Rovné zacházení pro muže a ženy samostatně výdělečně činné (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je zpráva, kterou předkládá Astrid Lullingová jménem Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví o uplatňování zásady o rovném zacházení pro muže a ženy samostatně výdělečně činné a zrušení směrnice 86/631/EHS (17279/3/2009 - C7-0075/2010 -.
Astrid Lulling
Paní předsedající, dámy a pánové, v době, kdy si okolnosti žádají mimořádně odpovědné politiky, téma, o němž budu hovořit, ukazuje, že důležitá je i otázka vytrvalosti.
Od počátku osmdesátých let jsem neustále bojovala za reformu směrnice z roku 1986, protože se jí nepodařilo dosáhnout svého hlavního cíle, kterým bylo zlepšení postavení vypomáhajících manželů nebo manželek v rodinných podnicích z hlediska jejich sociálního zabezpečení a v oblasti ochrany mateřství.
Již přijetím mé zprávy z roku 1997 Parlament požadoval změnu této směrnice, jejíž znění bylo trochu nesmělé, i když ani v Radě ministrů nebyl ambicióznější návrh, který předložila Evropská komise v roce 1984, schválen. Navzdory četným připomínkám bylo nutno Komisi až do října 2008 hodně přesvědčovat, a tehdy konečně navrhla zrušení zastaralé směrnice z roku 1986 a její nahrazení textem, který by měl pevnější právní základ.
Parlament přijal pozměňovací návrhy v prvním čtení dne 4. května 2009. S cílem zlepšit návrh Komise jsme byli přesvědčeni zejména o tom, že by se manželé a manželky a registrovaní partneři měli povinně zapojovat do systému sociální ochrany osob samostatně výdělečně činných, aby se tím mimo jiné zajistilo, že budou mít osobní nárok na starobní důchod.
Je zřejmé, že když členství je dobrovolné, příliš mnoho manželů a manželek na příležitost podílet se na vzniku svých práv rezignuje a například po rozvodu se ocitají bez sociální ochrany, přestože po desetiletí pracovali v rodinných podnicích a přispívali k jejich prosperitě.
Rada ministrů bohužel tuto zásadu povinného členství svou většinou nepodpořila. A co víc, trvalo jí devět měsíců, než přišla se společným postojem. Nakonec jej vydalo španělské předsednictví, které projevilo mimořádnou dávku taktu a houževnatosti. Ráda bych poděkovala předsednictví a spolupracovníkům paní Redingové, s nimiž jsem už od ledna jednala. Díky jejich porozumění a píli se nám podařilo dosáhnout dohody s Radou, která nám umožní, aby po našem zítřejším hlasování mohla vstoupit v platnost nová směrnice.
Ovšemže, musíme v něčem ustoupit, ale i tak máme dobrý pocit, že jsme posloužili zájmům samostatně výdělečně činných osob. Vzhledem k tomu, že tvoří 16 % pracovní síly, přičemž třetina z tohoto podílu jsou ženy, představují v rámci Evropy nezanedbatelnou sílu. Jejich partneři - hlavně ženy - kteří často rodinnému podniku, ať už je to v zemědělství, řemeslech, obchodním nebo odborném sektoru, pomáhají fungovat, jsou v některých členských státech stále příliš často neviditelnými pracovníky, kteří, pokud by byli přidruženi, by zvýšili míru zaměstnanosti a pomohli k rychlejšímu dosažení cílů strategie 2020.
Když už jsem připomněla dlouhý a náročný vznik této směrnice, musím zmínit pokrok dosažený v oblasti ochrany mateřství u samostatně výdělečně činných žen a manželek samostatně výdělečně činných mužů. Nová směrnice jim umožňuje vybrat si čtrnáctitýdenní dovolenou, pokud o to požádají. Jak říká německé úsloví, Politik ist die Kunst des Erreichbaren, neboli politika je umění možného. Vím, že někteří poslanci v této sněmovně - naštěstí je jich menšina - se domnívají, že osoby samostatně výdělečně činné a jejich manželky by se o své sociální zabezpečení měli postarat sami. Tento argument velmi dobře znám, neboť jsem jej před dvaceti či třiceti lety slýchala ve své zemi, kdy byla stanovena povinnost, aby se manželé a manželky zemědělců zapojili do zemědělského penzijního fondu.
Dnes jsou tito lidé šťastni. Ráda bych současně zdůraznila, že zmiňovaný pokrok je v souladu se zásadou subsidiarity, neboť ponechává na členských státech, aby samy rozhodly, jak podle vnitrostátního práva upraví sociální zabezpečení manželů a manželek a zda je zavedou na povinném či dobrovolném základě.
Jak vidíte, paní předsedající, nemám čas hovořit o všech dalších bodech, které se mi ve směrnici líbí, můžete však vidět, že jsme stále schopni vytvářet evropské směrnice, které v sociálním rozměru slouží zájmům Evropanů a které dokonce omezují narušení hospodářské soutěže v rámci jednotného trhu. Děkuji těm, kteří se na směrnici podíleli, v prvé řadě mým kolegům z Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví.
(Potlesk)
Předsedající
Paní Lullingová, nerada jsem vás přerušila, máte však nárok na čtyři minuty nyní a dvě minuty na závěr. Zbývá vám tedy na závěr už jen jedna minuta.
Günther Oettinger
člen Komise. - Paní předsedající, je mi potěšením, že se mohu účastnit naší parlamentní rozpravy o návrhu doporučení, který předložila paní Lullingová k návrhu Komise týkajícímu se uplatňování zásady o rovném zacházení pro muže a ženy samostatně výdělečně činné.
Náš návrh dává jasný signál, že nemůžeme nečinně přihlížet, jak ženy upadají do chudoby v důsledku nedostatečné sociální ochrany. Současně činíme krok kupředu z hlediska podpory podnikání žen. Sotva mohu vyjádřit, jak významné jsou oba tyto body za současné situace.
Rád bych složil hold zpravodajce Lullingové, které se podařilo najít způsoby, jak dosáhnout dohody se španělským předsednictvím o této technicky složité a politicky citlivé věci. Komise plně podporuje znění, které bylo ve výboru dne 3. května schváleno drtivou většinou, a naléhám na Parlament, aby učinil totéž. Přijetí textu ve stávající podobě by vyslalo jasný signál Radě a připravilo podmínky pro konečné přijetí návrhu. Především bychom však dospěli ke skutečnému rozdílu v této oblasti, a to v době, kdy je to tolik potřeba.
