne samo zaradi te nesreče. Černobil je bil pomemben zaradi tega, ker nam je pokazal obseg te težave in kako močno lahko vpliva na življenje ljudi. Pomembno je, da se učimo iz preteklih izkušenj. Od nas je odvisno, kako bomo vzpostavili preventivne ukrepe in predpise.
Glede danes predstavljenega predloga menim, da je razprava povsem jasna. Kot sem že omenila, gre za pozitiven vidik pri poskusu prenosa te uredbe na področje javnega zdravja. Drugič, odpraviti skušamo nekatere nedosledne in včasih samovoljne ukrepe. Tretjič, zagotoviti skušamo, da bi bila postopek posodobitve in postopek sprejemanja odločitev preglednejša in bolj demokratična.
Še vedno pa ostaja odprto vprašanje najvišjih ravni. Najbolj izpostavljenih in najhuje prizadetih skupin ne smemo več izpostavljati tako visokim ravnem. Najvišje ravni morajo zagotavljati varnost vsem državljanom, vsi pa se zavedamo dejstva, da v vsaki državi obstajajo podobni primeri, ki ogrožajo življenja. Na Portugalskem imamo primer Urgeiriça.
Zelo pomembno je, da vse to upoštevamo.
Anna Rosbach
Gospod predsednik, izvedli bomo nekatere pomembne in nujne popravke mejnih vrednosti za radioaktivno onesnaženje živil. Podpiram predloge, s katerimi bo mogoče zagotoviti najboljšo možno zaščito državljanov, tudi glede medicinske opreme. Zato moramo izkoristiti vse nove razpoložljive znanstvene podatke in ustrezno posodobiti mejne vrednosti, saj je očitno, da moramo imeti v EU visoko raven varovanja zdravja. Lizbonska pogodba omogoča sprejetje skupnih ukrepov v veterinarstvu za spremljanje varnostnih standardov za živila in krmila, ki so namenjeni varovanju javnega zdravja in to je dobro, saj je zelo zaskrbljujoče, da EU zdaj uporablja veliko višje mejne vrednosti, kot Združene države Amerike. Radioaktivno sevanje v Evropi ni nič manj nevarno za ljudi, živali in pridelke kot v ZDA. Ta predlog dokazuje, kako pomembno je, da vzpostavimo jasne postopke in posodobimo stare standarde. Zato bi se rada zahvalila poročevalcu za odlične in pomembne spremembe.
Csanád Szegedi
(HU) Gospod predsednik, gospe in gospodje, Madžari so bili žal neposredno izpostavljeni resnemu onesnaženju živil zaradi jedrske nesreče v Černobilu. Storiti moramo vse, kar je v naših močeh, da se takšne grozote, kot je bila nesreča v Černobilu, ne bi več ponovile. Eden izmed načinov, kako to preprečiti, je, da vsako leto zelo strogo pregledamo zdaj delujoče jedrske elektrarne. Če pa se ozremo v prihodnost, menim, da bi bila sprejemljivejša rešitev, če bi se osredotočili na obnovljive vire energije in namesto da kakor koli povečujemo začeli v največjem možnem obsegu zmanjševati vlogo jedrske energije pri oskrbi z energijo. To je za Evropsko unijo nujno z vidika varnosti preskrbe z energijo. Le tako bomo lahko povečali varnost.
Ni nam treba podpirati in upoštevati industrije jedrske energije, ampak zdravje ljudi v Evropi, naših volivcev in to, kar je dobro zanje. Priprava scenarija nesreče za primere morebitnih nesreč je pomembna, vendar je naša glavna naloga, da zmanjšamo in odpravimo tveganja. To je mogoče narediti: potrebujemo le politično voljo, pa tudi jasno odločnost kolegov poslancev. Spopasti se moramo z bistvom težave, ne pa da pasivno čakamo na nesrečo.
