

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu neuvoston ja komission vapautta ja turvallisuutta koskevista julkilausumista: terrorismin uhkaan vastaaminen kansalaisten oikeuksia loukkaamatta. 
Charles Clarke,
    Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä mahdollisuudesta puhua Euroopan parlamentille. Haluan käyttää tilaisuuden hyväkseni ja esitellä linjan, jota Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus aikoo noudattaa neuvoston puheenjohtajavaltiona. Oikeus- ja sisäasioiden ministerien neuvoston puheenjohtajina toimimme minä itse ja kollegani Ashton, joka on kanssani täällä tänään.
Jotkut ovat esittäneet, että Euroopan unioni on saanut aikaan paljon hyvää. Ollessani opiskelija kolmekymmentäviisi vuotta sitten osoitimme mieltä mantereemme demokratian puolesta ja pyrimme poistamaan siihen aikaan Kreikassa, Espanjassa ja Portugalissa vallalla olleet fasistiset ja sotilaalliset diktatuurit sekä Itä- ja Keski-Eurooppaa hallinneet totalitaariset diktatuurit. Mielenosoituskampanjat menestyivät meillä hyvin, kuten myös muualla maailmassa, esimerkiksi Etelä-Afrikassa ja Latinalaisessa Amerikassa, mikä on korostamisen arvoinen seikka. 
Itse asiassa yksitoista Euroopan unionin nykyisestä kahdestakymmenestäviidestä jäsenvaltiosta on sen jälkeen kehittynyt demokraattiseksi Euroopan unionin täysivaltaiseksi jäseneksi. Se on suurenmoinen saavutus, jota meidän on ylistettävä jatkossakin. 
Yhteiskuntamme on tietysti muuttunut dramaattisesti näiden vuosien aikana niin taloudellisesti, sosiaalisesti kuin teknologisestikin. Samalla on muuttunut myös yhteisöjemme rakenne, joka vaihtelee eri puolilla Eurooppaa, ja monissa yhteisöissä eri rodut, uskonnot ja erilaisen taustan omaavat ihmiset elävät yhdessä.
Kaiken kaikkiaan velvollisuutemme on mielestäni edistää yhteiskuntaa, joka perustuu erilaisten yksilöiden, kulttuurien, uskontojen ja rotujen väliseen todelliseen kunnioitukseen. 
Velvollisuutemme on edistää näkökantaa, jonka mukaan demokratia, eikä väkivalta, on se keino, jolla saadaan aikaan muutosta ja joka ohjaa meitä. Meidän on puolustettava arvojamme, joita ovat kunnioitus, suvaitsevaisuus, vapaus ja demokratia, kaikkia niitä vastaan, jotka haluavat tuhota ne tai korvata ne joillain muilla opeilla, ja varsinkin jos he pyrkivät käyttämään väkivaltaa päämääränsä edistämiseksi. Näiden arvojen puolustaminen on osa Euroopan unionin historiaa, mutta sen täytyy olla myös keskeinen osa Euroopan unionin tulevaisuutta. 
Tällaiseen tulevaisuuteen katsoessamme on myönnettävä, että suurenmoisesta menestyksestä huolimatta monet kansalaisemme ovat erittäin skeptisiä Euroopan unionin suhteen, jopa siinä määrin, että joissain valtioissa on kansanäänestyksellä hylätty ehdotus uudeksi perustuslaiksi tavalla, joka antaa ymmärtää, että on olemassa syvempään juurtuneita huolia. 
Pohjimmaisena syynä näihin epäilyihin on mielestäni se, ettei Euroopan unioni näytä tarpeeksi paneutuvan tarjoamaan käytännönläheisiä ratkaisuja, joilla hälvennettäisiin joitakin suurimpia huolia. Viittaan erityisesti vakavaan ja järjestäytyneeseen rikollisuuteen, johon kuuluvat huumekauppa ja ihmiskauppa sekä laittomaan maahanmuuttoon ja väärin perustein tapahtuvaan turvapaikanhakuun sekä terrorismiin, mikä tahansa sen alkuperä onkaan. Nämä ongelmat hallitsevat poliittista keskustelua halki Euroopan, ja ne ovat aiheita, jotka saavat tehokkaimmin aikaan poliittista toimintaa, usein taantumuksellisella ja jopa vaarallisella tavalla. Ongelmia voivat jopa käyttää hyväkseen vihamieliset kansankiihottajat horjuttaakseen demokratiaa, joka joissain tapauksissa on vasta äskettäin luotu. 
On helppo ymmärtää, miksi nämä uhat aiheuttavat vihaa kansojemme keskuudessa. Terrorismin uhka on hyvin todellinen, kuten saimme traagisesti todeta heinäkuussa Lontoossa. Vuonna 2004 yli 100 000 naista myytiin Euroopan unionissa ja vuosittain yli 8 000 ihmistä kuolee huumeiden käytön vuoksi, kun rikollisuus ja kurjuus rehottaa joka puolella Eurooppaa. Laiton maahanmuutto ja liian löyhä valvontajärjestelmä lisäävät huolestuneisuutta jokaisessa kaupungissa. 
Olen siis sitä mieltä, että koko Euroopan unionin ja erityisesti oikeus- ja sisäasioiden ministerien neuvoston on paneuduttava todella näiden ongelmien ratkaisemiseen käytännöllisellä ja järjestelmällisellä tavalla. Juuri tämä vakaumus leimaa Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakautta. Ehdotan siis kolmea pääasiallista toimintatapaa. 
Ensinnäkin globalisoituneessa maailmassamme mikään yksittäinen valtio ei kykene selviytymään näistä ongelmista yksin, ei edes omien rajojen sisällä. Maailmassa, jossa tehdään miljoonia kansainvälisiä matkoja ja taloudellisia liiketoimia joka vuosi, "ylhäisen eristäytyneisyyden" kaltaiset ajatukset tai puheet "Doverin valkoisista kalliosta" eivät paljoa auta selviytymään kansainvälisestä rikollisuudesta, terrorismista, vakavasta ja järjestäytyneestä rikollisuudesta tai kansainvälisestä muuttoliikkeestä. Terrorismin ja vakavan järjestäytyneen rikollisuuden torjunta edellyttää lisääntyvää ei vähenevää yhteistyötä eurooppalaisella tasolla. Totuus on, että me kaikki saavutamme eniten kaikilla näillä osa-alueilla, myös omien rajojemme sisällä, jakamalla kokemuksia, tietoa ja voimavaroja sekä tunnistamalla nämä uhat ja ottamalla ne kohteeksi järjestelmällisellä ja johdonmukaisella tavalla.
Haluan huomauttaa, vaikka asia onkin itsestään selvä, että nämä uhat voitetaan parhaiten kansainvälisesti. Euroopan unionissa on vieläkin poliittisia puolueita ja muita mielipidejärjestöjä, jotka uskovat, että tämäntyyppisiltä uhilta suojaudutaan parhaiten rakentamalla entistä korkeampia aitoja välillemme. Totuus on kuitenkin juuri päinvastainen – parhaimmat mahdollisuudet menestyä ovat entistä tiiviimmässä yhteistyössä.
Toinen linjamme taustalla oleva periaate on käytännönläheisen poliisi- ja tiedustelutyön perusteiden vahvistaminen. Euroopan unionin laajuisia toimia toteutetaan jo kaikilla näillä aloilla – järjestäytynyt rikollisuus, terrorismi, maahanmuutto, turvapaikka-asiat. Olemme sopineet esimerkiksi eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä, johon sisältyy yleisiä säännöksiä terrorismista, ihmiskaupasta ja muista vakavista rikoksista määrättävistä rangaistuksista sekä näiden määritelmät. Meillä on säännöksiä poliisivoimien välisestä ja oikeudellisesta yhteistyöstä, minkä lisäksi olemme perustaneet Europolin ja Eurojustin tukemaan tätä työtä. Olemme myös vahvistaneet matkustusvapautta EU:n sisällä ja perustaneet EU:n rajaturvallisuusviraston.
Voisimme tietysti tehdä enemmänkin kuin nyt teemme. Haagin ohjelmassa ja terrorisminvastaisessa toimintasuunnitelmassa on sovittu kattavasta toimintaohjelmasta. Edellä mainitut sisältävät monia järkeviä ja käytännöllisiä toimenpiteitä, joilla on todellisia vaikutuksia kansalaistemme elämään. Mikäli haluamme näyttää Euroopan unionin todellisen arvon, meidän on työskenneltävä yhdessä täyttääksemme nuo lupaukset. 
Haluan korostaa erityisesti sitä, että tarvitsemme Euroopan unionilta käytännönläheistä tukea tiedustelupalvelun johtamissa operaatioissa ja rajatylittävissä syytteeseen asettamisissa, huumeiden välitystä ja ihmiskauppaa torjuvien yhteisten joukkojen kehittämisessä, yhteistyötä helpottavan tiedon jakamisessa ja eurooppalaisen rikostutkintamallin kehittämisessä.
Maahanmuutto- ja turvapaikka-asioissa toivon, että onnistumme tällä puheenjohtajakaudella tekemään huomattavia takaisinottosopimuksia tiettyjen maiden, kuten Venäjän, Ukrainan ja Marokon kanssa sekä kehittämään alueellisia kokeiluohjelmia suojelun alalla. 
Siviilioikeuden alalla keskitymme ehdotukseen pienten kanteiden nostamisen helpottamisesta ja yhtenäisen eurooppalaisen maksumääräyksen ja muiden toimenpiteiden toteuttamisesta. Nämä ovat kaikki tärkeitä käytännön vaiheita, joiden toivon saavan Euroopan parlamentin laajan kannatuksen. 
Kolmas periaate on kuitenkin se, jonka nykyaikainen soveltaminen asettaa uskoakseni suurimman haasteen. Periaate on se, että meidän täytyy käyttää tiedustelutietoja tehokkaasti ja älykkäästi sellaisten rikollisten yksilöimiseen, löytämiseen, tunnistamiseen ja tuomitsemiseen, jotka väkivallan ja vakavan ja järjestäytyneen rikollisuuden kautta uhkaavat yhteiskuntamme turvallisuutta ja vahvuutta.
Menisin vieläkin pidemmälle. Vain hyödyntämällä tehokkaasti ja älykkäästi tiedustelutietoja voimme torjua meitä vastaan hyökkäävän rikollisuuden kanssa nykyaikaisessa maailmassa. Rikolliset ja terroristit käyttävät tietysti nykyaikaista teknologiaa – Internetiä ja tietoliikenneyhteyksiä – toimintansa suunnitteluun ja toteuttamiseen. Torjunta on tehokkaampaa, jos tiedämme, mistä he viestivät. Ilman tätä tietoa kätemme ovat sidotut. Rikolliset ovat tietysti tietoisia tästä ja pyrkivät tietoisesti käyttämään hyväksi heikkouksiamme. 
Tämä toteamus voi vaikuttaa itsestään selvältä, mutta meidän on kerättävä ja käytettävä tiedustelutietoja hyväksi meitä kohtaavien uhkien torjumiseen. Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien ympäri Eurooppaa on kuitenkin tunnustettava, että oikeuskehys, jossa nyt toimimme, tekee tietojen keruusta ja käytöstä erittäin vaikeaa ja joissain tapauksissa mahdotonta.
Säännöt, jotka tällä hetkellä ohjaavat lainvalvontaelimiämme, rajoittavat totisesti niiden kykyä suojella meitä rikollisilta. Tieto on lainvalvontatoimenpiteiden elinehto ja juuri tiedon avulla poliisimme ja virastomme kykenevät ehkäisemään rikoksia niin, että ne vaikuttavat mahdollisimman vähän meidän jokapäiväiseen elämäämme. Järjestäytyneen rikollisuuden voittamiseksi ja terroristiryhmien pysäyttämiseksi ennen kuin nämä toimivat poliisilla on oltava selvä kuva siitä, keitä nämä rikolliset ovat, mitä he tekevät, missä he ovat ja miten he kommunikoivat keskenään. Usein se kuva hahmottuu vasta, kun on tietoa. Jos kuitenkin haluamme hajottaa järjestäytyneitä rikollisryhmiä tehokkaasti, meidän on analysoitava tiedustelutietoja ja muita tietoja niin, että voimme keskittää voimamme kaikkein vaarallisimpiin rikollisiin. Tämä tarve ei kuitenkaan aina näy säännöksissä, joita sovellamme poliisivoimiimme. 
Tämä ei ole puhtaasti periaatekeskustelu, vaan se koskee käytännönläheisiä toimenpiteitä rikollisuuden ja vastustajiemme torjumiseksi. Sen vuoksi Yhdistynyt kuningaskunta on puheenjohtajavaltiona ottanut asialistalle Haagin ohjelman ehdotusten mukaisesti ehdotuksen teleliikennetietojen tallentamisesta, toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän kehittämisestä ja uuden viisumitietojärjestelmän perustamisesta.
Tämän vuoksi olemme sitä mieltä, että viisumiemme, passiemme ja henkilöllisyystodistustemme jopa ajokorttiemme tulisi sisältää automaattisesti kansainvälisesti yhdenmukaiset ja johdonmukaiset biotunnistetiedot.
Tämän vuoksi työskentelemme ahkerasti päästäksemme yksimielisyyteen kansainvälisten kumppaneidemme, myös Yhdysvaltojen, kanssa siitä, miten matkustajatietoja voitaisiin parhaiten käyttää hyväksi yhtenäisellä tavalla kansainvälisesti. 
Nämä ovat kaikki tärkeitä ja vaikeita toimenpiteitä, ja ne voidaan toteuttaa ainoastaan tekemällä kansainvälisiä sopimuksia erityisesti unionin jäsenvaltioiden kesken sekä Euroopan unionin ja sen Euroopan ulkopuolisten kumppaneiden välillä. Tämä vaatii järkeviä keskusteluja ja käytännönläheisen sopimuksen.
Puheenjohtajavaltion mielestä muutosta kannattavien tahojen, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen, velvollisuutena on esittää perustelut sille, että tämäntyyppisillä toimenpiteillä on käytännön etuja rikollisuuden torjunnassa. Minä ainakin uskon niin. Sen vuoksi julkaisen tänään, kuten lupasin heinäkuussa kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa Brysselissä, esimerkkejä, joissa toimenpiteet, erityisesti teleliikennetietojen tallentamiseen liittyvät toimenpiteet, ovat olleet hyödyksi. Toivon, että Euroopan parlamentti harkitsee huolella esittämiäni perusteluja. Kollegani oikeus- ja sisäasioiden ministerien neuvostossa pohtivat näitä asioita huolellisesti myöhemmin tällä viikolla Newcastlessa pidettävässä neuvoston epävirallisessa kokouksessa.
Mielestäni tärkein seikka, joka meidän on muistettava, kun tarkastelemme yhdessä näitä asioita, on kuitenkin se, että olemme suurella vaivalla saavuttaneet monia oikeuksia, kuten oikeuden yksityisyyteen, oikeuden omaisuuteen, sananvapauden, oikeuden matkustaa ja oikeuden elää. Rikolliset ja terroristit uhkaavat kuitenkin alituiseen näitä oikeuksia. Meillä on velvollisuus ja vastuu suojella käytännön toimenpiteillä niitä oikeuksia kansalaistemme puolesta. Samalla, kun pohdimme, mikä olisi paras tapa tehdä niin, meidän on aina ja väistämättä arvioitava oikeuksia. Merkitystä on joka tapauksessa sillä, että kaikki toimet ovat suhteellisia ja että väärinkäytöksiltä suojelu on tehokasta. Mielestäni ehdotuksemme takaavat sen. 
Mainitsen esimerkkinä teleliikennetietojen tallentamisen, joka on osoittautunut korvaamattomaksi meneillään olevissa Lontoon iskujen tutkimuksissa ja välttämättömäksi monien muidenkin Yhdistyneessä kuningaskunnassa tapahtuneiden rikosten selvittämisessä usein kuukausia tai vuosiakin tapahtuman jälkeen. 
Tietoliikenneyhteyksien palveluntarjoajat tallentavat jo nyt paljon tietoa liiketoiminnan harjoittamista varten, mutta joidenkin valtioiden tietosuojavelvoitteet velvoittavat ne hävittämään tiedot, jotka eivät suoraan liity liiketoiminnan harjoittamiseen. Tämä tarkoittaa sitä, että murhaajan kiinni saaminen tai terrori-iskun pysäyttäminen voi riippua siitä, mitä matkapuhelinoperaattoria uhri, epäilty tai todistaja käyttää tai on käyttänyt tai missä Euroopan unionin valtiossa he olivat. 
Joidenkin mielestä vaatimus, jonka mukaan teleliikenneyhtiöiden olisi säilytettävä tieto, jota ne käyttävät laskutustarkoituksiin, on yksityisyyden loukkaus tai aiheuttaa yrityksille kohtuuttomia kustannuksia. Olemme kuitenkin Yhdistyneessä kuningaskunnassa menestyksekkäästi kehittäneet yhteistyössä merkittävän palveluntarjoajan kanssa järjestelmän, jonka avulla olennaisia tietoja voidaan säilyttää enintään 12 kuukautta 1,2 miljoonalla eurolla. Jos otetaan huomioon, että yhden murhatapauksen rikosteknisen tutkimuksen kustannukset ovat yli 0,5 miljoonaa, tämä on varmaan hyväksyttävä kustannuserä valtiolle.
Toiset puolestaan ovat väittäneet, että vaadimme liikaa tietoja ja että esimerkiksi vastaamattomia puheluja ei pitäisi vaatia tallentamaan. Monissa tapauksissa yritykset ovat kuitenkin jo keränneet tämän tiedon omia tarkoituksiaan varten. Pyydämme ainoastaan, että tieto säilytettäisiin ja saatettaisiin kansallisen lainsäädännön mukaisesti lainvalvonnan käyttöön. 
Yleisemmin ehkä huolestuttaa se, että ehdotus loukkaa tarpeettomasti yksityisyyttä tai on suhteeton. En usko, että niin on, sillä monissa tapauksissa, joista osan olen esitellyt teille jakamassani asiakirjassa, oikeus on uhrin kohdalla toteutunut ainoastaan teleliikennetietojen tallentamisen ansiosta.
Sama koskee Schengenin tietojärjestelmää, jonka toinen versio antaa lainvalvontaviranomaisille mahdollisuuden vaihtaa tietoja etsintäkuulutetuista henkilöistä tai henkilöistä, joilta on evättävä pääsy Euroopan unioniin, kuten myös kadonneista tai varastetuista henkilöllisyystodistuksista tai muista tavaroista. Tämä on ratkaiseva väline yhteisen turvallisuuden takaamiseksi ja oikeuksien turvaamiseksi. Ilman uutta järjestelmää myöskään uudet jäsenvaltiot eivät pysty poistamaan sisärajoja muiden Schengen-maiden kanssa. 
Neuvoston ja Euroopan parlamentin on tulevina kuukausina työskenneltävä yhdessä sopiakseen järjestelmän oikeuskehyksestä. Mielestäni meidän on suoriuduttava tästä nopeasti, jotta järjestelmä saadaan käynnistettyä alkuvuoteen 2007 mennessä. Meidän kaikkien on oltava varmoja siitä, että yhteisen turvallisuutemme ja perusoikeuksiemme välillä vallitsee tasapaino.
Varmistaaksemme tasapainon meidän on tutkittava perinpohjaisesti, pitäisikö Schengenin tietojärjestelmän II-vaiheen olla valvontajärjestelmä vai olisiko se tehokkaampi lainvalvontaviranomaisten työkaluna. Tätä seikkaa arvioitaessa on myös pohdittava, vallitseeko kansalaisoikeuksien loukkaamisen ja saavutettavan lisääntyvän turvallisuuden välillä tasapaino, jotta varmistetaan, että kaikki tekemämme muutokset ovat suhteellisia ja järkeviä. 
Sama koskee myös viisumitietojärjestelmää, jonka osalta meidän on varmistettava että ne, joilla on laillinen oikeus matkustaa, voivat tehdä sen ja, että niitä, jotka yrittävät käyttää hyväksi vapauksiamme, estetään tekemästä näin.
Ihmiset käyttävät yhä useammin useita henkilöllisyyksiä peitelläkseen liikkeitään. Biotunnistetiedot ovat tehokkain keino varmistaa, että voimme todistaa ihmisen henkilöllisyyden. Kattava tietokanta viisumihakemuksista jokaiseen hakijaan sopivine biotunnistetietoineen merkitsee, että rehelliset matkustajat voivat todistaa henkilöllisyytensä helposti ja matkustaa vapaammin. Hallitukset saavat näin selkeän kuvan siitä, kuka tulee Euroopan unioniin ja kuka lähtee pois sekä varmuus siitä, että heillä on laillinen oikeus tehdä niin. Biotunnistetietojen käyttö merkitsee myös sitä, että jos ihmiset tuhoavat henkilöllisyystodistuksensa tai viipyvät maassa liian kauan, voimme tunnistaa heidät ja tietää ja tietää, mistä he tulevat. 
Neuvoston ja Euroopan parlamentin on työskenneltävä tiiviisti yhdessä tavoitteenaan sopia viisumitietojärjestelmää koskevasta asetuksesta ja hyväksyä se. Neuvosto tähtää siihen, että järjestelmä olisi konsulaattien käytössä vuoden 2006 alusta alkaen. Kun ottaa huomioon, että toimipaikkojen varustaminen ja koulutuksen läpivieminen vie merkittävästi aikaa, asetus pitäisi hyväksyä kiireellisesti mahdollisimman pian.
Kaikki esimerkit ovat käytännönläheisiä toimenpiteitä, joilla parannetaan turvallisuutta ja osoitetaan yhteistyöllä saavutettavat käytännön hyödyt. Jokainen toimenpide parantaa tiedon jakamista. Toisin kuin jotkut ovat väittäneet, tämä ei johda kansalaisten massavalvontaan tai yksityisyyden suojan tarpeettomaan loukkaamiseen. 
Ymmärrän kuitenkin huolen siitä, että tietoja voidaan käyttää väärin tai että jotkut ihmiset tunnistettaisiin väärin. Tämän vuoksi meidän on varmistettava, että jokaisessa tapauksessa tietojenvaihdolle on olemassa selkeä oikeusperusta ja että perusteisiin kuuluvat myös asianmukaiset takeet väärinkäyttöä vastaan.
Esittämäni ehdotukset muodostavat valtavan suuren tehtäväkentän puheenjohtajakaudellemme, ja teemme parhaamme edistääksemme niitä. Haluan kuitenkin sanoa Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen puolesta, että mielestämme meidän on tarkkaan katsottava, mihin suuntaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen soveltamiseen liittyvä oikeuskäytäntö kehittyy. Viisikymmentä vuotta vanha sopimus tehtiin hyvin erilaisessa kansainvälisessä ilmapiirissä, ja se on parantanut merkittävästi ihmisoikeuksia koko maanosassa. Sen saavutuksia on vaalittava, eikä niitä saa heikentää, mutta mielestäni näiden ihmisoikeuksien kehittämisessä on välttämätöntä löytää tasapaino erittäin tärkeiden yksilönoikeuksien ja kaikkien terroristiväkivallalta suojaavan yhteisen turvallisuuden välille. 
Ihmisoikeuksia vahvistettaessa tulisi ottaa huomioon se tosiasia, joka meidän kaikkien on hyväksyttävä eli että on tarkasteltava rinnakkain oikeutta tulla suojelluksi kidutukselta tai pahoinpitelyltä sekä oikeutta tulla suojelluksi kuolemalta ja tuholta. Tätä tuhoa ja kuolemaa on aiheuttanut summittainen terrorismi, jonka syynä, taustavoimana ja lietsojina ovat joskus olleet Euroopan unionin ulkopuolisten valtioiden kansalaiset.
Tätä tasapainoa ei ole helppoa saavuttaa ja se edellyttää, että me kaikki poliittiset päättäjät kysymme kansalaisilta, jotka ovat meidät tänne äänestäneet, minne he haluavat rajan vedettävän. Uskon, etteivät he odota meiltä vain yksilönoikeuksien suojelua vaan myös demokraattisten arvojen, kuten lainmukaisen turvallisuuden, suojelua.
Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen mielipide on, että tasapaino ei ole oikea tässä tilanteessa, jossa olemme ja joka on hyvin erilainen kuin tilanne, joka vallitsi ihmisoikeussopimuksen tekohetkellä. Näin ollen sopimusta on tutkittava lähemmin tässä asiayhteydessä. Aion keskustella kollegoideni kanssa oikeus- ja sisäasioiden ministerien neuvostossa siitä, miten voimme parhaiten tarttua näihin ongelmiin johdonmukaisesti kansainvälisiä velvollisuuksiamme unohtamatta.
Uskon vahvasti, että tämän maanosan kansa haluaa olla varma siitä, että lakiasäätävää hallintojärjestelmää, joka puolustaa ihmisoikeuksia, käytetään puolustamaan kaikkien kansalaistemme oikeuksia tasapainoisella ja harkitulla tavalla ja että velvollisuutemme on keskustella asiasta avoimesti. 
Lopuksi sanoisin, että mielestäni perustuslakia vastaan annettujen "ei" äänien olisi herätettävä ne, jotka uskovat eurooppalaiseen hankkeeseen ja tukevat sitä, ja saada heidät keskittymään siihen, millä on merkitystä. Kaikkien kansalaistemme suurimpana huolena on oikeus turvallisuuteen ja varmuuteen. Täällä voimme näyttää, että Eurooppa voi ja tuo todellisia etuja kansalaisillemme. Meillä Euroopan unionissa on velvollisuus vastata haasteeseen. Tässä asiassa emme voi pettää heitä.
Franco Frattini,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensiksikin kiittää Euroopan parlamenttia tästä erittäin tärkeästä tilaisuudesta lausua uudelleen omasta ja komission puolesta osanottoni kaikkien niiden tuskaan, jotka kaikkialla ovat kärsineet ja kärsivät terrori-iskujen seurauksista. 
Haluan lisäksi kiittää arvoisaa neuvoston puheenjohtajaa Clarkea hänen sitoutumisestaan ja toimenpiteistä, joihin ryhdyttiin Lontoon kauheassa ja monimutkaisessa tilanteessa sekä siitä, miten te englantilaiset toimitte heinäkuussa ja mitä te kutsutte sanalla , josta pidän paljon.
Ainoastaan meidän Euroopan unionimme – sen kansalaiset, toimielimet ja jäsenvaltiot – voi vaikuttaa taistelussa, jota yksikään valtio ei voi ajatellakaan voittavansa yksin, olipa se kuinka vahva, ylpeä tai hyvin valmistautunut tahansa. 
Juuri täällä ja toimimalla yhdessä voimme nyt ja tulevaisuudessa voittaa taistelun demokratiamme vihollisia vastaan ja todistaa konkreettisesti solidaarisuuttamme ja syvää läheisyyttämme kaikille terrorismin uhreille niin Euroopassa, Yhdysvalloissa, Lähi-idässä kuin monissa arabimaissa, jotka myös ovat joutuneet usein terrorismin kohteeksi. 
Meidän tehtävämme ja vastuumme, jonka olemme ottaneet 25 jäsenvaltion kansalaisten edessä, on edistää terrorismin torjunnan kokonaisstrategiaa. Mielestäni strategia voi ja sen tulee perustua kolmeen pääperiaatteeseen: ennaltaehkäisy, suojelu ja vastustus.
Eurooppa ei voi eikä sen pidä epäonnistua tässä tehtävässä, sillä jatkuvan vakavan uhan ja terrorismin haasteiden edessä sekä New Yorkin, Madridin, Lontoon ja monien läheisten arabimaiden ytimeen tehtyjen iskujen jälkeen, Euroopalla on tilaisuus täyttää odotukset, niin järjelliset kuin tunneperäisetkin, joita sen kansalaisilla on ollut jo jonkin aikaa. 
Meidän odotetaan toimivan kansainvälisellä poliittisella areenalla vaikutusvaltaisina johtajina, joita odottaa suuri haaste, jota ei valitettavasti pystyä ratkaisemaan nopeasti, mutta jolla on ratkaiseva merkitys demokratioidemme tulevaisuuden kannalta. Mielestäni tarvitaan ennen kaikkea poliittista toimintaa eikä vain erityis- ja poikkeuslakeja. Tarvitaan tulevaisuudennäkemystä Euroopasta, joka olisi samalla turvallinen ja oikeudenmukainen.
Ensimmäinen toimenpide on mielestäni torjunta. Torjunta, joka iskisi kansainvälisen terrorismiverkoston poliittiseen suunnitelmaan, jonka pyrkimyksenä on hyökätä eurooppalaisia ja demokraattisia perusarvoja vastaan ja kieltää ne sekä hyökätä kansalaisten perusoikeuksia eli yhtä Euroopan integraation pilaria, vastaan. 
Meidän on paljastettava väkivaltaisen radikalisoitumisen ja terroristien värväyksen syvimmät juuret. Haluamme ja meidän täytyy tehdä niin vaalimalla avointa keskustelua niin uskonnollisten kuin maallistenkin yhteisöjen kanssa ja tietysti islamilaisen maailman kanssa. Tavoitteena on luoda yhteinen arvopohja, aito maailmankansalaisuus, johon me kaikki saamme kuulua. 
Kyse on kansalaisuudesta, josta me eurooppalaiset emme ole ainoastaan ylpeitä vaan jota me vartioimme mustasukkaisesti, koska se perustuu elämänoikeuteen, ihmisarvon täydelliseen kunnioittamiseen sekä kaikkien maailman naisten ja miesten väliseen tasa-arvoon. Tällaiset arvot on ilmaistava poliittisessa toiminnassa. Tämän vuoksi me samoin kuin komissio osallistumme keskusteluun ja julkaisemme itse asiassa parin päivän kuluttua, 21. syyskuuta, tiedonannon Euroopan parlamentille ja neuvostolle väkivaltaisesta radikalisoitumisesta ja terroristien värväyksestä.
Meidän on lisäksi kehitettävä kansainvälisen yhteistyön toimenpiteitä, joiden avulla Euroopan unioni työskentelee yhdessä muiden kansainvälisten toimijoiden, kuten Yhdysvaltojen, arabimaailman valtioiden ja kaikkien niiden kanssa, jotka meidän tavoin ovat terrorismin uhreja ja pyrkivät torjumaan sitä. Mielestäni meidän on tehtävä se sulkemalla kaikki rahoituskanavat ja tyrehdyttämällä rahavirrat, joilla pidetään yllä terrorismia ja terroristijärjestöjä. 
Toinen toimintatapa on suojelu. Teemme töitä niin, että jokainen kansalainen voisi nauttia perusoikeudestaan eli oikeudestaan elää jokapäiväistä elämää turvassa ja pelkäämättä. Olemme valmiit esittelemään vuoden loppuun mennessä eurooppalaisen ohjelman kriittisen infrastruktuurin suojelun parantamiseksi. Se on monimutkainen hanke, joka vaatii paljon turvallisuusteknologioiden tutkimusta, minkä vuoksi pyrimme edistämään tiivistä vuoropuhelua julkisen ja yksityisen sektorin välillä. Molemmat ovat selkeästi mukana hankkeessa, jolla pyritään takaamaan, että ihmisten jokapäiväistä elämää tukeva infrastruktuuri olisi entistä turvatumpi. 
Meidän on lisäksi aktivoitava todellinen vastustuskyky ja edistettävä yhä enemmän tehokasta yhteistyötä tutkintaviranomaisten ja tiedusteluyhteisön välillä. Pyrkimyksenämme on luoda todellinen Euroopan laajuinen verkosto, jonka tavoitteena on kehittää saatavuuden periaatetta, joka on ratkaiseva tekijä tiedonvaihdon tukemisessa. Silloin kuin tietoa on saatavilla, se voi olla elintärkeää terrori-iskua torjuttaessa. 
Tämä on yksi monista mielestäni tärkeistä asioista matkalla kohti tavoittelemaamme jäsenvaltioiden välistä keskinäistä luottamusta. Olemme hyväksyneet eurooppalaisen pidätysmääräyksen, joka on osoittautunut menestykselliseksi kokeiluksi, kuten viime heinäkuun tapahtumat todistavat. Seuraavana tehtävänä on eurooppalaisen todistusaineiston keräysmääräyksen hyväksyminen, joka on toinen tärkeä keino jäsenvaltioiden välisen luottamuksen parantamiseksi. Keskinäiseen luottamukseen liittyy kokeilu, jolla testataan operatiivista yhteistyökykyä, joka ei ole riippuvainen lainsäädännöstä vaan jäsenvaltioiden viranomaisten halusta, ja ennen kaikkea jäsenvaltioiden poliittisesta halusta, työskennellä yhdessä. Pyrimme siihen, aina mahdollisuuksien mukaan normeja olisi vähemmän ja operatiivisia yhteistyökeinoja enemmän.
Olemme väsymättä toistaneet ja itsekin olen sanonut tämän useamman kerran parlamentin edessä, että ajatellessamme turvallisuuden parantamista ja työskennellessämme sen hyväksi meidän on säilytettävä horjumaton ja konkreettinen tasapaino yhtäältä tutkinnan tarpeiden – oikeus tutkia ja tukahduttaa vakavat rikokset – ja toisaalta muiden perusoikeuksien välillä. Selvennän heti, miksi puhun "muista oikeuksista". Mielestäni oikeus turvallisuuteen, eli siis oikeus elämään, oikeus, joka meillä kaikilla on kävellä pelkäämättä kaupungeissamme, on pilari, johon meidän perusoikeutemme nojaavat. Se on elementti, joka ei saa koskaan puuttua strategiasta, jolla tasapainotetaan suojelu, torjunta ja suojatakeet. 
Meidän on siis osattava tasapainottaa niin tutkintatoiminta kuin meidän kaikkien yksityisyyden suojaamme koskevan oikeuden puolustaminen ja suojaaminen. Tämä on olennainen seikka, jonka tietysti otamme huomioon ehdotuksissamme.
Annamme piakkoin direktiiviehdotuksen tele- ja Internetliikennetietojen tallentamisesta ja lokakuussa annamme poliittisesti ehkä vieläkin merkityksellisemmän ehdotuksen. Niin sanotun kolmannen pilarin tietosuojaa koskeva ehdotus on ensimmäinen rakenteellinen ehdotus eri valtioiden poliisivoimien ja tutkinnan välisestä yhteistyöstä. Jälkimmäisen ehdotuksen avulla Euroopassa voitaisiin luoda ensimmäistä kertaa todella Euroopan laajuinen institutionaalinen kehys ihmisten yksityisyys suojelemiseksi. Tällaista kehystähän ei vielä ole olemassa, kuten tiedätte. 
Keskustelemme vastaisuudessa tietojen tallentamisesta koskevien ehdotusten sisällöistä. Ehdotuksiin sisältyy muiden takeiden lisäksi ennen kaikkea selkeä tae siitä, että tietoja voidaan käyttää vain tietyn ajan niiden keräämisestä, yksinomaan erityistarkoituksiin ja ainoastaan vapaiden ja riippumattomien viranomaisten, erityisesti tutkinnasta vastaavien oikeusviranomaisten, tarkkailun ja valvonnan alla. On muistettava, että tällä hetkellä Euroopassa on 25 erilaista oikeusjärjestelmää. Osa jäsenvaltioista säilyttää tietoja useita vuosia, kun taas toiset eivät anna vastaavia tietoja tutkintakäyttöön vaan tuhoavat ne heti. Lopuksi, kuten neuvoston puheenjohtaja Clarke totesi, on jopa sellaisiakin tapauksia, joissa yksi yritys tallentaa ja säilyttää asiakkaidensa teleliikennetietoja, mutta toinen yritys ei niin tee. 
Meidän on kaikkien siis ymmärrettävä, että ainoastaan toiminnan yhdenmukaistaminen eurooppalaisella tasolla voi vahvistaa meitä tällä erittäin arkaluonteisella alueella. Meidän on tiedostettava, että taistelemme aikaa vastaan. Turvallisuus ei odota meitä, eikä meillä ole varaa antaa enempää aikaa niille tuntemattomille ihmisille, jotka haluavat hyökätä meitä vastaan. Tarvitaan ymmärrystä, mutta myös päättäväisyyttä. 
Euroopan unionin toimielimiä ja Eurooppaamme, joka juuri on kokenut kansanäänestyskriisin, on kärsinyt jälleen iskun, joka oli suunnattu suoraan kaupunkiemme sydämeen. Olemme hyvin tietoisia siitä, miten tärkeää reagointi on tällä hetkellä ja kuinka paljon tehokkaat ja tasapainoiset vastatoimet auttaisivat ennen kaikkea kansalaisiamme kuten myös eurooppalaisen hankkeen etenemistä. Sen vuoksi olen samaa mieltä neuvoston puheenjohtajan Clarken kanssa siitä, että meidän on kiireellisesti tehtävä asiasta päätös. Mielestäni on kuitenkin olennaista, että Euroopan parlamentti omaksuu johtavan roolin tässä hankkeessa nyt enemmän kuin koskaan ja että se olisi täysin mukana institutionaalisessa prosessissa, joka sisältää mahdollisimman paljon vuoropuhelua ja vastuunjakoa, erityisesti perustamissopimusten mukaisesti hyväksyttyjen aloitteiden muodossa.
Lopuksi totean, että meidän on Euroopan unionissa ja sen toimielimissä – tässä parlamentissa, neuvostossa ja komissiossa – osoitettava yhteistä hyvää tahtoa. Kyse ei ole ainoastaan yhteisestä kohtalosta, vaan meidän on myös tehtävä Euroopan unionista politiikan päähenkilö, mikä tarkoittaa sitä, että vastaamme kansalaistemme tarpeisiin. 
Hans-Gert Poettering,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, emme voi pitää Lontoossa 7. heinäkuuta tehtyjä halveksittavia terrori-iskuja muuna kuin jälleen yhtenä hyökkäyksenä länsimaista sivilisaatiotamme sekä yhteisiä demokratian, ihmisoikeuksien, vapauden ja rauhan arvojamme vastaan. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta haluan osoittaa teille, Yhdistynyttä kuningaskuntaa edustavana neuvoston puheenjohtajana, myötätuntomme ja syvän solidaarisuudentunteemme uhreja kohtaan. Kun saimme uutisen puheenjohtajakokoukseen, missä olimme sillä hetkellä, meihin teki erittäin suuren vaikutuksen lontoolaisten tapa reagoida tilanteeseen viisaalla ja rauhallisella päättäväisyydellä, jolla he myös palasivat suunnilleen normaaliin elämään. Juuri tätä tarvitaan, jos terrorismilta halutaan evätä pieninkin mahdollisuus länsimaisen sivilisaation tuhoamiseen. Siitä syystä osoitan kunnioitustani Lontoon asukkaille. 
Lontoon terrori-iskut ovat viimeinen kamalien tapahtumien sarjassa – New York ja Washington, Bali, Casablanca, Istanbul, Madrid 11. maaliskuuta 2004, Beslan vuosi sitten ja muut tapaukset. Tämänpäiväisen keskustelun täytyy, kuten sen on tarkoitettukin, tehdä selväksi, että aiomme päättäväisesti osallistua terrorisminvastaiseen sotaan niin sanoin kuin teoin ja äärimmäisellä tarmokkuudella.
Vaikkakin Euroopan parlamentti, komission ja jäsenvaltiot ovat viime aikoina lähestyneet toisiaan yhteisessä pyrkimyksessään taistella terrorismia vastaan, ongelmana on, ettei monia hyväksyttyjä toimenpiteitä ole kunnolla saatettu osaksi yksittäisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöä tai niitä ei ole pantu täytäntöön määräajassa. Kehotan siis komissiota ja neuvoston puheenjohtajavaltiota tekemään kaikkensa tilanteen parantamiseksi. Euroopan parlamentti määritteli jo vuonna 2001, mikä Euroopan unionin roolin pitäisi olla terrorismin torjunnassa. Jäsen Watson, joka oli toimi tuolloin asianomaisen valiokunnan puheenjohtajana, esitteli kyseisen mietinnön kuten myös vuonna 2002 mietinnöt eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja terrorismin yleisestä käsitteestä. Vain muutama viikko sitten, 7. kesäkuuta, hyväksyimme kattavan kahdeksan mietinnön paketin terrorisminvastaisesta toiminnasta. 
Tiedämme – kuten neuvoston puheenjohtaja ja komission varapuheenjohtaja totesivatkin puheenvuoroissaan – että Euroopan on torjuttava yhdessä niin sisältä kuin ulkoakin tulevaa terrorismia. Tämä tarkoittaa tietysti sitä, että jäsenvaltioiden on työskenneltävä läheisessä yhteistyössä, mutta myös ja erityisesti, että toiminnan on lähdettävä Euroopan yhteisöjen toimielinten taholta. 
Terrorisminvastainen sota on ennen kaikkea älyllinen ja poliittinen kamppailu. Terrorismin tavoitteena on tuhota vapaa yhteiskuntajärjestyksemme, minkä vuoksi se ei voi elää sovussa demokratian kanssa. Jos demokratia haluaa torjua terrori-iskuja, siihen vaaditaan ei enempää eikä vähempää kuin, että käytämme hyväksemme kaikki mahdolliset lailliset keinot. Olen erittäin vakuuttunut siitä, että terrorisminvastainen sota voidaan voittaa ainoastaan, jos ryhdymme siihen demokratiamme ja laillisuusperiaatteemme sekä myös kansainvälisen lainsäädännön rajoissa. Tästä seuraa, ettei terrorismin torjunnassa saa jäädä tilaa laittomuuksille. Se merkitsee myös sitä, että meidän on pidettävä torjuntaa yhteisenä tehtävänämme, jolla taataan kansalaistemme turvallisuus kaikkialla.
Toisen maailmansodan jälkimainingeissa Euroopan unioni onnistui lisäämään kansalaistensa vaurautta Euroopan integraatioprosessin kautta. Yksi Euroopan unionin ydintehtävistä on nyt kansalaistensa turvallisuuden lisääminen yhteisen toiminnan keinoin. Mitä paremmin me – jolla tarkoitan teitä, puheenjohtajavaltio Yhdistynyttä kuningaskuntaa, komissiota ja meitä kaikkia yhdessä – onnistumme varmistamaan, että kansalaiset ovat turvassa terrorismilta ja rikolliselta toiminnalta, sitä paremmin kansalaiset hyväksyvät vastapalveluksena Euroopan unionin. Toimikaamme siis kaikki todella yhteiseltä pohjalta. 
Haluan sanoa islamilaisella maailmalle, että terrorismia levittävien ja siihen osallistuvien mielissä terrorismi on usein yhdistynyt uskontoon, jolla toiminta oikeutetaan. Terrorismin oikeuttaminen tällä tavoin on islaminuskon turmelemista. Olen vieraillut viime vuosina noin kahdessakymmenessä islamilaisessa valtiossa, joiden hallitukset ja suurin osa asukkaista haluavat rauhaa eivätkä kulttuurien yhteentörmäystä. Emme saa siis koskaan tehdä sitä virhettä, että samaistamme islamin varjolla tehdyn terrorismin islaminuskoon yleisesti. Sen sijaan haluamme työskennellä yhdessä islamilaisten valtioiden kanssa rauhassa ja kumppaneina. 
Yhteinen tehtävämme on nyt tehdä jotain todellista ja konkreettista. Kollegani Mayor Oreja, koordinaattorimme Klamt ja jäsen Kirkhope puhuvat vielä aiheesta hyvin käytännönläheisesti. Nyt on tärkeää, ettemme tyydy sanoihin, vaan teemme sen, mikä on tehtävä Euroopan parlamentin, komission ja neuvoston yhteistyöllä. Onnistuaksemme tässä meidän on tehtävä selväksi, että olemme halukkaita ryhtymään vuoropuheluun kaikkien niiden kanssa, jotka pyrkivät saamaan aikaan tuloksia rauhanomaisesti, mutta vastustamme kaikkia niitä, jotka eivät pyri rauhaan. Päättäväisyytemme on oltava horjumatonta. Siten toivonkin menestystä yhteiselle terrorisminvastaiselle hankkeellemme, joka, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on teidän, komission ja meidän. 
Martin Schulz,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, neuvoston puheenjohtajan Clarken ja komission varapuheenjohtajan Frattinin puheenvuoroja kuunnellessa tuli sellainen olo kuin olisi palannut kymmenen vuotta ajassa taaksepäin. Kymmenen vuotta sitten kävimme samanlaisia keskusteluja tässä parlamentissa. Neuvoston puheenjohtaja Clarke on tietysti oikeassa siinä, että Euroopan kansalaiset pitävät Euroopan unionia ehdottomasti pätevänä hoitamaan asioita, kuten torjumaan rikollista toimintaa, terrorismia ja ihmis- ja huumekauppaa. Jokainen Eurobarometri-selvitys osoittaa, mitä EU:n olisi yleisön mielestä tehtävä ja listassa korkealla sijalla ovat rikollisen toiminnan tehokas torjunta sekä suojelu terrorismin ja ihmiskaupan uhkia vastaan. Neuvoston puheenjohtaja Clarke totesi perustellusti, että meidän on tehtävä enemmän yhteistyötä. Siteeraan häntä suoraan: "Meidän globalisoituneessa maailmassamme mikään yksittäinen valtio ei kykene selviytymään näistä ongelmista yksin". Se on niin totta, ja sen vuoksi tarvitsemme enemmän molemminpuoliseen luottamukseen perustuvaa yhteistyötä. 
Komission varapuheenjohtajalta Frattinilta kuulimme kuitenkin, että samainen keskinäinen luottamus on juuri se, mikä puuttuu. Jäsenvaltioiden 25 erilaista oikeusjärjestelmää aiheuttavat sen, etteivät he yhdessä työskenneltäessä voi täysin luottaa toisiinsa. Yksi valtio nimittäin tallentaa tietoja viideksi vuodeksi, kun taas toinen hankkiutuu niistä eroon heti. Kymmenen vuoden aikana on pysynyt muuttumattomana se, että näistä asioista vastaava EU:n komission jäsen julistaa, että Euroopan unionin toimielimet tarvitsevat enemmän toimivaltaa ja vastuuta. Samalla kuitenkin kaikki hallitukset, omanne mukaan lukien, ovat sitä mieltä, että kaikki kolmanteen pilariin liittyvät asiat ovat hyvin ihan sellaisinaan. Voimme keskustella tässä parlamentissa niin paljon kuin haluamme, mutta ennen kuin olemme selvittäneet tämän ristiriitaisuuden, emme koskaan saavuta suurinta tehokkuutta. Tämä asia Euroopan parlamentin pitää selvittää niin neuvostolle kuin komissiollekin. Teidän on molemmissa toimielimissä toimittava!
Meillä on kiire. Neuvoston puheenjohtajan Clarken sanoja lainatakseni kansalaiset herättivät meidät kansaäänestyksellä huomaamaan, että he haluavat meidän torjuvan tehokkaasti terrorismia ja rikollisuutta. On asioita, jotka he haluavat meidän ottavan vakavasti. Yksi on ajatus eurooppalaisesta identiteetistä, jonka seurauksena voisivat hyvinkin syntyä tehokkaat Euroopan unionin yhteiset menettelytavat. Kukaan Saksassa, Italiassa, Luxemburgissa, Portugalissa tai Suomessa ei pitänyt Lontoon pommeja ainoastaan Lontooseen kohdistuneina iskuina, vaan kaikki tunsivat, että ne olivat iskuja meitä kaikkia, joka ikistä Euroopan kansalaista vastaan. Ilmeistä nyt viimeaikaisten poliittisten tapahtumien jälkeen on näin ollen se, että on olemassa kaikille eurooppalaisille tärkeä arvojärjestelmä ja että eurooppalaiset haluavat puolustaa sitä yhdessä. Tämä tarkoittaa siten, että Euroopan unionilla on jo jonkin aikaa ollut arvo-orientoitunut perusta. EU:lle voidaan siten varmasti antaa tehtäväksi näiden arvojen puolustaminen.
Tämä on tärkeä seikka kahdeltakin osin. Toisaalta – ja tässä asiassa olen täysin samaa mieltä neuvoston puheenjohtajan Clarken kanssa – meidän ei tule olla turhan herkkiä. Ymmärrän, että tämä on vähän holtitonta kielenkäyttöä. Ne, jotka estoitta uhkaavat arvojamme, olivatpa he sitten terroristeja tai rikollisia, eivät kunnioita lainkaan perustavia kansalaisvapauksia. Tästä seuraa, että meidän on vastattava heille samalla mitalla. Turvallisuusjoukkojen ja yleisen järjestyksen valvojien on toimittava ankarasti niitä kohtaan, jotka turvautuvat väkivaltaan, terroriin ja rikollisiin toimiin. Ei ole olemassa muuta keinoa.
Toinen demokratian vahvuuden mittari on kuitenkin se, että se kykenee olemaan samaan aikaan vahva sekä myös takaamaan rehellisille ja lainkuuliaisille kansalaisilleen heidän peruskansalaisoikeutensa. Mainitsitte suhteellisuusperiaatteen, ja se onkin ratkaisu tähän ongelmaan; toisaalta ankaruus ja toisaalta peruskansalaisoikeuksien turvaaminen. Se on ratkaisu, johon meidän on päästävä, mutta onnistumme siinä vain, jos Euroopan unionin toimielimet ja toisaalta kansalliset hallintoelimet luottavat toisiinsa ja tekevät yhteistyötä keskenään. 
Viimeinen huomioni liittyy siihen, miten meidän pitäisi käsitellä fundamentalisteja. Euroopan kansalaisyhteiskunnassa ei ole tilaa fundamentalismille, oli se sitten minkälaista fundamentalismia tahansa. Islamilaisesta fundamentalismista on sanottava sen verran, että mikään kristillinen yhteisö ei onnistu eristämään islamilaisia fundamentalisteja. Se on niiden maltillisten islamilaisten yhteiskuntien erityistehtävä, jotka pyrkivät kohti demokratiaa, ja esimerkiksi tällainen yhteiskunta löytyy Turkista. Juuri Turkin islamilainen hallitus on sitoutunut perustamaan meidän länsimaiset arvomme lujalle pohjalle. Tuota hallitusta vastaan olivat juuri jäsen Poetteringin mainitsemat Istanbulin iskut tähdätty. Meidän ei pitäisi kieltää sellaisten hallitusten tai yhteiskuntien ja erityisesti Turkin pääsyä Euroopan tielle. Mikäli onnistumme juurruttamaan arvomme islamilaiseen yhteiskuntaan, kumoaisimme islamistien väitteen tämän mahdottomuudesta. Myös tämä on osa aktiivista terrorisminvastaista sotaa. 
Graham Watson,
   . Arvoisa puhemies, kukaan sivistynyt ihminen ei voi puolustella sitä summittaista julmuutta, joka vaati 52 viattoman siviilin hengen aamulla 7. heinäkuuta Lontoossa. Juuri tämä kaupunki oli edellisenä päivänä juhlinut moninaisuutta, erilaisuutta ja suvaitsevaisuutta, joiden avulla oli voitettu Kansainvälisen olympiakomitean suosio ja saatu vuoden 2012 olympialaisten isännyys. 
Istanbulin ja Madridin terrori-iskujen jälkeen kukaan ei voi kieltää, etteikö terrorismi olisi tänä päivänä vakava haaste Euroopalle. Ryhmäni suhtautuu myönteisesti siihen, että puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan ja komission ovat sitoutuneet menettelytapojen parantamiseen ja turvallisuuden vahvistamiseen koko Euroopan unionissa. Nämä menettelytavat on kuitenkin määritettävä, suhteutettava ja arvotettava. Emme ole samaa mieltä neuvoston puheenjohtajan kanssa siitä, mitä hän sanoi Lontoossa siitä, että uhrien ihmisoikeudet olisivat tärkeämpiä kuin terroristien ihmisoikeudet. Ihmisoikeudet ovat jakamattomia; vapaus ja turvallisuus eivät ole vaihtoehtoisia, vaan ne kulkevat käsi kädessä toisen mahdollistaessa toisen. Kuten Thomas Paine varoitti: " Hänen, joka varmistaa oman vapautensa, on suojeltava myös vihollistaan sorrolta, sillä jos hän laiminlyö tämän velvollisuutensa, hän löytää sen vielä edestään". 
Terroristiepäillyillä on oikeuksia, vaikka yleisö ei ajatuksesta pitäisikään. Heillä on oikeus saada oikeudenmukainen oikeudenkäynti. Heillä on oikeus tulla poliisin kuulustelemiksi, ei kiduttamiksi. Heillä on oikeus oikeudelliseen neuvontaan ja oikeusedustajaan. Jos heidät tuomitaan, heillä on oikeus kärsiä tuomionsa eurooppalaisessa vankilassa. 
Kolmannen maan kansalaisten suhteen ei pitäisi olla poikkeuksia. Jäsenvaltioissa on huolestuttava suuntaus karkottaa maasta ihmisiä, joita pidetään uhkana yleiselle järjestykselle, kansalliselle turvallisuudelle tai laillisuusperiaatteelle, sellaisiin maihin, joissa heitä voidaan kiduttaa tai pahempaakin. On erittäin huolestuttavaa, että keinot oikeusjärjestyksen ja yleisen järjestyksen ylläpitämiseksi ovat ristiriidassa Euroopan ihmisoikeussopimuksen ja tarkkaan määriteltyjen kansainvälisten standardien kanssa. Näiden arvojen lakkauttaminen ja summittainen oikeudenkäyttö "halventaisi oikeuttamme kutsua itseämme sivistyneeksi yhteiskunnaksi", on asianajaja Cherie Boothin todennut.
Puheet terrorin vastaisesta sodasta johtavat liian helposti Wyatt Earpin ja -elokuvan tyyliseen oikeuden käyttöön. Traaginen esimerkki tästä on Jean Charles de Menezesin kuolema Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten käsissä 22. heinäkuuta.
Hallitukset ovat aivan liian innokkaasti käyttämään hyväkseen pelkotekijää tässä asiassa. Italiassa sotilaat on oikeutettu tekemään henkilötarkastuksia. Saksassa poliisivalvonta julkisilla paikoilla on lisääntynyt. Ranskassa valvontakamerat valvovat koko julkisen liikenteen järjestelmää. Mikä tahansa näistä toimenpiteistä saattaa olla itsessään perusteltu, mutta pelon ilmapiirissä ilman kunnon demokraattista valvontaa ja tarkkailua, ne vain lisäävät epävarmuutta. Ei ihme, että uskontoon kohdistuvat viharikokset ovat lisääntyneet koko Euroopan unionin alueella, ja monet muslimit tuntevat, että heidät leimataan rikollisiksi. 
Niille meistä, jotka olivat teini-ikäisiä 1960-luvun demokratioissa ja joita joskus kutsuttiin "vapauden sukupolveksi", sopisi kieltää lapsiltamme ne oikeusnormit, joiden puolesta kollegamme Keski-, Itä- ja joissain Etelä-Euroopan maissa niin urheasti taistelivat.
Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä on samaa mieltä puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa siitä, että terrorismin vastaiset toimenpiteet on pantava täytäntöön täysimääräisesti ja nopeasti. Miksi seitsemää yhteensä 24:stä toimenpiteestä, joita oikeus- ja sisäasiainministerien neuvosto pohti 24. toukokuuta, ei ole vieläkään pantu täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa? Miksi kuusi ratifioimatonta unionin sopimusta vieläkin vievät ministerien aikaa, kun puitepäätökset voitaisiin panna täytäntöön paljon helpommin? Miksi Europolille ja Eurojustille ei ole annettu toimintakapasiteettia? Miksi jäsenvaltiot eivät ole antaneet EU:n terrorisminvastaisen toiminnan koordinoijalle mahdollisuutta sen ansaitsemaan yhteistyöhön?
Neuvosto pahoittelee joskus sitä, että Euroopan parlamentti vastustaa sen esittämiä turvallisuustoimenpiteitä. Euroopan parlamentti yhtyisi varmaan paljon helpommin kiireellisiin toimenpiteisiin, jos se olisi vakuuttunut siitä, että neuvosto toimii demokratian normaaleissa puitteissa. Esimerkiksi tietojen tallentamistoimenpiteitä täydentävä puitepäätös tietoturvasta nujertaisi monien kollegoiden ymmärrettävän pelon siitä, että oikeuksia horjutetaan. Sitoutuminen ensimmäisen pilarin lainsäädäntöön, johon kuuluvat avoin päätöksenteko ja taatut oikeudet, parantaisi Euroopan terrorisminvastaisten toimien moraalista asemaa. Sitoutuminen vakavasti rikostiedustelutietojen jakamiseen, joka on ehkä suurin haaste, olisi myönteistä, ja se saisi kannatusta Euroopan parlamentin puolelta. 
Ongelmamme ydin on se, että valtio on sekä turvallisuutemme että vapautemme pääasiallinen suojelija. Mikäli Euroopan unioni haluaa tarjota turvallisuutta ylikansallisia uhkia vastaan, sen on taattava myös vapaus ylikansallisella tasolla.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, jos olette valmiit tässä Euroopan parlamentin kanssa osallistumaan vuoropuheluun, saatte Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän täyden tuen tässä vakavassa taistelussa terrorin tukahduttamiseksi. 
Jean Lambert,
    Arvoisa puhemies, yksi seikka, johon kiinnitin huomiota neuvoston esityksessä, oli se, että emme ole täällä keskustelemassa ainoastaan terrorismista vaan myös järjestäytyneestä rikollisuudesta. Mielestäni tämä on äärimmäisen tärkeää, kun tarkastellaan joitain ehdotettuja toimenpiteitä. Jos on niin, että muutamien ihmisten teoilla on todellakin valtaa vaikuttaa Euroopan unionin sisäisiin kansalaisvapauksiin ja muuttaa niitä, niin terroristit ovat jo voittaneet osan taistelusta. Tämä on mielestäni erittäin huolestuttava tekijä. 
Ryhmäni on täysin samaa mieltä jäsen Watsonin kanssa siitä, että ihmisoikeudet ovat universaaleja. Niitä ei voi jakaa, ne eivät ole neuvoteltavissa eivätkä ne päde vain tiettyihin ryhmiin. Tiedämme omasta kokemuksestamme Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kun vuosia sitten taistelimme IRA:n terrorismia vastaan, että tuomitseminen saattoi usein mennä todisteiden ja korrektin poliisimenettelyn edelle. Siitä meidän on oltava tietoisia ja se on pidettävä mielessä.
Minua huolestuttavat erityisesti neuvoston puheenjohtajan puheet Euroopan ihmisoikeussopimuksen uudelleenarvioinnin tarpeesta. Keskustelu Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja muualla alkaa jo viitata "epämukavaan" 3 artiklaan, joka käsittelee epäinhimillistä ja halventavaa kohtelua ja josta ei voida poiketa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa olemme jo poikenneet 5 artiklasta. 
Yhdyn siihen, että meidän on rakennettava Euroopan ihmisoikeussopimuksen luomalle pohjalle. Meidän ei pidä purkaa sitä eikä meidän pidä "nyansoida" sitä niin, että kiinni otetaan vain ne, joita me sillä hetkellä päätämme olla tukematta. Tarkasteltaessa tiettyjen terroristiryhmien menneisyyttä huomataan, että ne ovat aiemmin saaneet tukea tietyiltä hallituksiltamme.
Meidän on myös varottava luomasta ihmisten keskuuteen tunnetta, että jokainen on potentiaalinen terroristi tai rikollinen. Aivan kuten komission jäsen Frattini korosti, tarvitsemme vahvan kansalaisyhteiskunnan, joka on demokraattinen ja jossa ihmiset kokevat voivansa osallistua eikä heitä suljeta pois rodun tai uskonnon vuoksi.
Ryhmäni on huolissaan voittoa tavoittelemattomia järjestöjä koskevien menettelysääntöjen julkaisusta ja olisi kiinnostunut kuulemaan, millä perusteella ne on liitetty terrorismin ja rikollisuuden yhteyteen. Voittoa tavoittelemattomassa toiminnassa mukana olevat ihmiset ovat usein yhteiskuntamme aktiivisimpia ja rakentavimpia kansalaisia. Tämä epäluulo ruokkii myös radikalismia ja fundamentalismia, joka voi perustua niin rotuun kuin uskontoonkin. Odotamme innolla seuraavia toimia rotuvihan ja muukalaisvihan käsittelemiseksi Euroopan unionissa. Olemme myös kiinnostuneita näkemään, minkälainen yhteys tässä keskustelussa luodaan ulkopolitiikkaan.
Moni täällä tänä aamuna kuulemamme asia perustuu hyvää tarkoittavan valtion käsitykseen. Haluamme tietää, mitkä ovat suojatakeet, millaista poliittinen valvonta on, miten siihen liittyvät Euroopan parlamentti ja kansalliset parlamenttimme sekä mitä oikaisukeinoja on tarjolla niille, jotka löytävät nimensä listasta, johon he eivät alunperinkään kuuluneet. 
Francis Wurtz,
   .  Arvoisa puhemies, kukaan täällä ei aliarvioi terrorismin uhan vakavuutta, eikä kukaan ole unohtanut hirvittäviä ja kauhistuttavia kuvia New Yorkista, Balilta, Casablancasta, Madridista, Lontoosta ja Sharm el Sheikhistä. Olemme kaikki tietoisia siitä, että poliisivoimien välistä ja oikeudellista yhteistyötä rikollisverkostojen purkamiseksi on vahvistettava. Me kaikki – komissio, neuvosto ja Euroopan parlamentti sekä luonnollisesti meidän ryhmämme – olemme näistä seikoista samaa mieltä. Yksimielisyys loppuu kuitenkin, kun aletaan keskustella turvallisuuden tiukentamisesta ja kansalaisvapauksien murenemisesta. Palaan siihen hetken kuluttua. Lisäisin vielä, ettemme ole samaa mieltä tästä liiankin yleisesti esiintyvästä länsimaisesta ajattelutavasta, joka estää meitä näkemästä omien järjestelmiemme vakavat puutteet. Haluan sanoa muutaman sanan tästä aiheesta. Emme voi loppujen lopuksi valvoa niitä, jotka kieltäytyvät pohtimasta järkevästi terrorismin uhkien perimmäisiä syitä.
Palataan turvallisuuden tiukentamiseen ja kansalaisvapauksien murenemiseen. Näyttää siltä, että kaikki on sallittua terrorismin torjunnan nimissä. Lontoon tragedia oli uusi muistutus tästä vaarasta. Poliisipäällikköjen kansainvälisen järjestön IACP:nsuosittelema ja joidenkin jäsenvaltioiden käyttöönottamatappolupa johti tänä kesänä pahimpaan: viattoman ihmisen kuolemaan. Mielestämme tällaiselle menettelylle ei ole tilaa oikeusvaltiossa olosuhteista riippumatta. Tarkoitus ei pyhitä keinoja. Tämän vuoksi terrorisminvastainen sota tuntuu meistä niin vaaralliselta. 
Tässä mielessä aiomme tutkia tarkoin uuden tietojen tallentamista koskevan direktiiviehdotuksen sisällön. Euroopan parlamentin kanta tässä asiassa on ollut selvä, ja sitä on kunnioitettava. Euroopan unionin motoksi ei saa tulla todellakaan "tarkkaile, epäile, kukista". Kollegani jäsen Catania käsittelee tarkemmin tätä näkökulmaa myöhemmin tässä keskustelussa. 
Viittasin iänikuisiin muistutuksiin arvoistamme ja länsimaisista arvoista. Halusimmepa tai emme, ajatukseen siitä, että maailma jakautuu "heihin" ja "meihin", "meidän" ollessa vertailukohta ja "heidän" ollessa ongelmien lähde. Jokainen täällä muistaa vielä Silvio Berlusconin tyrmistyttävän huomautuksen World Trade Centerin iskun jälkeen. Hän totesi, että meidän olisi oltava tietoisia sivilisaatiomme paremmuudesta. Komission jäsen Frattini käytti varsin erilaista kieltä, mikä on hyvä, koska länsikeskeisyys tekee meistä sokeita niille epäoikeudenmukaisuuksille, sorrolle ja nöyryytyksille, joita länsimaailman nimissä tapahtuu ympäri maailmaa aina Jeninistä Abu Ghraibiin tai Fallujahiin, tai Groznysta Guantanamo Bayhin. Tällainen sokeus kostautuu.
Tästä pääsenkin kolmanteen seikkaan, jossa mielipiteemme eroavat erityisesti puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa. Se kieltäytyy kuuntelemasta yhä vain ilmeisempää totuutta siitä, että Irakin sota, jota virallisesti puolusteltiin terrorisminvastaisena sotana, tuottaa itse asiassa loputtomasti uusia terroristeja. Jopa itse Royal Institute for International Affairs -tutkimuslaitos, joka painotti tätä seikkaa, joutui kritisoinnin kohteeksi, kun Jack Straw varsin selvästi totesi, että nyt terroristien puolustaminen saa riittää. Jos tämän sodan tuomitseminen on sama asia kuin terrorismin puolustaminen, niin Jack Straw'n on muistettava, että hän kohtaa tällaisten terroristien rikoskumppaneita jopa neuvostossa. Kuten hänen uusi espanjalainen virkaveljensä Moratinos, joka on hyvin perehtynyt Lähi-itään ja joka julisti Madridin iskujen jälkeen: "Yhdysvaltojen hallinnon ja muiden länsimaiden ajama strategia on täysin epäonnistunut." Itse Prodi, josta on tullut tarkkanäköisempi sen jälkeen kuin hän lähti komissiosta, totesi viime vuonna sanomalehti Irakin kriisistä: "Terrorismi, joka tämän sodan piti pysäyttää, on tänään entistä voimakkaampi."
Meidän on pystyttävä keskustelemaan avoimesti kaikista näistä asioista – vapauden kunnioituksesta, kulttuurien välisestä vuoropuhelusta, sodan hylkäämisestä – ja vedettävä niistä oikeat johtopäätökset. Silloin vasta oikeudenmukainen terrorismin torjunta yhdistää meidät ja pääsemme merkittävän askeleen eteenpäin. 
Nigel Farage,
    Arvoisa puhemies, Euroopan unionissa on kauan sitten vakiintunut periaate, joka on itse asiassa itsensä Jean Monnet'n vakiinnuttama ja liittyy suotuisiin kriiseihin: aina kun jokin menee pahasti vikaan, aina kun kansalliset hallitukset ovat huolissaan siitä, mitä tehdä, ja kansalaiset ovat syvästi peloissaan, niin silloin ratkaisu on tietysti yhdentymisen lisääminen ja vallan keskittäminen yhä enemmän Euroopan unionille. 
Olen seurannut tätä keskustelua aina neljän vuoden takaisista New Yorkin kauheista iskuista lähtien, ja juuri tämän periaatteen mukaisesti eurooppalaiset ovat aina pyrkineetkin toimimaan. On täysin selvää, että niin myös neuvoston puheenjohtaja Clarke ja puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskuntakin aikovat toimia.
Ymmärrän tietysti täysin perustelun, jonka mukaan teleliikennetiedot auttavat meitä jäljittämään ihmisiä. Neuvoston puheenjohtaja Clarke sanoi kuitenkin, että meidän olisi jaettava nämä tiedot vain mikäli toiminnalle on olemassa selvä oikeusperusta. Mitä selviä oikeusperusteita on olemassa täällä Euroopan unionissa? Euroopan unionissa ei ole sääntöjä, sillä Euroopan unioni tekee niin kuin se haluaa. Olisi hirvittävä virhe uskoa tälle organisaatiolle niin paljon tietoja. 
Meidän pitäisi edetä yhdessä yhteistyössä, mutta tietystikään se ei ole oikea lähestymistapa, vai onko? Ei, sillä meillä ei saa olla Interpolia eikä jäsenvaltioiden välillä saa olla tavallisia luovutussopimuksia! Meillä on oltava Europol ja meillä on oltava kohtalokkaan puutteellinen eurooppalainen pidätysmääräys. Kaikilla tasoilla yhteistyö kansallisvaltioiden välillä lentää ikkunasta ulos ja Euroopan unionin harjoittama keskusvalta tulee sen tilalle.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olin ällikällä lyöty, kun sanoitte, ettei tämä ole puhdas periaatekeskustelu. Olisin ajatellut, että nyt kerrankin voisimme ottaa askeleen taaksepäin ja miettiä tarkkaan hyviä periaatteita. Jos puhutaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa sattuneesta tapauksesta, niin onko tämä sen arvoista, että menetämme olettamuksen ihmisen syyttömyydestä ennen kuin hänet todistetaan syylliseksi? Onko tämä sen arvoista, että menetämme oikeutemme oikeudenkäyntiin valamiehistön edessä? Onko tämä sen arvoista, että menetämme habeas corpus -periaatteen, joka on perussuojamme poliisivaltiota vastaan? Onko se sen arvoista, että menetämme kaikki nämä asiat terrorinvastaisen sodan nimissä ja työnnämme yhä suuremman osan lainsäädäntövallastamme Euroopan unionille?
Minä sanoisin, että ei ole, ja käytännössä mikään ehdotuksistanne ei tule toimimaan – muistakaa, että kaikilla Madridin ja New Yorkin pommittajilla oli lailliset henkilöllisyystodistukset. Hyvä jäsen Schulz, olen pahoillani, mutta ei ole olemassa "eurooppalaista identiteettiä". Meidän pitäisi hoitaa tämä asia tekemällä yhteistyötä kansallisvaltioiden kesken sen sijaan, että ajattelemme Euroopan unionin kykenevän ratkaisemaan mitään. Se ei kykene siihen. 
Brian Crowley,
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää arvoisaa neuvoston puheenjohtajaa Clarkea ja arvoisaa komission jäsentä Frattinia heidän puheenvuoroistaan tänään. Haluan myös ilmaista tälle parlamentille, kuinka kauhistunut olen kaikista terrori-iskuista, jotka tuomitsen täysin. Irlannista kotoisin olevana tunnen terrorismin vaikutukset ja seuraukset sekä sen, kuinka terrorismi horjuttaa perusihmisoikeuden eli elämänoikeuden lisäksi myös valtion ja hallintoelinten valtaa sekä hyvien ja vapaasti ajattelevien ihmisten oikeutta ryhtyä vastarintaan poliittisia liikkeitä vastaan ja jatkaa jokapäiväistä elämäänsä. 
Voimme kaikki osoittaa yksittäisiä esimerkkejä ja erinäisiä kertoja, jolloin terroristiteot ovat kauhistuttaneet meitä niin, että olemme halunneet vastata Raamatun vanhan silmä silmästä ja hammas hampaasta -säännön mukaan. Olemme olleet monin tavoin onnekkaita, sillä noina kriisiaikoina monet johtajamme ovat kyenneet pysymään rauhallisina ja odottamaan tiedustelupalvelun tietoja ennen uhkaan reagoimista.
Meidän on pysyttävä samalla tavalla rauhallisina tämänpäiväisessä keskustelussa, emmekä saa antaa valtaa ahdasmieliselle kansalliskiihkolle, johon jotkut kannustavat. Meidän on keskityttävä luomaan parempi Euroopan kansallisvaltioista koostuva Euroopan unioni, jossa nuo kansallisvaltiot omine demokraattisesti valittuine hallituksineen määräävät ja päättävät minkälaiseen yhteistyöhön he ryhtyvät, mitä ne tekevät ja onko niillä lakeja, direktiivejä, puitesopimuksia vai pelkästään kahdenkeskisiä sopimuksia. Tällä tavalla demokraattisen hallinnon olisi toimittava vapauden ja turvallisuuden alalla. 
Jos nimittäin luemme 1900- ja 2000-luvun historiankirjoja, huomaamme, että terrorismi ja sen vaikutukset – sekä sen aiheuttama inhimillinen tuho – ovat yhtä merkittäviä tänään kuin 1900-luvun alussakin. Silti hallitusten 1900-luvun alussa tekemät virheet näyttävät toistuvan nyt 2000-luvun alussa.
Kuullessamme puhuttavan siitä, kuinka oikeusjärjestystä käytetään Euroopan ihmisoikeussopimukseen liittyvässä työssä ja kuinka sen perustalle rakennetaan, meitä kaikkia pitäisi tietysti rohkaista se, että nuo periaatteet ohjaavat lakejamme ja menettelytapojamme. Samalla kuitenkin toiminta, johon ryhdytään puheiden johdosta tuntuu joskus horjuttavan juuri Euroopan ihmisoikeussopimuksen sisältämiä perusperiaatteita. Liian usein tällaisten hätätapausten ja tilanteiden johdosta laatimamme erityislait ja uudet lait jäävät voimaan myös hätätilanteen mentyä ohi, jolloin niihin voidaan vedota yhä uudelleen. 
Meillä on totta kai oltava yhteistyötä. Meidän on tietenkin annettava turvallisuuspalvelullemme keinot varmistaa, että ne kykenevät terrorismin torjunnan lisäksi myös ottamaan kiinni terroristit, terrorismin rahoittajat ja ne, jotka ovat sekaantuneet muun tyyppiseen rikollisuuteen, oli se sitten huumekauppaa, rahanpesua tai ihmiskauppaa. Olemme joutuneet todistamaan hirvittäviä tapauksia, joissa ihmisiä on kuollut rekkojen kontteihin Euroopan satamissa ja tapauksia, joissa ihmisiä on kuollut veneisiin yrittäessään päästä Eurooppaan, koska ihmiskauppiaat eivät kunnioita heidän ihmisoikeuksiaan. Lisään heti, että en ole niitä ihmisiä, joiden mielestä kaikki hallitukset ovat väärässä ja kaikki oppositiopuolueet ja hallituksen ulkopuoliset ryhmittymät ovat oikeassa. Yksilön oikeuksien ja yhteisen hyvän välille on saatava tasapaino. 
Meistä on tultava uuden maailman sanansaattajia. Maailman, joka tunnustaa nuo perusoikeudet vapauteen, elämään ja turvallisuuteen. Kaikki nämä oikeudet tuovat tullessaan vastuun. Meillä on sosiaalinen sopimus hallitustemme kanssa. Me luovumme joistain yksilön oikeuksistamme ja vapauksistamme yhteisen hyvän vuoksi varmistaaksemme, että maailmamme, maamme ja kaupunkimme ovat parempia ja turvallisempia paikkoja. Luovuttuamme näistä yksilön oikeuksista ja vapauksista odotamme kuitenkin myös samanlaista vastuullisuutta vallanpitäjien taholta. Odotamme niiden taholta, jotka johtavat turvallisuusjoukkojamme, samanlaista vastuullisuutta, etteivät ne käytä väärin tuota oikeutta tai tehtäviä, jotka me olemme heille antaneet. Yhteinen hyvä, jota valtion viranomaiset palvelevat, on vain niin vahva kuin kansalaisten tuntema varmuus siitä, että heidän oikeuksiaan suojellaan ja että heidän velvollisuutensa ovat selvät. 
Philip Claeys (NI ).
    Arvoisa puhemies, Jihadin verkostot toimivat ympäri Eurooppaa, ja moskeijoissa on ryhdytty pyhään sotaan meidän eurooppalaista avointa yhteiskuntaamme vastaan. Lontoon pelkurimaisten iskujen jälkeen pitäisi kaikille olla selvää, että nyt tarvitaan enemmän kuin koskaan aiemmin tiukkoja ja kattavia toimenpiteitä Troijan hevosta vastaan, jota islamilaiset ääriryhmät yhteiskunnallemme edustavat. Seison siten monen Lontoon tapahtumien jälkeen tehdyn ehdotuksen ja julkilausuman takana. Esimerkiksi Ranskan sisäministeri Sarkozy on oikeassa ehdottaessaan moskeijoiden entistä tiukempaa valvontaa. Samoin Baijerin osavaltion kristillisdemokraattinen sisäministeri Beckstein on oikeassa todetessaan: "Meidän on tiedettävä, mitä kussakin moskeijassa tapahtuu ja meidän on kerättävä tiedustelutietoja siitä, missä ääri-ideologioista saarnataan".
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus karkottaakin maasta ne, jotka julistavat pyhää sotaa, yllyttävät väkivaltaan tai kaunistelevat terroritekoja. Yhdistynyt kuningaskunta ryhtyi vihdoin toimiin, ja muiden jäsenvaltioiden kannattaisi seurata Yhdistyneen kuningaskunnan esimerkkiä. 
Palatakseni julkilausumien otsikkoon ja sisältöön haluan tässä vaiheessa tehdä selväksi, että moskeijoiden tiukempi valvonta ei missään nimessä merkitse uskonnonvapauden loukkaamista. Kun Australian pääministeri John Howard sanoi muutama päivä sitten kannattavansa soluttautumista islamilaisiin kouluihin ja moskeijoihin, hän teki myös samaan hengenvetoon hyvin selväksi, ettei hänen hallituksensa missään nimessä halua puuttua uskonnonvapauteen. Hänen pääasiallinen viestinsä oli, että hallituksella on oikeus tietää, mitkä islamilaisen yhteisön osat tukevat väkivaltaa tai yllyttävät siihen. 
Asian ydin on vain ja ainoastaan tämä. Meidän avoimella yhteiskunnallamme on oikeus puolustaa itseään vihollisia vastaan. Uskonnonvapautta ei saa koskaan käyttää eurooppalaisen yhteiskunnan horjuttamiseen sen omalla maaperällä. Tähän liittyen haluan kiittää Tšekin presidenttiä Klausia hänen rohkeudestaan. Hän on ainoa valtion tai hallituksen päämies, joka uskaltaa todeta islamin nimissä tehtyjen pommitusten ja sellaisen monikulttuurisuuden välisen yhteyden, missä omia arvojamme heikennetään kunnes niitä ei ole enää. 
Meidän on eurooppalaisina tehtävä loppu löyhästä maahanmuuttopolitiikasta, joka sallii vuosittain 10 000 ihmisen maahanmuuton. Nämä ovat ihmisiä, jotka kieltäytyvät omaksumasta lakejamme, standardejamme ja arvojamme. Kun Espanjan kaltainen valtion kertaheitolla armahtaa 700 000 laitonta maahanmuuttajaa, se on varma tie laittomuuteen ja rohkaisee joukoittain uusia laittomia maahanmuuttajia. 
On korkea aika tarkastella uudelleen kansainvälisiä sopimuksia ja arvioida miten niitä on mukautettava tämän päivän vaatimuksiin. Mieleeni tulee Geneven yleissopimus, joka ajoittuu vuoteen 1952 kylmän sodan keskelle ja aikaan, jolloin eurooppalaiset halusivat paeta kommunistisia diktatuureja. Sama koskee Euroopan ihmisoikeussopimusta, jota pitäisi kiireellisesti uudistaa. Tarkoituksena ei ole kyseenalaistaa näiden yleissopimusten perusajatuksia, vaan varmistaa, ettei niitä käytetä enää vääriin tarkoituksiin. 
Timothy Kirkhope (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää puheenjohtajavaltio Yhdistynyttä kuningaskuntaa siitä, että se tuli tänne antamaan tämän tärkeän julkilausuman. 
Terroristit pyrkivät koko ajan horjuttamaan elämäntapaamme ja uskovat meidän olevan heikkoja ja voimattomia puolustamaan demokraattisia arvojamme. Meidän on aina osoitettava, että he ovat väärässä. On kuitenkin ratkaisevaa, että osoitamme sen teoillamme, emme vain sanoillamme. Eikö tässä asiassa olisi hyödyllinen oppimisen paikka niille meistä, jotka täällä keskustelevat ja säätävät lakeja? Olen samaa mieltä siitä, että meidän on tarkistettava uudelleen kansalaisoikeuksien herkkä tasapaino, mutta on erittäin tärkeää suojella niitä, jotka jatkavat tavallista, viatonta ja lainmukaista elämäänsä.
Paheksun liberaaleja edustavan jäsen Watsonin tekopyhää hölynpölyä. Totta kai jokainen terroristi ansaitsee oikeudenmukaisuuden ja oikeuslaitos päättää syyttömyydestä ja syyllisyydestä. Mielestäni meidän on kuitenkin ymmärrettävä, että terroristeille jaettavan oikeuden ja syyttömiä suojelevan oikeuden on oltava eritasoista. Toivon, että hän ymmärtää tämän ja toivottavasti tämä parlamentti uskoo siihen – minä ja kollegani varmasti uskomme.
Jos puhutaan toiminnasta, johon meidän on ryhdyttävä, niin on erityisen tärkeää, että lainvalvontaviranomaisille annetaan välttämättömät keinot meidän puolustamiseen ilman, että ne lamaannutetaan liiallisella byrokratialla. Muuttuvien uhkien edessä elintärkeää on joustaminen ja sopeutumiskyky. Terrorismin uhka ei ole mitään uutta eikä se ilmene samanlaisena joka kerta. Kolmen viime vuosikymmenen aikana olemme nähneet Mustan syyskuun, IRA:n, Punaiset prikaatit, ETA:n, Bader Meinhofin, Eläinten vapautusrintaman, pommit Pariisin metrossa, Yhdysvaltojen suurlähetystön pommitukset Afrikassa, sitten iskut New Yorkiin ja Washingtoniin vuonna 2001, Madridiin maaliskuussa 2004 ja tietysti Lontooseen tämän vuoden heinäkuussa. Nämä ovat vain esimerkkejä, on olemassa myös muita. Joitakin näitä järjestöjä vastaan on onnistuttu kohdentamaan muutamia tuloksellisiakin toimenpiteitä. Juuri äskettäin useita ETA:n jäseniä pidätettiin Ranskan ja Espanjan viranomaisten yhteisen operaation ansiosta.
Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen (UKIP) esittämät kommentit huolestuttavat minua. On totta, että jotkut meistä vastustavat yhtenäistämistä, mutta olemme myös lainvalvontaviranomaisten välisen yhteistyön kannalla. Ilman yhteistyötä emme kykene pidättämään kansainvälisellä tasolla pahimpia rikollisia, jotka matkustavat ympäri maailmaa. Kuten neuvoston puheenjohtaja varmaankin tietää, esittelin vuonna 2001 tälle parlamentille mietinnön yhteisistä tutkintaryhmistä. Tutkintaryhmät ovat hyvä esimerkki kohdennetusta, tehokkaasta, yhteistoiminnallisesta EU:n laajuisesta työstä ilman liiallista byrokratiaa. Meidän on oltava valmiita kehittämään tämän tason yhteistyötä, erityisesti nyt, kun meillä on käytössämme teknologian tuomat edut. 
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mainitsitte tietojen tallentamisen. Siitä saakka kun DNA-testaus ja maailmanlaajuinen matkapuhelinviestintä ovat kehittyneet, meillä on ollut välineet niin hyvän kuin pahankin tekemiseen. Välineitä voivat käyttää rikolliset, mutta niistä voivat hyötyä myös useat ihmiset, jotka haluavat edistää yritysetuja tai omia etujaan. Meidän on varmistettava, että hyödynnämme mahdollisimman tehokkaasti uutta teknologiaa rikostapausten tutkinnassa. 
Yksi viimeisimmistä tehtävistäni sisäasiainministeriössä 1990-luvulla oli perustaa komitea, jonka tehtävänä on tutkia epäiltyjä vääriä tuomioita Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Sitä ennen minulla ja kollegoillani oli ollut vaikea tehtävä päättää, pitäisikö tietty tapaus saattaa uudelleen korkeimman oikeuden käsiteltäväksi, mikäli oletettiin, että asiasta oli annettu väärä tuomio. Tehtävä oli raskas, mutta olin valmis ryhtymään siihen, kun minulla oli valtuudet siihen. Saatoin takaisin korkeimman oikeuden käsittelyyn tapauksia, joissa epäilin, että henkilö voisi olla syytön ja joissa uusi teknologia – erityisesti DNA – pystyi tarjoamaan lisätodisteita. 
Meidän olisi aina muistettava, ettei rikollisuuden kehitys pysähdy nykyaikaisissa olosuhteissa. Meillä voi olla nyt teknologia, jota meidän on myös hyödynnettävä. Jos emme tee niin ja noudata tarvittavia oikeussuojatakeita, rikolliset ovat meidän edellämme tässä pelissä, niin kuin he ovat meidän edellämme väkivallassa, demokratian kunnioituksen puutteessa ja toiminnassa, joka on todella kauhistuttavaa ja jota meidän kaikkien tässä parlamentissa on – tai ainakin pitäisi olla – mahdotonta hyväksyä. 
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitos teille käynnistänne. Me tuemme teitä myös vastaisuudessa.

