Lietekatastrofi Unkarissa (keskustelu) 
Puhemies
(IT) Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma lietekatastrofista Unkarissa.
Kristalina Georgieva
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi ilmaista syvän myötätuntoni uhrien perheille sekä kaikille niille, joita 4. lokakuuta Unkarin Ajkassa tapahtunut teollisuusonnettomuus kosketti. Haluan myös antaa tunnustusta Unkarin viranomaisille, jotka ovat päättäväisesti ja tehokkaasti pyrkineet torjumaan vuodon vaikutuksia ja sen leviämistä Torna- ja Marcaljokia myöten Tonavaan ja naapurimaihin sekä ehkäisemään uusien vuotojen riskejä rakentamalla lisää suojavalleja.
Minulla oli tilaisuus kiittää pelastuspalvelusta vastaavaa Unkarin sisäministeriä Sándor Pintériä mukana olleiden eri tahojen ponnisteluista ja ensimmäisten pelastustyöntekijöiden rohkeudesta ja sinnikkäästä toiminnasta.
Olen juuri palannut onnettomuuspaikalta, missä olin todistamassa paitsi tuon punalietteen katastrofaalisia vaikutuksia ihmisiin, koteihin, maaperään ja alueen ekologiaan myös Unkarin kriisipalveluryhmien merkittäviä ponnisteluja.
Vaikka katastrofin syitä ja sen lopullisia vaikutuksia vasta tutkitaan, on selvää, että suurin vahinko on aiheutunut aivan onnettomuuspaikan lähialueille ja suoraan onnettomuuden kohteeksi joutuneille asuinalueille, maatalousmaille ja ekologisille järjestelmille. Onnettomuudesta on joutunut kärsimään 7 000 asukasta pääasiassa Kolontárin ja Devecserin kylissä. Yhdeksän ihmistä on kuollut ja 130 loukkaantunut, heistä noin 35 oli ensimmäisiä pelastustyöntekijöitä.
Onnettomuus on vaikuttanut noin 1 000 hehtaariin maatalousmaata ja neljään Natura 2000 -alueeseen, ja alueen kasvistolle ja eläimistölle on aiheutunut merkittävää vahinkoa.
Unkarin viranomaisten toimittamien tietojen mukaan punaliete ei sisällä suuria pitoisuuksia raskasmetalleja eikä sitä siksi pidetä vaarallisena jätteenä.
Kaikesta huolimatta lietteestä aiheutuva pöly on terveysriski, ja siksi alueen väestöä ja pelastushenkilöstöä varten tarvitaan varotoimenpiteitä.
Unkarin viranomaiset ovat ottaneet käyttöön varsin mittavasti henkilöstöä ja välineistöä. Eilen, jolloin minä olin paikalla, siellä työskenteli jatkuvasti noin 1 200 valtion pelastuspalvelu-, ympäristö-, terveys- ja poliisihallinnon pelastustyöntekijää.
On tärkeää korostaa, että hätätilanne on nyt suurin piirtein ohi, koska Tonavan alajuoksun vaurioituminen on pysäytetty ja toisen vuodon vaara on voitu estää. Nyt ollaan aloittamassa seuraavaa vaihetta eli alueen puhdistamista ja kunnostamista. Koneet ja työntekijät poistavat jatkuvasti lietettä ja siirtävät sitä tarkoituksenmukaisiin paikkoihin. Korjauskelvottomia taloja ja rakennuksia hajotetaan. Suojavalleja on rakennettu ja vahvistettu estämään uusi vuoto. Valvontaa toteutetaan, ja väestölle annetaan tietoa varotoimista ja terveyteen liittyvistä toimenpiteistä.
Nyt siirtyisin käsittelemään EU:n toimintaa. 7. lokakuuta Unkarin viranomaiset käynnistivät pelastuspalvelumekanismin ja tekivät pyynnön EU:n asiantuntijaryhmästä. Se järjestettiin välittömästi viikoksi onnettomuusalueelle. Tämä ryhmä teki joukon ehdotuksia toimista, joilla tehostetaan edelleen Unkarin hallituksen mittavaa korjaamista ja palauttamista koskevaa suunnitelmaa. Näitä ovat punalietteen ilman ja veden kautta tapahtuvan leviämisen minimointi, ihmisten terveydelle aiheutuvien vaarojen arvioiminen ja vähentäminen, lisävahinkojen vaaran arvioiminen ja niiden vähentäminen, ympäristövalvonta sekä korjaavat ja elvyttävät toimenpiteet.
Näiden aluksi tarvittujen hätäaputoimenpiteiden lisäksi komissio on valmis järjestämään pelastuspalvelumekanismin ja sen kautta lisää asiantuntemusta ja varustusta, jos Unkarin viranomaiset sitä toivovat.
Toinen seikka on, että katastrofin seurauksien hoitamisessa voitaisiin ottaa käyttöön rakennerahastovaroja, ja tämä tehtiin selväksi. Hallitukselle ilmoitettiin tästä. Jos se tekee päätöksen siitä, että se haluaa kohdentaa varoja uudelleen, komissio suhtautuu myönteisesti kyseisiin pyyntöihin.
Kolmas seikka on, että EU:n solidaarisuusrahaston käyttö tässä tapauksessa on tuskin mahdollista, mikä johtuu nykyisen asetuksen tiukoista ehdoista, joiden mukaan huomioon voidaan ottaa vain luonnonkatastrofit. Lisäksi kyseisiin ehtoihin kuuluu vahingon 0,6 prosentin BKT-kynnys, jonka täyttyminen on epätodennäköistä.
Jälleen kerran komissio näkee selvän tarpeen saada solidaarisuusrahastosta nopeampi ja laajentaa sen soveltamisalaa. On hyvin vaikeaa selittää jäsenvaltioiden kansalaisille, miksi pystymme auttamaan heti ihmisiä Pakistanissa, mutta emme voi auttaa Ajkan alueella asuvia ihmisiä.
Komissio tutkii myös ympäristölainsäädännön kysymystä. Ensianalyysi on se, että EU:n nykyinen jätelainsäädäntö, kaivannaisteollisuuden jätettä koskeva direktiivi, tuleva teollisuuden päästöjä koskeva direktiivi - joka korvaa ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun direktiivin -, suuronnettomuusvaarojen torjunnasta annettu direktiivi eli niin sanottu Seveso-direktiivi ja jätealan puitedirektiivi tarjoavat riittävän kehyksen potentiaalisesti vaarallisen teollisen toiminnan sääntelemiseksi ja jätteiden käsittelemiseksi tavalla, joka ei vaaranna ihmisten terveyttä ja ympäristöä.
Komissio katsoo, että painopisteen ei pidä olla uudessa lainsäädännössä, vaan siinä, että kaikki jäsenvaltiot takaavat nykyisen lainsäädännön asianmukaisen täytäntöönpanon ja voimaansaattamisen.
Meillä on myös ympäristölainsäädäntö, nimittäin ympäristövastuudirektiivi, joka koskee onnettomuuksien jälkeisiä vahinkoja. Se koskee laitoksia ja näin ollen korjaavia toimenpiteitä, joihin vastuussa olevan toimijan, jonka on vastattava kaikista korjaamisesta aiheutuvista kustannuksista, on ryhdyttävä.
Kertomuksemme ympäristövastuudirektiivin täytäntöönpanosta osoittaa pikemminkin hidasta rahavakuusvälineiden käyttöönottoa vastuiden kattamiseen, ja näin on Ajkan tapauksessa. Pohdimme parhaillaan, miten voimme voimistaa tätä tulevaisuudessa, ja mikäli mahdollista, tehdä siitä pakollisen.
Ajkan onnettomuuden johdosta komissio katsoo, mitä unionin tasolla on otettavissa opiksi, ja arvioi etenkin sitä, onko EU:n ympäristölainsäädäntö tarkoituksenmukaista ja onko sen täytäntöönpano ja voimaansaattaminen ollut oikeanlaista. Se arvioi toimia, jotka tarvitaan varmistamaan, että katastrofin uhriksi joutunut väestöryhmä ja riskialtis teollisuus kuuluvat asianmukaisten vakuutusjärjestelmien piiriin. Se tutkii sellaista tapaa edetä, jolla vahvistetaan eurooppalaista katastrofiseurantaa ja -valmiuksia ja parannetaan välineistöämme, jotta kaikkia EU:n kansalaisia kohtaan voidaan osoittaa solidaarisuutta heidän sitä tarvitessaan.
Tämän viimeisen seikan osalta haluaisin mainita, että komissio antaa ensi viikolla EU:n katastrofivalmiuden vahvistamista koskevan tiedonannon. Siinä otetaan huomioon erityyppiset katastrofit, myös teollisuusonnettomuudet, ja sillä lujitetaan valmiuttamme toimia yhteisvoimin.
Haluaisin tässä yhteydessä kiittää parlamenttia sen lujasta tuesta tällä alalla eli EU:n katastrofivalmiuden lujittamisessa. Odotan kiinnostuneena erityisesti Unkarin tapaukseen liittyviä kysymyksiänne samoin kuin mahdollisia asiaan laajemmin liittyviä kannanottojanne.