Anna Záborská
jménem skupiny PPE. - (SK) Nejprve bych chtěla poděkovat naší kolegyni Astrid Lullingové za dlouhodobou a systematickou práci, kterou věnovala změně této směrnice. V souvislosti s předloženým stanoviskem bych ráda zdůraznila tři prvky, které pokládám za důležité.
Ochrana žen matek, které jsou samostatně výdělečně činné, a zlepšení situace manželů a manželek samostatně výdělečně činných osob jsou dnes v Evropské unii nedostatečné. Věřím, že přijatý text se bude vztahovat na všechna odvětví, nejen na zemědělství.
Vytváření příznivých podmínek pro rozvoj rodinných podniků znamená podporu malého a středního podnikání. Vzniká prostor pro soukromou iniciativu a nová pracovní místa. Součástí takového prostředí je i sociální ochrana těch, kdo se rozhodli pomáhat při podnikání svému manželovi či manželce. Jejich práce představuje pro hospodářství stejný přínos jako práce kteréhokoli zaměstnance. Proto jim náleží stejné právo na sociální ochranu, jako stát přiznává zaměstnancům.
Při hledání vhodných mechanismů této ochrany je však třeba úzkostlivě dodržovat zásadu subsidairity. Volba nástrojů musí zůstat v rukou členských států.
A konečně, dítě nejvíc potřebuje matku v prvních měsících svého života, bez ohledu na to, zda se narodilo ve Francii, v Německu nebo na Slovensku. Věřím, že nově připravená směrnice o mateřské dovolené již záhy prodlouží peněžitou pomoc v mateřství na osmnáct týdnů pro všechny pracující ženy bez rozdílu.
Rovana Plumb
Děkuji vám, paní předsedající. Dovolte, abych vyjádřila své poděkování paní komisařce, zástupcům Rady a v neposlední řadě paní Lullingové, s níž se mi výborně spolupracovalo, a rovněž kolegům z Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví.
V Evropské unii, která prochází krizí, se skutečně nacházíme ve velice důležitém zlomovém bodě, , ale tato směrnice podporuje podnikání žen. A Evropská unie musí rozvíjet a podporovat podnikání žen, aby pomohla k vytváření pracovních míst a zaručila rovné možnosti na pracovním trhu, především v této době.
Ráda bych řekla, že jsme v rámci tohoto návrhu směrnice podporovali názor, že ženy samostatně výdělečně činné, manželky a životní partnerky samostatně výdělečně činných osob, které se rozhodly mít děti, by měly požívat sociální ochrany a placené dovolené. Musíme zajistit ochranu manželkám pracovníků, abychom tak odstranili překážky, které brání podnikání žen. Musí být rovněž jasně stanoveno, jaké jsou pravomoci vnitrostátních orgánů pro řešení otázky rovných příležitostí a rovného zacházení se ženami a muži.
To, že se v době mateřské dovolené nezapojují na trhu práce, nesmí být pro matky handicapem. Ve skutečnosti musí členské státy nalézt vhodné podpůrné prostředky, aby jim pomohly zachovat si jejich odbornou roli ve společnosti a skloubit rodinný a pracovní život. Současně vítám hledání způsobů, jak zapojit tyto ženy matky znovu do podnikatelského prostředí, a tím přispět k zajištění jejich rodiny.
Prosazování a ochrana hospodářských, sociálních a kulturních práv a zlepšení profesního a rodinného života, to jsou základní cíle, jež musí být touto novou směrnicí podpořeny.
Antonyia Parvanova
jménem skupiny ALDE. - (BG) Paní předsedající, dámy a pánové, na úvod bych ráda poděkovala paní Lullingové za nespočet hodin, které strávila hledáním vhodného kompromisu a dohody s Radou. Bez ohledu na rozmanitost stanovisek k jednotlivým klíčovým tématům této směrnice a s vědomím toho, že se ve druhém čtení teprve zvažují, chtěla bych jednoznačně prohlásit, že skupina Aliance liberálů a demokratů pro Evropu se ztotožňuje s kompromisem, kterého bylo dosaženo, aby bylo možné tento právní předpis co nejrychleji provést v členských státech.
Aktualizace tohoto právního předpisu nám umožní zaručit rovné zacházení se ženami a muži, a to především s ohledem na otázku sociální ochrany s cílem zajistit ochranu zejména samostatně výdělečně činných žen. Tento nový legislativní rámec nám umožní zajistit stejnou míru ochrany jak samostatně výdělečně činným ženám, tak manželům a manželkám a partnerům a partnerkám osob samostatně výdělečně činných.
Výsledkem této změny směrnice je, že členské státy budou přiznávat standardní nároky na sociální zabezpečení včetně čtrnáctitýdenní placené mateřské dovolené samostatně výdělečným ženám a manželkám a manželům či životním partnerům a partnerkám osob samostatně výdělečně činných.
Změna směrnice je moderním a pozitivním rozhodnutím na dostatečně vysoké úrovni, které samostatně výdělečně činným osobám a manželům a manželkám či životním partnerům a partnerkám osob samostatně výdělečně činných umožní požívat stejných nároků sociálního zabezpečení, jako mají zaměstnanci. Tito manželé, manželky ani partneři a partnerky totiž zaměstnanci nejsou. Přitom musí být zohledněno, že zpravidla samostatně výdělečně činným osobám pomáhají - tato praxe je v mé zemi například velmi rozšířena v zemědělském odvětví, v malých firmách a ve svobodných povoláních.
Tato změna právní úpravy členským státům umožní, aby se samy rozhodly, zda chtějí dát osobám samostatně výdělečně činným a manželům a manželkám či životním partnerům a partnerkám osob samostatně výdělečně činných možnost zapojit se do systému sociálního zabezpečení na dobrovolném či povinném základě. Tak by bylo možné zajistit, aby stejně dobře fungovala sociální ochrana a rovná práva žen, pokud jsou ženy zaměstnány v rodinných zemědělských podnicích. Snášejí rizika trhu, výroby a finanční krize, musí proto mít také to nejlepší ze systému pro své vlastní sociální a zdravotní pojištění.
A to je jediná cesta, jak výrazně zlepšit situaci samostatně výdělečně činných žen a rovněž manželek a životních partnerek, zejména z hlediska jejich sociální a hospodářské ochrany, nezávislé na ochraně manžela či partnera.
