Vanhentumisajat henkilövahinkoihin ja kuolemaan johtaneisiin onnettomuuksiin liittyvissä rajatylittävissä riita-asioissa (keskustelu) 
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Wallisin laatima oikeudellisten asioiden valiokunnan mietintö vanhentumisajoista henkilövahinkoihin ja kuolemaan johtaneisiin onnettomuuksiin liittyvissä rajatylittävissä riita-asioissa sekä suositukset komissiolle.
Diana Wallis 
esittelijä. - Arvoisa puhemies, avatessani tämän keskustelun toivoisin meidän kuvittelevan itsemme yhdeksi niistä ihmisistä, joita edustamme. Hän on kenties lomamatkalla toisessa Euroopan valtiossa, tai kyseessä on nuori henkilö opiskelemassa toisaalla, tai henkilö, joka matkustaa liiketapaamiseen toiseen eurooppalaiseen pääkaupunkiin tai jopa työskentelemään rakennustyömaalla. Kaikki nämä ovat tavanomaisia jokapäiväisiä tapahtumia, joihin valitettavasti liittyy mahdollisuus vahinkoihin, onnettomuuksiin, jotka johtavat henkilövahinkoihin tai jopa kuolemantapaukseen toisessa valtiossa.
Esitän teille joitakin lukuja esimerkiksi: vuonna 2004 pelkästään Saksassa, vain yhdessä 27 jäsenvaltiosta, tapahtui 50 000 tieliikenneonnettomuutta, jotka johtivat henkilövahinkoihin ja joissa oli mukana ulkomaalaisia toisesta Euroopan valtiosta. Yhdistyneessä kuningaskunnassa yksi asianajotoimisto ilmoitti viime vuonna käsittelevänsä noin 6 000:ta rajatylittävää riita-asiaa, jotka koskivat henkilövahinkoihin johtaneita onnettomuuksia Euroopassa. Voitte tietysti todeta, että asianajajat kyllä pärjäävät. He ovat kuitenkin ilmoittaneet meille ongelmasta. Kaikkiin oikeustoimenpiteisiin sovelletaan enimmäisajanjaksoa, jonka aikana ne on aloitettava, eli niin kutsuttua vanhentumisaikaa. Kaikki hyvät asianajajat kouluttautuvat kansallisissa järjestelmissään tarkkailemaan ja seuraamaan näitä vanhentumisaikoja hyvin huolellisesti. Muutoin koko kanne raukeaa, loppuu, pyyhitään pois. Jokainen nuori asianajaja näkee painajaisia siitä, kuinka vanhentumisaika ylittyy. He tietenkin tuntevat oman kansallisen järjestelmänsä, mutta voidaanko heidän olettaa tuntevan 27 kansallisen järjestelmän yksityiskohdat? Tällaisia yksityiskohtia on paljon, ja toisinaan ne koskevat erilaisia määritelmiä siitä, onko kyseessä rikos- vai siviilioikeudellinen vaatimus. Merkittävintä on kuitenkin, että vanhentumisajat poikkeavat valtavasti toisistaan Euroopan unionissa, yhdestä vuodesta aina 30 vuoteen.
On riittävän kamalaa joutua onnettomuuden uhriksi toisessa jäsenvaltiossa. Mutta se, että joutuu vielä vanhentumisaikoja koskevan teknisen vaikeuden uhriksi, kun vaatimusten esittämisaika päättyy, on asioiden pahentamista entisestään. Tämä on todellinen ja kasvava käytännön ongelma edistettäessä ihmisten vapaata liikkuvuutta. Toivon, että nämä muutamat esittämäni luvut antavat teille käsityksen ongelmasta, joka siis on todellisuudessa moninkertainen, kun otetaan huomioon kaikki unionin jäsenvaltiot.
Kuten edellä totesin, oikeudellisissa ammateissa toimivat, vakuutusyhtiöt ja uhrit ovat kaikki lähestyneet meitä tämän ongelman tiimoilta ja pyytäneet, että me kehotamme teitä, arvoisa komission jäsen, tarkastelemaan useita vaihtoehtoja. Tiedämme, että asia on arkaluonteinen. Se koskee kansallista prosessioikeutta, joten yhteisön tasolla olisi puututtava ainoastaan rajat ylittäviin tapauksiin.