János Áder
Koska komission jäsen Georgieva puheenvuorossaan käsitteli tämän teollisuuskatastrofin laajuutta varsin yksityiskohtaisesti, en enää puutu siihen syvällisemmin, ja haluaisinkin kiittää häntä siitä, että hän ilmaisi kiitollisuutensa niitä henkilöitä kohtaan, jotka ovat osallistuneet vahinkojen torjuntaan. Tiedän, että hän kävi Budapestissa ja ilmaisi samat ajatukset siellä. Se on erittäin hyvä asia niiden kannalta, jotka ovat tehneet yli viikon yötä päivää työtä vahinkojen torjumiseksi. Olette juuri puhunut mahdollisuudesta ottaa käyttöön rakennerahastovaroja. Haluaisin, että käsittelisitte tätä hieman yksityiskohtaisemmin loppupuheenvuorossanne ja kertoisitte meille, mitä te tarkoitatte sillä.
Mainitsitte, että voisitte ajatella myös pakollista avustamista. Haluaisin myös kuulla hieman enemmän siitä, mitä tämä tarkoittaisi. Uskon, että tämä Unkarin tragedia, samoin kuin kymmenen viime vuoden aikana tapahtuneet tragediat eri alueilla Espanjasta ja Ranskasta Belgiaan, ovat varoitus siitä, että tällaisia teollisuusonnettomuuksia voi tapahtua ja että ne voivat toistua milloin tahansa ja missä tahansa. Samalla tämä suuronnettomuus kiinnitti huomiomme siihen tosiasiaan, että unionilla ei ole käytettävissään mitään keinoja sen varalta, ja mielestäni meidän olisi ilmaistava tämä selvästi ja yksiselitteisesti. Aivan niin, sillä ei ole mitään keinoja hallita tällaisia tilanteita. Olette viitannut tähän aikaisemminkin.
Mielestäni on tullut aika tarkistaa vaarallisten aineiden luettelo, ja mielestäni punaliete on palautettava luetteloon. Mielestäni on myös tullut aika säätää pakollinen vastuuvakuutus vaarallista toimintaa harjoittaville tehtaille, jotka sattuvat olemaan tehtaita, jotka ovat vastuussa kymmenen viime vuoden aikana sattuneista suurista teollisuusonnettomuuksista. Ja olen myös sitä mieltä, että meidän on tullut aika luoda uusi rahoitusjärjestelmä, joka voi tarjota tehokasta apua, ja nimenomaan todellista ja nopeaa apua onnettomuuden kohteeksi joutuneelle maalle. Jätämme pian tätä koskevan ehdotuksemme komission jäsenelle, ja toivon, että hän osoittaa samaa avointa asennetta sitä kohtaan kuin alkupuheenvuorossaan.
Csaba Sándor Tabajdi
Aluksi haluaisin kiittää teitä ja niitä Euroopan kansalaisia, jotka ovat ilmaisseet myötätuntonsa Unkarin suuronnettomuuden johdosta. Unkarin järkyttävä tapahtuma on menetys myös Euroopalle. Tämänpäiväisen keskustelun tarkoituksena on kääntää EU:n solidaarisuusaikeet konkreettiseksi avuksi ja miettiä, miten ympäristökatastrofit tulevaisuudessa estettäisiin.
Hyvät kollegat, ehdotan, että muutamme hieman solidaarisuusrahaston rakennetta. Olisi järkevää ulottaa tuki käsittämään myös teollisuusonnettomuudet ja alentaa vahingon rahallisen vastineen kynnystä. Tämä on sitäkin perustellumpaa sen valossa, mitä komission jäsen Georgieva kertoi meille, eli että olemme kymmenen viime vuoden aikana käyttäneet vain 10 prosenttia näistä varoista. Tämänpäiväisen keskustelun on tarjottava vastauksia myös viiteen tekniseen turvallisuuskysymykseen, jotka liittyvät pitkän aikavälin ympäristönsuojeluun.
Ensinnäkin kaikkien yhä toiminnassa olevien tai hylättyjen säiliöiden osalta olisi toimitettava tekninen tarkistus ja ympäristötarkistus yhdenmukaisesti vahvistettuja EU:n periaatteita noudattaen. Jäsenvaltioiden tulisi varmistaa, että yhteisesti vahvistettua teknistä järjestystä noudatetaan, ja Euroopan komission olisi valvottava noudattamista. Toiseksi teollisuuslaitokset, jotka eivät varastoi punalietettä asianmukaisesti, olisi sisällytettävä vaarallisten teollisuuslaitosten luokkaan. Kolmanneksi jäsenvaltioiden olisi nopeutettava kaivosjätedirektiivin täytäntöönpanoa. Neljänneksi asia, jota ehdotin myös kirjallisessa kysymyksessäni: EU:n olisi tuettava punalietteen kierrättämistä koskevia tutkimusohjelmia. Viides asia on, että meidän on Unkarin puheenjohtajakaudella osana Tonavan strategiaa alettava tarkistaa ja kunnostaa Tonavan valuma-alueen teollisuus- ja kaivosjätteen säilytyspaikkoja.
Lopuksi haluan sanoa, että 2000-luvun Euroopassa saisi sallia ainoastaan sellaisen teollisen toiminnan, jonka yhteydessä taataan syntyvien jätteiden puhdistaminen ja kierrättäminen. Tämä on keino, jolla Eurooppa tehdään tuvallisemmaksi ja sen luonnonympäristö asuttavammaksi.
Corinne Lepage
ALDE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi ilmaista solidaarisuutemme uhreille. On kuitenkin joitakin kysymyksiä, joista tämän onnettomuuden valossa on keskusteltava.
Ennen kaikkea kiitän teitä, arvoisa komission jäsen siitä, että ensi viikolla annetaan tiedonanto hätätoimenpiteistä, jotka tietenkin ovat olennaisen tärkeitä. Meidän pitäisi kyetä auttamaan kanssaihmisiämme niin luonnononnettomuuksien kuin teollisuusonnettomuuksienkin tapauksessa.
Sitä vastoin en ole tyytyväinen siihen, että tämä myrkkyliete luokitellaan vaarattomaksi jätteeksi, kun televisioraporteissa on esitetty kuvia ihmisistä, jotka ovat saaneet palovammoja jouduttuaan kosketuksiin lietteen kanssa. Sitä ei voi mitenkään hyväksyä. Komission on käynnistettävä vaarallisten jätteiden luettelon tarkistaminen ja sisällytettävä siihen liete, ja samalla on tutkittava, voitaisiinko kyseiseen luetteloon lisätä muunkintyyppisiä tuotteita.
Ratkaiseva asia tässä on yhteisön lainsäädännön tosiasiallinen täytäntöönpano, ja tässä mielessä, arvoisa komission jäsen, minusta on olennaisen tärkeää, että komissio hankkii tarvittavat resurssit, jotta se voi valvoa yhteisön lainsäädännön todellista täytäntöönpanoa. Tämä ei merkitse pelkästään direktiivien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, vaan tarkoittaa pikemminkin lainsäädännön täytäntöönpanoa kaikissa yrityksissä unionin sisällä.
Tuohon tavoitteeseen pääsemiseksi komission on hankittava valvontavaltuudet, joita sillä nykyisellään selvästikään ei ole. Emme tarvitse lisää lakeja, vaan sen sijaan meidän on sovellettava nykyistä yhteisön lainsäädäntöä.
Bart Staes
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, myös minä parlamenttiryhmäni Verts/ALE-ryhmän puolesta haluan luonnollisesti ilmaista solidaarisuutemme ja myötätuntomme uhreja kohtaan. Meidän on autettava näitä ihmisiä. Tapahtunut asia on kauhistuttava. Haluan kuitenkin esittää kolme kommenttia puheeseenne, arvoisa komission jäsen Georgieva.
Sanoitte, tai teidän sanoihinne sisältyi viesti, että ensi näkemältä unionin lainsäädäntöä noudatetaan pääosin asianmukaisesti. Haluan silti pyytää komissiota toimittamaan perusteellisen tutkimuksen. Kuten jäsen Lepage korosti, EU:lla on monenlaista lainsäädäntöä: kaivosjätedirektiivi, tiettyjen teollisuuslaitosten päästöjä koskeva direktiivi ja ympäristövastuudirektiivi.
Tämä onnettomuus pääsi tapahtumaan, ja kuitenkin ympäristölainsäädäntöä muka noudatettiin? Se ei ole mahdollista. Jossain on kyllä toimittu väärin. Kantoivatko Unkarin viranomaiset vastuunsa? Suorittivatko ne riittävät tarkastukset? Mielestäni tästä syystä tarvitaan jonkinlainen stressitesti, tutkimus EU:n lainsäädännön soveltamisesta, sekä siitä, onko se toteutettu oikein.
Toiseksi ryhmämme unkarilaiset jäsenet ovat vaatineet riippumattoman tutkintakomission lähettämistä alueelle hankkimaan vahvistus sille, että saastumista koskevat tiedot ovat objektiiviset. En usko, että kyseisen tutkinnan voivat tehdä Unkarin viranomaiset yksin.
