Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Edellisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Van Velzen
Arvoisa puhemies, pöytäkirjan sivulla 18 ilmoitetaan, että minä olen pyytänyt varapuhemies Imbeniä ottamaan määrätietoisesti kantaa demokratiaan ja ihmisoikeuksiin Kuubassa nyt hänen siellä ollessaan. Kysymys oli kuitenkin siitä, että varapuhemies Imbeni antaisi julkilausuman Euroopan parlamentin puolesta niiden päätöslauselmien perusteella, joita parlamentti on Kuubasta toistuvasti antanut. Parlamentti antoi päätöslauselman viimeksi 11. maaliskuuta 1999. Varapuhemies Imbeni ilmoitti 21. maaliskuuta Agence Presse -tietotoimistolle, että hän ei aio antaa julkilausumaa. Tämä oli taustana sille pyynnölle, jonka jäsen Barón Crespo esittää minulle pöytäkirjan sivulla 19. Kysymys ei ole Imbenin yksityisvierailusta vaan hänen vierailustaan Euroopan parlamentin edustajana. Sen takia kehotamme häntä antamaan julkilausuman Kuuban ihmisoikeustilanteesta. On helppoa antaa hienoja julkilausumia Euroopan parlamentissa, mutta niiden esittäminen paikan päällä vaatii suurempaa rohkeutta.

Puhemies
Hyvä jäsen, olen tietoinen asiasta. Muistaakseni arvoisa puhemies sanoi teille jo eilen, että hän hoitaa asian.

Seguro
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että tämä asia on jälleen keskustelunaiheena. Jo eilen ryhmäni puheenjohtaja toi esiin kollegamme Renzo Imbenin kyvyt ja rehtiyden, samoin kuin sen tavan, jolla hän on puhunut ihmisoikeuksien puolesta niin täällä kuin missä tahansa päin maailmaa. Olemme pahoillamme, että tämän edustajainkokouksen varapuhemiehen kimppuun on jälleen kerran hyökätty ilman, että hänellä on mahdollisuutta olla puolustamassa täällä itseään. Kiitän tämän puheenvuoroni merkitsemisestä pöytäkirjaan.
(Suosionosoituksia vasemmalta)

Puhemies
Paljon kiitoksia, hyvä jäsen. En aio sallia keskustelua tästä aiheesta. Mikäli siitä pyydetään vielä puheenvuoroja, en ota niitä vastaan. Puhemies ilmoitti eilen selvästi, mitä hän tekee. Asia on täten loppuun käsitelty.

Buitenweg
Arvoisa puhemies, minulla ei ole huomautettavaa pöytäkirjoista, mutta valitettavasti en pystynyt seuraamaan tätä kiinnostavaa keskustelua kokonaan, koska sitä ei tulkattu hollanniksi.

Puhemies
Hyvä jäsen, olen pahoillani, mutta asiaa on ainakin takautuvasti vaikea muuttaa.

Jos hollanninkielistä tulkkausta ei ole, haluaisin pyytää täällä olevaa yksikköämme huolehtimaan asiasta. Tällä hetkellä en voi tehdä enempää.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Päätös kiireellisestä käsittelystä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana äänestys kiireellistä käsittelyä koskevasta pyynnöstä, joka koskee ehdotusta neuvoston asetukseksi tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetun asetuksen (EY) N:o 1251/1999 muuttamisesta [KOM(2001) 87 - C5-0083/2001 - 2001/0043(CNS)].
Pyynnön puolesta puhuu nyt maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja jäsen Graefe zu Baringdorf.

Graefe zu Baringdorf
, maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja. (DE) Arvoisa puhemies, kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön keskeinen asia on, että kesannoiduilla pelloilla on tarkoitus viljellä valkuaisrehua tai palkokasveja vielä tänä vuonna. Kyseessä on parlamentin vanha vaatimus, johon on nyt lopulta tartuttu. Maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta on neuvotellut neuvoston puheenjohtajan kanssa järjestelmän käyttöönotosta jo tänä vuonna. Siksi valiokuntamme kannattaa kiireellistä käsittelyä. Tällöin olisi myös mahdollista antaa BSE-taudin aiheuttaman naudanlihakriisin johdosta kärsiville naudanlihan tuottajille taloudellista hyvitystä niin, ettei siitä aiheutuisi ylimääräisiä - korostan vielä, ylimääräisiä - kuluja talousarvioon, mutta tilat saisivat joka tapauksessa taloudellista tukea, kun rehua syötetään eläimille. Tämän vuoksi komission jäsen Schreyer on varmaan tyytyväinen. Pyydän täysistuntoa hyväksymään pyynnön.

Puhemies
Koska kukaan ei halua vastustaa kiireellistä käsittelyä, siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön noudattaa kiireellistä käsittelyä.)

Vuoden 2002 talousarvion suuntaviivat / Rahoitusnäkymät
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Costa Nevesin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0102/2001) talousarvion suuntaviivoista (2002): pääluokka III - komissio (2000/2324(BUD));
Buitenwegin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0103/2001) vuoden 2002 talousarviomenettelyn suuntaviivoista pääluokkia II, IV, V, VI, VII sekä Euroopan parlamentin alustavaa ennakkoarviota (Pääluokka I) varten
Pääluokka I - Euroopan parlamentti
Pääluokka II - Neuvosto
Pääluokka IV - Tuomioistuin
Pääluokka V - Tilintarkastustuomioistuin
Pääluokka VI - Talous- ja sosiaalikomitea
Pääluokka VII - Alueiden komitea
Pääluokka VII - Oikeusasiamies;
(2000/2325(BUD))
Colom i Navalin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0110/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi rahoitusnäkymien mukauttamisesta täytäntöönpanoedellytyksiin (komission esittämä Euroopan parlamentille ja neuvostolle 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 16-18 kohtaa soveltaen) [KOM(2001)0149 - C5-0117/2001) - 2001/0075(ACI)].

Costa Neves
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, me keskustelemme nyt budjettivaliokunnan esittämistä suuntaviivoista, joista on haluttu tehdä selkeät ja suppeat, jotta niitä voisi käyttää mittapuina vuoden 2002 talousarvioesityksen tarkastelussa. Lisäksi niiden odotetaan ilmentävän sitä, mikä on kansalaisten mielestä nykyään tärkeintä: Euroopan parlamentin pitää olla se taho, jossa puolustetaan nimenomaan kansalaisten etuja, jossa edustetaan heidän poliittista tahtoaan ja demokratiaa. Tämän käsityksen perusteella on määritelty seuraavat painopistealueet:
Ensiksi: elintarviketurvallisuus ja kuluttajien luottamuksen palauttaminen liitettynä yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen jatkamiseen. BSE sekä suu- ja sorkkatauti ovat herättäneet monia kysymyksiä. Euroopan elintarvikeviranomainen, jolle pitää antaa tarkoituksenmukaiset toimintavalmiudet, on saatettava kiireesti toimintaan. Samalla eläinlääkinnän tarkastusviraston toiminnalta odotetaan paljon. Odotetaan päätöksiä. Edellä kuvattu tilanne määrittää yhdessä laajentumisnäkymien ja Maailman kauppajärjestön uuden neuvottelukierroksen kanssa maataloustuotantojärjestelmän uudelleensuuntaamista. Meidän on saatava nopeasti tietää, mihin suuntaan kuljemme ja miksi. Meidän pitää aloittaa sitä koskeva keskustelu ennen syyskuun 15. päivää. Tarkentakaamme tätä näkökohtaa: haluamme, että tuohon mennessä on alettu harkita yhteisen maatalouspolitiikan uudelleensuuntaamista, ei itse uudistusta. Sillä välin on kuitenkin tarpeen tiedostaa, että monilla maanviljelijöillä on hirmuisia vaikeuksia, ja on tehtävä johtopäätöksiä havainnoista. Euroopan parlamentissa on tiedettävä kaikki kaikesta, eikä tämä sovi yhteen sen kanssa, että parlamentilla ei ole nykyään valtuuksia osallistua maatalouspolitiikan menoja koskevaan päätöksentekoon suurimmassa osassa asioita, mikä on tietenkin todella epädemokraattista. Haluamme, että maatalouspolitiikan alalla noudatetaan yhteispäätösmenettelyä ja olemme sitä mieltä, että menojen jakaminen pakollisiin ja ei-pakollisiin menoihin tekee merkittävästä osasta Euroopan unionin menoja hankalasti valvottavia.
Toiseksi: talousarvion kurinalaisempi, tehokkaampi ja avoimempi täytäntöönpano. Tärkeimpänä pidetään sitä, että talousarvion täytäntöönpanoa valvotaan ja että täytäntöönpanoa koskevan arvion ja lisätalousarvioiden sekä seuraavan vuoden talousarvion hyväksymisen välillä on suora yhteys. Siksi Euroopan parlamentissa on määrätietoisesti varmistettu eri aloihin erikoistuneissa valiokunnissa, että tuo tehtävä pannaan täytäntöön. Tässä yhteydessä on mainittava kertomus, jonka komissio esittänee ensi kesäkuussa.
Kolmanneksi: Euroopan unionin ulkoisen toiminnan on oltava johdonmukaista aiemmin määritettyihin tavoitteisiin nähden. Olemme tietoisia Euroopan unionin ulkoisten toimien merkittävyydestä niin Välimeren altaan, Balkanin ja Venäjän naapureillemme kuin perinteisille yhteistyökumppaneillemme muualla maailmassa, saati sitten kolmansien maiden kehittämiselle. Euroopan unionin ulkoisten toimien tarjoamat mahdollisuudet ovat peruste, jonka nojalla varoja tulee antaa riittävästi käyttöön ja toiminnan pitää olla tehokkaampaa.
Neljänneksi: aidon vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luominen sellaisena kuin se määritettiin vuoden 1999 Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmissä. Sellaiset lainsäädäntö- ja hallintotoimet, jotka muuntuisivat talousarviomäärärahoiksi ja joiden avulla toteutettaisiin todellista turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa, ovat viipyneet ja siksi syvä huoli laittomasta maahanmuutosta on oikeutettua. Ihmisistä käydään kauppaa, miljoonien laittomien maahanmuuttajien yhteiskunnallinen syrjintä on todellista, ja sen synnyttämä epätoivo ansaitsee suurempaa huomiota; ilmiön ratkaisu edellyttää monialaisuutta.
Viidenneksi: määrätietoisuus Lissabonin Eurooppa-neuvostossa määritettyjen tavoitteiden toteuttamisessa, erityisesti panostamalla tehokkaasti useampien ja parempien työpaikkojen luomiseen ja suuremman sosiaalisen yhteenkuuluvuuden aikaansaamiseen. Tarvitsemme kansalaisia, jotka on valmennettu elämään ja työskentelemään tieto- ja osaamisyhteiskunnassa sekä tietoihin perustuvassa yhteiskunnassa. Euroopan unionin on oltava ratkaisevassa osassa tässä asiassa. Keskeiseksi luokitellun eLearning -aloitteen on oltava kunnianhimoinen. Valmistelevien toimien jälkeen pitää hyväksyä tämän alan painottamisen turvaava oikeusperusta. Asun saarialueella, joka on yksi perustamissopimuksen 299 artiklassa syrjäisimmiksi alueiksi määritellyistä seuduista. Tiedän siis, mitä maantieteelliset raja-aidat ovat ja missä määrin Euroopan unioni voi madaltaa niitä. Huolimatta näiden helposti tunnistettavien raja-aitojen rajoittavuudesta, voin kuitenkin havaita yhteisössä monia muita ja naamioidumpia esteitä. Tämän hankkeen, jota ei koskaan voida pitää loppuun asti vietynä tai toteutuneena, jatkuvuus riippuu kyvystämme ylittää ne. Meidän on osattava pysyä lujina.
Päätän puheenvuoroni kääntymällä muiden toimielinten puoleen ja esittämällä toiveen yhteistyön lisäämisestä ja yhteistyöponnistelujen parantamisesta tässä talousarviomenettelyssä.

Buitenweg
. (NL) Arvoisa puhemies, talousarviokierros on taas alkamassa. Käsiteltävänämme olevassa mietinnössä ei vielä mennä yksityiskohtiin vaan siinä esitetään parlamentin kannalta tärkeät päälinjat. Haluan kiittää kollegoitani sydämellisesti, että he ovat kunnioittaneet tätä rajoitusta eivätkä ole sisällyttäneet tähän mietintöön jo tässä vaiheessa kaikenlaisia yksityiskohtia, niin houkuttelevaa kuin se olisikin ollut. Alamme hyvin pian käsitellä muiden toimielinten vuoden 2002 talousarvioita. Aion tehdä työtä sen eteen, että hyvä yhteistyömme voi silloin jatkua. Mitkä sitten ovat mietinnön tärkeimmät kohdat?
Aivan ensimmäiseksi laajentuminen. Kenellekään ei varmasti ole yllätys, että se on myös budjettivaliokunnan suurin haaste lähivuosina. Emme voi istua kädet ristissä odottamassa, kunnes ollaan niin pitkällä. Toimielinten pitää valmistautua vastaanottamaan ehdokasvaltiot. Sen takia pyydämme kaikkia toimielimiä laatimaan monivuotisen suunnitelman, jossa kartoitetaan laajentumisen vaikutukset muun muassa lisärakennusten ja lisähenkilöstön tarpeeseen ja erityisesti kieli- ja käännöspalveluihin. Tämä on hyvin tärkeää. Laajentumisen valmistelut aiheuttavat kustannuksia jo ennen kuin itse laajentuminen on edes toteutunut. Rahoitusnäkymät pitääkin mukauttaa riittäviksi näitä ylimääräisiä rahoitustarpeita silmällä pitäen.
Toinen tärkeä kohta on tehokkuus. Olemme veronmaksajille velkaa kurinalaisuuteen ja moitteettomaan varainhoitoon perustuvan talousarvion. Sitä voidaan osaltaan edistää käyttämällä toimintoperusteista hallintoa ja toimintoperusteista budjetointia. Juuri sen takia pyydämme toimielimiä tekemään talousarvioistaan nykyistä helpommin ymmärrettäviä. Myös toimielinten välinen yhteistyö voi osaltaan edistää tehokkaampaa varojen käyttöä, ja sitä pitääkin mahdollisuuksien mukaan parantaa ja laajentaa. Laadimme siihen tähtääviä ehdotuksia myös ensi vuonna.
Toimielimiltä vaaditaan enemmän kuin vain kurinalaisuuteen perustuvaa talousarviota. Niiden pitää toimia esimerkillisesti. Se on mielestäni tärkeää erityisesti kahdella alueella. Ensimmäinen niistä on tasavertainen kohtelu, ja se liittyy sukupuolen lisäksi kaikkiin muihin perustamissopimuksen 13 artiklassa mainittuihin syrjintäperusteisiin. Henkilöstöpolitiikkamme pitäisi perustua tällaiseen tasavertaiseen kohteluun. Pyydänkin toimielimiä yksilöimään esteitä, jotka ovat tasavertaisen kohtelun tiellä, selvittämään, mitä toimia pitäisi toteuttaa esteiden voittamiseksi ja mitkä niiden talousarviovaikutukset olisivat.
Myös toimielinten vihertyminen lyhyellä aikavälillä saattaa vaatia talousarvion mukauttamista. Hallinnon esikuvatehtävästä puhutaan myös ympäristön toimintaohjelmassa, mutta tässä meillä on tilaisuus ryhtyä sanoista tekoihin. Toimielinten pitää käyttää hyväkseen EMAS-direktiiviin tehtyjä muutoksia, joiden ansiosta nyt myös organisaatiot, kuten Euroopan parlamentti, voivat osallistua yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään. Se merkitsee sitä, että meidän pitää tarkastella rakennuksiamme ja käyttämiämme materiaaleja. Meidän pitää laatia mobiliteettia koskevia suunnitelmia.
Haluaisin mielelläni keskustella kanssanne yksityiskohtaisesti mietinnön kaikista 35 kohdasta ja tiedän, että se kiinnostaisi myös teitä, mutta minun on pakko rajoittua, ei ainoastaan inhimillisistä syistä, tehän olette kuulleet tarinan jo pariin otteeseen, vaan myös talousarvion takia. Kaikki puheethan pitää loppujen lopuksi käännättää ja levittää kirjallisessa muodossa. Kehotamme muita toimielimiä laatimaan suunnitelmia kieli- ja käännösyksikköjen työmäärän holtittoman kasvun estämiseksi. Hyvän esimerkin antaminen voi edistää asiaa.
Tyydyn sen takia hahmottelemaan tässä vain muutamia asioita. Pidän tärkeänä rakennusten mahdollisimman pikaista lunastamista pääomanlisäysten avulla, ohjesäännön laatimista eurooppalaisille poliittisille puolueille ja ohjesäännön laatimista avustajille. Haluan kuitenkin sanoa vielä jotain neuvoston talousarviosta.
Tämä talousarvio on kasvanut voimakkaasti. En halua väheksyä sisäisten uudelleenjärjestelyjen ja kurinalaisuuteen perustuvan talousarvion noudattamisen merkitystä. Neuvosto kuitenkin aivan yksinkertaisesti sisällyttää talousarvioonsa yhä enemmän varojen käyttöön liittyviä toimintoja, ja sillä tavalla syntyy vaivihkaa eräänlainen varjokomissio, toinen eurooppalaista politiikkaa toteuttava toimielin. Se on kielteistä kehitystä. Parlamentin pelko herrasmiessopimuksen rikkomisesta ei saa johtaa siihen, että parlamentti suostuu katsomaan sivusta tällaisten kulujen kasvamista neuvoston talousarviossa. Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan menojen saattaminen ymmärrettävään muotoon on niin tärkeä tavoite, että sitä ei saa uhrata herrasmiessopimukselle. Se voidaan toteuttaa tiukan paikan tullen myös neuvoston talousarvion avulla sisällyttämällä siihen erillinen pääkappale. Parlamentti pystyy harjoittamaan demokraattista valvontaa yhteisön varojen käyttöön ainoastaan avoimen talousarvion avulla. Tämä aihe osoittaa jälleen kerran, että talousarvio ei ole niinkään tekninen tai taloudellinen vaan ennen kaikkea poliittinen kysymys.

Colom i Naval
, esittelijä. (ES) Arvoisa puhemies, olen hieman omituisessa ja epämukavassa asemassa, sillä vaikka budjettivaliokunta tukeekin minua yksimielisesti, olen vakuuttunut, että keskipäivällä minun täytyy pyytää mietinnön palauttamista valiokuntaan. Minkä vuoksi? Sen vuoksi, että samalla kun keskustelemme täällä tästä mietinnöstä, neuvosto keskustelee myös samasta ehdotuksesta. Näin ollen on mahdollista, että jos asiassa päästään sopimukseen, emme voi äänestää päätöslauselmasta tänään, vaan meidän on pyydettävä mietinnön palauttamista valiokuntaan, jotta sopimus voidaan vahvistaa neuvoston kanssa ja jotta siitä voidaan äänestää 2. ja 3. toukokuuta.
Hyvät parlamentin jäsenet, mietinnön aihe voi tuntua liian tekniseltä: kyse on rahoitusnäkymien mukauttamisesta toteuttamisedellytyksiin. Kuten mietinnön nimi osoittaa, mukauttaminen liittyy tietenkin siihen, miten rakennerahastoja on edellisten varainhoitovuosien aikana toteutettu, sillä rahoitusnäkymien menoluokan 2 summat eivät muodosta ainoastaan menokattoa, vaan myös menotavoitteen.
Koska vuosi 2000 oli uuden ohjelmakauden ensimmäinen vuosi, sen aikana rakennerahastoista voitiin toteuttaa noin 14 miljardia euroa, joista noin 8 miljardia euroa budjetoitiin uudelleen vuonna 2001, ja näin ollen jäljellä on vielä lähes 6 miljardia euroa, jotka pitäisi budjetoida uudelleen. Nämä 6 miljardia euroa voidaan budjetoida uudelleen, mutta on otettava huomioon, että uusien rakennerahastoja koskevien asetusten mukaisesti tämä on viimeinen kerta, kun niin voidaan tehdä. Tämän vuoksi ne määrärahat, jotka jäävät tulevina vuosina toteuttamatta, voidaan helposti peruuttaa. Tästä olemme huolissamme.
Haluamme, että kaikki määrärahat voidaan toteuttaa asianmukaisesti ja että ohjelmien vahvistamisessa ei viivästytä. Uskon tämän olevan komission, neuvoston jonka poissaolo on valitettavaa, mutta ymmärrettävää, koska se kokoontuu parhaillaan Brysselissä ja keskustelee tästä samasta aiheesta ja parlamentin yhteisenä tavoitteena.
Tähän mennessä välillämme olleet kiistakysymykset liittyvät kahteen asiaan. Ensimmäinen niistä ei ole kovin vakava: olemme eri mieltä siitä, pitäisikö myös maksumäärärahat ottaa uudelleen talousarvioon. Mielestämme se olisi tärkeää, jotta voisimme välttyä viime vuosina kohtaamiltamme ongelmilta. Toiset toimielimet eivät ole samaa mieltä. Tämä ei liene keskeisin asia.
Toinen kiistakysymys liittyy uudelleenbudjetoinnin malliin. Komissio kannatti alun perin tasaisempaa budjetointia. Kokemukseemme nojaten sekä aluepolitiikka- ja sosiaalivaliokuntien avustuksella ehdotimme maksusitoumusmäärärahojen uudelleenbudjetointia sellaisen mallin mukaisesti, joka tunnetaan teknisesti back loading -mallina, joka tarkoittaa, että ensin myönnetään tietty kokonaissumma toteutettavaksi ja sen jälkeen, ohjelmakauden myöhäisemmässä vaiheessa, myönnetään vielä hieman suurempi summa. Kokemuksemme perusteella olemme nimittäin vakuuttuneita, että määrärahoja ei voida toteuttaa ensi vuonna komission ehdottamalla tavalla.
Uskomme, että tämä näkemys mahdollistaa sopusointuisemman kehityksen rakennerahastojen toteuttamisessa. Emme tee periaatekysymystä esittämistämme konkreettisista luvuista. Periaatekysymyksenä on menokehys. Uskomme, että eilisen kokouksen jälkeen komissio kertoi siellä esittämässään puheenvuorossa yksityiskohtaisesti, missä vaiheessa uusia ohjelmia koskevissa neuvotteluissa ollaan voimme päästä tämän kysymyksen osalta vaikeuksitta ja kohtuullisessa ajassa sopimukseen, jonka neuvosto voi sitten hyväksyä ja joka ratkaisisi ne ongelmat, joita tulevien ohjelmien kannalta on erityisesti Kreikalla, Espanjalla ja Italialla.
Haluan ainoastaan puolustaa näitä kantoja ja sanoa, että toimielinten välisen lojaalin yhteistyön hengessä se, että toimielintenvälisessä sopimuksessa säädetty päivämäärä 1. toukokuuta joka ei muuten ole työpäivä vaihdetaan toukokuun 2. päivään, jolloin parlamentti kokoontuu, ei ole millään tavoin ristiriidassa minkään perustamissopimuksen artiklan kanssa. Sitä ennen budjettivaliokunnalla on kokous 24.25. huhtikuuta, ja jos neuvosto pääsee tänään sopimukseen, budjettivaliokunta voisi hyväksyä sopimuksen lopullisesti ja hyväksyä sen myös ilman keskustelua 2. ja 3. toukokuuta pidettävässä täysistunnossa.

Deva
. (EN) Arvoisa puhemies, olen iloinen saadessani puhua jäsen Colom i Navalin erinomaisen puheen jälkeen. Puhun myös kollegani Wijkmanin puolesta, sillä hän ei ole paikalla. Kehitysyhteistyövaliokunta on erittäin huolissaan, ettei EKR:ää ole vieläkään budjetoitu. Nyt meillä on ns. yhteinen AKT-EU-edustajakokous, maailman ainoa parlamentaarinen edustajakokous, jossa ei käsitellä talousarviota. On jokseenkin naurettavaa, että tällaisen asiaintilan annetaan jatkua.
Jos haluamme toteuttaa kehitysyhteistyöbudjetin alakohtaiset tavoitteet, meidän on siirryttävä kohti sellaista talousarviota, johon jo sisältyy tulostavoitteinen strategia, jotta kehitysyhteistyöstä vastaavan komission pääosaston kaavailemissa maakohtaisissa strategioissa voidaan hajauttaa toimintaa edustustoille ja lisätä niiden päätösvaltaa. Muuten meillä on vanhanaikainen talousarvio, jossa pyritään uuteen talousjohtamisen malliin.
Toinen seikka, jonka haluaisin mainita, on tietotekniikka ja kestävä energia kehitysyhteistyöbudjetissa. Liikenne ja viestintä ovat olleet vanhanaikaisia asioita, jotka on lisätty talousarvioon vuosi toisensa jälkeen, mutta on olemassa sellaisia uusia tekniikoita, jotka meidän on otettava huomioon.
Sanoisin lopuksi, että talousarvioomme on harkittava aidsin torjuntaan tarkoitettua yleistä rahastoa. Ei riitä, että kemian teollisuutta ja lääkeyhtiöitä vain kehotetaan laskemaan hintoja.
(Suosionosoituksia oikeistolta)

Pronk
Arvoisa puhemies, haluan työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan puolesta onnitella sydämellisesti esittelijä Costa Nevesiä ja esittelijä Colom i Navalia heidän työnsä tuloksista. Toivon, että voimme saattaa Colom i Navalin mietinnön suhteellisen pian päätökseen neuvoston kanssa tehtävällä sopimuksella. Toivon myös, että siinä otetaan huomioon työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan toivomukset.
Mitä tulee Costa Nevesin mietintöön, niin esittelijä asettaa mielestäni hyviä lähtökohtia. Tässä vaiheessa on vain aina vähän vaikeaa olla konkreettinen, koska meillä ei ole vielä komission alustavaa talousarvioesitystä. Haluan kuitenkin käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni sanoakseni jotain työllistämisohjelmista. Viime vuosina parlamentti, komissio ja neuvosto ovat käynnistäneet monenlaisia työllistämisohjelmia. Tämän vuoden aikana niitä pitäisi mielestäni alkaa arvioida ja arvioinneista pitäisi yrittää tehdä päätelmiä. Arvoisa puhemies, olen ollut viime aikoina hyvin levoton, koska avoimesta koordinoinnista ja yhteistyöstä puhuttaessa komissiolla on taipumus kuunnella pelkästään neuvostoa ja unohtaa se, että talousarvio kuuluu kummankin budjettivallan käyttäjän toimivaltaan. Avoimen koordinoinnin ja yhteistyön tulkitseminen on tietysti neuvoston tehtävä, mutta talousarvioasioissa kumpikin budjettivallan käyttäjä on toimivaltainen. Komissio ja ennen kaikkea neuvosto itse unohtavat tämän helposti. Minusta vaikuttaa siltä, että neuvosto käyttäytyy vähän samaan tapaan kuin Yhdysvaltojen mafiapomot, jotka vaihtavat parhaillaan keskenään erilaisia toimintakenttiä, eikä niinkään kuin vastuullinen budjettivallan käyttäjä, jollainen neuvoston kuuluisi olla. Se näkyy myös siitä, että neuvosto ei ole tänään täällä läsnä. Tämä on oikeastaan hyvin tärkeä keskustelu, vaikka kaikki ei olekaan vielä täysin selvää. Meidän tulisi joka tapauksessa tarkastella työllistämisprojekteja ja yleensäkin avoimeen koordinointiin liittyviä kysymyksiä ja tehdä siitä päätelmiä.

Deprez
Arvoisa puhemies, kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta korosti budjettivaliokunnalle antamassaan lausunnossa joitakin painopisteitä, joiden enemmistö sisältyy myös Costa Nevesin mietintöön, mistä haluan kiittää häntä.
Muistuttaisin ensinnäkin vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen strategisesta merkityksestä koko Euroopan unionin kannalta. Tästä Tampereella juhlallisesti vahvistetusta painopisteestä aiheutui komissiolle valtavasti työtä, jonka toteuttamisaikataulu on äärimmäisen tiukka. Näin ollen mielestämme on tärkeää, ja osoitan nyt sanani etenkin komission jäsenelle, että oikeus- ja sisäasioissa olisi tulevaisuudessa käytettävissä sen verran henkilöstöresursseja ja hallinnollisia toimintakeinoja kuin on tarpeen, jotta alalla voitaisiin tehokkaasti ja sovitussa aikataulussa selviytyä sitä odottavasta valtavasta työmäärästä. On selvää, että maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikka sekä rikollisjärjestöjen torjunta ovat näissä tehtävissä keskeisellä sijalla, ja kiitänkin yleisesittelijää, että hän on sisällyttänyt tämän selväsanaisesti päätöslauselmaesitykseensä.
Haluaisin lopuksi kiinnittää komission huomion Euroopan unionia tulevaisuuden vaikeaan kysymykseen eli unionin ulkorajojen tosiasialliseen valvontaan. Unionin pitkien ulkorajojen valvonta on vaikeaa jo nyt, ja vielä vaikeampaa se on tulevaisuudessa, koska nykyiset ehdokasvaltiot, joista muuttovirrat suuntautuvat unionin alueelle, muodostavat tulevaisuudessa sisääntuloportin Euroopan unionin alueelle.
Sen vuoksi katsomme, että teidän, arvoisa komission jäsen, on sisällytettävä vuoden 2002 talousarvioon tarkat suuntaviivat, joiden perusteella voimme vastata tuohon haasteeseen. Unioni ei voi toimia minään linnakkeena, mutta se ei saa enää myöskään toimia houkuttimena rikollisille siirtolaisketjuille.

Salafranca Sánchez-Neyra
. (ES) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää jäsen Costa Nevesiä yhteistyöstä, onnitella häntä hänen laatimastaan mietinnöstä ja sanoa hänelle, että ulkopolitiikan painopisteet ovat erittäin selvät: laajentuminen, joka ei sisälly otsakkeeseen 4; konfliktien torjuminen ja kriisinhallinta; Balkanin jälleenrakentaminen; Euroopan unionin Välimeren-politiikka; tietenkin pohjoinen ulottuvuus sekä yhteistyö- ja kehitys ihmisoikeuksien alalla.
Haluaisin korostaa aivan erityisesti, että ulkoasioiden valiokunta on pyytänyt talousarviosta vastaavalla komission jäsenellä ja minulla on ollut jo tilaisuus keskustella asiasta komission jäsen Pattenin kanssa viime viikolla Santiago de Chilessä että tarkasteltaisiin sitä painopistettä, jonka tulevat muodostamaan EU:n, Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueen valtioiden ja hallitusten päämiesten toinen huippukokous sekä Chilen ja Mercosurin kanssa neuvoteltavat uudet sopimukset. Näin ollen ulkoasioiden valiokunta korostaa näitä painopisteitä; niistä kaikissa on tietenkin otettava huomioon mahdollisimman tehokas hallinnointi ja mahdollisimman suuri avoimuus. Toivomme, että voimme jatkaa yhteistyötä esittelijän kanssa ensimmäisessä käsittelyssä.

Messner
Arvoisa puhemies, koska varainhoitovuosi 2002 on hyvin tärkeä, jopa erittäin tärkeä ratkaisevaan vaiheeseen etenevän laajentumisen takia, ja koska meillä on lisäksi suuria vaikeuksia yhteisen maatalouspolitiikan alalla ja koska rakennerahastojen määrärahoja ei vielä ole täysin käytetty, aluepolitiikkavaliokunta ehdottaa kolmea painopistettä: Interreg-, Leader-, Equal- ja Urban- yhteisöaloitteisiin liittyvät rakenteelliset toimet sekä innovatiiviset toimet ovat meille hyvin tärkeitä. Meille on tärkeää, että ainakin muutamaa Euroopan laajuista verkkoa (TEN) laajennetaan pullonkaulojen poistamiseksi. Ympäristö- ja työllistämispolitiikkaa on parannettava pitkällä aikavälillä, ja ympäristön huomioon ottavan lähestymistavan korostaminen talousarviossa on asetettava etusijalle, mihin ei ole vielä tähän mennessä kiinnitetty huomiota.
Meidän mielestämme ei ole niin traagista, että valiokuntamme päätelmiä ei vielä ole otettu huomioon direktiiveissä, mutta toivomme, että se olisi mahdollista tulevaisuudessa. Minä haluaisin vuoristokiipeilijänä huomauttaa, että kansainvälinen vuorien vuosi 2002 voisi näkyä jotenkin myös talousarviossa. Muuten hyväksyn direktiivit ja kannatan niitä.

Görlach
maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausunnon valmistelija. (DE) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, kuunneltuaan pääesittelijä Costa Nevesiä voisi saada sen käsityksen, että kuluvan vuoden talousarviomenettelyn tärkein asia olisi maatalousbudjetin käsittely. Kiitän häntä tällaisesta painopisteiden asettamisesta. Mutta käytännössähän tämä tarkoittaisi, että vaikka vuoden 2002 talousarviossa pitäisi jo olla viitteitä maatalouspolitiikan tulevasta uudistamisesta - tätähän me toivomme - ne eivät olisi kovin selkeitä, koska vuoden 2002 talousarviossa on keskityttävä BSE-taudin sekä suu- ja sorkkataudin aiheuttaman kriisin hoitamiseen. Pyydän teitä sen vuoksi aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnankunnan puolesta suhtautumaan suoritettavaan tehtävään hyvin vakavasti ja varmistamaan, että mahdollisuutta yhdistää käyttämättä jääneitä määrärahoja hyödynnetään - tämä koskee myös pakollisia määrärahoja - ja perustetaan markkina- ja kuluttajasektorille eläintauti- ja katastrofirahasto, jotta meillä olisi todella riittävästi määrärahoja torjua katastrofaaliset mittasuhteet saanut kriisi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa.
Me emme missään tapauksessa hyväksy viime talousarvion käsittelyn yhteydessä esitettyä menettelyä, että ongelmia yritetään hoitaa määrärahoja suoraviivaisesti pienentämällä. Pyydämme sen takia komissiota luopumaan tällä kertaa tällaisista suunnitelmista, kun se valmistelee vuoden 2002 alustavaa talousarvioesitystä.
Vientitukien ja EU:n uuden maatalouspolitiikan osalta meidän olisi yritettävä pienentää viennistä aiheutuvia menoja johdonmukaisesti siellä, missä ne ovat erittäin korkeat. Tämän johdosta meidän on ensinnäkin helpompi puolustaa määrätietoisesti asemiamme WTO:n tasolla, mutta tämän lisäksi meillä olisi paremmat mahdollisuudet toimia joustavasti kaikissa maataloutta ja maaseutua koskevissa asioissa. Toisin sanoen, huolimatta BSE-taudin sekä suu- ja sorkkataudin meille tällä hetkellä aiheuttamista ongelmista, haluaisimme mielellämme nähdä komission alustavassa talousarvioesityksessä myönteisiä viitteitä valmistautumisesta välttämättömään maatalouspolitiikan uudistamiseen.

Kuckelkorn
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, sallikaa minun esitellä talous- ja raha-asioiden valiokunnan painopisteitä vuoden 2002 yleiselle talousarviolle. Ensimmäinen kohta liittyy tilastotietoihin liittyviin ongelmiin tai pikemminkin niiden vaikeaan saatavuuteen. Tilastotiedot ovat erittäin tärkeitä talous- ja raha-asioiden valiokunnan työlle. Meille on sattunut usein, että työssämme tarvittavat tilastotiedot ovat olleet täysin puutteellisia. Haluaisin mainita esimerkkinä rakenneindikaattorit. Valiokunta vaatii sen vuoksi, että talousarvion kohtaan "tilastotiedot" varataan tarvittavat määrärahat.
Toiseksi vaadimme, että erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille annetaan tarpeeksi riskipääomaa.

Kolmanneksi pidämme erittäin tärkeänä, että rahoituspalveluiden puitteita koskevan toimintasuunnitelman toteuttamiselle varataan riittävästi varoja. Sama koskee tietysti myös komissiota. Tässä otamme kantaa Lamfalussyn raporttiin. On parempi puuttua tähän kohtaan kuin toteuttaa lainsäädäntömenettely aivan liian hitaasti.
Neljänneksi korostamme, että komission pääosastojen henkilöstöresursseja olisi parannettava. Lopuksi vaadimme, että tarkistetaan, olisiko mahdollista jatkaa Prince-ohjelman toteuttamista vuoden 2002 kuuden ensimmäisen kuukauden aikana siten, että kohteena olisivat erityisesti pienet ja keskisuuret yritykset, jotka eivät vielä ole voineet valmistautua euron käyttöönottoon taloudellisten resurssiensa takia, kuten suuret yritykset ja pankit ovat jo tehneet.
(Suosionosoituksia)

Perry
. (EN) Arvoisa puhemies, puhun vetoomusvaliokunnan puolesta. Vetoomusvaliokuntaa ei voida luonnehtia suurten summien valiokunnaksi, mutta sillä on tärkeä tehtävä: se suojelee niiden kansalaisten oikeuksia, jotka vetoavat parlamenttiin, jotta se puolustaisi heidän oikeuksiaan.
Meillä on kaksi talousarvioon liittyvää erittäin vaatimatonta pyyntöä, jotka sisältyvät Buitenwegin mietintöön. Ensiksi: meillä olisi oltava asianmukainen tietokanta, jotta kansalaiset voisivat seurata vetoomuksiaan Internetin kautta. Toivomme, että sellainen olisi käytössä ensi vuoden loppuun mennessä, ja haluamme siihen määrärahoja. Toiseksi: valitsimmepa me sitten minkälaisen kielijärjestelmän tahansa, ennen laajentumista on valmistauduttava siihen, että ehdokasvaltioiden kansalaiset voivat esittää parlamentille vetoomuksen omalla kielellään.
Lopuksi: haluaisin täsmentää, että vetoomusvaliokunta ei tarvitse rahaa, mutta se tarvitsee parlamentin, komission ja neuvoston tukea, jotta sillä olisi pääsy asiakirjoihin. Se on ilmaista. Se ei maksa mitään. Voin kuitenkin kertoa teille, että tälläkin hetkellä on useita vetoomuksia - esimerkiksi Lloydin vetoomus - joissa komissio ja neuvosto ovat estäneet parlamenttia pääsemästä tietoihin.

Ferber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät jäsenet, me keskustelemme tänään talousarvion suuntaviivoista, toisin sanoen kysymyksestä, mitä poliittisia painopisteitä haluamme asettaa talousarviolle, siis tulevan vuoden talousarviolle. Haluaisin sanoa aivan selvästi, että jokainen eurooppalainen aihe ei ole EU:lle tärkeä aihe, eikä jokainen EU:lle tärkeä aihe ole tärkeä talousarvion kannalta. Nämä asiat on pidettävä tässä ehdottomasti erillään. Siksi haluaisin keskittyä tässä muutamaan olennaiseen painopisteeseen.
Ensimmäinen aihe on tietysti se kysymys, miten voimme ottaa huomioon BSE-taudin sekä suu- ja sorkkataudin aiheuttaman kriisin, josta aiheutuu menoja talousarvioon, ja ryhtyä samalla talousarvioon menoja aiheuttaviin toimenpiteisiin, joilla on tarkoitus luoda sellainen maatalous, joka on toimintakykyinen tulevaisuudessa, ja taata optimaalinen kuluttajansuoja ja mahdollistaa Euroopassa valmistettujen tuotteiden myyntimahdollisuudet maailman muihin osiin. Tämä on maataloutemme A ja O. Tässä meillä on suuri yhteinen tehtävä, joka on ratkaistavissa vuoden 2002 talousarvion avulla.
Toinen aihe: Euroopan unioni on ottanut yhä enemmän vastuuta yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla, minkä vuoksi sen merkitys on vastaavasti kasvanut. Mielestäni enää ei voida hyväksyä tilannetta, että Euroopan unionin 15 ulkoministeriä - tässä herää kysymys, tarvitsemmeko ylipäätään niin monta ulkoministeriä - matkustelevat ympäri maailmaa ja avaavat joka paikassa Euroopan runsauden sarven ja antavat lupauksia, jotka meidän on sitten viime kädessä toteutettava suurella vaivalla ja talousarvioon liittyvillä tempuilla. Näin ei voi jatkua. Tässä asiassa neuvoston on syytä harkita, onko kaikki, mitä se tekee, järkevää.
Kolmas painopiste: jäsenneuvottelut etenevät nyt aivan konkreettiseen vaiheeseen. Mitä konkreettisemmin etenemme laajentumisessa, sitä enemmän menoja aiheutuu talousarvioon. Myös tässä asiassa on todettava selkeästi, että ei riitä, että matkustetaan ehdokasvaltioiden pääkaupungeista toiseen ja taputetaan kaikkia olkapäille ja sanotaan, että hyvin sujuu. Mutta sitten kun pitäisi antaa rahaa ja välineitä, neuvosto kääntää selkänsä ja käyttäytyy määrärahoja jaettaessa erittäin kitsaasti. Näin ei voida enää menetellä!
Viimeinen aihe, jota haluaisin käsitellä, koska se on herättänyt keskustelua myös talousvaliokunnassa, koskee sisä- ja oikeuspolitiikkaa. Tämä on tietenkin poliittinen painopiste, joka merkitsee vain muutamaa uutta virkaa komission jäsen Vitorinon johtamalle osastolle, eikä se aiheuta menoja talousarvioon. Sisä- ja oikeuspolitiikasta ei aiheudu menoja talousarvioon. Asiaan on voitava suhtautua järkevästi. Siksi meidän olisi pidettävä erillään poliittisesti merkittävät aiheet, joihin sisä- ja oikeuspolitiikka ensi vuonna kuuluu. Mutta talousarvion suuntaviivojen kannalta se ei ole keskeisimpiä aloja, koska sillä ei ole suurta merkitystä.
Haluaisin kuitenkin käsitellä myös hallinnollisia talousarvioita. Teen teille selkeän kysymyksen: minkä vuoksi hallinto on olemassa? Ei varmaankaan itsensä vuoksi, vaan sen takia, että olisi järjestelmä, joka takaa varmasti eri toimielinten vastuulla olevien asioiden hoitamisen. Siksi meidän olisi Euroopan parlamenttina harkittava lainsäädäntökauden puolivälissä - jonka saavutamme tämän vuoden lopussa - ovatko työtapamme kaikilta osin oikeita. Minusta meidän ei pitäisi perustaa nyt alivaliokuntaa toinen toisensa jälkeen, mistä parhaillaan keskustellaan kuluttajansuojan alalla, vaan meidän olisi sen sijaan harkittava, miten voimme muuttaa nykyistä valiokuntarakennetta niin, että se vastaisi paremmin lainsäädäntövastuun vaatimuksiin. Näistä asioista meidän on puhuttava ehdottomasti myös tänä vuonna. Se vaikuttaa tietysti myös talousarvioon.
Me keskustelemme myös rahoitusnäkymistä. Vuoden 2002 kuluessa me joudumme tekemään WTO:sta johtuvia talousarvioon vaikuttavia päätelmiä. Käsittelin jo laajentumista ja ulkopolitiikkaa, joiden kohdalla olemme soveltaneet erityisjärjestelyjä jo kolmen vuoden ajan. Me keskustelemme kuudennesta tutkimuksen puiteohjelmasta, jolle haluamme lisää määrärahoja. Me keskustelemme siitä, että toimintatalousarviot kasvavat. Neuvosto vaatii vielä 10 miljoonan euron lisämäärärahoja. Meihin kohdistuu siis myös hallintomenojen vuoksi erittäin kovia paineita. Tiivistetysti voidaan siis todeta, että valtioiden ja hallitusten päämiesten Berliinissä maaliskuussa 1999 antamat suuret lupaukset, joiden mukaan Euroopan toimintakyky olisi taattu vuoteen 2006 asti, osoittautuvat kahden vuoden kuluttua epärealistisiksi ja vääriksi. Sen takia voin vain pyytää tässä asiassa neuvostoa antamaan periksi eli niin sanotusti laskemaan housunsa ja muuttamaan rahoitusnäkymiä, koska me emme muuten kykene täyttämään talousarvion kannalta Euroopalle asetettuja vaatimuksia ja odotuksia pitkällä aikavälillä.

Puhemies
Hyvä jäsen Ferber, minun täytyy soveliaisuussyistä hylätä ehdotuksenne!

Walter
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, paljon kiitoksia istunnon puheenjohtajan huomautuksesta, sillä minun ei tarvitse nyt toistaa samaa asiaa. Kun Markus Ferber esittää tällaisia ehdotuksia, on houkutus vastata niihin suuri. Näkymä Markus Ferberistä housut kintuissa ei sen sijaan ole kovin houkutteleva, joskin hänen ehdotuksensa käsitellä aihetta täällä ei ole kaikkein huonoimpia. Sillä on kuitenkin otettava huomioon, että hänen täällä tekemänsä ehdotus rahoitusnäkymien tarkistamisesta on varmaankin vakavasti otettava ehdotus tai aloite.
Kuitenkin on myös tiedettävä, että käytämme veronmaksajiemme varoja. Me käytämme verorahoja. On helppoa astua esiin ja sanoa, että teidän meille asettamat puitteet ovat kauttaaltaan järjettömiä, ja me voimme unohtaa ne helposti, sillä teidän on annettava meille enemmän. Jälkeenpäin on erittäin helppoa sanoa näin. Maailma on tietysti muuttunut viime viikkoina ja kuukausina, enkä pyri salaamaan, että minäkin olen viime vuosina usein kysynyt toistamiseen, onko yksittäisille aloille annettu riittävästi määrärahoja ajankohtaisissa ongelmatilanteissa, joihin olemme joutuneet.
Ajankohtaiset ongelmatilanteet kuuluvat asioihin, joihin sosiaalidemokraatit kiinnittävät huomiota talousarviota koskevissa neuvotteluissa. Kuluttajien luottamus ja elintarvikkeiden laatu ovat tietenkin myös ajankohtaisia ongelmakysymyksiä. Juuri nämä kaksi painopistealuetta ovat viime viikkoina ja kuukausina kokeneet kovia iskuja maatalouspolitiikkaa ja kansalaisten elintarvikehuoltoa kohdanneiden ennalta arvaamattomien tapahtumien ja sattumien vuoksi. Mutta me emme nyt voi käyttäytyä ja suhtautua niin kuin mitään ei olisi tapahtunutkaan ja piilottaa päitämme hiekkaan ja sanoa, että näin ei voi jatkua ja että kaikki aikaisemmin tehdyt päätökset ovat ikuisesti oikeita. Meidän on nyt todella annettava etusija elintarvikesuojaa ja elintarvikkeiden laatua koskeville kysymyksille ja käsiteltävä niitä maatalouspolitiikan uudistamisen yhteydessä.
Toinen erittäin tärkeä ja ajankohtainen kysymys on rauha Euroopassa ja aivan konkreettisesti rauha Balkanilla, mitä me emme minun mielestäni missään tapauksessa saa yksinkertaisesti unohtaa ja siirtää syrjään, kun olemme nyt jo kolmen vuoden ajan käyneet kiivasta kamppailua rauhan saavuttamiseksi. Tämä ei ole kysymys, jonka voi syrjäyttää pelkästään sen takia, että on syntynyt uusi vielä vakavampi ja meitä ehkä enemmän koskeva ongelma. Jälleenrakentaminen ja rauhan turvaaminen Balkanilla sekä sikäläisten ihmisten avustaminen on myös meidän mantereemme tulevaan elinkelpoisuuteen vaikuttava asia. Kaikki meidän nyt tekemättä jättämämme asiat rauhan rakentamiseksi Balkanille voivat kostautua meille joskus myöhemmin. Kuka teistä voi taata, että emme joudu taas sotilaallisiin selkkauksiin, jos annamme ihmisille sellaisen kuvan, että meille olisi edullisempaa, että he jatkaisivat keskinäistä riitelyään. Kaikkein suurin hyöty koituisi nyt selvästi siitä, että he harjoittaisivat yhteistyötä meidän kanssamme, jotta maanosan rauha saataisiin vakautettua.
Vielä yksi välttämättä hoidettava asia, jonka syyt ovat menneisyydessä, mutta joka ulottuu myös tulevaisuuteen, on työttömyyden torjunta. Tässä meidän aikaisempi toimintamme Euroopan mantereella ja Euroopan unionissa on ollut tuloksekasta. Työttömyysaste on laskenut viime vuosina 8,7 prosentista 8 prosenttiin. Euroopan unionina me emme tietenkään ole kantaneet harteillamme raskainta taakkaa, mutta olemme varmasti vaikuttaneet olennaisesti myönteiseen kehitykseen ehdotuksillamme ja aloitteillamme. Jos väestön sosiaaliseen osallisuuteen suhtaudutaan vakavasti eikä hyväksytä sitä, että osa väestöstä syrjäytyy, eikä voi osallistua esimerkiksi työelämään, on kehitystä yritettävä torjua sopivilla toimilla. Ihmisillä on oikeus vaatia, että me teemme parhaamme työttömyyden torjumiseksi. Mutta sosiaalinen osallisuus tarkoittaa myös sitä, kuten kollegani Neena Gill on sanonut, että jokaisella on oltava mahdollisuus osallistua yhteiskunnan toimintaan uuden teknologian luomissa olosuhteissa. Osallistuminen ei saa riippua siitä, ovatko ihmiset tarpeeksi rikkaita ostaakseen huippuhienon tietokoneen ja opettaakseen lapsensa käyttämään sitä, vaan meidän on tehtävä kaikki voitavamme, jotta kukaan ei syrjäytyisi.
Asia, joka on varmasti paljon tärkeämpi poliittisesti kuin talousarvion kannalta, kuten Markus Ferber aivan oikein sanoi, on muuttoliike. Olen hyvilläni, että me talousvaliokunnassa pystyimme sopimaan, että käsittelemme tätä aihetta kohdissa muuttoliike ja avustukset. Miten voimme ohjailla muuttoliikettä, joka käsittää tilanteet, joissa ihmiset joutuvat muuttamaan tahtomattaan ja joissa muutto tapahtuu meidän mahdollisten tulevien tarpeidemme vuoksi? Tällöin asiaa ei saa kriminalisoida tai suhtautua siihen tunteenomaisesti, vaan meidän on todella paneuduttava aiheeseen. Mielestäni on erittäin hyvä asia, että tämä voi tapahtua sopusoinnussa Costa Nevesin asiaa koskevan mietinnön ehdotusten kanssa.
Seuraava kohta: yhteinen sisä- ja turvallisuuspolitiikka. Myös tämä on erittäin tärkeä asia, joka ei tosin ole tällä hetkellä talousarvion kannalta kovin olennainen, mutta sen sijaan poliittiselta kannalta erittäin tärkeä. Tällöin ei voida enää menetellä niin, että me mietimme Euroopan tasolla, miten voisimme parantaa sotilaallisten rakenteiden verkottumista, miten saamme luotua enemmän sotilaallisia yksiköitä, vaan Euroopan mantereen turvallisuuspolitiikka tarkoittaa myös aseistariisuntaa ja meitä uhkaavien joukkotuhoaseiden vähentämistä. Joukkotuhoaseista ei voida luopua yksipuolisesti, vaan on meidänkin etujemme mukaista pyrkiä edistämään maailmanlaajuista joukkotuhoaseista luopumista. Tämän voisimme asettaa tärkeäksi painopisteeksi.
Sallikaa minun sanoa lopuksi, että me hyväksymme Costa Nevesin mietintöluonnoksen, jota pidämme erittäin hyvänä. Sitä on tosin monilta osin parannettava, mutta sitä varten olemme jättäneet tarkistuksia, ja tiedän, että niitä kannatetaan laajasti, mistä olen erittäin kiitollinen. Me tarkastelemme talousarviota tänä vuonna, niin kuin tulevinakin vuosina, siltä kannalta, olemmeko parlamenttina todella päättämässä koko talousarviosta, vai koskeeko vaikutusmahdollisuutemme vain osaa siitä. Meidän mielestämme voi olla olemassa ainoastaan yksi sekä tulo- että menopuolta koskeva kokonaistalousarvio, jossa ei tehdä eroa pakollisten ja ei-pakollisten menojen välillä. Tällöin talousarvio on täydellinen, mikä on meidän vaatimuksemme pitkällä aikavälillä.

Virrankoski
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää Costa Nevesiä ja Buitenwegiä erittäin hyvistä mietinnöistä. Vuoden 2002 talousarvion suuntaviivat sisältävät Euroopan parlamentin selvän linjauksen noudatettavasta budjettipolitiikasta. Parlamentti haluaa tehostaa ja yksinkertaistaa EU:n hallintoa, korostaa viranhaltijoiden henkilökohtaista vastuuta, parantaa budjetin toteutusta ja vahvistaa taloudellista kehitystä sekä edistää kestävää maataloutta.
Komission uudistus ja hallinnon tehostaminen on keskeinen päämäärä. Tähän pyritään siirtymällä kohti toimintoperusteista budjetointia ja hallinnointia. Omista toimista on kannettava vastuu niin toiminnan tehokkuuden kuin taloudellisuudenkin suhteen. Viivästyksistä on otettava henkilökohtainen vastuu, samoin rahaliikenteen sujuvuudesta ja laillisuudesta. Tässä suhteessa mietinnöissä on selvä viittaus rakennerahasto-ohjelmien hitaaseen käsittelyyn komissiossa. Tähän asiaan on palattava vuoden 2000 vastuuvapausmenettelyn yhteydessä.
Mietinnöissä sujuvan, tehokkaan ja vastuullisen hallinnon avaimiksi nousee uusi varainhoitoasetus, jonka uudistus on kiireellinen toimenpide. Parlamentti vaatii myös viivästysten ja rästien purkua. Oma ryhmäni vaatii, että rästien selvittämiseen on saatava tehoa, ja käyttämättömät sitoumukset on voitava purkaa tietyn ajanjakson jälkeen.
Erityinen ongelma on maatalousbudjetti. Sen rahoitusnäkymissä oleva marginaali on käytetty lähes loppuun BSE-kriisin vuoksi. Ajatus maatalousbudjetin säästöistä, joista Berliinissä puhuttiin, ei näytä ajankohtaiselta. BSE-kriisi uhkaa koko budjettia lisääntyneen varastoinnin ja vientitarpeen vuoksi. Tässä yhteydessä en kuitenkaan voi henkilökohtaisesti yhtyä komission jäsen Schreyerin julkisuudessa esittämään vaatimukseen tukien leikkaamisesta. Maanviljelijät ovat Euroopassa ainoa väestönosa, jonka tulotason EU määrää suoraan. Siksi heitä ei voi henkilökohtaisesti panna BSE-kriisin maksumiehiksi. Maataloustuki ei kannusta ylituotantoon, koska se on irrotettu tuotannon määrästä ja perustuu pinta-aloihin ja kotieläinten lukumäärään. On muistettava, että kovin kilpailijamme Yhdysvallat tukee maataloutta selkeästi enemmän kuin EU. Olisi tärkeää, että myös komissio sitoutuu Agenda 2000 -ratkaisuun.
Tulevaisuuden kannalta keskeinen kysymys on otsakkeen 5 hallintomenojen kehitys. Neuvosto on kehittämässä omaa sotilaallista kriisinhallintaorganisaatiota ja on vaatinut muun muassa 51 uutta virkaa kesken talousarviovuoden toisessa lisätalousarviossa. Kriisinhallinnassa on kyse selkeästi toiminnallisista menoista. Siksi neuvoston on selkeämmin selvitettävä, mistä on kyse, eli onko neuvosto luomassa EU:n toista pilaria varten "uutta komissiota", joka olisi parlamentin budjettivallan ulkopuolella. Koska kyseessä ovat selkeästi ei-pakolliset menot, parlamentti ei voi hyväksyä näitä suunnitelmia.

Rühle
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin ryhmäni puolesta kiittää esittelijää hyvästä valmistelusta ja kokonaisuudessaan hyvin suoritetusta työstä. Huomautukseni koskevat pääasiassa Costa Nevesin mietintöä. Esittelijä sanoi jo kaiken olennaisen Buitenwegin mietinnöstä. Hänellä on tietenkin ryhmämme täysi tuki. Haluaisin vielä kerran puuttua ennen muuta hänen esityksiinsä "monivuotisista suunnitelmista". Me tarvitsemme parlamentin hallintoa koskevaa pitkän aikavälin suunnittelua.
Me kannatamme pääosiltaan myös Costa Nevesin mietintöä, ennen muuta sen selkeää painopisteiden asettamista. Suuntaviivoissa ei tietenkään pidä puuttua yksityiskohtiin, vaan niissä on määriteltävä EU:n ensi vuoden, siis varainhoitovuoden 2002 painopisteet. Meidän mielestämme painopisteet, esimerkiksi maatalousalan painopiste, on asetettu oikein. Suu- ja sorkkatauti osoittaa, että EU:n maatalouspolitiikka on joutunut syvään kriisiin. Me toivomme, että Agenda 2000:n tarkistamisen ja nyt laadittavan välikertomuksen seurauksena ryhdytään tarvittaviin uudistuksiin ja parlamentille annetaan paremmat mahdollisuudet osallistua maatalouspolitiikan kehittämiseen. Mielestämme tämä on välttämätöntä ennen kaikkea siitä syystä, että kansalaiset ovat menettäneet luottamuksensa maatalouspolitiikkaan. Meidän on palautettava luottamus muuttamalla toimintaa niin, että maaseutua koskevia ohjelmia lisätään, meidän on päästävä eroon markkinatukitoimenpiteistä ja kehitettävä parlamentin osallistumismahdollisuuksia. Nyt ei vaadita ensi sijassa rahaa, vaan syvälle käyviä uudistuksia.
Sitten käsittelen toista painopistettä, itälaajentumista. Myös se on suuri haaste EU:lle. Me toivomme, että vuodeksi 2000 myönnetyt varat varmasti käytetään. Meidän olisi vaadittava näiden varojen käyttämistä. Kun ajattelemme vaikkapa pelkästään laajentumisvaltioiden ympäristöpolitiikkaa, on ilmeistä, että siihen tarvitaan runsaasti varoja. Tässä asiassa toivon saavani suurempaa tukea valiokunnassa ja vaadin jäsen Ferberiä pitämään sanansa, hänhän jo lupasi tukea esitykselle. Minun mielestäni meidän on valiokuntana oltava tässä asiassa tiennäyttäjiä ja asetettava sen mukaisia vaatimuksia, sillä kaikki toimet, joihin emme ryhtyneet ajoissa, voivat kostautua meille myöhemmässä vaiheessa. Juuri tässä EU:n toimia olisi kiireellisesti muutettava, jotta itälaajentuminen olisi pitkällä aikavälillä maksettavissa ja toteutettavissa.
Mielestäni vaatimus rahoitusnäkymien uudistamisesta on oikeutettu. Me kaikki tiedämme, millaisia vaikeuksia meillä oli viime vuonna Balkanin vakaussopimuksen ja Medan rahoituksessa. Meidän velvollisuutemme on edelleenkin valvoa tarkasti juuri näitä "sisäisiä toimia" ja seurata, että tällä alalla tehdään hyvää työtä etenkin konfliktien ehkäisemisessä. Mutta kyse ei voi olla ensi kädessä rahasta. Meidän on mielestäni kiinnitettävä huomiota tehokkuuden lisäämiseen juuri tällä alalla. Ulkoisten toimien alalla olisi uudistettava ehdottomasti monia eri asioita. Me toivomme, että komission viime vuonna saama henkilöstön lisäys edistää pyrkimyksiä lisätä tämän alan tehokkuutta. Haluaisin vielä kerran painottaa, että kannatamme kokonaisuudessaan kaikkia kolmea mietintöä. Meidän on tosin vielä kokoonnuttava käsittelemään itälaajentumista ja tehtävä siitä konkreettisempia ehdotuksia.

Turchi
Arvoisa puhemies, haluan kiittää ennen kaikkea esittelijöitä heidän työstään. Soisin, että tämän vuoden talousarvio olisi hieman kaukonäköisempi kuin viime vuoden talousarvio, jossa pyysimme määrärahaa myöhemmin kansainväliseksi kriisiksi osoittautunutta BSE-tautia varten. Nyt siitä on tullut lähestulkoon joukkoneuroosi, ja tämä pakottaa meidät kaikki politiikantekijät ymmärtämään, että meidän on sananlaskun sanoin tartuttava härkää sarvista ja pyrittävä palauttamaan kansalaisten luottamus elintarvikealaan.
Mitä talousarvioon liittyviin seikkoihin tulee, haluaisin toisaalta EHTY:n kohdalla korostaa mahdollisuutta pyrkiä sisällyttämään yleiseen talousarvioon vuotuiset omiin varoihin perustuvat tulot toimielinten välisen sopimuksen sekä varainhoitoasetuksen määräysten mukaisesti, ja toisaalta tarvetta luoda erilliset budjettikohdat talousarvion eri osille, tuloille ja menoille. Mitä kulttuuriin tulee, on annettava täysi tuki koulu- ja ammattitutkintojen kehittämiselle. Mitä tulee sellaiseen ratkaisevaan asiaan kuin maatalous, sitä on tuettava entistä enemmän, varsinkin nyt jo lähellä olevaa itälaajentumista silmällä pitäen, ja samoin on tuettava pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka ovat Euroopan talouden todellinen ydin.
Ottakaamme nyt huomioon taloutemme heikkoudet ja pyrkikäämme harjoittamaan budjettipolitiikkaa, jolla taloutemme ja kehityksemme saavat taas tuulta purjeisiin.

Van Dam
Arvoisa puhemies, kollega Colom i Naval ei ole selvästikään omaksunut Goethen ajatelmaa "in der Begrenzung zeigt sich erst der Meister" ("mestarin tuntee rajoittamisen taidosta"). Rahoitusnäkymiä käsittelevässä mietinnössään hän panee aivan oikeutetusti merkille, että vuonna 2000 rakennetoimiin osoitetuista määrärahoista jäi huomattavan paljon käyttämättä. Sinä vuonna jäi toteuttamatta 14 190 000 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 7 988 000 000 euroa maksumäärärahoina. Kyse on laajasta ongelmasta, joka on ollut olemassa jo monen vuoden ajan.
Yhdyn kyllä esittelijän näkemykseen mukautuksen tarpeellisuudesta. Tähänastiselle politiikalle ei voida odottaa kansalaisten hyväksyntää. Mutta mitä huomaankaan! Sekä komissio että esittelijä Colom ehdottavat mukautukseksi käyttämättä jääneiden varojen budjetoimista taas vuodelle 2002. Tähän ehdotukseen en voi yhtyä. Ongelmaa on syytä analysoida perusteellisesti. Mistä johtuu esimerkiksi, että sitoumusten maksaminen on jäänyt niin paljon jälkeen? Eikö se johdu siitä, että komission virastot eivät pysty hallinnoimaan kunnolla kaikkia sitoumuksia, joita budjettivallan käyttäjä on kasannut viime vuosina komissiolle? Olemmeko yksinkertaisesti budjetoineet aivan liikaa?
Nähdäkseni ratkaisu löytyykin lainaamistani Goethen sanoista. Meidän pitää oppia aiemmin tekemistämme virheistä, ja parlamentin pitää oppia hillitsemään itsensä. Käyttämättömiä määrärahoja ei pidä aina uudestaan siirtää seuraaviin vuosiin. Meidän pitää sovittaa määrärahat komission toteuttamiskapasiteetin mukaisiksi. Sen lisäksi unionin pitää rajoittua niihin politiikanaloihin, joilla yhteisön toimet tarjoavat selvää lisäarvoa. Epätarkoituksenmukaiset ohjelmat pitää hylätä.
Costa Nevesin mietintö pysyy hyvin yleisellä tasolla, ja sitä voidaan soveltaa suuntaan jos toiseenkin. Olisin toivonut hänen esittävän suunnitelmansa selkeästi. On todella käsittämätöntä, että kollega Costa Nevesin luettelemista poliittisista painopisteistä puuttuu laajentuminen, joka on sentään lähivuosien huippupainopiste. Ehdotan tämän tärkeän prosessin sisällyttämistä mietintöön.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan sanoa, että me vastustamme komission ehdotusta ohjesäännöstä ja poliittisten puolueiden rahoituksesta. Ei ole Euroopan vaan puolueiden itsensä asia päättää omasta järjestäytymisestään. Puolueet ovat itse vastuussa tuloistaan. Sen lisäksi Euroopan tasolla organisoidut puolueet vain syventäisivät entisestään kuilua kansalaisten ja Euroopan politiikan välillä.

Elles
Arvoisa puhemies, kuten muutkin ovat tehneet, haluaisin onnitella kahta esittelijäämme, jotka esittelivät meille vuoden 2002 talousarviot. Toteaisin ensin Costa Nevesin mietinnöstä, jota tämänaamuinen puheeni suurelta osin käsittelee, että haluaisin sanoa jäsen Wurtzille, että hän todellakin osasi tasapainottaa oikein Euroopan unionin painopisteitä ja tehtäviä - maatalous on niistä keskeinen - sekä sosiaalisia kysymyksiä, kuten huomasimme ennen Lissabonia ja sittemmin Tukholmassa viime viikolla. Nämä ovat pohjimmiltaan jäsenvaltioiden tehtäviä, kansallisiin talousarvioihin kuuluvia asioita. Emme Euroopan tasolla voi tehdä kovinkaan paljon sellaisten suurten sosiaalisten ohjelmien hyväksi, joita uskoakseni tarkoititte.
Näissä talousarvioissa on mielestäni kaikkein silmiinpistävintä toimielinten välinen yhteistyö, joka oli 10 vuotta sitten pikemminkin toiveunta kuin totta. Edessäni ovat neuvoston painopisteet, vaikka ensimmäistä kertaa historiassa täällä ei ole ketään edustamassa neuvostoa. On jokseenkin ironista, että neuvoston asiakirjan 1 kohdassa sanotaan, että neuvosto suhtautuu myönteisesti valmistelutyötä leimanneeseen yhteistyöhenkeen ja korostaa, että on tärkeää jatkaa hyvää yhteistyötä budjettivallan käyttäjien ja komission välillä. Meidän on kuitenkin otettava täydestä lausunto, jonka mukaan neuvosto haluaa tutkia perusteellisesti kertomusta, joka komission on määrä antaa 30. kesäkuuta 2001 mennessä ja joka koskee edistymistä jäljellä olevien maksusitoumusten vähentämisessä tavanomaiselle tasolle. Ne, jotka olivat paikalla viime vuoden joulukuussa, muistanevat, että kun parlamentti esitti yhteisen lausuman, neuvostossa ei suhtauduttu siihen myönteisesti. Päinvastoin, neuvostossa suhtauduttiin siihen jokseenkin vihamielisesti. Pidän siis todellakin myönteisenä, että neuvosto haluaa yhteistyössä kanssamme pyrkiä pienentämään sitoumusten sumaa ja varmistamaan, että lainsäädäntö- ja talousarviomenettelyjen välillä on entistä parempi yhteys ja että suoritustavoitteita asetetaan erityisesti ulkopolitiikan otsakkeessa 4.
Toinen asia, joka kertoo toimielinten välisestä yhteistyöstä, joka on tärkeää Costa Nevesin mietinnössä, on tiedotuspolitiikka, johon olemme vuosien ajan yrittäneet saada kustannustehokkuutta, yhtään liioittelematta huonoin tuloksin. Ei olekaan ihme, että 50 prosenttia tiedotusmäärärahoista on yhä varauksessa odottamassa komission ehdotuksia. Kehotan komissiota tekemään ehdotuksia mahdollisimman pian sen keskusteltua toivottavasti asiasta sitä ennen parlamentin hallintovirkamiesten kanssa.
Toteaisin lopuksi ulkopolitiikasta, että esittelijä on todennut, että on tarpeen asettaa painopisteitä. Tiedämme, että joudumme tulemaan toimeen niukoin määrärahoin vielä pitkälle tulevaisuuteen. Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa on esitetty sellainen erittäin hyvä ajatus, jota ei kuitenkaan ole otettu huomioon Costa Nevesin mietinnössä, että meidän pitäisi pyytää ulkopuolisilta neuvoa ulkopolitiikan painopisteiden asettamisessa, jotta saisimme jonkinlaista pitkän aikavälin osviittaa, miten meidän pitäisi käyttää rahamme. Meidän pitäisi tutkia lähemmin tätä asiaa.
Siirryn nyt Buitenwegin mietintöön, ja haluaisin korostaa, että siinäkin näkyy erittäin selvästi toimielinten välinen yhteistyö ympäristö- ja liikenneasioissa sekä toimielinten välisen rekrytointitoimiston kohdalla - toivon hartaasti, että se olisi pian toiminnassa, jotta Euroopan kansalaiset saisivat rahoilleen parasta mahdollista vastinetta.
Toimielinten väliseen yhteistyöhön liittyy mahdollisesti vaikeuksia parilla alueella, joista varhaiseläkejärjestelmä ei suinkaan ole vähäisin. Tuemme sitä ilman muuta, mutta haluaisimme mieluummin pakollisen järjestelmän, jos se on ohjesäännön nojalla mahdollista. Olemme puhuneet vuoden 2001 talousarviokeskustelussa tästä asiasta, ja haluamme ilman muuta, että ehdotuksia sovellettaisiin myös parlamentissa, jos se on mahdollista.
Kaikkein tärkein asia - ja osoitan nyt sanani parlamentin pääsihteerille - on kuitenkin kirje, jonka ryhmäni puheenjohtaja lähetti eilen parlamentin puhemiehelle ja jossa todettiin, että on aivan välttämätöntä saada laajentumista koskeva monivuotinen suunnitelma ennen parlamentin talousarvion ensimmäistä käsittelyä, jotta saisimme jonkinlaisen tuntuman kieli- ja käännöspalvelujen todennäköisistä menoista ja monista muista asioista. Älkää odottako, että hyväksyisimme sen, mitä ehdotatte myöhemmin kesällä, ellemme ole voineet keskustella siitä perusteellisesti poliittisten ryhmien kanssa. On erittäin epätodennäköistä, että hyväksymme sen, ellei meille anneta aikaa käsitellä sitä tehokkaasti.
Toteaisin lopuksi, että pidän myönteisenä, että toimielinten yhteistyöhenki on nousemassa esille. Haluaisimme edistää sitä ja kunnioittaa samalla sitä tosiseikkaa, että kullakin toimielimellä on oikeus tehdä omat päätöksensä. Toivon, että teemme oikeita päätöksiä, jotta Euroopan kansalaiset saisivat vastinetta rahoilleen.

Wynn
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijä Buitenwegiä ja esittelijä Costa Nevesiä siitä, että he ovat tehneet suurenmoisen työn kootessaan yhteen nämä suuntaviivat niin lyhyessä ajassa. He ovat valiokunnassamme suhteellisen uusia tulokkaita, mutta he ovat osoittaneet ymmärtävänsä, mistä valiokunnassamme on kyse. Tällaisin suuntaviivoin emme voi joutua kovin pahasti harhateille tänä vuonna.
Haluaisin käsitellä useaa kohtaa. Käsittelen ensiksi Costa Nevesin mietintöä ja komission talousarviota. Meillä on kahtena viime vuonna ollut suuri ongelma otsakkeessa 4, erityisesti Balkanin alueen kohdalla, sillä olemme yrittäneet saada asianmukaisen rahasumman, kiistelleet neuvoston kanssa ja käyttäneet joustovälinettä, eikä menettely ole kaiken kaikkiaan ollut kovinkaan tyydyttävä. Nämä ongelmat toivottavasti ratkaistaan, jotta tilanne ei toistuisi ensi vuonna. Odotamme silti edelleen Maailmanpankin raporttia Serbian tarpeista. Kun tilapäinen valtuuskunta kävi Serbiassa aiemmin tänä vuonna, ja me keskustelimme asiasta Maailmanpankin kanssa, se kuitenkin totesi, että se tarkastelee tarjontaa selvittääkseen Serbian tarpeet. Tämä tarkoitti käsittääkseni, että selvitämme, mitä lahjoittajat voivat antaa, ennen kuin päätämme, mitä tarpeet ovat. Tästäkään lausunnosta huolimatta tilanne ei ole sama, kun yritämme löytää määrärahoja otsakkeeseen 4 ensi vuodeksi.
Uskomme, että meillä tulee olemaan ongelmia otsakkeessa 5. Kuten Markus Ferber aiemmin mainitsi, nykyinen KTT vuodeksi 2001 aiheuttaa jonkin verran huolta, joka ei liity ainoastaan neuvoston tarpeisiin KTT:ssä vaan myös siihen, mitä se aikoo tehdä otsakkeen 5 marginaalille. Kun kävimme kolmikantavuoropuhelua viime torstaina, puheenjohtajavaltio Ruotsi otti huomioon sanamme ja suhtautui asiaan erittäin suopeasti. Painotimme, että kaikkien kolmen toimielimen on kokoonnuttava mahdollisimman pian keskustelemaan marginaaleista - erityisesti otsakkeen 5 marginaalista, mutta meidän on pian tarkasteltava myös otsakkeiden 3 ja 4 marginaaleja.
Toteaisin otsakkeesta 1, että BSE-kriisi ja nyt myös suu- ja sorkkatauti riehuvat unionissa, jos se nyt on oikea ilmaisu. Suu- ja sorkkatauti riehuu ainakin omassa jäsenvaltiossani ja edustamallani alueella. Neuvosto ja komissio ovat tehneet varsin selväksi, ettei otsakkeeseen 1 saada ensi vuonna lisää määrärahoja. Olivatpa näiden tautien seuraukset sitten millaisia tahansa, määrärahojen on löydyttävä otsakkeesta 1. Jäsenten on saatava tietää se, ennen kuin he odottavat neuvostolta uusia määrärahoja.
Neljänneksi ottaisin Costa Nevesin mietinnöstä esille komission uudistukset, joita käsitellään 7, 8 ja 9 kohdassa. Uudistukset ovat välttämättömiä. Pyytäisin neuvostoa antamaan jonkinlaista osviittaa siitä, mitä se aikoo ehdottaa varhaiseläkejärjestelmän oikeusperustaksi. Ellemme tiedä sitä, emme todellakaan voi päättää, mitä meidän pitäisi tukea ensi vuonna.
Haluaisin kommentoida Buitenwegin mietinnöstä sitä seikkaa, että laajentuminen on ongelma. Toimielinten välisessä sopimuksessa todetaan, että laajentumisesta aiheutuviin tarpeisiin vastataan tarkistamalla rahoitusnäkymiä. Mitä me sitten teemme, kun haluamme varautua kielikoulutukseen, uusiin työntekijöihin tai kiinteistöjen muuttamiseen? Jäsen Elles mainitsi tämän ohimennen, ja yritän olla hienovaraisempi ja sanoa, että meidän on nyt selvitettävä laajentumisesta aiheutuvat tarpeet ja keskusteltava jälleen muiden toimielinten kanssa rahoitusnäkymien tarkistamisesta. Meidän on ratkaistava tämä asia kaikkien kolmen toimielimen kesken. Tämä ongelma ei poistu itsestään, vaan se lähestyy viikko viikolta yhä nopeammin.
Colom i Navalin mietintö on ilmeisesti aiheuttanut viime aikoina paljon ongelmia, mutta löydämme toivottavasti lähiaikoina ratkaisun, jotta ne jäsenvaltioiden edustajat, jotka ovat soitelleet ympäriinsä, ja ne komission edustajat, jotka ovat olleet - uskallanpa väittää - paniikissa, voivat rauhoittua.
Lopuksi on vielä Haugin mietintö, jota kukaan muu ei ole maininnut, mutta minun on mainittava se. Jos en olisi budjettivaliokunnan puheenjohtaja vaan pelkkä jäsen, sanoisin, että suhtaudun epäillen Haugin mietintöön, enkä äänestäisi tarkistuksen 3 puolesta. Olen kuitenkin puheenjohtaja enkä tietenkään voi sanoa tätä, joten en sano sitä.

Jensen
Arvoisa puhemies, myös minä haluan kiittää kolmea esittelijää hyvistä mietinnöistä ja sanoa, että olen ehdottomasti sitä mieltä, että ne osoittavat, että pidämme talousarviota poliittisena välineenä. Näissä kolmessa mietinnössä on esitetty joukko selkeitä poliittisia painopistealueita. Haluan erityisesti korostaa Costa Nevesin mietintöä. Se sisältää jatkoa viime vuonna Lissabonin huippukokouksessa tehdylle ja Tukholman huippukokouksessa vahvistetulle päätökselle, jonka mukaan meidän on tulevien kymmenen vuoden aikana tehtävä EU:sta maailman kilpailukykyisin talous. Tämä on mielestäni erinomainen painopiste, ja meidän on varmistuttava siitä, että tämä heijastuu myös talousarviossa, erityisesti EU:n sisäisissä politiikoissa. Olen myös iloinen, että pyrimme jatkossakin varmistamaan, että rakennerahastojen määrärahojen käyttöä seurataan, jotta ne asiat, joihin sitoudumme, myös toteutettaisiin ja jotta sitoumus- ja maksumäärärahojen välinen suhde olisi kohtuullinen.
Olen liberaaliryhmän kanssa esittänyt tarkistusehdotuksia siitä, että meidän on jatkettava niin kutsutuista A 30 -kohdista myönnettävien avustusten uudistamista. On järjestöjä, jotka saavat avustuksia vuodesta toiseen ja tulevat jopa riippuvaisiksi avustuksista. Tähän meidän on otettava kantaa. Parlamentin jäsenenä olen sitä mieltä, että meidän on tuettava komission työtä varmistamalla konkreettinen varainhoito siten, että veronmaksajat voivat luottaa siihen, että se on tehokasta ja että poliittiset tavoitteet toteutuvat. Ratkaisevana perusteena ei saa olla, että "olemme ennenkin saaneet avustusta", on annettava mahdollisuus uudistamiselle ja uusille aloitteille. Lopuksi haluan sanoa, että on tärkeää, että jatkossakin tuemme komission uudistusta määrittäessämme talousarvion painopisteitä. EU:lle on tärkeää, että komissiolla on hyvä maine ja ettei ole epäilystäkään siitä, että meillä on hyvä ja vankka hallinto. Tässä yhteydessä on selvää, että meidän on otettava huomioon, mitä laajentuminen merkitsee hallinnollemme tulevina vuosina.

Caullery
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vaikka tuemmekin vuoden 2002 talousarvion suuntaviivojen enemmistöä, kuten niitä, joissa annetaan etusija elintarvikkeiden turvallisuudelle ja BSE-kriisille sekä tietyille maahanmuuttoa koskeville yleisille toimille, päätöslauselma kärsii valitettavasti selvistä ylilyönneistä, joita ryhmämme ei voi hyväksyä, koska ne ovat maanviljelijöille haitallisia. Yhteisen maatalouspolitiikan kyseenalaistaminen hullun lehmän kriisin takia on paitsi kohtuutonta niin se myös merkitsee sitä, että kieltäydytään tekemästä kaikkia johtopäätöksiä yli 15 vuoden aikana tehdyistä laiminlyönneistä ja peittelyistä, mikä on johtanut nykytilanteeseemme.
Näin ollen ryhmämme vastustaa päätöslauselman 11 kohtaa, jossa vaaditaan pakollisten ja ei-pakollisten menojen välisen eron poistamista ja YMP-lainsäädännön saattamista yhteispäätösmenettelyn piiriin.
Emme voi hyväksyä Buitenwegin mietinnön tiettyjä kohtia. Jaksotettujen määrärahojen sisällyttäminen hallintomenoihin antaisi nimittäin mahdollisuuden siihen, että maksamatta olevia sitoumuksia (RAL) muodostuu nopeasti ja paljon.
Lopuksi sanoisin muutaman sanan Colom i Navalin mietinnöstä. Suhtaudumme epäilevästi esitettyjen korotusten porrastukseen varsinkin, kun ehdotettu suunnitelma ei estäisi sitä, että syntyy huomattava määrä ei-sidottuja määrärahoja.