Andreas Mölzer
(DE) Gospod predsednik, vsi dobro vemo, da je nesreča v Černobilu in posledično radioaktivno onesnaženje živil leta 1986 presenetila sosednje države. Evropska unija se je nekaj naučila iz tega in določila mejne vrednosti za podobne nesreče. Vemo, da so lahko nekatera živila močno radioaktivno onesnažena več let, čeprav tega ne moremo videti, okusiti ali vohati. Ravno to je težava onesnaženih živil, kot so gozdni sadeži z območij, ki so bila več stoletij izpostavljena radioaktivnosti, saj jih ne uporabljamo le na lokalni ravni, ampak so v prosti prodaji kot varna živila tudi v sicer neonesnaženih območjih.
Posledice radioaktivnih živil, ki so še posebej nevarne za nosečnice, slabotne, male otroke in starejše, večkrat opazimo šele čez nekaj let ali celo desetletij. Naše sedanje znanje kaže, da ni nobenih stopenj sevanja, ki bi jih lahko s popolno gotovostjo označili za neškodljive. Raziskovanje vzrokov najrazličnejših novih bolezni, kot so alergije, je še vedno v začetni fazi; kljub dejstvu, da so živila še vedno obsevana. Še več, nihče ni obravnaval vprašanja morebitne povezanosti z genetskim inženiringom.
Če ljudje iz občutljivih skupin celih 25 let po Černobilu še vedno ne morejo varno jesti velikih količin avtohtonih gob, je skrajni čas, da zaustavimo jedrske elektrarne in vse jedrske poskuse. Vse to je brezpredmetno, če preverjanja živil v in okoli onesnaženih regij ne delujejo.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Gospod predsednik, da bi dosegli ustrezno raven varovanja zdravja evropskih državljanov v primeru radioaktivnega onesnaženja in da bi zagotovili demokratično upravičenost za sprejetje te uredbe, moramo uvesti varnostne standarde, ki bodo varovali zdravje delavcev in splošne javnosti, s čimer bomo poskrbeli, da se bodo uporabljali v vseh državah članicah v skladu s sklepi Unije. Države članice so prav tako odgovorne za spremljanje skladnosti z ravnmi, določenimi v tej uredbi, predvsem z nadzorom varnostnih standardov za živila in krmo ter spremljanjem okoljskih parametrov. S tem bo zagotovljena skladnost z najvišjimi dovoljenimi ravnmi, varnostjo in obvladovanjem tveganja za radioaktivno onesnaženost.
João Ferreira
(PT) Gospod predsednik, resnost in čezmejna narava jedrske nesreče ali katere koli druge radiološke nevarnosti jasno zahtevata usklajevanje in skupna prizadevanja pri vzpostavitvi sklopa skupnih postopkov, da bi tako lahko omejili in kar najbolj zmanjšali vplive na ljudi in okolje.
Ta potreba po sodelovanju vključuje tudi vzpostavitev najvišjih dopustnih ravni onesnaženosti živil. Ne moremo pa sprejeti argumenta, da moramo za boljše služenje interesom državljanov z boljšim obvladovanjem razmer po nesreči omejiti vključenost držav članic in manevrski prostor. Ravno nasprotno, države članice so odgovorne za varovanje in zaščito zdravja svojih državljanov.
To še posebej drži v primeru izrednih razmer in zato jim mora biti zagotovljena možnost, da sprejmejo strožje ravni zaščite, če to želijo. V vseh pogledih se morajo zanašati na svojo zmožnost sprejemanja izrednih ukrepov, da bi tako zaščitile zdravje ljudi in okolje.
Michel Barnier
Gospod predsednik, so stvari, o katerih lahko govorim kot politik in kot državljan in stvari, ki jih moram povedati s političnega vidika v imenu Komisije. Gospa Harms, omenili ste, da sem Francoz, sam bom šel še nekoliko dalje. Že zelo dolgo se zanimam za ta vprašanja.
Ta vprašanja onesnaženih tal sem moral reševati, ko sem bil francoski minister za okolje. Mislim, da sem bil leta 1993 in 1994 eden izmed redkih ministrov, ki je odšel v Černobil in preživel 17 sekund v sarkofagu. Nisem pozabil obiska Pripyata, mesta duhov, kjer na oknih še vedno visijo zavese in kjer igrače še vedno ležijo naokrog. Tega nisem pozabil.