Kolmantena on kysymys tarkastuksista. Ympäristötarkastukset ovat ratkaisevan tärkeitä. Olemme jo keskustelleet aiheesta parlamentissa ja hyväksyneet asiaa koskevan päätöslauselman 20. marraskuuta 2008. Haluamme nähdä kiireesti näitä tarkastuksia koskevan lainsäädäntökehyksen. Ympäristötarkastuksia on tehtävä, eikä riitä, että on vain kansallisten valvontaelinten tekemiä tarkastuksia, vaan että on nimenomaan myös valvojien valvontaa. Tarvitsemme kiireesti koko Eurooppaan luotettavia ympäristötarkastuksia ja erityisesti ympäristödirektiivien asianmukaista täytäntöönpanoa.
Lajos Bokros
Kahden viime viikon aikana Unkarin lehdistössä on puhuttu vähän mistään muusta kuin unkarilaisen alumiiniyrityksen vastuusta. Yrityksen johtaja pidätettiin jo ennen tutkimuksen käynnistämistä, jo paljon ennen kuin se tuotti mitään tuloksia. Tutkimus määrittää yhtiön vastuun, mutta mielestäni voimme tehdä jo yhden johtopäätöksen. Vastuu ei ole vain yrityksellä, vaan myös viranomaisilla ja paikallishallinnolla. Vahinkojen torjunta on hyvin tärkeää, ja komission jäsen on puhunut tärkeimmistä tässä suhteessa tehtävistä asioista. Ennaltaehkäisy on kuitenkin vähintään yhtä tärkeää. Unkarissa ei hallinto, ei keskushallinto sen enempää kuin paikallishallintokaan, ole riittävän hyvin valmistautunut estämään tällaisia katastrofitilanteita. Hallinto on äärimmäisen hajanaista, eikä sillä ei ole käytettävissään keinoja. Ei ole myöskään henkilöstöä eikä taloudellisia resursseja katastrofien ehkäisemiseen. Ehdotan, että teemme johtopäätöksen ja katsomme, miten voimme ottaa tämän huomioon paikallishallinnossa ja hallinnon uudistuksessa.
Marisa Matias
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan sanoa asian, jota ei vielä ole ilmaistu. Arvoisa komission jäsen, kuuntelin teitä hyvin tarkkaan, ja siitä, mitä kuulin, sain käsityksen, että tähän saakka niin kansallisten viranomaisten kuin unionin viranomaisten tehokkainta toimintaa ollut hiljaisuuden varmistaminen.
Teollisuusonnettomuudet voidaan välttää, ja ne pitää välttää. Sitä varten on EU:n lainsäädäntö, ja näyttää selvältä, että lakia on rikottu. On esiintynyt tehottomuutta, ei ole toimittu ajoissa, ja ihmisiä on jätetty pulaan, ja tämä on koskenut erityisesti kaikkein heikoimmassa asemassa olevia. Ihmisiä on kuollut, ja monien ihmisten terveys on yhä uhattuna. On mahdotonta laskea kokonaiskustannuksia, ja on moraalitonta, jos uhreista huolehtiminen laiminlyödään.
Haluaisin kysyä teiltä, arvoisa komission jäsen, miten voi olla niin, että saamme tietää uutiset Unkarin kansalaisilta, mutta viranomaiset eivät näe eivätkä kerro mitään? Tämän vuoksi haluan tehdä teille muutaman kysymyksen. Miten voidaan sallia, että pankki painostaa ihmisiä, joiden talot ovat katastrofialueella ja joilla on taloistaan lainaa, ja pyytää näitä maksamaan velkansa, kun kerran talot ovat menettäneet arvonsa? Kuinka voitte suostua siihen, että puhelinoperaattorit panevat poikki sen ainoan välineen, jolla tämän katastrofialueen ihmisiin voitaisiin olla yhteydessä? Miten on mahdollista, että yritys, joka on vastuussa tästä katastrofista, saa jo taas harjoittaa liiketoimintaa?
Vielä viimeinen kysymykseni. Arvoisa komission jäsen, puhuitte lietteen vaikutusten lieventämisestä. Kysymykseni kuuluu: mitkä ovat syyt siihen, että tämän inhimillisen tragedian todellista laajuutta jatkuvasti vähätellään? Tällä tavoin emme kyllä pääse asiassa koskaan eteenpäin.
Jaroslav Paška
Haluaisin aluksi ilmaista syvän myötätuntoni unkarilaisille ystävillemme Kolontárin ja Devecserin kylien asukkaita maanantaina 4. lokakuuta kohdanneen vakavan onnettomuuden vuoksi, kun läheisen tehtaan patoaltaasta peräisin oleva valtava aalto kemiallista lietettä vyöryi yhtäkkiä kylään.
Tässäkin tapauksessa on ajan kuluessa käynyt selväksi, että korkeimman hinnan tästä maksavat juuri katastrofin koettelemissa yhteisöissä asuvat viattomat ihmiset. He joutuvat maksamaan niiden tahojen piittaamattomuudesta, joiden olisi pitänyt huolehtia patoaltaan kunnossapidosta ja turvallisuudesta ja siten myös näiden talojen turvallisuudesta. Olen iloinen, että katastrofin kohteeksi joutuneiden kansalaisten auttajiksi tarjoutuneiden ensimmäisten vapaaehtoisten joukossa oli pelastusalan asiantuntijoita ja vapaaehtoisia palomiehiä Slovakiasta. Slovakialaiset eivät epäröineet jättää välittömästi omia kotejaan ja perheitään auttaakseen naapurimaassa Unkarissa katastrofin kohteeksi joutuneita kovaonnisia ihmisiä.
Tiedän, että Kolontárin ja Devecserin haavojen parantuminen vie pitkän ajan. Meidän on nyt kuitenkin pohdittavaa sitä tosiasiaa, että ympäri Eurooppaa saattaa olla enemmänkin näitä huonosti hoidettuja ja vaarallisia patoaltaita, jotka sisältävät kemikaaleja ja muuta jätettä. Yksi sellainen löytyi maatalousministeriön satunnaistarkastuksessa myös omasta maastani. Vaikuttaa siltä, että teollisuus- tai kaivosjätteen sijoittaminen kaatopaikoille ei ole yhteiskunnan eikä ympäristön kannalta hyvä ratkaisu. Meidän tulisi siksi alkaa harkita vakavasti sitä, että kaiken teollisen toiminnan tai kaivostoiminnan yhteydessä edellytettäisiin lupaa, joka myönnettäisiin vasta kun tiedetään, että syntyvä jäte hävitetään tai neutraloidaan välittömästi ja täysin, osana valmistus- tai tuotantosykliä. Vain tällä tavoin voimme vastedes estää onnettomuudet, jollaisen kohteeksi Kolontárin ja Devecserin asukkaat ovat nyt joutuneet.
Béla Kovács
(HU) Hyvät kuulijat, haluaisin aluksi tehdä työjärjestystä koskevan ehdotuksen ja pyytää, ettei Euroopan parlamentti, mikäli vain mahdollista, keskustelisi Unkaria koskevista tärkeistä tapahtumista näin myöhään illalla, vaan pikemminkin ajankohtana, jolloin mahdollisimman paljon jäseniä on täällä parlamentissa läsnä. Valitettavasti meillä oli sama tilanne, kun keskustelimme Slovakian kielikysymyksestä.
Asiantuntijoiden näkemyksen mukaan Kolontárin katastrofi oli seurausta estottomasta voitontavoittelusta ja teknisten standardien vakavasta rikkomisesta. Valitettavasti on niin, että kaksi viikkoa jatkuneiden tutkimusten jälkeen onnettomuudesta vastuussa olevia henkilöitä ei ole edelleenkään pystytty osoittamaan, ja totuuden selville saamisesta on yhä vähemmän toivoa. Tilanteen tekee entistäkin vakavammaksi se, että uhrit eivät voi luottaa solidaarisuusrahastoonkaan. Tässä ei nimittäin ole kyse luonnonkatastrofista, ja arvioidun vahingon arvo ei ylitä säädettyä 591 miljoonan euron summaa. Kyse on ihmisten vakavasta holtittomuudesta. Lisäksi liikepankit kohdistavat kiinteistöjen omistajiin pöyristyttäviä vaatimuksia pyytäen näitä maksamaan välittömästi takaisin kaikki velkansa yhtenä summana. Näin siitä huolimatta, että asuinkiinteistöt alueella ovat käyneet täysin arvottomiksi. Tämä tuo mieleeni New York Timesin kolumnistin Thomas Friedmanin, joka sanoi pääkirjoituksessaan 4. lokakuuta, että luotto on huumetta, pankit ovat huumekauppiaita ja että keskuspankki on kummisetä.
Jotta tilanteeseen saadaan kiireesti ratkaisu, on olennaisen tärkeää, että Eurooppa osoittaa sosiaalista yhteisvastuuta, joka auttaa lieventämään vahinkoja. On meidän velvollisuutemme antaa uhreille kaikki mahdollinen apu ja auttaa heitä palauttamaan mahdollisimman pian normaalit elinolonsa. Lisäksi maan rikoslainsäädäntöä olisi viipymättä tiukennettava, jotta vastaavien ihmishenkiä vievien katastrofien esiintyminen tulevaisuudessa vältetään.
Krisztina Morvai
(EN) Arvoisa puhemies, jotain täysin ennenkuulumatonta tapahtui tänään täällä parlamentissa. Kun kollegani puhui maassamme tapahtuneesta suuresta tragediasta, jonka yhteydessä kuoli yhdeksän ihmistä, kaksi edustajaa nauroi provosoivasti.