Jsem přesvědčena, že tento komplexní legislativní text je sice malým, ale současně nesmírně významným krokem z hlediska rovného zacházení se ženami a muži. Podle mne je to cesta k dosažení strategického cíle rovných práv pro muže a ženy a k naplnění závazku, který jsme nedávno aktualizovali - Pekingské akční platformy +15.
Tento malý, avšak životně důležitý krok nás podle mne bude trvale posouvat k lepším programům reprodukčního zdraví, otevírání obecného trhu zdravotní péče a pojišťovacích služeb v Evropě a k ochraně mateřství a dobré kvalitě života, bez ohledu na zeměpisné, sociální, kulturní a etnické rozdíly. Posun tímto směrem nám poskytuje svobodu v tom, abychom upřednostnili svou práci a účinně skloubili profesní kariéru s rodinným životem, a nastolili tak pevný harmonický základ pro sdílení rovnosti a odpovědnosti oběma pohlavími.
Raül Romeva i Rueda
jménem skupiny Verts/ALE. - (ES) Paní předsedající, i já bych samozřejmě rád poblahopřál paní Lullingové i všem členům Rady a Komise, kteří se na této směrnici podíleli.
Rád bych nicméně opakovaně zmínil to, co paní Lullingová. Považuji za znepokojivé, že některé členské státy kladou tolik překážek standardizaci nediskriminace a rovného zacházení na evropské úrovni. Není to poprvé, co jsme svědky něčeho takového: setkáváme se s tím například v případě směrnice o vícenásobné diskriminaci a rovnosti zacházení v jiných oblastech a já se domnívám, že je to něco, u čeho bychom se měli zastavit a přemýšlet o tom.
Nesmíme se odvolávat na subsidiaritu, máme-li před sebou tak důležité a zásadní téma, jako jsou jasná a základní práva každého, kdo žije v Evropské unii. Jsem přesvědčen, že to nikdy nemůže být omluvou pro to, abychom dopustili, aby kdokoli trpěl na území Evropské unie diskriminací.
Jsem si jist, že směrnice, která má být přijata - a já doufám, že bude -, část tohoto problému vyřeší. To je myslím dobrá věc, a důležitá. Zajišťuje rovnější zacházení pro jedince, kteří v současnosti hledají příležitosti pro samostatnou výdělečnou činnost, a logicky i pro osoby na nich závislé - manžele a manželky těchto osob samostatně výdělečně činných.
Je zde však ještě jedna důležitá otázka, což myslím musíme zdůraznit. Někteří požadovali, aby mateřská dovolená byla poskytována po dobu čtrnácti týdnů. Nezapomínejme však na to, že máme na stole další směrnici, která rovněž zdůrazňuje, že je zapotřebí tuto dovolenou - a já trvám na tom, že se jedná o dovolenou, nikoli nepřítomnost z důvodu nemoci - prodloužit a že je nutné vzít přitom v potaz rovnost.
To také nutně znamená, že nesmí docházet k diskriminaci, a to nejen mezi členskými státy, ale také mezi jednotlivými druhy činností, které ti, kdo chtějí požádat o tuto dovolenou, chtějí vykonávat. Z toho vyplývá, že potřeba zajistit rovná práva, úplně stejně mezi jednotlivými členskými státy jako vůči druhu činnosti a typu sociálního zabezpečení, které dnes máme, je - a na tom trvám - prioritou, která jde nad rámec směrnice, již dnes máme přijmout.
Marina Yannakoudakis
jménem skupiny ECR. - Paní předsedající, v prvé řadě bych chtěla poblahopřát paní Lullingové k této zprávě - vedla si statečně.
Když jsem o této zprávě slyšela poprvé, zajímalo mne, jak bude fungovat logisticky. Cíl této zprávy je obdivuhodný a podporuje zásadu rovného zacházení se samostatně výdělečně činnými ženami a pracujícími muži a jejich manželi a manželkami.
Pak jsem se však zamyslela nad tím, jak by tuto zprávu přivítal samostatně výdělečně činný živnostník, například instalatér nebo elektrikář. Hypoteticky si představme, že mu jeho žena po večerech pomáhá s kancelářskou prací a zvedá doma telefony. Jak se zpráva uplatní zde?
Dá se očekávat, že za svou ženu bude platit sociální příspěvky, aby jí tak umožnil získat nárok na případnou mateřskou dovolenou? Mohl by si tento živnostník, který v dnešní hospodářské atmosféře bojuje o přežití, dovolit takovou nepřímou daň platit? Opravdu on a jeho žena po takové zátěži navíc touží? Pokud by to nevnímali jako přínos, pak by příspěvky zkrátka neplatili - koneckonců nikdo přece přesně neví, že svému manželovi pomáhá - a není to právě to, co lidé dělají, pokud jsou manželé, že totiž jeden druhému pomůže?
Domyslela jsem tento scénář ještě dál: když se po několika letech rozvedou, což se stává celkem běžně, co bude následovat? Tato žena bude svého ubohého manžela vláčet po soudech za to, že neplatil příspěvky. Zajímavé okolnosti a zajímavé vedlejší účinky naší zprávy.
Počet samostatně výdělečných osob ve Spojeném království stoupl na 1,7 milionu. Důvodem pro tento nárůst je, že dnešní doba nabízí méně pracovních příležitostí, a proto lidé vzhlíží k tomu, že rozjedou vlastní činnost. Neměl by stát za takových okolností jejich snahu podporovat?
Zabývala jsem se pozměňovacími návrhy paní Lullingové a myslím, že statečně bojovala za to, aby zprávu o samostatné výdělečné činnosti, která byla původně přehnaně tvrdá, vylepšila. Přesto mě stále znepokojují právní předpisy pro oblast pracovního práva, které jsou přijímány v Bruselu. Podle mého názoru by bylo nejlepší ponechat tuto práci na vnitrostátních vládách, které se mohou nejlépe zaměřit na posouzení potřeb svých občanů - jak ostatně říká i zpráva.
Podporuji doporučení paní Lullingové, aby vnitrostátní systémy uznaly důležitost otázek ochrany osob samostatně výdělečně činných a abychom se postavili proti všem formám diskriminace, doposud si však nejsem jistá, že tato sněmovna je tím nejlepším místem pro řešení záležitostí týkajících se zaměstnanosti.