Magda Kósáné Kovács (PSE ).
    Olen erittäin tyytyväinen, että saan osallistua tähän keskusteluun, jonka avainsanoja ovat yhtäältä järjestyksen ja turvallisuuden suojeleminen ja toisaalta kansalaisvapauksia ja henkilökohtaista koskemattomuutta suojaavien takuiden turvaaminen. Kukaan ei kiistä sitä, että Euroopan rauha riippuu pohjimmiltaan turvallisuusresurssien tehokkaasta koordinoinnista ja yhteistyöstä jäsenvaltioiden välillä. Rauha ei kuitenkaan riipu vain siitä. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puheenjohtaja Pöttering oli oikeassa sanoessaan, että terrorismi on laadultaan älyllistä. Kyllä, terrorismi on älyllistä. 
Olemmeko kuitenkaan ottaneet huomioon sitä, että terrorismin juuret ovat myös meissä Euroopan kansalaisissa? Olemmeko ottaneet huomioon, että jokainen poissulkemistapaus luo vihaa? Olemmeko ottaneet huomioon, että muukalaisuuden tunne, kansallisen identiteetin kadottaminen ja tunne, että uskonnollista identiteettisiäsi uhataan, luo tyhjiön, johon fundamentalistisen aivopesun on helppo tunkeutua? Olemmeko ottaneet huomioon, että terrorismin juuret ovat myös epärehellisessä tai joutavassa poliittisessa retoriikassa? Jos olemme ottaneet nämä seikat huomioon, niin puhukaamme sitten asioista suoraan niiden omilla nimillä! Työtä on tehtävänä, joten arvioikaamme edessämme olevia tehtäviä. 
Jos terrorismi on luonteeltaan älyllistä, meidän on tutustuttava toistemme kulttuureihin. Tämä tutustumisvelvollisuus koskee molempia osapuolia. Niiden, jotka ehkä yrittävät perustaa uutta kotiaan Eurooppaan, on tutustuttava Eurooppaan. Euroopan kansalaisten on tutustuttava Euroopan ulkopuoliseen maailmaan, sen kulttuuriin, uskontoon, ongelmiin, historiaan ja toiveisiin. Meidän on elettävä rinnan Euroopan ulkopuolisen maailman kanssa ennakkoluuloista huolimatta ja meidän kaikkien on opittava tuntemaan se maailma. Lapset oppivat sen tarinoiden kautta, nuoret koulussa ja aikuiset Kulttuuri 2000-ohjelman media-osan kautta.
Olen iloinen, että tässä keskustelussa on korostettu yhteistyötä uskonnollisten yhteisöjen kanssa ja suhtaudun myönteisesti komission jäsenen Frattinin näkökulmiin. Arvoisa komission jäsen, näyttäkää, mihin pystytte, ! Perustitte sovittelukomitean, jonka on vastuulla on neuvotella uskonnollisten yhteisöjen kanssa. Toivon, ettette ryhdy vuoropuheluun vain Euroopan kristillisten yhteisöjen kanssa vaan, että mukana on myös muslimiyhteisöjen edustajia ja että heidän rauhanhaluansa ja rauhanrakkauttansa käytettäisiin kitkemään terrorismin älyllisiä juuria. Hyvät kollegat, turvallisuus ja vapaus ovat olleet tämän keskustelun avainsanoja. Me unkarilaiset tiedämme, koska olemme oppineet kokemuksesta, että vapaana ei tarvitse pelätä. Haluan kiittää puheenjohtajavaltio Yhdistynyttä kuningaskuntaa siitä, että se ottanut puheenjohtajakautensa keskipisteeksi elämän ilman pelkoa. 
Jean-Marie Cavada (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Clarke, arvoisa komission varapuheenjohtaja Frattini, olette muistuttaneet meitä tarpeesta vastata terrorismin uhkaan suojellen samalla kuitenkin kansalaisten oikeuksia. Minkälaisia tahansa ovatkaan näkemyksemme Euroopasta, mielestäni on tullut hetki näyttää seuraavien neljän kuukauden aikana, että täytäntöönpanovalta ja lainsäädäntövalta etenevät yhdessä eivätkä kulje mitään muuta tietä. 
Haluaisin soveltaa tätä näkökulmaa juuri kansalaisuuden ajatukseen ja esittelemäänne kunnianhimoiseen lainsäädäntöohjelmaan. Sallikaa minulle pieni poikkeama aiheesta. Ranskalainen filosofi Jean-Jacques Rousseau on todennut jotain, mikä sopii tuskallisen hyvin tähän päivään. Hän toteaa, että nykyaikaisessa perustuslaillisessa yhteiskunnassa kansalainen on lainkäytön kohde, mutta voi pitää itseään kuitenkin samalla lainsäädännön laatijana. Hän on siis sekä lainkäytön kohde että lain laatija vaikkakin ainoastaan valitsemiensa edustajien kautta.
Onko asia näin Euroopan unionin kansalaisen kohdalla näinä tuskallisina, historiallisina aikoina? Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Clarke, tässä ei sovi unohtaa Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten rohkeutta, eikä tietystikään hallituksenne vastatoimissaan omaksumaa linjaa. Tunteeko kansalainen itsensä sekä lainsäädännön subjekti että laatijaksi? Onko asia näin meidän tapauksessamme, Euroopan parlamentin jäseninä, kun meille esitetään tekstit, joista meidän on äänestettävä tietyn määräajan sisällä ja kun me hyväksymme tarkistuksia, joita ei edes mainita näissä teksteissä ministerien keskustelujen aikana? Tämän on todellakin loputtava. Minulla on epäilykseni enkä voi kuin pahoitella neuvoston asiaankuuluvan vastakaiun puutetta sille Haagin kokouksessa ja Tampere-ohjelman arvioinnin aikana esitettyihin suosituksiin. Teitä ei siten hämmästytä, vaikka olisitte kuinka halukas tahansa tekemään kaikkenne edistymisen eteen, että Euroopan parlamentti vaatii niin voimakkaasti, että sen suositukset otetaan vakavasti ja että sen valtaoikeuksia kunnioitetaan, erityisesti kun itse perustamissopimuksissa tunnustetaan yhteispäätöksen tarpeellisuus. 
Tietosuoja ja kansalaisten turvallisuuden suojeleminen, joiden pitäisi olla tärkeitä meille kaikille, liittyvät niin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kuin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen täytäntöönpanoon. Lopuksi totean siis, että odotamme puheenjohtajavaltion ottavan todella huomioon Euroopan parlamentin kannan ja sitoutuvan, niin pian kuin se haluaa, mutta mielellään mahdollisimman nopeasti, vakaviin neuvotteluihin? Haluan myös sanoa YK:n ihmisoikeusvaltuutetulle, että komissio on todennut olevansa valmis vastaamaan Euroopan parlamentin odotuksiin ja olevansa valmistelemassa asiaankuuluvia ehdotuksia, jotka herättävät mielenkiintomme ja täyttävät odotuksemme. 
Hélène Flautre (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, maailmanlaajuisesti on nähtävissä lisääntyvä ja huolestuttava määrä tilanteita, joissa valtiot käyttävät terrorismin torjuntaa perusteena muiden kuin terroristiryhmien sorrolle tai sellaisten ihmisten perusoikeuksien loukkaamiselle, joiden oletetaan olevan terroristeja. Esimerkkejä on runsaasti Pakistanissa, Kiinassa, Marokossa, Saudi Arabiassa, Tunisiassa, Jemenissä, Keniassa sekä monissa muissa maissa, ja usein ihmisoikeuksien puolustajat ovat terrorismin torjunnan ensimmäisiä uhreja, kuten YK:n pääsihteerin erityisedustaja Hina Jilani korosti. 
Esimerkiksi Tunisiassa hallitus hyväksyi vuonna 2003 terrorisminvastaisen lain, jonka väitetään tukevan kansainvälisiä pyrkimyksiä terrorismin torjumiseksi, mutta todellisuudessa se hyökkää kansalaisten perusoikeuksia, kansalaisyhteiskunnan rauhanomaista toimintaa, ammattiliittoja ja poliittisia puolueita vastaan. Olemme kaikki tietoisia Yhdysvaltojen rikkomuksista Guantanamo Bayssa ja Abu Ghraibissa, missä pidetään satoja muiden valtioiden kansalaisia vangittuina loputtomasti, ilman oikeusmenettelyjä ja ilman oikeudenkäynnin todennäköisyyttä. Emme voi myöskään olla piittaamatta hyvin vakavista erityisesti Yhdysvaltoihin kohdistuvista syytöksistä, joita ovat esittäneet kansainväliset kansalaisjärjestöt, kuten Amnesty International, ja joiden mukaan monia ihmisiä, jotka on pidätetty osana terrorisminvastaista sotaa, pidetään vangittuina tuntemattomissa paikoissa. Näitä syytöksiä tukevat haamuvankien tilannetta koskevat viralliset raportit, joiden mukaan heitä pidetään vangittuina salassa ja siirrellään paikasta toiseen, jotta he olisivat piilossa Punaisen Ristin kansainväliseltä komitealta. 
Vakavia ovat myös kansalaisjärjestöjen, kuten Human Rights Watchin, esittämät syytökset Euroopan unionin valtioita Alankomaita, Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Saksaa, Itävaltaa ja Ruotsia vastaan, jotka eivät epäröi palauttaa oletettuja terroristeja Syyrian, Egyptin tai Uzbekistanin kaltaisiin valtioihin, missä on erityinen vaara, että heitä kidutetaan tai kohdellaan huonosti. Tällaiset käytännöt ovat ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevien kansainvälisten sääntöjen, erityisesti palauttamiskieltoperiaatteen, vastaisia. Kuten huomaamme, EU:n jäsenvaltiot eivät siis ole muita parempia.
Arvoisa komission jäsen Frattini, meidän on oltava huolissamme myös komission jäsenvaltioille osoittamasta suositusluonnoksesta, joka koskee voittoa tavoittelemattomia järjestöjä. Suositusluonnoksen johdannossa todetaan, että on olemassa todisteita siitä, että voittoa tavoittelemattomia yhdistyksiä on käytetty terrorismin ja muun rikollisen toiminnan rahoittamiseen. Tällainen yleistys ja korrektiuden puute komission asiakirjassa on erityisen anteeksiantamatonta ja huolestuttavaa. 
Giusto Catania (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme samaa mieltä siitä, että terrorismi on ihmiskunnan vihollinen. Olemme huolissamme siitä, että Lontoon iskujen jälkeen tästä asiasta joudutaan jälleen keskustelemaan täällä Euroopan parlamentissa, koska juuri kesäkuussa asiaa käsiteltiin useissa mietinnöissä ja sitä käsiteltiin myös tietosuojaan liittyen. 
Terrorismin torjuntaa ei voi yhdistää, kuten neuvoston puheenjohtaja Clarke tänään teki, laittoman maahanmuuton torjuntaan tai turvapaikkapolitiikkaan. Asioiden rinnastaminen toisiinsa on petollista ja kasvatuksellisesta näkökulmasta vaarallista. Ajatteleeko joku todellakin, että terroristit saapuisivat Eurooppaan pakolaisveneissä? Mielestäni uhreja ei saa muuttaa pyöveleiksi. Maahanmuuttajat ovat heikko lenkki terrorismia ruokkivassa järjestelmässä, mutta he eivät missään nimessä ole terrorismin aiheuttajia. 
Jos tragedian laajuutta voidaan mitata myös kuolleiden lukumäärällä, silloin terrorismia ei voida edes pitää Euroopan unionin painopisteenä. Todellinen eurooppalainen tragedia ovat lukuisat maahanmuuttajat, jotka meidän lakiemme ja käännytyskäytäntöjemme vuoksi hukkuvat Välimereen. Välimereen haudattujen määrä on tuhat kertaa suurempi kuin terrori-iskuissa kuolleiden määrä!
Tätä keskustelua uhkaa suuri puute. Neuvoston puheenjohtaja Clarke ja komission jäsen Frattini edustavat kahta eurooppalaista valtiota, jotka ovat eniten myötävaikuttaneet Irakin sotaan ja sotilasmiehitykseen. Jos he eivät näe sodan ja terrorismin välistä yhteyttä, heidän arviointinsa on pielessä. Heidän arviointinsa on pielessä myös silloin, jos he eivät näe, että sota ja terrorismi ruokkivat toisiaan, samoin kuin islamin pelko ja islamilainen fundamentalismi ruokkivat toisiaan. Ilmiö ei ole nähtävissä vain Irakissa. Erään YK:n viraston hiljattain julkaiseman tutkimuksen mukaan viimeisten kolmen vuoden aikana, siis siitä saakka kun sotilasmiehitys alkoi, oopiumintuotanto Afganistanissa on kasvanut räjähdysmäisesti, ja huumeethan ovat terroristijärjestöjen ensisijainen rahoituslähde. 
Terrorismia ei nujerreta sodalla eikä pakkomielteenomaisella turvallisuuden tavoittelulla. Euroopan kansalaisia valvovan orwellilaisen järjestelmän ehdottaminen on mahdotonta hyväksyä. Tietosuoja on yksi esimerkki siitä, miten turvallisuus menee vapauden ja oikeudenmukaisuuden edelle. Arvostettu asianajaja Stefano Rodotà on todennut, että tietojen tallentaminen vastaa kolmannen vuosituhannen kidutusta: molempien tavoitteena on saada selville tietoa. Yhdyn täysin tällaiseen näkemykseen ja toteamukseen. Vielä ei ole myöskään osoitettu, että tietosuojan avulla saataisiin terrorismi nujerrettua. Todisteeksi eivät mielestäni riitä kaksi puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa esittämää esimerkkiä. 
Lopuksi sanoisin, että mielestäni joihinkin aloitteisiin tarvittaisiin EU:n kansalaisten hyväksyntä ja että yksimielisyyden saavuttaminen tässä asiassa ei ole helppoa. Mielestäni Euroopan unionin ei pitäisi pyrkiä selvittämään kriisiä vääristämällä turvallisuutta. 
Euroopan unionista tulee vahva ja institutionaalisesti uskottava poliittinen toimija vain, jos sillä on kansan hyväksyntä yhteiskuntamallilleen, ja mielestäni tämän asian voimme oppia Ranskan ja Hollannin kansanäänestyksistä. 
Mario Borghezio (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on totta, ettei terrorismia voiteta sodalla, mutta ei sitä voiteta myöskään filosofoimalla oikeuksista ja takeista, kuten tässä keskustelussa suurimmaksi osaksi on tehty. Tiedämme kaikki, että vihollinen on keskuudessamme. 
On siis melko turhaa ja myöskin harhaanjohtavaa, että arvostettu puhuja tulee kertomaan vierailuistaan niin sanottuihin maltillisiin islamilaisiin valtioihin ja siitä, kuinka hän on tavannut kunnon ihmisiä, jotka eivät halua sotaa eivätkä terrorismia. Kehottaisin häntä tutustumaan asiaan toisenlaisesta näkökulmasta ja tutustumaan toiseen aiheeseen, joka liittyy kulttuuriin sekä meidän ja muiden välisiin huomattaviin kulttuurieroihin. Esimerkiksi Tunisiassa italialainen äitiraukka joutui pakenemaan Italian suurlähetystöön suojellakseen itseään ja nuorimman lapsensa oikeutta palata Italiaan. Kyseisen valtion oikeuslaitos vainosi naista, koska kun islamilaisissa maissa, myös maltillisissa, on selvitettävä muslimin ja ei-muslimin välinen erimielisyys, päätös on jo tehty. Tiedän, että kyseinen nainen on kääntynyt puhemies Fontellesin puoleen vaatien oikeuttaan, ja tämä parlamentti on varmasti riittävän järkevä varmistaakseen, että kyseinen hallitus kuulee, mitä sillä on sanottavanaan. 
Olin siis sanomassa, että vaara on keskuudessamme. Suhtaudun siis myönteisesti ehkäiseviin toimiin, joista arvoisa komission jäsen Frattini niin otollisesti meille kertoi. Näin meidän on toimittava. Meidän on ryhdyttävä ehkäiseviin toimiin, iskettävä sinne missä vaara sijaitsee, mutta ei niiden onnettomien joukkoon, jotka saapuvat täyteen ahdetuilla veneillä Lampedusaan. He eivät varmastikaan meitä uhkaa, vaan ne, jotka heitä värväävät ja järjestävät heidän asioitaan monissa moskeijoissa ja rukouskeskuksissa vaikkei kuitenkaan kaikissa niistä. On rohkaisevaa havaita, että Italian hallitus tekee paljon työtä tällä alalla ja kohdistaa toimet niiden toimintaan, jotka kylvävät vihaa ja jännitteitä ja jotka luovat ja levittävät kulttuurien sekoittumista. Täällä jatketaan filosofointia tietojen tallentamisesta ja niin edelleen, mutta tutkitaan vähän, minkä vuoksi olemme aina jäljessä islamilaisista verkostoista, jotka moninkertaistuvat. 
Neuvoston puheenjohtaja Clarke ei edes maininnut terrorismin rahoitusta koskevaa ongelmaa. Onneksi on kuitenkin niitä, jotka ovat tutkineet asiaa perusteellisemmin, kuten olemme kuulleet. Tämä on hyvin tärkeä asia, sillä juuri tänä aamuna sanomalehdet kirjoittivat – kaikki kunnia Ranskan tiedustelupalvelulle, joka asiasta ilmoitti – että Ranskassa toimivat terroristijärjestöt ovat jopa vallanneet suuren toimialan, joka myy urheiluasusteita nuorille. Tällaisessa tapauksessa vaarana on yhteisöllistäminen, josta niin paljon kiihkoillaan. 
Uhka on keskuudessamme, kodeissamme ja eurooppalaisissa kaupungeissamme. Siellä meidän on toteutettava päättäväisesti kohdennettuja toimenpiteitä sallimatta liian suopeita asenteita, joita olemme kuulleet liikaa tässä salissa. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
    Arvoisa puhemies, terrorismi on vihollinen Euroopan porteilla, ja siitä on valitettavasti tullut osa Euroopan tämänpäiväistä elämää. 
Meidän on puolustauduttava tämän rikollisen toiminnan edessä. Niinpä sekä yksittäisten valtioiden että kansainvälisten järjestöjenkin on hyödynnettävä kaikkia käytössään keinoja, vaikka ne johtaisivatkin kansalaisvapauksien tilapäiseen ja osittaiseen supistumiseen. Tämä on seikka, jota haluan erityisesti korostaa, ja meidän olisi avoimesti hyväksyttävä se tosiasia, että nämä vapaudet olisi tietoisesti uhrattava Euroopan valtioiden turvallisuuden takia. On sanomattakin selvää, että tätä prosessia on valvottava, eivätkä painostusryhmät, puolueet ja hallitukset saa käyttää hyväkseen terrorismintorjuntaa, jolla on kuitenkin laaja yleinen kannatus. Haluan sanoa neuvoston puheenjohtajalle Clarkelle, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ansaitsee kiitokset esittämästään yksinkertaisesta menettelytavasta Yhdistyneessä kuningaskunnassa terrorististoimintaan osallistuneiden karkottamiseksi maasta. 
Yksi avainehdotuksista, jotka haluaisin esittää Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle ja muille EU:n jäsenvaltioiden hallituksille on, että Venäjän, Ukrainan ja Pohjois-Afrikan maiden sekä erityisesti Marokon kanssa tehtäviin sopimuksiin tulisi sisällyttää takaisinottolausekkeet. Meidän on ilmaistava tiukasti, että Euroopan unionin on osoitettava solidaarisuuttaan terrorismin torjunnassa ja että niin on toivottavasti nyt ja tulevaisuudessakin. 
Suhtaudun myönteisesti siihen, että heti tätä seuraavana keskustelussa keskitytään Lähi-idän tilanteeseen. Terrorismi on myös tuon alueen ongelma, ja siellä se kohdistuu Israelin valtiota kohtaan. Israelin kansalaiset ansaitsevat siten meidän kiitoksemme, ja meidän olisi opittava kaikki mahdollinen heidän toimintavoistaan terrorismi torjunnassa. Israelin hallitusta olisi myös kiitettävä se johdonmukaisesta etenemissuunnitelman seuraamisesta, sen tulevaisuuden visiosta ja sen tehokkuudesta politiikkansa täytäntöönpanossa ja viemisessä läpi Israelin parlamentissa. Samaan aikaan meidän olisi osoitettava myötätuntoamme tuhansille israelilaisille, jotka menettivät kotinsa Gazan alueella, missä he olivat asuneet vuosikymmenten ajan. Meidän olisi myös tunnustettava palestiinalaishallinnon turvallisuuspyrkimykset alueella, vaikkakaan nämä pyrkimykset eivät ole aina olleet menestyksekkäitä. 
Viittasin tähän asiaan siksi, ettei terrorismin torjunta Euroopassa ole eristäytynyt kamppailu emmekä ole yksin terrorinvastaisessa sodassa. 
Jaime Mayor Oreja (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, seuraavan Euroopan unionin puheenjohtajakauden ehdottomasti kiireellisin tavoite on määritellä ja täsmentää Euroopan unionille ja sen toimielimille kuuluva poliittinen rooli terrorismin torjunnassa. 
Sanojani taustalla ei ole Eurooppa-keskeisyys, vaan tämä on jokaisen terrorismista kärsivän kansakunnan perustavanlaatuinen tarve. Tämä on tarpeellista, jotta Euroopan unionilla olisi todellinen tarkoitus. Me kaikki eurooppalaiset tarvitsemme sitä, sillä jos Euroopan unioni ei kykene hoitamaan tehtäväänsä terrorismin torjunnassa, herää väistämättä kysymys, mitä hyötyä Euroopan unionista on. Jos pelon hetkellä ei ole unionia, ja näin voisi ymmärtää Euroopan unionin asenteesta, niin mitä varten Euroopan unioni on olemassa? Tämä ei tietystikään olisi vain katastrofi Euroopan unionille, vaan se olisi myös hukkaan heitetty tilaisuus jäsenvaltioille, koska ne eivät voisi käyttää unionin tuomaa lisäarvoa torjuessaan terrorismia. 
Euroopan unionin on oltava olennainen poliittinen tekijä terrorismin torjunnassa, varsinkin sisäministereille. Tiedän, että näillä ministereillä on monia kiireellisiä velvoitteita, ja he tarvitsevat paljon välineitä, mutta mielestäni tulevan Eurooppa-neuvoston kokouksen tärkein tehtävä on edistää eurooppalaista poliittista hanketta ja muuttaa Euroopan unioni hyödylliseksi ja tehokkaaksi terrorismin torjunnassa, sillä juuri sisäministerit tarvitsevat unionia eniten tulevina vuosina.
Puhun mieluummin Euroopan unionin poliittisesta hankkeesta kuin täydellisestä luettelosta erilaisia toimenpiteitä, joita loppujen lopuksi emme edes kykene toteuttamaan. On selvää, että Euroopan unionin on tuettava biotunnistetietoja koskevia menetelmiä, jotka neuvoston puheenjohtaja Clarke mainitsi, tai tietojen tallentamista tai mitä tahansa mitä sisäministerit tarvitsevat. Meidän täytyy kuitenkin korostaa eurooppalaisen poliittisen hankkeen poliittista ulottuvuutta. Euroopan parlamentissa käytetään paljon aikaa teknisistä ja juridisista toimenpiteistä keskustelemiseen, mutta hyvin vähän todelliseen poliittiseen työhön, jota Euroopan unioni tarvitsee torjuakseen terrorismia Emme voi jatkaa asioiden tekemistä väärässä järjestyksessä, vaan meidän on annettava Euroopan unionin toiminnalle välttämätön poliittinen ulottuvuus. 
Entä mistä sellainen eurooppalainen poliittinen hanke löytyy? Mielestäni on tärkeää, että ymmärrämme islamilaisen terrorismin, islamia omien sanojensa mukaan puolustavien tahojen harjoittaman terrorismin, al-Qaidan terrorismin olevan uusi ilmiö, josta emme tiedä oikeastaan mitään. Emme tunne sen rytmiä, ajoitusta tai tapaa, jolla se valitsee valtiot, joihin se hyökkää. Emme yksinkertaisesti ymmärrä sitä. Tarvitsemme Euroopan laajuisen poliittisen hankkeen, joka perustuu tietoon ja tiedusteluun, jotta ymmärtäisimme ilmiötä ja voisimme arvioida järjestöä, jonka kanssa olemme tekemisissä. 
Meidän on kyettävä toiminnan lisäksi saamaan unionin kansalaiset tietoisiksi siitä, mitä teemme ja ymmärtämään se. Emme uhraa lainkaan aikaa tai poliittista vaivannäköä siihen, että kertoisimme mitä olemme tekemässä. Tästä seuraa, etteivät kansalaiset tiedä, mitä Euroopan unioni tekee. He näkevät vain kansalliset poliisijoukot. Kansalaisten käsityksen mukaan Euroopan unioni ei osallistu lainkaan terrorismin torjuntaan. He eivät tunnista meitä eivätkä havaitse sitä, mitä olemme tekemässä. Sen vuoksi on niin tärkeää ponnistella Euroopan unionin toimielinten johdolla toteutettavien kansallisten poliisivoimien tiedotusfoorumien luomiseksi. Meiltä puuttuu Euroopan laajuinen tietokeskus, jossa lainvalvontaviranomaisilla olisi pääsy tietopankkeihin kuten EURODAC, SIS tai VIS. Hyvät kuulijat, lyhyesti sanottuna tarvitaan poliittista ulottuvuutta. 
Terrorismia vastaan ei ole mahdollista taistella. Kansainvälisen terrorismin vastaisesta taistelusta puhuminen ei tarkoita mitään. Taistelemme erityistä järjestöä vastaan, ja tästä syystä minua huolestuttaa se, etteivät unionin toimielinten johtajat uskalla puhua suoraan järjestöstä, jota vastaan taistelemme. Minulle on ihan sama puhummeko al-Qaidasta, islamilaisesta terrorismista, radikaaleista tai fundamentalistisista ryhmistä vai ryhmistä, jotka sanovat puolustavansa islamin uskoa. Terrorismin suurin etu on sen vaikeaselkoinen luonne. Sen vuoksi Euroopan unionin on käytävä päättäväisesti käsiksi tämänlaatuisen ongelmaan ja toteutettava kaikki keinot, jotka perustuvat laillisuusperiaatteeseen ja yksiselitteiseen ihmisoikeuksien suojelun kunnioittamiseen. Tämä on sanomattakin selvää. 
Martine Roure (PSE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, terrorismin torjuntakeinojamme on todellakin tarpeen pohtia uudelleen. Terrorismi on kitkettävä juurineen, siihen syyllistyneitä on rankaistava ankarasti ja pääpukarit on otettava kiinni osoittamatta heille mitään armoa. Tästä olemme kaikki samaa mieltä. Meidän on kuitenkin lopetettava korjaavien toimien toteuttaminen ja pyrittävä sen sijaan puuttumaan ongelman perussyihin sekä pohdittava uusia terrorismin vastaisia toimia. On hyvä toistaa, että näiden terrorismin torjuntatoimien on oltava oikeussääntöjemme, oikeusvaltioperiaatteen ja demokratiakäsityksemme mukaisia.
Olemme esimerkiksi ottaneet esille Euroopan kansalaisten ja asukkaiden sieppaukset, joita CIA on toteuttanut Euroopan unionin alueella. Tietyt jäsenvaltiot ovat nostaneet kanteita saadakseen tietää, miksi niiden kansalaisia on siepattu ja viety unionin ulkopuolisiin valtioihin kidutettavaksi. Komissio pitää tätä perusoikeuksien rikkomisena muttei suostu ottamaan asiaa käsiteltäväksi.
Kansalaisten perusoikeuksien suojaaminen on kuitenkin Euroopan unionin velvollisuus. Kuinka voimme vastata kansalaisten perusteltuihin huoliin? Terrorismin torjunnassa käyttämiemme keinojen uudelleentarkastelu tarkoittaa sitä, että puutumme köyhyyden, syrjäytymisen ja syrjinnän eli yksinkertaisesti epäoikeudenmukaisuuden taustalla oleviin syihin. Meidän on löydettävä keinot torjua syrjäytymistä niin omissa yhteiskunnissamme kuin vähemmän kehittyneissä valtioissa, ja epäoikeudenmukaisuutta on torjuttava kaikkialla maailmassa.
Kaikissa kehittyneissä kulttuureissa on ymmärretty, että väkivaltaa torjutaan tehokkaimmin varmistamalla oikeudenmukaisuus ja tasa-arvoisuus. Toisaalta meidän on koulutettava, valistettava, kehitettävä kriittistä suhtautumista asioihin ja torjuttava sokeaa uskoa sellaisten henkilöiden tapauksessa, jotka ovat valmiita kuolemaan, tappamaan itsensä, vaikka he olisivat itse juuri luoneet elämää, kuten eräs Lontoon pommi-iskujen tekijöistä. Meidän on todellakin toimittava ylhäältä alaspäin. Tämä aivopesu voidaan saada loppumaan integroimalla maahanmuuttajat yhteiskuntaan aikaisessa vaiheessa ja tehokkaasti. On todellakin ymmärrettävä, että integraation on mentävä pintaa syvemmälle ja ettei se ole pelkästään sulautumista yhteiskuntaan. Jokaisen jäsenvaltioidemme kansalaisen on aidosti tunnettava itsensä kansalaiseksi sekä tunnustetuksi ja kunnioitetuksi yksilöksi. Kun ihminen tuntee joutuneensa epäoikeudenmukaisesti kohdelluksi, tuloksena on väkivaltaa ja vihaa, kuten edellä totesin. Kun lisäämme tähän ilmapiiriin heikkoluonteisten manipuloinnin ja harhaanjohtavan koulutuksen, saamme aikaan terroristeja. Toimenpiteitä on useita, mutta voitamme ainoastaan turvautumalla niihin kaikkiin.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, lopuksi haluan palata puheenvuoroonne. Olemme samaa mieltä kanssanne siitä, että tarvitaan tiiviimpää yhteistyötä. Saamme todellakin enemmän aikaan jakamalla kokemuksiamme, tietojamme ja resurssejamme. Onnistumme ainoastaan, jos toimimme Euroopan laajuisesti, ja parlamentti haluaa osallistua toimintaan täysipainoisesti: edistymme, jos toimimme yhdessä. 
Antoine Duquesne (ALDE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sanon heti alkuun, että kannatan puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan ehdottamia toimenpiteitä terroriuhan ja terrori-iskujen torjumiseksi.
Emme saa erehtyä kohteesta. Uhkaa eivät muodosta ehdottamamme terrorisminvastaiset toimet vaan itse terrorismi. Paras tapa välttää terroristien meille virittämät ansat on toimia ilman oikeuksien liiallista turvaamista ja myös lujasti, ja tämä on myös paras tapa vastata selvästi kansalaisten odotuksiin.
Tele- ja Internetliikennettä koskevien tietojen keruu on jo osoittautunut hyödylliseksi, ja sitä on tuettava edellyttäen, että sille on oikeusperusta, että kustannusongelma otetaan asianmukaisesti huomioon ja että tietojen tallentamisen kesto ja käytön ehdot määritellään, mikä on olennaista. Odotamme selkeitä vastauksia ja uusia ehdotuksia, joilla vastataan parlamentin ilmaisemiin varauksiin. On viipymättä tehtävä erittäin kiireellisiä päätöksiä niin, että mukaan otetaan parlamentti ja komissio. Meidän on lisäksi voitava hyödyntää kaikkia käytössä olevia teknisiä toimenpiteitä, kuten valvontakameroita ja henkilötodistusten biometrisiä tunnisteita.
Lopuksi haluan korostaa sitä, että valtioiden välinen tietojenvaihto eli kansainvälinen yhteistyö on olennainen osa toimintaa, kuten itsekin totesitte. Tässä yhteydessä ei ole tarpeen esittää uusia ehdotuksia. Parlamentti hyväksyi lähes yksimielisesti nämä kolme mietintöä, jotka minulla oli ilo esitellä ja joiden tarkoituksena on edistää tietojenvaihtoa. Kehotan näin ollen puheenjohtajavaltio Yhdistynyttä kuningaskuntaa tekemään selkeät päätelmät tuellamme. Kehotan sitä myös osoittamaan poliittista tahtoa yhteistyön parantamiseksi tiedustelun alalla, sillä tämä on keskeisin ennaltaehkäisevän toiminnan muoto.
Eettisesti ja poliittisesti meidän on lisäksi saatava rehelliset muslimit tuomitsemaan väkivaltaan yllyttäjät julkisuudessa selvästi ja ehdottomasti, ja toimivaltaisten viranomaisten on asetettava yllyttäjät syytteeseen ja karkotettava heidät maasta epäröimättä. Tietyt käyttäytymistavat, lausunnot ja periaatteet ovat ristiriidassa vapautta, ihmisoikeuksia ja julkista järjestystä koskevien käsitystemme kanssa.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, emme voi enää viettää säännöllisiä kolmen minuutin hiljaisuuksia terrori-iskujen uhreille ryhtymättä minkäänlaisiin toimiin ja toivoa, että se riittää estämään terroristeja toimimasta tekosyidensä turvin. 
Johannes Voggenhuber (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, oli ainoastaan luonnollista, että tämänpäiväinen keskustelu aloitettiin käsittelemällä tarvetta löytää tasapaino turvallisuuden ja vapautta koskevien oikeuksien välille, mutta kivun, vihan ja voimattomuuden tunteen vuoksi menetämme hyvin nopeasti suhteellisuudentajumme ja puhumme mitä sattuu. Oli ilo kuunnella jäsen Schulzin neuvoston puheenjohtajavaltiolle esittämää kritiikkiä sen valmiudesta ryhtyä todelliseen Euroopan laajuiseen yhteistyöhön. Mutta sitten hänkin innostui liikaa ja totesi yleistäen, että meidän on rohkeasti vastattava terroristeille kielellä, jota he ymmärtävät.
Mitä kieltä terrorismi mahtaa puhua? Se puhuu vihan, ihmisarvon ja vapauden halveksunnan ja väkivallan kieltä sekä valitsee kohteensa umpimähkään ja empimättä lukien uhreihinsa myös viattomat. Tällaista on terrorismin kieli, emmekä aio vastata sille samalla mitalla vaan omalla kielellämme. Ainoa tapa puolustaa arvojamme on elää niiden mukaisesti: meidän on noudatettava lakeja tarkkaan, käytettävä voimakeinoja ainoastaan viimeisenä oljenkortena ja tarjottava paras mahdollinen suoja viattomille. Tämä on meidän kieltämme, ja jos menetämme suhteellisuudentajumme julkisen painostuksen alla ja puhumme mitä sattuu, myös toimistamme tulee sitäkin suhteettomampia.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja sisäministeri, tekin puhuitte tasapainosta muttette sanaakaan perusoikeuskirjan huomiotta jättämisestä, vaikka Euroopan tiiviimpi yhteistyö perustuu juuri perusoikeuskirjaan, tai vapautta koskevan oikeuden takaamisesta. Jätitte täysin huomiotta perustuslain ja sen tosiasian, ettei sen hylkäämispäätös Ranskassa ja Alankomaissa selvästikään ollut hyökkäys Euroopan perustuslakiprosessia vastaan vaan pettymyksenilmaus täyttymättä jääneistä odotuksista. Merkittävä osansa siinä oli myös hallitustenvälisyydellä ja sillä, ettei Euroopan integraatio ole edennyt.
Meidän ei pitäisi keskustella sodan säännöistä vaan päättäväisyydestä puolustaa oikeuksia, vapauksia ja demokratiaa. Ette todennut mitään tavasta, jolla parlamenttikäsittelyjä kierretään. Teillä ei ollut mitään sanottavaa demokratian epävarmasta luonteesta, ehkäisevistä toimista tai salaisten palvelujen ja poliisivoimien välisestä yhteistyöstä sen enempää kuin kritiikistä, jota parlamenttimme on esittänyt ala-arvoisista kertomuksista, joista ei selviä, ovatko käytetyt keinot oikeasuhtaisia, asianmukaisia tai välttämättömiä. Jos todellakin haluatte lisää varoja lainvalvontaan, mielestäni ei riitä, että heittelette ilmaan sanoja, kuten terrorismi, ihmiskauppa ja kansainvälinen rikollisuus. Eurooppamme puolustaa itseään ennen kaikkea olemalla Eurooppa – vapaa demokratia, joka perustuu vihan sijasta lain kirjaimeen. 
Johannes Blokland (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, terrorismi ei ole uusi vaan ikivanha ilmiö, jolla pyritään horjuttamaan yhteiskuntajärjestystä sekä lietsomaan levottomuutta ja epävakautta. Useat jäsenvaltiot tuntevat valitettavan hyvin islamistiterrorismia edeltäneet terroriteot esimerkiksi 1970- ja 1980-luvuilta, kun terrorismin torjunnassa myötäiltiin tuon ajan käsitystä tietosuojasta. Tällä hetkellä tarvitsemme uusia keinoja ja tekniikoita terrorismin torjumiseksi niin, että samalla kunnioitetaan asianmukaisesti yksilönvapauksia ja yhteisömme turvallisuustakeita. Tästä syystä mietinkin, olemmeko menneet hieman liian pitkälle yksityisyydensuojaa koskevien vaatimustemme kanssa, kun otetaan huomioon, kuinka terroristeja aiemmin jäljitettiin ja iskuja torjuttiin. Käsittääkseni useat jäsenet eivät halua antaa tukeaan kauaskantoisille toimille, mutta parlamentin esittämät rajoitukset ja vastalauseet hankaloittavat tietojen käsittelyä. Kysynkin komission jäseneltä Frattinilta, voidaanko yksilöidä käytännön toimenpiteitä, joilla lisättäisiin luottamusta komission ja neuvoston tekemiin ehdotuksiin. Tarkoitan tietojen säilyttämistä suljetuissa tietokonejärjestelmissä, jotka eivät ole yhteydessä Internetiin. Kehotan teitä tekemään selkeitä ja konkreettisia lupauksia, joilla hälvennetään parlamentin huolia. 
Ewa Klamt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, terrori-iskut aiheuttivat ja aiheuttavat edelleen ongelmia useissa jäsenvaltioissa. Saksassa oli Punainen armeijakunta, Irlannissa on IRA ja Espanjassa ETA, jotka kaikki pyrkivät tavoitteisiinsa väkivallan keinoin. Niiden toteuttamat iskut olivat julmia ja perusteettomia, mutta nykyisten terrori-iskujen syynä ovat historialliset seikat ja ideologiat, ja ne rajoittuvat yhteen maahan tai alueeseen.
Syyskuun 11. päivän tapahtumat Yhdysvalloissa antoivat terrorismille täysin uuden ulottuvuuden, josta tuli yksiselitteisesti eurooppalainen Madridissa 11. maaliskuuta ja Lontoossa 7. heinäkuuta tapahtuneiden iskujen myötä. Konflikti ei ole enää pelkästään kansallinen vaan koko länsimaailma on vakavasti uhattuna. Lontoon hirmuteot osoittivat, etteivät iskuihin syyllistyvät henkilöt livahda rajojen läpi Eurooppaan terrori-iskuja tekemään. Terroristit elävät sen sijaan keskuudessamme, he ovat saaneet kansalaisuutemme, käyvät koulujamme, käyvät töissä ja vaikuttavat olevan osa yhteiskuntaamme. Näiltä ihmisiltä ei ollut riistetty mahdollisuuksia niin, että he olisivat joutuneet elämään yhteiskunnan reunalla. Ulkoiselta olemukseltaan he olivat yhteiskuntiemme huomaamattomia jäseniä, mutta he eivät selvästikään tunteneet jakavansa elämäntapaamme tai arvojamme. Kaukana siitä: nämä terroristit halusivat tappaa umpimähkäisesti tavoitteenaan saada sekaisin Eurooppa, arvomme ja elämämme.
Jotkut heistä olivat eläneet keskuudessamme, naapureinamme, jo vuosia tai jopa vuosikymmeniä. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että he olisivat eläneet kanssamme. Erityisesti Lontoon iskut osoittivat, ettei ajatus sulatusuunina toimivasta yhteiskunnasta ole toteutunut. Kun suvaitsevaisuus käsitetään väärin ja ymmärretään "tee niin kuin tahdot" -asenteeksi, se ei johda värikkäisiin ja hedelmällisiin, suvaitseviin ja avoimiin kulttuurisekoituksiin, elämäntapoihin ja mielipiteisiin. Tämä väärin ymmärretty suvaitsevaisuus saa aikaan rinnakkaisia yhteiskuntia, ryhmiä, joihin meillä ei ole pääsyä, joiden toiminnasta emme tiedä tosiasiassa mitään ja jotka toimivat yhteiskunnassamme tavoitteenaan tuhota se.
Tästä syystä jäsenvaltioiden ja koko Euroopan unionin on vastattava uhkaan hyödyntämällä lainsäädännön lisäksi myös lainvalvontakoneistoa. Meidän on suojeltava kansalaisiamme yhdessä ja yhteistyössä. Euroopassa on otettava käyttöön tiukkoja toimenpiteitä, jotka on viipymättä toteutettava käytännössä kaikissa jäsenvaltioissa perusteellisesti ja tarkoituksenmukaisesti.
Yksi toimenpiteistä, jonka olemme jo ottaneet käyttöön, on eurooppalainen pidätysmääräys, jonka tarkoituksena on karkottaa rikolliset yhdestä jäsenvaltiosta toiseen suhteellisen vähällä byrokratialla. Näin terroristien ja heidän tukijoidensa toiminta saadaan lakkautettua nopeammin. Saksassa tämä periaatteessa hyvä eurooppalainen toimenpide on kuitenkin osoittautunut epäonnistuneeksi. Tuomioistuimet joutuivat vapauttamaan syyrialaissyntyisen saksalaisen, jota epäiltiin osallisuudesta Madridin terrori-iskuun. Miksi näin? Syynä ei ollut se, etteikö Saksassa olisi terrorisminvastaista lainsäädäntöä. Saksan nykyinen punavihreä hallitus möhli eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanossa niin, että Saksan korkein oikeus käveli Saksan lainsäädännön yli, jolloin terroristiepäilty jouduttiin vapauttamaan eivätkä Espanjan viranomaiset voi enää panna häntä syytteeseen.
Tämä osoittaa, että yhdessä jäsenvaltiossa tehdyt virheet voivat vaikuttaa ihmisten turvallisuuteen kaikissa muissa jäsenvaltioissa. Integroituminen yhteiskuntaamme on otettava vakavasti, jotta Madridin ja Lontoon tapahtumat eivät toistuisi muualla. Pysyvä oleskelulupa olisi myönnettävä ainoastaan niille, jotka todella haluavat muuttaa Eurooppaan ja omaksua uuden elintavan, uudet toimintatavat ja uuden kotimaan normit. On tehtävä selväksi, että eurooppalainen yhteiskunta tarjoaa ihmisoikeuksia, demokratiaa, vapautta, naisten ja miesten tasa-arvoa, naapurisopua, sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja paljon muuta, kun se taas toisaalta edellyttää, että ihmiset omaksuvat meidän demokraattiset arvomme, käsityksemme vapaudesta ja sen puolustamisesta.
Vaikka lainsäädäntö ja rikosoikeusjärjestelmä ovat välttämättömiä politiikasta päätettäessä, eurooppalaisen tietoisuuden ja tunteen eurooppalaisesta identiteetistä on kuitenkin yhdistettävä meidät paitsi taloudellisesti talous- ja rahaliitoksi myös arvoyhteisöksi. Meidän on tarjottava jotain vastapainoksi ideologioille, joilla on taipumusta äärimmäisyyteen ja radikaalisuuteen ja joiden ilmenemismuotoina ovat viime kädessä terroriteot ja itsemurhapommitukset. Tämä vastapaino on yhteisö, jonka kansalaiset elävät yhdessä ja tukevat toisiaan, sillä he elävät yhteisessä yhteiskunnassa, jonka puolesta kannattaa elää ja työskennellä ja jonka rakentamisessa heillä oli ja on yhä osuutensa. 
Stavros Lambridinis (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tiedän lukuisten keskustelujemme perusteella, että pidätte erittäin tärkeänä kansalaisten perusoikeuksien ja henkilötietojen suojaamista. Olisi kuitenkin ollut hyvä, jos olisitte ehdottanut kolmen perussuuntaviivan sijasta viittä, eli kansainvälisen yhteistyön, tehokkaan poliisiyhteistyön ja modernin teknologian hyödyntämisen lisäksi olisitte voinut ottaa samanaikaisesti esille yksilön vapauksien suojaamista koskevat lait ja niitä käsittelevät elimet sekä poliittiset ja yhteiskunnalliset ohjelmat, joilla torjutaan terrorismin ilmiötä.
Yksilönvapaus ja terrorismin torjunta eivät sulje toisiaan pois. Jos kansalaiset tuntevat jopa ilman todellista syytä, että heitä valvotaan liikaa, he ryhtyvät sensuroimaan omia sanomisiaan ja tekemisiään, mikä on uhka demokratialle ja voitto terroristeille.
Tämä kaikki on tärkeää, kun tutkimme ehdotuksia, jotka koskevat Euroopan kansalaisten sähköistä viestintää koskevien tietojen keräämistä. Osoititte meille tänään, että näiden tietojen hyödyntäminen oli erittäin tarpeellista kaikissa tapauksissa. Osoititte meille myös, että tietyissä tapauksissa se oli välttämätöntä.
Puheenjohtajavaltio ei kuitenkaan vielä ole esittänyt tutkimusta, jossa käsiteltäisiin kaikkia niitä tapauksia, joissa näiden tietojen hyödyntäminen on ollut hyödyksi muttei kuitenkaan välttämätöntä. Tällainen tutkimus olisi hyvä nähdä. Muistutan kuitenkin, ettei edellytyksenä ole, että toimenpiteet ovat hyödyllisiä tai tärkeitä. Edellytyksenä on, että kaikki toimenpiteet ovat välttämättömiä ja oikeasuhtaisia. Meidän on vakuutettava kansalaiset siitä, että heidän teleliikennetietonsa, joita säilytetään pitkiä aikoja, ovat suojassa niin, ettei valtio eivätkä – korostan tätä – myöskään yksityishenkilöt voi käyttää niitä väärin. Kaikki televiestintäyrityksissä työskentelevät henkilöt eivät todellakaan ole viattomia.
Näin ollen asiasta voidaan tehdä ainoastaan sellainen lainsäädäntöaloite, jossa säädetään tuomioistuinten, hallituksen ja parlamentin toteuttamasta riippumattomasta käytännön seurannasta. Tarkoituksena on varmistaa, etteivät yksityiset tai valtion palveluntarjoajat voi käyttää näitä suunnattoman suuria tietokantoja laittomiin tarkoituksiin ja että tietokannat on tehokkaasti suojattu hakkereilta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, vielä ei ole vahvistettu toimintamallia tietosuojasta kolmannessa pilarissa, josta neuvosto on esittänyt aloitteensa. Perukaa tämä aloite, jotta voimme työskennellä yhdessä komission ja komission jäsenen Frattinin piakkoin tekemän aloitteen parissa.
Viittasitte perustellusti perustuslain hylkäämiseen johtaneisiin kielteisiin äänestystuloksiin joissakin jäsenvaltioissa. Hylkääminen johtui kuitenkin siitä, että useat kansalaiset kokevat, ettei heidän äänensä kuulu Euroopassa. Tilannetta ei todellakaan paranna se, että parlamentilta kielletään yhteispäätösoikeus näin tärkeissä asioissa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, totean lopuksi, että meille jakamassanne asiakirjassa lukee seuraavaa: 
"Jotkut rikolliset ja terroristit kehittävät tulevaisuudessa teknologioiden käyttöä niin, että tällaisten tietojen säilyttämisen merkitys tutkimuskeinona vähenee". 
 Toisin sanoen katsotte, ettei näitä toimenpiteitä tarvita tulevaisuudessa lainkaan. Oletteko esittänyt tai aiotteko esittää säännöstä, jolla tietojenkeruu lopetetaan, kun näin tapahtuu? 
Sophia in 't Veld (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Euroopan on tarjottava kansalaisilleen todellista turvallisuutta, ei vain valheellista turvallisuuden tunnetta. Emme tarvitse mahtipontisia lausuntoja vaan pikaisia toimia: tiiviimpää yhteistyötä ja tietojen vaihtoa sekä sovittujen toimenpiteiden täysimääräistä ja nopeaa toteuttamista. Emme tarvitse ainoastaan lisää tiedonkeruuta vaan myös käytettävissä olevien tietojen tehokkaampaa hyödyntämistä. Europolille ja Eurojustille on lopultakin annettava todellinen tehtävä rikosten ja terrorismin torjunnassa.
Suhtaudun myönteisesti komission jäsenen Frattinin johdonmukaiseen näkemykseen asianmukaisesta tasapainosta turvallisuuden ja vapauden välillä sekä tarpeesta lisätä eurooppalaisen yhteistyön tehokkuutta. Totta puhuen tämä näkemys on mielestäni huomattavasti vakuuttavampi kuin puheenjohtajavaltion esittämä ankarien toimenpiteiden yksipuolinen toivomuslista. Jäsenvaltiot väittävät, että ne toteuttavat näitä toimia suojellakseen demokratiaamme, mutta itse asiassa ne tekevät tämän kiertämällä parlamentaarisen valvonnan, joka se on erittäin epämukavaa.
Torjun lisäksi täysin kaikki ehdotukset Euroopan ihmisoikeussopimuksen vesittämisestä. Mielestäni olemme nyt heikoilla jäillä. Oikean tasapainon löytämisestä on tullut kulunut fraasi. Kukaan ei sano, että haluaisimme löytää vääränlaisen tasapainon, mutta erittäin kuvaavaa on se, ettei puheenjohtajavaltion asiakirja edes sisällä kansalaisoikeuksia koskevaa kappaletta. Älkäämme unohtako, että meidän avoin, vapaa ja demokraattinen yhteisömme on turvallisin paikka ihmisille.
Haluan ottaa esille kolme seikkaa. Neuvoston puheenjohtaja vaatii oikeudellisia takeita matkustajatietojen väärinkäytöksiä vastaan, mutta tiedämme kaikki, että juuri nämä takeet eivät sisälly Yhdysvaltojen kanssa tehty sopimukseen lentomatkustajia koskevasta matkustajarekisteristä. EU:n kansalaisilla ei ole käytössään mitään asianmukaista oikeussuojakeinoa virheiden ja väärinkäytösten tapauksessa.
Lentokieltoluettelot ovat toinen huolenaihe. Millä perusteella ihmisiä kirjataan tällaiseen luetteloon? Kenellä on pääsy näihin luetteloihin? Jos joku on kirjattu luetteloon vääristä syistä, kuinka hänet voidaan poistaa siitä?
Tietojen säilyttämisen hyödyllisyys tutkimusten ja syytteeseenpanon kannalta on kiistaton, mutta yleisen valvonnan tarpeellisuutta ei ole vielä osoitettu vakuuttavasti. Lisäksi paljon on vielä tehtävä inhimillisen tiedustelun alalla eli vanhanaikaisissa vakoilutoiminnoissa sen sijaan, että keskitytään yksinomaan moderniin tekniikkaan, vaikka se onkin seksikkäämpää. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, täysin turvallisessa yhteiskunnassa ei ole kyse poliisivaltiosta. Poliisivaltio on epäilyttävä ja turvaton yhteiskunta, jossa kukaan ei halua elää. Kaikkea terrorismia ja järjestäytynyttä rikollisuutta ei koskaan saada kitkettyä lisäämällä jatkuvasti poliisin valtaa, vaan näin ainoastaan heikennetään demokratiaa.
Paras ase on vähentää rikollisjärjestöjen ja terroristiryhmittymien värväystoimintaa, mikä tapahtuu lisäämällä suvaitsevaisuutta ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta sekä vähentämällä köyhyyttä ja sallimalla laillinen maahanmuutto. Jos ihmiset eivät tunne itseään sorretuiksi tai syrjäytetyiksi, heitä on hankalampi värvätä näihin ryhmittymiin.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, biotunnistetietoja sisältävät passit eivät ole aivan yhtä tehokkaita kuin väitätte. Oletteko lukenut Yhdysvaltojen vetoomustuomioistuimen selvityksen? Kaikkia epäiltyjä ei saada tunnistettua. Viattomat, huonosti koulutetut työläiset, joiden sormenjäljet ovat epäselvät, ovat vaarassa joutua pysäytetyiksi rajoilla. Kustannukset ovat . Yksin EU:ssa biotunnistetietoja sisältävät passit maksaisivat noin 10 miljardia euroa. Ne eivät ole rahan väärti. 
Carlos Coelho (PPE-DE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, olen samaa mieltä neuvoston puheenjohtajan kanssa hänen todetessaan, että terrorismin torjunnan on oltava yksi EU:n ensisijaisista tehtävistä. Terrorismi on yksi vakavimmista demokratiaan, ihmisoikeuksiin sekä taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen kohdistuvista uhista.
Terroriuhka koskee meitä kaikkia. Tiettyyn jäsenvaltioon kohdistettua terrori-iskua on pidettävä koko EU:ta ja yhteiskuntamme perustan muodostavia yhteisiä arvojamme kohtaan tehtynä iskuna. Unionin onkin osoitettava solidaarisuuttaan ja pyrittävä kaikin mahdollisin keinoin suojelemaan tehokkaasti kansalaisten oikeuksia ja vapauksia. Haluan korostaa juuri kansalaisten oikeuksia ja vapauksia.
Kun otetaan huomioon terroriverkostojen järjestäytyneisyyden taso ja kyky toimia yli rajojen, reaktiomme on oltava luja ja tehokas. Tähän tavoitteeseen pääsemiseksi yhteistyön ja koordinoinnin on oltava tiivistä ja tehokasta niin jäsenvaltioissa kuin kansainvälisestikin.
Turvallisuusnäkökohdista on tullut jälleen tärkeitä uusimpien terrori-iskujen johdosta. On päätettävä toimenpiteistä, jotka jäsenvaltiot panevat tehokkaasti täytäntöön. Näitä ovat kansainvälisen yhteistyön lisääminen tiukentamalla ulkorajojen valvontaa niin, että otetaan käyttöön toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmä (SIS II), matkustusasiakirjojen turvallisuuden lisääminen ja biometristen tietojen käyttöönotto, terrorismin rahoituksen estäminen, tietojenvaihdon tehostaminen ja tietojärjestelmien paras mahdollinen hyödyntäminen, jotta Europol pystyy toimimaan tehokkaammin, sekä yhteisten toimenpiteiden käyttöönotto muun muassa ennaltaehkäisyn, valmiuden ja seurauksien hallinnan alalla.
Meidän on myös löydettävä nopeita ja oikeudenmukaisia keinoja tarjota apua terrorismin uhreille, jotka ovat epäinhimillisen väkivallan viattomia panttivankeja.
Toivommekin, että komissio esittää mahdollisimman pian ennaltaehkäisyä, suojelua ja terrorismintorjuntaa koskevia ehdotuksia. Suhtaudun myönteisesti komission varapuheenjohtajan Frattinin lausuntoon siitä, että komissio esittää pian elintärkeitä infrastruktuureja ja henkilötietojen suojaa koskevia aloitteita.
Korostan lopuksi, että turvallisuutta voidaan lisätä ainoastaan oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti ja edellyttäen, että kansalaisten perusvapauksia ja -oikeuksia suojataan. Lontoossa poliisin vastikään tappaman nuoren brasilialaisen kohtalo muistuttakoon meitä siitä, että jos yhteiskuntamme alentuu barbaarisuuden tasolle, terroristit ovat saavuttaneet tavoitteensa, joka on yhteiskuntiemme ja arvomaailmamme tuhoaminen. 
Jan Marinus Wiersma (PSE ).
    Arvoisa puhemies, pidän erittäin tärkeänä tämänpäiväistä keskustelua toimenpiteistä, joita meidän on toteutettava yhdessä terrorismin ja terroristien torjumiseksi. Arvostan neuvoston puheenjohtajan käytännönläheistä ja tarkoituksenmukaista lähestymistapaa hänen todetessaan, että meidän olisi saavutettava joitakin tavoitteita näiden kuuden kuukauden aikana, jolloin hän toimii neuvoston puheenjohtajana ja ottaa niistä vastuun. Suhtaudun erityisen myönteisesti myös komission jäsenen huomautuksiin sosiaalisesta asiayhteydestä, jossa meidän olisi käsiteltävä islamiin liittyvää terrorismiongelmaa.
Haluan lisätä omat huomautukseni terrorismin torjunnan osittain poliittisesta ulottuvuudesta. Mielestäni sisä- ja ulkopolitiikan välillä on nimittäin merkittävä yhteys, kun puhutaan terrorismista. Kohtaamamme terroriuhka on mainio esimerkki ulko- ja sisäpolitiikan yhteenkietoutumisesta yhtäältä fyysisestä näkökulmasta, kun EU:n ulkopuolelta peräisin olevat henkilöt ja ryhmittymät tulevat EU:hun tarkoituksenaan tehdä terrori-iskuja, mutta toisaalta ennen kaikkea siksi, että kyseessä ovat verkostot ja ajatustavat, jotka leviävät yli rajojen. Nämä ajatustavat liittyvät usein nimenomaisesti Euroopan tai länsimaailman ja muun maailman väliseen suhteeseen. Terroristit perustelevat lisäksi toimintansa väärin vetoamalla uskontoonsa, joka on myös useiden EU:n kansalaisten uskonto, ja aiheuttavat näin jännitteitä, minkä vuoksi edessämme on todella hankala ja arkaluonteinen tehtävä. Emme voi poistaa näitä uhkia toteuttamalla ainoastaan sisäistä turvallisuutta koskevia toimia. Meidän on siksi mukautettava niitä myös ulkopolitiikkaamme sopiviksi, mikä edellyttää muutakin kuin pelkkää yhteistyötä EU:n ulkopuolisten valtioiden poliisivoimien ja turvallisuuspalvelujen kanssa.
Meidän on myös tarkasteltava suhdettamme islamilaisen maailman maihin ja niitä koskevaa politiikkaamme. On aika omaksua realistinen näkökanta, joka eroaa tähän saakka politiikan ohjenuorana olleesta toimintamallista. Useissa maissa korruptio ja huono hallinto ovat huomattavasti todennäköisemmin radikalismin taustalla kuin meidän politiikkamme. Ulkopolitiikkamme ensisijaisina tavoitteina on oltava demokratiakehityksen tukeminen ja hallinnon nykyaikaistaminen. Tavoitteemme on sama kuin useilla yhdysvaltalaisilla, mutta meidän on kuitenkin vältettävä Yhdysvaltojen useiden uuskonservatiivien omaksumaa Lähi-idän demokratisaatiota koskevaa radikaalia lähestymistapaa. Euroopan olisi hyödyllistä tutkia Etyjin esimerkkiä ja sitä, voisiko tämä Euroopassa kehittämämme järjestö toimia myös Lähi-idässä. Tämän lisäksi toimiemme on oltava johdonmukaisia puheissamme ja teoissamme sekä siltä osin, millaista politiikkaa jäsenvaltiot toteuttavat.
Jos voisimme tällä tavoin auttaa ongelmien ratkaisemisessa tuolla alueella, siitä olisi hyötyä myös oman yhteiskuntamme eri yhteisöjen välisissä suhteissa. Ulkopolitiikkamme pitäisi tarjota meille ja maltilliselle muslimienemmistölle päteviä perusteluja keskustelussamme radikaalien ryhmittymien kanssa. Islaminuskoisten maiden kanssa käymämme vuoropuhelun on oltava suoraan perustana sille, millaista vuoropuhelua käymme yhteiskuntamme muslimiyhteisöjen kanssa. Ainoastaan näin voimme eristää uskonyhteisöstään sen pienen vähemmistön, joka uskoo saavuttavansa jotain turvautumalla äärimmäiseen väkivaltaan. Ulkopolitiikka on olennainen osa sisäpoliittista palapeliä. 
Antonio Di Pietro (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Eurooppa voi ja sen täytyy reagoida lujasti ja toteuttaa kaikki mahdolliset toimenpiteet, joita tarvitaan yhteiskuntamme uuden ajan syövän eli terrorismirikollisuuden tehokkaaksi torjumiseksi. Olemme näin ollen samaa mieltä terrorismia koskevaan uudistettuun toimintasuunnitelmaan sisältyvistä toimenpiteistä.
Meidän on luonnollisesti jatkettava toimiamme ja pyrkimyksiämme Eurojustin ja Europolin lujittamiseksi ja niiden toiminnan tehostamiseksi. On otettava käyttöön eurooppalainen pidätysmääräys, toteutettava yhteistyötä ja tietojenvaihtoa, valvottava ja jäljitettävä pankkisiirtoja, lisättävä valvontakameroiden käyttöä ja puhelin- ja teleliikennetietojen keräämistä sekä jäädytettävä terroristiepäiltyjen rahavarat.
Ymmärrämme tietenkin, että samalla olemme vaarassa rajoittaa tiettyjen perusoikeuksien käyttöä, kuten oikeutta yksityiselämään, mutta koko yhteiskunnan oikeuksia on aivan yhtä oikein ja tärkeää suojella, ja tällä hetkellä se onkin ensisijainen tehtävämme, sillä nämä oikeudet ovat samalla tavoin perustavia ja niihin kohdistuu vielä suurempi uhka. Hätätila on todellinen, halusimmepa sitä tai emme, ja meidän onkin tuettava lujasti ja rohkeasti toimia, joilla saatetaan poikkeuksellisesti ja väliaikaisesti myös rajoittaa yksilön oikeuksia, kun pyritään suojaamaan tärkeämpää yhteistä hyvää, kuten ihmisten turvallisuutta. Tähän on kuitenkin aina saatava lupa toimivaltaisilta oikeusviranomaisilta.
Terrorismia koskeva nollatoleranssi ei tarkoita sitä, että jätämme huomiotta oikeusjärjestelmiimme olennaisena osana kuuluvat perusperiaatteet, vaan se tarkoittaa aina lain mukaista toimintaa. Tästä syystä tuomitsemme jyrkästi CIA:n organisoimat sieppaukset, joita on toteutettu jäsenvaltioiden suvereenilla maaperällä. Siepatuksi joutui muun muassa eräs Egyptin kansalainen Milanossa 16. helmikuuta 2003. Pahoittelemme myös niin sanottua tappolupaa, joka myönnetään aivan liian usein poliiseille epäilyjen perusteella ilman, että se olisi selkeästi perusteltu itsepuolustuksella; näin valitettavasti tapahtui vastikään eräässä eurooppalaisessa maassa.
Lopuksi annan hyväksyntäni terrorismia koskevalle laille ja terrorismin päättäväiselle torjunnalle edellyttäen, että se tapahtuu lakia kunnioittaen ja lain nimissä. 
Elmar Brok (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, tiedämme, että nykypäivän terroristit toimivat kansainvälisesti, eivätkä heidän väkivaltaiset tekonsa tunne rajoja vaan aiheuttavat niin laajaa tuhoa, ettei vastaavaa ole nähty sitten sotien. Tiedämme myös, että tästä syystä olemme teoriassa ottaneet käyttöön uuden turvallisuusmääritelmän, jolla on tarkoitus yhdistää sisäisen ja ulkoisen turvallisuuden osa-alueet. On kuitenkin myönnettävä, ettemme todellakaan ole vielä onnistuneet yhdistämään sisäistä ja ulkoista turvallisuutta käytännöllisellä ja tehokkaalla tavalla.
On lisäksi selvää, että joissakin tapauksissa kansainväliset toimet ovat parempi tapa puuttua tähän rajat ylittävään ilmiöön esimerkiksi silloin, kun syyllisiä koulutetaan maassa A, heidät lähetetään maahan B, heitä käskevät henkilöt maassa C ja he tekevät terrori-iskun maassa D. Tästä syystä tarvitsemme rajat ylittävää yhteistyötä. Neuvoston puheenjohtajakin mainitsi joitakin naapurivaltioita koskevia esimerkkitilanteita, joissa tarvittiin tiivistä yhteistyötä. Mielestäni tiiviimpään yhteistyöhön olisi otettava mukaan sekä sisä- että ulkopolitiikkaan osallistuvat tahot. On tärkeämpää keskittyä tähän kuin tiukentaa sisäpoliittista valvontaa ja rajoittaa yksittäisten kansalaisten vapauksia.
Jäsen Wiersma totesi perustellusti, että salaisten palvelujen välinen yhteistyö ja tietojenvaihto on huomattavasti tärkeämpää kuin jäsenvaltioidemme yksittäisten kansalaisten ahdistelu. Se on myös tehokkaampaa. On hyvä ottaa huomioon myös se, että kun terrori-iskuja tapahtuu, jäsenvaltiot antavat neuvostossa yhteisiä hienoja lausuntoja mutta mitään ei loppujen lopuksi tapahdu. Tämä koskee lähes kaikkia jäsenvaltioita.