Tämä on virallinen kantelu, jonka haluan esittää teille, arvoisa puhemies. Olkaa hyvä ja toimittakaa se edelleen parlamentin puhemiehelle Buzekille. Haluan, että tämä tapaus tutkitaan asianmukaisesti. Jäsen Nigel Faragen toiminta ei ollut läheskään yhtä provosoivaa ja loukkaavaa. Hänelle määrättiin sakkorangaistus, ja hän joutui kurinpitotoimien kohteeksi. Nuo kaksi naista tuolla, nuo kaksi edustajaa, ansaitsevat vähintään saman.
Puhemies
(IT) Puhemiehistö panee merkille kantelunne.
Richard Seeber
(DE) Arvoisa puhemies, ihailen kollegani kykyä tulkita noiden kahden kollegan naurua. Palatakseni kuitenkin käsillä olevaan asiaan: mielestäni tämä keskustelu on liian tärkeä, jotta sillä voitaisiin yrittää kerätä halpoja poliittisia pisteitä.
Ennen muuta haluaisin ilmaista solidaarisuuteni ja myötätuntoni uhreja kohtaan, samoin kuin auttajia kohtaan, jotka henkeään uhaten yrittävät pysäyttää ja torjua tätä katastrofia. Joka tapauksessa meidän on nyt tärkeää pitää päämme kylmänä ja tehdä nykytilanteen analyysi sekä ennen kaikkea osoittaa syylliset. Olen täysin samaa mieltä komission jäsenen kanssa siitä, että on katsottava, ovatko direktiivit, jotka me EU:ssa olemme tuottaneet tällaisia tapauksia varten, saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä ja pantu täytäntöön asianmukaisesti. Tämä on ensimmäinen askel, ja odotan kovasti komission kertomusta ja johtopäätöksiä.
Samalla haluaisin kuitenkin kehottaa komissiota saattamaan paljon ankarammin ja paljon nopeammin vastuuseen ne jäsenvaltiot, jotka eivät saata täällä laatimaamme lainsäädäntöä osaksi kansallista lainsäädäntöään. Se on komission tehtävä, ja totean, että komissio toimii tässä joskus hieman veltosti. Tässä suhteessa komission olisi syytä muistuttaa jäsenvaltioita niiden velvollisuudesta.
Toiseksi meillä EU:ssa on voimassa saastuttaja maksaa -periaate. Mielestäni se on hyvä ja tärkeä periaate, ja katson, että vastuuta tällaisista tapauksista ei pidä siirtää julkiselle kukkarolle. Siksi pidän vaatimusta solidaarisuusrahaston laajentamisesta epäoikeutettuna. Tässähän on tiedossa selvä saastuttaja, ja sen kuuluu korvata aiheuttamansa vahinko. Luonnollisesti on pohdittava sitä, pystyvätkö yksittäiset yritykset tällaisten katastrofien sattuessa ylipäätään vastaamaan kustannuksista. Tässäkin katson jälleen komissioon päin. Sen pitäisi tutkia, olisiko meidän otettava käyttöön vakuutusratkaisuja, joiden avulla vahingon kärsineille ihmisille voitaisiin järjestää asianmukaiset korvaukset.
Marita Ulvskog
(SV) Unkaria on kohdannut hirveä katastrofi, ja tunnen suurta myötätuntoa sen uhriksi joutuneita ihmisiä kohtaan.
Käsittämätöntä on, että sivutuotetta, joka sisältää kromia, arseenia ja elohopeaa, on säilytetty avoimessa säiliössä, jossa periaatteessa rankkasateet voisivat riittää aiheuttamaan vaarallisen tilanteen. Kuinka paljon tällaisia patoaltaita on muualla Unkarissa, Euroopassa ja ympäri maailmaa?
Siteeraan tässä erästä biogeometriatutkijaa:
(EN) Siteeraan häntä: "Tarvitaan tällaisten jätealtaiden täydellistä kokonaisinventointia, sillä niiden myrkylliset sisällöt ovat kemiallisia aikapommeja. ... Tämä on jo kolmas tällainen katastrofi pelkästään Euroopassa 12 viime vuotena. Ne kaikki olisivat olleet vältettävissä. Ei voi olla yksistään tutkimuksen tehtävä suojata maailmaa tällaisilta katastrofeilta. Tässä tarvitaan viranomaismääräyksiä ja valvontaa."
(SV) Mitä komission jäsen ajattelee tästä? Tarvitsemmeko vahvempaa kemikaalilainsäädäntöä, tiukempaa korvaamisperiaatetta, tehokkaampia sääntöjä, enemmän valvontaa ja lisää vaihtoehtoisia tuotteita? Miten pitäisi toimia, ja kuinka nopeasti voimme sen tehdä? Ajatuksena ja tavoitteena kuitenkin pitää olla se, että saamme aikaan pitkän aikavälin muutoksia ja toteutamme ehkäiseviä toimenpiteitä.
Ramona Nicole Mănescu
(RO) Meidän on todellakin osoitettava oikeaa solidaarisuutta Unkarille erityisesti tänä aikana, kun ympäristökatastrofi on levinnyt ja tehtaan säiliöistä valunut myrkyllinen aine on jo saavuttanut Tonavan.
Tästä syystä vaadin, että Euroopan komissio osallistuu suoraan tilanteen hallitsemiseen, järjestää kaikki käytettävissä olevat resurssit Unkarin tukemiseksi ja pyytää vastuullisia viranomaisia toimittamaan seuraavat asiakirjat ja tiedot: antamaan selvityksen kaikkien myrkkylietteen sisältämien kemiallisen yhdisteiden vaikutuksista ekosysteemeihin, ilmoittamaan vuotaneet määrät ja antamaan yksityiskohtaiset tiedot vuodon vaikutuksesta eläimistöön ja kasvistoon, sekä selvityksen toimista, joihin Unkarin viranomaiset ovat ryhtyneet, tarkemmin sanoen tiedot niiden kemiallisten aineiden määristä, joita käytettiin vuodon torjunnassa, ja tiedot näiden uusien aineiden ympäristövaikutuksesta.
Tilanteen vakavuuden huomioon ottaen ja näiden myrkkyainevuotojen aiheuttaman vaaran vuoksi olen sitä mieltä, että meidän on toimittava mahdollisimman pian. Euroopan komissio on ainoa elin, jolla on mahdollisuudet pyytää nämä tiedot, jotta tämän ympäristökatastrofin leviäminen muihin Tonavan varrella oleviin jäsenvaltioihin voidaan estää, ja jotta voidaan ryhtyä välittömiin toimiin tämän katastrofin vaikutusten torjumiseksi siellä, mihin se on jo ulottunut.
Juuri tästä syystä aion esittää kirjallisen kysymyksen komissiolle, koska odotan, että se paitsi laatii strategian, jolla tällaisten katastrofien esiintyminen tulevaisuudessa ehkäistään, myös esittää meille mahdollisimman pian ne konkreettiset toimenpiteet, jotka se aikoo Unkarin ympäristökatastrofin tapauksessa toteuttaa välittömästi. Olen syvästi huolissani vaikutuksista, joita tällä katastrofilla saattaa olla myös Romaniaan.
Bas Eickhout
(NL) Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä hänen tähänastisesta osuudestaan. Hänen mukaansa ei tarvita mitään uutta lainsäädäntöä. Mielestäni tämä johtopäätös on kuitenkin melko hätäinen. Olkaamme rehellisiä: tätä punalietettäkö ei katsota vaaralliseksi jätteeksi? Se ei kuulosta hyvältä selitykseltä. Mitä te tarkoitatte sillä? Tämäkö todella riittää?
Kuitenkin myös ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämistä koskevassa direktiivissä (IPCC-direktiivissä), jonka soveltamisalaan tämä alumiinitehdas kuuluu, vaaditaan parhaan käytettävissä olevan tekniikan käyttöä. Tähän tekniikkaan kuuluu esimerkiksi kahden suojavallin käyttö. Tässä tapauksessa suojavalleja oli vain yksi. Siten tässäkin on selvästi ongelmia, ja haluaisin komission suorittavan paljon kiistattomamman analyysin siitä, onko lainsäädäntö todella tyydyttävää.
Toinen seikka ovat sitten tarkastukset. Jo kesäkuussa otetuista valokuvista ilmeni vuotoja, mutta kansallisten valvontaviranomaisten mukaan ongelmia ei ollut. Nuo tarkastukset eivät olleet päteviä. Eikö komission olisi nyt aika esittää hieman kunnianhimoisempia ehdotuksia EU:n tason tarkastuksista varmistaakseen, että valvotaan toisaalta kansallisia tarkastajia, jotta vastedes tällaiset katastrofit voidaan estää?
Horst Schnellhardt
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, haluan luonnollisesti ilmaista myötätuntoni tämän katastrofin uhreja kohtaan. Olen ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan jäsen, ja luettuani lehdestä, että siellä eräästä patoaltaasta on vuotanut ulos punalietettä, kysyin itseltäni, miten sellainen voi olla mahdollista. Olemmehan vuosikausia laatineet sääntöjä ja lakeja pitääksemme erillään ja turvassa juuri tämänkaltaiset myrkylliset aineet, jotta tällaista ei pääse tapahtumaan. Tässä on selvästi jokin mennyt vikaan, ja on selvästi vastuullisia tahoja, jotka eivät ole toteuttaneet Euroopan unionin sääntöjä ja lakeja. Näin ollen on yksinkertaisesti saatettava nämä tahot vastuuseen. On saatava vastaus kysymykseen, kuka on, ja kuka ei ole vastuussa tästä onnettomuudesta.