Eva-Britt Svensson
jménem skupiny GUE/NGL. - (SV) Paní předsedající, ráda bych poděkovala Radě a Komisi. Dále bych ráda upřímně poděkovala paní Lullingové, neboť k druhému čtení jsme se nyní dostali zejména díky jejímu obrovskému nasazení a skvělé práci v této záležitosti. Dosáhli jsme dohody o právu osob samostatně výdělečně činných a jejich životních partnerů na rovné zacházení a moje skupina, Konfederace Evropské sjednocené levice a Severské zelené levice, návrh, který byl předložen, podporuje.
Pracovní síla, o níž zde mluvíme, bývají zpravidla ženy, a ty byly dříve neviditelné. Tato nezbytná revize dřívějšího provedení směrnice odstraňuje diskriminaci, která osoby samostatně výdělečně činné a jejich partnery znevýhodňovala.
Samostatně výdělečně činné ženy a partneři osob samostatně výdělečně činných musí být kryti systémy sociálního zabezpečení členských států. Dalším důležitým bodem dojednané směrnice je, že v případě budoucí směrnice o delší rodičovské dovolené pro zaměstnance musí Komise informovat Radu a Parlament, abychom případně mohli učinit rozhodnutí zajišťující osobám samostatně výdělečně činným práva srovnatelná se zaměstnanci.
Ráda bych také dodala, že diskriminace žen podnikatelek musí přestat s ohledem na strategii EU 2020 a snahu o posílení růstu v EU. Současně musí tyto ženy mít nárok na rodičovskou dovolenou a možnost skloubit pracovní a rodinný život - o čemž tak často diskutujeme.
Mara Bizzotto
Paní předsedající, dámy a pánové, pokud mezi muži a ženami na trhu práce stále existuje nějaký rozdíl, jsme si až příliš dobře vědomi toho, že je mnohem výraznější mezi osobami samostatně výdělečně činnými. Ženy jsou ve skutečnosti příliš často nuceny obětovat vlastní profesní ambice a přijmout postavení a pracovní zátěž vyplývající z předpokladu, že se mají obětovat svým rodinám, který je zcela absurdní.
Jsem přesvědčena, že s cílem řešit tento problém musíme realizovat opatření - jako jsou ta, která uvádí směrnice, o níž právě vedeme rozpravu - a současně nespouštět ze zřetele rodinu jako hlavní vodítko, neboť jedině tak budou mít tato opatření smysl a naději na úspěch.
Osvobození žen od mučivého dilematu rozhodnutí mezi rolí matky, manželky či podnikatelky spočívá ve zmírnění zátěže související s prací v rodině a neprodleném důrazu na jádro věci, pokud jde o konkrétní pozitivní opatření na podporu rodiny. Dokud se do středu pozornosti nedostane rodina, každý balíček opatření bude jen spletí strategií, která nakonec nepřinese kýžené ovoce.
Christa Klaß
(DE) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, po 24 letech nastal čas aktualizovat a přizpůsobit směrnici o uplatňování zásady o rovném zacházení pro muže a ženy samostatně výdělečně činné.
Dva roky poté, co Komise předložila svůj návrh, nyní španělské předsednictví vyjednalo s naší zpravodajkou paní Lullingovou funkční a přijatelný kompromis. Nesplnilo se pochopitelně vše, co bychom si přáli. Předmětem diskuse byla větší regulace a větší povinnost uzavřít pojištění. Musíme vyřešit otázku, jak přísná by měla nebo mohla být pravidla pro nezbytnou sociální ochranu žen samostatně výdělečně činných a především vypomáhajících manželů nebo manželek, což jsou převážně ženy. Pokud ženy pomáhají v malých a středních podnicích, pak je třeba jim přinejmenším poskytnout ochranu. Ta však musí vycházet i z podniků samých.
Jak víme, samostatná výdělečná činnost představuje příležitost, ale také riziko, zejména z hlediska úrovně příjmů, které jsou často proměnlivé. Rizika základní sociální ochrany lze však pokrýt nejen prostředky soukromého sektoru. Každý člověk ve společnosti by měl přijmout v mezích svých schopností odpovědnost za vlastní ochranu, aby se nestal přítěží společnosti a byl chráněn pro všechny situace, jež mohou v jeho životě nastat. Těší mne, že tento návrh pokrývá všechny kategorie osob samostatně výdělečně činných, nejen osoby, které pracují v zemědělství. Členské státy se mohou rozhodnout, jaký postup zvolí - zda zavedou tuto ochranu jako povinnou či dobrovolnou. To je subsidiarita.
Čtrnáctitýdenní mateřská dovolená pro ženy samostatně výdělečně činné je správným rozhodnutím, tyto ženy se tak dostanou do postavení srovnatelného se ženami zaměstnanými a matka i dítě budou mít dostatečný čas ke zotavení. Tato nová směrnice je zásadním krokem směrem k rovnosti a představuje významné snížení rizika pro ženy a muže, pokud přijmou výzvu samostatné výdělečné činnosti. Ráda bych poděkovala všem, kdo ke směrnici přispěli.
Britta Thomsen
(DA) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, tato směrnice o uplatňování zásady o rovném zacházení pro muže a ženy samostatně výdělečně činné má zásadní význam, neboť zajišťuje sociální podmínky srovnatelné s postavením zaměstnaných žen pro miliony Evropanek, které jsou samostatně výdělečně činné, podnikají nebo pomáhají svým partnerům.
Nejvýznamnějším a klíčovým prvkem této směrnice je právo na minimálně čtrnáctidenní mateřskou dovolenou. Je nutné zajistit lepší podmínky pro ženy samostatně výdělečně činné, což se ukazuje, když se podíváme na to, jak relativně málo žen v současnosti začíná se samostatnou výdělečnou činností. V EU je samostatně výdělečně činných jen osm procent ženské pracovní síly oproti šestnácti procentům u mužů. Musíme motivovat k samostatné výdělečné činnosti více žen a v této souvislosti je směrnice krokem správným směrem. Mnohé ženy by se rády začaly samostatné výdělečné činnosti věnovat, nemají však s ohledem na nejisté sociální podmínky dostatek odvahy. Domnívám se, že na tuto směrnici je třeba nahlížet ve světle důležité práce na obecné směrnici o mateřské dovolené, na níž pracuje Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví. Zabezpečení práva všech evropských žen na mateřskou dovolenou, aniž by se v jejím důsledku zhoršilo jejich postavení na trhu práce, je základním kamenem rovnosti v Evropě.