Tämä tehottomien jäsenvaltioiden luettelo on pitkä, ja kotimaani sisältyy siihen perustellusti, sillä kuten jäsen Klamt totesi, se ei ole pannut täytäntöön pidätysmääräystä. Voisin lisätä, ettei se myöskään ole saattanut osaksi lainsäädäntöään seuraavia asiakirjoja: oikeudellisesta yhteistyöstä rikosasioissa 29. toukokuuta 2000 tehty yleissopimus, oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskevasta yleissopimuksesta 16. lokakuuta 2001 tehty pöytäkirja ja Europol-yleissopimuksen muuttamisesta 27. marraskuuta 2003 tehty pöytäkirja. Se ei myöskään ole noudattanut jo vuonna 2003 annettua määräystä rahavarojen jäädyttämisestä ja todisteista. Tällaiset luettelot ovat kuitenkin turhia, joten kehotan jäsenvaltioita vihdoin tekemään sen, mihin ne ovat sitoutuneet, ja ryhtymään tosissaan toimiin tämän rajat ylittävän ilmiön torjumiseksi sen sijaan, että ne pitävät yhä uusia puheita antaakseen itselleen synninpäästön aina, kun terrori-iskuja tapahtuu, ilman että mihinkään jatkotoimiin taaskaan ryhdytään. Tällä tavoin ne huijaavat kansalaisia. Meidän on tehtävä selväksi, ettemme hyväksy enää tällaista toimintaa. 
Enrique Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on sanomattakin selvää, että haluan ilmaista Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisille osanottoni ja ihailuni heidän rohkeudestaan. Haluan kommentoida kolmea seikkaa neuvoston puheenjohtajan ehdottamasta kolmesta lähestymistavasta.
Ensinnäkin olen samaa mieltä hänen puheensa alkajaisiksi esittämästään huomiosta, joka koski yhteisten arvojemme eli demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen puolustamista. Näiden arvojen ansiosta olemme onnistuneet luomaan rauhanomaisen ja yhdistyneen Euroopan. Ilmeiseen kulttuurien väliseen yhteentörmäykseen on vastattava juuri tältä perustalta. Meillä kaikilla on ongelmamme fundamentalistien kanssa. YK:n yleiskokouksen alla on mielestäni tärkeää puolustaa yhdessä kulttuurien liittoa. Espanjan ja Turkin hallitukset ovatkin esittäneet yhteisen ehdotuksen tästä asiasta, ja käsittääkseni Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus kannattaa sitä.
Toiseksi ymmärsin neuvoston puheenjohtajan ja komission jäsenen Frattinin sanoista, että pyrimme yhtenäistämään terrorismin ja kansainvälisen rikollisuuden vastaista lainsäädäntökehystä, vaikkei perustuslaki olekaan vielä voimassa. Tässä yhteydessä haluan sanoa neuvoston puheenjohtajalle, että vaikka useat ovat torjuneet perustuslain, sitäkin useammat kannattavat sitä.
Mielestäni meidän on tällä hengähdystauolla jatkettava työskentelyä sen varmistamiseksi, että oikeuskehys taataan perustuslaissa. Neuvoston puheenjohtaja, joka on harras Euroopan puolestapuhuja, voi varmasti vaikuttaa Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukseen ja vakuuttaa sen perustuslain hyvistä puolista. Kehotan häntä tekemään näin.
Kolmanneksi käsittelen tiedustelupalvelujen välistä tietojenvaihtoa ja yhteistyötä, jonka osuus terrorismin torjunnasta on ainakin 70 prosenttia. Otan esille neuvoston puheenjohtajan laajasti käsittelemän seikan eli televiestinnän.
Puhuttaessa yksityisyyden suojasta on muistettava, että on olemassa suurempi hyvä, joka oikeuttaa aktiiviseen politiikkaan. Neuvoston puheenjohtaja viittasi Lontoon tapahtumiin. Voin kertoa hänelle, että Madridin pommi-iskujen yhteydessä poliisit pystyivät tunnistamaan terroristit nopeasti juuri matkapuhelintietojen perusteella. Tällä tavoin vältyttiin lisäksi useilta muilta uhreilta, sillä terroristit olivat valmiita jatkamaan iskuja. Tämä on mielestäni otettava huomioon erityisesti, kun kyseessä ovat yksityisyyden suoja ja yhteiskuntamme yhteiset arvot. 
Sajjad Karim (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, Lontoossa tapahtuneiden terrori-iskujen johdosta otettiin käyttöön tappolupa, mikä johti siihen, että Yhdistynyt kuningaskunta on nyt suoraan vastuussa viattoman miehen tappamisesta täysin hänen ulkonäkönsä perusteella. Hän on tietenkin uhri, mutta uhreja on muitakin, millä viittaan ihmisoikeuksien ja kansalaisvapauksien tilaan EU:ssa.
Tietyt EU:n hallitukset ovat oikeuttaneet täysin rotuprofilointiin perustuvat henkilöntarkastukset. Jos turvallisuuspalvelut ilmoittavat avoimesti tarkkailevansa etnisiin vähemmistöihin kuuluvia nuoria miehiä, myös muu yhteiskunta saattaa alkaa suhtautua epäilevästi tähän profiiliin sopiviin henkilöihin. Yhteisöjen sisäiset suhteet kärsivät merkittävästi.
Meidän on vastattava terroriuhkaan tiedustelupalvelujen johdolla, ja näin ollen juuri niiden väestönosien on osallistuttava toimintaan, jotka näillä toimilla ahdistetaan yhteiskunnan reunalle. Vihamielisyyttä pystytään käsittelemään ja se voidaan kitkeä pois ainoastaan tervehenkisen ja rakentavan vuoropuhelun avulla. Rikollisten jäljittäminen ja terrori-iskujen estäminen ei saa samanaikaisesti vaikuttaa kielteisesti niiden EU:n kansalaisten ihmisoikeuksien suojeluun, jotka sattuvat sopimaan tiettyyn ihmiskuvaukseen.
Yleinen turvallisuus on ensisijainen huolenaihe, mutta puheenjohtajavaltion on ymmärrettävä, että kansalaistemme vapauden aiheeton rajoittaminen on juuri se päämäärä, johon nämä ääriliikkeet pyrkivät. Jos reagoimme äärimmäisellä tavalla, saatamme ruokkia juuri sitä petoa, jonka yritämme tuhota.
Euroopalla on tänään mahdollisuus vastata rajojemme sisällä oleviin äärivoimiin älykkäällä, lujalla ja vapautta arvostavalla tavalla niin, että kansalaisiamme pidetään samanarvoisina niin kauan, kunnes joku heistä todellakin ryhtyy yhteiskuntamme turvallisuutta uhkaavaan toimintaan. Tällöin meidän on vastattava yksimielisesti, säälimättömästi ja lujasti mutta aina oikeasuhtaisesti ja laillisesti. Omat toimemme eivät saa johtaa sellaiseen kielteiseen tulokseen, johon terroristit eivät itse ikinä pystyisi.
Moskeijoiden ratsaamisesta puhutaan paljon. Olen itse eurooppalainen muslimi. Sain uskonnollisen opetukseni juuri tuossa moskeijajärjestelmässä. Opin olemaan hyvä ja osallistuva kansalainen, joka on ylpeä eurooppalaisuudestaan ja brittiläisyydestään. Älkää tehkö miljoonista kaltaisistani toisen luokan kansalaisia ainoastaan ulkonäkömme perusteella jättämällä huomiotta tähän yhteiskuntaan antamamme panoksen.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toistan vielä: omat toimemme eivät saa johtaa sellaiseen kielteiseen tulokseen, johon terroristit eivät itse ikinä pystyisi 
Camiel Eurlings (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, yksilönvapauden ja koko yhteiskunnan turvallisuuden välinen tasapaino on olennainen osa demokraattista yhteiskuntarakennetta. Tätä tasapainoa pitäisi kuitenkin aina voida kritisoida ja siitä pitäisi voida keskustella. Olen samaa mieltä neuvoston puheenjohtajan kanssa siitä, että näinä kasvaneen uhan aikoina tasapainoa on tarkasteltava uudelleen tarkoituksena suojella yhteistä vapauttamme. Tässä yhteydessä on todellakin omaksuttava rajat ylittävä lähestymistapa ennen mitään muuta, sillä kuten jäsen Brok totesi hetki sitten, turvallisuuden puute ja rikollisuus eivät tunne rajoja. Kommentoitte sitä, kuinka turvapaikkaa, ihmiskauppaa ja huumekauppaa koskevia asioita olisi käsiteltävä. Nämä ovat perustuslain kulmakiviä, ja olen tyytyväinen siihen, että pidätte niitä tärkeinä. Toivon, että puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta sitoutuu täysipainoisesti näiden perustuslain keskeisten tavoitteiden saavuttamiseen juuri nyt, kun Eurooppa on herännyt tajuamaan terrorismin todellisen uhan, kuten itse totesitte.
Seuraavaksi käsittelen vapauden ja vastuun välistä tasapainoa. Kuten poliittisen ryhmämme puheenjohtaja Poettering totesi, useimmat Euroopassa asuvat muslimit ovat hyvin sitoutuneita eurooppalaisiin arvoihimme. Meidän olisi kuitenkin rohkeasti määriteltävä rajat entistä selkeämmin, jos haluamme puuttua niiden harvojen yksilöiden toimintaan, jotka eivät arvosta näitä arvoja. Otan esille kaksi tähän liittyvää seikkaa.
Ensinnäkin meidän on uskallettava karkottaa radikaalit imaamit, jotka ovat tulleet tänne Euroopan ulkopuolelta tarkoituksenaan aivopestä täkäläisiä. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on esittänyt tämänsuuntaisia kansallisia ehdotuksia, kuten myös Alankomaiden hallitus. Kun otetaan huomioon, että sisärajamme ovat avoimet, ettekö olekin sitä mieltä, että tällainen selkeä toimintamalli olisi otettava käyttöön kaikkialla Euroopassa. Haluaako komissio edistää tätä ehdotusta yhdessä puheenjohtajavaltion kanssa?
Toiseksi Jihadin harjoittama värvääminen on ongelma, sillä Euroopassa vallitsee mielipiteenvapaus. Meidän on pantava kuriin ne henkilöt, jotka värväävät jäseniä Jihadiin. Eikö olisi jo aika rangaista kaikenlaisesta jäsenvaltioissamme tapahtuvasta värväystoiminnasta? Tällä hetkellä se on lähes mahdotonta.
Verkon läpi livahtaa aivan liian usein ei-toivottuja järjestöjä. Jotkin maat kieltävät järjestöjä, toiset eivät. Eikö selvästi epätoivottuihin järjestöihin olisi mielestänne suhtauduttava samalla tavalla kaikkialla Euroopassa ja eikö meidän pitäisi estää Euroopan mustalla listalla olevien terroristijärjestöjen toiminta yhtä päättäväisesti kaikkialla unionissa?
Tarvitsee ainoastaan tarkastella tämänpäiväisiä tapahtumia. Otan esimerkiksi Hizb ut-Tahririn, joka on demokratiaa vastustava ja radikalismia kannattava äärimuslimijärjestö. Tämä järjestö toimii aktiivisesti Euroopassa, ja se on tiukasti kielletty Saksassa, kun taas Alankomaat ja Itävalta, joissa järjestö myös toimii, eivät millään lailla estä sen toimintaa. Ei kai näin voi olla Euroopassa vuonna 2005? Voimmeko odottaa, että puututte tällaisten järjestöjen toimintaan Euroopan laajuisesti? Voimmeko odottaa myös, että otetaan käyttöön selkeämpi politiikka, ja aiotteko vihdoin ottaa selkeän kannan Hizbollahin kaltaisiin terroristijärjestöihin?
Lopuksi käsittelen tietojenvaihtoa. Teillä on neuvoston puheenjohtajana oikeus pyytää parlamenttia käsittelemään uudelleen tietojen säilyttämistä, mutta siinä tapauksessa haluaisimme pyytää teitä vastaamaan terrorismin vastaisen toiminnan koordinoijan de Vriesin toistuviin lausuntoihin siitä, että jäsenvaltioiden välisen yhteistyön tehottomuus johtuu siitä, ettei hän saa salaisia palveluja vaihtamaan tietoja keskenään. Puhutaanpas nyt totta. Hänen mukaansa ongelmana on se, että Yhdistyneen kuningaskunnan salainen palvelu ei jaa tietojaan Euroopan laajuisesti. Voiko neuvoston puheenjohtaja tässä vaiheessa tuomita tällaisen toimintatavan ja todeta, että puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta varmistaa, että salaisten palvelujen hallussa olevia tietoja vaihdetaan tulevaisuudessa automaattisesti ja ensisijaisesti tilanteissa, joissa meidän kaikkien turvallisuus on vaarassa, kuten Madridin ja New Yorkin iskujen jälkeen sovittiin? 
Giovanni Claudio Fava (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, parlamentti ei voi olla muuta kuin yksimielinen siitä, että meidän on pikaisesti vastattava terrorismiin. Se katsoo lisäksi, että toimiemme yhteydessä on samalla tarkkaan suojeltava ihmisoikeuksia. Ihmisoikeuksilla tarkoitamme tiukkaa ja käytännönläheistä käsitystä ihmisoikeuksista emmekä ainoastaan abstraktia ja näennäistä keskustelua niistä.
Jos hylkäämme yhteisestä sopimuksesta jo pitkään voimassa olleen käsityksen ihmisoikeuksien suojelun korkeasta tasosta ja näiden perusoikeuksien kunnioittamisesta, annamme terroristeille ensimmäisen murskavoiton. Näin nimittäin osoittaisimme, että arvomme, joille väitämme länsimaailman perustuvan, ovatkin itse asiassa hauraat, epävakaat ja täysin puolueelliset.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, saanen esittää teille muutamia kysymyksiä, jotka liittyvät puheessanne huomaamiimme puutteisiin. Komission jäsen Frattini on asianmukaisesti puhunut ennaltaehkäisevistä toimista ja sen myötä perimmäisten syiden löytämisestä. Parlamentti haluaisi tietää, voisiko se saada vastauksen selvään ja yksinkertaiseen kysymykseen: oliko sota yksi syy, joka johti terrorismin leviämiseen tällä planeetalla? Komission jäsen Frattini käytti termiä "reagointi". Me haluamme kuitenkin tietää, onko mielivaltaiselle oikeudenkäytölle rajoja, kuten jäsen Watson totesi.
Tämä ei ole abstrakti filosofinen kysymys. Keskustelimme neuvoston puheenjohtajan kanssa juuri eilen siitä, että useissa maissa, nimittäin Ruotsissa, Saksassa ja Italiassa, on vireillä tuomioistuinkäsittely siitä, mikä on Yhdysvaltojen salaisen palvelun vastuu useiden Euroopan kansalaisten ja kolmansien maiden kansalaisten sieppauksista ja ovatko Euroopan salaiset palvelut osallistuneet niihin. Nämä henkilöt vietiin Egyptiin, Syyriaan ja muihin Lähi-idän maihin kuulusteltaviksi ja kidutettaviksi ja joissakin tapauksissa jopa tapettaviksi.
Mikä on neuvoston kanta näistä meneillään olevista oikeuskäsittelyistä? Tiedämme komission kannan, joka on hyvin selkeä: komissio ei suvaitse enää yhtäkään näin vakavaa ihmisoikeusloukkausta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kysyn lopuksi, noudattavatko EU:n toimielimet enää suhteellisuusperiaatetta? Useat kollegoistani ovat kysyneet tietojen säilytyksestä, ja tällä hetkellä vallalla on kaksi täysin vastakkaista näkökantaa ja lähestymistapaa. Yhtäältä komissio puhuu tietystä tarkoituksesta riippumattoman viranomaisen valvonnassa, ja toisaalta neuvosto aikoo kerätä kaikenlaisia tietoja ilman minkäänlaista valikointia.
Mihin asetetaan tasapaino, mikä on parlamentin tehtävä sen löytämisessä ja mikä on parlamentin yleinen poliittinen rooli? Kehotetaanko meitä ainoastaan hyväksymään ja ratifioimaan päätöksiä vai voimmeko myös täyttää turvaamista koskevan velvollisuutemme? Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, näihin kysymyksiin olisi hyvä saada vastaus. 
Cecilia Malmström (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, Lontoon viimekesäiset terrori-iskut osoittivat jälleen, kuinka haavoittuvia avoimet demokratiamme ovat. Kohteena olivat jälleen kerran viattomat työmatkalaiset. Kuinka voimme suojella itseämme, kun kanssaihmisistämme, kunnioitetuista naapureistamme ja pidetyistä perheenisistä tulee yhtäkkiä tappokoneita, jotka eivät tunne armoa?
Nyt tarvitaan yhteistyötä enemmän kuin koskaan, jotta pystymme estämään ja tutkimaan terrori-iskuja tai muuta rajat ylittävää rikollisuutta suunnittelevien henkilöiden toimet sekä löytämään ja pidättämään heidät. Syylliset ovat toimissaan huomattavasti edellä sekä poliisia että poliittisia päättäjiä juuri rajat ylittävän yhteistyön alalla. Meidän on tehostettava toimivaa yhteistyötä huomattavasti, jotta onnistuisimme siinä yhtä hyvin kuin edellä mainitut rikolliset.
Puhumme paljon, mutta kuten kollegat ovat jo huomauttaneet, hyvin vähän on itse asiassa tapahtunut. Terrorismin torjunnasta vastaava koordinoijamme de Vries on luonnollisesti jo useaan otteeseen todennut, että puhetta on liikaa ja toimia liian vähän. Kukaan ei ole valmis siirtymään sanoista tekoihin.
Erityisesti tiedustelutyöskentely, josta neuvoston puheenjohtaja puhui niin kantaaottavasti, on todella tärkeää. Europolille ja Eurojustille on annettava huomattavasti enemmän resursseja, ja niistä voitaisiin kehittää eräänlainen Euroopan FBI, joka koordinoi ja johtaa alustavia ja muita tutkimuksia ja joka voisi osallistua myös pidätyksiin. Eri jäsenvaltioista peräisin olevia tietoja ja tiedusteluaineistoa pitäisi pystyä koordinoimaan.
Rikollisuutta torjuttaessa joudutaan aina tasapainottamaan turvallisuus ja tiukat toimenpiteet sekä oikeus yksityisyyteen. Viime vuosien kehitys on pakottanut meidät jossain määrin alentamaan yksityisyyden suojaa koskevia vaatimuksiamme. Esimerkiksi valvontakamerat julkisilla paikoilla hyväksytään yhä laajemmin. Ne olivat ratkaisevassa asemassa myös Lontoon poliisin tunnistaessa terrori-iskujen tekijöitä.
Kaikki toimenpiteet on aina arvioitava tarkkaan. Minua ei ole vielä saatu vakuuttuneeksi väitteistä, jotka liittyvät tietojen, puhelinkeskustelujen, sähköpostiviestien ja tekstiviestien säilyttämistä koskevien laajojen järjestelmien kehittämiseen. Niiden kehittäminen todellakin rajoittaisi yksityisyyden suojaa, ja suurena vaarana olisi, että järjestelmiä väärinkäytetään useilla eri tavoilla. Onhan kuitenkin niin, että enemmistö meistä ei ole rikollisia. 
Antonio Tajani (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, syyskuun 11. päivänä, Madridissa, Lontoossa ja Sharm el Sheikissä sekä muissa Aasian ja Afrikan kaupungeissa tapahtuneet terrori-iskut osoittavat, että terrorismilla on uuden ilmenemismuodon lisäksi uudet strategiat, organisaatio ja aseet hyökätä demokratioitamme vastaan. Terroriuhan muuttuvan luonteen vuoksi meidän on uudistettava vastatoimiamme ja mukautettava niitä vapauden vastustajien voittamiseksi.
Puolustaakseen kansalaistensa oikeutta turvallisuuteen Euroopan unionin on kaikin tavoin pyrittävä saamaan käyttöönsä keinot ja lainsäädäntö, joilla estetään al-Qaidan ja sen liittolaisten toiminta ja tehdään niistä tehottomia.
Neuvoston, komission, Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden on toimittava pikaisesti yhteisten toimenpiteiden käyttöön ottamiseksi erityisesti sellaisissa arkaluonteisissa asioissa, jotka käsittävät sekä turvallisuuden että oikeuden vapauteen. Tarvitaan yhdenmukaisia toimia esimerkiksi niiden henkilöiden karkottamiseksi, jotka yllyttävät vihaan ja väkivaltaan ja ovat uhka turvallisuudelle. Italia karkotti eilen erään imaamin ja valmistelee muutaman muun henkilön karkottamista. Ilokseni Alankomaat kannattaa näitä toimia.
Yhdenmukaisia toimia sekä poliittisen ja taloudellisen vastuun jakamista tarvitaan myös rajavalvonnan ja laittoman maahanmuuton alalla, samalla tavoin kuin tarvitaan poliisin ja tiedustelupalvelujen työskentelyn yhdenmukaistamista ja koordinointia.
Suhtaudunkin myönteisesti puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan ja komission jäsenen Frattinin esittämiin ehdotuksiin. Tarkoitan teleliikennetietojen keruuta ja säilyttämistä: jos tällaisia tietoja ei olisi käytetty, yhtä Lontoon iskun tekijöistä ei olisi saatu kiinni Roomassa.
Terrorismia ei kuitenkaan voida torjua tai voittaa ainoastaan yhdellä ankaralla kädellä – luonnollisesti ihmisoikeuksia kunnioittaen – eli ainoastaan lainsäädännön keinoin sekä poliisin ja tiedustelupalvelujen avulla. Lyhyesti sanottuna yksi käsi ei riitä vaan tarvitaan myös politiikan kättä.
Euroopalta ja jäsenvaltioilta edellytetään päättäväistä toimintaa, jotta maltilliset muslimit saataisiin mukaan terrorismin torjuntaan. Tarkoitan islamilaisia neuvostoja, jotka voivat erottaa joukostaan väkivaltaiset vihaan yllyttäjät ja varmistaa, etteivät he käytä hyväkseen Euroopassa asuvia muslimeja.
Emme saa sekoittaa toisiinsa islamia ja terrorismia, vaan meidän on tuomittava ne, jotka kiihkoilun nimissä yrittävät estää Euroopan musliminuoria käymästä valtion kouluissa tai muissa virallisesti tunnustetuissa kouluissa koraanikoulujen sijaan. Tämä on huolestuttava suuntaus, josta saatiin räikeä esimerkki Milanossa, sillä näin yritetään estää maahanmuuttajien integroituminen Eurooppaan ja luomaan laittoman toiminnan pesäkkeitä.
Aivan kuten yksittäiset maat eivät pysty torjumaan nykyistä uhkaa yksinään, ei Eurooppakaan pysty siihen yksin. Tarvitaan luonnollisesti laajempaa yhteistyötä myös Yhdysvaltojen sekä maltillisten arabivaltioiden kanssa, sillä jälkimmäiset ovat myös Bin Ladenin tähtäimessä.
Kaikista näistä syistä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmään kuuluva Forza Italian valtuuskunta tukee unionin toimia terrorismin torjunnassa, sillä niillä suojellaan samalla ihmisoikeuksia ja kaikkien Euroopassa asuvien turvallisuutta. 
Rosa Díez González (PSE ).
    Arvoisa puhemies, myönnän, ettei minulla ole puolueetonta näkemystä terrorismin torjunnasta. Kannatan täysin lähestymistapaa ja ensisijaisia tavoitteita, joita neuvoston puheenjohtaja on meille tänään ehdottanut puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan puolesta. Nyt kun hän ja komission jäsen Frattini ovat molemmat läsnä parlamentissa, haluankin korostaa tarvetta toimia ja tehdä poliittinen aloite.
Terrorismin torjunta ei ole pelkästään rikollisten jahtaamista ja pidättämistä ja uhrien lohduttamista. Se tarkoittaa muutakin kuin poliisiyhteistyötä ja solidaarisuutta. Siinä ei pyritä supistamaan sisä- ja oikeusministerien toimintavaltuuksia, vaan kyse on kyvystä vastata tehokkaasti ja vastuullisesti demokratiaan kohdistuvaan terrorismin uhkaan.
Terrorismi on vaihtoehto: halveksittava, pelkurimainen ja raaka vaihtoehto. Terroritekoja ei ole ennalta määritelty missään ideologiassa, uskonnossa tai minkään sosiaalisen tai poliittisen tilanteen perusteella, eikä niille ole mitään oikeutusta.
Tehokkaalla politiikalla on pystyttävä löytämään rikoksista suoraan vastuussa olevat henkilöt ja tuotava heidät oikeuteen. Lisäksi sillä on pystyttävä puuttumaan terrorismin perimmäisiin syihin ja vaikuttamaan niihin, jotka pitävät terroritekoja oikeutettuina. Terroristeja eivät loppujen lopuksi ole ainoastaan pommien räjäyttäjät vaan esimerkiksi myös he, jotka iskostavat demokraattisessa valtiossa syntyneiden ja koulutettujen nuorten mieliin vihan, joka tekee heistä kiihkoilijoita ja saa heidät murhaamaan naapurinsa ja aiheuttamaan pelkoa miljoonissa viattomissa kansalaisissa. Tästä ovat dramaattisena osoituksena Lontoon iskut ja Espanjassa 27 viime vuoden aikana tapahtuneet ETA:n iskut.
Euroopan on ilmaistava selvä kanta, jota kansalaiset voivat pitää poliittisena kantanamme tällä alalla. Euroopan kansalaisten ja myös terroristien on huomattava, ettemme alistu elämään pelossa. Kansalaisten on tiedettävä, että olemme valmiit tekemään kaikki välttämättömät päätökset ja käyttämään kaikkia oikeusvaltion välineitä taataksemme heidän turvallisuutensa ja vapautensa sekä torjuaksemme terroristien strategian.
Demokratiassa turvallisuus on vapautta palveleva väline. Tiedämme kaikki, että turvallisuutta voi olla ilman vapautta, mutta vapautta ei voi olla ilman turvallisuutta. Vapauksien täysimääräisen harjoittamisen voi taata ainoastaan moniarvoinen, demokraattinen ja turvallinen yhteiskunta. Molemmat näistä oikeuksista ovat luovuttamattomia, ja meidän on tehtävä niistä yhteensopivia.
Tästä syystä ilmaisen tukeni esitetyille toimenpiteille ja vaadin avointa ja yhteisesti hyväksyttyä yleistä eurooppalaista terrorisminvastaista politiikkaa. Sillä lujitettaisiin demokratiaa, palautettaisiin kansalaisten luottamus toimielimiin ja riistettäisiin terroristeilta kaikki toivo. 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja sisäministeri, haluan toivottaa teidät tervetulleeksi ja antaa teille täyden tunnustuksen niistä valtavista haasteista, jotka teillä on edessänne. Haluamme teidän laillanne korostaa, että tehokkaita käytännön toimia on toteutettava ja kansainvälistä yhteistyötä tehostettava, mutta minulla on pieni varoituksen sana: olen varma, että EU voi olla hyödyksi terrorismin vastaisessa toiminnassa, mutta sillä on paha tapa pyrkiä pelkästään laajentamaan omaa valtaansa kriisin kustannuksella, eikä se välttämättä tee mitään, mistä olisi todellista käytännön hyötyä. Olette varmastikin havainnut tämän suuntauksen.
En todellakaan usko, että terrorismia voidaan torjua ainoastaan turvatoimia tiukentamalla. Sitä on torjuttava kaikin keinoin, niin poliittisesti, diplomaattisesti ja taloudellisesti kuin terroristeja tukevien yhteisöjen sitoutumisen, järkevän tiedonvälityksen ja julkisen mielipiteen muokkauksen kautta. Tähän mennessä emme ole juurikaan onnistuneet missään näistä tavoitteista. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, meidän pitäisi kuitenkin hoitaa omat asiamme kuntoon, ennen kuin Euroopan unioni osallistuu toimintaan. Parlamentissamme vierailee tänään äänestäjiä East Angliasta ja Cambridgeshirestä, ja he ihmettelevät minun laillani, milloin hallitus nimittää Yhdistyneen kuningaskunnan sisäisestä turvallisuudesta vastaavan ministerin. Huono ajatus ei välttämättä olisi sekään, että Yhdistyneen kuningaskunnan rajoja valvottaisiin tiukemmin.
Schengenin sopimuksen noudattaminen ei ole lamaannuttanut meitä, mutta meillä ei kuitenkaan ole mitään tietoa maahamme tulevista tai sieltä poistuvista henkilöistä, ja ainakin puolen miljoonan laittoman siirtolaisen ei alun alkaenkaan olisi pitänyt päästä rajojemme sisäpuolelle. Tarvitsimme Pakistanin viranomaiset kertomaan omillemme, että Lontoon itsemurhaiskuihin syyllistyneet henkilöt olivat käyneet Pakistanissa ja ehkäpä myös Afganistanissa, joissa he osallistuivat terroristien koulutukseen. Tiedämme, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa majailevat ääriainekset käyttävät jatkuvasti väärin vapaan yhteisömme tarjoamaa suojaa ja tukevat ja rahoittavat useita tunnettuja terroristijärjestöjä ja värväävät niihin jäseniä. Ei ihmekään, että Lontoota kutsutaan laajalti "Londonistaniksi".
Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevat järjestöt, jotka tukevat maassamme tai ulkomailla toimivia terroristeja, on lakkautettava. Kuuntelin tyrmistyneenä liberaalien ryhmän johtajaa Watsonia hänen todetessaan, että terroristeilla on samat ihmisoikeudet kuin heidän uhreillaan. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, teillä on vielä paljon tehtävää. Tuemme teitä lujien, tehokkaiden ja oikeasuhtaisten toimien toteuttamisessa. 
Michael Cashman (PSE ).
    Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti neuvoston puheenjohtajan ja komission jäsenen julkilausumiin. Haluan kuitenkin puhua parlamentin jäsenille.
Syyskuun 11. päivän jälkeen Madridin, Lontoon ja Turkin iskut ovat ravistaneet Euroopan hereille tajuamaan terroriuhan. Neuvostoa ja komissiota on pyydetty toimimaan. Niiden on luonnollisesti toimittava mutta niin on Euroopan parlamentinkin. Terroristit ja järjestäytyneet rikolliset käyttävät modernia tekniikkaa samalla, kun me täällä parlamentissa väittelemme ja keskustelemme siitä, pitäisikö poliisin ja tiedustelupalvelujen saada käyttöönsä samat välineet ja tekniikat. Vetoamme yksityisyyden suojaan samalla, kun kansalaisemme vahingoittuvat iskuissa, heidän elämänsä on vaarassa ja joskus uhrit kuolevatkin. Tavalliset naiset ja miehet turvautuvat meihin, jotta turvaisimme heidän elämänsä ja yhteisönsä. Meidän on toki asetettava yksityisyyden suoja sekä tietojen säilytys ja käyttö tasapainoon keskenään muttei kuitenkaan niin pitkälle, että annamme terroristeille ja rikollisille etulyöntiaseman, joka vaarantaa elämäntapamme ja antaa näille mahdollisuuden toteuttaa lisää hirmutöitä.
Toimielinten välisen väittelyn on pysähdyttävä tänne parlamenttiin, ja meidän on toimittava yhdessä komission ja neuvoston kanssa saadaksemme aikaan sopimuksen, joka kattaa tietojen säilytyksen valvontaa koskevan järjestelmän, biometristen tietojen käytön, lentomatkustajia koskevan matkustajarekisterin, Schengenin tietojärjestelmän II-vaiheen, VIS:n sekä poliisiyhteistyön ja tiedustelualan yhteistyön.
Tasapaino on olennaista. Mutta muistakaa, etteivät terroristit kunnioita demokratiaa ja vielä vähemmän ihmisoikeuksia – paitsi omiensa kesken. Poliittiset ääriliikkeet käyttävät hyväkseen tyhjiötä, joka syntyy toimimattomuudestamme ja pitkittyneistä keskusteluistamme, joita käymme mukavasti omassa turvallisessa ympäristössämme.
Kansalaisemme pelkäävät, että olemme menettäneet kosketuksen todellisuuteen emmekä ymmärrä heidän pelkojaan, tarpeitaan ja elämäänsä. Ääriliikkeet käyttävät tälläkin hetkellä hyväkseen tätä terrorismin, maahanmuuton, turvapaikkapolitiikan ja vierasta kohtaan tunnetun pelon räjähdysherkkää sekoitusta ajaakseen omia tavoitteitaan, joilla rajoitetaan haavoittuvien oikeuksia. Lähestymistapamme on oltava käytännöllinen ja järkevä, mutta ennen kaikkea meidän on toimittava.
Euroopan unionin sisäistä liikkumisvapautta pidetään EU:n jäsenyydestä koituvana merkittävimpänä yksittäisenä etuna. Tämä uusi vapaus saatiin luopumalla toisesta oikeudesta. Olemme myöntyneet siihen, että meitä koskevia tietoja kerätään, säilytetään ja käytetään. Euroopan unionissa ei olisi liikkumisvapautta, jos emme olisi luopuneet tästä oikeudesta yksityisyyden suojaan. 
Othmar Karas (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja aloitti toteamalla, että Euroopan kansalaiset ovat pettyneitä ja tyytymättömiä. Näin on, mutta mistä syystä? Siitä syystä, että me, eli EU, emme pysty riittävän hyvin tai uskottavasti tai vakuuttavasti suoriutumaan siitä, mitä meiltä odotetaan. Miksi emme pysty siihen? Syynä ei ole sitoutumisen tai tarvittavan tahdon puute vaan valtuuksien puuttuminen, ja joiltakin jäsenvaltioilta puuttuu myös halua siirtyä sanoista tekoihin.
Jotkut parlamentin jäsenet valittavat jatkuvasti liiallisesta sääntelyinnosta mutta pahoittelevat sitä, ettei turvallisuusasioista ole säädetty tiukemmin Euroopan laajuisesti. Kehotan neuvostoa antamaan meille resurssit ja välineet sekä antamaan yhteisölle valtuudet tehdä sen, mitä Euroopan kansalaiset meiltä perustellusti odottavat. Ryhtykäämme vihdoin sanojen sijasta tekoihin. Jos Euroopan unioni haluaa vastata globalisaatioon, tarvitsemme lisää Euroopan unionia ja yhteisen ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikan, jolla viipymättä konkretisoidaan poliittisen unionin käsite.
Tarvitsemme lisää rahaa ja lisää Euroopan unionia, jos Euroopan unionin halutaan vastaavan uskottavasti, vakavasti ja nopeasti terrorismin, huumeidenkäytön, ihmiskaupan, laittoman maahanmuuton ja korruption uhkiin. Tarvitsemme lisää rahaa ja lisää Euroopan unionia, jos haluamme todellakin lisää kasvua, lisää työpaikkoja, lisää parempaa tutkimusta ja kehittämistä, parempaa sosiaaliturvaa ja tehokkaampia toimia köyhyyden torjumiseksi. Emme sen sijaan tarvitse lisää EU:hun kohdistuvia vaatimuksia, tekopyhiä lupauksia ja vastuun siirtämistä. Tarvitsemme lisää toimintamalleja, lisää halua yhteiseen toimintaan, lisää päättäväisyyttä, lisää poliittista toimintaa ja lisää Euroopan unionia.
Euroopan unioni on paras tapa ratkaista kaikki ne ongelmat, jotka vähät välittävät kansallisista rajoista. Sellainen EU, jossa valtuudet on palautettu yksittäisille jäsenvaltioille, on terroristien, egoistien, kiihkoilijoiden ja opportunistien paras ystävä, kun taas yhteinen ja vahva EU on niiden pahin vastustaja. 
Edith Mastenbroek (PSE ).
    Arvoisa puhemies, aiemmin on jo todettu, että tänä aamuna kuulemamme kaksi puhetta eroavat jotakuinkin toisistaan niissä kuvattujen lähestymistapojen osalta. Komission jäsen Frattini puhui terrorismin poliittisten ja sosiaalisten rakenteiden horjuttamisesta. Hän puhui kulttuurien ja uskontojen välisestä vuoropuhelusta sekä perusoikeuksien ja -vapauksien edistämisestä paitsi terrorismin vastaisen toiminnan tavoitteena myös sen strategiana. Neuvoston puheenjohtajan puheesta ilmeni käytännönläheisempi lähestymistapa: hän luetteli konkreettisia käytännön toimia, joilla lujitetaan lainvalvonta- ja oikeusjärjestelmää. Molemmat ovat tarpeellisia ja yhtä arvokkaita lähestymistapoja.
Terroristit ovat iskeneet New Yorkissa, Madridissa, Lontoossa, Turkissa ja Amsterdamissa. Vieraillessani Marokossa juuri Casablancassa tapahtuneiden terrori-iskujen jälkeen kaduilla näkyi joukoittain valtavia julisteita, joissa luki "ne touche pas mon pays"– näpit irti kotimaastani, naapureistani ja maanmiehistäni. Näin meidän eurooppalaistenkin on vastattava: "näpit irti Euroopasta". Ei ole merkitystä, kuka olet tai mihin tekosyyhyn vetoat seuratessasi perverssiä, nihilististä ja väkivaltaista ideologiaasi. Jos vahingoitat maanmiehiämme, etsimme sinut käsiimme ja rankaisemme sinua. Neuvoston puheenjohtaja on oikeassa: kun kansalaiset eivät luota Euroopan unionin rakenteisiin, he eivät myöskään luota sen kykyyn toimia.
Tarvitsemme kuitenkin paljon enemmän kuin vahvat poliisivoimat, jotta olisimme tehokkaita. Meidän on ymmärrettävä perusteellisesti nyt edessämme oleva ongelma. Tarvitsemme yhteisen käsityksen niistä verkostoista, jotka värväävät lähiöidemme ja vankiloidemme nuoria miehiä ja naisia. Tarvitsemme yhteisen demokratiaa ja oikeuksia koskevan kannan sekä yhteisen strategian niiden edistämisestä Euroopassa ja muualla.
On hylättävä se yksisilmäinen käsitys, jonka mukaan turvallisuuden lisääminen tarkoittaa automaattisesti perusvapauksien rajoittamista. On myös unohdettava se yksinkertaistettu käsitys, että yksityisyyden rajoittaminen lisää automaattisesti turvallisuutta. Meidän on toteutettava ne toimet, joiden voimme osoittaa olevan tarpeellisia, jotta saamme Euroopan kansalaiset vakuuttuneiksi toimiemme tärkeydestä.
Tietojen pitkäaikaiselle säilytykselle ei ole annettu riittäviä perusteluja toisin kuin perinteiselle vakoilutoiminnalle ja ongelman ymmärtämiselle. Tarvitsemme vuoropuhelua, jossa käsitellään islamin asemaa yhteiskunnassa ja monikulttuurista tulevaisuutta, eli tarvitsemme komission jäsenen Frattinin lähestymistapaa. Tarpeen on kuitenkin myös se käytännönläheinen lähestymistapa, joka on luettavissa neuvoston puheenjohtajan puheen rivien välistä.
"Näpit irti kotimaastani" – ei ole väliä, keitä olemme, mitä uskontoa tunnustamme tai mistä olemme kotoisin; jos vahingoitat maanmiehiämme, vahingoitat meitä. Näpit irti Euroopasta ja sen edustamista arvoista, joiden ansiosta voimme kaikki elää rauhanomaisesti yhdessä. 
Agustín Díaz de Mera García Consuegra (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni ongelma on määriteltävä kunnolla. Se on määriteltävä demokratiaamme kohdistuvaksi jatkuvaksi hyökkäykseksi, ja tästä syystä vapautta ja turvallisuutta ei mielestäni ole mitään järkeä pitää demokraattisessa yhteiskunnassa tasa-arvoisina asioina. Meidän on otettava erittäin vakavissa poikkeustilanteissa käyttöön erityisiä toimenpiteitä, jotka sopivat nykytilanteeseen ja joille on oikeusperusta, mutta tämä on tehtävä päättäväisesti, rohkeasti ja ilman myönnytyksiä.
Tällä keskustelulla on toinenkin, piilossa oleva puoli, jonka haluan nyt mainita. Tarkoitan paljon puhuttua tietojen säilytystä koskevaa ongelmaa. Tätä ei ole vielä sanottu, joten sanon sen nyt: kaiken tämän taustalla ovat lobbaajat ja mahdottomat taloudelliset tilanteet. Arvoisa puhemies, haluan lisätä, ettei talouden ja turvallisuuden intressejä voida asettaa vastakkain eikä niitä varsinkaan voida kätkeä julkisten vapauksien ilmeisen loukkaamisen taakse edes väliaikaisesti. Arvoisa puhemies, olen täysin uhrien, Yhdistyneen kuningaskunnan kansan ja sen hallituksen puolella ja tuen viimeksi mainittua täysin. Olen demokraattisten tuomarien ja poliisivoimien puolella.
Arvoisa puhemies, puhun lopuksi eräästä minulle hyvin tutusta asiasta. He kuuntelevat meitä ja heillä on keinot kuunnella meitä, mutta me emme kuitenkaan halua tietää, mitä he sanovat vaan milloin puhuvat ja kenelle. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, emme ole satumaassa vaan olemme ryhtyneet demokraattiseen ja päättäväiseen taisteluun terrorismia vastaan. 
Libor Rouček (PSE ).
    Tämänpäiväisen keskustelumme aiheena on vapaus ja turvallisuus. Nämä kaksi käsitettä liittyvät olennaisesti toisiinsa, sillä ilman vapautta ja perustavia ihmisoikeuksia ja kansalaisoikeuksia ei voi olla turvallisuutta ja ilman turvallisuutta on mahdotonta luoda vapautta, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota. Totean tämän sellaisen uuden jäsenvaltion edustajana, jolta riistettiin vapaus ja jota vieras valta miehitti usean vuosikymmenen ajan. Yksi niistä syistä, joiden vuoksi Tšekin, Slovakian, Puolan, Unkarin ja muiden maiden kansalaiset kannattivat liittymistä Euroopan unioniin, oli se, että liittyminen lujittaa oikeusvaltiota, ihmisoikeuksia ja kansalaisvapauksia ja luonnollisesti myös turvallisuutta.
Yleisö on erittäin tietoinen siitä, etteivät kansainvälinen terrorismi, kansainvälinen järjestäytynyt rikollisuus ja laiton maahanmuutto tunne rajoja ja ettei yksikään valtio pysty nyt globalisaation aikana ratkaisemaan näitä ongelmia yksinään. Tämä tarkoittaa, että kaikilla näillä aloilla tarvitaan intensiivistä yhteistyötä. Tästä syystä suhtaudun myönteisesti neuvoston puheenjohtajan kommentteihin, joissa hän korosti hallitustenvälistä yhteistyötä, poliisivoimien välistä yhteistyötä ja tiedustelupalvelujen välistä tietojenvaihtoa. Suhtaudun myönteisesti myös komission jäsenen Frattinin tekemiin aloitteisiin, kuten yhteistä turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa koskeviin uusiin sääntöihin ja ehdotukseen direktiiviksi teleliikennetietojen ja Internetliikennettä koskevien tietojen säilyttämisestä.
Kaikkien mielipidemittausten mukaan Euroopan kansalaiset haluavat Euroopassa tehtävän enemmän yhteistyötä turvallisuuden alalla. Haluan tästä syystä kehottaa neuvostoa ja etenkin komissiota lisäämään yhteistyötä, sillä kansalaiset uskovat, että enemmän Eurooppaa tarkoittaa enemmän turvallisuutta tällä alalla. 
Herbert Reul (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kaikki tässä parlamentissa ovat tietoisia siitä, että terrorismin ja rikollisuuden torjumiseksi on toteutettava enemmän asianmukaisia toimia. Olen kuitenkin yhä enemmän huolissani siitä, etteivät jäsenvaltioiden ja kansainvälisen tason päättäjät keksi uusien ongelmien ilmaantuessa mitään parempaa kuin vastata ongelmiin laatimalla lisää asetuksia ja direktiivejä ja toteuttamalla uusia toimia. Kannatan täysin sitä, että poliisin ja turvallisuusjoukkojen käyttöön annetaan uusia välineitä, mutta en pidä tärkeänä sitä, että näiden uusien toimien tarve olisi osoitettava. Mielestäni tärkeää on se, että nykyiset toimenpiteet ovat tehokkaita, kuten ne ovatkin.
Mikä on tilanne jäsenvaltioiden välisessä yhteistyössä? Kuten parlamentin jäsenet juuri totesivat, se on loppujen lopuksi todellisin sisäiseen turvallisuuteen ja rikollisuuden torjuntaan liittyvä ongelma. Meillä on 25 oikeusjärjestelmää, joista yhtäkään ei ole yhdenmukaistettu, tietojenvaihto on puutteellista eikä salaisten palvelujen välillä vaihdeta riittävästi tietoja. Mitä teemme toimenpiteillä sen jälkeen, kun niistä on päätetty? Pannaanko ne täytäntöön jokaisessa jäsenvaltiossa vai ei? Haluaisin todellakin nähdä luettelon, jossa mainitaan yksityiskohtaisesti yhteistyössä havaitut puutteet, mitä toimenpiteiden ja niiden toteuttamisen johdosta on tehty ja kuinka hyvin nykyiset hallintoelimet todellakin toimivat. Tarvitsemme tällaisen luettelon, jotta voimme päättää, mitkä muut toimet ovat välttämättömiä.
Tällä tavoin voin ja voimme harkita uusien välineiden käyttöönottoa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan kuitenkin sanoa, että jokaisen toimenpiteen tarpeellisuus on osoitettava. Ajattelemisen aihetta herättää se, että parlamentti on jo vuoden verran vaatinut todisteita näiden teleliikennetietojen säilyttämistä koskevien toimenpiteiden tarpeellisuudesta mutta että vasta nyt meille annetaan täsmällisiä esimerkkejä siitä, miksi niitä tarvitaan. Eivätkä nämä edes ole todisteita vaan yksittäisiä esimerkkitapauksia, joissa näistä tiedoista oli hyötyä. Tämä ärsyttää minua. Vaikka olen kiitollinen siitä, että esimerkkejä vihdoin annettiin, ne eivät mielestäni kuitenkaan riitä.
Komission jäsen Frattini osui naulan kantaan todetessaan juuri äsken, että jos otamme käyttöön uusia toimenpiteitä, pitää alun alkaen olla selvää, että ainoastaan tietyntyyppisiä tietoja käytetään tietyn aikaa ja tiettyyn tarkoitukseen. Kyse ei ole kaiken mahdollisen sallimisesta tai kieltämisestä vaan siitä, että on taattava valikoiva ja oikeasuhtainen lähestymistapa.
Odotan myös, että parlamentti otetaan vakavasti, totesihan komission jäsen Frattini juuri, että hän haluaa ottaa parlamentin mukaan toimintaan. Tällä hetkellä neuvosto ei ole valmis antamaan parlamentille asianmukaista sananvaltaa teleliikennetietojen säilyttämisessä. Tämä ei käy. 
Emilio Menéndez del Valle (PSE ).
    Arvoisa puhemies, syyskuun 11. päivän 2001 iskujen jälkeen Yhdysvallat on käynyt maanalaista ja jonkin aikaa salaistakin suvereenia sotaa turvallisuuden maksimoinnin varjolla. Sota sisältää toimintaa, jota voitaisiin kutsua "muualle siirretyksi kidutukseksi". Aiheesta tuli äskettäin ajankohtainen, kun Egyptin kansalainen siepattiin Milanon kadulta CIA:n käskystä, kuten väitetään. Italian yleinen syyttäjä antoi pidätysmääräyksen tämän väitetyn terroristin sieppaukseen osallistuneista 13:sta Yhdysvaltain kansalaisesta. Väitetty terroristi vietiin Egyptiin erityiskäsittelyyn. Kairo tunnusti ottaneensa henkilön vastaan poikkeuksellisessa menettelyssä. Tällaista menettelyä kutsutaan CIA:n ammattikielessä "poikkeukselliseksi antautumiseksi", joka vastaa kidutuspalvelun alihankintaa. Terrorismiyhteyksistä epäilty henkilö siepataan ja viedään useimmiten johonkin arabivaltioon, joka on erikoistunut kidutuksen taitoon. Henkilö siirretään Yhdysvaltain alueelta salaa ja kunnioittamatta mitään yksilönoikeuksia, ja näin Yhdysvaltain perustavia periaatteita, jotka onneksi kieltävät tällaisen käytöksen, ei rikota, kun kuulustelu tapahtuu toisen valtion alueella.
Kolme sosialidemokraattisen ryhmän jäsentä esitti aiheesta kysymyksen komissiolle, joka vastasi, ettei se voi ryhtyä toimiin, sillä kyseessä on kolmannen valtion jäsenvaltion alueella toteuttama sieppaaminen. Ymmärrän tämän, mutta tästä huolimatta unionilla on läheiset välit tästä skandaalista vastuussa oleviin valtioihin. Katsonkin, että vaikkei yhteisöllä olekaan toimivaltaa puuttua tähän asiaan, neuvoston pitäisi ilmaista erittäin selvästi, että Eurooppa toimii toisin kansainvälisissä suhteissaan. 
Charles Clarke,
    Arvoisa puhemies, tämänaamuinen keskustelumme on ollut erinomainen. En pysty vastaamaan kaikkiin esille otettuihin kysymyksiin, mutta haluan antaa parlamentille pohdittavaksi neljä seikkaa.
Ensinnäkin suhtaudun erittäin myönteisesti keskustelun sävyyn ja lähestymistapaan. Kiitän jäseniä Poettering, Schulz, Watson ja Cavada heidän puheistaan ja erityisesti jäsen Cavadaa hänen huomautuksestaan, jonka mukaan on tullut aika toimia yhdessä seuraavien neljän kuukauden aikana, jotta pääsemme yhteisymmärrykseen jatkotoimista. Suhtaudun myönteisesti näihin toimintatapaa koskeviin ilmaisuihin, joista oltiin laajalti yksimielisiä tämän päivän keskustelussa. Neuvoston puolesta voin todeta, että haluamme työskennellä kanssanne löytääksemme myönteisen vastauksen näihin kysymyksiin.
Toinen seikka on kuitenkin se, että mielestäni keskustelussa tuli ilmi vaara siitä, että jotkin poliittiset voimat haluavat myrkyttää keskustelun sekä levittää pahaa tahtoa ja väärää tietoa näistä vaikeista ja ongelmallisista asioista. Tarkoitan erityisesti jäseniä Claeys, Farage, Borghezio ja Karim – jonka puheenvuoro oli erityisen tietämätön ja perusteeton – sekä jäsen Van Ordenia. On erittäin tärkeää, että tarkastelemme keskustelussa tosiasioita ja käsittelemme niitä asianmukaisesti, sillä jollemme löydä ratkaisua näihin ongelmiin, muut käyttävät niitä omiin tarkoituksiinsa.
Kolmanneksi otan esille tärkeän periaateasian. Jäsen Voggenhuber totesi, että meidän on puolustettava arvojamme toimimalla niiden mukaisesti. Olen täysin samaa mieltä. Jottei asia jäisi epäselväksi, totean, että olen täysin samaa mieltä oikeuskehyksestä ja oikeuksista, joita on kunnioitettava.
Käsittelen yhtä mainittua esimerkkiä eli järkyttävää ja traagista tapausta, jossa poliisi ampui de Menezesin Lontoon pommi-iskujen jälkeisenä päivänä. Yhdistyneen kuningaskunnan oikeusjärjestelmässä toimii poliisista esitettyjä valituksia käsittelevä riippumaton komitea, joka tutkii kaikki tapauksen näkökohdat ja raportoi niistä julkisesti, minkä jälkeen asiasta tehdään päätelmät. Poliisivoimat ja turvallisuuspalvelut ovat vastuussa koko yhteiskunnalle silloinkin, kun on tapahtunut erittäin traaginen virhe. Näin ainakin pitäisi olla.
Virheiden vaara on aina olemassa, ja parlamentilla on luonnollisesti täysi oikeus todeta, että meidän on varmistettava valvonta ja vastuullisuus. Totean niin Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen kuin koko neuvostonkin puolesta kuitenkin, että olemme sitoutuneet tällaiseen oikeuskehykseen, ja kyseinen traaginen ampumavälikohtaus on osoitus siitä, että voimme tehdä juuri näin.
Lisään vielä erään seikan. Kaupungissamme on ollut itsemurhaiskujen tekijöitä, ihmisiä, jotka ovat valmiita räjäyttämään itsensä kylvääkseen tuhoa terrori-iskuilla. Poliisilla on oikeus pohtia, kuinka tämä ongelma voidaan ratkaista. Toivon, ettei tällaista ongelmaa olisi eikä itsemurhaiskujen tekijöitä olisi ollenkaan. Toivon, että voisin saada heidät katoamaan sormiani napsauttamalla. Mutten voi, he ovat olemassa. Tässä tilanteessa poliisivoimiemme ja turvallisuuspalvelumme on perusteltua pohtia tarkkaan, kuinka ratkaista kyseiseltä taholta peräisin oleva uhka niin, että niiden toimia valvotaan ja niistä keskustellaan ja niin, että ne toimivat lain mukaisesti. Parlamentin tehtävänä pitäisikin olla tiedustella, mitkä ovat asianmukaiset menettelyt tällä alalla.
Tästä syystä totean, että toimimme todellakin oikeuskehyksen rajoissa. Sanon kuitenkin ystävälleni Watsonille, että ihmisoikeudet todellakin ovat luovuttamattomia oikeuksia, mutta meidän on myös tunnustettava, että on yksilöitä ja järjestöjä, jotka haluavat turmella nämä ihmisoikeudet. Meidän on puolustauduttava näitä tahoja ja henkilöitä vastaan, jotka haluavat riistää kaikilta juuri nämä oikeudet. Tämä on velvollisuutemme ihmisoikeuksia käsiteltäessä.
Vastaan lopuksi minulle esitettyyn kritiikkiin siitä, etten käsitellyt riittävästi islamia koskevia sosiaalisia ja poliittisia toimia. Hyväksyn esitetyn kritiikin, sillä se on perusteltua. Jäsenet Lambrinides, Wiersma, Barón Crespo ja Roure ovat – oikeutta koskevissa huomautuksissaan – kaikki oikeassa. Meillä on oltava toimintamalli, jonka mukaisesti käsittelemme näitä kysymyksiä ja pyrimme ratkaisemaan ne.
Islamia on ymmärrettävä, ja tarvitsemme sitä koskevia sosiaalisia ja poliittisia toimia sekä valistustoimia. Kuten jäsen Roure totesi, meidän on keskityttävä oikeuden perusrakenteisiin ja todettava, että nihilismi on islamin vääristynyt muoto eikä itse islamin sisältö. Kuten jäsen Mayor Oreja totesi, meidän on ymmärrettävä äärijärjestöjen rooli näillä aloilla.
Minulla ei ole aikaa käsitellä jäsenten Wurtz ja Fava esille ottamia kysymyksiä Irakista. Totean vain, että syyskuun 11. päivän iskut tapahtuivat paljon ennen Irakin tilanteen syntymistä ja että terroristit ovat tehneet hirmutekojaan jo pidemmän aikaa, mikä on otettava huomioon.
Uskon ja toivon, että otamme tällä puheenjohtajuuskaudella ratkaisevan askeleen, jotta saamme kaikki Euroopan unionin toimielimet – niin parlamentin, neuvoston kuin komissionkin – tehostamaan työskentelyä vakavan järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin parissa. Sitoudun omasta puolestani toimimaan näin.
Franco Frattini,
     Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin kiitän teitä juuri käymästämme laadukkaasta keskustelusta, joka osoittaa, että neuvosto, parlamentti ja komissio ovat yhä päättäväisemmin ryhtymässä yhteistyöhön.
Jotkut teistä totesivat – jäsen Schultz totesi hyvin painokkaasti, kuten jäsen Barón Crespokin – että käymme usein pitkiä ja pitkittyneitä keskusteluja samoista aiheista. Näin tapahtuu hyvin usein tietyillä toimielimiin liittyvillä aloilla. Arvoisa jäsen Schultz, olette oikeassa siinä, että sisällytimme todellakin perustuslakiin toimenpiteitä, joiden ansiosta olisimme edenneet edelleen. Tässä vaiheessa edistyminen ei kuitenkaan ole mahdollista.
Hyvät parlamentin jäsenet, kun pohditaan Euroopan tulevaisuutta ja käsitellään turvallisuutta eurooppalaisten toimien ensisijaisena alana, on korostettava vahvemmin sitä, että Euroopassa on luotava vankempi ja yhtenäisempi toimielinperusta, jos halutaan tosissaan vähentää jäsenvaltioiden välisiä kilpailuasetelmia.
Yhtenäistä perustaa ei tällä hetkellä ole. Terrorismi ja rajat ylittävä järjestäytynyt rikollisuus muuttuvat valitettavasti koko ajan ja kehittyvät huomattavasti nopeammin kuin EU:n toimielimemme. Tämä on ongelma, johon meidän on vastattava, kun kansalaiset vaativat vastauksia – EU:n poliittista vastausta, jota useat teistä ovat korostaneet.
Kuinka meidän pitäisi nyt toimia? Otan esille muutaman kuulemani ehdotuksen ja aloitan jäsen Brokin ehdotuksesta, jossa vaaditaan vähemmän uutta lainsäädäntöä, vähemmän uusia lainsäädäntöaloitteita ja voimassa olevien sääntöjen parempaa täytäntöönpanoa. Olen tullut tietoiseksi tästä periaatteesta komissiossa työskentelyni ensimmäisinä seitsemänä kuukautena, mikä ei ole kauan: useat jäsenvaltiot ovat täysin aikataulusta jäljessä voimassa olevien sääntöjen täytäntöönpanossa. On vielä olemassa toimielinten välisiä kilpailuasetelmia, joita saadaan poistettua toimielinten yhteisellä työskentelyllä.
Tästä syystä ehdotin toimintasuunnitelmassa järjestelmää, jolla valvottaisiin jatkuvasti voimassa olevien sääntöjen täytäntöönpanoa, jotta voitaisiin arvioida, tapahtuuko edistystä ja missä määrin. Kannatitte tätä. Lisäksi minä ja komission yksiköt ryhdymme luonnollisesti antamaan teknistä apua niille jäsenvaltioille, jotka sitä pyytävät, voimassaolevien terrorisminvastaisten sääntöjen täytäntöönpanossa. Hyvät parlamentin jäsenet, vakuutan, että kerron teille säännöllisesti eli aina puolen vuoden välein täytäntöönpanoa koskevista menetelmistä ja siitä, onko nykyiset säännöt pantu asianmukaisesti täytäntöön ja mitkä valtiot ovat niin tehneet. Tähän tarvitsen kuitenkin teidän vakaata poliittista, en lainsäädännöllistä, tukeanne.
Lopuksi puhun vielä Euroopan poliittisesta strategiasta. Muun muassa jäsenet Poettering ja Mayor Oreja puhuivat ensisijaisesti poliittisesta reagoinnista. Olen täysin samaa mieltä ja kehotankin ottamaan aiempaa tiiviimmin mukaan toimintaan kansalaisyhteiskunnan eli ne uskonnolliset yhteisöt ja kansalaisyhteisöt, jotka edustavat kaikkialla Euroopassa tätä meidän suurta todellisuuttamme. Kitkekäämme niiden avulla juurineen terrorismi ja terroristien värvääminen.
Mainitsin jo aikaisemmin ja mainitsen vielä uudelleen parlamentille, että aiomme pyytää avoimesti sellaisten islaminuskoisten yhteisöjen osallistumista ja sitoutumista, jotka tuntevat elävänsä myös eurooppalaisessa yhteydessä. Pyydämme niitä samalla osoittamaan vastuullisuuttaan: haluaisimme tässä avoimessa vuoropuhelussa kuulla moskeijoista kantautuvissa rukouksissa joskus – ja yhä useammin – tuomittavan selvästi ja vahvasti kaikki toimet, joilla pyritään tuhoamaan ihmiselämää.
Tämä on vuoropuhelua ja arvoihin perustuvaa kumppanuutta, johon poliittisen toimintamme on perustuttava. Komissio osallistuu myös kansainvälisen strategian laadintaan Euroopan turvallisuutta koskevista toimenpiteistä. Annamme parlamentille ja neuvostolle tiedonannon, jonka avulla voimme pohtia parhaita keinoja ottaa mukaan kansainvälisiä tahoja tähän kaikkia koskevaan universaaliin haasteeseen vastaamiseksi.
Pyydämme myös tukea – kuulin joitakin tämänsuuntaisia ehdotuksia puheenvuoroissanne – ja myönteistä apua vapaaehtoisalan ja kansalaisjärjestöjen laajalta kentältä, jotta ne auttaisivat meitä rahansiirtojen havaitsemisessa ja tekisivät niistä osaltaan avoimempia. Voin todeta, että tapaan henkilökohtaisesti kansalaisjärjestöjen edustajia, emmekä aio laatia Brysselissä yksipuolista täytäntöönpanoasiakirjaa ennen kuin asiasta on käyty perusteellinen keskustelu. Odotamme ja pyydämme näiden tahojen apua. Rahasiirtojen avoimuus on todellakin yksi ennaltaehkäisevistä aseista terrorismin torjunnassa.
Vielä yksi seikka: kuulin teistä usean ja erityisesti jäsen Lambrinidisin mainitsevan sen, ettei kansalaisten ja kansalaisyhteisöjen pidä tuntea itseään ulkopuolisiksi tässä terrorismin vastaisessa laajassa ja yhteisessä poliittisessa toiminnassa.
Jos kansalaiset tuntevat etääntyneensä tästä yhteisestä suuresta haasteestamme, silloin me, komissio, parlamentti ja neuvosto, olemme menettäneet todellisen kosketuksen demokraattisen legitiimiytemme lähteeseen eli kansalaisiin.
Hyvät parlamentin jäsenet, tämä on tekijä, joka on ehkä sen epäluottamuksen ja etääntymisen taustalla, joiden vuoksi niin useat ranskalaiset ja hollantilaiset sanoivat "ei" perustuslaille. He tunsivat itsensä ulkopuolisiksi ja etäännytetyiksi. Kansalaiset on pidettävä mahdollisimman lähellä meitä terrorismin torjunnassa. 
Martin Schulz (PSE ).
    Arvoisa puhemies, pyydän teitä panemaan merkille sen, että puhuessani poliittisen ryhmäni puolesta esitin kommentin, johon jäsen Voggenhuber puuttui omassa puheessaan ja tulkitsi sen tarkoittavan, että haluaisin turvallisuusjoukkojen vastaavan terroristien ja rikollisten väkivallan käyttöön samantyyppisellä väkivallalla tai muulla samanlaisella tavalla käsiteltäessä tällaisia henkilöitä. Ainoa mahdollinen selitys siihen, miksi jäsen Voggenhuber tulkitsi sanojani tällä tavoin, on, ettei hän keskittynyt riittävän hyvin puheeseeni.
Näin ollen haluan todeta, että puheeni oleellinen sisältö oli se, että kaikkien ihmisoikeuksia halveksivien ja yhteiskuntaan iskuja kohdistavien henkilöiden, olivatpa he terroristeja tai rikollisia, on varauduttava turvallisuusjoukkojen voimankäyttöön. Toistan tässä nyt, että lisäsin kuitenkin, että demokratian lujuutta mittaa myös se, että se takaa perustavat kansalaisoikeudet kaikille, jopa tällaisille henkilöille.
Tämä on ryhmämme kanta, eikä mikään muu tulkinta siitä ole pitävä. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ).
    Tuomitsemme jyrkästi Lontoon raa'at iskut aivan kuten tuomitsemme yksiselitteisesti kaikki terrorismin muodot, myös valtion harjoittaman terrorismin. EU:n tasolla ollaan toteuttamassa uutta hyökkäystä Lontoon iskujen varjolla ja käyttämällä niitä tekosyynä kansalaisten oikeuksien, vapauksien ja oikeussuojan järkyttäville loukkauksille. Samalla on tarkoituksella jätetty huomiotta se, että terrorismin liekkejä lietsovat eniten aggressiivinen politiikka ja aseellinen miehityspolitiikka, joita harjoitetaan Irakissa, Palestiinassa ja Afganistanissa.
Käsiteltävänä on jälleen ehdotus teleliikenne- ja sähköpostiliikennetietojen tarkkailusta ja niiden tallentamisesta eurooppalaiseen tietokantaan, mikä toteutettaisiin nähtävästi täysin ilman asianmukaista valvontaa. Tällainen toimenpide olisi suhteeton, ja on erittäin epätodennäköistä, että se edes toimisi.
Kaikki näyttö viittaa siihen, että toisin kuin suurella hälyllä mainostetaan, tällä turvallisuutta koskevalla hyökkäyksellä ei ole onnistuttu saavuttamaan sille asetettuja tavoitteita. Valitettavinta tässä on se, että kansalaisten oikeuksia ja vapauksia on poljettu.
Tämän turvallisuushyökkäyksen nimissä Yhdistyneen kuningaskunnan poliisivoimat sovelsivat "ammu ensin ja kysy vasta sitten" -politiikkaansa ja murhasivat Brasilian kansalaisen Jean Charles de Menezesin raa'asti ja kauhistuttavalla tavalla hänen ollessaan matkalla töihin. 

