Muistopuhe
Puhemies
Hyvät kollegani, ikävänä velvollisuutenani on ilmoittaa teille Kreikan varaulkoministeri Yannos Kranidiotisin tapaturmaisesta menehtymisestä viiden muun hänen seurassaan olleen henkilön kanssa, joiden joukossa oli myös hänen 23-vuotias poikansa.
Ministeri oli hoitamassa työtehtäviään. Hän oli palaamassa 12 henkilön kanssa Bukarestiin, kun seuruetta kuljettanut kone menetti korkeuttaan; se putosi 25 000 jalan korkeudesta 3 000 jalkaan mutta ei hajonnut vaan laskeutui lopulta Bukarestin lentokentälle.
Jotkut teistä muistavat varmasti, että Yannos Kranidiotis oli Euroopan parlamentin jäsen tammikuusta 1995 helmikuuhun 1997, jolloin hänet nimitettiin ministeriksi Kreikan hallitukseen, ja muistatte, että hän oli parlamentissamme ulkoasioita käsittelevän valiokunnan ja budjettivaliokunnan jäsen sekä valtuuskunnan varapuheenjohtaja Euroopan unionin ja Kyproksen välisessä parlamentaarisessa sekavaliokunnassa.
Monet meistä muistavat joukostamme poistunutta kollegaamme. Sanoisin, että hän oli hyvin arvostettu humaanien luonteenpiirteidensä ja Euroopan asioiden asiantuntemuksensa vuoksi.
Ehdotan, että vietämme minuutin hiljaisuuden hänen muistokseen.
(Parlamentti vietti minuutin hiljaisuuden uhrien muistoksi.)

Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, ennen kaikkea minun on ilmaistava teille ryhmäni puolesta kiitokset niistä muistosanoista, jotka lausuitte parlamentin jäsen Kranidiotisista. Olin kuitenkin jo pyytänyt puheenvuoroa työjärjestyksen 122 artiklan mukaisesti esittääkseni henkilökohtaisen lausuman niistä minuun kohdistuneista syytöksistä, jotka parlamentin jäsen Galeote eilen esitti puheenjohtaja Prodin virkaan asettamista koskevan keskustelun aikana, ja tämä on työjärjestyksen mukaan oikea hetki sen tekemiseen. Koska en näe jäsen Galeotea täällä salissa, annan hänen valita itse, vastaako hän minulle nyt vai sitten kun hän on paikalla.

Puhemies
Parlamentin jäsen Barón Crespo, työjärjestyksen mukaan tiedän on mielestäni esitettävä nyt henkilökohtainen lausumanne, vaikka parlamentin jäsen Galeote ei ole paikalla. Hän voi lukea lausuman pöytäkirjasta.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, jäsen Galeote esitti asiaankuulumattoman puheenvuoron, sillä kyseessä ei ollut epäluottamuslause minua kohtaan, vaan Prodin virkaan asettaminen, ja Galeote kritisoi sitä, mitä olin sanonut jäsen Palaciosta. Koska minulla on tässä puheenvuoroni kirjallisena, vahvistan sen, mitä sanoin eilen. Sanoin, että olemme päättäneet tukea uuden komission virkaan asettamista huolimatta siitä, että meillä on edelleen varauksia Palacion osalta. Uskomme hänen olevan viaton, mutta emme yhdy hänen näkemykseensä poliittisesta vastuusta yhteisön talousarvioon liittyvässä asiassa. Toivomme, että hän antaa varapuheenjohtajana luotettavampia tietoja kuin ne tiedot, jotka koskivat sitä, kun edustajainhuone vapautti hänet syytteistä, sillä asiaa koskeva parlementin keskustelu pidetään vasta ensi torstaina. Tämän sanoin eilen ja tänään vahvistan sen.
Koska minua syytettiin epäluotettavuudesta, haluan sanoa nyt vain sen, että näiden näkemysten ja niiden puheenjohtaja Prodin antaminen lausumien perusteella, jotka koskevat komission jäsenten vastuuta, luulen, että jos parlamentti hyväksyy tänään uutta komissiota koskevan poliittisen sisällön, josta kaikki ryhmät ovat päässeet yksimielisyyteen, jäsen Galeote tulee olemaan osa epäluotettavien jäsenten muodostamaa parlamenttia.

Puhemies
Palaamme nyt pöytäkirjaan, jos sopii.
Onko huomautettavaa?

Bourlanges
Arvoisa puhemies, sanoisin vain, että työjärjestyksen tulkintaa koskevan äänestyksen yhteydessä mainitaan, että minä olisin äänestänyt vastaan vaikka äänestin puolesta. Tosiasiassa olin myöhässä ja äänestin Pasquan paikalta. Luulisin, että se selittää sen, miksi äänestyskone vastusti aikomustani.

Huomautin kuitenkin asiasta heti äänestyksen jälkeen.

Puhemies
Parlamentin jäsen Bourlanges, oikaisu on jo pöytäkirjassa: " Bourlanges ilmoitti halunneensa äänestää puolesta." Mutta teitte juuri aikomuksenne vielä paremmin tunnetuksi.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, minullakin oli ongelmia koneen kanssa. Eilisen päivän pöytäkirjaan ei ole merkitty, että äänestin työjärjestyksen tulkintaa koskevassa äänestyksessä. Olin tietenkin paikalla, enkä tiedä, toimiko kone. Haluaisin, että tämä merkitään pöytäkirjaan.

Puhemies
Selvä on, parlamentin jäsen Palacio, merkitsemme asian muistiin.

Posselt
Arvoisa puhemies, koska minun oli kritisoitava muutamia seikkoja, haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja esittää erityiset onnitteluni ja kiitokseni asianomaisille yksiköille. Puheenvuoroni on kirjattu tämänpäiväiseen pöytäkirjaan täysin virheettömästi, melkeinpä paremmin kuin itse sen pidin.

Puhemies
Kiitämme teitä kohteliaisuudestanne, parlamentin jäsen Posselt.

Rack
Arvoisa puhemies, pöytäkirjaan on merkitty AKT-valtuuskunnan jäseneksi parlamentin itävaltalaisten jäsenten valtuuskunnasta jäsen Stenzel. Hän on kuitenkin nimennyt minut tähän tehtävään, ja pyydänkin siksi, että pöytäkirja korjataan tältä osin.

Puhemies
Kiitoksia, parlamentin jäsen Rack. Parlamentin jäsen Stenzel näyttää olevan samaa mieltä. Oikaisemme asian.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Sichrovsky
Arvoisa puhemies, haluaisin ottaa vapauden muistuttaa läsnäolijoita ja myös teitä, että tällä viikolla tulee kuluneeksi 55 vuotta siitä, kun tässä välittömässä läheisyydessä sijainnut unohdettu keskitysleiri vapautettiin. Natzweiler-Struthof oli yksi kansallissosialistien karmeimmista leireistä, jossa tuhannet ihmiset kuolivat lääketieteellisissä kokeiluissa. Siellä oli myös yksi niistä harvoista Itä-Euroopan suurten tuhoamisleirien ulkopuolella sijainneista kaasukammioista. Haluaisinkin siksi kysyä, olisiko mahdollista, että teettäisimme leirille parlamentin muistolaatan. Haluaisin myös ehdottaa parlamentin valtuuskunnan lähettämistä seuraavaan muistotilaisuuteen.

Puhemies
Parlamentin jäsen Sichrovsky, te voisitte mielestäni esittää tämän pyynnön kirjallisena työjärjestyksen mukaisesti, minkä jälkeen harkitsemme asian edellyttämiä toimenpiteitä.

Tampereella pidettävän Eurooppa-neuvoston kokouksen valmistelu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston puheenjohtajavaltion julkilausuma toivotan neuvoston puheenjohtaja Halosen tervetulleeksi ja komission julkilausuma Tampereella 15. ja 16. lokakuuta pidettävän Eurooppa-neuvoston kokouksen valmistelusta.

Halonen
. Arvoisa puhemies, te jo ilmaisitte yhteisen surumme Kreikan valtuuskuntaa kohdanneesta lento-onnettomuudesta, mutta haluaisin vielä kertoa, miten syvä suru valtasi tänään mieleni, kun kuulin hyvän yhteistyötoverini ja muiden kreikkalaisten kuolemista. Pyydän, että kerrotte nämä sanani myös eteenpäin.
Kiitän siitä kunniasta, että minulla on tänään mahdollisuus puhua teille tulevan ylimääräisen Eurooppa-neuvoston asialistasta ja valmisteluista. Tampereen Eurooppa-neuvostossa haluamme ottaa seuraavan, pitkän askeleen kohti unionia, joka tarjoaa alueellaan asuville ihmisille todellisen vapauden, oikeuden ja turvallisuuden alueen. Tämä on looginen ja välttämätön askel unionin kehityksessä. Olemme rakentaneet sisämarkkinat, joilla henkilöt, tavarat, palvelut ja pääomat saavat liikkua vapaasti. Olemme ottamassa käyttöön yhteisen rahan, joka vahvistaa meidän kaikkien hyvinvointia. Seuraavaksi jokaiselle unionin alueella asuvalle ihmiselle on taattava todellinen oikeus liikkua vapaasti ja samanaikaisesti saada myös turvaa kaikkialla unionin alueella. Unionin tulee tässäkin suhteessa lopulta olla Amsterdamin sopimuksen mukaisesti yksi yhtenäinen alue, jonka sisällä ihmiset ja taloudelliset toimijat voivat täysimääräisesti nauttia heille kuuluvista oikeuksista. Tampereella meidän on sovittava yhteistyömme tulevista poliittista suuntaviivoista, sitouduttava tiettyihin konkreettisiin yhteisiin toimiin sekä varmistettava, että pilarirajat eivät estä haluamaamme tehokasta toimintaa.
Tähänastiset unionin suurimmat menestykset ovat perustuneet yhteisömetodin käyttöönottoon. Se on viimeksi osoittanut voimansa sisämarkkinoita luotaessa. Se voi olla myös nyt käyttökelpoinen. Jäsenvaltioiden lainsäädäntöjä on ennakkoluulottomasti lähennettävä ja harmonisoitava, meidän on luotava yhteisiä vähimmäissääntöjä ja sovellettava vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta. Ennen kaikkea uskon, että voimme tehdä paljon yhteistyötä poistamalla sitä vaikeuttavat tekniset, hallinnolliset ja oikeudelliset esteet. Viimeksi mainittu huomautukseni saattaa kuulostaa kovin vähäiseltä, mutta käytännössä se on juuri se este, jonka yli on päästävä. Omasta puolestani uskon vahvasti, että jos kysyisimme jäsenvaltioiden kansalaisilta, mitä he toivovat, niin he odottaisivat, että unioni toimisi tehokkaammin ja määrätietoisemmin heidän oikeuksiensa ja turvallisuutensa vahvistamiseksi.
Sisäisen turvallisuuden lisääminen edellyttää nykyistä selvästi yhtenäisempää ja johdonmukaisempaa politiikkaa myös unionin ulkosuhteissa. Oikeus- ja sisäasioiden sekä ulko- ja turvallisuuspolitiikan samoin kuin kauppapolitiikan ja kehitysyhteistyöpolitiikan keinoja on käytettävä yhdenmukaisemmin, niin että kansalaisille voidaan myös tässä suhteessa varmistaa turvallinen ympäristö.
Haluaisin muistuttaa myös siitä, että unioni kasvaa lähitulevaisuudessa. Meidän on pidettävä hyvin kirkkaasti mielessämme, että tämä maantieteellinen alue, jota kutsumme unioniksi, tulee laajentumaan seuraavien vuosien aikana. Yhteistyötä sisä- ja oikeusasioiden alalla tulee kehittää hakijamaiden kanssa niin, että voimme yhdessä saavuttaa unionin politiikalle asettamamme tavoitteet. Ulkosuhteita on tarkasteltava kokonaisuutena, jossa unionin lähialueilla pohjoisessa, idässä ja etelässä on oma tasavertainen osansa politiikassa.
Ennen kuin menen Tampereen asialistan yksityiskohtiin, uskallan - vaikka olenkin Euroopan parlamentin istunnossa - muistuttaa, että onneksi me emme ole yksin Euroopassa. Meillä on yhteistyötä varten myös Euroopan neuvosto ja ETYJ, joilla on kunniakkaat perinteet ja paljon osaamista tässä asiassa. Toivon, että voimme pitää myös heidät mielessämme tämän yhteistyön kehittämisen yhteydessä.
Aikomukseni on kertoa teille tänään Tampereen Eurooppa-neuvoston asialistasta ja valmisteluista. Ennen muuta haluaisin linjata eräitä keskeisiä tavoitteita, joita puheenjohtajalla on ennen kokousta. Toivon samalla, että saisin teiltä virikkeitä vietäväksi kokouksen jatkovalmisteluun, koska siihen on nyt vielä mahdollisuus.
Ensinnäkin siis Tampereen asialista: Tampereen Eurooppa-neuvostossa keskitytään kolmeen pääteemaan, jotka ovat maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikka, rajat ylittävän rikollisuuden torjunta sekä Euroopan oikeusalue.
Amsterdamin sopimuksella luotiin oikeus- ja sisäasioille aiempaa selkeämmät tavoitteet. Käytössämme olevat päätöksentekomenettelyt ja käytettävät säädösinstrumentit ovat nyt tehokkaampia ja yhteisön toimielinten asema vahvempi. Puheenjohtajan kanta on, että uusia välineitä on nyt myös hyödynnettävä täysimääräisesti. Wienin Eurooppa-neuvosto viime joulukuussa antoi käyttöömme oivallisen toimintasuunnitelman, joka määrittää lähiajan työmme aikataulun. Tampereella ei siis tarvitse laatia uutta toimintasuunnitelmaa. Toivomme Tampereen kokoukselta poliittisia linjauksia ja sitoumuksia, joiden tarpeellisuuden myös kansalaisemme eri maissa voivat ymmärtää.
Tulemme kautta linjan kiinnittämään erityistä huomiota ihmisoikeuksiin ja avoimuuteen, jotka ovat keskeinen osa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen perustaa. Saanen huomauttaa, että ihmisoikeuksien on koskettava kaikkia unionin alueella asuvia henkilöitä syrjimättömästi. Haluan erikseen tuoda esille sen, että kun me kunnioitamme vähemmistöjen ihmisoikeuksia, me emme vain kunnioita heidän ihmisoikeuksiaan ja heidän arvokkuuttaan, vaan samalla me myös lisäämme yhteiskunnan vakautta ja tätä kautta kaikkien kansalaisten turvallisuutta.
Sitten puhuisin hieman yksityiskohtaisemmin maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikasta, jota tietojeni mukaan sisä- ja oikeusministerit ovat jo täällä selvittäneet. Mielestäni kaikilla unionin alueella oleskelevilla ja sinne pyrkivillä ihmisillä on oikeus turvallisuuteen. Tampereen Eurooppa-neuvoston eräänä keskeisenä tavoitteena tulisi olla unionille luotavasta yhtenäisestä maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikasta sopiminen. Tampereella tulisi päästä yhteisymmärrykseen yhteisiin periaatteisiin perustuvan eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän luomisesta. Mihin sen sitten tulisi perustua? Sen tulisi perustua erityisesti Geneven pakolaisyleissopimukseen ja unionista tehdyn sopimuksen 63 artiklaan. Tavoitteena on tarjota korkea ja mahdollisimman yhtenäinen suojelun taso sitä tarvitseville. Meidän on asetettava tavoitteeksemme yhteinen eurooppalainen turvapaikka-alue, jolla noudatetaan yhteisiä vähimmäissääntöjä ja menettelyjä. Näin järjestelmä tulee yksinkertaisemmaksi, selkeämmäksi ja nopeammaksi, mikä on ihmisille hyvä asia. Samalla meidän on tietysti koko ajan pidettävä kiinni siitä, että tämä ei saa johtaa ihmisoikeuksien vaarantamiseen. Meidän on muistettava, että turvapaikkaoikeus on yksilöoikeus.
Kosovon kriisi osoitti, että unionin on korkea aika sopia muun muassa vastuunjaosta ja tilapäisessä suojelussa noudatettavista periaatteista. Unionilla on oltava valmius nopean suojelun antamiseen joukkopakotilanteissa. Tilapäisen suojelun antaminen perustuu sekä suojelun tarpeessa olevan tahtoon että vastaanottavan valtion tahtoon ja kykyyn kantaa vastuuta. Uskon, että saavutamme tältä osin tuloksia Tampereella. Minusta olisi luontevaa, että joukkopakotilanteissa voitaisiin käyttää taloudellisen kompensaation toteuttamiseksi yhteisöbudjetin varoja tai muuta yhteistä rahoitusta. Tällä tavoin jäsenvaltioiden välinen solidaarisuus toteutuisi luontevimmin.
Toiseksi myös maahanmuuton perusteita on yhtenäistettävä ja laittoman maahanmuuton torjuntaa yhdenmukaistettava. Jäsenvaltioissa laillisesti asuvien ulkomaalaisten oikeudet ja velvollisuudet on turvattava yhtenäisemmin. Minusta olisi hyvinkin ajateltavissa, että kun maahanmuuttaja on oleskellut tietyn ajan laillisesti unionin alueella hänen oikeuksiensa tulisi lähentyä oleskelumaan kansalaisten oikeuksia. Maahanmuuttajalle olisi varmasti tärkeintä, että hän saisi tietoa esimerkiksi sosiaalipalveluista ja poliittiseen toimintaan liittyvistä oikeuksista. Eräissä maissahan meillä on kokemuksia tästä.
Seuraavaksi puhuisin unionin ulkorajavalvonnasta. Kun tämä asia koskettaa itseään puheenjohtajavaltiotakin, niin olemme tietysti pohtineet tätä enemmänkin. Unionin ulkorajavalvontaa on kehitettävä Schengenin säännöstön pohjalta entistä tasapainoisemmaksi ja yhtenäisemmäksi. Seuraavan laajentumisen myötä unionin ulkorajat muuttuvat jälleen ja toimivan valvonnan merkitys kasvaa sekä kansalaisten turvallisuuden että vapaan liikkuvuuden näkökulmasta. Tärkeintä on keskittyä sellaisiin toimiin, joiden avulla pyritään estämään laiton maahanmuutto vaarantamatta edelleenkään esimerkiksi turvapaikkainstituutiota.
Amsterdamin sopimus antaa aivan uudet mahdollisuudet takaisinottopolitiikan muotoiluun. Mielestäni nämä mahdollisuudet on nyt täysimääräisesti käytettävä hyväksi. Tampereella voitaisiin sopia siitä, että yhteisö- ja sekasopimuksiin sisällytetään johdonmukaisesti takaisinottolausekkeet. Tietyissä tapauksissa unionin tulisi pyrkiä käynnistämään neuvottelut monenvälisten takaisinottosopimusten aikaansaamiseksi. Amsterdamin sopimus edellyttää myös takaisinottosääntöjen laatimista yhteisön jäsenvaltioiden välille. Unionin on aktiivisesti tuettava myös sellaisia ihmisiä, joilla on halukkuutta palata kotimaahansa. Tässä yhteydessä meidän on tutkittava, mitä keinoja on käytettävissä. Annan vain yhden esimerkin: kehitysavun käyttö voisi olla yksi tällainen keino, joka pehmentäisi paluumahdollisuuksia.
Unionin maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan tulee olla johdonmukainen osa nykyistä yhtenäisempää ulkosuhdepolitiikkaa. Meidän on kohdistettava huomiomme tärkeimmissä turvapaikanhakijoiden ja maahanmuuttajien lähtömaissa vallitseviin oloihin, jotka saavat tai jopa pakottavat ihmiset lähtemään kotimaastaan. Unioni voi pyrkiä vaikuttamaan tilanteeseen erilaisin yhteistyöjärjestelyin ulko- ja turvallisuuspolitiikan, kehitysyhteistyön sekä taloudellisen yhteistyön ja siirtolaispolitiikan aloilla. Unionilla on oltava myös nykyistä parempi kyky vastata erilaisiin kriisitilanteisiin. Tätä asiakokonaisuutta pohtineen neuvoston korkean tason työryhmän raportti maakohtaisine liitteineen tullaan jakamaan parlamentille aivan lähipäivinä .
Sitten siirryn rajat ylittävän rikollisuuden vastustamiseen. Oikeuden ja turvallisuuden alue on mahdollista luoda vain, jos siihen liittyvän vapauden väärinkäyttäjät saadaan kuriin. Viranomaisten yhteistyötä vaikeuttavista teknisistä, hallinnollisista ja lainsäädännöllisistä esteistä on päästävä eroon. Yhtenä konkreettisena kehitysaskeleena, joka mielestäni voitaisiin ottaa Tampereella esille, olisi sopia kansainvälisten tutkintaryhmien käytön mahdollistamisesta. Poliisiviranomaisille annettaisiin siis valtuudet toimia jäsenvaltioiden rajojen ylitse yhteistyössä kansallisten viranomaisten kanssa jonkun tietyn tapauksen selvittämiseksi.
Europol on tämän yhteistyön tärkeä väline. Sille on annettava työn käynnistämisen edellyttämät resurssit ja myös tarvittava poliittinen tuki. Sen jälkeen on syytä perusteellisemmin pohtia sen toiminnan laajentamista. Tampereella Europolin tehtäväkenttää tulisi ensinnäkin laajentaa koskemaan rahanpesuun liittyviä rikoksia. Toiseksi Eurooppa-neuvosto voisi antaa neuvostolle tehtäväksi ryhtyä valmistelemaan lainsäädäntöä, jolla jäsenvaltiot velvoitetaan vastaamaan Europolin esittämiin tutkinta- ja avustuspyyntöihin. Toivomaani Europolin toimivallan laajentamista on täydennettävä toiminnan oikeudellisella ja poliittisella valvonnalla. Näiden pitää olla tasapainossa.
Minä toivon myös, että aika olisi jo kypsä tunnustamaan sellaisten rikostyyppien olemassaolo, joihin voitaisiin puuttua tehokkaasti lähentämällä jäsenvaltioiden kansallista rikoslainsäädäntöä. En halua olla liian suurisuuntainen näissä asioissa. Tiedän, että tässä olisi työtä vaikka kuinka paljon, mutta luettelen eräät kaikkein tärkeimmistä asioista. Tampereen Eurooppa-neuvostossa tällaisiksi ensisijaisiksi alueiksi voitaisiin identifioida esimerkiksi nais- ja lapsikauppa, lapsiporno, rahanpesu, euron väärentäminen sekä uuden, rajat ylittävän teknologian toiminnan turvaaminen. Nämä ovat puheenjohtajavaltion ehdotukset.
Rikollisuuden torjunnassa tulee pyrkiä rikosten ennalta ehkäisemiseen. On torjuttava rikoksen tekotilaisuuksia ja vähennettävä rikoksen tekemisen helppoutta ja houkuttelevuutta. Tavoitteena on tietysti vähentää erityisesti nuorten riskiä syyllistyä rikoksiin. Tällä tavoin me turvaamme tulevaisuuttamme.
Erityistä huomiota on kiinnitettävä sekä rikoksen uhrien että rikoksesta epäiltyjen tai syytettyjen asemaan. Haluan painottaa, että kumpikin näistä toiminta-alueista on tarpeellinen. Tampereella voitaisiin päättää unionitason yhteistyöohjelman laatimisesta rikoksen uhrien auttamiseksi. Uhrien oikeudet tulisi turvata siten, että heille taataan yhdenvertainen asema jäsenvaltiosta, kansalaisuudesta ja kielestä riippumatta. Tampereella valtioidemme ja hallitustemme päämiehet voisivat pyytää myös komissiolta ehdotusta järjestelmästä, jolla taattaisiin muun muassa riittävä tulkkaus ja oikeudellinen apu eri jäsenvaltioissa rikoksesta epäillyille ja syytetyille. Toivon, että en kuluta mielestänne liikaa aikaa näihin kysymyksiin, myönnän olevani entinen oikeusministeri, vaikka olenkin nyt täällä ulkoministerinä.
Sitten eurooppalaisesta oikeusalueesta. Kun keskustelemme oikeus- ja sisäasiain yhteistyön kehittämisestä, painopiste asettuu kenties liiankin helposti turvallisuuteen liittyviin toimiin. On kuitenkin vähintään yhtä tärkeää pohtia sitä, miten voimme parantaa ihmisten oikeuksia Euroopan unionissa.
Sisämarkkinoiden luominen ja euron käyttöönottaminen ovat lisänneet ihmisten välistä kanssakäymistä monilla tavoin. Tämän kansainvälistymisen seuraukset ovat nähtävissä. Avioliittoja solmitaan yhä useammin rajojen yli, samalla tavoin ihmiset käyvät töissä ja opiskelemassa, ostavat ja myyvät tavaraa sekä palveluja ja sijoittavat tai lainaavat rahaa yli oman maansa rajojen. Tästä on tullut osa normaalia arkipäivää.
Erilaisista oikeudellisista, hallinnollisista ja teknisistä esteistä johtuen ihmisten on kuitenkin edelleen kohtuuttoman vaikea käyttää oikeuksiaan täysimääräisesti. Tiedämme, että esteet johtuvat eräiltä osin pitkälti kansallisten oikeusjärjestelmien välisistä eroista. Me tiedämme myös, että unionin alueella on olemassa sekä pohjoista ja eteläistä että common law -tyyppistä järjestelmää, joten en lainkaan aliarvioi näitä vaikeuksia. Me olemme vielä kaukana yhdestä yhtenäisestä eurooppalaisesta alueesta, vaikka puhumme kysymyksistä, jotka koskettavat suoraan ihmisten jokapäiväistä elämää. Euroopan oikeusalueen luominen on kuitenkin yksi unionin lähivuosien tärkeimmistä haasteista. Kansalaisten tulee voida luottaa oikeus- ja hallintojärjestelmien toimivuuteen sekä oikeussuojan riittävyyteen riippumatta siitä, missä päin unionia he liikkuvat tai oleskelevat. Tavoitteena tulee olla kansalaisten oikeudenmukaisen kohtelun turvaaminen sekä oikeudellisen perusturvan varmistaminen.
Ensinnäkin ihmisten tulee ilman kohtuuttomia vaikeuksia voida saada selville keskeiset oikeusasemaansa vaikuttavat tekijät. Heillä tulee myös olla riittävät mahdollisuudet toteuttaa näitä oikeuksiaan käytännössä. Tämä koskee sekä oikeus- että hallintoviranomaisia. Menettelyt eivät saa olla liian hitaita, monimutkaisia tai kalliita. Olemassaolevaa tietotekniikkaa tulisi täysimääräisesti voida käyttää hyväksi. Valtioiden ja hallitusten päämiehet voisivat antaa tukensa sille, että unionin tasolla ryhdytään selvittämään sitä, miten oikeusavun saatavuutta eri jäsenvaltioissa voitaisiin helpottaa sekä edistää yksinkertaistettujen riitojenratkaisuelinten perustamista kansallisella tasolla.
Mielestäni jäsenvaltioiden tulisi suhtautua rakentavasti muiden jäsenvaltioiden viranomaisten antamien tuomioiden ja päätösten tunnustamiseen. Me kaikki, jotka olemme politiikassa mukana, tiedämme hyvin, kuinka vaikeata tämä joskus on ja minkälaista julkisuutta siitä tulee. Tuomiot ja viranomaisten päätökset on voitava tunnustaa koko unionin alueella. Tämä säästäisi ihmisiä turhalta byrokratialta ja ylimääräisiltä kuluilta sekä osoittaisi, että luotamme toistemme oikeusjärjestelmiin. Haluan palauttaa mieliinne, että olemme jo saavuttaneet merkittävää edistystä eräillä aloilla (esimerkiksi Brysselin ja Luganon sopimusten tarkistaminen). Tampereella hallitusten päämiehet voisivat siten sitoutua siihen, että nyt tällä tiellä sitten edetään johdonmukaisesti.
Meidän ei tulisi myöskään pelätä siviili- ja rikosoikeuden harmonisoimista tai ainakaan sen tutkimista. Amsterdamin sopimus avaa tällä alalla uusia mahdollisuuksia sekä prosessioikeuden että aineellisen oikeuden osalta. Meillä voisi olla yhteisiä vähimmäissääntöjä tietyissä kysymyksissä, jotka koskevat esimerkiksi todisteiden vastaanottamista, oikeusapua ja muita oikeudenkäyntiin liittyviä näkökohtia rajat ylittävissä tapauksissa. Uskallan sanoa, että voisimme myös tutkia, millä esineoikeuden, sopimusoikeuden ja jopa perheoikeuden aloilla voisimme edetä. Tämä lisäisi oikeusvarmuutta. Minä tiedän, että oikeus on vain kulttuurin jatke. Tällä alueella on tietysti suuria kulttuurillisia eroja, mutta mikään ei estä meitä tutkimasta niitä mahdollisuuksia, jotka voisivat helpottaa ihmisten jokapäiväistä elämää.
Olen puhunut varsin selkeästi yhteistyön tiivistämisen ja lainsäädännön harmonisoinnin puolesta. Haluaisin vähintään yhtä painokkaasti todeta, että tämä ei saa johtaa siihen, että tinkisimme erilaisten kulttuurien ominaisuuksista. Päinvastoin, kuten sanoin, oikeusjärjestelmä on osa kulttuuria, se heijastaa kunkin maan omaa kulttuuria. Meidän tulee tietyllä tavalla arvostaa ja kunnioittaa sitä. Haluaisin kuitenkin muistuttaa myös siitä, että me olemme sopineet tietyistä yhteisistä periaatteista, jotka me voimme viedä kaikkiin jäsenmaihimme.
Tampereella tullaan myös päättämään Euroopan unionin perusoikeuskirjasta tehtyjen päätösten toteuttamisesta. Perusoikeuksien sisällöllinen käsittely tapahtuu kuitenkin toisaalla eli perusoikeuskirjaa varten perustetussa erityisessä valmisteluelimessä, jossa Euroopan parlamenttikin on mukana vahvalla panoksella.
Välitön ihmisoikeuksia vahvistava hanke on myös unionista tehdyn sopimuksen 13 artiklan toimeenpano. Tuo artikla velvoittaa yhteisöä ryhtymään syrjinnän vastaisiin toimiin. Odotan uudelta komissiolta mahdollisimman nopeasti tämän pyrkimyksen toimeenpanoa koskevia aloitteita.
Liittokansleri Schröder ja pääministeri Lipponen lähettivät virkaveljilleen maaliskuussa yhteisen kirjeen, jonka jälkeen me olemme kiertäneet jäsenvaltioiden pääkaupungeissa kartoittamassa jäsenvaltioiden ajatuksia kokouksen asialistasta, painopisteistä ja tavoitteista. Oikeus- ja sisäasiainministerit, joita olette kuulleet täällä, aloittavat huomenna Turussa keskustelunsa samasta aiheesta.
Päätämme lopullisesti Tampereen asialistasta vasta kuultuamme myös muiden tahojen näkökohtia, joista pääministeri saa tietoa kuun vaiheessa suoritettavan pääkaupunkikierroksen aikana. Käytämme kokouksen valmistelussa hyväksi myös muun muassa korkean tason turvapaikka- ja maahanmuuttoryhmän työskentelyn tuloksia ja Euroopan parlamentin esittämiä kannanottoja. Olemme myös yhteistyössä YK:n kanssa. UNHCR:n ja lukuisien kansalaisjärjestöjen panos on ollut tärkeä.
Uskon, että haluatte tietää, mitä mieltä olen Euroopan parlamentin osallistumisesta. Euroopan parlamentti on jo nyt vaikuttanut merkittävästi Tampereen asialistan muodostumiseen. Suomen oikeus- ja sisäasiainministerit osallistuivat Euroopan parlamentin 24.-25.3. tänä vuonna järjestämään parlamenttien väliseen konferenssiin vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luomisesta. He keskustelivat aiheesta myös parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan kanssa nyt syyskuun alussa. Voin vakuuttaa teille etukäteen, että tämänpäiväinen keskustelumme tulee olemaan tärkeä omalta osaltaan. Tulen välittämään näkemyksenne myös oikeus- ja sisäasiainministereille, jotka voivat siis ottaa sen huomioon omissa keskusteluissaan. Itse Tampereen kokous tullaan järjestämään Eurooppa-neuvostojen vakiintuneita perinteitä noudattaen. Kokous alkaa Euroopan parlamentin puhemiehen puheenvuorolla.
Monissa kansalaisjärjestöissä sekä mediassa on pitkään vallinnut käsitys, että aina kun puhutaan oikeus- ja sisäasioista, niin silloin ollaan unionissakin hieman salaperäisempiä. Tästä mielikuvasta on nyt päästävä eroon. Olemme tekemässä kansalaisten elämään välittömästi vaikuttavia päätöksiä. Silloin on demokratian mukaista, että päätökset tehdään avoimesti ja käydään sitten vaikka kiivastakin keskustelua niiden sisällöstä, mutta niin, että kaikki sen tietävät. Tässä mielessä olen aivan valmis keskustelemaan tästä asiasta täällä. Lupaan kuunnella teitä tarkasti ja vastata mahdollisuuksieni mukaisesti. Uskon, että pääsemme yksimielisyyteen useimmista asioista.

Marín
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, valtioiden ja hallitusten päämiehet tekivät lähes vuosi sitten aloitteen sellaisen ylimääräisen Eurooppa-neuvoston kokouksen koolle kutsumiseksi, jonka pääasiallisena tarkoituksena olisi vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luominen. Kyseessä on siis erittäin merkittävä teko, joka tulee ohjaamaan unionin toimintaa seuraavien vuosien aikana.
Näin ollen on tärkeää, että Euroopan parlamentti, joka on tämän viimeisen vuoden aikana toiminut mallikkaasti, tuo äänensä kuuluviin sen huhtikuun täysistunnossa hyväksytyn päätöslauselman jälkeen, jossa määriteltiin jo poliittinen kehys, jota nyt täsmennetään.
Tänään keskustelun aiheena olevan päätöslauselman etuna on lisäksi se, että se tullaan hyväksymään hyvissä ajoin, jotta siihen voidaan tutustua Turussa maanantaina alkavassa epävirallisessa kokouksessa. Se, että te lausutte samalla mielipiteenne vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvasta alueesta sekä perusoikeuskirjasta, osoittaa, että näiden kahden tavoitteen välillä on väistämätön poliittinen yhteys.
Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen on pohjauduttava vahvaan takuuseen niiden oikeuksien kunnioittamisesta, jotka vastaavat nykyisten yhteiskuntien todellisuutta, ja tämä sopii yhteen Euroopan parlamentin toivoman avoimen ja uudistusmielisen lähestymistavan kanssa.
Mitä komissioon tulee, se on täysin samaa mieltä tästä lähestymistavasta, minkä vuoksi se sitoutuu vahvasti peruskirjan laatimiseen, ja, arvoisa puheenjohtaja Halonen, välitämme uudelle komissiolle teidän pyyntönne, että komissio tekisi erityisiä tätä asiaa koskevia ehdotuksia.
Euroopan parlamentti antaa joitakin esityksiä, jotka koskevat kaikkein perusteellisimpia toimielinuudistuksia ja jotka on tarpeen pitää mielessä seuraavaa hallitusten välistä konferenssia valmisteltaessa.
Näin ollen, vaikka muutoksia onkin tehtävä paljon, ei pidä myöskään unohtaa uusia Amsterdamin sopimuksen tarjoamia mahdollisuuksia, etenkin demokraattisen valvonnan ja avoimuuden osalta. Komissio on suurelta osin samaa mieltä kanssanne siitä sisällöstä, jota toivotte vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustavalle alueelle.
Voidaan jo aavistella, mistä kysymyksistä on mahdollista päästä yksimielisyyteen. Niitä ovat esimerkiksi se merkitys, joka annetaan kysymyksille, jotka liittyvät mahdollisuuteen saada oikeussuojaa, yhdenmukaisen maahanmuutto- ja turvapaikka-asioita koskevan strategian luomiseen, heikoimpien ja helpoimmin syrjinnän kohteeksi joutuvien ryhmien suojelemiseen tai järjestäytyneen rikollisuuden vastaisessa taistelussa käytettävien mekanismien vahvistamiseen. Nämä ovat hyvin arkaluonteisia kysymyksiä, ja ne kaikki edellyttävät ensinnäkin laajaa poliittista yhteisymmärrystä ja lujaa poliittista tahtoa pyrkiä löytämään yhteisiä ratkaisuja.
Kuten aiemmin sanoin, vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteutuminen on perusedellytys sille, että unioni voi tulla lähemmäs kansalaisia, ja tämä kysymys on yksi unionin kansalaisten jokapäiväisistä huolenaiheista. Näin ollen se on välttämätön Euroopan rakentamisen legitiimiyden lisäämiseksi entisestään. Tämän vuoksi epäonnistumiseen ei ole varaa.
Tämän vuoksi komissio toivoo ja luottaa parlamentin tavoin siihen, että Tampereen kokous antaisi prosessille alkusysäyksen. Asiat ovat erittäin monimutkaisia, erittäin arkaluonteisia, ja kuten puheenjohtaja Halonen sanoi, samaa ilmiötä lähestytään monen poliittisen kulttuurin näkökulmasta, mutta on hyvä, että tämä ensimmäinen askel otetaan.

Pirker
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, olitte oikeassa huomauttaessanne, että Tampereen huippukokous on erityishuippukokous, jossa on kyse vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen valmistelemisesta. Viittasitte puheenvuoronne lopussa myös siihen, että ennen Tampereen kokousta - nimittäin huomenna ja ylihuomenna - pidetään aivan erityinen neuvoston huippukokous, nimittäin oikeus- ja sisäasiainministerien kokous Turussa. Siksi on niin tärkeää, että käsittelemme tätä aihepiiriä tänään myös täällä parlamentissa.
Kun otetaan huomioon tämä huomenna ja ylihuomenna Turussa järjestettävä valmistelutapaaminen ja se, että me Euroopassa olemme valitettavasti tekemisissä lisääntyvän järjestäytyneen rikollisuuden, huumerikollisuuden, ihmisten salakuljetuksen ja muiden vastaavien kanssa, minusta oli käsittämätöntä, että parlamentissa keskusteltiin siitä, pystymmekö käymään tänään tätä Euroopan parlamentin keskustelua ylipäätään vaiko emme. Olen kuitenkin iloinen siitä, että me Euroopan kansanpuolueen taholta pystyimme yhdessä tässä parlamentissa istuvien turvallisuuden ystävien kanssa toteuttamaan menestyksekkäästi tämän aloitteen vastoin sosiaalidemokraattisen ryhmän tahtoa, joka ei halunnut, että tätä keskustelua käydään täällä.
Kyseessä on mahdollisuus ja tarve osoittaa täällä parlamentissa, että näytämme esimerkkiä, että turvallisuus- ja oikeusasiat ovat meille tärkeitä, että Tampereen huippukokouksessa valmistellaan tietoja Euroopan kansalaisten vapauden ja turvallisuuden etujen nimissä. Ne ovat välttämättömiä asioita. Neuvosto esiintyy täällä kyllä jatkuvasti ja tekee suurisuuntaisia ehdotuksia, mikä on minusta erittäin myönteistä. Meiltä puuttuu kuitenkin näiden ehdotusten muuntaminen konkreettisiksi teoiksi. Mitä tapahtui esimerkiksi sille turvapaikkapaperille, josta keskustelimme noin vuosi sitten? Sille puheenjohtajamaa Itävallan esittämälle turvapaikka- ja muuttoliikeasioita koskevalle strategiapaperille? Odotamme yhä edelleen Eurodac-järjestelmän käyttöönottamista. Odotamme myös niiden tietojen yhdenmukaistamista, joiden avulla voidaan tarkastaa, mitkä huumeiden torjuntajärjestelmät ovat olleet menestyksekkäitä ja mitkä eivät. Tiedonantojen jälkeen pitäisi ryhtyä myös toimenpiteisiin. Tätä me odotamme nimittäin konkreettisesti kolmella alalla.
Ensinnäkin odotamme monipuolisia muuttoliikkeen ohjaamisstrategioita, jotka eivät toisaalta vaadi liikaa jäsenvaltioiden integrointivalmiudelta ja kansalaisilta, mutta jotka toisaalta auttavat välttämään yhteiskunnallisia konflikteja. Odotamme kestäviä välineitä pakolaisvirtojen solidaariseen ratkaisemiseen ja yhtenäisiä turvapaikkamenettelyjä koskevia standardeja. Vastuunjako pakolaisten vastaanottamisessa on meille ehdottoman tärkeää, yhtä tinkimätön asia kuin avun valmisteleminen paikan päällä. Tässä asiassa tarvitaan kestäviä ratkaisuja. Tarvitsemme myös - olen iloinen, että käsittelitte tätä puheenvuorossanne - välineitä laittoman siirtolaisuuden, ihmisten salakuljetuksen ja turvapaikkojen väärinkäytön torjumiseen. Siksi odotamme, että Eurodac otetaan pian käyttöön ja että Schengenin turvallisuusjärjestelmästä tulee todellisuutta kaikilla Euroopan rajoilla. Odotamme myös tehokkaita toimia järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi. Europolia on kehitettävä edelleen, ja sille on myönnettävä operatiivisia toimivaltuuksia. Rajat ylittävää poliisiyhteistyötä on laajennettava koskemaan koulutusyhteistyötä ja jäsenehdokasvaltioiden kanssa tehtävää yhteistyötä. Oikeusasioiden yhteistyöltä odotamme tietenkin sitä, että kansalaisille taataan oikeusturva. Toisaalta odotamme myös mahdollisuutta tehokkaaseen ja nopeaan rajat ylittävään syytteiden nostamiseen, mikä tarkoittaa nopeutettuja käsittelyjä, asiakirjojen suoraa vaihtoa, rikosoikeuden yhdenmukaistamista sekä rikoksen uhrien auttamista.
Neuvostolle on siis esitetty vaatimuksia. Odotamme tekoja kauniiden sanojen ja huippukokouskuvien sijaan.

Myller
Arvoisa puhemies; kiitos teille, arvoisa ministeri, erittäin seikkaperäisestä selvityksestä. Sosialidemokraatit täällä parlamentissa haluavat erittäin voimakkaasti osallistua jo tässä vaiheessa keskusteluun näistä tärkeistä kysymyksistä. Eurooppalaisen yhteistyön ydin on esteitten poistaminen taloudellisen ja kulttuurisen vuorovaikutuksen tieltä. Sisämarkkinoiden avulla me haluamme parantaa Euroopan kykyä vastata maailmanlaajuiseen kilpailuun ja luoda sitä kautta edellytyksiä kansalaisten hyvinvoinnille. Vapaa liikkuminen sisältää myös uhkan kansainvälisen rikollisuuden kasvusta, jonka kansalaiset eri puolilla Eurooppaa kokevat tänä päivänä yhdeksi suurimmista huolenaiheistaan. Toisaalta yhteistyön lisääntyminen jäsenvaltioiden välillä pakottaa meidät tarkastelemaan kansalaisten oikeuksia yksittäistä valtiota laajemmasta eurooppalaisesta näkökulmasta. Tässä yhteydessä on korostettava syrjimättömyyttä ja vähemmistöjen ihmisoikeuksien toteutumista. Haluankin ilmaista tyytyväisyyteni sen johdosta, että ministeri Halonen painotti omassa puheenvuorossaan unionisopimuksen 13 artiklan toimeenpanon kiireellisyyttä, ja myös minä toivon komissiolta tätä koskevia aloitteita.
Eurooppa-neuvoston kokous Tampereella 15. ja 16. lokakuuta on historiallinen yritys hahmottaa Euroopan unionin yhteistä politiikkaa rajat ylittävän rikollisuuden torjumiseksi, Euroopan oikeusalueen synnyttämiseksi sekä yhteisen maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan luomiseksi. Kokouksen yhtenä lähtökohtana on Amsterdamin sopimuksen tunnustetut perusoikeudet, joihin kuuluu myös kansalaisten oikeus turvallisuuteen. Tehokas rikostentorjunta edellyttää nykyistä tiiviimpää yhteistyötä jäsenvaltioiden kesken, mikä tarkoittaa käytännössä lainsäädännön lähentämistä ja sekä poliisiyhteistyön että rikostutkinnan koordinoinnin parantamista. On tärkeää panostaa myös rikosten ennaltaehkäisyyn, mikä on luonnollisesti huomattavasti laajempi kuin pelkkään oikeuspolitiikkaan kuuluva kysymys. Kansalaisten vapaan liikkumisen turvaaminen ja sitä koskevien säädösten joustava aikaansaaminen puolestaan vaativat enemmistöpäätösten käyttöönottoa unionin lainsäädännössä. Konkreettisesti kyse on muun muassa Schengenin sopimuksen toimeenpanosta.
Vahvistamalla unionin roolia Euroopan oikeusalueen luomisessa ja kansainvälisen rikollisuuden torjunnassa voimme samalla hälventää eurooppalaisen yhteistyön tiivistymistä kohtaan tunnettuja epäluuloja. Meidän tehtävämme on osoittaa, että tämä ala kuuluu eurooppalaiseen yhteistyöhön, ja tällä tavalla vastaamme myös kansalaisten huolenaiheisiin. Nämä kysymykset koskevat myös laajentumisen jälkeistä aikaa, eli hakijamaille asetettavia vaatimuksia. Syvenevä yhteistyö luo pohjaa myös häiriöttömälle vuorovaikutukselle unionin lähialueiden kanssa.
Selkeyden, avoimuuden ja eettisesti kestävän toiminnan on oltava eurooppalaisen päätöksenteon ohjenuorana, olipa sitten kysymys unionin sisäisestä hallintokulttuurista tai kansalaisten oikeuksien ja turvallisuuden varmistamisesta. Tarvitsemme eri toimijoiden yhteistyötä, jotta nämä periaatteet saadaan myös unionin kansalaisten tietoon. Kansalaisjärjestöillä on merkittävä tehtävä. Se tosiasia, että parlamentti keskustelee tästä tärkeästä aihealueesta jo nyt, hyvissä ajoin ennen Tampereen ylimääräistä huippukokousta, osoittaa, että Amsterdamin sopimuksen henki toteutuu niin kuin on tarkoitettu. Saman periaatteen mukaisesti on tärkeää varmistaa parlamentille neuvoston kanssa tasa-arvoinen edustus unionin valmistautuessa laatimaan perusasiakirjaa kansalaisten perusoikeuksista.

Watson
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajiston pääkaupunkikierroksen tiimoilta esiin on tullut kolme aihetta, joista neuvoston tämänhetkinen puheenjohtaja puhui tänä aamuna. Ne ovat turvapaikkaoikeus ja muuttoliike, rajat ylittävän rikollisuuden vastainen taistelu sekä Euroopan oikeusalueen muodostaminen. Haluaisin käsitellä kaikkia näitä aiheita lyhyesti omina kokonaisuuksinaan.
Turvapaikkaoikeuden ja muuttoliikkeen luoma poliittinen haaste on tasapainon löytäminen tilanteessa, jossa toisaalta on turvattava turvapaikkaoikeus yksilöoikeutena ja varmistettava pakolaisten asianmukainen suojeleminen sekä toisaalta vastustettava taloudellista muuttoliikettä. Eurooppa tarvitsee yhteistä muuttoliikepolitiikkaa. Tarvitsemme ainakin yhteiset vähimmäisstandardit, joiden tulee perustua vuoden 1951 Geneven pakolaisyleissopimukseen ja UNHCR:n periaatteisiin. Meidän on vältettävä pienimmän yhteisen nimittäjän lähestymistapaa, joka johtaisi suojelun tason heikkenemiseen. Euroopan unionin on näytettävä, ettei siitä tule linnaketta, joka pelkää ulkopuolista tartuntaa, vaan että se on jatkossakin turvapaikka riistetyille.
Viime vuosien tapahtumat osoittavat, miten helposti suurien pakolaisvirtojen kaltaiset tilanteet voivat syntyä. Tampereen huippukokouksessa on annettava selvästi ymmärtää, että turvapaikkaoikeus on erotettava muuttoliikkeestä käytävästä keskustelusta. Väliaikainen suojeluhallinto on hyvä asia, mutta vain poikkeusoloissa, eikä se saa estää oikeutta tutkia turvapaikkavaatimuksia yksilöllisesti. Varmistakaamme, että emme ole palaamassa takaisin aikaan, jolloin turvapaikkaoikeus oli poliittisen hienotunteisuuden asia, vaan että pidämme turvapaikkaoikeutta edelleen ihmisoikeutena.
Rajat ylittävän rikollisuuden vastaisen taistelun osalta on selvää, että Europolilla on siinä oma roolinsa. Pankaamme sen pyörät pyörimään. Europol on kuitenkin vain osa ratkaisua. Poliisiyhteistyötä voidaan vahvistaa muillakin tavoilla, joista esimerkkinä on ajatus eurooppalaisesta poliisien koulutuskeskuksesta. Myös oikeudellista yhteistyötä voidaan vahvistaa. Esimerkkinä tästä ovat jotkin "euro-oikeuden" otsakkeella esitetyt ajatukset siitä, että eri maista kotoisin olevia syyttäjiä ja tuomareita tuodaan yhteen syyttämään rajat ylittävästä rikoksesta. Meidän on määriteltävä euro-oikeuden tarkka rooli, valta-asema, taloudellinen merkitys sekä vastuukysymys. Meidän on säilytettävä tasa-paino rikoksista syyttämisen ja vastaajien oikeuksien suojelemisen välillä.
Rikollisen elämän vaikeuttamisesta on puhuttu paljon, mutta rikosten ja rangaistusten yhdenmukaistaminen on kunnianhimoinen hanke. Sitä on verrattu vuoden 1992 yhtenäismarkkinaohjelmaan. Se ansaitsee tulla tutkituksi, mutta älkäämme pitäkö sitä ainoana hyvänä mahdollisuutena. Tarkastelkaamme myös sitä edistystä, jota on tapahtunut rikosasioita koskevien oikeudellisten päätösten vastavuoroisessa tunnustamisessa.
Haastan teidät, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, määrittelemään Euroopan oikeusalueen. Siviililain osalta siinä näyttää olevan kyse oikeuteen pääsyn helpottamisesta. Rajat ylittävien oikeusprosessien asiassa on mahdollisuus edistyä konkreettisesti. Meillä on jo olemassa tietynasteinen yhdenmukaisuus, sillä parhaillaan ollaan laatimassa eräitä yleissopimuksia, jotka koskevat esimerkiksi heikentynyttä ajokykyä. Myös vastavuoroisen tunnustamisen alalla voidaan tehdä paljon. Kuitenkin kun tarkastelemme Euroopan oikeusaluetta rikosten osalta, puhumme ehkä toiminnasta aivan kuin Euroopan sisällä ei olisi lainkaan lainsäädännöllisiä rajoja. Avainkäsite rikoslain yhdenmukaistamisessa on täydellinen luottamus toisten oikeusjärjestelmiä kohtaan. Tarvitaan yhteisiä vähimmäisstandardeja ja vähimmäissuojaa, jotka koskevat esimerkiksi pidätettynä olevien epäiltyjen kohtelua. Lisäksi tarvitaan jäsenvaltioiden rikosoikeudellisten järjestelmien tiukkaa ja avointa arvioimista. Luottamuksen rakentamiseksi tarvitaan tarkastus- ja arviointimuoto, joka voisi ehkä olla samantapainen kuin Schengenin rajavalvonnan testi. Meidän on investoitava oikeusjärjestelmiin, esimerkiksi tuomareiden ja lautamiesten kouluttamiseen. Suosittelen neuvoston puheenjohtajalle ehdotusta eurotakuujärjestelmästä, jonka nojalla ihmiset päästettäisiin vapaaksi takuita vastaan oikeudenkäynnin odottamisen ajaksi ja jonka nojalla he voisivat viettää takuuajan kotimaassaan.
Yhteenvetona totean, arvoisa puheenjohtaja, että Tampereen kokouksen asialista on laaja ja että jäsenvaltioiden antamia panoksia on paljon ja ne vaihtelevat. Ajatuksenne eivät vaikuta vielä aivan loppuun asti pohdituilta, joten suokaa anteeksi, jos olemme epäileväisiä kokouksen menestysnäkymien suhteen. Jos aiomme saada aikaan todellista edistystä, kokouksessa tarvitaan myös oikeus- ja sisäasiainministerejä. Lisäksi tarvitaan myös Euroopan parlamentin osallistumista. Se tarkoittaa, että meille myönnetään vapaa asiakirjojen käyttöoikeus keskustelujen edetessä. Lopuksi Tampereella tulisi olla huippukokous, joka saa luottamusta yleisen mielipiteen taholta ja sovittaa kunnianhimonsa käytettävissä olevien inhimillisten ja taloudellisten resurssien mukaisesti, mutta antaa meille suuntaviivat, joiden avulla vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen tärkeys voidaan osoittaa tavallisille ihmisille.
(Suosionosoituksia)

Wuori
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajan ministeri Halosen erinomaisen esityksen jälkeenkin minun on kiinnitettävä huomio siihen salailevaan tapaan, jolla Tampereen kokousta on valmisteltu ja joka viime viikolla johti irvokkaaseen välikohtaukseen tanskalaisen Berlingske Tidenden julkaistua tietoja, joiden mukaan maahanmuuttoa kolmansista maista tultaisiin hillitsemään jopa pelottelu- ja uhkailukampanjoin. Eräs suomalainen televisiotoimittaja, joka oli käyttänyt joltakin kansanedustajalta saamaansa varsin harmitonta Tampereen kokousta käsittelevää muistiota, sai Suomen eduskunnan pääsihteeriltä ja puhemieheltä porttikiellon Suomen eduskuntaan epämääräiseksi ajaksi. Tällainen vapaan tiedonvälityksen tukahduttaminen ja kansalaisyhteiskunnan sivuuttaminen turvallisuuden ja oikeuden aluetta koskevassa valmistelussa antaa aiheen epäillä, että tuo alue ei ole vapaa ja avoin siinä määrin kuin meidän perinteemme velvoittavat. Se antaa aiheen epäillä, että kapea ja ahdas turvallisuus, joka on viime kädessä repressioon perustuvaa, tulee syrjäyttämään kansalaisvapauksia ja perusoikeuksia, joiden tehostamisen tulisi nyt kuitenkin olla kyseessä.
Suomalainen kirjailija Samuli Paronen on todennut: " Mitä tehokkaampia turvallisuusjärjestelmiä, sitä turvattomampia ihmisiä" . Tietämättömyys ei ole hyve, joskus se voi olla kyseenalainen siunaus, mutta salailuun perustuvalla tietämättömyydellä ei ole mitään sijaa kypsässä poliittisessa järjestelmässä, jollaista meidän tulisi luoda kansalaisten ja ihmisten Eurooppaan. Tällöin voidaan myös saavuttaa myönteinen, humaani ja avoin maahanmuuttopolitiikka ja sellainen turvapaikkamenettely, joka aidosti kunnioittaa Geneven sopimusta ja torjuu kaikenlaisen syrjinnän.

Seppänen
Arvoisa puhemies, demokratiaan kuuluu se, että tehdään enemmistöpäätöksiä. Demokratiaan kuuluu myös se, että kansalaisilla on perusoikeuksia, joita ei voida loukata enemmistöpäätöksin. Oikeusvaltiossa on torjuttava näitä loukkauksia. Yksityisyys on ihmisoikeus, jota ei voi kumota EU-direktiiveillä, yleissopimuksilla tai kansallisella lainsäädännöllä. Yksityisyyden suojasta on säädetty yleisessä ihmisoikeuksien julistuksessa, kansalais- ja poliittisten oikeuksien kansainvälisessä sopimuksessa sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksessa.
Neuvoston edustajana ministeri Halonen sanoi, että on tunnustettava tiettyjen uusien rikostyyppien synty ja olemassaolo. Silloin on tunnustettava myös niiden rikosten olemassaolo, joihin liittyvät ne kansalaisten yksityisyyden loukkaukset, joihin USA:n ja EU-maiden tiedusteluviranomaiset syyllistyvät 24 tuntia vuorokaudessa. Kyseessä on elektroninen vakoilu. Eurooppalaisella oikeusalueella tämän rikostyypin torjunta näyttää jäävän ilman poliittista ja parlamentaarista valmistelua ja valvontaa, pelkäksi poliisiyhteistyöksi. Demokratian ulkopuolelle ovat jäämässä rikostyypit, joihin liittyy Enfopol 19 -asiakirjan valmistelu. Demokratian ulkopuolelle jäävät asiat, joihin liittyy niin sanottu Ilets-poliisiyhteistyö. Demokratian ulkopuolelle ovat jäämässä Echelon-vakoiluyhteistyö ja bilateraalisopimukset USA:n ja EU-maiden turvallisuuspalveluiden välillä. Rikos on myös se, että amerikkalaiset tietokonevalmistajat ja ohjelmistoyritykset asentavat tuotteisiinsa erityisiä tunnistekoodeja. Se on rikos ihmisten yksityisyyttä vastaan, minkä lisäksi se vaarantaa Euroopassa valtioiden turvallisuuden.
Näitä asioita vastaan ja tällaista rikostyyppiä vastaan on taisteltava avoimuudella ja julkisuudella. Toivon, että Suomi käy tässä asiassa sanoista tekoihin. Nyt ei ole näköpiirissä, että Suomen puheenjohtajakaudella lisättäisiin avoimuutta ja julkisuutta, siitä vain puhutaan.

Camre
Arvoisa puhemies, Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän jäsenet aikovat äänestää tätä päätöslauselmaehdotusta vastaan. Toimimme näin erityisesti sen vuoksi, että ehdotuksen tarkoituksena on ottaa käyttöön sellaiset oikeudelliset olot, jotka jäävät nykyisten EU:n perustamissopimusten ulkopuolelle. Päätöslauselma sisältää joukon ehdotuksia, jotka ovat alusta alkaen ristiriidassa keskenään. Sen vuoksi pelkän poliisiyhteistyön avulla ei ole mahdollista pysäyttää järjestäytynyttä rikollisuutta, ihmisillä käytävää kauppaa, rahanpesua ja terrorismia, jos samalla mahdollistetaan EU:n kansalaisten ja kaikkien muidenkin vapaa liikkuvuus EU-maiden välillä, eikä varsinkaan siinä tapauksessa, jos valvonta EU:n ulkorajoilla heikentyy, mihin EU:n laajentuminen välttämättä johtaa. Rauhan ja turvallisuuden luominen Eurooppaan edellyttää EU:n jäsenvaltioiden aktiivisempaa toimintaa rauhan, turvallisuuden, taloudellisen kasvun ja demokratian luomiseksi EU:n köyhimpiin naapurimaihin. Ratkaisu ei ole se, että käytämme resursseja päämäärättömästi siihen, että köyhien maiden kansalaisia siirretään Eurooppaan, vaan se, että käytämme resursseja Euroopan kehityksen siirtämiseksi köyhiin maihin. Eurooppaan suuntautuva siirtolaisuus auttaa vain sattumanvaraista vähemmistöosaa kansasta, kun taas siirtolaisten kotimaassa asuva enemmistö kärsii edelleen siellä vallitsevien olojen vuoksi. Ehdotuksessa ei viitata millään lailla näihin keskeisiin ratkaisuihin, ja sillä pyritään ainoastaan edistämään Euroopan unionin federalistista kehitystä, jota kotimaani Tanskan väestön enemmistö vastusti vuonna 1993 järjestetyssä Amsterdamin sopimusta koskeneessa äänestyksessä.

Blokland
Arvoisa puhemies, vapaus, turvallisuus ja oikeudenmukaisuus ovat utopia, jota emme koskaan saavuta tässä maailmassa.
Toimielimillä on paljon odotuksia sen suhteen, mitä Euroopan unionin kehittyminen tuo kansalaisille jatkossa mukanaan. Mielestäni tarvitaan tietyssä määrin hienovaraista suhtautumista mahdollisuuksiimme ja varovaisuutta laajennettaessa eurooppalaista toimivaltaa oikeus- ja sisäasioissa.
Se on varmasti välttämätöntä. Eurooppalainen pakolaispolitiikka olisi pitänyt saada aikaan jo aikoja sitten. Koordinointi on välttämätöntä rajojen avaamisen myötä. Jotkin maat, kuten Alankomaat, ovat saaneet viime vuosina osakseen suhteettoman suuren turvapaikanhakijoiden virran. Todellisuus pakottaa meidät tätä asiaa koskevien sääntöjen yhdenmukaistamiseen, jotta lopultakin vältettäisiin kilpailua hakijoiden torjumisesta. Tärkeintä on, että varsinaiset turvapaikanhakijat eivät joudu ahtaalle tiukennetun unionin lainsäädännön myötä. Niin tiukkoja eivät vähimmäisnormit saa olla.
Emme kuitenkaan pidä hyvänä ajatuksena sitä, että laaditaan eurooppalainen yleissopimus, uusi luettelo perusoikeuksista. Jäsenvaltioiden perustuslaki, Euroopan ihmisoikeussopimus ja muut sopimukset tarjoavat jo riittävän suojan kansalaisille. Ei ole siis syytä lisätä kaikenlaisia sääntöjä, kuten Alankomaiden sisäministeri totesi viime viikolla.
Lyhyesti sanottuna, Tampereen huippukokouksen asialista tarjoaa paljon konkreettisia toimintamahdollisuuksia. Euroopan parlamenttia uhkaa kuitenkin vaara keskustelun ulkopuolelle jäämisestä sen pyrkiessä raivokkaasti kohti omaa utopiaa, jossa kansalainen lopultakin näkee valoa Euroopan kansalaisuuden väkisin syötettyjen etujen myötä.

De Gaulle
Arvoisa puhemies, olen edellisten puhujien tavoin sitä mieltä, että toisaalta Euroopan oikeusalueen luominen ja toisaalta yleisten sääntöjen käyttöön ottaminen maahanmuuton valvomiseksi eivät ratkaise millään tavalla rajat ylittävän rikollisuuden eivätkä maahanmuuton ongelmaa. Kyseessä on taas yksi täky, jota heilutellaan Euroopan suuren yleisön edessä, jotta se uskoisi Euroopan kykenevän ratkaisemaan kansalaisten ongelmat.
Haluaisin puhua teille hieman etukäteen hallitustenvälisestä konferenssista; tämä konferenssi on itse asiassa jo raiteillaan, vaikka vielä ei tiedetä, mitkä ovat sen täsmälliset edellytykset. Euroopan parlamentin vaalit osoittivat, että Euroopan unioni on menettänyt hyvin jyrkästi suosiotaan Euroopan eri kansojen keskuudessa.
Julkisessa mielipiteessä esiin tulleet kysymykset voidaan tiivistää seuraavasti: antaako Eurooppa mitään lisäarvoa, ja parantaako se päätöksentekojärjestelmiämme? Onko Eurooppa antanut meille paremman talouskasvun, parantanut hyvinvointiamme päivittäisessä elämässämme tai antanut toivoa osallistumisesta suureen seikkailuun? Monissa maissa, Alankomaista alkaen mikä muuten hieman hämmästytti minua, koska Maastrichtin ja Amsterdamin sopimukset allekirjoitettiin juuri Alankomaissa , annettu vastaus on ollut kieltävä. Yhä useammat ihmiset alkavat epäillä pakkotahtisen yhdentymisen arvoja ja myös niiden perussopimusten arvoa, jotka gaullisteista ilman neuvotteluja keskustalaisuuteen siirtynyt Barnier haluaisi muuttaa perustuslaiksi.
Jäsen Bourlanges, te olitte gaullisti 30 vuotta sitten, mutta nyt olette gaullistin vastakohta, koska olette keskustalainen.
Seuraavan HVK:n tavoitteena ei toisin sanoen pitäisi olla institutionaalisen kehityksen vahvistaminen vaan päinvastoin unionin keventäminen eli sen toimivallan rajoittaminen palaamalla yhteismarkkinoihin, joilla otetaan huomioon ympäristönäkökohdat ja kansanterveys.
Komission jäsenehdokas Lamy kuvasi muuten Euroopan rakentamista " ilmiöksi vailla historiallista determinismiä, heikoksi ihmisen luomukseksi" . Hän epäili, oliko todellakaan tulevaisuutta...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, sallinette, että parlamentin kreikkalaisena jäsenenä aluksi tuon julki suruni entisen kollegani ja ystäväni, Kreikan varaulkoministerin Yannos Kranidiotisin ja hänen seuralaistensa kuoleman vuoksi.
Tampereen ylimääräinen huippukokous on kiistatta erityisen tärkeä, koska siellä on määrä laatia entistä yhtenäisempi vapautta, turvallisuutta ja oikeudenmukaisuutta koskeva politiikka Euroopan unionissa, nykyisen muotoisessa unionissa, laajentuvassa unionissa, unionissa, joka lisää päivä päivältä suhteitaan kolmansiin maihin. On määrä laatia politiikka, joka kuten kaikki ymmärrämme, liittyy ehkä läheisemmin joihinkin oikeuden, turvallisuuden ja vapauden otsikon alle kuuluviin näkökohtiin, kuten esimerkiksi maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaan. Hyvät kollegat, Tampereen huippukokouksessa pitäisi lisäksi päättää kysymyksistä, jotka koskevat kansalaisten vapautta, turvallisuutta ja oikeutta uudessa tilanteessa, jonka synnyttävät uudet haasteet, jotka liittyvät siirtymiseen 1900-luvulta 2000-luvulle.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, saatte pian eteenne Euroopan parlamentin päätöslauselman näistä asioista. Pyydän teitä ottamaan tämän päätöslauselman hyvin vakavasti, koska Euroopan parlamentin ehdotukset eivät tähtää vain erillisten ongelmien ratkaisemiseen. Päinvastoin, niiden tarkoituksena on luoda uudet puitteet sellaiselle lainsäädännölle, joka takaa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden Euroopan unionissa, ja samalla tehdä konkreettisia ehdotuksia sellaisista arkaluonteisista suuren luokan kysymyksistä kuin - niin kuin jo aiemmin mainitsin - maahanmuuttopolitiikka, turvapaikkapolitiikka, jonka osalta tapahtumat valitettavasti osoittavat, että sitä pitää harkita uudestaan, rikollisuus. Mielestäni, kuten me kaikki ymmärrämme, luettelo onkin jo tarpeeksi pitkä.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Tampereen huippukokouksen aiheeseen liittyy tietysti myös kysymys kansalaisten perusoikeuksien peruskirjan laatimisesta. Tässä vaiheessa käsittelemme luonnollisesti sen toimielimen suositusta, joka paneutuu tähän niin tärkeään kysymykseen. Haluan pyytää neuvostoa harkitsemaan ehdotustaan uudelleen, ja huolehtimaan siitä, että Euroopan parlamentin edustus tässä vastaa sitä, mitä Euroopan unioni todellisuudessa on. Sehän kuvastaa kaikkia niitä poliittisia voimia, suuntauksia ja näkemyksiä, joita Euroopassa tällä hetkellä löytyy.