Saattaa olla, että näissä tapauksissa voitaisiin harkita vaikkapa neljän vuoden yhdenmukaistettua vanhentumisaikaa, tai kenties meidän olisi annettava selkeää lainvalintakysymyksiä koskevaa lainsäädäntöä. Olipa lopullisen ratkaisun muoto mikä tahansa, niin asianajajat kuin asianosaisetkin tarvitsevat yhtä lailla oikeusvarmuutta, jotta arvokkaat ja henkilökohtaisesti merkittävät vaatimukset eivät ole vaarassa raueta erilaisten prosessioikeudellisten sääntöjen vuoksi, jotka voivat todella aiheuttaa ihmisille ja heiden perheilleen kärsimystä, jos asiat menevät pieleen.
Tämä on käytännön ongelma, joka seuraa siitä, että kansalaiset hyödyntävät vapaata liikkuvuutta ja kaikkea sitä, mitä sisämarkkinat tarjoavat. Omasta puolestamme meidän olisi valmistauduttava vastaamaan ongelmaan yhteisön siviilioikeudellisella järjestelmällä, joka ei pahenna asioita entisestään.
Arvoisa komission jäsen, toivon teidän kykenevän vastaamaan tähän aloitteeseen, jota koskevan myönteisen lobbauksen kohteena parlamentin jäsenet ovat olleet kansalaisten ja muiden taholta tätä keskustelua edeltäneinä viikkoina.
Franco Frattini
komission varapuheenjohtaja. (EN) Minusta tämä mietintö on hyvin mielenkiintoinen pyrkimys ratkaista hyvin vaikea ongelma. Kiitän jäsen Wallisia siitä, että hän on pyrkinyt löytämään yleisen yhteisön ratkaisun vanhentumisaikojen eroavuuksiin, sillä kuten hän juuri totesi, ne liittyvät vahingonkorvausvaatimuksiin henkilövahingoissa ja kuolemantapauksissa. Tämä on erityinen huolenaihe kansalaisille, jotka ovat onnettomuudekseen joutuneet liikenneonnettomuuteen muussa kuin kotimaassaan. Sitä voitaisiin kuitenkin soveltaa myös muihin asioihin, kuten lääketieteellisiin vaatimuksiin ja tuotevastuuseen.
Kuten myös esittelijä totesi, vanhentumisajat ovat kuitenkin monimutkainen asia. Se liittyy läheisesti vanhentumissääntöihin, joita mietinnössä ei tarkastella. Aihetta koskevassa jatkotyössä on otettava huomioon vanhentumissäännöt, sillä suurimmassa osassa Euroopan oikeusjärjestelmiä määräaikoja koskeva ongelma ratkaistaan pikemminkin vanhentumissäännöillä kuin vanhentumisajoilla. Yhdistyneen kuningaskunnan järjestelmässä käytetään molempia.
Olen valmis ja halukas tutkimaan tätä asiaa tulevaisuudessa ottaen huomioon vanhentumisaikojen ja vanhentumissääntöjen erilaisen oikeudellisen luonteen sekä sen, että ehdotettu perustamissopimuksen oikeusperusta estää jäsenvaltioiden sisäisen lainsäädännön yhdenmukaistamisen, mitä mietinnössä laajasti ehdotetaan.
Sanon suoraan, että meidän on myös otettava huomioon nykyisessä työohjelmassamme esitetyt ensisijaiset tavoitteet, jotka on yhdistettävä Euroopan komission käytettävissä oleviin henkilöresursseihin.
Totean kuitenkin, että tästä esittelijän esittämästä uudesta aiheesta on keskusteltava lisää.
Piia-Noora Kauppi
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, esittelijä on tehnyt erinomaista työtä mietinnön parissa. Aloitteessa on paljon kiitettävää. Kuten esittelijä totesi, tämä on käytännön ratkaisu käytännön ongelmaan. Ensinnäkin se koskee yhtä sisämarkkinoiden loppuunsaattamatonta alaa: sitä kuinka ihmisten oikeudet seuraavat heitä heidän harjoittaessaan neljää perusvapautta unionissa. Euroopan parlamentin on tuotava esiin kaikki epäkohdat ja vedottava sille perustamissopimuksen nojalla kuuluviin oikeuksiin kehottaa komissiota toimimaan. Toiseksi kyse on oikeus- ja sisäasioista. Ihmiset tarvitsevat mahdollisimman suuren varmuuden oikeuksistaan ja velvoitteistaan osallistuakseen yhteiskunnan toimintaan. Yli rajojen osallistuminen tulee aina olemaan epävarmempaa kuin osallistuminen kotimaassa, mutta EU:n lainsäätäjinä meillä on velvollisuus tarkastella näitä huolenaiheita. Se, että erilaiset kansalliset lainsäädännöt eivät mahdollista nopeaa ja yhdenmukaista ratkaisua, ei oikeuta olemaan toimimatta.