Jürgen Zimmerling (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen lukenut maanantain istunnosta laaditun pöytäkirjan ja huomannut ikäväkseni, ettei siinä ole mainittu nimeäni, vaikka olin tapani mukaan paikalla ajoissa heti istunnon alkaessa, kuten vieressäni istuvat kollegani voivat todistaa. Pyydän, että pöytäkirjaan tehdään tämä muutos. 
Robert Atkins (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, milloin parlamentin puhemiehistö ja puhemies ryhdistäytyvät ja muuttavat näitä täysin sekavia äänestysmenettelyjämme? Meille kerrottiin, että äänestys toimitetaan klo 12.00. Nyt kello on jo yli 12.30. Kuinka voimme olettaa muiden ottavan meidät tosissaan, jos emme pysty järjestämään asioitamme edes täällä parlamentissa? Puhemiehen on tehtävä asialle jotain.
Puhemies.
   Jäsen Atkins, kuten tiedätte, olen täysin samaa mieltä kanssanne. Välitän pyyntönne puheenjohtajakokoukselle, mutta poliittiset ryhmät esittävät puhujalistat. Hyväksyimme esityslistan maanantaina. Otan kantanne kuitenkin huomioon, ja yritämme parantaa tilannetta tulevaisuudessa. 
Véronique De Keyser (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tällä samalla hetkellä, kun puhun teille, armeija on saartanut Tunisian ihmisoikeuksien puolustajien etujärjestön. Kehotan teitä panemaan tämän merkille ja toteuttamaan välittömästi toimia. Tiedän hyvin, ettei tämä ole kaikkein kiireellisin asia tänään, mutta on hätätiloja, joiden käsittelyä ei voida odottaa tiistai-iltapäivään saakka.
Puhemies.
   Huomautuksenne on kirjattu. Suhteista Maghreb-maihin vastaavan valtuuskunnan kokous pidetään tänä iltapäivänä klo 15.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset.
ks. pöytäkirja.)