Ilgenfritz
Arvoisa puhemies, kukaan ei varmaankaan vakavissaan kyseenalaista väittämää, että elintarvikkeiden turvallisuuden ja laadun, kuluttajasuojan ja kestävän maatalouden tulisi olla unionin talouspolitiikan ensisijaisia tavoitteita. Mutta kuten me kaikki tiedämme, kaikki tiet vievät Roomaan, ja niinpä on varmaankin tärkeämpää kysyä, miten me aiomme saavuttaa päämäärän konkreettisesti. Poliittisten tavoitteisiin pyritään usein patenttiratkaisujen avulla. Tässä mielessä Costa Nevesin mietinnössä käsitellään myös uutta Euroopan elintarvikeviranomaista.
Me kaikki tiedämme, että uudet viranomaiset tarvitsevat lisää varoja, joita meillä tuskin enää on. Jos todella haluamme saavuttaa ja turvata yllä mainitun talouspoliittisen tavoitteen, emme voi perustaa toivoamme siihen, että pystyisimme siihen tai saavuttaisimme tavoitteen perustamalla uuden viranomaisen. Tavoitteen saavuttamiseksi meidän on pikemminkin uudistettava yhteistä maatalouspolitiikkaa, tietysti myös ajatellen suunniteltua itälaajentumista. Viime lainsäädäntökausina me olemme tukeneet isoja maatalousyrityksiä pienten yksityisten tilojen kustannuksella. Tämä virhe on oikaistava pian, jotta vielä olemassa olevilla pientiloilla, joilla on jo kauan tuotettu laadukkaita elintarvikkeita, voitaisiin saavuttaa niiden taloudellisen toiminnan takaava tulotaso, vain siten voimme todella toteuttaa nämä tavoitteet.

Garriga Polledo
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan kansanpuolueen ryhmä hyväksyy erittäin tyytyväisenä Carlos Costa Nevesin talousarviomenettelyn suuntaviivat. Ensinnäkin sen vuoksi, että ne näyttävät komissiolle ja neuvostolle tietä vuoden 2002 talousarvion laatimisessa.
Olemme aina kannattaneet toimielinten välistä yhteistyötä, koska se on paras keino edetä talousarviota koskevissa neuvotteluissa. Olemme toimineet näin myös silloin, kun neuvoston ja Euroopan parlamentin välit ovat olleet kaikkein kireimmillään. Kaikesta huolimatta kokemus on osoittanut, että selkeät ja todella konkreettiset näkymät edistävät yhteisymmärrystä parlamentissa. Tämän vuoksi tarkistuksia on niin vähän, ja toisaalta ne puoltavat sitä viestiä, joka meidän on menettelyn alkuvaiheessa välitettävä ennen kaikkea toiselle budjettivallan käyttäjälle.
Toisaalta, koska vuoden 2000 talousarviota on toteutettu puutteellisesti, rahoitusnäkymien hyväksymisestä on tullut parlamentille keskeinen kysymys. Komission esittämä yhteisymmärrykseen perustuva ehdotus vastaa kummankin budjettivallan käyttäjän kahteen huolenaiheeseen: ensinnäkin maksujen kokonaissummaa nostetaan vasta ohjelmakauden lopussa, kuten neuvosto haluaa, sillä jäsenvaltioiden talousarvioiden rajoitukset sitovat sitä; toiseksi suurin osa maksumäärärahoista siirretään ohjelmakauden loppuun, mikä edistää Berliinissä tehtyjen sopimusten noudattamista, jota parlamentti vaati.
Toivomme siis, että neuvosto voisi näyttää vihreää valoa tälle ehdotukselle, jolle parlamentti on jo esittänyt myönteisen kantansa budjettivaliokunnan välityksellä. On selvää, että maksusitoumusmäärärahojen asteikon muuttaminen voisi merkitä komissiolle hankaluuksia tiettyjen maiden kanssa käytävissä neuvotteluissa, jotka koskevat erityisesti vielä hyväksymättä olevia ohjelmia tavoitteen 1 alueilla. Sen sopimuksen mukaan, johon voidaan päästä, molemmilla toimielimillä on kuitenkin kuukausi enemmän neuvotteluaikaa, ja lisäksi se tarjoaa myös neljän viikon lisäaikaa näiden uusien ohjelmien ja erityisesti niiden, jotka koskevat tavoitteen 1 alueita hyväksymiseksi Brysselissä.
Hyvät parlamentin jäsenet, toistamme, että huonoin vaihtoehto olisi, ettei meillä olisi mahdollisuutta budjetoida varoja uudelleen, sillä se merkitsisi, että menettäisimme enemmän rakennerahaston määrärahoja, joita kuitenkin ehkä tarvittaisiin ohjelmakauden loppupuolella. Jos neuvosto pääsee tänään alustavaan sopimukseen, meidän pitäisi pystyä tekemään lopullinen sopimus, ja joka tapauksessa toistan, että meillä on riittävästi aikaa 3. toukokuuta saakka tämän sopimuksen tekemiseen.
Haluamme kiittää komissiota siitä, että se on toiminut välittäjänä kahden muun toimielimen välillä. Toisinaan saatamme täällä parlamentissa moittia komissiota aloitekyvyn puutteesta. Komissio on kuitenkin kahden sellaisen toimielimen välissä, joilla on hyvin erilaiset näkemykset, eikä sille jää kovin paljon liikkumavaraa. Komissiota ei voida kuitenkaan koskaan moittia siitä, etteikö se toimisi taitavasti välittäjänä ja sovittelijana järkevien ehdotusten aikaan saamiseksi.
Lopuksi haluan onnitella jäsen Buitenwegiä hänen laatimistaan muita toimielimiä koskevista talousarviomenettelyn suuntaviivoista, jotka noudattavat yhteisymmärrykseen perustuvaa linjaa, minkä ansiosta niistä on hyötyä meille kaikille, ja ne myös auttavat jäsen Buitenwegiä tekemään talousarviomenettelystä riittävän hedelmällisen ja tasapainoisen.

Gill
Arvoisa puhemies, minäkin haluan aloittaa onnittelemalla esittelijä Buitenwegiä sekä itse mietinnöstä että siitä, miten hän on pyrkinyt ottamaan huomioon ja sisällyttämään siihen erilaisia näkökulmia. Pidän myönteisenä, että hän on korostanut toimintoperusteista budjetointia (ABB), koska se on mielestäni välttämätöntä kaikkien EU-toimielinten tulevalle avoimuudelle ja koska se vaikuttaa niiden työskentelytapaan. Ryhmäni pitää erityisen myönteisenä viittausta avustajien ohjesääntöön ja poliittisten ryhmien rahoitukseen. Tuen lämpimästi myös sitä, että suuntaviivoissa korostetaan laajentumista ja Nizzassa tehtyjen päätösten seurauksia.
Olen kuitenkin huolissani siitä, että kaikki toimielimet ovat toistaiseksi tarkastelleet vain osittain tämän asian vaikutuksia talousarvioon. Tarvitaan yhteistä ja kattavaa strategiaa, jota tässä mietinnössä vaaditaan ja joka kattaa laajentumisen kaikki osa-alueet sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä. On tärkeää, että ennakoimme ja arvioimme laajentumisen vaikutuksia talousarvioon kaikkien toimielinten kannalta, koska muuten meidän on vaikea noudattaa talousarviota koskevaa kurinalaisuutta ja tehokkuutta. Olemmekin pyytäneet kutakin toimielintä esittämään strategian, jossa selvitetään, miten jollainen toimielin uskoo laajentumisen vaikuttavan yksiköihinsä.
Strategian on oltava radikaali erityisesti tulkkaus- ja käännöspalvelujen kohdalla, koska kasvu on todennäköisesti kaikkein suurinta tällä alueella: saattaisi käydä niin, että meillä on jopa 60 000 virkamiestä, eikä se olisi Euroopan veronmaksajien kannalta kovinkaan kustannustehokasta. Tästä syystä ryhmäni on erittäin huolestunut 12 kohdasta, jossa pyydetään määrärahojen sisällyttämistä alustavaan talousarvioesitykseen ennen kuin olemme keskustelleet itse strategiasta. Se on todellakin nurinkurista.
Toiseksi: en ole varma, onko kovinkaan viisasta sisällyttää suuntaviivoihin 19 kohtaa, koska siinä pyydetään kaikkien pysyvien valiokuntien lukumäärän tarkistamista parlamentin vaalikauden puolivälissä. Kaikki tämä saa aikaan vain häiriöitä ja sekaannusta, ja se on ristiriidassa sen suunnittelun kanssa, jota pyydämme kaikilta toimielimiltä muualla mietinnössä. Kehottaisinkin PPE-DE-ryhmän kollegoja peruuttamaan nämä tarkistukset.

Hyland
Arvoisa puhemies, yhteisön talousarvio on kestävän yhteisen maatalouspolitiikan elinehto. On vaikeaa kuvitella maatalouden ja Euroopan maanviljelijöiden tulevaisuuden kannalta haastavampaa aikaa. BSE-tauti sekä suu- ja sorkkatauti ovat tuoneet unionin asialistalle uuden ja odottamattoman ulottuvuuden. Niiden psykologiset vaikutukset maanviljelijöihin ja viljelijäyhteisöihin ovat huomattavia. Niiden seurauksia maanviljelijöiden tuloille ja epäsuorasti maatalouden talousarviolle on toistaiseksi vaikea käsittää. Maanviljelyn jatkuvuus uusien yrittäjien kestävänä uravaihtoehtona on jälleen kerran noussut etualalle. Kuluttajat ovat hämillään ja ymmällään. Elintarvikeketjun ja erityisesti lihatuotteiden turvallisuudesta liikkuu yhä runsaasti harhaanjohtavaa tietoa. Tämä on syynä lihankulutuksen huolestuttavaan laskuun.
Näistä syistä olen sitä mieltä, ettei Berliinissä sovitun maatalousbudjetin hallintoa ja rakennetta kannattaisi muuttaa radikaalisti. Maanviljelijät ovat BSE-taudin sekä suu- ja sorkkataudin takia lähinnä heistä itsestään riippumattomien olosuhteiden syyttömiä uhreja. Olisi todellakin vakava virhe, jos tekisimme nykyisen kriisin synnyttämässä paniikissa talousarvioon jyrkkiä muutoksia, jotka sotisivat Euroopan perheviljelmien kestävää kehitystä vastaan.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluan aivan ensiksi sanoa, että keskustelemme hyvin usein talousarviosta ikään kuin se olisi itsetarkoitus. Kiistelemme tarkistuksista, joita Euroopan kansalaiset eivät ymmärrä. Väittelemme sitoumusten ja määrärahojen välisestä erosta sekä kaikenlaisista teknisistä yksityiskohdista, jotka eivät merkitse mitään Euroopan kansalaisille. Nämä ovat tarpeellisia asioita, mutta ne eivät saisi olla se kuva, jonka välitämme Euroopan kansalaisille. Euroopan kansalaiset haluavat talousarvion, joka palvelee heidän etujaan ja Euroopan unionin poliittisia tavoitteita. Tämä on erittäin tärkeää. Talousarvion olisi mahdollisimman hyvin palveltava Euroopan unionin pitkän aikavälin tavoitteita. Kun ryhdymme laatimaan pitkän aikavälin suunnitelmia, meidän olisi otettava huomioon unionin edut, sen yhteenkuuluvuus, sen yhteisvastuullisuus ja sen vaikutusvalta maailmassa.
Meitä johdetaan nyt harhaan varojen määrän osalta. Jäsen Wynnin mukaan neuvosto on sanonut, ettei rahaa ole enempää: tämä on täyttä hölynpölyä! Yläraja oli aikoinaan 1,1 prosenttia. Kiersin Euroopan kaupunkeja jäsen Colom i Navalin ja muiden kanssa, ja pyysimme niitä hyväksymään talousarvion nostamisen 1,27 prosenttiin - me tarvitsimme tuolloin sitä, ja saimme sen - ja erittäin vastuuntuntoisina jätimme sen käyttämättä. Se on yhä olemassa. Meillä on nyt erityisesti maatalouteen liittyvä kriisi, ja tuo kriisi on ratkaistava.
Emme aavistaneet Berliinissä, että unionissa puhkeaisi suu- ja sorkkatautiepidemia, emmekä aavistaneet myöskään BSE-kriisiä. Olemme siis uudenlaisessa tilanteessa, ja on harhaanjohtavaa ja virheellistä sanoa, ettei sen ratkaisemiseen ole rahaa. Kun unionissa puhkesi sikarutto, annoimme Saksan ja Alankomaiden maanviljelijöille 800 miljoonaa euroa. Aiommeko nyt, kun brittimaanviljelijöillä on suuri ongelma, muuttaa pelisääntöjä ja evätä heiltä tuen, jota heillä on perussopimusten nojalla oikeus saada? Emme voi muuttaa sääntöjä emmekä evätä heiltä apua. Ison-Britannian hallitus on teilannut heidät, kun maa ei ole liittynyt yhtenäisvaluuttaan. Euroopan unioni ei voi pahentaa asiaa entisestään sanomalla, ettei sille kuulu, että Isossa-Britanniassa on suu- ja sorkkatautiin liittyvä vakava ongelma. Jos neuvosto vaatii ylärajaa, meidän on vaadittava ylärajaksi 1,27:ää prosenttia. Meillä on runsaasti rahaa ongelman ratkaisemiseen kahtena seuraavana vuonna, ja meillä on vielä senkin jälkeen se 1,27 prosenttia, joka toivottavasti riittää laajentumisen rahoittamiseen.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, minusta tuntuu erittäin tärkeältä, että talousarvion suuntaviivoissa otetaan käsiteltäväksi suuria ja tärkeitä asioita. Olemme todella sitoutuneet ottamaan uusia jäsenvaltioita vastaan ajoissa ennen vuoden 2004 Euroopan parlamentin vaaleja, ja useimmat meistä ovat kyllä samaa mieltä siitä, että tämä on suuri, historiallinen sitoumus, jonka on myös heijastuttava talousarvion suuntaviivoista. Katson, että tämä ei ilmene tarpeeksi selvästi komissiota koskevasta osasta.
Sitoumuksemme niitä valtioita kohtaan, jotka tällä hetkellä neuvottelevat jäsenyydestä, merkitsee, että niillä, jotka neuvotteluissa täyttävät Kööpenhaminan kriteerit, on myös oikeus jäsenyyteen. Tässä piilee luonnollisesti huomattava epävarmuustekijä. Emme tiedä, mitkä nämä valtiot ovat, emmekä tiedä, montako niitä tulee olemaan. Niinpä emme myöskään tiedä, suhteuttaakseni kysymyksen Buitenwegin mietintöön talousarvion suuntaviivoista, monenko uuden kielen tulkkausta ja kääntämistä tullaan tarvitsemaan. Tätä kohtaa on syytä korostaa. Asia tulee ajankohtaiseksi jo kolmen vuoden kuluttua.
Laajentumisprosessi merkitsee sitoumusta, joka ehdokasvaltioiden, ja myös koko EU:n, on täytettävä. Tässä yhteydessä arvelen, että kahden asian on tapahduttava välittömästi. Toinen on se, että komission on annettava laskelmat eri laajentumisvaihtoehtojen talousvaikutuksista sen mukaan, mistä valtioista on kyse ja montako niitä on. Toinen on se, ettemme voi enää lykätä kielikysymystä tuonnemmaksi, vaan meidän on tartuttava siihen todella vakavasti. Esittelijä Buitenweg on suuntaviivoja koskevassa mietinnössään ottanut asian esille erinomaisella tavalla. Siksi luotan siihen, että sitä tullaan myös voimakkaasti ajamaan tämän vuoden aikana.

Naranjo Escobar
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, talousarviomenettelyn alussa jokaisella meillä on haasteena vastata oikeutetusti huolissaan oleville kansalaisille ja selvittää, pystymmekö saavuttamaan todellisen ja kestävän tasapainon ja määrittelemään seuraavan talousarvion suuntaviivat siten, että veronmaksaja tietää, mihin, miten ja miksi Euroopan unioni käyttää hänen rahojaan.
Ensinnäkin haluan sanoa olevani tyytyväinen yleisesittelijä Carlos Costa Nevesin erinomaiseen työhön ja onnitella esittelijä Buitenwegiä ja esittelijä Colomia ja toivottaa heille menestystä, jotta he pääsisivät mahdollisimman pian sopimukseen, jota me kaikki tarvitsemme.
Kansalaisemme ovat huolissaan ja aivan syystä, paitsi sellaisen varainhoitoasetuksen aikaan saamisesta, joka täyttäisi parlamentin oikeutetut vaatimukset, niin myös unionin poliittisesta tahdosta torjua laitonta maahanmuuttoa.
Kiitän esittelijä Costa Nevesiä siitä, että hän on ollut poliittisesti tiedostava ja tukenut talousarviossa tätä painopistettä, ja pyydän komissiolta ja neuvostolta samanlaista kiinnostusta ja herkkyyttä, jotta voidaan luoda todellista integroitumista edistäviä ohjelmia, tukea tehokkaasti lähtöalueita ja toteuttaa yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa, joka helpottaa jäsenvaltioiden työskentelyä tällä alalla.
Joskin maahanmuutto, laajentumisen vaikutukset maatalousmenoihin, eläintentautikriisi ja kuluttajien suojelu aiheuttavat huolta ja levottomuutta koko Euroopan unionissa, on näissä talousarviomenettelyn suuntaviivoissa otettava huomioon myös alakohtaiset ongelmat.
Pyydän solidaarisuutta Espanjan ja Portugalin kalastusalalle. Tuhannet työntekijät ja sadat alukset odottavat Nizzan Eurooppa-neuvostossa kaavailtua suojalauseketta, joka koskee yhteisön laivastolle rakenteellisesta uudistamisesta maksettavia tukia, sillä se ei ole voinut harjoittaa toimintaansa. Koska Marokon asenne on koko neuvotteluprosessin ajan ollut selvästi vihamielinen, Euroopan unionin on toimittava solidaarisesti ja tehokkaasti.

Maat
Arvoisa puhemies, haluan korostaa kahta asiaa. Aivan ensimmäiseksi haluan kiittää sekä kollega Costa Nevesiä että kollega Buitenwegiä asioiden selkeästä esittämisestä ja alulle panemisesta.
Haluan aloittaa kalastuksesta. Kalastusta koskevan mietinnön esittelijänä totean, että kalastusalan tilanne on vaikea. Tarkoitan Pohjanmeren turskakannan elvyttämissuunnitelmaa, joka vaikuttaa voimakkaasti tämän merialueen kalastajiin. Se, että Marokon kanssa ei ole saatu solmituksi sopimusta, vaikuttaa omalta osaltaan voimakkaasti espanjalaisiin ja portugalilaisiin kalastajiin. Kolmansien maiden kanssa tehtyjen sopimusten rahoittamista yhteisön varoilla kritisoidaan aivan perustellusti yhä enemmän. Valvomme liian vähän näiden rahojen käyttöä erityisesti kehitysmaissa. Sen lisäksi vihreä kirja heittää oman varjonsa, ja sitä voidaan käyttää aseena, kun kalastusalaa yritetään saada sitoutumaan kalakantojen kestävämpään hoitamiseen ja laivaston uudenaikaistamiseen. Kysymys kuuluukin, missä määrin myös kalastuksessa voitaisiin toteuttaa eräänlaista maataloudesta tuttua kesannointiohjelmaa, johon sisältyy myös ympäristönhoito. Kalastusbudjetti tuskin tarjoaa siihen mahdollisuuksia. Yhtä vähän mahdollisuuksia budjetti tarjoaa sosiaali- ja koulutuspolitiikkaan liittyville ylimääräisille kohteille kalastuselinkeinon hyväksi, puhumattakaan ylimääräisistä investoinneista kalastusalusten työolosuhteiden ja turvallisuuden parantamiseksi. Vielä tällä viikolla parlamentti käsittelee mietintöä, josta käy selvästi ilmi, että kalastusalalla sattuu vuosittain jopa 24 000 työtapaturmista johtuvaa kuolemaa.
Maatalouden piirissä on selvää, että naudanliha-alan kriisi pakottaa perusteelliseen keskusteluun maatalouspolitiikan uudistamisesta. Keskustelussa pitää nostaa etusijalle se, että ravinto on perustarve. Viljelijöiden ja kuluttajien pitää olla vuorovaikutuksessa keskenään, ja hallinto on välttämätön lenkki tässä ketjussa. Nykyisessä politiikassa tämä pääsee toteutumaan liian vähän, ja voidaan kysyä, tarjoaako Berliinin sopimus riittävästi mahdollisuuksia tällaisella muutokselle. Jos se ei tarjoa, niin meidän pitää todella tutkia, miten tällainen rahoitus voidaan toteuttaa, ja voidaan kysyä, voitaisiinko EU:ssa asettaa kuluttajille lisämaksu kestävästi tuotetusta ravinnosta, koska tällainen lisä on ollut jo kauan käytössä myös monille muille tuotteille.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, miksi neuvosto toivoo kilpailukykyistä Eurooppaa? Ja miksi me seisomme tämän tavoitteen takana? Meille on tärkeää, että Euroopan työpaikat ovat turvassa ja että uusia, mielenkiintoisia työpaikkoja syntyy. Tämä on ehdottomasti ensisijainen tavoite. BSE:n ja muiden tautien aiheuttaman maatalouskriisin takia maataloudessa, teurastamoissa ja monissa muissa yrityksissä tulee olemaan ongelmia työpaikkojen säilyttämisessä. Tämä tarkoittaa, että meidän täytyy miettiä, miten voimme turvata tulevaisuuden ja löytää uusia työllistämismahdollisuuksia.
Asian edistämiseen on olemassa kaksi erittäin tunnettua välinettä, nimittäin investointi perus- ja jatkokoulutukseen sekä tutkimukseen. Tutkimuksessa pitäisi investoida etenkin markkinatutkimukseen - mitä tuotteita kuluttajat ostavat? - mutta tietenkin myös tuotetutkimukseen; miten voidaan esimerkiksi kasvattaa hyötykasveja uusiutuvan energian tuottamiseksi maataloudessa ja näin vähentää Euroopan riippuvuutta tuonnista? Kahdella alalla luodaan tulevaisuudessa työpaikkoja erittäin intensiivisesti. Meillä on toisaalta ATK-ala, laitteisto- ja ohjelmistokehitys, informaatiotekniikka, ja toisaalta me kaikki haluamme vanheta terveinä, mikä tarkoittaa, että tarvitsemme sosiaalisia taitoja, tarvitsemme tutkimusta biotekniikan alalla, niin että voimme myös vanhoina elää terveinä. Tähän tarkoitukseen tarvitsemme rahoitusta erityisesti pienyrityksille. Vähemmän kuin kymmenen työntekijää työllistävän yrityksen on nykyään lähes mahdotonta saada rahaa ilman takausta perheeltä, joka ulottuu tätiin asti. Tähän asiaan meidän on panostettava konkreettisesti, sillä alle 250 työntekijän yritykset tuottavat kuitenkin 60 prosenttia bruttokansantulosta ja työllistävät 60 prosenttia Euroopan työikäisistä.

Dover
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella esittelijä Costa Nevesiä ja esittelijä Buitenwegiä heidän erinomaisista mietinnöistään, joissa käsitellään ensi vuoden talousarvion suuntaviivoja. Olen varma, että parlamentin asiat ovat kunnossa ensi vuotta varten.
Haluan tänä aamuna keskittyä vain yhteen kysymykseen: rakennerahoitukseen. Miksi sitä kaikkea ei ole vielä käytetty, ja millainen sen tulevaisuuden pitäisi olla? Haluan olla sekä provosoiva että rakentava. Hallinnointi on ollut kehnoa tai suunnittelu on viivästynyt siltä osin, mitä pitäisi tehdä ja mitä unionin viranomaisten pitäisi hyväksyä mahdollisesti yhdessä kansallisten viranomaisten kanssa, ja tästä syystä olemme jäljessä sekä kantakaupunkien että maaseudun rakennerahoituksessa.
Haluan nyt olla provosoiva ja lausun tuon sanan huolellisesti, koska en ole sitä mieltä, että meidän pitäisi vain lykätä rahoitusta, jotta meillä olisi kertasumma neljän tai viiden vuoden kuluttua. Meidän pitäisi katsoa eteenpäin. Kun Euroopan unioni laajentuu, uudet jäsenvaltiot odottavat saavansa rakennerahoitusta; sitä samaa rahoitusta, josta unionin nykyiset jäsenvaltiot jäävät paitsi, sillä ne eivät pysty hyötymään siitä, jos jätämme käyttämättä yhden talousarvion rakennerahoituksen.
Toisin sanoen uudet jäsenvaltiot odottavat saavansa rahoitusta omiin tarpeisiinsa, ja niiden pitäisi myös saada sitä. Ratkaisisin asian niin, että määrärahat, joita ei ole tähän mennessä käytetty, pitäisi poistaa järjestelmästä. Näin aiotaankin tehdä, kuten olemme kuulleet. Miksi emme siis hyödyntäisi tätä saman tien? Miksi emme palauttaisi käyttämättä jäänyttä rahoitusta niille maille, jotka maksavat rahoitusosuutensa talousarvioon? Kyse on lähinnä niistä maista, jotka kärsivät nyt suu- ja sorkkataudista. Ne tarvitsevat rahat ratkaistakseen maaseudun kriisin.

Bowe
Arvoisa puhemies, haluaisin ympäristöasioiden valiokunnan puolesta sanoa vielä pari sanaa ennen komission jäsenen yhteenvetoa. Olemme seuranneet kiinnostuneina talousarviomenettelyn tähänastista etenemistä, ja kiitämme kahta esittelijää, jotka ovat laatineet hyvät ja oikeansuuntaiset mietinnöt. Haluan kuitenkin korostaa joitakin kysymyksiä ja toivon, että komission jäsen Schreyer ottaa ne huomioon ja pyrkii varmistamaan, että ne hyväksyttäisiin komissiossa.
Olemme ensiksikin jo kauan kehottaneet komissiota ottamaan ympäristön entistä paremmin huomioon talousarviossa. Maatalouden alaan ei juurikaan ole puututtu, ja on tehtävä paljon nykyistä enemmän työtä, jotta ympäristö otettaisiin huomioon rakennerahastoissa ja muilla komission toiminta-aloilla. Toivoisimme komissiolta tuoretta aloitetta tästä asiasta. Varmistakaa, että rahat käytetään ympäristön kannalta kestävästi.
Mitä tulee unionin ulkoisiin toimiin erityisesti Keski- ja Itä-Euroopassa, toivoisimme, että komissio keskittäisi pyrkimyksensä etenkin Phare-ohjelmassa ja muissa hankkeissa yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoon ja valvontaan. Kyseiset maat ovat sitoutuneet yhteisön säännöstöön, ja odotamme niiden täyttävän vaatimukset, ennen kuin ne liittyvät unioniin. Emme voi tinkiä ympäristönormeista näillä alueilla. Toivon, että tätä varten osoitetaan määrärahoja.
Kansanterveys taas on yhteisön toimivaltaan kuuluva ala, jota laajennettiin Amsterdamin sopimuksessa ja jota ollaan parhaillaan uudistamassa, ja toivoisimme, että uudistuksen tuloksena saataisiin laaja kansanterveysohjelma ja että komissio hyväksyisi sen ja löytäisi siihen tarvittavan rahoituksen - mikä tarkoittaa väistämättä, että siihen tarvitaan nykyistä enemmän rahoitusta. Kansanterveyden alaan kuuluvien toimien oikeusperusta on selvä, mutta minusta näyttää, että komission toimien oikeusperusta on edelleen epäselvä joillakin muilla alueilla. Pyytäisin komissiota jatkamaan pyrkimyksiään ja selkiyttämään joidenkin ympäristöön liittyvien toimien oikeusperustaa.
Jäljellä on vielä kaksi tärkeää kysymystä, joihin haluan kiinnittää komission huomion. Ensiksikin tiettyjen kansalaisjärjestöjen rahoitukseen ja komission niille antamiin määrärahoihin on jo jonkin aikaa liittynyt epäselvyyksiä. Pyydän teitä selvittämään asian. Lopuksi: olemme kiistelleet parlamentissa jo pitkään ongelmasta, joka koskee tupakantuotannon tukemista Etelä-Euroopassa, ja muista tupakantuotantoon liittyvistä kysymyksistä. Tarvitsemme komissiolta uuden aloitteen tässä asiassa. Nyt on aika päästä umpikujasta. Ei voida hyväksyä, että rahaa käytetään tähän tarkoitukseen. Toivon, että komissio kuuli sanamme.

Schreyer
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, maatalouden tämänhetkinen kriisi - BSE-kriisi, suu- ja sorkkataudin puhkeaminen - on johtanut kasvavaan mielenkiintoon Euroopan unionin talousarviota kohtaan. Yhä uudelleen esitetään kysymys: voidaanko tämä vielä rahoittaa vai kaatuuko Euroopan unionin talousarvio? Nämä kysymykset osoittavat, että EU:n talousarvion on oltava riittävän joustava pystyäkseen kattamaan ennakoimattomia menoja. Toisaalta on tietenkin rahoitettava ne menot, joita rahoituksen saajilla jo on oikeus vaatia, monivuotiset ohjelmat on toteutettava, ja tilaa on oltava myös uusien painopisteiden asettamiselle.
Tänään keskustelemme vuoden 2002 talousarvion painopisteistä, ja tämä on ensimmäinen kerta, kuten jo on tähdennetty, kun kaikki kolme talousarviomenettelyyn osallistuvaa toimielintä - neuvosto, parlamentti ja komissio - ovat tässä vaiheessa nimenneet omat painopisteensä. Haluan kiittää poissa olevaa neuvostoa tästä uudesta yhteistyön muodosta, yleisten asioiden neuvostoa, joka jo tammikuussa keskusteli ulkopolitiikan painopisteistään, ja Ecofin-neuvostoa, joka maaliskuussa keskusteli vuoden 2002 talousarvion painopisteistä yleensä. Haluan myös kiittää sydämellisesti Euroopan parlamenttia, etenkin teitä, jäsen Costa Neves, tulevan vuoden talousarviota koskevien mietintöjen yleisesittelijää.
Painopisteiden asettaminen, esittelijä Costa Neves, on ensimmäinen rakenneosa vuoden talousarviota varten tehtävässä yhteistyössä. Se ulottuu talousarvion hyväksymiseen ja koko varainhoitovuoteen osana talousarvion täytäntöönpanoa. Haluan omasta puolestani tarjota teille kokonaisvaltaista yhteistyötä, jotta saamme aikaan hyvän talousarvion ja pystymme vuonna 2002 toteuttamaan sitä hyvin.
Ensi vuoden talousarvion puitteet määrittelee rahoitussuunnitelma, paljon siteerattu Agenda 2000. Tämän rahoitussuunnitelman mukaan maksusitoumukset, joita ensi vuonna voidaan tehdä, voivat kasvaa yhteensä 2,9 prosenttia tähän vuoteen verrattuna. Maksumäärärahojen kohdalla rahoitussuunnitelma sallisi paljon suuremman kasvuprosentin, nimittäin 7 prosenttia. Miten paljon tästä on tarpeen, konkretisoituu alustavan talousarvioesityksen yhteydessä ja sitä seuraavassa neuvoa antavassa menettelyssä.
Suurimman kasvuprosentin rahoitussuunnitelma sallii maatalousmenoissa. Korostan tätä erityisesti, koska asia on tullut esiin monissa puheenvuoroissa. Rahoitussuunnitelma sallii ensi vuonna todellisten maatalousmenojen kasvun jopa 2,5 miljardilla eurolla tähän vuoteen verrattuna. Se ei ole mikään pikkujuttu, ei tosiaankaan! Mutta tietenkin on kysyttävä: tulemmeko toimeen tämän kasvuprosentin kanssa joutumatta tekemään rakenteellisia säästöpäätöksiä? Me tiedämme kaikki, että tämä riippuu markkinakehityksestä ja tietenkin myös tietyistä markkinajärjestelyjä koskevista päätöksistä, jotka vielä ovat avoimia. Mainitsen vain sokerialan tai myös puuvilla-alan markkinajärjestelyt. Asia on vielä neuvoston käsiteltävänä.
Aivan ratkaiseva merkitys on tietenkin myös sillä, miltä edellisen vuoden talousarvio maatalouden kannalta näyttää ja mitä suu- ja sorkkatautiasiassa tulevaisuudessa tapahtuu. Te tiedätte, että unionin talousarviosta täytyy korvata 60 prosenttia tietyistä menoista, joita jäsenvaltioissa suu- ja sorkkataudin takia syntyy. Joitakin viikkoja sitten perustettiin maatalouden sekä terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosastoista ja budjettipääosastosta työryhmä, joka lähes viikoittain arvioi kustannuskehitystä, ja minun täytyy sanoa, että tämä kustannuskäyrä suu- ja sorkkataudin takia tietenkin nousee jyrkästi. Jo viikko sitten nämä arvioidut menot ohittivat 100 miljoonan rajan. Korvaukset tulevat maksettaviksi ensi vuonna, vuoden 2002 talousarviossa, ja ne on tietenkin taattava, aivan kuten menot, joista BSE-kriisin takia on vielä päätettävä toisena BSE-kriisin vaikutusten torjumiseksi tarvittavana toimenpidepakettina.
Täällä otettiin puheeksi teema "maatalouspolitiikan välitilinpäätös". Se on prosessi, joka nyt alkaa maatalouspolitiikan perustelemiseksi. Meidän täytyy aina kysyä kaikilla politiikan aloilla, myös maatalouspolitiikassa: ovatko kaikki menot perusteltuja? Ja joidenkin menojen kohdalla, jotka meidän täytyy maksaa selvitäksemme esimerkiksi ylijäämistä, meidän täytyy kysyä itseltämme, menevätkö rahat todella oikeaan kohteeseen, vai pitäisikö ne ennemmin osoittaa etukäteen johonkin kohteeseen toteuttaaksemme maataloudessa esimerkiksi kuluttajan-, ympäristön-, eläin- ja maisemansuojelun tavoitteita sekä maaseudulla rakenteellisia parannuksia.
Korostan tätä vielä kerran, ja se vahvistettiin myös Tukholmassa: maatalouden talousarvion kohdalla pätee, että rahoitussuunnitelmassa määrättyä ylärajaa on noudatettava, ja siksi vuoden 2002 alustavan talousarvioesityksen yhteydessä pitäisi tarvittaessa päättää rakenteellisista säästöistä. Sitä, tuleeko se olemaan välttämätöntä, tutkitaan parhaillaan.
Yksi asia on kuitenkin selvä, ja uskon voivani puhua yksimielisyydestä kaikkien talousarviomenettelyyn osallistuvien kesken: maaseudun kehittämistä edistävien ohjelmien rahoitusta ei leikata missään tapauksessa! Ohjelmien leikkaamisellahan olisi pelkästään kielteisiä vaikutuksia kriisissä, jossa kaikki puhuvat uudistuksesta, jossa kaikki puhuvat ympäristönsuojelun lisäämisestä, esimerkiksi maisemansuojelun lisäämisestä. Luulen voitavan sanoa, että EU:n sisällä vallitsee todella täydellinen yksimielisyys siitä, että leikkaaminen ei tule kysymykseen.
Kriisi on horjuttanut kuluttajien luottamusta elintarvikkeiden turvallisuuteen, ja puheenjohtaja Prodi korosti täällä jo ensimmäisessä puheessaan komission puheenjohtajana, mikä merkitys elintarvikkeiden turvallisuudella tulee olemaan komission työssä. Parlamentille te, esittelijä Costa Neves, olette sekä mietinnössänne että puheessanne - ja myös muissa puheenvuoroissa tämän aamupäivän aikana sitä korostettiin aivan selvästi - tehnyt selväksi, miten tärkeä tämä ala on myös seuraavalle talousarviolle.
Mielestäni voimme tänään olla varmoja siitä, että Euroopan elintarvikevirasto perustetaan ensi vuoden alussa, ja minusta talousarvion kannalta näyttää vallitsevan täysi yksimielisyys siitä, että määrärahat - sekä toimintamäärärahat että määrärahat Euroopan elintarvikeviraston virkoja varten - sisällytetään vuoden 2002 talousarvioon. Uskon tämän olevan hyvä uutinen kuluttajille!
Tärkeät rakennetukiohjelmat sisällytetään tietenkin kokonaisuudessaan talousarvioon. Uusi tukikausi alkoi viime vuonna, ja siirtymän takia kaikkia ohjelmia ei voitu hyväksyä ajoissa eikä määrärahoja sitoa. Siksi toimielinten väliseen sopimukseen kirjattiin vuonna 1999 kaukonäköisesti yksimielisyys siitä, että määrärahat, joita ei viime vuonna voitu sitoa, voidaan siirtää uuteen talousarvioon. Kyse on 6,15 miljardista eurosta. Esittelijä Colom i Naval selvitti tätä asiaa. Tähän uudelleenbudjetointiin ja rahoitusnäkymien mukautukseen on tietenkin löydettävä toteuttamiskelpoisin ratkaisu.
Olen pahoillani siitä, että emme tänään onnistuneet saamaan kaikkia saman katon alle päättääksemme jo tänään kyseisistä luvuista. Olen kuitenkin sitä mieltä, että asiassa on päästy hyvään alkuun, ja toimielinten välisessä sopimuksessa päätös on suunniteltu tehtäväksi 1. toukokuuta mennessä. Koska 1. toukokuuta on vapaapäivä, olen sitä mieltä, että 2. toukokuuta on aivan yhtä hyvä päivä päätöksentekoon.
Esittelijä Costa Neves, te mainitsitte muita seuraavaa talousarviota koskevia parlamentin painopisteitä, joita haluan käsitellä. Ensinnäkin laittoman maahanmuuton ongelmat. Viittaan vielä kerran siihen, että jo vuoden 2001 talousarviossa osoitettiin käyttöön rahaa kampanjalle alkuperämaissa tehtävää valistus- ja tiedotustyötä varten ongelman käsittelemiseksi myös sen lähteillä. Järjestäytyneet salakuljettajaryhmät tuovat tänne paljon ihmisiä. Kyseessä on tosiaan ihmisillä käytävä kauppa, ja meidän on todella nähtävä vaivaa taistellaksemme sitä vastaan. Tietenkin nekin ovat oikeassa, jotka ovat sanoneet, että juuri oikeuspolitiikassa ei aina ole kyse uusien toimintamäärärahojen vaan myös vastaavien henkilöstöresurssien myöntämisestä, ja asiasta vastaavan komission jäsenen Vitorinon pääosasto on tähän asti virkoja jaettaessa saanut niitä joka kierroksella lisää.
Toiseksi haluan puhua elektronisesta oppimisesta. Mietinnössä viitattiin siihen merkitykseen, mikä tällä aiheella on tavoitteelle rakentaa Euroopasta tietoon perustuva talousalue.
Tietenkin koululuokkien varustaminen tietokoneilla tai koulujen Internet-yhteydet ovat ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulla. Se on myös tehtävä selväksi. Toisaalta on tietenkin hyvä, jos kunnianhimoisista tavoitteista päätetään kaikissa jäsenvaltioissa. Näiden tavoitteiden tukemiseksi on useissa EU-ohjelmissa määrärahoja käytettävissä, ja tämä tosiasia pitäisi tehdä näkyväksi, jotta kansalaisille selviäisi, mihin heidän rahojaan EU:n tasolla käytetään. Sanon sen yksinkertaistaen: juuri tämä esimerkki osoittaa, että verovaroja nimenomaan ei käytetä EU:n tasolla ainoastaan hätätoimiin, kuten nautojen joukkoteurastuksiin, vaan niitä myös investoidaan nuoren sukupolven tulevaisuuteen.
Ulkopolitiikkojen budjettiosuuden korottaminen ei näytä ensi vuonna enää tarpeelliselta sen ansiosta, että Balkan-ohjelmaa rahoitettiin alkupainotteisesti (front loading) kahden viime vuoden aikana. Kuten jäsen Wynn selvitti, Maailmanpankin tekemän tutkimuksen täytyy enää varmistaa asia. Komissio haluaa tehdä Välimeren alueen ohjelmasta painopistealueen, ei niinkään siinä mielessä, että tehtäisiin uusia maksusitoumuksia, vaan että muutettaisiin tähänastiset sitoumukset konkreettisiksi, näkyviksi, kansalaisille käyttökelpoisiksi hankkeiksi.
Käytän tilaisuutta hyväkseni korostaakseni, miten tärkeää komission uudistukselle on vertaisryhmäarvioinnin vieminen kunnolla loppuun saakka, jotta komission vielä täyttämättä olevat 317 virkaa voidaan sijoittaa ensisijaisina pidetyille aloille. Siksi aiomme pyytää budjettivallan käyttäjältä näitä virkoja uudestaan.
Euroopan unionin hallintokaaviossa on tällä hetkellä yhteensä 27 700 virkaa. Mielestäni tämä on luku, joka pitäisi muistuttaa mieliin aina uudelleen, koska kansalaisten mielikuvissa esiintyy joskus paljon suurempia lukuja. Viroista 18 400 kuuluu komissioon, 2 650 neuvostoon ja 4 260 parlamenttiin. Kiitän esittelijä Buitenwegiä hänen mietinnöstään, josta selviää, että hallintomenoissa marginaali ei ole kovin miellyttävä, ei kovin mukava, ja hyvä yhteistyö on siksi tarpeen, jotta myös tulevaisuudessa voitaisiin tulla toimeen näillä puitteilla. Olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että kaikkien toimielinten pitäisi nyt osallistua yhdessä laajentumisen valmisteluihin hallinnon alalla ja että tässä todella on paikka erittäin mielekkäälle toimielinten väliselle yhteistyölle.
Haluan sanoa lyhyesti jotain laajentumisesta, menoluokasta kahdeksan. Nämä määrärahat ovat käytettävissä, jos unionissa on uusia jäsenvaltioita. Jos laajentumista ei tapahdu, eivät nämä määrärahat tietenkään myöskään ole käytettävissä. Mielestäni tällä hetkellä ei juuri kannata puhua liittymistä edeltävien tukien lisäämisestä.
Lopuksi: talousarvioprosessi ei koostu luvuista päättämisestä, vaan kyse on tietenkin lukujen muuttamisesta hyväksi politiikaksi. Siksi neuvoston, parlamentin ja komission painopisteiden yhteydessä mainittiin oikeutetusti toteuttamiskysymykset. Maksamatta olevien sitoumusten hoitaminen, maksuviiveiden vähentäminen ja talousarviopäätösten ymmärrettävyyden lisääminen ovat tärkeitä lähtökohtia ja tulevat olemaan sen edistymiskertomuksen aiheena, jonka komissio antaa parlamentille. Päätös siitä, että budjettivallan käyttäjä tulee viikoittain esittämään luvut talousarvion toteutumisesta - sanon tämän ylpeänä - asettaa komission todella talousarvion avoimuussuuntauksen etujoukkoihin. Olemme myös askel askeleelta tekemässä talousarviosta luettavampaa, niin että siitä saa tietoja asiantuntijoiden lisäksi myös suuri yleisö.
Viime vuonna otimme käyttöön toimintoperusteisen talousarvioesityksen, tänä vuonna teemme myös strategisten tavoitteiden ja resurssien - etenkin virkojen - kohdentamisen välisen yhteyden näkyvämmäksi. Näin talousarviomenettelystä tulee avoimempi, ja talousarvio tulee askel askeleelta lähemmäksi sitä, mikä sen pitäisi olla, nimittäin yhteisten poliittisten painopisteiden ilmaus.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan Äänestystä Colom i Navalin mietinnöstä voidaan tarvittaessa lykätä tänään klo 12.00 alkaen.

Jäsenvaltioiden alv:oon perustuvaan omaan varaan suorittamien maksuosuuksien määrittäminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Haugin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0101/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 2223/96 muuttamisesta EKT-95:n käytön osalta jäsenvaltioiden alv:oon perustuvaan omaan varaan suorittamien maksuosuuksien määrittämisessä (KOM(2000) 583 - C5-0469/2000 - 2000/0241(COD)).
Jäsen Haugilla on puheenvuoro.

Haug
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät kollegat, neuvoston antamasta Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmää yhteisössä koskevasta vuodelta 1996 olevasta asetuksesta lähtien meillä on ollut uusi, paranneltu järjestelmä, EKT 1995. Tämän uuden järjestelmän käytön talousarvion ja omien varojen laskemiseen piti kuitenkin alkaa vasta omien varojen järjestelmää koskevan päätöksen yhteydessä. Aikoinaan oletettiin, että uusi päätös omien varojen järjestelmästä hyväksyttäisiin vuonna 1999. Nyt tiedämme, että tämä tapahtui vasta syyskuussa 2000. Järjestelmä tulee voimaan, jos jäsenvaltiot ratifioivat sen nopeasti, todennäköisesti 1. tammikuuta 2002. Tämä oikeusperustasta.
Selvää on, että jäsenvaltiot ovat nyt mukauttaneet kansantalouden tilinpitojärjestelmänsä ja että vuoden 1979 EKT:n mukaisia tietoja ei enää ole saatavilla. Tämä tarkoittaa sitä, että hyväksymällä komission ehdotuksen jäsenvaltioiden arvonlisäveroon perustuvaan omaan varaan suorittamien maksuosuuksien määrittämistä koskevan asetuksen muuttamisesta ainoastaan mukauttaisimme tekstin todelliseen käytäntöön. Me, koko budjettivaliokunta, lähdemme siitä, että siirtyminen vuoden 1979 EKT:stä vuoden 1995 EKT:hen ei tule vaikuttamaan omien varojen määrään, ei niiden jakautumiseen jäsenvaltioiden välillä eikä tietenkään omien varojen kokonaismäärään. Tähän mennessä kaikki hyvin. Melko kuivaa asiaa, ajattelevat kollegat ehkä, mutta me olemme myös käyttäneet hyväksemme tilaisuuden tähän yhteispäätösmenettelyyn, emmekä saisi päästää ainoatakaan tilaisuutta ohi muistuttaaksemme omien varojen merkityksestä Euroopan unionin talousarvion ja rahoitusnäkymien laatimisen yhteydessä. Näin asia ei sitten olekaan enää aivan niin kuiva, sillä ei ole mikään salaisuus, että parlamentti toisena budjettivallan käyttäjänä ilman muuta haluaa täyden budjettivallan, siis ei ainoastaan yhteispäätöksiä meno- vaan myös tulopuolesta.
Siksi yritämme nyt päästä pikkuruisen askeleen eteenpäin tiellä tähän päämäärään. Komissio on halukas auttamaan meitä aktiivisesti tässä tehtävässä. Siitä kiitän komissiota todella erittäin sydämellisesti. Se on valmis esittämään talousarviomenettelyn alussa työasiakirjan tilanteesta omien varojen keräämisessä. Tämä asiakirja tulee myös sisältämään tietoja jäsenvaltioiden hyvistä ja ei niin loistavista varojenkeruukäytännöistä. Näin saamme hyvän keskustelupohjan neuvoston kanssa käytävään avoimeen keskusteluun Euroopan unionin tuloista.
Sekään ei kuitenkaan ole mikään salaisuus, että neuvosto on tässä asiassa yhtä hankala kuin asetuksen, jonka muuttamisesta juuri puhumme, melkoisen pitkä nimi. Se ei ainoastaan ole harkitsematta, kuten Nizzassa saatoimme nähdä, omista tuloista päättämistä yhdessä parlamentin kanssa, ei, se ei halua edes puhua kanssamme siitä, ei virallisessa eikä epävirallisessa kolmikantamenettelyssä. Huomattakoon, että tässä ei ole kyse neuvottelusta, ei, kyse on ainoastaan keskustelusta! Neuvosto yksinkertaisesti kieltäytyy yhteistyöstä parlamentin kanssa, mutta se ei kieltäydy ainoastaan yhteistyöstä, se kieltää parlamentilta ylipäänsä parlamentaariset oikeudet.
Parlamentaaristen oikeuksien kieltäminen ei tosin koske ainoastaan talousarviota, vaan on ilmeisesti muutenkin korkeassa kurssissa. Kollegat joutuvat taistelemaan parlamentaarisista oikeuksistaan rahoituspalveluja koskevan puitelainsäädännön yhteydessä. Me joudumme taistelemaan eurooppayhtiötä koskevasta direktiivistä. Me joudumme riitelemään yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan henkilöstöstä. En tosiaankaan väitä luetteloni olevan täydellinen, mutta yksi asia on selvä: parlamentaaristen oikeuksien säilyttäminen ei myöskään vuonna 2001 ole itsestäänselvyys, vaan aina parlamentin jäsenten oman taistelun tulos. Siksi olen vuorenvarma siitä, että kaikki kollegani, myös budjettivaliokunnan puheenjohtaja, ovat vankasti puolellamme, kun vaadimme päästä edes keskustelemaan neuvoston kanssa omista varoistamme.

Garriga Polledo
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ryhmämme kannattaa Haugin mietintöä, joka koskee jäsenvaltioiden arvonlisäveroon perustuvaan omaan varaan suorittamia maksuosuuksia. Parlamentti on pyrkinyt kaikin keinoin vaikuttamaan neuvoston uuteen omia varoja koskevaan päätökseen. Valitettavasti, ja vaikka jäsen Haug toimi viime vuonna sekä vuoden 2001 talousarvion yleisesittelijänä että omien varojen Euroopan parlamentin pysyvänä esittelijänä, emme päässeet neuvoston kanssa sovitteluissa niin pitkälle, kuin olisimme toivoneet. Neuvosto pitää edelleenkin talousarvion tulopuolen käsittelyä täysin omana etuoikeutenaan, eikä se suostu lisäämään parlamentin osallistumismahdollisuuksia lainkaan merkittävällä tavalla. Tämä on valitettava asia meille, jotka hoidamme omia varoja koskevia asioita. Tehtävämme on yksinomaan neuvoa-antava, ja mielestämme tämä haittaa jopa parlamentin toimivaltuuksien määrittämistä. Euroopan tilinpitojärjestelmän kehittäminen aiemmasta vuodelta 1979 peräisin olleesta järjestelmästä edustavampaan ja vuonna 1995 käyttöön otettuun järjestelmään on myönteinen toimenpide, joka mahdollistaa paremmin todellisuuteen pohjautuvan ja edustavamman omien varojen keruun, koska se antaa todellisemman kuvan kunkin jäsenvaltion kirjanpidosta. Hyväksymme täysin ensimmäisen tarkistuksen, erityisesti sen vuoksi, että sen perusteella tällä tilinpitojärjestelmän muutoksella on hyvin neutraalit vaikutukset. Lisäksi, koska meidän parlamentin jäsenten valtuudet ovat omien varojen alalla hyvin rajalliset, esittelijän pyyntö saada enemmän tietoja ja vieläpä neljännesvuosittain, parantaa meidän asemaamme. Tämän vuoksi myös toinen tarkistus on täysin hyväksyttävä. Jos otamme huomioon puheenjohtajamme Wynnin huomiot, kolmas tarkistus voi tuntua hieman hankalammalta, mutta mielestäni meidän täytyy äänestää tämän mietinnön puolesta, ja myöhemmin näemme, mihin se johtaa. Mahdollisesti samaan kuin aina ennenkin: mielipidettämme ei oteta huomioon.
Joka tapauksessa vuonna 1999 tehty toimielinten välinen sopimus mahdollistaa omia varoja koskevan vuoropuhelun. Näissä tarkistuksissa käsitellään syvällisesti tämän vuoropuhelun mahdollisuuksia, ja sen vuoksi ne täytyy hyväksyä.

Virrankoski
Arvoisa puhemies, käsittelyssä oleva Haugin mietintö käsittelee teknistä muutosta, jolla vahvistetaan täsmällisempi pohja arvonlisäperusteisen jäsenmaksun keräämiseen. Haluan kiittää esittelijää hyvästä työstä.
Jäsenmaksujen keräysjärjestelmä on monimutkainen poliittinen peli, ja sen tuloksena jäsenvaltiot pyrkivät maksimoimaan omat hyötynsä ja minimoimaan omat maksunsa. Vaikka EU:n menojen osuus määritellään osuutena bruttokansantulosta, jäsenmaksun rakenne eri mailla on hyvin erilainen. Jäsenvaltioissa, joissa on suuria satamia, tullikertymät ovat suuret ja siksi myös jäsenmaksuissa tullien osuus on merkittävä.
Berliinissä jäsenmaksusta käytiin pitkällinen kiista. Sen lopputuloksena EU:n rahoitus on siirtymässä entistä enemmän neljänsien varojen, eli kansallisten parlamenttien myöntämien suorien budjettisiirtojen varaan. Tullien kantopalkkion kasvattaminen kymmenestä kahteenkymmeneenviiteen prosenttiin oli selvä myönnytys suurten satamamaiden suuntaan. EU:n budjettiin syntyvä aukko katetaan bruttokansantuoteosuutta kasvattamalla. Toinen muutos on arvonlisäperusteisen maksun vähittäinen supistaminen, joka myös kasvattaa bruttokansantuoteosuuden määrää. Tämä on johtamassa siihen, että EU:n jäsenmaksuja on entistä enemmän sidottu yksittäisen jäsenvaltion budjettisiirtoon ja bruttokansantuloon, mitä nyt on kai sitten pidettävä oikeudenmukaisena.
Avoimeksi jää tulevaisuudessa enää Yhdistyneen kuningaskunnan jäsenmaksuhelpotus. Tulevaisuudessa itälaajeneminen tulee mullistamaan EU:n talousarvion. Uusissa jäsenvaltioissa on sata miljoonaa asukasta, mutta vain neljä prosenttia bruttokansantulosta. Tämän seurauksena vanhojen jäsenvaltioiden jäsenmaksut tulevat nykyisestä selvästi kasvamaan, jopa kaksinkertaisiksi. Jatkoratkaisuissa on varmistettava, että jäsenmaksujen nousu ei saa vaarantaa vanhojen jäsenvaltioiden kehitystä, erityisesti niin, että alueellinen ja sosiaalinen eriarvoisuus lisääntyy.

Caveri
Arvoisa puhemies, nyt kun unionin julkisissa talousarvioissa valmistaudutaan eri hallinnon tasoilla ottamaan viimeinkin - ja se tapahtuu pian - käyttöön euro, todellinen valuutta, jota käytetään tietoisesti ja jatkuvasti ja joka itsessään on merkittävä yhdistävä tekijä, alamme taas kantaa huolta teknisistä seikoista, kuten nyt EKT-95:n käytöstä alv:oon perustuvaan omaan varaan suorittamien maksuosuuksien määrittämisestä. Vaikka nämä yhteiset tekniset järjestelyt näyttävätkin olevan kaukana todellisuudesta, ne ovat merkittäviä välineitä myös unionin rahapolitiikan yhteensovittamisessa, jonka toivon voivan johtaa todelliseen eurooppalaiseen liittoon rahoitusalalla. Tästä meidän on todettava, että on ilmennyt joukko viivästyksiä, jotka kävivät selkeästi ilmi myös Nizzassa. Kun puhutaan federalismista ja toissijaisuudesta, on todellakin muistettava, että tehtävien, oikeuksien ja valtuuksien perinteisen jaon yhteydessä on aina taattava tarvittavat ja riittävät varat.

Schreyer
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, arvoisa esittelijä Haug, puhuimme juuri talousarvion menoista, nyt puhumme lyhyesti tuloista, tosin ainoastaan niiden tilastollisista perusteista, nimittäin Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmän kannalta. Talousarvion kannalta nämä kansantalouden tilinpitojärjestelmän avulla hankittavat tiedot ovat merkittäviä monessa mielessä. Niitä tarvitaan esimerkiksi omien varojen ylärajan, bruttokansantulon ja sen osuuden laskemiseen, jonka mukaan kerätään maksuosuudet jäsenvaltioilta, sekä jäsenvaltioiden arvonlisäveron keräämiseen perustuvien maksuosuuksien määrittämiseen. Tästä viimeksi mainitusta käyttötarkoituksesta on kyse oikeusperustassa, josta tällä hetkellä keskustellaan.
Kyse on siitä, että käytämme vanhan vuodelta 1979 peräisin olevan perustan sijaan nyt uutta tilastollista perustaa ja vältämme tilastollisia kaksoisotoksia ja työläitä tarkistuslaskuja, jotka ovat syynä moniin virheisiin. Parlamentissa asiaan ovat perehtyneet budjettivaliokunta sekä talous- ja raha-asioiden valiokunta. Viimeksi mainittu tukee komission ehdotusta varauksetta, kun taas budjettivaliokunta on laatinut erilaisia tarkistuksia. Tarkistukset 2 ja 3 eivät liity tähän ehdotukseen tilastollisen perustan käytöstä, vaan niissä vaaditaan ensinnäkin omien varojen keräämisestä kertovan asiakirjan esittämistä ja toiseksi tarkistuksessa 3 vaaditaan erityisesti kolmikantaneuvottelua omista varoista.
Komissio ei voi hyväksyä kahta viimeksi mainittua tarkistusta, vaikka me, esittelijä Haug, lupasimmekin voivamme täyttää työasiakirjassa parlamentin budjettivaliokunnan toivomuksen omien varojen keräämistä koskevista lisätiedoista. Nyt koko päätöksentekomenettelyyn tulee viivytys. Komissio pahoittelee tätä, varsinkin kun tilintarkastustuomioistuin ja talousarvion valvontavaliokunta ovat moneen kertaan kritisoineet komissiota siitä, että omien varojen, arvonlisävero-osuuden keräämisessä vielä käytetään perusteena vanhaa tilastollista perustaa.
Vuonna 2002 tilanne tulee selviämään, kun päätös omista varoista ratifioidaan. Silti komissio olisi ollut tyytyväinen, jos tämä tilastollinen yksinkertaistus ja parannus, josta komissio viime syyskuussa teki ehdotuksen, olisi voinut tulla voimaan ajoissa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

 

Vastuuvapaudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista vastuuvapauden myöntämistä koskevista mietinnöistä:
Staunerin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0112/2001) komission kertomuksesta toimenpiteistä, jotka komissio on toteuttanut niiden huomautusten perusteella, jotka sisältyvät vastuuvapauden myöntämistä Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1998 koskevaan päätöslauselmaan (KOM(2000) 558 - C5-0560/2000 - 2000/2263(DEC))
Blakin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0113/01) vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1999 (komissio) [SEC(2000) 537 - C5-0310/2000 - 2000/2155(DEC)];
Foliasin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0099/2001) vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1999 Pääluokka I - Euroopan parlamentti / Euroopan oikeusasiamies [SEC(2000) 539 - C5-0312/2000 - 2000/2157(DEC)];
Van der Laanin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0108/2001)
vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiölle (Dublinin säätiö) varainhoitovuodelta 1999 [C5-0686/2000 - 2000/2166(DEC)] ja vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskukselle (Cedefop - Thessaloniki) varainhoitovuodelta 1999 [C5-0687/2000 - 2000/2165(DEC)];
vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamisesta, pääluokat IV, V ja VI (osa B) [SEC(2000) 539 - C5-0312/2000 - C5-0617/2000 - 2000/2156(DEC)]
ja
Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuodelta 1999 myönnettävää vastuuvapautta koskevan päätöksen lykkäämisestä [SEC(2000) 539 - C5-0312/2000 - C5-0617/2000 - 2000/2156(DEC)];
Seppäsen laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0097/2001) vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) varainhoitovuoden 1999 talousarvion toteuttamisesta [C5-0654/2000 - 2000/2167(DEC)]
ja
Rühlen laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0109/2001) vastuuvapaudesta kuudennen, seitsemännen ja kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 1999 [KOM(2000) 357 - C5-0257/2000 - 2000/2164(DEC)].
Jäsen Theatolla on puheenvuoro menettelyä koskevaa esitystä varten.

Theato
Arvoisa puhemies, halusin kysyä, millä tavoin puheenjohtajavaltio Ruotsi on tänään edustettuna parlamentissa tämän tärkeän keskustelun johdosta. Voitteko mainita minulle nimen? Sain eilen nimittäin tietää valtiosihteeri Malmbergiltä, jonka vastuualueeseen asia kuuluu, että hän ei voi olla paikalla, mistä hän oli hyvin pahoillaan. Minä olen siitä vielä enemmän pahoillani, sillä Ruotsissa ilmeisesti keskustellaan kansallisesta talousarviosta, eikä valtiosihteeri Malmberg tule olemaan täällä kanssamme. Voitteko kertoa meille, kuka osallistuu tänään hänen tilallaan puheenjohtajavaltion puolesta poliittisella tasolla keskusteluun? Kiitos!

Puhemies
Jäsen Theato, kuten aina, olette nytkin ajan tasalla. Ja koska olette ajan tasalla, ymmärrätte varmaan, että neuvoston poissaoloon on selvä syy. En myöskään aio kritisoida neuvostoa. Se kertoo meille varmasti aikanaan syynsä. Otamme tämän poissaolon tarkasti huomioon.
Jäsen Theatolla on jälleen puheenvuoro toista menettelyä koskevaa esitystä varten. Toivottavasti se on viimeinen, jäsen Theato.

Theato
Arvoisa puhemies, kiitän teitä vaivannäöstänne ja pyydän merkitsemään pöytäkirjaan, että parlamentti pahoittelee, ettei puheenjohtajavaltio ole edustettuna tässä tärkeässä keskustelussa!

Puhemies
Puheenvuoronne merkitään pöytäkirjaan.
Jäsen Staunerilla on puheenvuoro.

Stauner
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mietintöni on tarkoitus laittaa loppupiste vuoden 1998 vastuuvapausmenettelylle. Tämä oli Prodin komission ensimmäinen vastuuvapausmenettely ja aiheutti siksi jännitteitä. Se, mitä vuoden 1998 vastuuvapauden myöntämisen lykkäyksellä huhtikuussa 2000 ja vastuuvapauden myöntämisellä heinäkuussa 2000 saavutettiin, jättää kuitenkin vielä paljon toivomisen varaa.
Otan esille vain kolme asiaa, jotka erityisesti antavat aihetta huoleen. Vuonna 1998 tilintarkastustuomioistuin kieltäytyi viidennen kerran peräkkäin antamasta komissiolle myönteistä tarkastuslausumaa eli todistamaan, että komissio olisi käyttänyt huolellisesti ja säästäväisesti Euroopan veronmaksajien rahoja. Parlamentti toimi siksi enemmän kuin järkevästi velvoittaessaan komission saavuttamaan viimeistään varainhoitovuonna 2003 myönteisen tarkastuslausuman (DAS).
Valitettavasti komissio ei tähän mennessä ole onnistunut määrittämään tähän tavoitteeseen pääsemiseksi konkreettisia, mitattavissa olevia välitavoitteita. Komission vastapuolelle jatkuvasti toistama viittaus yleiseen uudistusohjelmaan ei tässä asiassa voi olla riittävä. Kysyn siksi komissiolta: eikö Euroopan veronmaksajien rahojen huolellinen käyttö ole aihe, jolla täytyy olla ensisijainen merkitys komissiolle? Vai haluaako komissio ehkä vuonna 2003 juhlia myönteisen tarkastuslausuman epäämisen 10-vuotisjuhlia? Me arvioimme komissiota tekojen, emme sanojen perusteella. Siksi olen erittäin tyytyväinen määräajoista, jotka nyt mietinnössä asetamme sille tämän päämäärän saavuttamiseen. Erityisesti Fléchardin tapaus osoitti, että riippumattoman varainhoidon valvojan roolilla on ratkaiseva merkitys sille, tuleeko petostapaus ilmi vai ei. Tämän riippumattoman varainhoidon valvojan te haluatte nyt lakkauttaa ja asettaa sen osana uudistusohjelmaa asiassa kulloinkin toimivaltaisen pääjohtajan alaisuuteen. Tätä emme voi missään tapauksessa hyväksyä! Tästä seuraisi varmasti virheprosentin selkeä pieneneminen, mutta ei kai siksi, ettei virheitä tai petoksia enää tehtäisi, vaan siksi, että tuloja ja menoja hyväksyvät pääjohtajat huolehtivat siitä, etteivät tällaiset asiat tule lainkaan esiin.
Sellaisen riippumattoman kurinpitoasioita käsittelevän jaoston perustaminen, joka pystyy oikeudenmukaisiin ja neutraaleihin, vastuullisten virkamiesten osalta jatkotoimiin johtaviin kurinpitomenettelyihin, on myös parlamentin vanha vaatimus, johon komissio ei ole vastannut. Komissio ei myöskään tosissaan pyri nimeämään Euroopan syyttäjäviranomaista, jonka tehtävä olisi petostapausten oikeudellisista seuraamuksista huolehtiminen.
Parlamentin jäsenten oikeudesta saada tietoja ja asiakirjoja kysyn vakavissani komission jäsen Schreyerilta: miten me voimme valvoa, jos te ette luovuta meille tietoja ja asiakirjoja? Toimikautensa alkaessa tämä komissio otti asiakseen seurattavuuden ja avoimuuden. Koin itse vastuuvapausmenettelyssä 1998, miten tässä asiassa vaatimusten ja todellisuuden välillä oli ammottava kuilu. Myöskään vastuuvapausmenettelyssä 1999 ei tapahtunut merkittävää parannusta. Silmäys Blakin mietinnön liitteisiin I ja II osoittaa, että mietinnön laatija sai käyttöönsä 22 pyytämäänsä tarkastuskertomusta, mutta toden totta, 11:tä tarkastuskertomusta ei! Mielestäni nämä luvut puhuvat puolestaan.
Komission ja parlamentin välinen puitesopimus edistää kohtalokkaalla tavalla tietojen puutteellista saatavuutta. Kuten tiedätte, sopimus hyväksyttiin täällä täysistunnossa heinäkuussa 2000 ilman, että meillä olisi ollut tilaisuutta keskustella siitä. Tämä sopimus iskee kiilaa parlamentin jäsenten välille ja parlamenttiin kaksi luokkaa. Se edistää hajota ja hallitse -politiikkaa. Tätä emme voi suvaita sen enempää kuin yleisten asiakirjojen saannin estämistä.
Muistutan myös siitä, että päätimme viime joulukuussa Morganin mietinnössä lykätä tulevaisuudessa vastuuvapauden myöntämistä, jos komissio ei ole luovuttanut kaikkia pyydettyjä asiakirjoja. Näin tapahtui oikeastaan nopeammin kuin monet uskoivatkaan.
Fléchardin tapauksesta sanon vielä kerran aivan suoraan: komissio ei voi tilanteesta tietoisena keplotella itseään irti sen tosiseikan selkeästä tunnustamisesta, että silloinen menettely oli väärä ja että tulevaisuudessa on tehtävä kaikki mahdollinen sen eteen, ettei tällaisia laittomia päätöksiä tehdä uudelleen. Tilaisuus tällaiseen puheenvuoroon on asiasta vastaavana teillä, komission jäsen Schreyer. Pyydän teitä käyttämään tämän tilaisuuden hyväksenne tänään! Sanon sen aivan suoraan: minun päätökseni siitä, myönnetäänkö vastuuvapaus vai ei, on riippuvainen siitä, mitä te tänään sanotte.

Blak
Arvoisa puhemies, tämä on ensimmäinen kerta moneen vuoteen, kun vastuuvapaus - kummallista kyllä - myönnetään ajoissa. Siksi huominen äänestyksemme on suuri hetki sekä parlamentille että komissiolle. Onko komissio täyttänyt odotukset? Ehkä ei ihan vielä, mutta mielestäni komissiossa on yleisesti tapahtunut asennemuutos. Santerin komission erottaminen vuonna 1999 oli järjestelmälle järkytys. Komissio tietää nyt, että uhkaus on todellinen. Parlamentti voi käyttää ja tulee käyttämään vastuuvapautta komission erottamiseen, jos tämä ei täytä odotuksia.
Eräät jäsenet aikovat kieltäytyä myöntämästä vastuuvapautta tänä vuonna. Pidän tätä hyvin suurena erehdyksenä. Meidän pitää kieltäytyä vain erikoistapauksissa, kun meillä on siihen todella hyvät perusteet. Eihän uhkauksella ole arvoa, jos kieltäydymme joka vuosi. Meidän on tehtävä yhteistyötä kaikkien niiden voimien kanssa, jotka haluavat eurooppalaiseen yhteistyöhön lisää tehokkuutta ja avoimuutta. Tätä haluavat luultavasti useimmat parlamentissa. Siksi olen tehnyt yhteistyötä kaikkien poliittisten ryhmien kanssa, jotka ovat valiokunnassa edustettuina. Yhteistyö on aivan varmasti parantanut mietintöä. Se on parantanut myös valiokunnan ilmapiiriä. Uusi komissio on käynnistänyt laajan uudistuksen. Komission jäsen Kinnock on luvannut meille maailman parhaan hallinnon. Nyt saamme nähdä, pystytäänkö nämä hienot sanat toteuttamaan käytännössä.
Olen laatinut hyvin kriittisen mutta rakentavan mietinnön. Tunnustan siinä sen, että komissio on tekemässä laajaa uudistusta, mutta käsittelen myös arkoja kohtia. Vuonna 1999 asiat eivät yksinkertaisesti olleet järjestyksessä. Sisäiset ja ulkoiset tilintarkastuskertomukset eivät olleet havainnollisia, ja arkistointijärjestelmässäkin oli jonkin verran sotkua. Toivottavasti uudistus korjaa tämän tilanteen. Olen laatinut kymmenen kohdan suunnitelman, joka suurin piirtein perustuu uudistuksen henkeen, mutta joillakin alueilla se menee pidemmälle. Odotan kiinnostuneena komission palautetta ehdotuksiini. Olemme saaneet paljon tietoa tänä vuonna. Olisimme voineet toivoa laajempaa ja nopeampaa tiedonsaantia, mutta monet viivästykset johtuvat puitesopimuksesta. Kokemukseni osoittavat, että tämä sopimus on roskaa. Sen tarkoituksena on pitää asiakirjoja salassa ja luottamuksellisina. Juuri komissio näet viime kädessä määrää, onko asiakirja luottamuksellinen. Olen kunnioittanut puitesopimusta, koska se on tällä hetkellä voimassa, mutta sitä on mielestäni tarkistettava. Mielestäni meidän on työskenneltävä sen eteen, että puitesopimuksesta neuvoteltaisiin uudelleen.
Sopimuksen suurimpia vaaroja on, että valiokunnan tavalliset jäsenet alennetaan toisen luokan jäseniksi. Suuri osa tiedosta annetaan vain puhemiehelle ja valiokunnan puheenjohtajalle, eivätkä veronmaksajat näin ollen saa täyttä takuuta siitä, ettei mitään salata eikä lakaista maton alle. Parlamentin on kuitenkin ehdottomasti myös pidettävä oma pesänsä puhtaana. Miksi meille ei vieläkään ole perustettu turvallista arkistointijärjestelmää, jotta jäsenet voisivat järjestelmällisesti käydä lukemassa luottamuksellisia asiakirjoja? Siksi meidän on huolehdittava siitä, että komissio voi luottaa meihin. Olen iloinen, että komissio on luottanut minuun esittelijänä. Olemme saaneet enemmän tietoa kuin koskaan aiemmin vastuuvapauden yhteydessä, ja haluan kiittää siitä komissiota. Komissio on toivonut saavansa vastuuvapauden ajoissa, sen olemme huomanneet. Täällä on muutama jäsen, joka voi vain vahvistaa tämän.
Kaiken kaikkiaan komissio on tänä vuonna suhtautunut vastuuvapauteen hyvin vakavasti. Tämä on ensimmäinen kerta, kun valiokunnassa on ollut paikalla niin monta komission jäsentä. Valiokunnassa on käynyt peräti 12 komission jäsentä. Tämä osoittaa, että uusi komissio on kiinnostunut vastuuvapauden myöntämistä koskevasta menettelystä ja kunnioittaa sitä. En ole kuitenkaan komission kanssa täysin samaa mieltä siitä, mihin parlamentin myöntämän vastuuvapauden on perustuttava. Komission perusnäkemys on, että vastuuvapauden on perustuttava tilintarkastustuomioistuimen kertomuksiin, mutta minä olen eri mieltä. Parlamentti ei saa olla etsivätoimisto. Meidän on ensisijaisesti keskityttävä rakenteellisiin ongelmiin, mutta meillä on oltava samat mahdollisuudet tiedonsaantiin kuin tilintarkastustuomioistuimella. Parlamentin on myönnettävä komissiolle vastuuvapaus, ja juuri siksi meidän on ensisijaisesti asetettava komissio vastuuseen.
Komissio toimii kuitenkin monimutkaisessa vuorovaikutuksessa neuvoston, parlamentin, tilintarkastustuomioistuimen, OLAFin ja jäsenvaltioiden kanssa. Siksi olen nähnyt jonkin verran vaivaa sisällyttääkseni kaikki toimielimet mietintööni. Sekä neuvosto että parlamentti asettavat puitteet komission työlle. Maatalouspolitiikka on tästä hyvä esimerkki. Komissio on kovasti pyrkinyt uudistamaan maatalouspolitiikkaa. Se on yhä uudelleen tehnyt ehdotuksia, joiden oli määrä ehkäistä säännönvastaisuuksia, petoksia ja ylihinnoittelua, ja yhä uudelleen parlamentti ja neuvosto ovat hylänneet nämä ehdotukset. Esimerkkejä on valitettavasti paljon muun muassa pellava-, maito- ja voialalla. Neuvosto on vuosittain näyttänyt komissiolle vihreää valoa vastuuvapausasiassa, joten uteliaisuuteni heräsi. Mistähän neuvostossa oikein keskustellaan suljettujen ovien takana? Lähetin kirjeen puheenjohtajavaltio Ruotsille ja pyysin lupaa olla läsnä Ecofin-neuvoston kokouksessa, jossa päätetään vastuuvapaudesta. Petyin suuresti ruotsalaisiin, jotka muuten ylpeilevät avoimuudellaan. He lähettivät minulle kieltävän vastauksen, joka kuitenkin teki minuun suuren vaikutuksen sikäli, että se oli käännetty kaikille 11 yhteisön kielelle. Haluan vielä sanoa joitakin asioita, mutta palaan niihin käsittelyn päätteeksi.

Folias
. (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olen tyytyväinen, että mietintöni, joka koskee vastuuvapauden myöntämistä parlamentille talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1999, hyväksyttiin valiokunnassamme yksimielisesti, ja että se tulee tänään parlamentin käsittelyyn ja äänestettäväksi ilman yhtään tarkistusta, mitä ei ole tapahtunut vuosiin, niin kuin olen saanut kuulla. Toivon, että menettely jatkuu samalla tavalla myös tästä eteenpäin.
Yhteistyössä kaikkien kanssa yritimme laatia rakentavan mietinnön, tästä syystä lähdimme liikkeelle kahdesta painopisteestä, määrällisestä ja laadullisesta painopisteestä. Määrällisessä painopisteessä toteutimme talousarvion toteuttamisen valvonnan klassisella tavalla. Havaitsimme monia tyydyttäviä ja ilahduttavia asioita. Totesimme, että Luxemburgin ja Brysselin välisten matkojen kustannukset ovat jatkuvasti vähenemään päin. Havaitsimme, että valvonta on epäilyksettä tiukentunut sen osalta, että työntekijät ovat asettuneet asumaan sinne minne heidät on lähetetty. Huomaamme, että avoimiin menettelyihin perustuvat sopimukset ovat asteittain lisääntyneet, mikä on myönteistä, ja toivomme, että tästä eteenpäin ne lisääntyvät yhä kiihtyvässä tahdissa. Vaikka parlamentin omaisuuden inventointi on viivästynyt, se näyttää edistyvän ja menevän parempaan suuntaan. Asia, joka ei tietenkään ole lainkaan tyydyttävä ja jota korostetaan, on se, että rakennukselle, jossa olemme toimineet jo noin puolitoista vuotta, ei ole vieläkään laskettu hintaa. Edelleenkään emme tiedä, mikä on sen rakennuksen arvo ja kustannukset, jossa joka tapauksessa olemme, ja olisi hyvä, jos kaikki asianosaiset ottaisivat tämän huomioon.
Laadullisesta osiosta havaitsimme, että parlamentti hallinnoi suurta talousarviota. Mutta mitä parlamentista välittyy ulospäin, mikä on ulkoinen kuva tämän suuren toimielimen vakavasta toiminnasta? Te tiedätte, kuinka kyllästyttävää on lukea lehdistä vain kriittisiä kommentteja ja kriittisiä artikkeleita siitä suuresta työstä, jota tässä talossa todellisuudessa tehdään. Tästä syystä yritämme mietinnön avulla auttaa lisäämään avoimuutta ja arvostusta sekä ymmärrystä siitä, mitä tässä demokratian talossa tapahtuu ja tehdään.
Haluamme, että voisimme arvioida Euroopan parlamentin panosta Euroopan yhteisöjen lainsäädäntötyössä. Haluamme tästä lähtien hyödyntää parlamenttiin tulevien vierailuryhmien mielipidettä. Olisi hyvä saada tietää, mitä nämä kansalaiset, joiden vierailuja ja parlamenttiin tutustumista varten on varattu iso määräraha, ajattelevat parlamentista, niin että voisimme parantaa toimintaamme. Haluamme parantaa 15 jäsenvaltion pääkaupungeissa toimivien tiedotustoimistojen tehokkuutta. Etenemme siis tähän suuntaan. Lisäksi haluamme, että parlamentin yksiköt ja talousarvion valvontavaliokunnan jäsenet tukevat jatkuvasti toisiaan päätöstemme toteuttamisessa.
Tätä varten on ehdotettu ja päätetty luoda pysyvä komitea, joka koostuu vastuuvapauden esittelijästä ja parlamentin vastuuhenkilöstä sekä parlamentin virkailijoista, jotka seuraavat ehdotettujen ja huomenna äänestyksessä olevien toimien kehitystä ja toteutumista. Tällä tavoin vastuuvapauden myöntäminen ei jää ainutkertaiseksi tapahtumaksi vaan siitä tulee jatkuva rakentava menettely.
Lopuksi sanoisin, että se, mitä haluamme, on, että ne virkailijat, jotka työskentelevät Euroopan parlamentissa taloudellisten asioiden parissa, saisivat jatkuvasti lisäkoulutusta ja perehtyisivät uuteen tekniikkaan, jotta tulokset olisivat mahdollisimman hyviä. Puheenvuoroni päätteeksi haluan kiittää kaikkia kollegoita ja kaikkia niitä, jotka auttoivat tämän mietinnön laatimisessa, koska mielestäni on tehty erittäin hyvää työtä ja tahtoisin, että samoin toimittaisiin kaikilla tasoilla.