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, olisin sanonut mielelläni pari sanaa de Gaullen lausumasta. Valitettavasti hän poistui salista puheensa jälkeen, mutta siten hän parantaa keskustelun tasoa huomattavasti verrattuna siihen, että olisi jäänyt paikalle.
Neuvoston suomalainen puheenjohtaja esitti meille omat näkemyksensä, ja haluaisin huomauttaa teille, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, yhdestä seikasta, jota pidän erittäin tärkeänä keskusteltaessa turvallisuuteen, vapauteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisesta. Teidän puheenvuoronne ja myös se, mitä parlamentin jäsenet ovat täällä käytävässä keskustelussa käsitelleet, muuttaa lähes kaiken - koskien Euroopan parlamentin, kansallisten parlamenttien sekä neuvoston ja komission yhteistyötä - yhdellä lainkäytön alueella. Siihen sisältyy suuri vaara, nimittäin lainsäädännön vieraantuminen Euroopan kansalaisista.
Mistä tässä turvallisuuteen, vapauteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisessa on kyse? Kyse on turvallisuudesta ja perusoikeuksista, siis toisaalta välittömistä yksilöoikeuksista sekä toisaalta turvallisuuden ja näiden yksilöoikeuksien suojelemisesta valtiollisten elinten avulla tai valtiollisten elinten kautta sellaisina, kuin ne on tarkoitus luoda Euroopassa. Nämä ovat kaksi ilmiötä, jotka voivat koskea Euroopan kansalaisia ja jokaista yksilöä suoraan. Lähes kaikkien näiden aiheiden, olipa kyseessä sitten turvapaikka, siirtolaisuus, muuttoliike, Europol tai perusoikeuskirja, ja jokaisen yksittäisen kansalaisen välillä on suora yhteys.
Miten lainsäädäntö sitten toteutetaan? Kaikki neuvoston kauniit puheet eivät muuta mitenkään sitä, että neuvosto itse toimii aktiivisesti 90 prosentissa kaikista säädetyistä laeista. Ja miten se toimiikaan? 15 toimeenpanovaltaa käyttävää henkilöä tulee Brysseliin, käyttää siellä lainsäädäntövaltaa, matkustaa sen jälkeen taas omiin pääkaupunkeihinsa ja toteuttaa neuvoston itse säätämiä lakeja. Nämä toimeenpanovaltaa käyttävät sulkevat näin, kuten tähän asti on toimittu, kansalliset parlamentit entistä voimakkaammin päätöksenteon ulkopuolelle - mikä on selvästi nähtävissä Europolissa ja Europol-yleissopimuksen syntymisessä - eivätkä luovuta lainsäädäntötehtäviä Euroopan parlamentille. Tällaisessa ei-parlamentaarisessa tilanteessa turvallisuuteen, vapauteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta, joka nimittäin merkitsee rakenteen kehittämistä yksilöllisiä suojeluvaatimuksia ja yksilön vaikutuspiiriin puuttumista koskevia mahdollisuuksia varten, ei voida luoda todella demokraattisen laillisuuden pohjalta. Siksi Euroopan parlamentin on vedottava neuvostoon ja komissioon. Euroopan parlamentista tulisi tehdä verraten pian tasa-arvoinen lainsäätäjä erityisesti niillä aloilla, joilla neuvosto ja komissio ovat jo - mielestäni kuitenkin liiaksi empien - tehneet päätöksiä. Jos haluatte luoda demokraattisen turvallisuuteen, vapauteen ja oikeuteen perustuvan alueen, teidän on huolehdittava Tampereella siitä, että Euroopan parlamentista tulee seuraavassa hallituskonferenssissa myös tasa-arvoinen lainsäätäjä. Muutoin uhkaatte vieraannuttaa Euroopan unionin entistä enemmän sen kansalaisista.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Haluaisin toivottaa Euroopan parlamenttimme puolesta tervetulleeksi viralliselle lehterille saapuneen Suomen eduskunnan lakivaliokunnan valtuuskunnan, jota johtaa sen puheenjohtaja Henrik Lax.
Olemme hyvin iloisia saadessamme vastaanottaa tämän valtuuskunnan. Toivomme, että tulevat tapaamisemme osoittautuvat hyödyllisiksi ja hedelmällisiksi, ja tämä vierailu kuuluukin niihin suhteisiin, joita haluamme entisestään tiivistää Euroopan parlamenttimme ja kansallisten parlamenttien välillä. Toivotan teidät lämpimästi tervetulleiksi.
(Suosionosoituksia)

Tampereella pidettävän Eurooppa-neuvoston kokouksen valmistelu (jatkoa)
Wiebenga
Arvoisa puhemies, mitä tarvitaan, jotta Tampereen huippukokouksesta voitaisiin saada aikaan menestys? Eurooppalaisen oikeuspolitiikan tilanne - sanon tämän myös suomalaisille kollegoille, jotka saapuivat juuri - vaihtelee huonosta kelvottomaan. Tässä kaksi esimerkkiä: Kosovossa ja aikaisemmin Bosniassa kysymys oli laajoista ihmisten karkotuksista. Euroopan unionilla ei ollut eikä ole mitään järjestelmää näiden ihmisryhmien tilapäiseksi suojelemiseksi ja vastaanottamiseksi. Euroopan komissio on tehnyt kyseisen lakiehdotuksen kaksi vuotta sitten, ja Euroopan parlamentti on hyväksynyt sen viime vuonna. Hallitukset ovat kieltäytyneet tähän saakka hyväksymästä lakiehdotusta laiksi.
Sitten toisena esimerkkinä eurooppalaiset petokset. Kestää niin kauan, että oikeusasioissa saadaan aikaan parempaa yhteistyötä. Eurooppalaisesta syyttäjänvirastosta puhutaan. Tämä parlamentti äänesti siitä huhtikuussa ja kannatti sitä. Samoin teki myös asiantuntijaryhmä. Nyt on neuvoston vuoro. Arvoisa puhemies, yksi asia on oleellinen Tampereen huippukokouksen kannalta, ja se on jäsenvaltioiden poliittinen tahto.
Me emme tarvitse mitään uusia toimintasuunnitelmia. Emme tarvitse myöskään julistuksia tai suosituksia, joista englantilaiset käyttävät nimitystä soft law. Haluamme, että hallitukset poistavat yksimielisyyden vaatimuksen, joka halvaannuttaa päätöksenteon ja että Tampereella otetaan tässä asiassa askelia eteenpäin.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin vielä pyytää teiltä jotakin. Antakaa Euroopan parlamentille tässä asiassa lainsäädännön täydellinen valvonta ja lopullinen valta tehdä siitä päätöksiä.
Arvoisa puhemies, lopuksi vielä, toimintasuunnitelmien ja kauniiden lehdistötiedotteiden lisäämisestä ei ole meille hyötyä. Enemmistöpäätökset, täydellinen parlamentaarinen valvonta, ei se niin vaikeaa ole. On kysymys poliittisesta tahdosta.

Ceyhun
Arvoisa puhemies, Tampereen sisäpoliittinen huippukokous on historiallinen virstanpylväs Euroopan unionin kehityksessä. Vielä pari vuotta sitten jäsenvaltioiden hallitukset eivät olleet valmiita tekemään yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa tärkeissä kysymyksissä kuten poliisiyhteistyö, muuttoliike tai yhteinen turvapaikkapolitiikka. Nyt on se hetki, jolloin Euroopan unioni luo sille perustan Amsterdamin sopimuksen mukaisesti. Tampereella saavutettavista tuloksista riippuu, miten demokraattinen ja oikeudenmukainen unionista tulee, kun kyseessä on todellakin kansalaisten turvallisuuteen, vapauteen ja oikeuteen perustuva alue. En ole nähnyt vielä yhtään puheenjohtajamaa Suomen laatimaa asiakirjaa. Myös kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa sisäasian- ja oikeusministerien lausunnot olivat liian ylimalkaisia. Suuresta pohjoisesta läpinäkyvyydestä emme voineet havaita paljoakaan.
Siksi viittaan saksalaisiin Tamperetta koskeviin asiakirjoihin. On valitettavaa, että käymme tässä parlamentissa jälleen keskustelua sisäpolitiikasta ilman, että käytössä on neuvoston puheenjohtajan toimittamia asiakirjoja. Tässä yhteydessä haluaisin tehdä selväksi, että juuri minun ryhmäni on erityisen huolestunut, jos Tampereella käsitellään poliisiyhteistyötä, huumeiden torjuntaa, tietosuojaa sekä Europolin ja Schengenin tietojärjestelmän demokraattista valvontaa. Pelkäämme nimittäin taas, että juuri näitä tärkeitä asioita, jotka ovat oikeastaan erittäin merkittäviä Euroopan demokratian kannalta, käsitellään liian suppeasti, jolloin todellisia häviäjiä ovat loppujen lopuksi jälleen unionin kansalaiset - mitä tulee heidän oikeuksiinsa. Olen kyllä yhä toiveikas, mutta kokemus on tehnyt minusta jo pessimistisen. Toivon, että puheenjohtajamaa Suomi suhtautuu epäilykseemme vakavasti.

Di Lello Finuoli
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, toivomme, että Tampereen huippukokoukseen osallistuvat muistaisivat, että muuttoliikkeet, vaikka ovatkin hallitsemattomia, ovat ihmiskunnan historian perusta ja pitkällä aikavälillä sen kollektiivisen säilymisen edellytys. Toivomme myös, että osallistujien pyrkiessä tältä perustalta luomaan yhteistä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta, he mukautuisivat solidaarisuuden periaatteeseen siinä, että otetaan vastaan muualta tulevia, ja toivomme, etteivät he suunnittelisi toteuttavansa yhteistä Eurooppaa, joka on rauhanomainen ja hyvin toimeentuleva sen omien rajojen sisällä ja läpipääsemätön niille, jotka pyrkivät sisään nälän, sodan ja yhteiskunnallisen sekasorron pakottamina. Sisäinen rauha ja hyvinvointi eivät enää jatku pitkään juuri siksi, että ympärillä olevan maailma ei enää jatka pitkään alistumista, sillä se elää epävarmuudessa, puutteenalaisuudessa ja sekasorrossa. Olisi suurta tekopyhyyttä aloittaa taistelu sortoa, rasismia ja ulkomaalaisvihaa vastaan yhteisen Euroopan perusperiaatteena, ja sitten käytännössä harjoittaa poissulkevaa politiikkaa, joka vahvistaa unionin kansalaisten keskuudessa pelkoa siitä, että sekoitumme meistä poikkeavien ihmisten kanssa. Missä mielessä sitten poikkeavia, on kysymys, jonka jätämme mielellämme rasisteille.
Haluaisimme myös, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue pyrkisi nostamaan kaikille tarjottavien varmojen lupausten tasoa sekä unionin kansalaisille että unionin ulkopuolisten maiden kansalaisille ja ettemme puhuisi pelkästään muodollisista lupauksista, vaan ottaisimme tehtäväksemme myös konkreettisten lupausten toteuttamisen, kuten esimerkiksi työpaikkojen, sosiaaliturvan, henkilökohtaisen vapauden, naisten ja miesten välisen tasa-arvon ja sellaisten monien muiden asioiden toteuttamisen, joita tällä hetkellä uhrataan kilpailun nimissä: maailmanlaajuisen kilpailun, joka on niin rakas komissiolle ja sen puheenjohtajalle. Juuri tämä uusliberalistinen strategia, tyypillinen poissulkeva strategia, tekee meistä skeptisiä myös Tampereen huippukokouksen osalta, ja olemme sinisilmäisiä, jos kuvittelemme, että skeptisyytemme osoitetaan olevan perusteetonta.

Angelilli
Arvoisa puhemies, työllisyysongelman ohella kaikkein tärkein pyyntö, jonka Euroopan kansalaiset esittävät yhteisön toimielimille, koskee niiden tehtävää kohdata turvattomuuden aiheuttama hätätila, joka on luonteeltaan sellainen, etteivät yksittäiset jäsenvaltiot voi aina itse ratkaista sitä. Tästä syystä meidän sitoumuksemme pitää olla kokonaisvaltainen jo siitäkin syystä, että meidän on kyettävä vahvistamaan luottamusta, jonka Euroopan kansalaiset voivat antaa parlamentille.
Uskon kuitenkin, että kansalaisten perusoikeuskirjan ehdottaminen on riittämätön ele. On jo olemassa monia kirjallisia kannanottoja, jotka ovat usein jääneet soveltamatta. Pikemminkin tarvitaan käytännön tahtoa ryhtyä välttämättömiin toimenpiteisiin, joilla taataan konkreettinen yhteistyö oikeuslaitoksen ja poliisin välillä. Minusta emme voi enää hyväksyä siirtolaisuutta koskevan eurooppalaisen strategian puuttumista, sen enempää laillisen maahanmuuttamisen kuin kaikkien luvattomaan maahantuloon liittyvien ongelmien osalta.
Lopuksi, ajatus Euroopasta, mikä ei tarkoita ainoastaan yhtenäismarkkinoita ja yhteistä rahaa, on hyvin kaunis, erityisesti ajatus vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen Euroopasta, mutta on erittäin tärkeää, että tämä haasteellinen tehtävä todella hoidetaan kehittyvän yhteisön toimielinten vahvistamisen avulla ja lisäämällä yhteistoimintaa ja -työtä jäsenvaltioiden välillä, eikä turvautumalla määräenemmistöpäätöksiin, jotka eivät itsessään ole ratkaisu ongelmiin.

Krarup
Pidän erityisesti päätöslauselmaehdotuksen 7 b kohdasta, jossa arvostellaan sitä, että Schengenin yhteistyön yhteydessä tapahtuvaa päätöksentekoa koskevia tekstejä ei ole julkistettu, vaikka ne ovat kuuluneet yhteisön oikeuteen tämän vuoden toukokuusta lähtien. Sen vuoksi voidaankin kysyä, kuinka ja missä muodossa unionin kansalaiset voivat tukeutua määräyksiin, jotka ovat itse asiassa heidän ulottumattomissaan. Se on ainoa kohta, jota voin tukea. Tätä kohtaa lukuun ottamatta sekä neuvoston että komission julkilausumalla ja parlamentin jäsen Watsonin laatimalla ehdotuksella on poliittisempi sisältö. Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen käsitteen takana kyse on valtavan suuresta askeleesta unionin kehityksen kannalta. Kyse on siitä, että unionin valtaa lisätään huomattavasti enemmän kuin Euroopan kansalaiset haluavat, mutta parlamentti kärsii siitä pakonomaisesta ajatuksesta, että parlamentin vallan lisäämisellä lisättäisiin demokratiaa. Tällainen käsitys demokratiasta on - jos saan sanoa - erittäin ahdasmielinen.
Ratkaisevaa on, että niin ehdotus, neuvoston ja komission julkilausumat kuin käsiteltävänä oleva päätöslauselmakin johtavat toimivallan voimakkaaseen siirtämiseen Euroopan unionin taholle. Kyse on oikeuslaitoksesta, rikosoikeudesta ja poliisin valtuuksista. Kyse on toisaalta Eurooppa-linnoituksen rakentamisesta, johon muun muassa EU:n oma politiikka pakottaa, mutta kyse on erityisesti siitä, että nämä oikeuskulttuurin osat ovat demokratioiden tärkeimpiä rakenteita. Ne alistetaan nyt - mikäli se on ehdotuksen tekijöistä kiinni - ylikansalliselle järjestelmälle, jossa kolmas pilari joutuu vihan kohteeksi. Valtioiden välinen yhteistyö ei toimi. Ylikansallista viranomaista tarvitaan sen vuoksi ehdottomasti. Kyse on useiden demokraattisten rakenteiden purkamisesta ja niiden tilalle rakennettavista ylikansallisista järjestelmistä, jotka todella aiheuttavat ongelmia demokratian kannalta katsottuna.

Dupuis
Arvoisa puhemies, parlamentiltamme ei puutu huumorintajua, vaikkei se sitä itse huomaakaan. Watsonin päätöslauselmassa se väittää olevansa vakuuttunut siitä, että Euroopan kansalaiset ovat kyllästyneet julistuksiin ja suuriin sanoihin, mutta Napolitanon päätöslauselmassa se ei ehdota mitään sen vähempää kuin suurta tyyliharjoitusta nappaamalla sen porkkanan, jonka neuvosto on meille tarjonnut ajatuksellaan suuren perusoikeuskirjan laatimisesta.
Meillä on jo yksi peruskirja, Euroopan ihmisoikeussopimus, ja meillä on perustuslakeja, mutta muilta osin, niin kuin jotkut kollegat ovat korostaneetkin, kolmatta pilaria ei ole yhteisöllistetty, meillä ei ole demokraattista politiikkaa ulkosuhteiden alalla. Edetkäämme siis tähän suuntaan. Tämä suuri henkinen itsetyydytys on mielestäni jatkoa sille, mihin Euroopan parlamentti on tottunut.
Parlamentti on keskustellut pari vuotta tai ehkä vähän alle tästä suuresta peruskirjasta, jolla se ilmaisisi oman eurooppalaisen käsityksensä ihmisoikeuksista, kun tiedetään, että kiinalaisilla on toisenlainen käsitys. Tällä tavalla me vain pönkitämme näitä järjestelmiä. Puhumme paljon ja nautiskelemme omista sanoistamme, kuten tietyt kollegat ovat tehneet minusta on valitettavaa, että kollega Schulz alensi entisestään keskustelun tasoa poistumalla istunnosta , mutta minä haluaisin sanoa, että parlamenttimme olisi ehkä pohdittava, millaista on sen oma demokratia.
Eilen olimme todistamassa kiitän niitä 90 kollegaa, jotka eivät suostuneet noudattamaan tätä logiikkaa , olimme todistamassa jälleen kerran, miten parlamentin vähemmistöjen oikeudet kiellettiin. Voimme siis hyvin nautiskella puhumalla koko maailman vähemmistöistä, voimme jatkaa samaa rataa. Mutta ehkä meidän olisi syytä alkaa tajuta, että Euroopan rakentaminen on niin heikolla demokraattisella pohjalla, että monilla maailman valtioilla, joita usein arvostelemme, ei ole mitään kadehdittavaa nykyisessä niin sanotussa demokraattisessa järjestelmässämme.
Ehkä meidän siis pitäisi palata oleellisiin asioihin, kieltäytyä niistä porkkanoista, joita neuvosto meille tarjoaa, ja paneutua vaatimaan perusuudistuksia, erityisesti sitä uudistusta, jota meidän on vaadittava itseltämme, jotta tästä parlamentista tulee todellinen parlamentti sen byrokratiavälineen sijasta, joksi se on entistä enemmän muuttunut.

Brok
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, näissä eurooppalaisen oikeuspolitiikan kysymyksissä on todellakin, myös perusoikeuskirjaan liittyvien pohdintojen osalta, siirrytty Euroopan unionin kehityksen ratkaisevaan vaiheeseen. Tiedämme kaikki, että tässä on kyse kansallisen suvereniteetin ydinkysymyksistä. Tämän vuoksi meidän on ymmärrettävä täysin se, että tämä aihe on hyvin vaikea monille jäsenvaltioille.
Toisaalta on kuitenkin myös nähtävä, että samaan aikaan Euroopan unionissa on ollut meneillään kehitysprosessi, joka liittyy eurooppalaiseen lainsäädäntöön ja eurooppalaisten toimielinten toimivaltaan. Tästä ei saa syntyä ristiriitaa, jonka perustana on eri tasolla toimivien elinten välinen toimivaltakiista.
Tämä tarkoittaa vain sitä, että jos toimivaltaa keskitetään järkevien pohdintojen perusteella tietylle tasolle, tähän prosessiin täytyy liittyä myös parlamentaariseen osallistumiseen kuuluvat vastaavantasoiset oikeudelliset sidokset ja toimivalta sekä päätöksenteko-oikeudet. Muuten unionissa syntyy oikeudeton ja parlamentaariton tila. Tällä oikeuden ratkaisevalla osa-alueella, joka ei koske vain kansalaisen suojelemista ulkoa kohdistuvilta uhkilta vaan myös valtiollisilta instituutioilta, ei voi vallita tilanne, jossa suojeleminen vääriltä toimeenpanevilta toimilta ja sen vastaava valvonta eivät perustu kansalaisen etuun.
Siksi on erityisen tärkeää, että tämä aukko suljetaan. Siinä yhteydessä ei ole kyse vain yleisistä asioista, joiden on määrä tapahtua tulevaisuudessa. Haluaisinkin vaatia neuvostoa painokkaasti poikkeamaan näissä kysymyksissä ajankohtaisen, pakolaisvirtoihin ja turvapaikkakysymykseen liittyvän kehityksen vuoksi määräenemmistöpäätöksiin liittyvästä viiden vuoden määräajasta yksinkertaisella neuvoston päätöksellä. Automaattista seurausta tästä on se, mihin siellä on myös varauduttu, että Euroopan parlamentti saa asiassa yhteispäätösoikeudet.
Haluaisin käsitellä myös perusoikeusasiaa. Mielestäni Kölnissä tehty päätös perusoikeuskirjan laatimisesta on poikkeuksellisen merkittävä. Sillä on kuitenkin vain rajallinen oikeusvaikutus. Pitkällä aikavälillä meidän on päästävä siihen, että kansalaisella on myös perusoikeuksia koskevia oikeuksia Euroopan tasolla, jos eurooppalainen hallinto- ja lainsäädäntömenettely on ristiriidassa hänen etujensa kanssa. Ratkaisevaa Kölnin ehdotuksessa on kuitenkin käytettävä menetelmä. Sellaisia asioita eivät valmistele nimittäin enää vain kansalliset hallitukset, vaan valmistelussa käytetään konventin tapaista kokousta, jossa ovat edustettuina kansalliset parlamentit, Euroopan parlamentti ja hallitukset.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tähän asiaan sisältyy huikea mahdollisuus, jos onnistutaan löytämään oikea sekoitussuhde tälle kokoukselle, johon Euroopan parlamentilla on sopiva mahdollisuus osallistua. Parlamentin osallistumisen on oltava tasa-arvoinen suhteessa kahteen muuhun toimijaan. Tästä työstä saatavan kokemuksen avulla on ehkä sitten mahdollista, että tällä menetelmällä muurataan joskus eurooppalaisen yhdentymisprosessin suuret lakikivet kansalaisten etujen mukaisesti
Asiassa ei ole kyse vain perusoikeuskirjasta, vaan valmistautumisesta uusiin kansallisten parlamenttien, kansallisten hallitusten ja Euroopan parlamentin yhteisiin kokoontumismenettelyihin, jotka voivat antaa Euroopan unionille tarvittavan laillisuuden näitä lakikiviä varten.
Pyydän teitä luopumaan pikkumaisuudesta yhden jos toisenkin toimivalta-alanne suhteen ja näkemään sen sijaan tähän sisältyvän suuren mahdollisuuden. Tässä on kyse ennen kaikkea vain perusoikeuskirjasta. Siksi teidän tulisi olla Tampereella avosydäminen ja osoittaa Euroopan parlamentille sellainen paikkamäärä, jonka avulla se voi tunnustaa tämän elimen laillisuuden.

Paciotti
Arvoisa puhemies, päätöslauselmaesityksessä on mielestäni kaikki arviot ja ehdotukset, jotka tämän parlamentin kannattaa hyväksyä, jotta se voisi antaa oman päättäväisen panoksensa sille, että Eurooppa-neuvoston Tampereen kokous alkaisi toteuttaa juhlallisia lupauksia Euroopan kansalaisille Amsterdamin sopimuksen mukaisesti.
Päämäärä on selkeä: meidän on yhdessä tehtävä se, mistä yksittäiset jäsenvaltiot eivät yksin suoriutuisi niin hyvin. Kenelläkään ei enää ole harhakuvitelmia siitä, että järjestäytynyt rikollisuus, joka ei petoksineen, raakalaismaisine lapsi-, nais- ja pakolaiskauppoineen piittaa valtion rajoista, voitaisiin kukistaa tehokkaasti yksittäisten valtioiden toimesta. On toimittava yhdessä, mutta jos unionin valtaoikeudet laajennetaan käsittämään rikosten ennaltaehkäisy ja tukahduttaminen, tämän pitää toteutua niin, että jokainen henkilö voi tuntea varmuutta siitä, että hänen omia oikeuksiaan kunnioitetaan yhtäläisesti. Ei ole olemassa vapautta ilman turvaa, mutta turvaa ei ole olemassa ilman oikeutta; oikeus merkitsee ensisijassa tasa-arvoperiaatteen ja syrjinnän vastaisen periaatteen kunnioittamista, jokaisen ihmisen yhtäläisten oikeuksien kunnioittamista ja erilaisuuden kunnioittamista.
Näistä periaatteista unionin politiikan olisi lähdettävä. Näistä lähtee asiakirjaluonnos. Me tiedämme, että jäsenvaltiot vastustavat tätä, samoin kuin muut, jotka eivät kuitenkaan tuo sitä julki, tämä asia kuuluu perinteisesti kansalliseen toimivaltaan. Mutta vastarinta, laiminlyönnit ja viivytykset ovat vain vahingollisia, eikä lykkäämisille ole enää aikaa. Unionin laajentuminen uusiin ehdokasmaihin vaatii neuvottelujen aloittamista päinvastoin jo nyt, jotta siten voisimme panna täytäntöön yhteiset mallit ja asianmukaiset standardit, joiden avulla voimme täyttää lupauksemme.
Toivon, että neuvoston puheenjohtaja, jonka tämänaamuisia lausuntoja arvostin suuresti, haluaa tulevaisuudessa ottaa itselleen kunnian siitä, että hän on pannut alkuun Amsterdamin sopimuksen sisältämien lupausten täytäntöönpanon.

Ludford
Arvoisa puhemies, puhuessani täällä ensi kertaa haluan ehdottomasti, että tämä huippukokous on enemmän kuin pelkkä yleisen turvallisuuden komitea. Sillä on oltava tasapainoinen asialista.
Perustamissopimuksessa säädetään vapauteen, oikeuteen ja turvallisuuteen perustuvan alueen luomisesta, mutta Tampereen huippukokous uhkaa muuttua pelkäksi turvallisuushuippukokoukseksi. Totta kai haluamme pääministerien suojelevan meitä uhkilta kuten järjestäytyneeltä rikollisuudelta, huumeilta, terrorismilta ja seksuaalirikollisuudelta, mutta antakaa heidän keskittyä myös syrjinnän ja rasismin uhkaan. Antakaa heidän käydä käsiksi myös pankkisalaisuuden ja rahanpesun suojana toimivien veroparatiisien ongelmiin. Heidän tulisi pyrkiä suojelemaan Euroopan kansalaisia epäoikeudenmukaisuudelta niin, että muualla kuin kotimaassaan pidätetyksi tulleille myönnetään laillinen edustus, tulkkaus ja takaajat. Pääministerien tulisi keskittyä tähän sen sijaan, että he yrittävät yhdenmukaistaa Euroopan oikeusjärjestelmiä, joka johtaisi vain yksilöiden rajat ylittävän oikeuden kalliiseen byrokratiaan juuttumiseen. Ja vaikka laittoman muuttoliikkeen ja turvapaikkalakien väärinkäytön vastustaminen on tärkeää, hallitusten on kunnioitettava Geneven pakolaisyleissopimukseen perustuvia velvollisuuksiaan taata turvapaikka varsinaisille pakolaisille sekä kohdella heitä myötätuntoisesti ja arvokkaasti sen sijaan, että luodaan kauhukuvia.
Perustamissopimuksessa korostetaan perusperiaatteina vapautta ja ihmisoikeuksien kunnioittamista. Meidän tulisi vaatia, että perusoikeuskirja laaditaan yhdessä tasavertaisena kumppanina toimivan parlamentin kanssa ja että se on myös oikeudellisesti sitova eikä vain hurskas julistus, jolla ei ole todellista merkitystä. Jotkut niistä oikeuksista, joita me kansalaisina tarvitsemme, ovat omien hallitustemme vastaisia kuten poliisien, tullien ja tiedustelupalvelujen valvonta. Tiedonvapauden tulisi olla huippukokouksen asialistan kärjessä. Kokouksen pääkysymyksiin pitäisi kuulua myös kansainvälisen rikosoikeustuomioistuimen ratifioiminen ja ihmisyyttä vastaan tehtyihin rikoksiin syyllistyneiden saattaminen vastuuseen teoistaan.
Meidän on annettava tänään signaali, että Tampereen huippukokouksen tulee olla kansalaisia eikä vain byrokraatteja varten ja että demokraattisten päätösten julkisuutta on lisättävä.
Lopuksi jos kansalliset johtajamme haluavat antaa esimerkin oikeudenmukaisuudesta ja hyvästä hallintotavasta, heidän on tunnustettava, etteivät he tunne omia ulkoministereitään, jotka haluavat häpeällisesti sijoittaa Kosovon jälleenrakennusviraston Thessalonikiin. Tämä halpamainen ratkaisu on vastakohta juuri sille, mitä Euroopan unionin tulisi edustaa.

Boumediene-Thiery
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, suhtaudumme myönteisesti Eurooppa-neuvoston kokoukseen, jonka yhtenä aiheena on Euroopan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, mikä osoittaa, että Euroopan toimielimet ja valtiot ovat oivaltaneet Euroopan tulevaisuuden kannalta välttämättömien kysymysten merkityksen.
Nämä kysymykset ovat tärkeitä kaikille tällä alueella asuville kansalaisille, koska ne liittyvät heidän henkilökohtaisiin ja kollektiivisiin vapauksiinsa. Tampereella annetaan myös poliittiset suuntaviivat herkistä aiheista, kuten maahanmuuttopolitiikoista joiden yhteydessä pohjoisen ja etelän välisiä suhteita on tarkasteltava uudella tavalla , kuten vapaasta liikkuvuudesta joka edellyttää Euroopan viisumipolitiikkojen todellista yhdenmukaistamista , ja kuten kaikille pakolaisille taattavasta turvapaikkaoikeudesta ja oikeudesta terveyteen. Muita tärkeitä kysymyksiä ovat integraatiopolitiikat, jotka liittyvät myös vähemmistöjen kulttuurisiin oikeuksiin, oikeus elää ihmisarvoista elämää perheensä kanssa ja kaikkien Euroopassa asuvien kansalaisten poliittiset oikeudet.
Nämä kaikki oikeudet on tietysti sisällytettävä perusoikeuskirjaan, joka on osoitettava kaikille niille miehille ja kaikille niille naisille, joka elävät Euroopassa ja rikastuttavat sitä. Näin ollen tulevien valintojemme demokraattista valvontaa on vahvistettava, koska tällä hetkellä on vielä liikaa salamyhkäisiä alueita, kuten Europol.
Tästä syystä Euroopan parlamentin, jolla on kansojen suora valtuutus, on oltava tiiviisti mukana Tampereella pidettävän kokouksen tapaisissa kokouksissa. Eurooppa-neuvoston valintojen on oltava avoimia, ihmisoikeuksien ja Euroopan parlamentin toiveiden mukaisia.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni on nopeasti kehittämässä oikeusaluetta koskevaa yhteistä politiikkaa useiden erilaisten toimien ja ohjelmien avulla. Laadimme pakolaisia varten ja rikollisuuden vastaiseen taisteluun suuria yhteisiä henkilörekistereitä. Tämä herättää tärkeitä kysymyksiä oikeusturvasta ja henkilökohtaisesta koskemattomuudesta erityisesti suojattomimmassa asemassa olevien pakolaisten kohdalla. Tähänastiset kokemukset eivät ole olleet kovin hyviä. Schengenin sopimuksen SIS-rekisterin valvonta on ollut heikkoa ja Sirene-verkon valvonta on ollut sitäkin heikompaa. SIS-rekisterissä maasta pois käännytetyt turvapaikanhakijat on sotkettu rikollisiin ja varastettuihin tavaroihin. Valvontaviranomainen, JAS, on arvostellut ankarasti tietojen väärinkäyttöä, sitä, ettei pakolaisille kerrota heidän oikeuksistaan ja ettei valvontaviranomainen ole päässyt käsiksi rekisteriin oikealla tavalla.
Myös ehdotus Eurodac-rekisteristä on huolestuttava, erityisesti mitä tulee vaatimuksiin rekisteröidä useampia ryhmiä kuin vain turvapaikanhakijat ja sääntöihin, jotka koskevat tietojen hävittämistä. Europolin etsintärekisteriin voidaan merkitä erittäin arkaluonteisia henkilötietoja, jotka koskevat esimerkiksi poliittista kantaa. Myös sellaiset henkilöt, joita ei ole tuomittu tai joita ei suoraan epäillä rikoksesta, voidaan rekisteröidä.
Ehdotus Enfopol-sopimuksesta on huolestuttava, koska tietyillä jäsenvaltioilla voi olla mahdollisuus puhelinkuunteluun muissa maissa ilman näiden maiden lupaa. Kun tämä kaikki otetaan huomioon, oli pettymys kuulla, että puheenjohtajavaltiolla ja Tarja Halosella oli niin vähän sanottavaa oikeusturvasta ja henkilökohtaisesta koskemattomuudesta, joiden pitäisi olla pääkysymyksiä.

Berthu
Arvoisa puhemies, Kölnin Eurooppa-neuvostossa syntyi, ilman että yksikään kansallinen parlamentti olisi tietääkseni missään vaiheessa pyytänyt siltä mitään tämänkaltaista, onneton ajatus ryhtyä valmistelemaan Euroopan unionin perusoikeuskirjaa. Tämä ajatus siinä muodossa, jossa se ilmeisesti hyväksyttiin, on mielestämme sekä hyödytön että vaarallinen.
Se on hyödytön siksi, että neuvoston päätelmien mukaan kyseessä olisi pelkkä muodollisuus, jossa jo olemassa olevat oikeudet koottaisiin yhteen asiakirjaan. Kyseessä ovat siis oikeudet, jotka ovat jo olemassa ja jotka on kirjattu eri asiakirjoihin: perussopimuksiin, Euroopan sosiaaliseen peruskirjaan, Euroopan ihmisoikeussopimukseen ja ilmeisesti ennen kaikkea kansallisiin perustuslakeihin. Lisäksi nämä oikeudet on kansalaisten kannalta jo riittävällä tavalla turvattu nykyisissä oikeusjärjestelmissä. Ehdotettu toimenpide tuntuu siis turhalta.
Se ei ole yhtään vaarattomampi sen vuoksi, että federalistiset painostusryhmät omivat Kölnin päätelmät pyrkiessään riistämään kansalaisten oikeuksien turvaamisen kansallisista perustuslaeista ja asettamaan toisen tekstin, muka Euroopan perustuslain, niiden yläpuolelle. Barnier korostikin hyväntahtoisesti viime viikon kuulemistilaisuudessa, että perusoikeuskirjaa olisi valmisteltava samassa yhteydessä kuin perussopimusten muuttamista perustuslaiksi. On selvää, että Kölnin Eurooppa-neuvosto on käynnistänyt koneiston, jota se ei pysty hallitsemaan.
Olen sitä mieltä, että kansalaisten oikeudet on tosiasiassa jätettävä kansallisiin perustuslakeihin ja että niitä on suojeltava kansallisissa parlamenteissa, jotka ovatkin kehittäneet niitä vuosisatojen ajan. Unionin olisi sen sijaan parasta keskittyä siihen asiaan, joka on tällä hetkellä kaikkein kiireellisin: kansakuntien perusoikeuskirjan laadintaan.

Paisley
Arvoisa puhemies, edustamani ihmiset eivät luota lainkaan komission jäsen Patteniin, mitä tulee lakiin ja järjestykseen. Patten suositteli juuri jotakin, jota voitaisiin kutsua Pohjois-Irlannin terroristikirjaksi. Meidän poliisivoimissamme 302 Royal Ulster Constabularyn jäsentä on murhattu raa' asti ja 8700 vammautettu julmasti. Kuitenkin Patten vaatii, että poliisin tulee olla vastuussa uudelle hallintoelimelle, jossa IRA on edustettuna. Jos komissio aikoo omaksua tällaisen ajattelutavan rikollisuuden, huumeiden yms. kohdalla, millainen tulevaisuus Euroopan unionilla tulee olemaan? Se kantaa sisällään oman tuhonsa siemeniä.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, ymmärrän, että tehtävä on erittäin vaikea. Mitä teihin tulee, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on selvää, että puhumme parhaillaan asiasta, joka nostattaa esiin itsemääräämisoikeuteen liittyviä vastahakoisuuden tunteita, joista minun mielestäni pitäisi päästä kokonaan eroon. Lippu, poliisi ja tuomari eivät ole suotta kansan tunnusmerkkejä. Tästä me nyt puhumme: poliiseista, tuomareista ja siitä, mitä lipun taakse kätkeytyy, ainakin Euroopan unionin jäsenvaltioiden lippujen taakse, eli ihmisoikeuksien puolustamisesta.
Teillä ei varmasti ole helppoa, sillä neuvoston puheenjohtajan tehtävä on monimutkainen. Teillä ei varmasti ole helppoa senkään takia, että päätöksenteko ylimmässä toimielimessä, Euroopan unionin neuvostossa, edellyttää sitä, että lähtökohtana ovat yleiset periaatteet, halu toimia. Joillakin alueilla, kuten maanteiden rakentamisessa tai Euroopan laajuisten verkkojen rakentamisessa, yleisiin periaatteisiin nojautuminen on järkevää. Hyvät parlamentin jäsenet, tältä huippukokoukselta haluamme kuitenkin jotain konkreettisempaa, erityisesti oikeuden alueella. Huippukokouksessa ei voida käsitellä ainoastaan maahanmuuttoa eikä tietenkään myöskään ainoastaan turvallisuutta. Kolmesta osa-alueesta vapaus, turvallisuus ja oikeus , oikeus on se, joka on jälkeenjäänein ja kaipaa eniten kehittämistä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kaipaan konkreettisia ehdotuksia. Kyse ei ole siitä, että uhreille annetaan mahdollisuus oikeudelliseen suojaan tai oikeusapuun. Kyse on siitä, että tehdään pienempien riita-asioiden yhtenäistä oikeudenkäyntiä koskevia ehdotuksia. Keskustelkaa tästä älkääkä yleisistä periaatteista tai vain siitä, että meidän kaikkien on tehtävä yhteistyötä, sillä jos jatkamme näin, Tampereen huippukokous ei tule onnistumaan.

Napolitano
Arvoisa puheenjohtaja, Eurooppa-neuvoston Kölnin kokouksen päätös aloittaa perusoikeuskirjan laatiminen sitouttaa parlamentin pitkään ja monimuotoiseen työtehtävään.
On välttämätöntä keskustella tämän peruskirjan luonteesta, sen sisällöstä, sekä perusoikeuskirjan ja unionin prosessista laatia perustuslain omaisia sääntöjä. Nämä teemat ovat aiheena kertomuksessa, jonka perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta, yhteistyössä muiden valiokuntien kanssa, valmistelee tulevien kuukausien aikana ja tuo sen teidän kaikkien arvioitavaksi täysistuntoon.
Tällä hetkellä on tärkeää ottaa selkeä kanta, minkälaista menettelytapaa tämän peruskirjan laatimisessa on noudatettava. Tämä on minun ja Watsonin esittämien päätöslauselmaesitysten rajoitettu, mutta tärkeä päämäärä.
Parlamentin on sanottava tänään, ennen kuin neuvosto päättää, minkälainen elin saa tehtäväkseen peruskirjaluonnoksen laatimisen, että emme voi hyväksyä pienempää Euroopan parlamentin jäsenten määrää kuin mitä on jäsenvaltioiden valtioiden ja hallitusten päämiesten edustajien määrä ja että me pyydämme pikaista ja perusteellista konsultointia, ennen kuin päätetään onko kansallisten parlamenttien tärkeä rooli varmistettava siten, että tuohon elimeen ottaa osaa tietyn suuruinen edustajamäärä, vai siten, että käytetään muita, tehokkaampia kanavia.
Ja nyt esitän henkilökohtaisen näkemykseni taistelusta rikollisuutta vastaan ja siirtolaisuuskysymyksestä. Kokemukseni Italian entisenä sisäministerinä saa minut sanomaan, että on välttämätöntä nopeuttaa tietä kohti yhteisiä sääntöjä ja politiikkaa, eikä pidä täysin päinvastoin vedota tiukasti kansalliseen politiikkaan. Mitä tulee siirtolaisuuteen ja turvapaikkoihin, parhaan perustan muodostaa Itävallan puheenjohtajuuden aikana syksyllä 1998 laadittu asiakirja.

Sylla
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Tampereen Eurooppa-neuvoston tavoitteena kuten täällä pidetyssä ylimääräisessä neuvoston kokouksessa muistutettiin on määritellä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvien alueiden perustamiseen liittyvät poliittiset suuntaviivat ja painopisteet.
Tässä mielessä henkilöiden vapaa liikkuvuus Euroopan unionissa on yksi Euroopan rakentamisen perustavoitteista. Vapaata liikkuvuutta on ennen kaikkea sovellettava samalla tavalla kaikkiin henkilöihin, ja ajattelen erityisesti monien ulkomaalaisten kokemia vaikeuksia, sillä heiltä on liian usein kielletty oikeus elää perheensä kanssa. Olen vakuuttunut siitä, että Euroopan unionin perustavoite on maahanmuuttajien integraation mahdollistaminen.
Arvoisa puhemies, peruutin puheenvuoroni istuntokauden avaamisen yhteydessä, koska puhemies Fontainen kunnianosoitus kahdelle menehtyneelle guinealaiselle nuorelle, Yaguinelle ja Fodélle, oli hyvin tunnepitoinen. Nämä kaksi nuorta ilmaisivat hämmästyttävän selkeästi meille lähettämässään kirjeessä ne valtavat vaikeudet, joissa kolmannen maailman lapset joutuvat kokemaan. Minun nimeni on Fodé ja olen kotoisin planeettamme vähävaraisesta osasta. Mutta minulla on ollut valtava onni tulla adoptoiduksi ranskalaiseen perheeseen, käydä koulua ja toimia nyt parlamentin jäsenenä tässä istuntosalissa.
Tällaista halua ottaa maahanmuuttajat vastaan arvokkaalla tavalla on jatkettava, sillä uskokaa minua, kukaan nainen, kukaan mies ei jätä perhettään, kyläänsä, maataan, jos se ei ole ehdottoman välttämätöntä hänen omaistensa ravitsemiseksi. Älkäämme siis enää erottako äitejä lapsistaan, älkäämme evätkö oleskelulupaa työntekijältä, joka on menettänyt työpaikkansa, älkäämmekä loukatko turvapaikkaoikeutta. Vapauttakaamme sanalla sanoen maahanmuuttajat hallinnollisesta epävarmuudesta ja tarjotkaamme heille pysyvä oleskelulupa, jolla he saavat asua niin kauan kuin haluavat siinä maassa, johon he tulevat juuri siksi, että kyse on Euroopan maista, jotka ovat aikaisemmin pitäneet heidän maataan siirtomaana.
Lopuksi Euroopassamme on torjuttava kaikenlainen syrjintä työhönotossa, asumisessa ja vapaa-ajan viettomahdollisuuksissa ja muistutettava kaikkia niitä, jotka kieltävät kaasukammioiden olemassaolon ja jotka ovat sitä mieltä, että rodut ovat eriarvoisia, että rasismi ei ole mielipide vaan rikos.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Olemme hyvin iloisia saadessamme ottaa vastaan Turkin suuren kansalliskokouksen valtuuskunnan EU:n ja Turkin parlamentaarisessa sekavaliokunnassa ja valtuuskunnan johtajan professori Kursat Eserin.
Pyydän teitä osoittamaan heille suosiotanne, myös siksi, että uutinen uudesta vakavasta maanjäristyksestä Luoteis-Turkissa tänä maanantaina, vain muutama viikko samaa aluetta koetelleiden traagisten tapahtumien jälkeen, on koskettanut meitä syvästi.
Haluaisin parlamentin puolesta ilmaista syvän myötätuntoni Turkin suurelle kansalliskokoukselle ja Turkin kansalle niiden raskaiden menetysten johdosta, jotka tämä luonnonmullistus on heille aiheuttanut. Solidaarisuuden hengessä olen tyytyväinen siihen, että neuvosto ja komissio ovat ryhtyneet tarvittaviin toimiin vahvistaakseen Turkin viranomaisille Euroopan unionin avunannon ja valmiuden tehdä yhteistyötä heidän kanssaan Turkin kansan kärsimysten lievittämiseksi.
Lopuksi esittäisin toiveeni siitä, että tänään ja huomenna käymänne keskustelu Euroopan parlamentin valtuuskuntien puheenjohtajien kanssa johtaa hedelmällisiin tuloksiin ja että parlamenttiemme välinen vuoropuhelu jatkuu pian valtuuskuntien välillä parlamentaarisessa sekavaliokunnassa.

Tampereella pidettävän Eurooppa neuvoston kokouksen valmistelu (jatkoa)
Voggenhuber
Arvoisa puhemies, kiitän tuhannesti suvaitsevaisuudestanne ja kärsivällisyydestänne! Euroopan kansanpuolueen jäsen kutsui puolueryhmäänsä turvallisuuden ystäviksi aivan kuin tässä parlamentissa olisi turvallisuuden vihollisia! Ongelma on mielestäni pikemminkin siinä, että jotkut eivät ole vapauden ja oikeuden ystäviä samassa määrin.
Siksi uskon myös, että ensisijaisena tehtävänä on luoda edellytykset eurooppalaiselle vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalle alueelle, siis perusoikeuskirjalle, koska kyse ei ole vain herkkävaistoisen valtiovallan ja poliisivallan keskittämisestä, vaan myös kansalaisten oikeuksien eurooppalaistamisesta.
Kölnin huippukokouksessa annettiin julkilausuma tällaisesta eurooppalaisesta perusoikeusluettelosta, mikä on kiitettävä hanke. Kuitenkin tarkasteltaessa sitä miten tätä hanketta suunnitellaan, voi parlamentaarikkona olla vain järkyttynyt. Neuvosto on - minkä syitä en voi käsittää - ottanut itselleen koko toimivallan, joka koskee tätä perusoikeusluetteloa. Minkäänlaista vuoropuhelua Euroopan parlamentin kanssa ei käyty. Tällaista roolia ei voida hyväksyä Euroopan parlamentille, joka on eurooppalaisten kansojen edustaja ja siten tällaisen perusoikeusluettelon alkuperäinen instanssi. Tässä prosessissa ei voida puhua lainsäädännöllisten toimielinten tasa-arvosta. Kansalliset parlamentit otetaan mukaan prosessiin vain yksittäisten edustajien välityksellä, joten ei voida puhua myöskään poliittisten suuntausten moniarvoisuudesta.
Suurimman huolen ja tyrmistyksen aihe lienee tehtävän laajuus. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mielestäni meidän ei tulisi tehdä yhtä asiaa eli täyttää kansalaisten keskeisiä vaatimuksia vain näennäisesti! Jo olemassa olevien oikeuksien julkilausuma ei ole mikään perusoikeuskirja, vaan se on poliittista runoutta!

Andrews
Arvoisa puhemies, saanhan onnitella puheenjohtajavaltio Suomea tästä aloitteesta, jolle annan täyden tukeni.
Toivon, että tulevan konferenssin päätteeksi kaikki jäsenvaltiot ratifioivat kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisen, jotta kaikkialla maailmassa nykyään niin yleiset sotarikolliset voidaan asettaa syytteeseen. Vuoden 1998 heinäkuussa 83 maata sopi kansainvälisen tuomioistuimen perustamisesta Roomassa pidetyssä YK:n tukemassa konferenssissa. Vain neljä maata on toistaiseksi ratifioinut Rooman perussäännön: Trinidad ja Tobago, Senegal, San Marino ja Italia.
Kansainvälinen rikostuomioistuin rohkaisee ennen kaikkea valtioita tutkimaan ja syyttämään kansanmurhista, sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan. Se myös itse tutkii ja asettaa näistä rikoksista syytteeseen joissakin tapauksissa. Tuomioistuin käsittelee rankaisemattomuusasiaa sekä tarjoaa oikeudenmukaisen foorumin rikoksista syyttämiselle. Siten se auttaa lievittämään kansainvälistä jännitystä sekä edistämään rauhaa ja turvallisuutta sekä kotimaassa että kansainvälisellä tasolla.

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, komission jäsenehdokas Vitorino huomautti kuulemistilaisuudessa, että perusoikeuskirjan laatimisen päämääränä ei pidä olla ainoastaan yhteisen nimittäjän löytäminen jäsenvaltioiden välillä vaan sen pitäisi olla itsenäinen oikeuksien julistus. Asiakirjaa laadittaessa on tärkeää pitää mielessä, että unionin maahanmuuttopolitiikassa on kiinnitettävä huomiota jäsenvaltioiden sosiaalijärjestelmiin ja koulutusmahdollisuuksiin. Tämä on otettava huomioon erityisesti, jos asiakirja käsittää myös unionin alueella asuvat kolmansien maiden kansalaiset. Sosiaaliturvan taso liitetään silloin selkeämmin maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaan. Jos otamme käyttöön suurilta osin julkisilla varoilla rahoitetut sosiaaliset ja taloudelliset oikeudet, korotamme muureja ulkomaailmaa vastaan samalla kun unionin sosiaaliturvan taso paranee. Unionin kansalaisista huolehditaan tällöin paremmin, mutta niistä huolehtiminen, jotka todellakin tarvitsevat suojaa unionin rajojen sisäpuolella, nimittäin pakolaisista huolehtiminen, heikkenee.
Amsterdamin sopimuksessa otettiin käyttöön ajatus Euroopan oikeusalueesta. Jotta sitä voitaisiin kutsua oikeusalueeksi, siellä pitää vallita oikeusturva. Jotta voisimme mitata sitä, kuinka pitkälle jäsenvaltiot ovat päässeet, meidän on päätettävä kriteereistä ja luotava tehokkaat mittaustavat. Kyse on oikeusturvaa koskevien lähentymissääntöjen päättämisestä. Lähentymisestä tehtyjen päätösten jälkeen meidän on laadittava tulostaulu, jossa jäsenvaltioiden edistyminen julkistetaan. Täten jäsenvaltioiden väliset erot tulevat esiin. Ryhmäpaine on voimakas sosiaalinen voima, joka voi edistää vapaaehtoista yhdenmukaistamista. Jos tällainen arviointi suoritetaan täysin avoimesti, toimielinten ponnistelujen vaikutus voi tehostua, kun samalla toteutetaan samansuuntaisia vapaaehtoisia yhdenmukaistamistoimia. Sen jälkeen kun tällainen vähimmäissääntöjen laatimista koskeva prosessi on aloitettu, siihen voitaisiin liittää aikarajoja ja sillä tavoin voitaisiin vauhdittaa luotettavan oikeusalueen syntymistä, mikä on edellytys sille, että kansalaiset voivat liikkua vapaasti, turvallisesti ja varmasti, mutta myös sille, että voisimme luoda turvallisuustakuut laajentumisen yhteydessä. Se vaatii tehokkaampaa turvallisuutta ja luotettavuutta, joita tasapainotetaan henkilökohtaisen koskemattomuuden ja ihmisoikeuksien selkeämmillä määritelmillä.

Evans, Robert J
Arvoisa puhemies, neuvoston tämänhetkinen puheenjohtaja on todennut, että jos jäsenvaltioiden kansalaisilta kysyttäisiin, mitä he haluavat, saataisiin selkeä sanoma. Tämä Tampereen aloite on uskoakseni osa tätä sanomaa. Se on yksi esimerkki ihmisten asialistasta. Jos tämä asialista hyväksytään Tampereen kokouksessa ja jos jäsenvaltioiden hallitukset soveltavat sitä, se osoittaa joillekin Euroopan yhdentymiseen epäilevämmin suhtautuville kansalaisillemme, että edistystä todellakin tapahtuu. Monet heistä eivät ole oikeastaan huolissaan määräenemmistöpäätösten lisäämisestä, miten tärkeää se onkin, vaan odottavat, että edistystä tapahtuu kansalaisten oikeuksien, vapaan liikkumisen ja todellisen yhdistyneen Euroopan osalta. Euroopan, jossa ihmiset tietävät ja ymmärtävät oikeutensa ja velvollisuutensa.
Huomautitte, miten tärkeä tämä asialista on nyt, kun olemme siirtymässä kohti Euroopan unionin menestyksekästä laajenemista, ja miten meidän tulisi sen nojalla panna omat asiamme järjestykseen. Vapaus, oikeudenmukaisuus, turvallisuus ja läpinäkyvyys ennen laajentumista on ehdottoman tärkeää, mihin monet varmasti yhtyvät. Eurooppa rakentuu sille, mitä meillä on yhteistä, eikä rakenna muureja korostaakseen eroavaisuuksiamme.
Aiemmin jäsen Camre vastusti köyhempien maiden tukemista. Sanon hänelle ja muillekin, että 15 maan 350 miljoonalla ihmisellä ei voi olla todellista hyvinvointia ja turvallisuutta, jos heidän naapureiltaan evätään toivo ja samanlaiset oikeudet. Muurit, aseet ja rautaesiriput eivät ole ratkaisu turvapaikanhakijoihin ja pakolaisiin. Siksi Tampereen huippukokouksen ja tämän päätöslauselman menestys on niin tärkeää.
Jotkut parlamentin tällä puolella istuvista Yhdistyneen kuningaskunnan jäsenistä voivat olla varautuneita yhden jos toisenkin asian suhteen, mutta uskomme täysin tämän päätöslauselman periaatteisiin ja niihin kohtiin, jotka ovat käytännöllisiä ja toteuttamiskelpoisia. Olen hyvin optimistinen sen suhteen, että Tampereen huippukokous ei ole vain myönteinen askel eteenpäin, vaan että siitä tulee historiallisesti merkittävä huippukokous. Toivon neuvoston puheenjohtajavaltio Suomelle mitä parhainta menestystä.

MacCormick
Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa jäsen Napolitanon ja jäsen Voggenhuberin näkemystä siitä, miten ehdottoman tärkeää on, että tämä parlamentti on täysin ja asianmukaisesti edustettuna unionin perusoikeuskirjan valmistelussa.
Saanko sanoa myös neuvoston tämänhetkiselle puheenjohtajalle, että toissijaisuusperiaatetta tulee kunnioittaa Tampereella yhtä syvästi kuin kaikilla unionin työn osa-alueilla. Edustan vaalipiiriä, jolla on ollut itsenäinen oikeusjärjestelmä sekä omaperäinen perinne oikeus- ja sisäasioissa yli 500 vuoden ajan. Skotlanti ei ole jäsenvaltio, mutta meillä on nyt jälleen parlamentti, joka päättää oikeus- ja sisäasioistamme. On hyvin tärkeää, että Skotlanti ja muut vastaavat alueet pidetään asianmukaisesti mielessä, kun näitä asioita koskevia politiikkoja muotoillaan.
Lopuksi olen todellakin hyvin pitkälti samaa mieltä neuvoston puheenjohtajan kanssa siitä, että oikeuksista on tehtävä tehokkaita. Perusoikeuskirjoista ja oikeuksien kirjaamisesta sopimuksiin ei ole mitään hyötyä, jos niitä ei käytännössä oteta huomioon. Tänä lyhyenä aikana, jonka olen ollut täällä parlamentissa, olen saanut tietää, että Italiassa on vieraiden kielten lehtoreita, joiden Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen julistamat oikeudet tämän unionin yksi jäsenvaltio on tehokkaasti heiltä evännyt 11 vuoden ajan. Toivon, että neuvosto ja komissio ryhtyvät voimakkaisiin toimiin varmistaakseen tässä ja muissa tapauksissa, että meidän ei tarvitse nähdä oikeuksiamme poljettavan valtion taholta.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, toivon, että neuvoston puheenjohtajan antaman julkilausuman jälkeen Tampereen huippukokous voisi merkitä Euroopan unionin poliittisen tahdon osalta vahvaa sitoumusta, johon sisältyisi paljon selkeitä ja tarkkoja suuntaviivoja, jotka auttaisivat meitä kulkemaan eteenpäin.
Uskon kansalaistemme odottavan tätä meiltä, he eivät halua lisää julkilausumia, vaan sitä, että ottaisimme konkreettisia edistysaskelia tähän suuntaan.
Tässä konkreettisuuteen pyrkimisessä on vapauden alueen osalta mielestäni kaksi asiaa, jotka olisi otettava ensisijaisesti huomioon: turvapaikka-asioihin ja laittomaan maahanmuuttoon liittyvien menettelyjen yhdenmukaistaminen. Näihin alueisiin on lisättävä tilapäinen suojelu, joka on erittäin ajankohtainen aihe Kosovon kriisin jälkeen, ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden välinen sisäinen solidaarisuus.
Mitä tulee turvallisuuteen perustuvaan alueeseen, mielestäni on järkevää keskittyä ensin niihin rikollisuuden lajeihin, jotka ovat räikeimpiä esimerkkejä rajat ylittävästä rikollisuudesta. Tarkoitan terrorismia, huumekauppaa, järjestäytynyttä rikollisuutta ja ihmiskauppaa.
Arvoisa puhemies, mielestäni on kolme keinoa, joita pitäisi soveltaa: poliisiyhteistyö ottaen erittäin selkeästi huomioon Schengenin sopimuksen myötä tapahtunut edistys , rikosten ehkäiseminen ja ulkosuhteet, sillä unionin turvallisuutta ei voida pitää erillisenä muun Euroopan eikä maailman turvallisuudesta.
Euroopan unionin on kiinnitettävä aivan erityistä huomiota Euroopan eteläpuolella oleviin alueisiin ja Venäjän naapurimaihin.
Lopuksi, mitä tulee oikeuteen perustuvaan alueeseen, päämääränämme pitäisi olla se, että teemme kaikkemme sen puolesta, että kansalainen voisi tuntea koko Euroopan unionin alueella olevansa sellaisen oikeussuojan piirissä, joka on riittävä ja joka suojelee hänen oikeuksiaan samalla tavoin sekä rikollisia että myös jopa mahdollisia julkisten viranomaisten väärinkäytöksiä vastaan.
Euroopan oikeudellinen verkosto on epäilemättä kaikkein kehittymättömin kolmesta käsittelemästämme alueesta, ja siinä mielessä voisi olla tarkoituksenmukaista luoda sellainen pysyvä yksikkö, jonka tehtävänä olisi huolehtia oikeudellisen yhteistyön jatkuvuudesta ja olla Europolin oikeusasioista vastaava osapuoli.
Arvoisa puhemies, lopuksi olen sitä mieltä, että Tampereen Eurooppa-neuvoston tavoitteet ovat erittäin kunnianhimoisia, mutta mielestäni vain olemalla kunnianhimoisia ja päättäväisiä pyrkimyksessämme toteuttaa tämä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue saamme Euroopan unionin kansalaiset näkemään meidän työmme välineenä, jonka avulla voidaan tehokkaasti kamppailla heidän ongelmiaan vastaan.

Martin, Hans-Peter
Arvoisa puhemies, siinä ei ole mitään epäselvää, että pidän - aivan päinvastoin kuin eräät edeltäjäni - myönteisenä sitä, että Euroopan unioni alkaa nyt käsitellä omaa perusoikeuskirjaa. Unioni voi saada aikaan yhteisellä ja yleisellä arvojärjestelmällä sen, mihin ihmiset kiinnittävät ensiksi huomionsa kohdatessaan toinen toisensa, nimittäin kasvot. Pettymystäkin suurempi asia on kuitenkin se, ettei näiden Euroopan uusien kasvojen ole määrä olla luonteeltaan mitenkään sitovat, sillä kehityksen tämänhetkisen tilanteen mukaisesti perusoikeuskirjasta ei tule perussopimusten osaa. Tähän tyytyneet sanovat, että no, ainakin me suunnittelemme, vaikka juuri meidän Euroopan parlamentissa pitäisi olla vaativia ja pitää kiinni siitä, että peruskirjalla on mahdollisuus tulla osaksi perussopimuksia ja yhteiseurooppalaista perustuslakia ja jopa sen keulakuvaksi.
Joka tapauksessa on erityisen merkittävää, kuka perusoikeuskirjan saa muotoilla. Mehän tiedämme, että toimielimillä on omat toimintatapansa ja omat poliittiset motivaationsa. Siinä on toki silmiinpistävä ero, käsitteleekö perusoikeuksia toimeenpaneva elin vai hallinto vai tekeekö sen parlamentti. Siksi perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntamme vaatii, että Euroopan parlamentti ei ole mukana näin tärkeässä prosessissa vain koristeena, vaan neuvoston kanssa tasavertaisena aloitteen- ja päätöksentekijänä. On tärkeä merkki, että juuri viime päivinä myös monet kansalliset hallitukset näkevät asian nyt näin.
Samaan aikaan tiedämme, mitä uskottavuuden puutteita meillä on vielä korjattavana Euroopan kansalaisten silmissä. Siihen sisältyisi toki mahdollisuus ottaa toistaiseksi aivan uudessa muodossa myös kansalaisjärjestöt ja yksittäiset kansalaiset mukaan perusoikeuskirjan syntyprosessiin. Voisimme kehittää tältä pohjalta yhdessä mielikuvan siitä, miten julkisia kuulemistilaisuuksia voidaan järjestää myös epämuodollisissa tapaamisissa eri kansallisvaltioiden kansalaisten kanssa. Näin perusoikeuksien kasvojen työstäminen voisi antaa uutta puhtia koko eurooppalaiselle keholle. Vapaus ja tasa-arvo, ihmisarvo ja yhteiskunnallinen oikeudenmukaisuus saavutetaan parhaiten, kun ne ymmärretään kansojen asiaksi. Siksi olen sitä mieltä, että on saatava aikaan joko perusoikeuskirja, jonka laatimiseen parlamentti osallistuu täydellisesti, tai ei perusoikeuskirjaa ollenkaan.