Marios Matsakis (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, minusta tuntuu, ettemme äänestäneet tarkistuksesta 15. 
Puhemies.
   Se jäi pois, koska tarkistukset 23 ja 31 hyväksyttiin. 
Puhemies.
   Äänestykset ovat päättyneet. 

Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Tämä mietintö ja siihen sisältyvä päätöslauselmaesitys antavat meille mahdollisuuden osoittaa arvostavamme sitä, kuinka nopeasti EU reagoi viime joulukuun tsunami-katastrofiin solidaarisuuden ja vastuunkannon hengessä. Luonnollisesti tässä tapauksessa ei voi äänestää muuten kuin mietinnön puolesta. 

Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Portugali on hyvin tietoinen siitä, kuinka hyödyllistä ja välttämätöntä tämän rahaston varojen käyttöön ottaminen on silloin, kun meitä kohtaavat sen luokan katastrofit, että ne edellyttävät EU:n ja muiden yhteistyökumppaneidemme solidaarisuutta.
Koska Slovakia on esittänyt pyynnön 19. ja 20. marraskuuta 2004 riehuneen myrskyn aiheuttamien vahinkojen korvaamiseksi, ja ottaen huomioon välttämättömän teknisen arvioinnin, velvollisuutemme on tukea solidaarisuusrahaston varojen käyttöönottoa. 

David Martin (PSE ),
   . Mielestäni on myönteistä, että EU reagoi viipymättä tsunami-katastrofiin. Tästä saatu hyöty voidaan kuitenkin menettää, jos alueen hankkeita ei pidetä käynnissä. Komission on edelleen kiinnitettävä erityistä huomiota tsunamin uhrien auttamiseen niin, että se ei ainoastaan käytä rahaa, vaan käyttää sitä tehokkaasti. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Tämä ehdotus vuosien 2000–2006 rahoitusnäkymien tarkistamisesta juontaa juurensa yhteisen maatauspolitiikan (YMP) uudistuksesta, joka hyväksyttiin Eurooppa-neuvoston kokouksessa syyskuussa 2003 ja joka koskee suorien tukien vähentämistä (1a alaotsake), eli niin sanottua mukauttamista, maaseudun kehittämispolitiikan (1b alaotsake) rahoittamiseksi. Ehdotus herättää tiettyjä perusluonteisia kysymyksiä YMP:stä ja maatalousmenoista. Emme kiellä, että on tarpeen antaa rakennetukea maaseutualueille ja että tuota tukea on lisättävä. Keskustelussa YMP:n uudistamisesta ja rahoitusnäkymistä vuosille 2007–2013 esitimme käytännönläheisiä, erityisesti korvausten maksua ja luomuviljelyä koskevia ehdotuksia, joiden tarkoituksena oli lisätä maaseudun kehittämisen määrärahoja. Tätä ei kuitenkaan pidä tehdä YMP:n markkinapilarin kustannuksella tai osana pyrkimystä korvata tämä pilari maaseudun kehittämisellä, kuten puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta on esittänyt. Varojen siirtäminen markkinapilarista maaseudun kehittämiseen on tapa tuoda yhteisrahoitus käyttöön "takaoven kautta", mikä merkitsee YMP:n kustannusten sälyttämistä jälleen jäsenvaltioiden harteille.
Tämä ehdotus heikentää myös mukauttamisen ja enimmäismäärän periaatteita, joiden pitäisi edistää tuen tasapuolisempaa jakamista jäsenvaltioiden, tuotannonalojen ja maaviljelijöiden kesken, toisin sanoen suurviljelijöiden tuen leikkaamista...

Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin jäsen Garriga Polledon mietinnön puolesta.
Parlamentti sitoutui 26. joulukuuta 2004 tapahtuneen tuhoisan tsunamikatastrofin jälkeen vastaamaan nopeasti sen aiheuttamaan kunnostus- ja jälleenrakennustarpeeseen.
Meidän onkin siksi otettava käyttöön resurssit, joilla voimme vastata noihin haasteisiin niin, että samalla turvaamme nykyiset kehitysohjelmat emmekä tietenkään vaaranna muita ensisijaisia tavoitteitamme. Tämän vuoksi on mielestäni myönteistä, että varainhoitovuonna 2005 otetaan käyttöön yhteensä 15 miljoonaa euroa joustovälineen varoja kunnostuksen ja jälleenrakennuksen rahoittamiseen tsunamin koettelemissa maissa. Kyseessä on tarkoituksenmukainen toimi, joka ansaitsee tukeni. 

Zita Pleštinská (PPE-DE ).
    Haluan kiittää esittelijöitä ja kaikkia kollegoitani, jotka ovat äänestäneet sen puolesta, että Slovakialle myönnetään 5,6 miljoonaa euroa Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varoja marraskuisen myrskyn tuhoamien Tatra-vuoriston metsien uudelleenistuttamiseen.
Näin huipentuu eräiden slovakialaisten hanke, jossa järjestettiin Tatra-vuoristoa koskeva näyttely Strasbourgissa. Euroopan parlamentin ele on osoitus solidaarisuudesta niitä kohtaan, jotka tuntevat vuoristomme ja arvostavat sitä eivätkä tyytyneet vain odottamaan apua, jota Slovakia saa nyt, lähes kymmenen kuukautta luonnonkatastrofin jälkeen.
Viime kesänä innokkaat ihmiset 17:sta Euroopan maasta istuttivat uudelleen vuorenrinteiden vihreän vyöhykkeen ja korjasivat siten arviolta 195 miljoonan euron metsävahingot. Joka päivä keskimäärin 95 vapaaehtoista työskenteli kansalaisjärjestö ("Ihmiset ja vesi") järjestämän Vesi ja metsä -hankkeen parissa. Tämä mielenkiintoinen hanke, joka toteutettiin erään hallituksen valiokunnan ja muiden hallintoelinten tukemana, voisi toimia mallina vastaaville toimille muissakin maissa. 

Richard James Ashworth (PPE-DE ),
   . Minä ja brittiläiset konservatiivikollegani olemme äänestäneet tyhjää äänestyksessä, joka koski mietintöä vuoden 2004 ylijäämästä. Konservatiivit uskovat, että EU:n talousarviosta on saatava vastinetta EU:n veronmaksajien rahoille. Sen vuoksi olemme tässä tapauksessa sitä mieltä, ettemme halua arvostella komissiota talousarvion alittamisesta. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Tämä mietintö käsittelee vuoden 2004 talousarvion toteuttamisesta jäänyttä ylijäämää.
Maksumäärärahojen käyttämättä jättäminen on vuoden 2004 lopullisen taseen tärkeimpiä osatekijöitä.
Edellisiin vuosiin verrattuna rakennerahasto-ohjelmien toteuttaminen on parantunut huomattavasti. EU:lla on kuitenkin nyt edessään haasteita, joiden vuoksi tällaista ylijäämää ei voida hyväksyä.
Tämä koskee etenkin liittymistä edeltävää tukea, joka voi mielestämme aiheuttaa vakavia ongelmia lähitulevaisuudessa.
Tämän vuoksi onkin erittäin tärkeää, että komissio tehostaa talousarvion toteuttamista vuonna 2005, niin että ylijäämää saadaan supistettua huomattavasti.
Lopuksi totean, että äänestin jäsen Garriga Polledon mietinnön puolesta, sillä minulla ei ole mitään huomautettavaa hänen olennaisista kommenteistaan. 