Van der Laan
. (NL) Arvoisa puhemies, alhainen äänestysprosentti vaaleissa saattaa saada aikaan sellaisen vaikutelman, että Euroopan parlamentilla ei ole paljoa merkitystä. Se on kaukana totuudesta, mikä näkyy taas selvästi vuotuisesta vastuuvapauskeskustelusta.
Santerin komission erottaminen muodosti käännekohdan unionin varainhoidossa. Parlamentti eväsi vastuuvapauden samalta komissiolta, jolle neuvosto oli vielä huolettomasti myöntänyt sen. Sen seurauksena vastuuvapauden myöntämisen poliittinen merkitys on kasvanut, mutta lisäksi on tapahtunut yhtäkkinen siirtyminen kirjanpidollisesta lähestymistavasta enemmän sisältöä ja tehokkuutta painottavaan lähestymiseen.
Kansanedustajien ei pidä tutkia pelkästään sitä, ovatko kaikki kuitit tallella, vaan myös sitä, onko verorahoja käytetty hyödyllisesti ja onko niillä saatu aikaan tuloksia. Siinä meitä auttaa tilintarkastustuomioistuin. Talousarvion valvontavaliokunta uskoo, että valvonta voitaisiin toteuttaa vielä paljon tehokkaammin. Se edellyttää kuitenkin sitä, että tilintarkastustuomioistuin todella siirtyy johdonmukaiseen nimeämiseen eli saattaa laiminlyönteihin syyllistyneet jäsenvaltiot häpeään.
Haluamme lisäksi, että virheprosentit ilmoitetaan selvästi jäsenvaltioittain ja aloittain, niin että varojen käyttöön liittyvät ongelmat tulevat helpommin ymmärrettäviksi. Mikäli se ei vielä tänä vuonna onnistu, niin tilintarkastustuomioistuimen pitää ainakin tehdä ero suurten ja pienten virheiden välillä ottamalla käyttöön niin kutsuttu virheiden Richterin asteikko. Lisäksi tilintarkastustuomioistuimen pitää ymmärtää, että se ei itse ole lain yläpuolella. Tilintarkastustuomioistuin ei enää saa vastustaa siihen itseensä kohdistuvia tarkastuksia, ja sen pitää julkistaa taloudellisia etuja koskevat ilmoituksensa Internetissä.
Valitettavasti meidän pitää kerta toisensa jälkeen todeta, että Euroopan unionin kirjanpitoon ei luoteta yhdessäkään jäsenvaltiossa. Kansalaisten luottamuksen palauttaminen on kaikkien niiden velvollisuus, joiden työhön kuuluu eurooppalaisten menojen valvonta. Ilman tätä luottamusta Euroopan yhdentymiselle ei ole jatkossa poliittisia onnistumisen edellytyksiä, ja luottamus voidaan palauttaa ainoastaan vaatimalla mahdollisimman suurta avoimuutta. Eurooppalaiset haluavat takeet siitä, että heidän rahojaan käytetään mahdollisimman hyvin ja että silloin, kun niin ei tapahdu, asianomaiset järjestöt ja jäsenvaltiot asetetaan siitä vastuuseen.
Yksi toimielimistä luulee yhä olevansa Euroopan parlamentin valvonnan ulottumattomissa, ja se ei olekaan aivan vähäinen vaan itse ministerineuvosto, joka ei tänäänkään katsonut aiheelliseksi olla täällä läsnä. Parlamentti ja neuvosto ovat luvanneet olla tutkimatta toistensa varojen käyttöä niin sanotussa herrasmiessopimuksessa. Jos sinä et valvo minua, niin minäkään en tutki sinun asioitasi kovin tarkasti. On itsestään selvää, että tällainen ei edistä luottamuksen palauttamista. Se oli ehkä vielä jossakin määrin puolusteltavissa niin kauan kuin oli kyse puhtaasti hallinnollisista menoista.
Nyt on kuitenkin nähtävissä, että neuvosto ottaa itselleen yhä enemmän toiminnallisia tehtäviä. Tämä heikentää komission asemaa, mutta sen lisäksi nämä tehtävät ovat myös suureksi osaksi parlamentaarisen valvonnan ulottumattomissa. Sen takia talousarvion valvontavaliokunta on päätynyt siihen, että sopimusta pitää tarkistaa pikaisesti. Tilintarkastustuomioistuimen pitää esittää neuvoston varojen käytöstä kertomus samalla tavalla kuin muistakin toimielimistä. Se tapa, jolla neuvosto vaivihkaa omii lisää valtaa ottamatta kuitenkaan siihen kuuluvaa vastuuta, on ristiriidassa demokratian kaikkien perusperiaatteiden kanssa.
Budjettivallan käyttöoikeus ja talousarvion valvontaan liittyvä toimivalta ovat olleet aina parlamentin tärkeitä aseita erilaisten demokraattisten aukkojen paikkaamisessa. Olemme äänestäjillemme sen velkaa, että harjoitamme demokraattista valvontaa aina kun se vain on mahdollista. Tällainen valvonta on aivan välttämätöntä erityisesti neuvoston kohdalla, jossa demokraattinen aukko on kaikkein suurin ja uhkaa vain kasvaa edelleen. Tämä on tärkeä valinta myös sen takia, että sen avulla parlamentti antaa signaalin muille toimielimille.
Komiteoista ja virastoista minulla ei ole paljoa sanottavaa. Euroopan rakentaminen on vielä kesken, ja kaikkien dynaamisten prosessien tavoin se on altis muutoksille. Sen takia on pelkästään johdonmukaista tarkastella aika ajoin rakenteita kaikkia näitä muutoksia silmällä pitäen. Kaikkien eurooppalaisten toimielinten pitää jatkuvasti todistaa oma lisäarvonsa. Niiden pitää tehdä tiliä siitä, että eurooppalaisten veronmaksajien varoja käytetään oikein. Miten ne vaikuttavat lainsäädäntöön? Toimivatko ne tehokkaasti? On tietysti surullista, että talous- ja sosiaalikomitean vastuuvapauden myöntämistä jouduttiin lykkäämään neljännen kerran peräkkäin olemattomien lentolippujen takia. Siitä pitää nyt todella tulla loppu.
Lopuksi haluan onnitella kaikkia vastuuvapauden parissa työskennelleitä kollegoitani heidän mietinnöistään. Talousarvion valvontavaliokunta on toiminut kauttaaltaan maltillisesti ja järkevästi myöntämällä komissiolle vastuuvapauden mutta asettamalla sille ankaria ehtoja. Lisäämme myös painostusta uudistuksiin Euroopan parlamentin sisällä. Parlamentti on uudistusten alullepanijana uskottava vain siinä tapauksessa, että se vaatii itseltään yhtä paljon kuin muilta toimielimiltä.

Seppänen
. Arvoisa puhemies, Euroopan hiili- ja teräsyhteisöä ollaan ajamassa alas. Se lopettaa toimintansa aikaisemmin tehtyjen päätösten mukaan heinäkuussa 2002. Toiminnan päättymiseen on varauduttu, eikä EHTY ole enää viime vuosina perinyt hiili- ja teräsalan yrityksiltä veroluontoisia maksuja toimintojensa rahoittamiseen.
EHTY:n toiminta muistutti viime vuosikymmenellä pankkitoimintaa. Se otti luottoja, jotka se jakoi ulos luottoina hiili- ja teräsalan kehittämiseen. Lainanottajat saivat näistä luotoista ikään kuin korkosubvention, jonka merkitystä alan kehittämiselle ei saa yliarvioida. Korkoedun merkitystä ei ole tutkittu, mutta se lienee niin vähäinen, että on täysin perusteltua lopettaa EHTY:n toiminta. Vuonna 1999 ei uusia luottoja enää myönnetty ja EHTY:n toiminta oli pääasiassa luottojen takaisinperintää, sen itse ottamien luottojen takaisinmaksua sekä ylijäämävarojen hallinnointia.
Komissio on ollut vastuussa EHTY:n toiminnasta. Viime vuosina on varauduttu toimintojen päättymiseen vuoden 2002 heinäkuussa. Silloin EHTY:llä on vielä saatavia sen myöntämistä luotoista, mutta sen itsensä ottamat velat pitäisi silloin olla maksettu takaisin. Luottojen takaisinmaksun jälkeen EHTY:lle arvioidaan jäävän ylijäämävaroja yli miljardi euroa, jotka siirretään EHTY:n omasta taseesta EU:n yhteiseen taseeseen. Niistä muodostetaan aikaisemmin tehtyjen päätösten mukaan tutkimusrahasto, jota hallinnoi komissio. Tutkimusrahastosta annetaan tukea EHTY:n päätoimialoja palvelevaan toimintaan. Tutkimusaiheista ei liene pulaa.
Valiokunnan mielestä olisi syytä tutkia sitäkin, miten joidenkin jäsenvaltioiden hiiliteollisuudelle antamat subventiot vaikuttavat eri energiamuotojen keskinäiseen kilpailutilanteeseen. Talousarvion valvontavaliokunnan tärkein huomio vuoden 1999 tileistä on se, ettei sen ollut mahdollista arvioida komission toiminnan tehokkuutta EHTY:n varojen hallinnoinnissa. Kun arvioidaan pankin tapaan toimineen EHTY:n hallinnon tehokkuutta, pitää tietää rahojen sijoittamisesta saatu todellinen tuotto sekä hallintokulujen osuus tämän tuoton saavuttamisessa. Nyt tällaista tietoa ei ole ollut saatavilla. Valiokunta on kuitenkin saanut komissiolta lupauksen siitä, että komissio tuottaa tällaista tietoa vuodelta 2000, minkä jälkeen on mahdollista verrata komission hankkimaa sijoitusvarojen tuottoa markkinoilta muuta kautta saatavaan mahdolliseen tuottoon.
EHTY:n varoista on vuosikymmenten aikana annettu lainoja myös EU:n henkilöstölle. Tämä lainakanta siirtyy EHTY-sopimuksen päättyessä EU:n taseeseen ja komission hoitoon. Sen jälkeen EU:n työntekijät ovat velkaa EU:lle. Se, että EU toimii henkilökuntansa asuntoluottojen pankkina, ei ole tarkoituksenmukaista. Valiokunnan mielestä nämä luotot pitäisi siirtää pankeille. Valiokunta antaa tämän käsityksensä komission harkittavaksi vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä. Asiaan palataan tulevien vuosien vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä. EU ei voi olla mikään henkilöstön asuntopankki.
Vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä arvioidaan näin komission toimia myös hallinnollisen järkeistämisen näkökulmasta. Aikaisemmilta vuosilta löydetyt pienet epäsäännönmukaisuudet EHTY:n tilinpidossa on korjattu vuoden 1999 jälkeen, eikä valiokunnalla ole huomauttamista varsinaisen vastuuvapauden myöntämisen suhteen.

Rühle
Arvoisa puhemies, yhdyn painokkaasti jäsen Theaton välihuomautukseen. Minustakin on erittäin suuri ongelma, ettei neuvosto ole läsnä tässä keskustelussa. Kun vielä tarkastelee neuvoston suosituksia vastuuvapauden myöntämiseksi, saa todellakin sellaisen vaikutelman, ettei neuvostolla monessa kohdassa ole aavistustakaan siitä, mistä se kirjoittaa. Esimerkiksi juuri kehitysrahaston kohdalla saa sellaisen vaikutelman, että neuvosto yksinkertaisesti julkistaa taas lausuntonsa, jotka se esitti jo vuosia sitten, sen sijaan, että se olisi todella perehtynyt aiheeseen. Pidän tätä varsinkin sen vuoksi skandaalina, että neuvosto juuri tällä alalla on osavastuussa ongelmista. Kehitysrahastoon liittyy edelleenkin selvittämättömiä jäsenvaltioiden ja komission välisiä toimivaltaristiriitoja. Odotan neuvoston osoittavan asiassa hiukan enemmän vastuuntuntoa ja ottavan kantaakseen enemmän vastuuta.
Parlamentti pyrkii tässä vastuuvapausmenettelyssä punnitsemaan erittäin tarkkaan kahden asian merkitystä: sen, mitkä ehdottoman tarpeelliset valvontatehtävät ovat välttämättömiä, ja sen, mikä toisaalta on tietenkin aivan yhtä tärkeää, nimittäin että vältetään Euroopan unionin toimielimiin kohdistuvan luottamuksen väheneminen edelleen. Vastuuvapautta kehitysrahaston varainhoidosta koskevan mietinnön esittelijänä harkitsin siksi erittäin pitkään, voinko todella kannattaa sitä, että lykätään vastuuvapauden myöntämistä. Mutta päätös on selvä, ja minulla on myös talousarvion valvontavaliokunnan täysi tuki takanani.
Haluan kuitenkin vielä kerran painottaa, että me emme kieltäydy myöntämästä vastuuvapautta, kuten eräässä lehdessä tänään luki, vaan lykkäämme sen myöntämistä. Haluamme tämän lykkäyksen siksi, että mielestämme komissio on aivan oikealla tiellä, mutta vielä tarvitaan tiettyä painetta, jotta tämä tie myös kuljetaan tyydyttävästi. Kyse ei siis ole epäluottamuksesta asiasta vastaavaa komission jäsentä kohtaan, vaan haluamme näin tehdä selväksi, että hänen vuosi sitten vuotta 1998 koskeneen vastuuvapausmenettelyn aikana yhdessä parlamentin kanssa laatimansa toimintasuunnitelma on juuri oikea vastaus esillä oleviin ongelmiin, mutta me parlamenttina ja asiasta vastaavana valiokuntana haluamme sisällyttää tämän toimintasuunnitelman ensimmäiset tulokset vastuuvapauden myöntämisprosessiin. Koska ensimmäisiä tuloksia voidaan odottaa huhti-toukokuussa, esitämme vastuuvapauden myöntämisen lykkäämistä tähän ajankohtaan saakka.
Pidämme lykkäystä myös sen takia ehdottoman välttämättömänä, että juuri kehitysrahastossa tai oikeammin kehitysrahaston varainhoidossa on vielä tehtävä paljon parannuksia tilintarkastuksen sekä jäsenvaltioiden kanssa tehtävän yhteistyön suhteen. Haluan tässä yhteydessä vielä kerran kiittää hyvästä yhteistyöstä Euroopan tilintarkastustuomioistuinta, joka oli hyvin avulias arvioidessaan kehitysrahaston varainhoitoa. Haluan viitata siihen, että tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen myönteistä tarkastuslausumaa on arvioitava suhteellisesti, koska myös tilintarkastustuomioistuin on tiedustelujen jälkeen suullisesti ja kirjallisesti viitannut siihen, että sillä tietenkin on ongelmia, eikä se voi tutkia 77:ää valtiota ja 250:tä hanketta, että se on tässä asiassa riippuvainen tukea saavien valtioiden yhteistyöstä ja että asiassa on vielä tehtävä paljon työtä. Ensinnäkin kohdemaissa olevia edustustoja on vahvistettava, mutta toisaalta myös näiden maiden johtorakenteita on vahvistettava, on oltava yhteisiä hankkeita, joissa näiden valtioiden vastuulliset henkilöt voivat myös hankkia vastaavaa ammattitietoutta Euroopasta tilintarkastustuomioistuimelta, samoin kuin on oltava vaihto-ohjelmia AKT-valtioiden johtorakenteiden toimivaltaisten henkilöiden ja tilintarkastustuomioistuimen välillä. Me tarvitsemme kipeästi johtorakenteiden parantamista pystyäksemme hoitamaan kehitysyhteistyössä edessä olevat tehtävät.
Vastuuvapauden lykkäämistä esitän kuitenkin myös siksi, että - ja tätä haluan korostaa - nimenomaan minun mietintöni alalta on puuttunut avoimuutta. Asiasta vastaava komission jäsen osoittautui tällä alalla monissa yksittäisissä asioissa hyvin jahkailevaksi ja pelokkaaksi, ja mietinnön laatijana sain osan tiedoista käyttööni liian myöhään eli määräajan jo umpeuduttua, ja osaa en saanut lainkaan. Mielestäni komission jäsenen alaisten viittaus parlamentin kanssa tehtyyn puitesopimukseen ei myöskään juuri auta herättämään luottamusta esittelijässä ja saamaan aikaa rakentavaa yhteistyötä. Komission on tulevaisuudessa toimittava tässä asiassa avoimemmin ja suvereenimmin ja lähestyttävä parlamenttia luottavaisempana, jotta voimme yhdessä päättää tämän vastuuvapausmenettelyn tyydyttävällä tavalla.
Haluan myös korostaa vielä kerran, että juuri kehitysrahaston alueella on parannettava monia asioita. Asiasta vastaavalla komission jäsenellä on edessään vaikeita tehtäviä. Edelliseltä komissiolta hän peri vanhojen sitoumusten suman. Johtorakenteet ovat riittämättömiä, ja henkilöstöä on liian vähän. Avustettavissa maissa on ongelmia sotien ja kriisien kanssa - kaiken tämän me otamme huomioon. Olemme myös täysin valmiita myöntämään, että tällä alalla valvontakysymykset ovat hiukan monimutkaisempia. Kehittyvässä maassa valvonnan täytyy lähteä siitä, että kehitystukiasioissa on aina mukana korruptiota ja että täytyy harkita, missä muodossa juuri näissä maissa toimitaan.
Tämä tarkoittaa sitä, että olemme täysin valmiita lähestymään tässä asiassa komissiota ja näkemään nämä suuret ongelmat. Haluamme kuitenkin vielä kerran korostaa, että EU:n ja komission, jos se haluaa herättää kansalaisissa luottamusta tärkeässä kehitystukitehtävässä, täytyy myös johtorakenteissaan vastaavasti vastata esitettyihin velvoitteisiin. On korostettava sitä, että maksusitoumusten suma on jo kasvanut pelottaviin mittoihin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Rühle.
Koska äänestys alkaa pian, jatkamme tätä yhteiskeskustelua klo 15.00, jolloin komission jäsen on paikalla ja osallistuu keskusteluun.

ÄÄNESTYKSET
Matikainen-Kallströmin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus (A5-0085/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön sitoutumisesta soveltamaan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntöä N:o 13-H henkilöautojen tyyppihyväksynnästä jarrulaitteiden osalta (10143/2000 - KOM(1999) 660 - C5-0672/2000 - 1999/0263(AVC))

(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.) Medina Ortegan laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0089/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin annetun asetuksen (ETY) N:o 1911/91 muuttamisesta (KOM(2001) 076 - C5-0076/2001 - 2001/0038(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Fordin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0107/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi käydä Euroopan yhteisön puolesta kirjeenvaihto, jolla kirjataan yhteisymmärrys Korean tasavallan pääsystä osalliseksi tutkimus- ja kehitystoimintaa koskevan kansainvälisen yhteistyön periaatteista älykkäiden valmistusjärjestelmien (IMS) alalla Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen, Japanin, Australian, Kanadan ja EFTA-maiden Norjan ja Sveitsin välillä (KOM(2000) 728 - C5-0697/2000 - 2000/0288(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Roth-Behrendtin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0095/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/768/ETY muuttamisesta seitsemännen kerran (KOM(2000) 189 - C5-0244/2000 - 2000/0077(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Haugin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0101/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 2223/96 muuttamisesta EKT-95:n käytön osalta jäsenvaltioiden alv:hen perustuvaan omaan varaan suorittamien maksuosuuksien määrittämisessä (KOM(2000) 583 -C5-0469/2000 - 2000/0241(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Colom i Navalin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0110/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi rahoitusnäkymien mukauttamisesta täytäntöönpanoedellytyksiin (komission esittämä Euroopan parlamentille ja neuvostolle 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 16 - 18 kohtaa soveltaen (KOM(2001) 149 - C5-0117/2001 - 2001/0075(ACI))
Colom i Naval (PSE), esittelijä. (ES) Arvoisa puhemies, kuten ilmoitin keskustelun aikana ja kuten myös valiokuntamme puheenjohtaja Wynn sanoi äänestyksen alussa, pyydän tämän mietinnön palauttamista budjettivaliokuntaan, sillä neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin välisissä neuvotteluissa on päästy selvästi eteenpäin, mutta neuvosto ei voi juuri nyt antaa puoltavaa lausuntoa. Olisimme vielä aikataulussa 2. ja 3. toukokuuta pidettävässä täysistunnossa, ja budjettivaliokunta voisi sitä ennen vahvistaa sopimuksen kokouksissaan 24. ja 25. huhtikuuta. On siis käytännössä vahvistettu, että sopimus saadaan aikaan, mutta neuvoston on vielä vahvistettava asia tänä iltana.

Puhemies
Haluaako joku kollegoista käyttää puheenvuoron vastustaakseen ehdotusta?
Koska kukaan ei halua käyttää puheenvuoroa, äänestämme nyt pyynnöstä lykätä äänestystä.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön lykätä äänestystä.)
Katiforisin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0106/2001) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle sijoituspalveludirektiivin (93/22/ETY) tarkistamisesta (93/22/ETY) (KOM(2000) 729 - C5-0069/2001 - 2001/2039(COS)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Kaupin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0105/2001) komission tiedonannosta sijoituspalveludirektiivin (93/22/ETY) 11 artiklan mukaisten menettelytapasääntöjen soveltamisesta (93/22/ETY) (KOM(2000) 722 - C5-0068/2001 - 2001/2038(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Sacconin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0092/2001) komission vihreästä kirjasta PVC ja ympäristö (KOM(2000) 469 - C5-0633/2000 - 2000/2297(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Costa Nevesin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0102/2001) talousarvion (2002) suuntaviivoista - pääluokka III - komissio (2000/2324(BUD))
Ennen tarkistusta 2 koskevaa äänestystä

Walter
Arvoisa puhemies, olemme parantaneet tarkistusta vielä kerran yhdessä kohdassa sovittuamme siitä esittelijän kanssa. Kohta kuuluu seuraavasti: "toivoo, että komissio jatkaa asianosaisten kuulemista työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun sääntöjen mukaisesti." Muutos koskee sanaa jatkaa. Tämä on ainoa muutos, ja kuten sanottu, siitä on sovittu esittelijän kanssa, ja hän on myös hyväksynyt sen.

Costa Neves
. (PT) Arvoisa puhemies, ehdotan lisäksi, että mikäli tämä tarkistus hyväksytään, sitä pidetään lisäyksenä 7 kohtaan eikä omana kohtanaan.
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.)
Ennen tarkistusta 13 koskevaa äänestystä

Costa Neves
. (PT) Arvoisa puhemies, puollan tätä tarkistusta, mutta pyytäisin teknisistä syistä, että se merkitään johdannoksi ehdottamaamme alaotsikkoon "Euroopan hiili- ja teräsyhteisö", jotta teksti olisi johdonmukainen.

Puhemies
Jäsen Turchi on tarkistuksen tekijä, ja koska jäsen Turchilla ei ole mitään sitä vastaan, äänestämme nyt tarkistuksesta 13 esittelijämme muuttamassa muodossa.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Buitenwegin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0103/2001) vuoden 2002 talousarviomenettelyn suuntaviivoista pääluokkia II, IV, V, VI, VII ja VIII sekä Euroopan parlamentin alustavaa ennakkoarviota (pääluokka I) varten - pääluokka I - Euroopan parlamentti, pääluokka II - neuvosto, pääluokka IV - tuomioistuin, pääluokka V -tilintarkastustuomioistuin, pääluokka VI - talous- ja sosiaalikomitea, pääluokka VII - alueiden komitea, pääluokka VIII - oikeusasiamies (2000/2325(BUD))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Äänestysselitykset- Roth-Behrendtin mietintö (A5-0095/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, ilmoitin jo eilen valtaosan syistä, jotka ovat tätä mietintöä koskevan äänestysratkaisuni taustalla, mutta tänä aamuna lisään, että vasemmiston, vihreiden ja jäsen Roth-Behrendtin toiveet ja odotukset ovat mielestäni tuomittuja jäämään toiveiden asteelle. Naisten on valittava meikkien ja eläinten huomioon ottamisen välillä. Ja tältä osin minulla ei ole epäilyksiä: ikävä kyllä uskon, että he valitsevat meikit näyttääkseen nuoremmilta. Haluaisin siis kiinnittää parlamentin huomion siihen, että pidättäydyin äänestämästä tästä mietinnöstä, mutta että eläkeläisnaiset ovat kertoneet minulle olevansa valmiita luopumaan kaikesta kosmetiikasta, jos jäsenvaltioiden hallitukset ja Euroopan unioni päättävät vähentää heidän henkilötodistuksissaan olevasta iästä viisi vuotta ja kirjata heidät viisi vuotta myöhemmin syntyneiksi ja siten nuorentaa heitä viisi vuotta ilman, että siihen tarvitaan kosmeettisia valmisteita.

McKenna
Arvoisa puhemies, toisin kuin edellinen puhuja, en ole sitä mieltä, että tätä kysymystä pitäisi tuolla tavoin vähätellä. Hämmästyin eilisiltana kuullessani jäsen Fatuzzon puheen. Tässä on kyse eläinrääkkäyksestä ja eläinten julmasta kohtelusta. Siinä ei ole mitään naurunaihetta. Meidän ei pitäisi vitsailla tällaisista kysymyksistä. Tämä on erittäin tärkeä kysymys. Parlamentissa on paljon tekopyhyyttä. Eilisiltana käytettiin sitä veruketta, että tarvitsemme lisää testejä, mutta meidän on varmistettava, ettemme aiheuta vahinkoa lapsille, sillä meidän on suojeltava lapsia. On ironista, että samat ihmiset vastustivat valiokunnassa tarkistustamme, joka koski hajusteiden käyttöä vauvojen tuotteissa. Jos haluamme todella suojella lapsia, näiden ihmisten olisi kaiketi pitänyt kannattaa hajusteiden käytön kieltämistä vauvojen tuotteissa. Hajusteet ovat täysin tarpeettomia. Ne myös altistavat vauvoja tarpeettomille riskeille.
Haluan vielä kerran korostaa, ettei tämä ole vähäpätöinen kysymys. Tämä on erittäin vakava asia. EU:n kansalaiset vastustavat voimakkaasti eläinten käyttöä täysin turhiin tarkoituksiin. Kyse on vain kosmetiikasta, jonka avulla ihmiset pönkittävät egoaan ja josta teollisuus saa suuria summia rahaa. Meidän pitäisi ottaa huomioon eläinten hyvinvointi. On anteeksiantamatonta, että meillä on 2000-luvulla näin esihistoriallisia käytäntöjä.

Goodwill
Arvoisa puhemies, haluaisin vain selvittää lyhyesti, miksi puolsin tarkistusta 35, jota voitaisiin kutsua "romuttavaksi tarkistukseksi". Tarkistuksen tarkoituksena ei suinkaan ollut romuttaa direktiiviä. Parlamentti kuitenkin haluaa tehdä direktiiviin niin perusluonteisia muutoksia, että haluaisimme palauttaa sen komissioon, jotta komissio voisi muuttaa sen sanamuotoa niin, että siinä otettaisiin huomioon markkinoille saattamista koskeva kielto ja että siinä olisi nykyistä realistisempi käsitys vaihtoehtoisista testausmenetelmistä, joissa ei tarvita eläimiä. Tästä syystä haluaisin, ettei minun antamaani ääntä ja muiden tarkistusta puoltaneiden ryhmäni jäsenten antamia ääniä tulkittaisi väärin. Yhdistynyt kuningaskunta on jo kieltänyt eläinkokeet. Haluaisimme, että asiaa vietäisiin eteenpäin realistisesti ja käytännöllisesti.

García-Orcoyen Tormo
Ryhmämme on päättänyt pidättyä äänestämästä seuraavista syistä:
Ensinnäkin siksi, että on esitetty tarkistus, jossa parlamenttia kehotetaan hylkäämään komission ehdotus, sen vuoksi, että tämä ehdotus ei vastaa parlamentin vähimmäisvaatimuksia. PPE:n tarkistus hylättiin 11 äänen erolla, minkä vuoksi pidämme alkuperäisen kantamme mukaisena sitä, että pidätymme äänestämästä tekstiä koskevassa lopullisessa äänestyksessä.
Toiseksi ryhmämme pitää äänestämästä pidättymistä tärkeänä sen vuoksi, että molemmat sekä tuotteiden markkinoille saattamiselle että eläinkokeiden lopettamisen määräaikoja koskevat tarkistuksemme hylättiin. Koska ryhmämme kannattaa päivämäärien asettamista sekä markkinoille saattamisen että kokeiden lopettamiselle, se pitää aiheellisena pidentää esittelijän ehdottamia määräaikoja siten, että markkinoille saattaminen lopetetaan 10 vuoden kuluessa tarkistuksen hyväksymisestä alkaen, ja eläinkokeiden kieltoa koskevaan määräaikaa pidennettäisiin kahdella vuodella siinä tapauksessa, että ei löydetä vaihtoehtoisia keinoja testata sellaisia ainesosia tai niiden sekoituksia, jotka voisivat aiheuttaa vakavaa vahinkoa iholle tai silmille.

De Rossa
. (EN) Pidän myönteisenä, että Euroopan parlamentti hyväksyi Euroopan parlamentin saksalaisen sosialistijäsenen Dagmar Roth-Berendtin mietinnön, jossa vaaditaan eläinkokeiden kieltämistä ja asianmukaisten merkintöjen käyttöönottoa, jotta kuluttajat voivat tehdä tietoisia valintoja.
Aikana, jolloin ihmiset vaativat elintarviketeollisuudelta entistä korkeampaa tasoa, kosmetiikkateollisuudessa markkinoidaan yhä tuotteita, jotka sisältävät mahdollisesti vaarallisia ainesosia.
Tämänpäiväisessä keskustelussa mietinnöstä, jossa käsitellään eläinkokeiden ja eläimillä testattujen ainesosien käyttöä kosmetiikka- ja hygieniatuotteissa, otettiin esille huolenaiheita, jotka koskevat allergiaa aiheuttavia ainesosia sekä sellaisia kosmetiikkatuotteissa käytettäviä aineita, joilla saattaa olla yhteys syöpään ja hormonaalisiin ongelmiin.
EU:n lainsäädännössä asetetaan tiukat rajoitukset tiettyjen kemikaalien käytölle kosmetiikkatuotteissa, mutta tämä ei silti takaa, että niiden käyttö ei vaikuttaisi käyttäjään. On tullut aika harkita perusteellisesti uudelleen sellaisten kemikaalien käyttöä, joiden tiedetään tai epäillään olevan vaarallisia. Formaldehydin käyttö on kielletty kokonaan Ruotsissa ja Japanissa, koska sen väitetään olevan karsinogeenistä. EU:ssa sitä kuitenkin käytetään yleisesti säilöntäaineena tavallisessa sampoossa. Sitä ei siis ole kielletty muualla Euroopassa, eikä meille edes kerrota, että sitä on ostamissamme tuotteissa.
Sen lisäksi, että tietyt ainesosat kielletään, kosmetiikka- ja hygieniatuotteet olisi merkittävä entistä paremmin, jotta kuluttajat voivat tehdä tietoisia valintoja.

Whitehead
. (EN) Haluamme käsitellä laajemmin niitä syitä, joiden takia tuimme tänään käsittelemämme Roth-Berendtin mietinnön keskeisiä periaatteita. Mielestämme siinä tehdään suuri palvelus, sillä siinä osoitetaan komissiolle ja jäsenvaltioille, miten turhautuneita kansalaiset ovat siitä, että kosmeettisten valmisteiden testauksessa käytettävien eläinkokeiden lopettaminen on viivästynyt. Olemme varmoja, että jäsenvaltiot panevat merkille täällä voimakkaasti ilmaistun enemmistön tahdon. Äänestimme sen puolesta, että valmisteiden testaus eläimillä kielletään, jos sille on vaihtoehtoja, että eläinkokeet lopetetaan asteittain neljän vuoden kuluessa ja että markkinoille saattaminen kielletään asteittain sen jälkeen sovittuna ajanjaksona.
Toivomme, että kosmetiikkateollisuudessa otetaan huomioon nämä ehdotukset. Jotkin alan johtavista yrittäjistä ovat jo tehneetkin niin. Olemme ymmärtäneet, että pääasiallisista testeistä noin kolmasosa voidaan nyt tehdä vaihtoehtoisin menetelmin, yhtä kolmasosaa muutetaan parhaillaan ja yhtä kolmasosaa ei ole vielä ratkaistu. Uskomme, että ehdotuksemme nopeuttaa tarvittavia tutkimuksia, jos siihen suhtaudutaan vakavasti. Kosmetiikkateollisuus voi vain hyötyä siitä, että se käyttää huomattavia resurssejaan vaihtoehtoisten kokeiden edistämiseen eikä kalliisiin viivyttelykampanjoihin. Vastaavasti niiden tuotteille on hyötyä eikä haittaa asianmukaisista merkinnöistä, koska silloin kansalaisia voidaan varoittaa mahdollisista allergeeneistä. Olemme vakuuttuneita, että tämänpäiväinen äänestys on pitkällä aikavälillä hyväksi Euroopan kosmetiikkateollisuuden terveydelle ja tuottavuudelle sekä niille kansalaisille, joita se palvelee.

Meijer
. (NL) Ihmiset pitivät eläimiä satojen vuosien ajan pelkkinä käyttöesineinä, joita sai kiusata ja kohdella huonosti. Esineinä, joita käytettiin ihmisten huvittamiseen, vetämiseen, ravinnoksi tai kokeiden tekemiseen. Meistä on tähän mennessä tullut vähän sivistyneempiä ja ajattelemme enemmän eläinten hyvinvointia, paitsi silloin, kun eläimillä voidaan ansaita rahaa. Euroopassa käytetään vuosittain 38 000 eläintä kosmetiikkateollisuuden uusien aineosien ja lopputuotteiden testaamiseen, ja testien jälkeen koe-eläimet järjestelmällisesti tapetaan. Euroopan parlamentti teki jo vuonna 1993 päätöksen eläimillä testatun kosmetiikan myyntikiellosta, mutta teollisuuden painostuksesta kiellon täytäntöönpanoa lykätään jatkuvasti. Nyt Euroopan komissio haluaa lieventää tämän myyntikiellon eläinkoekielloksi Euroopan unionissa, jolloin täällä voisi kyllä edelleen myydä tuotteita, joita on testattu eläinkokeiden avulla muualla. Jos komission ehdotus toteutuu, eläinkokeet siirtyvät muihin maihin. Ovatko alhaiset tuotantokustannukset, vapaakauppa ja WTO:n määräykset sitten todella kaiken muun yläpuolella? Niiden kääntöpuoli ovat huonot työolot, huonot palkat, ympäristön jatkuva saastuminen ja eläinten kärsimyksen paheneminen. On jo korkea aika sulkea Euroopan markkinat kaikilta tuotteilta, joiden tuotantomenetelmiä ei voida hyväksyä. Äänestyskäyttäytymiseni perustuu "Eurogroup for Animal Welfare" -ryhmän lausuntoihin.
Haugin mietintö (A5-0101/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, sallinette minun vastata jäsen McKennalle, että meitä on reilut 600 jäsentä, kaikki erilaisia, reilut 600 ihmistä, kaikki erilaisia, ja että jäsen Fatuzzo ei ole koskaan niin tosissaan kuin silloin, kun hän laskee leikkiä, ja eniten hän laskee leikkiä juuri silloin, kun hän on tosissaan.
Mitä sitten tulee Haugin mietintöön, jonka puolesta äänestin, minun on sanottava, että olisi hyvä, että Euroopan unionilla olisi enemmän rahoitusvälineitä. Itse talousarvio, joka meillä on ja jota voimme käyttää, on liian pieni. Jäsenvaltioiden on päätettävä, haluavatko ne Euroopan vai eivät, ja jos ne haluavat Euroopan ja pitävät sitä hyödyllisenä, niiden on annettava sille tarvittavat välineet, jotta se voi toimia hyvin ja asianmukaisesti.
Katiforisin mietintö (A5-0106/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin sen Katiforisin erinomaisen ja tärkeän mietinnön puolesta, joka koskee komission tiedonantoa sijoituspalveludirektiivin tarkistamisesta. Minusta meidän täytyy jatkossakin säännellä yhteisötasolla valuuttamme liikkeitä ja sijoituspalvelujen toimintaa aina Euroopan yhteisen pörssin perustamiseen asti. Tiedän, että vielä tällaista pörssiä ei ole, mutta meillä on eurooppalainen valuutta, Euroopan lippu ja Euroopan parlamentti: jatkakaamme siis tähän suuntaan ja pyrkikäämme myös perustamaan Euroopan yhteinen pörssi, josta tulisi varmasti New Yorkin pörssiä merkittävämpi.
Kaupin mietintö (A5-0105/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, haluaisin, että tässä Euroopan pörssissä, jonka toivon toteutuvan - ja pahoittelen sitä, että tätä ehdotusta ei ole sisällytetty jäsen Piia-Noora Kaupin mietintöön, jonka puolesta äänestin - listattaisiin myös Euroopan julkiset eläkerahastot. Minusta työntekijöiden tulevaisuuden vuoksi olisi tärkeää tietää, että maksut, joita he maksavat siinä toivossa, että he saavat ne myöhemmin ikäihmisinä ja voivat elää eläkkeen varassa tekemättä työtä, sijoitetaan tuottavasti Euroopan pörssiin, jotta he voivat saada paljon paremman, kansallisia eläkkeitä paljon mittavamman eläkkeen.

Bonde ja Sandbæk
. (DA) JuniBevægelsen (Kesäkuu-liike) ei halua äänestää määräyksistä, jotka merkitsevät, että virkamiehet saavat mahdollisuuden säätää lakeja kansan valitsemien ja avoimesti valvottavissa olevien elinten sijaan.
Sacconin mietintö (A5-0092/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Sacconin mietintöä vastaan, jossa käsitellään PVC:n ympäristöongelmia, ongelmia, jotka koskevat siis myös jätteiden erillistä keräystä. Sallinette minun kertoa arvoisalle parlamentille, mitä minulle ehdottivat muutamat bergamolaiset eläkeläiset, jotka tiesivät, että tulisin käsittelemään jätteiden erillistä keräystä koskevaa merkittävää aihetta. He sanoivat minulle: "Jos eläkkeeni kaksinkertaistetaan, kierrän itse - vaikka olenkin eläkeläinen - kaikissa Bergamomme kylien taloissa keräämässä kaikki eritellyt jätteet, myös ne, jotka sisältävät PVC:tä ja muita aineita. Osallistun mielelläni tähän kierrätykseen, kunhan minulle maksetaan parempaa eläkettä." Välitän parlamentille nämä ehdotukset.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, olen hyvin pahoillani parlamentin kannasta PVC:tä koskevaan mietintöön. Miksi olen pahoillani? Siksi, että asiasta äänestettiin hataran asiantuntemuksen pohjalta. Haluan mainita pari esimerkkiä. Ensimmäinen on PVC:stä luopuminen rakennuksissa. Arvoisa puhemies, jos PVC:tä olisi käytetty esimerkiksi Düsseldorfin lentokentällä, lentokentän rakennukset eivät olisi palaneet niin rajusti. Täällä esitetyt väitteet ovat siis hölynpölyä.
Arvoisa puhemies, sama koskee monia väitteitä, joita täällä on esitetty PVC:n polttamisesta. Klooriyhdisteet eivät kuitenkaan johdu PVC:stä vaan nimenomaan biojätteestä. Erityisen pettynyt olen siihen, että parlamentin enemmistö on äänestänyt itsesääntelyä vastaan, vaikka itsesääntely tarjoaisi helpon ja nopean tien sääntelyyn, ja myös teollisuus haluaa sitä. Kohdistan sanani erityisesti liberaaliryhmälle, josta olin todella uskonut löytäväni samalla tavalla ajattelevia.
Arvoisa puhemies, tämä on huono äänestystulos, ja pidän kiinni komission eilisistä sanoista, joiden mukaan komissio ei aio esittää uusia lakeja vaan antaa ainoastaan tiedonannon.

Meijer
. (NL) Ihmisen on pitänyt lähes koko historiansa ajan tehdä käyttöesineensä puusta, metallista ja kivestä. Muovien keksiminen ja kemian teollisuuden kehittyminen näytti pitkän aikaa tarjoavan ennennäkemättömiä mahdollisuuksia. Nyt me jo tiedämme, että monet uudet ja kaikkien aluksi arvostamat aineet, kuten asbesti ja polyvinyylikloridi, eivät ole hyväksi. Niiden kielteiset vaikutukset paljastuvat vasta myöhemmin. PVC:stä vapautuu ajan mittaan klooria ja lisäksi ftalaatteja tai muita pehmittimiä sekä stabilisaattorina käytettyä lyijyä tai kadmiumia. Myrkyllisiä aineita pääsee ympäristöön jo PVC:n tuotannon ja aineiden lisäyksen aikana. Myrkyllisiä aineita vapautuu myös uudelleenkäytössä, ja lisäksi uudelleenkäytössä syntyvät tuotteet ovat toistaiseksi olleet heikkolaatuisia. PVC-tuotteita poltettaessa niistä vapautuu klooria ja dioksiineja. Sen takia ainoa ratkaisu näyttäisi olevan PVC-jätteen sijoittaminen kaatopaikalle, mutta niistä vapautuu silloinkin saastuttavia aineita. Sekä Euroopan komissio että esittelijä ehdottavat vapaaehtoisia sopimuksia teollisuuden kanssa näiden haittojen rajoittamiseksi. Sellaiselle PVC:lle, jonka laatu ei täytä näitä vapaaehtoisia sopimuksia, ei vielä toistaiseksi uskalleta asettaa tuontikieltoa, koska se voisi olla ristiriidassa WTO:n määräysten kanssa. Esittelijä vaatii aivan perustellusti PVC:n käytön vähentämistä ja mahdollisten vaihtoehtojen intensiivisempää tutkimista. Tuen hänen ehdotuksiaan, mutta ne eivät mielestäni riitä ongelman ratkaisemiseksi.
Costa Nevesin mietintö (A5-0102/2001)

Fatuzzo
Kannatin äänestyksessä Costa Nevesin mietintöä komission vuoden 2002 talousarvion suuntaviivoista. Arvoisa puhemies, minusta olisi hyvä, jos Euroopalla olisi enemmän rahaa omaa talousarviotaan varten. Mutta mitä komission tulisi jäsen Fatuzzon mukaan tehdä näillä ylimääräisillä rahoilla, joiden hän soisi tulevan käyttöön vuonna 2002? Soisin, että perustettaisiin uusi pääosasto, jonka ainoana tehtävänä olisi tutkia ja toteuttaa ikäihmisten ja eläkeläisten elinoloja koskevia parannuksia kaikkialla Euroopassa ja pian Euroopan unioniin liittyvissä maissa. Euroopassa on paljon tehtävää, on tehtävä paljon ehdotuksia, paljon parannuksia, ennen kaikkea ikäihmisten sairaanhoidossa, sekä sairaaloissa että kotona toteutettavassa hoidossa, ja erityisesti toisista riippuvaisten ikäihmisten hoidossa.

Berthu
 - (FR) Euroopan toimielinten vuoden 2002 talousarvion alustavia suuntaviivoja koskevat mietinnöt ovat mielestämme puutteellisia tai epätarkkoja kolmen pääkohdan osalta.
Käsittelen ensiksi maataloutta. Hullun lehmän kriisi synnyttää uusia, huomattavia maatalousmenoja, vaikka kaikkia vuonna 1999 lukkoon lyötyjä rahoitusnäkymiä ei halutakaan tarkistaa, mikä on aivan perusteltua. Miten nämä kaksi vaatimusta ovat sovitettavissa yhteen? Mietintöjen mukaan olisi pyrittävä löytämään varoja otsakkeen 1 (maatalous) sisäisen uudelleen järjestämisen avulla, mikä on meistä mahdotonta tehdyt sitoumukset huomioon ottaen. Toivomme, että tutkittaisiin mahdollisuutta nostaa otsakkeen 2 (rakenteelliset toimet) osuutta, kuten esitimme jo hiljattain käydyssä keskustelussamme vuoden 2001 talousarvion tarkistamisesta.
Seuraavaksi puhun unionin laajentumisesta. Unionin laajentumiskustannuksia koskevat vuoden 2002 talousarvion suuntaviivat tuntuvat liian varovaisilta. Laajentumisen seurauksia maataloudelle tai rakennerahastoille ei ole vielä tutkittu, mutta se tehdään sopivana ajankohtana. Sitä vastoin laajentumisen taloudellisia seurauksia Euroopan toimielinten toiminnalle on arvioitava jo nyt. Ne olisi itse asiassa sisällytettävä monivuotiseen kasvusuunnitelmaan, jonka olisi tarkoitus sijoittua vuoteen 2002.
Sitten käsittelen Nizzan sopimusta. Poliittisia lupauksia on tehty vähän siellä täällä, ja niiden perusteella kaikkien olisi määrä ratifioida Nizzan sopimus vuoden 2001 loppuun mennessä. EHTYä koskevan pöytäkirjan on määrä tulla voimaan heinäkuussa 2002 EY:n perustamissopimukseen liitetyssä muodossa. Epäilemme tällaisen aikataulun pitävyyttä, mutta koska tähän on näköjään sitouduttu, pitäisi vuoden 2002 talousarvion suuntaviivoihin sisältyä arvio tuon perustamissopimuksen uusien määräysten kustannuksista. Näin ei kuitenkaan ole tehty. Kyseisiä menoja ei kuitenkaan pidä sivuuttaa, olipa kyse sitten (muun muassa) Euroopan parlamentin jäsenten yhtenäisestä perussäännöstä, ns. "Euroopan poliittisten puolueiden" rahoituksesta yhteisön talousarviosta tai nopean toiminnan joukkojen hallintomenojen rahoittamisesta samaisesta talousarviosta SEU:n 28 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi. Kuten tavallista, nytkin jäsenvaltioiden on ratifioitava nuo uudet määräykset, joiden kustannuksia varotaan ilmoittamasta.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
Äänestimme kyseisessä mietinnössä ja myös sen jälkeisissä mietinnöissä esitettyjä vuoden 2002 talousarvion suuntaviivoja vastaan. Tuossa talousarviossa keskitytään nimittäin yksinomaan taloudellisten ryhmittymien sekä teollisten ja maatalouden edunvalvontaa harjoittavien ryhmien tarpeiden tyydyttämiseen, ja tarkoituksena on rahoittaa siitä tarvittaessa myös ulkopolitiikkaa, jota pidetään hyödyllisenä Euroopan huomattavien pääomaetujen kannalta.
Jokainen unionin jäsenvaltio vähentää talousarviossaan menojensa uudelleen jaettavaa osaa julkisten palvelujen, sairaaloiden, koulutuksen ja liikenteen kustannuksella, ja vähentää rankalla kädellä sosiaalimenoja voidakseen siten kasvattaa suuryritysten voittoja entisestään.
Euroopan unionin talousarvio jouduttaa toissijaisuusperiaatteen varjolla tällaista kehityssuuntausta entisestään, jolloin sosiaalimenoilla ei ole enää mitään merkitystä. Tämä on yksi esimerkki siitä, että kaikkialla unionissa kieltäydytään sosiaalisen suojelun, sosiaaliavustuksien ja palkkojen ylhäältä päin johdettavasta tasapäistämisestä.
Koska jäsenvaltioiden ja unionin rahoituspolitiikat liittyvät läheisesti toisiinsa, korostamme vastustavamme kaikkia varsinkin työnväenluokkia vahingoittavia budjettireseptejä, kuten kulutusveroa (alv:tä jne.), sekä kaikkia suuryritysten ja rikkaiden hyväksi tarkoitettuja menoja (valtionapua, tukia, "verolahjoja").

Miranda
. (PT) Rahoitusnäkymien mukaan vuoden 2002 talousarviossa ei käytetä enempää kuin 1,1 prosenttia yhteisön BKT:stä, minkä takia voimme ennakoida ensi vuoden talousarvion olevan jälleen pienenpuoleinen.
Sitä paitsi esittelijä tyytyy tähän asianlaitaan siinä määrin, että hän pitää ensi vuoden tärkeinä painopistealueina menojen täytäntöönpanoastetta ja niiden laatua ja jättää alaviitteisiin sellaisia asioita kuin työllisyyden ja sosiaaliset kysymykset sekä laajentumisen ja euron liikkeelle laskemisen vaikutukset talousarvioon.
Mietinnössä mainitaan elintarviketurvallisuus BSE-kriisin sekä suu- ja sorkkataudin yhteydessä ja siinä ylistetään pitkän aikavälin strategiaa. Siinä ei kuitenkaan arvioida niitä kustannuksia, joita nuo kriisit ovat aiheuttaneet maatalousmenoille, eikä siinä esitetä korvaustoimia maanviljelijöille, niin kuin me teimme BSE-kysymyksiin keskittyneen erityisvarauksen perustamista koskeneessa ehdotuksessamme. Mietinnössä ei myöskään tarkastella yhteisen maatalouspolitiikan tukien enimmäisrajojen muuttamista ja asettamista, vaikka se on välttämätöntä.
Mielestämme rakennerahastoille on kuitenkin tehtävä uusi talousarvio kiireellisesti ja välttämättä, jotta taattaisiin budjetoitujen summien paneminen lopullisesti täytäntöön. Sitä paitsi muistutamme tässä yhteydessä, että olemme Agenda 2000 -ohjelmassa kieltäytyneet asettamasta näitä menoja kyseenalaiseksi vuoden 2001 jälkeen.
Lopuksi pidämme erityisen huolestuttavana, että esittelijä pahoittelee mietinnössään yksiselitteisesti, että varainhoitoasetusta koskevia määräenemmistöpäätöksiä aletaan toteuttaa vasta vuodesta 2007 alkaen ja että hän "unohtaa", että mikäli näin ei olisi, valtiot menettäisivät jo tuolloin seuraavan rahoituskehyksen asettamisen kannalta keskeisen välineen, yksimielisyyden, myös rakenne- ja koheesiorahastojen osalta.

Sacrédeus
. (SV) Päätöslauselman 25 kohdassa, jonka aiheena on e-learning (elektroninen oppiminen), komissiota kehotetaan "tutkimaan mahdollisuuksia luoda aiheellinen oikeudellinen kehys täydentämään jäsenvaltioiden toteuttamia toimenpiteitä ja parantamaan sitä todellisella eurooppalaisella lisäarvolla".
Olen äänestänyt tätä kehotusta vastaan, jolloin lähtökohtanani oli Ruotsin kristillisdemokraattien näkemys ja huoli Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksissa vahvistetusta toissijaisuusperiaatteesta, sillä Euroopan unionin tehtävänä ei voi olla lakien säätäminen koulutusta, tässä tapauksessa elektronista oppimista, koskevista kysymyksistä.
EU:n laajennettua lainsäädäntövaltaa koskevan pyynnön perusteleminen "eurooppalaisella lisäarvolla" on perinteinen tapa tavoitella ymmärtämystä sille, että EU:n olisi saatava lisää valtaa ja lainsäädäntötehtäviä, ja tämä on kehitystä keskusjohtoiseen suuntaan. Kyse on joka tapauksessa kestämättömästä perustelusta. EU:n tehtävänä sen sijaan on rajata tehtäviään ja keskittyä ydinalueisiinsa.
Buitenwegin mietintö (A5-0103/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kannatin äänestyksessä myös Buitenwegin mietintöä niin ikään vuoden 2002 talousarviota koskevasta Euroopan parlamentin alustavasta ennakkoarviosta, joka koskee parlamentin toiminnan eri alueita ja eri elimiä.
Äänestin mietinnön puolesta, mutta pohtien erästä asiaa, jota ajattelen aina täällä parlamentissa, erityisesti silloin, kun minuun silloin tällöin kohdistuu hieman arvostelua - varsin harvoin tosiasiassa - jonka mukaan haaskaan parlamentin aikaa näillä äänestysselityksilläni. Pohdin siis kaikkia näitä keskusteluja ja äänestyksiä, joita järjestämme - ja joita te, arvoisa puhemies, ansiokkaasti johdatte - lausunnoista, mielipiteistä, komission ehdotuksista, toisin sanoen kaikista asiakirjoista, jotka eivät koske lainsäädäntöä. Olen sitä mieltä, että meidän tulisi käydä nämä oikeudelliselta kannalta vähemmän merkittävät keskustelut parlamentin valiokunnissa eikä parlamentin täysistunnossa.

Berthu
Jotkut kiittelivät vuoden 2002 talousarvion suuntaviivoja koskevassa keskustelussa yhtenäisvaluutan käyttöönoton alhaisia kustannuksia Euroopan talousarviossa. Kiittely tuntuu meistä hieman kyyniseltä, sillä yhtenäisvaluutan käyttöönotto tulee suhteellisen kalliiksi pienkauppiaille, jotka eivät siitä juurikaan itse hyödy ja joita kukaan ei tue.
Myös monet muut pienyritykset ovat vastaavassa tilanteessa. Sitä vastoin Euroopan laajuiset suuryritykset hyötyvät välittömästi tai välillisesti euroon siirtymisestä ja kykenevät siten maksamaan euron käyttöönoton vaatimien uudistusten ja investointien kustannukset. Mutta kuinka muut yritykset selviävät kustannuksista?
Tämä erityinen näkökohta - ja samankaltaisia on monia muitakin - osoittaa, missä määrin koko operaatio on alusta alkaen suunniteltu suuryritysten ongelmien ratkaisemiseksi pienyritykset sivuuttaen.
Sen vuoksi katsomme, että unionin - tai jäsenvaltioiden, joille unioni on delegoinut osan vastuusta - olisi kiireesti myönnettävä suoraa taloudellista tukea ainakin pienkauppiaille. Ei ole oikein, että jäsenvaltiot ja Euroopan toimielimet tekevät kalliita päätöksiä ja maksattavat ne sitten muilla. Euron "konkreettinen" käyttöönotto kolikkojen ja seteleiden myötä saattaa vaikeutua juuri niiden toiminnan takia, jotka ovat olleet siitä päättämässä.
(Istunto keskeytettiin klo 13.05 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Vastuuvapaudet (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jatkoa yhteiskeskustelulle talousarvion valvontavaliokunnan kuudesta vastuuvapauksia käsittelevästä mietinnöstä.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, varainhoitovuoden talousarviomenettely alkaa painopisteiden asettamisella - tänä aamuna keskustelimme vuoden 2002 talousarvion painopisteistä - ja päättyy Euroopan parlamentin myöntämään vastuuvapauteen, josta me tänään keskustelemme vuoden 1999 talousarvion osalta. Vastuuvapauden myöntämisestä päättäminen on komissiolle ja parlamentille aivan ratkaiseva hetki, sillä silloin sovelletaan tehokkaasti parlamentin demokraattisia valvontaoikeuksia.
Tämä valvonta koskee hyvin monia aloja, sillä EU:n talousarvio on laaja - vuonna 1999 se käsitti 83 miljardia euroa - ja ennen kaikkea siihen sisältyy hyvin erilaisia toiminta-alueita, jotka ulottuvat oliiviöljyn tai pähkinöiden tuotannon ja koulumaidon tukemisesta opiskelijavaihtoon, polttoainetta säästävien autojen kehittämisestä avaruustutkimukseen tai euroa koskevasta tiedotuksesta tai afrikkalaisten naisten koulutuksen tukemisesta kalastuslaivaston uudistamiseen tai maanjäristyksen tai sisällissodan jälkeiseen elintarvikeapuun.
Tämän laajan kirjon takia, jonka nyt luettelin ainoastaan esimerkkinä, talousarviomenettelyn valvonta koskee lähes kaikkia komission toimia. Jäsen Blak, vastuuvapauden myöntämistä talousarviosta koskevien mietintöjen yleisesittelijä, valitsi juuri tämän lähestymistavan, eli sellaisten mitä erilaisimpien politiikan alojen laaja-alaisen valvonnan, joilla julkisia varoja käytetään. Se oli kovaa työtä kaikille osallisille. Tämän osoittavat yksityiskohtaiset kyselylomakkeet, mutta ennen kaikkea sen on osoittanut käsiteltävänä oleva mietintö.
Esittelijä Blak, teillä on hallinnon väärinkäytösten terävän kriitikon maine. Voin nyt näiden yhteistyökuukausien jälkeen todellakin vahvistaa ja todistaa, että olette pysynyt uskollisena maineellenne. Samalla haluan kiittää teitä tasapuolisuudesta ja reiluudesta sekä noudattamastanne selkeästä lähestymistavasta, jonka tarkoitus oli osoittaa kaikilla aloilla, mikä toimii hyvin ja mikä huonosti, sekä siitä, että vaaditte päätöksissänne ja lähestymistavoissanne käynnistämään yhteisön politiikan parantamisen.
Komissio tulee toimimaan työnne tärkeimpien tulosten mukaisesti. Kuten kaikki hyvät kokit tietävät, oikeat sekoitukset aineita ja keittolevyn oikea lämpötila ovat avain kulinaariseen menestykseen. Valiokunta on sijoittanut vastuuvapausprosessiin monia kokoustunteja ja ennen kaikkea järjestänyt erinäisiä kuulemistilaisuuksia vastuullisten komission jäsenten kanssa. Haluan kiittää myös komission puolesta valiokuntaa ja sen puheenjohtajaa, jäsen Theatoa, tästä hyvästä yhteistyöstä.
Vuosittaisen vastuuvapausmenettelyn perusta on tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus. Vuoden 1999 osalta tuomioistuin antoi komissiolle myönteisen tarkastuslausuman tulopuolesta, maksusitoumusmäärärahoista ja hallintomenoista, ei kuitenkaan muista maksuista, samoin kuin jo edellisinäkin vuosina. Valiokunta ja esittelijä eivät kuitenkaan mietintöjä laatiessaan tukeutuneet ainoastaan tilintarkastustuomioistuimen ammattimaiseen työhön, vaan myös komission tiedotusmateriaaliin, yksityiskohtaisiin vastauksiin, useisiin laajamittaisiin kyselylomakkeisiin sekä monien tarkastuskertomusten yhteenvetoihin ja itse tarkastuskertomuksiin. Esittelijä Blak tarkasti mietintöään varten yli 60 komission luovuttamaa asiakirjaa, yhteensä useita tuhansia sivuja.
Asiakirjoihin, jotka ovat tärkeitä koko vastuuvapausmenettelyyn liittyvälle prosessille, kuuluu komission vastuuvapausmenettelyä koskeva toimintasuunnitelma. Siinä komissio esittää konkreettisesti, mihin toimenpiteisiin se ryhtyy vastatakseen tilintarkastustuomioistuimen kritiikkiin. Nämä eivät sitten ole epämääräisiä lupauksia, vaan suunnitelmassa ilmoitetaan konkreettisesti, mitä tehdään ja milloin tehdään. Sama pätee myös Euroopan parlamentin vuoden 1998 talousarviosta tekemän vastuuvapauspäätöksen follow up- eli seurantakertomukseen, jonka komissio laati ja jonka pituus on yhteensä 48 sivua. Siinä otetaan yksityiskohtaisesti kantaa Staunerin viimevuotisessa mietinnössä esitettyihin vaatimuksiin. Niihin perustuvat toimenpiteet esitetään tarkistettavissa olevalla tavalla.
Euroopan kehitysrahastoon liittyvän toimintasuunnitelman toteuttamiseksi komissio ryhtyi viime vuonna parlamentin kanssa tarpeellisiin toimiin. Haluan kiittää esittelijä Rühleä tämän työstä ja sen selvittämisestä, että vastuuvapautta Euroopan kehitysrahaston osalta ei evätty, vaan sen myöntämistä lykättiin. Ehdotus lykätä vastuuvapauden myöntämistä on tietenkin komissiolle silti valitettava, koska komissio on omasta aloitteestaan laajentanut huomattavasti makrotaloudellisten tukien tutkimista esimerkiksi Afrikassa selvittääkseen joitakin kehitysrahaston ongelmia perinpohjaisesti. Esittelijä Rühle myönsi, että nämä ovat askelia oikeaan suuntaan. Euroopan kehitysrahaston määrärahojen hallinnointi ei varmasti kaikkiaan ole millään lailla huonompaa kuin EU:n talousarvion kehitystukien hallinnointi. Mutta joka tapauksessa voin luvata esittelijä Rühlelle, että komissio tulee nyt käyttämään aikansa hyvin saadakseen vaaditut asiakirjat nopeasti valmiiksi ja pannakseen tarpeelliset toimenpiteet vireille.
Haluan tässä kohtaa kiittää myös esittelijä van der Laania ja esittelijä Seppästä. EHTY-sopimus tosin lakkaa olemasta voimassa ensi vuonna, mutta tutkimustoimia jatketaan edelleen. Siinä mielessä tässäkin asiassa esitetyt tarkastushuomautukset ovat erittäin tärkeitä.
Minun tavoitteeni ja komission tavoite on taloudenhoidon parantaminen, petosten vähentäminen, virheiden välttäminen olivatpa ne sitten muodollisia tai budjetointiin vaikuttavia virheitä sekä julkisten varojen käytön tehokkuuden ja tuloksellisuuden lisääminen. Nämä ovat aivan oleellisia tavoitteita, joihin pääsemiseksi tarvitaan yhteisiä ponnisteluja. Ennen kaikkea tarvitaan komission ja jäsenvaltioiden yhteisiä ponnisteluja, sillä jäsenvaltiot hallinnoivat 83:a prosenttia EU:n talousarvion varoista. Valvonta on ensisijaisesti niiden tehtävä. Olemme nyt myös Ecofin-neuvostossa puhuneet näistä jäsenvaltioiden tehtävistä yksityiskohtaisesti. En tosin voi vielä sanoa, että olisin jo aivan tyytyväinen jäsenvaltioiden vastauksiin tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen huomautuksiin, mutta ainakin nyt on käytettävissä yksityiskohtaisempia tietoja siitä, mitä jäsenvaltiot ovat viime vuosina tehneet petostentorjunnan hyväksi.
Jotkin jäsenvaltioiden toteuttaman yhteisön politiikan menoluokat ovat - kuten kaikki tiedämme - hyvin alttiita petoksille. Esimerkkinä haluan nimetä maatalouden vientituet. Tällä alalla täytyy itse menettelyjen lisäksi jatkuvasti tarkastaa myös valvontamekanismeja, sillä valvontajärjestelmät eivät pehmene ainoastaan kuten joskus ennakkoluuloisesti sanotaan etelän auringossa. Myös joillakin alueilla, joilla oikeastaan vaaditaan takaisin preussilaisia hyveitä, voidaan todeta valvontajärjestelmien olevan ennemminkin "antaa mennä" -tyylisiä. Tässä asiassa komissio ei panosta ainoastaan sisäisiin tarkastuksiin, vaan myös jäsenvaltioiden konkreettisiin rahakirstuihin. Tarkoitan tällä taloudellisten sanktioiden välinettä, eli jäsenvaltioille maksettavien maksujen leikkaamista. Tämä johtaa joskus - tai jopa melko usein - pitkiin ja joskus myös tuomioistuimessa selvitettäviin riitoihin. Se ei kuitenkaan mielestäni tarkoita, että väline olisi huono, vaan näin tapahtuu oikeusvaltiossa. Oleellista on kuitenkin, että komissio tällaisessa tapauksessa myös yrittää saada kantansa läpi oikeudellisin välinein.
Vientituet ovat myös esimerkki siitä, että oikeusperustat ovat joskus niin yksityiskohtaisia ja spesifisiä, että ne voivat vaikuttaa lähes yllykkeiltä petoksiin. Siksi hallinnonuudistuksessa päätettiinkin tutkia tulevaisuudessa perusteellisesti komission ehdottamien asetusten alttius petoksille. Tässä asiassa pyydän myös parlamentilta lainsäätäjänä lisää yhteistyötä ja tukea, erityisesti budjettivaliokunnalta, sillä aina eivät tiukennetut valvontamääräykset saa innostunutta vastaanottoa asiasta vastaavilta erityisvaliokunnilta tai varsinkaan asianosaisilta valtioilta.
Yhteistyö lainsäätäjän kanssa on hyvän taloudenhoidon kannalta ehdottoman välttämätöntä. Haluan mainita aivan ajankohtaisen esimerkin: Neuvosto päätti nyt Tukholmassa, että tutkimuksen kuudes puiteohjelma hyväksytään kesäkuussa 2002, mutta se alkaa jo 1. tammikuuta 2003. Oikeastaan kyseessä piti olla positiivinen asia, ainakin neuvoston käsityksen mukaan. Tämä aika ei kuitenkaan millään riitä tarjouskilpailun ja valmistelutoimien huolelliseen läpiviemiseen. Jos aikataulu pysyy tässä muodossa, teemme tietoisesti ne virheet, joista tilintarkastustuomioistuin ja ennen kaikkea parlamentti viimekertaisen puiteohjelman yhteydessä kriittisesti huomauttivat, eikä tämä mielestäni saa toistua. Meidän on opittava näistä virheistä.
Ylijäämäisen interventiovoin vienti apuna silloiselle Neuvostoliitolle oli nk. Fléchardin tapauksen lähtöpiste. Kyse on edellistä komissiota edeltäneen vuosina 1991-1994 istuneen komission päätöksistä. Parlamentti on tutkinut tapauksen perinpohjaisesti. Tilintarkastustuomioistuin on analysoinut tapauksen yksityiskohtia myöten, UCLAF ja OLAF ovat tehneet useita tutkimuksia, ja nykyinen komissio on valaissut asiaa joka puolelta ja antanut teille, vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle, kaikki käytössään olevat tiedot. Olemme kaikki samaa mieltä siitä, ettei silloisia tapahtumia voida tehdä tekemättömiksi. Siksi esitätte vastuuvapauden myöntävänä viranomaisena oikeutetun kysymyksen: mitä tapahtuisi tänä päivänä, jos samankaltainen tapaus tulisi ilmi?
Vuoden 1994 jälkeen monet määräykset ovat muuttuneet. Asetusta maatalouspolitiikan tilinpäätösmenettelystä on muutettu, toimivaltaisen pääosaston tilinpäätösyksikkö erotettiin organisatorisesti omaksi yksikökseen. Vuonna 1995 annettiin asetus taloudellisten etujen suojasta ja otettiin käyttöön nk. musta lista, jolle jäsenvaltioiden pitäisi merkitä yritykset, jotka ovat toimineet tahallisesti tai tuottamuksellisesti EU:n taloudellisten etujen vastaisesti. Jäsen Blak vaatii mustan listan laatimismenettelyn parantamista. Voinkin kertoa, että olemme valmistelemassa asiaa. Tärkeä askel oli lisäksi OLAFin eli yhteisön riippumattoman petoksentutkintaelimen perustaminen.
Tulevaisuutta varten on käynnistetty tärkeitä muutoksia muutenkin kuin hallinnonuudistuksen avulla: myös varainhoitoasetuksen muuttaminen tuo mukanaan selkeämpiä määräyksiä nimenomaan maksujen takaisinperintään. Sen mukaan maksuja voidaan antaa anteeksi osittain tai kokonaan vain, jos asiasta vastaava pääjohtaja näin päättää, ja ennen kaikkea päätös perimättä jättämisestä on perusteltava. Epävarmoissa tapauksissa on komission päätettävä asiasta. Keskustelujen aikana komissio lisäksi lupasi parlamentille luoda suhteellisuusperiaatteeseen perustuvien hallinto- ja oikeusperiaatteiden soveltamiselle selkeät, vakaat ja avoimet suuntaviivat.
Tämä oli pitkä vastaus kysymykseen siitä, käsittelisikö komissio samankaltaista tapausta nyt aivan samoin. Lyhyt vastaus kuuluu: "ei"! Se toimii vastaavissa tapauksissa tänä päivänä eri tavalla.
Komission hallinnonuudistuksen selkeä tavoite on taloudenhoidon parantaminen. Siksi valvontaa yksittäisissä pääosastoissa on vahvistettu, siksi on perustettu sisäinen tarkastusyksikkö, siksi on kehitetty keskusrahoitusyksikkö, vahvistettu nk. varhaisvaroitusjärjestelmää ja tehostettu takaisinperintäjärjestelmää. Me parannamme menoja sisältävien ohjelmien toteuttamista, me vahvistamme valvontaverkkoa emmekä epäröi määrätä taloudellisia sanktioita. Esillä olevan uudistusta käsittelevän mietinnön kymmenen kohdan "musta lista" tukee meitä näissä lisätoimissa. Voin luvata teille komission puolesta, että parlamentin päätös määräajan mukaisesta vastuuvapaudesta talousarvion suhteen tulee olemaan komissiolle vahva kannustin uudistusten toteuttamiseen ja siihen, ettei se anna periksi ponnisteluissaan.

Laschet
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, komission jäsen puhui siitä, että tässä talousarviossa on edustettuna laaja kirjo asioita.
Tähän Euroopan unionin varojen laajaan kirjoon kuuluu myös ulkopolitiikka. Euroopalla on suuri rooli ulkopolitiikan näyttämöllä, erityisesti ei-sotilaallisessa kriisinhallinnassa, ja valiokunta tietää, että näissä budjettikohdissa tulee esiin muita ongelmia kuin niiden varojen kohdalla, joita hallinnoidaan Euroopan unionin sisällä jäsenvaltioiden toimesta. Siksi ulkoasioiden valiokunta on ottanut painopisteeksi sen, että parlamentin tekemät päätökset myös pannaan täytäntöön. Ei ole hyväksyttävää, että miljardeja euroja jää vuodesta vuoteen käyttämättä, koska komission yksiköt tai yhteistyö pääosaston kanssa eivät toimi. Tätä kritisoimme tässä talousarviomenettelyssä.
Uudessa komissiossa on tehty rakennemuutoksia. Yhteistyötoimisto Europe Aid perustettiin, ja me odotamme, että sen avulla tulevaisuudessa myös pannaan nopeammin täytäntöön ohjelmat, joista parlamentti on päättänyt. Samalla kuitenkin odotamme komissiolta, ettei se rakenna omaa, uutta täytäntöönpanojärjestelmää, vaan käyttää hyväkseen jäsenvaltioiden osaamista, sillä niiden pitäisi myös olla aktiivisia tällä alalla. Me haluamme, että kaikkia näitä ohjelmia ohjataan poliittisesti Euroopassa, mutta haluamme myös, että myönnettyjä määrärahoja käytetään.
Vuoden kuluttua arvioimme suoritustanne sen mukaan, mitä olette tehnyt niillä monilla uusilla elimillä, jotka nyt on luotu, ja seuraavassa talousarviossa - myös vastuuvapausmenettelyssä - tällä kysymyksellä on varmasti taas merkitystä.

Deprez
. (FR) Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puolesta ilmoittaa arvostavamme Blakin tärkeää ja huomattavaa työtä sekä erityisesti sitä, että hän on asianmukaisesti ottanut huomioon toimivaltaisten valiokuntien esittelijöiden työn.
Blakin mietinnössä korostetaan aivan perustellusti kolmea oikeus- ja sisäasioissa ilmenevää ongelmaa, kuten mekin korostimme lausunnossamme.
Ensimmäinen ongelma koskee selkeitä hallinnollisia puutteita niissä muutamissa budjettikohdissa, joissa sitoumusten toteuttamisaste on alle 50 prosenttia. Toinen ongelma liittyy tarpeeseen uudenaikaistaa Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen tekniikoita ja parantaa sen hallinnon kurinalaisuutta. Kolmantena ongelmana on tarve tiedostaa Euroopan unionin siirtolaisfoorumin todellinen tilanne: onko kyse vain huolimattomuudesta, todellisesta huonosta hallinnosta vai selvästä petoksesta?
Valiokuntamme ja parlamentin on seurattava tarkoin näiden kolmen kysymyksen etenemistä. Katsomme, että näin myös tehdään.

Chichester
. (EN) Arvoisa puhemies, puhun lausuntomme valmistelijan, jäsen Matikainen-Kallströmin puolesta, sillä hän ei voi olla täällä tänään. Valiokunta oli lausunnossaan yhtä mieltä, että on välttämätöntä parantaa toimien laatua ja suorituskykyä, jotta veronmaksajat saisivat rahoilleen entistä parempaa vastinetta. Haluamme esimerkiksi muistuttaa komissiota siitä, että erityisesti eurooppalaista tutkimusaluetta koskevien ehdotusten yhteydessä on syytä säilyttää tutkimusohjelmien tarkastuksille asetetut tiukat perusteet.
Kehotamme komissiota myös parantamaan sopimusten hallinnointia yhteisessä tutkimuskeskuksessa. Tästä on puhuttu aikaisemminkin. Haluamme, että Tacis-ohjelman ja muiden Keski- ja Itä-Euroopan ydinturvallisuuteen liittyvien ohjelmien hallinnointia parannetaan. Ehdotamme erillisen budjettikohdan perustamista, jotta ydinturvallisuuden alalla tehtävää yhteistyötä voitaisiin lujittaa Pohjois-Euroopassa. Panemme merkille, ettei Synergia-ohjelma ole ilmeisesti komissiolle enää yhtä ensisijainen asia kuin ennen, ja toivoisimme, että tätä ohjelmaa jatkettaisiin menestyksekkäästi. Haluamme Synergia-ohjelmaan lisää määrärahoja.
Käsittelen nyt toista mietintöä, joka koskee hiili- ja terästalousarviota. Valiokunta haluaa mahdollisimman paljon avoimuutta EHTYn vastaavien arvoa koskevien tietojen antamiseen. Panemme merkille, että komissio on sitoutunut antamaan tietoja näistä varoista, ja odotamme, että tiedot myös saadaan.

Perry
. (EN) Arvoisa puhemies, kulttuuri ei todellakaan ole ensisijainen asia parlamentille eikä komissiolle. Olemme hyvin onnekkaita, jos saamme puolikin prosenttia talousarviosta, ja minulla on vain minuutti aikaa esitellä huolenaiheemme.
On erittäin tärkeää, että saamamme erittäin pieni rahasumma käytetään tehokkaasti. Meihin ei onneksi yleensä kohdistu syytöksiä petoksista tai huonosta hallinnosta, kuten joillekin muille aloille, mutta meillä on kyllä sellainen ongelma, että parlamentin tukea saavat erittäin arvostetut järjestöt eivät ole saaneet ajoissa rahojaan. Tässä on kolme esimerkkiä varainhoitovuodelta 1999, jota käsittelemme parhaillaan: Euroopan nuoriso-orkesteri, Euroopan nuorisoparlamentti ja Yehudi Menuhin -säätiö saivat määrärahansa Euroopan komissiolta vasta vuoden viimeisinä päivinä. Tästä aiheutuu järjestöille todellisia ongelmia. Hyväksyimme sen vuonna 1999, mutta toivon, ettei se toistu vuonna 2000. Sanoisin komission jäsenelle seuraavaa: olkaa hyvä ja varmistakaa, että annamme rahat tehokkaasti, jos kerran annamme ne, jotta ne edistäisivät eivätkä haittaisi Eurooppa-aatetta.

Howitt
, kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon valmistelija. (EN) Arvoisa puhemies, kehitysyhteistyövaliokunta on keskittynyt vastuuvapautta koskevassa työssään siihen tärkeimpään yksittäiseen seikkaan, onko komissio pystynyt saavuttamaan ilmoittamansa päämäärän, jonka mukaan kehitysapubudjettia käytetään köyhyyden torjuntaan siirtämällä tuntuvasti lisäresursseja perusterveydenhoitoon ja perusopetukseen kehitysmaissa. Minun on valitettavasti todettava, että vuoden 1999 tilastojen mukaan vähiten kehittyneet maat saivat ensimmäistä kertaa alle 50 prosenttia komission hallinnoimasta kehitysavusta. Meidän on pakko kääntää kehityksen suuntaa. Blakin päätöslauselman 8 kohdan xix alakohdan mukaan - ja kiitän häntä tästä - 880 miljoonalla ihmisellä maailmassa ei ole mahdollisuutta terveydenhoitopalveluihin, mutta vain prosentti komission ulkoisesta avusta käytettiin terveydenhoitoon vuonna 1999, eikä meillä ole minkäänlaisia tilastoja koulutuksesta.
Onko tämä vastuuvapauteen liittyvä kysymys? Ilman muuta on, sillä yhteisön toimintasuunnitelmassa, joka laadittiin vastauksena vuoden 1998 vastuuvapautta koskevaan parlamentin päätöslauselmaan, sanottiin, että terveyttä ja koulutusta korostetaan entistä enemmän, joten näille aloille olisi osoitettava aiempaa enemmän rahoitusta. Siinä sanottiin myös, että OECD:n raportointinormit pitäisi voida ottaa käyttöön vuoteen 2001 mennessä. Arvoisa komission jäsen Schreyer, vaadimme, että komissio täyttää nämä lupaukset. Niin sanottu varauksenne parlamentin asianmukaisesti äänestämiin tulostavoitteisiin, joissa nimenomaan pyritään lisäämään perusterveydenhoidon ja perusopetuksen määrärahoja, on sovitun talousarvion vastainen. Tapahtuipa tänä vuonna sitten mitä tahansa, ette voi odottaa vastuuvapautta vuodelta 2001, ellette täytä lupauksianne. Mitä taas tulee tarvittavaan raportointiin, jossa käytetään OECD:n kehitysapukomitean menetelmää ja jonka avulla voimme painottaa köyhyyden torjuntaa, olemme pikemminkin huolissamme siitä, toteutetaanko se Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa siten, että se tehdään AKT-maiden kehitysavun kustannuksella.
Tästä syystä kehitysyhteistyövaliokunta ei äänestänyt vastuuvapauden lykkäämisen puolesta Euroopan kehitysrahaston osalta. Emme halunneet lähettää vääränlaista viestiä, sillä haluamme tukea voimakkaasti uudistusprosessia. Jos vastuuvapautta kuitenkin lykätään, kiitän jäsen Rühleä, että hän vaati, että DAC-menetelmällä saadut uusimmat tilastotiedot esitetään toukokuuhun mennessä. Näin varmistetaan, että apu todella menee köyhimmille ihmisille. Tuskin kukaan on tästä eri mieltä.

Gröner
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta on sitä mieltä, että talousarvion miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien edistämistä koskevien budjettikohtien toteuttamisen tulokset olivat tyydyttäviä. Toisaalta meillä ei ole budjettikohtaa sukupuolinäkökohtien valtavirtaistamispolitiikassa (mainstreaming) eli miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien tavoitteen huomioimisessa kaikilla politiikan aloilla. Siksi kehotamme teitä pitämään tätä politiikan alaa edelleen ensisijaisen tärkeänä ja arvioimaan ennen kaikkea rakennerahastojen, tutkimusohjelmien ja kaikkien tietoyhteiskunnan alalla tehtävien investointien alalla käytettävien määrärahojen sukupuolivaikutukset.
Pidän tärkeänä sitä, että saamme käyttöömme tarkkoja tietoja siitä, miten määrärahoja käytetään, ja siksi me naisten oikeuksien valiokunnassa pyydämme tilintarkastustuomioistuinta laatimaan erityiskertomuksen sukupuolinäkökohtien valtavirtaistamisen toteuttamisesta. Teimme näin jo vuonna 1998, ja silloin kertomuksesta pystyi lukemaan tarkasti poliittiset toimenpiteet. Näin voimme sovittaa politiikkamme tehostetusti niiden mukaiseksi.

Bowe
, ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan lausunnon valmistelija. (EN) Arvoisa puhemies, ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta ei tosiasiassa valvo monta talousarvion osa-aluetta. Ilmaisemme kuitenkin olevamme huolissamme niistä kohdista, joita valvomme, ja olemme tehneet näin aikaisemminkin. Olen tyytyväinen siihen, että Life-ohjelmaa kohtaan osoittamamme mielenkiinnon seurauksena tilintarkastustuomioistuin aikoo tutkia Life-ohjelman välityksellä sekä unionissa että unionin ulkopuolella jaettavat varat. Olen käsittänyt, että tilintarkastustuomioistuin aikoo tutkia tätä budjettikohtaa tänä vuonna, ja tämän vuoksi voisimme varauksistamme huolimatta tyytyväisinä myöntää vastuuvapauden tai suositella vastuuvapauden myöntämistä.
Muista kohdista puheen olleen meillä ei ole monia kuluttajakohtiin liittyviä huolenaiheita, sillä havaitsemme, että työ etenee melko tehokkaasti, mutta haluaisin kiinnittää parlamentin ja komission huomion terveydenhuolto-ohjelmaan ja terveydenhuollon budjettikohtiin. Vaikka kyseistä ohjelmaa tarkistetaan parhaillaan ja se on määrä järjestää uudelleen, tutkiessamme sitä viime vuonna olimme sitä mieltä, että monet pienet hankkeet eivät ole kovinkaan selkeitä tai järjestäytyneitä. Vaikka ilmaisimme olevamme hieman huolestuneita tästä, olemme valmiita tukemaan vastuuvapauden ajatusta sillä perusteella, että terveysasioiden pääosaston uusi johtaja tutkii nämä asiat ja esittelee parlamentille kertomuksen.