Posselt
Arvoisa puhemies, olemme täällä Strasbourgissa varsinaisten perinteiden äärellä, nimittäin Robert Schumanin. Hänen hiili- ja teräsyhteisönsä ei ollut vain askel kohti taloudellista yhdentymistä, jonka euro nyt kruunasi, vaan askel kohti poliittista yhdentymistä. Neuvostolla olisi todellakin mahdollisuus luoda Tampereen huippukokouksessa jotain samantapaista kuin oikeuteen, vapauteen ja turvallisuuteen perustuva hiili- ja teräsyhteisö Euroopan unionissa. Pelkään vain, että näin ei tule tapahtumaan, ja epäluuloisuuteni perustuu eri seikkoihin. Ensinnäkin perusoikeuskirja. Arvoisa puhemies, mielestäni on todellakin tarpeen, että Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio neuvottelevat keskenään tasa-arvoisesti siitä, miten ja missä muodossa sellaisen perusoikeuskirjan on määrä syntyä, ja päärooli tässä on oltava Euroopan parlamentilla. En voi hyväksyä sitä, että olemme niin sanottuja koristeita kansallisten parlamenttien edustajina toimiessamme. Olemme kritisoineet kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa voimakkaasti tämän suunnitellun kehyksen kokoonpanoa, ja siellä neuvoston puheenjohtaja sanoi, ettei annetusta toimeksiannosta voi luopua. Minusta tämä on skandaali! Neuvosto antaa itselleen toimeksiannon ja julistaa sen jälkeen, ettei se voi luopua tästä toimeksiannosta! Tämä on suoranaista itsevaltiutta! Siksi meidän tulisi mielestäni käyttää tämä päivä siihen, että tuomme tämän menettelyn jälleen parlamentarismin piiriin. Euroopan parlamentti edustaa Euroopan kansalaisia. Jos kansalliset parlamentit tekevät yhteistyötä, sitä parempi. Pyydän teitä kuitenkin neuvostona todellakin etsimään vuoropuhelua Euroopan parlamentin kanssa tässä kysymyksessä sekä sisällön että myös menettelyn osalta.
Toiseksi Tampereella on kyse myös vastuunjaosta sisällissodan pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden osalta. Minusta on skandaali, ettei kiinteiden kiintiöiden luomisesta ole vielä tehty päätöstä. Kosovon kriisi osoitti, ettei vapaaehtoisuuteen perustuva vastuunjako valitettavasti toimi. On esitetty, että Kosovossa on todistettu sen toimivan. Meillä oli vain se onni, että NATOn väliintulon ja jälleenrakennushaluisten Kosovon albaanien paluun myötä pakolaisvirta tyrehtyi jo hyvin pian. Meidän on nähtävä kuitenkin selvästi se, että ajaudumme seuraavan kriisin tullen katastrofiin, jos meillä on silloin käytössämme samat välineet ja menetelmät, joita käytettiin Kosovossa. Tarvitsemme siksi kiintiöihin perustuvan kiinteän vastuunjaon. Eurooppalainen solidaarisuus tarvitsee myös kiinteät ja selvät säännöt, jotka on laadittava ennen kriisiä eikä vasta kaikessa kiireessä sen jo puhjettua. Siksi haluaisin pyytää selkeästi, että käyttäisitte tilaisuuden hyväksenne tehdä Tampereen kokouksesta todellinen läpimurto, joka saa aikaan Eurooppaan todellakin sisäiseen turvallisuuteen ja oikeudelliseen yhteistyöhön perustuvan poliittisen yhdentymisen, koska tässä asiassa on kyse valtiollisuuden ja sitä kautta myös yhteisön ytimestä.

Marinho
Arvoisa puhemies, emme tiedä vielä, päästäänkö Tampereella menestyksellisiin tuloksiin. Mutta kuultuamme tämänaamuisen puheenvuoron meillä on tunne, että niin saattaa ehkä tapahtua, sillä se mikä Amsterdamin sopimuksessa jäi pakostakin vielä kuolleeksi kirjaimeksi tai pelkäksi sanahelinäksi, saa nyt tiettyä näkyvyyttä ja synnyttää suurempaa yksimielisyyttä; se on osoittautunut tarpeen itsestään sanelemaksi pakoksi ja tekee siten tiestä kohti yhteistä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta vihdoin uskottavan.
Me parlamentin jäsenet, jotka olemme tottuneet neuvoston ja komission vaitonaisuuteen, saimme neuvoston puheenjohtajan tänään pitämässä puheessa sekä kaksi viikkoa sitten pidetyssä komission jäsen Vitorinon kuulemistilaisuudessa todella täsmällistä ja järkiperäistä tietoa niistä lähtökohdista, jotka ovat kaikkein keskeisimpiä vapauteen ja oikeuteen perustuvilla todellisilla sisämarkkinoilla eli arvojen eikä vain tavaroiden ja palvelujen markkinoilla, ja tuo tieto synnyttää meissä lievää toiveikkuutta Tampereen huippukokouksen ja sen vaikutusten osalta. Miksi?
Luonnollisestikin siksi, että tulevaisuudessa toteutettavien oikeudellisten toimien perusteet liittyvät juuri vapauden ja perusoikeuksien tunnustamiseen. Toiseksi siksi, että tarkoitus on toimia vastedes ennen kaikkea yhteisönä, pikemminkin kuin tukeutua perinteiseen hallitusten väliseen yhteistyöhön, ja tämä tie johtaa sekä oikeudelliselta kannalta että toimielinten kannalta uudenlaiseen, aiempaa vahvempaan ja nykyaikaisempaan eurooppalaiseen identiteettiin, joka tarjoaa kosketuspinnan myös moniin jo toivottomiksi koettuihin ongelmiin, joiden ratkaisemisyritykset ovat tähän asti kerta toisensa jälkeen epäonnistuneet itsemääräämisoikeuden ja lähes pyhinä pidettyjen oikeudellis-kansallisten näkökohtien takia.
Lopuksi myös siksi, että uuden eurooppalaisen alueen näkyvyydestä tehdään nyt kansalaisten luottamuksen koetinkivi, jolloin ongelmaa ei enää rajata perinteiseen vastakohta-asetelmaan vapauden ja turvallisuuden välillä, vaan uudet haasteet ja huolenaiheet, joiden ratkaisemista Euroopan kansalaiset todellakin odottavat juuri Euroopalta, kohdataan kaikessa niiden laajuudessaan.

Coelho
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten kaikki tiedämme, kansainvälinen rikollisuus käyttää nykyään niin kehittyneitä menetelmiä, että valtiot eivät enää kykene torjumaan sitä pelkästään omien rajojensa sisällä. Unionin taloudellisen ja poliittisen ulottuvuuden vahvistumisen jälkeenkin kansalaisten todellisen liikkumisvapauden alalla on vielä paljon tehtävää. Ei ainoastaan siksi, että Amsterdamin sopimukseen on kirjattu oikeus turvallisuteen, vaan myös siksi, että Euroopan kansalaisuuden ulottuvuus ei toteudu, ellei se pohjaudu todelliseen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaan alueeseen. On tosiaankin poistettava sisäiset rajat, mutta samalla on huolehdittava kansalaisten turvallisuudesta; on pyrittävä harmonisointiin niissä asioissa, jotka koskevat kolmansien maiden kansalaisten oikeutta päästä maahan ja liikkua Euroopan unionin alueella, ja luotava sitä varten nykyistä yhtenäisempi ja solidaarisempi maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikka; on sovitettava yhteen rikollisuuden ja erityisesti järjestäytyneen rikollisuuden (etenkin terrorismin, ihmiskaupan, lapsiin kohdistuvan rikollisuuden ja petosten) torjumiseksi tarkoitetut toimet ja taattava perusoikeuksien ja -vapauksien toteutuminen Euroopan tasolla.
Sen tähden parlamentin on nyt käytettävä Amsterdamin sopimuksessa saamiaan uusia valtuuksia ja pyrittävä niiden avulla edistämään omalta osaltaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteutumista kansallisia eroja kunnioittaen sekä tuomaan kansalaisten Eurooppaa lähemmäksi tavoittelemalla mahdollisimman suurta selkeyttä sekä määritellessään ne tavoitteet, jotka halutaan saavuttaa, että saattaessaan ne yleisen mielipiteen tietoon.
Voidaksemme saavuttaa kaikki nämä tavoitteet, joiden tarkoituksena on hyödyttää Eurooppaa ja sen kansalaisia sekä lujittaa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueita, meidän on kyettävä työskentelemään yhdessä tehokkaasti ja toimielinten välisen solidaarisuuden hengessä. Euroopan parlamentti on siihen omalta osaltaan valmis; komission osalta kohdistamme paljon toiveita komission jäsen António Vitorinon työskentelyyn, ja neuvostolta odotamme signaaleita ja päätöksiä jo Tampereen huippukokouksen aikana.

Leinen
Arvoisa puhemies, suomalaisella puheenjohtajalla on erittäin suuri vastuu. Monet katsovat Tampereen suuntaan suurin toivein ja odottavat todellista edistystä kohti kansalaisten Eurooppaa. Tältä osin uskon, että kansalaisoikeuskirja on ainutkertainen mahdollisuus sanoa ihmisille Skandinaviasta Välimerelle asti, että tämä Eurooppa ei ole vain markkina-alue. Se ei ole vain yksi valuutta, vaan tämä Eurooppa on arvoyhteisö, jonka tarkoituksena on puolustaa ja edistää niitä sivilisaation saavutuksia, joihin päästäksemme olemme Euroopassa taistelleet viimeisten vuosisatojen aikana.
Kansalaisoikeuskirja voi olla kiinnostava vain, jos sen laatimisessa käytettävä menetelmä on avoin ja läpinäkyvä. Siksi Tampereen kokouksesta ei saa tulla perinteistä suljettujen ovien takana käytävää hallituskonferenssia. Tämä kirja tulee laatia avoimesti vuorovaikutuksessa kansalaisten kanssa. Uskon, että kansalaisoikeudet ovat parlamenttien, niin Euroopan parlamentin kuin kansallisten parlamenttienkin alkuperäinen aihe. Olen sitä mieltä, että Tampereen huippukokouksen pitäisi päästä tosiaankin eteenpäin ja myöntää Euroopan parlamentille Kölnin päätöksiä suurempi vaikutusmahdollisuus.
Kysehän on eurooppalaisista kansalaisoikeuksista. Sikäli pitäisi todellakin päästä siihen tilanteeseen, että tämän Euroopan parlamentin ja kansallisen tason edustajien välillä vallitsee tasa-arvo.
Uskon, että kansalaiset ovat kiinnostuneita tästä kirjasta vain, jos se on muutakin kuin pelkkä juhlallinen julkilausuma. Kansalaisten oikeuksien on toki oltava myös oikeudellisesti sitovia! Toivon, että tämä keskustelu antaa viitteitä siitä, miten nämä oikeudet voidaan nivoa seuraaviin sopimuksiin! Avoin keskustelu ja oikeudellinen sitovuus, silloin meillä on mahdollisuus saada jälleen yhteys Euroopan kansalaisiin.

Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, tällä toimikaudella meillä on erittäin tärkeä haaste Euroopan unionin rakentamisessa. Edellisellä toimikaudella parlamentti sanoi kyllä rahaliitolle, se sanoi kyllä yhteiskunnalliselle integroitumiselle ja teki työllisyydestä Euroopan sosiaalipolitiikan keskuksen ja moottorin, nyt meidän on sanottava kyllä myös Euroopan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalle alueelle.
Tampereen Eurooppa-neuvostossa, joka on - koska kaikki on sanottava Espanjan hallituksen puheenjohtajan José María Aznarin aloitteen ja päättäväisyyden tulos, meillä on oltava yhtä voimakas poliittinen tahto tämän asian kohtaamiseksi kuin silloinkin, kun se tuotiin esiin Luxemburgin ylimääräisessä kokouksessa tarkoituksenaan kamppailla vakavaa työttömyysongelmaa vastaan. Siirtolaisilmiö on haaste, jonka kohtaamisessa tarvitaan rohkeutta, realistisuutta sekä paljon inhimillisyyttä ja ymmärrystä.
Solidaarisuuden ja yhdentymisen on oltava maahanmuuttopolitiikkamme kaksi perusakselta. Kuten täällä on sanottu, oikeudelliset, taloudelliset, yhteiskunnalliset ja muuttovirtojen valvontaa koskevat ratkaisut on tehtävä yhteisen ehdotuksen, yhteisen politiikan pohjalta. Kyseessä ei ole Espanjan, Saksan tai Italian ongelma; kyseessä on Euroopan unionin ongelma. Sen vuoksi tulevassa Tampereen Eurooppa-neuvoston kokouksessa pitäisi selventää juuri maahanmuuton käsitettä. Poliitisista syistä tapahtuva maahanmuutto ja taloudellisiin syihin perustuva maahanmuutto ovat kaksi eri asaa, eikä molempia voida ratkaista samoilla keinoilla.
On myös selvennettävä turvapaikkakäsitettä, joka sekoitetaan monesti laittomaan maahanmuuttoon ja ulkomaalaisuuteen liittyviin ongelmiin.
Amsterdamin sopimuksen mukaisesti olisi kaikkien jäsenvaltioiden myös ponnisteltava tasapuolisesti niiden seurausten hoitamiseksi, jotka johtuvat siitä, että joudutaan ottamaan vastaan pakolaisia, siirtymään joutuneita henkilöitä tai voimakkaita muuttovirtoja, joiden taustalla ovat yksinomaan taloudelliset syyt ja jotka ovat peräisin Välimeren alueen kolmansista maista tai unionin etäläosista.
Tämän vuoksi on tärkeää analysoida myös jokaisen kriisin tai kaikentyyppisen maahanmuuton poliittisia, maantieteellisiä, ja taloudellisia olosuhteita. Tasapuolinen taakan jakaminen ei olisi järkevää eikä tehokasta, varsinkaan siirtymään joutuneiden henkilöiden sijoittamisen osalta.
Lopuksi, arvoisa puhemies, sosiaalinen integroituminen on kilpenä ja suojana niitä rasistisia ja ulkomaalaiskammoisia asenteita vastaan, joita nousee parhaillaan esiin joissakin Euroopan maissa.
Arvoisa puhemies, lopuksi esitän myös vetoomuksen niille maille, josta muuttovirrat ovat peräisin. Ei riitä, että Euroopan unioni...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Karamanou
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kun puhun vain muutamia tunteja tämän hirveän onnettomuuden tapahduttua, sanat eivät riitä kertomaan, kuinka järkyttyneitä kreikkalaiset jäsenet ovat ja kuinka suuren surun Kreikan varaulkoministerin Yannos Kranidiotisin menetys aiheuttaa hetkenä, jolloin hän oli täyttämässä velvollisuuttaan. Hän oli tärkeä poliitikko, jolla oli unelma Euroopasta, jolla oli paljon annettavaa varsinkin rauhalle ja Balkanin yhteistyölle ja Kreikan ja Turkin ystävyyden rakentamiselle, poliitikko, joka oli aiemmin Euroopan parlamentin jäsen ja jonka paikan minä perin helmikuussa 1997, jolloin hänet kutsuttiin Kreikan varaulkoministerin toimeen. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pyydän, että te tästä syystä suotte minulle asian esille ottamisen ja liikutukseni anteeksi.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Halonen, puheenne ja sen sisältämät konkreettiset ehdotukset miellyttivät minua suuresti, ja tämä vahvistaa käsitystä, että Tampere voi todellakin osoittautua huippuluokan prosessiksi ja merkittäväksi etapiksi tiellä kohti Euroopan yhdentymistä. Samalla tavoin kuin parlamentti tekee tänään, odotamme neuvoston lähettävän Tampereelta kansalaisille kuuluvalla äänellä sellaisen viestin, että Euroopan unioni on aidosti kiinnostunut kansalaisten elintärkeistä eduista, joita ovat sisäisen turvallisuuden vahvistaminen, vapaa liikkuminen, oikeuden saaminen, kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden torjunta, rajojen valvonta ja perusvapauksien ja -oikeuksien kunnioitus.
Tampereen Eurooppa-neuvosto voi ja sen pitää hyödyntää Amsterdamin sopimuksen tarjoamia uusia mahdollisuuksia ja kokouksessa pitää saavuttaa merkittävää edistystä sellaisilla kriittisillä alueilla, joita ovat ensinnäkin maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan yhdenmukaistaminen tietenkin niin, että pakolaisten turvallisuus ja oikeudet taataan, toiseksi maahanmuutosta aiheutuvien kustannusten oikeudenmukainen jakaminen erityisesti kriisialueilla, niin kuin Balkanilla aivan äskettäin tapahtui, ja kolmanneksi kansalaisten turvallisuuden lisääminen muutenkin kuin poliisitoimin.
Lopuksi uskon, että on koittanut aika hyväksyä Kreikan asiaa koskevat ehdotukset, joihin kuuluu nopea oikeuden saaminen hyödyntämällä vaihtoehtoisia keinoja kuten sovittelua ja välitystoimintaa ennen oikeudenkäyntiä sekä myös sellaisen yhdenmukaistetun yleisen järjestyksen ja riitojenratkaisujärjestelmän luominen, joka nojautuu vapauden, demokratian, perusvapauksien kunnioittamisen ja oikeusvaltion periaatteisiin.

Puhemies
Hyvä kollega, ymmärrämme liikutuksenne varaulkoministerinne menehtymisestä saadun tiedon johdosta. Puhemies ilmaisi aikaisemmin parlamentin osanoton teidän ja kansanne suruun.

Kauppi
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri Halonen, turvallisuus on yksi keskeisimpiä Euroopan kansalaisia huolettavia asioita. Tampereen huippukokous pyrkii vastaamaan tähän tärkeään haasteeseen: turvallisemman Euroopan luomiseen. Yksi tärkeimmistä kysymyksistä kokouksessa on EU:n yhteinen maahanmuuttopolitiikka. Ajatus yhteisestä turvapaikkapolitiikasta ja ylikansallisesta taakanjaosta on kaunis, mutta käytännössä hyvin vaikea toteuttaa. Vapaaehtoinen taakanjako sen sijaan sopii hyvin lähtökohdaksi myös unionin toiminnalle. Mikäli vapaaehtoisella taakanjaolla ei päästä toivottuihin tuloksiin, voitaisiin harkita pakolaisista aiheutuvien kustannusten korvaamista niille jäsenvaltioille, joihin muuttovirrat suuntautuvat. Tätä myös te, arvoisa ministeri, esititte. Taloudellisten ohjauskeinojen käyttö tulisi muutenkin hyväksyä osaksi unionin jäsenvaltioiden pakolaispolitiikkaa. Esimerkiksi kotimaassani Suomessa, joka sijaitsee varsin kaukana viimeaikaisista kriisipesäkkeistä, kannatetaan varsin laajalti ajatusta hädänalaisten ihmisten tehokkaasta auttamisesta mahdollisimman lähellä heidän kotejaan.
Viime aikoina on nähty ehdotuksia, joiden mukaan yhteistyö poliisi- ja oikeusasioissa tulisi siirtää kolmannesta pilarista yhteisön toimivaltaan. Tämä järjestely luultavasti helpottaisikin yhteistyötä. Esitys puuttuu kuitenkin hyvin selvästi kansallisvaltioiden ydintoimivaltaan, oikeuteen huolehtia oikeusjärjestyksen säilymisestä ja lakien noudattamisen valvonnasta alueellaan. Siksi esityksen hyviä ja huonoja puolia on syytä pohtia tarkoin. Kolmannen pilarin yhteistyö on riittävää niin kauan kuin EU:lla ei ole omia poliisivoimia ja yhteistyö perustuu siis aina jäsenvaltioiden poliisivoimien toimintaan, jota Europol-järjestelmällä yritetään helpottaa. Myös ehdotettujen tutkintaryhmien osalta tilanne on sama Kysymys yhteistoimivaltaan siirtymisestä tulee todenteolla ajankohtaiseksi vasta, jos unionille halutaan perustaa ylikansalliset poliisijoukot.
Eurooppalaisen oikeusalueen luominen ja asiaa pohtivan työryhmän perustaminen saa täyden tukeni. Kansalaisten oikeus saada oikeudenmukaista kohtelua - access to justice - on varmistettava ja kansalaisille on taattava riittävä apu heidän joutuessaan vastatusten vieraan jäsenvaltion oikeusviranomaisten kanssa. Kannatan lämpimästi asiaa pohtivan työryhmän perustamista. Eurooppalaisen oikeusalueen luomisen on oltava osa uutta kansalaisten Eurooppaa.

Carnero González
Arvoisa puhemies, Nobel-kirjailija García Márquez kirjoitti kirjan nimeltä "Kenraalin labyrintti" . Nimi viittasi vapaustaistelija Simón Bolívarin elämäkertaan.
Kun lukee Kölnin Eurooppa-neuvoston päätelmien liitettä IV, saa sen vaikutelman, että mitä perusoikeuskirjaan tulee, myös neuvosto on eräänlaisen labyrintin keskellä.
Toimielimet pystyvät varmasti, enemmän tai vähemmän halukkaina, löytämään lopulta tiensä ulos sieltä. Ongelmana eivät ole toimielimet, jotka kyllä pääsevät ulos neuvoston perusoikeuskirjalabyrintista. Ongelmana ovat kansalaiset, se turhautuminen, joka voi kasvaa entisestäänkin sen osalta, mitä yleisessä mielipiteessä tunnetaan jo nyt tiettyjä Euroopan rakentamiseen liittyviä asioista kohtaan.
Tämän vuoksi on mielestäni välttämätöntä, että Tampereella tehdään päätöksiä, jotka selventävät tilannetta ja jotka veisivät eteenpäin jo Kölnissä tehtyä myönteistä päätöstä, joka koskee perusoikeuskirjan luonnetta, sisältöä, suhdetta hallitusten väliseen konferenssiin, laatimismenettelyjä ja varsinaista hyväksymistä.
Perusoikeuskirjan on oltava sitova ja kannekelpoinen. Sen on vahvistettava kansalaisten oikeuksia ja lopulta Euroopan kansalaisuutta. Sen piiriin on kuuluttava kaikkien, jotka asuvat ja työskentelevät unionissa. Se on otettava huomioon hallitusten välisessä konferensissa Amsterdamin sopimusta tarkistettaessa. Parlamentin jäsenten on osallistuttava aktiivisesti ja riittävän monilukuisena perusoikeuskirjan laatimiseen, jotta kaikki unionin poliittiset suuntaukset olisivat riittävän hyvin edustettuina. Ennen kaikkea tämä perusoikeuskirja on myös hyväksyttävä.
Kölnissä esille tullut termi "julistus" on selvästi riittämätön. Tästä lähtien meidän on varmistettava toistan se, että neuvosto pääsee ulos labyrintistaan.

Giannakou-Koutsikou
Arvoisa puhemies, kiitämme puheenjohtajaa sanoista, jotka koskivat traagista onnettomuutta, jossa Kreikan varaulkoministeri sai surmansa. Me Nea Dimokratia -puolueen jäsenet ja Kreikan opposition edustajat haluamme lausua syvän osanottomme ja surunvalittelumme vanhan kollegan menetyksen vuoksi. Toimiessaan ulkoministerinä hän oli hyvä yhteistyökumppani.
Arvoisa puhemies, Tampereen Eurooppa-neuvosto on hyvin tärkeä. Yhdymme siihen, mitä neuvoston puheenjohtaja sanoi, vaikka poliittinen tahto esimerkiksi yhdenmukaistamiseen liittyvissä kysymyksissä ei käynyt hänen puheestaan aivan selväksi. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, maahanmuuttopolitiikka on varmasti erottamaton osa ulkopolitiikkaa, mutta usein ulkopolitiikassa annetaan tietä muille tarkoitusperille, jotka voivat loppujen lopuksi kääntyä turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan inhimillistä puolta vastaan. Eurooppa ei tietenkään voi sulkea porttejaan, mutta se ei voi myöskään avata niitä niin paljon, että luotaisiin gettoja tai ei luotaisi tarvittavia edellytyksiä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, näiden politiikkojen pitää pikemminkin liittyä kehitysyhteistyöhön, joka ajan mittaan ei ole ollut onnistunutta siihen käytettyihin taloudellisiin voimavaroihin verrattuna.
Suurin ongelma on kuitenkin näkymätön puoli, järjestäytyneen rikollisuuden, terrorismin, huumekaupan ja muiden toimintojen yhdistelmä. On edetty siihen pisteeseen, että meidän pitää katsella etäältä näiden ihmisten ja varsinkin järjestäytyneen rikollisuuden toimintaa voimatta puuttua siihen. Arvoisa puhemies, on olemassa välttämätön oikeuteen ja turvallisuuteen perustuvan alueen sekä yhdenmukaistamisen tarve, mutta tämä vaatii poliittista tahtoa.

Puhemies
Olen vastaanottanut kaksi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.

Halonen
. Arvoisa puhemies, käytettävissä olevan ajan puitteissa minun on valitettavasti mahdoton vastata riittävän yksityiskohtaisesti kaikkiin niihin kysymyksiin, jotka täällä on esitetty, mutta me olemme kirjanneet ne ylös, ja jatkokeskusteluissa ja valmisteluissa pyrin kaikin käytettävissä olevin keinoin ottamaan niissä olevia ajatuksia huomioon ja myös sopivalla tavalla antamaan teille lisää vastauksia.
Useiden puhujien esille nostama kysymys perusoikeuskirjan valmistelusta on tietysti välillisesti Tampereenkin kokouksen ajatuksena, kun me valmistelemme uutta askelta eteenpäin varmistaaksemme ihmisille Euroopan unionissa aikaisempaa turvallisemman alueen, mutta perusoikeusasiakirjan valmistelu ei ole varsinaisesti Tampereen keskusteluteemana. Sitä vartenhan perustetaan oma elin, jossa Euroopan parlamentin edustus tulee myös olemaan tervetullut.
Mitä sitten tulee Euroopan parlamentin edustukseen Tampereella, niin tietänette, että puhemies Fontaine on paikan päällä kokouksen alussa, lisäksi teidän päätöslauselmanne on meidän tiedossamme ja myös täällä käydyt keskustelut otetaan huomioon.
Varsinaisesti tässä istunnossa esillä olleista kysymyksistä vastaan muutamaan, jotka olen valikoinut monien joukosta. Ensinnäkin käsittelen Pirkerin kysymystä maahanmuuttostrategiasta: se on tärkeä pohja Tampereen keskusteluille, mutta neuvostossa ei vielä vallitse siitä yksimielisyyttä. Sen vuoksi siitä kyllä keskustellaan Tampereella, mutta meillä ei ole siitä valmista asiakirjaa. Mitä tulee Eurodac-asetukseen, me pyrimme saamaan sen nyt Suomen puheenjohtajuuskaudella hyväksytyksi, ja tehän tietänette, että me odotamme Euroopan parlamentin uutta lausuntoa asiasta.
Mitä tulee Watsonin kysymykseen turvapaikkainstituutin kunnioittamisesta ja yhteistyöstä UNHCR:n kanssa, olemme täysin samaa mieltä asiasta. Juuri tälle pohjalle rakensin omankin puheenvuoroni. Olen samaa mieltä kanssanne siitä, että Eurooppaa ei tule sulkea ulospäin, vaan sen tulee olla huokoinen suhteessaan ulkomaailmaan. Me olemme mukana YK:ssa, Euroopan neuvostossa ja ETYJ:ssä, ja juuri siten me voimme luoda myös luontevan kanssakäymisen ulkopuolisen alueen kanssa.
Wuoren kysymyksestä haluan vain lyhyesti todeta, että sinänsä puheenjohtajavaltio kunnioittaa avoimuutta ja vaikkakaan hän ei ole koskaan ollut kansallisen parlamentin jäsen, hän varmasti tietää, että niin Suomessa kuin muissakin jäsenvaltioissa kansallisella parlamentilla on eräänlainen autonomia, johon hallituksen edustaja ei tällaisen asian yhteydessä tule puuttumaan.
Seppänen otti ryhmänsä puolesta esittämässä puheenvuorossaan esille Europolin valvonnan. Suomi on katsonut, että nykyinen valvonta menettelee niin kauan kuin emme ole edenneet pidemmälle, mutta jatkossa valvontajärjestelmää tulee ehdottomasti kehittää. Otan myös vastaan hänen elektronisia järjestelmiä koskevat huomautuksensa, ja lupaan tutkia asiaa edelleen.
Schulzin ynnä muiden kysymyksiin oikeusalueesta ja perusoikeuksista haluan todeta, että korostin sitä, että vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta on rakennettava yhteisten arvojen pohjalta ihmisoikeuksia kunnioittaen ja syrjimättömyyttä samoin vahvistaen.
Haluaisin vielä puuttua yhteen asiaan. Olen erittäin tyytyväinen siitä, että useissa puheenvuoroissa tuotiin esille se, että me emme halua rakentaa Euroopan unionista mitään linnoitusta, vaan me haluamme tehdä siitä turvallisuuden alueen, joka on luonnollisessa yhteydessä ympäristöönsä. Minä haluaisin omasta puolestani vielä muistuttaa, että Euroopan unioni ei ole sama kuin Eurooppa, eikä Euroopan unionin ulkopuolinen maailma ole pelkkää köyhyyttä, nälkää ja epätoivoa. Siellä on tietysti ongelmia, mutta siellä on myös maita, joilla on erittäin korkea kehitystaso ja jotka ovat halukkaita tekemään meidän kanssamme yhteistyötä. Haluan mainita esimerkkeinä Norjan, Islannin ja Sveitsin. Haluan myös muistuttaa siitä, että meidän tehtävämme on toimia sekä Yhdistyneissä Kansakunnissa, ETYJ:ssä että Euroopan neuvostossa. Demokratian periaate on, että ihmiset eivät ole vain vallan objekteja, he ovat myös vallan subjekteja, ja se meidän tulee muistaa rakentaessamme yhteistyösuhteita muiden kanssa.
Euroopan unionin sisälläkään me emme todellakaan tarvitse aina uusia direktiivejä. Hyvin usein on kyse siitä, että me noudatamme jo tehtyjä päätöksiä. Kyse on myös siitä, että me vahvistamme ja käytännössä toteutamme YK:n tai Euroopan neuvoston voimassaolevia sopimuksia ja että me saamme kaikki jäsenvaltiot tekemään niin.
Voi olla, että olen tämän Kreikan lento-onnettomuuden vuoksi itsekin hieman tavallistakin herkemmällä korvalla kuunnellut teidän moitteitanne yhteistyön puuttumisesta, mutta minä haluaisin vakuuttaa neuvoston puolesta, että meillä pitää myös Euroopan unionissa olla keskenämme luottamus siihen, että kansallinen demokratia on täydentämässä täällä teidän piirissänne kasvavaa Euroopan unionin omaa demokratiaa. Ne muodostavat yhdessä - olen siitä varma ja monet puhujatkin niin sanoivat - sen oikean yhdistelmän, jonka avulla me voimme tulevaisuudessa sekä rakentaa perusoikeusasiakirjaa että viedä tätä Tampereen kokousta ja sen periaatteita eteenpäin, ilman että ne jäisivät pelkiksi julkilausumiksi, niin että me pääsemme myös käytännön asioissa eteenpäin. Toivon, että voin saavuttaa tulevaisuudessa myös teidän luottamuksenne tässä asiassa.

Itä-Timorin tilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston julkilausuma Itä-Timorin tilanteesta.
Muistutan, että keskustelu tästä julkilausumasta käydään iltapäivällä Dührkop Dührkopin ja Fabra Vallésin mietinnön käsittelyn jälkeen.

Halonen
. Arvoisa puhemies, arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, Euroopan unioni on prosessin alusta saakka tukenut Portugalin ja Indonesian pyrkimyksiä saada aikaan YK:n suojeluksessa Itä-Timorille kestävä ja kansainvälisen yhteisön hyväksymä ratkaisu, joka perustuisi Itä-Timorin kansan itsemääräämisoikeuteen. Unioni jatkaa määrätietoista toimintaansa tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Olemme huhtikuussa 1999 yleisten asiain neuvoston päätöksessä pyytäneet komissiota valmistelemaan taloudellisia ja sosiaalisia ohjelmia Itä-Timorin instituutioiden perustamista koskevien valmiuksien parantamiseksi.
Itätimorilaisten äänestysinnokkuus oli kunnioitusta herättävä, kuten me kaikki tiedämme. Yleisten asiain neuvosto totesi maanantaina, että itätimorilaiset ansaitsevat myös tulevaisuudessa kaiken tukemme. Me olemme valmiita tunnustamaan Itä-Timorin, kunhan YK:n ohjaama itsenäisyysprosessi on saatettu päätökseen.
Tässä yhteydessä haluaisin jälleen kerran kiittää YK:n UNAMET-operaatiota siitä väsymättömästä työstä, jota sen henkilökunta teki kansanäänestyksen toteuttamiseksi erityisen vaikeissa olosuhteissa. Haluan samalla kertoa, että olen kiitollinen Irlannin ulkoministeri Andrewsille, joka toimi puheenjohtajan henkilökohtaisena edustajana Itä-Timorin vaalitarkkailussa sekä Iso-Britannian ulkoministeri Cookille, joka edusti puheenjohtajaa APECin kokouksessa. Me halusimme, että myös ministerineuvostolla olisi kasvot näissä tilaisuuksissa, vaikka itse puheenjohtaja ei voinut olla niissä koko viikkoa parlamentin täysistunnosta johtuvien velvoitteidensa vuoksi. Haluan kiittää myös Euroopan parlamentin tarkkailijavaltuuskuntaa sekä kaikkia muita tarkkailuun osallistuneita: kansainvälisen läsnäolon merkitys oli erittäin suuri äänestyksen onnistumisessa. Uskon, että he olivat myös omalta osaltaan luomassa turvallisuutta, joka vallitsi vielä itse äänestysprosessin aikana.
Me kaikki osasimme pelätä levottomuuksia. Äänestyksen jälkeen alkanut terrori yllätti kuitenkin rajuudellaan. Unioni on koko kriisin ajan voimakkaasti painostanut Indonesian hallitusta täyttämään velvoitteensa turvallisuuden takaamiseksi ja pitämään tilanteen Itä-Timorilla hallinnassaan.
Olen sitä mieltä, että olemme kulkemassa oikeaan suuntaan, mutta tie on pitkä. Humanitaarisen hädän lievittäminen ja kansainvälisen rauhanturvajoukon kokoaminen ovat kiireellisinä asioina nyt etusijalla. Mitä nopeammin rauhanturvajoukko saadaan paikalle, sen parempi. Sen vuoksi Euroopan unioni jatkaa omaa poliittista painostustaan asian toteuttamiseksi. Toinen erittäin kiireellinen asia on humanitaarisen avun nopea paikalle saaminen. Tällä hetkellä vaikeimmassa tilanteessa ovat kodeistaan vuorille paenneet pakolaiset sekä Länsi-Timorille pakkosiirretyt itätimorilaiset, jotka on osittain majoitettu leireille. Eri arvioiden mukaan pakolaismäärät ovat 200 000:sta 400 000:een. Tämä osoittaa myös, että arviot tilanteesta ovat erittäin epämääräisiä. Meillä ei ole täsmällistä tietoa tapahtumista juuri sen vuoksi, että ulkopuoliset kansainvälisen yhteisön edustajat eivät pääse alueelle.
Nämä ihmiset ovat välittömän humanitaarisen avun tarpeessa. YK:n koordinoimaan avustustoimintaan osallistuvat niin hallitusten väliset järjestöt kuin kansalaisjärjestötkin. Indonesian viranomaiset ovat ilmoittaneet ovien olevan auki kansainväliselle avulle, mutta he eivät kykene takaamaan humanitaaristen työntekijöiden turvallisuutta. Kattavaan avustusoperaatioon voidaan ryhtyä vasta sitten, kun humanitaarisilla järjestöillä on esteetön ja turvallinen pääsy alueelle. Tämä tapahtuu viime sijassa tietysti vasta kansainvälisen rauhanturvajoukon myötä, mutta me olemme jo nyt vaatineet yhä uudelleen, että humanitaarisen avun tulee päästä paikalle välittömästi.
Eri maat ovat olleet valmiita osallistumaan hätäavun toimittamiseen. Varastoja kartoitetaan ja toimituksia järjestetään parhaillaan. Unionilla on käytettävissään yhteensä 8 miljoonaa euroa Itä-Timorin humanitaariseen avustamiseen, joten unioni on jo siten suurin yksittäinen avunantaja. ECHO:n (European Community' s Humanitarian Organisation) edustajat ovat osallistuneet aputarpeiden arviointiin yhdessä Indonesian viranomaisten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa. Toivon, että komissio voi kertoa suunnitelmistaan tarkemmin.
Humanitaarinen apu tultaneen aloittamaan ilmakuljetuksin, joissa välttämättömyystarvikkeita kuten elintarvikkeita, lääkkeitä ja muita tarvikkeita kuten huopia ja keittovälineitä pudotetaan alueille, joilla pakolaisia tiedetään olevan. Asiantuntijat sanovat, että pudotukset joudutaan turvallisuussyistä alkuvaiheessa tekemään Hercules-kuljetuskoneista puolentoista kilometrin korkeudesta, mikä vaikeuttaa avun perillemenoa. On kuitenkin pyrittävä kaikin keinoin varmistamaan, että apu on tässä vaiheessa riittävää.
Turvallisuustilanne paranee alueella riittävästi vasta kansainvälisten joukkojen saavuttua. Unioni on koko ajan korostanut ja vaatinut, että Indonesialla on oltava vastuu järjestyksestä ja turvallisuudesta, mutta kuten me olemme nähneet, Indonesian viranomaiset eivät valitettavasti ole huolehtineet tältä osin sopimusvelvoitteistaan. Indonesia on nyt myöntynyt kansainvälisten rauhanturvajoukkojen tuloon alueelle ja olen juuri kuullut, että YK:n turvallisuusneuvosto on tehnyt yksimielisen päätöksen rauhanturvajoukkojen lähettämisestä Itä-Timoriin. Edellytämme, että Indonesia toimii jatkossakin turvallisuusneuvoston kanssa hyvässä yhteistyössä. Toimimme sen puolesta, että joukot saadaan mahdollisimman pian paikalle.
Haluan omalta osaltani vielä todeta, että olen pyrkinyt myös henkilökohtaisesti olemaan yhteydessä puhelimitse unionin jäsenvaltioihin, erityisesti Portugaliin, ja paikan päällä toimivan edustustomme välityksellä Indonesiaan sekä YK:n pääsihteeriin Kofi Annaniin. Toivon, että kiinteään yhteistyöhön on tulevaisuudessa entistä paremmat mahdollisuudet.
Haluan vielä manita yhden vakavan asian, joka on Itä-Timorilla vallitseva terroritekojen ja pelon ilmapiiri. Indonesia ei ole kyennyt vastaamaan sitoumuksistaan taata järjestys ja turvallisuus alueella, monien mielestä se ei ole sitä myöskään kaikilta osin halunnut tehdä. Alueella on vallinnut mielivalta. Indonesian armeijan ja poliisin osallistumisesta terroritekoihin Itä-Timorilla on saatu näyttöä. Kansainvälisen yhteisön humanitaarisen työn tekijöiden mukaan ICRC:n (Kansainvälinen punainen risti) ja ihmisoikeusjärjestöjen edustajat pakotettiin poistumaan paikalta, jotta rikoksia voitaisiin tehdä ilman ulkopuolisten todistajien läsnäoloa. Neuvosto on ilmaissut toissapäivänä mitä syvimmän suuttumuksensa tästä asiasta sekä niistä hyökkäyksistä, joita on kohdistunut itätimorilaisiin, humanitaarisiin työntekijöihin, kirkkojen edustajiin ja ihmisoikeuksien puolustajiin. Olemme neuvostossa kannattaneet ihmisoikeustoimikunnan Itä-Timoria koskevan erityisistunnon kutsumista koolle. Tulemme myös toimimaan sen puolesta, että alueelle lähetetään mahdollisimman nopeasti tutkimuskomissio keräämään todistusaineistoa kansanäänestyksen jälkeisten terroritekojen vastuukysymysten selvittämiseksi.
Yleisten asiain neuvosto hyväksyi toissapäivänä päätelmät unionin toimista ja teki päätöksen niitä tehostavasta yhteisestä kannasta, jolla asetettiin hyvin kattava aseiden, ampumatarvikkeiden sekä muiden sisäiseen sortoon ja terroriin käytettävien välineiden vientikielto Indonesiaan. Samalla myös kahdenvälinen sotilaallinen yhteistyö jäsenvaltioiden ja Indonesian välillä keskeytettiin. Tämä yhteinen kanta on voimassa neljä kuukautta, ja se uudistetaan tarpeen mukaan.
Samalla kun toimimme Itä-Timorin ja sen kansan itsemääräämisoikeuden toteutumisen puolesta, meidän tulee kantaa huolta myös Indonesian tulevasta kehityksestä. Yleisten asioiden neuvosto korostikin unionin halua nähdä vahva, demokraattinen ja yhtenäinen Indonesia. Demokratia, ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja oikeusvaltion periaatteet ovat niitä peruskiviä, joille myös Indonesian yhteiskuntaa on hyvä rakentaa. Demokraattisen yhteiskunnan mukainen käyttäytyminen kansainvälisessä yhteisössä saa kaiken tukemme.

ÄÄNESTYKSET
- Souchet'n EDN-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys B5-0061/99 komission puheenjohtajaksi valitun Romano Prodin lausumasta tehdyistä päätelmistä

(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.) - Wurtzin GUE/NGL-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys B5-0062/99 Prodin komission nimityksen vahvistamisesta
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)
Bloklandin ja muiden EDD-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys B5-0063/99 komission jäsenten kollegiosta ja sen ohjelmasta
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)- Yhteinen päätöslauselmaesitys Prodin komissiosta
Pannella (NI). (IT) Arvoisa puhemies, tahtoisin vain välittää teille ja parlamentille uskoakseni kiireellisen ja hyödyllisen tiedon. Ilmoitan, että Roomassa kolmanneksi suurin puolueryhmä, 130 jäsentä kattava, koostuu Le Penin kaltaisista oikeistolaisista ja Cossuttan kaltaisista vasemmistolaisista.
Me olemme käyneet läpi eiliset päätökset: me emme ole apinoita, jotka tekevät sen mitä puoluevaltainen parlamentti meiltä odottaa! Emma Bonino selittää myöhemmin syyn, miksi me, parlamentteihin, demokratiaan ja oikeuteen uskovien sekä puoluevaltaisuutta, byrokratiaa ja vääristelyä kauhistelevan poliittisen yhdenmukaisuuden nimissä, me emme ole äänestämässä, emmekä aio äänestää. Emma Boninolla on varmasti aikaa selittää syy tähän.

Puhemies
Kiitoksia, parlamentin jäsen Pannella. On erittäin mukavaa, että annatte Romano Prodille aikaa liittyä seuraamme. Toivottavasti hän ei ole juuttunut hissiin, mikä olisi tietysti tilannetta todella lieventävä syy.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Puhemies. Hyvät kollegani, uskon todellakin, että hänelle on varmasti sattunut jokin melko vakavaa, koska olin juuri aikeissa ja olen edelleenkin aikeissa antaa puheenvuoron puheenjohtaja Prodille...
(Näkee Prodin saapuvan)
...Arvoisa puheenjohtaja, kertokaapa meille, mihin hissiin juutuitte.
Ilmoitan teille, että Euroopan parlamentti hyväksyi juuri hyvin suurella äänten enemmistöllä komissiota koskevan päätöslauselman, ja annan puheenvuoron välittömästi teille.

Prodi
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi myöhäistä saapumistani ja voin antaa siihen selityksen. Kuten usein saattaa sattua Euroopan toimielimissä, puheeni italiankielinen versio on kadonnut Brysselin ja Strasbourgin väliseen kyberavaruuteen. Minä odotin tuon puheen saapumista, sillä minulla on mukanani vain puheen vieraskielinen teksti, joka on toiminut muistini tukena. Olen ollut täällä klo 9.00:stä lähtien, mutta minun on näemmä pakko lukea tämä vieraskielinen puheenvuoro, jonka esitän italiaksi kääntäen; pahoittelenkin, jos jossain kohdin käännökseni ei ole täydellinen.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, olemme saavuttaneet ratkaisevan hetken siinä, mikä minun mielestäni on ollut suuri osoitus demokratiasta. Minä olen ollut edessänne monta kertaa näiden päivien aikana ja olen esittänyt teille ohjelmaani koskevat poliittiset ajatukset ja meidän tulevien suhteidemme suuntaviivat. Te olette kuulustelleet komission jäseniä kirjallisesti ja suullisesti. Me olemme keskittyneet avoimuuteen, tehokkuuteen ja välittämään teille ehdottomalla ja selkeällä tavalla jokaisen meidän toimenpiteemme.
Kaikki nämä avoimuuden, vastuullisuuden ja tehokkuuden periaatteet toistuvat päätöslauselmassa, joka on vastikään hyväksytty. Teidän päätöslauselmanne tärkein kohta koskee minun sitoumuksiani, jotka esitin puheenjohtajakokouksessa viime viikolla, ja tänä aamuna minä vakuutan tämän juhlallisen tilaisuuden yhteydessä sitoutuvani hoitamaan tehtäväni täysipainoisesti näiden viiden kohdan osalta.
Ne edustavat perustaa uudeksi aluksi kahden toimielimen välisissä suhteissa, uutta avoimuuskulttuuria ja etenkin, keskinäisen yhteistyön kulttuuria. Näiden kohtien olennainen elementti koskee komission yksittäisten jäsenten vastuuta. Olen jo tuonut selkeästi ja rehellisesti esille oman mielipiteeni asiasta. Uskon, että näinä päivinä yhdessä tekemämme huomiot antavat konkreettisen mahdollisuuden kohdata kaikki tätä kysymystä koskevat ongelmat. Olkaamme selkeitä: meidän vakaasta kollegiaalisuuden periaatetta koskevasta tehtävästämme, joka on tämän komission roolin kannalta oleellinen kysymys, ei tule muodostumaan millään tavalla kilpeä, jolla peitetään komission yksittäisten jäsenten vastuu, se vastuu, joka meidän kaikkien on otettava harjoittaessamme politiikkaa ja joka meidän on otettava parlamentin ja koko Euroopan edessä.
Minä uskon, että nämä periaatteet ovat olennaisia vahvan komission muodostamisessa, ja vaikka vahvalla komissiolla joskus olisikin erimielisyyksiä joistakin asioista parlamentin kanssa me tulemme monesti sanomaan "ei" uskon, että sekä minun että teidän kannaltanne on hyvin paljon hyödyllisempää, että on olemassa vahva eikä heikko kumppani.
Palataanpa hetkeksi tämän päätöslauselman sisältöön. Minä olen täysin samaa mieltä siitä, että meidän suhteidemme luominen on olennainen elementti Euroopan rakentamisessa, mutta se ei ole ainoa elementti: tässä asiassa meidän on saatava kansalaiset mukaan ja se on tärkeä haaste kaikille toimielimille. Kuitenkin yksi tärkeimmistä tehtävistäni on esittää tammikuussa poliittiset suuntaviivat viisivuotista toimikautta varten, ja meidän on yhdessä nyt ja tulevaisuudessa annettava hyvin poliittinen luonne tuolle tammikuiselle neuvottelulle.
Sanoin jo eilen ja vahvistan sanomani - että olen voimakkaasti sitoutunut auttamaan kestävän kehityksen edistämisessä kaikkien ympäristöasioiden osalta ja minusta vaikuttaa siltä, että ensimmäinen ja kaikkein tärkein näistä haasteista on palauttaa, mikäli mahdollista, kuluttajien luottamus nauttimamme ruoan turvallisuuteen ja kaikkien meidän terveyden turvaamiseen.
Olen sitä mieltä, että seuraavan hallitusten välisen konferenssin menettelysääntöjen valmistelu on erittäin keskeinen kysymys parlamentissa. Toistan teidän edessänne tekemäni sitoumuksen vahvan ja päättäväisen konferenssin osalta. Haluan myös olla selkeä, sillä Dehaenelle, von Weizsäckerille ja Lord Simonille tehtäväksi antamani kertomuksen luonteessa ei pidä olla väärinymmärryksiä. Se, minkä te saatte, ei ole komission kertomus, ja te saatte sen samalla hetkellä kuin minäkin. Ymmärrän, että meidän tulee yhdessä saamamme kertomuksen valossa järjestää keskustelu, joka kulkee Euroopan parlamentin ja komission kautta, ja jolla valmistetaan vahvaa hallitusten välistä konferenssia Helsingin huippukokousta varten. Tämän asian valossa siis meidän alkanut vuoropuhelumme on erittäin tärkeä.
Te olette myös pyytäneet minulta toimielinten välistä sopimusta menettelysääntöjen perustaksi, jonka avulla voimme hallita keskinäisiä suhteitamme. Olen täysin samaa mieltä. Meidän tulisi istuutua alas, tutkia ja järjestää yksityiskohdat käytännössä. Hyväksyn myös velvoitteet, joita te pyysitte päätöslauselmanne johdannossa olevien viiden kohdan osalta: ne tulee tietenkin analysoida yksityiskohtaisesti tulevassa menettelysäännössä. Muistutan teitä kuitenkin, että komission puheenjohtajana tulen käyttämään toimivaltaani täysipainoisesti. Päätöslauselmassanne on kaksi kohtaa, joita pitäisi jotenkin lieventää. Ensinnäkin te pyydätte, että komission jäsen pidätetään virantoimituksesta, jos häntä syytetään vakavasta rikoksesta. Tässä minulla ei ole päätösvaltaa, mutta olen jo ilmoittanut, että jos komission jäseniä vastaan nostetaan sellaisia syytöksiä, tunnen velvollisuudekseni tarkastella seurauksia äärimmäisen ankarasti, ja voin kuvitella mielessäni ne olot, joissa komission jäsen haluaa pidättäytyä tehtäviensä hoidosta tuomiota odottaessaan. Voin myös kuvitella tilanteen, jossa pitää ottaa huomioon tehtävästä eroamisen mahdollisuus, mutta tämä päätös täytyy jättää kunkin komission jäsenen poliittisen arvioinnin varaan ja viime kädessä minulle puheenjohtajana. Tässä mielessä oikeuden perusperiaatteita on siis kunnioitettava, ja siten syyttömyyden olettamusta. Perusvapaudet koskevat meitä kaikkia: takaan, että tässä asiassa noudatetaan äärimmäistä ankaruutta. Sallikaa minun tuoda esille vielä yksi huomio tästä asiasta. Mitä tulee ratkaisevaan kysymykseen vastuusta ja vastuullisuudesta, minä en koskaan hyväksyisi sellaista, että komission jäsen johtaisi parlamenttia tarkoituksellisesti harhaan tai valehtelisi parlamentin edessä. Meidän suhteidemme tulee perustua keskinäiseen luottamukseen.
Toiseksi, te haluatte tuoda julki näkemyksenne komission jäsenten menettelysäännöistä ja korkean tason nimityksistä, ennen kuin uusi komissio ottaa säännöt käyttöön. Puheenjohtajana minun on sanottava, että haluan näiden sääntöjen olevan voimassa uuden komission ensimmäisenä päivänä. En halua, että jää väärinkäsityksen mahdollisuutta uudistusprosessin käynnistämisestä välittömästi, ja nämä säännöt ovat tämän uudistuksen merkki komissiossa. Tämä ei silti tarkoita sitä, että nämä säännöt olisivat kiveen hakattuja. Te saitte nämä säännöt luettaviksenne ja voitte muodostaa omat mielipiteenne, joihin aion kiinnittää tarkasti huomiota. Nämä säännöt eivät siis ole muuttamattomia.
Monet näistä esiin tuoduista kohdista, jotka ovat mukana uudessa puitesopimuksessa, viittaavat avoimuuteen. Olen sanonut teille, että uusi komissio on avoin teidän ehdotuksillenne. Se sitoutuu osallistumaan parlamentin valiokuntien kokouksiin ja täysistuntoihin kohdatakseen kaikki tärkeät poliittiset ongelmat; se on myös sitoutunut mahdollisuuksiensa rajoissa tutkimaan, miten parlamentin osallistumista kaikilla aloilla voitaisiin parantaa.
Otan huomioon sen, että pidätte kansainvälisiä sopimuksia tärkeinä. Tahtonette siitä huolimatta myöntää, että meidän sitoumuksemme konsultoida teitä tulee panna täytäntöön menettelyin, jotka ovat sopusoinnussa neuvotteluiden tehokkuuden kanssa. Minä takaan teille, että näissä puitteissa sitoudun saattamaan nämäkin seikat avoimiksi.
Huomasin teidän viitanneen myös ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan sekä kolmanteen pilariin. Komissio tulee tekemään yhteistyötä teidän kanssanne, jotta löytäisimme parhaan tavan varmistaa, että tiedot tulevat teille nopeasti, ja minä olen valmis ilmoittamaan komission tärkeät päätökset suoraan täysistunnossa, kun se on tarpeen ja kun se on teidän mielestänne tarkoituksenmukaista. Meidän on tutkittava, miten voimme toteuttaa, niin teidän kuin meidänkin taholtamme, tämän tiedonsaannin viikoittain perustalla, silloinkin kun parlamentilla ei ole istuntoja.
Asiakirjojen saatavuus on teille tärkeää: kyse onkin niiden välittämisestä mutta se ei ole tärkein asia mutta myös, kuten te vahvistatte, selkeiden sääntöjen luomisesta sellaisia tapauksia varten, joissa niiden saatavuuden on oltava rajoitettua. Olen samaa mieltä siitä, että meidän pitäisi luoda menetelmä, jonka avulla välitetään arkaluonteiset, petoksia koskevat asiakirjat budjettivaliokunnan puheenjohtajalle; mitä tulee sen sijaan petoksia koskeviin sisäisiin asiakirjoihin, minun on esitettävä vastalause (caveat). Riippumattoman OLAFin perustamista haluttiin voimakkaasti. En siis voi ottaa mitään velvoitteita sen asiakirjojen osalta, sillä OLAFin on oltava riippumaton elin. Minä uskon, että sillä on varmasti velvollisuus olla avoin, mutta sitä on kysyttävä siltä, muuten kieltäisin sen näkemyksen, joka minulla on tuosta elimestä.
Voin vahvistaa, että on erityisen tärkeää, etenkin julkishallinnossa, että henkilökunnalla on velvollisuus ilmoittaa jokaisesta epäilemästään petoksesta, kavalluksesta tai rikoksesta. On niin ikään tärkeää, että virkamiehet voivat täyttää tämän velvollisuuden sellaisen johdonmukaisen järjestelmän avulla, joka takaisi perusteellisella tavalla heidän oikeutensa ja niiden oikeudet, jotka ovat joutuneet syytteen kohteeksi.
Uudella riippumattomalla OLAFilla on velvollisuus määritellä jokainen tapaus, ja minä olen yhtä mieltä myös siitä, että virkamiesten velvoitteet tässä asiassa ja suojasäädökset on määriteltävä virallisissa säännöksissä. Komission jäsen Kinnock on jo antanut teille sitoumuksensa tässä asiassa.
Meidän yhteistyömme ja uuden komission asettaminen on ollut minulle hyvin rohkaisevaa. Minulla on tunne, että olemme menossa eteenpäin kohti hyvää yhteisymmärryksen poliittista ilmapiiriä rakentaessamme tiiviin yhteistyön perustaa. Kun molemmat osapuolet antavat osoituksensa halukkuudestaan, teemme yhteistyötä hyvin ja rakentavasti.
Valmistin tämän vastauksen pyrkimällä todellakin puhumaan toiveenne mukaisesta toiminnallisesta sisällöstä. Tiedän, että tämänpäiväinen äänestys ei koske ainoastaan näitä yhteistyötämme koskevia näkökohtia, vaan se koskee myös sitä mitä meidän on yhdessä tehtävä Euroopan hyväksi. Me olemme tehneet työtä, ja takaan teille, että tämä sitoumus koskee loppuun asti kolmea suurta suuntaviivaa, jotka sekä te että me hyväksymme. Olemme tehneet työtä antaaksemme Euroopalle uuden olemuksen sen toimielinten osalta valmistautumalla voimakkaasti tätä hallitusten välistä konferenssia varten, jonka merkitys on tulevaisuudellemme tärkeä. Sen merkitys on tärkeä, koska olemme yhdessä valmistautuneet toista päämäärää varten, päämäärää, joka todellakin jollain tavoin tulee muuttamaan meidän politiikkaamme kaikilla aloilla: tämä päämäärä koskee laajentumista, jonka tähden meidän lukumäärämme kasvaa 362 miljoonasta miltei puoleen miljardiin, kun tämä prosessi on saatu päätökseen. Meidän pitää laajentua kohti maita, joiden historia, perinteet ja tulotaso olisivat perusolemukseltaan erilaiset. Tämä on valinta, joka tehtiin Eurooppamme tukipylväiden takaamiseksi, eli rauhan ja vapauden takaamiseksi, emmekä me voi taata näitä tukipylväitä, jollei laajentuminen tapahdu rakentavimmalla, avoimimmalla ja voimakkaimmalla mahdollisella tavalla.
Lopuksi me olemme tehneet työtä kolmannen päämäärän eteen edistämällä alkavaa talouskasvun elpymistä asettamalla sen kaikkien kansalaisten hyödynnettäväksi: asetamme sen hyödynnettäväksi työllisyyskysymyksissä ja jatkamme sosiaalioikeuksien periaatetta, jotta voisimme uudistaa, mutta myös säilyttää Euroopan kehittämän sosiaaliturvajärjestelmän perustan, sen järjestelmän, joka on kohdannut monia ongelmia viimeisten uudistusvuosien aikana, mutta jonka hylkäämistä me emme salli, sillä silloin jättäisimme kansalaiset ilman turvaa. Nämä ovat siis ne kolme suurta tehtävää, jotka olemme yhdessä ottaneet hoitaaksemme.
Minä toivon, arvoisat parlamentin jäsenet, että pian alkava äänestys antaa meille ja teille mahdollisuuden viedä eteenpäin tätä tehtävää, joka todellakin on, ilman mahtipontisuutta, suuri historiallinen tehtävä, eli sellainen toimielinuudistus, jollaista maailma ei ole tähän päivään mennessä kokenut. Sen tähden, kun meidän pitää yhdessä hoitaa nämä tehtävät, joissa saavutetaan menestystä ja jotka ovat suuri muutos menneeseen verrattuna, meidän on edettävä suuresti yksimielisinä, ja sellainen yksimielisyys on oltava parlamentin ja johdon välillä kaikissa nykyaikaisissa demokratioissa. Meidän ajattelutavastamme, mutta myös meidän yhteishengestämme voi päätellä, että yhteisen Eurooppamme tulevaisuus on luotu.

Puhemies
Kiitän komission puheenjohtaja Prodia, ja nyt kaikkien ryhmien puheenjohtajat saavat kolmen minuutin mittaisen puheenvuoron, kuten olemme sopineet.

Poettering
Arvoisa puhemies, arvoisa komission nimetty puheenjohtaja, hyvät naiset ja herrat, Euroopan kansanpuolueen ja eurooppalaisten demokraattien ryhmä kävi eilen kiihkeän keskustelun siitä, miten äänestämme tänään. Tähän keskusteluun antoi oman merkittävän ja vaikuttavan panoksensa Euroopan komission entinen puheenjohtaja Jacques Santer. Haluaisin esittää tämän lyhyen puheenvuoron aluksi lämpimän kiitokseni, kunnioitukseni ja tunnustukseni kollegallemme ja ystävällemme Jacques Santerille hänen suurenmoisesta eurooppalaisesta työstään Luxemburgin pääministerinä ja Euroopan komission puheenjohtajana.
Tässä ryhmässämme käydyssä keskustelussa esitettiin myös kysymyksiä ja epäilyjä, jotka ovat edelleen olemassa. Sitä ei saa salata, ja siksi kunnioitamme myös niiden henkilöiden kantaa, jotka päättävät toisin kuin ryhmämme suuri enemmistö. Ryhmämme selkeä enemmistö sanoo " kyllä" Romano Prodin komissiolle. Mutta se ei ole mikään avoin sekki tai avoin kirje! Me tulemme luottamaan sanoihinne, arvoisa Prodi, eli tulemme seuraamaan tarkasti, noudatatteko vakuutuksenne mukaisesti myös niitä velvollisuuksia, joihin suostuitte ennen Euroopan parlamentille antamaanne vakuutusta.
Odotamme teiltä, että neuvottelette parlamentin kanssa vuoteen 2005 ulottuvasta ohjelmastanne ja että se on poliittisesti tasapainoinen ohjelma. Olette sitoutuneet siihen ja olette ennen kaikkea sitoutuneet vielä kerran sen viiteen kohtaan. Haluaisin kiittää sydämellisesti kaikkien parlamentin ryhmien jäseniä, Hänschiä, Costaa, Hautalaa sekä Collinsia ja Bondea siitä, että onnistuimme tekemään tänään päätöksen niin suurella enemmistöllä eilisen kaksituntisen keskustelun jälkeen, jolloin puheenjohtajana toimi meidän ryhmämme. Meidän velvollisuutemme Euroopan parlamenttina on puhua yhdellä suulla, kun kyse on Euroopan tulevaisuuden peruskysymyksistä. Päätöksen puoltajien määrä olisi ollut vielä suurempi, jos yhdessä ryhmässä olisi ollut käytettävissä eräällä kielellä laadittu käännös. Tämänkielistä käännöstä ei ollut käytettävissä, ja siksi tämä ryhmä ei antanut myöntymystään. Huomaatte, että parlamentin ongelmat ovat samantapaisia kuin komissiossa, mutta se antaa Euroopan unionille myös inhimilliset kasvot.
Sallikaa minun tehdä vielä viimeinen huomautus. Olemme ottaneet viime viikkojen aikana suuren edistysaskeleen yhteistyössä. Nyt meidän tehtävämme on jatkaa tällä parlamentarisoinnin ja demokratisoinnin tiellä sekä ennen kaikkea täyttää Keski-Euroopan maiden toive mahdollisuudesta liittyä oikeuden, rauhan ja vapauden yhteisöömme. Tässä mielessä sanomme " kyllä" nimetylle komissiolle.
(Suosionosoituksia)

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa nimetty komission puheenjohtaja, hyvät komission jäsenehdokkaat, hyvät parlamentin jäsenet, minun ryhmäni, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä, ilmoitti jo eilen, että se oli päättänyt lähes yksimielisesti äänestää Prodin komission puolesta aikaisemman ilmoituksensa ja puheenjohtaja Prodin viime viikolla puheenjohtajakokouksessa tekemän sitoumuksen perusteella.
Hänen mainitsemansa viiden kohdan lisäksi pidämme tärkeänä myös sitoumusta aloittaa uusi vaihe Euroopan rakentamisessa, mikä on mielestäni syytä vahvistaa tänään. Toisin sanoen, on päästävä ulos kriisistä ja pysähdystilasta ja otettava luottavaisena askel eteenpäin kohti tulevaisuutta.
Puheenjohtaja otti tänään uudelleen esille mielestämme ratkaisevan sitoumuksen, joka koskee komission koko toimikauden kattavaa poliittisen toimintaohjelman huolellista suunnittelua, sen esittelyä ja keskustelua siitä. Hän on myös ilmoittanut komission uudistusohjelmasta, ja sen vuoksi uskomme, että jos aloitamme tämän uuden vaiheen yhdessä, voimme rakentaa vähitellen tulevaisuuden Eurooppaa yhdessä, kuten muurarit ja arkkitehdit.
Ymmärrän myös sen, arvoisa puheenjohtaja, että olette erityisesti kiinostunut Euroopan tietoteknologian kehittämisestä, sillä se on mielestäni myös ehdottomasti ensisijainen tavoite tällä alueella.
Toinen puheenjohtajan mainitsema asia, jota on mielestäni hyvä tarkentaa, on meidän linjamme hallitusten välisen konferenssin osalta.
Ryhmäni on arvostanut kovasti sitä, että tienraivaustyö on uskottu kolmelle asiantuntijalle, mutta mielestäni olisi erittäin hyvä asia, että komissio käyttäisi perustamissopimuksen ja parlamentin sille antamaa aloiteoikeutta ja että voisimme päästä sopimukseen siitä, että voisimme edetä yhdessä kaikilla rintamilla uutta vuosituhatta ja ennen kaikkea varsinkin kansalaisiamme silmällä pitäen.
Meidän on päästävä uudenlaiseen yhteisymmärrykseen Euroopan unionin muodostavien kansojen kanssa, jotta ratkaisemme työllisyyttä, hyvinvointia, yhteiskuntamallimme puolustamista ja mukauttamista, ympäristömme suojelua ja kuluttajien suojelemista koskevat kysymykset ja jotta pystyisimme luomaan sellaisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan, joka mahdollistaisi niiden maiden integroitumisen, jotka haluavat osallistua yhteiseen seikkailuumme, joka auttaisi meitä vakauttamaan tätä mannerta idässä, etelässä ja myös Välimeren alueella.
Tämä politiikka antaisi meille ennen kaikkea mahdollisuuden jatkaa jotain, mistä olen ehdottomasti samaa mieltä puheenjohtaja Prodin kanssa: tätä stimuloivaa historiallista seikkailua, johon me eurooppalaiset olemme ryhtyneet ja joka on parhaillaan muuttamassa mantereemme julkisivua ja jonka toivotaan auttavan ratkaisevasti ihmiskunnan tulevaisuuden muuttamisessa.