Hélène Goudin, Nils Lundgren ja Lars Wohlin (IND/DEM ),
    Kokemus on osoittanut, ettei EU onnistu antamaan tehokasta katastrofiapua. Jokaisen jäsenvaltion pitäisi sen sijaan perustaa esimerkiksi solidaarisuusrahasto, josta tuettaisiin erilaisista luonnonkatastrofeista kärsiviä maita. Koordinointi pitäisi mukauttaa kulloisenkin katastrofitilanteen erityisolosuhteisiin ja pitäisi ottaa huomioon kyseisten maiden painopisteet. -puolueen edustajat ovat päättäneet äänestää mietintöjä vastaan siitä huolimatta, että niiden päämäärät ovat perusteltuja ja tärkeitä. 

Andreas Schwab (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan puhua jäsen Őryn mietinnöstä. Aluksi toteaisin, etten lainkaan ymmärrä, kuinka tällaista lainsäädäntöhirviötä voidaan hioa komissiossa 12 vuoden ajan, niin että tuloksena on vain oivallus, ettei optista säteilyä koskeva lainsäädäntö ole auringon säteiden osalta ehkä aivan sitä, mitä Euroopan kansalaiset EU:lta odottavat.
Meidän pitäisi EU:ssa keskittyä vähemmän esimerkiksi auringonvaloon, jota monet pitävät aivan normaalina – ja osaavat suojautua siltä myös vapaa-aikanaan – ja sen sijaan käsitellä asioita, joille eurooppalaiset todella haluavat meidän tekevän jotain. Nimittäin ei auringon säteilyä, vaan maailman todellisia ongelmia, kuten Irakin sotaa ja lisääntyvää terrorismia – siis tosiaan aivan erilaisia aiheita. En voi tehdä muuta kuin pyytää parlamentin jäseniä ja myös komissiota ottamaan opikseen tapahtuneesta, joka tämän äänestyksen ansiosta ei ole aiheuttanut kovin suurta vahinkoa, ja keskittämään jatkossa huomionsa Euroopan kannalta oleellisiin asioihin, niin että myös kansalaiset kokevat, että meitä kiinnostavat samat asiat kuin heitä. 
Albert Deß (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, minäkin haluan ilmaista mielipiteeni jäsen Őryn mietinnöstä. Äänestin sitä vastaan, koska mielestäni on lähes naurettavaa, että pyrimme EU:ssa hallitsemaan kansalaisten elämää jokaista yksityiskohtaa myöten. Minusta on hyvin sosialistinen lähestymistapa holhota Euroopan kansalaisia kaikissa asioissa. Olisi ollut parempi, jos direktiivin laatimisen sijasta olisimme käynnistäneet tiedotuskampanjan, jossa olisi kerrottu ihmisille luonnollisen ja keinotekoisen säteilyn vaaroista. Ihmisten on jatkossakin otettava itse vastuu siitä, altistuvatko he luonnolliselle säteilylle vai eivät. Näkemykseni mukaan on suorastaan kyynistä tuhlata parlamentin kallista aikaa keskusteluun auringonpaistedirektiivistä, samalla kun lukemattomat tuhannet ihmiset, monet heistä lapsia, kuolevat nälkään ja janoon Afrikan auringon alla. Siihen ongelmaan meidän pitäisi löytää ratkaisuja. 
James Hugh Allister (NI ),
   . Vaikka kannatankin merkityksellistä ja tarkoituksenmukaista lainsäädäntöä, jolla suojellaan työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta, en voi tukea luonnollisten optisen säteilyn lähteiden sisällyttämistä tähän direktiiviin. Työnantajilla on jo nyt velvollisuus arvioida terveys- ja turvallisuusriskit ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi, kuten todetaan puitedirektiivissä (89/391/ETY). Auringolle altistuminen onkin tunnettu riski esimerkiksi maataloudessa ja rakennusalalla, ja se on jo otettu lainsäädännössä riittävällä tavalla huomioon. Luonnollisen auringon säteilyn sisällyttäminen uuteen direktiiviin haittaa suhteettomasti pieniä maatalous- ja rakennusyrityksiä ja lisää turhia hallintokustannuksia, varsinkin Euroopan pohjoisosissa.
EU:n eri jäsenvaltioiden suuresti vaihtelevat ilmasto-olosuhteet riittävät selittämään, miksi luonnollista optista säteilyä koskeva eurooppalainen lainsäädäntö ei ole tarkoituksenmukaista. Keinotekoiselle optiselle säteilylle altistumista koskevat säädökset ovat tarkoituksenmukaisia, mutta luonnollisen auringonvalon säteilyn sisällyttäminen tähän direktiiviin sai minut äänestämään sitä vastaan, sillä se on kohtuuton ja sen ulottuvuus ja vaikutus tekevät siitä rasitteen.
Tämän ehdotuksen hölmöys viittaisi siihen, että eurooppalaiset tarvitsevat enemmän suojelua Brysseliltä kuin auringolta! 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Olen tyrmistynyt jäsenten enemmistön – nimittäin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän sekä liberaalien – omaksumasta kannasta auringon säteilyyn. Heidän hylkäämiensä ehdotusten päämääränä oli velvoittaa työnantajat arvioimaan terveys- ja turvallisuusriskejä, joita altistuminen luonnollisille optisen säteilyn lähteille aiheuttaa, sekä laatimaan ja toteuttamaan toimintasuunnitelman, joka sisältäisi teknisiä ja organisatorisia toimenpiteitä ulkona työskentelevien työntekijöiden terveys- ja turvallisuusriskien minimoimiseksi. Tämä ei olisi vaikuttanut jäsenvaltioiden velvollisuuteen määritellä riskiarvioiden tekemiseen tarkat kriteerit, jotka riippuvat toiminta-alasta ja altistumisen tyypistä.
Tuo enemmistö paitsi esti ehdotustemme hyväksymisen, myös hylkäsi neuvoston hyväksymän yhteisen kannan asiasta. Siinä oltiin samoilla linjoilla kanssamme siinä mielessä, että siinä esitettiin parempaa suojaa työntekijöille, jotka altistuvat vahvalle auringon säteilylle – onhan WHO varoittanut ihosyöpätapausten yleistymisestä. 
Robert Goebbels (PSE ),
   . Olen vannoutunut sosiaalisen Euroopan ja työsuojelun kannattaja. Tie helvettiin on kuitenkin kivetty hyvillä aikomuksilla. Euroopan unionilla ja etenkin parlamentilla on luontainen taipumus ylisääntelyyn. Siitä on kysymys tässä direktiivissä, jossa suojellaan keinotekoisen säteilyn lisäksi myös luonnolliselta säteilyltä. Ihmiskunta on ammoisista ajoista lähtien kyennyt sopeutumaan ympäristöönsä. Aavikon beduiinit eivät pukeudu samalla tavalla kuin pohjoisen ihmiset. Miksi suoltaisimme säädöksiä, joissa päätetään työntekijöiden altistumisesta auringolle Sisiliasta aina napapiirille saakka? Eikö voitaisi vain soveltaa periaatetta, jota nykyisin mahtipontisesti kutsutaan ennalta varautumisen periaatteeksi, eli perusvarovaisuutta, sen sijaan että laaditaan lainsäädäntöä joka asiasta? 
Hélène Goudin, Nils Lundgren ja Lars Wohlin (IND/DEM ),
    Mietinnössä käsitellään optiselta säteilyltä suojautumista työpaikoilla. Kannatamme terveyden ja turvallisuuden vähimmäistason suojelua työpaikoilla, mutta olemme periaatteessa sitä mieltä, että jäsenvaltiot voivat hoitaa tämän asian itse. Kannatamme kuitenkin niitä tarkistuksia, joiden tarkoituksena on vähentää yritysten hallinnollisen taakan määrää. 
Lissy Gröner (PSE ),
   . Oikeistolaiset torjuvat työntekijöitä optiselta säteilyltä suojelevan direktiivin, mikä on osoitus heidän valtavan halpamaisesta opportunismistaan ja veitsenisku niiden selkään, joita tämä asia koskee. Jos tarkastellaan vakavasti ihosyöpätapausten merkittävää yleistymistä työntekijöiden keskuudessa – Saksan ammattiyhdistysten tietojen mukaan tapauksia on yli 90 000, ja luku on kymmenkertaistunut sitten 1970-luvun – ei voida olla toimimatta. Valtioiden rajat eivät ole este säteilylle. Sen vuoksi äänestän sen puolesta, että työntekijöitä suojellaan eurooppalaisella lainsäädännöllä, ja yhteisen kannan hylkäämistä koskevaa kristillisdemokraattien esitystä vastaan.
Kannatan Euroopan laajuista ratkaisua, jossa säädetään mahdollisimman hyvä suoja työntekijöille, jotka altistuvat optiselle säteilylle. Ilmaston radikaalin muuttumisen vuoksi on välttämätöntä, että myös luonnolliseen säteilyyn kiinnitetään enemmän huomiota. Ihosyöpätapausten nopean yleistymisen Australiassa pitäisi toimia varoituksena meille täällä Euroopassa. 
Ian Hudghton (Verts/ALE ),
   . Äänestin niiden tarkistusten puolesta, joissa luonnollisen optisen säteilyn lähteet poistettiin tämän direktiivin piiristä. Tämä ajattelematon yritys sisällyttää siihen auringonvalo antoi EU-skeptikoille mahdollisuuden levittää sellaisia juttuja, kuin että "EU aikoo kieltää auringonvalon".
Tietenkin äänestäjiemme pitäisi olla tietoisia liiallisen auringolle altistumisen vaaroista, mutta EU:n laajuinen lainsäädäntö ei ole tähän paras ratkaisu, kuten ei myöskään työnantajien rasittaminen taas uudella velvollisuudella.
Pitäisi pysyä täysin jäsenvaltioiden ja niiden hallitusten vastuulla jakaa kansalaisillemme tietoa auringon vaikutuksesta ihoon. Onhan esimerkiksi Skotlannin ja Kreikan ilmastoissa huomattava ero, ja siksi terveystieto olisi parasta sovittaa paikallisiin oloihin. 
Carl Lang (NI ),
   . Olen hiljattain saanut hotelli-, ravintola- ja rakennusalan ammattilaisilta paljon kirjeitä, joissa he ilmaisevat oikeutetun huolensa neuvoston yhteisestä kannasta, joka koskee työntekijöiden altistumista optiselle säteilylle.
Tarkemmin luettuna tämä suositus on itse asiassa niin uskomaton, että voi vain ihmetellä, onko se kirjoitettu aivan tosissaan. On ymmärrettävää, että on tarpeen parantaa ja hallita paremmin niiden työntekijöiden suojaa, jotka – esimerkiksi teollisuudessa – altistuvat keinotekoiselle optiselle säteilylle, mutta miksi piti ottaa mukaan myös niin sanottu luonnollinen optinen säteily? Miksi halutaan tarkkaan säädellä niiden ihmisten työolosuhteita, jotka altistuvat enemmässä tai vähemmässä määrin... auringolle? Nämä ehdotukset, joista saatavat tulokset olisivat epävarmoja, ovat naurettavia ja toisivat ilmiselvästi lisää rajoituksia etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille.
Kun otetaan huomioon nykyinen valtiomme mullistava kansainvälinen turvattomuus sekä taloudellinen ja sosiaalinen kriisi ja identiteettikriisi, tällainen uskomaton ehdotus osoittaa jälleen kerran, missä määrin nämä EU-intoilijat, jotka haluavat kontrolloida kaikkea, ovat vieraantuneet todellisuudesta. Tästä syystä vastustin tätä uutta metkua, joka uhkaa kerätä tummia pilviä monien yritysten ylle liiallisella byrokratiallaan ja taloudellisella kuristusotteellaan. 
David Martin (PSE ),
   . Direktiivistä työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä aiheutuville riskeille on puhuttu paljon pötyä.
Ehdotuksen jakamisen vuoksi yhteinen kanta käsittelee vain tarkkoja vähimmäisvaatimuksia työntekijöiden suojelusta heidän terveyteensä ja turvallisuuteensa kohdistuvilta riskeiltä, jotka aiheutuvat tai todennäköisesti aiheutuvat altistumisesta optiselle säteilylle.
Tämä on johtanut siihen, että jotkut ovat pyrkineet karrikoiden kuvaamaan sitä auringoltasuojeludirektiiviksi. Vaikka ehdotus on yritetty asettaa naurunalaiseksi, mielestäni siinä on löydetty hyvä keskitie suojelun ja ylisääntelyn välillä. 
Claude Moraes (PSE ),
   . Työväenpuolueen edustajana ja työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan jäsenenä äänestin tänään tämän lainsäädäntöehdotuksen puolesta, koska mielestäni sillä suojeltaisiin työntekijöitä kaikkialla Euroopassa tärkeällä turvallisuutta ja terveyttä koskevalla alalla, jota jäsenvaltioiden lainsäädäntö ei tällä hetkellä täysin kata. Sillä suojataan myös omaan äänestäjäkuntaani kuuluvia työläisiä Lontoossa. Jotkut parlamentin jäsenet ovat yrittäneet poistaa mietinnöstä luonnollista auringonvaloa koskevan osan.
Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueen edustajana olen noudattanut maani hallituksen ja neuvoston linjaa ja tukenut yhteistä kantaa. Mielestämme siinä on löydetty hyvä keskitie suojelun ja ylisääntelyn välillä. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Lisääntyvät vaatimukset työolojen parantamisesta ja työntekijöiden terveydestä ja turvallisuudesta huolehtimisesta ovat myönteinen merkki taloudellisesta kehityksestä. Täytyy kuitenkin löytää tasapaino, niin että vältytään ylisääntelyltä ja kohtuuttomien vaatimusten asettamiselta.
Käsittelemässämme asiassa on tärkeää erottaa toisistaan työnantajan velvollisuudet ja ne varotoimet, joista kaikkien työntekijöiden on huolehdittava sekä työssään että henkilökohtaisessa elämässään. Siksi onkin löydettävä tasapainoinen ja kohtuullinen ratkaisu, ja yleisesti ottaen olen sitä mieltä, että esittelijä on onnistunut siinä. 

Christopher Beazley (PPE-DE ),
   . Totean PPE-DE-ryhmään kuuluvien brittiläisten konservatiivien puolesta, että äänestimme niitä tarkistuksia vastaan, joissa viitattiin sopimukseen Euroopan perustuslaista, koska Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestysten tulosten vuoksi niillä ei enää ole sitä merkitystä, joka niillä ehkä oli luonnosvaiheessa.
Kannatamme mietinnön yleisiä linjoja, joten äänestimme sen puolesta. 
Maria Carlshamre, Charlotte Cederschiöld, Lena Ek, Christofer Fjellner, Gunnar Hökmark, Anna Ibrisagic, Cecilia Malmström ja Anders Wijkman (PPE-DE ),
    Olemme tänään äänestäneet jäsen De Sarnezin mietintöä vastaan, koska se on nähdäksemme ristiriidassa lehdistön- ja ilmaisunvapautta koskevan Ruotsin lainsäädännön ja sen sisältämien tiedotusvälineiden riippumattomuutta koskevien selvien säännösten kanssa.
Mietintö sisältää ehdotuksia siitä, kuinka alaikäisiä voitaisiin parhaiten suojella Internetin haitalliselta tai sopimattomalta sisällöltä. Meillä ei ole mitään sellaista suojelua vastaan, vaan se on mielestämme tärkeä asia. Mietinnössä kuitenkin suositellaan myös, että jäsenvaltiot ulottavat vastineoikeuden kaikkiin Internetin audiovisuaalisiin palveluihin ja tietopalveluihin, sekä esitetään tiedotusvälineiden omistusta koskevia sääntöjä.
Näiden syiden vuoksi olemme päättäneet äänestää koko mietintöä vastaan. 
Hélène Goudin, Nils Lundgren ja Lars Wohlin (IND/DEM ),
    On tietenkin erittäin tärkeää varmistaa, ettei alaikäisten ole mahdollista katsella aikuisille suunnattuja audiovisuaalisen alan ohjelmia tai palveluja. Mielestämme EU:n laajuisesti tehdyt lainsäädäntötoimenpiteet ovat kuitenkin väärä tapa suojella alaikäisten fyysistä, henkistä ja moraalista kehitystä näiden palveluiden suhteen.
Verkkosivustojen ylläpitäjiä löytyy aina EU:n ulkopuolelta, joka puolelta maailmaa.
Niin kuin on todettu, vanhempien toteuttama järkevä valvonta on erittäin tärkeää, ja vanhempien on nyt mahdollista asentaa tietokoneisiinsa suodattimia. Mietintöluonnoksessa on myönteisiä piirteitä, mutta siinä mennään naurettavuuksiin, kun siinä ehdotetaan esimerkiksi, että perustettaisiin toisen tason verkkotunnus .KID.
Mielestämme näiden huolestuttavien ongelmien ratkaiseminen on jokaisen jäsenvaltion demokraattisten hallintoelinten tehtävä. EU:n on luotava tälle alalle yhteiset standardit, joihin jäsenvaltiot voivat halutessaan sitoutua samaan tapaan kuin Schengenin sopimuksessa on tehty.
Olemme totta kai äänestäneet niitä tarkistuksia vastaan, joissa viitataan sopimukseen Euroopan perustuslaista. Se sopimus on hylätty. 
Marine Le Pen (NI ),
   . Tässä mietinnössä on lähdetty liikkeelle hyvin aikomuksin, mutta siitä on tullut uskomaton sekasotku. Perusteluosuus alkoi kuitenkin hyvin. Mietinnössä pyrittiin selvästi hahmottelemaan alaikäisten tehokkaampaa suojelua sellaisilta vitsauksilta kuin pornografia, pedofilia, väkivaltaiset kuvat ja sisällöt, mutta myös, ja tämä on unohdettu, huumeiden käyttöön tai vaaralliseen käyttäytymiseen yllyttämiseltä sekä fanaattisten liikkeiden ja terroristiryhmien värväykseltä.
Aihe oli liian laaja ja poliittiset toimemme valitettavasti liian heikkoja, jotta näihin erittäin huolestuttaviin asioihin olisi voitu syventyä paremmin ja jotta niihin olisi pystytty puuttumaan lastemme suojelemiseksi. Sen sijaan mietinnössä eksytään aiheesta, käsitellään liian monia asioita ja sotketaan yhteen kaikenlaista. Pornografiasta toki puhutaan, mutta niin myös syrjinnän torjumisesta, opettajien koulutuksesta ja vielä vastineoikeudesta, vaikkei ole oikein selvää, miten se voisi hyödyttää alaikäisiä.
Mietintö on tehty menetelmällä, joka on täällä yleinen: poliittista kysymystä kierrellään useista hyvistä aikomuksista huolimatta. Näin tästäkin tekstistä on taas tehty epäselvä, vaikeatajuinen, aatteellinen ja siten täysin tehoton. 
Sérgio Marques (PPE-DE ),
   . Haluan ilmaista täyden tukeni tälle suositukselle, jonka tarkoituksena on varmistaa alaikäisten ja ihmisarvon tehokas suojelu kaikissa audiovisuaali- ja tietopalveluissa.
Nuoret viettävät yhä enemmän aikaa Internetissä, jossa on miljoonia sivuja pornografiaa. Sen vuoksi on sekä palvelujen tuottajien että käyttäjien vastuulla varmistaa, että tätä uutta tekniikkaa voidaan käyttää luottavaisin mielin.
Alaikäisten suojelun kannalta on välttämätöntä, että poliitikot, yritykset, opettajat ja vanhemmat työskentelevät yhdessä.
Opetussuunnitelmiin on sisällytettävä Internet-opetusta lapsille, mutta myös aikuisille ja vanhemmille, ja tiedotuskampanjoita on aloitettava, jotta suuri yleisö saisi tietoa Internetin käytön vaaroista.
Mielestäni varsin myönteistä on erityisen verkkotunnuksen (.KID) luominen. Sen avulla saataisiin Internetiin turvallinen alue, jota riippumaton viranomainen valvoisi säännöllisesti.
Lopuksi totean, että palveluntarjoajien olisi tuotava markkinoille helppokäyttöisiä suodatinohjelmia vanhemmille ja tarjota erityisesti lapsille suunnattuja käyttöpalveluita, jotka hoitaisivat suodattamisen automaattisesti. Tämän ansiosta olisi mahdollista taas suhtautua Internetin käyttöön jonkinasteisella luottamuksella. 
David Martin (PSE ),
   . On erittäin tärkeää, että nuorten suojelussa Internetin ja televisio- tai radio-ohjelmien haitalliselta sisällöltä pysytään tekniikan kehityksen mukana.
Tässä mietinnössä osoitetaan, että itsesäätely on tehokas, muttei riittävä keino suojella lapsia haitalliselta sisällöltä. Mietinnössä vaaditaan monia erilaisia toimia, kuten että lasten Internetin käyttö suojattaisiin automaattisilla suodatinjärjestelmillä ja että komissio järjestäisi kaikille kansalaisille kohdistetun tiedotuskampanjan Internetin turvallisemmasta käytöstä sekä suodattimista tiedottavan ilmaisen Euroopan laajuisen puhelinpalvelun.
Tämä aihe on erittäin monimutkainen, mutta toivon, että toimielimet pystyvät mietinnön hyväksymisen ansiosta löytämään jatkossakin tehokkaita tapoja suojella nuoriamme. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Internetissä nykyisin oleva sisältö on valtava haaste alaikäisten ja ihmisarvon suojelun näkökulmasta, ja on löydettävä selviä ratkaisuja, joilla tuohon haasteeseen voidaan vastata.
Tässä mietinnössä ehdotetaan useita toimia, jotka liittyvät opettajien koulutukseen, käytännesääntöihin ja verkossa olevaan laitonta tai epäilyttävää toimintaa koskevaan tietoon. Siinä ehdotetaan myös toimia, joihin eurooppalaiset viranomaiset voivat ryhtyä tiedonhankinnan ja -vaihdon parantamiseksi.
Kyseisen tuotannonalan sekä jäsenvaltioiden ja yhteisön viranomaisten olisi harkittava toimia, joihin ne voivat ryhtyä alaikäisten suojelun parantamiseksi.
Minulla ei ole epäilystäkään siitä, että meidän on kaikkien osaltamme aktiivisesti etsittävä tapoja lisätä alaikäisten välttämätöntä suojelua, ihmisarvon suojelua sekä rikollisuuden ja laittoman toiminnan torjuntaa. 
Georgios Toussas (GUE/NGL ),
   .– Jo komission suosituksen otsikko osoittaa, että sen tekijöiden todellisena tarkoituksena on olla mitenkään haittaamatta viihde- ja Internet-alan tuottavuutta.
Nyt muotoillaan toisarvoisia toimenpiteitä, jotka koskevat hallituksia, tuotannonalaa, vanhempia ja opettajia ja jotka eivät mitenkään muuta nykyistä kieroutunutta tilannetta. Ainoa merkittävä ehdotus olisi ollut nimenomaisesti kieltää häpeällisen, ihmisarvoa loukkaavan aineiston tuottaminen ja sen levittäminen radiossa, televisiossa tai sähköisesti.
Tuotannonalaa ei tyypilliseen tapaan aseteta vastuuseen alaikäisiä koskevassa kysymyksessä, sen sijaan ehdotetaan lisäkannustimia esimerkiksi erityisten väkivaltaisia, rasistisia tai pornografisia kuvia karsivien suodattimien käyttämiseen. Vastuun taakka on yksinomaan vanhempien harteilla, heidän on opiskeltava Internetin käyttöä, niin että he voivat auttaa lapsiaan.
Kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan tarkistukset eivät pääkohdiltaan poikkea mitenkään edellä todetusta.
Näin ollen ihmisarvo ja alaikäisten tasapainoinen fyysinen, henkinen ja moraalinen kehitys uhrataan jälleen kerran julmasti Euroopan audiovisuaalisen teollisuuden edulle ja Lissabonin strategialle, toisin sanoen yritysten kannattavuuden armottomalle riistojärjestelmälle.
Näiden syiden vuoksi Kreikan kommunistisen puolueen edustajat Euroopan parlamentissa äänestivät kyseisiä tekstejä vastaan. 

Liam Aylward (UEN ),
   . Pidän myönteisenä komission ehdotusta, jonka tarkoitus on parantaa eurooppalaisten lasten terveyttä edistämällä lapsille tarkoitettujen lääkkeiden tutkimusta, kehittämistä ja hyväksymistä käyttöön. Olen tyytyväinen, että lapsille on annettu tämä tärkeä tilaisuus hyötyä aikuisten tavoin innovatiivisista uusista lääkkeistä.
Olen samaa mieltä siitä, että lääketeollisuudelle on myönnettävä palkkioita ja kannustimia uusien pediatristen tuotteiden kehittämisen edistämiseksi. Olen seurannut tarkkaan keskusteluja ja väittelyitä siitä, miten tässä parhaiten onnistutaan, ja voin antaa tukeni komission ehdotukselle lisäajasta lisäsuojatodistuksen voimassaoloon, yhdistettynä asetuksessa ehdotettuun tarkastusjärjestelmään.
Kannatan avoimuuden ja tiedon julkisuuden periaatteita, joihin perustuu 40 artiklaa koskeva tarkistus, jolla siihen sisällytettäisiin vaatimus pediatristen kliinisten kokeiden tulosten julkistamisesta. Lääketeollisuuden esittämät huolet yleisön odotusten herättämisestä ennenaikaisesti joidenkin tuotteiden suhteen ja tietojen kaupallisesta arkaluontoisuudesta ovat kuitenkin myös perusteltuja. 
Hélène Goudin, Nils Lundgren ja Lars Wohlin (IND/DEM ),
    Tämä mietintö on ristiriidassa erään Euroopan laajuisen yhteistyön hyvin tärkeän periaatteen, nimittäin alkuperämaaperiaatteen, kanssa. Siinä ehdotetaan, että perustetaan EU:n pediatrinen viranomainen arvioimaan, hyväksymään ja valvomaan pediatrisia lääkkeitä sekä kannustamaan niiden tuotantoa. Ei kuitenkaan ole mitään hyvää syytä keskittää tätä toimintaa uudelle EU:n viranomaiselle.
Mietintö perustuu myös ajatukseen, että lääketeollisuus ei pidä erityisesti lapsille tarkoitettujen lääkkeiden kehittämistä kannattavana. Tuo ajatus ei ole kovin vakuuttava. Jos on kysyntää, on myös tarjontaa. Jos markkinataloudessa toimivat yritykset ovat jossain erityisen hyviä, niin se on markkinarakojen löytäminen ja tuotteiden valmistaminen niitä varten. Jos on totta, että erityisille pediatrisille lääkkeille on suuri tarve, ratkaisua pitäisi etsiä kysynnän taholta yksittäisten maiden viranomaisten avulla.
Koko mietintö on täynnä yrityksiä laajentaa EU:n vaikutusvaltaa ja lisätä byrokratiaa.
Näiden syiden vuoksi olemme äänestäneet mietintöä vastaan. 
Ian Hudghton (Verts/ALE ),
   . Tämän asetusehdotuksen päämäärä on kunnioitettava. On järkevää parantaa lasten lääketieteellistä hoitoa lisäämällä lasten aineenvaihdunnalle sopivien lääkkeiden tutkimista, kehittämistä ja käyttöön hyväksymistä.
Mielestäni on valitettavaa, ettei poliittisen ryhmäni esittämiä tarkistuksia hyväksytty. Niissä olisi edellytetty, että lääkkeiden hyväksymisprosessissa arvioitaisiin, onko niillä saavutettu nykyisiin lääkkeisiin nähden merkittävää hoidollista etua. 
David Martin (PSE ),
   . Tämä ehdotus on mielestäni erittäin myönteinen. Yli vuosikymmen Yhdysvaltojen jälkeen EU on vihdoinkin ryhtynyt laatimaan lainsäädäntöä, jossa edellytetään lääketuotteiden lapsille sopivuuden tutkimista osana niiden hyväksymisprosessia. Näillä uusilla säännöillä pitäisi pystyä varmistamaan, että lapsille kehitetään enemmän lääkkeitä ja että niiden annostus on turvallinen ja tehokas.
Lääkeyhtiöt saavat taloudellisen korvauksen vastineeksi pakollisten kliinisten tutkimusten tekemisestä lapsille tarkoitetuilla lääkkeillä.
Komission ehdottama taloudellinen korvaus olisi, että lääkeyhtiöille myönnettäisiin kuuden kuukauden lisäaika lisäsuojatodistuksen voimassaoloon, eli tavallaan patentin voimassaolon pidentäminen. Tätä on seurattava sen varmistamiseksi, ettei se johda kohtuuttoman suuriin voittoihin. 
Linda McAvan (PSE ),
   . Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueen edustajat kannattavat periaatetta, jonka mukaan lääkeyhtiöille tarjotaan kannustimia tarpeellisen tutkimuksen ja kehittämisen lisäämiseksi. Siksi tuemme ajatusta lisäsuojatodistuksen voimassaolon pidentämisestä, mutta suhtaudumme epäilevästi komission ehdotukseen automaattisesta kuuden kuukauden lisäajasta. Mielestämme vaihtelevan pituinen lisäaika olisi ollut parempi ja oikeudenmukaisempi ratkaisu, koska kannustimen suuruus olisi näin vastannut paremmin tutkimuksen kuluja.
Tarjolla olleista vaihtoehdoista kannatimme siksi kolmen plus kolmen kuukauden lisäaikaa. Emme kuitenkaan kannattaneet kiinteää neljän tai viiden kuukauden pidennystä lisäsuojatodistuksen voimassaoloon, koska se saattaisi olla epäoikeudenmukaista pienempiä yrityksiä kohtaan. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Lapsille tarkoitettujen lääkkeiden tutkimuksen ja kehittämisen tukemista koskeva unionin politiikka pohjautuu haluumme parantaa lasten terveyttä.
Tämä mietintö sisältää useita toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kaikkea näiden lääketuotteiden tutkimusta ja kehittämistä valvoisi ja niiden lopullisesta markkinoille hyväksymisestä vastaisi riippumaton alaan erikoistunut viranomainen.
Lisäksi mietinnössä esitetään hallinnollisia aikarajoja koskevia selkeitä toimia, samalla kun laatutasosta huolehditaan ja varmistetaan alan tiedonvaihto.
Tämä tutkimusala voi tuoda meille paljon iloa auttamalla sairauksien hoidossa. Meidän on siksi huolehdittava siitä, että otamme kaikissa toimenpiteissämme huomioon laadun ja tieteellisen täsmällisyyden välttämättömyyden näihin päämääriin pyrittäessä.
Tämän vuoksi äänestin jäsen Grossetêten mietinnön puolesta. 
Catherine Stihler (PSE ),
   .  Nämä uudet säännöt olisi pitänyt vahvistaa jo aikoja sitten. Euroopassa 50 prosenttia lasten lääkehoidossa käytetyistä lääkkeistä on sellaisia, joita ei ole tutkittu eikä hyväksytty heille käytettäviksi. Jokainen vanhempi haluaa sen mielenrauhan, että tietää poikansa tai tyttärensä hoidossa käytettyjen lääkkeiden olevan turvallisia. Nämä uudet säännöt auttaisivat jossain määrin takaamaan tuon turvallisuuden, joka nyt ei ole varma. 
Marianne Thyssen (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen suurella vakaumuksella äänestänyt jäsen Grossetêten mietinnön puolesta ja haluaisin lisäksi onnitella häntä hänen tekemästään työstä. Hän on mietinnössään onnistunut löytämään oikean tasapainon.
Kannatankin siis ehdottomasti pediatristen lääkkeiden patenttisuojan pidentämistä kiinteällä kuuden kuukauden jaksolla.
Esitetyt vaihtoehdot (kuten kaksi plus neljä tai kolme plus kolme) eivät ole käytännössä toteuttamiskelpoisia, niihin liittyisi paljon byrokratiaa ja ne saattaisivat kumota tämän lainsäädännön positiivisen kannustinvaikutuksen tieteelliseen tutkimukseen. 

Ian Hudghton (Verts/ALE ),
   . Tiedän omasta kokemuksestani, että alv:n suoritusvelvollisuus on erittäin suuri taakka yrityksille, erityisesti pk-yrityksille, ja siksi kannatan tällaisia pyrkimyksiä yksinkertaistaa tuota prosessia.
Olen myös vahvasti sitä mieltä, että jäsenvaltioilla pitäisi edelleen olla kohtuullinen joustomahdollisuus, esimerkiksi liikevaihtorajojen asettamisessa ja alennetun alv-prosentin soveltamisessa tai alv:stä vapauttamisessa. 
David Martin (PSE ),
   . Pidän hyvin myönteisenä ehdotusta neuvoston asetukseksi asetuksen (EY) N:o 1798/2003 muuttamisesta siltä osin kuin se koskee hallinnollisten yhteistyöjärjestelyiden käyttöönottoa alv:tä koskevan yhden luukun järjestelmän ja alv:n palautusmenettelyn yhteydessä. Alv-järjestelmän yksinkertaistaminen on kunnioitettava päämäärä.
Kannatan niitä tarkistuksia, joissa pyritään parantamaan yhteistyötä verotettavien henkilöiden ja verohallinnon välillä, samoin kuin niitä, joissa parannetaan jäsenvaltioiden veroviranomaisten välistä yhteistyötä. Esittelijä ehdottaa 50 000 euron vähimmäisraja-arvon käyttöön ottamista verovapautuksen myöntämisessä. Ehdotus koskee vain vastaperustettuja pk-yrityksiä niiden kolmena ensimmäisenä toimintavuonna. Uusi alempi vähimmäisraja-arvo edistää pk-yritysten taloudellista suorituskykyä ja parantaa siten työllisyyttä koko unionin alueella, mikä on Lissabonin tavoitteiden mukaista. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Yksi taloustieteilijöiden pitkään opettamista perussäännöistä on, että veron perimisestä koituvien kulujen pitää olla pienemmät kuin kerätty rahamäärä. Se on sanomattakin selvää. On kuitenkin myös toinen sääntö, jonka mukaan verojen maksamisen pitäisi olla mahdollisimman yksinkertaista, jottei "byrokraattinen vero" nosta veron kustannuksia, mikä olisi lyhytnäköistä ja ennen kaikkea tehotonta. Tässä mielessä on myönteistä, että alv:n perintää, maksamista ja palautusta pyritään yksinkertaistamaan. 
Peter Skinner (PSE ),
   . Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueen edustajat Euroopan parlamentissa eivät hyväksy ajatusta, jonka mukaan avl:n laskemisen raja-arvot olisi paras päättää EU:ssa. Jäsenvaltioiden on itse käytettävä parhaiten soveltuvia laskutapoja, etenkin mikroyrityksilleen. Näin jäsenvaltiot pystyvät täyttämään Lissabonin strategiaan liittyvät lupauksensa antamalla noille yrityksille tarkoituksenmukaisia myönnytyksiä ja luomaan yrittämisen kannalta järkevän lähestymistavan. 