Heaton-Harris
Arvoisa puhemies, otan tyytyväisenä vastaan eri mietinnöt, Blakin, Staunerin, Foliasin, Seppäsen, van der Laanin ja Rühlen mietinnöt, sillä tiedän, että ne ovat edellyttäneet paljon työtä. Haluaisin rajoittaa huomautukseni koskemaan Freddy Blakin erinomaista mietintöä komission vastuuvapaudesta vuonna 1999.
Vuosi 1999 - se oli melkoinen vuosi. Se ei pelkästään ollut ensimmäinen vuosi, jona minut valittiin - ja malttakaa nyt toki olla osoittamatta suosiotanne, vaan talousarvion valvonnan näkökulmasta se oli kiehtova. Kyseisenä vuonna oli kolme erityyppistä komissiota: kaksi kuukautta toimi vanha komissio, jolla oli lukuisia ongelmia, joista me kaikki olemme tietoisia; kuusi kuukautta oltiin ilman minkäänlaista komissiota, ja kyseisenä aikana ei tehty hallinnollisia päätöksiä, ja loppuvuodesta aloitti uusi komissio, jolla ei ollut aikaa toteuttaa yhtään uudistusta. Vuosi 1999 - toinen vuosi, jona virheiden osuus oli noin 5 prosenttia tai 4,5 miljardia euroa. Vuosi 1999 - kuudes vuosi, jona tilintarkastustuomioistuin kieltäytyi hyväksymästä tilejä. Vuosi 1999 - vuosi, jona Freddy Blak havaitsi valtavasti virheitä, säännönvastaisuuksia ja ongelmia tileissä, saattaa nämä kaikki huonoon valoon, esimerkiksi ihmeellisen Washingtonin lähetystön, jonka käsittely vei kokonaista kaksi kappaletta mietinnöstä. Uskon, että komission jäsen voi vahvistaa, että rakennus maksoi 0,5 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, ja sen kunnostaminen maksoi 2,2 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria - joka on neljä kertaa enemmän kuin sen ostohinta - ja kunnostuksen aikana majoituksesta maksettiin vuokraa noin 18 000 Yhdysvaltain dollaria kuukaudessa, mikä oli halvempi kuin komission entinen majoitus, sillä käsittääkseni se oli Four Seasons -nimisessä hotellissa.
Oli myös muita ongelmia, jotka koskivat IRELA-instituuttia, pellavaa ja Fléchard-yhtiötä, ja meidän parlamentin jäsenten tarvitsee ainoastaan katsoa edellisiä mietintöjämme. Olemme toistuvasti sanoneet, että jos virheprosentti ei parane vuonna 1999, niin me emme voi eikä meidän pitäisi hyväksyä näitä tilejä. Virheprosentti ei aivan yksinkertaisesti parantunut. Tarkistin tämän tilintarkastustuomioistuimelta, ja se vahvisti, että virheprosentti oli sama tai hieman huonompi.
Mitä johtopäätöksiä meidän tulisi tästä tehdä? Se on aika selvää: virheprosentti ei parantunut; 4,5 biljoonaa euroa on hävinnyt, niistä ei ole annettu selvitystä, ne on käytetty väärin; me emme myönnä vastuuvapautta. Kuulin, että sosialistit ja muut ryhmät itse asiassa harkitsevat vastuuvapauden myöntämistä, enkä ymmärrä miksi. Miten ihmeessä aiomme selittää tämän kotimaassamme? Älkää vain pelästykö sitä, että epäämällä vastuuvapauden kaadatte komission. Näin ei tapahdu. Perustamissopimuksissa ei missään todeta, että näin täytyy tapahtua. Vuosi 1999 ei ole tämän komission vastuulla.
Lähetätte kuitenkin tälle komissiolle ja kansalaisille, jotka valitsivat meidät tänne, viestin, että - muistanette heidät, jotkut jopa vaivautuvat käymään täällä silloin tällöin - olemme vakaasti tuhlausta, petoksia ja hallinnollisia epäkohtia vastaan, että asetamme rajoja, että ennen vuotta 1999 tapahtuneita asioita ei voida mitenkään hyväksyä ja että nykyisin ja tulevaisuudessa asioiden on oltava paremmin. Arvoisa komission jäsen, olisin tyytyväinen, jos vastaisitte Washingtonin lähetystöä koskevaan kysymykseen, sillä on erittäin outoa, että emme saa nähtäväksemme moniakaan asioita, ennen kuin suorastaan pyydämme niitä. Lisäksi pyydän teitä lupaamaan meille, että virheprosentti tulee parantumaan.

Van Hulten
Arvoisa puhemies, arvioni mukaan jäsen Heaton-Harrisin puheen virheprosentti oli noin 50, ja toivon, että hän onnistuu vähentämään sitä ennen ensi vuoden vastuuvapautta koskevaa keskustelua.
Arvoisa puhemies, kannatan ehdotusta vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle kolmesta syystä. Ensinnäkin asiat ovat nyt paremmalla tolalla. Sekä tilintarkastustuomioistuin että parlamentti ovat todenneet sen. Komission uudistamisen ensimmäiset tulokset alkavat nyt näkyä erityisesti varainhoidon ja sen valvonnan alueella.
Toiseksi komissio on tehnyt hyvää työtä. Komission ja esittelijöiden väliset neuvottelut ovat olleet tehokkaita. Komissio on ottanut meidät vakavasti. Omasta mielestäni tässä on selvä suunnanmuutos verrattuna edelliseen komissioon, joka ei ottanut vastuuvapauden myöntämistä ja parlamenttia riittävän vakavasti.
Kolmanneksi olen sitä mieltä, että meidän pitää turvautua parlamentin käytössä olevaan vastuuvapausvälineeseen vain silloin, kun se on todella perusteltua. Meidän ei pidä käyttää tylppää kirvestä, jollaista parlamentissa joskus kyllä puolustetaan, vaan esittelijä Blakin tarjoamaa kirurginveistä, jolla pääsemme parempiin tuloksiin.
Haluan kuitenkin kiinnittää huomiota muutamaan seikkaan. Ensiksikin tilintarkastukset ja sisäiset tarkastukset erotetaan kohta toisistaan komission sisällä. Parlamentti äänestää siitä torstaina. Se on yksi viisaiden miesten asiantuntijaryhmän tärkeimmistä suosituksista. Lisäksi se on ensimmäinen uudistus, joka vahvistetaan lailla. Tämä uudistus ei koske pelkästään komissiota vaan myös neuvostoa ja parlamenttia. Olen huomannut, että pääsihteeri on täällä tänään läsnä, ja pyydän myös häntä toteuttamaan tämän uudistuksen parlamentissa mahdollisimman nopeasti. Myös muiden toimielinten pitää tarkastella asiaa vakavasti.
Toiseksi meidän pitää jalostaa ja politisoida vastuuvapausvälinettä. Tarkastuslausumaa pitää kehittää. Meidän pitää alkaa työskennellä alakohtaisemmin, jotta pystyisimme tekemään eron erilaisten politiikkojen välillä. Meidän pitää nimetä avoimesti virheitä tekevät jäsenvaltiot, ja toivoakseni teemme sen myös tarkistuksella esittelijä Blakin mietintöön - eikä meidän pidä kiinnittää huomiota pelkästään numeroihin vaan myös politiikan laatuun. Esittelijä Van der Laan asettaa sitä varten perustellusti lähtökohdat mietinnössään muista toimielimistä, joita haluan tässä onnitella niiden toteuttamasta politiikasta. Lykkäämme tuonnemmaksi vastuuvapauden myöntämistä talous- ja sosiaalikomitealle, mutta käsittääkseni tämäkin vastuuvapaus voidaan myöntää piakkoin.
Kolmanneksi komission ja muiden toimielinten virkamiehiä kohtaan pitää ryhtyä toimiin heidän tehdessään rahoitukseen liittyviä virheitä. Kannatamme sitä, että taloudellisia säännönvastaisuuksia varten perustetaan komitea, joka voi ottaa käsiteltäväkseen tällaiset asiat ja lähettää niitä eteenpäin kurinpitomenettelyyn.
Lopuksi on välttämätöntä, että asetamme nyt vastuuseen myös neuvoston, kuten jäsen Van der Laan jo sanoikin tämänaamuisessa keskustelussa. Neuvoston talousarvio kasvaa yhä suuremmaksi. Neuvostolla on lähes yksinoikeus sellaisilla alueilla kuin oikeus- ja sisäasiat ja ulkopolitiikka. Tässä vastuuvapausmenettelyssä, jossa ei tarkastella pelkästään lukuja vaan myös toteutettavan politiikan laatua, parlamentti ei enää saa sivuuttaa neuvoston talousarviota, joka kasvaa jatkuvasti ja joka kuitenkin yhä edelleen välttyy demokraattiselta valvonnalta.

Mulder
Arvoisa puhemies, vastuuvapauden myöntäminen on talousarvion valvontavaliokunnalle joka kerta vuoden kohokohta. Toivotan kaikille esittelijöille onnea heidän työssään ja erityisesti esittelijä Blakille, joka todennäköisesti pitää huolen siitä, että komissiolle myönnetään vastuuvapaus nyt ensimmäistä kertaa moneen vuoteen ajoissa. Toivon voivani onnitella häntä siitä huomenna. Toivon muuten myös, että meidän vastauksemme hänen lukuisiin kysymyksiinsä ilahduttivat häntä. Ne olivat niin laajoja, että ne olivat joskus minulle vähän liikaa.
Tässä talousarviossa on tärkeintä, että tarkastuslausuma ei vieläkään ole myönteinen. Siitä pitää tulla myönteinen, ja parlamentin pitää myös voida arvioida, kehittyykö tarkastuslausuma parempaan suuntaan. Ryhmäni tukee jokaista pyrkimystä lukujen ilmoittamiseksi tarkastuslausuman yhteydessä, ja meidän mielestämme se pitää laajentaa kaikille aloille tai mahdollisesti jopa jokaiseen pääosastoon.
Sitten muutamia yleisiä seikkoja. Käytettävissä olevista luvuista näkyy, että maatalous suoriutuu huomattavasti paremmin kuin talousarvion muut budjettikohdat. Se on hienoa. Muihin aloihin verrattuna maatalouden kolmen prosentin virhemäärä on aivan kelvollinen, vaikka sekin on todennäköisesti vielä ihan liian korkea. Komission pitää soveltaa tätä mahdollisimman nopeasti muihin politiikan kohtiin, ja muiden komission jäsenten pitää seurata komission jäsen Fischlerin esimerkkiä.
Vielä muutama sana maatalouden korkeista lisämaksuista. Maitokiintiöiden järjestelmä on meille kaikille tuttu. Kaikki Euroopan maanviljelijät maksavat lisämaksuja, jos he tuottavat liikaa maitoa. Euroopan maista vain Italia muodostaa tässä asiassa poikkeuksen. Italian hallitus maksaa lisämaksun viljelijöiden puolesta. Eikö se ole kilpailun vääristämistä? Eikö komission pitäisi nopeasti tehdä asialle jotakin?
Olen tyytyväinen komission jäsenen vastaukseen niin sanotusta Fléchardin tapauksesta. Emme tiedä kaikkea vuosien 1991-1994 tapahtumista, mutta näyttää vahvasti siltä, että asioita ei hoidettu hyväksyttävällä tavalla. Olemme hyvillämme siitä, että nykyinen komissio on ilmaissut suhtautuvansa siihen kielteisesti ja antavansa asiasta mahdollisimman nopeasti ehdotuksia, jotka liittyvät muun muassa suhteellisuusperiaatteen soveltamismahdollisuuksiin. Mikä on virkamiesten vastuu tässä suhteessa? Milloin asian arviointi kuuluu komissiolle tai komission jäsenelle itselleen ja niin edelleen? Millaisia menettelyjä tällaisessa tapauksessa oikein sovelletaan?
Pellavan kohdalla on vielä moni asia selvittämättä. Euroopan parlamentin kannalta on tärkeää, millaisia rahoituksellisia oikaisutoimia komissio lopulta soveltaa maihin, jotka ovat sotkeutuneet siihen. Espanja tuskin on ainoa.
Esitän ryhmälleni sen johtopäätöksen, että meidän pitää myöntää vastuuvapaus. Olemme tietoisia siitä, että tämä on viimeinen vuosi, josta komissio voi sanoa, että se ei ole vastuussa. Vuodesta 2000 komissio on täysin vastuussa. Siitä tulee ensimmäinen totuuden vuosi.

Staes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan keskittyä Freddy Blakin erinomaiseen mietintöön. Talousarvion valvontavaliokunta on tehnyt neljän kuukauden ajan raskasta työtä ja kokoontunut tiuhaan tahtiin. Olemme taipuvaisia myöntämään komissiolle vastuuvapauden vuoden 1999 talousarviosta. Hyvät kollegat, merkitseekö se sitä, että kaikki on kohdallaan? Merkitseekö se sitä, että missään ei ole mitään vikaa? Ei lainkaan. Tilintarkastustuomioistuinhan kieltäytyy jo kuudetta perättäistä kertaa takaamasta sitä, että maksut ovat yleisesti ottaen olleet laillisia ja asianmukaisia. Arvoisa komission jäsen, olemme sen johdosta erittäin tyytymättömiä. Pyydämmekin teitä huolehtimaan siitä, että tilintarkastustuomioistuin voi antaa teille myönteisen tarkastuslausuman viimeistään vuonna 2003.
Hyvät kollegat, emme saa tämän kaiken johdosta unohtaa sitä, että jäsenvaltiot itse vastaavat yli 80 prosentista kaikista kuluista. Arvostelen neuvostoa tässä vielä kerran siitä, että se ei ole täällä läsnä, ja talous- ja raha-asioiden neuvostoa siitä, miten kevyesti se suhtautui vastuuvapauden myöntämiseen. Se on hutilointia. Se ei ole vakavaa työskentelyä. Jäsenvaltiot eivät vielä tiedosta riittävästi petoksiin liittyviä ongelmia. Yhdynkin Irlannin, Luxemburgin ja Belgian parlamenteille esitettyyn kehotukseen vuonna 1995 solmitun petoksenvastaisen sopimuksen mahdollisimman pikaisesta ratifioimisesta. Käynnistän itse tänään Belgian parlamentissa kampanjan, jotta sopimus saataisiin siellä ratifioiduksi vielä ennen tämän vuoden heinäkuuta. Se on minun mielestäni täysin välttämätöntä, mikäli Belgia haluaa puheenjohtajavaltiona olla vähääkään uskottava petoksen vastaisessa politiikassaan. Blakin mietinnössä on komission kannalta monta myönteistä seikkaa. Vakituisena entistä Jugoslaviaa koskevan mietinnön esittelijänä voin todistaa, että Sarajevon lähetystömme on toiminut erinomaisesti. Meidän pitää kuitenkin keskittyä myös muutamiin ikävämpiin asiakirjoihin, kuten pellavapetokseen, jonka uusinta kehitystä emme tosiaankaan täysin tunne. Näihin ikäviin asiakirjoihin kuuluvat myös mafiajuttu voin väärentämisestä ja Fléchardin tapaus.
Arvoisa komission jäsen, olitte aivan oikeassa sanoessanne, että olemme kiinnittäneet tähän problematiikkaan hyvin paljon huomiota. Tässä jutussa on tosiaan jotain omituista, ja kuuntelin hyvin tarkkaavaisesti teidän ilmoitustanne ja teidän lupauksianne tästä asiasta. Sanoitte parlamentille täysin yksiselitteisesti, että sellaista ei enää tule tapahtumaan. Lupasitte vankan perustan suhteellisuusperiaatteen soveltamiselle. Lupasitte myös alkaa toimia toisella tavalla velkojen perimisen osalta. Ryhmäni kannalta te täytätte silloin Blakin päätöslauselman 8 kohdan i alakohdan d alakohdassa ilmoitetut ehdot, ja voin luvata teille ryhmäni puolesta, että myönnämme teille vastuuvapauden.

Seppänen
Arvoisa puhemies, tilintarkastustuomioistuin ei ole suosittanut vastuuvapauden myöntämistä komissiolle vuoden 1999 toiminnasta, kuten se ei ole aikaisemmiltakaan vuosilta sitä suosittanut. Kun Santerin komissio joutui sosiaalidemokraattisen ryhmän tuesta huolimatta eroamaan tehtävästään vuoden 1997 vastuuvapauskäsittelyn yhteydessä, GUE/NGL-ryhmä oli johdonmukaisesti erottamisen linjalla. Oli liikaa epäsäännönmukaisuuksia ja väärä hallintokulttuuri. Vuoden 1999 tilanne on erilainen. Vastuu jakautuu epätasaisesti eronneen Santerin komission ja uuden komission kesken. On vaikea jakaa vastuuta niiden kesken. Nyt on vaikeampi perustella sitä, millä yksityiskohtaisella perusteella vastuuvapautta ei myönnetä. Talousarvion valvontavaliokunnassa ei ole paljastunut sellaisia suuria väärinkäytöksiä tai epäselvyyksiä, ettei niihin voitaisi palata vuoden 2000 vastuuvapauden käsittelyn yhteydessä. Vuoden 2000 vastuuvapaudesta päätettäessä tiedetään, että vastuussa kaikesta on nykyinen komissio, myös niistä asioista, jotka vuodelta 1999 jäivät keskeneräisiksi. Ryhmämme enemmistö tukee tällä kerralla vastuuvapauden myöntämistä komissiolle.
Parlamentin oman vastuuvapauden osalta huomio kiinnittyy niihin väärinkäytöksiin, joita poliittiset ryhmät olivat tehneet rahoittaessaan europuolueita. Niistä puhutaan turhan hienotunteisesti. Esittelijä Staunerin kanssa olen samaa mieltä - puitesopimus ei riitä tietojen saantiin komissiolta. Nyt on kerättävä kokemuksia ja palattava asiaan vuoden 2000 vastuuvapauden yhteydessä.

Camre
Arvoisa puhemies, olemme harkinneet hyvin tarkasti, minkä kannan ottaisimme vuoden 1999 vastuuvapauteen. Sinä vuonna nykyisellä komissiolla oli vaikutusvaltaa vain viimeisellä neljänneksellä, eikä komissio siksi voi olla vastuussa kovin monista asioista. Päätöksemme äänestää vastuuvapautta vastaan johtuu siitä, että myös sinä vuonna niin usein puhuttiin veronmaksajien rahojen vastuuttomasta hoidosta, että sille vuodella ei saa antaa sitä hyväksymisleimaa, jota vastuuvapaus merkitsee. Puheajan puutteen vuoksi en ehdi mainita kaikkia skandaaleja, mutta viittaan hyvään kollegaani Heaton-Harrisiin ja muihin talousarvion valvontavaliokunnan eteviin kollegoihini, jotka ovat maininneet useita niistä ongelmista, jotka olemme kohdanneet. Hyvä kollegani Freddy Blak on laatinut loistavan mietinnön, ja olen hänen kanssaan eri mieltä oikeastaan vain siitä varsinaisesta johtopäätöksestä, että vastuuvapaus myönnetään.
Esittelijä Blak on tehnyt suuren työn etsiessään vastaukset lukuisiin kysymyksiin. Viattomampiin kysymyksiin on jo vastattu, mutta vältteleviä tai puuttuvia vastauksia muihin kysymyksiin ei voida hyväksyä. Odotamme edelleen, että asiasta vastuussa olevat osoitetaan selvästi ja että heidän virheistään tehdään johtopäätöksiä.
Kiinteistöpolitiikka, kehitysapu sekä maatalouden ja rakenteellisen tuen nykyaikaistaminen ja tehostaminen ovat kaikki alueita, joilla komissio ei ole vielä edistynyt riittävästi. Komission jäsen Schreyer sanoi, että vilpillisistä yrityksistä on tehty musta lista. Minun on todettava, että listasta ilmeisesti puuttuu nimi Fléchard, koska tämän yrityksen on nyt toisen kerran ilmoitettu sekaantuneen vakavaan taloudelliseen ja terveyttä koskevaan petosjuttuun.

Van Dam
Arvoisa puhemies, esittelijä Blak huomauttaa, että vastuuvapauden myöntäminen on ennen kaikkea poliittinen päätös. Siitä saa lähes sen vaikutelman, että vastuuvapauden myöntämiseen eivät vaikuta tosiasiat. Niin asia ei tietenkään ole. Parlamentin jäsenet tosin tekevät tosiasioiden perusteella varsin erilaisia johtopäätöksiä sen mukaan, miten näitä tosiasioita tulkitaan ja missä määrin komissioon luotetaan.
Komissio otti vuonna 1999 virkaan tullessaan vastaan suuren haasteen, nimittäin oman virkakoneistonsa välttämättömän uudistamisen, imagonsa parantamisen ja vanhojen petostapausten selvittämisen. Kun myönnetään vastuuvapautta vuodesta 1998 ja myös vuodesta 1999, niin haluan kysyä, missä määrin uusi komissio voidaan asettaa vastuuseen vanhan komission harjoittamasta väärästä politiikasta. Tosiasiat eivät valehtele. Espanjassa on harjoitettu petosta pellavan tuessa, Italiassa on väärennetty voita, Alankomaissa petos kohdistui ESR:n varoihin. Tosiasioiden tulkitseminen on vaikeampaa. Kaikki edellä mainitut petokset ovat tapahtuneet jäsenvaltioiden valvonnan alaisena, ja siksi niistä pitäisi rangaista nimenomaan jäsenvaltioita.
Komissiolle on raskauttavaa, että tilintarkastustuomioistuin ei halua antaa myönteistä tarkastuslausumaa komission tileistä. Tavallisen yrityksen toiminnan jatkuminen olisi tällaisessa tilanteessa jo uhattuna.
Jos komissio saisi minut nyt vakuuttumaan siitä, että se ymmärtää oman vastuunsa ja ryhtyy työhön oman vastuunsa muistaen, niin kannattaisin vastuuvapauden myöntämistä. Komission esiintyminen talousarvion valvontavaliokunnan kuulemistilaisuudessa jätti kuitenkin varsin paljon toivomisen varaa. Luottamukseni väheni valitettavasti samassa suhteessa. Sen takia kannatan vastuuvapauden lykkäämistä.
Komission jäsen Patten osoitti poliittisen vastuuntuntonsa lakkauttamalla IRELA:lle myönnetyn tuen, mutta muut komission jäsenet ovat osoittaneet, että he pystyvät puhumaan hienosti sanomatta juuri mitään. Tämä koskee erityisesti komission jäseniä Schreyer ja Lamy. Komission jäsen Fischler myönsi, että komission toiminta Fléchardin tapauksessa ei juuri ansaitse kiitosta, mutta komission jäsen Schreyer sitä vastoin ei suostunut ilmoittamaan, että sellaista ei enää suvaita. Annan arvoa sille, mitä hän sanoi tämän iltapäivän istunnon alussa, mutta ilmoituksen antaminen pelkästään vastuuvapauden lykkäämisen pelossa ei yksinkertaisesti ole uskottavaa.
Komissio sai virkaan astuessaan parlamentilta luottamuslauseen. Nyt on jo korkea aika osoittaa parlamentille sekä sanoilla että teoilla, että se on tuon luottamuksen arvoinen.
Komission jäsen Palaciolle se saattaa merkitä virasta luopumista, mikäli käy ilmi, että hän todella tiesi pellavapetoksesta Espanjassa. Koko komission pitäisi ryhtyä töihin vastuuvapauden myöntämistä koskevan päätöslauselman kymmenen kohdan parissa!

Bourlanges
Arvoisa puhemies, myös minä olen iloinen meille esitellyistä mietinnöistä, etenkin Blakin erinomaisesta mietinnöstä. Meidän on syytä antaa hänelle tunnustuksemme hänen kyvystään tehdä työtään sekä vakavassa että myönteisessä hengessä.
Meidän on vakuututtava siitä, ettei vastuuvapauden myöntäminen merkitse "populistista paljastusta", vaan kyse on unionin varainhoidon parantamiseen vilpittömästi tähtäävien ihmisten yhteistyöstä, kun kerran olemme itse nimittäneet komission ja kun se nauttii luottamustamme siihen asti, kunnes epäämme sen. Meidän on tiedostettava, että vastuuvapauden myöntäminen on aivan erityinen toimi, jonka toteuttamisaikataulu rajoittuu varainhoitovuoteen ja jolla on tietty vaikutusalue: voimme myöntää vastuuvapauden, voimme lykätä sitä, mutta emme voi koskaan evätä sitä lopullisesti, tai muutoin jäännösten maksaminen on keskeytettävä. Vastuuvapauden myöntäminen ei saa olla myöskään talousarvion hyväksymisen toisinto. Kyse ei ole satunnaisesta toimesta vaan sellaisesta, jolla rangaistaan säännönvastaisuuksista ja mahdollisesti hallinnon optimoinnin puutteesta. Meidän on pysyttävä näissä rajoissa, jos haluamme estää dramaattisten tapahtumien toistumisen.
Itse olen iloinen kaikesta tästä. Tekisin kolme huomautusta kuluvan vuoden tapahtumista. Ensinnäkin toteaisin, että epätasapaino, joka vallitsee komission ja jäsenvaltioiden välisen, vastuuvapauden myöntämistä koskevan vastuun jakautumisen kohdalla, on todellinen ongelma. Jäsenvaltiot kuluttavat edelleen 80 prosenttia määrärahoista, ja silti me myönnämme vastuuvapauden komissiolle. Tästä johtuvat mielestäni vaikeutemme vaatia riittävän tehokkaasti myönteisen tarkastuslausuman parantamista. Rankaisemme niitä, jotka ovat vain osittain vastuussa tapahtumista. Toivoisin, että ennen komission tuomitsemista Euroopan unioniin epäilevästi suhtautuvat suostuisivat entistä laajemmin valvomaan tapaa, jolla menoja pannaan jäsenvaltioissa täytäntöön.
Toinen lyhyt huomautukseni koskee UCLAFin ja Euroopan parlamentin välisiä vakiintumattomia suhteita. Avoimuuden vaatimuksen ja tiettyjen tietojen luottamuksellisuuden sekä puolustautumisoikeuden on oltava sovitettavissa yhteen. Näin ei aina kuitenkaan ole. Kärsimme siis petoskysymyksissä pahoin tällaisesta jatkuvasta epätasapainosta lähinnä hallinnollisen koneiston sekä vielä lapsen kengissä olevan lainopillisen, oikeudellisen koneiston välillä. Tästä juuri oli kyse Fléchardia koskeneessa skandaalissa. Fléchardin tapaukseen liittyvät väärinkäsitykset selittyvät sillä, että me, Euroopan unioni ja komissio, saatoimme hallinnollisesti rangaista jotakuta suomatta puolustautumisoikeutta. Epätasapaino on ehdottomasti korjattava kehittämällä oikeudellista valvontaa.

Bösch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, yksi lause kollega Blakin mietinnössä miellytti minua erityisen paljon. Perusteluissaan sivulla 41 hän kirjoittaa, että vastuuvapausmenettely päättyy ihanteellisesti niin sanottuun win-win-tilanteeseen. Se tarkoittaa, että kaikki osalliset voittavat: valvottu komissio yhtä hyvin kuin valvova parlamenttikin ja siten tietenkin veronmaksajat, jotka osaksi istuvat tuolla ylhäällä parvella. Tämä edellyttää kuitenkin, että joskus on voitettava itsensä. Sitä komissio ei valitettavasti ole läheskään kaikilla aloilla tehnyt, mutta ainakin sillä alalla, johon olen perehtynyt hieman tarkemmin, nimittäin petostentorjunnassa, näin on tapahtunut.
Siitä ei ole kolmea viikkoakaan, kun täällä Strasbourgissa hyväksyimme päätöksen, jossa vaadimme oikeutta tutustua erinäisiin petostentorjuntavirasto OLAFin tutkintakertomuksiin. Siihen asti tällaiset kertomukset oli evätty meiltä järjestelmällisesti. Tällä välin petostentorjuntaviraston johtaja Brüner on antanut ne kaikki käyttöömme. Näin hän sai tahtonsa läpi vastoin niiden komission edustajien mielipidettä, jotka haluavat antaa parlamentille tietoja "niin vähän kuin mahdollista ja niin myöhään kuin mahdollista" -moton mukaisesti. Tämähän oli tähän asti myös komission joskus kaikkivaltiaalta vaikuttavan oikeudellisen yksikön kanta, ja voimme vain toivoa, että edessä oleva vaihdos tämän yksikön johdossa tulee aloittamaan ajattelutavan muutoksen tässä mielessä.
Mitä saamme tietoomme näistä OLAFin kertomuksista? Myös henkilö, joka jo pidemmän aikaa on perehtynyt tähän aineistoon, hämmästyy aina uudelleen nähdessään, missä mittakaavassa ja miten taidokkaasti EU:n talousarvioon kohdistuvia petoksia järjestetään rajojen yli Euroopan laajuisesti. Otetaan esimerkiksi väärennetty voi. Tätä naudantalista ja kemiallisista aineista tehtyä sekoitusta valmistettiin mafian valvonnassa Italiassa, mutta sitä markkinoivat ennen kaikkea ranskalaiset yritykset, osittain vielä kiertoteitä, kuten erään lontoolaisen yrityksen kautta, hyvin suunnitellun petoksen peittelemiseksi vielä lisää ja jälkien pois pyyhkimiseksi.
Kaikki tämä oli niin sanoakseni edellytys sille, että lajiltaan ja mitoiltaan ennennäkemätön petos voi toimia vuosikausia. Tai ajatelkaapa niin kutsuttua pellavatapausta. Ensin oli kyse vain Espanjasta. Sitten jouduimme havaitsemaan, että asia koski myös muita jäsenvaltioita ja että loppujen lopuksi petos oli Espanjassa mahdollinen enää vain siksi, että belgialainen yritys oli laatinut vastaanottotodistuksia kuvitteellisista toimituksista. Olen iloinen siitä, että huolimatta tapauksen aiheuttamista rajuista poliittisista yhteenotoista Espanjassa voimme todeta, että yhteistyö espanjalaisten viranomaisten ja OLAFin välillä ilmeisesti toimii hyvin, ja sille on leimallista tahto selvittää tapahtumat ja rangaista vastuullisia henkilöitä.
Heikoimmillaan - ja tämäkin on sanottava selvästi - OLAF on vieläkin silloin, kun kyse on sisäisten väärinkäytösten tutkimisesta. Näemme sen selkeimmin Fléchardin tapauksen muka kadonneiden pöytäkirjojen kohdalla. Tapausta tutkittiin hyvin vastahakoisesti. Voin ymmärtää miksi. Jos tapahtumia tutkittaisiin aivan johdonmukaisesti, niin silloinhan voisi tulla ilmi, että korkeat ja korkeimmat virkamiehet ovat yksinkertaisesti valehdelleet. Tämä on selitys, mutta ei mikään puolustus. Kun OLAF tutkii nopeasti ja tehokkaasti, kuten Tukholman lähetystön tapauksessa, on komissiolla merkillisen suuria vaikeuksia tarpeellisten kurinpitotoimien kanssa. Siksi vaatimus nopeasta siirtymisestä Euroopan syyttäjäviranomaisen ensimmäiseen vaiheeseen on niin tärkeä. Tarvitsemme niin sanottua sisäistä syyttäjäviranomaista, jotta tutkimukset toimielimissä voidaan viedä läpi riittävän painokkaasti ja jotta vastaaviin jatkotoimiin voidaan ryhtyä. Kyseessä on myös komission uskottavuus. Siksi pyydän teitä, komission jäsen Schreyer, esittämään parlamentille mahdollisimman pian tätä asiaa koskevan ehdotuksen.

Busk
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ensiksi onnitella Freddy Blakia erittäin hyvästä mietinnöstä ja samalla kiittää hyvästä yhteistyöstä. Tanska on saanut vastuuvapauteen liittyvän huomautuksen, jossa esitetään murskaavaa arvostelua tavasta, jolla Tanskan elintarvike-, kala- ja maatalousministeriö käsittelee vientitukia. On aivan ennenkuulumatonta, että Tanskassa on jopa neljäkin vuotta vanhoja juttuja, mikä merkitsee, että Tanskassa on tällä hetkellä suurissa vaikeuksissa olevia vientiyrityksiä ja että kyseessä on voimakas kilpailun vääristyminen suhteessa muihin EU-valtioihin. Tämä on selvästi jyrkintä arvostelua, mitä Tanska on milloinkaan saanut, ja tässä on nimenomaan kyse siitä, että valtionhallinnossa on tapahtunut petoksia. Siksi kehotan komissiota huolehtimaan siitä, että Tanskan vientitukisäännöt normalisoidaan mahdollisimman pian.

Theato
Arvoisa puhemies, komission pitäisi saada tällä viikolla vastuuvapaus vuodesta 1999. Talousarvion valvontavaliokunta suositteli tätä viime viikolla selvällä enemmistöllä. Valiokunta yhtyy suosituksellaan mietintömme esittelijän Freddy Blakin ehdotukseen. Esittelijä Blakia haluan tällä kohtaa kehua erinomaisesta työstä. Suositus annettiin viime viikolla kuitenkin siinä uskossa, että komission taholta vielä selvitetään yksiselitteisesti joitakin kohtia. Siitä, sen tiedän, riippuvat nyt täysistunnossa monen kollegan päätökset ja myös minun oma päätökseni.
Mistä tarkkaan ottaen on kyse? Minusta on neljä avaintekijää. Ensimmäinen on Fléchardin tapaus. Komission jäsen Schreyer, te sanoitte äsken selvästi, että komissio ei nyt toimisi enää samoin. Panen tämän tyytyväisenä merkille. Haluan kuitenkin muistuttaa siitä, että vaikka olikin hyvä, että tulitte kaikki luoksemme valiokuntaan - siitä myös parhaat kiitokseni - oli kuitenkin melko tuskallista, ettette jo valiokunnassa pystynyt pakottamaan itseänne näin selkeään vastaukseen. Se olisi helpottanut montaa asiaa molempien osapuolten kannalta. Silti minun täytyy sanoa, että katsomme tulevaisuuteen, että meidän on parempi vahvistaa luottamusta avoimuudella kuin puhumalla paljon asian vierestä tietämättä itse asiassa enää, mitä meidän siitä oikeastaan pitäisi ymmärtää.
Toinen avaintekijä on tarkastuslausuma. Kuudennen kerran peräkkäin tilintarkastustuomioistuin antoi sen kielteisenä, huolimatta tietyistä parannuksista joillakin aloilla. Ei riitä, että komissio parlamentin toistuvien virheprosentin pienentämistä koskeneiden vaatimusten jälkeen vakuuttaa haluavansa tehdä kaikkensa. Ei, tässä asiassa haluamme faktoja. Tarkastuslausuman on vuoteen 2002 mennessä oltava myönteinen. Parlamentti on valmis tekemään työtä yhdessä komission ja tilintarkastustuomioistuimen kanssa tämän tavoitteen eteen.
Kolmas avaintekijä: oikeus saada tietoja. Monet pettyivät toiveissaan komission ja parlamentin välisestä puitesopimuksesta. Minä olin alusta alkaen skeptinen, mutta huolehdin valiokunnan puheenjohtajana siitä, että sopimuksen määräyksiä noudatettiin tarkasti. Siitä huolimatta komissio ei ole luovuttanut läheskään kaikkia pyydettyjä tietoja. Pyydettyjen mutta saamatta jääneiden kertomusten pitkä lista kollega Blakin mietinnön liitteessä puhuu puolestaan.
Komission jäsen Schreyer, näinhän komissio sahaa omaa oksaansa. Ettehän te voi luottaa siihen, että parlamentti aina asettuu eteenne ja suojelee teitä epäoikeutetuilta hyökkäyksiltä, jos ette etukäteen luovuta meille välttämättömiä tietoja.
Viimeinen kohta: parlamentti on toistuvasti ja suurella enemmistöllä vaatinut komissiota tekemään ehdotuksia Euroopan syyttäjäviranomaisen pikaisesta nimittämisestä. Tämän syyttäjäviranomaisen on tarkoitus olla aluksi vastuussa petostapauksista Euroopan unionin toimielinten sisällä. Minua edeltäneet puhujat ovat todellakin ottaneet myös tämän asian puheeksi. Näiden edellytysten vallitessa olisi nimittäminen mahdollista heti ja muuttamatta ensin sopimuksia. Sitä ovat suositelleet viiden viisaan asiantuntijaryhmä kertomuksessaan komission uudistuksesta ja myös OLAFin valvontakomitea. Parlamentti antoi komissiolle maaliskuun loppuun saakka aikaa ilmaista kantansa tässä kysymyksestä. Komission jäsen Schreyer, kysyin tätä teiltä viime täysistunnossa. Saanko teiltä tänään vihdoinkin selkeän lausunnon?
Talousarvion valvontavaliokunta on laatinut vastuuvapaudesta viisi muuta mietintöä. Onnittelen kaikkia esittelijöitä erinomaisesta työstä. Jäsen Staunerin vuoden 1998 vastuuvapauden seurantakertomus ansaitsee erityistä huomiota. Meidän on tutkittava huolellisesti, onko komissio toiminut viimevuotisten vaatimustemme mukaisesti, jotta voimme vahvistaa molemminpuolista luottamusta, avoimuutta ja vastuuntuntoa. Valitettavasti jotkin kohdat ovat vielä epäselviä, ennen kaikkea mainitsemani kysymys myönteisestä tarkastuslausumasta, mutta myös kysymys tietojen antamisesta parlamentille.
Tämä epäkohta oli suurelta osalta syynä esittelijä Rühlen suositukseen kehitysrahastoa koskevan vastuuvapauden lykkäämisestä, mikä on mielestäni aivan oikein. Jäsen Foliasin mietintö on harkittu ja johdonmukainen. Tarkistuksia ei ole esitetty. Annan jäsen Foliasille tunnustukseni ja ilmoitan olevani samaa mieltä. Jäsen van der Laanin ja jäsen Seppäsen mietinnöt hyväksyttiin valiokunnassa.

Kuhne
Arvoisa puhemies, monissa puheenvuoroissa on mainittu puitesopimus tietojen toimittamisesta parlamentille. Voin viitata selkeästi siihen, että sosiaalidemokraatit saivat hyvän tuloksen talousarvion valvontavaliokunnan silloisessa nimenhuutoäänestyksessä parlamentin tietojensaamisoikeudesta. Ehkä tämä ei päde kaikkiin istuntosalissa oleviin ryhmiin. Uskon kuitenkin, että tämä viittaus on paikallaan.
Komissiolle sanon seuraavaa: teidän pitäisi olla selvillä siitä, että me otamme asian vakavasti, että odotamme komissiolta kaikkia mahdollisia ponnisteluja, jotta vuonna 2003 voidaan laatia myönteinen tarkastuslausuma. Odottaessamme sitä, mitä joistakin huomenna käsiteltävistä tarkistuksista on kuultu - ne eivät iltapäivän istunnon alkuun mennessä vielä olleet kirjallisina saatavilla sanon: me emme kyllä aio osallistua sellaisen automatiikan käyttöönottoon, joka niin sanoakseni antaisi meidän, parlamentin, luopua omista oikeuksistamme päättävänä toimielimenä vastuuvapauskysymyksessä ja tekisi meistä jonkinlaisen tilintarkastustuomioistuimen sihteeristön.
Mielestäni myös PPE:n täytyy selvittää asia ryhmän sisällä. Ette voi tehdä tarkistuksia, jotka johtavat tällaisen automatiikan käyttöönottoon, ja samalla - niin kuin jäsen Theato on tehnyt moneen kertaan - korostaa valiokunnan kokouksissa poliittista harkintavaltaa vastuuvapauden myöntämisessä. Tässä on selvä ristiriita, ja se ryhmän todellakin täytyy selvittää omassa keskuudessaan. Me kuitenkaan emme aio matkalla istuntosaliin luopua parlamentin oikeudesta päättää vastuuvapauden myöntämisestä.
Jäsen Heaton-Harrisin puheenvuorosta minulla on eritelty arvio. Jos tilintarkastustuomioistuin ei virallisesti ilmoita virheiden määrää, niin kuin se teki, sitä voi pahoitella ja siitä voi keskustella tilintarkastustuomioistuimen kanssa. Mutta parlamentille toimielimenä on oleellista se, ettei se tehnyt näin. Me parlamentissa emme ole tilintarkastustuomioistuimen sisäisten kahnausten erotuomareita, eikä ole meidän asiamme arvostella sitä, mitä tilintarkastustuomioistuimen yksittäiset jäsenet käytävillä kertovat muille ihmisille siitä, missä virheet ovat. Jos sellaisia on, odotamme tilintarkastustuomioistuimelta selkeää lausuntoa asiasta.
Jäsen Heaton-Harris, mainitsitte kuitenkin yhden kohdan, josta olen kanssanne ehdottomasti samaa mieltä ja joka komission pitäisi painaa tarkasti mieleensä. Vastuuvapausmenettelyn poliittinen luonne, johon juuri viittasin, ei takaa, että on olemassa tietyllä tapaa loppumattomiin kasattava pino, johon komissio voi kerätä rikottuja lupauksia. Sen voisi jossain vaiheessa täysin kontrolloimattomasti jokin kipinä sytyttää tuleen kuin rovion. Tässä kohdassa olette täysin oikeassa. En kuitenkaan ole kanssanne samaa mieltä pienestä yrityksestänne vietellä parlamenttia, sanoistanne: voitte huoletta kieltäytyä myöntämästä vastuuvapautta, eihän sillä ole mitään oikeudellisia seurauksia, siitähän ei ole mainintaa perustamissopimuksessa! Tässäkin asiassa minun täytyy muistuttaa teitä siitä, että teillä on ryhmässänne tästä aiheesta erilaisia mielipiteitä. Sain ryhmänne riveistä selkeästi kannatusta, kun sanoin, että vuosien 19981999 tapahtumien jälkeen tämä vuosittainen vastuuvapausmenettely on saanut poliittisen luonteen. Se on nimittäin vuosittainen poliittinen äänestys luottamuksesta komissiota kohtaan, ja siinä mielessä liittyy vastuuvapauden epäämiseen hiukan enemmän kuin vain se, että sanotaan: tehän voitte huoletta tehdä sen, eihän sillä ole oikeudellisia seurauksia!
Uskon, että jokaiselle istuntosalissa on selvää, mitä poliittisia seurauksia olisi sillä, että nykyisessä tilanteessa vastuuvapaus evättäisiin. Juuri näistä syistä aiomme myös komission tänään antamien selitysten jälkeen myöntää huomenna vastuuvapauden.

Pomés Ruiz
Arvoisa puhemies, ennen kaikkea haluan puhua neuvoston poissaolosta tästä keskustelusta, kuten valiokuntamme puheenjohtaja jo sanoikin. Emme voi hyväksyä sitä, että neuvosto ei ole läsnä tässä keskustelussa, jossa puhumme siitä. Paikalla on parlamentin pääsihteeri, paikalla on komission jäsen, joka edustaa komissiota, mutta missä on neuvosto?
Ymmärrän, että tämä keskustelu voidaan käydä samaan aikaan Ruotsin budjettikeskustelun kanssa, ehkä puheenjohtajavaltio Ruotsilla ei ole kovinkaan paljon tekemistä kyseisen varainhoitovuoden kanssa, mutta mielestäni neuvostolla on myös pääsihteeri. Javier Solana sanoo aina, että hän ei ole ainoastaan YUTP:n korkea edustaja, vaan hän on myös neuvoston pääsihteeri. Tulkoon sitten tänne. Tai nimitettäköön sellainen korkea edustaja, joka voi olla täällä kuuntelemassa, mitä puhumme. Hänen poissaoloaan ei voida mielestäni hyväksyä, ja pyydän teitä, arvoisa puhemies, että kerrotte korkea edustaja Solanalle, neuvoston pääsihteerille, että jonkun pitäisi olla täällä edustamassa neuvostoa, olipa hän sitten puheenjohtajavaltio Ruotsin edustaja tai joku muu.
Toiseksi haluan onnitella kaikkia esittelijöitä ja myös esittelijä Blakia hyvää ystäväämme Freddy Blakia joka on hyvä pyöräilijä ja viisiottelija Induráinin kannattaja, sillä hän on osannut viedä tämän mietinnön hyvään päätökseen ja tehnyt hyvää tiimityötä, sillä hänen mietintönsä on saavuttanut valiokunnassa laajaa yhteisymmärrystä.
Kannatan mietintöä, joka on rehellinen, vaativa ja taipumaton, ja kannatan myös viimeistä vaihetta, jossa vastuuvapaus myönnetään, sillä kuten täällä monet ovat sanoneet, komissio ponnistelee tehdäkseen asiat paremmin. Samoin varainhoitovuosi 1999, jolloin kuten jäsen Heaton-Harris osuvasti sanoi oli hieman erikoislaatuinen, eräänlainen välikausi, komissio osoittaa teoilla, että se tekee varainhoidon valvontaan ja myös henkilökohtaiseen politiikkaan liittyviä parannuksia.
Minun on kuitenkin sanottava, että omasta mielestäni komissio tekee näitä parannuksia hyvin hitaasti, ja se taas luo epävarmuutta ja sellaisia tilanteita, joissa sitten improvisoidaan. Lisäksi tämä laskee henkilökunnan motivaatiota. Mielestäni teidän täytyisi niin sanotusti pistää kiihdytysvaihde päälle ja toteuttaa tämä kovasti lupaamanne uudistus sujuvammin ja kunnianhimoisemmin, sillä pelkään pahoin, että tämä jää lähes joka suhteessa melko latteaksi uudistukseksi, päinvastoin kuin aluksi ehkä oli tarkoitus.

Izquierdo Collado
Arvoisa puhemies, onneksi keskustelemme tänä iltana yhteisymmärryksen pohjalta, sillä Blakin erinomaisesta mietinnöstä heijastuu se innostus, jonka Blak välitti meihin valiokunnan jäseniin mietintöä laatiessamme, mistä me kaikki olemme iloisia.
Arvoisa komission jäsen, ajattelin aloittaa puheenvuoroni kysymyksellä: eikö komissiolla ole minkäänlaista aihetta itsekritiikkiin? Kun kuulin teidän sanovan, että tällä kertaa komissio ei toimi samalla tavoin kuin aikaisemmilla kerroilla ja että moitteetonta varainhoitoa koskevan yhteistyön alalla on pyrittävä parantamaan asetuksiin ja komitologiamenettelyyn perustuvaa oikeusperustaa, olen samaa mieltä kollegani Van Hultenin kanssa, sillä mielestäni tämä on esimerkki erilaisesta komission käyttäytymisestä ja asennoitumisesta. Minä tulkitsen nämä sanat komission itsekritiikiksi.
Olen lähestynyt tätä mietintöä pellavaa koskevan tapauksen näkökulmasta. Lukemattomien puutteiden vuoksi pyydän tämän mietinnön hylkäämistä, ja mietinnön lukeneena parlamentin jäsenenä voin vakuuttaa, ettei mietinnön hylkäämisellä ja siitä kansalaisille tiedottamisella olisi mitään kielteisiä seurauksia. Haluamme rehellisiä, riippumattomia ja tehokkaita tutkimuksia, riippumatta siitä, onko komission jäseniä vastuullisessa asemassa vai ei, koska Blakin mietinnössä on eräs hyvin tärkeä asia: siinä pyydetään, että ne rahat, jotka on asiattomasti ja petollisesti otettu vastaan, täytyy periä takaisin, ja lisäksi näistä teoista pyydetään antamaan vakavia rangaistuksia. Tämän vuoksi voimme sanoa vaikeuksitta, että kannatamme mietinnön hylkäämistä.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella kaikkia esittelijöitä, erityisesti Blakia hänen kovasta työstään tämän mietinnön parissa. Muistan ajan, jolloin talousarvion valvontavaliokunta oli ainoastaan budjettivaliokunnan alavaliokunta. Puheenjohtaja Aigner taisteli, jotta siitä olisi tehty itsenäinen valiokunta, ja hän taisteli myös saadakseen tilintarkastustuomioistuimen, jonka hän onnistui saamaan. Vuosien mittaan olemme saaneet aikaan todellisen valvonnan ja mahdollisuuden vaikuttaa Euroopan unionin resurssien hallinnointiin.
On kuitenkin olemassa vaara, että menetämme kädessä olevat korttimme. Mitä enemmän pidämme meteliä petoksista ja korruptiosta, sitä vähemmän meitä otetaan todesta, jollei tämä ole aivan välttämätöntä ja jollemme tiedä tarkkaan, mistä puhumme. Haluaisin varoittaa tästä, koska me talousarvion valvontavaliokunnassa olemme tottuneet siihen, että työskentelemme komission kanssa varojemme hallinnoinnin parantamiseksi. Liian moni henkilö on nyt sitä mieltä, että työskentelemme komissiota vastaan, ja haluan varoittaa, että tämä ei ole terveellinen suuntaus.
Haluan myös viitata tarkastuslausumaa ja vastuuvapautta koskevaan kysymykseen. Tilintarkastustuomioistuin perustettiin soveltamaan kirjanpitomenettelyjä. Se tarkastelee rahojen kuluttamistapaa. Se tarkastelee lukuja ja tulee siihen johtopäätökseen, että kaikki ei ole kohdallaan ja että se ei voi myöntää vastuuvapautta. Meillä on aivan toisenlainen tehtävä. Jos tarkastelee jo aiemmin mainittuja luetteloita - riippumatta siitä, onko kyse Italian maitokiintiöistä, Välimeren alueen oliiviöljystä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin lampaista vai karjan lukumäärästä Korsikassa - huomaa, että kussakin tapauksessa laiminlyöntiin syyllistyy jäsenvaltio eikä Euroopan komissio. En sano, että komissio on täydellinen, mutta emme voi pakottaa komissiota sanomaan "teidän täytyy läimäyttää piiskaa, ja jokainen Euroopan unionin jäsenvaltio reagoi", sillä näin ei tapahdu. Jokainen joka tuntee Euroopan unionin lyhyen historian ja Euroopan pitkän historian, tietää, että ylpeät valtiot eivät tanssi Euroopan komission läimäyttämän piiskan tahdissa. Voimme kuitenkin pyrkiä sitä kohti, ja olemme menossa siihen suuntaan.
Tulemme saamaan aikaan yhtenäisen unionin, mutta meidän on harkittava tarkoin koko kysymystä siitä, mitkä ovat tahallisia petoksia ja mitkä pelkästään erehdyksiä, joita ei voida välttää lyhyellä aikavälillä.

Blak
Arvoisa puhemies, haluan puhua jäljellä olevien kolmen minuutin ajan tämän vuoden suurista asioista. Aloitan Skandinavian maista. Tukholman edustuston hallinto on osoittautunut skandaaliksi. Joudumme odottamaan kurinpitomenettelyn tulosta, mutta haluan kysyä komissiolta, milloin se saadaan päätökseen, ja haluan tietää, onko se ryhtynyt toimiin työntekijöiden erottamiseksi OLAFin raportin julkaisemisen jälkeen. Myös Tanskassa on ollut suuria ongelmia, kuten Niels Busk sanoi. Vakuuksiin liittyvä ongelma, jota ei ole vielä selvitetty, on mittava skandaali Tanskassa. On noloa, että minä tanskalaisena esittelijänä joudun sanomaan tämän, mutta niin on asianlaita.
Mitä tulee pellavaa koskevaan tapaukseen Espanjassa, olen tavattoman iloinen, että asiassa onnistuttiin pääsemään kompromissiin. En ole halunnut osallistua Espanjan sisäiseen kiistelyyn. Olen tutkinut, onko komissio lyönyt laimin valvontatehtävänsä, eikä sitä mielestäni ole tapahtunut. Haluan kuitenkin kiittää molempien leirien espanjalaisia kollegoja yhteistyöhalusta ja eri näkökulmien ymmärtämisestä.
Haluan mainita Fléchardin tapauksen, joka on tänä vuonna ollut suurimman mielenkiinnon kohteena. Emme koskaan saa tietää enempää kuin nyt tiedämme. Olemme asettaneet erikoisvaliokunnan, olemme lähettäneet komissiolle useita kyselyjä, ja viisi uutta ja vanhaa komission jäsentä on ollut valiokunnan kuultavana. OLAF, asiantuntijaryhmä ja tilintarkastustuomioistuin ovat tutkineet asiaa. Ja mitä olemme saaneet selville? Olemme saaneet selville, että Delorsin komissio teki päätöksen, jolla ei ollut oikeusperustaa. Rangaistuksen alentamiselle kuudesta kolmeen miljoonaan ei missään tapauksessa ollut oikeusperustaa, kuten tilintarkastustuomioistuin, asiantuntijaryhmä ja OLAF ovat todenneet. Komissio reagoi ehkä Ranskan hallituksen painostukseen ja yritti kaikenlaisilla tempuilla pelastaa yrityksen, joka on kaiken lisäksi hyvin todennäköisesti ollut sekaantuneena petoksiin alusta asti. Tätä ei vain saatu selville, koska asiaa ei tutkittu läpikotaisin. Päätökset tehneen kokouksen pöytäkirja on kadonnut, eikä sitä ole koskaan kirjattu muistiin. OLAF on juuri saanut valmiiksi hyvin perusteellisen tutkimuksen, jonka johtopäätökset ovat selvät: tiedostoja ei löydetä koskaan. Miten parlamentin jäsenet voisivat ne löytää, jos ei edes OLAF löydä niitä?
Nyt meidän on katsottava eteenpäin, ja olen tavattoman iloinen siitä, että komission jäsen Schreyer on sanonut niin selvästi, että Fléchardin tapaus ei toistu. Uusi komissio on kerrankin myöntänyt, että päätöstä rangaistuksen alentamisesta voisi hyvinkin arvostella ja että olisi pitänyt suorittaa perusteellisempi tutkimus. Komissio on myös luvannut muuttaa sääntöjä niin, etteivät virkamiehet vastaisuudessa voi tehdä tällaisia päätöksiä. Siksi katson, että meidän pitää saattaa tapaus päätökseen ja sen sijaan "käyttää ruutia" sen varmistamiseen, että komissio pitää lupauksensa.
Lopuksi haluan kiittää kaikkia, jotka ovat antaneet panoksensa tähän erittäin hyvään työhön; komissiota, komission työntekijöitä ja parlamentin väkeä, ja erityisesti Asadbeg ja Marina Buk Kristensen ovat toimineet erinomaisesti tässä työssä - siitä heille suuri kiitos.
Niille kolmelle kollegalleni, jotka eivät halua myöntää vastuuvapautta, haluan sanoa, että olisin todella hermostunut, jos he olisivat sanoneet haluavansa myöntää vastuuvapauden. Siinä tapauksessa mietintöni ei olisi ollut tarpeeksi hyvä. Joidenkin elämäntyyliin kuuluu vastustaa asioita. Tämä on hienoa ja hyväksyttävää, ja hyväksyn heidät oikein hyvinä kollegoina. On täysin OK, että kolme ryhmää vastustaa tätä, sitten me muut kannamme vastuun asiasta.

Folias
. (EL) Arvoisa puhemies, minuutin aikaraja pakottaa minut olemaan hyvin konkreettinen. Onnittelen van der Laania mietinnöstä ja viittaan Thessalonikissa toimivaan Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskukseen (CEDEFOPin). Haluan välittää viestin, että huomenna, kun tämä mietintö hyväksytään, tunnustetaan, että CEDEFOP toimii jo niin kuin sen pitää, tunnustetaan sen toiminnan ja panoksen myönteiset puolet, todetaan, että CEDEFOPin rakennus on toteutettu nopeassa tahdissa, että se on valmistunut ennen määräaikaa ja että syntyi vieläpä 1,2 miljoonaa euroa säästöä. Haluaisin huomauttaa, että meidän on pidettävä huolta, että ihmisten, jotka tekevät CEDEFOPissa näin hyvää työtä, ei tarvitse olla huolissaan siitä, että joku päivä heidän pitää muuttaa Thessalonikista jonnekin muualle, kuten he muutama vuosi sitten muuttivat Berliinistä Thessalonikiin.

Turmes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, haluan tämän keskustelun päätteeksi vielä kerran käsitellä yhtä vuoden 1999 talousarvion yksityiskohtaa, joka ulottuu myös vuosiin 2000 ja 2001. Kyseessä on Synergia-ohjelma. Joulukuussa 1999 energian ja liikenteen pääosaston uusi pääjohtaja pysäytti tämän energiaohjelman. Sen vähimmäismäärästä on erimielisyyttä. Pääjohtaja haluaa hyväksyä enää vain vähintään 400 000 euron ohjelmia, neuvoston energia-asioiden asiantuntijaryhmä taas on päätynyt 200 000 euroon.
Tämän riidan takia Synergia-hankkeen toimeenpano on ollut jäädytettynä tähän mennessä puolitoista vuotta. Tapaus on jo saanut groteskeja piirteitä, koska nyt ei pystytty pääsemään yhteisymmärrykseen edes pysyvien edustajien tasolla, ja aihe on päätynyt jopa ulkoministerikokouksen esityslistalle 9. huhtikuuta. Me saatamme jopa menettää vuoden 2001 rahat, ja silloin olisimme tilanteessa, jossa emme olisi toimeenpanneet kahta kolmasosaa energiabudjetista. Meidän parlamenttina pitäisi vaatia komissiota kyseenalaistamaan uuden pääjohtajan Lamoureux'n uskomattoman itsepäinen asenne ja pääsemään sovinnolliseen yhteisymmärrykseen.

Schreyer
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, lopuksi ajanpuutteen takia vain lyhyesti joitakin huomautuksia tästä keskustelusta. Ensinnäkin: miten komissio toimii havaitun tai oletetun petoksellisen toiminnan kanssa? Tätä varten meillä onneksi on vuodesta 1999 asti ollut OLAF, ja se on jo tietenkin toisenlainen lähestymistapa myös vastaavalle tapaukselle kuin Fléchardin tapaus vuonna 1991 oli. Haluan vielä kerran korostaa, että vastaavassa tapauksessa ei toimittaisi samalla tavalla eikä tehtäisi samoja päätöksiä. Tärkeitä ovat tietenkin myös yksittäiset kysymykset. Puhuimme äsken mustasta listasta. Tilanne on sellainen, että tähän asti mustalle listalle on voitu merkitä yrityksiä vain, jos ne on tuomittu rikkomuksesta, ja vain, jos jäsenvaltiot tekevät sen. Tämä on tietenkin epäkohta, ja olemme laatimassa ehdotusta, jonka mukaan myös komissio saa oikeuden merkitä yrityksiä tälle listalle. Mutta samalla minun täytyy sanoa, että kyseessä on neuvoston asetus. Tulemme tietenkin näkemään, miten keskustelu aiheesta kehittyy.
Täällä kysyttiin: kun petos on havaittu ja asiasta nostetaan syyte, miten menettelevät silloin jäsenvaltioiden tuomioistuimet? Kyllä, me tiedämme sen. Menettelytavat ovat erilaisia, sekä nopeudeltaan että perusteellisuudeltaan. En halua nyt väittää mitään mistään yksittäisestä jäsenvaltiosta, tämä on vain havainto. Siinä mielessä aihe "syyttäjäviranomainen" on tietenkin edelleen esityslistalla. Sanon sen vielä kerran: me olemme sitä mieltä, ettei meillä ole oikeusperustaa syyttäjäviranomaisen nimittämiselle, jos sopimusta ei muuteta. Me annamme vihreän kirjan, yritämme myös taloudellisten etujen suojasta annetun asetuksen mukaisella direktiivillä painostaa enemmän, pidämme aiheen siis tässä mielessä pinnalla. Uskon vielä siihen, että ainakin seuraavassa hallitustenvälisessä konferenssissa - toivottavasti sillä on silloin toinen nimi, ehkä seuraava valmistelukunta - tätä aihetta pystytään käsittelemään eri tavalla, ja siitä voidaan tehdä erilaisia päätöksiä.
Tässä yhteydessä tärkeää on myös tämä: olemme esittäneet tiedonannon kurinpitomenettelyn muuttamisesta, ja viittaan vielä kerran siihen, että komissio esittää parlamentille vastuuvapausmenettelyssä listan kunkin yksittäisen vuoden aikana aloitetuista tai päättyneistä kurinpitomenettelyistä ja niiden tuloksista. Minun tietääkseni missään jäsenvaltiossa omista ongelmista ja niiden hoitamisesta tiedottaminen parlamentille ei ole näin laajaa, ei myöskään välttämättä niissä, jotka joskus kehuskelevat omalla avoimuudellaan.
Lisäksi täällä on mainittu talousarvion toteuttaminen. Eri yhteyksissä on sanottu, että talousarvion toteuttamisessa, siis budjettivallan käyttäjän päätösten muuttamisessa konkreettiseksi politiikaksi, on vielä puutteita monessa kohtaa nimenomaan ulkopolitiikan alalla. Viime vuonna toimeenpano oli huonoa esimerkiksi rakennerahastoissa. Se minun täytyy sanoa, koska uutta ohjelmaa ei voitu kaikkialla hyväksyä ja panna täytäntöön. Ulkopolitiikan alalla moni asia on parantunut, myös sen takia, että esimerkiksi Kosovon jälleenrakennusviraston kohdalla käytettiin parlamentin päätösten mukaisesti toisenlaista hallintomallia, joka tähän asti on osoittautunut todella hyväksi. Sikäli tämä on tietenkin jotain, mikä meidän on otettava huomioon pohtiessamme uudistusta. Talousarvion toteuttamisesta haluan tässä yhteydessä sanoa vielä kerran: tulemme nyt viikoittain esittämään parlamentille tiedot talousarvion täytäntöönpanosta, enkä tässäkään asiassa tunne yhtään jäsenvaltiota, jossa parlamentille tiedottaminen olisi niin ajantasaista kuin se täällä tulee olemaan.
Myönteisestä tarkastuslausumasta: talousarviosta ja myös vastuuvapausprosessista vastaavana komission jäsenenä minulle olisi myönteinen tarkastuslausuma tietenkin mieluisampi tänään kuin huomenna. Sehän on itsestään selvää! Mutta tiedän tietysti myös, että tilintarkastustuomioistuimen myönteistä tarkastuslausumaa - ensinnäkin se on tilintarkastustuomioistuimen päätös, eikä tuomioistuin ole sitoutunut mihinkään tiettyyn ajankohtaan tarkastuslausuman antamisesta - ei voi saavuttaa yhdellä ainoalla toimenpiteellä tai muutamilla pikkutoimilla, vaan että tässä on laaja kenttä muokattavana, koska ongelmat petoksellisen toiminnan ja virheiden vähentämisessä vaativat eri aloilla - oli kyse sitten rakennerahastoista, maatalouspolitiikasta tai tutkimuspolitiikasta - aivan erilaisia toimenpiteitä. Tämä käy myös erittäin selvästi ilmi jäsen Blakin mietinnöstä. Kyseessä on tosiaankin laaja kenttä, ja myös talousarvion toteuttamisen parantaminen, virheiden vähentäminen, petosten välttäminen on joskus kuin miinoitettu kenttä, käyttääkseni tätä vertausta edelleen. Komission toimintasuunnitelma ja hallinnonuudistus ovat tässä mielessä myös miinanraivausohjelma sen varmistamiseksi, että budjettivallan käyttäjän talousarviota koskevat päätökset tulevaisuudessa lankeavat hedelmälliseen eivätkä miinoitettuun maaperään.
Voin komission puolesta vielä kerran luvata parlamentille, että emme vastuuvapausmenettelyn jälkeen rentoudu ja heitä lapioita syrjään, vaan päinvastoin käärimme hihat ja rehkimme edelleen entistä ahkerammin.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.

Suu- ja sorkkatauti
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma suu- ja sorkkataudista.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kerron mielelläni teille suu- ja sorkkataudin puhkeamisen viimeisimmistä tapahtumista. Tähän mennessä tautia on esiintynyt lähinnä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa on puhjennut 99 prosenttia tähän mennessä havaituista tapauksista. Tauti puhkesi 20. helmikuuta, jolloin havaittiin kaksi tapausta. Seuraavien viikkojen aikana tapausten määrä nousi kuitenkin räjähdysmäisesti ja toisinaan päivittäin tuli ilmi 50 tapausta tai enemmän. Tässä puhuessamme tautitapausten kokonaismäärä Yhdistyneessä kuningaskunnassa on noussut yli 900 tapaukseen.
Muissa jäsenvaltioissa, joissa tautia esiintyy, tilanne ei onneksi ole yhtä vakava. Ranskassa on todettu kaksi tapausta, Alankomaissa 12 ja Irlannissa yksi; meidän on kuitenkin edelleen oltava erittäin valppaita. Kaikki jäsenvaltiot käyttävät valtavasti resursseja nykyisten tautitapausten taltuttamiseen. Tämä pitää erityisesti paikkansa niissä jäsenvaltioissa, joissa on havaittu tautitapauksia ja etenkin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Jäsenvaltiot ovat olleet erittäin solidaarisia ja tehneet paljon yhteistyötä nykyisissä vaikeissa oloissa.
Komission strategia kriisissä on ollut päättäväinen ja ripeä toiminta. Tavoitteemme on auttaa jäsenvaltioita hävittämään suu- ja sorkkatauti. Tästä tavoitteesta vallitsee yksimielisyys. Muiden tästä kriisistä aiheutuvien kysymysten - erittäin tärkeiden kysymysten - käsittelyä on lykättävä, kunnes tämä tavoite on saavutettu. Säilytämme erittäin korkean yhteensovittamisen ja yhteistyön tason jäsenvaltioiden kanssa, esimerkiksi pysyvä eläinlääkintäkomitea on pitänyt kahdeksan kokousta kriisin puhkeamisen jälkeen, yhdeksättä kokousta pidetään parhaillaan Brysselissä; ja lisäksi on pidetty kaksi suu- ja sorkkatautia sekä eläintarhan eläimiä koskevaa laboratorioasiantuntijoiden kokousta.
Jäsenvaltioihin pidetään päivittäin yhteyttä ja vaihdetaan tietoja; jäsenvaltiot pitävät myös yhteyttä toisiinsa ja vaihtavat tietoja. Me reagoimme nopeasti kaikkeen uuteen tietoon. Komissio on esimerkiksi asettanut vientiä ja eläinkuljetuksia koskevia rajoituksia jäsenvaltioissa ja alueilla, joissa tautia esiintyy, 24 tunnin kuluessa vahvistetuista tautitapauksista. Komissio on tehnyt vähintään 18 päätöstä tämän kriisin puhkeamisen jälkeen. Me toimimme mahdollisimman avoimesti. Kriisistä on keskusteltu pysyvän eläinlääkintäkomitean kokousten lisäksi kahdesti maatalousneuvostossa ja viidesti maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevässä valiokunnassa, Eurooppa-neuvostossa, EU-maiden tuottajajärjestöjen keskusjärjestössä, COPAssa, tai ammattijärjestöissä ja lukemattomissa lehdistötilaisuuksissa ja teknisissä tiedotustilaisuuksissa. Tämä on kolmas kerta, kun esiinnyn parlamentissa ja kerron viimeisimmistä tapahtumista. Olen myös pyytänyt virkamiehiäni olemaan käytettävissä milloin tahansa, jotta saisitte tietoa taudin etenemisestä.
Jos mahdollista, hyväksymme alueellistamiseen liittyvän lähestymistavan uusiin tautitapauksiin. Tämän tarkoituksena on mahdollistaa kaupankäynnin jatkuminen ottamalla käyttöön erittäin tiukkoja turvatoimia taudin etenemisen ehkäisemiseksi. Komissio on tehnyt paljon työtä saadakseen kolmannet maat vakuuttuneiksi siitä, että vienti yhteisöstä on turvallista eikä muodosta riskiä. Tapasin Yhdysvaltain uuden maatalousministerin Ann Venemanin viime viikolla Washingtonissa, ja hän on lupautunut tarkistamaan tilanteen säännöllisesti. Me jatkamme ponnistelujamme, jotta suuret Japanin kaltaiset vientimarkkinat hyväksyvät tämän alueellistamiseen liittyvän lähestymistavan. Olen vakuuttunut siitä, että toteutetut turvatoimenpiteet ovat riittävät estämään viruksen leviämisen kolmansiin maihin. Toistan niille pyyntöni poistaa tarpeettomat ja mielivaltaiset rajoitukset.
Käsittelen seuraavaksi kaikkia yhteisön toteuttamia toimenpiteitä. Kuten totesin aiemmin, komissio on tähän mennessä tehnyt vähintään 18 päätöstä ja tulee epäilemättä tekemään niitä lisää. Ne voidaan jakaa kahteen laajaan ryhmään: ensinnäkin toimenpiteet, joilla on yhteisön laajuinen vaikutus ja toiseksi toimenpiteet, jotka liittyvät yksittäisiin jäsenvaltioihin.
Ensimmäiseen ryhmään, joka koskee yhteisön laajuisia toimenpiteitä, pois luettuna Yhdistynyt kuningaskunta, sovelletaan yhä erittäin tärkeitä elävien ja taudille alttiiden eläinten kuljetusten rajoituksia. Kuljetukset ovat muutamin poikkeuksin mahdollisia lähinnä tilalta teurastamoon tai toiselle tilalle, jos tähän on saatu lupa. Molemmissa tapauksissa lähtö- ja määräpaikan toimivaltaisten viranomaisten on annettava lupa kuljetukseen. Tämä on osoittautunut välttämättömäksi taudin mahdollisen leviämisen estämiseksi mantereella. Toinen välttämätön toimenpide oli kaikkien Yhdistyneestä kuningaskunnasta 1. helmikuuta ja 21. helmikuuta välisenä aikana tuotujen lampaiden teurastaminen. Taudin puhkeaminen Ranskassa kaksi viikkoa sen jälkeen, 13. maaliskuuta, osoitti tämän olleen erittäin tärkeä päätös taudin leviämisen estämiseksi Euroopan mantereella.
Lisäksi on toteutettu tärkeitä turvatoimia, joilla varmistetaan, että tällaisissa kuljetuksissa eläimet eivät joudu kosketuksiin toisilta tiloilta peräisin olevien eläinten kanssa, paitsi jos ne viedään suoraan teurastamoon. Ajoneuvot puhdistetaan ja desinfioidaan, eläinkuljetuksista annetaan tarvittavat ilmoitukset, taudille alttiita eläimiä ei ole tuotu lähetystilalle viimeisten 30 päivän aikana.
Lopuksi pysähdyspaikkojen käyttöä rajoitetaan väliaikaisesti, kun taas kuljetuksen enimmäisaika pysyy ennallaan. Näiden paikkojen tarkoituksena on mahdollistaa kuljetettavien elävien eläinten lepääminen, ruokinta ja juottaminen; ne ovat kuitenkin myös paikkoja, joissa eläimet voivat saada tartuntoja muista eläimistä.
Käsittelen seuraavaksi yhteisön yksittäisiä jäsenvaltioita koskevia yhteisön toimenpiteitä. Yhdistyneelle kuningaskunnalle on asetettu täydellinen taudille alttiiden eläinten, käsittelemättömän lihan ja käsittelemättömien lihatuotteiden vientikielto. Tämä toimenpide ei kuitenkaan koske Pohjois-Irlantia tästä päivästä lähtien lukuun ottamatta kahta tärkeää poikkeusta. Taudille alttiita eläviä eläimiä ei saa viedä maasta eikä muuteta nykyisiä rajoituksia, jotka koskevat Newryn ja Mournen aluetta, jossa Irlannin ainoa suu- ja sorkkatautitapaus on todettu melkein viisi viikkoa sitten.
Ranskan, Alankomaiden ja Irlannin kohdalla sovelletaan elävien taudille alttiiden eläinten vientikieltoa. Myös käsittelemättömälle lihalle, käsittelemättömille lihatuotteille, maidolle ja maitotuotteille on asetettu vientikielto niiltä alueilta Irlannissa (yksi kreivikunta), Alankomaissa (neljä maakuntaa) ja Ranskassa (kolme departementtia), joissa tautia esiintyy. Näitä rajoituksia mukautetaan olosuhteiden muuttuessa. Näin ollen esimerkiksi Ranskassa eläviä taudille alttiita eläimiä koskeva vientikielto on voimassa 12. huhtikuuta asti. Käsittelemätöntä lihaa ja käsittelemättömiä lihatuotteita koskevat vientirajoitukset koskevat kuitenkin tästä päivästä lähtien ja epidemiologisen tilanteen yksityiskohtaisten tutkimusten jälkeen ainoastaan kolmea departementtia, joissa toinen tapaus havaittiin 23. maaliskuuta.
Irlantia koskevia nykyisiä rajoituksia sovelletaan 19. huhtikuuta saakka. Pysyvä eläinlääkintäkomitea tutkii tänään ja huomenna tilannetta Alankomaissa, jossa ensimmäisen 21. maaliskuuta havaitun tapauksen jälkeen on todettu yhteensä 12 tapausta. Tämä on eläinten vientiä ja kuljetuksia koskevien rajoitusten tilanne lyhyesti kerrottuna.
Haluaisin nyt käsitellä kahta muuta tärkeätä toimenpidettä, jotka on otettu käyttöön viime päivinä. Nämä koskevat komission päätöstä hyväksyä rokotukset tarkoin määritellyin edellytyksin Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Alankomaita koskevassa päätöksessä määrätään ehkäisevästä rokotuksesta.
Tämä tarkoittaa sellaisten eläinten rokottamista, jotka lopetetaan ja hävitetään ennalta ehkäisevästi viruksen leviämisen estämiseksi. Ehkäisevää rokotusta voidaan käyttää, jos eläinten lopettamiseen ja teurastamiseen riittävän nopeasti ei ole riittävästi kapasiteettia viruksen leviämisen estämiseksi. Alankomaissa tilanne on valitettavasti tällainen, ja komissio ja pysyvään eläinlääkintäkomiteaan kuuluvat jäsenvaltiot suhtautuvat myötämielisesti tilanteeseen. Näin ollen on täysin tarkoituksenmukaista sallia rokotus näissä olosuhteissa.
Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskeva päätös on monimutkaisempi. Se koskee ainoastaan Cumbrian ja Devonin kreivikunnassa sijaitsevaa karjaa. Muita lajeja, jotka sijaitsevat tietyllä etäisyydellä tartunnan saaneista tiloista, ei rokoteta, vaan ne lopetetaan ennalta ehkäisevästi. Päinvastoin kuin Alankomaissa toteutettavassa politiikassa rokotettuja nautaeläimiä ei välttämättä lopeteta ja hävitetä. Näihin nautaeläimiin, lähinnä lypsylehmiin, sovellettaisiin kuitenkin erittäin tiukkoja kuljetusrajoituksia, jotka rajoittaisivat ne tehokkaasti kyseisille alueille. Lisäksi asetettaisiin tärkeitä rajoituksia niistä saadun maidon ja maitotuotteiden kuljetukselle ja, kun ne lopulta teurastetaan, näistä eläimistä saadun lihan ja lihatuotteiden kuljetukselle.
Rokotuksen seurauksia kuvaa se seikka, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole vielä päättänyt, käyttääkö se hyväkseen komission päätöstä olosuhteissa, joissa tätä on pyydetty. Alankomaat puolestaan harkitsee pyyntöä muuttaa suunnitelma samanlaiseksi kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa hyväksytty suunnitelma. Pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa keskustellaan parhaillaan tästä pyynnöstä.
Ymmärrän täysin, että rokottaminen on erittäin herkkä aihe. Se vaikuttaa houkuttelevalta vaihtoehdolta verrattuna eläinten lopettamiseen ja hävittämiseen. Todellisuus on kuitenkin täysin erilainen. Todellisuudessa rokotuksille asetetaan tärkeitä rajoituksia, ja tällainen menettely ei vieläkään saa laajaa kannatusta. Jäsenvaltiot, mukaan luettuina Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta, eivät ole vielä pyytäneet yleisiä rokotuksia. Eurooppa-neuvosto, joka keskusteli kriisistä äskettäin Tukholmassa, ei myöskään ole pyytänyt niitä. Maatalousväestö kokonaisuudessaan ei ole pyytänyt niitä, enkä ole kuullut niiden käyttöönottoa koskevia pyyntöjä puhuessani nyt kolmannen kerran parlamentissa.
Todellisuudessa rokottaminen on monimutkainen kysymys ja tuo mukanaan valtavia haasteita. Olen kertonut teille aiemmin joistakin näistä haasteista. Haluaisin nyt toistaa ne. Ei ole olemassa hyväksyttyä testiä, jolla voidaan erottaa rokotetut eläimet tartunnan saaneista eläimistä. Tämä mahdollistaa taudin säilymisen eläinkannassa. Suu- ja sorkkataudilla on seitsemän eri serotyyppiä, jokaisella on useita eri alatyyppejä. Rokotus on ainoa tehokas tapa torjua kohdetyyppiä ja ainoastaan rajoitetun ajan. Koska tauti ei ole yleinen EU:ssa, sopivan rokotteen valinnan voisi yhtä hyvin arpoa. EU:ssa on yli 300 miljoonaa taudille altista eläintä - karjaa, lampaita ja sikoja - jotka pitäisi rokottaa, jotta tautia vastaan saadaan täysi turva, ja tämä vaarantaisi meidän kaupankäyntimme jäsenvaltioiden ja tiettyjen sellaisten maiden välillä, jotka sallivat tuonnin ainoastaan suu- ja sorkkataudista vapaista maista, joissa ei rokoteta tautia vastaan. Näiden seikkojen valossa vallitsee yhä yksimielisyys siitä, että nykyisten tautitapausten taltuttaminen ilman yleisiä rokotuksia on paras toimintatapa.
Ennen kuin lopetan, haluaisin sanoa, että kun nämä tautitapaukset on saatu taltutettua, suoritamme erittäin perusteellisen tutkimuksen kaikista taudin puhkeamiseen vaikuttaneista tekijöistä ja taudin seurauksista. Näihin sisältyvät seuraavan kaltaiset omaan vastuualueeseeni kuuluvat kysymykset: eläinten, erityisesti lampaiden ja sikojen, heikko jäljitettävyys; eläinkuljetukset ja erityisesti toimenpiteet, jotka mahdollistavat sen, että eri jäsenvaltioista peräisin olevat elävät eläimet voivat tartuttaa taudin toisiinsa; rokottaminen ja se, pitäisikö luopua nykyisestä politiikasta, jossa kielletään yleisten rokotusten käyttöönotto, ja jos pitäisi, niin missä olosuhteissa ja minkälaisin edellytyksin; tuontia koskevat terveystarkastukset, kun otetaan huomioon, että voimassa olevat EU-määräykset ovat riittävät, jos niitä noudatetaan ei pelkästään viruksen torjumiseksi vaan myös sen varmistamiseksi, että kansanterveyttä koskevia vaatimuksia noudatetaan kaikilta osin ja asianmukaisesti.
On kuitenkin olemassa myös muita laajoja kysymyksiä, joita on tarpeen käsitellä. Kustannukset: nykyisten tautitapausten kustannusvaikutukset yhteisön budjettiin nousevat jopa 170 miljoonaan euroon, joka kattaa pelkästään taudin hävittämistoimenpiteet. Tutkimukset, jotka koskevat uusia merkkiainerokotteita ja erottelutestejä, joiden avulla rokotetut eläimet voidaan helposti erottaa tartunnan saaneista eläimistä, jolloin suojarokotusten käyttöala laajenee huomattavasti. Tällä alalla on jo otettu huomattavia edistysaskeleita, ja niitä on vahvistettava. Asianmukaisissa kansainvälisissä elimissä, erityisesti maailman eläintautijärjestössä (IOE), käytävät lisäkeskustelut nykyisestä virusta koskevasta lähestymistavasta ja mahdollisesti kaikista esille tuoduista kysymyksistä, meidän nykyisistä eläintuotantojärjestelmistämme ja niiden vaikutuksista maaseudun muuhun maatalousväestöön, joka on viime viikkoina joutunut kärsimään suuresti.
Näitä kysymyksiä voidaan kuitenkin käsitellä vasta, kun nykyinen kriisi on saatu hallintaan. Toivon, että tämä tapahtuu mahdollisimman nopeasti. Kiitän teitä mielenkiinnostanne ja kuuntelen mielelläni teidän näkemyksiänne.