Cox
Arvoisa puhemies, puheille varattu aika on päättymässä, ja on päätösten teon aika.
Viimeaikaisen kriisivaiheen alusta lähtien ELDR-ryhmällä on ollut keskeinen rooli rintaman johtajana, kun komissiolta on toimeenpanevana elimenä vaadittu laajempaa parlamentaarista vastuuta. Kaikki koetut kärsimykset ovat olleet sen arvoisia, jos oikeat asiat on otettu opiksi ja niitä sovelletaan käytäntöön. Uskomme, että komissio, josta nyt äänestämme, haluaa olla avoimempi, läpinäkyvämpi, tiukempi, uudistusmielisempi ja vastuullisempi kuin mikään edeltäjistään. Uskomme komission ymmärtäneen, että tällainen parlamentaarinen vastuu on luonteeltaan sekä kollegiaalista että yksilöllistä. Uskomme myös, että kuluneet yhdeksän kuukautta Euroopan parlamentissa edustavat virstanpylvästä Euroopan unionin politiikkojen demokratisoimisessa.
Äänestämme tänään kahdessa osassa: poliittisesta päätöslauselmasta ja komissiosta. Yli 500 parlamentin jäsenen tukema poliittinen päätöslauselma ennakoi uutta parlamentin ja komission välistä yhteisymmärrystä uudelle vuosituhannelle. Olemme edistäneet ja tukeneet tätä ajatusta. Olemme vaatineet suuremman läpinäkyvyyden, asiakirjojen vapaamman käyttöoikeuden sekä komission jäsenten yksilöllisen vastuun ja vastuuvelvollisuuden välttämättömyyden korostamista.
Olemme tietoisia näihin kysymyksiin liittyvistä arkaluonteisista tunnoista ja etuoikeuksista, mutta perusajatuksemme on selvä. Vaatimalla näitä uudistuksia uskomme, että ne vahvistavat molempia toimielimiämme yhteisessä eurooppalaisessa kutsumuksessamme. Parlamentista pitäisi lähteä tänään kuuluva ja selkeä viesti erityisesti unionin pääkaupunkeihin, että sitoutumisen säännöt ovat täysin muuttuneet. Pääkaupunkien yksittäisten komission jäsenten suojelemista koskevan määräyksen tai olettamuksen ei anneta enää koskaan panna koko komissiota polvilleen.
Kollegiaalisuus ei voi toimia kilpenä kaiken käytöksen, mukaan lukien tuomittavan käytöksen peittelemiselle. Läpikäymämme kriisin vahvistamana uskon, että toimielintemme välillä on uutta energiaa ja synergiaa, jonka avulla unionin pyörät pannaan pyörimään. Minun ryhmäni - Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän - tulisi äänestää yksimielisesti komission ja sen puheenjohtajan puolesta. Olemme sitoutuneet antamaan Euroopalle uuden alun. Antakaamme työn siis päästä alulle.
(Suosionosoituksia)

Lannoye
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämän pitkän prosessin viimeisessä vaiheessa velvollisuutenani on kertoa ryhmässämme eilen illalla käydystä keskustelusta, jota on tietysti vielä jatkettava lisäämällä arvostuksemme tämänpäiväistä puhettanne kohtaan.
Hyväksyimme yksimielisesti yhteisen päätöslauselman, jonka parlamentti juuri hyväksyi. Olemme saaneet vastauksen meitä huolestuttaviin asioihin, ja kiitän puheenjohtaja Prodia hänen puheestaan ja hänen sitoutumisestaan tämän päätöslauselman sisältöön. Uskoisin näin ollen voivani todeta ryhmäni puolesta, että olemme tyytyväisiä asioiden tähän puoleen.
Tästä huolimatta on muistettava, että jos toimielinten toiminta on tärkeä haaste, Euroopan unionin poliittinen tulevaisuus ja sen osa maailmassa ovat yhtä tärkeä haaste. Euroopan komissio on unionia eteenpäin vievä voima, ja siksi sillä on kykyä ohjata Euroopan unionin yleistä politiikkaa. Emme voi tyytyä notaarityyppiseen näkemykseen, jossa komissio olisi pelkkä muualta tulevien määräysten toimeenpanija. Kyse on siitä, että on tuotava esille kunnianhimoinen näkemys Euroopan unionista. Ryhmämme kannattaa sitä ajatusta, että unionin on annettava lisäarvo sen kansalaisten elämänlaadulle, ja siksi suhtaudun myönteisesti Prodin näkemyksiin elintarvikkeiden turvallisuudesta, vaikka ne eivät mielestäni ole vielä riittäviä. Omasta mielestäni elämänlaatuun kuuluvat nimittäin myös työturvallisuus, työolot, julkiset vapaudet ja työllisyys.
Tällä hetkellä suurin osa kansalaisista ei valitettavasti havaitse tätä lisäarvoa. Lisäksi unionin on toimittava keskeisesti kansainvälisellä tasolla, jotta pohjoisen ja etelän väliset erot hyvinvoinnissa eivät enää lisäänny ja jotta maailmanlaajuistuminen ei merkitse samaa kuin taloudellinen ja sosiaalinen alennustila kaikkialla maailmassa, Euroopan unioni mukaan lukien.
Talouskasvuun ja vapauttamisen lisäämiseen turvautuminen kestävän kehityksen varjolla ei ole oikea vastaus. Valitettavasti kuitenkin juuri nämä asiat kävivät ilmi eilisestä puheestanne, arvoisa puheenjohtaja Prodi. Kaikki ryhmämme jäsenet pitävät sitä valitettavana. Olisi tietysti ollut naurettavaa toivoa, että tulevan komission poliittinen hanke olisi heijastanut omaa näkemystämme, mutta meillä on mielestämme oikeus odottaa teiltä painotuksia, jotka tuovat esille kunnianhimoisen näkemyksen Euroopan tehtävästä. Näin ei valitettavasti käynyt. Tämänpäiväisestä puheestanne huolimatta olemme kaikki pettyneitä sanoihinne ja näkemykseenne.
Ryhmäni ei ole yksimielinen tästä näkemyksestä, joka on toimielinten uudistuksen kannalta myönteinen ja poliittisen hankkeen kannalta kielteinen. Olemme siis täysin avoimesti antaneet kaikille äänestysvapauden, koska se kuuluu nykyaikaan. Äänestämme oman harkintamme mukaan. Jotkut otaksuvat, että tuleva kokoonpano pystyy sen tiettyjen jäsenten ja komission asenteiden muuttumisen ansiosta saamaan aikaiseksi tärkeitä poliittisia muutoksia. Toiset ovat päinvastoin sitä mieltä, että myönteinen äänestystulos antaisi kielteisen poliittisen merkin julkiselle mielipiteelle, koska sillä taattaisiin etukäteen se, että selviä hankkeita ei ole.
Tämä on viesti, jonka sain tehtäväkseni välittää teille, arvoisa komission puheenjohtaja. Toivon, että otatte sen vastaan rakentavana arvosteluna ja että yhteinen tahtomme käydä vuoropuhelua ei vaarannu.
(Suosionosoituksia)

Wurtz
Arvoisa puhemies, esitin eilisen keskustelun yhteydessä ne syyt, joiden vuoksi ryhmäni ei voi antaa luottamustaan Prodin komissiolle.
Samalla kun korostin mielenkiintoista " liikahdusta" tämän toimielimen ja parlamentin välisissä suhteissa ja haluamme tehdä työtä tulevan hallinnollisen uudistuksen onnistumiseksi, kerroin olevani vakuuttunut siitä, että kansalaistemme pakottaviin odotuksiin vastaaminen olisi edellyttänyt aloitteita merkittävistä muutoksista paitsi komission toiminnassa myös itse sen poliittisissa suuntaviivoissa. En ole valitettavasti kuullut mitään tällaista komission jäsenehdokkaiden kuulemistilaisuuksissa enkä puheenjohtaja Prodin omissa puheissa.
Kun komissio on hädin tuskin selvinnyt historiansa pahimmasta kriisistä ja kun koko Euroopan unionilla on pohdiskelun aihetta sen ennenkuulumattoman hälytysmerkin vuoksi, jonka se on juuri saanut miljoonilta äänestäjiltä, olisi ollut tilaisuus ryhtyä toimiin, jotka olisivat hyvinkin voineet avata uusia näköaloja ja jotka olisivat hyvinkin voineet synnyttää uusia toiveita. Kokemus on osoittanut, että Euroopan unionia ei rakenneta pelkästään markkinoilla ja direktiiveillä. Se luodaan ennen kaikkea ihmisten elävien suhteiden avulla näiden tehdessä yhteistyötä innostavien ja yhdistävien hankkeiden hyväksi.
Olen vakuuttunut siitä, että Eurooppa saa jälleen tunnustusta julkisessa mielipiteessä ja saavuttaa monien maailman kansojen myötätunnon tuomalla selvästi esille omat arvonsa ja hankkeensa kaikkialle vyöryvän uusliberalismin edessä.
Arvoisa puhemies, tästä kunnianhimoisesta tavoitteesta ei meidän mielestämme ole tänään puhuttu. Siitä syystä ryhmäni ei voi antaa luottamustaan komissiolle.

Collins
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, vuosi 1999 on ollut vaikea tärkeimmille EU:n toimielimille siinä mielessä, että Euroopan parlamentin ja komission välisiä suhteita rasittivat ongelmat, jotka koskivat muun muassa eri EU:n aloitteiden hallinnon vastuuvelvollisuutta.
Haluaisin teroittaa mieleen uudelle komission kollegiolle ja kaikille Euroopan parlamentin jäsenille, että kuluneen vuoden tapahtumat on jätettävä taakse mitä pikimmiten. Meidän kaikkien on pohdittava erityisesti 12 kuluneen kuukauden vaikeuksia ja opittava niistä virheistä, joita selvästikin teimme. Meidän on varmistettava, että päätöksentekorakenteet pannaan EU:n tasolla sellaiseen järjestykseen, joka takaa, että kaikista päätöksistä kannetaan myös vastuu.
Tämänpäiväisessä, poliittisen ryhmäni esittämässä päätöslauselmassa korostamme sitä, että kaikkia EU:n ohjelmia ja aloitteita on hallinnoitava järkevästi. Koska komissio on vastuussa niin monen EU:n tukeman politiikan päivittäisestä seurannasta, sen tulisi ottaa erityisesti huomioon perustamissopimusten mukaiset velvollisuutensa tältä osin. Euroopan unionin kohtaamat haasteet ovat liian suuria, jotta toimielinten umpikuja saisi estettyä komissiota ja Euroopan parlamenttia toteuttamasta lainsäädännöllistä ohjelmaansa. Euroopan unioni ei voi toimia tehokkaasti, ellei komission, parlamentin ja neuvoston välillä ole yhteistyötä ja yhteisymmärrystä. En ole kiinnostunut edistämään Euroopan unionin päätöksentekoa, joka perustuu toimielinten väliseen pattitilanteeseen. Mielestäni myös komission on tunnustettava, että yhteispäätösmenettelyn laajeneminen tarkoittaa, että parlamentilla on yhtäläinen sananvalta pantaessa toimeen EU:n direktiivejä ja asetuksia, jotka koskevat 38:aa eri taloudellista ja yhteiskunnallista sektoria. Yhteispäätösmenettely kattaa moninaisia toimintoja mukaan lukien kuljetus, aluepolitiikka, sosiaaliasiat, työllisyysaloitteet, rakennerahoitus, kuluttajansuoja, yleinen terveys sekä ympäristönäkökohdat. Jos yhteispäätösmenettelyä ei käytetä tehokkaasti, tehottomuus juurtuu unionin sisäisiin päätöksentekomenettelyihin. Se on viimeinen asia, jota tarvitsemme tänä haastavana aikana.
Suurin yksittäinen Euroopan unionin kohtaama haaste on valmistautuminen laajenemisprosessiin, jossa kuuden uuden maan on määrä liittyä unioniin ajanjaksoon 2004 - 2005 mennessä. Parhaillaan unionin ja uusien hakijamaiden välillä keskustellaan 37:stä eri neuvottelukohdasta. Keskusteluista tulee vaikeat, ja jos laajenemisprosessin halutaan onnistuvan, EU:ssa tarvitaan sisäistä toimielinten uudistamista.
Komission ja parlamentin on siis varmistettava, että vaikeat päätökset saadaan tehtyä yhteisymmärryksen ja yhteisen tavoitteen hengessä. Toivon, että me kaikki olemme oppineet tämän läksyn kuluneen vuoden tapahtumista. Meidän ryhmällämme on ryhmän kanta. Jokainen kansallinen valtuuskunta äänestää parhaaksi katsomallaan tavalla. Irlannin valtuuskunta äänestää puheenjohtaja Prodin ja komission puolesta.

Bonde
Arvoisa puhemies, Prodin komissio on EU:n ensimmäinen varsinainen hallitus. Se on varttunut 15 pääministerin valvonnassa, mutta nyt se on itsenäinen, se ei ole enää jäsenvaltioiden valvonnassa, se on etääntynyt kansallisista parlamenteista, se on valovuosien päässä tavallisista valitsijoista ja veronmaksajista, mutta se ei vieläkään ole EU:n parlamentin valvonnassa. Valitsijat ja kansalliset parlamentit menettävät valtaa komission puheenjohtaja Prodille, mutta valta ei siirry tänne istuntosaliin. Valitsijoiden vaikutusvaltaa rajoitetaan jälleen. Toimeenpanovaltaa vahvistetaan jälleen lainsäädäntävallan kustannuksella. Prodi lupaa kuunnella parlamenttia ja lähettää komission jäsenen parlamenttiin joka kerta, kun me sitä pyydämme. Hän harkitsee vakavasti komission jäsenen erottamista, jos parlamentti ilmaisee epäluottamuksensa. Päätöksen tekevät kuitenkin Prodi ja komissio itse. He päättävät siitä, onko heillä luottamusta meihin, valitsijoihin sekä kansallisiin parlamentteihin, ja edelleenkin vain nämä 20 ihmistä EU:ssa voivat ehdottaa uutta lakia tai lain poistamista. Itse komissiossa pääjohtajat ovat jälleen vallan kahvassa. Pääjohtajat ovat tehneet avoimuutta koskevan vastauksen sisällöstä merkityksettömän samalla kun Prodi lupaa avoimuutta. Monet kuulemistilaisuuksissa saadut vastaukset ovat vanhojen virkamiesten laatimia. Parlamentin jäsen Kinnockin vastausluonnoksessa virkamiehet olivat kaiken lisäksi sanoneet, että ongelma oli se, että hollantilainen virkamies, Van Buitenen, oli antanut liian monta asiakirjaa poliittisten ryhmien puheenjohtajille. Ongelma ei ollut se, että komissio oli yrittänyt salata petoksia. Vieläkin on siis olemassa virkamiehiä, jotka eivät ole oppineet mitään.
Asiantuntijaryhmä ehdottaa syyttäjäviranomaisen perustamista ja ylikansallisen vallan lisäämistä jäsenvaltioissa. Komissio ja parlamentin enemmistö haluavat, että sääntöjä ja hankkeita ohjataan enemmän Brysselistä käsin. Tuloksena on keskusjohtoisuuden ja petosten kasvu, ja viiden vuoden kuluttua uusi asiantuntijaryhmä voi laatia uuden kertomuksen petosten määrän kasvusta EU:ssa, sillä juuri sulkeutuneisuus ja keskusjohtoisuus aiheuttavat petoksia. Valvonnan avulla voimme tuoda päivänvaloon vain vähän, mutta ratkaisu on Brysselissä hoidettavien tehtävien ja hankkeiden radikaali supistaminen, niin että keskitytään siihen, mikä on rajat ylittävää ja mitä ei enää voi ratkaista kansallisesti tai alueellisesti. Suunnan pitäisi olla kevyempi, avoin ja demokraattinen EU.
Edustamani Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmä ei voi antaa komissiolle poliittista tukea, mutta se voi toimia ahkerasti kriittisenä ja rakentavana oppositiona. Demokratiassa päämääränä on tarjota ihmisille samanlaiset ehdot, mitä ei kuitenkaan saa sekoittaa kaikkien samanlaiseen kohteluun, sillä me olemme erilaisia moninaisuudessamme, ja siinä on meidän voimamme.

Bonino
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoroni parlamentin seitsemän radikaalin edustajan puolesta ja kiitän sitoutumattomia siitä, että he soivat minulle tämän ajan.
Arvoisa komission puheenjohtaja, me seitsemän radikaalia ilmaisimme eilen kantamme, mutta emme osallistuneet edelliseen äänestykseen emmekä osallistu seuraaviinkaan äänestyksiin niin kauan kuin, hyvät kollegat, tämä parlamentti ei ole ratkaissut parlamentin arvokkuutta, oikeutta ja velvollisuutta koskevaa ongelmaa sellaisena kuin se on.
Eilisellä päätöksellänne, jollaista ei ole ennen nähty, rakkaat kollegat, arvoisa puhemies, te ilmaisitte, että on olemassa A-luokan parlamentin jäseniä: teidän kelvollisten ryhmienne jäsenet, teidän virkakuntienne jäsenet, he, jotka rakastavat vallan jakamista ja suosimista; ja sitten on epäkelvollisia jäseniä: minä ja me, jotka olemme yksinkertaisesti riippumattomia teidän byrokratiastanne ja teidän puoluevaltaisuudestanne.
Tämä ei ole ihmisarvoista. Tämä ei ole ihmisarvoista valituille, mutta hyvä Barón Crespo, tämä ei ole sitä myöskään äänestäjille. Te olette päättäneet, että on A-luokan äänestäjiä ja B-luokan äänestäjiä. Tätä me emme voi hyväksyä. Tänään alkaa taistelu. Ja miten paljon tekopyhyyttä ja sovinnaisuutta onkaan olemassa, hyvät kollegat! Te italialaiset elätte maassa, jonka parlamentissa on sekaryhmä, ja se on toiseksi suurin ryhmä, jossa elävät yhdessä äärioikeiston edustajat ja äärivasemmiston edustajat, joiden oletetaan olevan vihreitä edustajia, ja kaikki sujuu hyvin. Ja kun te tulette tänne, te äänestätte niin kuin olette äänestäneet!
Teillä parlamentin jäsenillä ei ole kansallisissa parlamenteissanne ongelmia jakaa julkistalouden varoja. Ja miten paljon onkaan tekopyhyyttä, kun meiltä kielletään, mutta kielletään mitä? Kun meiltä kielletään parlamenttityö. Me emme saa koska me olemme epämukavia valittuja, sellaisia, joista te ette pidä esittää tarkistuksia emmekä laatia päätöslauselmia. Te siis suotte meille ainoastaan vapauden painaa äänestysnappia.
Hyvät kollegat, minä en aio totella. Me seitsemän radikaalia edustajaa emme aio totella tätä järjetöntä ilmeilyä. Katsokaa noita teidän ryhmiänne! Ryhmä on työväline: katsokaa niitä, niillä ei ole poliittista näkökantaa. Kolme ryhmää nousi seisomaan sanoakseen, että niillä ei ole yhteistä poliittista näkökantaa. Siispä ryhmistä on hyötyä vain silloin, kun ne voivat paremmin jakaa itselleen rahoitusvaroja ja virkamiespaikkoja, parhaimmat kollegat. Tämän parlamentin on lakattava olemasta sellainen!
Me aloitamme jälleen tästä päivästä alkaen taistelun arvokkuuden, oikeellisuuden, oikeusvaltion, parlamentin oikeuksien ja velvollisuuksien puolesta ja sellaisen parlamentin puolesta, jonka ovat valinneet kansalaiset, jotka valitsivat meidät samoin kuin valitsivat teidät ja joilla on samat oikeudet ja velvollisuudet sekä sama arvokkuus kuin teillä. Minä toivon, että moni teistä, hyvät kollegat, aikoo puolustaa parlamentin ja sen jäsenten arvokkuutta byrokratiaa ja puoluevaltaisuutta vastaan. Tämä on uusi taistelu, niin kauan kuin tämä parlamentti, joka luo sekaryhmän, ei palauta valituille heidän oikeuksiaan ja velvollisuuksiaan.

Luonnos puheenjohtajakokouksen päätökseksi B5-0064/99 nimetyn komission valitsemisesta
(Parlamentti hyväksyi päätöksen.)Puhemies. Saanen onnitella teitä, arvoisa puheenjohtaja Prodi, ja kaikkia komission jäseniä, jotka eivät ole enää komission jäsenehdokkaita vaan jotka ovat nyt täysimääräisesti komission jäseniä.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Hautala
Arvoisa puhemies, olemme saaneet uuden komission viisivuotiskaudeksi ja haluan hieman täsmentää ryhmäni suhtautumista uuteen komissioon. Suuri osa meistä on sitä mieltä, että olemme luomassa uudet suhteet komissioon, ja se tarkoittaa todellakin, että parlamentti ja komissio tulevat työskentelemään tästedes erittäin tiiviisti yhteistyössä. Näin osa meistä päätti antaa luottamuksenosoituksen komissiolle, koska katsomme päässeemme hyvin merkittävään alkuun näissä suhteissa. Arvostamme myös poliittisten ryhmien välistä laajaa yhteistyötä hyväksyttäessä julkilausumaa, jossa vaaditaan komissiota ottamaan yksittäisen komission jäsenen vastuu vakavasti. Olemme erittäin tyytyväisiä siihen, että parlamentti kokonaisuudessaan korostaa asiakirjojen julkisuuden ja kansalaisten tiedonsaannin merkitystä. Olemme painottaneet myös sitä, että parlamentti ja Euroopan kansalaisyhteiskunta on otettava jatkossa vakavammin mukaan myös perustamissopimusten muutosprosessiin ja hallitustenvälisiin konferensseihin. Jotkut meistä kuitenkin totesivat, että he eivät odota kovin paljon vihreitä linjauksia uudelta komissiolta, ja jatkossa koko ryhmämme tuleekin pitämään huolen siitä, että komissio antaa riittävästi painoarvoa sosiaalisen Euroopan luomisen ja kestävän kehityksen periaatteille, niin että ne otetaan vakavasti mukaan kaikkeen päätöksentekoon. Olemme kuitenkin varmoja, että komission puheenjohtaja Prodi on kuunnellut parlamenttia, ja ryhdymme nyt yhteistyöhön uuden komission kanssa.

Berthu
Arvoisa puhemies, ryhmäni ranskalainen valtuuskunta esitti tanskalaisen valtuuskunnan tavoin pääkeskustelussa ne keskeiset syyt, joiden vuoksi se ei voinut tukea komissiota, joka pitää itseään Euroopan hallituksena siitäkin huolimatta, että kansalaiset eivät ole koskaan selkeästi hyväksyneet tällaista asemaa.
Euroopan parlamentti puolestaan lähtee mielihyvin mukaan tähän peliin, koska päätettäväksemme annettu teksti on nimeltään " Luonnos päätökseksi nimetyn komission valitsemisesta" . Mutta on tietysti selvää, että kyseessä eivät ole vaalit omassa parlamentissamme, jossa oikeudellisella kannalta katsoen kyseessä on komission jäsenten nimityksen hyväksyminen, eivätkä missään nimessä äänestäjien tasolla, jotka eivät ainakaan Ranskassa eivätkä ilmeisesti monissa muissakaan maissa ole koskaan kuulleet puhuttavan puheenjohtaja Prodista.
Haluaisin tässä äänestysselityksessä ottaa kuitenkin esille myös samaa asiaa koskevan päätöslauselman, johon on koottu joukko puheenjohtaja Prodin komission tekemistä sitoumuksista aloilla, jotka ovat monissa tapauksissa teknisiä mutta silti tärkeitä ja jotka liittyvät menettelysääntöihin, etiikkaan ja avoimuuteen. Emme voi muuta kuin hyväksyä niistä suurimman osan ja erityisesti ne, jotka liittyvät hyvään tiedonkulkuun. Toivon, että parlamentin jäsenet saavat tällä perusteella esimerkiksi paremmin tietoa vuosituhannen vaihteen neuvottelukierroksesta, kuin mitä se sai Uruguayn kierrokselta, vaikka Eurooppa on tähän saakka totellut valtapiirejä, jotka pyrkivät ehdottoman vapaaseen kaupankäyntiin ja jotka toimivat mieluummin salaisesti.
Valitettavasti päätöslauselmaa tahraavat tietyt virheelliset määräykset, kuten se, jonka mukaan Prodin komissio sitoutuu sisällyttämään hallitusten välisen konferenssin asialistalle kolmen jo sovitun kohdan lisäksi tärkeän toimielinten uudistamista koskevan ohjelman. Komissiolla ei tietenkään ole ainakaan toistaiseksi mitään valtuuksia päättää itse tulevan HVK:n asialistasta. Tästä lauseesta on ainakin se hyöty, että se osoittaa Euroopan parlamentin ja komission tukevan toisiaan, jotta ne lisäisivät valtaansa ja tallaisivat jalkoihinsa neuvoston päätökset.
Kuitenkin neuvoston hölmöys niin tässä asiassa kuin perusoikeuskirjan kohdallakin estää meitä todella säälimästä sitä. Äänestämme joka tapauksessa tämän määräyksen sisältävää päätöslauselmaa vastaan.

Paisley
Arvoisa puhemies, tänä Euroopan historian tärkeänä hetkenä on häpeä, että komission yllä lepää varjo. Prodin voimakkaista vastaväitteistä huolimatta hänessä ja hänen kollegiossaan on vakavia puutteita. Erouhkauksilla kiristäminen osoittaa heikkoutta, joka on jo nykyisellään avoin haava ja josta myöhemmin kehittyy märkivä paise.
Jos tämä äänestys olisi pidetty ennen vaaleja, äänestystulos olisi varmasti ollut jokseenkin erilainen. Kuten jo sanoin aamulla täällä parlamentissa, edustamani ihmiset eivät luota erityisesti komission jäsen Patteniin. Hänen loukkauksensa kunnioitettuja surmansa saaneita ja vammautuneita poliisejamme kohtaan on jotain sellaista, mitä emme suvaitse. Patten saattaa unohtaa, mutta me emme. Patten voi haudata heidän sankarillisuutensa, me pidämme huolen, että se jää elämään. Tervehdin heitä kunnioittaen tänään täällä parlamentissa.

Meijer
Arvoisa puhemies, GUE/NGL-ryhmä on jo ilmaissut vastalauseensa ehdotetun Prodin komission uusliberalististen aikomusten johdosta. Tämä vastalause koskee erityisesti Alankomaiden ehdokas Bolkesteinia, koska hän on selvin säästöjen, yksityistämisen, sääntelyn purkamisen ja veronalennusten kannattaja. Muutama kuukausi sitten tämän parlamentin vaalitaistelun aikana, lähes kaikkien Alankomaiden puolueiden ykkösehdokkaat julistivat, että Bolkesteinista ei varmasti saisi tulla Euroopan komission jäsentä. Hänet on leimattu euroskeptikoksi usein provosoivien näkemystensä vuoksi.
Oikeastaan en usko, että hän on koskaan ollut sitä. Hänhän näkee Alankomaat mielellään suuryritysten ja suurituloisten veroparatiisina eikä halua Euroopan unionin estävän häntä siinä. Siksi verotuksen yhdenmukaistamisesta vastaavan komission jäsenen salkku sopii hänelle tosiaan huonosti. Samalla kuitenkin suurin osa tämän parlamentin alankomaalaisista jäsenistä on vastoin äänestäjille antamaansa lupausta hyväksynyt komission, jossa Bolkestein on mukana. Minun puolueeni, Alankomaiden sosialistinen puolue, ei ole mukana siinä.

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, on valitettavaa, ettei paikalla ole juuri ketään valituista Euroopan komission jäsenistä.
Osoitan tämän äänestysselityksen Prodille. Toivottavasti joku välittää hänelle tämän viestin.
Monien historioitsijoiden ja antropologien mukaan baskien kansa on Euroopan vanhin kansa, joka on pienestä väestöstään huolimatta säilyttänyt tuhansien vuosien ajan muinaisen kielensä sekä kulttuurinsa ja perinteidensä erityispiirteet.
Kaiken tämän lisäksi on kuitenkin myös paljon muita baskien erilaisuuden ilmentymiä, jotka eivät liity ainoastaan yhteiskunnallisiin, biologisiin, kansalais-juridis-lainsäädännöllisiin tai hallinnollisiin tekijöihin, vaan myös ennen kaikkea talouteen ja verotukseen.
Se Espanjan valtion historian kuluessa toteuttama Baskimaan asteittainen sulauttaminen ja integroiminen, joka on menneisyydessä tapahtunut aina hävittyjen taistelujen ja Iberian niemimaan muista osista peräisin olleiden massiivisten muuttovirtojen seurauksena, on merkinnyt persoonallisuutemme, alun perin baskien kansallisten ominaispiirteiden ääriviivojen tuhriintumista ja heikkenemistä.
Tämän vuoksi Baskimaan ja Espanjan valtion välillä vallitsee poliittinen konflikti, joka on aiheuttanut väkivaltaisia mielenilmauksia, väkivaltaa, jonka suurin osa meistä tuomitsee, mutta joka on kylvänyt ja jättänyt jälkeensä kuolleita, loukkaantuneita, surua, kiristystä, pelkoa ja paljon viattomia uhreja.
Meiltä on evätty monia asioita valtion tähden. On kuitenkin yksi erityinen tuntomerkki, yksi selkeä itsehallintoon ja itsemääräämisoikeuteen liittyvä erityispiirre, joka on kestänyt kaikki historian muutokset ja vastoinkäymiset. Tarkoitan sitä laajaa autonomiaa, sitä kykyä ja pätevyyttä, joka on ainoastaan Baskimaalla kaikenlaisten julkisten verojen keräämisessä, samoin kuin talousarviota ja julkisia menoja koskevissa asioissa.
Onneksi elämme nyt Baskimaassa toivon aikaa, kuten Pohjois-Irlannissakin. ETA-järjestö on julistanut tulitauon, ja suurin osa Baskimaan poliittisista puolueista, ammattijärjestöistä ja kansalaisjärjestöistä on allekirjoittamut Lizarra-Estellassa (Navarrassa) sopimuksen, jolla baski-konflikti pyritään ohjaamaan takaisin vuoropuhelun ja neuvottelun tielle. Toisin sanoen yksinomaan demokraattiselle tielle.
Niin, Euroopan unionin komissio on arvostellut ja asettanut kyseenalaiseksi tiettyjä verotustoimia, joilla pyritään vahvistamaan taloudellista toimintaa ja laskemaan korkeaa työttömyysastettamme, ne ovat toimia, jotka Baskimaan toimielimet hyväksyivät käyttämällä asiaankuuluvaa itsemääräämis- ja itsehallinto-oikeuttaan. Edes kenraali Francon fasistidiktatuurin aikana tähän oikeuteen ei uskallettu koskea eikä sitä uskallettu loukata historiallisilla baskialueilla Navarrassa tai Álavassa.
Näinä historiallisina aikoina, kun me baskit kannatamme Euroopan rakentamista demokraattisena tienä, joka johtaa yhteisymmärrykseen, sovintoon ja rauhalliseen yhteiseloon kaikkien espanjalaisten sekä muiden Euroopan kansojen kanssa, se, mitä kaipaamme vähiten ja mikä voi eniten vahingoittaa sitä rauhaa, johon me pyrimme ja jota kiihkeästi tavoittelemme, on se, ettei jäljellä olevaa verotusasioita koskevaa itsemääräämisoikeuttamme, meidän kaupallista järjestelyämme kunnioiteta.
Olisimme halunneet äänestää tämän uuden Euroopan komission puolesta, jonka olette esitelleet meille. Uusien toimivaltuuksista ja muista Euroopan alueita koskevista asioista vastaavien henkilöiden vastaukset ovat kuitenkin kylväneet levottomuutta ja huolestuneisuutta Baskimaassa, mikä on estänyt meitä antamasta komissiolle luottamuslausetta.
Emme ole kuitenkaan halunneet sanoa myöskään ei. Emme ole hylänneet teidän ehdokkuuttanne emmekä esitystänne, sillä meistä on parempi etsiä vaihtoehtoista tulevaisuutta.
Tämän vuoksi, puheenjohtaja Prodi, rohkenen pyytää teitä tukemaan Euskadin, Baskimaan, rauhanprosessia. Joitakin tämänsuuntaisia rauhan palauttamiseen liittyviä ohjelmia ja toimintoja koskevia ehdotuksia on esitetty komission ihmisoikeuksia käsittelevälle pääosastolle.
On kuitenkin etenkin yksi asia, jonka voitte tehdä rauhamme edistämiseksi, ja se on niiden historiallisten baskien oikeuksien kunnioittamisen tukeminen, joihin kuuluu muiden muassa itsemääräämisoikeus, kuten mille tahansa muulle EU.n jäsenvaltiolle. Itsemääräämisoikeus, jonka olemme valmiit yhdenmukaistamaan muiden kanssa, mutta nimenomaan vuoropuhelun, ymmärryksen ja sopimuksen avulla. Ei halveksunnan, harkitsemattomuuden eikä varsinkaan painostuksen avulla.
Mielestämme rauha on hyvinkin näiden näkökohtien pohdiskelun arvoinen.
Paljon kiitoksia huomiostanne, puheenjohtaja Prodi. Luotamme siihen, että teidän tunnettu demokraattinen poliittinen taitonne auttaa meitä löytämään kaikkia tyydyttävän ratkaisun.

MacCormick
Arvoisa puhemies, äänestin tyhjää. Toimin niin siksi, että tämän komission nimittäminen piti todistaa "kiistatta" , ja minun sekä jäsen Hudghtonin mielestä oikea tuomio olisi ollut "ei ole näytetty toteen" .
Tunnustan, että monilla komission jäsenillä on hyviä ominaisuuksia ja kykyjä, ja myönnän, että parlamentin enemmistö on kokonaisuutena päättänyt vahvistaa koko komission. Tulemme siksi työskentelemään mielellämme heidän kanssaan. Olen kuitenkin edelleen sitä mieltä, että tiettyihin henkilöihin ja komission johtajuuteen kokonaisuutena kohdistuu liian paljon epäilyjä, jotka eivät ole hälvenneet. En voi hyvällä omallatunnolla perustella valitsijoilleni Skotlannissa äänestämistä komission puolesta. Toisaalta vielä ei ole olemassa sitovia todisteita, joilla voitaisiin perustella komission totaalinen hylkääminen.
Tässä tilanteessa myönteinen tyhjää äänestäminen tuntui olevan oikea tapa äänestää.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, se tosiasia, että uudessa komissiossa on neljä vanhan komission jäsentä, jotka olivat mukana väärinkäytösten vuoksi eroamaan joutuneessa kollegiaalisessa elimessä, on yksi syy, miksi emme antaneet myöntymystämme tälle komissiolle kuluvaksi kaudeksi. Emme voineet antaa myöntymystämme seuraavaksi kaudeksi siitäkään syystä, että jotkut ehdokkaat eivät ole tunnustaneet yksiselitteisesti kantavansa virkansa mukaisesti täydellistä ja yksilöllistä vastuuta toimistaan.
Prodi on siten jättänyt antamatta komissiolle sen tarvitseman uuden alun. Hän olisi voinut vaihtaa vanhat komission jäsenet ja antaa siten Euroopan kansalaisille signaalin läpinäkyvyydestä ja puhtaudesta. Viime kädessä tämän komission tavoitteena on lisätä valtaansa eräänlaisena Euroopan superhallituksena. Tätä kehitystä emme hyväksy. Se ei ole myöskään Euroopan kansalaisten tahdon mukaista. Vaikka äänestykseen tullutta päätöstä voidaan pitää toimeksiantona Prodin komissiolle, jonka me siis hylkäämme, emme kannata sitä, koska siten määritetään tämän parlamentin toimivaa EU-hallintoa koskevat periaatteelliset vaatimukset.

Konrad
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, komission hylkäämiseen on lukuisia syitä. Haluaisin ensinnäkin muistuttaa vielä kerran mieliin komission poliittisen epätasapainon. Kristillisdemokraattien komean vaalivoiton jälkeen tämä komissio ei heijasta enää parlamentin enemmistösuhteita. Tätä en voi hyväksyä. Lisäksi belgialaisen Busquinin ja ranskalaisen Lamyn myötä komissiossa on kaksi henkilöä, jotka ovat todistettavasti sekaantuneet skandaaleihin.
Jos haluamme panna täällä tänään alulle uuden suunnan, näen asian niin, että näiden kahden komission jäsenehdokkaan kohdalla uusi alku ei ole mahdollinen. Euroopan kansalaisilla on oikeus siihen, että me parlamentaarikkoina huolehdimme siitä, että tähän komissioon tulee vain moitteettomia henkilöitä. Tässä tapauksessa niin ei ole. Tässä on jälleen kyse - muotoilen sen nyt näin - kansallisen politiikan puhtaanapitotapauksista. Emme toimineet parlamenttina tammikuussa niin, että syyskuussa valitaan henkilöitä, jotka ovat huonompia kuin ne, jotka lähetimme tammikuussa kotiin!

Goebbels
Arvoisa puhemies, haluaisin kertoa, miksi äänestin tyhjää päätöslauselmaäänestyksessä. Päätöslauselmassa on kohta b, joka törmää Euroopan toimielinrakenteen keskeiseen tukipylvääseen: komission aloiteoikeuteen; komission on toimittava kollegiona ja vain sillä on oltava oikeus ehdottaa eurooppalaista lainsäädäntöä.
Parlamentti luulee saavuttaneensa suuren voiton saatuaan takeet siitä, että puheenjohtaja Prodi ottaa huomioon Euroopan parlamentin lainsäädäntöaloitteet. Parlamentin aloiteoikeus johtaa varmasti siihen, että jäsenvaltiot ja kansalliset byrokratiat esittävät vastaavanlaisen vaatimuksen. Huomaatte pian, että tästä lähtien pääkaupunkien painostus komissiota kohtaan on paljon suurempaa kuin Euroopan parlamentin painostus. Olen sitä mieltä, että meidän on tehtävä kaikkemme komission aloiteoikeuden puolustamiseksi, koska muussa tapauksessa siitä tulee pelkkä postilaatikko, pelkkä toimeenpaneva elin. Parlamentilla on paljon poliittista vaikutusvaltaa komissioon niin kauan, kuin se on poliittinen elin, mutta niin ei enää ole, jos komission aloiteoikeus vesitetään.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, yksi kysymys ennen äänestysselitystäni. Haluaisin tietää, millä perusteella Schreyer on täällä. Hänet on hyväksytty, äänestin hänen puolestaan, mutta häntä ei ole vielä nimitetty virkaansa ; tämä on absurdia. Olen kuitenkin hyvin iloinen siitä, että hän kuulee sen, mitä aion sanoa.
(Puhemiehen keskeytys: Siirtymäaika on yksi päivä, parlamentin jäsen Bourlanges.) Juuri niin, olen sitä mieltä, että kaikki tämä on absurdia, ja se on äänestysselitykseni sisältö. Äänestin neljä kertaa komission puolesta, koska luotan Prodiin ja hänen kokoonpanoonsa. Haluaisin kiinnittää tässä äänestysselityksessä huomiota siihen, että parlamentti ei ole toiminut oikein oikeudellisella tasolla. 214 artikla on virallinen: siinä määrätään täsmällisesti menettelyjen kulusta ja erotetaan vaihe, jossa puheenjohtaja nimetään, ja vaihe, jossa kollegio hyväksytään. Tällä pyritään suojelemaan puheenjohtajan poliittista arvovaltaa. Tässä tapauksessa hyväksyimme antamillamme äänillä joka kerta komission, ennen kuin puheenjohtajaa oli tosiasiassa nimetty. Hyväksyimme Prodin nimeämisen ensimmäisessä äänestyksessä, vaikka kaavaillut komission jäsenet oli asetettu ehdolle jo 19. heinäkuuta annetussa asiakirjassa. Sen jälkeen olemme vieneet asiaa eteenpäin kolmannessa ja neljännessä äänestyksessä täysin etukäteisen 19. heinäkuuta tehdyn päätöksen pohjalta. Parlamentti ei mielestäni ole kypsynyt tässä asiassa. Meidän olisi pitänyt olla neuvostoa tarkempia ja noudattaa 214 artiklan hyvin tiukkoja määräyksiä.

Breyer
Arvoisa puhemies, olisin äänestänyt tänään mielelläni rajoituksetta komission puolesta. Jouduin kuitenkin valitettavasti sanomaan " mutta" äänestäessäni tyhjää, sillä vaikka komissiossa on erittäin hyviä jäseniä - erityisesti Schreyer ja Wallström vakuuttivat minut -, on minun kuitenkin sanottava, että Prodin puheet olivat minulle enemmän kuin pettymys. Mielestäni ei riitä, jos esittää vain selontekoja aikeista, vaan pitäisi tosiaankin sanoa, mihin suuntaan Euroopan unionin uudistukset ovat menossa. Puheessa oli minulle liian paljon lyriikkaa ja liian vähän konkreettista. Siksi halusin ilmaista äänestämällä tyhjää, että pelkkä puhe on liian vähän ja että seuraavien vuosien aikana on onnistuttava siinä, että komissio ottaa lupaukset mahdollisimman tosissaan eikä jää vain lyriikan tasolle. Toivottavasti Prodi onnistuu kaikesta huolimatta nousemaan voimakkaaksi hahmoksi Euroopan unionissa. En ole äänestänyt todellakaan " ei" , mutta olisin sanonut mielelläni täällä " kyllä" täydestä sydämestäni. Siihen Prodin lausunto oli minulle kuitenkin liiallinen pettymys.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, aloitan ranskaksi sanoakseni teidän hyvin kauniilla kielellänne, että velvollisuutenani on ilmoittaa teille, että tästä lähtien en halua enää käyttää tätä kieltä, ennen kuin Ranska tunnustaa baskin kielemme.
Enkä aio tehdä sitä täällä myöskään espanjan kielellä niin kauan kuin baskin kieli ei saa maassaamme täyttä tunnustusta.
(FR) Lisään, että tänä aamuna esitetty näytös oli meille häpeäksi, varsinkin puheenjohtaja Halosen edessä. Se osoitti täydellistä kunnioituksen puutetta näin pätevää naista kohtaan.
(EN) Euskal Herritarrok, vasemmistolainen baski, äänesti komission nimittämistä vastaan, vaikka tiesimme, että Prodi on onnistunut voittamaan tämän parlamentin enemmistön luottamuksen.
Tiedämme nyt, että uusi komissio ei todellakaan nauti eurooppalaisten enemmistön luottamusta. Aamun spektaakkelin jälkeen epäilen, ettei parlamenttikaan nauti useimpien eurooppalaisten luottamusta, toisin sanoen niiden, joiden mielestä on vielä mahdollista rakentaa uusi Euroopan unioni, jonka perusperiaatteita ovat vapaus ja oikeudenmukaisuus.
Mila esker. (Paljon kiitoksia.)

Carlotti
Olen Euroopan sosialistipuolueen tovereideni, jotka osallistuivat tarkkaavaisesti ja ahkerasti komission jäsenehdokkaiden kuulemistilaisuuksiin, edustajana tyytyväinen tähän menettelyyn, joka opetti meille paljon tulevien etuoikeutettujen keskustelukumppaneidemme persoonallisuudesta ja aikomuksista.
Tämä tulevan kollegiaalisen komission " pikakuulustelu" Euroopan kansalaisten valitsemien edustajien edessä on tärkeä virstanpylväs Euroopan toimielinten demokratisoinnissa, jonka sosialistit ovat ottaneet mieliaiheekseen.
Kokonaisvaikutelma oli yleisesti ottaen tyydyttävä huolimatta tiettyjen ehdokkaiden, jotka ilmeisesti edelleen suhtautuvat vastahakoisesti sosiaalista Eurooppaa ja työllisyyttä koskeviin kysymyksiin, epävarmasta suoriutumisesta ja Palacion jopa hyvinkin epäuskottavasta kuulemistilaisuudesta.
Päinvastoin kuin Euroopan oikeisto, joka yritti ilmiselvästi peitellä jakautuneisuuttaan purevilla hyökkäyksillä, joissa mentiin välillä henkilökohtaisuuksiin ja loukattiin tiettyjä komission jäseniä, minä aion kannattaa neuvottelutietä ja yhteistyötä tulevan komission kanssa.
Kyse on nähdäkseni ennen kaikkea uskottavan keskustelukumppanin saamisesta, jatkuvan välivaiheen päättämisestä ja siitä, että Euroopan komissiolle annetaan mahdollisuus ryhtyä jälleen hoitamaan raskasta tehtäväänsä ja edetä lopulta Euroopan parlamentin jäsenten kanssa käytävien tiiviiden neuvottelujen myötä Euroopan ja sen kansalaisten kannalta ratkaiseviin kysymyksiin.
Äänestän tässä hengessä uuden komission nimityksen puolesta antamatta kuitenkaan " avointa valtakirjaa" . Aion suoda itselleni mahdollisuuden arvioida " pala palalta" tehdyn työn laatua.

Caudron
Olen kuunnellut henkilökohtaisesti kaikki puheenjohtaja Romano Prodin puheenvuorot ja olen osallistunut kaikkiin kuuteen komission jäsenehdokkaiden kuulemistilaisuuteen.
Ensimmäinen johtopäätökseni niistä on se, että meillä on edessämme vakaa kokoonpano, jonka jäsenet ovat suurimmaksi osaksi päteviä omilla aloillaan.
Toinen johtopäätös on se, että tämän kokoonpanon välittämä ideologia ja monet sen ehdotuksista ovat kaukana Euroopan rakentamiseen ja hallintoon liittyvistä omista ajatuksistani, ja niitä hallitsee hyvin huolestuttavalla tavalla liberalistinen suhtautuminen sosiaalialaan ja kansalaisuuteen.
Tästä syystä, vaikka äänestän tänään klo 12.00 omantuntoni vastaisesti komission nimityksen puolesta ja toivotan sille rohkeutta ja onnea, tutkin muutaman viikon kuluttua hyvin tarkasti vuotta 2000 ja tulevaa lainsäädäntöä koskevaa ohjelmaa.
Äänestyskäyttäytymiseni tässä ja tulevissa yhteyksissä riippuu siitä, miten hyvin meille esitettävät lupaukset vastaavat niitä lupauksia, joiden perusteella minut valittiin parlamenttiin 13. kesäkuuta.
Mielestäni nämä neljä haastetta ovat tulevien viiden vuoden aikana ajankohtaisempia kuin koskaan:
1 - demokraattinen, avoin ja tehokas poliittinen Eurooppa;
2 - vakaa, oikeudenmukainen ja heikoimpia puolustava sosiaalinen Eurooppa;
3 - kansalaisten Eurooppa, jossa kaikki kansalaiset tuntevat olevansa täysin eurooppalaisia päivittäisessä elämässään;
4 - Eurooppa, joka pystyy laajentumaan määrätietoisesti ja peräänantamattomasti taatakseen rauhan säilymisen.

Cossutta
. (IT) Parlamenttiryhmä, johon minä kuulun, on päättänyt äänestää puheenjohtaja Prodia vastaan.
Olen yhtä mieltä monista niistä huolenaiheista ja varauksista, joita ryhmäni enemmistö esitti ohjelman ja komission kokoonpanon osalta.
En kuitenkaan ole samaa mieltä näkemyksestä äänestää vastaan.
Tunnen Romano Prodin hyvin ja arvostan suuresti hänen johtamiskykyään ja hänen demokraattisia päämääriään. Puheenjohtaja Prodi oli Italian hallituksen pääministerinä ajanjaksona, joka oli ratkaiseva Italian Euroopan unioniin liittymisen kannalta. Minä tuin silloin päättäväisesti hänen hallitustyötään ja taistelin urhoollisesti välttääkseni sen, että hänen johtamansa keskustavasemmistolainen hallitus joutuisi kriisiin näinä päivinä siitä on täsmälleen vuosi erään sellaisen poliittisen ryhmän aloitteesta, joka oli yhteydessä parlamentin jäsen Bertinottiin.
En tuolloin kieltänyt Prodilta luottamustani, enkä aio kieltää häneltä sitä nytkään.
Romano Prodia ehdotettiin komission puheenjohtajaksi Italian tasavallan tämänhetkisen hallituksen toimesta, ja minun puolueeni on siinä aktiivisesti mukana, ja minä luotan siihen, että Prodin luonteen voima kykenee varmistamaan sen, että komissiota johdetaan tehokkaalla tavalla ja päästään rajoituksista ja puutteellisuuksista, jotka ovat näkyvissä hänen ohjelmassaan ja hänen muodostamassaan kokoonpanossa.
Tästä syystä me parlamentin italialaiset kommunistijäsenet olemme eri mieltä kuin enemmistö GUE/NGL-ryhmässä, jonka jäseniä me olemme, ja pidättäydymme äänestämästä motivoituneen ja valppaan päätöksen mukaisesti.

Désir
Euroopan kesäkuisten vaalien ennätyksellisen alhainen äänestysaktiivisuus erityisesti taajaan asutuilla alueilla osoitti, että Eurooppa on kaukana kansalaisista. Se ei toimi riittävän avoimesti. Se on keskittynyt liiaksi markkinoita ja suuryrityksiä koskeviin asioihin ja liian vähän niihin asioihin, jotka huolestuttavat väestöä ja erityisesti niitä, jotka kärsivät epävarmuudesta, työttömyydestä ja köyhyydestä.
Komission jäsenehdokkaiden kuulemisella saatiin ensimmäiset vastaukset komission toiminnan uudistamisesta ja sen suhteiden vahvistamisesta parlamentin kanssa. Mutta Euroopalta odotetaan tuloksia ja sen on saavutettava jälleen kansalaisten luottamus harjoitettavien politiikkojen perusteella.
Mitkä ovat sosiaalisen Euroopan näkymät? Miten suojautua taloudellisilta voimilta, jotka hallitsevat yhä enenevässä määrin finanssialaa? Millainen on uusi työllisyyspolitiikka? Mihin suuriin töihin on ryhdyttävä kollektiivisen edun vuoksi tulevaisuutta ajatellen ja talouskasvun tukemiseksi? Millainen on ympäristöpainotteinen Eurooppa, ja mikä on sen näkemys kestävästä kehityksestä? Ja millaisen toimintalinjan se omaksuu tältä perustalta WTO:n neuvotteluihin eurooppalaisen yhteiskuntamallin ominaispiirteiden puolustamiseksi ja uudenlaisen yhteistyön edistämiseksi pohjoisen ja etelän valtioiden välillä?
Näihin kysymyksiin ei saatu odotettuja vastauksia puheenjohtaja Prodin lausumasta. Esitetyt suuntaviivat ovat liian kaukana sosialistien vaalikampanjan ydinasioista Ranskassa ja myös monissa muissa maissa.
Kysymys ei ole komission jäsenehdokkaiden persoonallisuudesta, rehellisyydestä ja pätevyydestä. Tästä näkökulmasta ei voida hyväksyä joidenkin oikeistolaisten ja äärioikeistolaisten perusteettomia henkilökohtaisia hyökkäyksiä sosialistien johtajaa kohtaan. Heidän vaatimansa epäluottamuslause on hylättävä. Äänestän komission nimityksen puolesta. Mutta komission kokoonpanon - komission, jonka on annettava paneutua työhönsä - hyväksyminen ei merkitse luottamuslausetta sen poliittiselle toimintaohjelmalle, joka tulee pian parlamentin esittelyyn ja käsittelyyn ja jossa on otettava huomioon Euroopan kansalaisten toiveet ja odotukset.
Eriksson, Frahm, Herman Schmid ja Sjöstedt (GUE/NGL), kirjallinen. (SV) Kannanotto Euroopan komission puolesta tai sitä vastaan ei perustu yksittäisen komission jäsenen kykyyn hoitaa tehtäviään. Esimerkiksi Pohjoismaiden edustajat Nielson ja Wallström selviytyivät hyvin kuulemistilaisuuksissa. Jos olisimme voineet äänestää yksittäisten komission jäsenten puolesta, olisimme antaneet heille tukemme, mutta sitä sopimus Euroopan unionista ei salli.
Komissiota koskevassa kannanotossamme kyse on pääasiassa kolmesta kysymyksestä:
Demokraattinen menettelytapa
Tässä asiassa emme voi hyväksyä komission puheenjohtaja Prodin esittämiä uhkauksia. Hän on muun muassa uhannut jättää nimittämättä koko komission, jos parlamentti ei hyväksy koko kollegiota. Hän on myös konservatiivien/kristillisdemokraattien puheenjohtajan, Poetteringin, kanssa käymissään puhelinkeskusteluissa päässyt sopimukseen siitä, että kuulemistilaisuuksissa ei esitettäisi liian tunkeilevia ja kiistanalaisia kysymyksiä. Sen vuoksi esimerkiksi Ranskan jäsenehdokas Pascal Lamy pääsi liian helpolla. Delorsin kabinettijohtajana toiminut Lamy oli vastuussa siitä, että komissio kehitti omasta turvallisuusosastostaan " valtion valtiossa" , kuten riippumattoman asiantuntijakomitean kertomuksessa mainitaan. Lisäksi hän oli vastuussa siitä, että turvallisuuspalvelu palkkasi johtavaan henkilöstöönsä äärioikeiston edustajia.
Poliittinen sisältö
Tämä sisältö käy parhaiten ilmi komission puheenjohtaja Prodin eri puheista. Niistä paistaa selkeästi läpi uusliberalistinen konsepti. Työmarkkinoilla vallitsevia sääntöjä on purettava, sosiaaliturvaa sekä veroja on yhdenmukaistettava. On huomionarvoista, että EU:n hallitukset, joita sosiaalidemokraatit suurilta osin hallitsevat, ovat voineet päästä yksimielisyyteen komission puheenjohtajasta, joka ei selvästikään edusta työväenliikkeen arvoja. EU:n sotilaallinen kehittäminen on toinen komission puheenjohtaja Prodin keppihevonen. Ruotsin liittoutumattomuus ja sotilaallista yhteistyötä koskeva Tanskan erivapaus eivät saaneet kuulemistilaisuuksissa osakseen minkäänlaista ymmärrystä. Komission jäsenehdokkaiden kuulemistilaisuuksissa ollaan oltu huomattavan yksimielisiä siitä, että veto-oikeuden poistaminen on välttämätöntä lähes joka saralla. Suunta on selkeä: se on kohti eurooppalaista valtiota, valtioliittoa.
Tulevaisuuden suuntaus 14. syyskuuta komission puheenjohtaja Prodi puhui Euroopan parlamentissa glasnostin käyttöön ottamisesta, mutta hän ei maininnut mitään komission työntekijöitä koskevan tiedottajanvapauden käyttöön ottamisesta. Lisäksi hän puhui konkreettisista uudistuksista melko epämääräisesti. Hän ei halunnut kommentoida riippumattoman asiantuntijaryhmän kertomusta vaan pyysi mahdollisuutta palata siihen jonakin myöhempänä ajankohtana. Komission puheenjohtaja Prodi haluaa vahvemman komission, joka ottaa hoidettavakseen entistä useampia tehtäviä, ja se aikoo ehdottomasti säilyttää vanhanaikaisen lainsäädäntöä koskevan aloitemonopolinsa.
Kaiken tämän perusteella olemme päättäneet äänestää komissiota vastaan.

Ferrer
Olen äänestänyt Prodin johtaman komission puolesta ensinnäkin sen vuoksi, että sen puheenjohtajalla on kaikki ne ominaisuudet, joita tarvitaan niissä haasteissa, joihin Euroopan unionin on vastattava ylittäessään kolmannen vuosituhannen kynnyksen, ja sen vuoksi, että yleisesti ottaen komission jäsenet ovat antaneet todisteita kyvystään vastata näihin haasteisiin tehokkaalla tavalla. Kyse ei ole ainoastaan siitä, että varmistetaan talouden globaalistumisen puitteissa riittävä kasvu, jonka avulla voidaan luoda pysyviä ja kestäviä työpaikkoja tai että ehdotetaan perusteellista toimielinuudistusta seuraavaa hallitusten välistä konferenssia silmällä pitäen; kyse ei ole myöskään ainoastaan siitä, että jatketaan unionin laajentumiskehitystä ja edistetään näin koko Euroopan hyvinvointia, vaikka näiden tavoitteiden merkitystä ei voidakaan kieltää. Kyse on ennen kaikkea siitä että Euroopan rakennusprosessia ohjataan kohti tunteita ja omaatuntoa. Kyse on siitä, että kuten Prodi itse sanoi eilisessä puheenvuorossaan, luomme yhteisen sielun ja yhteisen sydämen: eurooppalaisen sielun ja sydämen. Kyse on myös siitä, että tarjoamme naapurikansoille todellista rauhaa ja vaurautta ja että luomme maailmanlaajuisella tasolla yhteistyösiteitä, jotta voisimme luoda kaikille hyvinvointiyhteiskunnan, maailman, jossa vallitsee rauha ja vapaus.
Arvoisa puheenjohtaja Prodi, koska olette uskollinen niille periaatteille, jotka panivat alulle nykyisen Euroopan unionin, ja koska teidän kykynne hoitaa asioita on todistettu, olen varma siitä, että ohjaatte uuden komission nykyisten olosuhteiden vaatimaan suuntaan niiden edellyttämässä tahdissa. Näin ollen niistä henkilökohtaisista kysymyksistä huolimatta, jotka liittyvät joihin kuihin komission jäseniin ja jotka joka tapauksessa kuuluvat menneisyyteen, olen antanut luottamuslauseen uudelle komissiolle vakuuttuneena lisäksi siitä, että parlamentilla on tarvittavat mekanismit mitätöidä tämä luottamus, jos se petetään. Se, palaavatko kansalaisten toiveikkuus ja luottamus Euroopan rakentamisprosessin osalta, riippuu nyt komissiosta, joka aloittaa taipaleensa tänään puheenjohtaja Prodin johdolla. Tämä on komissio, jonka parlamentti on tehnyt tietoiseksi siitä demokraattisesta legitiimiydestä ja avoimuudesta, jota kansalaiset vaativat.

Figueiredo
Komission puheenjohtajan lausuma saattoi samalla päätökseen valiokunnissa tapahtuneen työskentelyn, jonka aikana komission jäsenten poliittisia käsityksiä oli mahdollisuus arvioida.
Kannanotoissa on yleisesti ottaen puolustettu niitä Euroopan unionin keskeisiä suuntaviivoja, jotka ovat syynä nykyisiin ongelmiin, erityisesti työttömyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen.
Viime vaalien alhainen äänestysprosentti paljasti selvästi, että kansalaisten luottamus Euroopan unionin toimielimiin on romahtanut, ja sen tähden nyt ei tarvita ainoastaan "nykyaikaista ja tehokasta hallintoa", vaan uudenlaisia politiikkoja, joiden avulla Euroopan unionin jäsenvaltioiden taloudelliset ja sosiaaliset ongelmat voidaan ratkaista.
Nyt kuulluista mielipiteistä esiin tulleet keskeiset suuntaviivat perustuvat yhä edelleen uusliberalistisiin ja federalistisiin politiikkoihin, joissa tosin on eräissä tapauksissa tietty sosiaalinen pohjavire, mutta silloinkin vailla minkäänlaista objektiivista asiasisältöä. Vielä eilen Romano Prodi teki edustamansa kannan täysin selväksi puheessaan, kun hän totesi, että on välttämätöntä "jatkaa yhtenäismarkkinoiden rakenteellista uudistamista ja edetä vapauttamisen tiellä" sekä korostaessaan erityisesti tarvetta jatkaa tavaroiden ja palvelujen vapauttamista.
Maastrichtin sopimuksen sekä vakaussopimuksen kriteereiden säilyttäminen ennallaan vie Euroopan työllisyyssopimukselta kaiken uskottavuuden, ja kun samalla työsuhteilta vaaditaan edelleenkin joustavuutta, on selvää, että tavoitteena on työsuhteiden entistä vähäisempi sääntely. Mitään edistystä ei sen sijaan saavutettu niissä asioissa, jotka koskevat pääomanliikkeiden verotusta ja tarvetta kehittää kansallisia sosiaaliturvajärjestelmiä vastaamaan paremmin nykyisiä väestönkehityssuuntia, joten on ilmeistä, että tarkoitus ei lopultakaan ole lisätä sosiaalista oikeudenmukaisuutta, vaan päinvastoin syventää entisestään sosiaalista eriarvoisuutta.
Maatalouden alalla korostitte YMP:n - yhteisen maatalouspolitiikan - laajoja suuntaviivoja sekä tarvetta jatkaa markkinoiden vapauttamista, joten tuet ja avustukset tulevat vastaisuudessakin jakautumaan epäoikeudenmukaisesti ja perheviljelmien sekä Portugalin kaltaisten, pientilavaltaisten maiden vahingoksi.
Mitä tulee ulko- ja puolustuspolitiikkaan, korostitte federalistista tietä ja YUTP:n militaristisia kantoja sen sijaan, että olisitte päättäväisesti puhunut yhteistyöpolitiikkojen puolesta.
Tässä ovat ne pääasialliset syyt, joiden takia äänestin vastaan.

Fruteau
Haluaisin kertoa teille olevani hyvin tyytyväinen saatuani osallistua siihen demokratian suureen hetkeen, jonka olemme juuri kokeneet ja jolla ei ole vertaistaan Euroopan poliittisessa elämässä.
Euroopan toimielimet, erityisesti Euroopan komissio ja Euroopan parlamentti, poistuvat kypsempinä komission jäsenehdokkaiden kuulemistilaisuuksista, ja Euroopan kansalaiset, jotka ovat seuranneet näitä tilaisuuksia (lehdistön välityksellä), voivat toivoakseni löytää niistä perusteita kiinnostua entistä enemmän Euroopan rakentamisesta.
Näistä syistä ja komission jäsenten yleisesti tunnustetun pätevyyden ja sen vuoksi, että useimmat heistä osoittivat selvästi halunsa tehdä tiivistä yhteistyötä parlamentin kanssa, äänestin Euroopan komission nimityksen puolesta.
Se oli minulle sitäkin helpompi ratkaisu, kun kuulemisia varten valitussa menettelyssä oli mahdollista muistuttaa komissiolle sen sitoumuksesta esittää ennen vuoden 1999 loppua joukko ehdotuksia, joiden tarkoituksena on antaa vihdoin käytännön sisältöä Amsterdamin sopimuksen 299 artiklan 2 kohdalle, jossa vahvistetaan syrjäisimpien alueiden erityispiirteet ja annetaan niille oikeus erityisiin poikkeusmääräyksiin, jotta ne voivat selviytyä rakenteellisista ongelmistaan.
Lisäksi komission jäsen Nielson tunnusti sen tarpeen, että Euroopan unioniin assosioituneiden merentakaisten maiden ja alueiden (MMA) osalta on tehtävä pikaisesti joukko ehdotuksia, joiden tarkoituksena on antaa näille maille niiden nykyistä tilannetta vastaava asema tulevaa assosiaatiosopimusta silmällä pitäen ja joiden perusteella muun muassa uudistettaisiin niiden kehitystä koskevaa rahoitusvälinettä.
Näiden kahden minulle hyvin läheisen aiheen osalta asiasta vastaavien komission jäsenten vastaukset herättivät mielestäni hyviä toiveita tulevasta yhteistyöstä komission ja parlamentin välillä.

Gahrton ja Schörling
. (SV) Huolimatta siitä, että muutamat komission jäsenehdokkaat ovat osoittautuneet erittäin päteviksi ja ympäristötietoisiksi henkilöiksi ja että heistä, kuten esimerkiksi Margot Wallströmistä ja Michaela Schreyeristä, tulisi varmasti hyviä komission jäseniä, emme voi tukea Prodin komissiota, osittain sen vuoksi, että Romano Prodin ohjelmajulistuksesta puuttuu täysin ympäristötietoisuus ja sosiaalinen tietoisuus, ja osittain sen vuoksi, että mukana on joitakin komission jäsenehdokkaita, jotka eivät ole saaneet meitä täysin vakuuttuneiksi sopivuudestaan ja valmiudestaan toimia täysin rehellisesti parlamentin edessä.
Romano Prodin toiminnassa on lisäksi ollut piirteitä, jotka on syystä tulkittu siten, että hän pyrkii vakiinnuttamaan asemansa eräänlaisena pääministerinä, mitä sopimus Euroopan unionista ei tue ja mikä merkitsisi jälleen askelta kohti EU:n valtiollistamista. Sen vuoksi vastustamme äänestyksessä Prodin komission nimittämistä 23.1.2000 - 22.1. 2005. väliseksi kaudeksi Emme sitä vastoin halua vastustaa eräänlaista " virkamieskomissiota" , joka työskentelisi 22.1.2000 asti, eikä kysymykseen saa tietenkään tulla nykyinen Santerin komissio, jonka on luovuttava tehtävästään välittömästi. Olemme sen vuoksi jättäneet äänestämättä nykyisen toimikauden loppua koskevassa äänestyksessä.

Hudghton
. (EN) Keskeinen ajatukseni Prodin komission arvioimisessa on se, onko tämä 20 hengen tiimi vakuuttanut minut kyvystään palauttaa merkittävästi yleistä luottamusta Euroopan unioniin ja sen toimielimiin.
Yksittäisten kuulemisten ja Prodin useiden lausuntojen jälkeen en ole valitettavasti edelleenkään vakuuttunut. Parlamentin jäseniin kohdistuu suurta painetta hyväksyä uusi komissio, jotta voidaan palata taas "normaaliin" päiväjärjestykseen. Tätä painetta pitää verrata niihin lukuisiin epäilyksiin ja varauksiin, jotka liittyvät tiettyihin Prodin joukkueen jäseniin.
Prodi pitää komissiota Euroopan hallituksena. Tämä näkemys ei ole sellainen, jonka puolesta olisin taipuvainen äänestämään. Vaikka olisinkin halukas siihen, en voisi äänestää tätä nimettyä komissiota sellaiseen tehtävään.
Haluan nähdä todellista ja radikaalia parannusta komission sisäisessä hallinnossa ja taloudellisessa valvonnassa. Haluan nähdä myös todellista muutosta komission asenteessa Euroopan parlamenttia kohtaan. Haluan komission, jonka nähdään olevan tärkeä kansalaistemme elämälle ja pyrkimyksille.
Ainoa tuomio, jota voin soveltaa Prodin joukkueeseen, on "ei ole näytetty toteen" , ja ilmoitan täten äänestäväni tyhjää.