Puhemies. –
   Esityslistalla ovat seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Lähi-idän tilanteesta. 
Douglas Alexander,
     Arvoisa puhemies, minulle on aidosti suuri kunnia edustaa neuvostoa tänään täällä parlamentissa. Olen tyytyväinen tilaisuuteen saada keskustella Lähi-idän tilanteesta. Olemme todistamassa uuden aikakauden alkua kyseisen alueen historiassa, ja tämä uusi kausi tuo mukanaan sekä tilaisuuksia että merkittäviä haasteita.
Haluan aloittaa ilmaisemalla tyytyväisyyteni historialliseen edistysaskeleeseen, jonka Israel otti vetäytyessään Gazasta ja osasta pohjoista Länsirantaa. Euroopan unioni kiittää Israelin hallitusta ja palestiinalaishallintoa siitä, että ne ovat sitoutuneet voittamaan edessään olevat vaikeat haasteet.
Olemme tyytyväisiä siihen, että vetäytymisprosessi on tähän asti sujunut hyvin ja että suurilta väkivaltaisuuksilta on vältytty. Israelin hallitus on palestiinalaishallinnon avustuksella pannut vetäytymissuunnitelman täytäntöön tehokkaasti ja nopeasti. Turvallisuusjoukot evakuoivat siirtokuntien asukkaat herkkätunteisesti mutta päättäväisesti. Lyhyesti sanottuna he selviytyivät vaikeasta tehtävästä hyvin.
Kiitämme palestiinalaishallintoa ja Israelia läheisestä yhteistyöstä ja kannustamme niitä jatkamaan samalla tavalla. Haluaisimme kovasti nähdä, että vetäytyminen onnistuu kautta linjan. Olemmekin tyytyväisiä maltillisuuteen, jota valtaosa israelilaisista ja luonnollisesti myös palestiinalaisista on osoittanut, ja kehotamme heitä jatkamaan samalla linjalla.
Vetäytymisprosessin tähänastinen onnistuminen kannustaa molempia osapuolia jatkamaan yhteistyötä prosessin jäljellä olevissa vaiheissa ja erityisesti jatkamaan läheistä yhteistyötä vetäytymistä seuraavan kvartetin erityisedustajan James Wolfensohnin kanssa. Hän on esittänyt toimintasuunnitelmia Palestiinan taloudellisen ja institutionaalisen kehityksen tukemiseksi vetäytymisen aikana ja sen jälkeen sekä yksilöinyt avainaloja, joilla edistystä tarvitaan. Näihin kuuluvat liikenneyhteydet, rajanylityspaikat, Israelin, Egyptin ja palestiinalaishallinnon väliset tullikysymykset, Gazan ja Länsirannan väliset yhteydet sekä lentokentät ja satamat. Kansainvälinen yhteisö on luvannut täyden tukensa.
Liikkumisen vapauttaminen Länsirannalla on keskeisen tärkeä asia Palestiinan talouden elpymisen kannalta. Ihmisten ja tavaroiden Gazan alueelle pääsyn helpottaminen niin, että samalla taataan Israelin kansalaisten turvallisuus, on myös ensiarvoisen tärkeää toivon antamiseksi palestiinalaisille.
Puheenjohtajakautemme kaksi tärkeää painopistealuetta ovat vetäytymisen täysimääräinen hyödyntäminen ja Palestiinan hallintoelinten jatkuvan kehittämisen tukeminen – kuten 1. maaliskuuta Lontoossa pidetyssä kokouksessa vahvistettiin. Tässä yhteydessä Euroopan unioni toimii luonnollisesti läheisessä yhteistyössä James Wolfensohnin kanssa niiden suunnitelmien täytäntöönpanon helpottamiseksi, joilla Gazan alueesta on tarkoitus tehdä taloudellisesti elinkelpoinen alue Israelin vetäytymisen jälkeen.
On niin ikään tärkeää suunnitella vetäytymisen jälkeistä aikaa poliittisen prosessin edistämiseksi ja sen tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi. Vetäytymisen jälkeen molempien osapuolten on keskityttävä etenemissuunnitelman ja Sharm El-Sheikhin sitoumusten edistämiseen.
Olemme olleet todistamassa toista tärkeää edistysaskelta, kun Irakin perustuslaki julkaistiin niinkin äskettäin kuin 28. elokuuta 2005. Onnittelemme Irakin kansaa tämän poliittisesti merkittävän virstanpylvään saavuttamisesta.
Perustuslain valmisteleminen on luonnollisesti ollut vaikeaa. Kaikki Irakin väestönosat ovat työskennelleet yhdessä perustuslain laatimiseksi, ja jokainen osapuoli on joutunut tekemään kompromisseja. Irakilaiset ovat kuitenkin laatineet perustuslain, jonka toivomme olevan keskeisessä asemassa demokraattisen Irakin kehittämisessä.
Demokratian periaatteet ja perusihmisoikeudet ovat yhdessä islamin kanssa uuden Irakin perusoppeja. Yhtään näiden perusoppien vastaista lakia ei voida hyväksyä. Sukupuolesta ja ennen kaikkea uskonnosta riippumatta kaikki irakilaiset ovat tasa-arvoisia lain edessä. Perustuslaki suojelee vakaumuksenvapautta. Kaikki ääriryhmät on kielletty. Uusi Irak lupaa kunnioittaa naapureitaan ja kansainvälisiä sitoumuksiaan. Irakin öljy kuuluu koko Irakin kansalle ja sitä on hyödynnettävä niin, että siitä koituu mahdollisimman suuri hyöty Irakin kansalle.
Euroopan unioni kannustaa kaikkia irakilaisia osallistumaan poliittisen prosessin seuraavaan vaiheeseen ja äänestämään perustuslakiluonnoksesta lokakuun kansanäänestyksessä. Laaja julkinen tuki perustuslaille auttaa varmistamaan Irakille vakaan tulevaisuuden.
Irakilaiset ovat onnistuneet tämän perustuslain laatimisessa huolimatta terroristi-iskuista, joilla pyritään tukahduttamaan irakilaisten halu rauhanomaiseen tulevaisuuteen. Neuvosto myöntää, että Irakilla on edessään vielä monia haasteita, jotka liittyvät erityisesti maan kansalaisten turvallisuuteen. Oikeusvaltion kehittämiseen ja poliisien kouluttamiseen tarkoitetun tehtävän avulla Euroopan unioni tekee työtä auttaakseen Irakia kehittämään turvallisuusjoukkojaan sekä oikeushallintoaan.
Olemme kuitenkin erittäin huolestuneita siitä, että Iran jatkoi 8. elokuuta yksipuolisesti uraanin konvertointimahdollisuuksien kehittämistä Esfahanissa. Tämä on selkeästi vastoin IAEA:n hallintoneuvoston päätöslauselmia ja ennen kaikkea vastoin Pariisin sopimusta, johon Iran vastikään marraskuussa liittyi. IAEA:n hallintoneuvoston päätöslauselma, joka hyväksyttiin yksimielisesti 11. elokuuta, on selkeä ja yhtenäinen signaali siitä, että kansainvälinen yhteisö haluaa Iranin lopettavan uudestaan välittömästi kaikki konversiotoimet.
Olemme pahoillamme myös siitä, että harkitsematta asiaa vakavasti Iran on päättänyt hylätä Euroopan unionin 5. elokuuta esittämät yksityiskohtaiset ehdotukset. Nämä ovat pisimmälle menneet Euroopan unionin ja Iranin välisiä suhteita koskevat ehdotukset vallankumouksen jälkeen. Ne johtaisivat yhteistyöhön perustuviin uusiin suhteisiin.
Haluan toistaa, ettei Euroopan unioni vaadi Irania luopumaan siviilikäyttöön tarkoitettua ydinvoimaa koskevasta ohjelmasta. Euroopan unionin ehdotuksessa nimenomaan tarjotaan tukea tähän ohjelmaan, mutta Iranilla ei ole operationaalista tarvetta kehittää siviilikäyttöön tarkoitetun ydinvoiman polttoainekiertoa. Polttoainekiertoa koskevien toimien keskeyttäminen ei vaikuttaisi Iranin mahdollisuuksiin kehittää siviilikäyttöön tarkoitettua ydinvoimaa ja jatkaa ydinvoimatutkimusta. Jos Iranin kuitenkin annetaan jatkaa polttoainekiertoa koskevia toimia, maan mahdollisuudet tuottaa halkeamiskelpoista materiaalia ydinaseita varten paranisivat.
Olemme yhä sitoutuneita diplomaattiseen ratkaisuun. Toivomme, että Iran kumoaa päätöksensä ja keskeyttää jälleen uraanin konversiotoimet. Iran voi ratkaista tämän kysymyksen toteuttamalla ne luottamusta herättävät toimet, joita siltä IAEA:n hallintoneuvoston eri päätöslauselmissa on vaadittu, sekä keskeyttämällä konversiotoimet.
Marraskuussa Barcelonassa järjestettävä Euro–Välimeri-konferenssin kymmenvuotisjuhlakokous on osa laajempaa sitoumustamme aluetta kohtaan ja erinomainen tilaisuus auttaa Euroopan unionin Välimeren alueella sijaitsevia kumppaneita vastaamaan 2000-luvun haasteisiin. Barcelonan prosessia on uudistettava ja muutettava nykyistä tuloshakuisemmaksi, ja siinä on keskityttävä nykyistä enemmän uudistuksiin. Toisin sanoen prosessissa on käsiteltävä niitä huolenaiheita, joita ihmisillä Välimeren molemmilla puolilla on.
Vuoden 1995 julistus oli virstanpylväs, ja monet siinä esitetyt asiat pätevät vielä tänään. Sen täytäntöönpanossa on kuitenkin vielä paljon parannettavaa. Meidän on esimerkiksi poistettava esteet, joita hallinnon kehittämisen, ihmisoikeuksien noudattamisen, markkinoiden avoimuuden ja ulkomaisten investointien tiellä vielä on. Haluamme, että huippukokouksessa vahvistetaan keskipitkän aikavälin tavoitteita, joissa korostetaan sitä, millaisena me haluamme nähdä alueen viiden vuoden päästä.
Emme voi saavuttaa näitä tavoitteita ilman alueella vallitsevaa rauhaa. Ilman rauhaa emme voi luoda vakauden ja vaurauden aluetta, joka on yhteinen tavoitteemme. Rauhan puuttumisen ei kuitenkaan pitäisi muodostua ylimääräiseksi esteeksi kehitykselle muualla. Tekisimme oikein, jos panisimme merkille Välimeren alueen kaikilta kolkilta kuuluvat vaatimukset nykyistä avoimemmasta hallinnosta, taloudellisista uudistuksista sekä sosiaalisesta ja kulttuurisesta tietoisuudesta.
Uskomme, että alueella vallitsee tällä hetkellä uudenlainen päättäväisyys alueen kansojen edessä olevien haasteiden kohtaamiseksi. Olemme vakaasti päättäneet tehdä kovasti töitä varmistaaksemme, että Barcelonan prosessilla on keskeinen rooli niihin haasteisiin vastaamisessa, joita kansalaiset kohtaavat koko Euro–Välimeri-alueella. Huippukokous on meille ainutlaatuinen tilaisuus osoittaa, että kumppanuutemme on tärkeää kansoillemme ja voi johtaa tuloksiin kansoillemme tärkeissä kysymyksissä.
Kumppanuutemme voi alueellisen kehityksen ja nimenomaan uudistusten alalla auttaa muuttamaan tahtia sellaisten toimien avulla, jotka koskevat hyvää hallintoa, talousuudistusta ja koulutusta. Täsmällisten tavoitteiden ja sitoumusten mukaisten tulosten saavuttaminen näillä avainalueilla edistäisi alueellista kehitystä. 
Günther Verheugen,
     Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen voidessani tänään puhua teille Lähi-idän rauhanprosessista hetkellä, jolloin rauhantoiveet ovat jälleen heränneet. Viisi vuotta kestäneen palestiinalaisten toisen kansannousun jälkeiset kuusi rauhallista kuukautta ovat todistaneet, että väkivalta ja terroristi-iskut ovat kääntyneet laskuun, ja Israelin vetäytyminen Gazan alueelta ja siirtokuntien siirtäminen osasta Länsirannan pohjoisosaa ovat sujuneet rauhallisesti. Molempien osapuolten ammattimaisuutta on kiitettävä.
Todelliset haasteet ovat kuitenkin vielä edessä. Tällä tarkoitan ensinnäkin sellaisten olosuhteiden luomista, että Israelin vetäytyminen antaisi tavallisille palestiinalaisille mahdollisuuden parantaa päivittäisen elämänsä laatua. Toisena haasteena on etenemissuunnitelman täytäntöönpano kokonaisuudessaan ja kolmantena haasteena rauhan tilassa naapurinsa Israelin kanssa elävän elinkelpoisen palestiinalaisvaltion perustaminen.
Komissio myöntää, että jotta äskettäistä vetäytymistä voitaisiin pitää menestyksenä, sen on helpotettava välittömästi tavallisten palestiinalaisten elämää konkreettisella tavalla. Komissio on tästä syystä myöntänyt 60 miljoonan euron rahoituspaketin välittömänä vastauksena vetäytymiselle. Infrastruktuurin kehittämiseen tarkoitettu rahoitus sisältää 40 miljoonan euron suuruisen tuen, joka on suunnattu työvoimavaltaisille ja nopeasti rahoitusta tarvitseville hankkeille, joilla luodaan uudelleen keskeiset palvelut Länsirannalle ja Gazan alueelle, 12 miljoonan euron tuen toimielinten luomiseen, jotta palestiinalaiset pystyisivät vastaamaan alueen hallinnosta israelilaisten vetäytymisen jälkeen, sekä 8 miljoonan euron tuen sosiaalipalvelujen ja Itä-Jerusalemin kehittämiseen.
Komissio tekee myös läheistä yhteistyötä Euroopan investointipankin kanssa yksilöidäkseen alueen infrastruktuuria koskevia yhteisiä hankkeita. Haluan tässä yhteydessä todeta, että harjoitamme jo Euroopan naapuruuspolitiikkaa, että olemme jo sopineet yhteisistä hankkeista Israelin, palestiinalaishallinnon ja Jordanian kanssa ja että komissio on täysin vakuuttunut siitä, että Euroopan unionilla voi Euroopan naapuruuspolitiikan yhteydessä olla tärkeä ja hyödyllinen rooli alueen ongelmien selvittämisessä.
Tällä tuella ei kuitenkaan saavuteta haluttuja tuloksia, elleivät Israel ja palestiinalaishallinto ratkaise sellaisia tärkeitä kysymyksiä kuin ihmisten ja tavaroiden liikkuvuus Gazan, Länsirannan ja niiden ulkopuolisten alueiden välillä, siirtokuntien alueella sijaitsevat kasvihuoneet, rajanylityspisteiden toiminta, siirtokuntien asukkaiden talojen purkaminen ja siirtäminen sekä ihmisten liikkuvuus Länsirannan alueella.
Tästä syystä komissio tarjoaa taloudellista ja poliittista sekä henkilöstön muodossa annettavaa tukea kvartetin erityisedustajalle James Wolfensohnille, jonka panos vetäytymisen täytäntöönpanossa on ollut huomattava. Erityisedustaja on onnistunut edistämään palestiinalaishallinnon ja Israelin vuoropuhelua kaikissa näissä asioissa. Kuitenkin vain yksi, alueen kasvihuoneita koskeva kysymys on ratkaistu kokonaisuudessaan.
Komissio auttaa näiden kysymysten ratkaisemisessa. Olemme esimerkiksi valmiita rahoittamaan yhden rajanylityspisteen perustamisen luottamusta lisäävänä toimenpiteenä, jos osapuolet sitä pyytävät. Komissio tietää myös erittäin hyvin, että Israelin ja palestiinalaishallinnon välinen tulliliitto on säilytettävä kaupankäynnin keskeytymisen välttämiseksi ja että komission on tehtävä kaikkensa edistääkseen alueen sisäistä kauppaa ja investointitoimintaa.
Toinen haaste rauhanprosessille on etenemissuunnitelman täytäntöönpano. Vetäytyminen on selvästikin ollut traumaattinen kokemus Israelille, mutta se ei ole johtanut paljon pelättyihin erimielisyyksiin Israelissa. Palestiinalaisten presidentti Abbas pystyi puolestaan valvomaan eri palestiinalaisryhmittymien toimia.
Kansainvälisen yhteisön on nyt autettava molempia osapuolia toimimaan samanaikaisesti. Sen on autettava palestiinalaishallintoa tehostamaan terrorismiin kannustamisen kitkemistä ja terroristijärjestöjen hajottamista sekä painostettava Israelia lopettamaan sellaisten uusien paikallisten realiteettien keksimisen, joilla mahdollisesti kaivetaan maata alueen lopullista asemaa koskevien neuvotteluiden alta. Siirtokuntien toimet Jerusalemissa ja sen ympärillä sekä Israelin ja Länsirannan väliin rakennettavan suojamuurin linjaus ovat kaksi tärkeintä kysymystä.
Kolmas haaste tällä hetkellä on se, miten edistämme elinkelpoisen Palestiinan valtion luomista, jonka kannalta etenemissuunnitelman täytäntöönpano on välttämätön edellytys. Palestiinassa on jo nyt annettu uutta vauhtia uudistuksille ja toimielinten luomiselle. Nämä toimet juontavat juurensa palestiinalaishallinnon aikomukseen laatia talouskehitystä koskeva keskipitkän aikavälin suunnitelma sekä G8-maiden poliittiseen sitoumukseen nostaa rahoitusta kolmeen miljardiin euroon vuodessa seuraavien kolmen vuoden ajan tämän suunnitelman rahoittamiseksi.
Komissio esittää tulevien viikkojen aikana ehdotuksia kokonaisvaltaisen ja johdonmukaisen keskipitkän aikavälin strategiaksi, joka koskee Euroopan unionin ja tulevan Palestiinan valtion välisiä suhteita ja jossa myös EU:n kantojen ja rahoitustuen koordinointi on aiempaa paremmin toteutettu. Meidän on tutkittava, miten voimme parhaiten edistää tulevan Palestiinan valtion poliittista ja taloudellista elinkelpoisuutta kohdennetulla tuella uudistuksille ja hallintoelinten perustamiselle. On selvää, että palestiinalaisten on toteutettava toimenpiteitä ihmisoikeuksien vahvistamiseksi, demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden vahvistamiseksi sekä turvallisuuden parantamiseksi ja julkishallinnon tehostamiseksi. 
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra,
   . Arvoisa puhemies, on sanottava, että Gazan alueen siirtokuntien evakuointi on kauan odotettu hyvä uutinen, kun ainoat kuulemamme uutiset koskevat vihaa, kuolemaa, loputonta kärsimystä ja lohduttomuutta.
Nyt on palestiinalaisten vuoro – ja haluan mainita nimeltä heidän johtajansa Mahmoud Abbasin seurata viitoitettua demokratian polkua, valvoa ääriliikkeiden toimintaa sekä vahvistaa maan hallintoelimiä. Israelin on puolestaan lopetettava uusien siirtokuntien rakentaminen, ja yhdessä niiden olisi vuoropuhelun avulla pyrittävä luomaan, kuten komission jäsen Verheugen juuri sanoi, kaksi elinkelpoista valtiota, jotka ovat turvallisia ja jotka ovat tunnustaneet Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmissa vahvistetut rajat. Ratkaisematta on luonnollisesti myös muita ongelmia, ja nämä ongelmat on selkeästi mainittu etenemissuunnitelmassa. Tarkoitan tällä Itä-Jerusalemin ongelmaa, pakolaisongelmaa sekä Israelin ja Syyrian välistä konfliktia. Lisäksi kaikki tämä tapahtuu poliittisessa tilanteessa, jossa Benjamin Netanjahu eroaa hallituksesta kyseenalaistaakseen Ariel Sharonin johtoaseman Likud-puolueessa ja jossa Palestiinassa pidetään pian vaalit. Euroopan unionin tarkkailuryhmä, jota johtaa kollegamme Véronique De Keyser, valvoo vaaleja, ja toivotan hänelle parasta mahdollista onnea.
Tästä syystä olen tyytyväinen neuvoston puheenjohtajavaltion julkilausumaan, jonka mukaan Euroopan unionilla on oltava keskeinen rooli, jotta alueelle saataisiin tasapuolinen ja kestävä rauha. Euroopan unioni on Palestiinan suurin tukija. Se on Israelin, Egyptin, Jordanian, Libanonin ja myös Syyrian kumppani tulevassa assosiaatiosopimuksessa, joten on selvää, että sillä on oltava keskeinen rooli alueen poliittisissa ja taloudellisissa uudistuksissa.
Näin ollen olen tyytyväinen Euroopan komission esittämiin aloitteisiin, jotka ovat ensimmäinen askel 60 miljoonan euron rahoituspaketista, jolla on tarkoitus rakentaa uudelleen alueen infrastruktuuri ja vahvistaa palestiinalaisten toimivaltaa Gazan alueella. 
Pasqualina Napoletano,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten olette puheissanne tuoneet esiin, Israelin vetäytyminen Gazan alueelta oli merkittävä ele oikeaan suuntaan. Olisimme kuitenkin toivoneet, että se olisi tapahtunut etenemissuunnitelmassa määritetyssä kehyksessä ja että kvartetilla olisi ollut toisenlainen rooli.
Joka tapauksessa se on osoittanut, että matkalla kohti rauhaa ja kansainvälisen lain noudattamista on mahdollista edetä ilman väkivaltaa. Olemme tietoisia jännitteistä, joita on syntynyt joissakin piireissä Israelissa ja erityisesti maan poliittisessa kentässä, erityisesti mitä tulee nyt avautuviin mahdollisuuksiin sekä lisätoimenpiteisiin, jotka seuraavaksi on toteutettava.
Merkittävä tekijä tässä tilanteessa on kansainvälisen yhteisön ja Euroopan unionin sitoumus pyrkiä kohti ainoaa toteuttamiskelpoista skenaariota eli jatkaa rauhanprosessia, kunnes Palestiinan kansan oikeus omaan itsenäiseen, rauhanomaiseen sekä Palestiinan ja Israelin turvallisuuden takaavaan valtioon on toteutunut.
Viesti, jonka haluamme lähettää tässä keskustelussa, on erittäin selkeä ja ensisijaisesti poliittinen. Israelin yhteiskunnan nationalistisimpien piirien, joita tällä hetkellä edustaa ministeri Netanjahu, on ymmärrettävä, ettei heillä ole liikkumatilaa eivätkä he saa ymmärrystä, elleivät he noudata kansainvälistä lakia.
Siirtokuntien rakentamispolitiikan jatkaminen johtaa Israelin kansainväliseen eristämiseen sekä kannustaa palestiinalaisväestön radikaaleinta osaa. Terrorismin kannattajien on myöskin vältettävä julistamasta, että Gazasta vetäytyminen oli heidän voittonsa, koska vetäytyminen johtuu arvostuksesta, jota Palestiinan uutta johtoa kohtaan maailmalla tunnetaan.
Tästä syystä on tärkeää, kuten olette todenneet, että palestiinalaiset jatkavat prosessia, joka alkoi presidentinvaaleista. Tältä osin olemme tyytyväisiä siihen, että vaaleille on määrätty päivä, ja kannatamme sitä, että presidentti Abu Mazenin valintansa jälkeen ilmoittamia uudistuksia jatketaan ja näin jatketaan samalla hellittämättä terrorismin ja väkivallan vastustamista.
Kansainvälisen yhteisön on kuitenkin omalta osaltaan pidettävä yhä mielessä, että islamilaisperäiselle poliittiselle terrorismille, joka aiheuttaa suurta huolta ihmisille niin ikään omissa maissamme, annetaan lopullinen isku, jos pystymme tekemään vaarattomaksi tärkeimmän vihan ja jännityksen lähteen, joka Lähi-idän konflikti on. 
Cecilia Malmström,
    Arvoisa puhemies, Lähi-idän asiat ovat hallinneet uutislähetyksiä siitä lähtien kun olin pieni. Valitettavasti uutiset ovat koskeneet lähinnä kurjuutta, väkivaltaa, sotaa, sortoa ja äärikonservatiivisia vallanpitäjiä. Missään maailman kolkassa ei vapauden puute ole näin keskittynyt kuin juuri Lähi-idässä. Puoli miljardia ihmistä elää alueella diktatuureissa, ja Israelin demokratia on alueen ainoa poikkeus. Tämä on luonnollisesti ongelma siellä asuville kansoille. Niillä on meidän tapaan oikeus demokratiaan ja ihmisoikeuksiin. Tämä on myös globaali ongelma. Jos ihmiset eivät näe tulevaisuutta, turhautuminen, fanaattisuus ja fundamentalismi kukoistavat.
Ilmassa on epäilemättä merkkejä siitä, että tilanne on muuttumassa. Esimerkkinä tästä voidaan mainita Egyptin tämänpäiväiset presidentinvaalit. Ne ovat edistysaskel, vaikka presidentti Mubarak luonnollisesti voittaakin vaalit. Vaaleissa on joka tapauksessa enemmän kuin yksi ehdokas. Libanonin kehitys, jonka myötä Syyrian miehitysjoukot ajettiin maasta, on niin ikään myönteinen asia. Päätös antaa Kuwaitin naisille äänioikeus ensi vuonna on myös merkittävä edistysaskel. Kuten täällä parlamentissa on jo todettu, Gazan alueen evakuointi, joka kaikesta huolimatta sujui vaivattomasti, on uskomattoman tärkeä askel rauhanprosessin jatkumiselle ja kahden valtion luomiselle. Palestiinan tulevat vaalit ovat tärkeä testi, jolla mitataan sitä, kuinka pitkälle muutokset Palestiinan hallituksessa ovat menneet, ja sitä, miten tämä prosessi voi jatkua. Irakilla on hallitus, perustuslakiluonnos sekä vahvoja vaikuttajia, jotka haluavat demokratiaa ja vakautta, mutta tilanne on luonnollisesti erittäin tuskallinen ihmisten joutuessa elämään päivittäisen väkivallan kanssa.
Lähi-idässä on kuitenkin yhä uskomattoman paljon ongelmia. Puheenjohtajavaltio mainitsi Iranin ja maan mullahit, jotka ydinaseohjelmallaan ovat pilkanneet kansainvälistä yhteisöä ja leikkineet sen kanssa useiden kuukausien ajan. Tämä on kysymys, jota YK:n on käsiteltävä. Emme voi tällä tavoin jatkaa sitoutumista näennäisiin neuvotteluihin Iranin kanssa. Se jatkaa itsepintaisesti oman kansansa sortamista, mitä emme kerta kaikkiaan voi hyväksyä.
Alueen kansojen sortamista ei voida hyväksyä. EU:n pitäisi tästä syystä yhdessä Yhdysvaltojen, kansainvälisten järjestöjen, säätiöiden sekä näiden maiden ja muiden maiden oppositioiden kanssa tehdä yhteinen aloite ja laatia kansainvälinen rauhan ja demokratian suunnitelma koko Lähi-idälle. Barcelonan prosessissa pitäisi keskittyä enemmän nimenomaan demokratiaan. Mikään ei tekisi parempaa rauhalle, vakaudelle ja terrorismin torjunnalle maailman kaikilla kolkilla kuin se, että demokratia voittaisi Lähi-idässä. Meillä on tässä asiassa suuri vastuu. 
David Hammerstein Mintz,
   . Arvoisa puhemies, me pidämme Israelin vetäytymistä Gazasta erittäin myönteisenä asiana, ja sen on oltava alku uudelle prosessille, joka johtaa rauhaan Lähi-idässä. Euroopan unionin pitäisi taata, että kaikki mahdollinen tehdään Gazan palestiinalaisten elämänlaadun parantamiseksi. EU:n pitäisi myös taata taloudellisen toiminnan käynnistäminen sekä sataman ja lentokentän avaaminen mahdollisimman pian. Lisäksi sen pitäisi vauhdittaa taloudellisen toiminnan muita elementtejä, kuten Gazan ja Länsirannan välisiä liikenne- ja viestintäyhteyksiä.
Kontrastina Gazan mukanaan tuomalle toivolle pelkäämme kuitenkin, että Israelin nykypolitiikka Jerusalemissa voi läimäyttää kiinni niin kutsutun mahdollisuuksien ikkunan juuri konfliktin herkimmällä ja epävakaimmalla hetkellä. Olemme ilman muuta onnellisia siitä, että valtaosa israelilaisista ja heidän hallituksensa näyttää hylänneen ajatuksen suur-Israelista, mutta pahoillamme siitä, että suur-Israelin muodostamista koskeva hanke saatetaan korvata toisella hankkeella, jonka tarkoituksena on luoda suur-Jerusalem, joka laajenisi vääjäämättä Palestiinan alueelle. Toistaiseksi Jerusalemin kaupungin pohjois-, itä- ja eteläpuolelta on anastettu 164 km2 Länsirantaan kuuluvasta alueesta.
Tämä yksipuolinen anastus ei ole Israelin etujen mukaista, koska se vaarantaa rauhaa ja turvallisuutta koskevan vakaan sopimuksen syntymisen ja johtaa huolestuttavan tilanteen syntymiseen väestönkehityksen ja kaupunkisuunnittelun kannalta. Rakennustyöt todella katkaisisivat Itä-Jerusalemin ja Länsirannan välisen yhteyden sekä tuhoaisivat alueellisen yhtenäisyyden, joka on keskeisen tärkeä asia mille tahansa vähänkään elinkelpoiselle tai uskottavalle palestiinalaisvaltiolle. Tämä on varma tie tuhoon. Tällainen politiikka katkaisisi käytännössä Bethlehemin, Ramallahin ja Itä-Jerusalemin palestiinalaiskaupunkien yhteydet toisiinsa.
Olen huolestunut erityisesti E1-hankkeesta, jossa on suunniteltu koteja 15 000 ihmiselle sekä hotelleja ja teollisuusalueita Jerusalemin itäpuolelle, ja toivon, että neuvosto ja komissio panevat tämän asianmukaisesti merkille. Todellisuudessa hankkeella täydennettäisiin prosessia Länsirannan pohjoisosan erottamiseksi eteläosasta. Euroopan unionin on pyrittävä varmistamaan, että Jerusalemista tulee kahden kansan ja kansakunnan asuttama kaupunki sekä kahden rauhassa elävän elinkelpoisen valtion pääkaupunki. 
Adamos Αdamou,
   . – Arvoisa puhemies, olemme kaikki saaneet äskettäin todistaa poliittisesti erityisen merkittäviä historiallisia tapahtumia Lähi-idässä. Pääministeri Sharonin vetäytymissuunnitelman täytäntöönpano oli edistysaskel, johon emme voi olla kuin tyytyväisiä, koska se on kiistatta myönteinen asia ja tärkeä askel kohti Palestiinan kysymyksen rauhanomaista ratkaisua.
Meidän on kuitenkin samalla pantava merkille, että suunnitelman täytäntöönpano, johon olemme tyytyväisiä – ja tämän asian haluan toistaa – ei voi missään tapauksessa olla lopullinen ratkaisu kysymykseen. Mielestäni ei ole sattuma, että samalla kun suunnitelman täytäntöönpano on muuttanut Gazan alueen vapaaksi alueeksi, Länsirannan siirtokuntien asukasmäärä on noussut viime aikoina dramaattisesti.
Puhemies Borrellin ja pääministeri Ariel Sharonin viime kesäkuussa järjestetyn virallisen tapaamisen yhteydessä pidetyn yksityisen kokouksen jälkeen tuntuu selvältä, ettei vetäytymissuunnitelma ole osa poliittista prosessia, jolla on tavoitteena miehityksen lopettaminen, pakolaisten paluu sekä itsenäisen palestiinalaisvaltion perustaminen, ja pelkään suuresti, että miehityksen vaikutukset näkyvät jatkossakin.
Israel valvoo yhä Egyptin vastaista rajaa Gazan alueella tavaroiden liikkumisen osalta sekä pitää itsellään jatkossakin oikeuden strategisiin interventioihin siinä mielessä, että se jatkaa myös Gazan alueen rannikon, ilmatilan ja rajojen valvontaa.
Euroopan parlamenttina ja Euroopan unionina yleisesti ottaen meidän pitäisi jatkaa alueen kehittymisen seuraamista tarkasti ja samalla kaikkien osapuolten painostamista sitoutumaan perusteellisiin keskusteluihin, jotka johtavat ennen vuoden 2005 loppua merkittävään edistymiseen ja pian sen jälkeen kysymyksen lopulliseen ratkaisuun. Ratkaisu ei voi olla mikään muu kuin itsenäisen Palestiinan valtion perustaminen sekä luonnollisesti muurin purkaminen ja miehityksen lopettaminen, jotta molemmat valtiot voivat luoda turvallisen tulevaisuuden, joka edesauttaa rauhaa ja kehitystä koko Lähi-idän alueella. 
Bastiaan Belder,
   .  Arvoisa puhemies, "puolue ei voi kantaa aseita; tällaista ei tapahdu demokratiassa". Nämä ovat EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan Javier Solanan viisaat sanat, mutta niillä ei ole mitään tekemistä sen kanssa, mikä tilanne on Gazan alueella, Länsirannalla ja Libanonissa, sillä sekä palestiinalaisella islamilaisen terrorismin järjestöllä Hamasilla että sen libanonilaisella strategisella liittolaisella Hizbollahilla on kaksi päämäärää tällä hetkellä. Ne ovat täysin sitoutuneet jokapäiväiseen poliittiseen elämään ja kehittävät siinä sivussa sotilaallisia joukkojaan. Tämän kaksinkertaisen strategian avulla Hamas ja Hizbollah eivät pelkästään kärjistä Palestiinan ja Libanonin sisäisiä poliittisia suhteita vaan myös tietoisesti pyrkivät aseelliseen yhteenottoon Israelin kanssa.
Tuloksena on lopulta joko palestiinalaisten kansannousu intifada tai jokin muu kestävä aseellinen kaaos Palestiinan alueella sekä Libanonin sisällissodan muodostama tulevaisuudenuhka – surullinen tulos totta tosiaan Israelin yksipuolisesta Gazasta vetäytymisestä. Tämä on todellinen peikko Lähi-idässä, etenkin jos otamme vakavasti Hamasin lehdistökampanjan, koska sen sotahuuto on: ei merkityksettömille neuvotteluille sionistisen vihollisen kanssa, kyllä pyhän sodan Jihadin jatkamiselle koko Palestiinan vapauttamiseksi.
Kun otetaan huomioon tämä kriittinen tilanne Israelin ja Palestiinan välisessä konfliktissa, olen erittäin tyytyväinen tutustuttuani neuvoston kantaan Hamasista ja Hizbollahista. Ovatko nämä islamilaiset terroristijärjestöt – tai miksipä emme kutsuisi niitä vain sotiviksi osapuoliksi – Euroopan unionin lähes normaaleja neuvottelukumppaneita? Haluaisin paljon mieluummin tietää, mihin konkreettisiin toimiin neuvosto haluaa ryhtyä hajottaakseen nämä Hamasin ja Hizbollahin niin kutsutut sotilaalliset siivet. Neuvoston pitäisi antaa minulle tämä tieto Hizbollahista annetun YK:n päätöslauselman 1559 perusteella sekä Hamasin osalta unionin oman terroristijärjestöjä koskevan luettelon perusteella. Tämä on Euroopan unionille, neuvostolle ja komissiolle täydellinen tilaisuus saavuttaa Lähi-idän rauhantekijänä toimimista koskeva tavoite. 
Andreas Mölzer (NI ).
    Arvoisa puhemies, Lähi-itä on levottomuuspesäkkeenä aivan omaa luokkaansa, nyt kun Yhdysvallat on esitellyt Irakin mallinaan siitä, miten demokratisoiminen ja vapauttaminen toimii islamilaisessa maailmassa, sekä suoraan sanottuna keinona ratkaista kaikki ongelmat yhdellä iskulla. Kyse oli kokeesta, jolla oli tarkoitus vakauttaa alue, turvata pääsy öljylähteille ja helpottaa aseistariisuntaa ja demilitarisointia. Koe kuitenkin epäonnistui, ja terrorisminvastaista sotaa, joka on aiheuttanut särön eurooppalaisten liittolaisten välille, pidetään arabimaailmassa strategisena kampanjana öljytoimitusten varmistamiseksi.
Fanaatikot onnistuivat kuvaamaan Yhdysvaltojen miehityksen sotana islamilaista maailmaa vastaan. Bush ei ole pelkästään jättänyt maata raunioiksi vaan myös luonut kasvualustan uusille terroristien koulutusleireille. Yhdysvaltojen interventio ei ollut mitään muuta kuin huonosti valmisteltu miehitys, johon ryhdyttiin jonkinlaisena sooloesityksenä. Amerikkalaiset aliarvioivat sekä potentiaalisen vastarinnan määrän että operaation kustannukset – joita jakamaan he nyt jälkikäteen haluavat kumppaninsa, kuten Euroopan unionin.
Myöskään Israelin ja Palestiinan väliseen ongelmaan ei vielä ole näkyvillä todellista ratkaisua. Vaikka vetäytyminen Gazan alueelta sekä kahden valtion ratkaisun etsiminen näyttävät hieman vauhdittaneen rauhanprosessia, joka on jatkunut jatkumistaan jo vuosikymmenten ajan, sen menestys riippuu suuresti uuden rakenteen taloudellisesta onnistumisesta, ja tässä Euroopan unionin on epäilemättä autettava.
Kaikkein häiritsevintä on tämä alueen maiden juokseminen ydinaseiden perässä, minkä verukkeeksi mainitaan aina Israelin problemaattinen ydinarsenaali. Tästä syystä arabit ovat vakuuttuneita siitä, että USA on joka tapauksessa Israelin puolella, ja ydinaseista on tullut yhä houkuttelevampi arvovaltaa lisäävä hanke. Pyrkimykset hankkia joukkotuhoaseita ovat johtaneet tilanteeseen, jota on vaikea hallita ja joka ajaa naapurivaltiotkin hankkimaan tämäntyyppisiä aseita, joten Lähi-itä pysyy yhä alueena, joka voi uhata koko maailman turvallisuutta.
Unioni voi tällä hetkellä hyvinkin olla Lähi-idän rakettien kantomatkan ulkopuolella, mutta se, koska meistä tulee maalitaulu, on vain ajan kysymys. Tämä tarkoittaa sitä, että EU:n on tehostettava toimiaan Lähi-idässä. Turkin liittyminen unioniin ei kuitenkaan vakauta millään lailla Lähi-itää, mihin yhtenä syynä on se, että islamistit eivät hyväksy Turkkia välittäjäksi eivätkä viestintäkanavaksi – riippumatta siitä, mitä jotkut eurooppalaiset saattavat toivoa. 
Edward McMillan-Scott (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tämä on hyvä päivä Egyptille, koska ensimmäistä kertaa sukupolveen Egyptin kansalla on mahdollisuus äänestää presidentistä ja heillä on vaihtoehtoja.
Minä ja muutamat kollegani, jotka pyrimme saamaan yhden presidentinvaalien ehdokkaan, Ayman Noorin vapaaksi vankilasta 12. maaliskuuta, olemme erityisen kiinnostuneita vaalien lopputuloksesta, koska aikomuksenamme oli vierailla hänen luonaan vankilassa, jonne Egyptin viranomaiset olivat hänet panneet, koska hän oli julistanut vastustavansa presidentti Mubarakia.
Juuri Kairossa Yhdysvaltojen ulkoministeri antoi Amerikkalaisessa yliopistossa 22. kesäkuuta merkittävän lausunnon, jossa hän totesi, että Lähi-idässä demokratia on parempi vaihtoehto kuin vakaus, millä hän kumosi – kuten hän itse asian ilmaisi – 60 vuotta Yhdysvaltojen politiikkaa. Tähän lähestymistavan muutokseen on suhtauduttu jonkinasteisella kyynisyydellä, mutta se on kuitenkin jonkinlainen edistysaskel Yhdysvaltojen ja Lähi-idän maiden välisissä suhteissa.
Mielestäni Euroopan unionin pitäisi yrittää ja saada tämä muutos näkymään politiikassa; ei niin, että demokratia olisi parempi vaihtoehto kuin vakaus, vaan niin, että demokratia ja ihmisoikeudet ovat parempi vaihtoehto kuin se, ettei tapahdu mitään. Yksi Lähi-itää koskevassa Euroopan unionin lähestymistavassa erottuva näkökohta on tämä demokratian ja ihmisoikeuksien välinen yhteys. Olen luonnollisesti pahoillani siitä, ettei komissio ole juuri lainkaan kunnianhimoinen demokratisointiohjelmissaan, ja haluaisimme nähdä tässä asiassa kehitystä lähikuukausien aikana. Lisäksi Euroopan parlamentilla on oma roolinsa, erityisesti Euro–Välimeri-alueen parlamentaarisen edustajakokouksen kautta.
Uskon, että Välimeren alueen parlamentaarisen ulottuvuuden merkitys kasvaa. Egyptin seuraavat vaalit ovat parlamenttivaalit, ja toivon, että Euroopan parlamentti hyväksyy ajatuksen valtuuskunnan lähettämisestä Egyptiin seuraamaan näitä vaaleja, kutsutaan meidät sinne tai ei. 
Véronique De Keyser (PSE ).
    Arvoisa puhemies, onko meidän pidettävä vetäytymistä Gazan alueelta merkkinä siitä, että Lähi-itään saadaan rauha? Uskon näin, vaikka tiedänkin, että puoliksi täyttä lasia voidaankin pitää puoliksi tyhjänä. Tästä syystä olen tyytyväinen tähän Gazasta vetäytymiseen ja pidän sitä symbolina sille, ettei mikään siirtokunta ole ikuinen ja että ne voidaan kaikki purkaa tulevaisuudessa. Haluan myös uskoa siihen, että muuri, jonka Israelin viranomaiset ovat aina sanoneet olevan väliaikainen, puretaan jonain päivänä. Haluan uskoa siihen, ettei mikään ääriryhmä vahingoita terroristi-iskulla tätä haurasta toivoa rauhasta ja ennen kaikkea ettei yksikään viranomainen hyödynnä yksittäistä rikosta antaakseen kollektiivisen rangaistuksen ja näin raunioita rauhantoiveita.
Vetäytyminen Gazasta on ollut vaikea. Israelin hallitus on toteuttanut sen rohkeasti ja päättäväisesti. Palestiinalaishallinto on osoittanut suurta kypsyyttä. Lasi on valitettavasti kuitenkin myös puolityhjä. Länsirannan yhä jatkuva miehitys on ristiriidassa pitkäaikaista rauhaa koskevan ajatuksen kanssa samalla tavalla kuin Itä-Jerusalemin saartaminen ja tapa, jolla Israel valtaa alaa siellä. Ylikansoitetun ja vailla minkäänlaista toivoa taloudellisesta kehityksestä olevan Gazan mahdollinen eristäminen tekee alueesta tikittävän aikapommin.
Tästä syystä korostan sitä, että samalla kun Euroopan unioni osoittaa kunnioitusta niille, jotka ovat varmistaneet vetäytymisen onnistumisen, sen on havaittava nämä huolestuttavat merkit sekä jatkettava painostamista, jotta Gaza saisi lentokentän ja sataman sekä yhteyden Länsirannalle ja Egyptiin alueen asukkaiden loukkuunjäämisen välttämiseksi. Painostusta on jatkettava myös, jotta kansainvälistä ja humanitaarista oikeutta noudatettaisiin, jotta tätä noudattamista valvottaisiin alueella säännöllisesti ja jotta etenemissuunnitelman täytäntöönpanoa jatkettaisiin.
Unioni on aina tuominnut terrorismin ja väkivallan sekä suosinut niiden sijaan poliittisia neuvotteluja ja kansainvälistä lakia. Vaikka edistyminen on ollut hidasta, ei ole turhaa toistaa väsymättä sitä, mihin olemme Lähi-idässä sitoutuneet. 
Frédérique Ries (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää neuvoston puheenjohtajaa Douglas Alexanderia siitä, että hän on täällä tänään, sekä komission jäsentä Paul Verheugenia, jonka hyvästelin eilen täysistunnossa klo 23.47 ja joka on käsitellyt monenlaisia asioita tällä istuntojaksolla Strasbourgissa.
Siirtyäkseni vakavampiin asioihin EU:n korkea edustaja Javier Solana puhui meille mahdollisuuksien ikkunasta tai pikemminkin toivon valtatiestä, kun alueella oli otettu useita edistysaskelia, joihin kuuluvat luonnollisesti Mahmoud Abbasin valinta presidentiksi sekä hänen palestiinalaisten kansannousun intifadan demilitarisointia koskevat rohkeat kommenttinsa.
Tämänjälkeiset tapahtumat osoittivat hänen olevan oikeassa, sillä kuten tiedämme, kehitys on johtanut vetäytymiseen Gazan alueelta. Oli meidän mielipiteemme tästä vetäytymisestä mikä tahansa ja oli meillä minkälaisia erimielisyyksiä tahansa ja tästä asiasta ollaan eri mieltä emme voi muuta kuin onnitella Israelin viranomaisia siitä, kuinka ne ovat toteuttaneet tämän operaation. Tämä on tragedia asianomaisille perheille, sydäntäraastava kokemus sotilaille sekä äärimmäisen tärkeä testi koko Israelin yhteiskunnalle, jota jotkut aliarvioivat hieman vilpillisesti. Ilman väkivaltaa, uhreja ja sisällissotaa selviytyminen on menestystarina, josta myös palestiinalaishallinto voi ottaa kunniaa. Presidentti Abbas ei ole säästellyt ponnisteluja toimien helpottamiseksi ja ennen kaikkea mahdollisten terroristi-iskujen ehkäisemiseksi koko vetäytymisprosessin aikana.
Tässä vaiheessa kysytte minulta, mitä on tehtävä. Nyt täytyy muuttaa tämä sotilaallinen menestys poliittiseksi menestykseksi ja valjastaa tämä positiivinen energia, jotta voitaisiin palata noudattamaan etenemissuunnitelmaa, koska Gazasta vetäytymisen on oltava vain prosessin alku. Tärkeimmät Ariel Sharonia ja Mahmoud Abbasia odottavat haasteet ovat laajoja: siirtokuntien lakkauttaminen, laajempi vetäytyminen erityisesti israelilaisten osalta ja palestiinalaisjohtajan osalta luonnollisesti terroristijärjestöjen aseista riisuminen. Gazassa maanantaina tapahtuneen rakennuksen tuhoamisen ja hänen turvallisuusneuvonantajansa juuri tänä aamuna tapahtuneen murhan jälkeen Abu Mazen pyysi juuri vain muutama tunti sitten suunnitelmaa Hamasin riisumiseksi aseista Gazassa.
Meidän on annettava hänelle keinot jatkaa. Tiedämme kaikki, että palestiinalaishallinnon ja Hamasin välillä on käynnistynyt taistelu Gazan valvonnasta ja että juuri maksuun vapautetut 60 miljoonaa euroa – joista komission jäsen puhui – ovat elintärkeä strateginen tuki Palestiinan johtajalle. Kiitämme komissiota ja luotamme siihen. Haluan myös sanoa, että jotta saisimme eurooppalaiset veronmaksajat vakuuttuneiksi siitä, mihin tämä merkittävä summa on varattu, valvomme sen käyttämistä erityisen tarkasti.
"Aika on surmata ja aika parantaa, aika on sodalla ja aikansa rauhalla", nämä eivät ole omia sanojani vaan ne ovat Saarnaajan kirjasta. Puhuin äsken toivosta, en naiivista optimismista. Olemme tänään kuitenkin kokemassa erittäin tärkeää hetkeä – , Javier Solanaa lainatakseni – ja haluaisimme nähdä asianomaisten hyödyntävän meidän avullamme tätä tilaisuutta edetäkseen rauhan tiellä. 
Miguel Portas (GUE/NGL ).
   – Israelin ja Palestiinan välinen konflikti pysyy asiana, jonka varassa Lähi-idän rauha on. Kvartetin on määrä tavata 20. syyskuuta etenemissuunnitelman noudattamisen jatkamiseksi. Miten tätä asiaa pitäisi lähestyä? Mielestäni vastaus on selvä: sitä pitäisi lähestyä päättäväisesti.
Yksipuolinen vetäytyminen Gazasta on perustellusti herättänyt toiveita. Aseistautuneet palestiinalaisryhmät ovat pitäneet tulitaukoa, ja parlamenttivaalit on tarkoitus pitää 25. tammikuuta. Tämä on myönteinen skenaario, joka perustuu kuitenkin erityisiin olosuhteisiin, ja tilaisuus voi mennä hukkaan. Euroopan unionin kannan on tästä syystä oltava horjumaton.
Noin 8 000 siirtokuntien asukasta on lähtenyt Gazasta Israelin tekemän päätöksen johdosta, mikä on erittäin myönteinen asia. Tämä tapahtuma ei kuitenkaan saa peittää alleen kolikon toista puolta; kesäkuun 2004 ja kesäkuun 2005 välisenä aikana 12 800 uudisasukasta muutti Länsirannalle, ja Israelin parlamentin puhemies haluaa perustaa uuden juutalaisten siirtokunnan arabikaupunginosan entiseen keskustaan. Tämä ei ole oikea rauhantekotapa! Siirtokuntien asukkaat ovat lähteneet Gazasta. Tämä on erinomainen uutinen, mutta palestiinalaisille luovutettu Gaza tarvitsee pikaisesti lentokentän, ja Israelin viranomaiset käyttävät tätä hanketta vastaan veto-oikeutta, mitä ei voida hyväksyä.
Gazalla on Egyptin vastainen raja Rafassa. Palestiinalaiset ja egyptiläiset voisivat hoitaa tätä rajaa, mutta Israel vaatii, että se saa pitää joukkoja alueella aivan kuin se olisi yksi sen omista tarkastusasemista. Tämän ei saa antaa tapahtua, koska Gaza ei saa olla myrkkymalja eikä vartijoiden vankien hoidettavaksi jättämä vankila, jossa vangeilla ei ole lupa liikkua ja jossa heidän jo valmiiksi haavoittuvasta taloudestaan tehdään toimintakyvytön.
Gazasta lähteminen ei ole tarinan loppu. Tämä on viesti, jonka pitäisi olla johtoajatuksena kvartetin tuoreille aloitteille. Rauha on mahdollinen, jos emme hukkaa tätä tilaisuutta. 
Jana Hybášková (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan aloittaa siteeraamalla erästä iranilaista tiedotusvälinettä. "Euroopan unionin kanssa käytyjen neuvottelujen ansiosta voitimme yhden vuoden, jonka aikana Natanz-hanke eteni siihen pisteeseen, että joitakin sentrifugeja saatiin toimintakuntoisiksi. Isfahanissa sijaitseva uraanin konversiolaitos on valmis, ja tuotamme UF4-kaasua sekä UF6-kaasua. Konvertoimme 36 tonnia uraanirikastetta kaasuksi. Iran aloitti keskustelut WTO:n kanssa. Iran tunnustettiin maaksi, jolla on ydinpolttoainekiertoa. Onnistuimme paljon paremmin kuin Pohjois-Korea."
Näin sanoi 4. elokuuta Iranin television kakkoskanavalla Hussein Mussavian, joka on Iranin ydinasioista vastaavan valtuuskunnan puheenjohtaja. Meillä ei ole sotilaallista mahdollisuutta. Emme voi vaihtaa järjestelmää. Taloudelliset pakotteet aiheuttavat vain vieläkin laajempaa tuhoa kuin Irakissa. Mitä me voimme tehdä sen jälkeen, kun Venäjä odotetusti kieltäytyi siirtämästä asiaa YK:n turvallisuusneuvoston ratkaistavaksi? Voimme vain yrittää poistaa Iranin toimilta kansainvälisen hyväksynnän, tyrmätä välittömästi sen liittymisen WTO:hon, määrätä kovia diplomaattisia pakotteita sekä sulkea sen kansainvälisten urheilu- ja kulttuuritapahtumien, sosiaalisten tapahtumien ja olympiakisojen ulkopuolelle. Nämä ovat meidän ainoat keinomme.
Israelin-suhteita käsittelevän parlamentin valtuuskunnan puheenjohtajana onnittelen täydestä sydämestä sekä Israelin että Palestiinan hallitusta. Olen tyytyväinen myös EU:n tästä sopimuksesta antamaan lausuntoon. Lupaamme päivittäin tarkkailla myönnettyjen 60 miljoonan euron käyttöä, ja toivottavasti rahat käytetään ennen Palestiinan vaaleja.
Kannatamme kaikki Syyrian ehdollista assosiaatiosopimusta viimeisenä kiilana oven aukipitämiseksi. Egypti on Lähi-idän politiikan kehto. Selkeä, kova ja välitön painostaminen demokraattisten olojen luomiseksi demokraattisille ehdokkaille demokraattisissa vaaleissa olisi hyödyllisempää kuin Irak-tyylinen sotilaallinen interventio. Irakissa meneillään oleva prosessi on legitimoitava, jos haluamme välttää sisällissodan.
Kahdentoista kuukauden päästä Lähi-itä on erilainen alue. Turvallisuuteemme kohdistuvat uhat ovat erittäin suuret. Meidän on lopetettava välittömästi ulkosuhteiden ja sisäisen turvallisuuden erottaminen toisistaan sekä fanatismin juurten kitkemisen ja terrorismin vastaisen toiminnan erottaminen toisistaan. 
Richard Howitt (PSE ).
    Arvoisa puhemies, nähtyämme Israelin Gazasta vetäytymisen, joka kesti vain kolmasosan sille suunnitellusta ajasta ja joka toteutui ilman uhreja ja ilman joidenkin ennustamaa terroriaaltoa, haluan samalla pohtia, mitä vetäytymisen arvostelijat sanoivat vetäytymisestä, kun siitä aluksi ilmoitettiin. Silloin he kritisoivat sitä. Nyt he ylistävät sitä kaikin mahdollisin sanoin. Kaikista vaikeuksista huolimatta toivo voitti kyynisyyden. Tämän kehityksen johdosta Euroopan unionin ja kansainvälisen yhteisön tehtävä on pitää toivoa yllä.
Olen tyytyväinen komission jatkuvaan sitoumukseen, jonka toisti komission jäsen Verheugen ja joka koskee palestiinalaisalueiden taloudellista uudelleenrakentamista. Gaza on yksi maailman jälkeenjääneimmistä ja lohduttomimmista paikoista. Maailmanpankin mukaan lähes puolet palestiinalaisista elää köyhyysrajan alapuolella. Vapautuminen pelosta on sovitettava yhteen syömis- ja työntekovapauden kanssa. Tästä syystä olen tyytyväinen neuvoston puheenjohtajan tänään iltapäivällä antamaan sitoumukseen työskennellä yhdessä Israelin ja muiden vapaan liikkuvuuden piirissä olevien osapuolten kanssa Israelissa työskentelevien 20 000 gazalaisen liikkumisen helpottamiseksi sekä maa-, vesi- ja ilmarajoilla olevien liikkumista rajoittavien esteiden poistamiseksi. Muutoin Gazasta ei voi tulla taloudellisesti elinkelpoista aluetta.
Parlamentin vaalitarkkailijavaltuuskunnan jäsenenä olen kollegojeni kanssa samaa mieltä siitä, että meillä on erittäin tärkeä rooli sen varmistamisessa, että sitoumukset, jotka palestiinalaishallinto antoi Lontoossa pidetyssä turvallisuutta, demokraattisia uudistuksia ja hyvää hallintotapaa käsitelleessä konferenssissa, pannaan täytäntöön.
Arvostelijat muistuttavat meitä jatkossakin siitä, että Länsirannalle on tänä vuonna rakennettu enemmän siirtokuntia kuin viime kuussa evakuoitiin ja että Länsirannalta on lähtenyt 8 000 siirtokuntien asukasta mutta 240 000 on jäänyt edelleen alueelle. Erimielisyydet vuoden 1967 rajoista sekä Jerusalemin asemasta ovat tänä päivänä yhtä syvään juurtuneita kuin erimielisyydet tästä paljon kiistellystä muurista. Emme voi vältellä näitä ikäviä totuuksia. Ainoa toivo on etenemissuunnitelma, jonka kvartetti ja oma Euroopan unionimme ovat hyväksyneet. Meidän vastuullamme on pitää nyt herännyt toivo elossa ja toimia niin, ettei tätä tilaisuutta hukata. 
Sajjad Karim (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen siihen, että yksipuolisen vetäytyminen Gazasta ja neljästä Länsirannan pohjoisosassa sijaitsevasta syrjäisestä siirtokunnasta on onnistunut. Olen tyytyväinen myös pääministeri Sharonin julkiseen vakuutteluun, että nämä teot ovat ensimmäisiä askeleita Yhdysvaltojen johdolla täytäntöön pantavasta etenemissuunnitelmasta, joka johtaa kahden valtion ratkaisuun.
Myös muslimimaailma on ollut tyytyväinen vetäytymiseen, joka on prosessin ensimmäinen askel. Tämän kehityksen merkitys näkyi viime viikolla Israelin ja Pakistanin pääministerien ensimmäisissä julkisissa neuvotteluissa. Euroopan neuvoston, jonka puheenjohtajana toimii Yhdistynyt kuningaskunta, on käytettävä parhaalla mahdollisella tavalla hyväkseen erityissuhteensa Yhdysvaltoihin ja ponnisteltava yhdessä tiivistääkseen yhteyksiä muihin muslimimaihin, kuten Egyptiin, Jordaniaan ja Turkkiin muutamia mainitakseni.
Tällaisella poliittisella kehityksellä on valtava merkitys, ei pelkästään näiden kahden maan suhteiden kannalta vaan myös ponnahduslautana kohti Israelin ja koko muslimi- ja arabimaailman välisten suhteiden normalisointia. Sillä tosiasiassa helpotetaan myös oman toimintasuunnitelmamme täytäntöönpanoa, jotta voisimme kohdata avoimesti omien rajojemme sisäisen terrorismiongelman.
Saamme kuitenkin yhä huolestuttavia viestejä Israelista. Esimerkiksi niinkin äskettäin kuin heinäkuussa Israelin parlamentti Knesset hyväksyi siviilioikeuteen esitetyn tarkistuksen 5. Tarkistuksella kielletään palestiinalaisia nostamasta vahingonkorvauskannetta vahingoista, joita on aiheutunut Israelin laittomasta tulituksesta. Tämä on selvästi perusihmisoikeuksien vastaista. Tällä viikolla on harvinainen tilaisuus aloittaa näiden epäoikeudenmukaisuuksien korjaaminen.
Kaikki tämä pahentaa Israelin itsepintaista epäluuloa kansainvälisen tuomioistuimen 9. heinäkuuta antamaa neuvoa-antavaa lausuntoa kohtaan, jossa kritisoidaan ankarasti laitonta muuria Itä-Jerusalemissa. Muuria ei muuten mainita Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden tulevaisuudennäkymiä vuonna 2005 koskevassa asiakirjassa .
Haluaisin muistuttaa neuvostoa siitä, että kansainvälisen tuomioistuimen lausunnossa ilmaistaan selvästi koko kansainvälisen yhteisön velvollisuudet valvoa, että muurin rakentamisesta palestiinalaisten itsemääräämisoikeuden harjoittamiselle aiheutuneet haitat korjataan.
Rauhaa ei voida saavuttaa ilman oikeutta ja yksilön oikeus – tätä konfliktia päivittäin elävien miesten, naisten ja lasten oikeus – on avain kestävään rauhaan. Nämä yksilön itsemääräämisoikeudet on turvattava.
EU:lla on Israelin tärkeimpänä kauppakumppanina ainutlaatuinen tilaisuus käyttää EU:n ja Israelin assosiaatiosopimuksessa olevaa ihmisoikeuslauseketta ja painostaa Israelin hallitusta noudattamaan erityisesti kansainvälisen tuomioistuimen lausuntoa sekä yleisesti ottaen varmistamaan, että vetäytymistä seuraa uskottava poliittinen prosessi, jonka aikana ratkaisematta olevat kansainvälisen humanitaarisen oikeuden nojalla esitetyt vaateet ratkaistaan.
Lopuksi totean, että jos Euroopan neuvosto haluaa, että sillä on Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden aikana merkittävä ja rakentava asema rauhanprosessissa, sen on varmistettava, ettei taloudellista ja poliittista tarkoituksenmukaisuutta koskevien huolten anneta talloa jalkoihinsa jo tarpeeksi kärsineen kansan perusoikeuksia. 
Ioannis Kasoulides (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, molemmille osapuolille alkaa selvitä, että voimankäytöllä ei saavuteta voittoa: Israel ei voi saavuttaa tavoittelemaansa turvallisuutta eivätkä palestiinalaiset itsenäistä valtiota. Ainoa odotettavissa oleva prosessi on poliittinen prosessi. Poliittinen prosessi ja aseellinen taistelu eivät sovi yhteen, joten niistä on valittava toinen. Molemmat osapuolet ovat nyt päätyneet tähän johtopäätökseen, mistä on palestiinalaisten osalta osoituksena presidentti Abbasin demokraattinen valinta, hänen saamansa valtuudet neuvotella rauhasta sekä se, että jopa Hamas on hitaasti liittymässä demokraattiseen prosessiin. Israelin osalta tästä on osoituksena vetäytyminen Gazasta huolimatta suuresta vastustuksesta sekä israelilaisten traumaattisista kokemuksista.
Nyt on aika lujittaa tätä myönteistä kehitystä. Neuvoston ja komission on – joko kvartetin kautta tai ihan itse – saatava ensinnäkin ne palestiinalaiset, jotka luulevat, että Gazasta vetäytyminen johtuu heidän kansannousustaan, luopumaan tästä käsityksestä, ja toiseksi saatava ne israelilaiset, jotka luulevat vetäytymisen antavan heille luvan jatkaa uusien siirtokuntien tai suojamuurin rakentamista, luopumaan tästä käsityksestään. Lisäksi molempia osapuolia on kannustettava välttämään sellaisia toimia, joilla vahvistetaan rauhanprosessia vastustavia piirejä vastapuolella.
Joko Palestiinassa tai Israelissa pidetään tulevien kuukausien aikana vaalit, mikä todennäköisesti luo jonkinlaisen suvantovaiheen. Tämän suvantovaiheen hyvä hallinnointi on välttämätöntä, jotta toivo rauhasta pysyisi elossa. 
Hannes Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, vetäytyminen Gazasta oli epäilemättä historiallinen teko, ja sen merkitys pysyy historiallisena. Sillä ei kuitenkaan ole pitkään kestäviä vaikutuksia, ellemme palestiinalaisten ja israelilaisten tuella pyri tekemään Gazasta elinkelpoista aluetta ja ellemme samalla onnistu vakuuttamaan israelilaisia siitä, että vielä riittää tekemistä myös Länsirannalla. Vetäytyminen ei ole niin laajaa kuin me täällä parlamentissa ja ennen kaikkea palestiinalaiset ehkä toivoisivat, kuten jäsen Kasoulides sanoi, mutta tämän prosessin on jatkuttava, ellei se kariudu ja estä meitä saavuttamasta monia toivomiamme myönteisiä tuloksia.
Toiseksi haluan yhtyä jäsen McMillan-Scottin ja muiden mielipiteeseen ja korostaa sitä, että meidän on tärkeää panostaa koko alueeseen ja erityisesti demokratian ja kansalaisyhteiskunnan kehittämiseen. Yksi terrorisminvastaisen sodan näkökohdista, joista keskustelimme tänään neuvoston puheenjohtajan Charles Clarken kanssa, on Israelin ja Palestiinan ympärillä olevien alueiden, erityisesti islamilaisen maailman ja arabimaailman kehittämisen tarve, ja tätä varten tarvitsemme oikeanlaisia poliittisia ja taloudellisia toimenpiteitä. Tämä on asia, josta haluaisin muistuttaa puheenjohtajavaltiota: tarvitsemme luonnollisesti taloudellisia resursseja, jos haluamme investoida Gazaan ja koko alueelle. Lupausten antaminen ja sitoutuminen tähän on yksi asia, mutta tätä on ajateltava myös talousarvioita laadittaessa.
Lopuksi haluan palata vielä Iraniin. Olemme syvästi huolissamme Iranin tapahtumista, mutta ne ovat seurausta siitä, että olemme suvainneet ydinaseiden kehittelemisen Pakistanin ja Intian kaltaisten maiden lisäksi myös Israelissa, sekä siitä, ettemme ole kyenneet estämään ydinaseiden yleistä leviämistä. Meidän on toimittava, mutta se on tehtävä kaikkien asianosaisten kanssa käytyjen neuvottelujen jälkeen, jos toimien halutaan olevan tehokkaita. Koska yksipuoliset pakotteet eivät ole tehokkaita, tämä asia on yhteisen ratkaisun löytämiseksi siirrettävä Yhdistyneiden Kansakuntien käsiteltäväksi. Toivon, että Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden aikana neuvosto toimii tarkkanäköisesti juuri tämän selkeän vision mukaisesti. 
Gunnar Hökmark (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, suurin uhka Lähi-idän rauhalle ei ole pienen Israelin demokratia vaan isot diktatuurit. Näemme nyt kehitystä, joka antaa toivoa ja joka koostuu Gazasta vetäytymisestä sekä muista pienistä demokratian merkeistä arabimaissa. Tämä tarkoittaa sitä, että eurooppalaisen Lähi-itää koskevan politiikan luomista on vaadittava entistä selkeämmin.
Iran on maa, jonka yksi nimenomainen poliittinen tavoite on yhden YK:n jäsenvaltion eli Israelin tuhoaminen. Iran rikkoo aseiden leviämisestä tehtyä sopimusta kehittämällä keskipitkän matkan ohjuksia, joilla pystytään ampumaan kohteisiin, jotka sijaitsevat tämän keskustelun aiheena olevissa valtioissa. Se esittää samankaltaisia antisemitistisiä lausuntoja kuin niin monet muutkin hallinnot ja ryhmät kyseisellä alueella. Terrorismin tukemista ei voida hyväksyä, ja juuri sitähän Iran tekee.
Jos Euroopan unioni haluaa rauhanprosessissa keskeisen roolin, sen on tuettava aktiivisesti demokratian ja rauhan puolesta toimivia voimia. EU:n on toteutettava toimenpiteitä niitä tahoja vastaan, jotka eivät hyväksy kansainvälisiä sopimuksia ja jotka tietoisesti valitsevat väkivallan polun. Meidän on saatava kansalaiset tukemaan demokratiaa sekä luotava rakenteet demokraattiselle kehitykselle koko Lähi-idän alueella. Parempaa perustaa rauhalliselle ja vakaalle kehitykselle tällä alueella ei voi olla kuin demokratian läpimurto. Näemme monia myönteisiä merkkejä demokratian kehittymisestä. EU:n on tästä syystä tarmokkaasti tuettava niitä, jotka pitävät elossa demokratian ja vapauden liekkiä. Meidän on myös varmistettava, että palestiinalaishallinnolle ja muille alueen maille antamaamme tukeen liittyy selkeät vaatimukset demokraattisesta kehityksestä. Meillä on tilaisuus toimia rauhan puolesta, mutta siinä tapauksessa meidän on myös näytettävä, että pystymme vahvistamaan demokratiaa. 