Euroopan parlamentti tekee oman osuutensa aloittamalla keskustelun tänään. Komission olisi annettava ehdotus ja jäsenvaltioiden olisi otettava suvereeni vastuu ja säädettävä tarpeellisista muutoksista tarvittaessa Nizzan sopimuksen siirtymälausekkeen turvin.
Meidän on kuitenkin lähestyttävä asiaa varoen. Vaikka ryhmäni tukee voimakkaasti jäsen Wallisin mietintöä, emme kuitenkaan voi tukea hänen siihen esittämiään tarkistuksia. Katsomme, että on liian varhaista osoittaa mietinnössä kovin yhdenmukaistettuja ja erityisiä määritelmiä esimerkiksi toteamisajankohdasta, prosessin keskeyttämisestä ja alaikäisten erityisoikeuksista. Emme katso niiden olevan tässä vaiheessa täysin toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen mukaisia. Kuulkaamme ensin komission selvitys siitä, minkälaisia rajat ylittäviä ongelmia esiintyy henkilövahinkotapausten vanhenemisajoissa, ja siirtykäämme sitten konkreettisiin määritelmiin. Jos selvityksessä esimerkiksi osoittautuu, etteivät jäsenvaltioiden väliset erot olekaan suuria, voisi mietinnössä esitetty alkuperämaata koskeva lähestymistapa olla oikea. Itse kannattaisin tätä lähestymistapaa.
Manuel Medina Ortega
PSE-ryhmän puolesta. - (ES) Puhun espanjaksi, ja tämä on ensimmäinen espanjakielinen puheenvuoro, mutta uskon komission jäsenen ymmärtävän kieltäni täydellisesti.
Haluan tuoda esiin, että mietinnön espanjankielisessä toisinnossa todetaan "recomendaciones destinadas a la Comisión sobre la prescripción en conflictos transfronterizos". Siinä ei toisin sanoen käytetä ilmaisua "estatuto de limitaciones", koska anglosaksisen lainsäädännön tuntemukseni perusteella ilmaisu "vanhentumisaika" käännetään ainakin espanjaksi "prescripción".
Tiedän, että italialaiset ovat hyvin teräviä ja tarkkoja lakimiehiä, ja tätä asiaa on kenties käsiteltävä syvällisemmin, vaikka myönnänkin, että kahden instituution alkuperä on erilainen.
Katson joka tapauksessa, että jäsen Wallisin mietintö kuvastaa Euroopan parlamentin toivetta ohjata komissiota tiettyyn suuntaan. Mietinnössä ei pyydetä emmekä mekään pyydä komissiota esittämään nopeasti lainsäädäntöehdotusta, mutta katson, että tietyt vaiheet kuten 1 kohdassa esitetty tapahtumia koskeva tutkimus olisi toteutettava.
Kuten jäsen Wallis totesi, tuhannet tai sadat tuhannet ihmiset ylittävät nykyisin kansallisia rajoja. Mielestäni komission jäsen Frattini on oikeassa toisessa asiassa, nimittäin siinä, ettei meidän pidä keskittyä pelkästään onnettomuuksiin ja vahinkoihin, vaan kaikkiin niihin tapauksiin, joissa tapahtumaketjun tuloksena - esimerkiksi terveydenhoidossa tai majoituksessa - tapahtuu henkilövahinko yhdessä valtiossa ja vanhenemisaikaan liittyvä ongelma syntyy toisessa valtiossa.
Minusta meidän olisi laajennettava mahdollisuudet mahdollisimman laajalle, eikä juuri nyt - jäsen Kauppi on kenties oikeassa - ehkä ole oikea aika tarkastella yksityiskohtia. Komission on kuitenkin vähintäänkin oltava tietoinen siitä, että me vaaleilla valitut Euroopan unionin kansalaisten edustajat katsomme, että sen olisi tehtävä jonkinlainen aloite tässä asiassa.
Kuten esittelijä ehdottaa, aluksi on hankittava asianmukaista tietoa tilanteesta, jotta saamme selvän kuvan niin tilanteesta kuin käytettävissä olevista mahdollisuuksista antaa lainsäädäntöä tällä alalla.
Puhemies
Saattaa olla tarpeen kiinnittää huomiota eri kielitoisintoihin liittyviin ongelmiin, kun parlamentti äänestää tästä asiasta.
Marek Aleksander Czarnecki
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, kiitän jäsen Wallisia tästä aloitteesta, jolla pyritään yhdenmukaistamaan vanhentumisajan alkamista ja vanhentumisaikoja koskevat säännöt omaisuuden menetykseen ja henkilövahinkoihin johtaneisiin onnettomuuksiin liittyvissä rajatylittävissä riita-asioissa.