Ihailen unkarilaisia, jotka toimivat hyvin nopeasti ja estivät tätä suuremman katastrofin syntymisen. Tämä ei saa kuitenkaan tarkoittaa sitä, että kaikki jätetään ennalleen. Syylliset on saatava selville ja velvoitteiden laiminlyöjät on julkistettava.
Meidän ei tämän tapauksen vuoksi pidä ryhtyä muuttamaan solidaarisuusrahastoa - tästä haluan todella varoittaa. Se perustettiin vuoden 2002 tulvien yhteydessä. Meillä on säännöt, emmekä voi siirtää jonkin maan huonoa asioidenhoitoa EU:n vastuulle ja maksattaa sillä vahinkoja. Se ei saa olla mahdollista. Se ei ole solidaarisuusrahaston tarkoitus. Rahasto on tarkoitettu ennakoimattomia tapauksia asioita varten, joita kerta kaikkiaan voi sattua. Meidän on pidettävä sen varat sellaisia tapauksia varten, eikä käytettävä niitä Unkarin tapauksen kaltaisiin tarkoituksiin.
Tekisin kuitenkin yhden ehdotuksen. Vuoden 2002 tulvien yhteydessä meillä ei myöskään ollut käytössä solidaarisuusrahastoa, ja pystyimme käyttämään Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) varoja, muun muassa vähentämällä yhteisrahoitusta tällä alalla. Siitäkin on maille apua, kun ne sitten voivat käyttää varojaan muihin tarkoituksiin. Tässä voidaan siis lähteä uudenlaiselle tielle ja saada näitä varoja käyttöön. Komission pitäisi noudattaa tätä suositusta.
Judith A. Merkies
(HU) Haluaisin ilmaista myötätuntoni kaikille niille unkarilaisille, joita tämä onnettomuus on koskettanut. Ympäristökatastrofinne kiinnitti koko maailman huomion Unkariin. Tämä katastrofi teki kaikille selväksi yhden asian, nimittäin sen, että vanhojen teollisuuslaitosten kunnossapito ja tarkastaminen on erittäin tärkeää. Kunnossapidon hinnasta ei saa tinkiä myöskään talouskriisin aikana.
(NL) Jatkan nyt hollanniksi. Unkarin ympäristökatastrofi on kiinnittänyt huomion kaikkialla Euroopassa, ja jos jokin asia on selvä - se on jo täällä mainittukin - niin se, että kunnossapidon valvonta ja itse kunnossapito ovat olennaisen tärkeitä, ja tärkeitä ne ovat ennen kaikkea, jos kyseessä ovat vanhemmat laitokset ja vanhanaikaiset teollisuudenalat. Edes näinä talouskriisin aikoina emme todella voi kitsastella kunnossapidossa tai valvonnassa. Jätedirektiivien asianmukainen siirtäminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja niiden täytäntöönpano on keskeistä ja välttämätöntä.
Lisäksi on syytä mainita, että jäte on tulevaisuuden raaka-aine, ja sitä on pidettävä pikemminkin mahdollisuutena kuin riskinä. Tämänlaatuinen jätteen varastointi - jätejärvet - ei todellakaan saa toistua. Jäte on kierrätettävä tai käytettävä uudelleen. EU:n ympäristösuunnitelmat ja raaka-ainesuunnitelmat ovat hyvin kunnianhimoisia. Jäsenvaltioiden pitää olla ainakin yhtä kunnianhimoisia ja toimia kiireesti ihmisten, ympäristön teollisuuden etujen mukaisesti ja lisätä ponnistuksiaan jätteen kierrättämiseksi ja uudelleenkäyttämiseksi.
Siksi kehotan paitsi Unkaria myös komissiota ja muita jäsenvaltioita, joissa tällaista voi myös ajatella tapahtuvaksi, varmistamaan, että jätedirektiivit, erityisesti teollisuusjätettä koskevat direktiivit, ja ympäristön turvallisuutta koskevat vaatimukset pannaan täytäntöön asianmukaisesti. Lisäksi on otettava huomioon kunnossapidon valvonta. Tällainen inhimillinen katastrofi ja ympäristökatastrofi ei saa enää koskaan toistua.
Adina-Ioana Vălean
(EN) Arvoisa puhemies tämä draama muistuttaa meitä vastuustamme poliitikkoina. Toisen uuden lain, toisen lainsäädäntöpaketin esittäminen ei ole mikään kiireellinen asia. Meillä on jo perusteellinen ympäristösäännöstö, kaivannaisteollisuuden jätehuoltoa koskeva EU:n direktiivi. EU:n ongelmana ei ole se, etteikö meillä olisi asianmukaista lainsäädäntökehystä, vaan se, että jäsenvaltiot eivät pane näitä lakeja asianmukaisesti täytäntöön.
On ilmeistä, että yrityksillä on ollut liian paljon neuvotteluvaraa kansallisten viranomaisten kanssa siitä, mikä on vaarallista jätettä, johon pitäisi soveltaa kaikkein tiukimpia turvallisuusstandardeja. Lisäksi olen todella huolestunut kuultuani suuresta määrästä myrkkysäiliöitä ympäri Tonavan aluetta ja yli 1 000 saastuneesta kohteesta pelkästään Romaniassa. Mielestäni ennaltaehkäisyn kannalta ensisijainen tehtävä olisi luetteloida nämä Euroopassa olevat kohteet. Emme voi odottaa tämän voimaantuloa vuoteen 2012 saakka.
Jäsenvaltioiden olisi mahdollisimman pian vapaaehtoisesti jaettava nämä tiedot komission kanssa. Tämäkin tapaus osoittaa, että komissiolle pitäisi antaa enemmän keinoja varmistaa ympäristölainsäädännön oikea täytäntöönpano, ja tämä koskee erityisesti Keski-ja Itä-Eurooppaa. Se osoittaa myös, että komissiolle pitäisi lisäksi antaa enemmän resursseja tutkia näiden vaarallisten laitosten laadunvalvontaa ja tarkastamista.
Viimeisenä, mutta ei vähäisimpänä, asiana haluaisin korostaa, että perusperiaatteena pitää olla se, että saastuttaja maksaa aiheuttamansa ympäristövahingon. Tästä syystä en ole varma, että EU:n solidaarisuusrahaston käyttö luonnonkatastrofeihin olisi asianmukaista, koska se voi horjuttaa tätä ympäristövastuudirektiivin keskeistä periaatetta.
Satu Hassi
(FI) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, esitän kaksi asiaa. Ensinnäkin komission tulisi ehdottomasti lähettää Unkariin Task Force analysoimaan tilannetta. Ei ole todellakaan tyydyttävää, että olemme vain Unkarin viranomaisten toimittaman tiedon varassa muun muassa sen suhteen, mitä tämä punainen liete oikeasti sisältää. Tarvitsemme riippumattomien tutkijoiden toimittamaa tietoa.
Toinen asia on se, että Te komission jäsen sanoitte, että punainen liete ei täytä vaarallisen jätteen kriteereitä ja että lainsäädäntömme on kunnossa. Nämä väitteet eivät voi olla yhtä aikaa totta. Vaarallisen jätteen kriteereitä on ehdottomasti täsmennettävä siten, että korkea alkalisuus, korkea pH arvo on yksi vaarallisen jätteen kriteereistä.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Meidän on tehtävä kaikkemme estääksemme tällaiset onnettomuudet. Siten odotan, että Euroopan unioni osoittaa, miksi tällaisia onnettomuuksia tapahtuu yhä Euroopan unionissa, ja ryhtyy sitten asianmukaisiin toimiin.
Meidän on epäilemättä puututtava vakavammin jo antamamme lainsäädännön täytäntöönpanoon. Yksittäisten onnettomuuksien tutkimukset ovat osoittaneet, että muiden syiden ohella ne olivat tapahtuneet laiminlyöntien vuoksi ja siksi, että lakeja ei ollut noudatettu. Yleisesti olemme saaneet hyvin vähän aikaan siinä, millä tavoin ympäristölainsäädäntöä pannaan unionissa täytäntöön.
Lisäksi odotan, että komissio antaa jotain tietoa mahdollisista tulevista rajatylittävistä uhkista ihmisten terveydelle Unkarin onnettomuuden seurauksena. Esimerkiksi, siirtyvätkö myrkylliset aineet ilmaan, ja onko niistä vaaraa naapurimaissa kuten Sloveniassa asuville ihmisille, jos he hengittävät niitä sisäänsä?
Meidän on myös vaadittava saastuttajat suurempaan vastuuseen ja sovellettava tiukasti saastuttaja maksaa -periaatetta. Julkisten varojen käyttö vahinkojen korjaamiseen ja ihmisten auttamiseen saa olla vasta äärimmäinen toimenpide, joka tulee kyseeseen vain solidaarisuuden tähden.
Siinä on toinen keino kannustaa yritysten omistajia toimimaan turvallisella tavalla.