Máme-li v Evropě naplnit náš cíl zajištění dobrých životních podmínek pro občany, musíme dát ženám v EU řádnou příležitost vybrat si mateřskou dovolenou. Máme-li v Evropě naplnit svůj cíl zajištění dobrých životních podmínek pro občany, potřebujeme rovněž zvýšit míru porodnosti. Doufám, že tato směrnice bude pouze prvním ze dvou kroků k dosažení tohoto cíle. Zajišťujeme nyní, aby všechny evropské ženy měly právo na mateřskou dovolenou. Dalším krokem musí být rovněž poskytování otcovské dovolené, abychom zajistili skutečnou rovnost.
Riikka Manner
(FI) Paní předsedající, na úvod bych ráda poděkovala paní zpravodajce za vynikající kompromisní návrh. V poslední době v Evropě hovoříme o konkurenceschopnosti, zejména v rámci strategie Evropa 2020, a o tom, jak bychom mohli takové konkurenceschopnosti dosáhnout, především prostřednictvím zvýšení počtu malých a středních podniků.
Chceme-li povzbudit podnikání, mají tato témata, o nichž nyní hovoříme v souvislosti s uplatňováním principu rovného zacházení pro muže a ženy samostatně výdělečně činné, klíčový význam a do této diskuse patří. Musíme pro občany - ženy i muže - vytvořit skutečnou alternativu, která se týká procesu podnikání. Navíc bychom měli podporovat podnikání na vysokých školách a učinit z něj součást studijních programů. V tomto ohledu mimo jiné daleko zaostáváme za Spojenými státy.
Když hovoříme o rovnosti, nesmíme zapomínat na to, že jedním z ukazatelů, které tuto situaci pokud jde o rovnost určují, je právě otázka podnikání a možnosti být podnikatelem bez ohledu na pohlaví. Jestliže srovnáme údaje v rámci Evropy, zjistíme, že většinou jsou podnikateli stále muži. Co se týče otázky rozvoje podnikavosti a způsobů, jak ji podpořit, musím s politováním konstatovat, že podle statistik je touha po rozvoji u podnikatelek mnohem nižší než u podnikatelů.
Taková čísla mají pochopitelně řadů příčin, skutečností však zůstává, že v současnosti jsou například systémy sociálního zabezpečení pro podnikatele tak neuspokojivé, že zejména pro ženy podnikatelky představují překážku, jak to ostatně již v této rozpravě zaznělo. Navíc máme-li skutečně skloubit otázky mateřství, rodičovství a podnikání, znamená to, že dojde na výjimečná opatření, neboť práce osob samostatně výdělečně činných je často ve své povaze nevyzpytatelná, pracovní den je dlouhý a obživa nejistá. Tento legislativní text je skvělým krokem na cestě k více motivujícímu a rovnému přístupu k podnikání.
Ilda Figueiredo
(PT) Paní předsedající, je důležité, že se tento proces i přes svá omezení nyní blíží k závěru. Je na čase zajistit, aby všechny ženy, které pracují - včetně milionů žen samostatně výdělečně činných a manželek a faktických partnerek samostatně výdělečně činných mužů - měly stejná práva, zejména co se týká mateřské dovolené.
I když navržená směrnice jde v podstatě správným směrem, přesto jí k maximálnímu boji proti diskriminaci a zaručení rovného zacházení něco schází. Je to pozitivní krok, který podporujeme. Nechceme však ustrnout na čtrnáctitýdenní mateřské dovolené, chceme, aby se i na tyto situace v budoucnosti vztahovala nová směrnice o mateřské a otcovské dovolené.
To bude samozřejmě namáhavý boj, i když nás těší pokrok, kterého bylo až dosud dosaženo, a blahopřejeme zpravodajce k její obětavé práci během celého procesu.
Pascale Gruny
(FR) Paní předsedající, dámy a pánové, Evropský parlament dnes vysílá jasný signál všem ženám, které pomáhají svým partnerům v samostatné výdělečné činnosti. Jejich práva budou napříště podstatně posílena, a já bych chtěla poblahopřát naší zpravodajce paní Lullingové k práci, kterou odvedla.
Evropa musí chránit. Podle nové definice "vypomáhajících manželů nebo manželek" budou manželé, manželky a partneři mít v případě nemoci nebo odchodu do důchodu nárok na sociální ochranu. Manželé nebo manželky vypomáhající v pekařství budou mít nyní nárok na sociální práva.
Je však politováníhodné, že Rada nesouhlasila s povinným členstvím, nýbrž přijala pouze systém členství dobrovolného.
Mateřská dovolená je poskytována všem ženám. Nové znění zakotvuje minimální dobu mateřské dovolené pro ženy samostatně výdělečně činné a manželky samostatně výdělečně činných mužů v Evropské unii. Délka této dovolené je podle současné úpravy 14 týdnů. Jsem stínovou zpravodajkou skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) pro směrnici o bezpečnosti a ochraně zdraví těhotných pracovnic. Upřímně doufám, že po přijetí tohoto textu bude mateřská dovolená prodloužena, proč by tedy neměla být v souvislosti s tím prodloužena i pro ženy samostatně výdělečně činné?
Závěrem bych chtěla říci, že Evropa navrhla určitá kreativní a pragmatická řešení, aby pomohla párům skloubit profesní a rodinný život. Nyní je čas, abychom přistoupili k činům a návrhy co nejrychleji uvedli do praxe. Evropská kampaň na ochranu žen díky tomuto textu postupuje vpřed. Evropský parlament však musí na odstraňování rozdílů mezi muži a ženami nadále pracovat.
Edite Estrela
(PT) Paní předsedající, tato směrnice se musí revidovat naléhavě. Předložená zpráva je důležitá, protože chce řešit nespravedlivou a diskriminační situaci samostatně výdělečně činných žen a zároveň bude podporovat podnikání žen.
Od nynějška budou mít ženy samostatně výdělečně činné a manželky a faktické partnerky samostatně výdělečně činných mužů právo na peněžitou pomoc v mateřství ve stejné délce a výši jako zaměstnankyně. Předpokladem však je, že budou přispívat do systému sociálního zabezpečení. Je to správné a spravedlivé řešení, neboť i zaměstnankyně přispívají do systému sociálního zabezpečení.