Inglewood
. (EN) Talven 1998 - 1999 aikana Euroopan parlamentista tuli täysi-ikäinen, se sai aikaan Santerin komission eron ja vakiinnutti siten oikean asemansa Euroopan poliittisessa järjestelmässä. Pelkään kuitenkin, että olemme instituutiona epäonnistuneet siinä tavassa, jolla olemme tutkineet Prodin komissiota. Se on ollut hajanainen, liian suppea ja epäjohdonmukainen. Sen vuoksi minun on ollut mahdotonta kannattaa jäsenvaltioiden nimityksiä.
Ennen seuraavan komission tutkimista parlamentin täytyy mielestäni pyytää perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaa laatimaan kokonaisvaltaisia menettelyjä, jotka kattavat paljon laajempien ja perusteellisempien kuulemistilaisuuksien kaikki näkökohdat.
Ellei näin tehdä, tuhoamme yleisön luottamuksen meihin ja petämme eurooppalaisen yleisön, jota parlamentin toimet Prodin komission osalta eivät ole uskoakseni palvelleet kovinkaan hyvin.

Lienemann
Komission vahvistamista koskeva äänestys ei ole äänestys, jossa hyväksyttäisiin komission ohjelma, koska siitä pyydetään lausuntoa Euroopan parlamentilta vuoden lopulla.
Tänään on siis päätettävä siitä, pystyvätkö komission jäsenehdokkaat hoitamaan tehtäviään pätevästi ja vakavasti. Mikään, mitä olemme saaneet tietää komission jäsenten kuulemistilaisuuksissa, ei anna perusteita esittää tässä vaiheessa vastalausetta kenenkään osalta. Sanokaamme, että heillä on etunaan myönteinen ensivaikutelma. Romano Prodi on kuitenkin siitä lähtien, kun hänet esiteltiin Euroopan parlamentissa, esittänyt lausumia, jotka aiheuttavat pelkästään pettymystä ja huolestuneisuutta niissä, jotka odottavat Euroopan unionilta nopeita ja rohkeita vastauksia Euroopan kurssin muuttamiseksi kohti kansojen ja ihmisten palvelemista talouden ja rahan mahdin palvelemisen sijasta, jotta Eurooppa voisi esiintyä vaihtoehtona liberalistiselle maailmanlaajuistumiselle.
Prodin vaikeneminen tarpeesta puolustaa eurooppalaista yhteiskuntamallia, hänen valitettava harvapuheisuutensa Euroopan työllisyyspolitiikasta, tai jopa sen karttaminen useissa yhteyksissä, ja hänen varovaiset yleistyksensä toimielinten uudistamisesta synnyttävät vähintäänkin varautuneisuutta.
Tästä syystä esitin kielteisen lausunnon Prodin nimitystä koskevan äänestyksen yhteydessä. Odoteltaessa komission poliittisten toimintalinjojen välttämätöntä uudelleen suuntaamista ja tulevaa toimintaa koskevaa keskustelua tämänpäiväinen myönteinen äänestystulos on tulkittava valinnaksi sen puolesta, että kriisit ja umpikujat eivät lisäänny toimielimissämme, ja kieltäytymiseksi etsimästä yksittäisiä syntipukkeja, kun on kyse Euroopan poliittisesta ja sivistyksellisestä linjasta.
Tämä on tietyssä mielessä hallinnollinen äänestys. Ääneni ei siis ole epäluottamuslause komission jäsenehdokkaille. Se ei ole myöskään luottamuslause. Odotan uudelta komissiolta sitä, että se ansaitsee tämän luottamuksen. Se tietää varmasti, että monet meistä tuomitsevat sen epäröimättä, jos sen toiminta tuottaa samanlaisen pettymyksen kuin sen politiikan esittely tällä hetkellä.

Lucas
. (EN) Suhtaudun vakavasti päätökseeni äänestää tätä komissiota vastaan. Kuunneltuani kuitenkin tarkasti sekä tämänpäiväistä parlamentin keskustelua että nimetyn komission jäseniltä muutaman viime viikon aikana parlamentin kuulemistilaisuuksissa saamiamme vastauksia, minulla on edelleen useita vakavia huolenaiheita ja varauksia sen suhteen.
Näissä huolenaiheissa on kaksi puolta. Toisaalta poliittinen, sillä emme tietenkään voineet odottaa vihreistä koostuvaa komissiota. Odotimme kuitenkin osoitusta suuremmasta tietoisuudesta siltä osin, miten priorisoida ja toteuttaa yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden ja ympäristön kestokyvyn avainkysymyksiä.
Toisaalta kun arvioidaan komission jäsenten kykyä täyttää ne valtavat heihin kohdistuvat odotukset aivan erilaisen menettelytavan ja kulttuurin tuomisesta komissioon, odotimme komissiolta osoitusta kyvystä panna alulle aito, kauaskantoinen ja radikaali uudistus.
Jotta siis voisin äänestää tämän komission puolesta, minun pitäisi pystyä sanomaan, että ryhmänä nämä ovat komission jäseniä, joiden sitoutumisen juuri sellaisten perusteellisten uudistusten aloittamiseen voin allekirjoittaa.
Minun pitäisi pystyä sanomaan, että nämä kaikki ovat komission jäseniä, joiden rehellisyys ja hyvä arviointikyky ovat moitteiden yläpuolella.
Minun pitäisi pystyä sanomaan, että nämä ovat komission jäseniä, joihin minä ja Euroopan kansalaiset voivat luottaa täydestä sydämestään.
Olen hyvin pahoillani siitä, että se mitä olen kuullut ja lukenut muutamien viime viikkojen ja kuukausien aikana, tarkoittaa, että en voi vielä sanoa näitä asioita monille ehdotetun uuden komission jäsenistä.
Ja koska en voi sanoa näitä asioita, en voi perustella valitsijoilleni äänestäväni tämän uuden komission puolesta.

Mann, Thomas
. (DE) Äänestin juuri nykyisen komission kokoonpanoa vastaan ja tyhjää Romano Prodin osalta. Perusteluni on seuraava: tämän vuoden toukokuussa komission puheenjohtaja Prodi sai Euroopan parlamentilta vakuuttavan kannatuksen aikeelleen toteuttaa uudella miehistöllä kattava uudistusohjelma tervehdyttämisen tarpeessa olevalle komissiolle. Jo nyt komissio on kuitenkin lyönyt päänsä seinään.
Kuulemisten tuloksiin Prodi ei ole reagoinut. Ottaen huomioon ne huomattavat epäilykset, jotka kohdistuvat belgialaisen Philippe Busquinin pätevyyteen tutkimusalalla, ja hänen toimiinsa kohdistuneet lukuisat moitteet, Prodin olisi pitänyt hylätä tämä ehdokas! Lisäksi Prodi hyväksyi harkitsematta Ranskan hallituksen ehdotuksen nimittää ulkomaankauppaa hoitamaan Pascal Lamy, vaikka hän on ollut arkkitehtinä " Jacques Delorsin järjestelmässä" eli synnyttämässä hyvin monimutkaista komission talousrakennetta. Tämä järjestelmä on varsinainen syy niihin suuriin organisaatiopuutteisiin, jotka johtivat Santerin komission eroon.
Painokkaasti luvatusta " poliittisen monimuotoisuuden välisestä sopivasta tasapainosta" ei voida puhua. Komissio on enimmäkseen suuntautunut vasemmalle. Romano Prodi ei tehnyt Saksan liittokanslerille minkäänlaista vastarintaa, kun tämä asetti puhtaasti puoluekirja-ajattelun pohjalta yhden vihreän ja yhden sosiaalidemokraattisen ehdokkaan. Schröderin suunnitelmallisuuden puute ja puhdas vallanhalu ovat tulleet tunnetuiksi; saksalaiset antavat hänelle nyt osavaltio toisensa jälkeen kirpeää palautetta. Toisin kuin edeltäjänsä Helmut Kohl, joka hyväksyi viisi vuotta sitten opposition ehdotuksen komission jäseneksi - minulle ei ollut helppoa äänestää vuonna 1994 Monika Wulf-Mathiesin puolesta - Schröder ei ollut valmis ottamaan huomioon nykyistä CDU/CSU-oppositiota, Saksan eurovaalien voittajaa. Elmar Brok olisi ollut loistava ja todennäköisesti myös enemmistön tuen saanut ehdokas.
Michaele Schreyeria kaavaillaan talouteen eli toiminta-alalle, jossa hän voi vain hoitaa hallintoa eikä luoda uutta politiikkaa. Hän ei pystynyt hälventämään epäilyksiä, jotka kohdistuvat hänen kykyynsä hoitaa talousarvion valvontaa. Günter Verheugen passitetaan laajenemisen pariin, jossa ratkaisevat askeleet on otettu jo kauan sitten. Hänen vastuullaan ei ole edes omaa pääosastoa ja siten hän on vain komission juniorijäsen. En voi hyväksyä EU:n suurimman jäsenvaltion kohdalla tällaista kaksiluokkaisuutta, joka on epäilemättä seurausta Schröderin jääräpäisyydestä.
Yhteenvetona en hyväksy tätä komissiota. Tämä ei koske italialaista Mario Montia (kilpailu), luxemburgilaista Viviane Redingia (kulttuuri ja kasvatus) eikä brittiläistä Chris Pattenia (ulkosuhteet), jotka - josta saatoin itse vakuuttua - jättivät erinomainen vaikutelman pätevyydestä ja viestintäkyvystä.
Mainituista epäilyksistä huolimatta en äänestänyt Romano Prodin kohdalla " ei" , vaan tyhjää. Tunnustan, että hän on omaksunut PPE-ryhmän viisi vaatimusta, jotka koskevat mm. Euroopan parlamentin lainsäädännöllistä aloiteoikeutta, komission jäsenten menettelyä epäluottamusäänestyksessä sekä tarpeellista ja jatkuvaa komission uudistamista koskevaa vuoropuhelua. Toivon, että Prodista tulee uudistushaluinen ja uudistuskykyinen henkilö, joka on mukana valamassa Euroopan kansalaisiin uutta uskoa selkeiden ja suorituskykyisten eurooppalaisten toimielinten osalta.

Maes
. (NL) Ilmoitin eilen esityksessäni, millaisia myönteisiä suuntauksia näemme Prodin ja uuden komission otteissa. Olen silti äänestänyt tyhjää tässä äänestyksessä. Euroopan vapaan allianssin jäsenet haluavat itse asiassa aivan muunlaista kuin valtioiden Eurooppaa. Lisäksi en voi osoittaa henkilökohtaista luottamusta eräitä komission jäseniä kohtaan, koska suhtaudun epäillen tehokkaaseen heidän johdollaan tapahtuvaan petosten vastaiseen taisteluun. Tämän vuoksi äänestän tyhjää.

Martin, David W
. (EN) Äänestän uuden komission puolesta.
Prodin antamat lupaukset komission kulttuurin muuttamisesta suuremman avoimuuden ja paremman taloudenhoidon varmistamiseksi ovat hyvin myönteisiä.
Prodin halu jatkaa yhteisön laajenemista, antaa etusija työpaikkojen luomiselle ja työskennellä tiiviisti yhdessä parlamentin kanssa hallitusten välisessä konferenssissa on myös rohkaisevaa.
Yksittäisten komission jäsenten henkilökohtaisen vastuun hyväksyminen ja sitoutuminen tiiviiseen yhteistyöhön parlamentin kanssa osoittavat, että he ymmärtävät sen uuden ympäristön, jossa komission on toimittava.
Uudelle komissiolle ei ole annettu avointa sekkiä, vaan heidät on todettu sopiviksi nimitystä varten. Heidän kykyään hoitaa tehtäväänsä arvioidaan myöhemmin. Se arvio perustuu siihen, tuoko tämä komissio Euroopan lähemmäs ihmisiä, taisteleeko se sen keskuudessa olevaa petosta ja tehottomuutta vastaan sekä antaako se ennen kaikkea Euroopalle välineet taistella rikollisuutta, työttömyyttä ja yhteiskunnallista syrjäytymistä vastaan.

Posselt
 - (DE) Koko CSU:n Eurooppa-ryhmän tavoin äänestin kaksi kertaa komissiota vastaan, koska tämän komission kokoonpano on yksipuolinen eikä heijasta millään tavoin 13. kesäkuuta pidettyjen vaalien selkeää äänestystulosta. Lisäksi yksittäisiin komission jäseniin kohdistuu epäilyksiä, ennen kaikkea hyvin voimakkaasti Busquiniin, jonka vaihtamisen olisi pitänyt olla myös Prodille keskeinen kysymys.
Toisessa, Prodia koskevassa äänestyksessä äänestin tyhjää siksi, että annan hänelle kyllä täyden luottamukseni kuluvalla kaudella, mutta olisin halunnut äänestää viidestä seuraavasta vuodesta vasta tammikuussa, ja pidän siksi tänään valittua menettelyä erittäin epäilyttävänä.
Toivotan onnea ja paljon menestystä puheenjohtaja Prodille, parlamenttiasioista vastaavalle varapuheenjohtaja Palaciolle, joiden ominaisuuksista olen hyvin vakuuttunut, samoin kuin kaikille toimialoistani vastaaville komission jäsenille - Pattenille, Verheugenille ja ennen kaikkea monivuotisille kollegoillemme Redingille ja Vitorinolle - sekä haluaisin tarjota heille hyvää ja rakentavaa yhteistyötä.

Souchet
Prodi puhui komissiosta kuin todellisesta hallituksesta. PPE-ryhmän puolesta puhunut Poettering suhtautui myötämielisesti tähän vinoutuneeseen kehitykseen. Me puolestamme tuomitsemme sen ehdottomasti.
Mitä Prodi itse asiassa pyytää? Yhä lisää valtuuksia, yhä lisää aloja komission toimivaltaan, toisin sanoen yhä enemmän keskittämistä ja yhä enemmän sääntelyä. Prodi puhuu loppujen lopuksi sen vinoutuneen kehityksen jatkamisen ja laajentamisen puolesta, joka johti asiantuntijaryhmän paljastamaan sääntöjenvastaisuuksien ja petosten lisääntymisen ja joka oli perusteena Santerin komission erolle.
Prodilla ei ole pienintäkään aikomusta ehdottaa komission vinoutuneen kehityksen korjaamista tai keskittää sen toimintaa jälleen niihin rajattuihin tehtäviin, jotka kuuluvat sille perussopimusten nojalla, ja tiukkaan hallintoon, jolla sen pitäisi hoitaa näitä tehtäviä, vaan hän pitäytyy vakaasti tavanomaisessa pyrkimyksessä ylittää jatkuvasti perussopimuksissa komissiolle annetut valtuudet. Ja mikä on vielä pahempaa, hän ehdottaa Delorsin tapaan tämän vinoutuneen kehityksen vahvistamista. Tämä on ensimmäinen syy siihen, miksi kieltäydymme kannattamasta äänestyksessä komissiota, joka määrittelee tavoitteensa halveksimalla perussopimuksia.
Toinen syy vastaan äänestämisellemme johtuu eräistä komission jäsenehdokkaiden esittämistä huolestuttavista lausumista Euroopan parlamentissa järjestetyissä kuulemistilaisuuksissa. Se, mistä Prodi ja muutamat muut ovat puhuneet myötämielisesti mallidemokratian harjoittamisena (Prodi puhui jopa " ylväästä demokratian harjoittamisesta" ), oli tosiasiassa melkoinen tilaisuus, jossa yllytettiin molemmin puolin antamaan yhä pitemmälle meneviä federalistisia lupauksia. Tietyt komission jäsenehdokkaat ja tässä tapauksessa voiton vei varmasti komission jäsenehdokas Barnier kävelivät reippaasti perussopimusten yli puhumalla kuka yleisesti käyttöön otettavan yhteispäätösmenettelyn puolesta (etenkin Fischler), kuka jäsenvaltioidemme perustuslait korvaavan Euroopan perustuslain laatimisen puolesta ja kuka kansallisen suvereniteetin korvaavan " eurooppalaisen suvereniteetin" (sic) puolesta.
Voisi uskoa näkevänsä unta... Nämä vaatimukset valtioidemme hallitusten päättämän toimielinten välisen tasapainon hylkäämiseksi ja nämä sitoumukset toimielinjärjestelmän pysyvän epävakaisuuden puolesta, Euroopan ylikansallisten elinten hyväksi ja kansallisen demokratioiden kustannuksella antavat aihetta vakavaan huoleen. Tervettä demokratiaa ei ole se, että kuulemistilaisuuksissa hairahduttiin todelliseen poliittiseen kiristykseen, kun komissio ja parlamentti sitoutuivat tukemaan toistensa loputonta vallanjanoa kääntämällä päälaelleen kansojemme valitsemien kansallisten hallitusten asettamat puitteet. Emme ryhdy takaamaan näin vinoutunutta kehitystä.
(Istunto keskeytettiin klo 13.35 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Korjaavat ja täydentävät talousarviot (KTT) 1/99, 3/99 ja 4/99
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Dührkop Dührkopin ja Fabra Vallésin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A50009) alustavista esityksistä 1, 3 ja 4 korjaaviksi ja täydentäviksi talousarvioksi Euroopan yhteisöjen talousarvioon varainhoitovuodelle 1999 (C5-0021/1999, C5-0074/1999 ja C5-0130/1999).)

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää vuoden 1999 talousarvion esittelijänä joitakin tarkentavia muistutuksia.
Ensinnäkin vuoden 1999 talousarviota luonnehdittiin tuolloin uusiin rahoituskehyksiin, toisin sanoen Agenda 2000:n rahoitukseen johtavaksi siltatalousarvioksi.
Toiseksi se oli myös silta niihin ensisijaisiin poliittisiin tavoitteisiin, jotka parlamentti halusi määrittää tulevaisuutta silmällä pitäen, uutta vuosituhatta silmällä pitäen, ennen kaikkea menoluokassa 4 ulkoiset toimet , jossa parlamentti ponnisteli maksusitoumusmäärärahojen lisäämiseksi.
Lopuksi myös Euroopan parlamentti lisäsi vuoden 1999 talousarviossa maksumäärärahoja paikkaamaan sitä selvää miljardin vajetta maksumäärärahoissa, joka oli syntynyt ennen kaikkea sosiaalirahastoihin.
No niin, arvoisa puhemies, nyt kyseessä on neljä korjaavaa ja täydentävää talousarviota (KTT), sekä 41 siirtoa ja viides korjaava talousarvio.
Tämä on todellinen ennätys. Myös se on ennätys, että saimme tämän korjaavan ja täydentävän talousarvion 4/99 ensimmäiseen ja viimeiseen käsittelyynsä vajaassa 150 tunnissa.
Toisaalta on olemassa korjaava talousarvio 1/99. Tästä ei aiheudu minkäänlaista ongelmaa, tämä on normaali menettely, kyse on vuoden 1998 ylijäämästä, joka tavallisesti palautetaan jäsenvaltoille. Tämä kannattaa kuitenkin ottaa huomioon, kun puhumme muista korjaavista talousarvioista.
Mitä korjaavaan ja täydentävään talousarvioon 3/99 tulee, annan kollegani Fabra Vallésin kertoa siitä tarkemmin. Siirryn suoraan korjaavaan ja täydentävään talousarvioon 4/99, jossa esitetään 137 miljoonan euron maksusitoumusmäärärahoja Kosovon jälleenrakennuksesta vastaavan Euroopan jälleenrakennusviraston perustamiseen, entisen Jugoslavian tasavallalle Makedonialle annettavaan taloudelliseen apuun sekä 30:tä miljoonaa euroa Turkin maanjäristyksen uhreille annettavaan humanitaariseen apuun. Lisäksi esitetään 180 euron maksumäärärahojen lisäystä Phare-ohjelmaan sekä entiseen Jugoslaviaan ja Kosovoon annettavaa apua varten. Tämän lisäksi esitetään 15 viran perustamista Euroopan petostentorjuntavirastoon (OLAF).
Arvoisa puhemies, nyt kun olemme nähneet, miten koko täydentävän ja korjaavan talousarvion 4/99 sisältö on aiottu kohdistaa uudelleen menoluokkaan 4 sen vuoksi, että parlamentti ja neuvosto ovat päättäneet rahoittaa nämä toimet maatalouden määrärahoista otsakkeessa B1, haluaisin poiketa hieman aiheesta, sillä minun ongelmani ei liity täydentäviin ja korjaaviin talousarvioihin. Minun ongelmani ei liity kiireellisyyteen, kyse ei ole siitä, että olisi riennettävä apuun ilman tarkoitukseen varattua rahoitusta. Arvoisa puhemies, minulla on toinen akuutti ongelma. Kun luen espanjankielisen version sivulta 12 alustavaa esitystä korjaavaksi ja täydentäväksi talousarvioksi 4/99, huomaan, että tämä on vasta jäävuoren huippu. Tässä kohtaa komissio nimittäin kirjaimellisesti sanoo, että huolimatta tästä jo tekemästämme ponnistuksesta rahoituksen uudelleen kohdistamiseksi tarvitsemme vielä 570,5 miljoonaa lisää, ja komissio on ehdottanut, että tämä summa kohdistettaisiin uudelleen kokonaismäärärahasiirtona tai täydentävänä määrärahasiirtona tänä varainhoitovuonna.
Komissio myöntää myös sen, että tätä summaa ei voida enää kohdistaa uudelleenmenoluokkaan 4, vaan tarvitaan ylimääräisiä ponnistuksia koko talousarviota koskevia uudelleen kohdistamisia varten. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, saan tästä kylmän väristyksiä, sillä varainhoitovuoden 1999 lopussa espanjalaista sananlaskua mukaillen edes esittelijä ei tule enää tunnistamaan omaa talousarviotaan.
Kun tehdään näin monta uudelleen kohdistamista, kaikkein kohtalokkainta on se, että enää ei ole niitä Euroopan parlamentin omia ensisijaisia tavoitteita, joista äänestettiin joulukuussa. Ne ovat muuttuneet perusteellisesti, sillä näillä jatkuvilla uudelleen kohdistamisilla on viety pohja parlamentin budjettivallan käytöltä. Arvoisa puhemies, varoitan tästä vuoden 2000 talousarviota silmällä pitäen.
Sivuilta 8 ja 12 on toinen yhtä lailla kylmän väristyksiä aiheuttava ongelma: olemme lisänneet maksumäärärahoja. Tässä tapauksessa komissio sanoo, että jopa näin laskemalla maksumäärärahoista puuttuu edelleenkin 650,5 miljoonaa. Lisättäköön tähän vielä se, että SEM 2000:n yhteydessä tehdyn ennusteen mukaan maksumäärärahojen vaje rakennerahastoissa tulee olemaan jopa suurempi kuin vuosina 1997 ja 1998. Arvoisa puhemies, tämä tulevaisuuden painolasti (burden of the future), josta te puhuitte budjettivaliokunnassa vuosia sitten, on jo nykyisyyden painolastina, sillä mielestämme emme ole ottaneet huomioon teidän "muistutustanne", emmekä ole olleet parlamenttina riittävän vahvoja ollaksemme taipumatta tähän neuvoston harjoittamaan petolliseen säästämiseen, neuvoston, joka esittää maksumäärärahoja koskevaa talousarviota ja unohtaa ovelasti, että sitoumukset on täytettävä. Esitän vetoomuksen vuoden 2000 talousarvion osalta: älkäämme jatkako enää näin.
Vuoden 1999 talousarvion esittelijänä täytyy minun ymmärtääkseni vuoden 2000 talousarvioon sisällyttää rahoituskehyksen tarkistaminen. Kun se on julkistettu, luvut ovat valmiit. Siihen on sisällytettävä myös selvä lisäys maksumäärärahoihin, ei vain sen vuoksi, että välttäisimme taakan muuttumisen yhä painavammaksi, vaan myös siksi, ettei yhteisön ohjelmien rahoitus pysähtyisi. Toivottavasti vuoden 1999 talousarviolla on pystytty ainakin välttämään nämä puutteet tulevaisuudessa.

Fabra Vallés
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan onnitella teitä en tiedä olenko väärässä ensimmäisestä kerrasta, kun toimitte puhemiehenä. Toden sanoakseni näyttää siltä, että olette tehnyt sitä jo koko ikänne. Näin ollen, onneksi olkoon.
Mitä korjaavaan ja täydentävään talousarvioon 3/99 tulee, arvoisa puhemies, kyseessä on kaksi tapausta, kyseessä eivät ole ne tapaukset, joita olemme useaan otteeseen kritisoineet budjettivaliokunnassa korjaavien ja täydentävien talousarvioiden käytöstä ja väärinkäytöstä, vaan kumpikin näistä tapauksista on mielestäni hyvin perusteltu.
Ensinnäkin kyseessä on Euroopan yhteisöjen tuomioistuin, joka aikoo uudistaa koko tietoteknisen järjestelmänsä tekstinkäsittelyn. Tämä on täysin perusteltu tapaus, ei vain siksi, että järjestelmässä ei ole varauduttu vuoteen 2000 liittyvään tietokoneongelmaan, vaan myös siksi, että tässä otetaan huomioon siirtyminen tekstinkäsittelyjärjestelmästä toiseen ja itse asiassa kyseessä on monimutkainen järjestelmä, joka kattaa kaiken prosessin alkuvaiheesta, tekstin laatimisesta aina sen julkaisemiseen asti ilman että hyödynnetään mitään muita järjestelmiä, toisin sanoen, tämä antaa yhteisöjen tuomioistuimelle mahdollisuuden työskennellä parhaalla mahdollisella tavalla.
Korjaavassa ja täydentävässä talousarviossa pyydettävä lisäsumma on 1 675 000 euroa, jota ei ole tarkoitettu kokonaan laitteisiin, vaan osa 135 000 euroa tullaan käyttämään nimenomaan henkilöstön kouluttamiseen. Tämä on ainoa summa, joka olisi jäänyt tähän korjaavaan ja täydentävään talousarvioon, jos se olisi otettu huomioon aikaisemmin, sillä aloimme puhua tästä jo vuonna 1998, mutta sitä ei voitu sisällyttää vuoden 1999 talousarvioon turvatumatta korjaavaan ja täydentävään talousarvioon. No niin, tämä on johtunut viivästymisistä, sillä ensinnäkin on pitänyt kääntyä sellaisen tilintarkastustoimiston puoleen, joka ymmärtäisi, mistä on kysymys, ja valita paras tarvittava järjestelmä, ja toisaalta on täytynyt järjestää tarjouskilpailu. Se on aiheuttanut tämän viivästymisen ja sen vuoksi olemme tehneet tämän korjaavan ja täydentävän talousarvion, jonka budjettivaliokunta on täysin valmis myöntämään.
Toinen tapaus liittyy alueiden komiteaan. Tiedämme kaikki, että alueiden komitealla ja talous- ja sosiaalikomitealla oli yhteinen organisaatiorakenne (SOC) mutta että Amsterdamin sopimuksen perusteella ja sen voimaantulon jälkeen tämä yhteinen organisaatiorakenne päätettiin poistaa. Tällä tavoin alueiden komitea jäi ilman varainhoidon valvojaa ja tilinpitäjää, ja sen olisi vaikea toimia ilman varainhoidon valvojaa ja tilinpitäjää. Tämä on se syy, miksi alueiden komitea on pyytänyt A3-virkaa varainhoidon valvojaa varten, A5-virkaa kirjanpitäjää varten ja C5-virkaa sihteeriä varten. No niin, budjettivaliokunta on täysin samaa mieltä neuvoston kanssa, ja sen mielestä alueiden komitealle olisi myönnettävä A4-virka varainhoidon valvojaa varten, A5-virka tilinpitäjää varten ja C5-virkaa ei tällä haavaa myönnettäisi.
Pyytäisin vuoden 2000 talousarviosta vastaavaa komission jäsentä ottamaan huomioon alueiden komitean tarpeet ja tarkistamaan, voidaanko tämä virka laskea mukaan niihn virkoihin, joita on kaavailtu alueiden komitealle vuoden 2000 talousarviossa.
Olemme monesti olleet vähän saitoja myöntämään lisähenkilökuntaa, mutta on totta, että joissakin tapauksissa emme myöskään anna toimielinten toimia ylikierroksilla henkilökunnan puutteen vuoksi. Tämän vuoksi asiaa on tutkittava huolellisesti.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin vielä osoittaa muutaman sanan komission jäsen Liikaselle, jolla taitaa olla viimeinen päivä talousarviosta vastaavana komission jäsenenä. Haluan sanoa hänelle vain kaksi asiaa: ensinnäkin sen, että työnne on ollut vaikea, ja toiseksi, että sen tulos on ollut hyvä. En sanoisi, että todella hyvä, mutta hyvä. Näin ollen, olette suoriutunut työstänne, ja kuinka moni haluaisi tehdä sitä työtä, mitä te olette tehnyt. Näin ollen, onnittelen ja kiitän teitä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, parlamentin jäsen Fabra. Kiitän teitä ensimmäisestä puheenvuorostanne. Niiden 14 vuoden aikana, jolloin olen ollut talousarviovaliokunnan jäsen, tämä on todellakin ensimmäinen talousarviota koskeva keskustelu, jota seuraan puhemiehenä. Tämä on kuitenkin toinen kerta, kun olen parlamentin puhemiehenä.

Böge
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, haluaisin tehdä pari periaatteellista huomautusta korjaavien ja täydentävien talousarvioiden tarinasta.
On varmasti oikein ja tarpeen reagoida kiireellisiin ja pakottaviin talouspoliittisiin tarpeisiin erityisesti silloin, kun olemme tekemisissä sellaisten tilanteiden kanssa kuin Kosovossa ja myös Turkissa. Silti ei voi välttyä siltä vaikutelmalta, että olemme tekemisissä tässä asiassa tietynlaisen hämäyksen kanssa. Parlamentissa herää tietysti myös menneisyydessä saatujen kokemusten vuoksi aina hyvin nopeasti epäilys, että uudelleen luokittelemista vielä varoja sisältävissä budjettikohdissa tehdään oikeastaan tietoisesti, koska on olemassa talousarviossa kovasti epäsuosiossa olevia parlamentin prioriteetteja, joita muut toimielimet eivät välttämättä haluaisi toteuttaa.
Paha asia ei ole oikeastaan neljäs korjaava ja täydentävä talousarvio, vaan se, etten pysty nyt lainkaan arvioimaan, onko viides korjaava talousarvio sitten jo viimeinen tälle vuodelle vai onko joulukuussa jo järjestyksessä seitsemäs talousarvio, sillä komissio itse on antanut työasiakirjassaan hyvin erilaisia arvioita varojen tarpeesta. On mahdotonta arvioida, mitä Pharen maksujen osalta tulee mahdollisesti vielä tapahtumaan. Mietinnön esittelijähän käsitteli puheenvuorossaan jo näitä 650 miljoonaa. Siltä osin meillä kaikilla pitäisi olla oikeastaan aika huono olo. Arvoisa komission jäsen, jotta pääsemme vihdoin perehtymään järjestelmälliseen ja järkevään menettelyyn, minun mielestäni olisi ehdottomasti tarpeen, että komissio aloittaa siivoustyöt joulukuuhun eli toiseen käsittelyyn mennessä. Näin siksi, ettemme joudu ensi vuonna uudestaan samanlaiseen tilanteeseen kuin nyt, etenkin kun komissio itse sanoo, ettei vuoden 2000 osalta voida ylipäätään edes arvioida, miten tilanne maksujen osalta kehittyy.
Haluaisin myös korostaa sitä, arvoisa komission jäsen, että on talousarvion valvontavaliokunnan asia, että komissio ilmoittaa olevansa valmis esittämään viidennen korjaavan ja täydentävän talousarvion esittelyn yhteydessä talousarvion valvontavaliokunnan äänestyksessä vaatimaansa 15 lisäpaikkaa. Tämä on meille yksi kaikkein keskeisimmistä asioista, kun päätämme asiasta lokakuussa.

Wynn
. (EN) Arvoisa puhemies, tullessani sisään koin heti kolme yllätystä. Ensin näin teidän istuvan siellä sen sijaan, että istuisitte täällä budjettikeskusteluamme varten. Yksi suuri etu tästä on se, että koska olette siellä ettekä täällä, sosialistit saavat nyt enemmän puheaikaa, koska teillä olisi ollut puheenvuoro tässä keskustelussa. Toinen yllätys on nähdä komission jäsen Liikanen täällä sen jälkeen, kun ylistin häntä eilen. Olin aikeissa toivottaa komission jäsen Schreyerin tervetulleeksi hänen ensimmäiseen keskusteluunsa ja yhtäkkiä näenkin täällä Liikasen. Kolmas yllätys on se, että täällä ei ole ketään neuvostosta, vaikka tämä keskustelu koskee korjaavia ja täydentäviä lisätalousarvioita.

Olen hyvin surullinen sanoessani tämän, koska neuvosto ansaitsee kritiikkiä korjaavien ja täydentävien lisätalousarvioiden 1 ja 3 osalta. Sanoin tämän kolmenkeskisessä tapaamisessa, sanoimme sen valiokunnassamme ja haluan nyt sen myös yleiseen tietoon. Tapa, jolla neuvosto toimi korjaavien ja täydentävien lisätalousarvioiden 1 ja 3 osalta, oli häpeällistä. Se oli isku vasten parlamentin kasvoja. Niille, jotka eivät ymmärrä mistä puhun, sanottakoon, että tarkoitan neuvoston sekä korjaavien että täydentävien lisätalousarvioiden luovuttamisen ajoitusta, minkä vuoksi meillä ei ollut mahdollisuutta keskustella niistä kokonaisvaltaisesti. Äänestämme näistä lisätalousarvioista tällä viikolla, mutta siitä tulee kaikesta huolimatta pelkkä muodollisuus. Toivon, ettei se toistu. Jos uskoisin neuvoston tekevän samalla tavalla ensi vuonna eli antavan korjaavan ja täydentävän lisätalousarvion heinäkuun lopussa, en epäröisi kutsua koolle budjettivaliokunnan erityiskokousta 45 päivän kuluessa varmistaakseni, että estäisimme neuvoston suunnitelman niin, että voisimme keskustella lisätalousarviosta kunnolla. Neuvoston toiminta ei edistänyt millään tavalla sitä luottamusta, jota yritämme rakentaa näiden kahden toimielimen välille. Se johti vain vihamielisyyteen ja epäluuloon.
Sanottuani kaiken tämän, se vauhti, jolla toimielimet ovat käsitelleet neljättä korjaavaa ja täydentävää lisätalousarviota, on ollut varsin kiitettävä. Neuvosto otti pyyntömme huomioon, selviytyi siitä viikossa ja huomenna äänestämme neljännestä korjaavasta ja täydentävästä lisätalousarviosta. Tämä on todellakin rohkaisevaa. Pidämme myönteisenä neljännen korjaavan ja täydentävän lisätalousarvion yhteydessä tehtyä yhteistyötä. Pidämme myönteisenä myös menoluokan 1 varojen käyttämistä ulkoisiin kuluihin sekä toimien nopeutta. Neljännestä korjaavasta ja täydentävästä lisätalousarviosta on kuitenkin sanottava kaksi asiaa. Toinen on se, että se sisältää 15 OLAFin ylimääräistä virkaa, minkä hyväksymme, mutta meidän on tähdennettävä, että tarvitaan myös viides korjaava ja täydentävä lisätalousarvio. Se pitäisi saada aikaan piakkoin komission maksutarpeiden vuoksi, mutta äänestettävänä olevan päätöslauselman yhteydessä tulemme vaatimaan viidettä korjaavaa ja täydentävää lisätalousarviota sekä 15 lisäpaikkaa OLAFille. Tämä on poliittinen päätös, joka valiokunnan ja talousarvion valvontavaliokunnan on tehtävä. Viesti, joka on siksi välitettävä komission jäsen Schreyerille, ellei sitten teidän, arvoisa komission jäsen, niin ainakin komission asianomaisten yksiköiden välityksellä on se, että haluaisimme keskustella varhaisessa vaiheessa komission jäsen Schreyerin kanssa viidennen, mahdollisimman pian parlamentille esitettävän korjaavan ja täydentävän lisätalousarvion sisällöstä ja, vieläkin tärkeämpää, lisähenkilökunnan ottamisesta OLAFiin.

Puhemies
Budjettivaliokunnan puheenjohtajan yllätys tuli varmaankin yllätyksenä kaikille. Toivon, että paikalla olevat neuvoston virkamiehet merkitsevät tämän muistiin ja välittävät sen asianomaiselle ministerille.

Virrankoski
Arvoisa puhemies, komission esitykset 1, 3 ja 4 korjaaviksi ja täydentäviksi talousarvioiksi on käsitelty parlamentissa tavattoman nopeasti ja joustavasti. Se osoittaa, että parlamentti ja sen budjettivaliokunta kantavat todellista vastuuta Euroopan unionin taloudesta ja myös todellista vastuuta eri politiikkojen kehittämisestä ja nopeasta mukauttamisesta vallitseviin olosuhteisiin.
Talousarviot 1 ja 3 ovat lähinnä teknisiä, ne koskevat ylijäämää ja eräitä tietotekniikkahankintoja. Mielenkiintoisin lisätalousarvio on numero 4, jossa ohjataan merkittäviä summia Balkanin alueen - Kosovon ja Makedonian - jälleenrakentamiseen ja humanitaariseen apuun sekä apuun Turkille. Näiden varojen saaminen kokoon oli EU:n uskottavuuden kannalta merkittävä haaste ja se, että nämä käsiteltiin budjettivaliokunnassa siten, että niihin ei tehty muutoksia, osoittaa juuri sitä suurta vastuullisuutta.
Haluan erityisesti korostaa sitä, että kun Kosovon jälleenrakentamiseen ryhdytään, menettelytavan tulee olla yksinkertainen ja selkeä, myös varojen hallinnon ja vastuunjaon suhteen. Tästä syystä jälleenrakennusvirastoa ei tule jakaa kahteen paikkaan, vaan sen tulee olla yhdessä paikassa ja oma itsenäinen virastonsa, jolla on riittävä päätösvalta. Muuten varojen hallinnointi on aikaa vievää ja johtaa siihen, että apu heikkenee. Tästä syystä, kun huomenna keskustelemme ja päätämme tästä asiasta, jälleenrakennusvirasto tulisi perustaa Pristinaan, eikä sitä saisi missään nimessä liittää osaksi vakaussopimusta valvovaa virastoa Tessalonikissa.
Muista asioista toteaisin, että Fabra Vallésin esiin nostamat kysymykset virkajärjestelyistä voidaan varmasti hoitaa seuraavan talousarvion käsittelyn yhteydessä.

Buitenweg
Arvoisa puhemies, tarkistusehdotuksessa 4 annetaan satojamiljoonia euroja muuhun käyttöön. Minun täytyy aloittelijana päättää siitä tämän paperin perusteella. Tämän ei pitäisi mielestäni toistua.
Ehdotukseen sisältyy 137 miljoonan euron suuruisten maksusitoumusmäärärahojen siirtäminen. Siitä 30 miljoonaa menee Turkille erityisesti avustustoimintaan väliaikaisen majoituksen järjestämiseksi talvea silmällä pitäen, siis hätäapuun. Kuitenkin maksumäärärahoiksi varataan vain 15 miljoonaa ja sille asetetaan jopa ehdot. Voimme siten odottaa jälleen pian talousarvion korjausta, koska muuten yritykset ja organisaatiot joutuvat odottamaan rahojaan hyvin kauan. Myös Kosovon tapauksessa määrärahoja on tarkistettava. Nyt maksumäärärahoihin vapautetaan 30 miljoonaa, mutta me tarvitsemme 50 miljoonaa. Aukkojen tukkiminen ja rahojen siirtäminen taskusta toiseen tekee budjetista läpinäkymättömän ja loukkaa budjettivallan käyttäjää, kuten kollega Dührkop Dührkop selkeästi sanoi.
Nyt sitten tarkistusehdotuksen 4 sisällöstä. Alkuperäiseen ehdotukseen sisältyi Latinalaisen Amerikan ja Aasian kanssa tehtävää yhteistyötä koskeva vähennys. Meidän oli tosiaan mahdotonta hyväksyä sitä. Haluamme, että nämä rahat tosiaan käytetään ja että komissio tekee parhaansa, käy käsiksi asiaan, perustaa virat ja huolehtii siitä, että rahat myös tosiaan käytetään siihen tarkoitukseen, mihin budjettivallan käyttäjä on ne tarkoittanut.
Ryhmämme on iloinen siitä, että neuvosto on tosiaan omaksunut, kuten Wynn sanoo, budjettivaliokunnan ajatuksen niin nopeasti ja tarkastellut maatalouden takuurahaston vajaakäyttöä.
Sama keskustelu alkaa kuitenkin pian uudelleen vuoden 2000 talousarvion käsittelyn yhteydessä. Silloin neuvoston ja parlamentin täytyy päästä jälleen sopuun ulkoisten menojen otsakkeesta Kosovon jälleenrakentamisen yhteydessä. Silloin ilmenee, että neuvosto saattaa lopullisesti vaaraan Latinalaisen Amerikan, Aasian ja Afrikan kanssa tehtävään yhteistyöhön tarkoitetut rahat. Myös niitä hankkeita leikataan, joilla pyritään edistämään Lähi-idän rauhanprosessia ja saamaan kurittomat sotilaat ja pakolaiset takaisin yhteiskuntaan. Tuki kansalaisjärjestöille vähenee. Vihreiden ryhmä ei voi hyväksyä sitä. Haluan sanoa sen jo nyt.
Kosovon jälleenrakennukseen tarkoitetut 500 miljoonaa jäävät osittain niiden maiden harteille, joiden kanssa Euroopan unioni harjoittaa kehitysyhteistyötä. Se ei ole mielestämme oikein. Vihreiden ryhmä ei kannatta sellaista lyhytnäköistä periaatetta, että rahat halutaan takaisin. Haluamme taata, että kansalaiset saavat rahalleen vastinetta, ja meistä olisi paras puhua sellaisten avustusohjelmien leikkaamisesta tai lopettamisesta, jotka eivät ole toimivia. Kuitenkin lineaarinen 10 prosentin leikkaus, juustohöylämenetelmä, osoittaa, että ei ole ollut puhettakaan prioriteettien vakavasta puntaroinnista.
Kosovo on erityistapaus. Jo rahoitusnäkymistä neuvoteltaessa sanottiin, että Kosovon jälleenrakentaminen vaatii ehkä korotusta otsakkeeseen 4. Mielestäni meidän täytyy tosiaan muuttaa toimielinten välistä sopimusta lyhyeksi ja rajoitetuksi ajaksi. Tämän keskustelun valossa haluan muistuttaa siitä, että käsittelemme tällä viikolla myös 1,6 miljardin euron suuruisten maksumäärärahojen tosiasiallista palauttamista jäsenvaltioille. Se, että osa tästä ylijäämästä käytettäisiin Kosovoa varten, ei voi olla ylitsepääsemätön ongelma.

Alavanos
Arvoisa puhemies, aluksi minun täytyy valitettavasti huomauttaa, että budjettivaliokunnan mietintöä ei ole saatavana kaikilla kielillä, tunti sitten sitä ei ollut kreikaksi, ja mielestäni näissä asioissa pitäisi olla huolellinen. Ymmärrän kyllä, että syynä oli ehkä menettelyn kiireellisyys, mutta tämä uusi parlamentti aloittelee juuri toimintaansa, ja on joitakin toimintatapoja ja -periaatteita, joita meidän on ylläpidettävä.
Lisäksi haluan esittää kaksi huomautusta korjaavasta ja täydentävästä talousarviosta 4/99 ja mielestäni jonkun neuvoston edustajan pitäisi olla läsnä. Meneillään on monenlaista toimintaa, olemme esimerkiksi saaneet tiedon, että Brysselissä valmistellaan Jugoslavian opposition vierailuja ja paraateja. Minä kysyn, mistä tämä toiminta rahoitetaan. Kun itse Jugoslavian kohdalla toteutetaan enää vain puhtaasti humanitaarisia toimia, millä poliittisilla perusteilla komissio ja neuvosto käyttävät Euroopan parlamentin hyväksymiä määrärahoja? Päinvastoin, samaan aikaan ei näy mitään toimintaa Kosovon serbeihin, romaneihin ja turkkilaisiin kohdistuvaa etnistä puhdistusta vastaan.
Toinen seikka, jonka haluaisin ottaa esiin, liittyy niihin 30 miljoonaan, jotka annetaan Turkille humanitaariseen apuun. Tämä on oikea teko, samoin kuin Euroopan investointipankin aktivoituminen ja kaikkien muiden ohjelmien hyödyntäminen. Arvoisa puhemies, me emme saa kuitenkaan unohtaa tiettyjä periaatteita, joita parlamentti edellyttää suhteissa Turkkiin ja jotka Turkin hallituksen pitäisi ottaa huomioon. Eilisessä tapaamisessa Turkin ulkoministerin kanssa tällaista ei näkynyt.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Alavanos, pyydän anteeksi, ettei asiakirjaa ole saatavana kaikilla kielillä. Tiedätte, että tästä mietinnöstä keskusteltiin budjettivaliokunnassa eilen illalla, mutta vakuutan teille, että ennen äänestystä kaikki kieliversiot ovat jo saatavilla. Pahoittelen, ettei näin ole vielä.

Van Dam
Arvoisa puhemies, nämä korvaavat ja täydentävät talousarviot liittyvät nopeaa ratkaisua vaativiin ongelmiin, siitä ei ole epäilystäkään. Sekä Kosovon jälleenrakentaminen että humanitaarinen apu Luoteis-Turkille eivät voi odottaa tapahtuneiden katastrofien jälkeen. Euroopan unionilla on moraalinen velvollisuus varata tätä varten tarvittavat varat. Kollegoiden Dührkop Dührkopin ja Fabra Vallésin päätöslauselma ansaitsee siksi myös meidän kaikkien tuen. Tarkistukset johtaisivat ei-toivottuun myöhästymiseen.
Tämä ei kuitenkaan poista sitä, että meillä on vaikeuksia paketin tiettyjen osien kanssa. Pidämme huonona asiana sitä, että lisämäärärahat Kosovolle, Turkille ja Makedonian tasavallalle katetaan kokonaan otsakkeen 1, maatalousmenot, määrärahoista. Tämä on ristiriidassa rahoitusnäkymien hengen kanssa. Lisämäärärahojen tarve täytyy ensi sijassa kattaa leikkaamalla samaan budjettiotsakkeeseen kuuluvia ohjelmia. Se on tässä tapauksessa otsake 4. Alussa myös komissio oli tällä linjalla, mutta se on budjettivaliokunnan painostamana luopunut siitä, ja niinpä otsakkeessa 4 on tosiaan mahdollista suorittaa leikkauksia. Ajattelen tässä muun muassa MEDA-ohjelmaa. Tämän ohjelman matala käyttöaste on hälyttävä asia. Syyskuun alussa vain 24 prosenttia vuodeksi 1999 käytössä olevista maksumäärärahoista oli käytetty. Siksi näiden rahojen ohjaaminen toiseen kohteeseen on varmasti paikallaan.
Näiden otsakkeen 4 maksumäärärahojen nykyinen tilanne osoittaa selkeästi, että tarvitaan perusteellista keskustelua komission, neuvoston ja parlamentin välillä. Kuinka on mahdollista, että sellaisten ohjelmien kuin TACIS ja entistä Jugoslaviaa koskevan ohjelman vuoden 1999 maksumäärärahat on nyt käytetty lähes kokonaan, kun taas MEDA-ohjelman tilanne on kaukana siitä? Onko tässä kysymys komission puutteellisesta toimeenpanosta? Vai ottaako budjettivallan käyttäjä budjettia vahvistaessaan liian vähän huomioon todelliset määrärahatarpeet ja eri ohjelmien kyvyn käyttää rahaa, mitä pidän todennäköisenä? Kun ajatellaan vuoden 2000 budjettimenettelyä, tämä asia täytyy selvittää mahdollisimman pian. Se on yksi ensimmäisistä uuden komission haasteista.

Ilgenfritz
Arvoisa puhemies, elämää ei tehdä meille todellakaan aina helpoksi. Parlamentin ja talousarvion valvontavaliokunnan uutena jäsenenä jouduin melko pian toteamaan, että uusille jäsenille tarjottavat organisatoriset valmistelutoimenpiteet ja avustukset ovat todellakin erittäin puutteellisia. Voidakseni äänestää talousarvion valvontavaliokunnassa " kyllä" tai " ei" , minun olisi pitänyt pystyä perehtymään muutamassa päivässä useiden vuosien talousarvioihin, ja kaikki tämä ilman parlamentin apua. Se oli tietenkin mahdotonta. Olen nimittäin pohjimmiltani optimisti ja uskon, että tähän aiheeseen voi perehtyä erittäin hyvin, vaikka olenkin kuullut useiden jäsenien puheenvuoroja, joissa annetaan ymmärtää, että valiokunnassa toimitaan kuin karjamarkkinoilla, varoja siirrellään paikasta toiseen ja että asiakirjat on laadittu osittain huonommin kuin useissa kunnanvaltuustoissa.
Ehdotan kuitenkin, että jatkossa uusille jäsenille annetaan nopeasti tarvittavat tiedot ja koulutus, jotta he voivat täyttää velvollisuutensa ja äänestää muiden mukana asianomaisessa valiokunnassa. Euroopan kansalaiset odottavat tätä meiltä myös silloin, kun aloitamme virassamme uusina jäseninä, ja kiittävät meitä loppujen lopuksi siitä, jos tartutte ja toteutatte tämän ehdottamani aloitteen.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Ennen kuin jatkamme esityslistan mukaisesti, haluaisin kertoa teille, että komission jäsen Liikanen on täällä tänään viimeistä kertaa talousarviosta vastaavana komission jäsenenä. Hän jatkaa toivottavasti kanssamme uudessa tehtävässään. Koska meillä on ollut nahisteluja näiden viiden vuoden aikana mutta koska olemme tehneet myös erinomaista yhteistyötä, haluaisin hyvästellä hänet ja toivottaa hänelle onnea uudessa tehtävässään. Komission jäsen Liikanen, nähdään seuraavassa istunnossa.

Itä-Timorin tilanne (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jatkoa keskustelulle neuvoston antamasta Itä-Timorin tilannetta koskevasta julkilausumasta.

Costa Neves
Arvoisa puhemies, olin mukana Euroopan parlamentin valtuuskunnassa, joka oli paikalla seuraamassa 30. elokuuta pidettyä kansanäänestystä. Minulla oli siten mahdollisuus saattaa tietoni ajan tasalle ja olla todistamassa tuon kansan rohkeutta, vakaumusta ja kykyä vastarintaan. Se on Indonesian 24 vuotta kestäneen väkivaltaisen miehityksen aikana tehnyt kaiken aikaa vastarintaa, se on kärsinyt ja puolustanut henkensä kaupalla oikeutta olla oma itsensä. Missään vaiheessa tuo kansa ei ole painanut päätään alas. Kun kansainvälinen yhteisö viimein heräsi näkemään Indonesian harjoittaman sorron, sen usko vapautuksen hetkeen vahvistui. Kansa riensi joukoittain vaaliuurnille, äänioikeuttaan käytti nimittäin 98,6 prosenttia väestöstä. Ihmiset äänestivät kurinalaisesti, onnellisina, uskoen kansainvälisen yhteisön antamiin takeisiin, varmoina siitä, että he voisivat ilmaista vapaasti tahtonsa ja että heidän tahtoaan myös kunnioitettaisiin.
Tahdonilmaus itsenäisyyden puolesta oli selvä, laaja ja yksiselitteinen. Sen jälkeen ei kuitenkaan koittanutkaan rauhan päivä, kuten oli odotettu. Indonesia ei halunnutkaan täyttää New Yorkissa juhlallisesti antamaansa sitoumusta turvallisuuden takaamiseksi. Nyt kuolleita on jo tuhansia, ja puolustuskyvyttömiä ja nälkäisiä pakolaisia on satojatuhansia, monet heistä haavoittuneita tai sairaita. 12 kansanmurhan päivää on liian pitkä aika olla reagoimatta luottamukseen, jota itätimorilaiset ovat tunteneet kansainvälistä yhteisöä kohtaan ja siten myös meitä, Euroopan parlamentin jäseniä kohtaan.
Itätimorilaisilla on oikeus odottaa, että tuo väkivalta, jonka uhreiksi he ovat joutuneet ilmaistuaan tahtonsa laillisesti, loppuu välittömästi. Heillä on oikeus vaatia, että rikosten moraaliset ja fyysiset tekijät annetaan ilmi ja tuomitaan kansainvälisissä tuomioistuimissa. Tuholta eivät ole säästyneet edes kirkot eivätkä ihmiset, jotka hakivat niistä suojaa, mikä osoittaa selvästi, että miliisijoukot eivät ole ainoastaan Indonesian asevoimien jatke, vaan niiden innoittamia, suojelemia, aseistamia ja jopa osa niitä. Olen itse nähnyt tämän kaiken!
Nyt on välttämätöntä taata humanitaarista apua alueelle, ja Euroopan on otettava tässä asiassa näkyvä rooli. Euroopan unionin on tuettava jälleenrakentamista ja osallistuttava itsenäisen ja välittömästi tunnustettavan uuden valtion kehittämiseen komission kanssa toteutettavan yhteistoiminnan välityksellä. Edellytyksenä on tietenkin se, että Itä-Timoriin saadaan välittömästi kansainvälisiä rauhanturvajoukkoja ja että indonesialaiset sotilaat vetäytyvät alueelta välittömästi näiden joukkojen saavuttua. Aika on vähissä, liikkeellä on jo nyt itsepintaisia huhuja, joiden mukaan Itä-Timorista lähtee päivittäin laivoja, jotka olivat lähtiessään täynnä matkustajia ja tyhjiä saapuessaan määränpäähänsä. Miten voidaan selittää joukkohaudat? Me olemme omalta osaltamme vastuussa siitä, mitä Itä-Timorissa on tapahtunut, mitä siellä tapahtuu parhaillaan ja mitä siellä vielä jatkossa tapahtuu.

Soares
Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi onnitella kollegaani Costa Nevesiä hänen juuri pitämästään puheenvuorosta, johon yhdyn omasta puolestani täysin. Parlamentin portugalilaisten jäsenten kesken vallitsee todellakin suuri yksimielisyys ja yhteisymmärrys Itä-Timorin tilanteesta.
Kuten yleisesti tiedetään, me olemme omasta puolestamme erittäin hyvin selvillä tästä ongelmasta. Siitä ollaan yleensäkin perillä meidän maassamme, missä kansa on lähtenyt joukolla kadulle osoittamaan mieltään ja ilmaisemaan suuttumustaan sen johdosta, mitä voisimme kutsua Indonesian petokseksi, sekä niiden julmuuksien johdosta, joiden uhriksi Timorin paljon kärsinyt kansa on joutunut (reaktio on ollut yksimielinen sekä minun maassani että kaikeksi onneksi myös monessa muussa maassa); kun me täällä parlamentissa sitten teimme työtä eri poliittisten ryhmien kesken saadaksemme aikaan asiakirjan, jonka parlamentti voisi yksimielisesti tai ainakin suurella enemmistöllä hyväksyä, ilmaisimme siten suoraan kansan tunteita.
Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa, että tämän vuoden toukokuussa tehtiin Yhdistyneiden Kansakuntien ja sen pääsihteerin valvonnassa sopimus, jonka nimenomaisena tarkoituksena oli mahdollistaa asianmukaisesti järjestetty kansanäänestys Itä-Timorissa. Yhdistyneet Kansakunnat lähetti maahan oman edustajansa, paikalle saapui myös kansainvälisiä vaalitarkkailijoita sekä valtava määrä toimittajia, kansanäänestys toteutettiin ja sen tulos oli yksiselitteinen, sillä aivan kuten kollegani totesi, uurnilla kävi 98 prosenttia äänioikeutetuista, ja kaiken lisäksi heistä 78,5 prosenttia äänesti itsenäisyyden puolesta. Nämä ovat täysin yksiselitteisiä tosiasioita.
Tämän jälkeen Indonesia oli, tuon Yhdistyneiden Kansakuntien välityksellä allekirjoituksen sopimuksen nojalla, velvollinen ylläpitämään järjestystä ja turvaamaan itsenäisyyteen johtavan siirtymäkauden. Indonesia ei suinkaan ainoastaan rikkonut sopimusta, vaan järjesti lisäksi miliisijoukkojen ja niitä käyttävien Indonesian asevoimien välityksellä todellisen helvetin Itä-Timoriin sekä saattoi sen väestön äärimmäisen vakavaan tilanteeseen, josta olemme tässä vaiheessa jo täysin tietoisia.
Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto on tässä vaiheessa jo antanut julkilausuman, jossa tuomitaan Itä-Timorin tapahtumat, tunnustetaan sen väestön oikeudet ja määrätään, että paikalle lähetetään rauhanturvajoukkoja. Rauhanturvajoukkojen lisäksi väestölle on toimitettava mahdollisimman nopeasti humanitaarista apua tätä tarkoitusta varten avattavien väylien kautta, sillä suuri osa väestöstä on hakeutunut suojaan vuorille, ja ihmisillä on nälkä. Siellä on lapsia, jotka ovat kuolemaisillaan, siellä on naisia, jotka ovat kuolemaisillaan, siellä on pappeja, jotka sorrolla on nimittäin ollut ikävä kyllä myös uskonnollinen puolensa Timorissa vapaasti riehuvat indonesialaiset hyökkääjät ovat valinneet uhreikseen.
Vaikka presidentti Habibie on itse tunnustanut, että Indonesia ei kyennyt ylläpitämään järjestystä ja vaikka hän on pyytänyt Yhdistyneiden Kansakuntien rauhanturvajoukkoja Itä-Timoriin, joukkojen tuloa on kuitenkin vielä tämänkin jälkeen viivytetty monin tavoin. Sen tähden onkin välttämätöntä, että koko kansainvälinen yhteisö, siis myös Euroopan unioni, vetoaa kahden asian puolesta: ensinnäkin, että rauhanjoukot pääsisivät mahdollisimman nopeasti maahan rauhan palauttamiseksi Itä-Timoriin ja toiseksi, että alueelle saataisiin humanitaarista apua.
Sen lisäksi on tärkeää, että toimittajat, joiden tehtävänä maailman silminä ja korvina on kertoa tapahtumista, voivat palata Itä-Timoriin, josta heidät karkotettiin. Myös kansainvälisten tarkkailijoiden on voitava päästä alueelle uudelleen. Toivon, että Euroopan parlamentti on nyt tehtäviensä tasalla ja tuomitsee Itä-Timorin tapahtumat sekä auttaa kansaa nopeasti ja tehokkaasti.

Maaten
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin sanoa arvostavani neuvoston puheenjohtajan tämänaamuista julkilausumaa. Siinä painotettiin, kuinka kiireellistä ja tärkeää on se, mitä tapahtuu Itä-Timorissa, missä miliisi on tähän saakka yrittänyt tukahduttaa verisesti itsenäisyyspyrkimykset. Olemme saaneet hiljattain vielä myös tietoja Human Rights Watchilta ja Oxfamilta, ja luonnollisesti voimme nähdä tilanteen omin silmin tiedotusvälineiden kautta. Täällä meidän puhuessamme Itä-Timorissa on ilta. Siviiliväestön pelko on suurimmillaan juuri pimeän aikaan, hämärässä. Siksi myös vähintä, mitä voimme parlamenttina tehdä, on ilmaista täällä tukemme siviiliväestölle ja sen oikeutetuille pyrkimyksille. Siksi meidän täytyy myös tukea kansainvälisen tuomioistuimen perustamista, jotta syylliset saataisiin vastuuseen, ja ilmaista suojelevamme pakolaisia.
Arvoisa puhemies, sain tilaisuuden olla mukana parlamentaarisessa tarkkailijavaltuuskunnassamme, joka lähetettiin parlamenttimme puhemiehen aloitteesta ja jota johti erinomaisesti parlamenttimme varapuhemies José Pacheco Pereira. Myös tässä yhteydessä sopii kiittää puheenjohtajamaa Suomea, joka teki aloitteen valtuuskunnan lähettämisestä Euroopan unionin nimissä. Viime aikoihin saakka Portugali joutui kantamaan tätä soihtua lähes yksin, mutta nyt Euroopan unioni asettuu kokonaisuutena Itä-Timorin itsenäisyyspyrkimysten taakse. Tällä sitoumuksella on kuitenkin hintansa, arvoisat kollegat.
Me menimme Itä-Timoriin rauhoittelemaan kansaa, jotta voitaisiin äänestää turvallisesti. Äänestäminen olikin vilkasta. Kuitenkin lähtömme jälkeen indonesialaismieliset miliisit alkoivat jälleen murhata väestöä. Arvoisat kollegat, me emme voi jättää tätä huomiotta. Jos tekisimme niin, valtuuskuntamme matkaa voitaisiin pitää pelkkänä mitäänsanomattomana vaaliturismina.
Haluan myös pyytää teitä kiinnittämään huomiota Itä-Timorin kehitykseen pitemmällä aikavälillä. Euroopan unioni on nyt saanut käyntiin välittömän ja anteliaan humanitaarisen hätäavun, mutta itsenäistymisen jälkeen taloudellisen kehityksen tukeminen on välttämätöntä ja vähintään yhtä tärkeää on tukemme demokraattisten instituutioiden perustamiseksi. Tällä alueella Itä-Timorissa ei ole olemassa mitään. Siellä ei ole poliittisia puolueita, ei oikeusjärjestelmää, ei mitään toimivia instituutioita paitsi kirkko. Mielestäni paikallaan olisi vastaava ohjelma kuin se, jonka olemme käynnistäneet Etelä-Afrikassa.
Arvoisa puhemies, kansanäänestystä edeltänyt kampanja oli kaikista näkemistäni yksipuolisin. Kaikkiin yrityksiin kampanjoida itsenäisyyden puolesta vastattiin väkivallan keinoin. Silti Itä-Timorin väestö äänesti sankoin joukoin itsenäisyyden puolesta. Kansainvälisten rauhanturvajoukkojen täytyy nyt välittömästi ja ilman ennakkoehtoja tarjota suojelua, jota Indonesian viranomaiset eivät voineet tai halunneet antaa. Se on velvollisuutemme itätimorilaisia kohtaan ja UNAMETia kohtaan, joka on tehnyt niin erinomaista työtä, ja olemme sen velkaa myös itsellemme.
Arvoisa puhemies, Indonesian kansa on - niin ainakin toivomme - itse tiellä kohti demokratiaa, ja sillä on myös ilman Itä-Timoria enemmän kuin tarpeeksi ongelmia näköpiirissä. Meidän täytyy kiinnittää tulevaisuudessa huomiota myös niihin ongelmiin. On kuitenkin oikein, että kahdenvälistä apua Indonesialle on nyt lykätty, koska lähimenneisyys on itse asiassa opettanut meille, että painostusta täytyy jatkaa, kunnes koko prosessi on saatu päätökseen hyvässä järjestyksessä.

Hautala
Arvoisa puhemies, haluan kiittää neuvostoa siitä päättäväisestä toiminnasta, jota se osoitti Itä-Timorin itsenäisyydestä järjestettävää kansanäänestystä kohtaan muun muassa lähettämällä paikalle arvovaltaisen valtuuskunnan, johon jotkut kollegoistamme osallistuivat parlamentin edustajina. Itse sain olla mukana puheenjohtajavaltion valtuuskunnassa, mitä arvostan kovasti.
Toukokuussahan me kävimme täällä keskustelua siitä, minkälaista kansainvälistä läsnäoloa Itä-Timorilla tarvitaan. Jotkut meistä pohtivat, tarvittaisiinko paikan päällä ehkä muutakin kuin siviilipoliiseja ja tarvittaisiinko mahdollisesti rauhanturvajoukkoja. Vaikuttaa siltä, että suurin virhe oli se, että koko kansainvälinen operaatio tähtäsi siihen, että ihmiset vain saataisiin äänestämään. Sehän oli valtava haaste, koska ihmisiä peloteltiin ja terrori oli huhtikuusta lähtien todella järkyttävää. Ihmiset menivät äänestämään, päivä oli aurinkoinen enkä varmasti koskaan unohda sitä, kuinka monet ihmiset tulivat kiittämään meitä kansainvälisiä tarkkailijoita siitä, että olimme tulleet paikan päälle. Tämä oli kuitenkin lyhytaikainen ilo; jo seuraavana päivänä puolisotilaalliset joukot alkoivat riehua kaduilla ja kylissä ja saimme uutisia siitä, että erityisesti YK:n palveluksessa olleita paikallisia ihmisiä vainottiin ja tapettiin.
Nyt haluan lisätä kolme vaatimusta jo aikaisemmin esitettyjen joukkoon: ensinnäkin on vaadittava, että ne armeijan komentajat, joiden tiedetään osallistuneen tähän terroriin, erotetaan välittömästi. Toiseksi ECHO-ohjelman kautta on lähetettävä humanitaarista apua mahdollisimman pian ja tietenkin tätä toimintaa pitäisi suunnata pitkän aikavälin kehitysohjelmaan. Kolmanneksi, koska puolisotilaalliset joukot edelleen terrorisoivat väestöä, paikalle on välttämättä saatava kansainvälisiä ihmisoikeustarkkailijoita.