Miroslav Mikolášik
(SK) Aluksi haluaisin ilmaista vilpittömän myötätuntoni unkarilaisille ystävillemme ja solidaarisuuteni pelastuneiden perheille, sekä huoleni niiden 150 ihmisen puolesta, joille aiheutui vammoja.
Alumiinitehtaan padon murruttua vuotanut myrkyllinen liete virtasi ympäristökyliin ja teki vahinkoa noin 40 neliökilometrin suuruisella alueella maata ja Tonavaan johtavia vesistöjä. Mahdollisesti yhdeksän ihmistä katosi tässä ympäristökatastrofissa, josta on tullut pahin Unkarin historiassa.
Mielestäni kaikkein tärkein tehtävä on lieventää katastrofin vaikutuksia, ja siksi on suhtauduttava vastuullisesti joen ekosysteemien elvyttämiseen. Samalla on pyrittävä estämään mahdolliset tulevat katastrofit. Euroopan unionilla voi olla tässä yhteydessä tärkeä asema, koska ei ole vain sen oikeus vaan myös sen velvollisuus vaatia tiukkojen ympäristönormien noudattamista kaikilta osin, koska voin hyvin kuvitella, että samanlaisia vaarallisia altaita on muissakin jäsenvaltioissa.
Elena Băsescu
(RO) Myös minä haluan ilmaista myötätuntoni tapahtuneiden asioiden johdosta, ja toteaisin seuraavaa. Green Peace -järjestön arvion mukaan tämä onnettomuus on paljon vakavampi kuin se, joka sattui Baia Maressa vuonna 2000. Haluaisin korostaa, että siellä ei menetetty ihmishenkiä, ja vaikutus oli ajan myötä suhteellisen vähäinen. Unkarilaiset parlamentin jäsenet ovat kuitenkin jättäneet päätöslauselman, jossa he ovat vaatineet syanidia käyttävän kaivostekniikan kieltämistä, mutta eivät ole esittäneet vaihtoehtoa. Heidän ainoana tarkoituksenaan on Roşia Montanan kaivoshankkeen pysäyttäminen.
On valitettavaa panna merkille, että kymmenen vuoden jälkeenkin Euroopassa on yhä suuria ihmisten ja ympäristön turvallisuutta koskevia uhkia. Tämä tilanne on seurausta siitä, että ympäristönsuojelua ja katastrofintorjuntaa koskevat säännökset ovat puutteellisia tai niitä ei ole noudatettu asianmukaisesti. Vaadittuihin toimenpiteisiin kuuluu myrkyllisen ja vaarallisen jätteen luokituksen kriteerien tarkistaminen. Meidän on syytä panna merkille, että sentyyppistä punaista lietettä, joka aiheutti Kolontárin onnettomuuden, ei ole luokiteltu vaaralliseksi jätteeksi.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Luulen, että kaikki eurooppalaiset olivat järkyttyneitä Unkarissa kaksi viikkoa sitten sattuneesta ympäristökatastrofista, ja haluaisin tässä yhteydessä, myös Slovakian tasavallan kansalaisten puolesta, ilmaista solidaarisuuteni ja vilpittömän myötätuntoni pelastuneiden perheille. Olen iloinen, että unkarilaisia ystäviämme ensimmäisinä auttaneiden joukossa oli slovakialaisia pelastajia.
Mielestäni Euroopan unionin ja Unkarin hallituksen sekä ympäristökatastrofin aiheuttaneen yrityksen on toimittava tässä tilanteessa yhdessä ja etsittävä siihen ratkaisu.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin kertoa lyhyesti kollega Morvaille, että reaktiotani ei ehdottomasti saanut aikaan Unkarin katastrofi ja etten istu parlamentissa kello 23 tehdäkseni pilaa kärsivistä ihmisistä. Reaktioni sai aikaan unkarilaista ääripuoluetta Jobbikia edustavan kolleganne typerä väittämä, jossa yhdistettiin Unkarin dramaattinen tilanne Slovakian kielilakiin. Voin vakuuttaa kollegalleni, että nykyinen hallitus, jossa on mukana unkarilaispuolue Hid, ei ole muuttanut kielilakia ja että laki on aivan järkevä. Ihmisten kuoleman ja Unkarin katastrofin yhdistäminen Slovakian kielilakiin on täysin naurettavaa.
Kriton Arsenis
(EL) Arvoisa puhemies, haluan välittää unkarilaisille solidaarisuuden viestin. Arvoisa komission jäsen, meidän on todella katsottava, onko joitain muitakin vaaroja ja kartoitettava nuo vaarat, ennen kuin toinen tällainen onnettomuus sattuu. Meidän on kirjattava vaaralliset materiaalit. Parlamentti on täällä ottanut kantaa näihin kysymyksiin. Vaadimme kieltoa syanidin käytölle kultakaivoksissa, ja komission pitäisi käynnistää tätä koskeva aloite, kun otetaan huomioon edellinen, Baia Maressa tapahtunut suuronnettomuus, jolla oli vakavat jälkiseuraukset ja joka johtui syanidin käytöstä.
Olen ehdottomasti samaa mieltä kanssanne siitä, mitä sanoitte solidaarisuusrahastosta. Lopuksi haluan sanoa, että meidän on tarkistettava maaperädirektiiviä. Sen jumiutuminen neuvostoon on saatava loppumaan. Meidän on ryhdyttävä toimiin maaperän puhdistamiseksi, ja syylliset on löydettävä.
Ulrike Lunacek
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mielestäni tämä katastrofi osoittaa jälleen selvästi eurooppalaisen lainsäädännön ja sen täytäntöönpanon ja valvonnan tärkeyden. Ympäristökatastrofit ja niiden vaikutukset eivät yksinkertaisesti pysähdy tietyn jäsenvaltion tai maailmaan valtioiden rajoille, vaan ulottuvat pohjaveden, jokien saastumisen, pölyn ja ilman kautta yli näiden rajojen ja leviävät sitten muille alueille.
Arvoisa komission jäsen, jotkut puhujat ovat jo ottaneet esiin sen seikan, että voimassa oleva EU:n lainsäädäntö on jossain määrin puutteellista, että sitä on pantu puutteellisesti täytäntöön, ja että komissio ei ole valvonut sitä riittävästi. Yksi esimerkki tästä lainsäädännöstä on vastuukysymystä koskeva lainsäädäntö. Tässä on todellinen aukko sikäli, että tällaisten katastrofien aiheuttajat on kyllä saatettava vastuuseen ja maksajiksi. Mitä lakimuutoksia aiotte esittää sen varmistamiseksi, että saastuttajat myös joutuvat maksamaan? Mitä aiotte tehdä Unkarin suhteen, jotta siellä voidaan tehdä riippumattomat tutkimukset, ja mikä on kantanne kollegamme Satu Hassin jo mainitsemaan ehdotukseen asettaa EU:n oma selvitysryhmä?
Viimeinen kohta, jota haluan käsitellä, on se, että olemme kuulleet, että toimittajia on estetty tutkimasta tätä onnettomuutta. Aiotteko käyttää vaikutusvaltaanne Unkarin hallitukseen varmistaaksenne, että riippumaton raportointi asiasta on mahdollista?
Kristalina Georgieva
Arvoisa puhemies, kiitos paljon kaikille puheenvuoron käyttäneille. Käsittelitte varsin kattavasti kaikkia kysymyksiä, jotka meillä on edessämme. Ennen kuin menen vastauksiin, haluan sanoa seuraavaa. Kun eilen saavuin onnettomuuskyliin, mieleeni tuli ajatus, että Luojan kiitos, että onnettomuus tapahtui päiväsaikaan, koska jos se olisi tapahtunut yöllä, vielä useampi ihminen olisi kuollut.
Etäämpää katsottuna talot näyttivät suorastaan siltä, kuin joku olisi maalannut puolet niistä punaisiksi. On selvää, että tämä on jo yli sen korkeuden, jossa vuoteet ovat, ja niissä nukkui naisia, miehiä, lapsia ja vanhuksia. Kun olemme joutuneet kohtaamaan jotain tällaista, on todella tärkeää käydä syvällinen keskustelu ja varmistaa, että otamme siitä opiksi. Sen jälkeen voimme saada selville, miten varautua mahdollisiin tuleviin katastrofeihin ja ennaltaehkäistä ja torjua niitä.
Siten otan täällä parlamentissa ilmaistut tätä koskevat kannanotot hyvin vakavasti. Yritän vastata niihin.
Ensiksi käsittelisin kysymystä lainsäädännöstä ja komission roolista. Minun tarkka sanamuotoni oli, että tekemämme ensianalyysin perusteella vaikutelma todella on se, että meillä on jo sovelias lainsäädäntö, ja se, että se, missä meidän toimemme eivät yhäkään ole riittäviä, on tuon lainsäädännön täytäntöönpano. Korostan sanoja "ensianalyysi", ja johtopäätöksissäni todella korostin, että aiomme katsoa, onko meillä lainsäädännössä aukkoja.
Jälleen sanoisin, että sen perusteella, mitä meillä on tässä tapauksessa ja monissa muissa tapauksissa edessämme, painopisteen on oltava nykyisen lainsäädännön täytäntöönpanossa, eikä siinä, että sanoisimme, että "Mennäänpä kirjoittamaan uusi paperi ja pistetään se ylimmäksi monien muiden paperien päälle", kun tiedämme, että keskeinen kysymys on täytäntöönpano.