Považuji za zcela spravedlivé také to, aby se právo na mateřskou dovolenou neomezovalo na zemědělské odvětví, ale bylo rozšířeno na všechny osoby samostatně výdělečně činné, které, to připomínám, představovaly v roce 2007 10,5 % všech pracovníků v Evropské unii. Tato skutečnost, řekla bych, je důvodem k tomu, proč by se měl systém týkat všech osob samostatně výdělečně činných, bez ohledu na oblast jejich činnosti, ať už je to v řemeslných oborech, obchodu, ve svobodných povoláních nebo v malých a středních podnicích.
Musíme prosazovat rovnost, tak doufám, že Evropský parlament přijme tyto návrhy, které byly již přijaty v rámci Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví.
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Přijetí stávajících opatření je velmi důležité z hospodářského a sociálního hlediska, ale také kvůli hodnotám, které představuje ochrana rodiny a rovné příležitosti.
Současná krize a růst nezaměstnanosti, který tato krize vyvolala, postihují zejména slabší skupiny. Jednou z těchto skupin jsou ženy. Právní opatření k tomu, aby bylo zajištěno rovné postavení osob samostatně výdělečně činných, proto usnadní ženám zahájit samostatnou výdělečnou činnost. A to je velmi důležité nejen z toho pohledu, že je nutné urychlit hospodářský rozvoj v Evropě a snížit nezaměstnanost, ale také kvůli zvyšujícímu se počtu žen, které se rozhodují začít na vlastní pěst. Právě ony přijímají rozhodnutí, jsou odpovědné za své firmy, rozhodují o dalších krocích a o vynakládání peněz a neměly by být diskriminovány.
Malé podniky jsou proto místem, kde ženy mohou naplnit své ambice - ženy, které chtějí být profesně aktivní, které se ale nechtějí vzdát rodinného života. Tato opatření současně členským státům, které vážně uvažují o rodinné politice, pochopitelně umožní, aby využily příležitosti ke zlepšení svých právních předpisů. Ráda bych také poukázala na jednu skupinu, která bude vyžadovat další ochranu a jejíž situací se musíme zabývat. Hovořím o ženách, které jsou v domácnosti. Práce v domácnosti není považována za práci, ačkoli prakticky představuje vykonání zhruba 200 úkonů denně. Ženy, které jsou v domácnosti, často nejsou chráněny poskytováním starobního důchodu nebo zdravotní péče a nemají nárok na dovolenou. Ve vztahu k této otázce jsem přesvědčena, že je třeba uvést v platnost předpisy, jež těmto ženám umožní využívat všech forem sociální ochrany.
Iratxe García Pérez
(ES) Paní předsedající, ráda bych ještě jednou poděkovala paní Lullingové a španělskému předsednictví. Paní Lullingové za její vytrvalost, houževnatost a tvrdou práci směřující k tomu, abychom dospěli až do tohoto stádia, a španělskému předsednictví za to, že umožnilo, aby na půdě Rady zazněla odlišná a protichůdná stanoviska, díky nimž jsme mohli uzavřít dnes předloženou dohodu.
V této rozpravě se zabýváme změnou směrnice 86/613/EHS, ze které je zcela zřejmé, že tato směrnice neodpovídá cílům, pro které byla stanovena. Podle mého názoru je důležité, aby byl zdůrazněn klíčový význam této dohody v době stávající krize a nejistoty v Evropě, která však nezabrzdila pokrok v oblasti sociální ochrany žen, osob samostatně výdělečně činných v Unii.
Chtěla bych připomenout, že v roce 2007 tvořily osoby samostatně výdělečně činné více než deset procent všech pracujících v Evropské unii. Dohoda, které jsme dosáhli, možná není tím nejlepším řešením, zajišťuje však možnost dosáhnout v budoucnosti dalšího pokroku.
Hlavním cílem této směrnice je, aby se sociální ochrana rozšířila na partnery všech osob samostatně výdělečně činných, včetně nesezdaných párů, a aby všechny osoby samostatně výdělečně činné a jejich partneři byli kryti systémem sociálního zabezpečení, který dnes některé členské státy neposkytují.
V této době se aktivně podílíme na vytváření strategie EU 2020, v rámci níž budeme definovat budoucnost evropského modelu. Nelze přitom opomíjet princip rovného zacházení, a proto se musíme posunout vpřed směrem k zavedení takového druhu opatření, který tento princip zaručuje.
Doufám, že dnešní krok - přijetí tohoto návrhu - je jen jedním z mnoha dalších.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Těší mne, že jsme připraveni jednomyslně přijmout zprávu paní Lullingové, kterou předložila za Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví. Zpráva se týká zavedení změn směrnice o uplatňování principu rovného zacházení pro muže a ženy samostatně výdělečně činné.
Je velmi významné, že bylo dosaženo kompromisu a zlepšení, které se týká situace samostatně výdělečně činných osob, jež tvoří zhruba 10 procent všech osob na pracovním trhu. Z provedených změn je nejdůležitější možnost samostatně výdělečně činných osob a jejich manželů, manželek a životních partnerů získat dávky sociálního zabezpečení, včetně - což je nejdůležitější - možnosti odvádět příspěvky na svůj starobní důchod a možnosti využít placené mateřské dovolené podobné mateřské dovolené zaměstnankyň. Tyto nároky je třeba stanovit právními předpisy na úrovni EU.
Tato opatření nejen zlepší situaci žen, ale také současně zmenší citelné rozdíly, jež existují mezi osobami samostatně výdělečně činnými a zaměstnanci. Miliony lidí, kteří pracují v rodinných podnicích, konečně získají možnost využívat dobrovolné sociální ochrany na základě přihlášení se k systému sociálního pojištění, bez kterého by dosáhli horšího postavení. To je důležitý krok kupředu, tím spíš, že se nám letos podařilo dosáhnout kompromisu, o nějž jsme marně usilovali po mnoho let.
Vyzývám všechny své kolegy, aby tuto zprávu podpořili. Ráda bych v této chvíli z celého srdce poděkovala paní Lullingové, neboť tato zpráva usnadní život řadě samostatně výdělečně činných žen.
Marc Tarabella
(FR) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, Evropský parlament se prostřednictvím této vynikající zprávy paní Lullingové snaží opět o něco zmenšit rozdíly v zacházení se ženami a muži na pracovišti a já tento posun vítám. Jedná se o další krok na naší velmi dlouhé cestě.