Figueiredo
. (PT) Arvoisa puhemies, haluan aluksi todeta, että olen varsin paljon samaa mieltä kollegani täällä jo pitämistä puheenvuoroista. On yleisesti tunnettu tosiasia, että Indonesia on jo lähes 24 vuoden ajan miehittänyt laittomasti Itä-Timoria, ja sen tähden YK on useaan otteeseen vaatinut Indonesiaa vetäytymään sekä vahvistamaan Itä-Timorin kansan itsemääräämisoikeuden.
Parlamentissakin on kuultu useita samansuuntaisia kannanottoja. Totuus on, että Indonesian joukot ovat miehitysaikana saaneet aikaan jo satojatuhansia kuolonuhreja ja aiheuttaneet muutoinkin suunnattomia kärsimyksiä Itä-Timorin kansalle, joka ei ole missään vaiheessa luopunut sankarillisesta taistelustaan vapauden ja itsenäisyyden puolesta ja ansaitsee sen tähden onnittelumme.
Kun Portugali ja Indonesia allekirjoittivat Yhdistyneiden Kansakuntien välityksellä New Yorkin sopimuksen, tien uskottiin vihdoin olevan avoin ongelmien ratkaisemiseksi. Se seikka, että 30. elokuuta pidetyssä kansanäänestyksessä äänioikeuttaan käytti 98,6 prosenttia eli murskaava enemmistö Itä-Timorin kansasta ja että 78 prosenttia heistä ilmaisi kannattavansa itsenäisyyttä, osoitti täysin selkeästi, että tuon kansan taistelu ansaitsee tunnustuksen koko maailmalta.
Totuus on kuitenkin se, että vaikka sekä YK että kansainväliset tarkkailijat ja Indonesian viranomaiset katsoivat, että äänestys oli tapahtunut vapaasti ja oikeudenmukaisesti yhdistämistä kannattavien miliisijoukkojen järjestämästä pelottelukampanjasta huolimatta, väkivaltaisuudet puhkesivat Itä-Timorissa uudelleen tulosten julkistamisen jälkeen.
Ja jälleen kerran tuo kansa joutui kokemaan kansanmurhan uhkan. Sen tähden on välttämätöntä, että tämä tilanne saadaan nopeasti, välittömästi loppumaan ja että Itä-Timorin kansalle annetaan niin paljon humanitaarista apua kuin mahdollista. On välttämätöntä, että miliisit, poliisi ja Indonesian asevoimat lakkaavat kylvämästä alueelle pelkoa. Kaikkein tärkeintä on kuitenkin tehdä selväksi, että Indonesia ei täyttänyt New Yorkin sopimukseen sisältyviä sitoumuksiaan, sillä tuossa sopimuksessa edellytettiin nimenomaisesti, että YK:n turvallisuusneuvosto puuttuu tilanteeseen lähettämällä paikalle tarkoin rajattujen ja määräaikaisten valtuuksien nojalla toimivia rauhanturvajoukkoja turvallisuuden ja rauhan takaamiseksi alueelle sekä uuden kansanmurhan estämiseksi. Kesti kauan, ennen kuin tuo päätös tehtiin! Lopulta se kuitenkin tehtiin, YK:n turvallisuusneuvosto päätti vihdoin käyttää oikeuttaan väliintuloon, mutta välikohtaukset jatkuvat kuitenkin yhä edelleenkin, ja on ehdottoman välttämätöntä, että ne saadaan loppumaan ja että väliintuloa ei enää viivytetä.
Itä-Timorin väestö myös ne ihmiset, jotka ovat paenneet Indonesian muihin osiin tarvitsevat tätä apua. Ja on välttämätöntä, että heille (siis pakolaisille, asuinsijoiltaan siirtyneille) taataan mahdollisuus palata turvallisesti takaisin ja että kansalaisjärjestöt, kansainväliset tarkkailijat ja toimittajat pääsevät nopeasti Itä-Timoriin. Kuten ehdotuksessamme todetaan...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Portas
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, Itä-Timoria koskeva keskustelu käydään kaksi viikkoa sen jälkeen kun väkivaltaisuudet puhkesivat alueen tapahtumien edettyä uuteen vaiheeseen. Ja juuri tämä seikka on syytä panna merkille aivan ensimmäiseksi. Se nopeus, jolla kansanmurha pantiin toimeen, ei ole missään suhteessa kansainvälisten päätösten hitauteen. Puhuttaessa Itä-Timorista on syytä pitää mielessä, että Itä-Timorissa on 25 vuoden aikana koettu kaksi kansanmurhaa: ensin miehitys, sitten nyt tapahtuva kansanmurha, joka oli yksityiskohtiaan myöten suunniteltu toteutettavaksi kansanäänestyksen yhteydessä. Se on 25 vuoden aikana joutunut kahdesti hylätyksi: ensin Portugali hylkäsi sen vuonna 1974, ja nyt se on joutunut kansainvälisen yhteisön hylkäämäksi, sillä kansainvälinen yhteisö ei ole kunnioittanut Itä-Timorin kansalle antamiaan lupauksia. Tuo kansa on 25 vuoden aikana joutunut kahdesti maanpakoon: ensin joutuivat lähtemään ne, jotka eivät hyväksyneet miehittäjiä, ja nyt ne, jotka pakenevat väkivaltaisuuksia. Aikaa ei siis ole hukattavaksi. Väkivaltaisuudet Itä-Timorissa jatkuvat, ja juuri meidän portugalilaisten olisi syytä kohdistaa erityistä huolenpitoa tuohon kansaan, sillä me näemme tuon portugaliksi rukoilevan ja kärsivän kansan kuolevan.
Kun itätimorilaiset saivat vihdoin ensimmäisen mahdollisuutensa vapauden saavuttamiseen, he laskeutuivat alas vuorilta, lähtivät kodeistaan, menivät kirkkoihin ja riensivät vaaliuurnille saadakseen vapautensa takaisin rauhallisissa oloissa. Länsimaat saavat heidän esimerkistään erinomaista vahvistusta omalle mielenrauhalleen ja mielentyyneydelleen: tässä näemme kansan, joka yhä uskoo, että vapaus voidaan saavuttaa vaaleilla.
Se, mitä kansanäänestyksen jälkeen tapahtui, ansaitsee mitä ankarimman tuomion. Sillä on selvää, että Indonesia toteutti suunnitelmallisen kansanmurhan, jonka luonteesta ei voi olla pienintäkään epäilystä: kyse on väestöön kohdistuvasta kansanmurhasta, joka pakotti sadattuhannet itätimorilaiset pakenemaan kodeistaan; kyse on kulttuurisesta kansanmurhasta, sillä terrorin ensimmäisistä päivistä lähtien sen keskeisimpiä kohteita yhteiskunnan laitosten joukossa on ollut katolinen kirkko, siis kirkkorakennukset, piispaintalot, papit, nunnat, uskovaiset, toisin sanoen koko tuo perinteinen laitos, jota kohtaan itätimorilaiset ovat tunteneet luottamusta. Tämän kansanmurhan ja hävityksen koko laajuus ei vielä ole edes selvillä, sillä kuten yleisesti jo tiedetään, sekä kansainväliset tarkkailijat että viimeisetkin alueella vielä oleskelleet toimittajat joutuivat lähtemään Itä-Timorista.
Tilanteesta voidaan nähdäksemme tehdä kaksi selkeää johtopäätöstä. Ensinnäkin se seikka, joka parlamentinkin on tärkeää tietää: Portugali ei oman siirtomaavaltansa aikana missään vaiheessa tehnyt itätimorilaisille samaa, mitä Indonesia on heille tehnyt. Sen tähden itätimorilaiset pitävät yhä edelleen Portugalin lippua arvossa. Ja sen tähden myös kestää kauan, ennen kuin siellä jälleen annetaan arvoa Indonesian lipulle. Toiseksi jos Portugalin siirtomaahallinto päättyikin kovin äkillisesti, ei nykyinen itsemääräämisoikeus, josta päätettiin kansainvälisen yhteisön myötävaikutuksella varautumatta lainkaan sen seurauksiin, ole myöskään säästänyt ihmishenkiä eikä verenvuodatusta. Tuo kansa on kärsinyt kahdesti aivan muusta kuin omasta syystään. Ja pelkästään siksi, että se on halunnut olla vapaa.
Mitä voidaan sitä paitsi sanoa kansainvälisen yhteisön menettelystä sen jälkeen kun väkivaltaisuudet olivat alkaneet? Esitän teille omantunnonkysymyksen: jos itätimorilaiset puhuisivat englantia tai saksaa, olisiko kansainvälisen yhteisön apu viipynyt yhtä kauan? Jos Kosovon tapauksessa ei ollut tarpeen pyytää turvallisuusneuvoston lupaa eikä odottaa Miloeviæin suostumusta, miksi Itä-Timorin osalta on tarpeen odottaa turvallisuusneuvoston lupaa ja herra Habibien suostumusta?
Jos itätimorilaiset olisivat poliittisesti korrekti vähemmistö, olisiko hallitusten apu viipynyt näin kauan?
Itätimorilaisten osaksi on kuitenkin koitunut se onnettomuus, että heitä on vähän, he ovat köyhiä, katolilaisia... ja heillä on öljyä, mikä on eräiden kansainvälisten mahtien mielestä liian vakava asia jätettäväksi itätimorilaisten omaan päätösvallan alaiseksi.
Esitän teille vielä kaksi omantunnonkysymystä. Pankaapa merkille, mitkä maat tukivat Indonesiaa Yhdistyneissä Kansakunnissa: Kuuba, Iran, Irak, Sudan. Diktatuurit ovat siis liittoutuneet keskenään tyrannien vapauden suojelemiseksi! Kuinka kauan kesti, ennen kuin demokratiat liittoutuivat tässä asiassa keskenään? Ja toinen kysymys: Euroopan unioni on juuri tehnyt päätöksen, jonka mukaan aseiden vienti Indonesiaan kielletään neljän kuukauden ajaksi. Mitä merkitsee neljä kuukautta sen jälkeen kun Indonesiaan on kiivaasti myyty aseita 24 vuoden ajan, vaikka samalla on tiedetty kansanmurhasta, joka on jatkunut Itä-Timorissa 24 vuotta?
Ystävät ja kollegat, esitän teille ainoastaan neljä pyyntöä täysin yksimielisen ryhmämme puolesta: Itä-Timoriin on saatava kansainvälisiä, toimintakykyisiä rauhanturvajoukkoja; sinne on toimitettava humanitaarista apua; rikolliset on tuomittava rikostuomioistuimessa; on otettava käyttöön taloudellisia ja rahoituksellisia pakotteita.
Eläköön Itä-Timor!

Belder
Arvoisa puhemies, maailman katseen edessä on tapahtunut ja on edelleen meneillään Itä-Timorin väestöä koitteleva todellinen tragedia. Monien toimittajien rohkeuden ansiosta asiasta saadaan riittävästi tietoja.
Syy itätimorilaisten nykyisiin valtaviin kärsimyksiin on selvä: indonesialaismieliset miliisit pyrkivät tukahduttamaan verisesti suuren enemmistön toiveen poliittisesta itsenäisyydestä. Huomatkaa myös, kuinka 30. elokuuta 1999 pidetyn kansanäänestyksen tulos kiistettiin välittömästi. Paikalla olevat sotilasyksiköt sekä paikalliset poliisiviranomaiset ovat suoraan osasyyllisiä tähän väkivalta-aaltoon. Siten myöskään Indonesian armeijan johto ja Indonesian hallitus eivät ole tässä asiassa ulkopuolisia. Hallitus kantaa itse asiassa täyden vastuun - raporttien mukaan - tuhansista kuolleista, sadoistatuhansista pakolaisista ja sadoistatuhansista Länsi-Timoriin karkotetuista itätimorilaisista.
Sivistyneessä maassahan politiikka tulee kuvaan ennen aseiden käyttöä ja politiikalla valvotaan aseita! Rikosoikeudelliset toimet Itä-Timorin viimeaikaisiin rikoksiin syyllisiä vastaan ovat itsestään selvä asia myös presidentti Habibien lupausten mukaisesti. Siksi Jakartan on odotettaessa YK:n rauhanturvajoukkojen tuloa Itä-Timoriin pakko välittömästi panna riehaantuneet miliisit asioihin. Vain tällaisilla otteilla voitaisiin osoittaa, että kansallisia etuja tosiaan vaalitaan.
Juuri nyt, kun indonesialaisten kansallinen ylpeys on näin avoimen keskustelun kohteena ja kun liikkeelle pääsee vääriä tunteita maan suvereniteetista, sopii Molukkien oikeusvaltion palauttaminen täysin tähän yhteyteen.
Presidentti Habibie hyväksyi kovan kansainvälisen painostuksen alaisena lopultakin kansainvälisen sotilaallisen väliintulon Itä-Timorissa. Paikallisen väestön suuri hätä ei kuitenkaan salli nyt mitään diplomaattista vitkastelua YK:n turvallisuusneuvostolta. Lisäksi Jakartan taholta sanotaan, että siellä ei haluta asettaa virallisesti mitään ehtoja rauhanturvajoukkojen lähettämiselle. Toisin sanoen YK:n rauhanturvajoukot voivat aloittaa tehtävänsä Itä-Timorissa vielä näinä päivinä.
Koska Itä-Timorissa vallitsee laiton tila, vain vahva sotilaallinen valtuutus voi tarjota pitkään terrorisoiduille itätimorilaisille poliittisia näköaloja. Siinä tapauksessa Euroopan unionin jo lupaama taloudellinen tuki on niin ikään arvokasta.

Speroni
Itä-Timorin traagiset tapahtumat ovat tuoneet esiin kansainvälisen yhteisön pelon ja osoittaneet sen opportunismin. Kansanäänestyksen selkeän tuloksen jälkeen on löydettävä rohkeutta panna kansalaisten itsemääräämisoikeuden periaate täytäntöön heti tunnustamalla Itä-Timorin itsenäisyys, eikä pidä jäädä odottamaan ongelmallista myönnytystä Indonesian taholta. Tämä on toive, jonka esitän eritoten Euroopan unionin 15 jäsenvaltion hallituksille.
Lisäksi tämä mahdollistaisi myös sen, että kansainvälisten rauhanjoukkojen väliintuloa ei tarvitsisi pitää sekaantumisena Indonesian itsemääräämisoikeuteen, vaan sitä pidettäisiin kansainvälisen yhteisön avunantona itsenäiselle ja riippumattomalle valtiolle.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, Timorin tuska on tuonut esille monia asioita.
Ensinnäkin Yhdistyneiden Kansakuntien toimimattomuuden, joka ei valitettavasti ole mitenkään uusi asia.
Toiseksi kansainvälisen yhteisön estoisuuden ja passiivisuuden, sillä se ei aluksi halunnut hankaloittaa suhteitaan muihin alueen poliittisiin voimiin, jotka muuten eivät liiemmin kunnioita ihmisoikeuksia.
Tulos on siis se, että koko maailman on pitänyt seurata turtana "B-suunnitelman" toteuttamista, joka ei juurikaan eronnut Miloeviæin johtamasta operaatio hevosenkengästä. Nyt Timorin kristittyjen kansanmurha alkaa olla yhtä toteen näytetty kuin Kosovon muslimien kansamurha.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Euroopan unioni ei voi eikä saa ja tämä on jo sanottu täällä toimia kaksinaismoralistisesti humanitaarisen asioihin puuttumisen osalta. Ihmisoikeuksien ja oikeuden elämään julistaminen ei saa jäädä alueen, maan tai mantereen rajojen sisäpuolelle, vaan sen on ulotuttava kaikkialle maailmaan.
Tämän vuoksi on pidettävä myönteisenä Portugalin ja muiden maiden, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan tai Australian, rohkeaa elettä.
Nyt on aika toimia. On myöhäistä, liian myöhäistä, mutta arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Euroopan tasolla on pyrittävä siihen, että se 8 miljoonan euron suuruinen humanitaarinen apu, johon arvoisa ministeri viittasi tänä aamuna, ja mahdollinen lisäapu saapuu välittömästi perille.
Toiseksi Euroopan unionin on tuettava mahdollisimman pian tämän kansainvälisen avun perille saapumista, jolla voidaan turvata kidutetun ja piinatun Timorin kansan elämä ja oikeudet ja jolla voidaan viimein tehdä loppu tästä painajaisesta.

Naïr
Arvoisa puhemies, tiedämme nyt, että se, mitä tapahtuu Itä-Timorissa, on samalla sekä rikos että tragedia. Tätä asiaa on toistettu täällä. Rikos siksi, että Indonesian siirtomaavalta on jatkunut saarella 24 vuotta. Jatkuvista ihmisoikeusrikkomuksista ja rauhanomaisen, kovaonnisen ja aseettoman kansan terrorisoinnista on tullut jokapäiväinen ilmiö, mutta tällaista on esiintynyt jo 24 vuoden ajan, olen nähnyt sen omin silmin.
YK järjesti kansanäänestyksen: osallistumisaktiivisuus oli 98 prosenttia, ja yli 78 prosenttia äänesti itsenäisyyden puolesta. Se oli ehdottoman avoin äänestys. Mutta sen sijaan, että Timorin kansa olisi saanut rauhan, se on nyt mukana todellisessa tragediassa. Olemme todistamassa alueelle tunkeutuneen valtion, Indonesian, ohjaamaa hyökkäystä Itä-Timorin suvereniteettia vastaan. Kansainvälisen oikeuden mukaisesti Timorin kansa hallitsee aktiivisesti omaa aluettaan siitä hetkestä lähtien, kun se valitsee itsenäisyyden. Siitä tulee oikeudellisesti suvereeni heti, kun se on perustanut itselleen valitsemansa edustukselliset elimet. Nykyisin Itä-Timorissa on vain yksi hallitsija, ja se on Itä-Timorin kansa.
Ne tosiasiat, joilla tätä oikeutta loukataan, ovat teille tuttuja: yli 80 000 ihmisen pakkosiirto Länsi-Timoriin, jossa heidät suljetaan leireihin, he näkevät nälkää, heitä pahoinpidellään ja he joutuvat Indonesian armeijan panttivangeiksi. Kaikkialla muualla vallitsee massaterrori. Vastuulliset on selvitetty: puolisotilaalliset joukot, armeija ja Indonesian siviilihallinto.
Olemme kuulleet, että Habibien hallitus on armeijan vankina Djakartassa, että armeijan johto ei enää valvo Itä-Timorin joukkoja ja että puolisotilaalliset joukot pakenevat kaikkialta. Mutta, kysyn tätä teiltä, ystäväni, kuka sitten on vastuussa? Jos se ei ole enää siviilihallitus, meidän on todettava, että Indonesiassa on tehty veretön vallankaappaus. Jos se ei ole armeija, meidän on todettava, että maasta on hävinnyt koko edustuslaitos.
Tarvittavat toimenpiteet ovat selvät. YK:n on puututtava tilanteeseen 7 luvun nojalla. YK:n on määriteltävä väliintulojoukkojen kokoonpano. Indonesian armeijan on vetäydyttävä Itä-Timorista. Puolisotilaalliset joukot on riisuttava aseista. Ja Indonesian valtio on asetettava selkeästi vastuuseen sen nykyisestä vitkastelusta. On muodostettava kansainvälinen komissio tutkimaan Itä-Timorin väkivaltaisuuksia ja haastettava rikosten tekijät kansainväliseen rikostuomioistuimeen. Kaiken Indonesian kanssa harjoitettavan kaupankäynnin ehdoksi on asetettava lopullisen rauhan aikaansaaminen Timorissa. Timorin kansalle on annettava keinot, jotta maasta muodostuu itsenäinen valtio, ja tämä valtio on tunnustettava. Arvoisa puhemies, tässä tragediassa ei ole kyse väliintulo-oikeudesta. Kyse on pikemminkin kansainvälisen oikeuden kunnioittamisesta.

Puhemies
Tiedän tämän keskustelun kuohuttavan tunteita, mutta olisin kiitollinen, jos yrittäisitte noudattaa teille myönnettyjä puheaikoja.

Lynne
Arvoisa puhemies, voinko saattaa tämän keskustelun oikeaan asiayhteyteensä. Indonesian vuoden 1976 miehityksen jälkeen YK ei tunnustanut Indonesian suvereniteettia Itä-Timorissa. Tehkäämme tämä selväksi heti alussa. Vain australialaiset tunnustivat sen, ja jopa he päättivät jonkin ajan kuluttua olevansa väärässä, joten lain mukaan meidän ei tarvinnut pyytää lupaa kansainvälisten rauhanturvajoukkojen lähettämiseen. Kuitenkin me teimme niin. Ja nyt siihen on vihdoinkin myös suostuttu. Milloin sitten rauhanturvajoukot menevät alueelle? Toivottavasti tähän viikonloppuun mennessä. Entä kuka niitä johtaa? Toivottavasti eivät indonesialaiset. Kuulin televisiosta tänä aamuna, että yksi Indonesian armeijan osasto sanoi todellakin haluavansa johtaa monikansallisia rauhanturvajoukkoja! Onneksi maan ulkoministerillä oli muuta mielessä, mutta selvästikin Indonesiassa on nyt kokonaisvaltainen sota meneillään. Mutta johtipa rauhanturvajoukkoja sitten kuka tahansa, niiden on mentävä alueelle välittömästi ennen kuin joudumme todistamaan uusia hirmutekoja.
Niitä tapahtuu päivittäin. Kirkkoja ja kouluja poltetaan. Ihmisiä hakataan kuoliaaksi. Eilen kuulin nunnasta, jolle kerrottiin, että häntä ollaan pelastamassa ja ettei hän saisi katsoa kirkkoa. Yrittäessään katsoa sitä hän näki veren vuotavan sen oven edessä - naisten, lasten ja pappien veren. Mitä he olivat tehneet? Eivät mitään. Ja tämä ei ollut mikään erillinen tapaus. YK:n työntekijöiden kimppuun hyökättiin, kun he yrittivät kuljettaa ruokaa, ja armeija seisoi vain vieressä ja katseli. Jos ruokaa ja suojaa ei saada perille, niin edessä on humanitaarinen katastrofi, eikä vai Itä-Timorissa vaan myös Länsi-Timorissa.
Viimeisin tarina kertoo, miten pakolaiset pantiin laivoihin ja miten heille kerrottiin, että heitä ollaan pelastamassa. Laivat tulivat pian tyhjinä takaisin. Tämä on kansanmurhaa kenen tahansa mielestä.
Ja tämän vuoksi meillä on oltava sotarikostuomioistuin, jotta nämä ihmiset saadaan oikeuden eteen.
Mihin muuhun voidaan ryhtyä? Sotilaalliseen saartoon kyllä, mutta siihen olisi pitänyt ryhtyä jo aikaisemmin. Britannian Hawk-hävittäjät olisi pitänyt peruuttaa aiemmin. Olen iloinen, että ne on nyt peruutettu, mutta se on hieman liian myöhäistä. Rauhanturvajoukkojen on mentävä alueelle nyt. Länsi- ja Itä-Timoriin on toimitettava humanitaarista apua, ja ihmisoikeustarkkailijoiden on mentävä heti alueelle. Vieläkin tärkeämpää on kuitenkin se, että Indonesian hallitus on asetettava vastuuseen toimistaan.

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vierailijat, Baskimaan edustajana haluaisin uskoa siihen, että kun korotamme äänemme ja pyydämme väliintuloa ja apua Timorille, niin se edesauttaisi lopettamaan paitsi Indonesian armeijan suojelemien ihmisten julman tappamisen myös ennen kaikkea lopettamaan kansainvälisessä politiikassa vallitsevan tekopyhyyden.
Puhe huonoista ja hyvistä diktatuureista riittää jo, ja - suokaa anteeksi, arvoisa puhemies sen teorian noudattaminen, että "hän on paskiainen, mutta meidän paskiaisemme".
Jo riittää pienempi paha -periaatteen noudattaminen, mikä antaa ymmärtää, että muutamien ihmisten oikeudet voidaan polkea jalkoihin, jotta varmistetaan turvallisuus niillä alueilla, jotka kiinnostavat poliittisia voimia geostrategisista syistä.
On toimittu jo kylliksi sen periaatteen mukaisesti, että väliintulon kiireellisyys riippuu maaperän öljyvarantojen suuruudesta.
Kääntykäämme kuitenkin katsomaan myös omien rajojemme sisäpuolelle. Menkäämme myös itseemme. Euroopan unionissa on vieläkin kaksi konfliktia: Irlannissa ja Baskimaassa, joissa on juututtu puolueiden poliitiikkaan ja vaaleihin liittyviin eturistiriitoihin.
Sen paremmin Euroopan unionin sisä- kuin ulkopuolellakaan rauha, ihmisoikeudet ja vauraus eivät voi odottaa päiviä, viikkoja ja vuosia sitä, että me pääsemme yhteisymmärrykseen.
Toivottavasti ymmärrämme tämän viimeinkin.

Manisco
Arvoisa puhemies, tunnemme, että meidän on pakko muistuttaa mieliin ja tähdentää USA:n välitöntä ja välillistä vastuuta niihin verilöylyihin ja etniseen puhdistukseen, jotka jatkuvat Itä-Timorissa entisessä laajuudessaan tälläkin hetkellä. Tämä ei johdu halusta vastata samalla tavalla meitä kohtaan esitettyihin syytöksiin, vaan siitä huolesta ja pelosta, jota tunnemme Itä-Timorin tilanteen kehittymisestä. Jaamme osan siitä monien tuntemasta huojentuneisuudesta, kun Clintonin hallinto muuttaen näennäisesti mieltään kritisoi vihdoinkin Jakartan hallitusta ja antoi Yhdistyneiden Kansakuntien ottaa kriisin hallintaansa.
Kaikkien niiden parlamentin jäsenten, jotka eivät tunne Washingtonin roolia Indonesian ja Timorin tragedioissa vuodesta 1966 lähtien armeijan viimeisimpään, 30. elokuuta suorittamaan kansanmurhaan, pitäisi lukea tänään Washington Postin ja Herald Tribunen julkaisema analyysi. Sen kissankokoisilla kirjaimilla painettu otsikko kuului: "Pentagon defends Indonesian military contacts as useful". Meitä muistutetaan Yhdysvaltojen pääesikunnan päällikön, kenraali Henry Sheltonin ja Jakartan teurastajan, kenraali Wiranton välisestä läheisestä henkilökohtaisesta ystävyydestä. Yhdysvaltojen korkein sotilasviranomainen auttamassa ja lietsomassa väkivaltaa Itä-Timorissa ja käskemässä viime maanantaina indonesialaista ystäväänsä hyväksymään kansainväliset rauhanturvajoukot. Halonen totesi tänä aamuna, että 30. elokuuta alkanut terrori yllätti neuvoston. Se ei olisi saanut tulla yllätyksenä. Saammeko ehdottaa, että tulevien yllätysten välttämiseksi neuvosto ja parlamentti seuraavat hyvin tiiviisti Yhdistyneiden Kansakuntien rauhanturvatehtävää, Euroopan humanitaarisen avun suunnitelmaa sekä niiden nykyisten tai tulevien ohjelmien oikeudenmukaisuutta, joiden tarkoituksena on päättää itätimorilaisten kärsimykset sekä taata heille täysi itsenäisyys ja suvereniteetti ilman minkäänlaista Indonesian armeijan ja heidän amerikkalaisten opettajiensa harjoittamaa uhkailua, sekaantumista tai painostusta.

Sichrovsky
Arvoisa puhemies, olemme tietenkin velvollisia tukemaan Itä-Timorin kansan itsenäisyys- ja demokratiapyrkimyksiä. Millaista tämän tuen tulisi sitten olla? Emme voi eurooppalaisina esiintyä Etelä-Aasian kriisissä yksinomaan oppimestarina. Siten emme herätä luottamusta niissä aasialaisissa, jotka olisivat tärkeitä yhteistyökumppaneita tämän maan demokratisoitumisessa. Eurooppalaisten tavoitteena ei voi varmasti olla ainakaan Etelä-Aasian hajaantuminen ja balkanisoituminen. Tästä syystä, vaikka se onkin meille kiusallista, tämänpäiväisen Herald Tribunen pääkirjoituksessa kysyttiin "Who are these Western crusaders to be lecturing the Asians?" Meidän velvollisuutenamme eurooppalaisina on tukea demokraattista kehitystä, jonka täytyy samalla johtaa myös ihmisten elinolojen paranemiseen.
Ehkä meidän eurooppalaisten täytyy ensin oppia, miten vieraan maan kansaa tuetaan sen itsenäisyyspyrkimyksissä, mutta myös sen tiellä kohti demokraattista yhteiskuntamuotoa.

Pacheco Pereira
Arvoisa puhemies, olin mukana parlamentin valtuuskunnassa seuraamassa Timorin vaaleja, ja tahtoisin sen vuoksi ainoastaan mainita teille erään pienen yksityiskohdan, jotta kaikki ymmärtäisivät, mitä Itä-Timorissa tapahtui. Lähes kaikki ne paikat, joissa parlamentin valtuuskunta oleskeli Itä-Timorissa paikat, joissa nukuimme tai söimme, paikat, joissa pidimme kokouksia - on nyt tuhottu. Kenties tämä tieto auttaa teitä ymmärtämään Itä-Timorin tapahtumien mittasuhteet.
Toiseksi on myös otettava huomioon useita poliittisia näkökohtia, joilla on keskeinen merkitys toiminnallemme kansainvälisenä yhteisönä. Sillä kansainvälinen yhteisö ei ole mikään abstraktio, se olemme me itse. Ensinnäkin on tarkasti ymmärrettävä, että Itä-Timorissa ei ole sisällissotaa. Indonesia yritti kylläkin saattaa meidät siihen käsitykseen, mutta se ei onnistunut tuossa pyrkimyksessään, koska alueella oli toimittajia ja kansainvälisiä tarkkailijoita. Itä-Timorissa ei ole sisällissotaa. Siellä on käynnissä selkkaus Indonesian armeijan ja sen jatkeen miliisijoukkojen ja Itä-Timorin väestön enemmistön kesken.
Kolmanneksi rauhan ja turvallisuuden valvonta ei ole ollut eikä ole missään vaiheessa tuottanut ongelmia Indonesian armeijalle. Saatoimme havaita, että Indonesian armeija kykeni kyllä valvomaan rauhaa ja turvallisuutta alueella, jos se halusi. Asia vain on niin, että armeija ei halunnut, ja se oli itse kaiken lisäksi yksi selkkauksen osapuoli.
Ja lopuksi ja juuri tämä näkökohta on ratkaisevan tärkeä tulevaisuuden kannalta Itä-Timorin kysymystä ei voida ratkaista pelkästään turvallisuusneuvoston päätöksellä lähettää alueelle rauhanturvajoukkoja. Meidän on ymmärrettävä ja puhumme nyt omien havaintojemme perusteella , että nuo joukot tulevat kohtaamaan vastustusta ja joutuvat luultavasti paljon vakavampaan tilanteeseen kuin Kosovossa.
Nyt vaaditaan sen tähden voimakasta poliittista tahtoa tukea kansainvälisen yhteisön tulevia toimia, jotta Indonesia ei asettaisi ehtoja rauhanturvajoukkojen väliintulolle ja jotta itätimorilaisille kyettäisiin takaamaan rauha ja turvalliset olot konfliktin asteesta riippumatta, samoin kuin Itä-Timorin niin kipeästi tarvitsemaa humanitaarista apua ja kehitysapua. Juuri poliittinen tahto on nyt ratkaisevassa asemassa, koska saamme valitettavasti kuulla Itä-Timorista vielä paljon kauemmin kuin luultavasti haluaisimme.

Schori
"Asutpa sitten Afrikassa tai Keski-Euroopassa tai missä muualla tahansa, jos joku ahdistelee viattomia siviilejä tai yrittää surmata joukoittain heitä heidän rotunsa, etnisen taustansa tai uskontonsa vuoksi ja jos meidän vallassamme on sen lopettaminen, me lopetamme sen."
Nämä olivat presidentti Clintonin sanoja, ja hän puhui Kosovosta. Niiden on kuitenkin koskettava myös Itä-Timoria, josta on nyt tullut koko maailmanyhteisön moraalinen testi. Kyse on ihmisoikeuksista ja inhimillisyydestä, politiikasta ja kansainvälisestä oikeudesta, mutta myös taloudesta ja uskottavuudesta. Jos emme osallistu Itä-Timorin tragedian ratkaisemiseen, viesti Itä-Timorin kansalle ja muille on seuraava: demokratia merkitsee kuolemaa. Muun maailman ja YK:n tukema demokratian harjoittaminen merkitsee valtavia, hillittömiä joukkomurhia; koko muun maailman uskottavuus on siis pelissä.
Sosialistiryhmä vaati jo varhaisessa vaiheessa, että Maailmanpankki ja Kansainvälinen valuuttarahasto lopettaisivat taloudellisen tuen antamisen Jakartan hallitukselle. En tarkoita tällä humanitaarista apua ja demokraattien tukemista. Taloudellisissa yhteyksissä ei yleensä oteta huomioon poliittisia näkökohtia. Jo keisari Vespasianuksen aikana, kun hän otti käyttöön käymäläveron, sanottiin, että raha ei haise. Jakartan hallitukselle myönnetty miljardituki kuitenkin löyhkää, ja tuen antamisen on loputtava! Niin on nyt käynytkin. Itä-Timorin tragedian opetuksena on, että politiikka ja talous kuuluvat yhteen ja että inhimillisyys ja uskottavuus vaativat muun maailman humanitaarista asiaan puuttumista.

McKenna
Arvoisa puhemies, tämänhetkiset tapahtumat ennustettiin jo kauan ennen kansanäänestystä. YK rohkaisi itätimorilaisia lähtemään kodeistaan ja käyttämään demokraattista äänestysoikeuttaan, ja nyt heitä vainotaan, koska he toimivat näin. Kansainvälistä yhteisöä varoitettiin hyvissä ajoin etukäteen. Mitä se on tehnyt 14:n viimeksi kuluneen päivän aikana? Istunut ja pyöritellyt peukaloitaan odottaen kutsua Indonesialta. Kutsua maalta, joka on miehittänyt Itä-Timoria laittomasti viimeiset 25 vuotta ja jonka ulkoministeri on nostanut sormensa ylös YK:n yleiskokouksessa aina, kun asiaa on käsitelty siellä.
Kolmasosa Itä-Timorin väestöstä on murhattu, ja täällä me odotamme kutsua Indonesialta. Presidentti Clintonin tekopyhyyttä, joka mainittiin jo tänään, ei voida hyväksyä. Tony Blairin hieno uusi hallitus eettisine ulkopolitiikkoineen on jatkanut aseidensa lähettämistä Indonesiaan. Nämä ovat ne tekopyhät, niin sanotut maailman moraaliset poliisivoimat, jotka asettavat voitot ihmisten edelle. Sitä ei voida mitenkään hyväksyä.
Me haluamme nähdä nyt täydellisen Indonesian asesaarron ja myös taloussaarron. Haluamme kansainväliset rauhanturvajoukot. Haluamme nähdä itsenäisen Itä-Timorin, joka on heidän demokraattinen oikeutensa. Haluamme myös lopun sille tyrannialle, jota on harjoitettu Itä-Timorissa 25 viime vuoden ajan EU-maiden, Amerikan ja kaikkien näiden tekopyhien ihmisten avustuksella, jotka haluavat myydä aseita hirmuhallitsijoille Indonesiassa ja muissa maissa ympäri maailmaa. Sen on loputtava. Euroopan unionin aseteollisuuden tekopyhyyden on loputtava, ja tämä on toistaiseksi paras esimerkki siitä, mikä sen lopputulos on.

Krivine
Arvoisa puhemies, emme tiedä vieläkään, miten turvallisuusneuvoston hyväksymät toimenpiteet toteutetaan, mutta tiedämme jo, että apu tulee liian myöhään monien ihmishenkien kannalta. Paljon peruuttamatonta on jo tapahtunut. Tuho oli ennakoitavissa. Timorin vastarintaliike oli esittänyt hälytyshuudon vaatimalla Yhdistyneitä Kansakuntia turvaamaan itsemääräämisoikeutta koskevan kansanäänestyksen järjestämisen. Siinä tehtiin se virhe, että vaarassa oleva kansa jätettiin oman onnensa nojaan. Itätimorilaiset maksavat raskaan hinnan aikaisemmasta tinkimisestä.
Läntiset suurvallat perustivat, kouluttivat ja aseistivat vuonna 1965 Indonesian armeijan - joka on päävastuussa meneillään olevista joukkomurhista -, Indonesian oman väestön hävittämistä varten kitkeäkseen maasta kommunistisen puolueen, jonka vaikutusvalta häiritsi niitä.
Tällä hetkellä suuttumus on yksimielistä, mutta tekopyhyys on suurta. Kuka uskoo, ettei Yhdysvalloilla muttei myöskään Ranskalla, joka on harjoittanut sotilaallista yhteistyötä Djakartan kanssa, ole riittäviä painostuskeinoja murhaajien pysäyttämiseksi? Suurvallat puhuivat meille ihmisoikeuksista Irakin ja Jugoslavian pommitusten yhteydessä. Tämän draaman yhteydessä on yksinkertaisesti todettava, että joillekin ihmisoikeuksien puolustaminen merkitsee ensin omien taloudellisten etujen puolustamista.

Dell' Alba
Arvoisa puhemies, meillä on ollut syytä pyytää tätä kiireellistä keskustelua. Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto teki eilen päätöksen, joka vastaa toivoakseni tehtävän ja tilanteen vakavuutta. Joukkomurhien aloittamisen ja tämän päätöksen välillä on kulunut kolme tai neljä viikkoa. Se on tietysti liikaa.
Mutta koska tässä salissa on puhuttu paljon tekopyhyydestä, haluaisin korostaa, että muissa tapauksissa on kulunut kuukauden sijasta vuosia. Vielä tänäkin vuonna on ollut esillä Kosovon tapaus. Ja monet niistä kollegoista, jotka ovat käyttäneet puheenvuoron pyytääkseen, vaatiakseen suureen ääneen sotilaallista väliintuloa, ovat niitä, jotka aikaisemmin vastustivat kaikkea sotilaallista väliintuloa Kosovossa.
Jos vielä joskus syntyy erilainen kansainvälinen oikeus, jonka ydinajatuksena on todellinen velvollisuus puuttua muiden maiden asioihin, ei siksi, että Indonesia on oikeistolainen maa tai Clintonin liittolainen, kun sen sijaan Milosevi on niin sanotusti vasemmistolainen, vaan todellinen väliintulo-oikeus, jollainen on jo ollut havaittavissa, meidän on otettava siitä opiksemme ja asetettava yksilön oikeus jopa kansojen oikeuden edelle ja toimittava niin, että tällaiset joukkomurhat eivät enää tulevaisuudessa pääse toistumaan.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, on yksi asia katsoa taaksepäin, mikä on varmaankin järkevää, mutta toinen asia katsoa äkisti eteenpäin. Älkäämme kuitenkaan narratko itseämme. Vaikka YK-joukot ehkä saapuvat alueelle viikonloppuna, emme pysty saamaan aikaan minkäänlaista rauhaa niin nopeasti ilman Indonesian armeijan ja valtiollisten tahojen yhteistyötä. Sillä 6 000 tai 8 000 miehen vahvuiset YK-joukot eivät pysty hillitsemään sotilaiden perässä kulkevia rosvojoukkoja, jotka taivaltavat yhä Itä-Timorin läpi, ja yhä edelleen alueella olevaa armeijaa.
Tällä hetkellä Länsi-Timorissa oleskelevilla Itä-Timorin pakolaisilla on oltava mahdollisuus palata koteihinsa. Heitä täytyy suojella myös nykyisessä olinpaikassaan Länsi-Timorissa. Siksi meidän on annettava selvä merkki niille, jotka ovat Indonesiassa vastuussa olevia tahoja. En ole enää varma, onko hallitus vielä vastuussa ja hallitseeko se maan tapahtumia. Ehkä sen tekee armeija. Meidän on sanottava kaikille vastuussa oleville: jos Indonesian politiikka ei muutu ja vieläpä nopeasti, meidän on - vetoan neuvostoon ja komissioon - uhattava sitä kaikilla vallassamme olevilla taloudellisilla keinoilla ja saatava Indonesian asioista vastaavat tekemään yhteistyötä. Muuten joutuisimme todistamaan, että YK-joukkomme on kyllä sijoitettu alueelle, mutta ihmisiä murhataan ja ajetaan pois yhä edelleen.
Siksi meidän on annettava tänään selvä signaali. Indonesialla on vielä mahdollisuus ylläpitää hyviä suhteita kanssamme tulevina vuosina. Jos se ei kuitenkaan muuta politiikkaansa, se ei löydä Euroopasta enää yhteistyökumppaneita niin kauan kuin tämänhetkisestä tilanteesta vastuussa olevat istuvat maan hallinnossa, oli se sitten armeijassa, parlamentissa tai hallituksessa. Siksi vetoamme myös neuvostoon, että se lähettäisi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa näinä päivinä selkeän viestin Indonesian vastuullisille tahoille. Heidän on pakko tehdä yhteistyötä tai muuten YK:n suojajoukosta ei ole mitään apua. Me tarvitsemme voimakasta eurooppalaista toimintaa, neuvostolta, komissiolta ja parlamentilta.

Candal
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, parlamentilla on varsin yksimielinen näkemys joskaan ei ehkä kaikkien vivahteiden osalta Itä-Timorin ongelmasta. Niinpä käytänkin vain lyhyen puheenvuoron oltuani mukana seuraamassa Itä-Timorin vaaleja parlamentin valtuuskunnan jäsenenä.
On todettava, että täytimme meille annetun tehtävän ja toimme parlamentille kunniaa, sillä matkustimme alueella kenties enemmän (kuljimme kaikkiaan 200 kilometriä alueen itäisimpään kolkkaan asti) ja tarkastimme suuremman määrän vaalipiirejä kuin yksikään toinen valtuuskunta. Siitä oli meille itsellemme hyötyä, sillä sen ansiosta voimme nyt kertoa teille tuosta tilanteesta, joskin olisimme toivoneet, että lähtiessämme Itä-Timorista olisimme voineet tuoda mukanamme toisenlaisia tietoja. Siitä oli hyötyä myös itätimorilaisille, koska siten he saattoivat ainakin sillä hetkellä tuntea saavansa tukea, ja koska he kaiken tämän jälkeen todella myös saavat tukea osakseen.
Kansanäänestys oli todella vaikuttava näytelmä! Kaduilla ei ollut ketään, koko kansa oli rientänyt äänestyspaikoille ja osoitti siten vastuuntuntonsa, rohkeutensa, demokraattisen luonteenlaatunsa ja vapaudenkaipuunsa. Meille, jotka niin ylpeinä puolustamme demokratiaa, oli järisyttävä kokemus päästä seuraamaan tuota näytelmää.
Itätimorilaiset olivat istuttaneet kukan, joka nähtiin kuin toivon linnakkeena ja joka väkivallan puhjetessa kiskaistiin äkisti irti ja turmeltiin vereen, väkivaltaan ja kuolemaan. Jälleen kerran itätimorilaiset itse, eivätkä suinkaan poliitikot, ovat kiinnittäneet maailman huomion oikeutettuun asiaansa huudollaan ja tuskallaan. Ja tällä kertaa uskon, että Itä-Timoria ei enää unohdeta ja että lisääntyvä apu tuolle sankarilliselle, paljon kärsineelle kansalle kestää vapautukseen asti, aina siihen asti, kunnes itätimorilaiset ovat onnellinen, eteenpäin kulkeva kansa.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, galicialaisena jäsenenä haluan ilmaista solidaarisuuteni Itä-Timorin kansalle sekä ilmoittaa tuomitsevani jyrkästi Indonesian harjoittaman murhanhimoisen sorron ja yhtyväni kaikkiin niihin, jotka tunnustavat itätimorilaisten itsemääräämisoikeuden, joka on nyt saanut ilmauksensa kannanottona itsenäisyyden puolesta, sekä puolustavat tuota oikeutta.
Pyydän Euroopan unionin toimielimiä tukemaan päätöstä lähettää paikalle mahdollisimman nopeasti sekä tehokas avustusryhmä että YK:n rauhanturvajoukkoja, joiden miesvahvuus vastaa tilanteen vakavuutta, jotta Itä-Timor kykenisi vihdoin kasvamaan itsenäiseksi valtioksi. Siihen menee vielä kauan aikaa, ja tuona aikana sen on saatava yksiselitteistä tukea YK:lta sekä tarpeellista poliittista ja taloudellista apua Euroopan unionilta.
YK ja Euroopan unioni kantavat Itä-Timorista historiallisesti merkittävää vastuuta, ja niiden on tuon vastuunsa takia suojeltava Itä-Timoria sekä tämänhetkiseltä väkivallalta että siltä uhalta, jota Indonesia voi sille tulevaisuudessa merkitä.

Van Orden
Arvoisa puhemies, aloitin sotilasurani Britannian armeijan upseerina 1960-luvun puolivälissä osallistumalla Indonesian armeijan vastaisiin sotilaallisiin operaatioihin Borneossa, joiden tarkoitus oli puolustaa vasta perustettua Malesian valtiota. On ehkä sopivaa, että aloitan nyt parlamentaarikon tehtäväni viitaten Indonesiaan ja toiseen perustettavaan valtioon - Itä-Timoriin.
Itä-Timorin kansanäänestyksestä on kulunut yli kaksi viikkoa. Kansanäänestyksen tulos ja sen hirvittävät seuraukset olivat helposti ennakoitavissa. Silti kansainvälinen yhteisö, muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta, näyttää yllättyneen tavasta, jolla tämä tragedia on kehittynyt. Indonesiaan on kohdistettava selvästikin kansainvälistä painostusta, ja monet meistä ovat vaatineet Maailmanpankin ja IMF:n taloudellisen avun sekä aseiden viennin ja sotilaallisen yhteistyön keskeyttämistä. Pidämme siksi myönteisenä yleisten asiain neuvoston hyväksymää yhteistä kantaa, joka tosin tuli liian myöhään. Jos päättäväisiin toimiin olisi ryhdytty aiemmin, Indonesian viranomaiset olisivat ehkä reagoineet toisella tavalla.
Nyt tarvitaan välittömästi rauhanturvajoukkojen nopeaa käyttöönottoa ja humanitaarisen avun toimittamista. En ole välttämättä sitä mieltä, että eurooppalaisten on sopivaa reagoida kriiseihin sotilaallisesti alueilla, jotka ovat kaukana heidän omista rajoistaan. Itä-Timorin kriisi on kuitenkin korostanut eurooppalaisten vaikeuksia reagoida vielä yhteen rauhanturvatehtävään. Tosiasia on se, että tässä tehtävässä on vain vähän pelivaraa, vaikka sitä haluttaisiinkin. Kyvyt ovat rajalliset. EU:n jäsenvaltiot eivät käytä riittävästi rahaa asevoimiinsa, ja käytetyt varat menevät useimmiten väärään osoitteeseen. Vuosien aikana Yhdistynyt kuningaskunta on kehittänyt erittäin tehokkaat sotilasvoimat, ja kuitenkin sen asevoimat ovat nyt äärimmilleen ylikuormitetut. Useimmat Euroopan unionin jäsenvaltiot käyttävät vähemmän bruttokansantuotteestaan puolustukseen kuin Yhdistynyt kuningaskunta.
Hyödyllisin Euroopan unionin panos Itä-Timorin kaltaisessa tilanteessa on luonteeltaan pikemminkin yhteiskunnallinen kuin sotilaallinen. Se on oikeanlainen painopiste meille tässä tilanteessa. Kuulimme puheenjohtaja Haloselta, että komissiota on pyydetty laatimaan sosiaalis-taloudellinen ohjelma Itä-Timorin instituutioiden rakentamista varten. Tämä on erittäin myönteistä, mutta ohjelman tehokkuuden takaaminen vaatii sen toimeenpanemista varhaisessa vaiheessa heti, kun turvallisuustilanne sen sallii, muiden instituutioiden ja maiden osallistumisen koordinoimista sekä hyvin huolellista johtamista.
Lopuksi tässä tragediassa on vielä yksi näkökohta, jota emme saa unohtaa. Muutamien viime viikkojen aikana timorilaisia ja muita vastaan on tehty mitä hirvittävämpiä rikoksia, ja niistä vastuussa olevat on tuotava oikeuden eteen.

Van den Berg
Arvoisa puhemies, kun pidetään lähtökohtana Alankomaiden siteitä Indonesiaan, haluaisin sanoa aluksi, että olen erityisen hämmästynyt siitä, että maailma on jälleen osoittanut olevansa kansainvälisen oikeusjärjestelmän tapauksessa ja turvallisuusneuvoston toiminnassa niin poikkeuksellisen naiivi. Kaikki tietävät, että Indonesiassa todellinen valta on laajalla ja mutkikkaasti rakentuvalla sotilasjohdolla, ja ympärillä on näennäisiä poliittisia puolueita. Kaikki tietävät myös, että Indonesian armeija ei aikonut pidätellä miliisejä vaan se on päinvastoin osallistunut aktiivisesti viime päivien toimiin. Siitä huolimatta maailma on päättänyt puhua muodollisen juridisella tavalla odottaen, että Indonesia toimisi oikein. Tällainen naiivius vaikuttaa lähes yllytykseltä, ja siitä pitäisi vähitellen myös ottaa oppia muihin tilanteisiin. Tämä on ensimmäinen huomautukseni.
Toinen huomautukseni on seuraavanlainen: haluaisin vedota pikaisesti Euroopan parlamenttiimme, että kun täällä puhutaan Indonesian kysymyksestä, tehtäisiin selvä ero Indonesian sotilasvallan ja vaalien välillä, jotka on nyt pidetty ja jotka heijastavat pitkällistä ja syvää muutosprosessia, joka on juuri alkanut valtavassa valtiossa, josta Itä-Timor on vain hyvin pieni osa, sekä Indonesian kansan valtavien kärsimysten välillä.
Yhtä paljon kuin meidän täytyy seisoa vahvasti Itä-Timorin puolella - ja tuen pakotteita sekä allekirjoitan ja hyväksyn päätöslauselman - meidän täytyy myös seisoa Indonesian kansan puolella. Meidän täytyy tarjota kansalle paitsi humanitaarista niin myös muunlaista apua esimerkiksi yhteiskunnan rakentamiseksi. Olisi historiallinen erehdys Indonesian saariston lukuisilla alueilla, jos Indonesian kansa jätettäisiin yksin. Minun käsitykseni on se, että Itä-Timoria voidaan tukea parhaiten tukemalla myös Indonesian kansaa. Molemmat tarvitsevat demokratiaa ja kansainvälistä oikeusjärjestystä, ja meidän täytyy Euroopan parlamenttina olla käytettävissä molempia varten.

Deva
Arvoisa puhemies, tämä on oikein ajoitettu keskustelu. YK:n turvallisuusneuvosto on hyväksynyt juuri Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan 7. luvun mukaisen päätöslauselman salliakseen australialaisten johtamien rauhanturvajoukkojen lähdön Itä-Timoriin. Tämä tapahtuu kaksi viikkoa liian myöhään. Iso-Britannia, USA, Uusi-Seelanti, Kanada, Filippiinit ja Thaimaa ovat nyt sitoneet rauhanturvajoukkoihin miesvoimia ja materiaalia. He ovat liikkeellä liian myöhään. Kiina, Venäjä, Etelä-Korea ja Malesia ovat ilmaisseet sitoutuvansa annettavaan apuun. Hekin ovat liikkeellä liian myöhään. Kansainvälinen yhteisö on vihdoinkin herännyt. Kuten niin tavallista on ja tulee aina olemaan, se antaa liian vähän liian myöhään.
Itä-Timorin kansanäänestyksen jälkeen jopa 10 000 ihmistä on teurastettu, koska he äänestivät itsenäisyyden puolesta. 800 000:n ihmisen kokonaisväestöstä 300 000, mukaan lukien lapsia, on häädetty kodeistaan ja saatettu kodittomiksi. Nyt nämä ihmiset piileskelevät viidakossa ilman suojaa, ruokaa ja hygieenisiä oloja. Olen hämmästynyt, että kansainvälinen yhteisö ja Yhdistyneet Kansakunnat eivät opi koskaan ennakoimaan tulevaa Somalian, Ruandan, Bosnian, Kosovon ja nyt Itä-Timorin kokemuksista. Mikä meitä vaivaa? Kuitenkin kansainvälinen yhteisö kutsutaan yhä uudestaan siivoamaan julmien hirmuhallitsijoiden, niin sanottujen etnisten puhdistajien ja diktaattorien kansanmurhan jälkiä. Montevideon yleissopimuksen mukaisesti kansainvälinen laki pakottaa meidät tunnustamaan nämä julmat hallinnot suvereeneiksi itsenäisiksi valtioiksi. Ehkä meidän pitäisi nyt harkita uudelleen tätä määritelmää ja rohkaista kansainvälistä keskustelua siitä, onko meidän kaltaisemme demokratian annettava samanarvoinen tunnustus, kohtelu ja kunnia hallituksille kaikkialla maailmassa, jotka kumoavat demokratian ja lain määräykset, ihmisoikeudet ja hyvän hallintotavan. Nyt on varmasti aika eriyttää, määritellä uudelleen ja kiristää kriteerejä kuten teemme nyt antaessamme apua. Jos hyvä hallintotapa on kehitysavun perusedellytys, miksi hyvän hallintotavan ei pitäisi olla myös peruskriteeri kansainväliselle tunnustamiselle, kahdenvälisille suhteille ja kaupan kehitykselle? IMF on tunnustanut tämän äskettäin Indonesiassa, ja on aika, että myös Euroopan unionin jäsenvaltiot tunnustavat sen.

Ford
Arvoisa puhemies, neuvosto kertoi meille tänä aamuna, että Itä-Timor ansaitsee täyden tukemme. Meille kerrottiin, että lähetimme alueelle tarkkailijoita, joilla oli ratkaiseva merkitys kansanäänestyksen onnistumisen kannalta, kun itätimorilaiset sanoivat hyvin kuuluvasti ja laajasti "kyllä" itsenäisyydelle. Neuvosto sanoi myös, että komissio valmistelee sosiaalista ja taloudellista apua äskettäin itsenäistyneelle Itä-Timorille, mitä kaikkea me tietenkin pidämme hyvin myönteisinä asioina. Neuvoston puheenjohtaja Halonen sanoi kuitenkin myös, että hän yllättyi kansanäänestyksen jälkeen alkaneesta terrorista. Minusta on yllättävää, että Halonen yllättyi tilanteesta. Olin Jakartassa elokuussa UNDP:n erityisedustajana laatimassa Indonesian parlamentin, DPRK:n kanssa uusia parlamentin sääntöjä. Minulle ja ennen kaikkea kaikille muille Jakartassa olleille oli silloin selvää, että ensiksi kansanäänestyksessä kuultaisiin kaikuva "kyllä" ja sen jälkeen armeija tai ainakin suuri osa siitä yrittäisi kumota tämän prosessin osallistumalla ja rohkaisemalla terroria. Olemme nähneet sen tapahtuvan, mutta miksi olemme yllättyneitä, sitä en tiedä.
Pidän rauhanturvajoukkoja hyvin myönteisenä asiana. Kannatan myös humanitaarista apua, jolla autetaan 200 000 - 400 000 pakolaista. Pidän myönteisenä saamaamme tietoa siitä, että tähän humanitaariseen apuun on käytettävissä 8 miljoonaa euroa. Se on toimitettava sinne kuitenkin nopeasti. Hyväksyn sen, että apu toimitetaan väliaikaisesti ilmateitse. Olemme saaneet kuulla, että se pudotetaan helikoptereilla 1500 metrin korkeudesta. Jos muistatte sen avun, jonka näimme kuljetettavan ilmateitse ja pudotettavan osalle kurdipakolaisista, se ei onnistunut kovinkaan hyvin. Jos muistan oikein, jotkut pakolaisista saivat itse asiassa surmansa. Apu on toimitettava perille maitse niin pian kuin mahdollista. Meidän on varmistettava, että se tapahtuu pikemminkin päivien kuin viikkojen sisällä.
Hyväksyn aseiden vientikiellon välttämättömyyden. Meidän on pysäytettävä Indonesiaan suuntautuva asekauppa, ja pidän neljän kuukauden kieltoa hyvänä. Voi olla, että kieltoa on jatkettava, mutta samaan aikaan meidän on myös autettava indonesialaisia varmistaaksemme, että viimeisissä yleisissä vaaleissa valittu hyvin haavoittuvainen demokratia pystyy vakiinnuttamaan asemansa. Ellemme tee näin, käymme marraskuussa tai joulukuussa samanlaista keskustelua Indonesian tilanteesta, jossa kerromme toisillemme, että tiesimme sen kaiken päättyvän kyyneliin.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, Itä-Timorin kansanäänestys, josta vastuu oli Yhdistyneillä Kansakunnilla, on johtanut dramaattiseen tilanteeseen. Kansa sai yli 20 vuotta jatkuneen väkivallan ja sorron jälkeen lopultakin äänestää omasta tulevaisuudestaan, mutta vapaasta valinnasta itsenäisyyden tiellä rangaistiin raakuudella, jolle tuskin on vertailukohtaa historiassa. Indonesialaismieliset miliisit ovat murhaten, polttaen ja karkottaen saattaneet maan ryösteltyyn ja maan tasalle poltettuun kaaoksen tilaan. Kaikki ovat voineet nähdä kuvia siitä.
Indonesian armeija ei ole puuttunut tilanteeseen suojellakseen väestöä. YK, kansalaisjärjestöt ja tarkkailijat olivat voimattomia. Myös näiden tahojen henkilöstöä on kuollut ja loukkaantunut. Minä kuulun niihin, jotka tuntevat Indonesian hyvin. Epäröin hieman arvostella Indonesiaa jyrkästi sellaisen maan edustajana, joka on harjoittanut siirtomaaherruutta 300 vuoden ajan. Nämä tapahtumat kuitenkin muuttavat epäröinnin suoraksi arvosteluksi ja vakaviksi moitteiksi Indonesian hallitusta ja Indonesian armeijaa kohtaan.
Itä-Timorin tapahtumat ovat vakavia ja vaativat pikaisia pakotteita ja kansainvälistä puuttumista. Pakotteista on nyt päätetty myös EU:n osalta, ja kannatan niitä sydämestäni. Olen pahoillani siitä, että Ranska ja Alankomaat yrittivät vielä neuvostossa estää aseidenvientikiellon. Arvostan sitä, että puheenjohtajamaa Suomi sai kuitenkin vietyä asian läpi.
Toinen askel, joka nyt on otettava, on kansainvälisten rauhanturvajoukkojen lähettäminen mieluiten lähialueilta, jotta ihmisiä suojellaan ja jotta Itä-Timorin itsenäisyys saadaan toteutettua.
Kolmas askel on tuomioistuin, joka pitäisi perustaa raakuuksiin syyllistyneiden rankaisemiseksi, jotta oikeus ja oikeudenmukaisuus toteutuisivat.
Neljäs tarvittava asia on kyseiselle alueelle annettava apu, koska Itä-Timor tarvitsee valtavasti apua, kun itsenäisyys on saatu toteutettua, ja se tapahtuu epäilemättä nyt. Meidän täytyy myös antaa tätä apua avokätisesti.
Lopuksi, miliisien käyttämä väkivalta Indonesiassa ei ole rajoittunut vain Timoriin. He murhaavat ja ryöstelevät myös Molukeilla, Atjehissa ja Irian Jajassa. Ennen kaikkea Molukeilla on kuollut satoja ihmisiä, erityisesti kristittyjä. Molukeilta lähtöisin olevat alankomaalaiset pitivät viime viikolla Brysselissä mielenosoituksen kunnioitusta herättävällä tavalla. Mielestämme on myös kiinnitettävä huomiota siihen, mitä siellä tapahtuu. Jos murhaaminen ei lopu myös muilla alueilla ja jos Indonesian hallitus ei tarjoa suojelua, mielestämme Yhdistyneiden Kansakuntien täytyy ryhtyä toimiin myös Indonesian muilla alueilla.
Arvoisa puhemies, ihmisoikeudet ja demokratia Indonesiassa ovat vaarassa. Toimikaamme kansainvälisenä yhteisönä.

Fava
Arvoisa puhemies, luen muutaman rivin: vuonna 1975 Indonesia otti Timorin valtaansa aloittamalla sortotoimet, jotka johtivat väestön kolmasosan kuolemaan nälän, epidemioiden, sodan ja alkaneen terrorin tähden. Tämä ei ole sanomalehtiotsikko eikä yhteenveto, vaan tämä on julistus, jolla 11. marraskuuta 1996 ilmoitettiin Nobelin palkinnon luovuttamista Ximenes Belolle ja José Ramos Hortalle.
Tahdon sanoa, että tämä joukkoteurastus on jo historian kirjoissa, ja se on johtanut 250 000 ihmisen kuolemaan Itä-Timorissa, ja viimeiset 10 000 ihmistä ovat kuolleet kuluneiden viikkojen aikana. Tämän joukkoteurastuksen edessä uskon, että parlamentilla tai yhdelläkään Euroopan kansalaisella ei ole varaa hämmästelyyn. Meillä ei ole siihen oikeutta, olemme lopullisesti kadottaneet viattomuutemme. Pitkän aikaa kansainvälinen yhteisö on sallinut niin sanottujen kehitysdiktatuurien olemassaolon, Indonesiasta Chicago Boysien Chileen, Kiinaan, Koreaan, niihin maihin, joissa makrotalouden nimissä olemme hyväksyneet, että kaupalliset syyt voittavat ihmisoikeussyyt. Me olemme hyväksyneet suvaitsemattomuuden ja väkivallan.
Toivoisin, ettei kansainvälisen yhteisön vastuuseen lisättäisi nyt meidän vastuutamme. Olen iloinen siitä, että neuvosto on ottanut tässä yhteisen kannan aloittamalla symbolisen neljän kuukauden kauppasaarron (embargo) aseiden, sotatarvikkeiden ja -varustusten osalta. Toivon, että tämä kauppasaarto laajennetaan käsittämään myös käynnissä olevat varustelut, jotta vältyttäisiin siltä, että tulevaisuudessa meidän omantunnontuskamme lisättäisiin jo olemassa olevaan omantunnontuskaan, ja haluan täsmentää, että tällä hetkellä tuntemani ärtymys jättää ulkopuolelle sen kielen, jota Itä-Timorin asukkaat puhuvat. Minun ongelmani on, että Itä-Timorin kansalla ei ole ollut ääntä enää 25 vuoteen.

Cushnahan
Arvoisa puhemies, kuka voi unohtaa traagiset kuvat Burundista, Ruandasta, Sierra Leonesta, Bosniasta ja Hertsegovinasta tai äskettäin Kosovosta, jotka ovat vielä tuoreessa muistissamme. Olemme nyt lisänneet tähän luetteloon tuhansien kodeistaan häädettyjen itätimorilaisten jatkuvan humanitaarisen ahdingon, joka on seurausta hyvin suunnitellusta ja systemaattisesta tappamispolitiikasta sekä omaisuuden tuhoamisesta ja pelottelusta, josta ovat vastuussa Indonesian armeija ja turvallisuusjoukkojen osastot.
Useimpien näiden tilanteiden kohdalla on sanottava, että kansainvälisen yhteisön oikein ajoitettu toiminta, joka perustuu tilanteiden arviointiin ja niistä varoittamiseen varhaisessa vaiheessa, olisi kiistatta pelastanut monia ihmishenkiä ja vähentänyt merkittävästi inhimillistä kärsimystä ja kurjuutta. En usko kenenkään tässä istuntosalissa kiistävän sitä, että Itä-Timorin viimeaikaiset tapahtumat olivat täysin ennustettavissa ja siten myös jossain määrin ehkäistävissä. Kansainvälisen yhteisön ja erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien on kysyttävä itseltään joitakin tutkivia ja tunnustelevia kysymyksiä. Uskon myös, että meidän on Euroopan unionissa pantava omat asiamme järjestykseen.
Olemme hyväksyneet tänään juuri uuden komission ja, kun otetaan huomioon viimeaikaiset tapahtumat Itä-Timorissa, Kosovossa ja muualla, haluaisin osoittaa sanani uudelle yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta vastaavalle komission jäsenelle. Haluaisin kysyä, vakuuttaisiko hän tälle parlamentille, että politiikkaa suunnittelevan varhaisen varoituksen yksikön perustaminen Amsterdamin sopimuksessa määritellyssä muodossa asetetaan tärkeimmäksi prioriteetiksi? Takaako hän lisäksi, että tämä yksikkö sisältää asianmukaiset parlamentaariset valiokunnat ja että se toimittaa kaikki asianmukaiset tiedot mukaan lukien analyyseja, suosituksia ja strategioita mistä tahansa potentiaalisesta kriisistä, jota tämän parlamentin tulisi seurata.
Tällaisen tiedon hankkiminen parantaisi selkeästi parlamentin panosta tehokkaamman ja yhtenäisemmän EU:n ulkopolitiikan kehittämisessä, joka on pahasti myöhässä. Meidän on varmistettava, että EU reagoi nopeasti ja tehokkaasti potentiaalisiin kriisitilanteisiin ja auttaa siten estämään sellaisten tragedioiden uusimista, joita olemme kokeneet viime aikoina Itä-Timorissa.