Jos puhutaan siitä, mitä asiaa tarkkaan tässä voidaan lainsäädännöllisesti katsoa, voidaan todeta, että tässä on kaksi tiettyä kysymystä, vaikka voi niitä lopullisessa arviossa olla enemmänkin.
Ensimmäinen kysymys on kysymys siitä, onko punaliete luokiteltava vaaralliseksi vai ei. Me emme sano kaikissa tapauksissa, kun meillä on punalietettä, että se ei ole vaarallista. Se saattaa olla vaarallista, jos siinä on korkeita pitoisuuksia raskasmetalleja, ja jos tietyt tekniset edellytykset täyttyvät. Toisin sanoen, voi olla tapauksia, jolloin punaliete luokitellaan vaaralliseksi. Tällä hetkellä, niiden tietojen perusteella, jotka olemme saaneet Unkarin viranomaisilta, voimme sanoa - heidän tietojensa pohjalta - että tämä punaliete ei ole vaarallista, mutta selvää on, että meidän on analysoitava asia syvällisemmin. Sitten täytyy katsoa, miten käsitellä tämänkaltaista asiaa ja onko tarvetta tiukentaa vaarallisen jätteen määritelmää. Siihen en voi antaa vastausta tänään, mutta voin vakuuttaa teille, että asiaa tutkitaan.
Toinen erittäin tärkeä lainsäädännöllinen asia on vastuuvelvollisuuden kysymys, jonka monet puhujat ovat ottaneet esille. Onko vastuudirektiivi tarpeeksi tehokas puremaan silloin, kun saastuttaja maksaa periaatetta joudutaan soveltamaan? Sanoin aivan alussa, että tämä on alue, jolla komissio on jo käynnistämässä työtä arvioidakseen, tarvitaanko tiukempaa sääntelyä siinä, miten yritykset toimivat, onko niillä keinot täyttää velvoitteensa saastuttajina. Tämän aiomme tutkia perinpohjaisesti.
Toinen sarja kysymyksiä koskee rahoitusta. Mitä me voimme tehdä? Unkarilla on käytettävissään tietyt rakennerahastot ja maaseudun kehittämisrahastot. Me tiedämme kokemuksesta, että ohjelmien toteuttamisvaiheessa on aina jonkin verran liikkumavaraa. Mikään maa ei itse asiassa ole koskaan saavuttanut rakennerahastojen 100 prosentin käyttöastetta, ja painopisteet muuttuvat jatkuvasti. Siksi Unkarin on mahdollista, jos hallitus katsoo asian hyvin tärkeäksi, käyttää rakennerahastoja tai maaseudun kehittämisrahastoja käsittelylaitosten ympäristövalvontaan, vahingoittuneiden infrastruktuureiden kunnostamiseen ja maatalousmaan tervehdyttämiseen. Niitä voidaan käyttää myös maan käyttötarkoituksen muuttamiseen, koska esimerkiksi sitä maata, jonka minä näin, ei ehkä voida kunnostaa nopeasti tavanomaiseen entiseen maatalouskäyttöön, mutta sitä saattaa olla mahdollista käyttää esimerkiksi energiakasvien kasvattamiseen, jolloin ei tarvita samaa testausta vaarallisten aineiden suhteen.
Meillä oli myös aivan erilaisia näkemyksiä solidaarisuusrahastosta. Haluaisin sanoa tässä kaksi asiaa. Olen yhtä mieltä siitä, että saastuttaja on vastuussa ja sen on maksettava, mutta silloin kun yhteisöjä kohtaa tämänluonteinen katastrofi, eurooppalaisten on osoitettava solidaarisuutensa ja myötätuntonsa, niin että niitä voidaan auttaa tällaisessa tilanteessa, koska siihen, että yritys on kantanut vastuunsa, kuluu kuukausia.
Itse olen humanitaarisesta avusta ja katastrofivalmiudesta vastaavana komission jäsenenä vaikeassa tilanteessa, kun yhtäältä voin auttaa nopeasti Pakistanin uhreja, mutta minulla ei ole käytössä keinoja tämän katastrofin uhrien auttamiseen. Tänä kesänä, Romanian ja Moldovan tulvien yhteydessä, pystyin hyvin nopeasti järjestämään rahoitusta Moldovalle, mutten voinut tehdä mitään tulvien uhrien hyväksi Romaniassa - enkä puhu vain itsestäni, puhun meistä Euroopan unionin kansalaisina.
Tämä on kysymys, jota on selvitettävä, jotta näemme, pitäisikö meillä katastrofien lisääntyessä sekä kotimaassa että ulkomailla olla käsissämme väline, joka sallii meidän osoittaa myötätuntoa kansalaisillemme.
Ja muuten, kansalaisemme ovat ymmällään siitä, miksi voimme auttaa Pakistania, kun emme voi auttaa Ajkaa.
Täällä on esitetty kysymyksiä komission roolista. Haluan tehdä tämän asian selväksi. Tarkastukset ja valvonta ovat jäsenvaltioiden vastuulle kuuluva asia. Meillä komissiossa ei ole valtuuksia tehdä sitä. Sen sijaan pyrimme - koulutuksen ja tiedotuksen keinoin ja saatujen opetusten kautta - nostamaan kaikkien jäsenvaltioiden valmiuksia valvontaan ja tarkastuksiin. Yksi puhujista sanoi, että tällä alalla on selvästi institutionaalisia puutteita. Voimme auttaa koulutuksella, mutta meillä ei ole valtuuksia toimia tarkastajina ja korvata kansallisia viranomaisia.
En tarkoita, ettei meillä koskaan pitäisi olla näitä valtuuksia, mutta nykyisin meillä ei niitä ole, ja suoraan sanoen olen sitä mieltä, että on parempi, että kansalliset viranomaiset ovat paremmin varustettuja hoitamaan tehtävänsä kuin se, että rakennetaan yhä enemmän tarkastustasoja. Pitäisi huolehtia siitä, että ne, jotka hoitavat työn olisivat sitä varten kunnolla varustettuja.
On esitetty kysymyksiä punalietteen kierrätyksestä. Direktiivissä säädetään kannustimista tutkimukseen, ja ympäristölainsäädäntömme suosii siirtymistä parhaimpaan käytettävissä olevaan tekniikkaan.
Mitä erityisesti tähän laitokseen tulee, sen pitäisi täyttää korkeimmat normit vuoteen 2012 mennessä. On tietenkin huono asia, että onnettomuus tapahtui vuonna 2010. On selvää - lopetan tähän asiaan, koska olen jo puhunut aivan liian kauan -, että meidän on opittava tästä tapauksesta ja nostettava valppaustasoamme ajatellen muita Euroopassa olevia paikkoja, jotka voisivat mahdollisesti aiheuttaa vaaran tulevaisuudessa.
Jotta vaarasta ei tulisi katastrofia, avainasia on valvonta, varautuminen ja ennaltaehkäisy. Olen täysin yhtä mieltä niiden puhujien kanssa, jotka teroittivat tätä näkökohtaa. Meillä on olemassa politiikka, johon sisältyy varautuminen ja ennaltaehkäisy, ja jälleen, samoin kuin jo keskustelun kohteena olleen lainsäädännön tapauksessa, ratkaiseva asia on se, miten tämä politiikka käytännössä pannaan jäsenvaltioissa täytäntöön.
Me puolestamme tuotamme teille ehdotuksen, tiedonannon, jossa pyrimme lujittaman EU:n katastrofivalmiutta, ja me palaamme asiaan tästä katastrofista oppineina.
Katarína Neveďalová
(SK) Haluaisin esittää henkilökohtaisen lausuman reaktiona siihen, mitä jäsen Morvai sanoi.
On kolme asiaa, jotka haluaisin sanoa. Ensimmäinen on se, että juuri jäsen Morvaihan täällä salissa reagoi tyylikkäästi siihen, mitä muut jäsenet sanoivat. Toiseksi on täysin halpamaista hankkia poliittista hyötyä sellaisella asialla kuin Unkarissa tapahtuneella katastrofilla ja verrata sitä johonkin täysin asiaan liittymättömään. Kolmas asia on, että hän ei osaa tosiaan ajatella, että täällä parlamentissa fasistimaisissa kaartiunivormuissa ympäri kulkevat ihmiset voisivat sanoa jotain relevanttia.
Puhemies
(IT) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Kinga Göncz
Vaikka Unkarin pääministeri sanoi Unkarin olevan kyllin vahva selviytyäkseen itse tämän katastrofin seurauksista, haluaisin kiittää Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita niiden toistaiseksi antamasta ja tarjoamasta avusta katastrofin seurauksista selviämiseksi. Tämä Unkarin katastrofi myös osoittaa, että pelastuspalvelun alalla tarvitaan tiukempia yhteisön säännöksiä. Lissabonin sopimus tekee sen mahdolliseksi, koska sen mukaan vastuun katastrofinhallinnasta kantavat yhteisö ja jäsenvaltiot yhdessä. Ajkan lähellä tapahtunut katastrofi voi olla vuonna 2007 voimaan tulleen ympäristövastuudirektiivin ensimmäinen todellinen koetus. Nyt sitten näemme, voimmeko täysimääräisesti toteuttaa saastuttaja maksaa -periaatetta. Laissa ehdotetaan muun muassa, että yritykset luovat mahdollisten teollisuusonnettomuuksien seurausten hallitsemiseen tarkoitetut vararahastot.