Důraz kladený na sociální ochranu vypomáhajících manželů nebo manželek či registrovaných životních partnerů osob samostatně výdělečně činných je podle mne životně důležitý. Nezapomínejme na to, že v řadě evropských zemí vypomáhající manželé nebo manželky nemají samostatné postavení, jejich práce není uznána a nevztahuje se na ně sociální zabezpečení osob samostatně výdělečně činných. Je rok 2010 a ženy v některých členských státech stále trpí nedostatečným uznáním svých práv a jsou zcela závislé na pojištění svého manžela.
V době hospodářské krize nemůžeme dovolit, aby tito vypomáhající manželé nebo manželky byli závislí na systému, který je může uvrhnout ze dne na den do chudoby - například v případě rozvodu či rozchodu. Proto nemůžeme souhlasit s tím, aby členské státy měly nadále možnost zachovat vnitrostátní právní předpisy omezující přístup ke konkrétním systémům sociální ochrany nebo k určité výši příspěvku. Vypomáhající manželé nebo manželky musí mít nárok na důchody, rodinné příspěvky, zdravotní péči, dávky v době pracovní neschopnosti a peněžitou pomoc v mateřství.
A konečně chci zmínit, že v této fázi jednání jsou to členské státy, které by měly rozhodovat, zda bude sociální ochrana realizována na povinném nebo dobrovolném základě. Proto naléhavě vyzývám všechny členské státy, aby udělaly vše pro to, aby tato ochrana byla povinná. Všichni musíme bojovat proti nejistotě pracovních míst a nečinnosti v uznávání práv, obzvláště pak v době hospodářské krize.
Zuzana Roithová
(CS) I já chci zpravodajce Astrid Lullingové poděkovat za odvedenou práci. Spolu s ní rovněž zastávám názor - stejně jako ostatní kolegové - že posílení ochrany mateřství samostatně výdělečně činných žen a zlepšení situace manželů a manželek těchto osob nemůže být omezeno touto směrnicí jen na podnikání v zemědělství, ale samozřejmě se musí vztahovat i na další oblasti včetně svobodného povolání. Ne všude mají pomáhající manželé vlastní statut, takže jejich práce nebývá uznávána a nemají tak nezávislé sociální zabezpečení. Je naprosto nutné uznat jejich profesní postavení a definovat jejich práva. Jsem ráda, že Rada uznala názor Parlamentu z prvního čtení, že dávky v mateřství by měly umožnit přerušení činnosti alespoň na tři měsíce, což je minimum nutné pro normální průběh těhotenství a fyzické zotavení matky po normálním porodu, i když pro zdravý vývoj dítěte je optimální minimálně dvouletá individuální domácí péče. Je mi líto, že Rada nevnímá ty tři měsíce jako naprosto minimální standard, který by měly sociální systémy členských států zajišťovat automaticky, a teprve další dávky by mohly být na dobrovolném principu.
Antigoni Papadopoulou
(EL) Paní předsedající, i já bych ráda podpořila a uvítala tento kompromis, neboť reaguje na otázku demokratického deficitu, kterému jsou především ženy po léta vystaveny, když pomáhají svým samostatně výdělečně činným manželům v obchodě, v řemeslných oborech, v malých a středních podnicích a ve svobodných povoláních, aniž by se jejich práce za ta léta dočkala uznání.
Samostatně výdělečně činné osoby a jejich partneři, přičemž většina z nich jsou ženy, mají svá práva. Nejsou to neviditelní pracovníci, mají právo na sociální zabezpečení, na zdravotní péči, na důchod, na mateřskou dovolenou, na rodičovskou dovolenou a na otcovskou dovolenou. Ženy se svým manželům, jejich profesnímu rozvoji, svým dětem a rodinám po léta obětují jako levná, neplacená pracovní síla. Často se po rozvodu nebo smrti svého manžela ocitají bez pojištění, bez dávek či náhrad.
Předložený kompromis některé existující nerovnosti odstraňuje. Je však zcela zjevné, že je třeba ženy dále podporovat, prosazovat rovné postavení podnikání žen, zejména v době hospodářské krize a v období, kdy Evropská unie definuje svou politiku pro budoucnost, pro Evropskou unii v roce 2020.
Franz Obermayr
(DE) Paní předsedající, mnohokrát vám děkuji za příležitost vystoupit k tomuto tématu. Zhruba 30 procent osob samostatně výdělečně činných v EU tvoří ženy. Mimořádně početně jsou zastoupeny hlavně v malých a středních podnicích, zejména v odvětví služeb, přičemž se touto svou kapacitou výrazně podílejí na hospodářství naší společnosti.
Těmto ženám musí být dány stejné možnosti, jako mají jejich mužské protějšky, aniž bychom se museli uchylovat ke kvótám a podobným opatřením. Samostatně výdělečně činné ženy se často musí vypořádat s problémem, že mateřství může ohrozit jejich obživu. Vzhledem k tomu, že naše populace stárne, je nyní důležitější více než kdy dříve zajistit účinnou ochranu mateřství a upřednostnit otázku rodin.
Důležitou roli sehrávají i rodinné firmy, kde ženy při podnikání pomáhají - ať už se jedná o odborná povolání, obchod nebo, a to zejména, zemědělství. Ve všech těchto oblastech je třeba zajistit vhodnou sociální a právní ochranu.
Členské státy by si však vždy měly zachovat pravomoci týkající se sociálních předpisů a nikdy by je neměly převádět na EU. Je to záležitost řady kompromisů a možných řešení s cílem zohlednit odlišné tradice sociální politiky, jako je například otázka, zda by pojištění pro vypomáhající manželé nebo manželky mělo být povinné nebo dobrovolné.
Angelika Werthmann
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, i já se chci přidat k blahopřáním paní Lullingové. Vítám skutečnost, že tato zpráva je další krok k naplnění principu rovného zacházení pro muže a ženy, především v oblasti samostatné výdělečné činnosti. Důležitým mezníkem je - a zcela oprávněně - fakt, že se vztahuje nejen na manžele a manželky, ale i životní partnery. Nakonec budou mít pomáhající partneři šanci na stejnou míru sociální ochrany, a to platí také pro úpravu mateřské dovolené.