Tieliikenne on lisääntynyt merkittävästi viime aikoina osittain sen vuoksi, että Euroopan unioni on laajentunut, sekä sen vuoksi, että ihmiset ovat yhä varakkaampia ja voivat matkustaa vapaasti. Valitettavasti tämän vuoksi yhä enemmän ihmisiä joutuu liikenneonnettomuuksiin. Tällä hetkellä vanhentumisajat vaihtelevat kansallisissa siviililainsäädännön järjestelmissä hyvin lyhyestä yhden vuoden vanhentumisajasta hyvin pitkiin, jopa 30 vuoden vanhentumisaikoihin. Tämä ei ole eduksi vahinkoa kärsineille osapuolille, jotka eivät useinkaan tiedä vanhentumisaikojen vaihtelusta eri valtioissa ja jotka esittävät vahingonkorvausvaatimuksia ulkomaisissa tuomioistuimissa vanhentumisajan päätyttyä. Tuomioistuimet hylkäävät heidän vaatimuksensa, ja henkilöt, jotka ovat kärsineet omaisuus- tai henkilövahinkoja, eivät pysty puolustamaan oikeuksiaan.
Yhdenmukaistaminen auttaisi ottamaan käyttöön luotettavia ja avoimia periaatteita, joiden mukaan vaatimuksia voisivat esittää sekä vahinkoa kärsinyt osapuoli että tämän oikeudellinen edustaja. Itsekin lakimiehenä olen täysin tietoinen tilanteesta, johon viimeksi mainittu voi joutua. Tämän vuoksi kannatan täysin tätä aloitetta.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää esittelijä Wallisia suuresti hänen tekemästään työstä. Muistan erityisesti hänen järjestämänsä oikeudellisten asioiden valiokunnan erityistapaamisen, joka antoi meille mahdollisuuden saada kattava käsitys edessämme olevasta tehtävästä, jolla on suuri merkitys kaikille Euroopan unionin kansalaisille.
En ole samaa mieltä komission kanssa siitä, että viivästyminen ja lainsäädäntöaloitteiden lykkääminen olisi yksinkertaisesti selitettävissä muodollisella kyvyttömyydellä puuttua kansallisiin oikeusjärjestelmiin. Aina käyttäessäni puheenvuoron täällä parlamentissa ja tilaisuuden tullen korostan sitä, että jokaisen parlamentin ja jokaisen lainsäädäntöelimen perusvelvoite on laatia yksinkertaista ja ymmärrettävää lainsäädäntöä, joka on kansalaisten edun mukaista. Toisin sanoen meidän tehtävämme on laatia lainsäädäntöä, jolla helpotetaan kansalaisten elämää.
Tällä hetkellä meillä on 27 erilaista oikeusjärjestelmää, kun tarkastellaan erilaisiin onnettomuuksiin liittyvien rahallisten vaatimusten vanhentumisaikoja. Tämän vuoksi Euroopan parlamentin, Euroopan komission ja neuvoston velvollisuus on keksiä keino tilanteen korjaamiseksi ja sellaisen uuden lainsäädännön antamiseksi, joka tekee elämästä helpompaa. On vaikeaa selittää korvauksen hakijalle tai menehtyneen henkilön omaisille, että tapaus on virallisesti vanhentunut ja että voimme ainoastaan ilmaista osanottomme heille, koska kaikki vanhentumisajan jälkeen esitetyt vaatimukset hylätään.
Vetoan tämän vuoksi komissioon ja pyydän sitä hyödyntämään kaikkia sen käytettävissä olevia keinoja ja kaikkea lainsäädäntövaltaansa oikeudellisen ratkaisun löytämiseksi tähän ongelmaan. Olen täysin vakuuttunut siitä, että yksittäiset jäsenvaltiot katsovat, että tämä satoihin tuhansiin, ehkä jopa miljooniin, Euroopan kansalaisiin vaikuttava asia on ratkaistava nopeasti ja asianmukaisesti. Jos haluamme, että Euroopan unionin kansalaiset voivat harjoittaa toimintaa, johon liittyy siirtyminen valtiosta toiseen, meidän on löydettävä ratkaisuja, jotka tekevät sen helpommaksi.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää esittelijä Wallisia kaikesta siitä työstä, jota hän on tehnyt tämän Euroopan parlamentin päätöslauselmaesityksen eteen.