On syytä pohtia, teemmekö tällaisten vararahastojen luomisen pakolliseksi yrityksille, jotka käyttävät vaarallisia aineita. Kehotan Unkarin hallitusta käynnistämään Euroopan komission kanssa mahdollisimman pian neuvottelut ympäristönsuojelun ja maaseudun kehittämismäärärahojen uudelleenjaosta ja suuntaamaan niitä katastrofinhallintaan. Pidän myönteisenä Euroopan komission talousarvion tarkistusta koskevassa tiistaina julkistetussa tiedonannossa tekemää ehdotusta, jonka mukaan solidaarisuusrahastoa pitäisi tulevaisuudessa voida käyttää teollisuusonnettomuuksien seurauksien poistamiseen.
Ivailo Kalfin
kirjallinen. - (BG) Haluaisin ennen muuta ilmaista osanottoni yhdeksän onnettomuuden seurauksena kuolleen unkarilaisen perheelle sekä myötätuntoni kaikille uhreille.
Unkarissa tapahtuneen kaltainen teollisuusonnettomuus herättää eurooppalaisissa monia kysymyksiä. Kuten voi odottaa, maanmieheni Bulgariassa ovat erittäin huolissaan ja seuraavat tiiviisti sitä, saastuvatko Tonava-joen vedet tämän onnettomuuden seurauksena nyt tai myöhemmin raskasmetalleilla tai muilla vahingollisilla aineilla.
Arvoisa komission jäsen, millainen kyky Euroopan komissiolla on luoda valmius vastata tällaisiin tilanteisiin, estää ne, reagoida välittömästi, valvoa riskejä ja maksaa korvauksia uhreille? Pystyykö EU toteuttamaan analyysin Unkarin onnettomuudesta syntyvistä ympäristöriskeistä ja esittämään sen mahdollisimman pian?
Tässä ei ole kyse kansallisten velvollisuuksien siirtämisestä EU:lle, vaan siitä, että EU:n on luotava kansalaisilleen luottamus sellaisten ongelmien suhteen, jotka ulottuvat tietyn jäsenvaltion kansalaisia paljon laajemmalle.
Iosif Matula
Haluan ilmaista solidaarisuuteni Unkarissa tämän kuun alussa sattuneen ympäristökatastrofin kohteeksi joutuneille ihmisille. Mielestäni meidän pitää osoittaa arvokkuutta eikä pitää asiasta suurta meteliä tai rehennellä sillä tai pyrkiä hyötymään tämän valitettavan teollisuusonnettomuuden aiheuttamista mielikuvista. Voimme saada Unkarin tapahtumasta tärkeän opetuksen. Taloudellinen toiminta ei sinänsä ole vaarallista, mikäli tiukkoja ympäristönsuojelusäännöksiä noudatetaan. Vasta kun EU:n tasolla annetuista säännöksistä ei piitata, syntyy uhka kokonaisten ekosysteemien tuhoutumisesta. Unkarin onnettomuus myös tarjoaa esimerkin Euroopan solidaarisuudesta. Eri maita edustava asiantuntijaryhmä on matkustanut maahan auttamaan viranomaisia näiden ponnisteluissa väestöön ja ympäristöön kohdistuneiden tuhoisien seurauksien lieventämiseksi. Minäkin uskon, että meidän on nyt aika nostaa jälleen keskusteluun tuki, jonka tarjoaisivat EU:n pelastuspalvelujoukot. Näiden joukkojen pitää olla jatkuvasti käytettävissä, jolloin ne voivat toimia nopeasti ja ammattimaisesti erilaisten katastrofien kohteeksi joutuneissa paikoissa, joiden määrä jatkuvasti lisääntyy niin meidän mantereellamme kuin maailmanlaajuisesti.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
Kuluneen puolen vuoden aikana merkittävää osaa planeettaamme on kohdannut suuri ympäristökatastrofi - huhtikuussa sattui Meksikonlahden öljyvuoto, ja nyt on tapahtunut Unkarin lietekatastrofi. Vaikka nämä katastrofit ovat erilaisia, niillä on jotain yhteistä. Ne molemmat olisi voitu välttää, tai ne olisivat ainakin voineet olla vähemmän mittavia, jos ympäristönsuojeluun olisi kiinnitetty enemmän huomiota. Valitettavasti monissa maissa sekä EU:ssa että sen ulkopuolella ympäristö ja ympäristövaatimukset eivät usein ole keskeisessä asemassa suunniteltaessa, rakennettaessa ja harjoitettaessa toimintaa teollisuuslaitoksissa, joilla on merkittävät ympäristövaikutukset. Siksi olen vakuuttunut siitä, että jos katsomme ympärillemme, jokainen meistä löytää lukuisia laitoksia, joissa ennemmin tai myöhemmin saattaa tulla kyseeseen suurempi tai pienempi ympäristökatastrofi. Voimme löytää monin paikoin laitoksia, joissa ympäristövaatimukset otetaan täpärästi huomioon (mikä voi tapahtua tietoisesti tai johtua taitamattomuudesta), laitoksia saadaan rakentaa lähelle asuinalueita, ja ympäristövaikutusten arviointi toimitetaan ainoastaan pinnallisesti ilman asukkaiden asianmukaista kuulemista, ja sen tulokset ovat melkein aina asiakkaan kannalta myönteisiä. Näiden laitosten toiminnan aikana asukkaiden valitukset myös usein yksinkertaisesti sivuutetaan. Vaadin Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita kerta kaikkiaan avaamaan silmänsä ja todellisen tilanteen nähtyään ryhtymään toimiin - panemaan alulle lainsäädäntötarkistukset, joilla tiukennetaan ympäristövaatimusten täytäntöönpanon valvontaa ja vastuuta kyseisten vaatimusten noudattamatta jättämisestä ja taataan riippumaton ympäristövaikutusten arviointi.
Bogusław Sonik
Unkarissa tapahtunut ekologinen katastrofi on liikuttanut meitä kaikkia laajuutensa ja poikkeuksellisen traagisten vaikutustensa takia. Haluamme ilmaista solidaarisuutemme kaikille uhrien perheille samoin kuin kaikille niille, jotka ovat menettäneet kaiken omaisuutensa ja jotka saavat tuntea myrkkylietevuodon vaikutukset vielä vuosia eteenpäin. Olen varma, että nyt on kaikkein tärkein asia vastata kysymykseen, joka usein on tehty: olisiko tämä tragedia ollut vältettävissä? Tai pikemminkin siihen, kuinka se olisi ollut tehtävissä, ja mitä meidän Euroopan parlamenttina pitäisi tehdä varmistaaksemme, että tällaiset tapahtumat eivät uusiudu. Me tiedämme, että Unkarissa on monia muita tällaisia altaita. Siinä ei kuitenkaan ole kaikki. Esimerkiksi Puolassa, Ala-Sleesiassa on Euroopan suurin nestemäisten jätteiden kaatopaikka, joka on perustettu 1970-luvulla. Voimmeko nukkua yömme rauhallisesti Euroopassa, missä tällaista on tapahtunut huolimatta lukuisista sitovista säännöksistä, joiden oletettiin takaavan kemiallisten aineiden asianmukaisen valvonnan? Meillä on REACH-asetus, joka on ollut käytössä kolme vuotta ja jota toteuttaa Euroopan kemikaalivirasto. Meillä on muita lainsäädäntöasiakirjoja, kuten vuodelta 2008 oleva aineita ja seoksia koskeva CLP-asetus ja kemikaalien yhdenmukaistettu luokitus- ja merkintäjärjestelmä, jossa luokitellaan aineet ja seokset niihin liittyvien vaarojen mukaisesti. Meidän on tarkasteltava huolellisesti ja perusteellisesti unionin nykyistä lainsäädäntöä ja sen soveltamista jäsenvaltioissa ja määriteltävä selvät prioriteetit, jotta varmistamme toimivan vaarojen ehkäisyn ja toimivan kriisinhallinnan.
Theodor Dumitru Stolojan
Haluan ilmaista osanottoni niiden ihmishenkien menetysten takia, joita syntyi Unkarissa tapahtuneen teollisuusjätevuodon yhteydessä. Kohtaamme luonnonmullistuksia, kuten tulvia, joita emme aina pysty estämään tai joiden vaikutuksia emme pysty hallitsemaan. Kuitenkin kun kyse on teollisuusjätteestä, joka on mahdollisesti vahingollista ihmisille ja ympäristölle, meillä on Euroopan unionissa sitä koskevat säännöt. Valitettavasti voimme todeta, että näitä sääntöjä ei jokaisessa jäsenvaltiossa noudateta. Siksi ehdotan komissiolle, että se esittää tavoitteekseen tarkastaa niiden kansallisten elinten laadun, joiden vastuulle mahdollisesti vaarallisten teollisuusjätteiden varastointia koskevien EU:n säännösten täytäntöönpano on annettu. Tämä tarkastus on suoritettava ensisijaisesti niissä jäsenvaltioissa, jotka hyväksyttiin EU:hun vuosina 2004 ja 2007.