Paul Rübig
(DE) Paní předsedající, i já bych velmi rád blahopřál paní Lullingové. Zpráva v prvé řadě poskytuje ženám zcela nové příležitosti v oblasti samostatné výdělečné činnosti v malých a středních podnicích. V době krize, jako je tato, bychom měli mít na paměti, že samostatná výdělečná činnost je perspektivní pro budoucnost, že je zde možné vytvářet nová pracovní místa a že nám umožňuje rozvíjet zcela nová odvětví. Zavedli jsme například Den budoucnosti pro dívky, abychom mladé ženy podpořili, aby se zaměřily na technická povolání, neboť v těchto technických povoláních se rýsují zcela nové příležitosti a v naší současné společnosti si lidé neuvědomují celou škálu povolání pro ženy. Koneckonců jsou to též ženy, kdo znovu a znovu zajišťují stabilitu v oblasti financí. Jsem přesvědčen, že v době krize je obzvláště důležité zajistit, aby ženy mohly v podnikání rovnocenně využívat kapitálové fondy a rizikový kapitál.
Günther Oettinger
člen Komise. - Paní předsedající, pokročili jsme dnes v boji proti chudobě a v propagování samostatné výdělečné činnosti žen. Nejsme ještě na konci celého procesu, je to však obrovský krok vpřed. Vůbec poprvé díky souhlasu Rady právě zavádíme právo žen samostatně výdělečně činných na mateřskou dovolenou. Členské státy budou také mít jednoznačný závazek poskytovat vypomáhajícím manželům nebo manželkám na jejich žádost sociální ochranu.
Chtěl bych poděkovat Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví i Parlamentu jako celku za práci, která byla odvedena k dosažení úspěšného výsledku.
Nakonec bych rád řekl několik slov k paní Lullingové, která za tuto věc po mnoho let bojovala. Ten boj nyní přinesl vítězství a já jsem jí vděčný za její odhodlání, s nímž tohoto výrazného úspěchu dosáhla.
Astrid Lulling
Paní předsedající, nejprve bych chtěla panu Oettingerovi poděkovat, že zastoupil svou kolegyni paní Redingovou, a navíc jeho angličtina byla vynikající.
zpravodajka. - (FR) Vážené kolegyně, vážení kolegové, jsem s výsledkem spokojena. Jsem vděčná všem poslancům, kteří vystoupili na podporu názoru drtivé většiny Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví, protože nám to umožní tento text zítra přijmout.
Chtěla bych také ujistit pana Romeva i Ruedu. Tento text není dokonalý. Stále nedosahuje mých požadavků. Nevyhráli jsme zatím válku, vyhráli jsme důležitou bitvu. Toto je krok správným směrem.
Ráda bych panu Romeva i Ruedovi a paní Figueiredové řekla, že se nemusí obávat o ochranu mateřství; jejich požadavek zabezpečuje bod odůvodnění 17a. Přečtěte si jej, já nemám dost času, abych to přečetla zde. Je zde ještě jeden pozměňovací návrh. Kdybychom pro něj hlasovali, nebylo by možné tuto směrnici přijmout za španělského předsednictví a riskovali bychom, že ztratíme měsíce a možná roky pro nic, neboť - jak bych ráda autory ujistila - to, co je obsahem pozměňovacího návrhu, se jinými slovy navrhuje v pozměňovacím návrhu 4, který byl přijat v prvním čtení; a ten byl v celém rozsahu přijat Radou. Proto jsem přesvědčena, že by tito poslanci mohli s klidným svědomím hlasovat, i co se týče dalších pozměňovacích návrhů.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat v úterý 18. května 2010.
Písemná prohlášení (článek 149)
Robert Dušek  
Nařízení pro rovné zacházení pro muže a ženy samostatně výdělečně činné má za cíl sjednotit platnou evropskou legislativu a nahradit několik nařízení řešících tuto politiku odděleně. Sociální podmínky osob samostatně výdělečně činných a osob v zaměstnaneckém poměru jsou v členských státech velmi odlišné a sociální zajištění v některých případech pro případ dlouhodobého či trvalého vyřazení z pracovního procesu fakticky neexistuje. OSVČ si často nehradí nemocenské pojištění. V nemoci pracují, protože je to ekonomicky výhodnější. Ženy po porodu se vracejí do pracovního procesu a nepobírají mateřskou dovolenou. Spolupracující manželky/manželé nemají zajištěno vlastní sociální zabezpečení. OSVČ jsou pro fungující ekonomiku nezbytné a ve společnosti mají svoji nezastupitelnou roli. Tito občané sebe a svoji rodinu finančně zabezpečují a do státní pokladny odvádějí daně, hradí sociální/zdravotní pojištění. Stát na jejich zabezpečení nemusí vydávat dávky. Jejich role je nezastupitelná zejména v regionech, kde z různých důvodů je nedostatek pracovních míst tzv. "velkých" zaměstnavatelů a také v zemědělství. Proto je třeba sjednotit minimální standardy, které napomohou rovnému postavení OSVČ v poměru k osobám v zaměstnaneckém poměru a rovnému postavení mužů a žen OSVČ. Cílem by mělo být zlepšení ochrany v mateřství, přiznání dovolené na péči o rodinné příslušníky i uznání přínosu vypomáhajícího manžela/manželky.
Zita Gurmai  
písemně. - Návrh, o němž tento týden hovoříme, není technické povahy. Je to věc spravedlnosti a zdravého rozumu - ze dvou pohledů. Nejen z morálního, ale i z hospodářského hlediska je jednoznačné, že musíme těhotným samostatně výdělečně činným ženám a těhotným manželkám a životním partnerkám samostatně výdělečně činných mužů poskytovat sociální ochranu a peněžitou pomoc v mateřství. Nemůžeme tyto ženy nebo partnerky těchto mužů, kteří se rozhodli tomuto druhu práce věnovat, diskriminovat, zejména když všichni souhlasíme, že musíme povzbudit více žen ke vstupu do světa podnikání. Usilujeme o nalezení cesty z krize a současně se snažíme povzbudit vznik pracovních míst, mimo jiné nezávislých pracovníků. A to je současně důvod, proč musíme zajistit, aby existovaly pobídky pro ženy, aby využily pracovních příležitostí, jež taková místa nabízejí. A zadruhé nemůžeme diskriminovat novorozené děti v těchto rodinách. Je nepřijatelné, když děti klasicky zaměstnaných rodičů mají právo být se svou matkou či otcem (aniž by to ohrozilo obživu rodiny), zatímco jiné děti takové právo nemají, neboť jejich rodiče jsou samostatně výdělečně činní.