Kot francoski politik sem sodeloval pri pobudi za okoljsko varnost v Evropi. Napisal sem celo knjigo, atlas največjih tveganj na svetu, v kateri sem opisal vse nevarnosti onesnaženja, predvsem jedrsko onesnaženje v tistih krajih, kjer je kultura tveganja neustrezna. To so torej vprašanja, ki me zanimajo, gospa Harms. Pred kratkim sem bil tudi francoski kmetijski minister. Varnost in zdravje ljudi, zaščita splošne javnosti in potrošnikov, zdravje živali, ki je prav tako pomembno, so teme, ki me zanimajo, in razumem, zakaj so poslanci v EP tako pozorni in budni ob tej pozni uri.
Ravno zaradi tega sem tudi povedal gospodu Beletu, da sem pozorno spremljal pomisleke, ki ste jih enoglasno izrazili, in jih bom prenesel predsedniku Komisije in mojim kolegom.
To vam lahko zagotovim; to sem vam pravkar povedal in temu sem zavezan. So pa tudi stvari, ki vam jih moram povedati s pravnega vidika, kot tudi dve točki, na katerih temelji stališče Komisije, ki vključuje pravno presojo naših služb in mojih kolegov, gospoda Šefčoviča in gospoda Oettingerja.
Ti dve točki sta, če vas lahko spomnim, da Pogodba Euratom vsebuje ustrezno pravno podlago za pravila o varovanju zdravja v zvezi z radioaktivno onesnaženostjo - in ta pravila prevladajo - in drugič, da morajo tri institucije spoštovati medinstitucionalni sporazum o prenovi - to seveda govorim v imenu Komisije. To so točke, na katerih je Komisija pripravila svojo oceno in stališče kot kolegij, ki poziva k zavrnitvi teh sprememb.
Gospa Harms, vam in vašim kolegom poslancem želim sporočiti, da sem vam pozorno prisluhnil in bom vaše pomisleke posredoval mojim kolegom.
Ivo Belet
Gospod predsednik, komisar, zelo vas spoštujem, predvsem zaradi vaših izkušenj, ki ste jih pridobili med obiskom Černobila, pa tudi zaradi vaših izkušenj pri kmetijstvu, vendar nam dovolite, da se kot Evropski parlament ne strinjamo s skupno vizijo Komisije.
Omenili ste sodbe Sodišča Evropske unije v drugih primerih. To je druga stvar, ki jo želimo izpodbijati s soglasno vizijo Odbora za pravne zadeve, v skladu s katero moramo spremeniti pravno podlago in jo uskladiti z novim institucionalnim sklopom Lizbonske pogodbe. Ne gre za spor za prevlado med institucijami; gre za zdravje naših državljanov, enega izmed stebrov Lizbonske pogodbe.
Obžalujemo, da Komisija vztraja pri svojem stališču. Ponavljam, ne gre za obtožbe proti vam, ravno nasprotno, vendar menimo, da smo zamudili ogromno priložnost. Zato si Parlament pridržuje pravico, da bo ta konsolidiran dokument obravnaval širše. Gospod predsednik, komisar, veljavne ureditve v primeru nesreče, ki vključuje radioaktivno onesnaženje, so povsem neusklajene s sedanjimi institucionalnimi razmerami. Predlogi, ki jih bomo mi, Evropski parlament, jutri predložili in za katere upam, da bodo sprejeti z veliko večino, zagotavljajo temeljno izboljšanje veljavne zakonodaje, ki res ni več ustrezna.
Navedel bom konkreten primer, komisar, če mi lahko še za nekaj trenutkov prisluhnete: izrecno zahtevamo, da Komisija oceni standarde v prilogi; pozivamo, da oceno pripravijo strokovnjaki za javno zdravje in varnost hrane. Komisar, ta pravila so iz poznih osemdesetih let prejšnjega stoletja, ko ste obiskali Černobil. Klavzula o pregledu, ki jo bomo kot Parlament jutri zahtevali, vsekakor ne bo prezgodnja. Zahvaljujem se vam za pozornost in vašo zavezanost.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo jutri opoldne (torek, 15. februarja 2011).