Maat
Arvoisa komission jäsen, näen teidän ottaneen edes jonkinlaisen askeleen kohti sellaista politiikkaa, jossa tartunta ja rokotus eivät välittömästi johda eläinten tappamiseen. Se on ehkä ensimmäinen askel, mutta minun ja ryhmäni mielestä se ei vielä riitä. Onhan ilmeistä, että suu- ja sorkkataudin tämänhetkistä torjuntamenetelmää ei voida hyväksyä sen tehokkuuden puolesta sen enempää kuin taloudellisista, yhteiskunnallisista tai eettisistä syistä. Isossa-Britanniassa tauti leviää rajusti ja jättää jälkeensä joukkohautoja ja suuria taloudellisia tappioita. Alankomaissa on tapettu lähes 100 000 eläintä sen jälkeen, kun sieltä oli löytynyt noin kaksitoista tautitapausta. Myös yhteiskunnallinen elämä on suurella alueella suistunut osaksi pois raiteiltaan, ja muut alat, kuten pienet ja keskisuuret yritykset, kärsivät suuria tappioita. Minun maassani on kyse jo yli 100 miljoonan euron tappioista. Tämä koskee myös maaseutua kaukana tartunta-alueista. Sen takia voisi jo sanoa, että se väline, jolla tautia torjutaan, eli karjan hävittäminen, on jo tuhoisampi kuin itse tauti. Esitänkin komissiolle seuraavat kysymykset. Miksi komissio ja neuvosto eivät ota oppia esimerkiksi Etelä-Afrikasta ja Argentiinasta, jotka saivat tuloksia taudin torjunnassa vasta toteuttamalla laaja-alaisia rokotuksia viruksen esiintyessä? Miksi komissio ei ota oppia vuonna 1999 ilmestyneestä, rokotettujen eläinten testaamista koskevasta raportista?
Aikooko komissio käyttää näitä tietoja nykyisen, rokotukset kieltävän politiikan perusteelliseen arviointiin, sillä onhan käynyt täysin selväksi, että taloudelliset vahingot ovat hyvin suuret myös maatalouden ulkopuolella ja väestön keskuudessa tunnetaan aivan oikeutetusti hyvin suurta tyytymättömyyttä eläinten sietämättömien kärsimysten johdosta. Onko komission mielestä todella hyväksyttävää, että yhtä suu- ja sorkkatautiin sairastunutta eläintä kohti tapetaan ja hävitetään kymmeniä tuhansia muita, usein vielä terveitä eläimiä? Kysymykseni liittyy myös BSE:n torjuntaan, sillä onhan tunnettua, että meillä on suuri naudanlihaa ylijäämä. Haluan komission kertovan selkokielellä, että tällä suu- ja sorkkataudin torjuntamenetelmällä ei ehdottomasti ole mitään tekemistä BSE-politiikan kanssa, jossa lähdetään joka tapauksessa liikkeelle siitä, että eläimet pitää tappaa ja hävittää.
Arvoisa puhemies, tämän perusteella voin mielestäni todeta, että suu- ja sorkkataudin tämänhetkistä torjuntamenetelmää ei voida puolustaa sen enempää eettisesti kuin taloudellisestikaan, ja odotan innokkaasti teidän vastaustanne.

Adam
Arvoisa puhemies, haluisin kiittää komission jäsentä hänen erittäin yksityiskohtaisesta julkilausumastaan, joka on - ilman, että halutaan mitenkään sivuuttaa näiden tautitapausten tuhoisia vaikutuksia - vähentänyt jonkin verran hysteriaa, jota on esiintynyt.
Olemme olleet täysin yksimielisiä siitä, että teurastus ja hallinta oli tehokkain tapa toimia, kun tämä tauti puhkesi. Jos Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei olisi toiminut nopeasti ja asettanut vientikieltoa ja kuljetusrajoituksia sekä varoittanut muita jäsenvaltioita, taudin vaikutukset mantereella ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa olisivat olleet paljon suuremmat. Television lyhyet uutisvälähdykset (sound-bite television) eivät ole yhtään auttaneet kansalaisia ymmärtämään tätä monimutkaista tautia - kuten ehkä huomasitte muutama viikko sitten, arvoisa komission jäsen. Rokottaminen ei ole niin yksinkertaista kuin jotkut antavat ymmärtää. Onnittelen komission jäsentä siitä, että hän onnistui selvittämään tätä asiaa ja hävittämään joitakin liikkeellä olevia myyttejä. Pysyvä eläinlääkintäkomitea on suostunut rokotuksiin ainoastaan sillä edellytyksellä, että karanteeni, teurastus ja hävittäminen ovat edelleen tärkeimmät käytetyt keinot taudin hävittämisessä. Tämä selkeä viesti tulisi lähettää parlamentista.
Ihmisten terveydelle ei aiheudu vaaraa. Suurin osa Yhdistyneen kuningaskunnan maaseudusta on vapaa taudista ja avoinna liiketoimille, kunhan noudatetaan järkeviä varotoimia, kuten maatilojen ja karjan välttämistä.
Tauti jatkuu jonkin aikaa, ja sen jälkeen on suoritettava, kuten komission jäsen totesi, täydellinen tutkimus. Ei ole pienintäkään epäilystä siitä, että viruksen tarttuvuus ja lampaiden laajat kuljetukset juuri ennen taudin puhkeamista ovat olleet tärkeitä tekijöitä taudin leviämisessä. Meidän on kuitenkin tiedettävä enemmän itämisajasta, viruksen epidemiologiasta ja siitä, miten maatalouskäytännöt ovat myötävaikuttaneet asiaan. Otan tyytyväisenä vastaan komission jäsenen sitoumuksen tarkastella kaikkia näitä ja muita tekijöitä.
Pikaratkaisujen antamisesta ennen tutkimuksen suorittamista ei ole mitään hyötyä.

Mulder
Arvoisa puhemies, joissakin unionin jäsenvaltioissa ja varsinkin Alankomaissa tämä on vakavin maatalouskriisi moneen vuoteen. Haluaisin ilmaista myötätuntoni niille viljelijäperheille, joihin tämä kriisi on vaikuttanut, ja kaikille muille, jotka joutuvat myös kantamaan sen seurauksia.
Liberaaliryhmä kannattaa hätärokotuksia, joiden avulla viruksen esiintymistä ja leviämistä voidaan rajoittaa. Meidän mielestämme rokotusten lopullinen tavoite on suu- ja sorkkatautiviruksen kitkeminen pois koko Euroopan unionista.
Emme voi ummistaa silmiämme niiltä voimakkailta epäilyksiltä, joita koko Euroopassa tunnetaan rokotukset kieltävää politiikkaa kohtaan. Se, mitä komission jäsen tänä iltapäivänä sanoi, on ilahduttavaa, mutta se pitää selvittää paremmin yleisölle. Mitä nykyisestä politiikasta luopumisesta seuraisi? Miten se vaikuttaisi Euroopan markkinoihin? Entä viljelijäperheiden tuloihin? Tällaisia asioita komission pitää viestittää.
Toinen seikka. Noudatamme tällä hetkellä lentokentillä ja muissa maahantulopisteissä erittäin tiukkaa valvontaa. Tällaisen tiukan valvonnan ei pidä olla vain väliaikaista, vaan siitä pitää tulla pysyvää. Meidän pitää ottaa oppia Yhdysvalloista ja Australiasta, missä tällaista valvontaa on harjoitettu jo vuosia. Komission jäsen sanoi yhtä ja toista karjan kuljetuksista Euroopassa. Meidän pitää harkita, voisimmeko asettaa koko Eurooppaan tiettyjä karanteenivyöhykkeitä, niin että eläimet eivät enää pääse tartuttamaan toisiaan nykyisissä niin sanotuissa lepopisteissä.
Lopuksi pieni asia. Monissa maissa viljelijät eivät muutamaan päivään ole voineet toimittaa maitoa. Voisiko komissio mahdollisesti tarkistaa päätöksensä ja vähentää tämän viljelijöiden maitokiintiöstä? Viljelijöille pitää myöntää ylimääräinen maitokiintiö, niin että heidän kärsimänsä taloudellinen vahinko ei enää kasva. Ne päivät, joina he eivät voineet toimittaa maitoa, pitää ottaa huomioon heidän maitokiintiössään.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, osoititte meille vaikuttavasti, mihin toimenpiteisiin komissio on ryhtynyt. Meistä tuntuu, että tämä tulee vähän liian myöhään. Näihin toimenpiteisiin olisi mahdollisesti pitänyt ryhtyä rauhan aikana - sanotaan nyt näin. Komission, mutta myös joidenkin jäsenvaltioiden huoleton suhtautuminen tautivaaraan oli huomiota herättävää, ja syntyi sellainen vaikutelma, ettei myöskään ollut etukäteen huolehdittu yhteisen torjuntasuunnitelman esittämisestä. Syntyi sellainen vaikutelma, että poliitikot esittävät kasapäin radikaaleja vaatimuksia ja ohjeita, mutta tautien torjunnassa ne eivät olleet mielestäni kovinkaan tehokkaita.
Mutta varsinainen aihehan on tietenkin tämä kysymys: hävittäminen vai rokottaminen? Minun on selvennettävä parlamentille, että tässä ei ole kysymys paluusta jatkuvaan ennalta ehkäisevään rokotukseen, vaan kysymys on siitä, voidaanko taudin puhkeamista rajoittaa hätä-, rengas- ja ennalta ehkäisevillä rokotuksilla. Lisäksi on kysyttävä: mitä eläimille sitten tapahtuu? Tehän olette sallineet rokotukset, mutta sillä edellytyksellä, että eläimet hävitetään. Te vähän kiertelitte tätä aihetta tämän päivän esityksessänne, sanokaamme suoraan: tämä on skandaali! Terveitä eläimiä, jotka rokotetaan, ei tarvitse hävittää taudin hillitsemiseksi, ne voidaan viedä hyödynnettäviksi. On maita, jotka osoittavat, että ne harjoittavat vientipolitiikkaa - kuten Argentiina muun muassa Euroopan unioniin - vaikka niissä on suu- ja sorkkatautitapauksia. Silti ne eivät kuljeta tautia.
Odotamme teiltä - ja toivon, että päätöslauselma myös osoittaa sen huomenna - ettette esitä meille täällä jatkuvasti argumentteja sen puolesta, miksi hävittäminen on välttämätöntä - sen olen jo kuullut alaisiltanne! Käytetään kaikki mahdollinen mielikuvitus sen sanomiseksi, miksi se on välttämätöntä, mutta niukasti mielikuvitusta siihen, että päästäisiin kerrankin pois tästä tiukasta hävittämisasenteesta. Odotan teiltä, että selitätte, miten aiotte neuvotella kansainvälisellä tasolla, että pääsemme järkevään taudintorjuntaan ja voimme silti käydä kauppaa unionin ulkopuolisten maiden kanssa.
Tämä vastakkainasettelu on vihdoin lopetettava,: kaupan ja järkevän tautipolitiikan on oltava mahdollista. Rokotus ei ole vain tunnetason ongelma...
(Puhemies keskeytti puhujan.) (Suosionosoituksia)

Fiebiger
Arvoisa puhemies, Isossa-Britanniassa riehuva tauti ja sen leviäminen mantereelle osoittavat selvästi, että taudin etenemistä ei ilmeisesti voida pysäyttää tähänastisella tautistrategialla. Mielestäni emme ole vielä voittaneet pahinta.
Komissio kannattaa suu- ja sorkkataudin ensimmäisen esiintymisen jälkeen karitsoiden hävittämistä ja palavia rovioita eikä innostunut muista suu- ja sorkkataudin torjuntakeinoista, joista olisi voitu päättää kansallisella tasolla. Suuri poliittinen seikkailu - olen sitä mieltä - koska kustannukset ja hyödyt on vaikea selvittää. Oikea keino olisi tässä ollut panostaa alusta alkaen talouteen. Rokotus ensimmäisinä päivänä suu- ja sorkkataudin puhjetessa olisi säästänyt paljon rahaa, mutta ennen kaikkea henkilökohtaista kärsimystä. Arviolta 200 miljoonaa hyötyeläintä kuljetetaan joka vuosi ympäri EU:ta. Tämän kauppaketjun jäljittäminen taaksepäin tarvittavalta ajalta on aina ongelmallista ja epävarmaa. Jo normaaleina vuosina - ilman BSE-kriisiä ja suu- ja sorkkatautikriisiä - virheiden osuus on suuri. Yhteinen maatalouspolitiikka on kuin raskas höyrylaiva, jota on vaikea pysäyttää, kun se on kerran päässyt vauhtiin.
Siksi olisi ollut välttämätöntä käyttää suu- ja sorkkataudin torjumiseen useita käytännössä toteutettavia vaihtoehtoja. Nykyinen muoto kertoo keskitiestä ja järjenvastaisuudesta - olen iloinen, että se on tarkoitus muuttaa!
Naudanlihan kulutus on laskenut puolella. Hinnat ovat alamaissa, eikä kuukausipalkkoja pystytä enää rahoittamaan naudantuotannolla. Komission jäsen Fischlerin korvausohjelmaa pitäisi täydentää 8 kohdalla, nimittäin maitokiintiön sakkomaksun poistamisella. Tämä on järkevää, koska karjan myynti on pysäytetty. Toimeentulo ja työpaikat maataloudessa, ravintotuotannossa ja jalostusalalla ovat vaarassa, maaseututurismia ei enää ole niilläkään alueilla, joilla suu- ja sorkkatautia ei ole. Jopa sukulaiset pysyvät kotona. Kestää vuosia korjata tämä kaikki niin sanotulla hätäohjelmalla. Nautaahan ei tuoteta käden käänteessä.
Rokotusta on hyödynnettävä Euroopan laajuisesti paremmin normaalina tautientorjuntakeinona. Tällöin on varmistettava, että rokotetut sorkkaeläimet ja niiden tuotteet ovat tietenkin myyntikelpoisia, siis niitä voidaan markkinoida ilman kaupan rajoituksia. On kehitettävä päättäväisesti testejä, joilla voidaan erottaa rokotetut eläimet tartunnan saaneista. Silloin komissionkin olisi varmaankin helpompi antaa jäsenvaltioille tähänastista enemmän liikkumavaraa tautien torjuntaa koskevaan päätöksentekoon osallistumisessa.

Berlato
Arvoisa puhemies, kuulimme komission jäsenen näkemykset Ison-Britannian tilanteesta: tapauksia on 900, ja vaikuttaa siltä, että tilanne ei ole hallinnassa. Tällaisen kuvan tilanteesta olemme saaneet. Olen siksi sitä mieltä, että tähänastiset aloitteet eivät ole olleet riittäviä. Sitä paitsi korviimme on kantautunut myös maatalousvaliokunnasta, että juuri Yhdistyneessä kuningaskunnassa - näin jotkut karjankasvattajat ovat sanoneet - toimet eivät ole aina riittävän ripeitä, kun ajatellaan, että siitä, kun suu- ja sorkkatautitapaus todetaan navetassa, saattaa kulua kolmekin viikkoa teurastukseen. On siis luotava puitteet, joissa komissio käyttää kaikkia keinojaan puuttuakseen tilanteeseen ja nopeuttaakseen toimia, myös siksi, että viimeinkin tajuttaisiin tarve ottaa käyttöön rokotukset, jotka eivät ole lopullinen ratkaisu ongelmaan mutta jotka ovat ilman muuta osoitus halusta ottaa käyttöön uusia keinoja pelkkien teurastusten tilalle. On siis olemassa ilmeinen tarve luoda puitteet, joissa valvontaa voidaan lisätä ja siten välttää suu- ja sorkkataudin leviäminen myös muihin maihin.

Bernié
Arvoisa puhemies, poliitikkojen on aika antaa perättäisistä elintarvikekriiseistä pahoin kärsineelle maatalousväestölle selkeä viesti siitä, että sitä tuetaan.
Syyllistetyt maanviljelijät ovat itse asiassa järjestelmän uhreja. Kuuluisan ennalta varautumisen periaatteen nimissä tehtävät massiiviset teurastukset saavat jatkuvasti lisää kannatusta, sillä kuluttajan luottamusta ei ole noista uhrauksista huolimatta onnistuttu palauttamaan. Luottamus ei synny itsestään vaan se on ansaittava. Sen palauttamiseen tarvittaisiin tehokas tiedotuskampanja.
Kohdentamattomat vientikiellot lamauttavat vientimme. Komissio on epäonnistunut neuvotteluissaan Yhdysvaltojen kanssa. Suu- ja sorkkatauti koettelee vain muutamia alueita, mutta koko Eurooppaa rangaistaan siitä: tätä ei voida hyväksyä, joten tilanne on korjattava. Myös Venäjän ja Japanin markkinat ovat sulkeutuneet. Mikä on neuvottelujen laita?
Unionin on otettava tiukasti kantaa alueellistamiseen. Miksemme turvautuisi suojarokotuksiin tässä taloudellisesti ja yhteiskunnallisesti katastrofaalisessa tilanteessa menemättä kuitenkaan eriytettyyn teurastukseen? Järjestelmällinen teurastaminen johtaisi kyseisten karjankasvattajien perikatoon ja geneettisen perinnön tuhoutumiseen. Euroopassa on runsaasti paikallisia eläinrotuja: meidän on löydettävä keinot niiden suojelemiseen hyväksymällä niiden rokottaminen.
Vahingonkorvausten on puolestaan oltava täysimääräisiä karjan uusimiseksi, ja ne on voitava maksaa nopeasti, sillä raskasta hallintoa ei voida hyväksyä kriisin laajuuden takia. Korvausten piiriin on kuuluttava myös tuotantoprosessin loppuvaihe sekä muut maataloustoimet, kuten siipikarjan ja riistan kasvatus sekä monet matkailualan toimet: vaikka taudit eivät koske tätä alaa, se menettää markkinoita hysteerisen ilmapiirin takia.
Lisäksi olisi perustettava mahdollisimman nopeasti psykologisen tuen keskuksia. Kuka nimittäin huolehtii nykyisin taloudellisten seikkojen ohella osan perinnöstään menettäneiden maanviljelijöiden hädästä? Meidän on osoitettava aukotonta solidaarisuutta tämän inhimillisen hädän hetkellä.

Martinez
Arvoisa puhemies, arvoisa kuluttaja-asioista - sanon siis kuluttaja-asioista, en maatalousasioista - vastaava komission jäsen, meitä askarruttava suu- ja sorkkatauti sattuu sopivaan ajankohtaan. Se sattuu sopivaan ajankohtaan itälaajentumisen ja WTO:n neuvottelujen kannalta. Hetki on sopiva etenkin itälaajentumisen kannalta, koska maatalousmenojamme on eittämättä vähennettävä ja koska vuosittainen maatalousbudjettikakku on voitava jakaa tulevaisuudessa 21 osaan 15:n sijasta, joten jokaisen osuus pienenee, ellei nyt sitten maanviljelijöiden määrää vähennetä.
Hetki on sopiva myös WTO:n neuvottelujen kannalta, sillä meidän on annettava markkinoillamme sijaa myös eteläisen pallonpuoliskon maiden tuotteille ja Cairnsin ryhmään kuuluvien maiden tuotteille. Näin on jo tehty viinin, hedelmien ja vihannesten kohdalla, mutta sitten on vielä Uusi-Seelanti ja Australia, jotka ovatkin sattumoisin lampaan tuottajia! Kuinka voimme vastedes sekä vähentää Länsi-Euroopan maatalousmenoja että antaa markkinoillamme sijaa etelänpuoleisten maiden tuotteille? Vastaus on yksinkertainen: karjankasvattajiemme määrää ja eläinlaumojen päälukua vähentämällä! Kuinka karjankasvattajien ja eläinten määrän vähentäminen sitten tapahtuu? Yksinkertaisesti siten, että suu- ja sorkkataudista tehdään jokapäiväinen asia, jota korostetaan mediaoperaatiolla "Apocalypse Now", siten, että pistetään show pystyyn teurasrovioineen, eläinten joukkohautoineen, kaivinkoneineen, puskutraktoreineen, eristysketjuineen, miliiseineen sekä lammas-, nauta- ja sikarovioineen.
FAO varoitteli viime vuonna useiden kuukausien ajan suu- ja sorkkataudista Anatoliassa, Koreassa, Japanissa, jopa Etelä-Afrikassa, sekä Kreikassa. Punaiset vaaran valot vilkkuvat maailmassa, mutta Euroopan unioni ei liikauta eväänsäkään! Suu- ja sorkkatauti on tullut, se tuli kuin varkain Isoon-Britanniaan, jossa on Euroopan suurimmat karjalaumat. Rokotukset olisi otettava käyttöön, mutta niihin ei kuitenkaan ole ryhdytty. Niihin ei ole ryhdytty siksi, että on näyteltävä vahingoittumatonta, koska rokotettavia eläimiä olisi kolme miljoonaa, koska se maksaisi 100 miljoonaa euroa, koska vienti ei enää olisi mahdollista, vaikka nyt vienti on tyrehtynyt kokonaan, ja epidemia leviää.
Tästä seuraa, että 55-vuotiaat ja sitä vanhemmat karjankasvattajat, joiden eläimet on teurastettu, jäävät eläkkeelle. Myynnin romahduksen vääjäämättä aiheuttamat rahavaikeudet johtavat karjankasvattajien häviämiseen. Mutta jos karjankasvattajat häviävät, tarvitsemamme budjettisäästöt olisivat taatut. Jos Britannian eläimet menetetään, jää tilaa eteläisen pallonpuoliskon lampaille ja tällöin Uusi-Seelanti ja Australia olisivat valmiita allekirjoittamaan WTO:ssa.
Talousarviossa olisi näin varaa itälaajentumiseen, kun maatalousmenot olisi eliminoitu.
Kaiken kaikkiaan suu- ja sorkkatauti on mahdollistanut kolmen ihmeen toteutumisen BSE-kriisin jälkeen. Ensimmäinen ihme: itälaajentumiselle on nyt aikaisempaa vähemmän budjettiesteitä. Toinen ihme: eurooppalaisten karjankasvattajien uhrilahjaan tyytyväinen Cairnsin ryhmä on valmis allekirjoittamaan WTO:ssa. Kolmas ihme: kaiken kukkuraksi yhteisen maatalouspolitiikan uudistaminen onnistuu maanviljelijöidemme kustannuksella, sillä media on tehnyt heistä lehmien myrkyttäjiä ja lampaiden saastuttajia.
Kaikki tämä on tietenkin vain muka sattumaa. Samoin Stephen Dorell myönsi vuonna 1996 BSE:n tartuntamahdollisuuden ihmiseen sattumoisin juuri silloin, kun amerikkalainen hormoniliha oli päivän puheenaiheena! Viruksen on annettu levitä muka sattumalta. BSE:lle ei ole 10 vuoteen tehty mitään sattumalta. Sattumaa on myös se, että maailman mediat ovat Yhdysvaltojen käsissä. Arvoisa puhemies, meidän on nimitettävä komission jäsen Pascal Lamyn rinnalle komission jäsen "herra Sattuma". Hän veisi WTO:n neuvottelut onnistuneesti päätökseen luovuttuaan soijasta Blair House -neuvotteluissa, ja seuraavaksi on karjankasvattajien vuoro.

Souchet
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, käytän hyväkseni tätä keskustelua suu- ja sorkkatautiepidemiasta esittääkseni ensinnäkin syvimmät solidaarisuuden osoitukseni kaikkia niitä karjankasvatusalan toimijoita kohtaan, jotka ovat jo saaneet julmasti kärsiä markkinoita ravistelleesta BSE-kriisistä, ja etenkin kaikkia niitä naudankasvattajia kohtaan, joiden suuri enemmistö työskentelee mallikelpoisesti sellaisia käytäntöjä tiukasti noudattaen, joissa otetaan huomioon sekä ympäristö että kasvatettavat eläimet, ja joita tämä uusi kriisi nyt ankarasti koettelee synnyttäen hämmennystä heidän keskuudessaan.
Haluaisin, että kiireelliset toimet, joiden tarkoituksena on nykyiseen epidemiaan vastaaminen hyvin vaikeasti hallittavissa olevassa tilanteessa rokotusten loppuessa unionissa vuoden 1991 jälkeen, erotettaisiin toimista, joita on tarkoitus toteuttaa vastaavanlaisen katastrofin uusimisen estämiseksi sitten, kun nykyinen epidemia on saatu kuriin.
Mitä meidän olisi tehtävä? Ensinnäkin olisi aloitettava perusteelliset pohdinnat niistä karjankasvatuksen kehityssuunnista, jotka ovat mahdollistaneet tällaiset tautiepidemiat. Olemmeko tehneet oikein salliessamme kasvatuksen keskittämisen, kun kasvatettavien eläinten määrä lisääntyy jatkuvasti, karjankasvatus erikoistuu ja muuttuu yhä keinotekoisemmaksi? Olemmeko tehneet oikein viedessämme teurastamoiden keskittämisen äärimmäisen pitkälle, minkä takia tilojen läheisyydessä sijaitsevat teurastamot on jouduttu sulkemaan, mikä taas on jouduttanut karjankasvatuksen keskittämistä ja tehnyt pitkän matkan eläinkuljetuksista tavallisia?
Meidän on uudistettava Kansainvälisen eläinkulkutautiviraston määräämiä kansainvälisiä sääntöjä, jotka nykymuodossaan tuntuvat järjettömiltä ja vanhentuneilta. Nykyisin on niin, että jos yksi elävä eläin on rokotettu suu- ja sorkkatautia vastaan yhden maan alueella, kyseisestä maata ei enää voida pitää tautipuhtaana maana, joten siltä kielletään kaikkien eläinten vienti. Kuka nyt ei tajuaisi, että Yhdysvallat hyötyy valtavasti näin mielivaltaisesta säännöstä?
Olisi pohdittava myös kahdenvälisiä kauppatoimia, sillä jokainen jäsenvaltio voi vapaasti neuvotella Venäjän, Japanin tai muiden maiden kanssa ehdoista, joiden rajoissa vientiä voidaan toteuttaa. Myös hajauttaminen on tarpeen. Tällä alalla ei ole mitään järkeä kohdella jäsenvaltioita eikä ainakaan Euroopan unionia homogeenisena aluekokonaisuutena. Siinä ei ole mitään järkeä, että Britannian yksi ainoa suu- ja sorkkatautitapaus tuntuu Elsassissa asti, tai että Isoa-Britanniaa, jossa on tuhat tartuntatapausta, kohdeltaisiin samalla tavoin kuin Ranskaa, jossa tapauksia on löydetty vain kaksi.
Olisi myös vakavasti pohdittava, oliko ennalta ehkäisevät rokotukset yhteisössä vuoden 1991 jälkeen kieltävä päätös oikea. Eikö olisi syytä sallia edes harvinaisten eläinten, siitoseläinten ja mikseipä myös lypsylehmien rokotukset? Rokotusten salliminen edellyttäisi ehdottomasti rokotusmerkkien tutkimuksen ja kehittämisen edistämistä, jotta rokotetut eläimet voidaan erottaa tartunnan saaneista elämistä.
Olisi myös löydettävä keinot, jotka ovat tarpeen tilojen, ja etenkin sellaisten pienten ja keskisuurten tilojen toiminnan edistämiseksi, joilla eläimet sekä syntyvät että kasvavat, jolloin eläintautien leviämisriski pienenee, koska eläinten syntymä, kasvatus ja kasvatuksen viimeistelyvaihe on keskitetty samaan tuotantotilaan, mikä on merkittävä ennalta ehkäisevä tekijä. Tällainen ennalta ehkäisevä rooli on täysivaltaisesti tunnustettava yhteisessä maatalouspolitiikassa.
(Suosionosoituksia oikealta)

Böge
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on aivan selvää, ettei kukaan voi tällä hetkellä ajatella kattavia rokotuksia, jo pelkästään senkin vuoksi, ettei käytettävissä ole riittävästi rokotteita. Haluan myös lisätä, ettei puutteellista hygieniaa ja ennaltaehkäisyä saa peittää rokotuksella. Aivan yhtä selvää näyttää kuitenkin nykyisin todella olevan, että uuden suu- ja sorkkatautipolitiikan ensimmäinen testi yhteismarkkinoihin siirtymisen jälkeen näyttää päättyvän katastrofiin. Arvoisa komission jäsen, lisään erittäin vakavasti, että kansainväliset sopimukset, sitominen, myös itsensä sitominen maailman eläintautijärjestön (IOE) kriteereihin - merkitsevät kuitenkin toisaalta: nykyisen politiikan jatkamista ei kestä Euroopassa kukaan, ei komissio eivätkä muut eurooppalaiset toimielimet! Pelkkä karjan jatkuva hävittäminen ei ole pitkällä aikavälillä järkevää eikä tarkoituksenmukaista. Arvoisa komission jäsen, haluan lisätä, että tämä koskettaa myös eläinsuojelukysymyksiä, omaisuudensuojan periaatetta ja myös suhteellisuusperiaatetta, joka on osa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen jatkuvaa oikeuskäytäntöä. Siksi minusta on hyvä, että asianosaiset alkavat mitä todennäköisimmin selvittää näitä oikeudellisia kysymyksiä.
Ja, arvoisa komission jäsen, kysymykseen siitä, miten me nyt jatkamme uudella strategialla, jossa ei yksinkertaisesti luovuta hyväksi havaituista ennaltaehkäisyn elementeistä, yhdistyy automaattisesti kysymys siitä, mitä komissio on tehnyt toteuttaakseen tieteellisen komitean maaliskuussa 1999 antaman kertomuksen, kun otetaan huomioon alueellistamisneuvottelut kansainvälisellä tasolla, kun otetaan huomioon testin validointi ja kriteerien määrittäminen sille, milloin hätärokotukset ovat tarpeen myös vaara-alueilla.
Aivan lopuksi: rokotusten yleisen halveksunnan Euroopassa ja maailmassa on loputtava! Sen puolesta me taistelemme kaikin voimin ja päättäväisesti!

Garot
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kerroin edellisellä istuntokaudella huolista, joita alueellani koetaan suu- ja sorkkatautiviruksen ilmaantumisen vuoksi.
Nyt haluaisin ilmaista yleistä helpotusta siitä, että taudin tarttuminen on saatu kuriin ja tilanne on hallinnassa Ranskan toisessa tautipesäkkeessä, joka sijaitsee 300 kilometrin päässä ensimmäisestä.
Voimme epäilemättä tehdä sellaisen johtopäätöksen näistä maani kahdesta tapauksesta, että suu- ja sorkkatautivirusta koskeva yhteisön torjuntastrategia on tehokas ja tarkoitukseensa hyvin soveltuva, koska se perustuu äärimmäiseen valppauteen sekä siihen, että tuota strategiaa toteutetaan mahdollisimman tiukasti.
Ensimmäisestä "erävoitosta" johtuva tyytyväisyys ei kuitenkaan anna mielestäni aihetta lopullisten johtopäätösten tekoon. Minäkin haluan korostaa, että on odotettava viruksen täydelliseen kukistumiseen asti, ennen kuin siitä voidaan tehdä lopullisia johtopäätöksiä kaikilta osin: terveyden, talouden, psykologisten vaikutusten ja budjettinäkökohtien kohdalla. Haluaisin kuitenkin ottaa esiin ongelmia, joita on hoidettava jo nyt odottamatta edellä mainitsemiani vaiheita.
Karjankasvattajat ovat tarjonneet eläinuhreillaan suojakilven yhteisön suojelun takaamiseksi. Euroopan yhteisön ja kansallisen yhteisön on vuorostaan helpotettava heidän henkisiä kärsimyksiään sekä taattava täysimääräiset korvaukset heidän taloudellisista menetyksistään. Koko ala on menettänyt tasapainonsa ja on nyt uhattuna. Jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin on käsiteltävä kiireesti tilannetta sen edellyttämällä tavalla.
Eläinten massiiviset teurastukset eivät juurikaan saa ymmärtämystä yleisessä mielipiteessä, koska virus ei ole ihmisille vaarallinen. Näin ollen olisi laadittava erityinen tiedonanto, jossa maanmiehillemme kerrottaisiin viruksen vastaisen taistelun terveydellisistä ja taloudellisista panoksista sekä terveysstrategian mahdollisesta kehittämisestä esimerkiksi rokotustekniikoiden kehittämisen hyväksi.
Arvoisa komission jäsen, olemme nyt poikkeuksellisessa tilanteessa. Näin ollen sitä on myös käsiteltävä poikkeuksellisin menetelmin.

Pesälä
Arvoisa puhemies, edellinen puhuja Garot sanoi, että tauti alkaa olla vähitellen hallinnassa. Toivon niin. On siis katsottava tulevaisuuteen. Eläintaudit leviävät eläinkuljetusten mukana, minkä vuoksi yli rajojen tapahtuvia eläinkuljetuksia tulisi ylipäätään välttää. Niille ei ainakaan pitäisi olla minkäänlaisia taloudellisia kannustimia. Lisäksi kuljetuksien valvonta on saatava kuntoon jokaisessa EU:n jäsenvaltiossa ja ehdokasvaltioissa.
Yksi ongelma liittyy eläinten, erityisesti mullikoiden, huutokauppoihin. Minusta niistä tulisi luopua kokonaan. Eläinkaupat on tehtävä nykyisen tekniikan aikana suoraan tiloilta tiloille tai tilalta teurastamolle. Korostan myös ennaltaehkäisevän politiikan merkitystä. Hygieniasäännösten tarkka noudattaminen ja kuljetuksiin liittyvien säännösten noudattaminen ovat ehdottomasti koko maatalouskaupan ja siten tuotantoketjun perusta. Mahdolliset rokotukset EU:n on tehtävä niin, että ne maat, joissa tartuntoja ja tauteja ei ole, eivät joudu kohtuuttomasti kärsimään.

Wyn
Arvoisa puhemies, suu- ja sorkkataudin puhkeamisen suoraan tai välillisesti yhteisöille aiheuttamien vaikutusten takia tärkeää on, että opimme jotain monille yhteiskunnan aloille tuhoisia epäsuoria vaikutuksia aiheuttaneen taudin puhkeamisen huonosta käsittelystä. Välilliset menetykset niille, joihin tauti on suoraan tai välillisesti vaikuttanut, ovat tähän mennessä olleet valtavat: kuljetusalan yrittäjät, teurastamoille, matkailualalle, kulttuuritapahtumille, kouluille, ja pienet yritykset ovat kärsineet eniten. Maanviljelijöille, joiden karjaan suu- ja sorkkatauti ei ole vaikuttanut suoraan mutta jotka eivät pysty viemään karjaansa markkinoille, aiheutuu myös valtavia vahinkoja, joita pahentaa entisestään kielto myydä karjaa 30 kuukauden ajan BSE-kriisin jälkeen.
Arvoisa komission jäsen, sain viime viikolla eräältä kollegaltani kuulla, että jos Yhdistynyt kuningaskunta tarjoaisi valtionapua niille, jotka ovat kärsineet kriisistä, tämä ei olisi Euroopan unionin kilpailupolitiikan vastaista. Olisin tyytyväinen, jos komissio voisi selventää tätä näkökohtaa. Meidän on myös harkittava sitä, että paikallisia teurastamoita perustettaisiin uudestaan ja sitä, että vähennetään pitkän matkan eläinkuljetuksia, jotka epäilemättä nopeuttivat taudin leviämistä.

Patakis
Arvoisa puhemies, viimeaikaiset suu- ja sorkkatautiesiintymät eräissä Euroopan unionin maissa osoittavat, että järjestelmät, joilla turvataan eläintautien tehokas valvonta, eivät ole hyväksyttävällä tasolla. Tämä johtuu Euroopan unionin monikansallisten yritysten vaatimuksesta saada liikutella tuotteita täysin vapaasti yhteisön alueella, vaatimuksesta, joka on toteutettu perustamalla yhtenäiset sisämarkkinat. Sisämarkkinoilta on poistettu eläinlääketieteellinen terveysvalvonta, jotta Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä voidaan kuljettaa eläimiä ja eläintuotteita. Tämä on aiheuttanut sen, että taudit siirtyvät helposti maasta toiseen ja että valvonta on vaikeaa, ellei mahdotonta.
Samaan aikaan kuljetettavien eläinten terveystilanne ja eläintuotteiden puhtauden sertifiointi on pikemmin symbolista kuin todellista. Tämän todistaa eläinlääketieteellisten palveluiden sietämätön nykykuva, niitä ei ole edes alkeellisella tasolla organisoitu vastaamaan sekä määrällisesti että laadullisesti suurimpiin yhtenäisten sisämarkkinoiden vaatimuksiin. Tämä on luonnollista seurausta monikansallisten yritysten vaatimuksesta poistaa kaikki esteet ja vähentää näihin yrityksiin itseensä kohdistuva valvonta minimiin, kuten osoittavat myös muut äskettäiset ongelmat dioksiinien, BSE-taudin ym. kanssa.
Näin ollen nykytilanne on hinta yhtenäisten sisämarkkinoiden perustamispolitiikasta ja vaatimuksista yhä vain vähäisemmästä valvonnasta. Tämän osoittaa tarve palata rajatarkastuksiin yhteisön sisällä eläinkulkutautien leviämisen estämiseksi ja tarve korvata karjankasvattajille heidän kärsimänsä vahingot. Näitä korvauksia ei pidä yhdistää muiden maataloustuotteiden määrärahojen leikkauksiin varsinkaan maissa, jotka eivät ole millään tavalla vastuussa nykyisen ongelman syntymisestä ja sen laajuudesta.

Hyland
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, viimekuisessa suu- ja sorkkatautia koskeneessa hätäkeskustelussa totesin, että ei ole oikea aika etsiä syyllisiä, ja ilmaisin myötätuntoni Yhdistyneen kuningaskunnan maanviljelijöiden taakkaa kohtaan. En ole tällä välin muuttanut käsitystäni, mutta haluisin sanoa, että pelottava virus on levinnyt maahani ja aiheuttaa tuhoisia seurauksia maanviljelijöille Cooleyn niemimaan valvontavyöhykkeellä ja ikäviä seurauksia Irlannin maatalous- ja maaseutuyhteisöille.
Kun kyse on tällaisesta pelottavasta viruksesta, olen jokseenkin vastahakoinen puhumaan onnistumisesta, vaan totean ainoastaan, että Irlannin nopean vastauksen ansiosta, jota joskus pidetään ylimitoitettuna, tauti on onnistuttu rajoittamaan yhteen tapaukseen. Irlanti maksaa kuitenkin kalliin hinnan tästä yhdestä tapauksesta. Se ei vaikuta pelkästään maanviljelijöihin vaan myös laajempaan taloudelliseen toimintaan, kuten matkailuun ja työllisyyteen.
Haluaisin kuitenkin esittää joitakin kysymyksiä tarkastusten tehokkuudesta ennen ensimmäisen tautitapauksen puhkeamista. On ilmeistä, että Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäinen tapaus on peräisin yhteisön ulkopuolelta, ja kysynkin nyt, noudattavatko kolmannet maat asettamiamme tuontirajoituksia. EU:n elintarvike- ja eläinlääkintäviraston pitäisi keskittyä tähän kysymykseen lähitulevaisuudessa.
Toiseksi meidän on kysyttävä, onko tuonnin yhteydessä annettu petollisesti väärää tietoa Euroopan unionin ulkopuolelta tuodusta lihasta. Ovatko tarkastusmenettelyt ja näytteenottojärjestelyt unionin tuontipaikoissa riittävät? Pyydän erinomaista työtä tehnyttä komission jäsentä tänään ensimmäisenä toimenpiteenä harkitsemaan näytteenoton tason parantamista.
Viime kuussa esittämässäni puheessa pyysin, että perustettaisiin EU:n työryhmä tarkistamaan valvontatoimien noudattamista jäsenvaltioissa. Tänään kysyn, olemmeko vakuuttuneita siitä, että toimenpiteet ovat riittäviä. Entä hävittämismenetelmä - olemmeko tehneet tieteellisiä johtopäätöksiä polttamisen tarpeellisuudesta verrattuna kuolleiden eläinten turvalliseen hautaamiseen? Onko meillä näkemystä siitä, minkälainen psykologinen vaikutus televisioruudussa jatkuvasti näytettävillä rekkalastillisilla kuolleita ja mätäneviä eläimiä on ei pelkästään maanviljelijöihin vaan koko EU:n väestöön, nuoriin ja vanhoihin?
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Van Dam
Arvoisa puhemies, eräällä omassa kunnassani sijaitsevalla maatilalla todettiin viime viikolla suu- ja sorkkatautia. Tietyn säteen sisällä tästä maatilasta hätärokotetaan nyt karjaa, ja lähiviikkoina tapetaan 90 000 eläintä. Se on mittasuhteiltaan ennennäkemätön onnettomuus, joka koskettaa 200:aa viljelijäperhettä tässä kylässä ja lisäksi monia muita. Hätärokotusten sallimisen perusteella olin jo toivonut, että komissio olisi vihdoin ottanut huomioon maanviljelyn eettisen puolen. Hätärokotuksilla kuitenkin vain lykätään terveiden eläinten tuhoamista. Tällainen eläinten hävittäminen ei ole hyväksyttävää, ja sille on olemassa vaihtoehtoja, kuten meidän päätöslauselmastamme ilmenee.
Lehmät, lampaat ja siat eivät ole pelkkiä tuotantoyksikköjä. Ne ovat Jumalan luomuksia, joita meidän pitää kohdella vastuuntuntoisten tilanhoitajien tavoin. Komission toimenpiteiden taustalla on pelkkiä kyseenalaisia taloudellisia motiiveja eli halu säilyttää kaukaiset vientimarkkinat.
Rokotukset kieltävä politiikka perustui ajatukseen viruksen rajallisesta esiintymisestä viiden tai kymmenen vuoden välein. Tämänhetkinen epidemia ei ole rajallinen! Rokotukset kieltävä politiikka perustuu väärään tilannekuvaan ja kaipaa tarkistusta.
Kehotan komissiota miettimään politiikkansa eettistä puolta. Terveet rokotetut eläimet voidaan määrätä sisämarkkinoille.

Stevenson
Arvoisa puhemies, komission jäsen Byrne esitti meille iltapäivällä erittäin selkeän julkilausuman lisäselvennystä vaativasta alasta. Cumbriassa, jossa tauti eteni hallitsemattomasti, kerroimme maanviljelijöille, että heidän pitäisi teurastaa myös kaikki terveet eläimet ennalta ehkäisevässä teurastuksessa. He suostuivat vastahakoisesti noudattamaan tätä pyyntöä, ja terveiden eläinten teurastus alkoi. Nyt näyttää siltä, että aiomme muuttaa suuntaa ja sanoa ajankohtana, jolloin meillä ei ole tarpeeksi eläinlääkinnällisiä resursseja käsittelemään niitä eläinmääriä, jotka pitää teurastaa tai hävittää hautaamalla, että haluamme vaihtelua ja käyttää eläinlääkäreitä massarokotuspolitiikkaan.
Tämänkaltainen jahkaileminen on ollut ominaista koko tämän taudin aikana. Toteamus, jonka mukaan Yhdistynyt kuningaskunta on ollut päättäväinen, on täyttä puppua: se jahkailee, kutsuako armeija apuun. Se jahkailee, käyttäisikö polttamista hautaamisen sijasta. Nyt se jahkailee rokottamista. Haluaisin sanoa tänä iltapäivänä, että rokotus ei ole oikea tapa edetä. Sen jälkeen, mitä komission jäsen Byrne kertoi meille, totean, että jos me otamme käyttöön rokotuspolitiikan, tuhoamme tehokkaasti maatalouselinkeinomme. Me lopettaisimme rokotetuilta alueilta peräisin olevista eläimistä saatujen tuotteiden vientikaupan.
Rokotus ei ole järkevä tapa edetä juuri nyt epidemian aikana. Tiedämme, että Saudi-Arabiassa on sovellettu rokotuspolitiikkaa kahden viimeisen vuoden aikana. Siellä on kuitenkin ollut kuusi suu- ja sorkkatautitapausta. Tiedämme, että kun rokotamme karjaa, vastustuskyvyn kehittäminen voi kestää jopa 14 päivää. Sikojen kohdalla tämä voi kestää seitsemän päivää. Sinä aikana ne voivat levittää virusta. Haluaisin esittää komission jäsen Byrnelle yhden kysymyksen, ennen kuin lopetan. Hän puhui Alankomaissa, Ranskassa ja Irlannissa sijaitsevista kokonaisista alueista, joissa rajoitukset poistetaan. Poistetaanko vastaavat rajoitukset Yhdistyneen kuningaskunnan niiltä alueilta, joissa tautia ei esiinny?

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, komission jäsen Byrne, olen kanssanne eri mieltä eräästä olennaisesta kohdasta, nimittäin siitä, että me emme puhu vielä tänään toimenpiteistä, jotka toteutetaan sen jälkeen, kun kriisi on saatu hallintaan. Olen täysin toista mieltä. Olen vakuuttunut siitä, että jos ette puhu nyt siitä, mitä tapahtuu huomenna ja ylihuomenna, tänään, kun kaikki jäsenvaltiot vielä vapisevat suu- ja sorkkataudin puhkeamisen vuoksi, kohtaatte taas sen tilanteen, jossa jäsenvaltiot, kun tilanne on taas rauhoittunut, ovat vain kaikessa rauhassa. Siksi teidän on nyt aika toimia toisin.
Nyt teidän on aika esimerkiksi puhua kolleganne Fischlerin kanssa sen puolesta, että otetaan heti käyttöön lampaiden ja sikojen jäljitysjärjestelmä ja että palkkioiden maksua ei sidota määräpäiväjärjestelyihin. Siksi ei ole tarpeen kuljettaa lampaita ja sikoja halki Euroopan unionin, jotta ne olisivat oikeaan aikaan siellä, missä niiden lukumäärä lasketaan, vain, koska sitä varten on rahaa.
Olen myös vakuuttunut siitä, että teidän on oltava vihdoin rohkea ja nostettava kissa pöydälle. Miksi ette sano: elävien eläinten kuljetukset kielletään! Jokainen elävien eläinten kuljetus vaatii poikkeusjärjestelyn. Miksei eläimiä voida kuljettaa teurastettuina? Yrittäkää sitä! Miksi ette sano tänään, juuri nyt: me tarvitsemme toisenlaisen tautipolitiikan! Istukaa saman pöydän ääreen Pariisin IOE:n kanssa ja sanokaa, että kansainvälistä tautipolitiikkaa on muutettava tänään, kaikkien muiden IOE:hen kuuluvien kumppaneiden kanssa.
Lopuksi: mitä teillä oikeastaan on kirahveja vastaan? Monet ihmiset ovat kysyneet minulta, mitä komission jäsenellä on kirahveja vastaan. Miksi hän kieltää eläinpuistoja rokottamasta ennalta ehkäisevästi? Miksi hän pitää huolta siitä, että kaikki eläinpuistot on suljettava tai Euroopan unionin eläintarhojen on pelättävä ties minkä puhkeamista, koska mehän emme ole harjoittaneet kunnollista tautipolitiikkaa, ja yhtäkkiä eläimiä on tapettava? Olkaa niin ystävällinen, ryhtykää tänään toimenpiteisiin, olkaa tänään rohkeampi, älkääkä odottako ylihuomiseen!

Busk
Arvoisa komissio jäsen, kiitos puheenvuorostanne. Minun on kehotettava teitä olemaan horjumatta siinä rokottamatta jättämistä koskevassa politiikassa, jota komissio on noudattanut 1990-luvun alusta. Haluan kysyä teiltä, arvoisa komission jäsen, eikö pidä paikkansa, että kun sisämarkkinat toteutettiin vuonna 1992, sovittiin, että kansallisten rajojen oli oltava voimassa eläinlääkintäasioissa siltä varalta, että jossakin jäsenvaltiossa puhkeaisi jokin sairaus. Jos niin on asianlaita, haluan kehottaa komissiota, teitä ja kauppapolitiikasta vastaavaa komission jäsentä panostamaan huomattavasti nykyistä enemmän siihen, että eräät niistä maista, jotka todella ovat riippuvaisia EU:n ulkopuolelle tapahtuvasta viennistä - tarkoitan tässä lähinnä Tanskaa - pääsisivät jälleen harjoittamaan vientiä Yhdysvaltoihin, Japaniin, Venäjälle ja niihin moniin maihin, jotka ovat pysäyttäneet EU:sta tulevan tuonnin, mikä itse asiassa on kaupan tekninen este.

De Roo
Arvoisa puhemies, nyt tapetaan satojatuhansia terveitä eläimiä vientinäkökohtien takia. Minun maassani ihmiset eivät enää suvaitse sitä. Talouselämän jotkin muut osat ovat myös lakanneet toimimasta normaalisti. Sen aiheuttama taloudellinen vahinko on vielä monin verroin suurempi. Komission jäsen Byrnen suhtautuminen on häpeällistä. Komission jäsen Byrnen olisi pitänyt tehdä aloite eläintarhojen eläinten rokottamisesta. Hän ei tehnyt mitään. Komission jäsen Byrne olisi voinut tehdä aloitteen luonnossa elävien harvinaisten eläinten rokottamisesta. Ministerit Künast ja Brinkhorst tekivät siitä aloitteen. Komission jäsen Byrnen olisi pitänyt tehdä aloite laajoihin rokotuksiin ryhtymisestä. Vienti ole pyhää. Antakaa suu- ja sorkkataudin kiusaamien maiden ryhtyä laaja-alaisiin rokotuksiin ja säästäkää ne eläinten tarpeettomalta uhraamiselta.
Lopuksi, arvoisat komission jäsenet, lyhentäkää elävän karjan kuljetukset 30 tunnista korkeintaan neljään tuntiin! Se rajoittaisi suu- ja sorkkataudin esiintymisen yhdelle ainoalle alueelle, kun se nyt leviää puoleen Eurooppaan.

Fiori
Arvoisa komission jäsen, sain puheenvuorooni apua kollega Bögeltä, joka puuttui jo ongelmaan menetelmän osalta.
Haluaisin esittää kolme erittäin lyhyttä huomiota. Ensinnäkin: minusta vaikuttaa, että Euroopan unionissa 1990-luvulla harjoitettu eläinten terveyttä koskeva politiikka on ollut hyvää politiikkaa. Tapahtumat, joita olemme saaneet todistaa näinä vuoden 2001 ensimmäisinä kuukausina, ovat kuitenkin aivan ainutkertaisia ja pakottavat meidät pohtimaan asioita. Pidimme suu- ja sorkkatautia marginaalisena ilmiönä. Tautitapauksia koskevat ilmoitukset, joita saamme eri puolilta maailmaa, pakottavat meidät harkitsemaan tilannetta uudestaan: Mongoliassa on vaikea tilanne, ja tapauksia on esiintynyt myös Afrikassa ja Argentiinassa. Tämä tarkoittaa luultavasti sitä, että terveysasioissa tarvitaan pohdintaa ja sääntöjä Maailman kauppajärjestön tasolla.
Toinen huomioni koskee maatalousalaa. Maatalousala on kuitenkin yhä keskellä traumaattisia tapahtumia, jotka ovat laskeneet maanviljelijöiden tuloja tavalla, joka on mielestäni jyrkkä ja huomattava.
Kolmas huomio: tarvitsemme joustavia politiikkoja; eläintarhoja ja harvinaisia eläimiä on mielestäni käsiteltävä erillään suu- ja sorkkatautiongelmasta.

Corbey
Arvoisa puhemies, suu- ja sorkkatauti aiheuttaa paljon surua ja voimattomuuden tunnetta. Viruksen torjuntaan pitää käyttää kaikkia mahdollisia keinoja. Eurooppalainen rokotukset kieltävä politiikka on nyt vakava este, jonka olemme itse asettaneet itsellemme. Pidän erittäin tärkeänä, että etenemme tässä kriisissä yhtenä rintamana ja että säilytämme eurooppalaisen toimintalinjan. Rokotukset kieltävän politiikan kielteiset puolet ovat kuitenkin nyt tulleet näkyviin. Mainitsen esimerkkinä eläinten hyvinvoinnin. Terveiden eläinten hävittäminen tai tappaminen herättää valtavaa vastustusta. Toinen esimerkkini koskee eläintarhojen eläimiä. On täysin käsittämätöntä, että eläintarhojen eläimiä ja luonnonalueilla laiduntavia eläimiä ei saa rokottaa. Te mainitsette lisäksi tehokkuuteen kohdistuvat epäilyt. Englannissa toteutetuilla erittäin laajoilla teurastuksilla ei pystytty estämään suu- ja sorkkatautiviruksen leviämistä koko maahan. Alankomaiden toteuttamilla julmilla toimilla ei onnistuttu estämään viruksen uusia esiintymisiä eikä sen leviämistä Saksaan. Arvoisa komission jäsen, tilanne on äärimmäisen vakava. Annamme suuren arvon yhteisille toimille. Sen takia esitän teille kaksi kiireellistä kysymystä.
Ensiksikin: missä vaiheessa myönnätte, että eurooppalainen strategia epäonnistuu? Oletan, että ette odota siihen asti, kunnes kaikki karja on tapettu, mutta mihin oikein asetatte rajan? Toiseksi, onko ajateltavissa, että lypsykarjatiloilla rokotetaan pian karjaa rajoitetussa mittakaavassa, jolloin jäljitys- ja rekisteröintijärjestelmän avulla voidaan varmistaa, että liha- ja maitotuotteet pysyvät omalla seudulla eivätkä varmasti joudu vientiin?
Pitkää aikaväliä ajatellen me emme mitenkään itsestään selvästi puolla ehkäiseviin rokotuksiin palaamista. Sen sijaan asiantuntijat kannattavat kyllä strategisia rokotuksia viruksen esiintyessä, jolloin rekisteröinnin pitää luonnollisesti olla täysin aukotonta.
Arvoisa komission jäsen, haluan lopuksi sanoa, että sain tänään 350 amsterdamilaisen lapsen allekirjoituksen. He toivovat, että heidän eläintarhansa Artisin eläimet voitaisiin rokottaa. Haluan ojentaa teille nämä 350 allekirjoitusta ja toivon, että voitte vastata myöntävästi heidän pyyntöönsä. Annoinkin jo teille allekirjoitusten mukana tulleen kirjeen, jolle toivon teiltä liikenevän hiukan aikaa.

Watson
Arvoisa puhemies, komission jäsen on kertonut meille, että rokottamista ei ole pyydetty. Sitä pyydetään nyt parlamentissa. Rokottamista koskeva päätös ei ole helppo. Ymmärtääkseni monet maanviljelijät ovat vastahakoisia aloittamaan rokotukset, mutta tämän taudin puhkeamisen vaikutukset ulottuvat maatalousväestön lisäksi kuljetusalan, hotellialan sekä lukuisiin matkailualan yrityksiin, jotka kärsivät saamatta korvausta. Komission jäsen kertoi meille, että taudin hävittämistoimet ovat maksaneet 170 miljoonaa euroa. Taudin hinta on paljon suurempi menetettyinä liiketoimina laskettuna. Jos tiede antaa meille mahdollisuuden erottaa rokotetut eläimet ja tautia sairastavat eläimet, niin rokotukset tulisi pyydettäessä sallia.
Yhdistyneestä kuningaskunnasta voimme oppia, että varosuunnitelmat ovat riittämättömät, eläinlääkäreiden määrä on riittämätön, mikä johtuu julkishallinnon palvelujen vähentämistä, ja työvoiman ja materiaalin tarjonta on riittämätön. Haluaisin kysyä komission jäseneltä kolme kysymystä. Oletteko tyytyväinen Yhdistyneen kuningaskunnan vastaukseen tähän tautiin? Oletteko vakuuttunut siitä, että muilla valtioilla on riittävät varosuunnitelmat? Voisitteko vahvistaa, että kuulitte ensimmäisen kerran tästä Yhdistyneessä kuningaskunnassa puhjenneesta taudista 20. helmikuuta tai vihjattiinko tosiasiassa teidän yksiköillenne mahdollisesta tautitapauksesta muutama viikko aiemmin?

Lucas
Arvoisa puhemies, tänään Lontoossa klo 12.00 maatalous, kalastus- ja elintarvikeministeriön edessä esitettiin voimakkaasti mieltä miljoonien terveiden eläinten teurastusta vastaan. Viesti Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle oli selvä: hallituksen on kiireellisesti aloitettava taudin leviämisen estämistä tukeva "rokota nyt" -kampanja estääkseen miljoonien terveiden eläinten teurastus ja pelastaakseen maanviljelijät ja matkailuteollisuuden taloudelliselta tuholta.
Pidemmällä aikavälillä Euroopan maatalouden on tultava vähemmän riippuvaiseksi kansainvälisestä kaupasta ja luotettava enemmän itseensä. On mieletöntä, että me viemme maasta ja tuomme samaan maahan täsmälleen samaa tuotetta, ja on selvää, että Yhdistyneen kuningaskunnan ei tulisi ensisijaisesti suojella pienten viljelijöiden elinkeinoja, eläinten hyvinvointia tai matkailuteollisuutta, vaan yksinkertaisesti lihan vientiä.
Arvoisa komission jäsen Byrne, te mainitsitte myös, että rokotuksiin ei pitäisi ryhtyä kaupan suojelemiseksi, mutta edes tämä synkkä taloudellinen peruste tällaisille laajamittaisille teurastuksille ei ole kestävä. Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisen maanviljelijäliiton (National Farmers' Union) mukaan Yhdistynyt kuningaskunta ansaitsee melkein 633 miljoonaa Englannin puntaa vuodessa liha- ja maitotuotteiden viennistä. Verratkaa tätä suu- ja sorkkatautiepidemian arvioituihin kustannuksiin, 9 miljardin Englannin puntaan. Näin ollen pyydämme komission jäsentä tarkistamaan EU:n puolustusstrategiaa, jolla pyritään suojelemaan sen suu- ja sorkkataudista vapaata tilaa, ja myöntämään, että terveiden eläinten teurastus ja hävittäminen on sekä epäinhimillistä että tehotonta.

Daul
Arvoisa puhemies, toistoa välttääkseni toteaisin vain, että olen samaa mieltä lähes kaikkien puhujien ja etenkin jäsen Bögen kanssa. Haluaisin kuitenkin pyytää komission jäsen Byrneä ensinnäkin täsmentämään hänen esittämäänsä alueellista lähestymistapaa, koska olen sitä mieltä, että sitä on puolustettava ja se on otettava välittömästi käyttöön. Toiseksi pyytäisin häntä täsmentämään tutkimustuloksia. Tässä yhteydessä haluaisin sanoa sekä teille, arvoisa komission jäsen, että neuvostolle, että suu- ja sorkkatauti on todellakin yksi koko maailmassa riehuvista tarttuvista taudeista: entistä enemmän matkustavat ihmiset - matkustuksen lisääntyminen on luonnollista lentolippujen jatkuvan halpenemisen takia - kuljettavat tulevaisuudessa yhä useammin mukanaan tauteja, jotka voivat tarttua sekä eläimiin että ihmisiin. Suu- ja sorkkataudissa on kyse juuri tästä.
Arvoisa komission jäsen, oletteko te valmis pohtimaan yhdessä Maailman terveysjärjestön kanssa kaikkia niitä sairauksia, jotka meitä tulevaisuudessa uhkaavat Euroopan avautumisen kiihtymisen vuoksi, mikä taas johtuu vähiten kehittyneiden maiden hyväksi vuosiksi 2006 ja 2009 tehdyistä päätöksistä, joiden perusteella kaikki tuotteet aseita lukuun ottamatta voivat liikkua koko Euroopassa? Arvoisa komission jäsen, oletteko te valmis ryhtymään Yhdysvaltojen toteuttamia toimia vastaaviin toimiin (eikä tarkoitukseni ole myöskään nyt esittää Amerikan-vastaisia mielipiteitä), jotta voidaan huomattavasti tiukentaa kaikkialta eri maista tulevien tuotteiden valvontaa lentoasemillamme? Oletteko harkinnut neuvoston ja komission kanssa uusia toimia, joita sovellettaisiin matkustajiin lentoasemillamme? Esitän nyt todella juhlallisen vetoomuksen komissiolle, parlamentille ja hallituksille.
Arvoisa komission jäsen, lopettaisin puheenvuoroni toteamalla, että meidät tänne parlamenttiin johdattanut eurooppalainen henki edellyttää meiltä sitä, että vaadimme neuvostoa ja parlamenttia ryhtymään poikkeuksellisiin toimiin karjankasvattajien sekä kaikkien taudin koettelemien talousalojen ja alueiden hyväksi Euroopassa, sillä muutoin en näe mitään järkeä Euroopan rakentamisessa.

Campos
Arvoisa komission jäsen, olen kummissani teidän äsken käyttämänne puheenvuoron takia ja selitän teille, miksi: aloititte sanomalla, että eläintuotantoa on syytä tarkastella uudestaan. Sen jälkeen esiinnyitte parlamentin jäsenten edessä kuin olisitte tuotantoon ja vientiin keskittyvän maatalouden kuningas. Suhtautumistanne kuvaa lausahdus "en voi rokottaa, koska silloin vahingoitan vientiä". Se on sietämätöntä epäjohdonmukaisuutta! Arvoisa komission jäsen, teidän on näet tehtävä valinta: joko todellakin haluatte puolustaa tuottajia, jolloin teidän on valittava rokotukset niillä alueilla, joilla on eniten sairastuneita eläimiä, tai sitten haluatte suosia vientiteollisuutta, jolloin teidän on uhrattava tuottajat tuon teollisuuden etujen nimissä. Te ette kuitenkaan voi panna eri jauhoja samaan säkkiin. Kysynkin teiltä, kummalla puolella te olette, oletteko itse asiassa vientiteollisuuden vai tuottajien asialla?
Toinen kysymys, jonka esitän teille, liittyy toiseen epäjohdonmukaisuuteen: Alankomaissa on tusinan verran tautitapauksia. Yhdistyneessä kuningaskunnassa niitä on 900. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on teurastettu satojatuhansia eläimiä, melkein miljoona, ja Alankomaissa joitakin tuhansia. Toisessa valtiossa käytetään rokottamista, kun taas toisen, suuren ongelmapesäkkeen osalta te, arvoisa komission jäsen, ette ota kantaa yhteen jos toiseenkaan suuntaan! Arvoisa komission jäsen, näin ei voi olla! Teidän on kerrottava meille mielipiteenne rokotuksista. Toinen kysymys: haluaisin tietää, minkä takia eläimiä teurastetaan sen jälkeen, kun ne on rokotettu? Teidän on selitettävä meille syy siihen. Mitkä tekniset tai tieteelliset syyt puoltavat rokotettujen eläinten teurastuttamista? Lisäksi haluaisin puhua vielä yhdestä kysymyksestä: teidän eläinlääkintäkomiteanne takaa turvallisen rokotuksen, se tuntee rokotustyypin. Kysynkin teiltä: miksi sekoittaa pakkaa koko ajan ja uskotella, ettei tätä katastrofia voida tieteellisessä ja teknisessä mielessä hallita rokotusten avulla?

Sterckx
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minusta meidän pitää tarkastella uudestaan rokotuspolitiikkaamme. Jäsen Roth-Behrendt on oikeassa. Se on tehtävä nyt eikä myöhemmin. Virologit ja eläinlääkärit sanovat lausunnoissaan, että rokottamatta jättäminen on tässä maailmassa aikapommi. Jotkin taudit eivät ilmeisesti vieläkään ole hallinnassa, kuten sikarutto, ja nyt ilmeisesti myös suu- ja sorkkatauti. Sen takia meidän pitää tarkastella uudestaan kaikkia osatekijöitä. Asiassa on myös inhimillinen ulottuvuus. Emmehän toki voi mennä ja sanoa viljelijöille muutaman vuoden välein, että he ovat tehneet kovasti työtä, mutta nyt liikkeellä on tautia ja maatila pitää hävittää. Meidän pitää tarkastella myös eläinten hyvinvointia. Tieteelliset argumentit eivät näköjään myöskään ole vielä aivan lopullisia. Kaikki taloudelliset argumentit pitää tutkia perusteellisesti, sillä jokaisessa kriisissä myös Euroopan sisäinen kulutus romahtaa. Kaikkien näiden kriisien yhteenlaskettu hinta on tavaton. Riittää, kun vilkaisemme sisämarkkinoihin: Alankomaissa sianlihaa myydään nyt hintaan 50 frangia kilo, mutta meillä Belgiassa hinta on 80 frangia kilo. Milloin kuulemme ensimmäiset uutiset salakuljetuksesta?
Kaikkia näitä seikkoja pitää siis tarkastella. Ihmiset ymmärtävät teidän politiikkaanne yhä vähemmän, varsinkin Belgiassa. Teidän pitää siis vielä kerran selvittää kunnolla, mistä tässä on kysymys. Te sanotte, että yksikään maa ei pyydä rokotuksia, mutta yksikään ministeri ei uskalla tällä hetkellä kysyä, milloin asiasta käynnistetään aito eurooppalainen poliittinen keskustelu. Kannanotot muuttuvat. Milloin asiasta käynnistetään keskustelu korkeimmalla tasolla?

Cunha
Arvoisa puhemies, tämänhetkinen suu- ja sorkkatautikriisi on hyvä tilaisuus pohtia Euroopan unionin eläinlääkintäpolitiikkaa. Ensiksikin on vaikea ymmärtää, miten nihkeästi unioni on reagoinut tähän sairauteen ja laatinut sitä koskevan torjuntastrategian. Näin on toiminut niin rokotukset vasta myöhäisessä vaiheessa valtuuttanut eläinlääkintäkomitea kuin maataloudesta vastaava ministerineuvostokin joka vaikutti huolestuneemmalta ulkomaankauppaan liittyvistä kysymyksistä kuin tämän tilanteen saamisesta hallintaan samoin kuin Tukholman Eurooppa-neuvosto, jossa kriisi sivuutettiin olankohautuksella ja jossa vaadittiin kaikkien kustannusten siirtämistä Berliinissä määritettyyn rahoituskehykseen. Toiseksi tätä nykyä on selvästi nähtävissä, että joidenkin maiden on hankala saada käyttöön varoja eläinsairauksien ehkäisemiseksi. Euroopan unionissa ei ole koskaan kannatettu varsinaista yhteistä eläinlääkintäpolitiikkaa, ja kotimaassani on voitu havaita terveyspolitiikan höltymistä, mihin liittyy Euroopan unionin yhteisrahoituksen turvin toimineille terveydenhuoltoryhmille varattujen maksujen selittämättömän viivästyminen. Lopuksi haluaisin painottaa, että meidän on kiireesti tehtävä päätös noudatettavasta strategiasta. Me tiedämme, ettei se ole helppoa ja että sekä rokottamisella että rokottamatta jättämisellä on puolensa. On kuitenkin niin, että kymmenen vuotta sitten tehtyä arviota, joka johti rokottamatta jättämiseen, on tarkasteltava uudestaan niiden monien asioiden valossa, jotka ovat muuttuneet sen jälkeen Euroopan maatalouden alalla, alkaen alan integroitumisesta osaksi talouden maailmanlaajuistumista, mikä voimistaa räjähdysmäisesti saastumisriskiä.
Alueellisten ja valikoiden tehtyjen tai terveydenhuoltojärjestelmän puitteissa suoritettavien ennalta ehkäisevien rokotusten pitäisi olla tapauskohtaisesti sallittuja jäsenvaltioissa. Muuten vaarana on, että tulevaisuudessa mahdollisesti puhkeavaa laajaa kriisiä ei kyetä hallitsemaan tai että geneettistä perimää tuhotaan peruuttamattomasti, niin kuin tietyille alkuperäisroduille on käynyt joissakin maissa.

Whitehead
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Byrne, jotkut meistä ymmärtävät teidän pulmaanne ja haluttomuuttanne rynnätä tuomitsemaan. Jos tähän tragediaan olisi yksinkertaisia ratkaisuja, olisimme tähän mennessä jo löytäneet ne. Yhdistyneessä kuningaskunnassa me varoitimme aikaisessa vaiheessa naapureitamme Ranskassa, Irlannissa ja Alankomaissa, ja ne toimivat nopeasti. Osoitamme niille suosiota sen johdosta. Miinakentällä ensimmäisen varoituksen antaa se, joka astuu ensimmäisenä miinaan, ja se oli Yhdistynyt kuningaskunta. Olemme kärsineet tästä suuresti.
Voisiko komission jäsen vahvistaa, että tämä kriisi koskee erityisesti kuljetuksia? Voisiko hän myöntää, koska maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puheenjohtaja ei voi, että rokotetut eläimet voivat kantaa virusta? Muutoin komission 14. maaliskuuta tekemä myöhäinen päätös kieltää Argentiinasta tuodut tuotteet ei olisi lainkaan järkevä. Ryhtyykö hän pysyvän eläinlääkintäkomitean kanssa tutkimaan ongelmaa, joka koskee pitkän matkan rekisteröimättömiä eläinkuljetuksia, joissa eläimiä kohdellaan yleisesti hyödykkeinä, mikä on ollut suu- ja sorkkataudin leviämisen tärkein syy? Eikö olisi parempi, että Eurooppa harkitsisi teurastettujen eläinten kauppaa?
Lopuksi: mikä on pysyvän eläinlääkintäkomitean näkemys Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa on nyt teurastettu miljoona eläintä, käytetyistä eri hävittämismenetelmistä? Voiko komission jäsen kiistää Yhdistyneessä kuningaskunnassa liikkeelle lasketut väärät kertomukset, joiden mukaan komissio kielsi alun perin nämä menetelmät, jollei tämä ole totta?

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, sanon aivan avoimesti, etten ole kovin onnellinen siitä, että me hyväksymme taas kerran päätöslauselman. Mielestäni tilanne on kaikille asianosaisille aivan liian vakava, jotta voimme vain yksinkertaisesti tehdä sillä päivänpolitiikkaa. Pyydän, ettette ymmärrä minua väärin! En missään tapauksessa halua estää sitä, että maanviljelijöiden ja maaseudun väestön dramaattiseen tilaan kiinnitetään asiaan kuuluvaa huomiota Euroopan tasolla, päinvastoin! Pelkoni koskevat sitä, että jos tätä keskustelua ei käydä vakavasti, maanviljelijöidemme epävarmuus lisääntyy entisestään. Tämä viljelijöiden tragedia tarvitsee enemmän kuin uutisotsikoita. On kysymys ammattiryhmän säilymisestä. Vaikka viljelijät saavat naudoistaan tällä hetkellä jopa 30 prosenttia aikaisempaa vähemmän, kilo lihaa maksaa kaupassa yhtä paljon, joskus enemmän. Ja jopa omassa jäsenvaltiossani, jossa meillä ei onneksi ole toistaiseksi ollut yhteään suu- ja sorkkatauti- tai BSE-tapausta. Tilanne niillä alueilla, joilla suu- ja sorkkatauti on puhjennut, on todella dramaattinen. Asia ei koske vain viljelijöitä vaan kaikkia ihmisiä koko maaseudulla matkailua myöten ja tuhansia työpaikkoja.
Sallikaa minun ilmaista tässä kohden osanottoni viljelijöille ja väestölle, jota asia koskee, niille, jotka kärsivät tämän taudin vuoksi. Toivon, että kaikki ymmärtävät, millainen vahinko viljelijöille syntyy ja että tarvitaan vuosien työ karjan kasvattamiseksi uudelleen.
Sananen rokotuspolitiikasta: kannatan hätärokotustoimenpiteitä, jotta estetään viruksen leviämismahdollisuus. Me emme kuitenkaan saa uskotella ihmisille, että eläimet ovat siten terveitä eikä meidän tarvitse hävittää niitä. Uskon, että meidän on hävitettävä eläimet, jos haluamme säilyttää edelleen suu- ja sorkkataudista vapaan alueen aseman.
Toivonkin, että komission lisäksi myös jäsenvaltiot hoitavat tehtävänsä. Yhä uudelleen totean, että koko Euroopan unionin lentoasemilla ei ole desifiointimattoja. Tämä hygieniaongelma riippuu jäsenvaltioiden hyväksynnästä.

De Rossa
Arvoisa puhemies, nyt on selvää, että jokaisen toivomus siitä, että suu- ja sorkkatautikriisi olisi tilapäinen ja lyhytaikainen, ei ole toteutunut. Irlannin tasavallassa olemme tähän mennessä olleet onnekkaita siinä mielessä, että tauti on rajoittunut yhdelle alueelle lähelle Pohjois-Irlannin rajaa. Vaikka tautia on esiintynyt vain neljässä jäsenvaltiossa, emme voi vielä olla varmoja siitä, ettei se leviä edelleen. Tämän valossa meidän on varmistettava, että kansalliset rajoitukset eivät vahingoita kohtuuttomasti muita tärkeitä teollisuusaloja ja julkista elämää ylipäätään. Rokotusmahdollisuuden on sen tähden oltava avoin laajemman yhteisön edun takia. Sanoin näin viime kuussa. Toivon, että tässä kuussa, kun otetaan huomioon täällä tänään esitettyjen näkemysten tärkeys, tähän asiaan kiinnitetään nyt huomiota.
Nykyisiä ihmisten liikkuvuutta koskevia ankaria rajoituksia ei voida jatkaa. Emme voi järkevästi odottaa, että maatalousväestöllä on sellainen tasapainoinen näkemys tästä asiasta, jota laajempi yhteisö tarvitsee. Politiikkojen tehtävä on tehdä tasapainoiset valinnat. Ajattelen erityisesti Irlannin matkailualaa, joka on 4 miljardin euron arvoinen. Irlannin hotelliyhdistys (Irish Hotels Federation) on jo ilmoittanut, että viime kuun todelliset tappiot ovat 55 miljoonaa euroa, millä on ilmeinen epäsuora vaikutus työllisyyteen.
On myös tehtävä selväksi, että häikäilemättömien kuljettajien suorittamia laittomia lampaiden kuljetuksia ei tulla sallimaan. Tällaiset kuljetukset Pohjois-Irlannin ja Irlannin tasavallan raja-alueilla on saatava loppumaan, ja luvat on peruutettava niiltä, joiden havaitaan osallistuvan tällaisiin toimiin.
Lopuksi haluan kannattaa kollegojeni pyyntöä sellaisen eurooppalaisen työryhmän perustamisesta, jonka toimivaltaan ei kuuluisi pelkästään nykyisen tilanteen valvominen vaan myös Euroopan laajuisen hävittämisohjelman hyväksyminen ja valvominen.

Doyle
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tänään on esitetty monta kysymystä, enkä voi käytettävissä olevan ajan takia toistaa niitä kaikkia, erityisesti kollegani Liam Hylandin sekä kollegani De Rossan esittämiä kysymyksiä vastauksen suhteellisuudesta. Olisiko tämän taudin puhkeaminen voitu estää? Menettävätkö kuluttajat luottamuksensa elintarvikkeisiimme? Ovatko meidän eläinten kuljetuksia ja jäljitettävyyttä koskevat sääntömme ja määräyksemme sellaisia kuin niiden pitäisi olla? Ovatko maanviljelijöiden tulot sellaiset, että heillä on varaa kutsua paikalle eläinlääkäri, kun he ovat epävarmoja, ja ovatko Euroopan komission ja kansalliset vastaukset olleet riittäviä haasteeseen nähden? Näitä kysymyksiä voidaan käsitellä myöhemmin paremmalla ajalla.
Sitten on myös rokottamista koskeva monimutkainen kysymys, vaikka se ei ole Irlannin esityslistalla. Viimeisten 18 kuukauden aikana 34 maata on ilmoittanut tautitapauksista. Jotta valtio voi säilyttää suu- ja sorkkataudista vapaan aseman, valtiossa ei viimeisten 12 kuukauden aikana saa olla esiintynyt suu- ja sorkkatautia, valtiossa on oltava tehokas valvontajärjestelmä ja kaikki suu- ja sorkkataudin ehkäisyä ja valvontaa koskevat lainsäädännölliset toimenpiteet on pitänyt toteuttaa. Strateginen rokotuspolitiikka tautitapausten yhteydessä voi olla tarkoituksenmukainen tietyissä oloissa, vaikka emme vielä voi kaupallisesti erottaa tartunnan saaneita eläimiä rokotetuista eläimistä.
Ymmärrän, että esimerkiksi hollantilaisilla on ruhojen hävittämistä koskeva erityisongelma, joten rokottaminen on heille ehkä vaihtoehto taudin rajoittamiseksi. Viittaan erityisesti rokotuksiin, joiden tarkoitus on ehkäistä taudin leviäminen. BSE-tautia ja sikaruttoa seuranneen suu- ja sorkkatautitragedian jälkeen meidän on tarkasteltava järkevästi yhteistä maatalouspolitiikkaa. Tiedämme, että suu- ja sorkkatautia on ollut noin 400 vuotta, joten nykyaikaisia maatalouskäytäntöjä ei voida syyttää tästä tarttuvasta taudista, mutta nykyiset eläinkuljetukset aiheuttavat enemmän riskejä ja nopeuttavat tartunnan leviämistä. Yleisenä periaatteena pitäisi olla, että eläimet on teurastettava mahdollisimman lähellä tuotantopaikkaa.
Tämän taudin taloudelliset seuraukset Irlannille ovat huomattavat, ja maanviljelijät kärsivät suunnattomasti kuljetusrajoitusten ja teurastusten vuoksi, kuten myös muut yritykset ja teollisuuden alat, erityisesti matkailu- ja liikenneala. Olemme jo menettäneet 200 miljoonaa Irlannin puntaa matkailutuloja sen jälkeen, kun suu- ja sorkkatauti puhkesi Yhdistyneessä kuningaskunnassa muutama viikko sitten. Meidän merentakaiset markkinamme ovat vakavasti uhattuina, ja meillä on ollut ainoastaan yksi tautitapaus.
Lopuksi haluaisin sanoa, että käytämme ainoastaan prosentin tällä hetkellä käytettävissä olevasta 1,2 prosentin BKT:stä. On olemassa muita toimenpiteitä, joilla ylipäätään helpotetaan korvausten maksamista eri aloille talousarviomme rajoissa.

Keppelhoff-Wiechert
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, vuonna 1991 äänestin parlamentissa muiden kollegojen kanssa tuolloisten rokotusten lopettamista vastaan. Uskon, että itälaajentuminen pakottaa meidät kaiken kaikkiaan miettimään. Viime viikolla kotialueellani hävitettiin ennalta ehkäisevästi 4000 eläintä. Sinne oli tullut hollantilaisia porsaita sikäläisiltä suljetuilta alueilta.
Tästä päivästä klo 14.00:sta lähtien suu- ja sorkkatauti on mahdollisesti saavuttanut Saksan - kotiseutuni, Münsterlandin - Hollannin rajalla. Arvoisa komission jäsen, jos tämä epäily vahvistuu, silloin tauti on puhjennut Saksassa alueella, jota pidetään Nordrhein-Westfalenin lihavyöhykkeenä. EU:n rokottamattomuuspolitiikkaa perusteltiin aina viennillä unionin ulkopuolisiin maihin. Kysymykseni tästä, komission jäsen Byrne: eikö tämä strategia ole nyt todellakin epäonnistunut? Kysyn teiltä, mitä Eurooppa sitten voittaa taloudellisesti viennistä, ja kysyn teiltä, mitä tämä epidemia maksaa Euroopalle. Komission pitäisi esittää nämä luvut neuvostolle. Vaadin sitä jo kaksi viikkoa sitten maatalousvaliokunnassa. Esittäkää luvut ja nopeasti! Sitten neuvoston pitäisi päättää, ja neuvoston pitäisi sitten vastata politiikastaan.
Euroopan parlamentti määrittää varmaankin näkemyksensä tästä huomenna päätöslauselmassa. Kannatan välitöntä hätä- ja rengasrokotusta sekä ennalta ehkäisevää rokotusta. Mielestäni nykyinen tilanne vie viljelijät psyykkisesti äärirajoilleen. Missä viipyy eettinen vastuu politiikastamme Euroopassa? Arvoisa komission jäsen, pyydän sydämellisesti teitä vastaamaan esitettyihin kysymyksiin ja olemaan esittämättä meille etukäteen valmistettua tekstiä, jonka olette tuonut mukananne, sillä muutoin tämä koko keskustelu ei hyödytä yhtään mitään! Kiitos!