Tällä hetkellä Euroopan unionin alueella on merkittäviä eroavuuksia vanhentumisajoissa henkilövahinkoihin ja kuolemaan johtaneisiin onnettomuuksiin liittyvissä rajatylittävissä riita-asioissa. Meidän on tunnustettava, että näin on. Kuten esittelijä perustellusti totesi, asia on hyvin monimutkainen. Se koskee sekä vanhentumisaikoja että vanhentumisaikojen alkamista. Tähän liittyvät myös rajoitukset, tapausta koskevien tietojen toimittamisen määräaika, mahdollisuus keskeyttää tai pysäyttää määräajan kuluminen, näytön tarkasteleminen sekä rajoituksia koskevien vastaväitteiden esittämisprosessi. Merkittävillä eroavuuksilla voi olla kielteisiä seurauksia onnettomuuksien uhreille, joiden on vaikea vaatia oikeuksiaan tuomioistuimessa. Ensisijaiseksi on katsottava kaikkien Euroopan unionin kansalaisten oikeusvarmuuden takaaminen ja perustamissopimuksissa määrättyjen oikeuksien käytön helpottaminen. Kehotan tämän vuoksi komissiota esittämään Euroopan parlamentille luonnoksen lainsäädäntöehdotukseksi. Ehdotuksessa on otettava huomioon tässä päätöslauselmaehdotuksessa esitetyt järkevät suositukset.
Janusz Wojciechowski
(PL) Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Wallisia erinomaisesta ja tarpeeseen tulevasta mietinnöstä, jolla vastataan erilaisten onnettomuuksien uhrien tarpeisiin. Jäsen Wallis korosti perustellusti, että unioni on avoin kansalaisilleen, jotka voivat matkustaa ja vaihtaa paikkaa ilman mitään rajoituksia. Valitettavasti tähän liittyy lisääntynyt onnettomuusriski. Onnettomuuksien uhrit joutuvat usein kärsimään kahdesti, ensin varsinaisessa onnettomuudessa ja sitten sen vuoksi, etteivät tunne sen valtion lainsäädäntöä, jossa onnettomuus tapahtui. Tämän vuoksi vanhentumisajat usein ylittyvät, minkä jälkeen laillisia vaatimuksia ei voida enää esittää. Meidän on siis tuettava nyt tarkasteltavana olevaa ehdotusta, jotta kaikkialla unionissa voidaan vahvistaa onnettomuuksiin liittyvissä rajatylittävissä riita-asioissa vähimmäisvanhenemisaika. Ehdotuksella suojellaan uhrien etuja ja tarjotaan heille paremmat mahdollisuudet käyttää oikeuksiaan. Ehdotus ansaitsee siis todellakin tukemme. Luotan siihen, että tämän mietinnön seurauksena komissio esittää hyvin pian erityisiä ehdotuksia niiden ihmisten etujen suojaamiseksi, joita kohtalo ei ole suosinut.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
Kirjallinen lausuma (työjärjestyksen 142 artikla)
John Attard-Montalto
(EN) Suosituksella ei ole tarkoitus korvata kansallista lainsäädäntöä, vaan ottaa huomioon tilanne, jossa prosessin osapuolet asuvat tai oleskelevat Euroopan unionin eri valtioissa tai jossa yksi osapuoli asuu tai oleskelee yhteisön ulkopuolisessa valtiossa tai jossa on tehtävä valinta eri valtioiden lainsäädäntöjen välillä.
On yhä tärkeämpää, että vanhentumisaikoja koskevat periaatteet esitetään hyvin selkeästi ja asianmukaisessa muodossa vahingonkorvausvaatimuksia varten.
Nyt ehdotetaan yleistä neljän vuoden vanhentumisaikaa lukuun ottamatta tilannetta, jossa vaatimukseen sovellettavassa lainsäädännössä säädetään pidemmästä ajanjaksosta. Tämä yleinen periaate voi aiheuttaa ongelmia, sillä kansallisen lainsäädännön mukainen vanhentumisaika voi olla lyhyempi, jolloin voi syntyä syrjivä tilanne sen mukaan, asuvatko tai oleskelevatko riita-asian osapuolet samassa valtiossa vai eri valtioissa.
Samoin voidaan todeta myös keskeyttämisestä, pysäyttämisestä ja vanhentumisajan alkamisen laskentamenetelmistä.
Tästä huolimatta on parempi laatia selkeät ja samalla kansallisista lainsäädännöistä poikkeavat säännökset rajatylittäviä riita-asioita varten. Ehkä ongelman ratkaisu voisi alkaa siitä, että kansallisia lainsäädäntöjä yhdenmukaistetaan ehdotetuilla säännöksillä.