Seguro
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä kollegoideni jo ilmaisemiin suuttumuksen sanoihin, mutta sen lisäksi haluan tuoda esiin sen, että kuolemaa ei alettu Itä-Timorissa kylvää vasta kansanäänestyksen jälkeen: jo ennen kansanäänestystä yli 200 000 itätimorilaista sai surmansa samalla kun kansainvälinen yhteisö pysytteli passiivisena ja suhtautui Itä-Timorin kansaan ikään kuin se olisi kansa, joka voidaan muitta mutkitta uhrata. Meidän mielestämme ei ole olemassa kansoja, jotka voitaisiin uhrata, ja sen vuoksi haluamme korottaa täällä oman äänemme. Haluamme korottaa äänemme pelastaaksemme ihmishenkiä, haluamme korottaa äänemme, jotta Itä-Timorin kansan vapaata tahtoa vihdoin kunnioitettaisiin. Ja sen tähden Euroopan unionin ja osoitamme nyt sanamme suoraan neuvostolle ja komissiolle on tehtävä päätös aloitteesta, jonka tarkoituksena on mahdollistaa Itä-Timorin itsenäisyysprosessin kunnioittaminen.
Kaikkein kiireellisin tavoite on kuitenkin ihmishenkien pelastaminen, sillä kuolemaa eivät saa aikaan Itä-Timorissa vain luodit, vaan mös nälkä. Sen vuoksi on välttämätöntä järjestää alueelle humanitaarista hätäapua ja lähettää paikalle kansainväliset rauhanturvajoukot. Myös Indonesian kanssa käytävät neuvottelut on saatava päätökseen. Sillä on välttämätöntä, että kansainvälinen yhteisö kerta kaikkiaan ymmärtää, että Indonesia ei ole osa Itä-Timorin tilanteen ratkaisua, vaan Indonesia on osa Itä-Timorin ongelmaa. Neuvoston ja komission on jatkettava aiemmin tehtyä päätöstä taloudellisen ja sotilaallisen avun keskeytyksestä, sillä Indonesia, arvoisa puhemies, ei kuuntele ihmisoikeuksiin liittyviä perusteita, se kuuntelee pelkästään sellaisia perusteita, jotka liittyvät taloudellisiin pakotteisiin ja sotilaallisiin etunäkökohtiin.

Mauro
Arvoisa puhemies, vältän lisäämästä keskusteluun jotain sellaista, minkä monet ovat jo ilmaisseet hyvin tähän mennessä Itä-Timorin kysymyksen osalta. Minä haluaisin sen sijaan esittää aiheeseen liittyvän kysymyksen: mitä tarkoittaa, "rakentaa rauha ilman opportunismia" , mitä se periaatteessa tarkoittaa nyt 24 vuotta jatkuneen tragedian jälkeen ja kun kansainvälinen yhteisö on 24 vuotta välttänyt asettamasta taloudellisia pakotteita, mitä tarkoittaa sana "kamppailla" tällä hetkellä?
Yhdyn tässä mielessä täällä istuntosalissa jo esitettyyn pyyntöön ja myös kotimaani Italian senaatin esittämään pyyntöön siitä, että Euroopan hallitukset ja YK tunnustaisivat pikimmiten Itä-Timorin riippumattoman valtion ja että tämä ei enää olisi ongelma, jota käsitellään yksinomaan myös tässä istuntosalissa; tämä tuottaa suurta kunniaa portugalilaisille ja joistakin muista maista oleville kollegoille.
Haluaisin lisätä tähän toisenkin ajatuksen. Siihen velkaan, joka meillä on ollut Itä-Timorille 24 vuotta, lisätään se tekijä, että Itä-Timorin hyväksi järjestetään näinä päivinä joitakin mielenosoituksia, mutta ei oteta huomioon sitä poliittista olettamusta, että joka tapauksessa meidän on anottava jälleen kerran Yhdysvalloilta mahdollista aseellista väliintuloa. Tämän takia meidän on pakko ottaa käsittelyyn yhteistä puolustuspolitiikkaa koskeva aihe.
Viimeinen huomio: meidän on vielä mahdollista tehdä jotain hyvää Itä-Timorin puolesta ja tehdä se heti ja päättäväisesti. Tästä riippuu suuressa määrin tämän toimielimen uskottavuus, eikä ainoastaan komission jäsenten hyväksymisestä.

De Rossa
Arvoisa puhemies, yksi nykyisen tilanteen piirre on kaikkien jäsenvaltioidemme miesten ja naisten tuntema viha ja turhautuminen. He ovat vihaisia ja turhautuneita siihen vinoumaan, joka vallitsee Euroopan unionin ja tosiaankin myös Yhdistyneiden Kansakuntien päätöksentekoprosesseissa. On aika koota rivit ja ratkaista nämä päätöksenteko-ongelmat.
Neuvoston tämänhetkinen puheenjohtaja vakuutti täällä tänä aamuna, että neuvosto yllättyi kahden viime viikon tapahtumista. En voi ymmärtää, miten neuvosto tai kukaan muukaan saattoi yllättyä niistä. Eikö kukaan neuvostossa ole lukenut sanomalehtiä 25 viime vuoden aikana? Eivätkö he tiedä, että olemme aseistaneet tämän kansamurhan aiheuttajia viimeiset 25 vuotta? Itätimorilaiset uskoivat meitä, kun sanoimme suojelevamme heitä, jos he äänestäisivät, ja tuhannet ja taas tuhannet ihmiset tulivat äänestämään itsenäisyyden puolesta. Epäonnistuimme heidän suojelemisessaan.
Kuinka monta kertaa sanomme vielä "ei koskaan enää" ennen kuin tosiaankin päätämme varmistaa, että kun annamme sellaisen lupauksen, myös pidämme ja aiomme pitää sen? Meille ei riitä, että puristelemme käsiämme ja sanomme olevamme pahoillamme. Meidän on varmistettava, että tällaista ei tapahdu enää koskaan.

Banotti
Arvoisa puhemies, huomaatte tässä keskustelussa puheenvuoroa pyytävien irlantilaisten määrästä, että tämä aihe on hyvin lähellä sydäntämme. Monien vuosien ajan irlantilainen Tom Hyland, joka on tehnyt tästä elämäntehtävänsä, on johtanut kansainvälisiä vaatimuksia ryhtyä toimiin Itä-Timorissa. Välitämme Irlannissa erittäin paljon Itä-Timorista ja olemme olleet äärimmäisen aktiivisia. Kuten neuvoston puheenjohtaja huomautti tänä aamuna, ulkoministerimme David Andrews oli EU:n erityistarkkailijana Itä-Timorin äskettäisissä vaaleissa.
Kuitenkin tämänhetkisen katastrofin yhteydessä Indonesiasta on tullut niiden mittasuhteiden symboli, joihin julma, heikko ja häikäilemätön hallitus on valmis menemään edistääkseen valtaansa ja valvontaansa niitä kohtaan, jotka se kokee uhkana omalle auktoriteetilleen. Valitettavasti tällä hallituksella on ollut vuosien aikana monta ystävää tässä parlamentissa, ja monet EU-hallitukset ovat asettaneet aseteollisuutensa voitot epäonnisten itätimorilaisten perusihmisoikeuksien edelle. Kuluneen kuukauden tapahtuvat ovat havainnollistaneet sitä, mitä monet ovat näiden vuosien aikana yrittäneet kertoa Itä-Timorin elämän todellisuudesta. Neuvoston puheenjohtaja puhui hyvin kiihkeään sävyyn tänä aamuna huolestaan, mutta kuten jäsen De Rossa aivan oikein huomautti, useimmille meistä tämä huoli ei ollut mikään yllätys. Tässä hirvittävässä katastrofissa, johon koko Indonesia on tällä hetkellä ajautunut, vaakalaudalla olevat elintärkeät asiat eivät ole herättäneet suurta huolta meissä EU:n sisällä ja tietenkään myöskään Yhdysvalloissa. Tämä johtuu ehkä siitä, että Itä-Timor on hyvin kaukana ja erittäin pieni maa. Olemme nähneet julman hallinnon kostavan kauhealla tavalla pienelle maalle, joka uskalsi sanoa haluavansa olla itsenäinen, ja meidän on tuettava Itä-Timoria sen pyrkimyksissä. .

Tannock
Arvoisa puhemies, varttuessani pienenä poikana Portugalissa keräsin portugalilaisia postimerkkejä ja muistan erityisesti Itä-Timorin värikkäät ja houkuttelevat merkit. Província esquecida tai Portugalin unohdettu maakunta, millä nimellä se silloin tunnettiin, loihti esiin kuvan kauniista, kaukaisesta Tyynenmeren saaresta, jonka eksoottinen sekoitus itää ja länttä on saanut aikaan ainutlaatuisen katolisen kulttuuriperinnön. Valitettavasti en ole koskaan käynyt siellä, mutta tunnen syvästi timorilaisten kärsimyksen puolesta, kun Indonesian 1975 miehityksen jälkeen lähes kolmasosa kansasta on surmattu. Tämä tarkoittaa jopa suurempaa kuolonuhrien määrää kuin entisessä Jugoslaviassa.
YK tunnustaa itätimorilaisten itsemääräämisoikeuden ja Portugalin suvereniteetin sen alueella. Emme tavoitelleet lännessä YK:n päätöslauselmaa pommittaaksemme entistä Jugoslaviaa Kosovon vuoksi, joka on yhä edelleen osa Jugoslaviaa. Olemme kuitenkin olleet aiemmin halukkaita jostain kumman syystä välttämään kaikenlaista sotilaallista väliintuloa itätimorilaisten puolesta.
Olen aina uskonut, että ulkoisen sotilaallisen väliintulon pitäisi tapahtua vain asianomaisten kansallisvaltioiden kansallisten etujen nimissä. Alueen vakava rappeutuminen ja kiihtyvä väkivalta edellyttävät toimintaa ja uuden eettisen ulkopolitiikan soveltamista, jossa Portugali on mukana täysjäsenenä. Brittinä tuen mielelläni Portugalia sen yrityksessä taata oikeudenmukainen lopputulos. Tämä ei johdu vain siitä, että Portugali on Britannian vanhin liittolainen. Portugalille pitäisi antaa myös tilaisuus myöntää itsenäisyys kaikille sen siirtomaille mukaan lukien toinen sen viimeisistä siirtomaista, nimittäin Itä-Timor. Meillä Britanniassa oli siihen tilaisuus. Me myönsimme itsemääräämisoikeuden kaikille niille siirtomaille, joissa se oli laillisesti mahdollista.
Ihmisoikeuksia, jos ne halutaan nähdä sodan syynä (casus belli) kuten Kosovossa, on sovellettava maailmanlaajuisesti ja johdonmukaisesti. Siksi annan täyden tukeni ja tunnustukseni YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmalle muodostaa kansainväliset rauhanturvajoukot, joissa on mukana halukkaita ja periaatteessa alueen naapurimaita kuten Australia ja Uusi-Seelanti. Tämän avulla 78 prosenttia itätimorilaisista, jotka äänestivät 30. elokuuta, voivat luoda oman itsenäisen ja suvereenin valtion sekä odottaa rauhallista ja vaurasta tulevaisuutta omassa kotimaassaan.
Lopuksi, mutta ei vähiten, osoitan kunnioitukseni itätimorilaisten rohkeudelle.

Stevenson
Arvoisa puhemies, muiden tässä keskustelussa puheenvuoron käyttäneiden tapaan haluan kiinnittää parlamentin huomion siihen järkyttävään kaksinaismoraaliin ja tekopyhyyteen, jota Britannian ulkoministeri Robin Cook on osoittanut koko nyt Itä-Timorissa kehittyvän traagisen kriisin ajan. Kun Cook nimitettiin ulkoministeriksi, hän aloitti eettisen ulkopolitiikan, johon sisältyi muun muassa sitoutuminen aseidenvientivalvontaa koskeviin ankariin toimintatapoihin. Hän on kuitenkin antanut viedä Indonesian armeijalle Hawkin maahyökkäyksissä käytettäviä koneita rikkoen omaa eettistä ulkopolitiikkaansa ja aseidenvientiä koskevia periaatteita. Koska sopimuksen allekirjoitti edellinen konservatiivihallitus, sitä ei Cookin mielestä voitu rikkoa. Hän jopa vakuutti toistuvasti sopimusehtojen takaavan sen, ettei koneita käytetä itätimorilaisia vastaan kohdistuviin aggressiivisiin tarkoituksiin. Nyt Indonesian hirmutekojen kiihtyessä ja selvien todisteiden osoittaessa, että kyseisiä koneita on käytetty itätimorilaisten vastaisissa hyökkäyksissä, ulkoministeri Cook on tehnyt hämmästyttävän U-käännöksen. Viime lauantaina hän vihdoin peruutti sopimuksen ja asetti väliaikaisen aseidenvientikiellon. Emme saa koskaan tietää, kuinka monta itätimorilaista sai surmansa, kun Cook kieltäytyi peruuttamasta sopimusta aiemmin.
Tällä parlamentilla on oikeus saada Cookilta selitys siihen, miten jokin, jota Britannian hallitus ei pitänyt mahdollisena, tulikin yhtäkkiä mahdolliseksi. Meidän pitäisi myös kysyä häneltä, miksi Britannian veronmaksajien rahoja käytettiin tämän skandaalimaisen episodin rahoittamiseen ja miksi Britannian puolustusministeriö puuttui erityisesti asiaan varmistaakseen, että Indonesian armeija sai kutsun osallistua Britanniassa ensi viikolla järjestettäville suurille asemessuille.
Jälleen vasta kansainvälisen painostuksen jälkeen ulkoministeri Cook pakotettiin perumaan tämä kutsu. Meidän tulisi vaatia, että Cook tuodaan tämän parlamentin eteen antamaan meille selitys hänen poikkeuksellisesta yhteistyöstään Indonesian sortohallituksen kanssa.

Doyle
Arvoisa puhemies, ainoa tässä vaiheessa käsiteltäväksi jäänyt asia, kun otetaan huomioon kaikkien tämän parlamentin puolueiden keskusteluun antama merkittävä panos, on se, miksi olemme yllättyneitä Indonesian tapahtumista ja Euroopan unionin voimattomasta reaktiosta Itä-Timorissa viimeisen kahden viikon aikana tapahtuneeseen traagiseen kansanmurhaan. Jos emme pystyneet puuttumaan tilanteeseen ja vieläpä välittömästi ja asianmukaisesti Kosovossa, omalla kynnyksellämme, ilman viikkojen ja kuukausien vetkuttelua ja lainsäädännöllistä konsultointia siitä, mitä voimme tai emme voi tehdä, miten voimme todella odottaa EU:n reagoivan Itä-Timorin tragediaan tavalla, jota me ja Euroopan kansalaiset toivomme?
Mikä Euroopan instituutioissa - Euroopan parlamentissa ja Euroopan unionissa kokonaisuutena - on sellaista, mikä estää meitä reagoimasta maailman kriiseihin tavalla, jota ihmiset unionissa, äänestäjät ja kansalaiset meiltä toivovat? Meidän on tutkittava välittömästi, miksi reagoimme aina - kuten sanoin eilen, ja toiset puhujat sanoivat tänään - liian vähän liian myöhään. Olemme useiden miljardien puntien ja dollarien puhekone, mitä tulee Euroopan ja maailman kansalaisiin. Emme ole koskaan siellä missä pitäisi. Reagoimme aina monta kuukautta liian myöhään ja puhumme tuntikausia kriiseistä täällä parlamentissa ja muissa toimielimissä, mutta emme ole paikalla silloin, kun pitäisi, ja niin nopeasti kuin pitäisi. Miksi? Ehkä saamme vastauksen tähän kahdelta seuraavalta puhujalta.
Miksi aina liian vähän liian myöhään? Miksi oli yllätys, että kahden viikon takaisen kansanäänestyksen jälkeen Itä-Timorissa tapahtui kansanmurha? Miksi se tuli yllätyksenä YK:n turvallisuusneuvostolle? Me olimme taanneet näille ihmisille, että jos he käyttäisivät demokraattisia oikeuksiaan ja äänestäisivät, me suojelisimme heitä ja katsoisimme tilanteen loppuun asti. Me epäonnistuimme ja epäonnistuimme pahoin. Kansainvälisen yhteisön pitäisi hirttää päänsä ja Euroopan unioni sen mukana.
Missä on vika? Mitä pitää tehdä, jotta voimme reagoida niin kuin meidän pitäisi? Tämä on ainoa kysymys, joka tarvitsee vastauksen, koska olemme nyt liikkeellä liian myöhään. Muut ovat ottaneet ohjat käsiinsä. Älkäämme antako asioiden kehittyä tähän pisteeseen enää uudelleen.

Puhemies
Olen vastaanottanut tämän keskustelun päätteeksi kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.

Seguro
Arvoisa puhemies, haluan vain kertoa, että pidimme tänään kokouksen, jossa asiasta sovittiin, ja että nuo päätöslauselmaesitykset tullaan korvaamaan yhdellä yhteisellä päätöslauselmaesityksellä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, hyvä jäsen. Komission ja neuvoston taholta on pyydetty puheenvuoroa. Näin ollen komission jäsen Liikasella on puheenvuoro komission puolesta.

Liikanen
 Arvoisa puhemies, Cushnahan esitti kysymyksen ulkoasioista vastaavalle komissaarille. Valitettavasti juuri nimitetty komission jäsen ei ole täällä; hän astuu virkaansa huomenna. Voin kertoa, että uusi komissio kokoontuu ensimmäistä kertaa lauantaina tällä viikolla. Kokouksessa on esillä Itä-Timorin tilanne, ja erityisesti kolme kysymystä.
Arvoisa puhemies, minulle esitettiin kysymys, joka oli osoitettu ulko- ja turvallisuuspolitiikasta vastaavalle komission jäsen Pattenille. Hän ei ole täällä tänään. Hän ottaa tehtävän hoitaakseen huomenna. Komissiolla on ensimmäinen kokoontuminen lauantaina. Tässä ensimmäisessä kokouksessa asialistalla on Itä-Timorin tilanne. Sen osalta käsitellään kolmea perusasiaa: miten saada jälleen rauha aikaan, mitä alueen kiireelliset humanitaariset tarpeet ovat ja miten niihin voidaan vastata sekä miten laatia monivuotinen ohjelma instituutioiden rakentamiseksi Itä-Timorissa.
Mitä tulee EU:n humanitaarisen avun toimiston (ECHO) tähänastisiin ja tämänhetkisiin toimiin, Suomen ulkoministeri ja neuvoston puheenjohtaja Halonen haluaisi sanoa, että humanitaarisen avun toimisto ECHO on ollut läsnä Itä-Timorissa 15. heinäkuuta lähtien. Itä-Timorissa on ollut kuusi yhteistyökumppania. Ne toimivat täydellä teholla syyskuun 9. päivään, jolloin ne oli turvallisuussyistä evakuoitava Australiaan. Kaikki nämä ihmiset palaavat Itä-Timoriin heti, kun alueen turvallisuustilanne paranee. Toivomme, että YK:n turvallisuusneuvoston äskettäinen päätöslauselma sallii tilanteen kehittyä niin, että kaikki humanitaarisen avun toiminnot voidaan aloittaa Itä-Timorissa pian uudelleen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Sasilla on puheenvuoro neuvoston puolesta.

Sasi
 Arvoisa puhemies, arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, haluan ensin kiittää kaikkia keskusteluun osallistuneita mielipiteistä ja myös esitetyistä kysymyksistä. Olen vakuuttunut siitä, että yhdessä toimien - parlamentti, neuvosto ja komissio - voimme osallistua parhaalla mahdollisella tavalla Itä-Timorin kriisin ratkaisuun ja jälkihoitoon. Neuvoston maanantaina Brysselissä hyväksymät päätöslauselmat ovat osoitus siitä, että tunnemme erityistä vastuuta Itä-Timorin kysymyksen ratkaisemiseksi Itä-Timorin kansan parhaaksi.
Yksi keskeisistä kansainvälisen oikeuden periaatteista on kansojen itsemääräämisoikeus. Sen toteuttamisesta on tässäkin asiassa kyse. Toisena periaatteena on sopimuksesta kiinnipitäminen. Sitä vaadimme Indonesialta ehdottomasti. Indonesian tulee kunnioittaa ja noudattaa keskeisiä ihmisoikeussitoumuksia ja ennen kaikkea YK:n puitteissa New Yorkissa 5. toukokuuta solmittua sopimusta Itä-Timorin kysymyksestä. Näin ollen unioni jatkaa aktiivista toimintaansa niin Yhdistyneissä Kansakunnissa, turvallisuusneuvostossa kuin Jakartassakin. Kansainvälinen läsnäolo välittömästi on ainoa tapa turvallisuustilanteen parantamiseksi ja myös sen turvaamiseksi, että riittävää humanitaarista apua voidaan toimittaa alueelle.
Turvallisuusneuvoston tänä aamuna tekemä päätös hyväksyy kansainvälisen rauhanturvajoukon ja etujoukon lähettämisen Itä-Timorille välittömästi. Kokous, jossa päätös hyväksyttiin, oli pitkä: se alkoi eilen paikallista aikaa kello 18 ja päättyi tänään kello 2. Voimme olla tyytyväisiä siitä, että annettu mandaatti on niin sanotusti voimakas mandaatti. Odotammekin, että ensimmäiset joukot saadaan alueelle jo ennen viikonloppua. Australialaiset ovat ilmoittaneet, että he ovat 24 tunnin valmiudessa. Pidämme tärkeänä ja myönteisenä sitä, että osallistumiselle ei ole asetettu päätöksessä ennakkoehtoja. Ensisijainen kriteeri - miten parhaiten ja nopeimmin turvallisuustilanne saadaan palautettua - on tärkeä. Pidemmällä tähtäyksellä on suotavaa, että muut Aasian maat ja erityisesti ASEANin maat osallistuvat kattavasti. Myös unionin jäsenmaita on pyydetty osallistumaan, ja tiedämme, että moni maa harkitsee sitä tällä hetkellä. Tiedämme myös, että Ranska, Iso-Britannia ja Portugali ovat ilmoittaneet valmiudestaan lähettää joukkoja.
Nyt uudeksi ongelmaksi näyttää nousevan Länsi-Timorilla olevien itätimorilaisten asema. Alue on Indonesiaa, ja lähdemme siitä, että Indonesia takaa kaikkien alueellaan olevien ihmisten turvallisuuden, ja tätä myös toivon. Samalla kansainvälisten humanitaaristen järjestöjen ja ennen kaikkea UNHCR:n välitön pääsy alueelle on ehdottomasti turvattava. Sen näyttämiseksi, että kansainvälinen yhteisö on tässä asiassa tosissaan, suosittelemme Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaispäävaltuutetun Ogatan vierailua Länsi-Timorille lähipäivinä.
Humanitaarinen toiminta on kiireellistä ja sen tärkeimmät prioriteetit ovat ensinnäkin pakolaisten suojelu Länsi-Timorilla ja UNHCR:n pääsy alueelle sekä ruoka- ja tarvikekuljetusten aloittaminen ilmasta käsin mahdollisimman pikaisesti. Ilmapudotusten osalta voidaan todeta, että ilmeisesti ilmapudotukset voidaan aloittaa torstaina maailman ruoka-apuohjelman ja Unicefin toimesta. Tätä varten on turvattava riittävästi materiaalia, ja materiaalihankintoja tullaan tekemään myös unionin avustusvaroin. Humanitaarinen toiminta on käsitykseni mukaan UNHCR:n, UNDP:n ja ICRC:n osaavissa käsissä. Unioni ja sen jäsenmaat tulevat myös jatkossa osallistumaan merkittävillä panoksilla toimintaan. ECHO on ollut myös koko ajan mukana arvioimassa apua ja koordinoimassa unionin avun kohdentamista sinne, missä sitä juuri nyt eniten tarvitaan.
Täällä on nostettu esiin kysymys sanktioista; haluan vielä todeta sen, että neuvoston maanantaina hyväksymä asevientikielto tulee voimaan välittömästi. Tällä päätöksellä pysäytämme jäsenmaiden aseviennin Indonesiaan ja päätöksen mukaisesti kielto on voimassa seuraavat neljä kuukautta, jonka jälkeen se tulee uudelleen tarkasteltavaksi. Päätökseen liittyvät oikeudelliset näkökohdat ovat asianomaisten elinten viimeisteltävänä, enkä tältä osin mene sen pitemmälle yksityiskohtiin.
Keskusteluissa on täällä korostettu voimakkaasti ihmisoikeusloukkauksia, ja me tuomitsemme ne voimakkaasti ja valitamme niiden laajuutta ja räikeyttä. Täällä on todettu, että kukaan ei voinut etukäteen olla ennustamatta, että näin tulee käymään. On täysin totta, että jo etukäteen tiesimme, että kansanäänestyksen jälkeen alueella tulee esiintymään vaikeuksia. Mutta uskoisin kuitenkin, että terroritekojen laajuus ja rajuus yllätti kaikki tarkkailijat. Unioni ja koko kansainvälinen yhteisö oli saanut Indonesian hallituksen vakuutuksen siitä, että he kykenevät säilyttämään järjestyksen ja turvallisuuden alueella. He olivat myös sitoutuneet tähän oikeudellisesti New Yorkin sopimuksessa.
Kuten ministeri Halonen totesi, on ilmeistä, että alueella on myös syyllistytty kansainvälisiin ihmisoikeusrikoksiin. Tämän vuoksi neuvosto päätelmissään tukee ihmisoikeustoimikunnan erityisistunnon järjestämistä ja tutkimusvaltuuskunnan nimeämistä ja lähettämistä paikalle. On erittäin tärkeätä, että tämän kriisin rikosoikeudelliset vastuukysymyksetkin selvitetään.

Portas
Haluan tuoda esille, että jo virkaan astunut ulkoasioista vastaava komission jäsen ei ole paikalla.
Jos Timor kerran oli kiireellinen aihe, hänen olisi pitänyt olla läsnä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, hyvä parlamentin jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kyselytunti (neuvosto)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvostolle esitetyt kysymykset (B5-0029/99).
Katselin tämän kaiteen yli nähdäkseni, onko neuvosto jo saapunut paikalle. Halusin varmistua siitä, että neuvoston edustaja on paikalla, ja tervehdin häntä parlamentin puhemiehenä.
Tämä on parlamentin toimikauden ensimmäinen istunto, jossa pidetään kyselytunti, tässä tapauksessa neuvoston kyselytunti. Haluaisin muistuttaa teille, että kun neuvoston puheenjohtaja vastaa kirjallisesti esitettyyn kysymykseen, kysymyksen esittäneellä parlamentin jäsenellä sekä muilla parlamentin jäsenillä on oikeus esittää lisäkysymyksiä.

Sasi
 Arvoisa puhemies, jäsenvaltioiden menettelyt karkotusten suorittamiseksi eivät kuulu yhteisön lainsäädännön piiriin. Yhteisö ei ole myöskään vielä laatinut sääntöjä kolmansien maiden kansalaisten tilapäisestä suojelusta. Karkotusmenettelyt kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Tehtäviään suorittaessaan jäsenvaltioiden viranomaisten on toimittava kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti kansallisten elinten oikeudellisen ja poliittisen valvonnan alaisena ja noudattaen ihmisoikeuksien turvaamista koskevia asiaankuuluvia kansainvälisiä sääntöjä.
Lapsen kuolema on aina järkyttävä tapahtuma. Minuakin isänä tapaus koskettaa. Neuvostolla ei valitettavasti kuitenkaan ole tietoja kyseisestä tapauksesta, joten se ei voi ottaa kantaa arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksessään esittämiin seikkoihin.

Díez González
Olen niin sanoakseni pettynyt saamaani vastaukseen, sillä pitäisikö meidän päätellä neuvoston puheenjohtaja Sasin puheenvuorosta, että Espanjan viranomaiset toimivat asianmukaisesti häätäessään nämä 100 romaniperhettä 8. heinäkuuta? Ei, älkäämme tehkö tällaista johtopäätöstä. He eivät toimineet yleisen järjestyksen säilyttämiseksi eivätkä he myöskään puolustaneet ihmisoikeuksia eivätkä toimineet kansallisen turvallisuuden nimissä. Toistan, että he eivät toimineet oikeudenmukaisuuden eivätkä tasavertaisuuden periaatteen mukaisesti eivätkä myöskään kunnioittaneet ihmisoikeuksia. Ei, Espanjan viranomaiset antoivat yhden ainoan vastauksen: se oli väkivaltainen vastaus pakolaisille, se oli odottamaton vastaus, joka ei ollut hyväksyttävä, se ei ollut demokraattisesti hyväksyttävä. Espanjan viranomaiset toimivat vastoin sitä eurooppalaista henkeä, joka tukee Euroopan perusoikeuskirjaa, joka koskee meitä kaikkia, arvoisat neuvoston jäsenet. He toimivat tavalla, joka saattaa meidät kaikki eurooppalaisina ja demokratian puolustajina häpeään ja saa meidät punastumaan.
Tällaiset tapahtumat tuovat jälleen esiin sen, että tarvitsemme kiireellisesti tätä asiaa koskevan yhteisen politiikan. Tarvitsemme yhteisen politiikan, joka on solidaarinen ja pohjimmiltaan siiviliyhteiskuntaan liittyvä maahanmuuttajien valvontaa ja vastaanottamista koskeva politiikka. Tämän vuoksi odotamme erittäin kiinnostuneina Tampereen huippukokousta, sillä tarvitaan aloitetta ja sitoumusta, jotka koskevat meitä kaikkia, jopa tämän asian osalta kaikkein vastahakoisimpia hallituksia, kuten valitettavasti Espanjan hallitusta.
Sanoisin vielä yhden asian. Toivomme, että kaikenlaisista väärinkäytöksistä ja kaikenlaisista ihmisoikeuksien loukkauksista annetaan rangaistus ja ettei meille anneta vastauksia vastaamatta mihinkään, kuten tässä tapauksessa. Lisäksi, arvoisat neuvoston jäsenet, jos väärinkäytöksen tekijä on demokraattinen hallitus, hyvät parlamentin jäsenet, joka puolustaa ihmisoikeuksia, ei ole olemassa kiertotietä eikä pakomahdollisuutta, ei sittenkään, vaikka täällä parlamentissa annettaisiin vastaus. Ihmisoikeuksia yksinkertaisesti joko puolustetaan tai sitten niitä vastustetaan.

Sasi
 Arvoisa puhemies, haluan todellakin todeta, että valitamme suuresti sitä, jos ihmisiä kuolee erilaisissa toimenpiteissä. Kysymyksen perusteella on kuitenkin mahdollista, että kyseessä on ennemminkin liikenneonnettomuus kuin Espanjan poliisin toimintaan liittyvä ongelma. Tämä kysymys soveltuu varmasti hyvin Espanjan parlamentin kyselytunnille, mutta meidän täytyy muistaa, että kullakin elimellä on toimivaltansa ja tämä tapaus kuuluu Espanjan viranomaisten yksinomaiseen toimivaltaan.

Hernández Mollar
Minua hävettää kuulla, mitä espanjalaisten sosialistien valtuuskunnan puheenjohtaja sanoi. Minun täytyisi muistuttaa häntä siitä, että eräs sosialistisen puolueen ministeri on tuomittu kidnappauksesta ja että sosialistihallituksen johtaja, Felipe González, tuomittiin ihmisoikeustuomioistuimessa 103 siirtolaisen karkottamisesta Melillan rajalla. Mielestäni neuvosto vastasi kuitenkin asianmukaisesti, ja olisi hyvä, jos sosialistiseen valtuuskuntaan kuuluva parlamentin jäsen, joka on sitä paitsi valtuuskuntansa puheenjohtaja, lukisi läksynsä ja tutkisi hiukan tarkemmin, mistä Euroopan rakentamisessa on kyse, eikä saattaisi parlamentaarista ryhmäänsä naurunalaiseksi esittämällä kysymyksiä, jotka eivät kuulu yhteisön toimivaltaan ja jotka on ratkaistava kansallisella tasolla.
Jos strategiananne on pilata Espanjan hallituksen maine väärin perustein ja esittää valheellista, järjetöntä ja vastuutonta lahkolaisuutta, se osoittaa teidän olevan selvästi kyvytön ymmärtämään, mikä teidän tehtävänne täällä parlamentissa on se ei todellakaan ole lapsen järkyttävän kuoleman hyväksi käyttäminen ja siinä tapauksessa on todella huolestuttavaa, että uranne alkaa tällä tavalla.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin kysyä teiltä, minkälaista taloudellisen ja yhteiskunnallista solidaarisuuspolitiikkaa neuvosto aikoo kannattaa niiden lukuisten perheiden osalta, jotka joutuvat siirtymään maasta toiseen yksinomaan taloudellisista syistä.

Sasi
. Arvoisa puhemies, esitetty kysymys on varsin laaja: mitä tämän asian suhteen voidaan tehdä. On varmasti selvää, että jos kyseessä on esimerkiksi Euroopan unionin jäsenyyttä hakenut maa, jäsenyysneuvotteluissa voidaan keskustella siitä, millä tavoin väestön elinolosuhteita parannetaan. Lisäksi on varmasti tarkoituksenmukaista, että silloin kun on kyse esimerkiksi Phare-ohjelmasta, selvitetään mahdollisuuksia rahoittaa hankkeita, joilla voidaan parantaa väestön elinolosuhteita, ja tällä tavalla vähentää paineita muuttoliikkeeseen unionin sisällä.

Cerdeira Morterero
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin teidän vähän tarkentavan vastaustanne, sillä antamanne vastaus ei tyydyttänyt meitä lainkaan, vaikka ymmärrämmekin neuvoston keinojen olevan tässä asiassa rajallisia.
Meidän on kuitenkin otettava jatkossakin huomioon se, että oman maani Espanjan lisäksi myös muihin Euroopan unionin maihin kohdistuu tulevina vuosina muuttopaineita nomadiyhteisöistä, samoin kuin Espanjaan näitä paineita kohdistuu Romaniasta lähtöisin olevasta romaniyhteisöstä.
Tämän muuttopaineen vuoksi, jonka kaikki meistä tietävät kasvavan rajoillamme ja maiden rajojen sisäpuolella, pidämme ehdottoman tärkeänä, että laaditaan puitesuunnitelma, jossa nämä kansat otetaan huomioon. Tässä puitesuunnitelmassa tulisi määritellä Euroopan unionin lisäksi myös jokaisen jäsenvaltion vastuualueet ja toimivaltuudet. On ehdottoman tärkeää koordinoida toimia näiden yhteisöjen auttamiseksi, jotta näiden ihmisten ihmisoikeuksia ja omanarvontuntoa kunnioitettaisiin aina, joka hetki ja kaikissa olosuhteissa. Tarpeellinen koordinointi ei saa kuitenkaan koskaan johtaa siihen, että yksikään Euroopan unionin jäsenvaltioista laistaa omasta vastuustaan: ei jäsenvaltio eikä mikään niistä poliittisen aluejaon mukaisista hallintoelimistä, kuten oman maani tapauksessa on käynyt.
Näin ollen vaadimme neuvostolta vastausta tähän nomadisiirtolaisia koskevaan ongelmaan, jonka tulemme kohtaamaan koko Euroopan unionissa, vaadimme jäsenvaltioiden kesken koordinoitua vastausta, jossa kullakin valtiolla on samanaikaisesti myös oma vastuualueensa.

Sasi
 Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin todeta, että unioni pyrkii yhdenmukaisempaan maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaan ja tätä asiaa on tarkoitus käsitellä Tampereella lokakuussa pidettävässä huippukokouksessa. En mene sen tarkemmin yksityiskohtiin, koska ministeri Halonen on jo tänään antanut parlamentin istunnossa tätä kokousta koskevan selvityksen. Haluan kuitenkin myös korostaa, että on tärkeätä, että meillä on suhteellisen selvät toimivaltajaot eri elinten osalta Euroopassa, jotta kukin tietää, mitä tekee ja mistä on kaiken kaikkiaan vastuussa.

Puhemies
Parlamentin jäsen Carnerolla on erittäin lyhyt työjärjestyspuheenvuoro. Toivon, että se on työjärjestyspuheenvuoro.

Carnero González
Arvoisa puhemies, minut tuntien voitte olla varma siitä, että tämä on työjärjestyspuheenvuoro. Minä nimittäin en osallistu tähän keskusteluun parlamentin jäsenenä, joka vain esittää kysymyksiä, vaan parlamentin jäsenenä, joka on kiinnostunut neuvostolle esitettävien kysymysten taustalla olevista asioista, ja olen ällistynyt erään kollegani, tarkkaan ottaen Hernández Mollarin, puheenvuoron sisällöstä.
Minusta tuntuu, että valtuuskuntansa puhetorvena, parlamentin jäsen Galeoten tavoin hän on poikennut neuvoston kyselytunnin aiheesta ja julistanut erään täysin kunnioitettavia poliittisia mielipiteitä esittäneen kollegamme henkilökohtaisesti epäpäteväksi tavalla, jota ei voida hyväksyä.
Mielestäni tämä on riittävän asiallinen työjärjestyspuheenvuoro.

Puhemies
Arvoisa puheenjohtaja, en sano teidän olevan epäasiallinen, mutta pidän kysymystänne asiattomana ja pyydän, etteivät muut käyttäisi puheenvuorojaan tällä tavalla.
Parlamentin jäsen Korakasilla on työjärjestyspuheenvuoro. Hän menettää puheenvuoronsa välittömästi, jos se ei ole työjärjestyspuheenvuoro.

Korakas
Arvoisa puhemies, sain tänään jäsenten tehtävistä vastaavasta jaostosta kirjeen, jossa sanottiin, että neuvostolle esittämääni kysymykseen vastataan toisen kollegan esittämän kysymyksen yhteydessä. Kysymykset koskevat kuitenkin täysin eri asioita, koska oman kysymykseni aiheena ei ole ydinvoima yleensä. Esitämme kysymyksen, joka koskee yhtä tiettyä ydinvoimalaa, jonka Turkin hallitus aikoo itsepäisesti rakentaa maanjäristysherkälle alueelle, ja liitämme tämän kysymyksen Turkin hirvittävään maanjäristykseen. Onko teidän mielestänne mahdollista käsitellä yhdessä kahta eri asiaa? Marokkoon rakennettavassa ydinvoimalassa on kyse suolan poistamisesta vedestä, enkä tiedä, onko Marokossa sitä samaa ongelmaa, josta me esitämme kysymyksen ja joka liittyy voimalaan, jonka Turkki aikoo rakentaa, eli onko Marokossa maanjäristysherkkyyttä, ja varsinkin sen jälkeen, kun Turkissa vain muutama päivä sitten sattui hirvittävä maanjäristys.

Puhemies
Arvoisa parlamentin jäsen Korakas, selitän teille asian sitten, kun käsittelemme niitä kysymyksiä, joihin on päätetty vastata yhteisesti, mutta meidän on noudatettava tiettyä järjestystä, meidän on noudatettava tätä järjestystä, jotta istunto saadaan onnelliseen päätökseen, enkä ole valmis suostumaan siihen, että esitetään vielä lisää ennakkokysymyksiä tai työjärjestyspuheenvuoroja, jotka häiritsevät kyselytunnin tavanomaista kulkua.

Puhemies


Per Gahrton
Kysymys nro 2 (H-0407/99):
Aihe: EU:n yhteinen puolustus Ruotsin pääministeri Göran Persson sanoi tämänvuotisessa vaalikeskustelussa, että EU:n yhteisen puolustuksen toteuttaminen on mahdotonta, koska Ruotsi tulee käyttämään veto­oikeuttaan heti kun asia tulee esille. Silloinen peruspalveluministeri Pierre Schori väitti, että EU:n tehokas kriisinhallinta ja EU:n yhteinen puolustus ovat kaksi eri asiaa. Schorin mukaan EU ei pyri kehittämään yhteistä puolustusta, sillä se haluaa vain parantaa mahdollisuuksiaan tehokkaaseen kriisinhallintaan. Edellä mainittujen lausuntojen perusteella haluan kysyä neuvostolta katsooko se, että EU:n yhteisen puolustuksen kehittämisestä on säädetty sopimusteksteissä? Kuinka neuvosto tulkitsee Kölnin huippukokouksen päätöstä WEU:n sisällyttämisestä EU:hun? Onko yhteisen ulko­ ja turvallisuuspolitiikan kehyksessä tulevaisuudessa tilaa puolueettomille jäsenvaltioille?

Sasi
 Arvoisa puhemies, kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklassa määrätään, että " yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka käsittää kaikki unionin turvallisuuteen liittyvät kysymykset, mukaan lukien asteittain määriteltävä yhteinen puolustuspolitiikka, joka saattaa johtaa yhteiseen puolustukseen, jos Eurooppa-neuvosto niin päättää" . Näin ollen yhteinen puolustus esitetään Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa tulevaisuuden mahdollisuutena artiklassa määrättyjen ehtojen mukaisesti. Artiklassa todetaan myös, ettei unionin politiikka vaikuta tiettyjen jäsenvaltioiden turvallisuus- ja puolustuspolitiikan erityisluonteeseen.
Kölnin Eurooppa-neuvosto käsitteli Euroopan kykyä hoitaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklan mukaiset niin sanotut Petersbergin tehtävät, joita ovat humanitaariset ja pelastustehtävät, rauhanturvaaminen sekä taistelujoukkojen tehtävät kriisinhallinnassa rauhanpalauttaminen mukaan lukien, kun sillä on käytettävissään uskottavat sotilaalliset keinot. Valtioiden ja hallitusten päämiehet sitoutuivat kehittämään tehokkaita eurooppalaisia sotilasvalmiuksia olemassaolevien kansallisten sekä kahden- ja monenvälisten valmiuksien pohjalta ja vahvistamaan asiaan liittyviä eurooppalaisia valmiuksia. Yleisten asioiden neuvostolle on annettu tehtäväksi valmistella ne edellytykset ja toimenpiteet, joita kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi tarvitaan. Tässä yhteydessä on määriteltävä yksityiskohtaiset säännöt sellaisten WEU:n toimintojen sisällyttämiseksi unioniin, joita EU tarvitsee pystyäkseen hoitamaan Petersbergin tehtäviin kuuluvat uudet vastuualueensa. WEU:ta ei siis integroida unioniin sellaisenaan. Tavoitteena on tehdä tarvittavat päätökset vuoden 2000 loppuun mennessä.
Kuten Kölnin huippukokouksessa hyväksytyssä julistuksessa erityisesti todetaan, tämä kriisinhallintakyvyn vahvistaminen ei muuta jäsenmaiden puolustusratkaisuja. Sotilaallisesti liittoutumattomien valtioiden erityisluonne säilyy. Kölnin päätelmien mukaisesti yhteisenä tehtävänä on unionin kriisinhallintakyvyn vahvistaminen, ei aluepuolustusta koskeva järjestely. Kuten Kölnin Eurooppa-neuvosto vahvisti, yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan kuuluu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen määräysten perusteella myös kriisinhallinta. Sopimuksen mukaisesti kaikilla jäsenvaltioilla on samat oikeudet ja velvollisuudet. Lisäksi 17 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa määrätään kaikkien jäsenvaltioiden täysimääräisestä ja tasavertaisesta osallistumisesta suunnitteluun ja päätöksentekoon WEU:ssa.
Kölnin Eurooppa-neuvoston päätelmissä korostetaan, että onnistuneen eurooppalaisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan luominen edellyttää muun muassa sitä, että kaikki unionin jäsenvaltiot, mukaan lukien liittoutumattomat jäsenet, voivat osallistua täysimääräisesti ja tasavertaisesti EU:n operaatioihin. Todettakoon vielä, että kriisinhallintatehtäviin liittyvät päätökset, erityisesti sellaiset päätökset, joilla on sotilaallisia tai puolustuksellisia vaikutuksia, tehdään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 23 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltiot säilyttävät kaikissa olosuhteissa oikeuden päättää, käytetäänkö niiden kansallisia joukkoja ja milloin niitä käytetään.

Gahrton
Kiitän vastauksesta. Se oli melko tyhjentävä, mutta luulen, että pitäisi olla raamatunselitysopin taitaja, jotta ymmärtäisi, mitä neuvoston edustaja todella sanoi. Syntyykö yhteinen puolustus vai ei? On sensaatiomaista, jos vastaus on tulkittava niin, että yhteistä puolustusta ei synny! Silloin olisi erittäin kiinnostavaa kuulla, miten siihen reagoidaan Pariisissa, Berliinissä ja Madridissa sekä monissa muissa paikoissa, joissa Kölnin huippukokouksen päätöksiä on tulkittu lisäaskeleeksi kohti yhteistä puolustusta.
Vai onko minun tulkittava se niin, että yhteinen puolustus kuitenkin syntyy? Onko tähän niin mahdotonta vastata? En tiedä, kuinka monta kertaa olen ottanut esiin tämän kysymyksen, sen jälkeen kun muutama vuosi sitten tulin parlamenttiin, ja kuinka monta kertaa olen yrittänyt saada selviä merkkejä ja selkeitä tulkintoja neuvostolta siitä, mitä todellakin on tapahtumassa. Koska käsitykset unionissa vaihtelevat niin suuresti ja koska Kölnin huippukokouksen päätösten tulkinnat ovat täysin ristiriitaisia unionin eri osissa, eikö voitaisi sanoa suoraan, että " kyllä, olemme menossa kohti yhteistä puolustusta" tai " ei, yhteinen puolustus ei tule kysymykseenkään" ? Emmekö voisi saada selkeää vastausta tähän erittäin tärkeään kysymykseen?

Sasi
. (SV) Mielestäni asia on sikäli selvä, että jos kysytään jotakin tulevaisuudesta, ei voida antaa aivan varmaa vastausta siitä, mitä silloin tapahtuu. Tietenkin voidaan todeta, että näin mahdollisesti käy ajan myötä EU:n kehittyessä, mutta silloin täytyy kuitenkin tehdä erillisiä päätöksiä, ennen kuin mitään tapahtuu. Tämänhetkisestä tilanteesta voidaan melko selvästi todeta, että unionin on tarkoitus hoitaa pikemminkin niin kutsuttuja rauhanturvatehtäviä. Sitä on kehitettävä ensin. Kun tämä prosessi sitten etenee, emme varmasti tiedä, mitä tapahtuu. Tässä vaiheessa en kuitenkaan pystyisi vielä sanomaan, että voimme ryhtyä puhumaan yhteisestä puolustuksesta.

Schori
Kollega Gahrton viittaa kysymyksessään EU:n vaalikampanjan aikana antamiin lausuntoihini. Ne ovat osoittautuneet oikeiksi, ja neuvoston lisäksi myös Chris Patten on vahvistanut ne valiokuntien kuulemistilaisuuksissa. Hän sanoi tuolloin, että yhteinen EU:n armeija olisi tarpeeton, erittäin kallis ja suorastaan haitallinen EU:n ja Yhdysvaltain välisille suhteille. Sallikaa minun kuitenkin lisätä, että me, jotka emme halua yhteistä EU:n armeijaa ja jotka emme ole NATOn jäseniä, haluamme kuitenkin, kuten enemmistö Ruotsin kansasta, maan hallituksesta ja edustamastani puolueesta, että EU kantaa enemmän vastuuta Euroopan rauhaan ja turvallisuuteen liittyvistä asioista. Kannatamme myös Kölnin huippukokouksen päätöstä, jonka mukaan EU:n on koordinoitava paremmin muun muassa sotilaallista ja ei-sotilaallista kriisinhallintaa.
Kysymykseni neuvostolle on: oletteko kanssani samaa mieltä siitä, että kestävä turvallisuus voidaan saavuttaa pikemminkin ei-sotilaallisen rajat ylittävän yhteistyön kuin sotilaallisen asevarustelun avulla, toisin sanoen, että meidän on noudatettava Monnet-linjaa eikä Maginot-linjaa?

Sasi
Mielestäni kysyjä on aivan oikeassa. Jos joudumme käyttämään sotilaallisia joukkoja, olemme epäonnistuneet jossakin. Koko EU:n perusajatushan on, että Euroopan kansat pyritään liittämään toisiinsa siten, että voimme taata rauhan ja turvallisuuden koko Euroopassa. Jos puhumme laajennusprosessista, tärkein asia on, että meidän täytyy yrittää liittää myös nämä maat rauhanomaiseen Eurooppaan tavalla, joka takaa sen, ettei ongelmia aiheudu tällä alueella. Olen täysin samaa mieltä siitä, että meidän on ensi sijassa suunnattava ponnistuksemme sellaisiin toimiin, jotka estävät kriisitilanteiden syntymisen Euroopassa tai lähialueillamme.

Rübig
Arvoisa puhemies, minulla on asioiden käytännön kulkua koskeva kysymys. Mitä tapahtuisi nyt, jos ei-EU-valtio tekisi sotilaallisen hyökkäyksen puolueetonta jäsenvaltiota vastaan? Mihin toimiin te ryhtyisitte ja mitä menettelytapoja suosittelisitte? Meillähän on ollut vasta äskettäin sotilaallinen kriisi kahden EU-maan rajalla, nimittäin Kreikan ja Itävallan välillä. Mitä ajattelisitte, jos nyt jotakin EU-maata vastaan hyökättäisiin sotilaallisesti, vaikka se olisikin puolueeton EU-maa? Miten te neuvoston puheenjohtajana toimisitte?

Sasi
Siihen voidaan todeta, että sellaisessa tilanteessa on erittäin vaikeaa ennustaa, mitä tulee tapahtumaan. Mitkään lailliset perusteet eivät vaadi sitä, että jäsenvaltioiden olisi ryhdyttävä toimiin sellaisessa tilanteessa. On kuitenkin selvää, että elämme solidaarisessa unionissa. On selvää, että jos jokin ulkopuolinen valtio hyökkäisi johonkin jäsenvaltioon, meidän pitäisi jollakin tavoin osoittaa solidaarisuutta. On kuitenkin erittäin vaikea ennustaa, mitä keinoja pitäisi käyttää. Onhan selvää, että sellainen tilanne, jollaista emme koskaan toivo syntyvän, saattaa johtaa erilaisiin ratkaisuihin niissä arvioinneissa, joita joudutaan tekemään. Toivon kuitenkin, että me emme koskaan joudu kysymyksessä kuvailtuun tilanteeseen.

Puhemies


Charlotte Cederschiöld
Kysymys nro 3 (H-0408/99):
Aihe: Järjestäytyneen rikollisuuden vastainen Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus Edellä mainitun yleissopimuksen K1 artikla velvoittaa jäsenvaltiot ehkäisemään ja taistelemaan kaikkia kansainvälisen rikollisuuden muotoja vastaan. Jäsenvaltiot katsovat myös, että järjestäytyneen rikollisuuden vastainen taistelu on Euroopan unionin etujen mukaista. EU:n jäsenvaltioiden valitsema yhteinen strategia järjestäytyneen rikollisuuden vastaista taistelua varten on kirjattu järjestäytyneen rikollisuuden vastaiseen toimintaohjelmaan.
Lokakuussa 1998 neuvoston puheenjohtajamaa kehotti jäsenvaltioita edellä mainitun yleissopimuksen K3 artiklan mukaisesti esittämään yhteisiä kantoja, jotka koskevat YK:n yleissopimuksen ja sen pöytäkirjojen luonnosta, koska neuvosto haluaa edistää neuvotteluja ja välttää sen, että tuleva yleissopimus ja unionin säädökset ovat ristiriidassa keskenään.
Mihin toimiin neuvosto on ryhtynyt edistääkseen ja vaikuttaakseen tulevaan YK:n yleissopimukseen ja valvoakseen yleissopimuksen ja järjestäytyneen rikollisuuden vastaista taistelua koskevien EU:n säädösten yhdenmukaisuutta?

Sasi
 Arvoisa puhemies, neuvosto on tietoinen siitä, että on suotavaa ja tarpeellista laatia ja esittää yhteisiä kantoja Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen ja sen pöytäkirjojen luonnoksesta. Se haluaa myös osallistua aktiivisesti niitä koskeviin neuvotteluihin sekä varmistaa tulevan yleissopimuksen ja tähän alaan liittyvien unionin välineiden yhdenmukaisuuden. Tätä varten Euroopan unionin puheenjohtajavaltiot ovat neuvoston lokakuussa 1998 esittämän kehotuksen jälkeen sovittaneet yhteen jäsenvaltioiden kantoja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan monialaisen työryhmän ja K.4 -komitean, joka on nykyään 36 artiklan mukainen komitea, kokouksissa Brysselissä ja myös Wienissä käytävien neuvottelujen aikana. Unionin jäsenvaltiot ovat osallistuneet neuvotteluihin aktiivisesti.
Saksan puheenjohtajakaudella neuvosto vahvisti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 29. maaliskuuta 1999 yhteisen kannan ehdotetusta yleissopimuksesta. Tulevaisuudessa saatetaan vahvistaa muita yhteisiä kantoja riippuen Wienissä käytävien neuvottelujen edistymisestä. Jäsenvaltiot ovat yhtä mieltä siitä, että on suotavaa välttää ristiriitaisuuksia ehdotetun yleissopimuksen ja Euroopan unionissa laadittujen välineiden välillä, joita ovat esimerkiksi 3. joulukuuta 1998 hyväksytty yhteinen toiminta rahanpesusta, rikoksentekovälineiden ja rikoksen tuottaman hyödyn tunnistamisesta, jäljittämisestä, jäädyttämisestä, takavarikosta ja menetetyksi tuomitsemisesta, sekä 21. joulukuuta 1998 hyväksytty yhteinen toiminta, joka koskee osallistumista rikollisjärjestön toimintaan. Jäsenvaltiot jatkavat kantojensa yhteensovittamista ehdotettua yleissopimusta koskevissa neuvotteluissa mahdollisuuksien mukaan ja puheenjohtajavaltion aloitteesta sekä pyrkivät pääsemään yksimielisyyteen kaikista niistä seikoista, jotka vaikuttavat merkittävästi unionin etuihin. Komissio osallistuu tähän työhön täysimääräisesti. Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat yhtä mieltä siitä, että on suotavaa osallistua mahdollisimman painokkaasti ehdotetusta yleissopimuksesta käytäviin neuvotteluihin, ja ne aikovat jatkaa aktiivista toimintaansa kaikissa asiaa koskevissa keskusteluissa ja neuvotteluissa.

Cederschiöld
Kiitos hyvästä vastauksesta. Sitä voisi kuitenkin kehittää edelleen. Järjestäytyneen rikollisuuden osalta tarvitaan lisää järjestäytynyttä yhteistyötä, rajat ylittävää yhteistyötä. Todellisuudessa rikostutkinnassa keskitytään aivan liikaa kansallisiin tutkimuksiin. Jos haluamme tehokkuutta, on välttämätöntä lisätä Euroopan laajuisia tutkimuksia.
Kysymykseni on: patistaako puheenjohtajisto siihen, että epävirallisessa ministerikokouksessa, joka parhaillaan on koolla, asioita voitaisiin viedä pitemmälle, niin että Tampereen huippukokouksen jälkeen ryhdyttäisiin konkreettisesti tekemään useampia rajat ylittäviä tutkimuksia?

Sasi
Kuten kysyjä sanoo, oikeusministerit pitävät parhaillaan kokousta Suomessa. On selvää, että tässä kokouksessa valmistellaan Tampereella lokakuun puolivälissä pidettävää huippukokousta. Eräs tässä kokouksessa käsiteltävistä asioista on rikollisuus ja järjestäytynyt rikollisuus sekä tällaisen rikollisuuden aiheuttamat ongelmat. Kuten kysyjä kysymyksessään mainitsee, on kuitenkin myös erittäin tärkeää, että tätä kysymystä ei käsitellä pelkästään unionissa, vaan sitä on käsiteltävä myös kansainvälisellä tasolla ja Yhdistyneiden Kansakuntien työn yhteydessä. On selvää, että asioita käsitellään unionissa, mutta annamme myös kaiken tukemme Yhdistyneille Kansakunnille, jotta asioissa päästäisiin eteenpäin.
Mitä sitten tulee siihen, että Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen puitteissa käytäviin neuvotteluihin annetaan toimivaltuus, niin tarkoituksena on antaa toimivaltuus, mutta se voi olla hieman vaikeaa. Me puheenjohtajavaltiona tutkimme juuri nyt asiaa.

Seppänen
Arvoisa puhemies, neuvoston hyväksymässä yleissopimusluonnoksessa on myös määräyksiä telekuuntelusta ja siihen liittyvästä viranomaisten keskinäisestä avusta. Useimmat telekuuntelumääräykset valmistellaan kuitenkin Enfopol-työryhmässä, joka ei ole parlamentaarisen tai poliittisen valmistelun piirissä, vaan se on yksinomaan poliisiyhteistyötä. Kuitenkin tällainen telekuuntelu saattaa loukata ihmisen yksityisyyttä, kansalaisen yksityisyyttä, ja olla myös rikollista. Kysyn, mitä neuvosto aikoo tehdä, jotta nämä Enfopolin määräykset tulevat myös parlamentaarisen ja demokraattisen valvonnan piiriin.

Sasi
 Arvoisa puhemies, tietysti siinä vaiheessa, kun telekuuntelua koskevia säännöksiä kussakin jäsenmaassa lopullisesti hyväksytään, niin ne ovat varmasti laajan keskustelun kohteena ja niitä joudutaan arvioimaan. Mitä tulee näihin parlamentin jäsenen esille ottamiin näkemyksiin tämän työryhmän poliittisesta valvonnasta, niin puheenjohtajavaltio voi selvittää asiaa, mutta tässä yhteydessä en voi ottaa sen tarkemmin ehdotukseen kantaa, kun en tunne asiaa kovin tarkkaan.

Puhemies


Jonas Sjöstedt
Kysymys nro 4 (H-0409/99):
Aihe: Oikeus tutustua Schengen­asiakirjoihin Kun Amsterdamin sopimus tuli voimaan, Schengenin sopimuksesta ja sen soveltamisohjeista tuli osa EU:n lainsäädäntöä. Ministerineuvosto ei ole aiemmin voinut julkistaa tiettyjä menettelyjä Schengenin sopimuksen erityisaseman huomioon ottaen.
Nyt on annettu mahdollisuus lisätä tutustumisoikeutta ja sitä kautta Schengen­kysymysten demokraattista valvontaa. Tähän mennessä salassa pidetyistä Schengen­asiakirjoista tärkeimpiä ovat Sirene­manuaali sekä ulkorajojen valvontaan ja suurlähetystöille ja konsulaateille tarkoitetut käsikirjat.
Tuleeko näistä menettelyistä nyt kokonaan tai osittain julkisia?

Sasi
 Arvoisa puhemies, kuten arvoisa parlamentin jäsen aivan oikein totesi, Schengenin sopimus liitettiin Euroopan unionin puitteisiin Amsterdamin sopimuksen tullessa voimaan. Yli 700 sivua käsittävä Schengenin säännöstö julkaistaan virallisessa lehdessä, ja siihen voi tutustua neuvoston www-sivuilla heti, kun se on käännetty yhteisön kaikille kielille. Neuvoston sihteeristö on lisäksi äskettäin julkaissut kirjasen, joka sisältää Schengenin sopimuksen, liittymissopimukset sekä Schengenin toimeenpanevan komitean päätökset ja julistukset. Tarkoituksemme on, että tämä kirjanen toimitetaan kysymyksen esittäjälle.

Sjöstedt
Paljon kiitoksia kysymykseen annetusta vastauksesta. Pitäisiköhän minun tulkita se niin, että myös Sirene-manuaalista tulee julkinen, että suurlähetystöille ja konsulaateille annettavista ohjesäännöistä tulee julkisia ja että myös ulkorajojen valvontaa koskevista ohjesäännöistä tulee julkisia. Sisältyvätkö nämä sitten siihen 700 sivua käsittävään julkaistavaan aineistoon? Vai ovatko ne jatkossakin salaisia? Minusta on täysin kohtuuton tilanne, että olennaiset osat tällaisen sopimuksen soveltamisesta eivät olisi julkisia.

Sasi
Tämän manuaalin sisältämien ja EYVL:ssä julkaistavien asiakirjojen pitäisi kattaa suurin osa siitä aineistosta, jota kysyjä kaipaa. Jos tästä aineistosta puuttuu jotakin, selvitetään, missä laajuudessa sellaista tietoa voidaan julkistaa, jos sitä kysytään, ja noudatamme silloin neuvoston 20. joulukuuta 1993 hyväksymää päätöstä.

Newton Dunn
Arvoisa puhemies, pidän erittäin myönteisenä sitä, että nämä 700 sivua aiotaan julkaista. Ne ovat tietysti laillisesti sitovia Euroopan kansalaisille. Mutta entäpä tulevaisuudessa, kun useampia tällaisia lakeja aiotaan säätää ministerineuvostossa? Ne säädetään täysin salassa. Yleisö lehtereillä, me parlamentin jäsenet ja lehdistö emme voi seurata sivusta tällaisen lainsäädännön jatkumista. Mikä on puheenjohtajavaltio Suomen asenne salassa tapahtuvaa lainsäädäntöä kohtaan, koska tällä hetkellä kansalaisia koskevien lakien säätämiselle ministerineuvostolta salassa pärjää vain Beijing ja Pohjois-Korea? Eikö sen pitäisi olla avointa ja aiotteko tehdä asian hyväksi jotain?

Sasi
. Arvoisa puhemies, Suomi pyrkii puheenjohtajavaltiona mahdollisimman suureen avoimuuteen Euroopan unionin työskentelyssä. Tästä syystä muun muassa Suomen puheenjohtajakaudella julkaistaan neuvostojen ja myös komiteoiden esityslistat, jotta tarvittaessa tiedetään, mitä asioita tullaan käsittelemään, ja jotta tarvittaessa voidaan ottaa asioista selvää ja käydä myös kansalaiskeskustelua. Mitä tulee henkilökohtaisiin kokemuksiini neuvoston työskentelystä, niin täytyy todeta, että vaikka tietysti asioita valmistellaan siten, että ne eivät aina ole avoimia, niin useimmiten parhaimmat tiedot neuvoston valmistelusta kuitenkin saa tiivistetyssä muodossa lukemalla Financial Timesia.

Puhemies


Olivier Dupuis
Kysymys nro 5 (H-0414/99):
Aihe: Teloitusten täytäntöönpanon yleismaailmallinen lykkääminen Euroopan parlamentti on useasti kehottanut Euroopan unionia edistämään Yhdistyneissä Kansakunnissa teloitusten täytäntöönpanon yleismaailmallista lykkäämistä puoltavaa aloitetta. Niinpä YK:n ihmisoikeustoimikunta on viimeisen kolmen vuoden aikana hyväksynyt neuvoston tai jäsenvaltioiden aloitteesta tehtyjä päätöslauselmia, joissa suositellaan kuolemantuomion yleismaailmallista poistamista. Yhtyykö neuvoston tämänhetkinen puheenjohtaja Euroopan parlamentin kantaan, jonka mukaan edellytykset ovat täyttyneet sille, että tänä vuonna enemmistö YK:n yleiskokouksen jäsenistä tulee kannattamaan teloitusten täytäntöönpanon yleismaailmallista lykkäämistä? Jos neuvoston tämänhetkinen puheenjohtaja näin katsoo, onko se tehnyt aloitteen asian ottamiseksi tänä syksynä pidettävän yleiskokouksen esityslistalle, tai aikooko se lähiaikoina tehdä näin jotain toista menettelytapaa noudattaen?

Sasi
 Arvoisa puhemies, kuolemanrangaistuksen vastustaminen on keskeinen osa unionin yleistä ihmisoikeuspolitiikkaa. Neuvosto vahvisti kesäkuussa 1998 suuntaviivat EU:n politiikalle suhteessa kolmansiin maihin kuolemantuomioon liittyvissä kysymyksissä. Unionin perimmäisenä tavoitteena on kuolemanrangaistuksen maailmanlaajuinen poistaminen. Tämän tavoitteen toteuttamiseksi neuvosto kehottaa kuolemantuomiota edelleen soveltavia valtioita asettamaan moratorion kuolemantuomioiden täytäntöönpanolle ja vaatii, että vähimmäisnormeja noudatetaan. Lisäksi se kehottaa valtioita liittymään kansainvälisiin oikeudellisiin välineisiin, joilla kielletään kuolemanrangaistus.
EU teki suuntaviivojensa mukaisesti aloitteen esittämällä ensimmäisen kerran kuolemanrangaistusta koskevan päätöslauselmaluonnoksen ihmisoikeustoimikunnan 55. istunnossa Genevessä tänä vuonna. Tämä aloite onnistui erittäin hyvin, se oli sisällöltään jyrkempi kuin aiemmat päätöslauselmat ja lisäksi sillä oli enemmän kanssasuosittajia - eli 72 - kuin vuonna 1998, jolloin niitä oli 65. Unioni järjesti ihmisoikeustoimikunnan istunnon yhteydessä kuolemanrangaistuksesta myös paneelikeskustelun, johon osallistui kansalaisjärjestöjä ja hallitusten edustajia eri maista. Neuvosto on vastikään päättänyt jatkaa politiikkaansa, jonka mukaan se ottaa kuolemanrangaistuksen esille monenvälisillä foorumeilla, ja se päätti esittää ensimmäisen kerran kuolemanrangaistusta koskevan päätöslauselmaluonnoksen YK:n yleiskokouksessa 54. istuntokaudella. Neuvosto uskoo, että tällä unionin aloitteella vahvistetaan edelleen kansainvälistä suuntausta kuolemanrangaistuksen poistamiseksi.