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, yritän vastata kaikkiin esittämiinne kysymyksiin, vaikka käytössäni olevan ajan vähyyden vuoksi en varmasti täysin pystykään siihen. Siinä tapauksessa pyydän anteeksi jo etukäteen.
Monet teistä - elleivät peräti kaikki - puhuivat rokotuksista ja niiden laajemman käytön tarpeellisuudesta. Haluan selventää kantaani ja toistaa sen, minkä jo edellä sanoin. Komission mielestä rokotuksilla on oma tehtävänsä. Olen sanonut tämän monta kertaa aiemmin sekä täällä parlamentissa että muualla. Taisin olla itse ensimmäinen, joka käytti parlamentissa sanaa "palomuuri"! Tämä on ollut mielessäni alusta asti. Se selittää, miksi rokotukset on jo hyväksytty varotoimeksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Alankomaissa. Yksikään jäsenvaltio ei ole kuitenkaan pyytänyt komissiolta lupaa yleisiin, ennalta ehkäiseviin rokotuksiin. Itse asiassa rokotuksia vastustetaan yksimielisesti, mikä tuli ilmi viimeksi Tukholman Eurooppa-neuvoston kokouksessa viime viikolla. Se johtuu siitä, että rokotusten rajoitukset tunnetaan, kuten olen jo selvittänyt, enkä aio enää toistaa niitä.
Otetaanpa erityinen esimerkki rokotusten rajoituksista suoraan nykytilanteesta. Tauti alkoi Yhdistyneessä kuningaskunnassa sioista. Sitten se levisi lampaisiin, joista osa ehdittiin ikävä kyllä kuljettaa toisiin jäsenvaltioihin ennen viruksen havaitsemista. Lampaissa esiintyvä virus on vauhdittanut taudin leviämistä kaikkein eniten. Ennen vuotta 1991, jolloin rokottamattomuuspolitiikka otettiin käyttöön, EU:ssa rokotettiin kuitenkin vain nautakarjaa. Niinpä vaikka rokotuksia olisi järjestetty, kuten tehtiin ennen vuotta 1991, ne eivät olisi silti säästäneet meitä suurimmalta vahingolta. Englannissa Heddonissa siat, joissa tauti ensin havaittiin, olisivat joka tapauksessa sairastuneet. Tauti olisi joka tapauksessa levinnyt niistä lampaisiin. Osa lampaista olisi joka tapauksessa kuljetettu Ranskaan ja Irlantiin, missä ne olisivat levittäneet taudin Alankomaihin matkalla olleisiin vasikoihin. Niinpä tauti olisi lähes varmasti levinnyt kaikkiin neljään jäsenvaltioon, kun otetaan huomioon, miten tauti sai alkunsa.
Jollette ole vielä vakuuttuneita: miten olisi käynyt, jos eläimet olisi rokotettu väärää virustyyppiä vastaan? On tehtävä erittäin selväksi, että rokotteen valinta muistuttaa lottoarvontaa, kuten aiemmin totesin. Hyvällä onnella valitset oikein, mutta on paljon todennäköisempää, että olet huono-onninen ja valitset väärin - valittavanahan on seitsemän virustyyppiä, joilla on kullakin omat alatyyppinsä.
Kyllä, rokotuksilla on oma tehtävänsä, mutta vain siinä määrin kuin olen jo esittänyt: niitä voi käyttää vain tarkoin rajatuissa olosuhteissa taudin taltuttamiseksi. Tilanne voi muuttua, jos löydetään uusia ja entistä tehokkaampia rokotteita, varsinkin jos kehitetään merkkiainerokote, jonka avulla rokotetut ja tartunnan saaneet eläimet voidaan erottaa toisistaan. Sellaista ei kuitenkaan ole vielä olemassa. Jotkut ottivat tämän seikan esille jo aiemmin ja he ovat täysin oikeassa. Olen siitä täysin samaa mieltä. Siihen saakka meidän on kuitenkin toimittava nykyisten mahdollisuuksien rajoissa.
Haluan seuraavaksi vastata joihinkin yksittäisiin kysymyksiin. Miksei komissio tee mitään Afrikassa ja Argentiinassa saatujen kokemusten pohjalta? Ne eivät ole missään mielessä ennakkotapauksia. Argentiinassa on rokotettu aiemmin eläimiä joillakin alueilla, muttei kaikkialla, ja nyt tauti on levinnyt rokottamattomille alueille. Kaupankäynti oli sallittua taudittomilta alueilta. Nyt kaupankäynti on estetty kokonaan Yhdysvaltoihin, Euroopan unioniin ja muualle, joten ei tämäkään ole mikään ratkaisu. Olen samaa mieltä siitä, että suu- ja sorkkatautiin on suhtauduttava eri tavoin kuin hullun lehmän tautiin. Se on joka suhteessa täysin eri asia.
Miksemme käytä laajamittaisia rokotuksia, jotta taudista päästäisiin lopullisesti eroon? Tätä kysyneellä jäsenellä oli suuria epäilyksiä asiasta. Sanoin, että palomuurin tavoin toimivien rokotusten käyttöönotosta olisi rajatusti hyötyä tilanteissa, joissa eläimiä ei voida tappaa tai hävittää lyhyessä ajassa. Sanoin, ettei rokotteella olisi vaikutusta, jos kyse on alle 6-10 päivästä. Jäsen Bögen mukaan aika oli muistaakseni 15 päivää, ja hän saattaa hyvinkin olla oikeassa, mutta kyse on kuitenkin suurin piirtein samanpituisesta ajanjaksosta.
Tärkeintä on kuitenkin se - minkä sanoin jo aiemmin - että tuona aikana eläimet voivat levittää tautia. Jos olette sitä mieltä, että ongelma ratkeaa rokottamalla eläin, joka on jo voinut saada tartunnan oltuaan kosketuksissa toiseen eläimeen, ja uskotte, ettei rokotettu eläin voi enää levittää tautia vaan että se voi olla vapaasti kosketuksissa toisten eläinten kanssa, on olemassa suuri vaara, että eläin levittää taudin koko muuhun karjaan. Mielestäni tämä on huono ratkaisu, koska siinä ei oteta huomioon kaikkia mahdollisia tilanteita. Sitä voidaan kuitenkin käyttää tietyissä tilanteissa, jos toimitaan kuten Alankomaissa on jo toimittu ja kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa kaavaillaan toimittavan.
Tämä vaatii kuitenkin eläinten eristämistä ja hyvin tiukkaa valvontaa. Menetelmä toimii vain, jos sitä käytetään palomuurin tavoin estämään taudin leviäminen taudittomille alueille. Minua pyydettiin harkitsemaan maitokiintiöiden pienentämistä, mutta kysymys kuuluu tietenkin kollegalleni Franz Fischlerille, ja kerron hänelle, että asia mainittiin tänä iltapäivänä parlamentissa.
Joidenkin mielestä komissio toimi liian myöhään. Voin kuitenkin rehellisesti vakuuttaa, että tämä ei ole totta. Saimme tiedon taudin puhkeamisesta 20. helmikuuta, ja toimimme 12 tunnin sisällä. Itse asiassa komissio kokoontui jo seuraavana päivänä. Meille kerrottiin taudista tiistaiyönä. Otin asian esille komission kokouksessa keskiviikkona. Siksi mielestäni on väärin ja epäreilua väittää, ettei komissio toiminut pikaisesti. Komissio toimi asiassa erittäin nopeasti.
Ehkä kysyjän mielestä komission olisi pitänytkin toimia jo ennen taudin puhkeamista. Siinä tapauksessa olette sitä mieltä, että Euroopan unionissa pitäisi olla yleinen rokotuskäytäntö. Kyse on 300 miljoonasta eläimestä ja seitsemästä erilaisesta rokotteesta puolen vuoden välein, joten en usko, että kukaan haluaa vakavissaan ehdotuksen toteutuvan. Jonkun mielestä rokotukset pitäisi sallia vain, kun niitä seuraa teurastus. Tämä ei pidä paikkaansa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on annettu lupa rokotukseen ilman sitä seuraavia teurastuksia, jolloin rokotetta on annettu lypsäville lehmille ja maito on käsitelty asianmukaisesti ihmisten suojelemiseksi. Nautojen lihaa käytetään ravintoketjussa, mutta vain tarkasti käsitellyssä muodossa ja tiukasti valvotuissa olosuhteissa.
Jäsen Berlatonkaan mielestä komissio ei toiminut tarpeeksi nopeasti, ja vastaan siihen samoin kuin jäsen Graefe zu Baringsdorfille. Minulle on kerrottu, että maanviljelijät vaativat rokotuksia. En halua kiistää sitä, mitä sanoin aiemmin, mutta jotkut maanviljelijät ovat täysin vastakkaisella kannalla. He ovat lähestyneet minua ja kertoneet kannattavansa "rokottamattomuuspolitiikkaa". Olen tavannut maatalousliittojen edustajia. Heillä on erilaisia näkökantoja, mutta merkittävä osa maanviljelijöistä on sitä mieltä, ettei rokotuksia pitäisi aloittaa. Saan asiasta lisätietoja seuraavan tunnin sisällä. Tapaan jälleen EU-maiden tuottajajärjestöjen keskusjärjestö COPAn edustajat noin puolen tunnin kuluttua, ja jatkamme keskustelua asiasta. Maanviljelijät eivät ole kuitenkaan asiasta yksimielisiä.
Seuraavaksi vastaan jäsen Wynin kysymykseen valtiontuista. Tukipaketista voidaan toki sopia, jos komissiolle ilmoitetaan siitä etukäteen, ja tietojeni mukaan vastaavasta tukipaketista on jo sovittu.
Jäsen Hylandilla oli kolme kysymystä erityisesti kolmansista maista sekä elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto FVO:sta. FVO tekee tietenkin työnsä, ja sen on toimittava huolellisesti. Tartunnan saaneen lihan maahantuonti oli tässä tapauksessa laitonta, joten tartuntoja ei olisi tietenkään havaittu missään FVO:n tarkastuksissa. Kyse oli laittomasta toiminnasta. On kiinnostavaa panna merkille, että myös Ranskan maatalousministerin mukaan sikäläinen taudin puhkeaminen johtui laittomasta toiminnasta, ja itse asiassa Irlannin maatalousministeri on kertonut täysin samaa, että sielläkin tauti levisi laittoman toiminnan seurauksena. Tarvittava lainsäädäntö on siis olemassa, turvajärjestelyt ovat paikallaan, mutta ihmiset eivät noudata lakia, ja sen vuoksi tauti on levinnyt Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Ranskaan ja Irlantiin, ja Alankomaiden yksi tapaus johtuu suoraan Ranskan tapauksesta. Kaikkien näiden tautitapausten taustalta voidaan löytää laitonta toimintaa ainakin kolmessa maassa ellei peräti neljässä.
Kaksi jäsentä mainitsi EU:n työryhmän, ja tiedän, että jäsen Hyland puhui siitä aiemmin. Asiaa sietää harkita. Keskustelen siitä neuvonantajieni kanssa ja perehdymme asiaan entistä tarkemmin. Jäsen Stevenson teki erittäin tärkeän huomion rokotuksista: Saudi-Arabiassa rokotetaan eläimiä. Maailmassa on useita maita, joissa suu- ja sorkkatautia esiintyy kotoperäisenä ja joissa käytetään rokotuksia. Mutta Saudi-Arabiassa esiintyy silti jatkuvasti myös muuntyyppistä suu- ja sorkkatautia, joten yleinen rokotuspolitiikka ei ratkaise ongelmaa. Minulta kysyttiin, poistetaanko rajoitukset Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Pohjois-Irlannissa on jo poistettu yksi rajoitus, koska paikalliset olosuhteet antoivat siihen mahdollisuuden.
Minulta kysyttiin, miksi eläintarhoja suljetaan. Voin vain todeta, että kyse on äärimmäisestä varotoimenpiteestä. Tietojeni mukaan norsut, kamelit, antiloopit ja kirahvit saattavat sairastua tautiin. Eläintarhojen omistajat ovat ilmeisesti reagoineet tähän sanomalla: "Meidän lienee parasta pitää eläintarha suljettuna." Käsittääkseni tästä asiasta keskustellaan tänä iltapäivänä pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa, ja odotan, että tänään tehdään päätös eläintarhaeläinten rokotuksista.
Jäsen Corbey kysyi, onko EU:n strategia mielestäni epäonnistunut. Mielestäni ei ole, sillä jos tarkastellaan taudin leviämistä Manner-Euroopassa tällä hetkellä, on löydetty vain kaksi tapausta Ranskassa, 12 Alankomaissa ja yksi Irlannissa. Rajoitustoimenpiteet Irlannissa, joka on kaikkein lähinnä Yhdistyneen kuningaskunnan pahimpia tautialueita, näyttävät tehoavan, eikä siellä ole rokotettu eläimiä. Tiukat suojatoimet ovat kuitenkin voimassa, ja koska Pohjois-Irlannissa on löydetty vain yksi tautitapaus muutaman kilometrin päässä alkuperäisestä tapauksesta, näyttää siltä, että valittu strategia toimii.
Seuraavaksi jäsen Watson pyysi minua vahvistamaan, milloin Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti komissiolle taudin puhkeamisesta. Voin vahvistaa, että komissio sai tietää asiasta 20. helmikuuta. Komissio sai asiasta tiedon heti samana päivänä, kun taudista kerrottiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Komissiolle ei missään nimessä tiedotettu asiasta ennen kyseistä päivämäärää, ja kuten hetki sitten sanoin, komissio reagoi tilanteeseen muutaman tunnin kuluessa ottamalla asian esille kokouksessaan.
Vastauksena jäsen Daulin kysymykseen olen täysin samaa mieltä hänen kanssaan siitä, että meidän on otettava tästä taudista oppia tarttuvien ihmistautien varalta.
Jäsen Lucas mainitsi kansallisen maanviljelijöiden liiton (National Farmers' Union). Olen ollut yhteydessä liiton edustajiin, ja tietojeni mukaan he eivät halua, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa otetaan käyttöön rokotuksia. Tämä oli heidän kantansa viimeisissä keskusteluissa, jollei se sitten ole tällä välin muuttunut.
Jäsen Campos kysyi seuraavaksi, miksi meidän on aina tukeuduttava tieteeseen. Miksemme voisi päättää asiasta tässä ja nyt ja ryhtyä toimiin? Otettuani tämän tehtävän vastaan olen ollut sitä mieltä, että pyrin parhaani mukaan tekemään päätökseni tieteellisin perustein. Jos alamme toimia toisin, menemme mielestäni harhaan. Päädymme tilanteeseen, jossa teemme päätöksiä subjektiivisten arvioiden emmekä objektiivisten perusteiden nojalla. Näin ei kannata edetä, enkä usko, että se on asianmukainen toimintatapa tässä tilanteessa.
Olen samaa mieltä jäsen Whiteheadin kanssa siitä, että kriisi koskee eläinten kuljetuksia ja että rokotetutkin eläimet voivat levittää tautia. Puhuin tästä itse aikaisemmin. Tämä on tärkeä seikka, joka on otettava huomioon tarkasteltaessa rokotuskysymystä. Kyse ei ole vain rokotteen antamisesta eläimelle, kuten rokotettaessa lapsi esimerkiksi poliota vastaan. Eläinten rokottaminen on paljon monimutkaisempaa, eivätkä tulokset ole läheskään yhtä hyviä.
Myös jäsen De Rossa kysyi minulta rokotuksista ja kysyn itsekin: missä tulee rokottaa? Jos haluamme ottaa rokotukset käyttöön Ranskassa, Alankomaissa tai Irlannissa, mistä aloitamme? Käytetäänkö koko maan kattavaa rokotusta? Vai rokotetaanko vain paikallisesti? Miten paikallisesti? Millä alueella? Millä perusteella? Tällä hetkellä paikalliset rokotukset ovat sallittuja kahdessa jäsenvaltiossa. Riittääkö se? Oletteko tätä mieltä? Haluatteko vielä enemmän? Kysymys ei ole näin yksinkertainen. Jos kysytte rokotuksista täsmentämättä, mitä tarkoitatte, en oikein voi vastata, olenko samaa vai eri mieltä asiasta. Mutta aiemmin sanomani perusteella ymmärrätte varmasti, että kannatan rokotuksia rajoitetuissa olosuhteissa, jotka olen jo määrittänyt, mutten tue laajoja, yleisiä rokotuksia, ja syyn tähän olen jo kertonut.
Jäsen Keppelhoff-Wiechert sanoi olleensa vuonna 1991 sitä mieltä, että rokottamattomuuspolitiikkaa tarvittiin, mutta nyt on aika arvioida tilanne uudelleen. Olen samaa mieltä, ja kuten sanoin muutama tunti sitten puhuessani ensi kertaa parlamentille, asiaa on tutkittava nykyisen kriisin laannuttua. Mutta käytössämme olevan rokotteen ja alan tutkimuksen pitää kuitenkin silloin olla nykyistä kehittyneempää ja tarkempaa, jotta saamme parhaan mahdollisen tuloksen rokotusten käyttöönotosta. Näin vältämme tilanteen, jossa rokotettuja eläimiä tutkiessamme emme tiedä, ovatko ne taudin kantajia vai eivät, reagoivatko ne rokotteeseen vai itse tautiin. Tarvitsemme asiassa tieteen apua, minkä jälkeen voimme saavuttaa edistystä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Olen vastaanottanut kahdeksan työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.
Jäsen Bögellä on puheenvuoro menettelyä koskevaa esitystä varten.

Böge
Arvoisa puhemies, en halua jarruttaa asioiden etenemistä, mutta sen vuoksi, mitä lopuksi sanottiin, haluan pyytää erittäin sydämellisesti komissiota esittämään meille seuraavassa valiokunnan kokouksessa, mihin sisäisiin ja ulkoisiin toimiin se on ryhtynyt toteuttaakseen eläinlääkintäkomitean 10. maaliskuuta 1999 antamaa suositusta sekä komission politiikassa että kansainvälisellä tasolla. Haluaisin siksi pyytää, että saame siitä laajan selvityksen seuraavassa valiokunnan kokouksessa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Böge.
Komissio ottaa tämän tarkasti huomioon ja tulee aikanaan maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaan keskustelemaan asiasta.

 
Puhemies. Jäsen Posseltilla on puheenvuoro menettelyä koskevaa esitystä varten.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kysyä, koska varsinainen kyselytunti valmistelluin kysymyksin alkaa. Senhän oli määrä alkaa klo 18.00.

Puhemies
Jäsen Posselt, tänään olen todella huolissani, sillä olemme 45 minuuttia myöhässä. Ymmärrän kantanne ja toimitan parlamentin puhemiehistön ja puheenjohtajakokouksen käsiteltäväksi ne ongelmat, jotka toistuvat jatkuvasti kyselytunnin yhteydessä.

Kertomus euroon siirtymisen valmisteluista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission tiedonanto kertomuksesta euroon siirtymisen valmisteluista.
Komission jäsen Solbesilla on puheenvuoro.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, euro on ollut todellisuutta 1. tammikuuta 1999 alkaen, ja kolikot ja setelit otetaan käyttöön 272 päivän kuluttua. Tämän myötä päättyy se historiallinen näytös, jossa siirrytään tilanteesta, jossa jokaisella jäsenvaltiolla on oma rahansa, tilanteeseen, jossa kaikki käyttävät yhteistä rahaa talous- ja rahaliitossa.
Euron olemassaolon kaksi ensimmäistä vuotta ovat mahdollistaneet taloudellisen tuloksen vakiintumisen ja huomattavan kehittymisen. En aio luetella kasvu- tai inflaatiolukuja enkä kertoa, missä määrin rahapolitiikka on edistänyt kansantalouksiemme kasvua tai lähentymistä, enkä myöskään puhua euron merkityksestä suojaavana tekijänä ulkoisia kriisejä vastaan. Joka tapauksessa on varmaa, että euro on selvästi vaikuttanut rahoitusalan yhdentymiseen, ja se on luonut edellytykset laajoille eurooppalaisille markkinoille ja hyvälle maksukyvylle.
On totta, että tämä uusi tilanne antaa meille mahdollisuuden kohdata muitakin tiellemme väistämättä tulevia haasteita, esimerkiksi finanssipolitiikkaan liittyvissä kysymyksissä: voimme välttää tämän politiikan suhdannevaihtelua kärjistäviä vaikutuksia, ja voimme myös valmistautua väestön ikääntymiseen liittyviin riskeihin, nopeuttaa rakenneuudistuksia parantaaksemme kasvumahdollisuuksiamme, kehittää rahoituslainsäädäntöä, jotta markkinoita voitaisiin lähentää voimakkaammin, tai saattaa päätökseen kolikkojen ja seteleiden käyttöönottoa koskevan prosessin, jonka toivomme tapahtuvan onnistuneesti 1. tammikuuta ensi vuonna.
Euron käyttöönotto tulee epäilemättä olemaan historiallinen tapahtuma. Yritysten, kuluttajien, hallintoviranomaisten, meidän kaikkien täytyy mukautua tähän uuteen tilanteeseen, ja tänään esitettävä tiedonanto liittyy kertomukseen kolikkojen ja seteleiden käyttöönoton valmistelujen tilanteesta. Nykytilannetta koskevan katsauksen lisäksi kertomuksessa tehdään kaksi muutakin asiaa: ensinnäkin siinä tarkastellaan, missä määrin jäsenvaltiot ovat noudattaneet komission 11. lokakuuta antamaa suositusta, ja toiseksi vahvistetaan muutamia hyviä käytänteitä, joiden soveltaminen voi auttaa suorittamaan rahanvaihtoon liittyvät toimenpiteet oikein.
Tämä uusi tiedonanto saattaa olla viimeinen komission tiedonanto neuvostolle. Sanon, että saattaa olla, sillä emme hylkää sitä mahdollisuutta, että jos esille tulee uusia asioita, jotka edellyttävät uutta tiedonantoa, sellainen tullaan esittämään lokakuussa. Joka tapauksessa haluaisin vastata niihin kahteen kysymykseen, jotka ovat tämänpäiväisen asiakirjan aiheena: mikä on nykytilanne ja millaisia uusia käytänteitä ehdotetaan. Kuvailisin valmistelujen tilannetta epätasapainoiseksi. Tilanne ei ole täysin musta eikä täysin valkoinen; se on pikemminkin harmaa, ja joissakin tapauksissa tämän harmaan sävy on liian tumma, mutta todellakin vain muutamissa hyvin konkreettisissa tapauksissa.
Yritysten kannalta on totta, että yleisesti ottaen suuryritysten valmistautuminen on edennyt tyydyttävällä tavalla, mutta pienet ja keskisuuret yritykset ovat jääneet hieman jälkeen. Noin puolet niistä on jo paremmassa tilanteessa, mutta noin puolella niistä ei ole vieläkään toimintasuunnitelmaa euron käyttöönottamiseksi 1. tammikuuta. Vielä tärkeämpää on se, että joka kolmas näistä yrityksistä ei ole vielä tietoinen siitä, että 1. tammikuuta 2002 on viimeinen määräpäivä, jolloin kaikki maksutapahtumat on suoritettava euroissa. Näin ollen pienten ja keskisuurten yritysten valmistautuminen on edelleenkin yksi suurimpia huolenaiheitamme tässä tiedonannossa.
Kuluttajien osalta tammikuun eurobarometri osoittaa, millainen näkemys kuluttajilla on eurosta, ja on myönnettävä, että joissakin tapauksissa se on suhteellisen sekava. Esimerkiksi joka neljäs henkilö (25 prosenttia) ajattelee, että yhdessä maassa liikkeelle lasketut eurokolikot ja -setelit ovat käypää valuuttaa vain tässä kyseisessä maassa, mikä osoittaa, että niinkin keskeistä asiaa kuin yhteisen rahan olemassaoloa ei ole vielä täysin ymmärretty. Joka viides ei kuitenkaan tiedä esimerkiksi sitä, että euron käyttöönoton yhteydessä entiset valuutat poistetaan käytöstä, ja vaikka myös aikataulun tuntemisessa ollaan edistytty, noin 40 prosenttia ei tiedä eurokolikkojen ja -seteleiden tarkkaa käyttöönottopäivää.
Lukuisten tiedotuskampanjoiden vaikutus on ollut rajallinen, mutta on totta, että on vaikea saada kuluttajia kiinnostumaan tapahtumasta, joka tuntuu olevan vielä kaukana tulevaisuudessa. Aineistoa on paljon, mutta on totta, että siihen ei aina tutustuta. Olemme vakuuttuneita, että tilanne kehittyy vuoden jälkipuoliskolla, jolloin suuret laskuttajat alkavat käyttää euroa ja kun pankkitileissä ja tilimaksuissa siirrytään etukäteen euroon. Tämä auttaa kuluttajia totuttautumaan vähitellen uuteen todellisuuteemme. Julkiset hallintoviranomaiset ovat yleisesti ottaen valmiita, ja ne tarjoavat kansalaisille mahdollisuuden käyttää euroa hyvin monenlaisissa toimissa, vaikka onkin totta, että niillä voisi olla tärkeämpikin rooli ja että ne voisivat toiminnallaan kannustaa koko taloutta ja vahvistaa esimerkiksi julkisia töitä koskevat sopimukset tai virkamiesten palkat euromääräisinä, kuten joissakin jäsenvaltioissa on tehty, mutta ei kuitenkaan kaikissa.
Pankit osallistuvat hyvin yhteistyöhön; ne ottavat asiakassuhteissaan euron käyttöön etukäteen; seteliautomaattien mukauttaminen vuonna 2002 tapahtuu todennäköisesti hyvin nopeasti ja suurimmassa osassa jäsenvaltioita jopa välittömästi; yleensä niistä saa pieniä seteleitä ja näin ne myös lieventävät vaihtorahaan liittyviä ongelmia, joita saattaa esiintyä kaupallisissa toimissa. Rinnakkaiskäytön aikana kansallisia seteleitä voi vaihtaa ilmaiseksi ja ilman rajoituksia suurimmassa osassa euroon siirtyvistä jäsenvaltioista. Pankeista on itse asiassa tullut euron käyttöönoton moottoreita, ja se, että ne ottavat euron käyttöön etukäteen, vaikuttaa hyvin myönteisellä tavalla eurotietoisuuden lisäämiseen taloudellisten toimijoiden keskuudessa.
Olemme myös kehitelleet muutamia hyviä käytänteitä, jotka ovat itse asiassa yksinkertaisia ja konkreettisia ideoita, joita sovelletaan jo muutamissa jäsenvaltioissa ja joita tehdään tunnetuksi muissa valtioissa, jotta nekin voisivat soveltaa niitä. Tämänpäiväisessä tiedonannossa komissio ehdottaa 20:tä uutta käytännettä, joista kymmentä on tarkoitus soveltaa ennen kuin kolikot ja setelit otetaan käyttöön 1. tammikuuta, loppuja kymmentä voidaan soveltaa käytäntöön tämän jälkeen. Näitä toimia ei voida soveltaa kaikissa talous- ja rahaliiton jäsenvaltioissa, mutta ne ovat ideoita, joihin jäsenvaltio voi turvautua ja joita se voi halutessaan soveltaa. Mainitsen muutamia, jotka ovat kuten sanoin hyvin yksinkertaisia ideoita. Esimerkiksi pienyrityksiin voidaan jakaa koneita, jotka laskevat vaihtorahan silloin, kun käytössä on samanaikaisesti sekä kansallista valuuttaa että euroja. Voidaan myös kehittää ja levittää välineitä, joiden avulla pienyritykset voivat arvioida käteisrahan tarpeen, mikä on todella tärkeää kolikkojen ja seteleiden ennakkotilausta tehtäessä. Työnantajien ja kuluttajien suostumuksella voidaan tehdä myös niin, että vuoden lopussa osa palkasta maksetaan eurokolikkopakkauksina.
Sen jälkeen, kun eurokolikot ja -setelit on otettu käyttöön 1. tammikuuta 2002, voidaan ehdottaa muutamia hyödyllisiä asioita. Suosittelemme esimerkiksi, ettei alennusmyyntejä aloitettaisi vielä 2. tammikuuta, kuten joissakin jäsenvaltioissa on tapana, sillä tämä johtaisi kauppaliikkeiden kannalta vaikeasti hallittavaan tilanteeseen. Suosittelemme myös, että eräille taloudellisille toimijoille annetaan lupa mitätöidä kansalliset setelit, jotta kuljetuksiin liittyvät riskit voitaisiin minimoida. Ehdotamme myös - kuten Ranskassa on tehty - että kansallisista kolikoista tehdään erityisiä vakiopakkauksia, jotta niiden palauttaminen olisi mahdollisimman helppoa.
On siis monia ideoita, joita pidämme hyödyllisinä, joita on jo sovellettu eräissä jäsenvaltioissa ja jotka tulevat varmasti vaikuttamaan myönteisellä tavalla siihen, että 300 miljoonan Euroopan kansalaisen kolikoiden ja seteleiden käyttöönotto tapahtuu mahdollisimman jouhevasti. Logistiikka on hyvin tärkeä asia, ja haluaisimme yrittää ratkaista suurimman osan ongelmista ennen käyttöönottopäivää, jotta nämä mahdolliset toissijaiset käytännön ongelmat, jotka eivät ole niin vakavia, eivät kuitenkaan saattaisi huonoon valoon varsinaista pääasiaa eli eurokolikoiden ja -seteleiden käyttöönottoa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.

Torres Marques
Arvoisa komission jäsen, on aina hyödyllistä, että te annatte meille suosituksia, jotka liittyvät euron käyttöönoton käytännöllisiin näkökohtiin. Minulla on kuitenkin se käsitys, että te ette ole huolissanne. Minä olen henkilökohtaisesti huolissani, sillä mielestäni jotkut keskeiset kohdat eivät vielä ole kunnossa: ihmiset eivät juuri tiedä, mitä käytännössä tulee tapahtumaan, eivätkä tätä valuuttaa tunne yritykset, eivätkä myöskään kansalaiset. Sanokaahan meille: eikö teidän mielestänne pitäisi ryhtyä käytännön toimiin? Toinen kysymys, jonka haluaisin tehdä teille, on seuraavanlainen: mitä todella tapahtuu euroalueen maiden välisille siirroille? Milloin meidän ei enää tarvitse maksaa siirtokustannuksia euroalueella ja siihen kuuluvien maiden välillä?

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, te tiedätte, että aihetta koskevan mietinnön esittelijänä tämä on minulle tärkeä asia. Minulla on kaksi pääongelmaa nyt käsiteltävässä tiedonannossanne, joka on toivottavasti kirjallisena laajempi ja eritellympi kuin se, mitä olemme nyt kuulleet. Ensinnäkin: miten te tarkastatte, että Euroopan unionin tiedotuskampanjaan myöntämä raha käytetään jäsenvaltioissa tehokkaasti ja rakentavasti suuntaviivojen ja suositusten ja poliittisen perussanoman mukaan? Kysyn teiltä siksi, että minulla on tunne, että meistä on tullut pikemminkin EU-rahojen kauttakulkupaikka ja että toissijaisuusperiaatteen tekosyyllä luovumme johtavasta roolistamme tiedotuskampanjassa.
Toinen kysymys: mitä aiotte tehdä sitouttaaksenne toimivaltaiset ministerit, ennen kaikkea Ecofin-neuvoston, sitovasti, ei vain suositellen, tähän tiedotuskampanjaan kuuluvaan välttämättömään operaatioon ja vakuuttaaksenne heidät siitä?

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, sanoisin jäsen Torres Marquesille, että minun velvollisuuteni ei ole olla huolissani. Minun velvollisuuteni on ratkaista ongelmat ja tarkastella ongelmia tietyn välimatkan päästä ja suhtautua niihin tietyllä tavalla objektiivisesti.
Meillä saattaa ehkä olla vääristynyt kuva todellisuudesta. Kunhan näette tiedonannon, näette, minkä tasoisia päätöksiä kussakin jäsenvaltiossa on tehty ja kuinka paljon jäsenvaltioilla on tietoa tästä asiasta. Uskon, että ne kansalaiset, jotka ovat halunneet saada tietoja, ovat niitä saaneet. Yritykset ovat kohtuullisen hyvin perillä asioista, ja myös hallintoviranomaiset ovat ryhtyneet toimiin.
On kuitenkin totta, että kolikkoja ja seteleitä koskeva tiedotuskampanja ei ole vielä alkanut, vaan se alkaa pääasiassa kesäkuussa ja vahvistuu syyskuussa. Kampanjoita järjestetään kansallisella tasolla, ja myös Euroopan keskuspankki järjestää tiedotuskampanjan, jossa käsitellään epäilemättä hyvin konkreettisella tavalla kolikoita ja seteleitä ja niiden teknisiä ominaisuuksia sekä turvallisuutta. Tämä tapahtuu sitä mukaa, kuin lähestymme loppuvaihetta ja se antaa kaikille mahdollisuuden olla tilanteesta selvillä.
Toinen ongelma, jonka te, hyvät parlamentin jäsenet, esititte minulle, liittyy melko monimutkaiseen asiaan, jonka te tunnette hyvin ja jota käsitellään tiedonannossamme sivulla 46. En voi antaa teille vielä lopullista vastausta. Tästä kohdasta näette, miten olemme edistyneet erilaisissa kysymyksissä ja miten vuoden 2000 marraskuussa Euro Banking Association käynnisti STEP I -hankkeen, joka on ensimmäinen hanke, joka mahdollistaa rajat ylittävän selvitysjärjestelmän kehittämisen, minkä pitäisi olla keskeinen väline näistä toimista aiheutuvien kustannusten vähentämisessä. Tämä puolestaan on erityisenä huolenaiheena niin teillä kuin meilläkin.
Kansalaisten on hyvin vaikea ymmärtää, että 1. tammikuuta lähtien eri jäsenvaltioiden euroja käytettäessä Portugalissa maksetun ja Portugalin euroissa kirjoitetun sekin kustannukset eivät ole samat, kuin Belgiassa maksetun Portugalin euroissa kirjoitetun sekin kustannukset, tai päinvastoin. Tämä on siis sellainen asia, joka pitää ratkaista. Sen ratkaiseminen edellyttää kuitenkin ehdottomasti sellaisen rajat ylittävän selvitysjärjestelmän olemassaoloa, joka vastaa kansallisia järjestelmiä. Tiedonannosta voitte nähdä ne ongelmat, joita tämä asia aiheuttaa, ja olemme valmiita tekemään kaikkemme, jotta voimme käynnistää tämän hankkeen, sillä olemme yhtä mieltä siitä, että tämä on hyvin tärkeä ongelma.
Haluaisin sanoa jäsen Karasille, että komissio on vahvistanut ohjeet jäsenvaltioiden kanssa tehdyissä sopimuksissa, ja näin ollen olemme vakuuttuneita siitä, että jos varojen siirtoja koskevia sopimuksia noudatetaan asianmukaisesti, ongelmia ei pitäisi syntyä.
Samaa sanoisin myös asiasta vastaaville ministereille heidän kansallisten ohjelmiensa osalta. Myös kaikki kansalliset ohjelmat mainitaan tiedonannossa. Siinä viitataan jokaiseen kansalliseen ohjelmaan, mukaan luettuna myös tiedotuskampanjat ja jopa jokaisen jäsenvaltion asianomaiset www-sivustot. Tämän tiedonannon välityksellä saa tietää tarkalleen myös sen, millaisia toimia kukin jäsenvaltio on aikonut toteuttaa. Joka tapauksessa, jos parlamentilla tai jäsenvaltioilla on jotain kysymyksiä, jotka koskevat jotain tiettyä ohjelmaa, annamme oikein mielellämme asiaan liittyviä tietoja.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kaksi lyhyttä kysymystä. Ensinnäkin: 9:ntenä toukokuuta on tarkoitus vakuuttaa myös Euroopan unionin nuoret ihmiset siitä, että heidän tulevaisuutensa on euroalueella. Mitä teette, mitä komissio tekee, mitä sovitte jäsenvaltioiden kanssa, jotta kaikissa kouluissa pidetään vielä tänä vuonna Europrojekti-päivä? Aiotteko esittää siitä jonkin tietyn aloitteen?
Toiseksi: missä muodossa voidaan edistää sitä, että kuluttajien luottamus vahvistuu eikä ole syytä pelätä, että kuluttajansuojan näkökulmasta syntyy hintojen vääristymiä valuuttoja laskettaessa ja että hintojen laskennan avoimuus on puutteellista?
Kolmanneksi: jatkatteko eurotiedotuskampanjaa ainakin ensi vuoden ensimmäisellä puoliskolla jäsenvaltioiden kanssa ja missä muodossa?

Thyssen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, en näe tätä asiaa niin synkässä valossa kuin jotkut kollegat. Minusta asiat etenevät kaiken kaikkiaan hyvin. Meillä on vielä muutama kuukausi aikaa. Varsinkaan tavalliset kuluttajat ja pienet yritykset eivät ole kovin suunnitelmallisia, ja informaatio alkaa kiinnostaa heitä ja mennä perille vasta sillä hetkellä, kun he ymmärtävät, että euro on kohta täyttä totta ja alkaa olla aika tehdä jotain. Me voimme tietysti auttaa heitä hiukan, ja minulla on kaksi siihen liittyvää ehdotusta.
Mielestäni pk-yrityksille pitää tarjota kannustimia, jotta ne valmistautuisivat ajoissa. Tällä hetkellä hyvin monet pk-yritykset, varsinkin paikallismarkkinoilla toimivat, näkevät euroon siirtymisessä vain haittoja. Niiden pitää tehdä investointeja voidakseen käyttää euroa, mutta niillä ei ole siitä mitään suoranaista hyötyä. Haluan kysyä, olisiko kuitenkin mahdollista, että komissio rohkaisisi jäsenvaltioita antamaan pk-yrityksille esimerkiksi pieniä taloudellisia kannustimia, jotta ne valmistautuisivat euroon ja tekisivät sen ajoissa.
Olisi myös tärkeää informoida hyvin kuluttajia siitä, että kolikkoja ei voida vaihtaa kaikissa jäsenvaltioissa. Vieraat kolikot pitää luovuttaa, ja ihmisten pitäisi ehdottomasti saada tietää se jo ennen kesää. Joten kertokaa heille siitä ajoissa. Toiseksi, tehkää aloite kaikkien kolikoiden keräämisestä paikallisesti ja niiden mahdollisesta käyttämisestä johonkin hyvään tarkoitukseen. Se on parempi vaihtoehto kuin heittää ne noin vain roskapönttöön.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan sanoa jäsen Randzio-Plathille seuraavaa:
Ensinnäkin tapahtumista 9. toukokuuta. Kuten tiedätte, on sovittu yhteistyössä euroryhmän puheenjohtajan kanssa, että Malmön Ecofin-neuvostolle ilmoitetaan 9. toukokuuta toteutettavasta kouluja koskevasta aloitteesta, ja komissio painaa 400 000 pientä passia, jotka valtuuskuntamme jakavat koulujen käyttöön, jotta tytöt ja pojat voivat alkaa tutustua tähän asiaan kouluissa.
Toiseksi, kun puhutaan niistä hintoihin liittyvistä ongelmista, joita kuluttajat tulevat kohtaamaan, esitämme tässä tiedonannossa joitakin seikkoja, joita voidaan hyödyntää siten, etteivät myyjät pysty hyötymään hintojen pyöristämisestä. Vaadimme myös, että kansallisten hallintoviranomaisten suorittamat pyöristykset esimerkiksi veronmaksussa kuten Belgian hallitus on tehnyt tehtäisiin alas- eikä ylöspäin, jotta julkiset hallintoviranomaiset osoittaisivat ensimmäisinä, että eurolla ei saa olla inflatorisia vaikutuksia, vaan juuri päinvastoin.
Kolmanneksi tiedotuskampanjoissa on se perusongelma kuten tiedätte että ne ovat kansallisia. Tämä merkitsee sitä, että osa vuoden 2002 varoista voidaan osoittaa joidenkin jo olemassa olevien kompromissien rahoittamiseen. Kampanjoita ei ole toteutettu ainoastaan kalenterivuoden mukaisesti. Jos näitä varoja on kuitenkin vielä jäljellä, meidän pitäisi ehdottomasti harkita vakavasti, miten niitä voitaisiin käyttää välittääksemme poliittisen viestin siitä, mikä merkitys eurolla on toimintatapojemme muuttumiseen, ja koko Euroopan rakentamisen erittäin suuresta merkityksestä.
Jäsen Thyssenille haluaisin sanoa ensinnäkin, että olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että pienet ja keskisuuret yritykset sekä kuluttajat eivät mukaudu euron käyttöön kuin vasta viime hetkellä. Jokainen jäsenvaltio voi päättää itse, myöntävätkö ne verohelpotuksia vai eivät. Tässä asiassa sovelletaan toissijaisuusperiaatetta, eikä meidän tehtävämme ole puuttua siihen.
Kyllä, hyvissä käytänteissä olemme korostaneet, että kun keskuspankit veloittavat liikepankkeja euroon siirryttäessä, veloituksesta koituvan taloudellisen hyödyn pitäisi koitua osittain myös yritysten hyväksi, jotta tällaiset toimet eivät aiheuttaisi yrityksille lisäkustannuksia.
Kolikkoja koskevassa kysymyksessä teidän esittämänne ongelmat ovat selviä. Emme ole pohtineet millään tavoin kolikkojen keräämismahdollisuuksia, mutta alussa niitä tullaan kuitenkin hyödyntämään nopeimmin. Merkitsen muistiin teidän ehdotuksenne, että tästä asiasta tehtäisiin paikallisella tasolla aloite, jonka avulla kuten sanoitte tehtävä voidaan suorittaa moitteettomasti.

Gahler
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, yksi kysymys: tämän tiedotuskampanjan välttämättömyyshän ei varmaankaan rajoitu kahteentoista tulevaan euromaahan. Erityisesti Keski- ja Itä-Euroopassahan liikkeellä on miljardisummia varsinkin Saksan markkoja, ja myös osissa Balkania Saksan markka on joko virallinen tai tosiasiallinen maksuväline. Yhtäkkiä nämäkin ihmiset joutuvat sitten tekemisiin euron kanssa. Kysymykseni kuuluu: miten aiotte välittää siellä tietoja? Toimitteko yhdessä alueen keskuspankkien kanssa? Onko niiden ehkä tarkoitus toimia myös jakopaikkoina? Miten aiotte estää sen, että mahdollisesti pahantahtoiset keinottelijat pettävät siellä ihmisiä rahanvaihtotavallaan? Uskoakseni tässä vallitsee suuri tarve.

Solbes
. (ES) Siinä tapauksessa, että meillä on ylimääräisiä varoja, järjestämme Budapestissa konferenssin, jossa ehdokasvaltioille tiedotetaan euron käyttöönottoon liittyvistä asioista.
Mainitsemanne erityisongelman osalta Euroopan keskuspankki on hyväksynyt eurojen etukäteen toimittamisen myös sellaisten maiden pankkien konttoreihin, jotka eivät kuulu euroalueeseen. Olemme ajatelleet tässä nimenomaan, että merkittävä osa saksalaisesta käteisrahasta on käytössä Saksan alueen ulkopuolella. Tämän asian hyväksi tehdään parhaillaan töitä, ja Euroopan keskuspankki on sitä mieltä, että tämä on paras tapa ratkaista ongelma.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.

Kyselytunti (komissio)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komissiolle esitetyt kysymykset (B5-0163/2001).
Ensimmäinen osa

Puhemies


Avril Doyle
Kysymys nro 29 (H-0263/01):
Aihe: Väkivalta naisia vastaan Sierra Leonessa Viime kuun aikana on levinnyt laajalle tietoja naisten ja tyttöjen jatkuvista seksuaalisista pahoinpitelyistä ja raiskauksista, joihin Vallankumouksellisen Yhdistyneen Rintaman (RUF) joukot Sierra Leonessa ovat syyllistyneet. Voiko komissio kertoa, mitä toimia se on toteuttanut Sierra Leonen tilanteen seuraamiseksi ja mihin toimiin se on ryhtynyt?
Voiko komissio myös vahvistaa minulle, että kaikki mahdollinen tehdään, jotta Sierra Leonen hallitusta voidaan auttaa lopettamaan ihmisoikeusrikkomukset maassa?

Nielson
. (EN) Euroopan komissio on tietoinen uutisista, joiden mukaan Vallankumouksellisen Yhdistyneen Rintaman (RUF) joukot ovat syyllistyneet väkivaltaan naisia ja tyttöjä kohtaan, ja komissio on arvoisan parlamentin jäsenen tavoin huolestunut tilanteesta.
Yhdistyneet Kansakunnat on ihmisoikeusvaltuutettunsa kautta perustanut tänä vuonna Sierra Leoneen järjestelmän tietojen keräämiseksi naisilta ja lapsilta maan sisäisten pakolaisten leireillä eri puolilla maata, jotta saadaan selville naisiin ja tyttöihin kohdistuneen seksuaalisen väkivallan laajuus. Kerätyt tiedot auttavat suojelemaan ihmisiä tehokkaammin ja suunnittelemaan paremmin toimet kentällä. Tarvittaessa tietoja voidaan antaa myös hallituksen perustaman totuus- ja sovintokomission ja kaavaillun YK:n erityistuomioistuimen käyttöön.
Komissio on tukenut ECHOn kautta Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeusvaltuutetun toimistoa syyskuusta 2000 alkaen 30 000 euron apurahalla. Tarkoituksena on parantaa hallituksen ja koko yhteiskunnan tietoisuutta Sierra Leonen ihmisoikeuksista ja erityisesti naisiin ja lapsiin kohdistuvan väkivallan ongelmasta. Komissio on varannut 50 000 euroa humanitaarista työtä tekevien työntekijöiden koulutukseen ihmisoikeuksien ja kansainvälisen humanitaarisen oikeuden, myös naisiin kohdistuvan väkivallan alalla. YK:n rauhanturvajoukkojen ihmisoikeusosasto vastaa ohjelman toteuttamisesta.

Doyle
Haluan kiittää komission jäsentä hänen esittämistään näkökohdista.
Haluaisin kysyä erityisesti, onko hän tai komissio ollut yhteydessä Sierra Leonen hallitukseen ja onko maan hallitusta pyydetty tuomitsemaan julkisesti naisten ja nuorten tyttöjen raiskaukset ja seksuaaliset pahoinpitelyt, joihin RUF on syyllistynyt? Myöntääkö komission jäsen, että Sierra Leonen hallitus tarvitsee merkittävää tukea kansainväliseltä yhteisöltä ja erityisesti EU:lta, jotta saadaan - sen lisäksi, mitä komission jäsen on sanonut - koulutusta armeijalle, poliisivoimille, syyttäjille, tuomareille ja muille ihmisoikeuksien noudattamista valvoville viranomaisille? Pitäisikö YK:n valvontajoukkoja Sierra Leonessa (UNAMSIL) vahvistaa varusteilla ja muulla huoltoavulla siviilien, erityisesti naisten ja lasten, suojelemiseksi?
Lopuksi, arvoisa komission jäsen, voisitte ehkä vastata toiseen kysymykseen, joka liittyy tähän aiheeseen. Se koskee hälyttäviä uutisia, joiden mukaan katoliset papit ovat käyttäneet seksuaalisesti hyväkseen nunnia 23 valtiossa, varsinkin Afrikassa, Sierra Leone mukaan luettuna. Vatikaani on reagoinut tilanteeseen täysin riittämättömästi ja aivan liian hitaasti. Onko komissio ainakin vaatinut Vatikaanilta tyydyttävää vastausta tässä toisessa naisiin ja tyttöihin kohdistuvassa seksuaalisessa hyväksikäyttötapauksessa?

Nielson
. (EN) Minun on vastattava kysymykseen osittain kirjallisesti, jos sopii. Olemme yhteydessä Sierra Leonen hallitukseen. Olen samaa mieltä siitä, että voisimme ja haluaisimme tehdä asiassa paljon enemmän. Turvallisuuskysymys on yhä suuri ongelma, mikä voi olla yksi syy siihen, että varsin harvat kansalaisjärjestöt ovat hakeneet rahoitusta. Me emme ole asiassa pullonkaula. Paikallinen todellisuus ja kansalaisjärjestöjen hakemusten puute aiheuttavat pullonkaulan.

Puhemies


Olivier Dupuis
Kysymys nro 30 (H-0300/01):
Aihe: Humanitaarinen apu tsetseeniväestölle Vaikka kysymyksen esittäjä ei tässä haluakaan puuttua niihin peruskysymyksiin, jotka koskevat komission humanitaarista apua Tsetseniassa, voisiko komissio ilmoittaa, olisiko se valmis tukemaan tsetseeniväestölle suunnattuja humanitaarisia hankkeita - ensisijassa lääkäriapua - Georgiassa ja Azerbaid&#x017E;anissa, kun se on jo useaan kertaan korostanut, miten vaikeaa toiminta on itse Tsetseniassa?

Nielson
. (EN) Siitä lähtien, kun nykyinen kriisi puhkesi lokakuussa 1999, komissio on antanut ECHOn kautta yli 25 miljoonan euron verran humanitaarista apua konfliktin uhreille. ECHOn hankkeiden painopiste on Pohjois-Kaukasiassa, jossa on kaikkein suurimmat ongelmat, koska suurin osa maan sisäisistä tsetseenipakolaisista oleskelee siellä. Ossetiassa, Dagestanissa ja itse Tsetseniassa on jopa 360 000 maan sisäistä pakolaista, kun taas Georgian Pankisin laaksossa kerrotaan olevan noin 5 000-7 000 pakolaista. Toimintaolosuhteet Pohjois-Kaukasiassa ovat edelleen vaikeat, varsinkin turvallisuuden osalta. Sama pätee kuitenkin myös Georgiaan, jossa Pankisin laakson tsetseenipakolaisille tarkoitetut avustuslähetykset jouduttiin keskeyttämään joksikin aikaa viime vuonna vastalauseena ulkomailla asuvien avustustyöntekijöiden sieppaukselle.
Tähän mennessä Tsetsenian kriisin hoitoon ja Georgian tsetseenipakolaisten hyväksi on annettu tukea yhteensä noin 820 000 euroa. Rahoitetut toimet keskittyvät pääosin perusterveydenhoitoon. Esimerkiksi tärkeitä lääkkeitä on jaettu terveydenhoitohenkilöstölle, lääkäreitä on koulutettu käyttämään lääkkeitä kohtuullisesti, peruslääkintäpalveluja on kohennettu ja hygieniapakkauksia on jaettu.
Humanitaarinen apu konfliktin uhreille säilyy ECHOn painopistealueena Pohjois-Kaukasiassa olevien maan sisäisten pakolaisten suuren määrän ja käytettävissä olevien voimavarojen vähyyden vuoksi. Tilanteen kehittyessä varoja saattaa kuitenkin riittää rajoitetusti myös lääkintäohjelman jatkamiseen Georgiassa.
Mitään erityistä humanitaarista apua ei ole tällä hetkellä kaavailtu Azerbaid&#x017E;anille, sillä maassa ei ole kerrottu olevan merkittävästi tsetseenipakolaisia.

Dupuis
Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä vastauksestanne, vaikka se onkin mielestäni hieman kiertelevä. Tunnen päteviä henkilöitä, etenkin Maskhadovin hallituksen terveysministeri Oumar Khembievin, joka puolestaan on sitä mieltä, että Georgian ja Azerbaid&#x017E;anin kuulumiselle tuen piiriin löytyy tarpeita, mikä ei kuitenkaan mitätöi sitä, mitä totesitte Tsetsenian sisäosasta ja osasta Venäjää, joissa on muita tsetseenipakolaisia. Näin ollen haluaisin tietää, olisitteko valmis vastaanottamaan terveysministeri Oumar Khembievin, jotta voisitte pohtia ja tutkia hänen kanssaan konkreettisia mahdollisuuksia perustaa nopeasti kaksi kenttäsairaalaa Georgiaan ja Azerbaid&#x017E;aniin.

Nielson
. (EN) Olemme suunnitelleet toimemme huolellisesti ja asettaneet ne tärkeysjärjestykseen, jotta pystyisimme auttamaan Tsetsenian konfliktin suurimpia avuntarvitsijaryhmiä. Rahoitamme myös ruoan ja lääkkeiden jakelua Tsetseniaan. Meillä on oikea tärkeysjärjestys. Se, mitä mainitsitte lisäkysymyksessänne, kuulostaa pikemminkin terveydenhoitoavulta, joka ei suuntaudu erityisesti konfliktin uhreille. Joka tapauksessa ensimmäisessä vastauksessani määrittämäni tärkeysjärjestys on paras vastaus, jonka voimme tällä hetkellä antaa.

Posselt
Arvoisa komission jäsen, haluaisin kysyä, voitteko nykyisin välittää viestejä Venäjän tiedotusvälineiden kautta suoraan Tsetsenian kansalle, koska olen lukenut ECHOn raportteja, joiden mukaan Venäjän hallitus ei ole myöntänyt tätä oikeutta erityisesti radiolähetyksissä? Voitteko toimia näin ja hyödyttääkö se teitä humanitaarisen avun kannalta, jotta voitte olla suoraan yhteydessä siviiliväestöön? Lisäksi haluaisin kysyä vielä kerran: eikö teidän mielestänne ole välttämätöntä, että komissio tekee virallisia vierailuja Georgian ja muiden naapurimaiden pakolaisleireille ja solmii siellä yhteyksiä?

Nielson
. (EN) En aio toistaa eri alueiden pakolaismääriä. Ne eivät ole omia lukujamme. Ne ovat peräisin lukuisilta kansainvälisiltä järjestöiltä, jotka työskentelevät asian parissa. Tällä hetkellä Tsetseniassa on 170 000 maan sisäistä pakolaista, Ossetiassa saman verran ja Dagestanissa vain 20 000.
Suuntaamme apumme alueille, joilla on eniten avuntarvitsijoita. Oikeiden kanavien löytäminen ei ole kovin helppoa. Kannattaa panna merkille, että komissio on ECHOn kautta konfliktin selvästi suurin humanitaarisen avun antaja.

Puhemies


Marie Anne Isler Béguin
Kysymys nro 31 (H-0260/01):
Aihe: Ympäristöä saastuttamattomat ajoneuvot Vuoden 2001 ensimmäisen kolmen kuukauden aikana unionia koetellut kolmas polttoainekriisi muistuttaa meitä niistä lukuisista kysymyksistä, jotka liittyvät EU:n liikenne- ja energiapolitiikkaan sekä tämän politiikan seurauksiin ja sen vähäiseen vaikutukseen kasvihuonekaasupäästöjen torjunnassa.
Mitä toimia komissio toteuttaa tukeakseen ja edistääkseen muilla kuin öljypohjaisilla polttoaineilla käyvien ajoneuvojen käyttöä?
Kuinka monta tutkimusta on tehty tästä aiheesta?
Onko otettu huomioon kaikki saastuttamattomaan tekniikkaan liittyvät patenttihankkeet, ja mitkä ovat niiden tulokset?

Busquin
Hyvät parlamentin jäsenet, yhteistä liikennepolitiikkaa koskeva valkoinen kirja antaa aivan lähiaikoina mahdollisuuden aloittaa uuden keskustelun kestävästä kehityksestä. Noissa keskusteluissa käsitellään myös vaihtoehtoisia polttoaineita. Biopolttoaineista on valmisteilla tiedonanto, jotta nähtäisiin, missä määrin ne voivat tuoda ratkaisuja tärkeimpiin poliittisiin ongelmiin, joita ovat esimerkiksi liikenteen riippuvaisuus öljytuotteista, energianhankinnan turvaaminen, kasvihuonekaasupäästöt ja saastuminen.
Komissio esittelee ennen kesää myös direktiiviehdotuksen biopolttoaineiden käyttöasteen käyttöönotosta liikenteessä. Komissio on tukenut jo parikymmentä vuotta vaihtoehtoisia polttoaineita ja ajoneuvoja koskevia lukuisia hankkeita tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen ohjelmiensa välityksellä. Käytännöllisesti katsoen kaikki vaihtoehtoiset polttoaineet ovat sisältyneet hankkeisiin. Vaihtoehtoiset polttoaineet ja ajoneuvot eivät laajamittaisesta tuesta huolimatta ole vielä toistaiseksi saaneet sijaa markkinoilta, ja suurimpana esteenä tähän ovat usein olleet niiden synnyttämät lisäkustannukset.
Edellä mainittujen hankkeiden puitteissa on kehitetty lukuisia patentteja, mutta me olemme olleet mukana sellaisten hankkeiden rahoituksessa, jotka koskevat teollisuuden tai yliopistojen yhteistyökumppanien tekijänoikeuksia.

Isler Béguin
Arvoisa komission jäsen, haluaisin käyttää puheenvuoron etenkin tuosta patentteja koskevasta viimeisestä aiheesta. Monet maanmiehistämme ovat nimittäin kiinnostuneita kasvihuonepäästöjen vähentämisestä ja jopa lähettäneet meille hyvin mielenkiintoisia ehdotuksia, joita emme edes ymmärrä tai osaa teknisesti arvioida.
Haluaisin tietää, onko komissiolla jonkinlaista avointa palvelupistettä, jonka puoleen edellä mainitut henkilöt voisivat kääntyä. Jos kyse ei nimittäin ole tiedemiehistä tai yliopistotyöntekijöistä, heillä ei ole mahdollisuutta saada vastakaikua hankkeilleen.

Busquin
Komission jäsen De Palacio on oikea henkilö vastaamaan liikennekysymykseen ja siihen, onko tuollainen palvelupiste olemassa. Kaikista tutkimusta koskevista ehdotuksista voin kuitenkin sanoa, että saamme usein kirjeitä keksijöiltä, henkilöiltä, jotka luulevat löytäneensä ratkaisun johonkin ongelmaan. Me luonnollisesti välitämme ne hallinto-osastoon. Meidän on kuitenkin muistettava, että myös toissijaisuusperiaate on olemassa ja että eurooppalaisten hankkeiden yhteydessä käsiteltyjen eurooppalaisten ehdotusten on oltava rakenteeltaan tietenkin sellaisia, että niihin voi osallistua useita eurooppalaisia yhteistyökumppaneita. Olemme siis sitä mieltä, että näitä hankkeita on voitava tutkia sekä alueellisten että kansallisten innovaatio- ja tutkimusohjelmien kautta.
Jättäisin siis ehdotuksenne komission jäsen De Palaciolle nähdäksemme, kuinka suoraan kyseistä alaa koskeviin ehdotuksiin voitaisiin vastata.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kysymykseni koskee vihreää kirjaa " Oikeudenmukaisiin ja tehokkaisiin hintoihin liikenteen alalla" . Koska päästöt ovat olennainen mittari sille, miten liikenne ja liikkuvuus pitää järjestää tulevaisuudessa, onko suunniteltu, että tutkimusalalla harkittaisiin kustannus-hyötyanalyysien suorittamista siitä, millä liikenteen aloilla vähäpäästöisyys tai päästöttömyys tuottaisi optimaalisen hyödyn?

Busquin
Tästä kysymyksestä on tehty jo lukuisia tutkimuksia, ja komission jäsen De Palacion komission puolesta esittelemä valkoinen kirja avaa keskustelun kaikista näistä kysymyksistä. Rahoitusta on jo myönnetty liikenteen mekanismeja koskeviin tutkimuksiin, joiden tarkoituksena on selvittää nykytilanteessa parhaimpia mekanismeja. Olemme esimerkiksi myöntäneet tukea Thermie- ja Energia-hankkeisiin kaupunkien liikenneongelmien ratkaisemiseksi, ja Euroopan eri kaupungeissa on parhaillaan käynnissä polttokennolla varustettujen sähköbussien kokeilu. Tämä on yksi parhaillaan toteutettavista ehdotuksista, joita olemme tukeneet.

Puhemies


Marie-Arlette Carlotti
Kysymys nro 32 (H-0281/01):
Aihe: Kansainvälinen kauppa ja AIDSin vastainen toiminta Koska ei ole sovittu yhtenäisistä kansainvälisistä toimintatavoista, jotka koskevat aidsin hoidon saatavuutta kehitysmaissa, teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyviä näkökohtia koskeviin sopimuksiin (TRIPS-sopimukset) kuuluvien suojalausekkeiden käyttö on merkittävä keino pyrkiä vähentämään AIDSiin kuolevien lukumäärää.
Kansainvälisten sopimusten tiukka tulkinta on kuitenkin uhka joidenkin valtioiden kansallisille AIDSin vastaisille ohjelmille, kuten Etelä-Afrikkaa ja Brasiliaa vastaan äskettäin nostetut kanteet osoittavat.
Mikä on komission kanta tähän asiaan? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä kyseessä olevien maiden tukemiseksi?

Toinen osa
Busquinille osoitetut kysymykset
Lamy
Etelä-Afrikassa nostettu syyte lääketeollisuutta ja Etelä-Afrikan hallitusta vastaan sekä toisaalta myös Yhdysvaltain nostama kanne Brasiliaa vastaan ovat todellakin herättäneet huomiota yleisessä mielipiteessä.
En aio nyt kommentoida näitä oikeudessa puitavia tapauksia, mutta mielestäni olisi hyödyllistä kertoa komission toimintapolitiikasta, joka koskee kehitysmaita koettelevien tarttuvien tautien ongelmaa.
Olemme käsitelleet kysymystä viime kesästä lähtien, ja olemme pyrkineet sen käsittelyssä sekä kunnianhimoisuuteen että jalomielisyyteen. Järjestimme Brysselissä syyskuussa kansainvälisen paneelikeskustelun, joka päättyi muutamien suositusten antamiseen. Niissä lähdettiin olettamuksesta, että peruslääkkeiden saatavuus koskee sekä paikallisia terveydenhoidon jakelujärjestelmiä, ennaltaehkäisyyn tähtääviä politiikkoja ja tietenkin hintakysymyksiä, eli siten myös lääkkeiden rahoitusta.
Olemme päätyneet kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan, joka perustuu kolmeen tekijään: ensimmäinen koskee alan toimiemme vahvistamista kehitysyhteistyöpolitiikan puitteissa; toinen liittyy peruslääkkeiden hintojen alentamiseen; kolmas tekijä koskee korkeatasoisen tutkimuksen uudelleen aloittamista, jotta alan julkinen tutkimus voisi täydentää yksityistä tutkimusta. Olemme aivan hiljattain hyväksyneet tarkoin määritellyn toimintaohjelman, joka perustuu kyseiseen lähestymistapaan ja joka nivoutuu WHO:n, YK:n, UNICEFin, ONPI:n ja WTO:n tekemiin ponnisteluihin. Ohjelman alustavat vaikutukset ovat käsittääkseni jo näkyvissä, sillä muutamat lääkealan yritykset ovat ilmoittaneet aikovansa laskea peruslääkkeiden hintoja.
Mikä on tekijänoikeuksien asema tässä asiassa? Meidän mielestämme niiden asema on merkittävä, sillä ne ovat tarpeen innovaatioiden ja tutkimuksen edistämiseksi. Tämä on teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista WTO:ssa tehdyn TRIPS-sopimuksen tehtävä. Olemme aina tuoneet selkeästi esiin, että tuemme tällaista käsitystä. Tuomme kuitenkin nyt ja vastaisuudessa yhtä selkeästi esiin, että on olemassa tapauksia, joissa patenttioikeudesta poikkeaminen on sallittua kansanterveyden takia ja kiireellisistä syistä (kyse on tällöin ns. pakkoluvista). Muistutamme, että WTO:ssa tehdyssä TRIPS-sopimuksessa edellytetään tällaista joustavuutta. Sama pätee myös rinnakkaistuontiin, sillä sopimuksen mukaan WTO:n jäsenvaltiot saavat päättää siitä vapaasti. Olemme omalta osaltamme valmiita etenemään unionissa tässä kysymyksessä, jos se auttaa etenemistä eriytettyä kohtelua koskevassa asiassa.
Jäsen Carlottin mainitsemat oikeudelliset määräykset eivät siis ole mikään este. Sitä vastoin niiden tulkitseminen voi toisinaan olla ongelmallista. Olemme selkeästi ilmoittaneet oman tulkintamme. Siinä mennään kenties hieman pitemmälle kuin jotkut WTO:n jäsenet toivoisivat, mutta tilanne on nyt tämä. Lisäksi sitouduimme Dohan kokouksen valmisteluvaiheessa edistämään yhteisymmärryksen syntyä ONPI:ssa ja WTO:ssa WTO:n määräyksiä koskevan joustavan tulkintamme suuntaiseksi.

Carlotti
Kiitän komission jäsentä hänen hyvin täsmällisestä vastauksestaan sekä hänen tulkinnastaan. Olemme käsittääkseni nyt päässeet yhteisymmärrykseen asiassa.

Puhemies
Seuraavia kysymyksiä käsitellään yhdessä, koska ne käsittelevät samaa aihetta.

Christine De Veyrac
Kysymys nro 33 (H-0279/01):
Aihe: Eurooppalainen tutkimusalue ja ilmailuteollisuus Euroopan unionin merkittävin vientiteollisuuden ala ilmailuteollisuus (22 miljardia euroa) on myös työllisyyden (400 000 välitöntä työpaikkaa ja 1,5 miljoonaa välillistä työpaikkaa) ja liikevaihdon (65 miljardia euroa vuonna 1999) kannalta merkittävä ala.
Vaikka ilmailuteollisuus on esimerkki yhdentymisestä teollisuuden alalla, sitä koskeva tutkimus on hajaantunut eri jäsenvaltioihin. Tämän teollisuudenalan kilpailukyky on kuitenkin riippuvainen tutkimuksesta.
Päällekkäisestä työskentelystä ja koordinoinnin puutteesta johtuva resurssien haaskaus ei voi enää jatkua Euroopassa. Tämän vuoksi komissio on ilmoittanut haluavansa ryhtyä kaikkiin tarvittaviin toimiin sen varmistamiseksi, että ilmailuteollisuus voisi toimia esimerkkinä eurooppalaisen tutkimusalueen luomisessa.
Uudessa tutkimusta ja innovointia koskevassa puiteohjelmassa "ilmailuteollisuutta ja avaruutta" pidetään yhtenä seitsemästä ensisijaisesta aihealueesta. Voiko komissio antaa tarkempia tietoja käyttöönotetuista keinoista ja hyväksytystä strategiasta, joiden avulla ilmailuteollisuudesta pyritään tekemään Euroopan unionin tutkimustoiminnan esimerkkinä toimiva ala?

Gary Titley
Kysymys nro 34 (H-0287/01):
Aihe: Eurooppalainen ilmailu Euroopan komissio on julkaissut hiljattain kertomuksen nimeltä "European Aeronautics: A vision for 2020", jossa esitellään siviili-ilmailua koskeva tutkimus- ja kehitysstrategia. Voiko komissio ilmoittaa, mihin konkreettisiin toimiin se aikoo ryhtyä tämän strategian täytäntöönpanemiseksi, miten jäsenvaltioiden hallitukset ovat suhtautuneet asiaan ja onko tämä strategia yhteensopiva WTO:n kanssa?

Vitorinolle osoitetut kysymykset
Busquin
Jäsenten Veyrac ja Titley esittämät kysymykset koskevat komission tutkimus- ja kehitysstrategiaa ilmailuteollisuuden alalla sekä harkittuja vaiheita ja keinoja tuon strategian täytäntöön panemiseksi.
Haluaisin näin ollen kertoa teille toimistamme. Ilmailuteollisuus tarjoaa näet mielestämme yhden parhaimmista esimerkeistä eurooppalaisen tutkimusalueen luomisesta teollisuudessa. Komission mielestä maailmanlaajuinen kilpailu ja lentoliikenteen vaikutus Euroopan kansalaisten elämään synnyttävät tarpeen parantaa ilmailuteollisuuden tutkimuksen tehokkuutta siten, että eri tasoilla - kansallisella eurooppalaisella ja yksityisellä - toteutettavia toimia koordinoidaan ja integroidaan entistä paremmin yhteisen näkemyksen pohjalta.
Perustin vuoden 2000 jälkimmäisellä vuosipuoliskolla lentoliikennejärjestelmän parissa työskenteleviä henkilöitä edustavan ryhmän: ryhmään kuuluu teollisuuden ja rakennusalan edustajia, lentoasemien johtohenkilökuntaa, lentoyhtiöiden edustajia, teknistä henkilökuntaa, lentoliikenteen valvojia sekä tutkijoita, joiden tehtävänä on edellä mainitun yhteisen näkemyksen kehittäminen.
Tuon ryhmän työn tuloksena syntyneessä "Vision 2020" -kertomuksessa määritellään alalla asetetut tekniset tavoitteet 20 vuodeksi eteenpäin sekä keinot niiden saavuttamiseksi. Kertomuksessa korostetaan etenkin tarvetta integroida entistä paremmin eri tasoilla nykyään toteutettuja tutkimusponnisteluja. Kertomuksessa suositellaan ilmailuteollisuuden tutkimusta Euroopassa koskevan neuvoa-antavan komitean ACAR:n (Advisory Council for Aeronautic Research in Europe) perustamista. ACAR:n on määrä muodostua etenkin kansallisten ohjelmien, teollisuuden, tiedeyhteisön ja komission edustajista. Komitean tavoitteena on laatia strategista tutkimusta koskeva agenda, joka kaikkien alan toimijoiden on määrä hyväksyä ja jonka on määrä vaikuttaa kansallisten ja yhteisön ohjelmien tutkimuspainopisteiden valintaan.
Komissio aikoo ryhtyä kaikkiin ponnisteluihin, jotta tuo neuvoa-antava komitea saataisiin perustettua jo tämän vuoden puolivälissä. ACAR:n jäsenet olisi tarkoitus nimittää toukokuun loppuun mennessä, ja ensimmäinen kokous on suunniteltu pidettäväksi kesäkuussa. Ensimmäisen strategisen agendaluonnoksen odotetaan valmistuvan ensi vuoden alkuun mennessä. Alan eri toimijoiden ja jäsenvaltioiden kuuleminen ACAR:n toimivaltuuksista ja mandaatista on aloitettu. Komitea on jo ehtinyt herättää kiinnostusta jäsenvaltioissa, jotka kaikki haluavat osallistua aloitteeseen.
Uudessa puiteohjelmassa ilmailuteollisuuteen ja tutkimusalueeseen osoitetaan 1 miljardin euron suuruiset määrärahat. Siinä ehdotetaan neljää ensisijaista aihealuetta: niitä olisivat kilpailukyky, ympäristö, lentoliikennejärjestelmän turvallisuus ja kapasiteetti. Nämä neljä aihealuetta vastaavat jo nyt Vision 2020 -kertomuksen päätavoitteita. Komissio ehdottaa, että näiden tavoitteiden saavuttamiseksi hyödynnettäisiin kolmea tärkeintä välinettä, joita ovat: huippuosaamisen verkot - ilmailuteollisuutta koskevien tutkimuskeskusten nykyisen koordinoinnin olisi määrä edistää noiden verkkojen kehittämistä; integroidut hankkeet - tarkoituksena olisi etenkin jatkaa ja syventää teknologisten ohjelmien "edelläkävijänä" toimivan mallin mukaisia toimia; unionin osallistuminen useiden jäsenvaltioiden yhdessä toteuttamiin, yhteisön etua ajaviin toimiin esimerkiksi EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla. Meillä on vielä mahdollisuus puhua tästä uutta puiteohjelmaa käsittelevässä neuvottelussa.
Yhteisön toiminta, jolla pyritään edistämään pysyvästi eri tasoilla aloitettujen tutkimusponnistelujen koordinaatiota hyödyntämällä puiteohjelmiin sisältyvien välineiden yhdistävää vaikutusta, on täysin sopusoinnussa Maailman kauppajärjestön sopimusten kanssa, koska kyseiset tutkimustoimet ovat hyvin kilpailukykyisiä.

Titley
Komission jäsen ei itse asiassa vastannut kysymykseeni siitä, miten jäsenvaltioiden hallitukset ovat suhtautuneet asiaan. Lisäksi olen pannut merkille, että WTO:n osalta kertomuksessa painotetaan sitä, että Yhdysvallat sijoittaa merkittävästi kotimaiseen ilmailututkimukseen. Kyseisellä seikalla on aivan olennainen merkitys vuonna 1992 tehdyn suurten lentokoneiden rakentamista koskevan sopimuksen aiheuttamassa kiistassa. Eikö komission jäsen huomaa, että tämä ohjelma voi synnyttää jälleen uuden kiistanaiheen Amerikan yhdysvaltojen kanssa?
Lopuksi, kun otetaan huomioon, että suuri osa puolustusmenoista aiheutuu ilmailusta, onko mahdollista, että tätä tutkimusohjelmaa laajennetaan myös puolustusalalle?

Busquin
Ohjelmaehdotus pohjautuu Vision 2020 -kertomukseen, jolla on kolme päätavoitetta: lentomelun vähentäminen, turvallisuuden lisäämisen takaaminen ja saasteiden vähentäminen. Kyse on siis yleishyödyllisestä tutkimuksesta, joka on hyvin kilpailukykyinen, kuten jo totesin ensimmäisessä puheenvuorossani, joten sitä ei pidä verrata lentokoneita koskeviin erityisiin kehittämisohjelmiin.
Tämän vuoksi en usko, että tällä alalla ilmenisi vaikeuksia, koska toimimme Maailman kauppajärjestössä sovittujen sääntöjen mukaisesti ja koska tavoitteet ovat tärkeitä ja vaikuttavat lisäksi kaikkien Euroopan kansalaisten elämänlaatuun sekä eurooppalaisen ilmailutilan turvallisuuteen. Näiden tutkimushankkeiden sisällyttäminen tähän näkemykseen on siis aivan oikeutettua.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Busquin.

Puhemies


Ole Krarup
Kysymys nro 35 (H-0266/01):
Aihe: Tanskan poikkeus oikeus- ja sisäasioissa EY:n perustamissopimuksen IV osasto ei koske Tanskaa. Joukko IV osaston nojalla tehtyjä päätöksiä sitä vastoin koskee valtioiden välisten sopimusten perusteella myös Tanskaa. Tanskan hallitus on sen vuoksi ilmoittanut olevansa halukas osallistumaan EURODAC-järjestelmään, konkurssiasetukseen, Bryssel I ja II -asetuksiin sekä yksityisiä ja kaupallisia asioita koskevista asiakirjoista tiedottamista koskevaan asetukseen. Tanskan suhtautuminen perustuu sen valinnanvapauteen, jonka mukaan päätös osallistumisesta tehdään tapauksittain.
Voiko komissio vahvistaa, että Tanskalla on valinnanvapaus, kun on kyse osallistumisesta EY:n perustamissopimuksen IV osaston nojalla tehtyihin päätöksiin, niin että se voi - myös vastedes - osallistua tietyiltä osin esim. turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa koskeviin päätöksiin, samalla kun se säilyttää kansalliset erityissäännöksensä muilla turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan osa-alueilla?

Vitorino
Arvoisa puhemies, niin kuin perustamissopimuksen liitteenä olevasta pöytäkirjasta käy ilmi, perustamissopimuksen IV osaston kattamia osa-alueita ei sovelleta Tanskaan. Saman pöytäkirjan 3 artiklassa, jossa Schengenin säännöstö sisällytetään osaksi Euroopan unionia, sanotaan, että Tanska voi Schengenin säännöstöä koskevien päätösten osalta päättää lainsäädäntönsä mukaisesti, osallistuuko se päätökseen, jolloin päätös muodostaa kansainvälisen oikeuden mukaisen velvoitteen Tanskan ja muiden jäsenvaltioiden välille. Tanska pidätti itselleen mahdollisuuden luopua yhteisön oikeuteen liittyvissä asioissa perustuslakinsa edellyttämässä mielessä ja maassa käytävän demokraattisen keskustelun jälkeen tämän erivapauden käytöstä. Äskettäin Tanskan hallitus tiedusteli kuitenkin komissiolta, olisiko sen mahdollista soveltaa Tanskaan tiettyjä kansainvälisen oikeuden puitteissa perustetuilla rinnakkaissopimuksilla säädettyjä sääntöjä oikeus- ja yksityisoikeudellisissa asioissa tehtävän yhteistyön alalla. Tähän kysymykseen liittyvistä teknisistä näkökohdista käydään keskustelua Tanskan ja komission oikeus- ja sisäasioista vastaavan pääosaston välillä. Kun tämä vaihe on ohitettu ja ennen kaikkea kun noihin rinnakkaissopimuksiin liittyvät vaikeudet on tunnistettu, tarkoitukseni on esitellä komissiolle, kaikille komission jäsenille, koko prosessi parhaillaan käytävien alustavien teknisten keskustelujen valossa. Lisäksi haluan tämän poliittisen keskustelun nojalla määrittää komission tulevat suuntaviivat perustamissopimusten valvojana.

Krarup
Esitän hyvin varautuneen kiitoksen, sillä en saanut kovinkaan paljon uutta tietoa. Tanskassa keskustellaan parhaillaan Tanskan kannasta. Kuten tiedetään ja kuten myös komission jäsen totesi, meillähän on tällainen poikkeus Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 5 ja 7 artiklassa. Pöytäkirjan 5 artikla on yksinkertainen määräys, jossa sanotaan, että jos jäsenvaltiot tekevät perustamissopimuksen IV osaston määräysten nojalla päätöksen Schengenin säännöstöön perustuvasta ehdotuksesta, Tanskan hallitus ja Tanskan parlamentti voivat valtiosääntönsä mukaisesti päättää puolen vuoden määräajan kuluessa, osallistuuko Tanska päätökseen vai ei. Kysymys on siitä, mitä Schengenin säännöstöön perustuvalla ehdotuksella tarkoitetaan. Meillä on ajankohtainen kysymys EURODAC-asetuksesta, joka mielestäni liittyy hyvin tiiviisti Schengen-yhteistyöhön ja Schengen-järjestelmään, ja vastaavasti voidaan sanoa, että turvapaikka- ja maahanmuuttoasiat ovat tiiviissä yhteydessä Schengen-problematiikkaan ja Schengen-järjestelmään. Tällöin kysymys on siitä, missä määrin 5 artiklaa halutaan käyttää Schengenin säännöstöön perustuvien ehdotusten yhteydessä.

Vitorino
Hyvä jäsen, komissiossa ollaan sitä mieltä, ettei EURODAC-asetus sen enempää kuin tuleva yhteisön asetus, jolla korvataan Dublinin yleissopimus, perustu Schengenin säännöstöön. Niiden perustana ei ole Schengenin säännöstö, vaan suoraan Euroopan yhteisöistä tehdyn sopimuksen 63 artikla. Siksi tutkimme teknisesti mahdollisuutta soveltaa EURODAC-asetusta ja tulevaa Dublinin asetusta siten, että ne perustuvat Tanskan kanssa solmittuun rinnakkaissopimukseen, joka perustuu yleiseen kansainväliseen oikeuteen, muttei kuitenkaan Schengenin säännöstöön vaan suoraan perustamissopimuksen IV osastoon. Tutkimme mahdollisuutta soveltaa rinnakkaissopimusta yleisen kansainvälisen oikeuden nojalla.

Puhemies


Jonas Sjöstedt
Kysymys nro 36 (H-0276/01):
Aihe: Tarvitsevatko ruotsalaiset passin matkustaessaan Pohjoismaissa? Ruotsi ja muut Pohjoismaat liittyvät Schengen-yhteistyöhön 25. maaliskuuta 2001. Ruotsin tämänhetkinen henkilökortti ("ID-kortet") ei täytä Schengen-määräysten vaatimuksia. Ruotsin passin voi ensi vuonna korvata Ruotsin uusi kansallinen henkilöllisyystodistus.
On vastakkaisia tietoja siitä, mitä siihen mennessä tapahtuu. Neuvoston kysymykseeni H-0145/01 antaman vastauksen mukaan Schengen-sopimuksen soveltaminen ei ole vastoin Pohjoismaiden passiunionia eikä estä sitä. Kuitenkin Schengen-sopimuksen 45 artiklan mukaan jossakin toisessa Schengen-maassa hotelliin asettuvan henkilön on pystyttävä todistamaan henkilöllisyytensä ja kansallisuutensa. Ruotsin kansalaisen ainoa kansallisuuden osoittava asiakirja on passi.
Katsooko komissio, että Ruotsin kansalaisten on 25. maaliskuuta 2001 jälkeen pakko pitää passia mukanaan Pohjoismaihin suuntautuvilla matkoillaan siihen saakka, kunnes he saavat uuden ruotsalaisen henkilökortin?

Vitorino
Arvoisa puhemies, ensinnäkin on syytä tähdentää, että yhteisön oikeuden mukaan kaikki unionin kansalaiset voivat saapua jonkin jäsenvaltion alueelle ja poistua sieltä esittämällä voimassa olevan henkilöllisyystodistuksen tai passin. Siinä tapauksessa, että passi on ainoa maasta poistumiseen kelpaava asiakirja, niin kuin on monissa jäsenvaltioissa, joissa ei käytetä henkilöllisyystodistusta, sen voimassaoloajan on oltava vähintään viisi vuotta. Jäsenvaltioiden toimivallassa on päättää sen kansalaisten henkilöllisyysasiakirjojen myöntämisedellytyksistä ja voimassaolosta. Schengenin säännöstön täytäntöönpano Euroopan unionissa ei ole vaikuttanut mitenkään näihin määräyksiin. Komission saamien tietojen mukaan Ruotsissa aiotaan ottaa käyttöön kansallinen henkilöllisyystodistus, jota voidaan käyttää yhteisön direktiiveissä hyväksyttynä matkustusasiakirjana.
Toiseksi on syytä muistaa, että Schengenin säännöstön soveltamista koskevan yleissopimuksen 45 artiklassa määrätään henkilöt, jotka haluavat yöpyä hotellissa, todistamaan henkilöllisyytensä esittämällä voimassa oleva henkilöllisyysasiakirja. On huomattava, ettei Schengenin säännöstössä määritellä, minkälainen on tätä tarkoitusta varten tarvittava henkilöllisyysasiakirja. Sen tähden kerron tiivistäen: voimassa olevan henkilöllisyysasiakirjan käsitettä voidaan tulkita siten, että kaikilla niillä henkilöllisyysasiakirjoilla, jotka on hyväksytty Pohjoismaissa tähän mennessä, voidaan tulevaisuudessa todistaa henkilöllisyys kirjoittauduttaessa sisään hotelliin.