Dupuis
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin pyytää teitä katselemaan hieman parlamentin vasemmalle ja oikealle laidalle, koska pyysin hetki sitten ensimmäisenä puheenvuoroa lisäkysymyksen esittämiseksi, mutta koska ette huomannut minua, en voinut esittää sitä.
Kiitän puheenjohtajavaltio Suomea sen toiminnasta Yhdistyneissä Kansakunnissa kuolemanrangaistuksen poistamiseksi ja olen hyvin iloinen saatuani tietää, että puheenjohtajavaltio Suomen ansiosta vaikka ei tietysti yksinomaan saamme tänä vuonna päätöslauselman New Yorkissa. Koko ongelma liittyy mielestäni yleiskokouksen tekstiin.
Saamieni tietojen mukaan teksti kopioitaisiin Genevessä hyväksytystä tekstistä. Asiassa on vain yksi suuri puute, nimittäin se, että ei ole asetettu määräaikoja, joihin mennessä lykkäämistä koskeva aloite voitaisiin toteuttaa sopimusteitse tai muulla institutionaalisella aloitteella.
Voisiko neuvoston puheenjohtaja antaa minulle lisätietoja tästä asiasta? Millaista aikataulua neuvosto on mahdollisesti ajatellut tämän aloitteen toteuttamiseksi?

Sasi
 Arvoisa puhemies, neuvosto haluaa toimia avoimesti parhaan mahdollisen tuloksen saavuttamiseksi Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksessa. Toivon myös että, voimme neuvotella hankkeen muiden mahdollisten tukijoiden kanssa. Tämän prosessin ollessa käynnissä tekstiluonnosta ei ole vielä viimeistelty.
Ihmisoikeuskomission päätöslauselmiin on sisältynyt viittaus moratorio-kysymykseen. Kysymys takarajan asettamisesta on sinänsä hyvä, ja olisi hyvä, jos siihen voitaisiin päästä, mutta se ei ole lainkaan ongelmatonta.
Haluan myös korostaa, että meidän kaikkien velvollisuutena on pyrkiä edistämään kuolemanrangaistuksen poistamista virallisilla yhteydenotoilla, myös yksittäistapauksissa, julkilausumilla ja monenvälisillä foorumeilla esitettävillä aloitteilla. On myös tärkeää, että kun meillä on poliittisia neuvotteluja Kiinan, Iranin ja Yhdysvaltojen kaltaisten maiden kanssa, niin näissä tapaamisissa pyritään ottamaan myös kysymys kuolemanrangaistuksesta esille.

González Álvarez
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kysymykseni liittyy puheenvuoronne loppuosaan.
Olemme hyvin iloisia siitä, että jäsenvaltioihin pyritään vaikuttamaan ja että tämä kohta yritetään sisällyttää YK:n 54. yleiskokouksen esityslistalle. Olen täysin samaa mieltä kysymyksen linjasta ja parlamentin jäsen Dupuis´n puheenvuorosta.
Voisiko neuvoston puheenjohtaja kuitenkin sanoa meille, onko mahdollista vaikuttaa niihin maihin, joihin meillä on poliittisia ja taloudellisia suhteita, kuten Kiinaan, pysymällä selkeästi ja konkreettisesti kuolemanrangaistuksen poistamista puoltavassa kannassamme, jota Euroopan parlamentti niin voimakkaasti tukee. Emmekö voisi vaikuttaa jollakin tavoin näihin maihin, joihin meillä on taloudellisia ja poliittisia suhteita?

Sasi
 Arvoisa puhemies, haluan vielä todeta sen, että olemme kesäkuussa 1998 hyväksyneet suuntaviivat unionin politiikalle suhteessa kolmansiin maihin kuolemantuomioon liittyvissä kysymyksissä. Päätavoitteenamme on kuolemanrangaistuksen poistaminen, mutta kun kuolemanrangaistusta soveltavien maiden joukossa on merkittäviäkin valtioita, niin suhteiden jäädyttäminen ei ole kokonaisratkaisuna mahdollinen.

Theonas
Arvoisa puhemies, olin tyytyväinen kuullessani neuvoston puheenjohtajan sanovan, että puheenjohtajavaltio Suomi aikoo ryhtyä käymään neuvotteluja kuolemanrangaistuksen poistamisesta joidenkin maiden kanssa, ja hän mainitsi Kiinan. Haluaisin kysyä puheenjohtajavaltio Suomelta: aikooko puheenjohtajavaltio ryhtyä jonkinlaisiin neuvotteluihin Turkin kanssa, jotta Abdullah Öcalanin kuolemantuomiota ei pantaisi täytäntöön tai jotta Turkki luopuisi kokonaan kuolemanrangaistuksesta?

Sasi
 Arvoisa puhemies, on täysin selvää ja unioni on toistuvasti ilmaissut, että se toivoo Turkin jatkavan politiikkaa, jossa on pidättäydytty kuolemanrangaistusten täytäntöönpanemisesta, ja näin tulee tietysti toimia myös Öcalanin tapauksessa.

Puhemies
.

Gerard Collins
Kysymys nro 6 (H-0416/99):
Aihe: EU:n tuki Irlannin meripalvelualalle Irlannilla on eräs EU:n laajimmista merialueista valvottavanaan ja tämä vastuu on tärkeää sekä Irlannille että koko EU:lle. Siihen kuuluu myös huumetarkastusten tekemistä ja huumeiden pysäyttämistä, kalastustoiminnan suojaamista ja merenkulun turvallisuudesta huolehtimista. Millaisia aloitteita neuvoston mielestä olisi käynnistettävä EU:n tasolla Irlannin toiminnan tukemiseksi tällä alalla?

Sasi
 Arvoisa puhemies, neuvosto on tietoinen siitä, että jäsenvaltioilla, joilla on pitkä rantaviiva, on laaja vastuu meriturvallisuutta ja merellisen ympäristön suojelua alusten aiheuttamalta pilaantumiselta koskevien yhteisön sääntöjen täytäntöönpanosta. Näiden velvoitteiden keventämiseksi alaa koskevissa yhteisön asetuksissa ja direktiiveissä säädetään tiiviistä yhteistyöstä ja tietojen vaihdosta jäsenvaltioiden välillä, jotta vältettäisiin työn päällekkäisyyttä, helpotettaisiin aluksia koskevien tietojen saatavuutta ja yhtenäistettäisiin jäsenvaltioiden käytäntöjä.
Kalatalouden osalta neuvosto haluaa tuoda esiin neuvoston päätöksellä 95/527/EY luodut asiaa koskevat oikeussäännöt. Kyseisessä säädöksessä, joka kattaa vuodet 1996 - 2000, säädetään yhteisön osallistumisesta jäsenvaltioille yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavien seuranta- ja valvontajärjestelmien täytäntöönpanemisesta koituvien tiettyjen kulujen rahoitukseen. Kyseisen säädöksen nojalla Irlannilla on oikeus hakea yhteisön rahoitusosuutta.

Gallagher
Arvoisa puhemies, hyväksyykö neuvosto sen, että merivalvonnasta aiheutuvat kustannukset ovat Irlannille täysin suhteettomia kokoomme ja väestöömme nähden? Arvostan hänen näkemystään siitä, että tämä on otettu huomioon vuoden 1995 kalastuslainsäädännön määräyksissä, mutta tukeeko hän sellaista rahoitusosuutta, joka vastaa Irlannin viranomaisten valvonnassa olevaa aluetta?

Sasi
 Arvoisa puhemies, täytyy olla varovainen siinä, millaisia lupauksia tekee, mutta täytyy todeta, että tällä haavaa ei ole mitään ajankohtaisia suunnitelmia rahoituksen lisäämiseksi tältä osin.

Puhemies
Epäilinkin jo jotain tällaista. Sen vuoksi halusin antaa teillä miettimisaikaa.

Liam Hyland
Kysymys nro 7 (H-0418/99):
Aihe: Halvempia kiinnelainoja Asumiskustannukset ovat kaikkialla EU:n alueella yhä nousussa. Onko neuvoston tarkoitus ryhtyä hahmottelemaan uusia keinoja, jotta asunnonostajat voisivat hyödyntää pitkiä halpoja kiinnelainoja?

Sasi
 Arvoisa puhemies, kiinnelainojen korkotason kehitys on osittain samansuuntaista pääomamarkkinoiden pitkien korkojen kehityksen kanssa. Nykyinen pitkien korkojen taso euro-alueella merkitsisi näin ollen periaatteessa halvempia kiinnelainoja. Rahapolitiikka saattaa jossakin määrin vaikuttaa epäsuorasti kiinnelainojen korkoihin. Asia ei kuitenkaan kuulu neuvoston toimivaltaan, kuten asianomainen parlamentin jäsen varmasti tietää. Komissio ei ole toimittanut neuvostolle mahdollisiin kiinnelainoja edistäviin verotus- tai talousarviotoimenpiteisiin liittyviä ehdotuksia.

Hyland
Arvoisa puhemies, yhteisvaluutan käyttöönotto yhdistettynä parempaan kilpailuun markkinoilla on johtanut huomattavaan koron alenemiseen niiden kohdalla, joilla on kiinnelaina. Haluan korostaa kiinnelainojen merkitystä. Erityisesti Irlannissa on kuitenkin huomattava määrä kiinteäkorkoisten lainojen ottajia, joiden korko on joskus kolme kertaa nykyistä korkokantaa korkeampi ja jota lainanantajat ovat haluttomia mukauttamaan ilman, että lainanottaja kärsii siitä huomattavia taloudellisia menetyksiä. Haluaisin kysyä neuvoston puheenjohtajalta, onko hän halukas tutkituttamaan tätä asiaa ellei neuvoston taholta, niin sitten komission tai jopa Euroopan keskuspankin taholta. Tämä on hyvin vakava ongelma erittäin suurelle joukolle lainanottajia, joiden on yhä vaikeampaa maksaa korkoja, jotka viisi, kuusi ja seitsemän vuotta sitten olivat kolminkertaisia nykyiseen korkotasoon verrattuna.

Puhemies
Vaikka muutamia puheenvuoroja onkin pyydetty, minun on noudatettava pelisääntöjä, ja työjärjestyksen liitteen II 4 artiklassa sanotaan, että jäsen voi esittää neuvoston kyselytunnilla vain yhden lisäkysymyksen. Tämän vuoksi olen todella pahoillani, mutta en voi antaa puheenvuoroa parlamentin jäsen Newton Dunnille.
Neuvoston puheenjohtaja Sasilla on puheenvuoro.

Sasi
Arvoisa puhemies, sisämarkkinoiden toimintaa koskevien sääntöjen parantaminen rahoituspalveluiden osalta on itse asiassa yksi neuvoston ensisijaisista tavoitteista. Se tähtää kilpailun lisääntymiseen alalla, mikä todennäköisesti hyödyttäisi myös asunnonostajia. Kuten äskeisessä vastauksessani toin esille, neuvosto ei ole kuitenkaan saanut tältä osin minkäänlaista ehdotusta komissiolta. Sikäli kuin komission ehdotus tulee, niin kiinnitämme siihen tietysti erityistä huomiota.

Puhemies


Pat the Cope Gallagher
Kysymys nro 8 (H-0420/99):
Aihe: Useita kertoja käytettävien kokeilupiilolinssien käytön lakkauttaminen Kesäkuussa tiedotusvälineet raportoivat, että Ison-Britannian optikoita on neuvottu lopettamaan useita kertoja käytettävien kokeilupiilolinssien käyttö, koska pelätään, että ne voisivat levittää Creutzfeldt-Jakobin taudin uutta muotoa.
Onko neuvosto harkinnut tätä asiaa EU:n tasolla ja katsooko se, että kaikissa EU:n jäsenvaltioissa tulisi toteuttaa tällainen varotoimenpide?

Sasi
. Arvoisa puhemies, terveysneuvosto on vuodesta 1996 alkaen tarkastellut ja seurannut kaikissa puolivuosittain pidettävissä istunnoissaan tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ja erityisesti Creutzfeldtin-Jakobin taudin uuden muodon esiintymistä. Neuvostolle ei ole kuitenkaan tähän mennessä esitetty tietoja tai ehdotuksia nimenomaan siitä kysymyksestä, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa.

Gallagher
Onko neuvosto tietoinen Britannian tilanteesta, johon viittasin? Jos se ei ole tietoinen, kehotan neuvostoa painokkaasti perehtymään tähän tilanteeseen. En halua pelotella mitenkään, mutta se, että Britannian hallitus on ryhtynyt jo toimiin, pitäisi ottaa huomioon. Kun otetaan huomioon, että Amsterdamin sopimus asettaa ensimmäiselle sijalle ihmisten terveyden suojelemisen ja että Euroopan parlamentilla on nyt perustamissopimuksen mukaisesti asiassa yhteispäätösvalta, voiko neuvosto vakuuttaa parlamentille, että useita kertoja käytettäviä kokeilupiilolinssejä koskevat kaikki ehdotukset tuodaan parlamenttiin konsultointia ja hyväksymistä varten?

Sasi
 Arvoisa puhemies, uskon, että silmälääkärit ja optikot ovat tietoisia niistä riskeistä, joita piilolinssien käyttöön mahdollisesti sisältyy, mutta kuten tiedämme toimijakomme mukaisesti komission tehtävänä on seurata tilanteen kehittymistä käytännössä. Jos komissio havaitsee ongelmia, sen tehtävänä on tehdä ehdotuksia, jotka tulemme tietysti tutkimaan huolellisesti.

Puhemies
Kysmys nro 9 jätetään käsittelemättä, koska sen esittäjä ei ole läsnä.

Brian Crowley
Kysymys nro 10 (H-0424/99):
Aihe: Nuorisorikollisuus, huumeet ja Tampereen Eurooppa­neuvosto Mitä takeita neuvoston puheenjohtajavaltio Suomi voi antaa siitä, että Tampereella 15. ja 16. lokakuuta järjestettävässä, oikeus­ ja sisäasioita käsittelevässä Eurooppa­neuvoston ylimääräisessä kokouksessa hyväksytään yhteinen strategia nuorisorikollisuuden torjumiseksi ja ilmoitetaan selkeästi, ettei EU aio ottaa käyttöön liberaalia huumepolitiikkaa?

Sasi
 Arvoisa puhemies, tässä vaiheessa arvoisalle parlamentin jäsenelle ei voida antaa mitään takeita Tampereen huippukokouksessa käsiteltävistä asioista, joita kuitenkin on tänäänkin esitelty. Itse asiassa oikeus- ja sisäasiainministereiden on valmisteltava omaan alaansa kuuluvat asiat epävirallisessa kokouksessa, joka pidetään Turussa 16. 17. syyskuuta, ja yleisten asioiden neuvosto valmisteli Eurooppa-neuvoston kokousta viime maanantaina pidetyssä kokouksessa ja jatkaa valmistelua 11. 12. lokakuuta pidettävässä istunnossaan.
Voidaan kuitenkin todeta, että puheenjohtajavaltio on pannut merkille erityisen mielenkiinnon, jota Yhdistyneen kuningaskunnan valtuuskunta Ranskan ja Ruotsin valtuuskuntien tukemana on osoittanut nuorisorikollisuuden ongelmaa kohtaan. Puheenjohtajavaltio aikoo korostaa rikollisuuden torjuntaa koskevassa keskustelussa sitä, kuinka tärkeää on aktiivinen ehkäisypolitiikka vastapainona toimenpiteille, joilla lujitetaan poliisi- ja oikeusasiain yhteistyön välineitä.
Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemasta huumausainekysymyksestä ei keskustella Tampereella pidettävässä ylimääräisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa. Neuvoston ja Euroopan parlamentin elimet valmistelevat parhaillaan huumausaineita koskevaa strategiaa, joka perustuu komission tiedonantoon. Asiaa koskeva selvitys on tarkoitus esittää Helsingissä joulukuussa 1999 pidettävässä Eurooppa-neuvoston kokouksessa.

Crowley
Haluaisin kiittää neuvoston puheenjohtajaa hänen vastauksestaan. Hän ei kuitenkaan kertonut meille mitään uutta. Tämän kyselytunnin tarkoituksena on antaa parlamentin jäsenille tilaisuus nostaa esille tärkeitä asioita ja yrittää saada neuvostolta niitä koskevaa tietoa.
Haluaisinkin siksi lisäkysymykseeni suoran vastauksen neuvoston puheenjohtajalta koskien puheenjohtajavaltio Suomen kantaa kolmeen asiaan, joista ensimmäinen on nuorisorikollisuuden vähentäminen. Toiseksi haluaisin tietää, mitä mieltä puheenjohtaja on siitä, että jäsenvaltioiden oikeutta kieltäytyä noudattamasta niin sanottua liberaalia huumeiden käytön järjestelmää ja huumepolitiikkaa ei heikennetä. Kolmanneksi onko neuvosto sen varmistamisen kannalla, että yksimielisyyden vaatimuksesta tämän politiikan osa-alueen muutoksia koskevissa sopimuksissa ei luovuta?

Sasi
 Arvoisa puhemies, voin vakuuttaa asianomaiselle parlamentin jäsenelle, että Suomi puheenjohtajavaltiona tulee aktiivisesti pyrkimään siihen, että nuorisorikollisuutta voitaisiin ehkäistä ja vähentää. Koemme nuorisorikollisuuden erittäin suurena ongelmana, ja huomion kiinnittäminen tähän ongelmaan vaikuttaa rikollisuuden määrään myös tulevaisuudessa, koska väärien käyttäytymiskaavojen oppiminen nuorena on vahingollista pidemmällä aikavälillä paitsi henkilölle itselleen rikosvahinkojen kautta tietysti myös koko yhteiskunnalle.
Mitä tulee huumausainepolitiikkaan, niin tältä osin Suomen linja on täysin selvä. Puheenjohtajavaltiona ja yksittäisenä maana Suomi ei kannata huumausainepolitiikan liberalisoimista eikä muun muassa sitä, että joitakin huumausaineita laillistettaisiin.

Puhemies
Kysmys nro 11 jätetään käsittelemättä, koska sen esittäjä ei ole läsnä.

Alexandros Alavanos
Kysymys nro 12 (H-0428/99):
Aihe: Euroopan unionin ja muiden maiden välinen vastavuoroinen viisumipakon poistaminen Muutamissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa viisumipakko on poistettu Yhdysvaltojen kansalaisilta, jotka matkustavat Euroopan unionin maihin. Sitä vastoin USA on säilyttänyt oikeuden vaatia viisumia Euroopan unionin kansalaisilta, jotka matkustavat USA:han.
Neuvostolta kysytään, missä EU:n jäsenvaltioissa kansalaisten ei ole pakko hankkia viisumia matkustaakseen USA:han ja mihin toimiin se aikoo ryhtyä USA:ta vastaan, jotta viisumipakko poistettaisiin kaikilta Euroopan unionin kansalaisilta?

Alavanos
Arvoisa puhemies, anteeksi että keskeytän, mutta ainakaan tekstin kreikkalaista versiota ei ole kirjoitettu oikein. Oman toimistoni ja osastojen välillä on tapahtunut jokin virhe, ja haluaisin neuvoston puheenjohtajaa auttaakseni sanoa, että kysymys kuuluu seuraavasti: samalla, kun Yhdysvaltojen kansalaiset pääsevät vapaasti kaikkiin Euroopan unionin maihin, unionissa on joitakin maita, joiden kansalaiset tarvitsevat viisumin Yhdysvaltojen lähetystöstä matkustaakseen Yhdysvaltoihin. Haluaisin, että neuvoston puheenjohtaja kertoisi meille uusimmat tiedot tästä poliittisesta kysymyksestä ja mitä hän aikoo tehdä lopettaakseen tämän syrjinnän. Sanon tämän siksi, että kysymykseni on kirjoitettu väärin.

Puhemies
Parlamentin jäsen Alavanos, minun nähdäkseni espanjankielinen versio vastaa tarkennustanne. Ehkä se on kieleen liittyvä kysymys. Kukaan ei ole täydellinen, sen te jo tiedätte. Virheitä sattuu ja teille vastaa neuvoston puheenjohtaja, jolle olette myös itse selventänyt asiaa.

Sasi
 Arvoisa puhemies, uskon arvoisan parlamentin jäsenen olevan täysin tietoinen, että koska Yhdysvallat ei ole tällä haavaa asetukseen EY/574/99 liitetyssä luettelossa, ei ole neuvoston asia pyrkiä taivuttamaan Yhdysvaltoja unionin kansalaisia koskevan viisumivaatimuksen poistamiseen. Tämä kuuluu pikemminkin asianomaisille jäsenvaltioille edellä mainitun asetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa 3. joulukuuta 1998 hyväksytyssä neuvoston ja komission toimintasuunnitelmassa, joka koskee parhaita tapoja panna täytäntöön Amsterdamin sopimuksen määräykset vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteutumisesta, esitetään kahden vuoden kuluessa toteutettavien toimenpiteiden joukossa ehdotus asetukseksi valtioista, joiden kansalaisilta ei vaadita viisumia Euroopan unionin jäsenvaltioissa, sekä valtioista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi Euroopan unionin jäsenvaltioissa, ja tältä osin viitataan Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen konsolidoidun toisinnon 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohtaan. Vasta kun komissio esittää ehdotuksensa tästä asetuksesta, neuvosto voi vastavuoroisuuden periaatetta noudattaen tarkastella niitä maita, joiden kansalaisilta ei vaadita minkäänlaista viisumia Euroopan unionin jäsenvaltioissa.
USA:n maahanmuutto- ja kansalaisuusvirasto sallii tietyistä maista tulevien matkustajien hakea pääsyä Yhdysvaltoihin ilman viisumia enintään 90 päivän jaksoiksi liike- tai lomamatkaa varten viisumista luopumista koskevan niin kutsutun Visa waiver -kokeiluohjelman puitteissa. Tähän ohjelmaan osallistuvat EU-valtioista Itävalta, Belgia, Tanska, Suomi, Ranska, Saksa, Irlanti, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Portugali, Espanja, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta, eli vain Kreikka puuttuu tästä luettelosta. Kreikka ei ole vielä ohjelmaan aktiivisesti osallistuva maa. Haluan kuitenkin korostaa, että Yhdysvaltain ulkoministeriö on ilmoittanut, että Attorney General on hyväksynyt myös Kreikan osallistumisen ohjelmaan, mutta asian valmisteluja on vielä jatkettava ennen kuin Kreikan kansalaiset pääsevät Yhdysvaltoihin tämän ohjelman puitteissa. Kreikan kanssa käydään asiantuntijatason neuvotteluja, joiden tuloksena Kreikan kansalaiset voivat pian osallistua Visa waiver -ohjelmaan ja tällöin tämä ongelma on poissa päiväjärjestyksestä.

Alavanos
Arvoisa puhemies, sain yksityiskohtaisen vastauksen, ja minun pitää perehtyä siihen omalta osaltani. Siinä en kuitenkaan ole neuvoston puheenjohtajan kanssa samaa mieltä, että asia ei kuulu neuvostolle. Olen sitä mieltä, että siitä hetkestä lähtien, kun Euroopan unioni on ollut olemassa ja liikkuminen on ollut vapaata, siitä lähtien, kun Schengenin sopimus solmittiin, myös henkilöliikenteessä jäsenvaltioiden välillä vallitsee yhtenäinen käytäntö, eikä jokin toinen valtio, Yhdysvallat, voi luoda hajaannusta ja syrjiä jotain valtiota kuten Kreikkaa.
Näin ollen me toivoisimme, että neuvosto ja varsinkin puheenjohtajavaltio Suomi, joka on herkkätunteinen tällaisissa asioissa, voisivat ottaa tämän asian esille Yhdysvaltojen kanssa.

Sasi
 Arvoisa puhemies, on totta, että ihmisten vapaa liikkuvuus on Euroopan unionin politiikassa keskeisenä periaatteena, joka on myös toteutunut. Toisaalta on myös totta, että jäsenvaltiot harjoittavat itsenäisiä viisumipolitiikkoja, jotka eivät tällä hetkellä ole täysin yhdenmukaisia.

Puhemies


Bernd Posselt
Kysymys nro 13 (H-0436/99):
Aihe: Kiinteistöjen hankkiminen jäsenyyttä hakeneissa maissa Mitä mieltä neuvosto on siitä, että unionin jäsenyyttä hakeneet KIE­maat aikovat tietyn siirtymäajan kuluttua unioniin liittymisestä lakkauttaa unionin kansalaisten oikeuden hankkia vapaasti kiinteistöjä niiden alueelta tai rajoittaa tätä oikeutta?

Sasi
 Arvoisa puhemies, kuten arvoisa parlamentin jäsen toteaa, useat jäsenyyttä hakeneet maat ovat parhaillaan käytävien liittymisneuvotteluiden yhteydessä pyytäneet siirtymäkausia, jotta ne voisivat pitää voimassa rajoituksia unionin kansalaisten tai yritysten oikeudelle hankkia vapaasti kiinteistöjä. Näitä pyyntöjä, joita perustellaan poliittisin, taloudellisin ja sosiaalisin syin, tarkastellaan parhaillaan neuvoston elimissä EU:n yhteisen neuvottelukannan muodostamiseksi. Unioni määrittelee kuitenkin lopullisen kantansa vasta sen jälkeen,kun se on saanut asianomaisilta mailta lisää tietoja ja selvityksiä näiden pyyntöjen laajuudesta ja seurauksista. On kuitenkin syytä muistaa, että Eurooppa-sopimuksiin sisältyy sitoumuksia, joiden mukaan jäsenyyttä hakeneisiin maihin sijoittautuneilla yhteisön yrityksillä on oikeus hankkia kiinteistöjä maatalousmaa mukaan lukien. Unioni korosti myös yleisessä neuvottelukannassaan liittymisneuvotteluiden alkaessa 31. maaliskuuta 1998, että pyynnöt siirtymätoimenpiteistä eivät saa sisältää muutoksia unionin sääntöihin tai politiikkoihin tai häiritä niiden asianmukaista toimintaa. Tässä yhteydessä on todettava, että maanhankintaa koskevaa siirtymäkautta on esitetty pääoman vapaata liikkuvuutta koskevassa luvussa. Tämä periaatehan on yhteismarkkinoiden asianmukaisen toiminnan kannalta ensiarvoisen tärkeä. Yleensä tämä tarkoittaa, että kaikenlaisten pääomasiirtojen vapaus pitäisi taata jo liittymisen yhteydessä.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä vielä seuraavan lisäkysymyksen: olen samaa mieltä kanssanne ja kiitän teitä selkeästä vastauksestanne sen osalta, että yhteisön säännöstön täydellinen omaksuminen on tietenkin tarpeen unioniin liittymiselle. Yhä vielä liikkeellä on kuitenkin huhuja, joiden mukaan voitaisiin tehdä seuraavanlainen kauppa: vapaita työmarkkinoita ja muuta sellaista EU:ssa koskevat siirtymäkaudet voitaisiin yhdistää ehdokasvaltioiden siirtymäkausiin. Minusta tämä on erittäin ongelmallista, sillä kysehän ei ole kahden luomuksen yhteensulauttamisesta vaan liittymisprosessista. Olen sitä mieltä, että liityttäessä unioniin voidaan ehkä soveltaa siirtymäkausia niiden aiemmassa muodossa, mutta että ehdokasvaltioiden on oikeastaan omaksuttava liittymisen yhteydessä koko yhteisön säännöstö. Jos näin ei tapahdu, kyseessä olisi à la carte -tyyppinen liittyminen, joka voisi saattaa yhteisön hyvin suureen vaaraan.

Sasi
 Arvoisa puhemies, olen itse kiertänyt hakijamaissa, ja joissakin näistä hakijamaista on kiinnitetty huomiota siihen, että kansalaiset ovat huolissaan ulkomaalaisten oikeudesta ostaa maata. Täytyy kuitenkin todeta, että monet maat ovat jo tähän mennessä muuttaneet omaa lainsäädäntöään niin, että maan hankinta on ainakin helpompaa kuin aikaisemmin. Olen tehnyt kaikissa näissä keskusteluissa täysin selväksi, että unionin sääntöihin ei voida tehdä muutoksia, vaan että hakijamaat joutuvat hyväksymään acquis communautairen myös tältä osin.

Puhemies


Skinner on ottanut nimiinsä Gary Titleyn
kysymyksen nro 14 (H-0437/99):
Aihe: Maailman kauppajärjestön millennium­kierros EU-valtioiden päämiehet sopivat kesäkuussa Kölnin Eurooppa-neuvostossa, että työntekijöiden oikeudet sisällytetään WTO:n tuleviin millennium-kierroksen kauppaneuvotteluihin. He katsoivat, että useita aiheita, mukaan lukien työelämää koskevat säännökset, ympäristö, kehitys ja avoimuus, käsittävät neuvottelut ovat sopivin lähestymistapa merkittävien ja tasapuolisten, kaikkia WTO:n jäseniä hyödyttävien tulosten saavuttamiseksi.
Työelämää koskevien säännösten sisällyttäminen neuvotteluihin sai tukea kehitysmaiden hallituksilta, kansalaisjärjestöiltä ja ay-liikkeeltä ympäri maailman.
Muutamaa viikkoa myöhemmin EU-valtioiden ulkomaankauppaministerit päättivät kuitenkin poistaa EU:n neuvotteluvaltuuksista työntekijöiden oikeudet.
Onko neuvosto nyt samaa mieltä kuin ulkomaankauppaministerit, että millennium­kierroksen neuvotteluissa työelämää koskevilla vähimmäissäännöksillä ei ole mitään tekemistä kaikkia WTO:n jäseniä hyödyttävien merkittävien ja tasapuolisten tulosten saavuttamisen kanssa?

Sasi
 Arvoisa puhemies, neuvosto on useita kertoja ottanut kantaa kauppaneuvotteluihin ja tulevaan vuosituhannen vaihteen neuvottelukierrokseen, edellisen kerran päätöslauselmissa, jotka annettiin 21. ja 22. päivänä kesäkuuta 1999 pidetyssä yleisten asioiden neuvoston kokouksessa. Neuvosto ei ole antanut komissiolle virallista neuvotteluvaltuutusta kierroksen valmistelemiseksi. Neuvosto on kuitenkin päättänyt palata WTO:n kolmannen ministerikokouksen valmisteluun tämän vuoden lokakuussa, jolloin uuden kierroksen on suunniteltu alkavan. Tällöin on tarkoitus päättää näitä valmisteluja koskevasta kokonaisvaltaisesta unionin kannasta. WTO:n kolmannen ministerikokouksen valmistelua koskevissa kesäkuun 1999 päätöslauselmissa neuvosto viittasi selkeästi Kölnissä 3. ja 4. kesäkuuta 1999 pidetyssä Eurooppa-neuvostossa annettuihin puheenjohtajan päätelmiin, joissa todettiin, että useita aiheita, mukaan lukien työelämää koskevat säännökset, käsittävät neuvottelut ovat sopivin lähestymistapa merkittävien ja tasapuolisten kaikkia WTO:n jäseniä hyödyttävien tulosten saavuttamiseksi.

Skinner
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa omasta ja jäsen Titleyn puolesta, että tämä vastaus on melko vaatimaton. Kuten tiedämme, neuvosto antoi Kölnin kokouksessa täyden tukensa sille, että työvoiman vähimmäisstandardit on sisällytettävä maailmankauppajärjestö WTO:n Millennium-kierroksen kauppaneuvotteluihin. Kun otetaan huomioon tavoitteemme lähentää maailmaa entisestään näiden vähimmäisstandardien osalta - joihin sisältyy orja- ja lapsityövoiman käytön lopettaminen -, on elintärkeää, että aloitamme tämän neuvottelukierroksen asianmukaisesti. Toivonkin siksi, että neuvosto ottaa huomioon monet niistä tällaisia toimia koskevista asioista, jotka on nostettu esiin parlamentissa, niin valiokunnassa kuin täysistunnossakin. Toivon, että omaksutte tiukemman asenteen ja tulette takaisin vakuuttavamman vastauksen kanssa, kun olette harkinneet neuvottelujen avainstandardienne täydellistä toimeenpanemista. On erittäin tärkeää, että pohditte tätä erityistä osa-aluetta.

Sasi
 Arvoisa puhemies, olen kysyjän kanssa samaa mieltä siitä, että työelämän keskeisten normien käsitteleminen WTO-kierroksen yhteydessä olisi tarkoituksenmukaista, ja valmistelussa on lähdetty siitä, että näistä asioista on syytä keskustella. Täytyy kuitenkin ottaa huomioon, että keskusteluissa on käynyt ilmi, että varsinkin kehitysmailla on erittäin suuria pelkoja siitä, että unioni vaatisi työelämän toimintalinjausta, jolla pyritään yksinkertaisesti estämään kehitysmaista tapahtuvaa tuontia. Olemme yrittäneet vähentää näitä pelkoja määrätietoisesti, johdonmukaisesti ja ponnekkaasti, mutta ne elävät kuitenkin vielä suhteellisen voimakkaina. Tiedän kuitenkin, että jo pelkästään kansalaisjärjestöjenkin vuoksi on tärkeätä, että työelämän normeja ja perusnormeja koskevissa kysymyksissä voitaisiin edetä, jotta tuo WTO:n seuraava neuvottelukierros saisi riittävän hyväksynnän ja riittävää uskottavuutta. Voin myös vakuuttaa, että puheenjohtajavaltio pyrkii määrätietoisesti ratkaisuun, jossa työelämän normit tulisivat Seattlessa käsittelyyn, ja sillä tavalla asiassa voitaisiin päästä konkreettisesti eteenpäin.

MacCormick
Haluaisin esittää kysymyksen, joka liittyy Euroopan unionin ja Maailman kauppajärjestö WTO:n välisiin suhteisiin sekä vaikuttaa myös työllisyyteen, mutta koskee tämänhetkistä sääntöjen noudattamista. Koko unionin alueella on pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka kärsivät edelleen banaanisodan yhteydessä asetetuista sanktioista. Tämä johtuu siitä, että olemme olleet hitaita noudattamaan asiasta tehtyä päätöstä, joten sanktiot ovat edelleen voimassa. Tämä tarkoittaa työpaikkojen menettämistä unionin hyvin haavoittuvilla alueilla. Haluaisinkin vakuutuksen siitä, että neuvoston puheenjohtaja kannattaa sen varmistamista, että kansainvälisen lain standardeja noudatetaan. Edelleen haluaisin tietää, että puheenjohtaja haluaa estää tämän unionin jäsenten kärsimykset, jotka johtuvat laittomiksi osoittautuneiden toimien perusteella asetetuista sanktioista.

Sasi
 Arvoisa puhemies, olen kysyjän kanssa täsmälleen samaa mieltä. On erittäin tärkeätä, että banaaneja koskeva kiista kyetään ratkaisemaan ennen Seattlessa pidettävän Maailman kauppajärjestön seuraavan neuvottelukierroksen aloittamista. Viime heinäkuussa pidetyssä yleisten asioiden neuvostossa tehtiin päätös, jossa komissiolle annettiin tehtäväksi esittää syyskuun aikana ehdotus, joka ehdottomasti turvaisi sen, että unionin uusi banaanialan strategia olisi WTO-säännösten mukainen. Banaanikysymyksestä keskusteltiin viime maanantaina yleisten asioiden neuvostossa, ja saimme asiasta tilannekatsauksen. Komissio on ensisijaisesti pyrkinyt löytämään ratkaisua, joka sisältäisi jonkinlaisen kiintiöjärjestelmän, mutta on ollut hyvin vaikea päästä minkäänlaisesta kiintiöjärjestelmästä yhteisymmärrykseen banaaneja tuottavien maiden ja Yhdysvaltojen kanssa, koska mailla on hyvin erilaisia intressejä kiintiöiden suhteen. Jos yhtenäistä ratkaisua ei voida löytää, on mahdollista, että päädytään tilanteeseen, jossa ratkaisu voidaan löytää ainoastaan tariffeihin perustuvasta järjestelmästä.
Puheenjohtajavaltio tulee kiirehtimään voimakkaasti tämän kysymyksen ratkaisua tavalla, joka ei aiheuttaisi mitään ongelmia WTO-säännösten suhteen. On tärkeätä, että tämä kiista saadaan mahdollisimman nopeasti pois päiväjärjestyksestä, ja tiedämme, että se on myös tärkeää monelle niistä yrityksistä, joihin on kohdistettu WTO:n hyväksymiä korotettuja tullisanktioita.

Sasi
 Arvoisa puhemies, voin vakuuttaa kysyjälle, että kysymys työelämän keskeisistä normeista on hyvin tärkeä puheenjohtajavaltiolle, ja yritämme päästä tässä asiassa eteenpäin. Haluan kuitenkin korostaa, että meidän tulee pyrkiä löytämään ratkaisuja, jotka olisivat positiivisia kehitysmaille ja jotka voisivat siten saada positiivisen vastaanoton. Meidän on varmasti syytä harkita muun muassa unionin oman kehitysmaatukipolitiikan tiukempaa sitomista siihen, että pyrittäisiin tukemaan juuri niitä maita, jotka pääsevät eteenpäin omissa työelämän normeissaan.

Skinner
Lyhyesti arvoisa puhemies, kuulin vastauksen, eikä se vakuuta minua siitä, että nämä vähimmäisstandardit aiotaan silti ottaa esille Millennium-neuvottelukierroksen Sevillan kokouksessa. Suoraan sanoen minusta tuntuu, että me peräännymme monista asioista vain siksi, että kyseessä on Maailman kauppajärjestö WTO. Nyt meidän on saatava muutama vastaus myös eurooppalaiselta toimielimeltä. Meidän on saatava tietää, mitä mieltä te olette näistä asioista, jotka ovat selvästikin olennaisia tavallisten ihmisten vapaudelle ja hyvinvoinnille kaikkialla maailmassa ja jotka vaikuttavat meihin suoraan ostamiemme tuotteiden välityksellä. Meidän pitäisi tehdä enemmän asian hyväksi. Meillä on epäilemättä yhteyksiä myös ILOon, jota on koeteltu täällä äärirajoille saakka. He ovat selvästikin vaatineet monia niistä asioista, joista me parhaillaan puhumme.
Vielä yksi asia, arvoisa puhemies. Jos haluamme vastauksen joihinkin näistä asioista, katsotaan vain tapaa, jolla WTO on reagoinut kanadalaisiin, jotka veivät Ranskassa yksipuolisesti asetetun asbestikiellon WTO:hon. Asbesti on tappavaa pölyä, joka tappaa kymmeniätuhansia ihmisiä tässä yhteisössä ja joka on nyt menossa WTO:n käsiteltäväksi, emmekä me pelkää käsitellä tätä asiaa. Meidän ei pitäisi pelätä ottaa esille muitakaan työhön liittyviä perusvaatimuksia koskevia asioita. Haluan muistuttaa neuvostoa tästä ja toivon, että he tekevät juuri niin.

Puhemies


Dupuis on ottanut nimiinsä Maurizio Turcon
kysymyksen nro 15 (H-0438/99):
Aihe: Pohjois­Korean tilanne Pohjois-Koreassa on jo monen vuoden ajan vallinnut katastrofaalinen tilanne, jossa vapauden ja demokratian täydelliseen puutteeseen yhdistyy traaginen ellei peräti apokalyptinen elintarvikekriisi. Kansainvälisten järjestöjen arvioiden mukaan Pohjois-Koreassa on vuoden 1995 jälkeen kuollut 1B3 miljoonaa ihmistä kroonisen nälänhädän vuoksi. Nälänhätä on johtunut luonnonolosuhteista sekä vielä suuremmassa määrin Pjonjangin hallitsevasta kansalliskommunistisesta järjestelmästä.Tässä tilanteessa järjestelmä ei ole osoittanut mitään halua poliittisten ja taloudellisten uudistusten käynnistämiseen, vaan se on sen sijaan vahvistanut Pohjois-Korean väestön alistamista. Se valvoo täysin asiantuntijavaltuuskuntia sekä lääketieteellistä ja ruoka-apua, jota kansainvälinen yhteisö toimittaa Pohjois-Korean väestölle (600 000 tonnia viljaa vuonna 1998 ja 530 000 tonnia vuonna 1999) eikä se salli kansainvälisten järjestöjen seuraavan avun käyttöä tai sen tehoa. Lisäksi Pohjois-Korean viranomaisten uhkaava suhtautuminen demokraattisiin naapurimaihin sekä etenkin Japaniin ja Etelä-Koreaan ulottaa hallituksen aiheuttaman suuren vaaran koskemaan koko aluetta.
Mihin toimiin neuvosto on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä, jotta Pohjois-Korean väestö saisi jälleen mahdollisimman pian vapauden, jotta maa pystyisi rakentamaan demokratiaa ja oikeusvaltiota ja jotta se pystyisi palauttamaan yhteytensä markkinatalouteen? Eikö neuvoston mielestä ole välttämätöntä ehdottaa YK:n turvallisuusneuvostolle tässä tilanteessa suunnitelmaa Pohjois-Korean saattamiseksi kansainvälisen huoltohallinnon piiriin?

Sasi
 Arvoisa puhemies, neuvosto on arvoisan parlamentin jäsenen tavoin syvästi huolestunut Korean demokraattisessa kansantasavallassa tapahtuneista, erityisesti poliittisiin vankeihin kohdistuneista ihmisoikeusrikkomuksista, siitä, että oikeusvaltion periaatetta ei noudateta, sekä viranomaisten haluttomuudesta tehdä yhteistyötä kansainvälisten ihmisoikeusjärjestöjen kanssa. Unioni on myös sitä mieltä, että Korean demokraattisen kansantasavallan vaikeudet ovat luonteeltaan lähinnä rakenteellisia ja itseaiheutettuja. Ottaen huomioon Korean demokraattisen kansantasavallan hallinnon ja sen suuressa määrin itse valitseman edistymisen unioni kannattaa sitä, että Pohjois-Korealle annetaan mahdollisuus vastata sitoumukseen myönteisesti.
EU kävi poliittisen vuoropuhelun ensimmäisen kierroksen Korean demokraattisen kansantasavallan kanssa joulukuussa 1998. Se on valmis pitämään toisen vastaavan kokouksen myöhemmin tänä vuonna riippuen Korean demokraattisen kansantasavallan edistymisestä niillä eri aloilla, joiden tilannetta EU pitää huolestuttavana. Tältä osin EU on vedonnut Korean demokraattiseen kansantasavaltaan, jotta se noudattaisi täysimääräisesti ydinsulkusopimuksen mukaisia sitoumuksia ja allekirjoittaisi ja ratifioisi täydellisen ydinkoekieltosopimuksen. Korean demokraattisen kansantasavallan olisi lopetettava ohjustoiminnat, kuten lentotestaukset, jotka heikentävät alueen vakautta. Unioni kehottaa voimakkaasti Korean demokraattista kansantasavaltaa lopettamaan ohjusten ja ohjusteknologian viennin maailman epävakaille ja räjähdysalttiille alueille. Unioni on myös hyvin huolissaan mahdollisista uusista ohjustestauksista. EU kehottaa poliittisissa yhteyksissään kolmansia maita pyrkimään vaikuttamaan Korean demokraattiseen kansantasavaltaan, jotta se noudattaisi kaikkia näitä sitoumuksia.
EU:n neuvosto hyväksyi 19. heinäkuuta tärkeät päätelmät, jotka koskevat komission tiedonantoa Korean tasavallasta. Päätelmissä käsitellään myös Korean niemimaan tilannetta, ja niissä ilmaistaan unionin edellä mainitut huolenaiheet.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston edustaja, mielestäni ei riitä, että Euroopan unioni on huolestunut. Sen pitäisi huolehtia Pohjois-Koreasta. Se on tietysti kaukana oleva maa, mutta totuus on kuitenkin se, että maassa valtaa pitävä hallitus on kirjaimellisesti rikollinen; unionin olisi tehtävä parhaansa tämän hallituksen suistamiseksi vallasta, koska jos niin ei tapahdu, joudumme turvautumaan järeämpiin keinoihin, kuten Kosovon tapauksessa tai muilla alueilla.
Tässä on käytettävä luovuutta, mielikuvitusta, ja kehotankin neuvostoa tekemään näin. " Vallasta suistaminen" olisi mahdollista toteuttaa sanan parhaimmassa merkityksessä ja Pohjois-Korean väestölle olisi jaettava tietoa, jotta se ei tuntisi itseään eristetyksi. Yhdistyneet Kansakunnat voisi tehdä suuren diplomaattisen aloitteen Pohjois-Korean täydellisestä eristämisestä. Voisimme lähettää paikan päälle joitakin tarvikkeita laskuvarjoilla, koska meillä on tarvittavat sotilaalliset ja tekniset keinot. Haluaisin tietää, onko neuvosto valmis tarkastelemaan joitakin tämäntyyppisiä toimenpiteitä tämän kirjaimellisesti rikollisen hallituksen kaatamiseksi, millä voisimme estää itkemisen 30 tai 40 vuotta tragedian jälkeen, kuten Neuvostoliiton tapauksessa kävi.

Sasi
 Arvoisa puhemies, olen kysyjän kanssa pitkälti samaa mieltä. Pohjois-Korea on suorastaan häpeä ihmiskunnalle, ja pidän sen hallitusta rikollisena luonteeltaan, ja täytyy sanoa, että sen järjestelmä on hyvin epäinhimillinen. Kysyjä totesi, että tulisi käyttää luovuutta mietittäessä, millä tavalla maan hallintoa voitaisiin demokratisoida ja olennaisesti muuttaa. Monet maailman maat ovat varmasti käyttäneet mielikuvitustaan, mutta tähän mennessä kukaan ei ole vielä löytänyt sellaista viisastenkiveä, jolla asiaan voitaisiin löytää yksinkertaisesti ja helposti - tai vaikka merkittävin ponnistuksinkin - rauhanomainen ratkaisu.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, kysymys huolestutti minua, mutta niin huolestutti myös vastaus. Minusta tuntuu siltä, että hyökkäys Jugoslaviaa vastaan on lisännyt niiden sodanlietsojien ruokahalua, jotka haluavat haastaa Yhdysvaltojen aseman maailmanpoliisina. Tunnustan, että neuvoston edustajan toinen vastaus lisäsi huoltani. Voisiko hän vastata, aikooko Euroopan unioni todellakin hyökätä Pohjois-Koreaa vastaan?

Sasi
 Arvoisa puhemies, haluan korostaa sitä, että puheenjohtajavaltiona Suomi tulee toimimaan määrätietoisesti ja tiukasti sen puolesta, että unioni tekee kaikkensa ihmisoikeuksien turvaamiseksi maailmassa. Mutta unioni ei voi toimia maailman poliisina, ja se myös rajoittaa mahdollisuuksiamme radikaalimpiin ratkaisuihin Pohjois-Korean osalta. Mutta haluan tehdä täysin selväksi, että Pohjois-Korean hallitus loukkaa jatkuvasti vakavasti perusihmisoikeuksia ja hallinnon demokratisoituminen olisi toivottavaa. Täällä kuulutettiin luovuutta, niinpä olemme pyrkineet löytämään positiivisia keinoja, joilla Pohjois-Korean hallintoa saataisiin muutettua. Mutta positiivisillakaan keinoilla ei kovin helposti saada muutoksia aikaan, ja tietysti ongelmaksi voi muodostua se, että tällaiset positiiviset keinot vain vahvistavat olemassa olevaa hallintoa.

Dupuis
Juuri näistä syistä, arvoisa neuvoston edustaja, on mielestäni harkittava muita ratkaisuja. Jotkut kollegat, kuten minua ennen puhunut kreikkalainen kollega, ovat sitä mieltä, että olemme keksineet Pohjois-Korean vasta Kosovon jälkeen: hän voi olla vakuuttunut siitä, että olemme olleet siitä todella kauan huolissamme. On olemassa muitakin kuin sotilaallisia keinoja, joita on pyrittävä välttämään, ja siksi Euroopan unionin on käytettävä mielikuvitustaan keksiäkseen muita menetelmiä.
Voisimme esimerkiksi sijoittaa viisi miljoonaa ecua radioasemaan, joka suunnattaisiin Pohjois-Korean väestölle. Onko neuvosto valmis pohtimaan tällaista mahdollisuutta? Voisimme pudottaa laskuvarjoilla elintarvikeapua, jakaa tietoa Pohjois-Korean väestölle, jotta se pystyisi vastustamaan hallitusta, asettumaan oppositioon tätä rikollista hallitusta vastaan. Muussa tapauksessa joudumme turvautumaan sotilaallisiin keinoihin, kuten kreikkalainen kollega pelkää, koska tragedia muuttuu yhä musertavammaksi. Olen sitä mieltä, että tässä tarvitaan luovaa mielikuvitusta. Valitettavasti en kuitenkaan kuule paljon sen suuntaisia vastauksia.

Sasi
 Arvoisa puhemies, haluan vain lyhyesti todeta sen, että tieto on usein demokratian ja ihmisoikeuksien tärkeä ystävä. Mutta tietysti Pohjois-Korean tapauksessa ongelma on se, että kun maa on niin tiiviisti suljettu ulkopuoliselta maailman yhteisöltä, tiedon välittäminen kyseessä olevaan maahan on äärimmäisen vaikeata, joskin se olisi toivottavaa.

Puhemies


Ioannis Theonas
Kysymys nro 16 (H-0440/99):
Aihe: Kosovon tilanne Yli kaksi kuukautta on kulunut Kfor-joukkojen saapumisesta Kosovoon, mutta alueella vallitseva jännittynyt tilanne ei ole lieventynyt eikä vakautta, turvallisuutta ja väestöryhmien rauhanomaista rinnakkaiseloa tukeva ilmapiiri ole vakiintunut, vaan Naton pommitusten aiheuttama epävakaa tilanne on pikemminkin pahentunut entisestään. Vaikeneminen heinäkuun puolivälissä Gnjilanen lähellä amerikkalaisjoukkojen vastuuvyöhykkeellä murhatun noin 15 serbin joukkohaudasta herättää vakavia kysymyksiä niin sanottujen rauhanturvajoukkojen roolista, koska nämä joukot sallivat Kosovon serbiväestöön kohdistuvat laajat etniset puhdistukset tai jopa yllyttävät niihin ja osoittavat siten oikeaksi kansainvälisen yhteisön valikoivan herkkyyden ihmisoikeuksien suojelemisen suhteen vaikkakin yhteisön yleensä oletetaan suojelevan ihmisoikeuksia.
Kun otetaan huomioon, että Kosovon vapautusarmeija UCK jatkaa vapaasti laitonta toimintaansa ylläpitäen kansainvälinen lehdistön raporttien mukaan ase- ja huumekauppaa ja syyllistyen edelleen esteettä lukuisien viattomien serbisiviilien murhiin, kysyn neuvostolta, mihin toimiin se aikoo ryhtyä, jotta YK:n turvallisuusneuvosto kutsuttaisiin välittömästi koolle Gnjilanen joukkomurhan olosuhteiden selvittämiseksi, yleisen ihmisoikeustilanteen selvittämiseksi, Kfor-joukkojen roolin arvioimiseksi Kosovossa ja UCK:ta koskevien konkreettisten ja pikaisten päätösten tekemiseksi, samoin kuin Kosovossa asuvien serbien, romanien ja muiden kansallisuuksien oleskelun turvaamiseksi.

Sasi
. Arvoisa puhemies, kansainvälinen yhteisö torjuu Jugoslavian liittotasavallan syytökset viidentoista serbin joukkohaudan löytämisen salaamisesta. Yhdysvallat, jonka vastuualueelta hauta löydettiin, vahvisti, että sen sijaintia koskevat tiedot oli annettu kansainväliselle rikostuomioistuimelle ICTY:lle löytöä seuraavana päivänä. Kansainvälinen rikostuomioistuin on heinäkuun puolivälistä lähtien ollut vastuussa tutkimuksesta.
En voi myöskään hyväksyä Kosovon rauhanturvajoukkojen puolueellisuutta koskevia syytöksiä. Kansainvälinen yhteisö on sitoutunut panemaan kokonaisuudessaan täytäntöön YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244, jolla pyritään demokraattisen ja monikansallisen Kosovon perustamiseen Jugoslavian liittotasavallan kansainvälisesti tunnettujen rajojen sisällä. Kosovossa jatkuva väkivalta ja ahdistelu voidaan yksinomaan tuomita. Tästä syystä Kosovon vapautusarmeijan UCK:n aseista riisuminen ja sen sotilaallisten rakenteiden purkaminen on erittäin tärkeää. UCK:n on noudatettava 19. syyskuuta sille asetettua määräaikaa.
Neuvosto ilmaisi myös vakavan huolensa siitä, että serbiväestön lisäksi muu kuin albanialainen väestö on suurilta osin lähtenyt Kosovosta ja palautti mieliin, että YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1244 todetaan kaikilla pakolaisilla ja kotiseudultaan siirtymään joutuneilla olevan oikeus palata. Heidän paluutaan olisi pyrittävä kaikin keinoin helpottamaan.

Theonas
Arvoisa puhemies, mielestäni neuvoston puheenjohtajan vastaus ja edellisestä kysymyksestä käyty keskustelu todistavat niin kutsutun kansainvälisen yhteisön valikoivasta suhtautumisesta maailman ongelmiin, muun muassa Balkanin tilanteeseen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tällä hetkellä on meneillään serbeihin, romaneihin ja kaikkiin muihin Kosovoon jääneisiin vähemmistöihin kohdistuva etninen puhdistus. Kiinnostaako tämä ongelma meitä, kyllä vai ei? Toiseksi, uskooko neuvosto, että UCK on riisuttu aseista 19. tätä kuuta eli maanantaina, kyllä vai ei? Kolmanneksi, onko neuvostolla aavistusta siitä, että UCK yrittäisi toimillaan vaarantaa vakauden Albaniassa ja entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa, kyllä vai ei? Haluaisin saada selkeät vastaukset.

Sasi
 Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio on huolestuneena seurannut monien serbien ja myös romanien siirtymistä pois Kosovosta. Se, että romaneitakin on siirtynyt pois Kosovosta, osoittaa sen, että sisäiset ongelmat ja etnisten ryhmien väliset ristiriidat ovat Kosovossa todella vakavia ja vaikeita. Tietysti lähtökohtana ehdottomasti on se, että Kfor-joukkojen tulee tasapuolisesti suojella ja auttaa kaikkia kansalaisryhmiä Kosovossa. Pitää pyrkiä siihen, että tilanne alueella rauhoittuu mahdollisimman nopeasti ja että kaikki voivat kokea olonsa turvalliseksi. Haluan myös todeta, että neuvoston puheenjohtajavaltio pitää erittäin tärkeänä sitä, että UCK pitää kiinni aseiden luovutusta koskevista sitoumuksistaan. Vain siten voidaan riittävästi lisätä luottamusta Kosovon sisällä, niin että voimme todella myös säilyttää multietnisen yhteiskunnan.

Korakas
Arvoisa puhemies, olemme todella yllättyneitä neuvoston puheenjohtajan antamista vastauksista. Ottaako hän huomioon, että niistä 250 000 serbistä, jotka asuivat Kosovossa pommitusten päätyttyä, jäljellä on vain muutama tuhat? Pristinassa asui 27 000 serbiä ja jäljellä on 1500 - 2000. Neuvoston puheenjohtaja myöntää itsekin, että kaikki muut paitsi UCK:n jäsenet ja albaniankieliset pakenevat. Voiko hän siis kertoa meille, mikä tehtävä on tällä kuuluisalla kansainvälisellä joukko-osastolla, jota minä kutsun miehitysjoukoiksi? Voiko hän kertoa miksi, samalla kun Solana itse allekirjoittaa salaisia NATOn asiakirjoja, jotka osoittavat, että UCK on sekaantunut huumekauppaan, paritukseen ja rikollisuuteen, Kfor-joukot jatkavat sen tukemista ja kansainvälinen yhteisö sovitun aseistariisumisen sijasta antaa sille aseita? Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on jo aika lopettaa hurskastelu, on otettava asia vakavasti ja myönnettävä, että kaikki tapahtui, jotta Kosovossa voitaisiin toteuttaa todellinen etninen puhdistus, jotta pääsisitte siihen käsiksi. Sitä paitsi tämähän on se syy, miksi te kieltäydytte maksamasta entiselle Jugoslavialle aiheuttamienne tuhojen jälleenrakentamista.

Sasi
 Arvoisa puhemies, käsitykseni on, että tällä hetkellä Kosovossa ei ole käynnissä etnisiä puhdistuksia vaan tilanne on siinä määrin pystytty rauhoittamaan, että nykyiset tapahtumat ovat yksittäisiä välikohtauksia. Kfor-joukkojen luonne selvästi on rauhaa turvaava ja Suomikin on lähettänyt niinkin suuren joukon kuin 800 sotilasta. Nämä sotilaat tekevät vilpitöntä työtä sen hyväksi, että rauha alueella saadaan myös pysyväksi ja että kaikki kosovolaiset voisivat rodustaan ja uskonnostaan riippumatta palata omalle kotiseudulleen.

Puhemies
Kysymyksen nro 17 esittäjä on peruuttanut kysymyksensä.
Neuvosto käsittelee yhdessä Medina Ortegan esittämää kysymystä nro 18 ja Korakasin esittämää kysymystä nro 19.
Korakas on jo ilmoittanut meille, että hänen mielestään kysymyksiä ei olisi pitänyt käsitellä yhdessä, mutta näin on kuitenkin päätetty tehdä, ja luotan neuvoston puheenjohtajan kykyyn vastata asianmukaisella tavalla näihin molempiin kysymyksiin.

Manuel Medina Ortega
Kysymys nro 18 (H-0443/99):
Aihe: Ydinvoimalaitoksen rakentaminen Etelä­Marokkoon Onko neuvosto tietoinen suunnitelmasta rakentaa Etelä-Marokkoon ydinvoimalaitos suolan poistamiseksi merivedestä ja voisiko se mahdollisesti keskustella Marokon hallituksen kanssa vaihtoehdoista kyseiselle hankkeelle ottaen huomioon sen mahdolliset ympäristövaikutukset ja vaarat alueen turvallisuudelle?

Efstratios Korakas
Kysymys nro 19 (H-0446/99):
Aihe: Toimet Turkin Akkuyun maanjäristysherkälle alueelle suunnitellun sähköenergian tuottamiseen tarkoitetun ydinvoimalan rakennushankkeen torjumiseksi Turkkia vastikään koetellut laajuudeltaan ja voimakkuudeltaan hirvittävä maanjäristys aiheutti odottamattomia vahinkoja ja nosti pinnalle entistäkin dramaattisemmalla tavalla Turkin hallituksen sitkeästi ajaman hankkeen sähköenergian tuottamiseen tarkoitetun valtavan ydinvoimalan rakentamiseksi Kaakkois-Turkkiin Akkuyun alueelle. Kaikkien asiantuntijoiden mukaan kyseessä on erityisen maanjäristysherkkä alue.
Kysyn neuvostolta mihin toimiin se aikoo ryhtyä tämän hankkeen peruuttamiseksi ottaen huomioon, että hankkeen merkitys on ympäröivälle alueelle elintärkeä ja se aiheuttaa huolestuneisuutta ja vastustusta alueen asukkaissa sekä Turkissa että sen ulkopuolella?

Sasi
 Arvoisa puhemies, haluaisin antaa yhteisen vastauksen Manuel Medina Ortegan ja Efstratios Korakasin esittämiin kysymyksiin, sillä molemmat kysymykset koskevat Marokkoon ja Turkkiin suunniteltujen ydinvoimaloiden rakentamiseen liittyviä riskejä. Neuvosto toteaa yleisesti ottaen, että sekä Turkki että Marokko ovat allekirjoittaneet ydinturvallisuutta koskevan yleissopimuksen, jonka tavoitteet liittyvät arvoisien parlamentin jäsenien kysymyksissä esille tuotuihin huolenaiheisiin. Kyseisen 24. lokakuuta 1996 voimaantulleen yleissopimuksen tavoitteena on saavuttaa ja ylläpitää maailmanlaajuisesti korkea ydinturvallisuuden taso kehittämällä kansallisia toimenpiteitä ja kansainvälistä yhteistyötä, sekä järjestää ja ylläpitää ydinlaitoksissa tehokkaita suojia mahdollisia säteilyvaaroja vastaan yksilöiden, yhteiskunnan ja ympäristön suojelemiseksi näistä laitoksista mahdollisesti peräisin olevan ionisoivan säteilyn haitallisilta vaikutuksilta. Lisäksi sillä pyritään ehkäisemään onnettomuuksia, joilla on säteilyvaikutuksia sekä lieventämään kyseisiä vaikutuksia, jos onnettomuuksia sattuisi.

Medina Ortega
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Marokon tapauksessa kyse on sellaisen ydivoimalaitoksen rakentamisesta, jonka sähköntuotanto olisi 60 megawattia. Euroopan unionilla on Marokon kanssa taloudellista apua koskevia sopimuksia, ja tämän voimalan rakentamisen syynä näyttäisi olevan Kiinalta saatava tuki. Toisin sanoen, Kiinan tasavalta näyttää olevan valmis tukemaan rahallisesti ydinvoimalaitoksen rakentamista.
Kysymykseni koskee konkreettisesti sitä, onko neuvosto sitä mieltä, että Marokolle voitaisiin tarjota mahdollisuutta järkevämpään menettelyyn, sillä 600 megawattia sähköä tuottavan ydinvoimalan rakentaminen on sama kuin "ampuisi tykillä hyttysiä" ja mielestäni olisi soveliasta, etteivät naapurimme tekisi sitä. Voisiko neuvosto tehdä jotain, ettei Marokon tarvitsisi turvautua tähän järjettömään kiinalaiseen teknologiaan, jota sille nyt tarjotaan?

Sasi
 Arvoisa puhemies, on tärkeätä, että unioni seuraa näitä hankkeita ja niiden toteutumista sekä pyrkii kaikin keinoin vaikuttamaan siihen, että laitokset olisi mahdollisimman turvallisia ja että niiden käytöstä tai rakenteista ei aiheutuisi minkäänlaisia riskejä unionin eikä myöskään kyseisten maiden asukkaille. Todettakoon, että myönteistähän näissä laitoksissa on se, että niistä ei tule mitään hiilidioksidipäästöjä.

Korakas
Arvoisa puhemies, asia, jonka otamme kysymyksemme kautta esiin, ei ole ydinvoimalat yleensä. Kysymys koskee yhtä tiettyä 1400 megawatin voimalaa, jonka Turkki aikoo rakentaa ilman erityistä syytä - pelkäämme pahoin, että se on tarkoitettu ydinaseiden rakentamiseen - Akkuyun alueelle 120 km Kyproksesta itään, alueelle, jota pidetään maanjäristysherkkänä. Siellä sijaitsee kolmen mannerlaatan liittymäkohta, vuonna 1917 siellä oli 7,1 asteen maanjäristys Richterin asteikolla, viimeaikaiset tutkimukset osoittavat, että Esemisin siirros on aktiivinen, vuosien 1871 - 1975 välisenä aikana on havaittu yli 50 merkittävää maanjäristystä, kaikki alle 130 km:n säteellä, ja vain vähän aikaa sitten Adanassa 136 km:n päässä oli 6,1 Richterin maanjäristys, jossa kuoli 140 ihmistä. Tämän lisäksi paljon puhuva esimerkki on äskettäinen maanjäristys tunnetuin seurauksin. Onko siis Turkin itsepintainen tahto tästä huolimatta rakentaa voimala tällaiselle alueelle rikollinen? Tämä asia ei kuulu pelkästään Turkille, missä se on herättänyt huomattavaa vastustusta, vaan sillä on yleisempää merkitystä ja se kuuluu myös Kreikalle, ja näin ollen Kreikka aikoo välittömästi puuttua asiaan suunnitelmien lykkäämiseksi.

Sasi
. Arvoisa puhemies, on selvää, että maanjäristykset ovat tekijä, jota ei ole unohdettu ydinvoimalaitoksen suunnittelua ja turvallisuutta harkittaessa. On täysin selvää, että turvallisuusviranomaisten on aina otettava seismisten häiriöiden mahdollisuus huomioon tarkastellessaan sijoituspaikan soveltuvuutta ja että rakenteellisten ratkaisujen avulla on voitava varmistaa, ettei maanjäristyskään aiheuttaisi mitään ongelmia laitokselle. Tietysti on selvää, että tulemme seuraamaan tilannetta mahdollisimman tiiviisti ja varmistamaan, että rakenteet ovat riittävän hyviä. Haluan lisäksi korostaa, että Turkki ja Marokko ovat kuitenkin mukana näissä kansainvälisissä sopimuksissa, mikä on omiaan lisäämään mahdollisuuksia turvallisuusvaatimusten esittämiseen.

Puhemies
Arvoisa neuvoston edustaja Sasi, kiitämme teitä ponnisteluistanne vastattuanne tänään kaikkiin kysymyksiin.
Koska neuvoston kyselytuntia varten varattu aika on päättynyt, kysymyksiin nro 20 26 vastataan kirjallisesti.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto päättyi klo 19.10.)