Sjöstedt
Kiitän komission jäsentä vastauksesta. Mikäli olen ymmärtänyt asian oikein, ruotsalaisella ei tarvitse olla mukanaan Ruotsin kansalaisuuden osoittavaa henkilötodistusta, vaikka 45 artiklan mukaan on tarkistettava, onko matkustaja jonkin Schengen-valtion kansalainen. Näin ollen Ruotsin kansalaiset eivät nykypäivänä kuulu tämän määräyksen piiriin matkustaessaan muissa Pohjoismaissa. Pitääkö tämä paikkansa?

Vitorino
. (EN) Ikävä kyllä tilanne ei ole alkuunkaan selvä, mikä voi johtua käännöksestä. Ruotsissa hotelliin asettuvalta henkilöltä vaadittavat henkilöllisyysasiakirjat eivät ole muuttuneet. Jos asiakirja on aikaisemmin kelvannut hotelliin kirjoittautumiseen Pohjoismaassa, se käy siihen edelleen.
Sanoin, että tietojeni mukaan Ruotsin viranomaiset eivät tähän asti ole ilmoittaneet mitään erityistä henkilöllisyysasiakirjaa, joka kaikkien jäsenvaltioiden olisi tunnustettava direktiivin 68/360/ETY mukaiseksi matkustusasiakirjaksi. Toivon mukaan nyt tuli selväksi, että hotelliin kirjoittauduttaessa on yhä mahdollista käyttää nykyistä Ruotsin henkilökorttia.

Krarup
Mehän kaikki muistamme, että Schengeniä koskeneiden neuvottelujen aikana korostettiin hyvin tärkeänä edellytyksenä Pohjoismaille, että Schengen-yhteistyö ei vaikuttaisi lähes 50 vuotta vanhaan pohjoismaiseen passiunioniin, joka takaa, että Pohjoismaiden kansalaiset voivat matkustaa vapaasti heidän tarvitsematta ottaa mukaan passia ja henkilötodistusta. Nyt minun on siis ymmärrettävä komission jäsenen vastaus siten, että on kuitenkin välttämätöntä ottaa käyttöön passipakko Pohjoismaiden välisillä matkoilla, mikä toisin sanoen tarkoittaa, että pohjoismaista passiunionia ei enää ole. Melkein 50 vuotta kestänyt passivapaus ei siis ole enää voimassa.

Vitorino
. (EN) Ikävä kyllä en ole kanssanne samaa mieltä. Vapauttanne on laajennettu, sillä nykyään on mahdollista liikkua vapaasti koko Schengenin alueella, minkä takia esimerkiksi Norja ja Islanti - jotka kuuluivat Pohjoismaiden vapaan liikkuvuuden alueeseen - ovat allekirjoittaneet samanlaisen sopimuksen unionin kanssa varmistaakseen, että myös ne pääsevät hyötymään Schengenin alueen vapaasta liikkuvuudesta. Tunnen poliittisen kantanne asiassa, ja te tunnette minun kantani.

Sacrédeus
Toivon, etteivät komission jäsen Vitorinoa vaivaa liian monet Schengenin sopimusta ja pohjoismaista passivapautta koskevat kysymykset, mutta haluan jatkaa siitä, mitä kollegat Sjöstedt ja Krarup ovat sanoneet.
Ruotsalaisissa henkilötodistuksissa ei ilmoiteta kansalaisuutta, mutta niitä on tästä huolimatta voinut käyttää Pohjoismaissa. Merkitseekö Schengenin sopimus, ettei ruotsalaisilla henkilötodistuksilla ole tulevaisuudessa merkitystä ja ettei niitä voida käyttää Schengen-alueella? Siinä tapauksessa tämä on Ruotsin kansalaisille muutos huonompaan suuntaan. Onko tämä käsitys oikea? En voi tulkita komission jäsen Vitorinon vastausta millään muulla tavalla.

Vitorino
. (EN) Haluaisin vain sanoa, että jotkin päätökset kuuluvat komission toimivaltaan ja jotkin muut päätökset Ruotsin hallituksen toimivaltaan. Haluaisin edelleen tähdentää, että tähän saakka Ruotsin viranomaiset eivät ole ilmoittaneet mistään erityisestä henkilöllisyysasiakirjasta, joka kaikkien jäsenvaltioiden pitäisi tunnustaa matkustusasiakirjaksi direktiivin 68/360/ETY mukaisesti, mikä ei tarkoita sitä, että Ruotsin hallitus aikoo muuttaa henkilökortteja mainitsemastanne syystä. Asiakirjassa ei ole erityismainintaa kansallisuudesta. Oman arvioni mukaan Schengenin säännöstö ei aiheuta muutoksia kansallisiin matkustusasiakirjoihin, koska tietojeni mukaan asia kuuluu tiukasti jäsenvaltioiden vastuulle. Siksi toivonkin, että voimme seuraavien kuukausien aikana selvittää, mitä Ruotsin hallitus aikoo tehdä henkilökorteille ja miten Schengenin säännöstöä on paras tulkita.
Voin vakuuttaa, että tämän toimenpiteen poliittinen tarkoitus on helpottaa, ei vaikeuttaa, ihmisten vapaata liikkuvuutta.

Puhemies


Karin Riis-Jørgensen
Kysymys nro 37 (H-0311/01):
Aihe: Todistus lääkkeiden mukana kuljettamista varten maiden välisillä matkoilla Schengen-alueella Tanskan hallitus on hiljattain esittänyt lakialoitteen, joka koskee tarvetta hankkia todistus, kun halutaan kuljettaa yksityiskäyttöön tarkoitettuja lääkkeitä Schengen-alueen sisällä tapahtuvilla matkoilla. Tässä yhteydessä vallitsee suuri epätietoisuus siitä, mitkä ovat EU:n lainsäädännön vaatimukset, ja siitä, mikä liittyy ainoastaan Tanskan kansallisen lainsäädännön vaatimuksiin.
Miten komissio tulkitsee määräyksiä, jotka koskevat yksityiskäyttöön tarkoitettujen lääkkeiden kuljettamista Schengen-alueella? Onko olemassa tällaista todistusvaatimusta koskevaa EU-lainsäädäntöä, ja millaiset ovat tätä koskevat määräykset muissa EU-maissa?

Vitorino
Schengen-sopimuksen soveltamiseksi tehdyn yleissopimuksen määräyksiin sisältyy 75 artikla, jonka mukaan matkustajat ovat oikeutettuja kuljettamaan sairaanhoidossa välttämättömiä huumausaineita ja psykotrooppisia aineita. Tällöin kyseisillä henkilöillä on oltava kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen myöntämä todistus. Schengen-maiden toimeenpanokomitea hyväksyi 22. joulukuuta 1994 edellä mainitun artiklan perusteella tehdyssä päätöksessä tuon todistuksen ulkoasun ja sisällön sekä sen myöntämisperiaatteet. Komissio katsoo, että kysymyksessä mainittu Tanskan lakialoite on vastedes edellä mainittujen määräysten mukainen.

Riis-Jørgensen
Kiitos, arvoisa komission jäsen. Voisitteko vastata kahteen muuhun kysymykseeni siitä, miten sääntöjä on tulkittu muissa maissa? Haluan kuulla sen hyvin mielelläni, koska Tanskassa käyty keskustelu ja tehdyt ehdotukset muistuttavat aprillipilaa. Viime sunnuntai oli 1. huhtikuuta eli aprillipäivä, mutta nyt meidän täytyy jatkaa, ja minua kiinnostaa kuulla, miten muut maat ovat käsitelleet 75 artiklaa koskevaa kysymystä.

Vitorino
Arvoisa parlamentin jäsen, velvollisuuteni on sanoa teille, että Schengen-sopimuksen 75 artikla on laadittu Schengen-maiden toimeenpanokomitean 22. joulukuuta 1994 hyväksymällä päätöksellä. Kyseistä päätöstä, joka sisältyy asiakirjaan SCH/KOM-EX(94)28 tark. ja joka on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 22. syyskuuta 2000, sovelletaan yhdenmukaisesti kaikissa Schengen-maissa. Tämä tarkoittaa sitä, että on sovellettava sellaista yhdenmukaista todistusta lääkehoidon tarpeellisuuden todistamiseksi, jonka perusteella kansalaiset voivat kuljettaa kysymyksessä mainitsemianne lääkkeitä, koska säännöt ovat samat kaikissa maissa. Schengen-maiden toimeenpanokomitean päätöstä sovelletaan siis yhdenmukaisesti.

Krarup
Komission jäsenen vastaus on huomionarvoinen. Haluan vahvistuksen siihen, että tässä 75 artiklaan liittyvässä asiassa on kyse Schengenin säännöstöön perustuvasta ehdotuksesta. Puhumme siis Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan 2 kohdasta, ja ymmärrän komission jäsenen vastauksen siten, että todistusten mukana kuljettamista koskevista säännöistä on päätettävä yksimielisesti, ja jos yksimielisyyteen ei päästä ja Tanskan kanta on toinen, osapuolten on ryhdyttävä neuvotteluihin. Periaatteessa on kyse Schengenin säännöstöön perustuvasta ehdotuksesta, mihin siis haluan vahvistuksen, ja pidän ironisena sitä väitettä, että kyse olisi vapauden lisäämisestä, sillä tästä tulee mielestäni hyvin suuri rasite niille meistä, jotka joudumme heikon terveytemme takia ottamaan matkoillemme mukaan monia lääkkeitä.

Vitorino
Kunnioitan täysin mielipidettänne, mutta oma näkökantani on seuraava: Tanskan laki, jonka sisältö on sopusoinnussa esitetyn kysymyksen kanssa, ei ole Schengenin säännöstön vastainen. Näen ollen en näe syytä ottaa esiin pöytäkirjaa nro 5: Schengen-maiden toimeenpanokomitean päätöksen sekä Tanskan kuningaskunnan vapaan ja riippumattoman päätöksen välillä ei ole mitään ristiriitaa. Kyse ei ole poikkeuksesta vaan säännön yhdenmukaisen soveltamisen takaamisesta.

Puhemies


Bernd Posselt
Kysymys nro 38 (H-0320/01):
Aihe: EU:n rajavalvonta Onko komissio valmis laatimaan toteutettavuustutkimuksen EU:n ulkorajoja valvovien yksiköiden perustamisesta? Missä vaiheessa Euroopan poliisiakatemian hallinnolliset järjestelyt ovat tällä hetkellä?

Pattenille osoitetut kysymykset
Vitorino
Arvoisa puhemies, kuten parlamentti ja etenkin jäsen Posselt tietävät, Euroopan unionin ulkorajojen valvontaa koskevia periaatteita, joita jäsenvaltioiden on noudatettava Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen IV osaston nojalla, säädellään yhteisön lainsäädännöllä sen pöytäkirjan mukaisesti, jolla Schengenin säännöstö sisällytetään osaksi Euroopan unionia sellaisena kuin siitä päätettiin Amsterdamin sopimuksella.
Minun mielestäni ja komission mielestä monet syyt puoltavat nykyään sitä, että harkitaan EU:n ulkorajoja valvovien yksiköiden perustamista. Useat jäsenvaltiot ovatkin halukkaita etenemään tällä tiellä laittoman maahanmuuton torjuntakeinojen parantamiseksi.
Ehdokasvaltiot ovat halukkaita pitkällä aikavälillä, korostan tätä, osallistumaan täysimääräisesti Schengenin säännöstöön ja yhteisön säännöstöön myös siltä osin, mikä koskee unionin ulkorajojen valvontaa ja henkilöiden vapaata, valvomatonta liikkumista unionin sisällä. Unionin ulkorajojen valvonnan ainoana tehtävänä ei ole yhteisön säännöstön kehittämisen kannalta valvoa selkeästi siirtolaisina pidettäviä henkilöitä. Valvonnalla pyritään varmistamaan ulkorajat myös rikollisuuden torjumiseksi, tullisäännösten soveltamiseksi tai sellaisten teknisten säännösten noudattamiseksi, joita sovelletaan vaarallisiin tai laittomiin ajoneuvoihin tai tavaroihin.
Sen vuoksi voin vahvistaa, että Italian hallitus on pyytänyt komission tukea laatiakseen toteutettavuustutkimuksen mahdollisuudesta perustaa EU:n ulkorajoja valvovia yksiköitä. Monet jäsenvaltiot ovat tukeneet tätä aloitetta, ja sillä on myös komission tuki. Kuten tiedätte, kaikki tällaiset Odysseus-yhteistyöohjelmalla tuettavaa ohjelmaa koskevat päätökset kuuluvat hallintokomitealle. Omasta puolestani voin todeta, että komissio tukee Italian aloitetta.
Neuvoston 22. joulukuuta 2000 tekemällä päätöksellä perustetusta Euroopan poliisiakatemiasta - johon myös Euroopan parlamentti on tuonut panoksensa Posseltin mietinnön muodossa - sanoisin, että akatemian organisaatiota koskeva työjärjestys luovutetaan neuvoston tutkittavaksi. Euroopan poliisiakatemian sihteeristön sijaintipaikka vahvistetaan neuvoston lähiaikoina valmistuvan päätöksen pohjalta. Päätöksellä vahvistetaan myös poliisiakatemian toimintabudjetti. Voin sanoa, että akatemian hallintoneuvosto hyväksyi varainhoitoasetusesityksensä 23. maaliskuuta. Se on nyt määrä luovuttaa neuvoston hyväksyttäväksi.
Akatemian työohjelma perustuu ajatukseen, ettei poliisiakatemian kuulu rahoittaa nykyisiä kansallisia toimia ja että sen olisi keskityttävä muutamiin painopisteisiin, joita määritellään parhaillaan.

Posselt
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, kiitän erittäin tarkasta ja hyvästä vastuksesta. Minulla on vain yksi lisäkysymys: mihin mennessä eurooppalaisia rajoja valvovia poliiseja koskeva toteutettavuustutkimus voidaan käsityksenne mukaan esittää? Te tiedätte, että kolme vuotta sitten laatimani mietinnön perusteellahan sellaisen poliisin perustaminen on myös parlamentin ehdotus.

Vitorino
Kyllä, olen täysin samaa mieltä. Muistan hyvinkin Euroopan parlamentin ehdotuksen. Toivon, että Italian aloite voitaisiin hyväksyä viipymättä. Kuten tiedättekin, ehdotukset oli jätettävä 31. päivään maaliskuuta mennessä. Hallintokomitea aikoo nyt kokoontua ja päättää asiasta. Toivon ehdotuksen hyväksymistä, jotta se voitaisiin panna täytäntöön vuoden 2001 kuluessa. Toivon, että Italian hallitus esittäisi toteutettavuustutkimuksen vuoden loppuun mennessä. Italian hallitus neuvottelee tiiviisti monien muiden sellaisten hallitusten kanssa, jotka ovat jo ilmoittaneet tukevansa mahdollisuutta perustaa EU:n ulkorajoja valvova yksikkö.

Puhemies


Mihail Papayannakis
Kysymys nro 39 (H-0249/01):
Aihe: Balkanin kriisi Balkanin kriisin tapahtumista ilmenee, että useiden alueen valtioiden rajojen tunnustamisesta kiistellään suorasti tai epäsuorasti. Näin on käynyt esimerkiksi entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian (EJTM) ja Serbian välisten rajojen tapauksessa, jossa kyseiset maat sopivat keskenään rajoista, mutta EJTM:n ja Kosovon albaaniryhmät eivät niitä hyväksy.
Miten komissio arvioi Balkanin nykyistä tilannetta, ja ennen kaikkea miten se suhtautuu valtiorajojen vahvistamiseen Balkanin kriisiä tasapainottavana tekijänä?

Patten
. (EN) Arvoisa puhemies, vastaan erittäin mielelläni tähän kysymykseen, ja olen kiitollinen siitä, mitä sanoitte hetki sitten. Lähtöaikani johtuu pitkälti siitä, että palasin vasta tänä aamuna klo 5 Makedoniasta, johon tämä kysymyskin liittyy.
Kuten arvoisa jäsen tietää, Skopjen ja Belgradin hallitukset pääsivät hiljattain sopuun valtiorajoista Jugoslavian liittotasavallan ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välillä. Euroopan unioni on erittäin tyytyväinen saavutettuun yhteisymmärrykseen. Aseistautuneiden albaanien ääriryhmien ilmaannuttua Euroopan unioni on ilmaissut selvästi vahvan tukensa entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian suvereniteetille ja alueelliselle koskemattomuudelle, ja olemme ilmaisseet myös selvästi tukevamme rajojen loukkaamattomuutta. Olemme tuominneet väkivallan ja ilmaisseet vahvasti kantamme, esimerkiksi Euroopan neuvostossa viime viikonloppuna, sen puolesta, että erimielisyydet on ratkaistava demokraattisten instituutioiden avulla. Entisen Jugoslavian tasavalta Makedonia siirtyy kohti Eurooppaa. Kuten arvoisa jäsen varmasti tietää, odotamme innokkaasti vakautus- ja assosiaatiosopimuksen allekirjoittamista Makedonian johdon kanssa ensi viikon alussa.
Euroopan unioni on pyrkinyt tiiviisti pitämään kurissa ja välttämään tämän kriisin. Olemme kaikki - puheenjohtajavaltio, korkea edustaja, jäsenvaltiot ja komissio - tehneet läheistä yhteistyötä ja olemme olleet tiiviissä yhteistyössä myös Pohjois-Atlantin puolustusliiton kanssa. Vierailin Skopjessa viimeksi eilen. Kävin siellä toista kertaa noin kymmenen päivän sisällä korkean edustajan kanssa. Kyseessä oli hänen kolmas vierailunsa tänä aikana. Olemme tehneet jälleen kerran selväksi, että albanialaisväestön on nähtävä, että poliittiset keinot tarjoavat todellisen mahdollisuuden edistää heidän etujaan. Olemme erittäin tyytyväisiä presidentti Trajkovskin yritykseen käynnistää vuoropuhelu Skopjessa. Ensimmäinen hänen järjestämänsä poliittisten johtajien kokous pidettiin eilen. Olemme valmiit auttamaan vuoropuhelun käynnistämisessä, mutta minun on korostettava, että mielestämme tehtävämme ei ole toimia välittäjänä. Tehtävämme on auttaa ihmisiä viemään asioita eteenpäin, mutta ei ottaa heidän vastuutaan kantaaksemme.
Vetosimme eilen PDP-puolueeseen, jotta se osallistuisi vuoropuheluun tulevaisuudessa. Tapasimme erikseen kaikkien puolueiden johtajat. He kaikki ilmaisivat olevansa sitoutuneita demokratiaan. He kaikki ilmaisivat olevansa sitoutuneita vuoropuheluun. He kaikki ilmaisivat olevansa sitoutuneita liittymään eurooppalaiseen perheeseen. Nyt odotammekin heidän pitävän meille eilen antamansa lupaukset. Toivomme, että he keskustelevat keskenään presidentti Trajkovskin luomilla foorumeilla. Toivomme, että he kaikki, myös oppositio, osallistuvat vakautus- ja assosiaatiosopimuksen allekirjoitustilaisuuteen ensi viikolla.
Olemme sanoneet, että komissio on valmis tukemaan menestyvän, monikansallisen yhteisön rakentamista muun muassa CARDS-ohjelman kautta. Olemme tehneet selväksi Kosovon albaanijohtajille, että lahjoittajayhteisön kärsivällisyys ei ole rajaton ja että heidän on tehtävä selväksi oma ehdoton vastenmielisyytensä väkivaltaa kohtaan, kun yritetään päästä ääriliikkeistä. Mielestämme olemme tehneet kaiken voitavamme, mutta entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian poliittiset johtajat joutuvat nyt osoittamaan johtamiskykynsä, jota he tarvitsevat luotsatakseen maansa tästä vaikeasta vaiheesta.

Papayannakis
Arvoisa komission jäsen, paljon kiitoksia yksityiskohtaisesta vastauksestanne. Haluan sanoa, että olen samaa mieltä tilanteen esittelystä, mutta siinä on seuraavanlainen ongelma: tekin sanoitte, että albanialaisen väestön pitää ajaa etujaan poliittisin keinoin.
Tiedätte hyvin, että on olemassa skenaario, josta keskustellaan paljon, että perustuslaillisen muutosten kautta ja konkreettisesti muuttamalla ESTM jonkinlaiseksi liittovaltioksi voisi poliittisesti syntyä paineita maan myöhemmälle jakautumiselle - varsinkin huonoina aikoina, kuten nyt. Tämä on malli, jonka olemme valitettavasti nähneet joissakin maissa, jotka ovat eronneet entisestä Jugoslaviasta. Haluaisin siis teidän sanovan selvästi - mielestäni olisi hyvä, jos voisitte korostaa tätä vielä lisää - että tällaisille jyrkille käsityksille ei ole mitään tilaa tämän maan sisällä eikä, kuten hyvin tiedätte, ulkopuolella, Kosovon poliittisten voimien keskuudessa.

Patten
. (EN) Haluaisin mennä vielä pidemmälle, jos mahdollista.
Ensinnäkin, Kaakkois-Eurooppa pääsee parhaiten eteenpäin kääntämällä selkänsä kertakaikkisesti kaikelle väkivallalle ja yritykselle luoda poliittisia muutoksia verenvuodatuksen, hävityksen, pommien ja luotien avulla. Tämä on tie Eurooppaan. Tästä keskustelen uudelleen huomenna Kroatiassa, joka on arvioni mukaan suunnannut katseensa kohti demokratiaa ja kääntänyt selkänsä väkivallalle. Juuri tästä tulen puhumaan torstaina Albaniassa korkean tason johtoryhmässä, joka keskustelee Albanian vakautus- ja assosiaatioprosessista. Kunnioitan suuresti Albanian valtion poliittisten johtajien viime päivien suoria lausuntoja. Haluan kuitenkin mennä vielä pidemmälle.
Ne, jotka uskovat, että voimme tuoda Kaakkois-Eurooppaan rauhan ja vaurauden rukkaamalla rajoja siellä täällä, pettävät itseään ja pahasti. Kaakkois-Euroopassa ei ole vain yhtä Presevon laaksoa. Niitä on poliittisessa mielessä useita. Jos siis rajoja aletaan rukata siellä, joudutaan niitä lopulta rukkaamaan kaikkialla. Aina näin tehtäessä annetaan lisää yllykkeitä niille, jotka uskovat saavansa oman poliittisen tahtonsa läpi räjäyttämällä taloja ja busseja, joissa on viattomia naisia ja lapsia, tai ampumalla laillisia velvollisuuksiaan hoitavia poliiseja.
Olen samaa mieltä siitä, mitä arvoisa jäsen sanoi, mutta haluaisin silti mennä askeleen pidemmälle. Kaakkois-Euroopassa on ollut viimeisen puolentoista vuoden aikana erinomaisia merkkejä paluusta demokraattisen perheen pariin. Olin erityisen tyytyväinen katsoessani B92-radioaseman kotisivuja viikonloppuna, sillä sivujen otsikkona oli "Slobo in the slammer" (Milosevic vankilassa). Mielestäni olemme saavuttaneet melkoista edistystä viime vuosina. Tiedän, että ongelmia esiintyy ajoittain ja ettei kaikki suju joustavasti, mutta toivon silti suuresti, ettemme menetä viimeisen puolentoista vuoden saavutuksia.

Titley
Missä määrin komission jäsen on samaa mieltä kanssani siitä, että Makedonian nykykriisi johtuu puhtaasti ja yksinkertaisesti rikollisjengien toimista, joilla ne pyrkivät suojelemaan omia salakuljetusrenkaitaan ja käyttävät hyväkseen entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian huonosti vartioitua rajaa, ja siitä, että meidän on suhtauduttava entistä ankarammin rikollisiin, jotka ovat käyttäneet hyväksi kysymystä vähemmistöjen oikeuksista lietsoakseen tyytymättömyyttä omien toimiensa peittelemiseksi? Itse asiassa gangsterit pyrkivät viemään pohjan demokratialta sekä rauhalta ja vakaudelta tehdäkseen rahaa. Meidän on tärkeintä suhtautua ankarasti laittomiin toimiin poliittisen tilanteen vakauttamiseksi.

Patten
. (EN) Ollessani kerran puheenjohtajana poliisiasioita ja turvallisuutta käsittelevässä toimikunnassa toisella puolella Eurooppaa, ja kuulin erään henkilön tekevän eron niin sanotun "vanhan kunnon rehellisen rikollisuuden" ja pommeja ja luoteja käyttävän poliittisen ääritoiminnan välillä, mikä kuulosti mielestäni oudolta. Tosiasiassa ei ole olemassa mitään vanhaa kunnon rehellistä rikollisuutta, ainoastaan runsaasti esimerkkejä siitä, miten järjestäytynyt rikollisuus, järjestäytynyt rikollinen käyttäytyminen nivoutuu osaksi poliittista ääritoimintaa ja ilmenee järjestäytyneenä väkivaltana.
Olemme nähneet vastaavaa hyvin monessa osassa Eurooppaa ja näemme sitä jälleen eri puolilla Kaakkois-Eurooppaa, epäilemättä myös Kosovon ja Makedonian sekä Kosovon ja Serbian välisillä rajoilla. Jotkut turvautuvat varmasti poliittiseen ääritoimintaan poliittisista syistä, mutta toiset näkevät siinä oivan tavan peitellä rikollista toimintaansa - huumekauppaa, salakuljetetun tupakan kauppaa, ihmiskauppaa - ja käyttävät poliittisia syitä tällaisen rikollisuuden verhona. Olipa kyseessä mikä toiminta hyvänsä, se on väärin, sen on loputtava ja Kaakkois-Euroopan on jätettävä se taakseen. Meidän on tehtävä kaikkemme Euroopan unionissa, jotta tulevaisuus näyttäisi hyvin erilaiselta.

Purvis
Onko komission jäsen sitä mieltä, että KFOR valvoo tyydyttävästi ja torjuu menestyksekkäästi sotilaiden ja aseiden liikkumista Kosovon ja EJTM:n rajojen välillä?

Patten
. (EN) Minulla oli tilaisuus keskustella asiasta Ruotsin ulkoministerin Anna Lindhin kanssa, joka edustaa puheenjohtajavaltiota, ja KFORin korkean edustajan kanssa Pristinassa kymmenen päivää sitten, erinomaista työtä tekevän erityisedustajan Hakerupin kanssa sekä KFORin ja KFORin komentajan kanssa. He vakuuttivat meille, että turvatoimia lisätään rajoilla.
Monien muiden rajojen tapaan tässäkin tapauksessa on vaikea antaa raudanlujia turvallisuustakuita liikkumisesta rajan puolelta toiselle. Kyse on erittäin vuoristoisesta alueesta, kuten arvoisa parlamentin jäsen varmasti tietää, mutta siitä huolimatta olen varma, että KFORin on tehtävä jatkossa entistä enemmän. Alueelle on määrätty lisää joukkoja. KFOR yrittää toimia entistä tehokkaammin. Lisäpanos onkin tärkeää, sillä ei ole mitään epäilystä siitä, etteikö ihmisiä olisi liikkunut edestakaisin rajan yli, ja ääriainesten liikkuminen Kosovosta Makedoniaan on aiheuttanut poliittisia seurauksia entisen Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa, mikä on tehnyt jo nyt vaikeasta kriisistä entistä poliittisemman ja samalla sitäkin hankalamman.
Joten toivon kyllä, että KFOR pystyy parempaan suoritukseen. Olemme ainakin keskustelleet asiasta KFORin kanssa, ja toivon todellakin, että sen antamat vakuutukset näkyvät myös kentällä. Tehtävä on vaikea, mutta toivon heidän suoriutuvan siitä entistä paremmin.

Puhemies
Kysymys nro 40 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole paikalla.

Puhemies


María Izquierdo Rojo
Kysymys nro 41 (H-0274/01):
Aihe: Saudi-Arabian naisvastainen fundamentalismi Saudi-Arabian nykyiset lait syrjivät naisia. Aviorikoksesta heidät tuomitaan kivitettäväksi ja uskonsa hylkäämisestä kuolemaan. Valtio syrjii ja halveksii naisia, ja vuodesta 1990 lähtien yli 28 on teloitettu. Naiset ahdetaan omiin "apartheid-lokeroihinsa", heitä pidätetään ja vangitaan mielivaltaisesti. Siveellisyyskomitea tai uskonnollinen poliisi Al Mutawa'een vahtii naisia.
Milloin ja miten komissio aloittaa keskustelut Saudi-Arabian hallituksen kanssa naisten ihmisoikeuksista?

Patten
. (EN) Naisten tilanne Saudi-Arabiassa on suuri huolenaihe. Euroopan unioni on ottanut asian esille moneen otteeseen keskusteltaessa Saudi-Arabian yleisestä ihmisoikeustilanteesta. Olemme ottaneet asian esille virallisissa yhteydenotoissa, poliittisessa vuoropuhelussa sekä ihmisoikeuspoliittisissa lausunnoissa. Ihmisoikeuksista on vaihdettu näkemyksiä jo muutaman vuoden ajan Euroopan unionin ja Persianlahden yhteistyöneuvostoon kuuluvien valtioiden välillä, Saudi-Arabia mukaan luettuna. Euroopan unioni on ottanut naisten tilanteen esille Euroopan unionin ja Persianlahden yhteistyöneuvoston välisessä poliittisessa vuoropuhelussa.
Myös komissio on keskustellut aiheesta vapaakauppasopimusneuvotteluissa Persianlahden yhteistyöneuvostoon kuuluvien valtioiden kanssa, ja sopimukseen sisällytetään ihmisoikeuksia ja demokraattisia periaatteita koskeva artikla. Lisäksi Euroopan unioni on ottanut esille Saudi-Arabian ihmisoikeustilanteen YK:n ihmisoikeustoimikunnassa. Tämän ansiosta Saudi-Arabia toteutti viime vuonna joitakin vaatimattomia, mutta myönteisiä toimia, ja voin kertoa siitä lisääkin, jos arvoisa jäsen haluaa. Toivottavasti nämä viime vuonna Saudi-Arabiassa näkemämme varsin myönteiset merkit ihmisoikeustilanteen kehittymisestä johtavat myönteisiin toimiin Saudi-Arabian lainsäädännössä. Luettuani esimerkiksi Amnesty Internationalin raportin ja muita raportteja tilanteesta minun on kuitenkin sanottava, että ymmärrän hyvin, miksi arvoisa jäsen esitti tämän kysymyksen.

Izquierdo Rojo
Arvoisa komission jäsen, voisitteko hieman tarkentaa vastaustanne ja sanoa, onko komissio tehnyt jotain konkreettisia ehdotuksia tässä asiassa? Haluaisin myös tietää, onko komissio valmis ottamaan tämän Saudi-Arabian naisten ihmisoikeuksia koskevan kysymyksen käsiteltäväksi nykyisessä poliittisessa vuoropuhelussa.

Patten
. (EN) Jollen vielä ilmaissut itseäni selvästi, haluan korostaa, että komissio on erityisen huolissaan ihmisoikeuksien loukkauksista, etenkin naisten tilanteesta. Mainitsin esimerkkinä Amnesty Internationalin erityisselvityksen tilanteesta. Olisin voinut mainita hyvin myös EU:n lausunnot YK:n ihmisoikeustoimikunnassa. Meillä ei ole kuitenkaan edustusta Saudi-Arabiassa eikä Persianlahdella. Meillä ei ole myöskään toimivaltaa toteuttaa erityistoimia eikä esittää kantaamme yksittäisistä tapauksista. Osallistumme kuitenkin Euroopan unionin virallisiin toimenpiteisiin, joista sovitaan ihmisoikeuskysymyksistä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa.
Arvoisalla jäsenellä on siis täysi oikeus ottaa kysymys esille. Toistan vielä kerran, että kysymys kuuluu poliittisen vuoropuheluun, jota käymme Saudi-Arabian ja Persianlahden yhteistyöneuvostoon kuuluvien maiden kanssa ja jota aiomme jatkaa.

Puhemies


Lennart Sacrédeus
Kysymys nro 42 (H-0277/01):
Aihe: Venäläisten ydinaseiden sijoittaminen Kaliningradiin Luotettavissa pohjoismaisissa lähteissä, kuten Ruotsin radion "Ekot"uutisohjelmassa sekä oslolaisessa Aftenposten-lehdessä, on toistuvasti esitetty tietoja, joiden mukaan Venäjän armeija suunnittelee huomattavia ydinasesijoituksia Kaliningradin alueelle tai on jo sijoittanut aseet.
Tällaisilla Venäjän toimilla olisi vakavat vaikutukset koko Itämeren alueen sotilaallisen jännityksen vähentämiseen, sillä se muuttaisi huomattavasti sotilaallista uhkakuvaa useiden jäsenvaltioiden sekä ehdokasvaltioiden kannalta.
Venäjän ulkoministeri Ivanov on antanut Teille, komission jäsen Patten, täydellisen vakuutuksensa siitä, että alueelle ei ole sijoitettu ydinaseita eikä niiden sijoittamista sinne suunnitella.
Miten komissio seuraa kehitystä tässä koko Itämeren alueeseen vaikuttavassa asiassa ja millaisia tietoja Euroopan unionille ovat viime aikoina antaneet asiasta vastaavat venäläiset poliittiset toimijat kuten maan presidentti, ulkoministeri ja puolustusministeri?

Patten
. (EN) Myös komissio on sitä mieltä, että jos Venäjän erillisalueelle Kaliningradiin sijoitettaisiin ydinaseita, se vaikuttaisi erittäin vakavasti Itämeren alueen yhteistyöhön, varsinkin unionin pohjoisen ulottuvuuden politiikkaan. Se olisi myös ristiriidassa Venäjän vahvistaman aluepolitiikan kanssa.
Vierailimme helmikuussa Moskovassa ja Kaliningradissa - kävin siellä puheenjohtajavaltion ulkoministerin Anna Lindhin kanssa - ja aiheesta keskusteltiin. Venäläiset kielsivät lujasti tiedostusvälineiden julkaisemat väitteet. Venäläiset vakuuttivat, ettei heillä ole mitään aikeita sijoittaa ydinaseita Kaliningradiin. Olen nähnyt lehdistön ja muiden tiedotusvälineiden uutiset, joihin arvoisa parlamentin jäsen viittaa. Sen vuoksi otimme asian puheeksi venäläisten kanssa, mutta voin vain toistaa heidän antamansa vakuutukset.

Sacrédeus
Kiitän komission jäsen Pattenia tästä selkeästä vastauksesta. Toisessa vähemmän virallisessa pohjoismaisessa yhteydessä minulla oli tilaisuus ottaa tämä vakava kysymys puheeksi komission jäsenen kanssa. Komissio on käsittääkseni saanut Venäjän korkeimmalta tasolta vakuutuksen, ettei ydinaseita ole sijoitettu alueelle. Haluan tästä huolimatta esittää vielä kaksi kysymystä: miten nämä tiedot on voitu esittää tiedotusvälineissä erittäin luotettavina, ja oliko tämä yleensä aiheena presidentti Putinin kanssa Tukholman Eurooppa-neuvostossa käydyissä neuvotteluissa?

Patten
. (EN) Presidentti Putinilla oli varsin paljon sanottavaa Tukholman huippukokouksessa, ja hän kehotti muun muassa Makedonian johtoa toimimaan samoin kuin hän Tsetseniassa, mikä ei ollut mielestäni suoraan sanottuna kovin viisas neuvo. Mielestäni kaikkein viimeiseksi tulisi yrittää saattaa Tetovo samaan tilaan kuin Groznyi. En voinut yhtyä presidentti Putinin lausuntoihin.
Komissiolla ei tietenkään ole keinoja valvoa, noudattaako Venäjä meille antamiaan vakuutuksia, mutta oletamme, että jäsenvaltiot ottavat esille niiden rikkomisesta kertovat tiedot sopivilla Euroopan unionin keskustelufoorumeilla. Ensi viikon alussa keskustelemme yleisten asioiden neuvostossa pohjoisesta ulottuvuudesta komission antamien ehdotusten pohjalta. Keskusteluun osallistuvat Euroopan unionin jäsenvaltioiden lisäksi valtiot, joita pohjoisen ulottuvuuden politiikka ja tavoitteet koskevat, mukaan luettuna tietysti Venäjän federaatio. Toivon mukaan Venäjän federaatio tekee jälleen kerran selväksi, että nämä lehdistön ja tiedotusvälineiden uutiset ovat täysin perättömiä.
Yksi keskeinen osa pohjoisen ulottuvuuden politiikkaa on yrityksemme ehdottaa tapoja, joilla voimme auttaa Kaliningradia unionin laajentumisen aiheuttamissa ongelmissa, eli kun alue joutuu uusien jäsenvaltioiden, Puolan ja Liettuan, ympäröimäksi. Lisäksi olemme hieman edellisestä poiketen ehdottaneet tapoja, joilla Kaliningrad voi selvitä ongelmista, jotka eivät liity mitenkään laajentumiseen, mutta joilla on vaikutusta koko alueeseen. Teemme mielellämme osamme Kaliningradin auttamisessa, ja on suuri vahinko, jos näissä uutisissa on vähänkään perää.

Puhemies
Kiitämme komission jäsen Pattenia yhteistyöstä ja toivotamme hänelle menestystä Balkanin asioiden hoitamisessa.
Koska komission kyselytuntia varten varattu aika on päättynyt, kysymyksiin nro 4374 vastataan kirjallisesti.
Julistan komission kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 20.00 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Vammaiset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Hermangen laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0084/2001) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Esteetön Eurooppa vammaisille [KOM(2000) 284 - C5-0632/2000 - 2000/2296(COS)].

Hermange
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, hyvät lehterille saapuneet vammaisliittojen edustajat, suonette anteeksi, jos puhun jokseenkin hitaasti, mutta tämä on tänään ensimmäinen puheenvuoro, joka käännetään viittomakielelle, ja haluaisin sanoa komissiolle, että olen käännättänyt tämän mietinnön myös sokeainkirjoitukselle. Tämä on ensimmäinen kerta, kun parlamentti toimii tällä tavoin. Mietintö aiotaan lähettää työllisyys- ja sosiaalivaliokunnasta kaikille jäsenvaltioiden vammaisliitoille.
Iloisuuteeni ja tyytyväisyyteeni, mutta myös toiveikkuuteeni, antaa aihetta se, että voin tänä iltana esitellä Euroopan parlamentille komission tiedonannosta laaditun mietinnön. Iloisuuteni johtuu tietoisuudesta, että tässä mietinnössä otetaan kenties muita mietintöjä paremmin, tai ainakin suoremmin, huomioon itse korostamani inhimillisten arvojen Eurooppa, jonka edistämiseen me kaikki olemme sitoutuneet ja jonka me kaikki haluamme toteuttaa, sillä olemme hyvin tietoisia siitä, että tavaroiden ja valuuttojen Euroopan rakentamisen jälkeen meidän on nyt 2000-luvulla rakennettava inhimillisiin arvoihin perustuvaa Eurooppaa. Mietinnön laatiminen vain vahvisti vakaumustani siitä, että voimme antaa tulevaisuuden Euroopalle mahdollisimman kauniit kasvot ainoastaan luomalla sille yhteisvastuuseen, oikeudenmukaisuuteen ja toisten kunnioittamiseen pohjautuvat puitteet.
Tämä hetki antaa minulle myös aiheen tyytyväisyyteen, sillä vaikka mietintö kantaa nimeäni, se on ennen kaikkea sellaisen uuden työmenetelmän tulos, joka on edellyttänyt useita antoisia yhteydenottoja vammaisliittoihin, jotka ovat olleet laatimassa sitä kanssani lähinnä Euroopan vammaisfoorumin välityksellä. Haluankin nyt antaa tunnustukseni tuon foorumin erittäin arvokkaalle panokselle mietinnön teossa. Tyytyväisyyteni johtuu myös kollegoideni mietintöön osoittamasta erittäin suuresta mielenkiinnosta, sillä he jättivät alkuperäiseen esitykseen yli 100 tarkistusta. Haluaisinkin tässä yhteydessä todeta, että olen valmis hyväksymään hiljattain jätetyistä tarkistuksista kaksi sosialistiryhmän tarkistusta. Kiittäisin myös koulutus- ja kulttuuriasioiden pääosastoa sen panoksesta sekä Kööpenhaminassa toimivaa, erityistarpeita vastaavaa koulutusta kehittävää eurooppalaista virastoa.
Mietintö saa minut iloiseksi myös siksi, että saadessaan Euroopan parlamentin hyväksynnän se mahdollistaa monien ovien avautumisen Euroopan yli 37 miljoonalle vammaiselle. Mietinnön käsittely nivoutuu neljän akselin ympärille: ensimmäinen on ulottuvuuden sisällyttäminen kaikkiin yhteisön toimiin "mainstreaming" ja oikeus erilaisuuteen, toinen on "perheet ja vammaisuus", sillä olkoon vammainen henkilö sitten sylivauva tai vanhus, hän on aina jonkun lapsi tai vanhempi jollekulle, ja perhe on heidän ensisijainen tukijansa. Kolmas teema koskee liikkumisen esteiden ja ongelmien voittamista, ja neljäs puolestaan vammaisten kuulemista ja heille tiedottamista.
Olemme tehneet muutamia ehdotuksia näiden neljän teeman pohjalta. Ensimmäinen on tietenkin Euroopan vammaisten teemavuoden 2003 toteuttaminen Nizzassa tehdyn päätöksen mukaisesti. Toiseksi meistä olisi tärkeää toteuttaa muutamia tukien saatavuutta koskevia toimia: jos näet italialainen, ranskalainen, belgialainen tai kreikkalainen työntekijä lähtee ulkomaille töihin, hänen on edelleen voitava nauttia palveluista, joihin hänellä vammaisena on oikeus. Kyse on myös vammaisille myönnettävien kansallisten henkilökorttien vastavuoroisesta tunnustamisesta unionin koko alueella. Palvelujen saatavuuden on koskettava myös koulutusta. Kaikkihan me tiedämme, ettei opetukseen sopeuttamista sovelleta asianmukaisesti vammaisten hyväksi. Sen vuoksi ilmoitan nyt, että Ranskan senaatissa Pariisissa järjestetään ensi marraskuun 26. päivänä ensimmäinen Euroopan tason kokous, jossa käsitellään opetusta ja vammaisuutta yhdessä Euroopan lääkeakatemian edustajien kanssa.
Palvelujen saatavuuden on koskettava myös liikennettä ja julkisia tiloja. Olemme kuulleet jäsen Brian Crowleyn lausunnon tilaisuudessa, jossa kyseinen rakennus vihittiin käyttöön. Tässä yhteydessä voimmekin ilmoittaa esimerkiksi tulevasta hissidirektiivistä. Toivon, että tuossa direktiivissä voitaisiin asettaa sitovia normeja vammaisten hyväksi.
Tämän halusin erittäin lyhyesti todeta sekä ilmoittaa, että teille tänään esitetty mietintö on yhteisen työn tulos ja että se toimii eräänlaisena lähtöpisteenä. Nyt, kun lobbauksesta puhutaan niin paljon, toivoisin voivani toimia yhdessä kaikkien vammaisliittojen kanssa kaikissa komission ja neuvoston elimissä vammaisten vuoden 2003 tiimoilla, jotta nämä suositukset, tai ainakin osa niistä, saataisiin direktiiveiksi asti eurooppalaisen vammaispolitiikan kehittämiseksi.

Mantovani
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esitän aivan ensimmäiseksi onnittelut esittelijä Hermangelle työstä, jota hän on tehnyt esteettömän Euroopan luomiseksi vammaisille. Katson, että on välttämätöntä saattaa päätökseen strategia, joka koskee vammaisten oikeuksien sisällyttämistä yhteisöpolitiikkoihin, erityisesti liikenteen, rakennuksiin pääsyn, tietoyhteiskunnan ja kuluttajapolitiikan osalta. Olen kuitenkin vakuuttunut siitä, että vammaisten konkreettinen integrointi ei merkitse vain klassisten ongelmien, kuten julkisten tilojen arkkitehtonisten esteiden ja liikenneongelman ratkaisemista, vaan ennen kaikkea tavallisten ihmisten on omaksuttava uusi lähestymistapa vammaisten arkitodellisuuteen. Näissä tapauksissa ihmisten asenteet ja ennakkoluulot voivat varmasti muodostaa paljon suuremman esteen kuin arkkitehtuuri.
Toinen tärkeä aihe, jota on syytä korostaa ja joka otettiin esille myös Tukholman huippukokouksen päätelmissä, on vammaisten integrointi työelämään. On pyrittävä pääsemään eroon yrityksille asetettavista vammaisten työntekijöiden kiintiöistä ja edistettävä vammaisten palkkaamista vähentämällä huomattavasti sekä maksu- että verovelvoitteita tai poistamalla ne kokonaan. Tällä olisi se myönteinen vaikutus, että saataisiin käyttöön nyt vain osin hyödynnettävä yhteiskunnallinen potentiaali, mistä olisi etua koko taloudelle. Tällä hetkellä 37 miljoonaa Euroopan kansalaista kärsii jonkinlaisesta vammasta, ja heitä on työttöminä kolme kertaa keskimääräistä enemmän. Emme saa unohtaa, että täystyöllisyyteen pyrkiminen Euroopassa ei tarkoita pelkästään keskittymistä uusiin työpaikkoihin, vaan lisäksi on luotava parempia työpaikkoja kaikille, myös vammaisille.
Minusta eurooppalaisella tutkimuksella on myös voitava olla tutkimuskeskusten välityksellä ratkaiseva rooli vammaisten elämänlaatua parantavien tekniikoiden kehittämisessä. Näin voimme onnistua kuromaan umpeen kuilun, joka erottaa meidät Amerikan yhdysvalloista.
Lopuksi rohkenen korostaa roolia, joka jäsenvaltioilla on oltava vapaaehtoisjärjestöissä ja sosiaalialalla toimivissa osuuskunnissa työskentelevien valmiuksien ja ammatillisen erityiskoulutuksen edistämisessä, jotta voidaan tarjota riittävä ammatillinen valmennus, jossa otetaan huomioon kaikki eri vammaisuuden muodot.

Howitt
Arvoisa puhemies, viime lauantaina osallistuin vammaisten joukkokokoukseen nimeltä "Rights Now" (Oikeudet nyt) Trafalgarin aukiolla Lontoossa, jossa vammaispuhujat kertoivat, miten sairaalalääkärit kielsivät heiltä hoidon, koska heidän elämänlaatunsa ei vetänyt vertoja ei-vammaisten potilaiden elämänlaadulle. Sosiaalipalvelujen uusi hinnoittelupolitiikka estää heitä käytännössä hyödyntämästä näitä olennaisia palveluja. Seksismi ja rasismi ovat hyvin tunnettuja käsitteitä, mutta vammaisten syrjintää tuskin mainitaan julkisessa keskustelussa.
Aloitan puheeni tällä lohduttomalla arviolla, koska haluamme tukea esteettömästä Euroopasta annettua komission tiedonantoa ja Hermangen erinomaista mietintöä, mutta olemme samalla vaarassa unohtaa yhteiskunnan ulkopuolelle jäämisen, joka on erittäin todellista ja joka kohtaa vammaisia päivittäin kaikilla julkisen elämän aloilla. Olemme saavuttaneet vahvan yhteisymmärryksen ja tuemme useimpia ehdotuksista, mutta on muistettava, että vastassa on todellisia konflikteja, ennen kuin sovittuihin tavoitteisiin päästään.
Olemme erittäin tyytyväisiä Euroopan komission ehdotukseen, jonka mukaan vuosi 2003 julistettaisiin vammaisten teemavuodeksi, mutta sen vaikutukset jäävät pieniksi, jollei komissio julkaise samana vuonna yleistä vammaisten syrjinnän kieltävää direktiiviä, joka tarjoaa kattavat kansalaisoikeudet vammaisille Euroopassa, kuten Yhdysvaltain vammaislaki tekee Atlantin toisella puolella.
Olemme tyytyväisiä, että Sokrates-ohjelma tarjoaa lisätukea vammaisille, mutta haluamme korostaa, että vielä on pitkä matka siihen, kun yleisimmissä eurooppalaisissa ohjelmissa otetaan huomioon vammaisuuden aiheuttamat lisäkustannukset ja tarjotaan vammaisille erityiskuljetus, henkilökohtainen avustaja tai viittomakielen tulkki, jotta tasavertainen osallistuminen olisi mahdollista. Olen erittäin tyytyväinen parlamentin istuntosalissa ja yleisölehterillä järjestettävään viittomakielen tulkkaukseen. Toivon vain, että palvelu olisi jatkuvasti saatavilla Euroopan parlamentissa.
Korostamme sitä, että vammaisten erityisiin ja yleisiin tarpeisiin voidaan vastata rinta rinnan ja että ne täydentävät toisiaan, että tutkimus- ja kehitysohjelmasta poistettuja toimenpiteitä ei täysin korvattu sisällyttämällä ne kaikkiin yhteisön toimiin ja että parhaillaan keskustelun alla olevaan kuudenteen puiteohjelmaan pitäisi varata erityinen vammaisuutta käsittelevä osasto.
Haluamme korostaa, että kauniit sanat vapaasta liikkuvuudesta eivät voi koskaan toteutua täydellisesti, ennen kuin jäsenvaltioille vaikeat kysymykset, kuten rajat ylittävien vammaisten työntekijöiden sosiaaliturvaetuuksien suojelu, voidaan ratkaista. Olemme erityisen tarkkaavaisia, kun keskusteluissa komission osastojen välisestä yhteistyöstä, esimerkiksi julkisissa hankinnoissa, sisämarkkinoiden pääosasto vastustaa jatkuvasti julkisten sopimusten myöntämistä yrityksille tasavertaisen työhönottoperiaatteen noudattamisen perusteella.
Pyydämme työllisyysasioista vastaavaa komission jäsentä laatimaan selkeän aikataulun vammaisille tarkoitettujen rakennusten sisäänkäyntien standardeille ja samalla varmistamaan vammaisille saumattoman pääsyn kaikkiin julkisiin kulkuneuvoihin.

Lynne
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijä Hermangea erinomaisesta mietinnöstä. Haluaisin myös onnitella häntä siitä, että mietintö on saatavilla sokeainkirjoituksella ja viittomakielelle tulkattuna. Mietinnön erinomaisuus johtuu puoluerajat ylittävästä yhteistyöstä, kuten nähtiin laadittaessa syrjinnänvastaista artiklaa, ja itse vammaisjärjestöjen antamasta panoksesta. Valiokunnassa esitettiin 97 tarkistusta, mutta tässä täysistunnossa niitä on enää viisi. Se osoittaa, miten hyvin olemme tehneet yhteistyötä ja erityisesti, että esittelijä Hermange on kuunnellut hänelle esitettyjä näkökohtia ja sisällyttänyt ne mietintöönsä.
Toivon myös, että tämä mietintö toimii ponnahduslautana vuodelle 2003, joka on vammaisten teemavuosi, mutta toivottavasti saamme vietyä eteenpäin saman vuoden aikana vammaisuutta koskevan direktiivin, johon jäsen Howitt juuri viittasi, jotta saamme todella myönteisen vammaisuutta koskevan direktiivin.
Tämän mietinnön pyrkimyksenä on poistaa esteitä vammaisilta ja päästä eroon ennakkoluuloista, joita vammaiset kohtaavat jokapäiväisessä elämässään eri puolilla Euroopan unionia. Se on tavoitteemme. On häpeällistä, että edes tarvitsemme tällaista mietintöä ja ettei vammaisia kohdella kuten kaikkia muita ihmisiä. Meidän on varmistettava, että vammaisten asiat sisällytetään kaikkiin yhteisön toimiin, ettei heitä sysätä sivuun, että heidät otetaan huomioon kaikilla aloilla - tietoyhteiskunnassa, julkisissa hankinnoissa, työelämässä. Kuten jäsen Mantovani sanoi, vammaisten työttömyysaste on kolme kertaa suurempi kuin muiden. Toivon mukaan tämä mietintö yhdessä työllisyysdirektiivin kanssa auttaa korjaamaan tilanteen. Meidän on tarkasteltava kaikkia kysymyksiä.
Haluaisin lopettaa kertomalla vielä kerran esittelijä Hermangelle, miten erinomaisen mietinnön hän on laatinut, mutta meidän on myös toteutettava se käytännössä. Kauniit sanat ovat hyviä, mutta on eri asia varmistaa, että vammaisia kohdellaan käytännössä samoin kuin muita.

Lambert
Arvoisa puhemies, huomenna keskustelemme Tukholman huippukokouksesta, jossa keskityttiin osittain sosiaaliseen osallisuuteen. Tämä tiedonanto ja mietintö ovat siinä mielessä erittäin tärkeitä, ja minäkin haluaisin kiittää esittelijää erinomaisesta työstä ja lukuisten tahojen kuulemisesta. Nämä asiakirjat ovat tervetullut lisä, kuten monet ovat sanoneet, EY:n perustamissopimuksen 13 artiklaan perustuvaan direktiiviin tasavertaisesta kohtelusta työssä, minkä edellytyksenä on tietysti kyky saada työtä - tai pikemminkin saada työtarjouksia - ja kannustavampi asenne sosiaaliseen osallisuuteen. Sen vuoksi olen erityisen tyytyväinen, että mietinnössä tunnustetaan kaikille tarkoitettu koulutus ja tietoisuuden lisääminen sekä sitä toivottavasti seuraava esteiden poistuminen. Mielestäni myös monet meistä aikuisista hyötyisivät tällaisesta koulutuksesta.
Osallisuuden pitäisi tietysti alkaa tarjoamalla mahdollisuus saada tietoja ja päästä kaikkialle rakennuksissamme, ja, kuten muut ovat sanoneet, haluan toistaa, että osallisuus on ulotettava myös vapaaseen liikkuvuuteen. Suosittelen erityisesti 22 ja 23 kohtaa sekä kohtaa vammaisten kansallisten henkilökorttien vastavuoroisesta tunnustamisesta. Siitä tulee usein pyyntöjä ja kirjeitä monille parlamentin jäsenille.
Haluaisin lisäksi mainita, kuten asiaa koskevasta sääntelystä vastaavalta parlamentin esittelijältä voi odottaa, että joidenkin ihmisten vammaisetuisuuksien siirtäminen on tarpeellista eikä vähiten sen vuoksi, että he täyttävät joidenkin jäsenvaltioiden kansalaisilleen asettamat taloudelliset edellytykset. Nykyisen käytännön perusteluja ei ymmärretä hyvin, ja käytäntö on äärimmäisen epäreilu, sillä se poistaa vammaisilta valinnanvapauden, joka on muilla kansalaisilla. Myös minä yhdyn pyyntöön uudesta direktiivistä, jossa vammaisille varmistetaan täydet kansalaisoikeudet.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, käsittelemämme aihe on erittäin tärkeä. Se ei ole sitä ainoastaan siksi, että vammaisille on taattava perustava oikeus ihmisarvoiseen elämään sen kaikilla osa-alueilla, niin kuin se pitää taata kaikille ihmisille, olivatpa he sitten vammaisia tai eivät, vaan myös siksi, että tämä asia saa lisämerkitystä siitä tiedosta, että Euroopan unionissa on yli 37 miljoonaa henkilöä, joilla on jokin vamma. Onkin kiireesti ryhdyttävä kaikkiin tarpeellisiin toimiin, jotta kaikille taattaisiin todellinen liikkumavapaus, johon ei kuulu ainoastaan mahdollisuus matkustaa asianmukaisesti varustetuissa kulkuneuvoissa, vaan myös mahdollisuus opiskella, työskennellä, sopeutua yhteiskuntaan ja elää ihmisarvoista elämää kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa.
On erityisen tärkeää luoda tarpeelliset edellytykset, jotta kaikki pääsisivät sellaiseen työhön, jossa työntekijöillä on oikeuksia, ja edistettävä heidän pääsyään koulutukseen luomalla kannusteita ja kehittämällä myönteisiä toimia, joiden avulla ehkäistään vammaisten työttömyyttä, jonka aste on kolme kertaa suurempi kuin Euroopan unionissa keskimäärin. Yhtä keskeistä on ehkäistä uusia sosiaalisen syrjäytymisen muotoja, erityisesti tiedosta syrjäytymistä, minkä takia on laadittava toimintasuunnitelma, jotta vammaiset voivat todella olla osallisina tietoyhteiskunnassa sen lisäksi, että heille on taattava oikeus päästä käyttämään sähköisiä palveluja ja välineitä sekä tietoliikennettä. Lisäksi eurooppalaisten tutkimuskeskusten pitää olla merkittävämmässä osassa vammaisten elämänlaadun parantamiseen liittyvän teknisen tutkimuksen alalla.
Vammaisten syrjäytymisen torjuminen edellyttää konkreettisen tuen antamista perheille, joiden jäsenistä yksi tai useampi on vammainen ja sellaisen kaikille tarkoitetun koulun perustamista, jossa vammaiset lapset sopeutetaan yhteiskuntaan, mutta jossa he saavat myös kaiken tarvittavan tuen sekä erikoistuneet opettajat ja menetelmät, mikäli tarve niin vaatii. Yhtä lailla tarpeellista on kehittää päättäväisesti lainsäädäntöä ja yksittäisiä toimia sellaisiksi, että vammaiset otetaan huomioon eri politiikoissa ja että vammaisjärjestöt osallistuvat niiden määrittelyyn, seurantaan ja arviointiin.
Niinpä olemme yleisesti ottaen samaa mieltä esittelijä Hermangen jota tervehdin mietinnössään esittämistä ehdotuksista. Annamme hänelle kaiken mahdollisen tukemme, erityisesti nyt esiteltävän ehdotuksen avulla, ja toivomme, että komissiossa ja neuvostossa tunnustetaan, että tähän ongelmaan on kiinnitettävä erittäin paljon huomiota, ja että vammaiset pitää saada täysimääräisesti osaksi yhteiskuntaa elämän kaikilla osa-alueilla. Tässä yhteydessä on käytettävä hyväksi vuoden 2003 julistamista Euroopan vammaisten teemavuodeksi kansalaisten ja jäsenvaltioiden herkistämiseksi tälle kysymykselle.

Crowley
Arvoisa puhemies, jos käytössäni olisi tunti minuutin sijaan, pystyisin ehkä käsittelemään joitakin kysymyksen pääkohdista, mutta parlamentissa joudumme työskentelemään näissä aikarajoissa. Aluksi haluan onnitella ja kiittää esittelijä Hermangea vammaisten puolesta puhumisesta ja erityisesti hänen valmiudestaan hyväksyä uusia ajatuksia esteettömän Euroopan luomisesta.
Minkä tahansa perusoikeuskirjan tai perustuslain mukaan kaikki ihmiset syntyvät tasavertaisina, mutta Euroopan unionissa vammaisia kohdellaan silti päivittäin eriarvoisina. Itse asiassa monesti vammaisia kohdellaan muuta yhteiskuntaa alhaisempina olentoina. Voin kertoa satoja esimerkkejä syrjinnästä ja tietämättömyydestä, tuhansia esimerkkejä ennakkoluuloista. Puhuessamme vammaisille esteettömästä Euroopasta keskipisteessä ovat aina lainsäädäntö ja rakennuksiin tai liikennevälineisiin pääsyä helpottavat innovaatiot. Nämä ovat kaikki tärkeitä asioita, mutta ensimmäiseksi on voitettava psykologiset esteet ja kaikissa meissä asuvat ennakkoluulot. Kun näemme vammaisen ihmisen, vammaan keskittymisen sijasta kohdelkaamme kaikkia tasavertaisina, keskittykäämme heidän kykyihinsä ja antakaamme heille keinot hankkia tietoja ja koulutusta sekä mahdollisuus näyttää, mihin he todella pystyvät.
Suosittelen tätä mietintöä parlamentille ja pyydän, ettei se olisi vain parlamentin tai komission jäsenten hyvien aikeiden tai omantunnon ilmaus, vaan johtaisi todellisiin toimiin ennen vuotta 2003, jotta juhlistaessamme Euroopan vammaisten teemavuotta, voimme todella sanoa saavuttaneemme edistystä ja selvittäneemme joitakin esteitä.

Pérez Álvarez
Arvoisa puhemies, aluksi haluan onnitella jäsen Hermangea laadukkaasta mietinnöstä ja myös hänen jalomielisyydestään, kun hän hyväksyi valiokunnassa esitetyt tarkistukset, jotka ovat varmasti rikastuttaneet mietintöä, mutta ennen kaikkea niiden avulla on voitu ottaa huomioon erilaisia näkemyksiä niiden toimien käsittelyssä, joilla torjutaan mahdollista vammaisuudesta johtuvaa eriarvoisuutta.
Vaikka asia voisikin jäädä meiltä huomaamatta, voimme vahvistaa emmekä varmasti erehdy että noin 10 prosenttia väestöstä kärsii Euroopan unionissa jonkinlaisesta vammasta. Nykyisin tämä prosenttiosuus vastaa noin 37:ää miljoonaa henkilöä, ja se merkitsee myös sitä, että vammaiset eivät muodosta yhtenäistä ryhmää.
Voisimmekin sanoa, ettei ole olemassa vammaisuutta, vaan vammaisia henkilöitä, ja näin ollen on myös selvästi näkyviä vammoja tai sellaisia vammoja, jotka eivät näy, lieviä tai vakavia vammoja, yksittäisiä vammoja tai useiden vammojen yhdistelmiä, kroonisia tai ajoittaisia vammoja, jotka haittaavat liikkumista, näkö- tai puhekykyä, mutta joista kaikki joutuvat kohtaamaan vaikeita esteitä, kun ne henkilöt ja toistan, henkilöt jotka kärsivät jostakin näistä rajoitteista, yrittävät toimia sosiaalisen elämänsä eri osa-alueilla.
Haluaisin viitata erityisesti työllisyyttä koskevaan kysymykseen tässä politiikassa, jolla pyritään luomaan esteetöntä Eurooppaa ja lisäksi sellaista Eurooppaa, jossa on korkea työllisyysaste. Tämän vuoksi olisi kaikessa rauhassa puhuttava koemenettelyjen ja pätevyyskokeiden sopeuttamisesta vammaisten hakijoiden tarpeisiin; mahdollisuudesta päästä yleensä vammaisille työntekijöille ja ehkä erityisesti vammaisille virkamiehille tarkoitettuun erityiskoulutukseen; henkilökunnan viihtyvyyden parantamiseen liittyvistä toimenpiteistä sellaisten työntekijöiden osalta, joiden vamma on pahentunut työtä tehdessä; työn uudelleenjärjestelystä, liukuvasta työajasta, osa-aikatyöstä, ja niin edelleen.
Pidän erittäin tärkeänä, että vuosi 2003 on julistettu Euroopan vammaisten vuodeksi. Pidän tärkeänä ehkä vieläkin tärkeämpänä myös sitä, että ymmärrämme päivä päivältä paremmin, että kaikki vammaiset ovat myös kansalaisia, hekin kuuluvat niihin lähes 400 miljoonaan eurooppalaiseen, jotka kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 13 artiklan piiriin ja jotka odottavat erityistoimia, Euroopan unionin politiikkojen koordinointia sekä tietoisuuden lisäämistä, mielipiteiden muokkaamista ja kulttuurin kehittämistä, sillä ensimmäinen este voi hyvinkin liittyvä vammaisuuden käsitteeseen

Andersson
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää esittelijää hyvästä mietinnöstä sekä siitä, että hän on niin huomaavaisesti ottanut vastaan eri poliittisten ryhmien perusteluita ja kuunnellut vammaisliikettä ja vammaisjärjestöjä. Hän on hoitanut esittelijän tehtävänsä esimerkillisesti.
Vammaisia syrjitään nykypäivänä. Hakiessaan työpaikkoja toimintarajoitteisten ihmisten on huomattavasti vaikeampi hyödyntää vapaata liikkuvuutta, joka on yhteistyömme perusta, ja nuorten vammaisten on vaikea päästä ulkomaille opiskelemaan. Tässä tapahtuu selvää syrjintää. Sama koskee työmarkkinoita. Toimintarajoitteisten ihmisten keskuudessa työttömyysaste on erittäin korkea. Vammaisten on myös vaikeampi päästä osallisiksi tiedonsaannista, josta nykyään usein keskustelemme.
Meidän on omaksuttava määrätietoinen asenne. Kaikki nämä epäkohdat ovat estettävissä. Vammaisuus ei ole muuttumaton ilmiö. Ympäristössä on puutteita, ja sitä voidaan muuttaa. Nykypäivänä meillä on esimerkiksi tulkkausta viittomakielelle. Voimme suunnitella rakennukset toisenlaisella tavalla, ja voimme suunnitella työpaikat siten, että vammaiset pääsevät niille helpommin. Nämä asiat ovat toteutettavissa, koska ne ovat ympäristöön tehtäviä muutoksia. Me pystymme tekemään muutoksia.
Muutoksen on sitä paitsi koskettava kaikkia politiikan osa-alueita. Ei ainoastaan sosiaalipolitiikka, liikennepolitiikka tai työmarkkinapolitiikka ole muutettavissa, vaan kaikki politiikan osa-alueet. Työmarkkinoilla, joilla vammaisten työttömyysaste on noin kolminkertainen, on tärkeää, että otamme käyttöön indikaattoreita, jotta voisimme parantaa kaikkien ryhmien - ikääntyneiden, naisten ja myös vammaisten - mahdollisuuksia päästä työelämään.
Usein on sanottu, että yhteiskunnan muuttuneet asenteet ovat sopeuttamisen tärkeä osa. Tulen itse koulumaailmasta. On tärkeää, ettei vammaisia piilotella, vaan että he ovat mukana koulumaailmassa, jotta kaikki saavat opetusta ja koulutusta samoin ehdoin ja jotta näemme, että tarpeiltaan erilaiset ihmiset voivat toimia yhdessä. Tämä on asenteiden muuttamisen kannalta erittäin tärkeä asia.
Lopuksi on tärkeää ottaa vammaisjärjestöt ja vapaaehtoisjärjestöt mukaan työhön. Olkoon vammaisvuosi lähtökohtana kampanjalle, jossa laadimme uusia direktiivejä ja uuden toimintaohjelman, jotta Euroopassa ei olisi esteitä ja jotta kaikilla olisi samat mahdollisuudet.

Ainardi
Arvoisa puhemies, kollegamme Marie-Thérèse Hermangen mietintö tarjoaa erittäin myönteisen kiintopisteen komission ehdottamalle valistuskampanjalle vuonna 2003, joka on julistettu "Euroopan vammaisten vuodeksi". Asenteiden muutos on tarpeen, mutta mielestäni on tärkeää ehdottaa monia toimia todellisen syrjimättömyyspolitiikan kehittämiseksi, kuten esittelijä Hermange on tehnyt. Erilaisuuden tunnustaminen ja oikeus yhtäläiseen kohteluun: tämä on se filosofia, joka on kaikkien niiden ehdotusten taustalla, jotka koskevat etenkin helppoa pääsyä työpaikoille ja julkisiin tiloihin, työntekijöille ja muista riippuvaisille henkilöille vammasta maksettavien korvausten siirtoa unionissa, tai vammaisille myönnettävien kansallisten henkilökorttien vastavuoroista tunnustamista.
Mietinnössä korostetaan myös velvollisuutta solidaarisuuteen silloin, kun on kyse vammaisten tasavertaisesta kohtelusta työmarkkinoilla, ammattikoulutuksessa ja yleissivistävässä koulutuksessa. Mietinnössä todetaankin, ettei vammaisen henkilön arvoa voida mitata yksinomaan kilpailukyvyllä.
Nämä suuntaviivat ovat mielestäni kunnianhimoisia. Ne kuvastavat hyvin asianomaisen valiokunnan yhteisiä mielipiteitä sekä vammaisliittojen tahtoa. Lisäisin vielä, että minusta on hyvin myönteistä, että on ehdotettu aloitettujen toimien seurantaa ja arviointia sekä siirtymistä puhtaasta hallitustenvälisestä politiikasta yhteisön politiikkaan.
Mietinnössä on vain kaksi puutetta. Toisaalta mietinnön asenne sellaisia yrityksiä kohtaan, joiden olisi työllistettävä vammaisia, ei ole tarpeeksi sitova. Myös työelämässä olevien vammaisten palkkausta koskeva mietinnön ehdotus on aivan liian varovainen, sillä siinä kehotetaan varmistamaan, lainaan nyt mietintöä, että "työntekoon halukkaiden tulot vastaavat vähintään työelämän ulkopuolella olevien saamia tukia". Toisaalta varhaislapsuuden hoitotutkimuksia koskevan 20 kohdan moniselitteisyys on mielestäni poistettava, joten ryhmäni jättämä tarkistus on näin perusteltavissa. Muutoin mietintö on välttämätön, ja kollegojeni tavoin myös minä pidän sitä erittäin hyvänä.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kuunnellessani ennen minua puhuneita jäseniä, joiden kanssa olen täysin samaa mieltä, minun täytyi muuttaa näkemystäni ja muuttaa tätä keskustelua varten valmistelemani puheenvuoron sävyä.
Arvoisa puhemies, huomaatteko, kuinka me kaikki olemme aiheesta samaa mieltä? Erimielisyyttä ei ole: kaikki me haluamme, että yhteiskunta myöntää vammaisille sen, mikä heille kuuluu. Olen kuitenkin kuunnellut näitä puheita 35 vuotta, emmekä vieläkään ole tehneet mitään konkreettista. Komission jäsen Diamantopoulou, kuka teidän mukaanne on vastuussa tästä? Meille asia on selvä, koska eräs tuoli on tyhjä: neuvoston tuoli. Nimenomaan hallitukset eivät halua antaa vammaisille sitä, mikä heille kuuluu. Nimenomaan Euroopan unionin ministerineuvostolla on valtuudet tehdä jotakin, ja se osoittaa sen tänään poissaolollaan. Ja kyse on puheenjohtajavaltio Ruotsista, jota me kaikki pidämme yhtenä valistuneimmista! Siispä, komission jäsen Diamantopoulou, sanon tämän teille, koska - olen varma tästä - te olette vammaisten oikeuksien paras lähettiläs ja vankkumaton tukija: juuri hallitusten, Euroopan unionin ministerineuvoston, on tehtävä se, minkä tarpeellisuudesta me kaikki olemme yksimielisiä. Se, ettei sitä ole tehty tähän mennessä, johtuu siitä, että 15 jäsenvaltiomme hallitukset ovat kuuroja, sokeita ja mykkiä. Juuri ne edustavat eurooppalaisessa yhteiskunnassa todellista kyvyttömyyttä!

Koukiadis
Arvoisa puhemies, tiedonanto on ilmaus komission aikeesta pitää aktiivisesti yllä ja viedä eteenpäin politiikkaa esteettömästä Euroopan unionista. Nähtäväksi jää, miten hyvin tämä politiikka vuoteen 2003 mennessä vastaa vakavia aikeita. Tällainen politiikka toteutuu vain toteuttamalla konkreettinen toimintaohjelma, arvioimalla tavoitteita, tilastollisia kuvauksia ja konkreettisia aikasitoumuksia. Liioittelematta voidaan sanoa, että Hermangen mietintö on erittäin tärkeä asiakirja, koska siihen on sisällytetty ongelman kaikki ulottuvuudet täysin selkeästi, siinä ehdotetaan kaikilla tasoilla kokonaisvaltaista politiikkaa, jossa on huomioitu kaikki mahdolliset ulottuvuudet, ja asetetaan konkreettisia tavoitteita.
Erityisesti pitää painottaa tätä vammaisten perusasemaa vamman erityislaadusta riippumatta ja heidän kaikkia tarpeitaan kansalaisina, tuottajina ja kuluttajina. Olemme samaa mieltä siitä, että tässä uudessa lähestymistavassa vastaavat aloitteet eivät ole myönnytyksiä tai hyväntekeväisyyttä eikä niitä arvioida vain kustannuksina, vaan osana tuotantojärjestelmäämme, jota ne edistävät, sekä osana yhteiskuntamalliamme, jota ne vahvistavat. Tämä on uusi ajatus, jonka pitää heijastua myös jäsenvaltioiden politiikoissa. Kysymys on siitä, missä määrin jäsenvaltiot ovat valmiita katsomaan asiaa tästä näkökulmasta. Työ tulee olemaan vaikeaa. Sen onnistuminen edellyttää, että pystymme kumoamaan pinttyneet vastakkaiset näkemykset ja aktivoimaan julkisen sektorin toiminnasta vastuussa olevat voidaksemme osoittaa, että mikään koulutus-, kulttuuri-, urheilu-, työllisyys- tai muu politiikka ei voi olla onnistunutta, ellei siinä ole huomioitu vammaisten ongelmia.
Viesti on siis se, että siirrymme tarpeiden tiedostamisesta eteenpäin ja että tavoitteemme on taata vammaisille täysi osallistuminen talous- ja yhteiskuntaelämään. Arvoisa puhemies, viime kädessä liikenne- ja työonnettomuuksissa aiheutuneiden vammojen lisääntymisen kautta kenestä tahansa voi tulla vammainen, ja asia ei koske vain joitakin ennalta määrättyjä onnettomia vaan meitä kaikkia.

Laguiller
Arvoisa puhemies, mietinnössä vastustetaan aivan oikeutetusti syrjintää, jota Euroopan unionin 37 miljoonaa vammaista kokevat. Esteettömän Euroopan luomisessa ja yhtäläisten elin- ja työolojen mahdollistamisessa vammaisille ei ole kyse pelkästään hyvästä tahdosta, vaan myös keinoista.
Se, että vammaisten koulutukseen panostaminen on pöyristyttävän riittämätöntä ja että julkisten tilojen ja liikenteen peruskorjaukset puuttuvat kokonaan, vain joitakin esimerkkejä mainitakseni, johtuu siitä, että valtiot tuhlaavat varojaan työnantajien tukiin ja subventioihin sen sijasta, että suuntaisivat niitä noihin yhteisvastuuta osoittaviin tärkeisiin kohteisiin. Kuinka voisimme olla tuomitsematta työkyvyttömille maksettuja naurettavan pieniä avustuksia? Ja kuinka voimme sallia, että vakuutusyhtiöt kieltäytyvät vakuuttamasta vammaisia tai että heitä verotetaan liikaa, mikä on eräänlaista syrjintää.
Jos tyydymme vain kehottamaan komissiota ehdottamaan jäsenvaltioille, että nämä kannustaisivat yrityksiä työllistämään vammaisia, lisäämme katteettomien lupausten määrää. Työnantajat maksavat ennemmin sakkoja kuin palkkaavat vammaisia jopa sellaisissa valtioissa, joissa rangaistaan taloudellisesti työnantajia, jotka eivät noudata palkkauskiintiöitä. Kaupallisten sopimusten teossa lainsäätäjät sen sijaan osaavat olla tiukkoja. Näin ollen ankarien rajoitusten onkin kohdistuttava myös sellaisiin työnantajiin, jotka kieltäytyvät palkkaamasta vammaisia tai jotka eivät ryhdy tarvittaviin muutoksiin.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella erityisesti esittelijä Hermangea kattavasta mietinnöstä ja korostaa, että monien parlamentin jäsenten tavoin hän nostaa esille ongelman kaksi peruspainopistettä. Ensimmäinen ovat ennakkoluulot, tämä koskee kulttuurisia ja poliittisia muutoksia, ja toinen on tarve yhtäläisiin mahdollisuuksiin ja tasa-arvoiseen osallistumiseen kaikenlaiseen toimintaan. Tämä toinen tavoite, yhtäläiset mahdollisuudet, tarkoittaa konkreettisia politiikkoja, jotka koskevat 12:ta prosenttia Euroopan kansalaisista. Luvun käsittää paremmin, jos ajattelee, että nämä 37 miljoonaa vammaista vastaavat noin yhdeksää Tanskan kokoisen maan väestöä. Sekä komission tiedonannossa että Hermangen mietinnössä korostetaan erityisesti horisontaalista suhtautumista vammaiskysymykseen, eli tarvetta sisällyttää se kaikkiin politiikkoihin ja ottaa huomioon tämä ulottuvuus kaikessa päätöksenteossa. Tästä syystä myös tiedonannossa mainitaan konkreettisesti pääsy rakennuksiin, arkkitehtuurinen ulottuvuus, työllisyys, liikenne, tutkimus, teknologia, koulutus ja terveys.
On sanottava, että sinä lyhyenä aikana, joka kului komission tiedonannosta mietintöön, on tullut esille kolme kiinnostavaa esimerkkiä. Ensimmäinen on pyrkimys parantaa lentomatkustajien oikeuksia. Euroopan tasolla järjestettiin kuuleminen, joka vielä vahvistetaan ja johon osallistuivat lentoyhtiöt, komissio ja vammaisryhmät. Tavoitteena oli saada aikaan konkreettisia ja sitovia velvoitteita, jotka vahvistavat kaikkien matkustajien ja vammaisten oikeuksia. Toinen kiinnostava esimerkki on eEurope-aloite jonka puitteissa määritellään konkreettisella tavalla viiden painopistealueen osalta vammaisten tarpeet päästä osallisiksi kaikista uusista tekniikoista ja tietojärjestelmistä. Lopuksi, kolmas esimerkki on äskettäin julkistettu ohjelma, joka koskee tutkimusta ja teknologiaa, johon sisältyy sekä sitoumuksia erityistekniikkaan, vammaisia tukeviin koneisiin ja laitteisiin että sosiaalisia tutkimuksia.
Arvoisat parlamentin jäsenet, kuten aivan oikein on korostettu, tarvitaan konkreettisia toimia, ja meidän on tietenkin otettava huomioon, että Euroopan tasolla, jäsenvaltioiden politiikan tasolla on olemassa mahdollisuus luoda lisäarvoa jäsenvaltioiden politiikkoihin, vaikka tämä alue kuuluu jatkossakin lähes kokonaan jäsenvaltioiden toimivaltaan. Tästä huolimatta olen kuitenkin sitä mieltä, että on hyödyllistä puhua konkreettisista kysymyksistä, kuten lainsäädännöstä. Kiitos parlamentin nopeuttavan roolin onnistuimme äskettäin hyväksymään ennätysajassa vammaisiin kohdistuvan työpaikkasyrjinnän vastaisen direktiivin. Tämä direktiivi on käytännössä historiallinen Euroopan unionin elinten päätös, ja sen oikea täytäntöönpano on suuri haaste. Lisäksi kaikissa tällä hetkellä kehitteillä olevissa komission julkistamissa toimintaohjelmissa mainitaan erityisesti sitoutuminen vammaisista huolehtimiseen, tämä koskee Equal-aloitetta, syrjinnänvastaista toimintaohjelmaa, syrjäytymisen vastaista ohjelmaa sekä myös viidettä naisia koskevaa ohjelmaa. Lisäksi mielestäni kannattaa mainita politiikka, joka koskee työllisyysstrategiaa. Viime vuonna komissio parlamentin ehdotuksesta hyväksyi tavoitteen vammaisten osallistumisesta ammatilliseen koulutukseen ja työllisyysstrategiaan, mutta neuvosto ei kuitenkaan hyväksynyt sitä. Palaamme asiaan tänä vuonna ja sekä eurooppalaisella että kansallisella tasolla asetamme konkreettisia määrällisiä tavoitteita vammaisten osallistumisesta ohjelmaan, joka koskee työllisyysstrategiaa, olipa se sitten ammatillista koulutusta, elinikäistä koulutusta, pääsyä uusiin tekniikoihin tai työllistymistukea. Tämä on yksi meidän tulevan vuoden painopisteistämme. Lisäksi minun täytyy sanoa, että komissio valmistelee tiedonantoa yritysten sosiaalisesta vastuusta. Tässä tiedonannossa otetaan erityisesti huomioon kunkin yrityksen - teemme jo nyt tässä tarkoituksessa yhteistyötä erityisten yritysverkkojen kanssa - yksilöllinen ja erityinen vastuu sosiaalipolitiikkojen ja vammaispolitiikkojen soveltamisesta.
Vierailin vähän aikaa sitten yrityksissä, jotka komissio oli viime vuonna palkinnut siitä, että niissä oli työntekijöinä vammaisia, ja vierailu oli todella positiivinen yllätys. Niissä voi käytännössä nähdä, kuinka pk-yritys kasvattaa voittojaan hyödyntämällä vammaisten poikkeuksellisen kehittyneitä erityiskykyjä. Haluaisin puhua konkreettisesta ongelmasta, joka liittyy tukien siirtämiseen kaikissa maissa, ja korostaa, kuinka vaikeata tämän ongelman ratkaiseminen on, koska järjestelmien organisoinnin sekä tukitasojen välillä on kauhistuttavan suuria eroja. On totta, että asetuksessa 1408/71 ei anneta mahdollisuutta siirtää tukia tai keskustella vammaistuista. Tosiaankin tällä hetkellä näyttää siltä, että monissa maissa esiintyy paljon vastustusta näiden tukien siirtämiseen, koska se merkitsisi valtavia taloudellisia kustannuksia.
Lopuksi minun täytyy sanoa, että vuosi 2003 on todella suuri haaste. Tällä kaudella keskustelemme poliittisesta kehyksestä vuodelle 2003. Käymme tietenkin keskusteluja parlamentin kanssa saadaksemme aikaan kokonaisehdotuksen, mutta vuosi 2003 on suuri haaste meille kaikille, koska meidän pitää saada aikaan myös tekoja eikä vain sanoja.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Anna Diamantopoulou.
Haluaisin kiittää Euroopan parlamentin jäsenten puolesta viittomakielen tulkkiamme hänen istunnon aikana tekemästään erinomaisesta työstä, joka mahdollisti, että kaikki ihmiset voivat ottaa tasa-arvoisemmin osaa keskusteluihimme.

Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelma (2001-2006)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Trakatellisin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0104/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelman (2001-2006) hyväksymisestä [KOM(2000) 285 - C5-0299/2000 - 2000/0119(COD)].

Trakatellis
. (EL) Arvoisa puhemies, käsiteltävänä oleva terveysohjelma on Euroopan unionin ensimmäinen hanke tällä alueella. Sitä tukevat suotuisat olosuhteet, joissa toisaalta tietojen keruu- ja levittämistekniikat kehittyvät nopeasti ja toisaalta eurooppalaiset kansalaiset tiedostavat yhä paremmin elämänlaadun, jota terveyden suojelu kohentaa. Uudessa ohjelmassa on otettu käyttöön kokonaisvaltainen käsitys terveydestä sekä siihen liittyvien ongelmien ratkaisemiseen käytettävistä välineistä, mekanismeista ja käytänteistä.
Ohjelmassa asetetaan kolme tavoitetta, jotka toteutetaan tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa kokonaisvaltaisella ja vuorovaikutteisella tavalla. Ensimmäinen tavoite on kaikista tarjolla olevista lähteistä saatavien lääketieteellisten tietojen, käytänteiden ja asiantuntemuksen kerääminen, käsittely ja levittäminen. Toinen tavoite on kehittää sellaisia mekanismeja, joiden avulla yhteisö voi puuttua terveysuhkiin suoraan, ripeästi ja koordinoidusti. Kolmas tavoite on niihin terveystekijöihin puuttuminen, jotka liittyvät elämäntapoihin, sosiaalis-taloudellisiin olosuhteisiin tai ympäristöön.
Näiden tavoitteiden tarkastelun perusteella muodostetaan strategioita ja politiikkoja erillisten toimien laadun turvaamiseksi ja terveyden suojelun tehostamiseksi. Kuitenkin ohjelman suurin heikkous piilee siinä, että siitä puuttuu yhteen kokoava keskus, joka on ehdottoman välttämätön ohjelmassa ehdotetulle jäsenvaltioiden, kansalaisjärjestöjen, kansainvälisten elinten, komission yksiköiden, nykyisten ohjelmien verkostojen, kehitysverkostojen ja monien muiden tahojen kanssa yhteiselle hankkeelle. Esittelijänä huomioni kiinnittyi erityisesti tähän puutteeseen, ja tutkimusten ja kuulemisten jälkeen päädyin ehdottamaan terveysalan koordinointi- ja seurantakeskuksen perustamista. Ehdotuksen mukaan kyseinen keskus toimii yhteisön, siis komission, ja tämän ohjelman alaisena, ja sitä avustaa komitea, joka koostuu jäsenvaltioiden edustajista. Tämä varmistaa tehokkaimmin, että yhteisön toimien tavoitteet saavutetaan.
Koordinointia koskeviin kohtiin on lisätty joitakin seikkoja, jotka liittyvät kokonaisvaltaisen terveysstrategian käyttöönottoon laatimalla yhteisön kaikkien toimintalinjojen ja toimien määrittämistä ja täytäntöönpanoa koskeva monialainen politiikka. Ratkaisevia terveystekijöitä koskevaan ohjelmaan ehdotetaan lisättäväksi myös terveyteen selvästi vaikuttavat geneettiset, syntymää edeltävät ja biologiset tekijät. Lisäksi terveyttä koskevien parhaiden käytänteiden ja suuntaviivojen määrittämistä tukevat toimet ovat tärkeässä asemassa turvattaessa terveyden korkeatasoinen suojelu ja ihmisten sairauksien ehkäiseminen. On selvää, että jos tiedot eivät ole vertailukelpoisia ja yhteensopivia ja jos osana ohjelmaa kehitetyt tai kehitettävät järjestelmät ja verkostot eivät ole yhteentoimivia, toimien vaikutus on rajallinen ja yhteisön toimet ovat tehottomia. Näin ollen ehdotetaan sitovia säännöksiä vertailukelpoisten terveyttä koskevien tietojen ja yhteensopivien tietojärjestelmien kehittämiseksi sekä sisällytetään niihin selkeä ehto henkilötietojen suojelusta.
Talousarvio on toinen seikka, jota pidän erittäin tärkeänä. Asetettujen tavoitteiden ja niiden saavuttamiseen käytettävien välineiden on aina vastattava toisiaan. Tätä vastaavuutta ei mielestäni ole varmistettu ehdotetussa ohjelmassa kahdesta syystä: ensiksikin kuvatut ohjelman toimet ovat erittäin laajoja ja kunnianhimoisia, ja toiseksi viime joulukuussa hyväksytty voimassa olevien terveysalan ohjelmien jatkaminen poistaa alkuperäisestä 300 miljoonan euron talousarviosta 80 miljoonaa euroa.
Edellä mainitut seikat huomioon ottaen ehdotetaan tarkistuksia, jotka mahdollistavat ohjelman tavoitteiden saavuttamisen. On kuitenkin muistettava, että toinen toistaan seuranneiden kriisien jälkeen - BSE, dioksiini, suu- ja sorkkatauti - kansanterveys on eräs EU:n ensisijaisista tavoitteista sen kaikkien politiikkojen joukossa.
Arvoisa puhemies, ohjelman ajankohta ei voisi olla sopivampi, kun samaan aikaan tietotekniikka on kehittynyt valtavasti ja molekyylibiologiassa, genetiikassa ja biotekniikassa on tapahtunut hämmästyttäviä saavutuksia. Nämä saavutukset muuttavat radikaalista ehkäisevää lääketiedettä ja ovat näin ollen ratkaisevassa osassa sairauksien ehkäisyssä.
Lopuksi haluan sanoa, että eurooppalaisen järjestelmän perustusten vahvistaminen edellyttää yhteen suuntautumista - ei vain taloudellisissa ja sisäpolitiikan ja turvallisuuden strategioissa ja toimintalinjoissa vaan myös yksittäisillä aloilla, kuten terveydessä ja koulutuksessa. Kyse on uudenlaisesta integraatiosta, kutsuttakoon sitä uudeksi yhteen suuntautumiseksi, joka laajentaa ja syventää yhdentäviä prosesseja. Mielestäni uusi ohjelma on siis elintärkeän terveysalan yhdentymisprosessin alku.

Jöns
, naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan lausunnon valmistelija. (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensiksi haluan kiittää kollega Trakatellisia oikein sydämellisesti hänen erinomaisesta mietinnöstään. Kiitos kuuluu kuitenkin myös asiasta vastaavalle valiokunnalle, joka hyväksyi naisten oikeuksien valiokunnan kaikki 16 tarkistusta. Tämä osoittaa, että parlamentti on taas kerran jo paljon pitemmällä kuin monet jäsenvaltiot kansallisessa terveyspolitiikassaan.
Vaikka me naiset edustamme väestön enemmistöä ja vaikka ammatin, perheen ja omaisten hoidon aiheuttama kaksin- ja kolminkertainen rasitus vaatii meiltä naisilta todistetusti suuren terveydellisen veron, naisia koskeviin terveyspolitiikan erityisnäkökohtiin ei vielä kiinnitetä aina riittävästi huomiota. Terveysjärjestelmämme ovat yleisesti ottaen sukupuolen suhteen sokeita. Kansallisesta raportoinnista puuttuu useimmiten jaottelu sukupuolen mukaan. Kuitenkin meillä pitäisi olla ajattelemisen aihetta siinä, että Euroopassa ja muuallakin enemmistö kaikista lääkkeiden varassa elävistä ihmisistä on naisia, Saksassa todistettavasti 70 prosenttia.
Tarvitsemme siis pikaisesti koko Euroopassa luotettavamman tietopohjan ja ennen kaikkea terveyden kokonaisvaltaisen tarkastelutavan. Sukupuolia koskevan politiikan on päästävä terveyspolitiikassa keskeiselle sijalle tutkimuksessa, ennaltaehkäisyssä ja hoidossa. Uusi kansanterveysalan toimintaohjelma voi näyttää tässä asiassa tietä.
Euroopassa kuolee nainen rintasyöpään joka 20. minuutti. Joka yhdeksäs nainen sairastuu siihen. Sairastumisen todennäköisyys kasvaa vuosi vuodelta. Rintasyöpä on kuitenkin parannettavissa - jos se tunnistetaan ajoissa ja sitä hoidetaan oikein. Siksi tässäkin on vaadittava parhaita käytäntöjä. Meidän on huolehdittava siitä, että edistystä levitetään EU:n laajuisesti muutenkin kuin varhaisen toteamisen alalla. Mammografiaa koskevien eurooppalaisten suuntaviivojen laatimisen jälkeen on nyt kysymys myös hoidon parhaiden käytäntöjen tutkimisesta ja levittämisestä.

Schleicher
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komission ehdotus kansanterveysalan toimintaohjelmaksi vuosiksi 2001-2006 on hyvää tarkoittava yritys päästä eroon eurooppalaisen terveyspolitiikan tähänastisesta pirstoutumisesta lukuisiin yksittäisiin ohjelmiin. Monien kollegojen pyrkimys esittää ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa lukuisia asioita täydennykseksi, yritykset parantaa komission tekstiä ja esittelijämme Trakatellisin rehellinen ja työteliäs pyrkimys ottaa kaikki nämä toiveet myös huomioon on tuonut meille monia tarkistuksia, ja lisäksi ne ovat mielestäni johtaneet tekstiin, joka on tässä muodossa Euroopan parlamentin lausuntona kestämätön. Siinä on lukemattomia toistoja, kaksinkertaisia muotoiluja, vaikeaselkoisia tekstinkohtia, ristiriitaisia lausumia, vaatimuksia, jotka rikkovat toissijaisuusperiaatetta, vaikka vakuutetaan päinvastaista.
Sisällöllisesti minua arveluttavat komission painotukset, jotka ilmenevät muun muassa varojen jakamisessa. Tässä kohden voin kannattaa esittelijän tarkistusta. Minua arveluttaa kuitenkin edelleen erittäin paljon tämä varmaankin ideana hyvää tarkoittava ehdotus, jossa komissiota kehotetaan perustamaan terveydenhuoltoalan koordinointi- ja valvontakeskus ja ylläpitämään sitä. Äänestän kaikkia näitä tarkistuksia vastaan ja protestoin painokkaasti myös sitä vastaan, että käsittelemme tämän mietinnön tällä viikolla täysistunnossa, vaikka käännös oli saatavissa vasta tämän viikon maanantaina.
Puiteohjelma voisi luoda tarvittavan avoimuuden yhteisön terveysalan toimiin ja taata vaadittavan joustavuuden, niin että painopisteitä voitaisiin asettaa ajankohtaisista syistä. Siten vain rajallisesti käytettävissä olevat varat voitaisiin käyttää järkevästi ja kohdistetusti. Tämä edellyttää kuitenkin komission selkeää ja yksiselitteistä toimeksiantoa, jota minun nähdäkseni ei ole käsiteltävänä olevassa tekstissä.

Malliori
Arvoisa puhemies, tänään on ensimmäisessä käsittelyssä yksi tärkeimmistä kysymyksistä, jotka koskevat Euroopan kansalaisia, kansanterveyden toimintaohjelma. Ensimmäistä kertaa terveyden alalla Euroopan politiikassa tapahtuu edistystä, esitellään saavutuksia ja heikkouksia ja valaistaan vaikeuksia johdonmukaisen yhteisön politiikan täytäntöönpanossa.
Tästä mietinnöstä toimitettavassa äänestyksessä Euroopan parlamentin pitää osoittaa olevansa omistautunut terveyden edistämiseen, ennaltaehkäisyn periaatteeseen ja terveyspalveluiden parantamiseen kaikilla tasoilla. On selvää, että sellaiset alueet kuin tutkimus ja ympäristö liittyvät välittömästi kansanterveyteen ja että ne pitää ottaa toimintaohjelmissa vakavasti huomioon. Lisäksi on välttämätöntä, että Euroopan unioni tekee yhteistyötä maailmanlaajuisten järjestöjen ja terveysalan kansalaisjärjestöjen kanssa sen hyväksi, että saataisiin jatkuvasti tietoja ja vaihdettaisiin kokemuksia välittömistä reaktioista vakaviin terveysuhkiin. Lisäksi pitää korostaa, kuinka tärkeää on kansalaisten aktiivinen osallistuminen ja tietoisuuden lisääminen terveyskysymyksissä. Jotta Euroopan kansalaiset saataisiin luottamaan yhteisön politiikkoihin heitä koskevissa asioissa, on ajoissa ja avoimesti tarkasteltava erityisongelmia, jotka liittyvät välittömästi tai välillisesti terveyteen. Uudessa toimintaohjelmassa kolme kattavaa tavoitetta korvaavat toiminnassa olevat kahdeksan ohjelmaa. Toivomme, että uusien erityistavoitteiden valinta ei tapahdu hajanaisesti ja paineen alaisena, vaan Maailman terveysjärjestön ja muiden alan elinten painopisteiden perusteella.
Mitä tulee terveysalan koordinointi- ja seurantakeskuksen perustamiseen, mielestäni sen pitää toimia komission alaisuudessa ja laatia terveysalan painopisteohjelmia ottaen huomioon kansainväliset seikat. Lisäksi sen pitää koota, seurata, ja hyödyntää alan tietoja, jotta se voisi ehdottaa strategioita ja toimenpiteitä, joita se myös koordinoi. Haluan luonnollisesti korostaa, että tietojen kokoamisessa sen on noudatettava yksilöiden tai henkilöryhmien tietojen luottamuksellisuutta. Mielestäni on hyvin tärkeää, että ensimmäistä kertaa kansanterveysohjelmassa toiminta-alana mainitaan psyykkinen terveys. Onnittelen tästä komission jäsentä, joka asian henkilökohtaisesti tiedostavana vastasi meidän kehotukseemme ja sisällytti ehdotukseen tämän kysymyksen. Tieteelliset tiedot osoittavat selvästi, kuinka yleisiä psykiatriset sairaudet ovat, ja meidän on reagoitava niihin - vaikkakin viivästyneesti - nopeasti ja tehokkaasti.
Lopuksi mitä tulee talousarvioon, vaikka mielestäni tämän alan rahoitus ei saa olla niukkaa, kun tunnustetaan objektiiviset budjettivaikeudet, katson, että korotus 80 miljoonaan euroon, joka vastaa summaa, joka kulutetaan jo voimassa olevien ohjelmien jatkamiseen, on hyvin realistinen. Olen toiveikas, että kaikista vaikeuksista huolimatta komissio ja neuvosto pääsevät yksimielisyyteen tästä korotuksesta, ja lopuksi, arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää ponnistuksista löytää kompromissiratkaisuja, jotka ovat olleet huomattavia parannuksia alkuperäiseen ehdotukseen.

Hautala
Arvoisa puhemies, kiitän lämpimästi esittelijäämme professori Trakatellisia siitä, että hän on taas luotsannut valiokunnan läpi erittäin taitavasti mietinnön, joka on herättänyt paljon mielenkiintoa, joka on erittäin tärkeä ja joka tästä syystä on erittäin altis sadoille ja sadoille tarkistuksille, joita me kaikki olemme tehneet.
Haluan kiinnittää aivan erityistä huomiota siihen, että harvoin valiokuntatyöskentelyn aikana tehdään näin paljon yhteistyötä poliittisten ryhmien kesken, ja siitä esittelijälle kuuluu varaukseton kiitos. Kun kollega Schleicher arvosteli tätä mietintöä siitä, että se ei ehkä riittävästi keskity olennaisiin asioihin ja että siinä on liikaa hyvää tarkoittavia asioita, niin voin ensiksikin todeta, että lopputulos olisi voinut olla vielä paljon kirjavampi. Siellä olisi voinut olla vielä paljon enemmän erilaisia toivomuksia. Minusta esittelijä on huolehtinut siitä, että se kuitenkin on kokonaisuus. Mitä tulee Schleicherin omaan ryhmään, niin sehän esimerkiksi lisäsi tänne kokonaan uuden painopistealueen. Hänen ryhmänsä vaati, että otetaan käyttöön viides erityinen tavoite, joka liittyy geeniterapiaan ja geneettisten tautien diagnosointiin, kloonaukseen ynnä muuhun. Minun ryhmäni ei todellakaan katsonut, että se oli syytä lisätä.
Kansanterveys on todella keskeinen toimialue unionille siitä syystä, että Amsterdamin sopimus todella velvoittaa unionin ottamaan huomioon terveyden kaikessa toiminnassaan. Tällä tavalla joudumme hyvin vaativien haasteiden eteen. Minun ryhmäni haluaa painottaa erityisesti tämän integraation merkitystä, ja komissiolla tulee olemaan suuri tehtävä sopeuttaa maatalouspolitiikka terveysvaatimuksiin. Ajatellaanpa vaikka ruokaa, jota syömme. Se varmasti tarkoittaa sitä, että tulevaisuudessa me tuotamme ja syömme hieman enemmän kasvisruokaa ja hieman vähemmän liharuokaa. Se tarkoittaa teollisuuspolitiikassa sitä, että kun teemme kemikaalistrategiaa, niin kansanterveyslähtökohtien pitää olla varsin selkeät. Se tarkoittaa sitä, että elintarviketeollisuuden täytyy hyväksyä se, että on hyväksyttävä tiukempia määräyksiä esimerkiksi elintarvikkeiden suolapitoisuudesta. Monia konflikteja on tulossa, ja voimme toivoa, että komissio työstää näitä esityksiä eteenpäin ja ministerineuvosto ja parlamentti sitten toisessa käsittelyssä vielä selkeyttävät tätä tilannetta.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, voi olla yllättävää, että vasemmisto onnittelee esittelijää ja pitää hänen mietintöään myönteisenä, mutta se johtuu siitä, että mietinnön sisältö on hyvin vakuuttava. Toisin sanoen esittelijä Trakatellis puhuu yhteisestä periaatteestamme: terveys ei ole kauppatavaraa. Hän puhuu myös kahdesta tavoitteesta: terveyden ja sairauksien ennaltaehkäisyn edistämisestä. Kaikki hänen vastauksensa liittyvät näihin kahteen tavoitteeseen, ja on todella tärkeää, että ne myös saavutetaan terveysohjelmalla. Ensinnäkin hän puhuu tärkeästä koordinoinnista paitsi terveysalan verkostojen, myös jäsenvaltioiden sekä kansalaisjärjestöjen välillä. Lopuksi hän puhuu myös ehdotuksesta, josta olemme samaa mieltä: terveysalan koordinointi- ja seurantakeskuksen perustamisesta.
Olemme samaa mieltä myös siitä, että on pystyttävä reagoimaan nopeasti sellaisiin terveysuhkiin, joita olemme kohdanneet lähimenneisyydessä ja joita kohtaamme edelleenkin. Lisäksi on poistettava terveysalaan liittyvä epätasa-arvo; epätasa-arvoa on sekä jäsenvaltioiden välillä että niiden sisällä. Esittelijä ja ympäristöasioiden valiokunta muistuttavat, että tämä epätasa-arvo täytyy poistaa, ja he korostavat voimakkaasti lääkäreiden ja lääkintähenkilöstön jatkuvaa koulutustarvetta, mutta myös koululaisille annettavan terveyskasvatuksen merkitystä. Me pidämme tätä erittäin tärkeänä.
Esittelijä puhuu myös niistä riskeistä, joista kansalaiset ovat nykyisin hyvin huolissaan ja jotka liittyvät nykyisin kaupungeissa voimakkaasti lisääntyvien sähkömagneettista säteilyä tuottavien matkapuhelinten ja yleensä matkapuhelinliikenteen terveysvaikutuksiin. Hän puhuu myös radioaktiivisuuteen liittyvistä riskeistä ja lyhyesti myös siitä ja tätä keskustelua pitäisi ehdottomasti jatkaa mitä on keskusteltu köyhdytetyn uraanin terveysvaikutuksista ja muista riskeistä. Tämä on mielestäni hyvä mietintö ja se ansaitsee huomenna parlamentin kannatuksen.

Fitzsimons
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti tähän mietintöön ja sen kolmeen pääseikkaan, joista jo olemme tietoisia. Tuen täysin kansanterveydestä ja kuluttajansuojasta vastaavan komission jäsen Byrnen kantaa, jonka mukaan on vaarallista olettaa, että jäsenvaltio voi suojella kansalaistensa terveyttä pelkästään omilla ponnisteluillaan. Hänen lähestymistapansa on täysin oikea. Tiedämme, että on olemassa yhtenäismarkkinat, joiden mukaisesti tavarat, henkilöt, palvelut ja pääomat liikkuvat vapaasti Euroopan unionin alueella. Tartuntataudit, jotka vaikuttavat kansalaistemme terveyteen, eivät pysähdy rajoilla.
Jokaisen jäsenvaltion kansalaisilla on oltava pääsy niihin laaja-alaisiin tietoihin, jotka koskevat heidän terveyteensä vaikuttavia tekijöitä ja sitä, miten heidän maansa kansanterveysjärjestelmät täyttävät heidän tarpeensa. Tämä ehdotus käsittää myös merkittävät lainsäädäntöaloitteet sellaisilla aloilla kuten veren ja verijohdannaisten turvallisuus ja laajempien tupakoinnin vastaisten kampanjoiden toteuttaminen.
Komissiolle on annettava keskeinen yhteensovittamistehtävä kansanterveysasioissa, jotta sairauksia voitaisiin käsitellä niiden alkuperän selvittämisestä niiden varsinaiseen hoitamiseen. On hyvin tärkeää, että myös homeopatia sisällytettäisiin lääketieteellisenä hoitokeinona tähän Euroopan yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelmaan. Sanon lopuksi, että Euroopan komission olisi myönnettävä enemmän varoja Alzheimerin taudin syiden ja sen mahdollisten hoitokeinojen tutkimiseen.

Blokland
Arvoisa puhemies, viime vuoden lopulla päätin oman puheenvuoroni eurooppalaisten kansanterveysohjelmien pidentämistä koskevassa keskustelussa huomauttamalla, että kansanterveyden alalla Euroopan unionissa tapahtuva kehitys menee liian pitkälle. Kansanterveys on kansallista politiikkaa, ja sellaisena sen pitää pysyä. Sen takia en kannata kansanterveysohjelmia, joita voidaan käyttää välineenä kansalliseen politiikkaan puuttumiseen. Nyt käsiteltävänä olevilla ohjelmilla ei myöskään ole tarjottavana juuri minkäänlaista lisäarvoa jäsenvaltioiden omiin toimiin.
Nyt käytävä keskustelu uudesta kansanterveysohjelmasta saa minut huolestumaan entistä enemmän. Mietinnössä ilmoitetaan kyllä muodollisesti, että ohjelma toteutetaan toissijaisuusperiaatetta täysin kunnioittaen, mutta se on pelkkä fraasi. Ympäristöasioiden valiokunnassa ohjelmaa on laajennettu ja siihen on lisätty kaikenlaista, joka vain jollakin tavalla liittyy kansanterveyteen. Sen lisäksi talousarvio on korotettu 300 miljoonasta eurosta 500 miljoonaan euroon, jolla olisi tarkoitus perustaa muun muassa eurooppalainen koordinointikeskus. Minusta tällainen koordinointikeskus ei ole pelkästään tarpeeton vaan myös ei-toivottava, koska sitä minun käsittääkseni käytettäisiin eurooppalaisen kansanterveyspolitiikan kehittämiseen kansallisen politiikan asemesta.
Jos Euroopan unionin toimielimet haluavat antaa selvän signaalin kansanterveyden alueella, niiden pitää pudottaa tupakanviljelylle annettava tuki nollatasolle. Se tuottaisi unionille rahaa, sen sijaan että nyt Euroopan unioni antaa rahaa hankkeisiin, joita jäsenvaltiot voisivat itse toteuttaa ja rahoittaa. Alkoholin ja huumeiden alalla rajoittavan politiikan toteuttaminen on nimenomaan jäsenvaltioiden tehtävä.
Euroopan unioni voisi lisäksi kohdistaa kansanterveyden edistämiseen tähtäävät toimensa nykyistä enemmän ehdokasvaltioihin, koska niillä on usein puutteita jopa perusterveydenhuollossa. Monia sairauksia voidaan ehkäistä tehokkaasti suhteellisen vähäisillä varoilla.

Bowis
Arvoisa puhemies, on uskoakseni sopivaa, että tämä ohjelma on päässyt täysistuntokäsittelyyn Maailman terveysviikolla, jonka erityisenä huomion kohteena on mielenterveys. Toissa viikolla parlamentti ryhtyi käsittelemään epilepsiaa koskevaa valkoista kirjaa. Noin 15 miljoonaa maanmiestämme Euroopassa kärsii elinaikanaan tuosta sairaudesta, jonka vuosikustannukset ovat noin 20 miljardia euroa, ja lisäksi siitä aiheutuu kustannuksia tulonmenetyksenä henkilöille itselleen ja heidän perheilleen ja verotulojen menetyksenä jäsenvaltioille. Jos tämä kerrotaan kaikista fyysisistä ja henkisistä sairauksista ja häiriöistä aiheutuvilla kustannuksilla ja jos siihen lisätään vielä Itä-Euroopan kommunistisen järjestelmän lopettamisen vaikutus sekä ympäristön saastumisen ja sukupuolitautien ja huumeperäisten tautien aiheuttamien terveysongelmien kaksisuuntainen rajat ylittävä kehitys, terveysongelmien taloudellinen vaikutus on jättiläismäinen.
Euroopan unionilla ei ole toimivaltaa terveyspalveluissa, mutta sillä on aina ollut toimivaltaa työterveys- ja työturvallisuusasioissa, ja myös kansanterveys- ja tartuntatautiasioissa, jotka eivät kunnioita kansallisia rajoja. Viime aikoina sille on annettu toimivaltaa terveyden edistämistä ja sairauksien ehkäisyä sekä terveysvaikutusten arviointia koskevissa asioissa. Meidän on nyt vietävä asioita eteenpäin kansanterveysalan toimintaohjelmamme uudistuksilla, joita tässä mietinnössä ehdotetaan. Kiitän tästä mietinnöstä, esittelijän työstä ja ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan hänen työhönsä tekemistä lisäyksistä. Terveysvaatimuksia ei nosteta Euroopan unionissa direktiiveillä vaan tutkimuksella, koulutuksella ja hyvien käytänteiden tunnistamisella ja levityksellä. Valiokunnan kannan hyväksyminen ei aiheuttaisi veronmaksajille mahdottomia kustannuksia: ainoastaan 83 miljoonaa euroa vuosittain - mikä on pikku summa valtavan suuren haasteen hyväksi.
Meille kerrotaan, ettei neuvosto hyväksy kuusivuotisen ohjelman vuosisummaksi 83:a miljoonaa euroa, mutta vanhan ohjelman mukainen vuosisumma oli 63 miljoonaa euroa. Jos summaan lisätään vuosittain vain noin 5 prosenttia kuuden vuoden aikana, se nousisi 83 miljoonaan euroon. Jos komission ehdottamasta 50 miljoonasta eurosta vähennetään sama määrä, terveysalan määrärahat vähentyisivät reaaliarvolla mitattuna 37 miljoonaan euroon, kun alamme hoitaa näitä uusia tehtäviä.
Jos neuvosto ei sitä hyväksy, jääköön sen omalletunnolle, että se äänesti niitä 20:tä miljoonaa euroa vastaan, jotka oli tarkoitettu osoitettavaksi vuosittain terveyden hyväksi, samalla kun se antoi tukensa yli miljardin euron vuosibudjetille, jolla tuetaan tupakan viljelyä.

Stihler
Arvoisa puhemies, parlamentti suhtautuu erittäin myönteisesti tähän kansanterveysalan toimintaohjelmaa koskevaan ehdotukseen. Terveys on asia, jonka mielipidemittaukset yksi toisensa jälkeen osoittavat olevan tärkein painopiste kansalaisillemme kaikkialla Euroopan unionissa. Tämä asia on tärkeä tavallisille ihmisille: ihmiset ymmärtävät terveyttä koskevaa puhetta. Käsitellessämme tätä mietintöä tänä iltana meidän ei pitäisi unohtaa tätä asiaa. Puhumme usein kansalaisiin lähentymisestä, ja kun otamme huomioon surkean osanoton Euroopan parlamentin viime vaaleihin kaikkialla unionissa, meidän ei pitäisi unohtaa sitä, mikä on tärkeää kansalaisillemme.
Kuten kaikki tiedämme, kansanterveydelle annetaan 152 artiklassa suurempi merkitys kuin koskaan aikaisemmin, joten terveys on otettava huomioon kaikissa Euroopan unionin politiikoissa. Tällä ohjelmalla voimme tuoda suoraa lisäarvoa Euroopan unionin kansalaisten elämään. Käsittelemällä kansanterveyttä monialaisesti voimme käyttää rajallisia voimavaroja parhaalla mahdollisella tavalla. Tartuntatautien hoitamiseen tarkoitetun nopean toiminnan yksikön avulla voimme toimia paljon tehokkaammin. Terveysvaikutusten arvioinnin myötä voimme selvittää, mikä toimii ja mikä ei. Kun kansalaisemme saavat lisää terveystietoa, elämänlaatu varmasti paranee.
Vaikka tuenkin useimpia esittelijän tekemiä ehdotuksia, olen edelleen huolissani keskusta koskevasta kysymyksestä. Pelkään, että tämä asia saattaa viivyttää koko ohjelmaa ehdotukseen liittyvien oikeudellisten kysymysten takia. Pelkään myös, että tällainen keskus söisi suurimman osan määrärahoista ja jättäisi hyvin vähän työlle, jonka avulla voitaisiin todella olla tehokkaassa yhteydessä kansalaisiin.
Sanon lopuksi, että terveysasioissa kansalaisiin saadaan yhteys. Meidän on varmistettava, että tämä seuraavat viisi vuotta kestävä toimintaohjelma on tehokas. Meidän on täytettävä terveyttä ja hyvinvointia koskevat lupaukset. Onhan loppujen lopuksi niin, hyvät kollegat, etteivät Euroopan parlamentin vaalit ole kaukana!

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, olen erittäin kiitollinen esittelijälle, professori Trakatellisille, ja ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan ja muiden asiaan osallistuneiden valiokuntien jäsenille kaikesta heidän tekemästään työstä tämän tärkeän ja kunnianhimoisen ohjelman hyväksi, joka on keskeinen osa yhteisön yleistä terveysstrategiaa.
Tämä ohjelma on erittäin merkittävä askel eteenpäin tehokkaiden eurooppalaisten kansanterveyspolitiikkojen kehittämisessä. Se on tärkeä, koska kansanterveyden suojelu ja parantaminen on keskeinen osa kansalaistemme huolia ja odotuksia. Kuten kaikki tiedämme, kansanterveyspolitiikkamme tarkoituksenmukaisuudesta on nopeasti tulossa Euroopan unionin uskottavuuden tärkein testi kansalaistemme silmissä. Ohjelmassa keskitytään näihin huoliin tarjoamalla keinoja, tukea ja toimia niillä aloilla, joilla yhteisö voi saada todellista parannusta aikaan, kuten Amsterdamin sopimuksella muutetussa 152 artiklassa kaavaillaan.
Tänään käsiteltävänä oleva ohjelma vastaa kattavasti niihin yhteisiin huoliin, joita komissio, parlamentti ja neuvosto ovat aikaisemmin ilmaisseet edellisessä ohjelmassa omaksutun lähestymistavan puutteista. Niinpä olemme luopumassa menneisyyden hajanaisista tautisuuntautuneista ja projektiperusteisista toimista, jolloin voimavaroja hajotettiin liikaa, vaikutus kansanterveyteen väheni ja taloushallinnon vaatimukset moninkertaistuivat. Sen sijaan tarkennamme kansanterveyden painopisteitä ja tehostamme ohjelman hallintaa, mikä minimoi byrokratian, parantaa yhteensovittamista, lisää avoimuutta ja maksimoi vaikutukset. Uuden ohjelman rakenne takaa myös sellaisen joustavuuden, että voimme vastata odottamattomiin terveyspolitiikan kysymyksiin, jos ja kun niitä syntyy. Siinä tarjotaan monialainen kehys, joka mahdollistaa tulevaisuudessa politiikkaan perustuvan lähestymistavan kansanterveyttä koskevan laajan näkemyksen pohjalta. Toisin sanoen ohjelma tarjoaa korvaamatonta tukea yhteisön terveyspolitiikkaa koskevalle päätöksenteolle.
Ohjelmassa yksilöidään kolme toimintatavoitetta, jotka mahdollistavat yhdessä sen, että voimme tunnistaa kohtaamamme merkittävät terveysongelmat ja puuttua niihin. Ensinnäkin ohjelmassa pyritään parantamaan tietoa ihmisten terveydestä, terveydenhoitotoimista ja terveydenhoitojärjestelmien toiminnasta. Toiseksi sen avulla yritetään ennakoida merkittäviä terveysuhkia ja reagoida niihin nopeasti. Kolmantena tavoitteena on ryhtyä käsittelemään sairastamisen keskeisiä perimmäisiä syitä, jotka liittyvät paitsi henkilökohtaisiin elämäntapoihin myös muihin keskeisiin tekijöihin: sosiaalisiin ja taloudellisiin tekijöihin sekä ympäristötekijöihin ja niin edelleen.
Huomaan tyytyväisenä, että erittäin monet käsittelemistänne tarkistuksista ovat sopusoinnussa tämän kansanterveyttä koskevan laajan näkemyksen ja sen kanssa, miten kansanterveyttä olisi käsiteltävä yhteisön tasolla. Voimme siksi hyväksyä täysin 61 tarkistusta. Lisäksi on tehty 24 muuta tarkistusta, joiden sisältämiä arvokkaita ajatuksia voimme kannattaa mutta joiden sanamuotoa emme voi täysin hyväksyä. Tämä johtuu joko siitä, että niissä on tiettyjä asiasisältöön liittyviä kohtia, jotka ovat ristiriidassa ohjelman lähestymistavan kanssa, tai siitä, että niissä tuodaan esiin vaikeita kysymyksiä. Koska tarkistuksia on näin paljon, en voi arvioida niistä jokaista yksityiskohtaisesti. Keskityn siis neljään keskeiseen alaan, koska niillä on tehty lukuisia tarkistuksia, joita emme voi hyväksyä ja joilla komission kannan selventäminen on uskoakseni erityisen hyödyllistä.
Ensiksi puhun ohjelman laajuudesta ja rakenteesta. Vaikka useimmissa tarkistuksissa kunnioitetaankin ja todellakin vahvistetaan ohjelman monialaista tai politiikkaan perustuvaa lähestymistapaa, useat niistä, kuten tarkistukset 12, 65, 66, 85, 91, 100, 111, 112 ja 113, ovat tämän lähestymistavan vastaisia. Niissä ehdotetaan hyväksyttäväksi viittauksia joko tiettyihin tauteihin ja terveydentiloihin tai erittäin tarkkoihin toteutettaviin toimiin.
Johdanto-osan kappaleessa saattaa olla hyödyllistä tarjota joitakin esimerkkejä merkittävistä terveysongelmista ja toimista, mutta mitä suurin varovaisuus on tarpeen sen varmistamiseksi, ettei ohjelmaan sisällytetä liikaa painopisteitä ja toimia, jolloin se menettäisi paitsi yleissuuntauksensa myös joustavuuden, joka on välttämätön, jotta syntyviin uusiin kehityskulkuihin ja uhkiin voitaisiin vastata tehokkaasti. Viime vuosien tapahtumat ovat osoittaneet selvästi, että tällaisen joustavuuden säilyttäminen on tarpeen. Siksi on tärkeää keskittyä sellaisiin keskeisiin painopisteisiin, joissa voidaan tuottaa todellista lisäarvoa. Olisi vältettävä muiden yhteisön ohjelmien kanssa päällekkäisiä toimia, ja näin vältetään myös niukkojen voimavarojen tarpeeton käyttö. Siksi tarkistuksia 86, 88, 89, 92, 94 ja 110 ei voida hyväksyä. Ne kaikki koskevat muiden yhteisön ohjelmien piiriin kuuluvia aiheita, kuten ohjelmien laatimista Itä-Eurooppaan, naisiin kohdistuvaa väkivaltaa, matkapuhelinten aiheuttamia riskejä, täydentäviä hoitokeinoja ja tutkimusta.
Parlamentti on yrittänyt olla loukkaamatta toissijaisuusperiaatetta eli jäsenvaltioiden toimivaltaa kansanterveyden alalla. Ohjelman selkeänä tehtävänä on tiedottaa siitä, miten terveydenhoitojärjestelmät toimivat, mutta tätä ei pitäisi tulkita siten, että yhteisö voisi osallistua terveyspalvelujen toimintaan. Nämä asiat kuuluvat jäsenvaltioille. Siksi tarkistuksia 79, 99 ja 102, jotka koskevat potilaiden oikeuksien suojelua ja ympäristömyrkkyjä, geenihoitoa ja kloonausta käsittelevien osaamiskeskusten perustamista, ei voida hyväksyä; ja vaikka olinkin samaa mieltä siitä, että potilaiden oikeus yksinkertaiseen, selkeään ja tieteellisesti pätevään tietoon sairaudestaan on itsessään arvokas tavoite, yhteisön toimivaltuudet EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan mukaisissa asioissa ovat valitettavasti rajalliset.
Siirryn nyt erääseen toiseen kysymykseen, joka liittyy ohjelman perusrakenteeseen ja laajuuteen. Tänään käsiteltävänä olevassa tarkistuksessa 106 esitetään joitakin toimia, joiden tarkoituksena on kehittää ohjelman ja muiden toimintalinjojen välisiä yhteyksiä. Sen sisältämät ajatukset esimerkiksi terveysvaikutusten arvioinnista ovat tervetulleita, mutta mielestäni tätä työtä ei pitäisi käsitellä erillään ohjelman muista toimista. Itse asiassa terveyskysymysten sisältyminen muihin toimintalinjoihin on sellaisenaan koko terveysstrategian peruspiirre. Terveysvaikutusten arviointiin liittyvät toimet olisi siten sijoitettava kiinteästi ohjelman ehdotettuun rakenteeseen sen sijaan, että niistä tehtäisiin uusi erillinen toimintatavoite. Johdonmukaisuuden vuoksi terveyskysymysten huomioon ottamisen muissa toimintalinjoissa olisi oltava osa ohjelman kolmen toimintatavoitteen hallitsevia toimia. Siksi tämä tarkistus on hyväksyttävissä ainoastaan osittain.
Toiseksi sanon ohjelman täytäntöönpanosta, että kaikkien näiden tavoitteiden täyttämisen ennakkoehtona on täytäntöönpanovalmius. Sanottakoon heti alkuun, että myönnän täysin sen, ettei komissiolla ole tällä hetkellä teknistä valmiutta vastata täytäntöönpanon haasteeseen.
Ei ole epäilystäkään, että meidän on ryhdyttävä huomattaviin ponnisteluihin saavuttaaksemme koordinoinnissa, valvonnassa ja täytäntöönpanossa sellaiset valmiudet, joilla vastataan tämän ohjelman tarjoamaan tekniseen haasteeseen. Asia on varmasti painopiste tässä prosessissa kaikille kolmelle toimielimelle.
Ohjelman menestys riippuu hyvin pitkälti kyvystämme koota yhteen tarpeelliset voimavarat ja asiantuntemus yhteisön tasolla, jäsenvaltioissa ja kansainvälisissä järjestöissä. Komissio tekee kaikkensa ohjelman toimivuuden varmistamiseksi luomalla sellaista tehokasta koordinointi- ja valvontavalmiutta, joka on ohjelman menestyksen kannalta välttämätöntä.
Tutkin parhaillaan eri vaihtoehtoja, joilla tämä valmius voitaisiin varmistaa, esimerkiksi keinoja vahvistaa sisäisiä valmiuksia, tai ulkoistamista koskevan aloitteen tarjoamaa uutta mahdollisuutta perustaa eri täytäntöönpanotehtäviä varten yksi tai useampi erikoiselin. Tarkistukset sisältävät kuitenkin huomattavan paljon viittauksia terveysalan koordinointi- ja seurantakeskuksen perustamiseen ohjelmaa koskevassa päätöksessä.
Sallittehan minun esittää erittäin selvästi tätä asiaa koskevan kantamme. Kuten jo olen sanonut, olen vilpittömästi samaa mieltä siitä, että tehokkaan koordinoinnin ja valvonnan varmistamiseksi tarvitaan tunnistettavissa oleva järjestelmä, jotta ohjelmasta tulisi menestys. Olen samaa mieltä myös siitä, että tämä on tehtävä komission ohjauksessa. Parlamentin ehdotus useissa ohjelmapäätökseen tehdyissä tarkistuksissa mainitun keskuksen perustamisesta komission sisälle nostattaa kuitenkin lukuisia vakavia oikeudellisia ja institutionaalisia ongelmia. Se loukkaa erityisesti komission oikeutta päättää omasta organisaatiostaan. Siksi en voi hyväksyä tarkistuksia 11 ja 49 enkä myöskään niitä muiden tarkistusten osia, jotka sisältävät viittauksen "terveysalan koordinointi- ja seurantakeskukseen".
Esittääkseni kantamme lyhyesti uskon, että olemme laajalti yhtä mieltä siitä, mitä on tehtävä, mutta meidän on pohdittava huolellisesti, miten saavutamme tavoitteemme, kun otetaan huomioon oikeudelliset, institutionaaliset ja talousarvioon liittyvät vaikutukset. Sallittehan minun tämän sovitun tavoitteen mukaisesti vahvistaa sitoumukseni työskennellä tulevina viikkoina aktiivisesti parlamentin ja neuvoston kanssa sovittujen ratkaisujen löytämiseksi, jotta ohjelman kunnollista täytäntöönpanoa varten saataisiin käyttöön tarkoituksenmukaisia rakenteita, asiantuntemusta ja voimavaroja.
Tämä johtaa minut kolmanteen kohtaan - talousarvioon. Komissio ehdottaa 300 miljoonan euron kokonaistalousarviota kuudeksi vuodeksi. Käsiteltävänä on tänään kaksi tarkistusta, joissa tätä summaa pyritään nostamaan - tarkistus 72, jossa ehdotetaan 500:aa miljoonaa euroa, ja tarkistus 109, jossa ehdotetaan 380:tä miljoonaa euroa. Päätäntävalta tässä asiassa kuuluu neuvostolle ja budjettivallan käyttäjille eli Euroopan parlamentille. Tässä vaiheessa haluaisin vain sanoa, että komissio pysyy alkuperäisessä ehdotuksessaan. Se laadittiin ohjelmaan sisältyviä toimia koskevan kustannusarvion perusteella, ja se on sopusoinnussa rahoitusnäkymien kanssa. On selvää, että kaikki ehdotukset kaavailtujen toimien laajentamiseksi vaikuttavat talousarvioon.
Siksi en voi hyväksyä ohjelman kokonaistalousarviota koskevia tarkistuksia 37, 72 ja 109. Lisäksi tarkistuksissa 72, 103 ja 109 pyritään asettamaan rajoja ohjelman talousarvion käytölle. Tarkistuksissa 72 ja 109 määrätään, että kunkin tavoitteen toteuttamiseen on varattava vähintään 25 prosenttia talousarviosta. Tarkistuksessa 103 ehdotetaan tarjouspyyntöjen käytön rajoittamista, ja lisäksi siinä nostetaan sen prosenttiosuuden ylärajaa, jonka mukaisesti jonkin hankkeen kustannukset voidaan kattaa rahoitustuella. Tällaiset rajoitukset horjuttavat sitä olennaista periaatetta, jonka mukaan ohjelman on oltava joustava ja kyettävä vastaamaan uusiin haasteisiin, ilmaantuviin riskeihin ja kansalaisten huoliin tulevien kuuden vuoden aikana.
Siksi en voi hyväksyä sen enempää kunkin tavoitteen menojen vähimmäissummaa kuin tarjouspyyntöjen käytön rajoittamistakaan. Olen kuitenkin valmis nostamaan rahoitustuen rajaa 70 prosenttiin, mikä on komission vahvistamien rahoitussääntöjen mukaan mahdollista, mutta sen yli en voi mennä.
Sanon lopuksi komiteamenettelystä, että lukuisat tarkistukset koskevat perustettavan komitean luonnetta. Ehdotimme alunperin neuvoa-antavaa komiteaa, koska tämä minimoisi byrokratian ja tarvittavat menettelyt. Tarkistuksissa 42 ja 73 vaaditaan sekakomiteaa, jossa sovellettaisiin sekä hallintomenettelyä että neuvoa-antavaa menettelyä. Meillä on nykyisten kansanterveysalan ohjelmien perusteella kokemusta työskentelystä sekakomitean kanssa. Lisäksi tämä on sopusoinnussa neuvoston päätöksen 1999/468 kanssa. Komissio voi siis hyväksyä nämä tarkistukset.
Tarkistuksessa 74 eritellään kuitenkin suuri määrä tehtäviä, joita komitean olisi hoidettava hallintomenettelyn mukaisesti. Jo pelkkä tehtävien lukumäärä vaikuttaisi kielteisesti joustavuuteemme ohjelman täytäntöönpanossa ja komitean toimivuudessa. Tästä syystä en voi suostua tämän tarkistuksen joihinkin kohtiin, jotka koskevat esimerkiksi vuosittaista talousarviota sekä hankkeiden valintaan ja rahoitukseen liittyviä toimintatapoja ja menettelyjä, koska komissio on EY:n perustamissopimuksen 234 artiklan mukaisesti vastuussa talousarvion täytäntöönpanosta. Siksi voin hyväksyä tämän tarkistuksen vain osittain.
Komissio ei voi hyväksyä myöskään tarkistusta 105, joka koskee vuosittaisten työohjelmien toimittamista parlamentille lausuntoa varten. Voin kuitenkin hyväksyä niiden toimittamisen tiedottamista varten, kuten tarkistuksessa 46 esitetään.
Sanon kokoavasti, että esittämieni syiden takia 28:aa tarkistusta ei voida hyväksyä. Kyse on tarkistuksista 33, 36, 37, 41, 62, 65, 66, 71, 72, 83, 85, 86, 88, 89, 91, 92, 94, 97, 99, 100, 102, 104, 105, 109, 110, 111, 112 ja 113. Hyväksyn ainoastaan osittain tarkistukset 6, 11, 12, 14, 27, 29, 32, 44, 48, 49, 50, 51, 54, 57, 63, 70, 74, 76, 77, 79, 80, 93, 103 ja 106. Toisaalta, kuten ilmoitin, voin hyväksyä kokonaan loput 61 tarkistusta.
Toistan, että arvostan kaikkea sitä rakentavaa työtä, jota esittelijä ja valiokunta ovat tehneet. Monet tarkistuksista parantavat tätä ehdotusta. Niissä kohdissa, joissa on vielä ongelmia, komissio on valmis ja halukas tukemaan ratkaisujen löytämistä nopeasti. Olen varma siitä, että voimme tehdä yhteistyötä ratkaisematta olevien kysymysten selvittämiseksi yhteispäätösmenettelyn kuluessa. Se, että komissio voi hyväksyä kokonaan tai osittain 85 tarkistusta 113 tarkistuksesta on tosiaankin osoitus halukkuudestamme ottaa huomioon parlamentin merkittävä myötävaikutus politiikkaan ja luottamuksestamme siihen, että voimme yhdessä saada tämän tärkeän ohjelman pois päiväjärjestyksestä mahdollisimman nopeasti.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen David Byrne.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Kultainen osake
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista suullisista kysymyksistä:
B5-0166/2001 Galeote Quecedo ja muut Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta komissiolle: "Kultainen osake",
B5-0167/2001 Gasòliba i Böhm ja Huhne Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta komissiolle: "Kultainen osake".

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, vuonna 1997 komissio hyväksyi yhteisön sisäisistä investoinneista tulkitsevan tiedonannon ja korostan sanaa tulkitseva jota se ei antanut parlamentin eikä neuvoston käsiteltäväksi. Tähän mennessä komissio on käynnistänyt tämän tiedonannon nojalla oikeudenkäyntejä jos emme pahasti erehdy yhdeksää jäsenvaltiota vastaan.
Kukaan ei kyseenalaista komission velvollisuutta torjua mahdollisia yhteisön oikeuden laiminlyöntejä. Euroopan kansanpuolueen ja Euroopan demokraattien ryhmä kritisoi sitä, että tulkitsevan tiedonannon nojalla komissio on laatinut yksipuolisesti pelisäännöt näinkin tärkeässä asiassa mitä todistaa sekin, että Tukholman Eurooppa-neuvostossa siihen kiinnitettiin huomiota ja tällä tavoin se ryövää itselleen sellaisia toimivaltuuksia, jotka kuuluvat parlamentille ja neuvostolle.
Oletan, että komission jäsen Bolkestein tietää, että ennakkotapauksena yhteisöjen tuomioistuin on jo julistanut mitättömäksi vastaavanlaisen eläkesäätiöitä koskevan tulkitsevan tiedonannon juuri sen vuoksi, että komissio oli ylittänyt valtuutensa. Lisäksi, arvoisa komission jäsen, tämä vuonna 1997 annettu tiedonanto on jo vanhentunut viimeaikaisen talouskehityksen myötä. Kaiken tämän vuoksi parlamentti pitää tärkeänä, että vastaatte selkeästi, arvoisa komission jäsen, aiotteko esittää toimivaltuuksienne puitteissa yhteisön sisäisiä investointeja koskevan lainsäädäntöehdotuksen parlamentille ja neuvostolle. Ryhmäni pitää sitä tietenkin nykytilanteen kannalta välttämättömänä, ja olen varma, että tämän keskustelun lopussa olette vakuuttunut, että parlamentin laaja enemmistö odottaa sitä myös.
Viitattuani tähän uuteen tilanteeseen puhun seuraavaksi kansallisten markkinoiden avautumisesta keskeisimmillä taloudenaloilla, joilla Euroopan unionissa on edelleenkin monopolijärjestelmiä, joiden vuoksi näiden alojen rakenne on epäsymmetrinen. Itse asiassa tietyt jäsenvaltiot ovat ponnistelleet kovasti ja avanneet tietoliikenne- tai muiden alojen markkinat kilpailulle nimenomaan yhteisön sääntöjä noudattamalla. Siitä huolimatta toiset jäsenvaltiot eivät ole ryhtyneet samanlaisiin toimiin, minkä vuoksi niiden markkinat ovat edelleenkin suljettuja ulkoiselle kilpailulle.
Tässä tilanteessa PPE-ryhmän mielestä on sallittava "kultainen osake" -toimien kaltaisia ehkäiseviä järjestelmiä, sillä muutoin voisi syntyä objektiivisia syrjintätilanteita. Näin ollen kysyn komission jäseneltä: mitä komissio aikoo ehdottaa jäsenvaltioille, jotka ovat yksityistämässä yrityksiään ja avaamassa talouttaan vapaalle kilpailulle, jotta ne voivat säilyttää tämän yksityistämisen tavoitteet?
Arvoisa komission jäsen, torstaina parlamentti äänestää päätöslauselmasta, jossa vahvistetaan sen kanta tämän keskustelun päätteeksi. Olen varma, että komissio soveltaa jatkuvasti meitä sitovaa toimielinten välistä sopimusta ja että te, arvoisa komission jäsen, käytätte sen vuoksi oikein lainsäädäntöön liittyvää aloiteoikeuttanne ja esitätte näin ollen parlamentille välittömästi konkreettisen ehdotuksen.

Gasòliba i Böhm
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Bolkestein, hyvät parlamentin jäsenet, ryhmäni ilmaisee ehdotuksessaan yhtyvänsä PPE-DE-ryhmän ilmaisemaan huolenaiheeseen ja sen levottomuuteen tämän käytännössä vääristyneen kilpailutilanteen vuoksi, joka kuten sanottiin jättää eräällä tavalla suojattomiksi juuri ne taloudenalat, jotka tietyt jäsenvaltiot ovat avanneet kilpailulle ja joilla ne ovat vapauttaneet yrityksiään. Näin ollen tilanne on eriarvoinen, sillä vielä valtionyrityksen asemassa olevat yritykset, joilla on jäsenvaltioissa alansa monopoli, hyötyvät sisämarkkinoiden avautumisesta ja käyttävät epälojaalisti hyväkseen vahvempaa kilpailuasemaansa niitä yrityksiä vastaan, jotka ovat alkaneet pelata niin sanottua vapaata markkinapeliä.
Kuten jäsen Galeote sanoi, oikeusjuttuja on käynnistetty ja käynnistetään Belgiassa, Ranskassa, Italiassa, Espanjassa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja rikkeistä johtuvia menettelyjä on käynnissä Tanskaa, Saksaa ja Hollantia vastaan. Näin ollen yleistilanne osoittaa, että vuonna 1997 annettuun tiedonantoon sisältyvät periaatteet ovat vanhentuneita. Tämän vuoksi vaadimme tiedonannon pikaista mukauttamista vastaavaan lainsäädäntöön ja parlamentin osallistumista tähän mukauttamiseen asianmukaisella tavalla. Lisäksi tätä lainsäädäntöä on ajantasaistettava ensinnäkin sen vuoksi, että voidaan eliminoida tiettyjen yritysten etuoikeutettu markkina-asema, ja toiseksi siksi, että voidaan antaa takeet niiden jäsenvaltioiden toiminnalle, jotka ovat toimineet markkinoiden avautumisprosessin mukaisesti, jotka vapauttavat näitä markkinoita ja jotka tarvitsevat takeita, jotta niillä yrityksillä, jotka liittyvät Euroopan sisämarkkinoille, on kaikki takeet näillä markkinoilla pysymisestä.

Bolkestein
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää sekä jäsen Galeote Quecedoa että jäsen Gasòliba i Böhmiä heidän esittämistään suullisista kysymyksistä, jotka tosiaankin koskevat sisämarkkinoiden merkittävää näkökohtaa.
Haluaisin sanoa aluksi, että komissio antoi 19. heinäkuuta 1997 EU:n sisäisten sijoitusten oikeudellisia näkökohtia koskevan tiedonannon, johon molemmat puhujat viittasivat, ja komissio antoi sen monien muiden tiedonantojen tapaan yksinomaisen toimivaltansa perusteella, joka johtuu komission tehtävästä perussopimusten suojelijana. Kuten tiedonannossa itsessäänkin täsmennetään, sen tavoitteena on osoittaa jäsenvaltioiden kansallisille viranomaisille ja talouden toimijoille, miten komissio tulkitsee perustamissopimuksen määräyksiä pääomanliikkeistä ja sijoittautumisoikeudesta pienentääkseen eriävien oikeudellisten tulkintojen riskiä.
Tiedonannossa esitetyt periaatteet perustuvat olennaisesti Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, koska tuomioistuin on tietenkin edelleen ainoa toimielin, jolla on toimivalta antaa lopullinen tulkinta yhteisön oikeudesta.
EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan mukaisesti kaikki rajoitukset, jotka koskevat pääomanliikkeitä jäsenvaltioiden välillä, ovat kiellettyjä, olivatpa ne syrjiviä tai syrjimättömiä. Tiedonannossa, joka koskee yhteisön sisäisiä sijoituksia, käsitellään perusteellisemmin tämän perusperiaatteen kunnioitusta niissä tapauksissa, joissa on kyse kahdesta tietynlaisesta pääomanliikkeestä: kotimaisten arvopapereiden hankinnasta ja suorista sijoituksista. Kaikki näihin pääomanliikkeisiin sovellettavat rajoitukset voivat aiheuttaa yhteensopivuusongelmia erityisesti 56 artiklan kanssa, jossa käsitellään pääoman vapaata liikkuvuutta, ja 43 artiklan kanssa, jossa käsitellään sijoittautumisvapautta. Tiedonannossa, johon äsken viittasin, todetaan, että jo pelkän suorien sijoitusten käsitteen mukaisesti Euroopan unionin muiden jäsenvaltioiden kansalaisten olisi voitava hankkia vapaasti määräysvaltaa antavia osakkuuksia, käyttää näihin osakkuuksiin liittyvää äänioikeutta sekä johtaa kotimaisia yrityksiä samojen ehtojen mukaisesti, jotka kussakin jäsenvaltiossa on annettu koskemaan jäsenvaltion omia kansalaisia.
Vaikka sijoittautumisvapaus ja pääoman vapaa liikkuvuus kuuluvatkin perustamissopimuksen mukaisiin perusvapauksiin, yleissääntöihin on olemassa joitakin poikkeuksia, joiden avulla jäsenvaltiot voivat määrätä joistakin rajoituksista. Sijoittautumisvapauden kohdalla nämä rajoitukset voivat perustua 46 artiklan mukaisesti julkisen vallan käyttämiseen tai yleiseen järjestykseen tai turvallisuuteen tai kansanterveyteen. Pääoman vapaan liikkuvuuden kohdalla rajoitukset voivat perustua 58 artiklan mukaisesti verotusta tai rahoituslaitosten toiminnan vakauden valvontaa koskeviin välttämättömiin toimiin tai ilmoitusmenettelyjen käyttöön tai yleistä järjestystä tai turvallisuutta koskeviin näkökohtiin. Lopuksi jäsenvaltiot voivat toteuttaa 296 artiklan nojalla toimenpiteet, jotka ne katsovat tarpeellisiksi puolustusalaan liittyvien keskeisten turvallisuusetujensa turvaamiseksi.
Tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti näitä poikkeuksia on välttämätöntä tulkita suppeasti suhteellisuusperiaatteen kriteerien täyttämiseksi. Kaikki taloudellisiin ehtoihin perustuvat tulkinnat olisi hylättävä. Poikkeus ei saisi muodostaa mielivaltaista syrjintää tai pääoman vapaan liikkuvuuden peiteltyä rajoittamista. Kun otetaan huomioon juuri äsken esittelemäni periaatteet ja se, ettei perustamissopimuksessa tehdä eroa yritysten yksityisen tai julkisen luonteen välillä, näyttää selvästi siltä, että mitään sellaisia rajoituksia, joiden tarkoituksena on estää muiden jäsenvaltioiden sijoittajia ostamasta myöhemmin määräysvaltaa antavia oikeuksia yksityistetyistä yrityksistä sillä verukkeella, että näiden sijoittajien pääoma on eriasteisesti julkisessa omistuksessa, ei voida perustella perustamissopimuksen pääomanliikkeitä tai sijoittautumisvapauksia koskevilla poikkeuksilla, jotka esitin hetki sitten lyhyesti.
Sallittehan minun sanoa lopuksi, että, kuten parlamentin jäsenet ehkä tietävät, komissio käsittelee piakkoin yhteisön sisäisten sijoitusten rajoituksia.

von Wogau
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tiedonanto, josta puhumme tänä iltana, synnyttää kaksi kysymystä. Ensinnäkin yhteisön lainsäädännön ongelma. Kun tarkastelemme yhteisön oikeuden lähteitä, meillä on toisaalta sopimuksen alkuperäinen oikeus ja toisaalta direktiivit ja asetukset, joiden säätämiseen neuvosto ja parlamentti osallistuvat. Siihen väliin on kuitenkin asettunut jotakin, jota usein pidetään yhteisön oikeuden lähteenä - tiedonannot. Näistä tiedonannoista me tänään puhumme.
Arvoisa komission jäsen, viittasitte aivan oikein siihen, että tämä tiedonanto on vain tulkitseva ja että se tukeutuu myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön. Usein voi kuitenkin vaikuttaa siltä, kuin komissio tulkitsisi täällä oikeutta yksinään, ilman neuvoston ja Euroopan parlamentin osallistumista. Komissio esiintyy ainoana lainsäätäjänä, kuten tilanne oli muinaisessa Bysantissa keisari Konstantinuksen aikana. Oikeustieteen opettajani Freiburgissa nimittikin tätä komission menettelyä toisinaan keisarillis-bysanttilaiseksi lainsäädäntömenetelmäksi.
Sen vuoksi uskon, että näin tärkeissä tapauksissa on ehdottoman välttämätöntä, että todellakin esitetään myös direktiivejä tai asetuksia ja että parlamentti ja neuvosto osallistuvat niiden säätämiseen, kuten asiaan kuuluu.
Ongelma, josta puhumme, herättää toisen kysymyksen, joka koskee kilpailua Euroopan yhteisössä. Markkinoiden vapauttaminen, siis monopolien purkaminen, on yksi Euroopan unionin menestystarinoista. Televiestinnän alalla olemme nähneet, että kustannusten ja hintojen lasku on todella koitunut kansalaisten eduksi. Tässä on kuitenkin erittäin suuri vaara. Edessämme on tilanne, jossa toiset vapauttavat markkinoita ja kilpailuttavat, mutta toiset eivät toimi niin. Silloin voimme havaita, että joskus ne, jotka eivät ole toimineet niin, jopa voittavat monopolilla niin kauan kuin toiset ostavat, kunnes entisen julkisen monopolin tilalle on tullut yksityinen monopoli. Kansalaisilla on silloin edelleen vastassaan monopoli, eivätkä vapauttamisen hyödyt koidu heidän edukseen. Uskon, että komission on tulevaisuudessa pidettävä tämä tilanne paremmin mielessä.

Katiforis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, en ole varma, oliko Konstantinus bysanttilainen, hänhän eli Bysantin ja Rooman valtakunnan välisenä aikana. Jos hän olisi elänyt Justinianuksen aikana, asia olisi tietenkin ollut toinen. Tänä iltana käsittelemämme asia koskee joka tapauksessa sitä, missä määrin jäsenvaltio voi rajoittaa perustamissopimuksen nojalla muiden jäsenvaltioiden kansalaisten tai kai myös omien kansalaistensa tekemiä EU:n sisäisiä sijoituksia taloutensa alalla.
Tämä asia on erityisen merkityksellinen niiden sijoitusten kannalta, jotka liittyvät jäsenvaltioiden tekemiin yksityistämisiin. Asia on olennaisen tärkeä Euroopan yhtenäismarkkinoiden toimivuuden kannalta, ja haluaisin kiittää kollegoita siitä, että he ottivat aiheen tällä kertaa esille, kun otetaan huomioon niiden tapausten lukumäärä, jotka komissio on saattanut viime vuosina tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen sijoittautumisoikeutta koskevassa 43 artiklassa ja pääoman vapaata liikkuvuutta koskevassa 56 artiklassa, kuten komission jäsen Bolkestein mainitsi, luodaan selvästi järjestelmä, jonka mukaan minkä tahansa jäsenvaltion kansalaisilla on oikeus tehdä sijoituksia muissa jäsenvaltioissa. Tämä on oikeus, jota erittäin monet yksityishenkilöt ja yritykset ovat käyttäneet hyväkseen Euroopan unionin kehittyessä.
EU:n sisäiset sijoitukset ovat lisääntyneet huikeasti muutamana viime vuotena. Vuonna 1998 tällaiset sijoitukset olivat yhteensä yli 132 miljardia euroa; vuonna 1999 ne lisääntyivät yli 80 prosenttia yli 240 miljardiin euroon. Meidän on aivan järkevää odottaa, että nämä luvut ylittyvät helposti ja kasvunopeus säilyy, kun euron käyttöönotto vähentää yhteisön sisäisiä maksutapahtumia ja poistaa yritysten valuuttakurssiriskin ja valuutanvaihtokustannukset samalla, kun se parantaa yhteisön sisäisiä sijoitusmahdollisuuksia. Niin suuri on Euroopan taloushankkeen ja euron käyttöönoton menestys.
Parannuksiin voidaan kuitenkin aina pyrkiä. Euroopan yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamiseen liittyy vielä monia tehtäviä, joista yhtenä on tietenkin purkaa vähitellen valtioiden osuudet yrityksistä. Tätä purkamista on harjoitettu ainoastaan suuren poliittisen rohkeuden avulla ja huomattavia poliittisia riskejä ottaen. Usein siihen on päästy ainoastaan sellaisten oikeudellisten vakuutusten kautta, joita hallitukset ovat antaneet valvontansa jatkumisesta ja jatkuvista erityisintresseistään yksityistettävien yritysten strategisessa suuntaamisessa. Tällaiset oikeudelliset vakuutukset ovat olleet monenmuotoisia, ja "kultainen osake" on niistä yksi, joten voidaan uskoakseni väittää, ettei tällainen etuoikeutettu osake ole aina ollut haitta vaan se on saattanut itse asiassa tukea poliittisesti yksityistämisprosessia.
Komissio vahvisti vuoden 1997 tiedonannossaan suuntaviivat näiden oikeudellisten vakuutusten käytölle. Se toimi silloin jokseenkin epäavoimesti, koska sen antamaa tiedonantoa ei käsitelty sen paremmin parlamentissa kuin neuvostossakaan. Hallitusten antamat oikeudelliset vakuutukset oli sen sijaan vahvistettu täysin julkisesti ja sellaisen julkisen keskustelun myötä, jota yksityistämisprosessissa välttämättä syntyy. On todellakin melko epämiellyttävää, että keskeisten yhteisön sääntöjen ja jäsenvaltioiden säännösten vahvistamisen välille on luotu tällainen kahtiajako.
Komissio on sen jälkeen nostanut tiedonantoa toimintaohjeenaan käyttäen tuomioistuimessa kanteen kuutta jäsenvaltiota vastaan ja käynnistänyt jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn muita jäsenvaltioita vastaan. Yhtäkään näistä tapauksista ei ole saatu vielä päätökseen. Ei voi olla oikeutettua, että komissio on nostanut itse laatimansa sääntöjärjestelmän nojalla kanteita jäsenvaltioita vastaan, kun niillä on samaan aikaan ollut valtavia vaikeuksia saada laadittua välttämättömät yksityistämisohjelmat.
Olen samaa mieltä komission kanssa siitä, että tällaisten jäsenvaltioiden antamien oikeudellisten vakuutusten oikeuttamiseen usein käytetyn kansallisen edun perustetta ei voida hyväksyä tällaisten toimien riittäväksi perusteeksi. Kansallisen edun peruste ei yksinkertaisesti ole riittävän avoin, koska se voi kattaa erityisen laaja-alaisia taloudellisia ja/tai ei-taloudellisia perusteita. Olen kuitenkin samaa mieltä myös niiden kollegoiden kanssa, joiden mielestä myös komissio on toiminut erityisen epäavoimesti purkaessaan EU:n sisäisten sijoitusten esteitä. Yhdyn heidän pyyntöönsä, että komissio päivittää toimintatapansa tällä alalla antamalla direktiiviehdotuksen paitsi toimielimen sisäisen avoimuuden vuoksi myös jäsenvaltioiden ohjaamiseksi, jotta pitkälliset tuomioistuinmenettelyt voitaisiin välttää.

Della Vedova
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen sitä mieltä, että on olemassa vaara, että kuulemamme puheenvuorot, erityisesti kollega Galeoten puheenvuoro, aiheuttavat väärinkäsityksen. Väärinkäsitys olisi se, että parlamentti jollakin tavalla pyytäisi komissiota tukemaan "kultaisia osakkeita", vahvistamaan valtion erityisoikeuksia, jotta voitaisiin jotenkin varjella vapautuvia markkinoita sellaisilta markkinoilta, joilla toimii monopolistisia toimijoita, joilla on paljon varoja käytössään ja jotka voivat ottaa haltuunsa vapautuvat markkinat. Tämä olisi mielestäni väärinkäsitys. Olen päinvastoin sitä mieltä, että parlamentin on noustava voimakkaasti vastustamaan näitä etuoikeutettuja osakkeita ja kaikkia välineitä, jotka estävät todellisten ja dynaamisten sisämarkkinoiden muodostumisen aloilla, jotka viime vuosikymmeninä perinteisesti ovat olleet valtion hallussa.
Minä puhun italialaisten radikaalien nimissä. Vuonna 1997 teimme Italiassa aloitteen kansanäänestyksestä vuoden 1994 lakia vastaan, jolla luotiin Italiaan erityisoikeudet, "kultaiset osakkeet". Tuossa kansanäänestyksessä 80 prosenttia äänestäjistä - lähes 10 miljoonaa italialaista - äänesti aloitteen puolesta, eli pyysi kanssamme sellaisten sääntöjen purkamista, jotka estävät todellisten kilpailuun perustuvien markkinoiden muodostumisen yksityistettyjen yritysten pääomamarkkinoille. Valitettavasti nuo äänet menivät hukkaan, kuten usein käy, ne haaskattiin italialaisessa järjestelmässä, jossa perustuslailla ja kansalaisten tahdolla ei usein ole mitään arvoa.
Vuonna 1998 silloinen sisämarkkinoista vastannut komission jäsen Mario Monti käynnisti rikkomismenettelyn nykyisen komission puheenjohtajan, Romano Prodin, johtamaa hallitusta vastaan näiden etuoikeutettujen osakkeiden käytön vuoksi. Vuonna 1999 hyväksyttiin asetus, jolla muutettiin italialaisia etuoikeutettuja osakkeita muuttamatta niiden sisältöä. Minä olen sitä mieltä, että perustamissopimuksen artiklojen pitäisi riittää varmistamaan, ettei valtionyhtiö, jolla on monopoliasema, voi ostaa yritystä vapautuvilta markkinoilta. Kyse on hallitsevan markkina-aseman väärinkäytöstä, valtion tuista. Ei ole tarpeen huolehtia siitä, että yrityksillä on etuoikeutettuja osakkeita, jotka estävät niitä joutumasta toisen jäsenvaltion valtionyhtiön ostamiksi. Muuten - kuten usein tapahtuu - tämän tekosyyn varjolla tosiasiassa taataan jäsenvaltioiden hallituksille ja enemmistöpuolueille veto-oikeus valtionyhtiöiden vapaassa markkinoille asettamisessa ja estetään valvonnan ja sitä kautta yritysten johtamisen toteutuminen rahoitusmarkkinoilla parhaimmalla, tehokkaimmalla ja optimaalisimmalla tavalla sellaisilla aloilla, jotka ovat Euroopan kannalta erittäin tärkeitä, ratkaisevia ja strategisia: erityisesti televiestintä- ja energia-alalla. Lisäksi etuoikeutettuja osakkeita käytettäessä markkinoille tuotavat yritykset tuovat vähemmän rahaa julkisiin talousarvioihin, koska tällöin ostetaan yrityksiä, joissa strategisista valinnoista voivat päättää tahot, jotka eivät ole investoineet niihin penniäkään: yksityistämällä etuoikeutetut osakkeet menetetään rahaa. On lisäksi vaara, että etuoikeutetuilla osakkeilla valtiollistetaan yksityiset säästöt: kansalaiset ja sijoittajat ostavat yrityksiä, jotka ovat edelleen valtion, hallitusten ja siten siis puolueiden tossun alla.
Etuoikeutetut osakkeet aiheuttavat erikoislaatuisen eturistiriidan valtion eri tehtävien kesken, koska valtio hoitaa edelleen yksityistettyjä yrityksiä ja on jollakin tapaa myös niiden omistaja, ja toisaalta sen tehtävänä täytyisi olla pelkästään kilpailun ja kaikkien kansalaisten etujen toteutumisen valvominen. Tämä on yksi tavoista, joilla Euroopan valtiot, jotkin maat - tarkoitan Italiaa - pitävät käytännössä edelleen hallussaan merkittävää osaa maan taloudesta ja estävät näillä aloilla - televiestinnän ja energian aloilla - kilpailukykyisten ja tehokkaiden yritysten ja markkinoiden syntymisen, sellaisten yritysten, jotka kykenevät vastaamaan kansainväliseen kilpailuun. Sitä, että Italian Enel, Saksan Deutsche Post sekä France Télécom käyttävät hyväkseen monopoliasemaa vallatakseen muiden maiden markkinoiden yksityistettyjä osia, on vastustettava hallitsevan markkina-aseman väärinkäyttönä, kuten valtion tukia, mutta sitä ei saa käyttää tekosyynä, jonka perusteella markkinoitaan vapauttavien maiden sallitaan pidättää itselleen valtuuksia yrityksissä, joiden tulisi olla yksityistettyjä.
Käytännössä etuoikeutetut osakkeet ovat olleet ja ovat edelleen este, joka haittaa todellisten eurooppalaisten yritysten luomista julkisten palvelujen alalla. Etuoikeutetut osakkeet siis heikentävät markkinoiden dynamiikkaa, ja hallitukset puuttuvat edelleen yritysten toimintaan ja ajattelevat edelleen tietävänsä paremmin, kenen täytyy ostaa yrityksiä, mikä ei ole markkinoiden kannalta tehokkain ajattelutapa, ja kansalaiset siis saavat kärsiä tästä. Emme saa sallia, että hallitukset turvautuvat etuoikeutettuihin osakkeisiin estääkseen yritysten oston markkinoilla myös siitä syystä, että ne haluavat junailla yksityistetyt yritykset ystäviensä käsiin, koska tällaiset tapaukset pitkällä aikavälillä johtavat, kuten on tapahtunut, markkinoihin, joilla kilpailu on heikkoa.
Näistä syistä tuon julki joitakin epäilyksiä siitä päätöslauselmasta, josta torstaina äänestämme. Minusta parlamentin on ilmaistava kantansa voimakkaasti ja kenties estettävä se, että päädytään kompromissiin valtiovallan ja vapauttamisen puolestapuhujien välillä. Parlamentin on korotettava äänensä sanoakseen, että pääoman liikkuvuutta ja sijoittautumisvapautta koskevien perustamissopimuksen artiklojen soveltamisen tulisi perustua nykymarkkinoiden talouden tilanteeseen eikä siihen, joka vallitsi 40 vuotta sitten.
On olemassa vaara, että ne valtion monopoliyhtiöt, jotka yhä ovat olemassa, nousevat Euroopan vapautuneiden markkinoiden herraksi: tämän vaaran muodostavat hallitsevan markkina-aseman väärinkäyttö ja valtion tuet, ja niihin meidän täytyy puuttua.

Bolkestein
. (EN) Arvoisa puhemies, saanhan kiittää jälleen kerran siitä, että annatte minulle puheenvuoron voidakseni vastata joihinkin jäsenien tekemiin huomautuksiin.
Jäsen von Wogau sanoi, jos ymmärsin häntä oikein, että tiedonanto, johon parlamentin jäsenet ovat viitanneet ja jonka itsekin mainitsin, on oikeuslähde. Ymmärrän asian toisin. Oikeuslähteenä on perustamissopimus. Perustamissopimus on selkeä. Komissio on perustamissopimuksen suojelija, ja tämä tunnustetaan yleisesti. Komissio antoi vuonna 1997 tiedonannon selvittääkseen joitakin väärinkäsityksiä, jotka liittyivät perustamissopimuksen asiaa koskeviin artikloihin.
Komissio ei toiminut näin aiheetta. Viittaan kahteen nimenomaiseen tapaukseen. Ensinnäkin Yhdistynyt kuningaskunta yritti vuonna 1991 käyttää hyväkseen "kultaisia osakkeita" vastustaakseen sitä, että muiden jäsenvaltioiden julkisyhteisöt tai julkiset yritykset ostavat tiettyjä brittiläisiä yrityksiä, jotka oli yksityistetty. Tuolloin vuonna 1991 tätä kutsuttiin Lilleyn opiksi. Komissio toimi tarmokkaasti. Yhdistynyt kuningaskunta muutti politiikkaansa.
Toinen tapaus on uudempi. Kollega Lamyn oli vastustettava kansainvälisellä tasolla vastaavaa amerikkalaista aloitetta, joka oli tehty tiettyjä julkisia eurooppalaisia tietoliikennealan yrityksiä vastaan. Joten molemmista näistä tapauksista näkyy, että komissio on toiminut sellaisia pyrkimyksiä vastaan, perustuivatpa ne jonkin jäsenvaltion tai Yhdysvaltain tapauksessa unionin ulkopuolisen valtion aloitteeseen, joilla muiden jäsenvaltioiden joko yksityisiä tai julkisia yrityksiä on yritetty estää sijoittamasta jäsenvaltion yksityistettyihin yrityksiin.
Sanon käsiteltävänä olevaan pääasiaan palatakseni, että komissio on ainoastaan tulkinnut perustamissopimuksen asiaa koskevia artikloja - lähinnä 56 ja 43 artiklaa.
Juuri näin on tehty tulkitsevassa tiedonannossa. Joten ei voida sanoa, kuten jäsen Katiforis aikaisemmin tänä iltana sanoi, että komissio rakentaa omaa sääntöjärjestelmäänsä. Sanon jälleen ja viimeisen kerran, että komissiolle on uskottu tehtäväksi toimia perustamissopimuksen suojelijana. Vuoteen 1997 asti oli epävarmaa, kuinka 43 ja 56 artiklaa olisi tulkittava. Juuri tämä on tulkitsevan tiedonannon antamisen syy. Tuomioistuin on viime kädessä se toimielin, joka päättää, mikä on oikein tai väärin tai mikä on laillista ja laitonta. Komissio ei tietenkään loppujen lopuksi päätä, mikä oikeudellinen tilanne on. Sen päättäminen kuuluu tuomioistuimelle. Jonkun on kuitenkin saatettava tapaus tuomioistuimeen ennen kuin tämä voi käsitellä asiaa. Juuri näin komissio on tehnyt. Tällä komission jäsenellä on ollut tässä asiassa tietty osa, ja hän on vienyt lukuisia jäsenvaltioita oikeuteen "kultaisen osakkeen" käytön takia.
Joten minun on torjuttava komissiota vastaan esitetty moite siitä, että komissio on anastanut itselleen tiettyjä toimivaltuuksia, joita sillä ei pitäisi olla, ja siitä, että se suunnittelee omaa sääntöjärjestelmäänsä. Ei, komissio ainoastaan tulkitsee ja toteaa, mikä laki on. Juuri tästä syystä se on vienyt jotkin jäsenvaltiot oikeuteen. Toivottavasti näemme pian, mitä tuomioistuimella on sanottavanaan.
Minulta kysyttiin, annanko käsiteltäväksi direktiivin. Direktiiviin ei ole mitään tarvetta. Meillä on perustamissopimus. Komissio tulkitsee perustamissopimusta, ja tuomioistuin tekee päätökset. Joten emme tarvitse direktiiviä. Tämän kaiken sanottuani lisään, että komission on määrä keskustella piakkoin koko tästä asiasta. Sen jälkeen voin ehkä antaa parlamentille lisätietoja, mutta tällä hetkellä en näe mitään syytä muuttaa juuri ilmaisemaani mielipidettä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Frederik Bolkestein.
Olen ottanut vastaan neljä työjärjestyksen 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.
Keskustelu on päättynyt.
(Istunto päättyi klo 23.15.)