Józef Pinior (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Israelin vetäytyminen Gazasta ja neljästä Länsirannan siirtokunnasta on tuonut uutta toivoa rauhan saamisesta Lähi-itään sekä Israelin ja Palestiinan välisestä sopimuksesta. Se on tuonut myös uutta toivoa siitä, että Israelin valtio voisi olla turvallinen ja että Palestiinan valtio voitaisiin perustaa. Ariel Sharonin hallitukselle pitäisi antaa asiaankuuluvaa tunnustusta päätöksestään ja Israelin kansalle pitäisi myös antaa asiaankuuluvaa tunnustusta siitä, että se on tukenut juutalaissiirtokuntien evakuointia.
Haluan käyttää tämän tilaisuuden hyväkseni ja korostaa erityisesti Israelin kansan tukea tälle prosessille. Vaikka israelilaiset ovat pakolaisten jälkeläisiä, he tukivat 9 000 uudisasukkaan evakuointia Gazasta. Tämä on todiste siitä, että he haluavat todellisen rauhan Palestiinan kansan kanssa, sekä todiste Lähi-idässä sijaitsevan Israelin valtion demokraattisesta luonteesta. Israelilaisten enemmistön reaktio on myös osoitus siitä, että Israel on Euroopan unionin arvoinen kumppani sellaisen kansainvälisen järjestyksen luomisessa, joka perustuu ihmisoikeuksien ja demokratian kunnioittamiseen. Sitä, että Israelin julkinen mielipide kannattaa evakuointia sekä vastustaa selvästi hyökkäyksiä arabeja vastaan, voidaan pitää osoituksena siitä, ettei nykymaailmaa ole tuomittu sivilisaatioiden väliseen yhteenottoon eikä fundamentalististen ajattelutapojen voittoon.
Euroopan unionin pitäisi jatkaa Madridin kvartetin lähettilään James Wolfensohnin toimien tukemista, koordinoitava EU:n myöntämien määrärahojen käyttöä muiden avunantajien myöntämien määrärahojen kanssa sekä varmistettava, että kyseiset määrärahat käytetään mahdollisimman tehokkaasti. Javier Solanan mukaan Euroopan unioni voisi toimia kolmantena osapuolena rajavalvonnan ja tullitarkastusten alalla. Gazan alue ei saa joutua terrorin ja anarkian valtaan eikä muuttua uudeksi terroristien sillanpääasemaksi.
Euroopan unionin on tehtävä kaikkensa sen varmistamiseksi, että Gazan juutalaissiirtokuntien evakuoiminen johtaa neuvotteluihin. Neuvotteluissa on käsiteltävä ainakin Israelin joukkojen vetäytymisen jatkamista, rajan viitoittamista sekä Jerusalemin asemaa, ja neuvotteluilla pitäisi mahdollistaa kahden valtion perustamisesta muodostuvan ratkaisun täytäntöönpano. 
Charles Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Lähi-itä aiheuttaa yhä suurta huolta, kuten se on aina tehnyt. Optimismiin on kuitenkin joitakin syitä, kuten Egyptissä pidetyt ensimmäiset useamman ehdokkaan presidentinvaalit osoittivat.
Irakissa meneillään oleva terroristi-iskujen sarja on luonnollisesti yhä vakava uhka alueen vakaudelle. Irak on saamassa ensimmäisen demokraattisen perustuslain, jolla sunniväestön tuen puuttumisesta huolimatta on shiiojen ja kurdien tuki, jolla on vältetty islamilaisen teokratian syntyminen ja jolla on pidetty naiset mukana prosessissa. Sunnit voivat lokakuussa hylätä perustuslain, mutta siinä tapauksessa heidän on osallistuttava hylkäyksen takia pidettäviin parlamenttivaaleihin sekä seuraavan perustuslain luonnosteluun taikka hyväksyttävä Irakin pirstoutuminen, jossa heille itse asiassa lankeaisi häviäjän osa.
Syyrian on nykyistä vastuuntuntoisemmin pidätettävä terroristeja, jotka saapuvat Irakiin Syyrian rajan yli. Iran ei saa puuttua Irakin asioihin. Pidettyään yhdeksän kuukauden tauon uraanin rikastamisessa Iran on nyt törmäyskurssilla Yhdysvaltojen ja EU:n kanssa, ja asian käsittely päätyy todennäköisesti Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostoon, ja toivon, että tarvittaessa myös Venäjä ja Kiina tukevat ankaria, ydinaseiden leviämisen vastaisia toimia tai seuraamuksia.
Israelia on kiitettävä sen rauhanomaisesta vetäytymisestä Gazasta, jonka pitäisi nyt nopeasti siirtyä palestiinalaishallinnon valvontaan, vaikka Moussa Arafatin murha enteileekin pahaa. On ymmärrettävää, että tarkastukset Egyptin vastaisella rajalla edellyttävät turvallisuussyistä jonkin aikaa vielä Israelin ja kansainvälisen yhteisön valvontaa. Toivokaamme, että kaikki osapuolet voivat kokoontua, jotta rauhaan tähtäävän etenemissuunnitelman täytäntöönpanoa voidaan jälleen jatkaa. Tammikuussa pidettävät Palestiinan parlamenttivaalit ovat luonnollisesti paljonpuhuvat.
Libanon näyttää Syyrian vetäytymisen johdosta rauhoittuvan näin vaaliensa jälkeen. Maassa on tehty pidätyksiä, jotka liittyvät Rafik Haririn murhaan ja jotka näyttäisivät vahvistavan Syyria-mielisten turvallisuusjoukkojen osallisuuden murhaan. Me kaikki toivotamme Yhdistyneiden Kansakuntien tutkijalle Detlev Mehlisille onnea syyllisten tuomisessa oikeuden eteen. 
Panagiotis Beglitis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan vuorostani kiittää ministeri Douglas Alexanderia ja komission jäsentä Verheugenia heidän puheistaan. Haluan kuitenkin pyytää heitä lukemaan 22. huhtikuuta 2004 , ja julkaistut Israelin pääministerin Ariel Sharonin haastattelut, joissa esitellään Israelin siirtokuntien asukkaiden yksipuolisen Gazasta vetäytymisen todelliset tavoitteet.
Pääministeri Sharon puhuu näissä haastatteluissa tarttumisesta väestömuutoksen aiheuttamaan ongelmaan Israelissa sekä Israelin miehitysjoukkojen turvallisuusongelmien käsittelemisestä. Pääministeri Sharon korostaa, että olemme selvittäneet ainoastaan pulmallisia siirtokuntia koskevan ongelman, mutta samanaikaisesti laittomia siirtokuntia on yhä ja laitonta turvallisuusmuuria rakennetaan yhä vastoin Haagin kansainvälisen tuomioistuimen päätöslauselmia.
Tästä näkökulmasta katsottuna olen sitä mieltä, että Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajavaltion 25. elokuuta antama julkilausuma oli liian optimistinen kuten myös Javier Solanan julkilausuma. Pelkään, että nämä julkilausumat eivät vastaa karua todellisuutta. Katson, että jotta siirtokuntien asukkaiden lähtemistä alueelta voitaisiin pitää myönteisenä askeleena ja mahdollisuutena, se pitäisi sisällyttää osaksi etenemissuunnitelman täytäntöönpanoa, jolle Israel ei saa asettaa uusia ehtoja.
Ministeri Alexander puhui vakavista ongelmista Gazan alueella. Haluan korostaa, että lentokenttä ja satama on avattava sekä Gazan alueen yhteiskunnallinen ja taloudellinen eristäminen lopetettava. Gazan asukkaat elävät surkeissa oloissa. Työttömyysaste on korkea ja köyhyys laajaa. Euroopan unionina meillä on suuri vastuu kannettavanamme, ja mielestäni meidän on myös kvartetin yhteydessä painostettava Yhdysvaltoja, jotta saataisiin järjestettyä kansainvälinen rauhankonferenssi, johon pääministeri Sharon ja presidentti Abbas osallistuisivat.
Douglas Alexander,
   .  Arvoisa puhemies, sanoitte juuri yhdelle parlamentin jäsenelle, että olette äärimmäisen pahoillanne, mutta aika on lopussa. Pelkään, että olette pian erittäin pahoillanne, koska minun on nyt aika aloittaa tämän keskustelun päättäminen.
Ensinnäkin tämän iltapäivän keskustelu on ollut parlamentille tärkeä ja oikein ajoitettu. Olen todella kiitollinen keskustelumme aikana esitetyistä oivalluksista, jotka ovat osoitus parlamentin jäsenten kokemuksista ja asiantuntemuksesta.
Jäsen Salafranca Sánchez-Neyra aloitti yhtymällä komission jäsenen Verheugenin esittämiin ajatuksiin ja myöntämällä viime kuukausina ilmenneet toivoa herättävät merkit alueella. Voin taata hänelle, että puheenjohtajavaltio on hyvin tietoinen siitä, että Euroopan unionilla voi osana kvartettia olla avainrooli rauhanprosessin edistämisessä. Haluan tässä yhteydessä kuitenkin toistaa erään asian, jonka komission jäsen mainitsi avauspuheenvuorossaan, ja osoittaa kunnioitusta en eurooppalaiselle vaan amerikkalaiselle James Wolfensohnille, jonka panos kvartetin työssä on ollut merkittävä ja joka on myötävaikuttanut viime päivinä tapahtuneeseen onnistuneeseen Gazasta vetäytymiseen.
Ilmaistessaan kammoaan terrorismia kohtaan jäsen Napoletano toisti tuntemuksia, jotka varmasti me kaikki täällä parlamentissa jaamme. Tästä syystä myönnämme, että on tärkeää hyödyntää tämä tilaisuus, joka on syntynyt alueella viime kuukausien aikana, ja tästä syystä uskon, että komissio, neuvosto ja Euroopan parlamentti pyrkivät määrätietoisesti yhdessä hyödyntämään tämän tilaisuuden tulevien viikkojen ja kuukausien aikana.
Jäsen Malmström myönsi, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen Iranissa on tärkeää. Haluan vakuuttaa hänelle olevamme tietoisia siitä, että Iranissa tapahtuu yhä vakavia ihmisoikeusrikkomuksia. Neuvosto on erityisen huolissaan nuorten rikoksentekijöiden teloitusten määrästä viime viikkojen aikana. Eurooppa-neuvosto pitää selvänä sitä, että suhteemme Iraniin voivat kehittyä vain siinä tapauksessa, että Iran ryhtyy toimenpiteisiin vastatakseen esimerkiksi ihmisoikeuksia koskeviin poliittisiin huoliimme, mitä jäsen Malmström korosti puheessaan.
Jäsen Hammerstein Mintz sanoi Gazan edustavan toivon valoa. Toivokaamme, että se osoittautuu todeksi. Meidän haasteenamme on nyt rauhanprosessissa eteneminen, kuten olen aina tehnyt selväksi. Sitoutuminen vetäytymiseen antaa Israelille mahdollisuuden poistaa siirtokunnat Gazasta ja osasta Länsirantaa ensimmäistä kertaa historiassa. Tämä on todellinen mahdollisuus edistyä. Arvoisan jäsenen esiin ottamasta, Jerusalemia koskevasta yksittäisestä kysymyksestä on kuitenkin todettava, että Euroopan unioni on koko ajan tehnyt selväksi kantansa siirtokuntien asuttamiseen paitsi Länsirannalla myös Itä-Jerusalemissa. Olemme tehneet Israelin hallitukselle selväksi, että kaikki siirtokuntien asuttamistoimet on keskeytettävä.
Jäsen Adamou kuvaili vetäytymistä merkittäväksi askeleeksi mutta myönsi yhtä merkittävien haasteiden olevan vielä edessä. Haluan yksinkertaisesti toistaa, että Euroopan komission pitkän aikavälin tavoitteena on tukea itsenäisen ja demokraattisen Palestiinan valtion perustamista, mitä on ehdotettu. Tämä on jatkossakin yksi keskeisistä tavoitteistamme.
Jäsen Belder siteerasi korkeaa edustajaa Javier Solanaa puhuessaan huolistaan, jotka koskevat Hamasin ja Hizbollahin toimia. Voin taata teille, että Euroopan unioni tarkkailee jatkuvasti, minkälaisen aseman se myöntää Hamasille ja Hizbollahille, ja noudattaa tiukasti kanssakäymistä terroristien kanssa koskevaa politiikkaansa. Euroopan unioni on jäädyttänyt Hamasin varat eivätkä Euroopan unionin viranomaiset tapaa Hamasin johtajia, ennen kuin Hamas tunnustaa Israelin valtion.
Jäsen Mölzer sanoi monia asioita, joista en suoraan sanottuna voi olla samaa mieltä, mikä koskee sekä aiheita, joihin hän keskittyi puheenvuorossaan, että tapaa, jolla hän luonnehti joitakin muita aiheita. Se, missä löysimme yhteisen perustan, oli Euroopan unionin mahdollisuus tehdä Lähi-idän rauhanprosessin edistämisestä yksi sen keskeisistä tavoitteista alalla, jolla voimme vaikuttaa kehitykseen myönteisesti. Ainakin tästä asiasta olimme samaa mieltä.
Jäsen McMillan-Scott puhui sekä Egyptin vaaleista – kuten myös jäsen Tannock – sekä Yhdysvaltojen ulkoministerin Condoleezza Ricen sanoista äskettäin Kairon yliopistolla pidetyssä puheessa. Panin mielenkiinnolla merkille sen, mitä hän sanoi demokratiasta ja ihmisoikeuksista ja minkä jäsen Hökmark myöhemmin toisti.
Jäsen De Keyser otti esiin kysymyksen Israelin rakentamasta muurista. Paras vastaus, jonka voin puheenjohtajavaltion puolesta antaa, on siteerata kesäkuussa pidettyä Eurooppa-neuvoston kokousta, jossa neuvosto kertoi asiasta selvän kantansa: "vaikka Eurooppa-neuvosto tunnustaakin täysin Israelin oikeuden suojella kansalaisiaan hyökkäyksiltä, on se huolestunut erottavan suoja-aidan rakentamisen jatkamisesta miehitetyillä palestiinalaisalueilla, myös Itä-Jerusalemin sisäosissa ja sitä ympäröivillä alueilla, mikä on ristiriidassa kansainvälisen oikeuden asiaa koskevien säännösten kanssa".
Jäsen Ries totesi, että viime päivinä näkemämme sotilaallinen vetäytyminen on tärkeää kääntää poliittiseksi menestykseksi. Tämän kannan toisti jäsen Portas. Tämä on luonnollisesti totta. Olen samaa mieltä siitä, että vetäytymisen jälkeen on tärkeää taata, että tilaisuus käytetään hyväksi ja että sekä Israel että palestiinalaiset keskittyvät etenemissuunnitelman täytäntöönpanoon.
Palestiinalaishallinnon on myös tärkeä varmistaa, että laki ja järjestys säilyvät Gazassa. Alueelle pääsyä ja kaupankäyntiä koskevilla edellytyksillä on taattava Gazan taloudelle mahdollisuus kasvuun ja vakauteen, ja tämän asian toi esiin moni parlamentin jäsen, mutta niin ikään on taattava, että Israel on turvassa sotilaallisilta iskuilta ja terroristi-iskuilta, mihin sillä on oikeus.
Jäsen Hybášková otti esiin Iranin kysymyksen ja erityisesti kysymyksen diplomaattisten pakotteiden soveltamisesta. On tärkeää muistuttaa parlamenttia siitä, että IAEA:n hallintoneuvosto kokoontuu 19. syyskuuta. Euroopan unioni on sanonut tukevansa hallintoneuvoston kokouksessa esitettäviä vetoomuksia sen puolesta, että Iranista raportoitaisiin Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostolle, mutta keskustelemme seuraavasta askeleesta kansainvälisten kumppaneidemme kanssa. Tästä syystä on tärkeää odottaa ensin IAEA:n hallintoneuvoston 19. syyskuuta pidettävässä kokouksessa käytäviä keskusteluja, enkä haluaisi nyt ennakoida näiden keskustelujen sisältöä.
Panoksena iltapäiväiseen keskusteluumme yksi Yhdistyneestä kuningaskunnasta kotoisin oleva kollegani, jäsen Howitt, kertoi kokemuksistaan vaalitarkkailijana. Väittäisin, että hän puhui vaikuttavasti siitä, mitä hän kuvaili jossain määrin hienotunteisesti epämukaviksi totuuksiksi, jotka ovat edelleen olemassa, jopa äskettäisen vetäytymisen jälkeenkin. Hän on oikeassa myöntäessään alueen edessä olevien haasteiden sekä jo toteutuneiden saavutusten laajuuden. Hän myönsi, jälleen aivan oikein, mikä meidän osuutemme on oltava, ja mikä meidän vastuumme kvartetin jäsenenä on siinä, miten edistyminen jatkuu, miten ylläpidetään toivoa ja miten päästään eroon kyynisyydestä, joka on ollut aiemmin aivan liian yleistä.
Jäsen Karim otti esille muurin, ja haluan yksinkertaisesti toistaa sen, mitä sanoin Eurooppa-neuvoston kannasta niinkin äskettäin kuin kesäkuussa. Haluan muistuttaa arvoisaa jäsentä siitä, että Euroopan unionin ja Israelin välisen assosiaatiosopimuksen 2 artiklassa todetaan, että "osapuolten väliset suhteet sekä sopimuksen määräykset perustuvat ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden kunnioittamiseen, ja nämä periaatteet johtavat osapuolten sisäistä ja ulkoista politiikkaa sekä muodostavat tämän sopimuksen keskeisen osan". Voin taata arvoisalle jäsenelle, että jos olemme huolestuneita Israelin ihmisoikeuksia koskevista toimista, ilmaisemme – ja olemme jo ilmaisseet – tämän huolen Israelin hallitukselle.
Euroopan unioni hyödyntää lisäksi tilaisuutta ilmaista huolensa, joka koskee myös ihmisoikeuksia, EU:n ja Israelin assosiaationeuvostossa. Pohdimme sopivan ajan tullessa, mitä kysymyksiä otamme esiin ennen EU:n ja Israelin assosiaationeuvoston kokousta, joka on tarkoitus pitää puheenjohtajakautemme päätteeksi tämän vuoden lopulla.
Kuuntelin tarkkaavaisesti jäsen Kasoulidesia, ja voin taata hänelle, että yhteisenä tavoitteenamme on hyödyntää tämä mahdollisuus saavuttaa rauha tulevien kuukausien aikana. Jäsen Swoboda sanoi, että tarvitsemme koordinoidun lähestymistavan ydinaseiden leviämistä koskevan asian käsittelyyn. Vaikka puhunkin tänään pikemminkin puheenjohtajavaltion kuin Ison-Britannian hallituksen puolesta, haluan tässä vaiheessa Ison-Britannian virkaa tekevänä ulkoministerinä korostaa, että E3-prosessi on toistaiseksi ollut vahva todiste tämän toimintatavan tehosta. Koordinoidun lähestymistavan soveltaminen kaikkialla Euroopassa on nimittäin turvattu, ja sillä on vahvistettu asemaamme tärkeissä ja vaikeissa keskusteluissa, joita meidän on pitänyt käydä avoimesti Iranin kanssa viime kuukausien aikana.
Jäsen Pinior osoitti kunnioitusta Israelin Gazasta vetäytymisellä ottamalleen askeleelle, ja haluan jakaa tämän mielipiteen puheenjohtajavaltion puolesta. Jo mainitsemani Egyptin lisäksi jäsen Tannock otti esiin Irakin perustuslakia koskevan kysymyksen. Tämä on saavutus. Minulle annetuissa toimintaohjeissa tämänpäiväiseen keskusteluun valmistautumiseksi ehdotettiin, että minun pitäisi kertoa tälle arvovaltaiselle elimelle, että perustuslait eivät koskaan ole kaikkein helpoimpia kirjoittaa. Minun ei tarvinne korostaa tätä asiaa Euroopan parlamentille viimeaikaisten tapahtumien valossa. Vakavasti puhuttuna on tärkeää myöntää, kuinka haastavaa perustuslain laatiminen on ollut Irakille sitä taustaa vasten, että maa on ollut lähes 30 vuoden ajan diktatuuri ja että maassa tehdään viattomia ihmisiä vastaan terroristi-iskuja, joilla on tarkoitus estää heitä pääsemästä yhteisymmärrykseen. Irakin kaltaisessa monikulttuurisessa maassa perustuslain laatimisen haasteellisuus korostuu entisestään.
Tästä syystä on tärkeää, että muistamme nämä asiat mutta myös sen, että kyse on Irakin perustuslaista, jonka demokraattisissa vaaleissa äänestetyt irakilaiset poliitikot ovat kirjoittaneet kansansa puolesta. Perustuslaki toimii tasapainottavana tekijänä maan erilaisten perinteiden – jotka suoraan sanottuna eroavat hyvin paljon omista eurooppalaisista perinteistämme – ja maan demokratian janon välillä. Perustuslaki on Irakille valtava edistysaskel, johon meidän on syytä olla tyytyväisiä.
Puheenjohtajavaltion puolesta haluan kiittää kaikkia tämänpäiväiseen keskusteluun osallistuneita arvoisia jäseniä ja osoittaa kunnioitusta komission aiemmin tähän keskusteluun antamalle panokselle. Haluan myös ilmaista kiitollisuuteni esiin tuoduista tätä aihetta koskevista kysymyksistä. Uskon, että tämä aihe on tärkeä ja toimintamme painopiste puheenjohtajakautemme jäljellä olevien kuukausien aikana. 
Puhemies. 
    Keskustelu on päättynyt.
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Tässä Lähi-idän tilannetta koskevassa keskustelussa emme saa katsoa läpi sormien sitä, että Palestiinan kansalle palautettu alue kuuluu oikeudellisesti heille ja että he ovat taistelleet siitä pitkään. Meidän on myös yritettävä selventää todellisia syitä, jotka saivat pääministeri Sharonin purkamaan Gazan siirtokunnat, kun tiedämme, että hän oli pääsyyllinen sen politiikan suunnitteluun ja täytäntöönpanoon, jolla oli tarkoitus laajentaa ja vahvistaa Israelin miehitystä – tähän liittyvät myös siirtokunnat ja suojamuuri – ja jolla pyritään Länsirannalla yhdistämään uusia alueita Israeliin.
Ensimmäinen huomioitava asia on se, että siirtokuntien perustaminen Gazan alueelle oli politiikkana epäonnistunutta, kun otetaan huomioon alueen pieni koko ja korkea väestötiheys – noin 1,3 miljoonaa ihmistä asuu vain 362 km2:n alueella. Tämä tarkoittaa sitä, että 8 000 Gazassa asuvaa israelilaista uudisasukasta (0,6 prosenttia alueen kokonaisväestöstä) piti hallussaan 20:tä prosenttia alueesta, mikä aiheutti sietämättömän väestöjännitteen ja -paineen ja johti tuhoisiin seurauksiin.
Toiseksi Sharon teki tämän mutta jatkaa Gazan eristämistä. Gaza pysyy Israelin armeijan saartamana – maitse, meritse ja ilmateitse. Tämä tekee Gazasta Israelin rajojen sisällä sijaitsevan erillisalueen, ja maayhteys Länsirannalle pysyy Israelin valvonnassa. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Queirón laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A6-0235/2005) Euroopan kestävän matkailun uusista näkymistä ja haasteista [2004/2229(INI)]. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, taloudellisesti vaikeina aikoina me kaikki olemme velvollisia etsimään ratkaisuja ja keinoja vauhdittaaksemme edistystä ja kehitystä. Tätä taustaa vasten olemme laatineet mietinnön Euroopan kestävän matkailun tulevaisuudesta.
Kun puhumme matkailusta EU:ssa, puhumme yhdestä suurimmista ja kilpailukykyisimmistä teollisuuden aloistamme, alasta, jolla luodaan eniten uusia työpaikkoja ja jolla on suurin kasvupotentiaali, vaikka Eurooppa kärsiikin taloudellisen kasvun hidastumisesta. On kuitenkin tärkeää turvata tämän alan toimien kestävyys siten, ettei matkailulla tuhota muun muassa Euroopan ympäristöresursseja, maisemaresursseja ja alueellista suunnittelua.
Meidän on pyrittävä tarkastelemaan yhtä matkailun taloudellista tehokkuutta uhkaavista suurimmista ongelmista: miten voimme torjua kausivaihtelujen vaikutukset työpaikkoihin ja tarjottavien palvelujen laatuun? Mietinnössä esitetään suuntaviivoja ja ehdotuksia tällaisten ongelmien ratkaisemiseksi.
Mietinnössä luodaan laaja katsaus tähän talouden osa-alaan. Sillä on valtavasti potentiaalia, jota meidän on pyrittävä hyödyntämään mahdollisimman tehokkaasti edistämällä synergiaa, kehittämällä yhteistyötä ja nauttimalla yhteisten kokemusten tuomista eduista. Samalla olisi ymmärrettävä, että matkailualalla ennen kaikkea yksityisillä aloitteilla on tärkeä asema ja että matkailupolitiikoista määräävät ensisijaisesti jäsenvaltioiden viranomaiset toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Tämä ei vaikuta kuitenkaan komission tehtävään parantaa matkailuun liittyvien toimiensa johdonmukaisuutta niiden yhteisön politiikkojen ohella, joilla edistetään matkailua, esimerkiksi liikenteen, työllisyyden, ympäristön ja sisämarkkinoiden alalla.
Lissabonin strategian näkökulmasta matkailu on yhä voimakkaammin sidoksissa uuteen teknologiaan. Sen myötä Internetistä on tullut paljon muutakin kuin lomamatkojen myyntipiste – siitä on tullut keskeinen työväline matkailualalla.
Tätä taustaa vasten meidän on päätettävä, miten yhteisön toimielimet voivat tukea jäsenvaltioiden ja matkailualan toteuttamia matkailun kehittämistoimenpiteitä. Mielestäni tämä voidaan toteuttaa siten, että ryhdytään käytännön toimiin, joilla voidaan auttaa tehostamaan näitä toimia EU:n tasolla ja joiden avulla voimme toimia ennakoivasti vanhan mantereen matkakohteiden edistämiseksi.
Tarkasteltavina olevista ehdotuksista kaikkein symbolisin on epäilemättä ehdotus, joka liittyy Euroopan parhaiden matkakohteiden nimeämiseen Euroopan kulttuuripääkaupunkimallin mukaisesti. Toinen ehdotus, joka on syytä panna merkille, koskee vapaaehtoisuuteen ja matkailualan kanssa tehtävään yhteistyöhön perustuvaa matkailupalveluiden luokittelua yhteisössä, erityisesti majoituslaitosten ja ravintolapalvelujen luokittelemiseksi. Tämän järjestelmän tarkoituksena on taata avoimempi palvelu ja suojella kuluttajia.
Olemme lisäksi tehneet käsiteollisuustuotteiden alkuperänimityksiä koskevan ehdotuksen. Kannatamme myös sellaisen eurooppalaisen matkailuportaalin perustamista ja kehittämistä, joka sisältää linkit kaikkiin kansallisiin portaaleihin. Ei pidä nimittäin jättää huomiotta valtavia etuja, joita tällainen väline voisi tarjota, kun halutaan mainostaa eurooppalaisia matkakohteita. Matkailualan toimijoiden työllisyyden, koulutuksen ja ammattitaidon parantamiseksi olemme ehdottaneet erityisen matkailualan koulutusverkoston perustamista. Turvallisuuden osalta olemme ehdottaneet sellaisen yhteysryhmän perustamista, jonka tehtävänä on koordinoida tietoja terveyskriisien ja terroritekojen kaltaisten kriisitilanteiden hallinnasta, jotta varmistetaan nopea toiminta eurooppalaisten matkailijoiden suojelemiseksi ja tällaisista tilanteista kärsineiden matkanjärjestäjien tukemiseksi.
Matkailun rakenteiden parantamiseksi olemme esittäneet useita aloitteita, joilla pyritään helpottamaan liikuntarajoitteisten henkilöiden pääsyä rakennuksiin ja varmistamaan, että matkailupalvelujen alalla työskentelevät saavat erityistä koulutusta tätä tarkoitusta varten. Olemme korostaneet tarvetta toteuttaa uusia matkailutoimia ja nykyaikaistaa infrastruktuuria iäkkäiden matkailijoiden kasvavien tarpeiden täyttämiseksi, sillä tulevina vuosikymmeninä heidän osuutensa kehittyneiden maiden väestöstä on yli 30 prosenttia.
Matkailuyritysten kilpailukyvyn osalta olemme korostaneet tarvetta säilyttää EU:hun sijoittautuneiden matkailualan toimijoiden kilpailuasema verotuksen näkökulmasta kolmansien maiden toimijoihin nähden. Olin tyytyväinen huomatessani, että ongelma ratkaistiin tänä aamuna Becseyn mietinnöstä toimitetussa äänestyksessä. Lisäksi on päätetty alennettujen arvonlisäverokantojen soveltamisesta tiettyihin palveluihin muihin palveluihin sovellettavien järjestelmien tapaan.
Kannatamme myös ehdotusta, jonka mukaan Euroopan unionista tehtäisiin tuotemerkki, jolle ovat ominaisia suunnaton sosiaalinen ja kulttuurinen monimuotoisuus, korkealaatuiset palvelut ja kestävät matkailuhankkeet EU:ssa ja jota edistettäisiin asianmukaisella mainoskampanjalla, jonka kohteena olisivat mahdolliset kolmansista maista tulevat vierailijat.
Lopuksi olemme korostaneet liikenteen osalta, miten tärkeää on investoida laatuun vahvistamalla kapasiteettia ja parantamalla erilaisten liikennemuotojen saatavuutta, käyttämällä integroituja matkalipputoimistoja matkalippujärjestelmien yksinkertaistamiseksi ja luomalla asianmukaisia yhteyksiä lentoliikenteen kanssa, joka on matkailun tärkein liikennemuoto.
Arvoisa puhemies, haluaisin tarkastella lopuksi yhteisön rahoitusta koskevaa kysymystä. Koska matkailu on alueellisen ja paikallisen kehittämisen kannalta ensisijaisen tärkeä ala, se olisi asetettava keskeiselle sijalle rakennerahastoissa. Voisimme hyödyntää ja meidän olisi hyödynnettävä taukoa vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymistä käytävissä keskusteluissa, jotta voimme ottaa kysymyksen uudelleen esille ja ottaa käyttöön asiaa koskevan erillisen budjettikohdan.
Tämä kaikki olisi tehtävä sen varmistamiseksi, että unionin säädökset ovat joustavia ja vaatimusten mukaisia. Näin helpotetaan matkailualan toimijoiden työtä, ja näin ne voivat tarjota jatkossakin korkealaatuisia ja kestäviä palveluja kohtuulliseen hintaan.
Euroopassa, jossa yksityiset aloitteet ovat kasvun ja kehityksen vetureita, toimivina poliittisina päättäjinä tehtävänämme on tukea näitä aloitteita ja varmistaa, että ne muodostavat olennaisen osan hanketta, josta tulee toivottavasti menestys.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin kiittää kaikkia niitä henkilöitä, jotka ovat myötävaikuttaneet osaltaan tähän mietintöön tarkistuksillaan ja valiokunnassa antamillaan äänillä, ja tietenkin myös aluekehitysvaliokunnan ja kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan jäseniä. Toivon, että nyt käynnistyvä keskustelu on yhtä korkeatasoinen kuin heidän työpanoksensa ja heidän toteuttamansa toimet. 
Günter Verheugen,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin kiittää lämpimästi jäsen Queiróa, jäsen Costaa ja monia muita istuntosalissa läsnäolevia. On hyvin tärkeää, että tätä aihetta käsitellään toistuvasti Euroopan parlamentissa, jottei asia jää muiden alojen varjoon, sillä nykyisen tilanteen on muututtava.
Kun pohdin, mitkä eurooppalaiset taloudenalat voivat tulevina vuosina edistää merkittävästi kasvua ja työllisyyttä Euroopassa, mieleeni tulee ensimmäisenä matkailu. Tiedämme kaikki, että kyse on valtavista markkinoista, joilla on kasvupotentiaalia, ja että Euroopan on säilytettävä johtoasemansa näillä markkinoilla, mutta on ratkaistava useita ongelmia. Kilpailu kasvaa, ja ulkomaan matkailuun vaikuttavat yhä useammat tekijät, jotka ulottuvat ympäristökysymyksistä ja sisäisestä turvallisuudesta liikennettä koskeviin ongelmiin. Tarvitsemme näin ollen yhdennettyä politiikkaa, jonka puitteissa voimme tarkastella kaikkia vastuualueitamme ja toimivaltuuksiamme siltä kannalta, miten voimme hyödyntää käytettävissämme olevia vaihtoehtoja ja luoda parhaat mahdolliset edellytykset kukoistavalle eurooppalaiselle matkailulle.
Kuten olen todennut monissa yhteyksissä, mielestäni tämä aihe on äärettömän tärkeä. Vaikka komissiolla ei olekaan suuria toimivaltuuksia matkailun alalla, uskon, että voimme tehdä paljon Euroopan unionin kasvu- ja työllisyyspolitiikan puitteissa – toisin sanoen Lissabonin strategian puitteissa – auttaaksemme Euroopan matkailualueita niiden toimissa.
Haluaisin vielä korostaa, että matkailun luonne muuttuu selvästi seuraavina vuosikymmeninä etenkin Euroopan väestökehityksen takia. Matkailualalla on kiinnitettävä enemmän huomiota ikääntyneiden kansalaisten liikkuvuuden tarpeisiin, yleistä turvallisuutta koskevia kysymyksiä on painotettava paljon voimakkaammin ja kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelun tarve on tiedostettava paljon entistä paremmin.
Euroopassa matkailu ei ole vain yksi ala muiden joukossa. Matkailusta on tullut Euroopan kansalaisille osa elämänlaatua, ja meidän on suhtauduttava siihen vakavasti. Komissio on erityisen halukas tekemään yhteistyötä parlamentin kanssa kaikin mahdollisin tavoin, jotta Euroopan matkailua saadaan kehitettyä oikeaan suuntaan.
Saanen esittää lopuksi erään toteamuksen, joka voi kuulostaa yllättävältä. Eurooppa on maailman johtava matkailukohde. Eurooppa on houkuttelevin matkailukohde, eikä ainoastaan eurooppalaisille matkailijoille vaan myös muualta maailmasta tuleville matkailijoille. Voimme hyödyntää tätä pääomaa, ja komissio on valmis ja halukas tekemään niin.
Margie Sudre (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensimmäiseksi onnitella jäsen Queiróa hänen erinomaisesta työstään. Panen tyytyväisenä merkille, että hänen mietintönsä sisältää suuren osan niistä suosituksista, jotka esitin hänelle aluekehitysvaliokunnan lausunnon valmistelijana. En halua enää palata Euroopan matkailualan vaikeuksiin ja niihin haasteisiin, jotka sen on kohdattava, sillä niistä on jo keskusteltu perusteellisesti valiokunnassa, ja jäsen Queiró on esittänyt kaiken kaikkiaan selvän yleiskuvan tästä aiheesta. Lisäksi uskon, että olemme kaikki ymmärtäneet, minkälainen merkitys matkailulla voi olla kasvulle, työpaikkojen luomiselle ja kestävälle kehitykselle.
Haluaisin pohtia tulevaisuutta korostamalla kolmea kohtaa, joita ei mielestäni voida jättää huomiotta. Ensinnäkin minusta on ensisijaisen tärkeää, että komissio ja neuvosto vauhdittavat toimia, jotka liittyvät alennettuja arvonlisäveronkantoja koskevaan direktiiviehdotukseen, sallimalla kaikkien jäsenvaltioiden soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa hotelli- ja ravintola-alan kustannuksiin. Euroopan unionissa vallitsevat erilaiset käytännöt johtavat epäterveeseen kilpailuun, eikä sitä voida enää hyväksyä. Toiseksi katson, että on suositeltavaa kannustaa kestävän matkailun uusien muotojen, kuten maaseutumatkailun, vaelluksien, polkupyöräretkien, ratsastusretkien ynnä muiden, kehittämistä ja poistaa esteet sellaisten väestöryhmien tieltä, jotka ovat halukkaita matkustamaan, mutta joilla on vaikeuksia matkustaa puutteellisten infrastruktuurien ja mukavuuksien takia. Jäsen Queiró ja komission jäsen Verheugen puhuivat juuri tästä. Tarkoitan tällä etenkin iäkkäitä ja liikuntarajoitteisia ihmisiä.
Kolmas ja viimeinen kohta, jonka haluan tuoda esille, on se, että meidän on kiinnitettävä erityistä huomiota alueisiin, jotka kärsivät luonnonhaitoista ja rakenteellisista haitoista: tarkoitan näillä syrjäisimpiä alueita ja saarialueita. Meidän on sovellettava näihin alueisiin kattavaa politiikkaa, jolla pyritään kannustamaan ja edistämään tällaisia kohteita, joiden taloudellinen toiminta muodostuu pääosin matkailusta, ja kannustaa siten tällaisia syrjäisiä alueita palvelevan ensisijaisen tärkeän liikenneverkon kehittämistä. Komissio voisi myös parantaa niiden toimien yhtenevyyttä, joihin on ryhdytty matkailun ja muiden asiaan liittyvien yhteisön politiikkojen edistämiseksi.
Haluaisin lopuksi korostaa, ettei matkailulla ole edelleenkään minkäänlaista oikeudellista perustaa yhteisön lainsäädännössä, mikä on valitettavaa. Toivokaamme, että perustuslakisopimusluonnoksessa hahmoteltua kehitystä jatketaan pikaisesti. 
Zdzisław Zbigniew Podkański (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, parlamentin päätöslauselmaesitys Euroopan kestävän matkailun uusista näkymistä ja haasteista on herättänyt valtavasti kiinnostusta kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan jäsenten keskuudessa.
Tämä kävi ilmi valiokunnan liikenne- ja matkailuvaliokunnalle toimittamassa lausunnossa, jossa korostettiin erityisesti muutamia kysymyksiä. Tällaisia ovat tarve painottaa kestävän matkailun eri näkökohtia, taloudelliset, kulttuuriset, luontoon liittyvät ja sosiaaliset näkökohdat mukaan luettuina, sekä tarve kiinnittää huomiota sesonkimatkailun merkitykseen. Lausunnossa korostetaan, että matkailun kehittämisen yhteydessä on samalla suojeltava kansallista, alueellista ja paikallista kulttuuria sekä luonnonympäristöä, puistoja, maisemia, kaupunkirakenteita ja arkkitehtonisesti arvokkaita alueita ja rakennuksia. Siinä korostetaan matkailun merkitystä talouden kehittymiselle, uusien työpaikkojen luomiselle ja yksilöiden fyysisen ja henkisen terveyden ylläpitämiselle, sekä korostetaan tarvetta huolehtia asianmukaisesti matkailun voimavaroista. Siinä kannatetaan maatilamatkailun kehittämistä etenkin uusissa jäsenvaltioissa ja nuorempien sukupolvien opettamista luonnon, kulttuurin, tieteen ja aktiivisen vapaa-ajan aloilla.
Liikenne- ja matkailuvaliokunta hyväksyi valtaosan näistä ehdotuksista ja sisällytti ne lopulliseen päätöslauselmaesitykseen. Lopputuloksena on mielenkiintoinen asiakirja, jossa kiinnitetään asianmukaisesti huomiota ajattomiin arvoihin, kuten kulttuuriin, luontoon ja luonnonympäristöön, ja jossa samalla painotetaan organisatorisia ja taloudellisia kysymyksiä.
Päätöslauselmaesityksessä ei kuitenkaan viitata mitenkään – tai siinä ei painoteta asianmukaisesti näitä asioita – esimerkiksi eritysalojen matkailuun, historiallisten kaupunkien tai arkkitehtonisesti arvokkaiden alueiden ja rakennusten suojeluun ja kansainvälistä kulttuurimatkailua koskevaan peruskirjaan. Matkailun kestävän kehityksen edistämiseksi tulevaisuudessa tehtävien toimien yhteydessä on välttämätöntä kiinnittää enemmän huomiota tällaisiin kysymyksiin. 
Georg Jarzembowski,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää sydämellisesti jäsen Queiróa hänen mietinnöstään ja hänen innostuksestaan ja sitoutumisestaan ulkomaan matkailuun, mikä näkyy myös hänen mietinnössään. Komission jäsen Verheugen korosti perustellusti, että esittelijä on oikeassa todetessaan, että matkailun avulla voidaan luoda uusia työpaikkoja ja että ala tarjoaa siihen valtavat mahdollisuudet. Pyydän komission jäsentä kuitenkin tunnustamaan, että komissio on tähän asti lyönyt laimin matkailualan, ja siksi toivon, että hän on lukenut mietinnössä esitetyt vaatimukset ja että hän kertoo meille myöhemmin, mitä vaatimuksia hän kannattaa.
Mainitsen erikseen viisi vaatimusta: ensimmäinen vaatimus liittyy kansainväliseen mainontakampanjaan, jolla pyritään houkuttelemaan kolmansien maiden matkailijoita Eurooppaan, joka olisi osa matkailun edistämispakettia ja jonka laatimisen yhteydessä kuultaisiin matkailualan edustajia. Ulkomailla sijaitsevat EU:n suurlähetystöt voivat auttaa tältä osin.
Toiseksi unionissa on otettava käyttöön hotelli- ja ravintolapalveluja koskevien normien yhtenäinen luokitus, jotta parannetaan kuluttajansuojaa ja kuluttajille tiedottamista.
Kolmanneksi katson, että meidän on sovellettava yhtenäisesti alennettua arvonlisäverokantaa ravintolapalveluihin kaikissa jäsenvaltioissa sen sijaan, että noudatamme toisistaan poikkeavia käytäntöjä.
Neljänneksi meidän on sovitettava yhteen kansallisia loma-aikoja, jotta vältetään ruuhkat moottoriteillä ja lomakohteiden ylikuormitus.
Viidenneksi meidän on parannettava pelastussuunnitelmien yhteensovittamista valtiollisten ja yksityisten järjestöjen välillä niin kansallisella kuin Euroopankin tasolla, jotta suojellaan matkailijoita luonnononnettomuuksilta ja terveysvaaroilta.
Nämä viisi kohtaa haluan tuoda esiin jäsen Queirón laaja-alaisesta mietinnöstä. Mieleeni tulee sanonta "Paljon porua, vähän villoja." On hyödytöntä sanoa, että edistämme matkailua ja että komissio tukee sitä täysin, jos mitään ei kuitenkaan tapahdu. Arvoisa komission jäsen, olkaa siten ystävällinen ja kertokaa meille jotakin komission aloitteista, joita aiotte tukea. Teillä on toimivaltuudet, komissio voi ryhtyä toimiin teollisuuspolitiikan puitteissa, te voitte toimia aluepolitiikan puitteissa, ja teillä on monenlaisia toimivaltuuksia ja tehtäviä, jotka voitte yhdistää matkailun edistämiseksi. Arvoisa komission jäsen, pyydän teitä siksi tekemään asialle jotakin. 
Marta Vincenzi,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin kiitän esittelijää sydämellisesti erinomaisesta yhteistyöstä ja hyvin tehdystä työstä. Arvoisa komission jäsen, esitän teille saman pyynnön kuin jäsen Jarzembowski juuri esitti. Tässä valiokunta-aloitteisessa mietinnössä tuodaan parlamentin ja unionin toimielinten tietoon tämän erittäin tärkeän talouden alan merkitys työllisyydelle ja bruttokansantuotteelle, kuten itsekin totesitte. Unionin laajentumisen ansiosta alan on nyt myös mahdollista kasvaa, ja sen avulla voidaan luoda uusia työpaikkoja. Meidän on kuitenkin vastattava kysymyksiin, jotka koskevat täytäntöönpanomenetelmiä, sovellettavaa lainsäädäntöä ja rahoitusta sekä kaikkien unionin toimielinten sitoutumista.
Mietinnössä todetaan – ja olen tästä samaa mieltä – että sen lisäksi, mitä yksityisen sektorin ja jäsenvaltioiden on tehtävä, yhteisön toimilla on edistettävä yhdennettyjä ja siten kestäviä sosioekonomisia politiikkoja ja ympäristöpolitiikkoja. Arvoisa komission jäsen, Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattinen ryhmä haluaa korostaa tätä keskeistä näkökohtaa.
Euroopan on myös edistettävä innovaatioita uusilla toimenpiteillä. Matkailu, jota Euroopan unioni on tähän asti rahoittanut välillisesti ja monin eri tavoin, on aivan liian usein merkinnyt vain maaperän kuluttamista. Kun otetaan huomioon muiden lomakohteiden kanssa nykyään kilpailukykyiseen hintaan käytävä maailmanlaajuinen kilpailu, unionin satunnainen rahoitus ei riitä enää lieventämään taitamattomien politiikkojen ja maankäytön haitallisia vaikutuksia. Ei riitä, että suojelemme ympäristöä: meidän on otettava aimo harppaus ja edistettävä erilaista kestävän kehityksen mallia, jonka tavoitteena on korkea laatu.
Yrityksille suotuisan ympäristön luominen, joka kuuluu unionin tehtäviin, kuten on vahvistettu Euroopan unionin perustuslakisopimuksessa, on päämäärä, johon olisi pyrittävä kannustamalla matkailualaa kehittymään siten, että hyödynnetään kyseistä maata kokonaisvaltaisesti ja vauhditetaan paikallista kehitystä. Matkailu edellyttää myös sisämarkkinoiden lujittamista, tasa-arvoisen kohtelun vaiheittaista toteuttamista toimijoiden kesken, palvelujen yhteisönlaajuista luokittelua ja yhdenmukaistettuja tehtäviä ja ammattiprofiileja. Meidän olisi pyrittävä luomaan "eurooppalainen matkakohde", jonka avulla tuotetaan lisäarvoa, edistetään kulttuurin monimuotoisuutta ja autetaan kehittämään eurooppalainen laatumerkki.
Eurooppalainen portaali voisi olla ensimmäinen – ja tarpeellinen – toimenpide. On oikein ja tärkeää rahoittaa kokeiluhankkeita, joista voi tulla hyvien käytäntöjen malleja, mutta se edellyttää asiaa koskevan budjettikohdan laatimista sekä entistä voimakkaampaa ja selvempää poliittista tahtoa.
Liikkuvuus ja matkustajien turvallisuus ovat välttämättömiä ehtoja sille, että saavutamme kasvua, yhteenkuuluvuutta ja lähentymistä koskevat tavoitteemme myös matkailun alalla. Siksi me sosiaalidemokraatit olemme esittäneet muutamia tarkistuksia, joilla selvennetään tätä tarvetta, ja toivon, että parlamentti hyväksyy ne. 
Josu Ortuondo Larrea,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Verheugen, hyvät parlamentin jäsenet, minulla ei ole aikomusta kertoa teille elämäntarinaani, mutta kerron teille esimerkin aiheesta, josta keskustelemme täällä tänään: viime vuosikymmenellä, toisin sanoen 1990-luvulla, johdin miljoonan asukkaan suurkaupunkia, joka kärsi vakavasta lamasta ja jossa toteutettiin teollisuuden rakenneuudistuksia.
Bilbaon kaupunginjohtajana ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana uskoin vakaasti arvostetun markkinointialan professorin Philip Kotlerin teorioihin. Hän on laatinut useita julkaisuja, joista suosikkini on . Siinä Kotler toteaa, että sellaisen maan, alueen tai kaupungin, joka haluaa tarjota kansalaisilleen mahdollisuudet kehitykseen ja hyvinvointiin, on tavoiteltava kolmea yhtä tärkeää tavoitetta. Ensinnäkin kyseisen maan, alueen tai kaupungin on pyrittävä myymään tuottamansa tuotteet ulkopuolelle, toiseksi sen on houkuteltava investointeja ja kolmanneksi sen on houkuteltava matkailijoita. Matkailulla ei tarkoiteta pelkästään vapaa-ajan matkailua vaan myös esimerkiksi liiketoimintaan, koulutukseen, tieteeseen, urheiluun ja kulttuuriin liittyvää matkailua.
Nykyään kaupunkini on kuuluisa siitä, miten sen asukasta kohti lasketut tulot ovat kasvaneet matkailun merkittävän lisääntymisen ansiosta, joka taas on seurausta kaupunkirakenteiden uudistamisesta. Bilbaosta teollisuusalueineen on tullut palvelujen, kaupan, liiketoiminnan ja kulttuurin keskus.
Minun ei tarvinne muistuttaa teitä siitä, miten tärkeä merkitys matkailulla on: se muodostaa neljä prosenttia EU:n bruttokansantuotteesta ja tarjoaa yli seitsemän miljoonaa työpaikkaa yli kahdessa miljoonassa yrityksessä, joista selvä valtaosa on pk-yrityksiä.
Siksi haluaisin sanoa teille, että kannatan avoimesti ehdotusta luoda unionin talousarvioon asianmukainen budjettikohta matkailualan tukemiseksi sekä muita pyyntöjä tai tarkistuksia, jotka liikenne- ja matkailuvaliokunta on sisällyttänyt alkuperäiseen tekstiin. Tarkoitan tällä ravintolapalveluihin sovellettavaa alennettua arvonlisäverokantaa, työntekijöiden ammattikoulutuksen parantamista, matkailupalvelujen eurooppalaisen luokituksen käyttöönottamista ja matkailijoiden oikeuksien lujittamista ja heidän suojeluaan kuluttajina.
Haluaisin kuitenkin painottaa erästä näkökohtaa Luis Queirón erinomaisessa mietinnössä. Tarkoitan tällä liikennettä tarpeellisena keinona varmistaa niiden miljoonien kansalaisten liikkuvuus ja matkat, jotka muodostavat perustan matkailulle. Haluaisin kiinnittää huomion etenkin Euroopan laajuisiin tieliikenneverkkoihin. Joka kesä tai jokaisen lomakauden aikana nämä liikenneverkot ruuhkautuvat useiden kilometrien pituisiksi rekka- ja autojonoiksi, jotka joutuvat pysähtelemään jatkuvasti tietyillä reiteillä sijaitsevilla lukuisilla tietulliasemilla.
Tällainen tehottomuus käy toistuvasti ilmi Espanjan ja Ranskan välillä sijaitsevalla Viriatun läpikulkuväylällä, jossa on viisi tietulliasemaa 50 kilometrin matkalla. 
Sepp Kusstatscher,
   .  Arvoisa puhemies, mikään toinen talouden ala ei liene niin monitahoinen kuin matkailuala. Haluan keskittyä tässä yhteydessä vain yhteen näkökulmaan, nimittäin matkailun kestävyyteen – johon viitataan mietinnön otsikossa – ja erityisesti kestävään liikenteeseen menestyvän ja pitkän aikavälin ulkomaan matkailun edellytyksenä. Mikään muu talouden ala ei ole yhtä riippuvainen ympäristöstä kuin matkailu. Kauniit maisemat, hyvin hoidetut kylät, puhdas ilma, rauha ja hiljaisuus, hyvä ja terveellinen ruoka ja niin edelleen: ne ovat matkailuelinkeinon todellinen pääoma.
Liikenne liittyy olennaisesti matkailuun, mutta monilla matkailualueilla liikennevälineet ovat niin epätarkoituksenmukaisia, että tuhoamme hitaasti mutta varmasti kestävän talouden perustan. Mainitsen todisteena massaturismin järjettömästä kehittymisestä huippusesonkeihin ajoittuvat jokaviikkoiset lauantaiset liikenneruuhkat, jotka syntyvät kaikkien matkailijoiden saapuessa ja lähtiessä samaan aikaan.
Tarkasteltavana olevassa mietinnössä kannatetaan lentoliikenteen kehittämistä edelleen, vaikka se on energiankäytön kannalta ja ilmaston pilaantumisen vuoksi haitallisin liikennemuoto.
Toiseksi haitallisin liikennemuoto on yksityisliikenne. Vanha kunnon rautatieliikenne, jolla oli noin 100 vuotta sitten merkittävä asema vasta orastavassa alppimatkailussa, on jäänyt yleisesti unohdetuksi, laiminlyödyksi ja syrjityksi. Matkailija, joka haluaa matkustaa lomalle julkisilla kulkuneuvoilla, joutuu valitettavan usein toteamaan, että monissa kohteissa on mahdotonta liikkua järkevästi ilman henkilöautoa. Suurimpia syitä ovat saatavilla olevan julkisen lähiliikenteen epätarkoituksenmukaisuus sekä monien rautatiealan toimijoiden puutteellinen tiedottaminen ja puutteelliset varausjärjestelmät.
Jos haluamme edistää tosissamme kestävää matkailua Euroopan laajuisesti, meidän olisi painotettava paljon voimakkaammin tällaisia ekologisia näkökohtia 
Georgios Toussas,
   . – Arvoisa puhemies, matkailun kehittämistä ja ympäristön suojelua koskevalla yksitoikkoisella toivelistalla yritetään saada matkailualaa vastaamaan paremmin työväenluokan vastaista Lissabonin strategiaa.
Kannattavuutta yritetään parantaa edistämällä pääoman keskittymistä kapitalistisilla rakenneuudistuksilla, julkisen ja yksityisen alan välisillä kumppanuuksilla ja myymällä kansakuntien rikkaudet matkailualan ryhmittymille, samalla kun kulttuuriperintöä ja rakennustaiteellista perintöä hyödynnetään kaikkialla yksityisen pääoman edistämiseksi.
Näin heikennetään matkailualan työntekijöiden työoloja, vaikka heillä on jo ennestään ongelmia matkailulle ominaisen sesonkiluonteisuuden ja ennakoimattomuuden takia, samalla kun otetaan käyttöön entistä joustavampia työmuotoja. Tällaiset pyrkimykset ovat myös osa työntekijöitä välittömästi koskettavaa politiikkaa, jolla pyritään muokkaamaan eurooppalaista tietoisuutta kommunismin vastaiseksi, mitä myös matkailun odotetaan ilmentävän.
Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden hallitusten työväenluokan vastainen politiikka riistää työntekijöiltä ja työväenluokalta oikeuden lomiin. Tämä yhteiskunnallinen tarve on tyydytettävä kiireellisesti, ja työntekijät aikovat taistella sen puolesta. 
Seán Ó Neachtain,
   . Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi onnitella esittelijää, jäsen Queiróa, tästä kattavasta ja yksityiskohtaisesta mietinnöstä, johon olen tyytyväinen. Mielestäni Euroopan matkailun kehittyminen on erottamattomasti sidoksissa liikenteen ja infrastruktuurin kehittymiseen kaikkialla EU:ssa.
Kuten monet kollegani ovat todenneet, matkailu on hyvin tärkeä teollisuuden ala. Kohtuuhintainen matkustaminen on mahdollistanut sen, että voimme tehdä vapaammin työ- ja lomamatkoja. Etenkin lentomatkustamisesta on tullut halvempaa ja kätevämpää kaikille. Pienten paikallisten lentokenttien on kuitenkin entistä vaikeampaa kilpailla suurten kansainvälisten lentokenttien kanssa, minkä vuoksi matkailun alueellinen kehittyminen on ollut epätasapainoista. Tähän on kiinnitettävä huomiota.
Kotimaassani Irlannissa vallitsee tällainen selkeä epätasapaino, ja sallinette, että tarkastelen tätä kysymystä pikaisesti. Saarivaltiona olemme hyvin riippuvaisia lentoliikenteestä sekä loma- että liikematkailun alalla, ja koska taloutemme on eräs Euroopan avoimimmista, olemme viime vuosikymmenen aikana hyötyneet lentoliikennettä koskevien EU:n säädösten vapautumisesta. Lentomatkailun halpalentomalli on ollut valtaisa menestys. Lentovuorojen lisääminen ja lentohintojen alentaminen ovat tehneet Irlannista houkuttelevamman lomakohteen, ja Irlannin matkailualalla menee erittäin hyvin.
Vuonna 2005 ulkomaisten vierailijoiden määrä on kasvanut neljä prosenttia. Tämä vierailijoiden lukumäärän kasvu peittää kuitenkin alleen erään suuntauksen, nimittäin selvän alueellisen epätasapainon. Luvut osoittavat, että vierailijoiden määrän kasvu painottuu pääosin Irlannin itärannikolle, pääkaupungin Dublinin ympärille. Kasvu on heikointa Luoteis- ja Länsi-Irlannissa sekä Shannonin alueella. Näillä alueilla on hyvät mahdollisuudet tarjota matkailupalveluja, mutta ne kärsivät puutteellisista yhteyksistä.
Länsi- ja etenkin luoteisosat ovat olleet jo pitkään muita alueita selvästi heikommassa asemassa, koska alueellisilta lentokentiltä järjestetään rajallisesti lentoja vain muutamaan kohteeseen. Kansallinen lentoyhtiö Aer Lingus ei liikennöi paikallisilta lentokentiltä eurooppalaisiin kohteisiin, Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta. Sen lisäksi, että tämä vaikeuttaa työ- ja lomamatkailijoiden pääsyä länsi- ja luoteisosiin, se tekee näille alueille pääsyn hyvin vaikeaksi. Haluan, että matkailupolitiikassa pyritään kiinnittämään huomiota tähän kysymykseen, sillä tasapainoinen aluekehitys on ollut eräs EU:n politiikan painopisteistä, ja olen aina ollut sitä mieltä, että se olisi kytkettävä myös matkailupolitiikkaan. Tältä osin olen tyytyväinen komission jäsenen Barrot'n hiljattain tekemään päätökseen ottaa käyttöön uusia suuntaviivoja. Niissä asetetaan ehdot, joiden perusteella paikallisille lentokentille liikennöiville lentoyhtiöille voidaan myöntää perustamistukea. 
Andreas Mölzer (NI ).
    Arvoisa puhemies, matkailuala on muuttunut perusteellisesti viime vuosien aikana myös Euroopassa. Kilpailua käydään halvoilla tarjouksilla, perinteiset loma-ajat ja -tottumukset muuttuvat, ja ennen kaikkea syntyy uusia suuntauksia. Siksi maamme eivät voi jäädä lepäämään menneisyyden laakereilla myöskään tällä alalla, vaan maiden on etsittävä uusia ja innovatiivisia teitä unionissa.
Matkailu on edelleen voimakkaasti riippuvainen ilmastosta ja sääoloista monilla alueilla. Samalla kun jotkin alueet ovat kärsineet viimeaikaisista jatkuvista sateista, hyvinvointi- ja kylpylämatkailu sekä kaupunkimatkailu ovat hyvinkin saattaneet hyötyä huonosta säästä.
Jotta Euroopan vetovoima lomakohteena säilyisi, tarvitsemme yhtäältä hyvinvointimatkailun yleisesti tarjoamien palvelujen kaltaisia korkealaatuisia tuotteita mutta toisaalta myös useampia vaihtoehtoja yleistyvien huonojen sääjaksojen varalle. On varmastikin kannattavaa kehittää uusia palvelumuotoja, kuten ympäristönsuojelulomia erityisen luonnonkauniilla alueilla tai kattavia lomapaketteja pyöräilijöille tai kulttuurimatkailijoille.
Matkailussa on kaiken kaikkiaan kyse siitä, että hyödynnetään Euroopan luonnonympäristöjä ja niiden kulttuuri-identiteettiä siten, että samalla suojellaan niitä. 
Simon Busuttil (PPE-DE ).
   – Kiitos, arvoisa puhemies. Haluaisin puhua risteilyliikenteestä, johon on viitattu Margie Sudren laatimassa aluekehitysvaliokunnan lausunnossa. Arvoisa puhemies, en tarkastele enempää tämän alan merkitystä eurooppalaisille satamille, merenkulkualueille ja saarille, sillä uskon, että alan merkitys matkailulle, työllisyydelle ja uuden taloudellisen toiminnan luomiselle on riittävän selvä. Näyttää kuitenkin siltä, että alaa ei tunnusteta riittävästi säätämissämme laeissa. Sen sijaan, että tarjoaisimme alalle asianmukaisia kannustimia, toisinaan jopa kannustamme sitä siirtymään Euroopasta muualle.
Saanen selventää tätä: esimerkiksi arvonlisä- ja valmisteverotuksen nykyisiä sääntöjä on vaikeaa soveltaa risteilyaluksiin, ja kyseiset säännöt aiheuttavat huomattavia vaikeuksia. Viittaan sekä voimassa oleviin säädöksiin että komission uusiin ehdotuksiin, jotka liittyvät alv-järjestelmän muutoksiin. Jos esimerkiksi matkustaa risteilyaluksella ja käyttää aluksen ravintolapalveluja, on maksettava arvonlisäveroa sen valtion mukaan, josta on lähtenyt – tämä tarkoittaa sitä, että matkustajat maksavat risteilyillä eri määrän arvonlisäveroa sen mukaan, mistä valtiosta he ovat nousseet alukseen, ja alusta hallinnoivan yhtiön on sovellettava erilaisia verokantoja sen mukaan, mistä matkustajat ovat nousseet alukseen. Vaikka tämä on vain yksittäinen esimerkki, on kuitenkin ironista, että käytössä on itse asiassa kannustin, jolla pyritään poistamaan tällaiset ongelmat. Jos alus vierailee sellaisen valtion satamassa, joka ei ole Euroopan unionin jäsen, koko matkasta tulee automaattisesti verovapaa, toisin sanoen veroja ei peritä eikä yhtiöllä ole verojen keräämiseen liittyviä hallinnollisia rasitteita. Näin ollen sen sijaan, että luomme kannustimia, joilla houkutellaan risteilyaluksia pysymään eurooppalaisissa satamissa, mihin meidän olisi pyrittävä, me suorastaan kannustamme aluksia lähtemään Euroopasta. Olen varma siitä, ettei Euroopan unioni halua tällaista politiikkaa eikä se ole ollut lainsäätäjän tarkoituksena, mutta meidän on kuitenkin myönnettävä, että tällaisia poikkeuksia on olemassa, ja ne on poistettava. Vetoan siten komission jäseneen Verheugeniin, jotta hän tarkastelisi näitä poikkeuksia, kiinnittäisi enemmän huomiota risteilyliikenteeseen ja houkuttelisi sitä jatkamaan investointeja ja kasvamaan Euroopan unionin maissa. Kiitän teitä.
Inés Ayala Sender (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi onnitella esittelijää hänen erinomaisesta työstään, hänen valmiudestaan ja halukkuudestaan sisällyttää mietintöön kaikkien mielipiteet. Hän ansaitsee myös kiitosta siitä, miten innostuneesti hän on käsitellyt tätä Euroopan matkailuun liittyvää aihetta, sillä vaikka ala onkin yksi unionin dynaamisimmista ja voimakkaimmin kasvavista taloudenaloista, se vaikuttaa jäävän aina alakynteen muihin unionin politiikkoihin nähden. Se tarvitsee edelleen kiireisesti vakaata oikeusperustaa, jonka pohjalta tätä alaa voidaan lujittaa ja vahvistaa sen eurooppalaista identiteettiä. Nykypäivän matkailu voi vaikuttaa kannattavalta, mutta koska se kasvaa globalisaation varjossa, ala hiipuu juuri tämän kasvun ja laajentumisen seurauksena, jollemme luo sitä varten toimintapuitteita, joilla täytetään kestävyyden edellytykset ja varmistetaan turvallisuus, laatu ja monimuotoisuus sekä korkeatasoinen ammattitaito ja ammattilaisten ja työntekijöiden pysyvyys.
Arvoisa komission jäsen, tarvitsemme näitä puite-edellytyksiä mahdollisimman pian. Tarvitsemme kattavaa politiikkaa, jolla parannetaan Euroopan historiallisen perinnön ja matkailuperinnön rikkauksien ja erityispiirteiden näkyvyyttä. Tällaisella politiikalla on luotava hyvä perusta sekä Euroopan identiteetin ja yhteenkuuluvuuden lujittamiselle että potentiaalimme, eurooppalaisen mallimme, markkinoinnille unionin ulkopuolella. Tätä varten olemme ehdottaneet, että EU:sta tehdään tuotemerkki tai matkailukohde, jolle ovat ominaisia unionin tarjoamien matkailupalvelujen suunnaton monimuotoisuus, korkea sosiaalinen laatu ja kestävyys.
Lisäksi katsomme, että on tärkeää tukea kasvavaa lääkintä- ja kylpylämatkailua. Siihen liittyy merkittäviä tarpeita ja etuja, mutta se edellyttää riittävää tarjontaa ja soveltuvia toimintapuitteita. Katsomme myös, että on ryhdyttävä toimenpiteisiin matkailijoiden henkilökohtaisen turvallisuuden parantamiseksi ja matkailijoiden suojelemiseksi pidätysten tai kaappausten kaltaisilta vaaroilta unionin ulkopuolella, mutta myös unionissa vallitsevilta vaaroilta. Tämä voitaisiin toteuttaa pakollisella matkatukivakuutuksella, jonka käyttöönottoa vaadimme. Kannatamme lisäksi toimenpiteitä, joilla edistetään reittimatkailua ja matkailuautojen ja asuntovaunujen käyttöä, hyvänä esimerkkinä entistä kestävämmästä ja vähemmän ruuhkaisesta matkailusta. Kannatamme myös sellaisten toimien toteuttamista, joiden ansiosta liikuntarajoitteisten henkilöiden on helpompi päästä rakennuksiin ja käyttää palveluja. Tällaisista toimista olisi tiedotettava paremmin, sillä tiedottaminen on usein riittämätöntä.
Lopuksi haluaisin jälleen kerran kehottaa Euroopan komissiota ja etenkin komission jäsentä Verheugenia tutkimaan jo käytössä olevia ja uusia menetelmiä, joilla torjutaan eteläisten maiden, myös minun kotimaani, sesonkiluonteisesta keskittymisestä johtuvaa paikallista ja alueellista epätasapainoa. Tällöin voitaisiin noudattaa Pohjois-Euroopassa, teidän kotimaassanne ja Baltian rannoilla yleisesti sovellettavien kieltojen tai jopa ympäristöverojen kaltaisia lähestymistapoja tai menetelmiä myös eteläisissä maissa. 
Marian Harkin (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella jäsen Queiróa erinomaisesta työstä.
Matkailu on eräs Euroopan unionin nopeimmin kasvavista teollisuudenaloista. Yksistään Irlannissa matkailutulot olivat viisi miljardia euroa vuonna 2004, mikä on 3,9 prosenttia bruttokansantulosta. Itse olen erityisen halukas edistämään kestävää matkailua useista eri syistä. Ensinnäkin matkailu on kotimainen teollisuudenala siinä mielessä, ettei siinä turvauduta ulkoa tuleviin investointeihin – eikä se ole liikkuva teollisuudenala siinä mielessä, että työpaikkoja ei ulkoisteta. Lisäksi matkailu on työvoimavaltainen teollisuudenala, ja se tarjoaa työtä useille ihmisille. Siksi se on täysin oikeutettu saamaan komission tukea, ja matkailualan edistämiseksi olisi perustettava oma budjettikohta.
Matkailualalla on mahdollisuuksia luoda uusia työpaikkoja ja edistää taloudellista toimintaa omalla alueella ja oman alueen hyväksi. Tämä on erityisen tärkeää maaseutualueilla, joilla maatalouteen ja kalastukseen liittyvät perinteiset toimet ovat väistymässä. Olenkin tyytyväinen esittelijän huomautuksiin, joissa korostetaan tarvetta kehittää maatilamatkailua.
Maaseutumatkailusta totean, että on tarpeen yhdistää hankkeita markkinointia ja matkailun edistämistä varten kriittisen massan aikaan saamiseksi, ja on ensisijaisen tärkeää hajauttaa matkailutoimintoja tällaisille alueille.
On myös ensisijaisen tärkeää, että maaseutualueille voi päästä lentoteitse, maanteitse ja rautateitse, sillä lyhyet lomat ovat yleistymässä. Tämän vuoksi matkailijat eivät käytä kahta päivää neli- tai viisipäiväisestä lomastaan päästäkseen lomakohteeseen ja sieltä pois. Tämä on erityisen tärkeä näkökohta omalla kotiseudullani Luoteis-Irlannissa. Lyhyt matkailukausi on todellinen huolenaihe, ja on tarpeen lisätä kysyntää myös huippusesongin ulkopuolella ja kehittää matkailutuotteita siten, että otetaan huomioon erilaiset mieltymykset, erilaiset mielenkiinnon kohteet, eri vuodenajat ja eri ikäryhmät.
Olen tyytyväinen ehdotukseen, jonka mukaan otetaan käyttöön yhteisönlaajuinen majoituslaitosten luokitus ja edistetään vapaaehtoisten normien käyttöönottoa unionissa hotellien ja ylipäätään matkailupalvelujen turvallisuusnäkökohtien parantamiseksi.
Lopuksi totean, että olen tavannut eilen ja tänään irlantilaisten liikuntaesteisten henkilöiden ryhmän jäseniä Freedom Drive -tapahtuman yhteydessä Strasbourgissa, ja olin tyytyväinen todetessani, että esittelijä on kehottanut komissiota tekemään aloitteen, jotta liikuntarajoitteisten henkilöiden olisi entistä helpompi päästä rakennuksiin ja hyödyntää matkailu- ja vapaa-ajan palveluja. 
Michael Cramer (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin kiittää sydämellisesti jäsen Queiróa siitä, että hän on sisällyttänyt mietintöönsä "" ("Rautaesiripun jäljet") -aloitteen. Rautaesirippu jakoi Eurooppaa useiden vuosikymmenien ajan, ja rautaesiripun jäljet muistuttavat tulevia sukupolvia siitä, miten maanosamme jaettiin kahtia ja miten kahtiajako lakkautettiin. Tähän hankkeeseen osallistuu jo nyt 12 EU:n jäsenvaltiota. Saksan liittopäivät on jo äänestänyt yksimielisesti sen puolesta, että entistä 1 400 kilometrin pituista Saksojen välistä rajaa suojellaan ja että se avataan ympäristöystävälliselle matkailulle. Pohjoiselta jäämereltä eteläiselle Mustallemerelle ulottuva vihreä kaista on myös Mihail Gorbatšovin suojeluksessa, ja kyseinen aloite on omiaan edistämään eurooppalaista identiteettiä. Olen iloinen siitä, että aloitetta kannatettiin laajasti Euroopan parlamentissa, ja toivon, että jäsenvaltiot ryhtyvät pian yhteistyöhön komission kanssa toteuttaakseen aloitteen. Silloin voimme kokea Euroopan historian, politiikan ja kulttuurin toteutumisen todellisimmillaan. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ).
   – Matkailu kuuluu toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden toimivaltuuksiin. Näin pitäisi olla vastakin.
Matkailua olisi kehitettävä kestävältä pohjalta. Matkailulla olisi edistettävä tasapainoista aluesuunnittelua ympäristöä vahingoittamatta, edistettävä ja hyödynnettävä entistä paremmin kulttuurista monimuotoisuutta ja historiallista perintöä sekä kannustettava alueellisia ja paikallisia viranomaisia, asianosaisia tahoja ja väestöä osallistumaan toimiin.
Jotta voimme tyydyttää pakottavan tarpeen torjua epävarmoihin työoloihin ja työntekijöiden hyväksikäyttöön liittyvää kasvavaa ongelmaa tällä alalla, meidän on arvostettava työtä, maksettava kohtuullisia palkkoja, taattava turvalliset ja vakaat työolot sekä annettava ammatillista koulutusta.
Vastustamme nyt käsiteltävänä olevan mietinnön tiettyjä näkökohtia, ja katsomme, ettei muille aloille ole annettu asianmukaista asemaa. Olemme siksi esittäneet tarkistuksia, joilla pyritään korostamaan matkailun asemaa taloudellisessa ja sosiaalisessa koheesiossa, alan yhteyttä paikan päällä vallitsevaan todelliseen tilanteeseen, tarvetta turvata korkealaatuiset työpaikat ja kulttuuriperinnön säilyttämisen tärkeyttä.
Vaikka perustamissopimuksissa ei olekaan vahvistettu erityistä oikeusperustaa, se ei mielestämme ole aiemmin estänyt toteuttamasta erityisiä toimenpiteitä ja ohjelmia, joiden tarkoituksena on edistää matkailua yhteisössä. Siksi olemme ehdottaneet, että alaa varten luotaisiin yhteisön ohjelma, jolla täydennetään jäsenvaltioiden käyttöön ottamia toimenpiteitä.
Matkailu on tärkeä ala, jolla on valtavasti potentiaalia ja joka voi tuoda maille lisäarvoa sekä auttaa niitä kehittämään tuotantokykyään täysimääräisesti. 
Zita Pleštinská (PPE-DE ).
   Koska olen jo pitkään käsitellyt matkailuun liittyviä kysymyksiä, arvostan jäsen Queirón aloitetta. Ehdotus ilmentää osuvasti matkailun monitahoista luonnetta ja tarvetta koordinoida sitä Euroopan tasolla. Tätä taloudenalaa kehittämällä edistetään paitsi ravitsemus-, hotelli- ja liikennepalveluja, pitkällä aikavälillä myös innovaatioita, kulttuuria, taidetta ja maataloutta. Tämä lumipallovaikutus vilkastuttaa epäilemättä pysähtynyttä taloudellista kasvua, vauhdittaa kansallisten talouksien muuttumista palvelutalouksiksi ja vähentää korkeaa työttömyyttä, joka vaivaa monia Euroopan maita.
Matkailun eri muotojen, kuten maaseutu-, kylpylä- tai kongressimatkailun, kehittyminen mahdollistaisi tämän elinkeinoalan tiettyjen kielteisten näkökohtien, etenkin sen sesonkiluonteisuuden, ratkaisemisen. Tunnetut matkailukohteet sijaitsevat usein kahden tai kolmen jäsenvaltion rajalla, ja tukemalla matkailua Euroopan tasolla kannustettaisiin siten myös usein syrjäisten raja-alueiden kehittämistä.
Mielestäni tätä tarkoitusta varten ei ole välttämätöntä kehittää uutta taloudellista välinettä, vaan voimme yksinkertaisesti sovittaa yhteen nykyisiä välineitä. Tämän lisäksi EU voisi parantaa sellaisten alueiden näkyvyyttä, joille ei matkusteta yhtä usein. Taloudellisten ja sosiaalisten näkökohtien ohella on otettava huomioon myös kulttuuriin liittyvä näkökohta.
Euroopan kulttuuriperintöön tutustuminen lisää tietoisuutta historiasta ja auttaa rakentamaan yhteistä eurooppalaista identiteettiä. Mietinnöstä käy selvästi ilmi, että matkailualalla on valtavasti potentiaalia. Tästä syystä Euroopan olisi ryhdyttävä toimiin mahdollisimman pikaisesti ja hyödynnettävä näitä mahdollisuuksia omaksi edukseen. 
Herbert Bösch (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kollegani ja hyvän ystäväni Jörg Leichtfriedin oli palattava yllättäen takaisin Itävaltaan, joten esitän istuntosalille muutamia ajatuksia hänen puolestaan. Tästä erinomaisesta mietinnöstä käy rohkaisevasti ilmi, että Euroopan unionissa tunnetaan kiinnostusta matkailua kohtaan ja korostetaan sen valtavaa merkitystä kasvulle ja työllisyydelle. Eurooppa on maailman tärkein matkailukohde. Euroopan matkailuala voi ylpeillä siitä, että se on luonut yli 7 miljoonaa työpaikkaa, ja se on yksi niistä aloista, joilla on parhaat mahdollisuudet luoda uusia työpaikkoja tulevaisuudessa.
Matkailuala on eräs niistä taloudenaloista, joilla työntekijät tuottavat palvelut välittömästi, ja siksi se ei ole luonteeltaan niin yrittäjähenkistä. Nimenomaan tästä syystä on välttämätöntä korostaa alan työntekijöiden koulutuksen edistämistä, mutta samalla on kiinnitettävä huomiota ehtoihin, joita sovelletaan palvelujen tarjoamiseen. Joillakin Euroopan alueilla työntekijät palkataan muualta, koska paikalliset katsovat, etteivät he enää voi tarjota tällaisia palveluja heille annetuin ehdoin. Euroopan unionin on ryhdyttävä toimiin myös tältä osin.
Kuten jäsen Leichtfried on itse toistuvasti todennut, on rohkaisevaa, että mietinnössä on tarkasteltu lomajärjestelyjen ja niiden Euroopan tasolla tapahtuvan seurannan yhteensovittamista. Euroopan unionin on sovitettava asianmukaisesti yhteen kansallisia ja alueellisia lomajärjestelyjä. Tiedämme, mitä se tarkoittaisi infrastruktuuriimme kohdistuvan kuormituksen ja tarjottavien palvelujen osalta. Esittelijä on täysin perustellusti sisällyttänyt tekstiin tämän ajatuksen, ja se ansaitsee täyden tukemme. 
Alfonso Andria (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen hyvin tyytyväinen siihen, miten perusteellisen ja harkitun lähestymistavan parlamentti on vihdoinkin omaksunut matkailua koskevaan tärkeään kysymykseen.
Queirón mietintö on jäsennelty erinomaisesti – onnittelen siitä esittelijää – ja olen samaa mieltä tarpeesta vastata kansainväliseen kilpailuun keskittymällä tehokkaisiin ja korkealaatuisiin palveluihin ja Euroopan matkailukohteiden parempaan edistämiseen.
Olen itse sitä mieltä, että on ensisijaisen tärkeää lujittaa sitoutumistamme matkailun ammattilaisten kouluttamiseen, jotta voidaan tarjota todellisia uranäkymiä alan ammateissa toimiville, vähentää sesonkityövoiman käyttöön liittyviä kielteisiä seurauksia ja taata palvelut, jotka vastaavat kuluttajien uusia vaatimuksia.
Olen esittänyt tältä osin muutamia tarkistuksia, jotka liikenne- ja matkailuvaliokunta on hyväksynyt ja joissa ehdotan erityisen koulutusverkoston luomista matkailualan osaamista varten yhteisössä jo käytössä olevien ohjelmien, kuten Erasmus-ohjelman, yhteydessä.
Lisäksi ehdotan muita toimenpiteitä, joilla pyritään yhdenmukaistamaan vähitellen matkailualan toimijoiden voittomarginaaleihin sovellettavia verokantoja. Katson myös, että on välttämätöntä antaa kohdennettua koulutusta matkailualan toimijoille, jotka ottavat vastaan ikääntyneitä tai liikuntarajoitteisia matkailijoita ja huolehtivat heistä, ja koulutuksesta olisi tehtävä pakollista, jotta varmistetaan tällaisten yhä useammin lomailevien käyttäjäryhmien tasavertaiset oikeudet.
Lopuksi katson, että on välttämätöntä yhtenäistää majoituslaitosten luokittelussa ja matkailualan ammattiprofiilien yhdenmukaistamisessa käytettäviä arviointiperusteita.
Mielestäni parlamentti on nyt tärkeässä käännekohdassa, sikäli kuin matkailua koskevan tärkeän kysymyksen käsittely ja kysymykselle osoitettu huomio ei ole enää satunnaista vaan jatkuvaa ja oikeasuhteista. 
Alyn Smith (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkään en muodosta poikkeusta tässä keskustelussa, vaan haluan onnitella esittelijää ja etenkin varjoesittelijöitä. He ovat kaikki tehneet ahkerasti töitä laatiakseen tämän erinomaisen mietinnön.
Kerron lyhyesti Skotlannin kokemuksista etenkin 36 kohdan yhteydessä, joka liittyy tarpeeseen ottaa käyttöön kestävän kehityksen mukaisen matkailun ympäristömerkintä.
Skotlannissa on ollut käytössä tällainen järjestelmä jo muutamien vuosien ajan. Eräs kaupallinen – joskin voittoa tavoittelematon – yritys on toteuttanut matkailun vihreää liiketoimintasuunnitelma Visit Scotland –hankkeen yhteydessä. Sen puitteissa edistetään kestävää kehitystä, annetaan käytännön neuvoja yrityksille, luodaan tasavertainen toimintaympäristö ja pidetään yllä sertifiointijärjestelmää, jolla varmistetaan laadun yhdenmukaisuus 500 jäsenen kesken, jotka kaikki ovat korkealaatuisia matkailukohteita. Uskon, että tällainen malli toimisi erinomaisesti myös muissa Euroopan maissa. Mielestäni se on hyvinkin suosittelemisen arvoinen.
Kestävyyttä painottavan matkailualan painopisteenä on automaattisesti laatu, jota kuluttajat viime kädessä vaativat nykyään. Skotlannissa olemme jossakin määrin onnistuneet tässä tavoitteessa, joskin myös meidän on otettava siitä opiksemme. Mietinnössä tarjotaan puitteet parhaiden käytäntöjen jakamiseksi, ja asiakirja saa täyden tukemme. 
Armando Dionisi (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin kertoa arvostavani jäsen Queirón tekemää erinomaista työtä. Matkailualalla on keskeinen merkitys kotimaalleni Italialle ja etenkin kotikaupungilleni Roomalle. Siksi tämä mietintö kiinnostaa minua erityisesti.
Matkailu on ensisijaisen tärkeä keino vahvan kasvun luomiseksi työllisyyden alalla aikana, jolloin talous on heikkenemässä vakavasti. Eurooppa on luonnostaan oivallinen matkailukohde, eikä ainoastaan siitä syystä, että olemme rikkain maanosa historian, taiteen ja kulttuurin näkökulmasta, vaan myös matkailuun omaksumamme lähestymistavan takia, jossa painotetaan laatua ja ympäristön ja maaseudun kunnioittamista: matkailu on eräs kulttuurisen rikkauden muoto.
Mainitsen lyhyesti kaksi syytä, joiden takia katson, ettei matkailua voida enää jatkossa pitää yksinomaan jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvana politiikkana, vaan sen sijaan olisi kehitettävä eurooppalaista politiikkaa. Ensinnäkin Euroopan matkailua on edistettävä keinona lisätä ajatustenvaihtoa ja toisiimme tutustumista. Toiseksi talouskasvun pysähtyminen ja kansainväliset haasteet pakottavat meidät tarkastelemaan matkailua maailmanlaajuisesta näkökulmasta. Meidän on luotava uutta kysyntää Kiinasta, Brasiliasta ja Intiasta tarjoamalla yhdennettyä tuotetta ja edistämällä koko Eurooppaa matkakohteena.
Meillä ei ole varaa hukata tätä mahdollisuutta alalla, jolla on kaikkein parhaimmat mahdollisuudet kasvuun, kehittymiseen ja työllistämiseen. Mietinnössä esitetään useita ajatuksia, joiden pohjalta voidaan tehdä järkeviä ehdotuksia: ensiluokkaiset matkailukohteet, matkailualan toimijoiden arvonlisäverokantojen alentaminen ja maatilamatkailun edistäminen. Maatilamatkailu on Italiassa hyvin tyypillinen maaseutumatkailun muoto, jolla kannustetaan maanviljelijöitä jäämään maaseudulle ja edistetään perinteistä tuotantoa.
Viimeaikojen traagisten onnettomuuksien valossa haluaisin lopuksi korostaa, että unionin on taattava matkailijoidensa turvallisuus. Tätä varten parlamentin on hyväksyttävä mahdollisimman pian "mustaa listaa" koskeva asetus sekä toimenpiteet, jotka ovat välttämättömiä, jotta voidaan toimia ripeästi kriisien hallitsemiseksi viime kuukausina tapahtuneiden hyökkäysten kaltaisissa tilanteissa.
Mietinnössä esitetyt tavoitteet ovat kunnianhimoisia ja innovatiivisia. Arvoisa komission jäsen, siksi vaadimme, että tätä teollisuudenalaa, jolla on ensisijaisen tärkeä merkitys koko Euroopalle, tarkastellaan huolellisesti ja että sille annetaan asianmukaista taloudellista tukea. 
Zita Gurmai (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kuten me kaikki tiedämme, matkailulla voidaan edistää Lissabonin tavoitteiden saavuttamista. Eurooppa on maailman suosituin matkailukohde, mutta koska se on saanut uusia kilpailijoita, kuten edellä jo todettiin, voimme säilyttää asemamme vain luomalla parempia matkailualan rakenteita, tarjoamalla korkealaatuisempia palveluja ja parempaa tietoa sekä takaamalla korkeatasoinen kuluttajansuoja ja matkailijoiden turvallisuus. Tämä edellyttää julkisen ja yksityisen sektorin välistä yhteistyötä.
Koska olen kotoisin uudesta jäsenvaltiosta, korostan, että me kaikki hyödymme laajentumisesta matkailun alalla, joten tulevat laajentumiset vain korostaisivat alan taloudellista painoarvoa ja sen merkitystä Euroopan kasvulle. Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan varapuheenjohtajana olen varma siitä, että matkailun kasvu tuottaa uusia mahdollisuuksia ja tulevaisuudennäkymiä sekä luo asianmukaiset työolot naistyöntekijöille, joita on valtaosa alan työntekijöistä, sekä matkailualalla toimiville liikenaisille, ja mikä tärkeintä, matkailun kasvu luo uusia työpaikkoja naisille.
Matkailua kehittäessämme emme saa kuitenkaan unohtaa sosiaalisesti haavoittuvassa asemassa olevia ryhmiä ja liikuntarajoitteisia ihmisiä, joita on Euroopassa yli 10 miljoonaa. Olen tyytyväinen aloitteeseen, jossa matkailuun ja vapaa-aikaan liittyvistä rakennuksista, laitoksista, palveluista ja reiteistä tehdään helppokäyttöisempiä liikuntarajoitteisille henkilöille.
Korostan, että tämä merkitsee suurta haastetta uusille jäsenvaltioille, joiden on selviydyttävä alalla vallitsevista valtavista epäkohdista. Matkailu ei saa vieläkään sen ansaitsemaa huomiota EU:ssa. Euroopan matkailuportaalia ei ole vieläkään otettu käyttöön, ja Eurostat julkaisee vain muutamia matkailuun liittyviä tilastotietoja. Siksi suosittelen, että vietämme eurooppalaista matkailun teemavuotta, jonka yhteydessä voitaisiin järjestää useita erilaisia tapahtumia ja ohjelmia, jotta korostetaan matkailun sosiaalista ja taloudellista merkitystä. Jäsenvaltioiden tämän alan käytännöistä saamat kokemukset ovat tärkeitä, ja voisi olla hyödyllistä lisätä jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä parhaiden käytäntöjen alalla. 
José Manuel García-Margallo y Marfil (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan teidän tietävän, että espanjalaisena ja valencialaisena olen erittäin tyytyväinen tähän mietintöön. Totean aluksi, että kollegani Queirón mietintö lievensi kaikkia pelkojani, ja tyydyn siksi toistamaan tiettyjä ajatuksia, korostaen toisia ja lisäten joitakin uusia.
Mietinnön alussa korostetaan matkailun merkitystä kulttuurin ja talouden näkökulmista. Kulttuurin näkökulmasta ja omat henkilökohtaiset kokemuksemme huomioon ottaen katson, että omassa maassani oli mahdollista siirtyä diktatuurista demokratiaan, koska halusimme olla samanlaisia kuin muut eurooppalaiset, ja matkailun ansiosta tiesimme, minkälaisia eurooppalaiset olivat. Lisäksi matkailun ansiosta Espanjalla oli valmiudet vapautua köyhyydestä ja suunnata kohti uusia taloudellisia näkymiä. Tällä perusteella asiaa olisi kannattanut korostaa voimakkaammin perustamissopimuksissa, mutta niin ei käynyt. Sen jälkeen on kuitenkin tapahtunut uutta kehitystä, esimerkiksi matkailun ja uuden teknologian alat ovat kasvaneet, odotettu elinikä on pidentynyt, tulot ovat kasvaneet, ja nämä kaikki edistävät ikääntyneiden kansalaisten matkailua. Haluaisin tuoda tässä yhteydessä julki myös sen, että kannatan kaikilta osin ehdotusta, jonka jäsen Yáñez aikoo tehdä. Tiedän, ettei hän ole vielä pitänyt puheenvuoroaan, mutta hän on ystävällisesti kertonut minulle siitä etukäteen – tarvitsemme yksinkertaisesti järjenkäyttöä.
On tunnustettava, että matkailun kasvu on aiheuttanut tiettyjä ongelmia, jotka liittyvät kestävyyteen, ekologiseen tasapainoon, fyysiseen turvallisuuteen, elintarvikkeiden turvallisuuteen, oikeusvarmuuteen viivästymisten sattuessa, sopimusten noudattamatta jättämiseen, lomaosakkeiden vuorokäyttöön ja kilpailukykyyn. Näitä kaikkia on korostettu täällä. Haluaisin painottaa tässä vaiheessa jälleen kerran matkatoimistoja koskevassa erityisjärjestelmässä sovellettavan arvonlisäveron ja alennetun verokannan merkitystä, ja jäsen Sudre viittasikin jo tähän.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin tuoda esiin uuden näkökohdan, jota ei löydy mietinnöstä, nimittäin sen, että alkuperävaltiot maksavat korvausta vastaanottajavaltioille niiden tuottamista terveyspalveluista. Mielestäni tämä on valtavan tärkeä asia.
Päätän puheenvuoroni onnittelemalla sydämellisesti kollegaani hänen erinomaisesta työstään. Hyvä jäsen Queiró, nostan teille hattua. 
Stavros Arnaoutakis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluan onnitella esittelijää hänen erinomaisesta työstään. Euroopan kestävän matkailun avulla voidaan ylläpitää ja sillä on ylläpidettävä korkeaa ja vakaata taloudellista kasvua, etenkin matkailualueilla, joilla matkailu on taloudellisen ja sosiaalisen elinkelpoisuuden peruspilari. Matkailuelinkeino, joka houkuttelee pääosin naisia ja nuoria, auttaa merkittävästi lujittamaan työllisyyttä, ja ala noudattaa Lissabonin strategian taustalla olevaa ajatusmallia.
Elämme kuitenkin hyvin kriittisiä aikoja maailmanlaajuisen matkailun kehittymisen kannalta, mikä vaikuttaa myös välittömästi työllisyyspolitiikkoihimme ja alalla käytävään kilpailuun, sillä tuhannet pienet ja keskisuuret yritykset käyvät alalla kauppaa.
Vaikka matkailupolitiikka kuuluukin jäsenvaltioiden toimivaltaan, tällä teollisuudenalalla on niin suuri merkitys Euroopalle, että meidän on lisättävä kyseistä alaa koskeva budjettikohta yhteisön talousarvioon. Samalla meidän on koordinoitava paremmin jäsenvaltioiden toimia, jotta olemme valmiit ja kykenevät vastaamaan tehokkaasti muuttuneiden matkailusuuntausten ja taloudellisten ja yhteiskunnallisten muutosten asettamiin haasteisiin niin Euroopassa kuin kansainvälisestikin.
Matkailupolitiikkaa laadittaessa perusedellytyksenä on paikallisten erityispiirteiden ja ongelmien syvällinen tuntemus. Tämä edellyttää sitä, että meidän on käytettävä tieteellisiä työkaluja ja menetelmiä, investoitava tutkimukseen ja kehittämiseen ja luotava aluematkailun valvontakeskusten eurooppalainen verkosto teknisen tietämyksen koordinoimiseksi ja välittämiseksi.
Euroopan matkailualan on vastattava nykyiseen kilpailutilanteeseen ensisijaisesti kilpailukykyisillä matkailuyrityksillä, jotka tarjoavat korkealaatuisia palveluja, joilla ei ole haitallisia vaikutuksia ympäristöön ja jotka eivät muuta paikallista kulttuuria. Euroopan matkailun on vastattava haasteeseen vastuullisesti painottaen unionin taloudellisia ja kulttuurisia arvoja. 
Stanisław Jałowiecki (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, ensimmäinen näkökohta, jonka haluaisin esittää, on ilmeisen selvä: matkailua ei säännellä suoraan EU:n lainsäädännöllä. Toinen näkökohtani käy selvästi ilmi myös jäsen Queirón mietinnöstä, nimittäin se, ettemme saa työntää syrjään tai jopa jättää täysin huomiotta tällaista tärkeää sosiaalisen, kulttuurisen ja taloudellisen elämän näkökohtaa.
Tämänpäiväisessä keskustelussa on esitetty useita perusteita tämän lähestymistavan puolesta, ja haluaisin esittää vielä yhden perusteen, joka ei mielestäni ole suinkaan vähäpätöinen. Matkailu on myös ihmisten välisen viestinnän muoto, koska matkailijat eivät ainoastaan vieraile muistomerkeillä ja matkailukohteissa, vaan he tapaavat myös ja ennen kaikkea uusia ihmisiä. Kaikki aiemmat ennakkoluulot, kielteiset stereotypiat tai muistot valitettavista historiallisista tapahtumista haihtuvat ja häviävät tällaisissa kohtaamisissa, ja henkilökohtainen yhteys muihin ihmisiin on itse asiassa ainoa keino muuttaa tällaisia asenteita. Ihmiset, jotka alkavat viestiä keskenään, eivät ole enää vieraita toisilleen, mikä on ensisijaisen tärkeä opetus laajentuneelle Euroopan unionille ja etenkin nuorille.
Siksi ehdotan, että Sokrates- ja Erasmus-ohjelmia käytetään malleina nuorille suunnattujen matkailuohjelmien kehittämisessä. Meidän olisi annettava heille mahdollisuus tutustua koko Eurooppaan Espanjasta Viroon ja Ruotsista Maltaan ja Kyprokseen. Näin edistettäisiin paljon tehokkaammin vastavuoroista ymmärtämystä. Mielestäni meidän olisi tehtävä ahkerasti töitä tällaisten ohjelmien toteuttamiseksi sen enempää aikaa kuin rahaakaan säästämättä. 
Emanuel Jardim Fernandes (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin onnitella jäsen Queiróa hänen erinomaisesta työstään ja kiittää häntä siitä, että hän on ystävällisesti hyväksynyt useiden parlamentin jäsenten esitykset.
Koska olen kotoisin Portugalista, tarkemmin sanottuna Madeiran autonomiselta alueelta, jossa matkailu on eräs tärkeimmistä kehityksen välineistä, on selvää, että minulla on hyvä syy kannattaa tätä mietintöä. Mainitsen seuraavaksi muutamia perusteita tuelleni ja ehdotuksilleni.
Kun otetaan huomioon matkailun merkitys eurooppalaisella, kansallisella ja alueellisella tasolla, alan tarjoamien työpaikkojen merkitys sekä se, miten matkailulla edistetään monia yrityksiä, uutta teknologiaa ja innovaatioita, matkailua voidaan pitää yhtenä niistä aloista, joilla Lissabonin strategiaa voidaan viedä eteenpäin.
Matkailu on myös keino monipuolistaa maaseutualueiden ja luonnonhaitoista ja väestörakenteeseen liittyvistä haitoista kärsivien alueiden, kuten syrjäisimpien alueiden, vuoristoalueiden ja kaikkein pohjoisimpien ja harvaan asutettujen alueiden taloutta. Vaikka EU on maailman suosituin matkailukohde, lukuisat EU:n kansalaiset vierailevat EU:n ulkopuolisissa matkailukohteissa.
Vaikka matkailu kuuluukin jäsenvaltioiden ja niiden alueellisten ja paikallisten viranomaisten toimivaltaan, matkailualalla olisi kuitenkin sovellettava EU:n suuntaviivoja, politiikkoja ja toimenpiteitä. Unionin olisi tuettava, koordinoitava ja täydennettävä jäsenvaltioiden toimia. Meidän olisi parannettava jäsenvaltioiden ja unionin matkailuun liittyvien toimien yhteensovittamista ja koheesiota.
Jotta unioni voi täyttää sille annetut matkailuun liittyvät velvollisuudet, ehdotan, että komissio antaa unionin käyttöön entistä tehokkaampia rakenteita ja riittävät taloudelliset varat rahoitusnäkymien puitteissa, jotta edistetään Eurooppaa matkakohteena, ja että perustetaan järjestelmä, jonka tarkoituksena on edistää laajempaa yhteistyötä ja tietojenvaihtoa unionin rakenteiden, jäsenvaltioiden ja alueiden välillä.
Matkailun olisi pysyttävä yhteisön tason parametrien puitteissa, jolloin taataan ympäristönsuojelu, aluesuunnittelu, työvoiman koulutus ja kulttuuriperinteet, jos kaikki vastuunkantajat hoitavat tehtävänsä. Turvallisuuden ja matkailijoiden oikeuksien osalta katsomme, että olisi kiinnitettävä erityistä huomiota ...
Andreas Schwab (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluaisin aluksi kiittää lämpimästi jäsen Queiróa hänen innovatiivisesta mietinnöstään. Olen kotoisin Etelä-Badenista, jonka keskellä sijaitsee Schwarzwaldin alue ja jossa monet tärkeät työpaikat ovat todellakin riippuvaisia ulkomaisista matkailijoista. Tämä koskee etenkin maaseutualueita, jotka ovat siirtymässä menestyksekkäästi maataloudesta palvelutalouteen.
Katson kuitenkin, että on useita aloja, joilla emme välttämättä tarvitse eurooppalaisia sääntöjä ja säädöksiä ja toisin kuin monet muut jäsenet, en varmastikaan kehota teitä, arvoisa komission jäsen Verheugen, suunnittelemaan lisäsäädöksiä tällä alalla. Eurooppalaiset matkailijat tarvitsevat ennen kaikkea toimivia rautateitä ja maanteitä. He tarvitsevat epäilemättä myös lentoliikennettä, vaikka muutamat parlamentin jäsenet näyttävätkin suhtautuvan vähemmän tyytyväisesti tähän ajatukseen.
Jos yritämme sovittaa yhteen lomajärjestelyjä, meidän on yritettävä tehdä jäsenvaltioille selväksi pitkällä aikavälillä ja hyvin kohteliaasti – mitä emme tehneet "auringonvalodirektiivin" yhteydessä, jota lievennettiin hieman tänä aamuna – että direktiivi pantiin alulle asianosaisten osapuolten kuulemisen jälkeen, eikä siihen pidä suhtautua Euroopan taholta tulevana pakotteena. 
Eräs toinen Euroopan kannalta ensisijaisen tärkeä näkökohta on se, miten voidaan varmistaa, että matkailuympäristö on matkailijoille turvallinen. Olemme kaikki kuulleet ihmisistä, joilla on huonoja kokemuksia turvallisuudesta, ja yhdeksän kymmenestä Tirolin Söldenissä tapahtuneen kohtalokkaan onnettomuuden uhreista oli kotoisin vaalipiiristäni. Näyttää todennäköiseltä, että Euroopan matkailu tulee kärsimään enemmän tällaisten yleistyvien onnettomuuksien takia, eikä niinkään siitä syystä, että jotakin osaa direktiivistä ei ole saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Arvoisa komission jäsen, tämän vuoksi vetoan teihin siinä toivossa, että voimme ryhtyä turvallisuutta edistäviin toimiin, joihin Euroopan unionilla on valmiudet, ja että voimme lisäksi edistää alan monimuotoisuutta, Euroopan matkailun vahvuutta. 
Luis Yáñez-Barnuevo García (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella lämpimästi jäsen Queiróa hänen erinomaisesta mietinnöstään, ja haluan pyytää komission jäsentä tarkastelemaan mietinnön 28 kohtaa, jossa kehotamme komissiota käynnistämään matkailukauden ulkopuolista eläkeläisten matkailua koskevan ohjelman, jonka nimeksi annettaisiin Odysseus. Tällainen ohjelma on ollut käytössä Espanjassa 20 vuoden ajan. Tarkoitan tällä IMSERSO-lomia. Voitte saada niistä lisätietoa omalta yksiköltänne, sillä ne ovat olleet valtava menestys.
Tämäntyyppisellä ohjelmalla on viisi perustavoitetta. Ensimmäinen on vähätuloisten iäkkäiden kansalaistemme elämän laadun parantaminen. Monet heistä eivät ole saaneet tilaisuutta matkustaa, nähdä merta ja vierailla ulkomailla. Toiseksi tällaisella ohjelmalla on luotava uusia työpaikkoja esimerkiksi hotelleissa, ravintoloissa tai liikenneyrityksissä, joiden on lopetettava toimintansa tai vähennettävä merkittävästi henkilökuntaansa matkailukauden ulkopuolella. Kolmas tavoite on luoda kysyntää ja talouskasvua yhteisössä lisäämällä toimia ja kulutusta. Neljäs liittyy Euroopan kansalaisuuden edistämiseen samaan tapaan kuin nuorille suunnatuissa Sokrates- tai Erasmus-ohjelmissa. Viides tavoite on se, että ohjelmaa on pidettävä pikemminkin investointina kuin menona, sillä Espanjassa saatujen kokemusten perusteella ohjelmasta aiheutuva tuotto ylittää hallituksen vuosittain budjetoiman summan 1,8 prosentin verran. Laskelma perustuu ainoastaan veroista ja sosiaaliturvasta saataviin tuloihin, eikä se kata välittömiä tai johdettuja tuloja.
Olemme antaneet ohjelmalle nimen Odysseus Ithakan suuren matkailijan mukaan, mutta, arvoisa komission jäsen, halutessanne voimme nimetä sen Günter-ohjelmaksi. 
Alexander Stubb (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin esittää kolme näkökohtaa. Ensinnäkin mielestäni kyse on hyvin tärkeästä alasta. Suomalaisena en halua tehdä tästä minkään matkapuhelinyrityksen mainosta, mutta tämä on paras tapa yhdistää ihmiset. Karl Deutsch puhui tästä 1930-luvulla. Se on eräs tapa ylittää rajat: Algarven matkailija ihastuu Portugaliin, Marchen matkailija ihastuu Italiaan, Costa del Solin matkailija ihastuu Espanjaan ja Provencen matkailija ihastuu Ranskaan. Niin yksinkertaista se on.
Sen lisäksi bruttokansantuotteemme kasvaa. Neljä prosenttia bruttokansantuotteestamme on peräisin matkailualalta, joka työllistää kuusi miljoonaa ihmistä ja jolla toimii kaksi miljoonaa pk-yritystä. Siksi se on hyvin tärkeä ja monin tavoin keskeinen ala.
Toiseksi se on myös kasvava ala. Palvelualalla on todellista kasvupotentiaalia. Siksi se on tärkeä osa Lissabonin prosessia. Väestömme ikääntyy, kansalaisilla on enemmän rahaa ja aikaa ja ihmisillä on enemmän aikaa matkailuun. Se on hyvä asia.
Kolmanneksi kannatan kollegani laatimaa mietintöä. Se on erinomainen mietintö. Olen kuitenkin tyytymätön yhteen asiaan, johon esittelijä ei kuitenkaan voinut vaikuttaa, nimittäin siihen, ettei matkailua ole sisällytetty perustamissopimukseen, sillä perustuslakisopimus ei ole vielä tullut voimaan, mutta olen tyytyväinen mietinnössä ehdotettuun luokittelujärjestelmään.
Lopuksi toivon, että Silvio Berlusconi ja Jacques Chirac lukevat tämän mietinnön ja innostuvat matkustamaan eri puolille Eurooppaa ja maistelemaan erilaisia ruokia. 
Justas Vincas Paleckis (PSE )
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, viime vuoden toukokuun 1. päivästä alkaen matkailijavirta kymmeneen uuteen jäsenvaltioon on kasvanut merkittävästi. Se kasvattaa lisätulojen määrää talousarviossa ja suo mahdollisuuden tutkia opaskartoilta löytyviä tuntemattomampia valtioita sekä tutustua niihin paremmin, mutta toisaalta se tuo mukanaan uusia haasteita. Onneksi maamme voivat hyödyntää vanhojen EU:n jäsenvaltioiden kokemuksia, minkä ansiosta voimme välttyä vanhojen jäsenvaltioiden virheiden toistamiselta. Keski-Eurooppaan suuntautuvan kasvavan matkailijavirran odotetaan lieventävän niihin EU:n alueisiin kohdistuvaa painetta, jotka ovat kärsineet liiallisesta matkailijoiden tulvasta. Uusien jäsenvaltioiden matkailualan infrastruktuuri ei ole vielä yhtä kehittynyt kuin vanhoissa jäsenvaltioissa, mikä tarjoaa uusia houkuttelevia sijoitusmahdollisuuksia. Keski-Euroopan maissa, kuten Liettuassa, on runsaasti koskemattomia luonnonvaroja. Kestävän matkailun tarkoituksena on säilyttää ja suojella luonnonvaroja, maisemaa sekä kaupunkien ja maaseudun infrastruktuuria. Erityisen lupaavia aloja Liettuassa ovat maaseutuun, kulttuuriin, urheiluun ja lääkehoitoon liittyvissä tarkoituksissa tapahtuva matkailu. Alhaisten hintojensa ansiosta nämä maat houkuttelevat nuoria, vaikka myös iäkkäämmät henkilöt tulevat mielellään Liettuaan terveellisen ilmaston takia.
Matkailijat ovat kiinnostuneita historiasta, mutta viime vuosikymmenten traagisia, historiallisesti merkittäviä ja monimutkaisiakin tapahtumia ei pitäisi arkipäiväistää tai esittää Disneylandin malliin tai mauttomana kitschinä. Kuudennen verodirektiivin tarkistaminen, jolla pyritään ottamaan käyttöön verohelpotuksia maahan suuntautuvan matkailun edistämiseksi, on tärkeää kaikille Euroopan unionin jäsenvaltioille ja etenkin uusille jäsenille. Matkailualaa uudistamalla EU vauhdittaa taloudellista kasvua ja keskinäistä ymmärtämystä. Näin edistetään myös merkittävästi Euroopan kahtia jakaneiden demarkaatiolinjojen poistamista. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, turismi on matkailua. Ennen matkailijat olivat ihmisiä, jotka lähtivät maailmalle saadakseen siitä lisätietoa, oppiakseen jotakin ja palatakseen kotiin uusia kokemuksia ja taitoja rikkaampina. Matkatessaan Euroopan halki matkailijat tutustuivat myös yliopistoihin. Tämä johti eurooppalaisen identiteetin syntyyn, tietoisuuteen eurooppalaisista arvoista ja yliopistojen, tuomiokirkkojen ja korkeatasoisten taiteilijoiden ja käsityöläisten Eurooppaan.
Nykyään matkailu on muuttunut hetkellisen nautinnon tavoitteluksi. Saan edelleenkin lainata usein ranskalaisten hiihtokoulujen iskulausetta, jonka mukaan nautinto on opittava. Arvostamme uusien taitojen tai tietojen omaksumista vain, jos teemme työtä sen eteen. Nykypäivän matkailu muistuttaa valitettavasti käyntiä Euroopan laajuisessa supermarkettien ketjussa, jossa kaikki toimivat samojen periaatteiden mukaan, joita ovat valtaosassa tapauksia halpuus, helppokäyttöisyys ja mielellään identtisyys.
Ihmiset matkustavat nykyään salamannopeasti. Meillä on entistä vähemmän aikaa, joten ahmaisemme matkailukohteen toisensa jälkeen. Matkailuala mukautuu tähän ilmiöön myymällä mahdollisimman monia värikuvia merestä, vuorista ja uima-altaista. Sanontaa "matkailu luo uusia työpaikkoja" toistetaan mantran tavoin, mutta tällaisten työpaikkojen hintana on usein kävijämääräennätysten mieletön rikkominen. Loma- tai matkailukohdetta, jonka kävijämäärä on suurin, pidetään parhaana.
Tämä mietintö on tärkeä, koska Euroopassa on edistettävä korkealaatuista matkailua ja vastattava massaturismin asettamaan haasteeseen. Tämä on sitäkin tärkeämpää, koska Eurooppa tukee alueellisten lentokenttien ja halpalentoyhtiöiden kehittämistä. Meidän olisi palautettava sanojen "matkailu" ja "matka" alkuperäiset merkitykset. On otettava käyttöön opetusohjelmia, joilla suojellaan luonnonympäristöä ja historiallista perintöä, ja kestävän matkailun edistämiseksi tarvitaan uusia aloitteita. Emme saa unohtaa, että rakkaus maailmanperintöä, luontoa ja aineettomia asioita kohtaan perustuu tietoon meitä ympäröivän maailman arvoista, toisin sanoen omiin "pieniin isänmaihimme".
Teresa Riera Madurell (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kannattaa jäsen Yáñezin ehdotusta ja korostaa ehdotusta perustaa Odysseus-ohjelma, joka on mielestäni eräs kaikkein mielenkiintoisimmista tässä mietinnössä esitetyistä ajatuksista. Se on hyvin myönteinen toimenpide, eikä ainoastaan siitä syystä, että sillä parannetaan iäkkäiden kansalaisten elämänlaatua, vaan myös niiden hyötyjen vuoksi, joita se voi tuoda matkailun kuormittamille alueille, kuten kotiseudulleni Espanjan Baleaareille. Matkailun ulottaminen sesonkikausien ulkopuolelle merkitsee yhä useampia ja parempia työpaikkoja näillä alueilla ja entistä monipuolisempaa matkailutarjontaa, sillä näin alueelle saapuu paitsi aurinko- ja rantalomailijoita myös kulttuuri- ja ympäristömatkailijoita.
Arvoisa komission jäsen Verheugen, on hyvin tärkeää, että komissio noudattaa kestävän matkailun käsitettä, joka perustuu maan ja ympäristön kunnioittamiseen ja jota on selvennetty tässä mietinnössä, ja että komissio edistää toimia, joilla velvoitetaan kotiseutuni kaltaisten matkailualueiden viranomaiset varmistamaan, että heidän toimensa ovat nyt tarkastelemassamme asiakirjassa vahvistettujen periaatteiden mukaisia. 
Rodi Kratsa-Τsagaropoulou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämänpäiväinen keskustelu Euroopan unionin kestävän matkailun tulevaisuudesta on osoittautunut hyvin tärkeäksi ja mielenkiintoiseksi. Keskustelu ajoittuu kesän matkailukauden loppuun, ja meillä kaikilla on siitä omat kokemuksemme. Aiheesta keskustellaan ensimmäisen kerran sen jälkeen, kun kymmenen uutta valtiota liittyivät Euroopan unioniin, jota ne parantavat entisestään ainutlaatuisilla matkailukohteillaan.
Lisäksi jäsen Queirón mietinnössä esitetään ensimmäisen kerran matkailualaan liittyvien taloudellisten toimien monitahoinen luonne ja alan vaikutukset, jotka ulottuvat talouden ja yhteiskunnan eri aloille, luonnon- ja kulttuuriresursseihin ja kansojen väliseen kanssakäymiseen. Olen hyvin tyytyväinen siihen, että Euroopan komission tavoitteena on – kuten komission jäsen totesi – säilyttää Euroopan matkailun johtava asema tulevaisuudessa. Se edellyttää kuitenkin erityistä huomiota ja harkittua strategiaa, sillä emme saa unohtaa, että matkailu kasvoi Euroopan unionissa vuoden 2005 ensimmäisen puoliskon aikana vain viisi prosenttia, kun ala kasvoi vastaavasti 17 prosenttia Lähi-idässä ja noin 10 prosenttia Yhdysvalloissa.
Siksi haluan korostaa erityisesti lisäarvoa, jota Euroopan unioni voi tuottaa jäsenvaltioiden politiikoille. Turvallisen liikenteen kehittämistä jäsenvaltioissa ja unionissa koskevan ehdotuksen lisäksi myös muut mietinnössä esitetyt ehdotukset ovat äärettömän tärkeitä. Viittaan tältä osin yhteistyöhön ja koordinointiin kolmansien maiden kansalaisten pääsyä EU:n alueelle koskevissa kysymyksissä ja yhteistyöhön liittyvissä kysymyksissä, yhteistyön tekemiseen huippusesongin matkailijavirtojen osalta, jotta korjataan epätasapaino yhtäältä niiden alueiden välillä, jotka ovat sananmukaisesti hukkumassa matkailijoiden tulvaan, ja toisaalta niiden välillä, jotka yrittävät houkutella lisää turisteja. Viittaan myös Odysseus-ohjelman kaltaisten matkailuohjelmien edistämiseen, koulutusalan vaihto-ohjelmiin ja liikkuvuuteen, jotta tunnustetaan ammattipätevyydet, Euroopan jäsenneltyyn kuvaamiseen monimuotoisena matkailukohteena sekä tietenkin Euroopan unionin matkailua koskevaan budjettikohtaan. 
Corien Wortmann-Kool (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi onnitella jäsen Queiróa hänen mietinnöstään ja siitä, miten valtavan yhteistyöhaluisesti hän on toiminut sitä laadittaessa. On todellakin hyvin myönteistä, että yhteisön tasolla laaditaan lausunto kestävästä matkailusta. Tiedämme, että jäsenvaltioiden on toteutettava valtaosa toimenpiteistä, mutta meidän on myönnettävä, että osa ongelmista on sellaisia, että unionin olisi otettava niistä vastuu. Matkailu on loppujen lopuksi hyvin tärkeä ala Euroopan kansalaisille, mutta myös Euroopan taloudelle. Tämä on kunnianhimoinen mietintö, ja siksi olen kiinnostunut kuulemaan, haluaako komission jäsen sanoa siitä jotakin, ja minkälaisten ehdotusten ja toimenpiteiden avulla komissio haluaisi käydä asiaa ratkomaan.
Tämä tehtävä ei kuulu ainoastaan komissiolle vaan myös neuvostolle, sillä mietinnössä kehotetaan neuvostoa nopeuttamaan alennettua arvonlisäverokantaa koskevaa päätöksentekomenettelyä. Olen esittänyt tätä koskevan ehdotuksen, sillä alennettu arvonlisäverokanta on ensisijaisen tärkeä matkailuteollisuudelle. Hyvin monet työpaikat ovat tästä riippuvaisia, ja hotelleihin sovellettava arvonlisäverokanta olisi pidettävä pysyvästi alhaisella tasolla kaikissa jäsenvaltioissa. Jäsenvaltioiden olisi myös voitava soveltaa jäsennellysti ravintolapalveluja koskevaa alennettua arvonlisäverokantaa.
On valitettavaa, ettei neuvosto ole paikalla, koska olin itse asiassa hyvin kiinnostunut kuulemaan, odottaako se pääsevänsä asiasta sopimukseen kuluvan vuoden loppuun mennessä. Komission jäsen voinee kommentoida mietintöä, ja ehkäpä parlamentin ja komission olisi yhdessä painostettava neuvostoa entistä voimakkaammin, jotta se tekisi vihdoinkin päätöksensä, koska nämä ehdotukset ovat hyvin tärkeitä työllisyydelle erityisesti vallitsevassa taloudellisessa ilmapiirissä.
Kannatan pyyntöä ottaa käyttöön matkailualaa koskevia laatuindikaattoreita, edellyttäen kuitenkin, että käytämme täysimääräisesti hyväksi tämän alan asiantuntemusta.
Sallinette minun sanovan lopuksi, että jäsen Queirón erinomaisesta mietinnöstä käy ilmi, miksi valiokuntaamme ei kutsuta turhan päiten liikenne- ja matkailuvaliokunnaksi. 
Reinhard Rack (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, matkailu on todellinen kasvava ala kaikkialla Euroopassa. Se on ennen kaikkea ala, joka on edelleen riippuvainen työntekijöistä eikä niinkään koneista, ja sen takia se on olennainen osa Lissabonin strategiaa. Emme ole lakanneet toivomasta, että tämän strategian edistämiseksi ryhdytään todellisiin toimiin sen sijaan, että vain puhutaan entistä enemmän.
Pyydän komissiota tarkastelemaan erityisesti erästä asiaa, jolla on perustava merkitys kotimaalleni. Kuten hyvin tiedetään, Itävalta on sekä kesä- että talvilomakohde, ja koemme joka vuosi ja joka sesonki muutamien viikkojen aikana yhä uudelleen, miten hotellit ja majoituspalvelut ovat täynnä ja tiet täysin tukossa. Moni asia sujuisi paljon yksinkertaisemmin pari viikkoa myöhemmin – mikäli matkailijat olisivat yhä paikalla.
Jos valtiot ja alueet sovittaisivat loma-aikansa paremmin yhteen – ja arvoisa varapuheenjohtaja, ajattelen tässä yhteydessä myös teidän kotimaanne, kuten myös Alankomaiden ja Belgian varsinaisia vuosilomia – sillä olisi valtava vaikutus Keski-Eurooppaan, ja näin kevennettäisiin erityisesti matkailuteollisuuden kuormitusta ja tarjottaisiin sille uusia mahdollisuuksia.
Emme tarvitse tällä alalla ylhäältä tai Brysselistä annettuja ohjeita, vaan olemme oppineet etenkin Euroopan perustuslakisopimuksesta käytyjen keskustelujen perusteella, että koordinointimenetelmällä voidaan saavuttaa paljon, jos siihen suhtaudutaan vakavasti ja jos sitä käytetään oikein. Arvoisa komission jäsen, tämän huomioon ottaen voimme vain toivottaa teille menestystä ja toivoa, että Euroopan loma-aikoja sovitetaan paremmin yhteen, että matkailuala kasvaa ja että matkailijat hyötyvät tästä. 
Paul Rübig (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kestävyys koskee meitä jokaista. Se ei tietenkään ole vain ympäristökysymys vaan myös taloudellinen kysymys. Meidän on tehtävä yrityksistä elinkelpoisia, ja tässä yhteydessä verotus on vain yksi osatekijä. Lisäksi on tärkeää, että yritykset voivat investoida tulevaisuuteen, jotta luodaan kestävä investointien tarjonta, joka vaikuttaa myös maailmanlaajuiseen kilpailukykyyn.
Tästä syystä suhtaudun myönteisesti jäsen Mulderin – joka on pienten ja keskisuurten yritysten rahoitusasiantuntija – talousarviovaliokunnassa yhdessä Euroopan investointirahaston kanssa laatimaan aloitteeseen; tarkoituksena on erityisesti tarjota tulevaisuudessa pääomalainoja ja muita takuita ja pyrkiä varmistamaan, että matkailuyritysten riskit ja investointipääoma on turvattu myös pitkällä aikavälillä yrityksien kestävyyden varmistamiseksi. Negatiivinen oma pääoma on eräs suurimmista matkailualaa koskettavista ongelmista. Monet yritykset ovat menossa konkurssiin, ja niiden mukana häviää paljon työpaikkoja.
Basel II -yleissopimusta koskeva keskustelu lähenee, ja nimenomaan tämä keskustelu on elämän ja kuoleman kysymys matkailualalle. Maksuvalmius on loppujen lopuksi elämän ja kuoleman kysymys jokaiselle yritykselle. Kehotan siksi komission jäsentä täyttämään sitoumuksensa etenkin pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevan ohjelman osalta. Hän on jo tehnyt esimerkillistä työtä tällä saralla, ja jos jatkamme hyvää työtämme, voimme onnistua parhaiden edellytysten luomisessa matkailulle. 
Günter Verheugen,
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen saanut tästä keskustelusta monia hyvin tärkeitä ajatuksia ja ennen kaikkea sen käsityksen, että olette laajasti yhtä mieltä siitä, että matkailu on Euroopan tulevaisuuden kasvua vauhdittava tekijä, ja sille on annettava entistä keskeisempi sija unionin politiikassa kokonaisuutena.
Tästä syystä on jo sovittu, että Euroopan matkailufoorumi järjestetään Maltalla lokakuussa, jolloin aion esittää komission tulevan matkailupolitiikan avainkohdat. Lisäksi, kuten olen jo kertonut valiokunnallenne, aiomme tarkistaa perusteellisesti EU:n tähänastista matkailupolitiikkaa ja laatia sitä varten uuden strategian ensi vuoden alkupuolella. Sisällytän siihen mielelläni kaikki ajatukset – ja niitä on ollut lukuisia – jotka olen saanut tämänpäiväisestä keskustelusta.
Haluaisin kuitenkin esittää yhden hyvin selkeän asian, eli sen, etten pysty toteuttamaan niiden puhujien toiveita, jotka ovat tänä iltapäivänä vaatineet suojatoimia, yhteisön tukitoimia tai valtiontukea. Komission ehdotukset eivät liity mitenkään valtion tukitoimiin, valtion suojeluun saati valtiontukeen. Emme suinkaan ota käyttöön uutta valtion varoista tuettua alaa, vaan määritämme puite-ehdot käyttäen apuna kaikkia niitä välineitä, jotka ovat käytettävissä taloudenalan puite-ehtojen tukemiseksi.
Haluaisin todeta yhtä selvästi, etten aio koskaan hyväksyä väitettä siitä, että komission tehtävänä on perustaa ohjelma, jossa käsitellään matkailua ja ikääntyneitä ihmisiä. Jos matkailualalla katsotaan, että alalla on tehtävä jotakin erityistä ikääntyneiden hyväksi, sen on tehtävä se itse, sillä komissio ei sitä missään tapauksessa tee. Voimme ehdottaa sitä, mutta emme aio ottaa harteillemme tehtäviä, jotka kuuluvat matkailualan vastuulle. Sen sijaan aiomme varmistaa, että matkailualalla vallitsevat olosuhteet, jotka ovat otolliset kehitykselle. Ihmisten on itse hoidettava omat yrityksensä, sillä emme suinkaan aio viedä heiltä tätä tehtävää.
Uskon, että pääsemme sopimukseen tästä periaatteesta, ja varsinkin siitä, ettemme halua taantua vaatimalla yhä useampia yhteisötason sääntöjä, normeja ja asetuksia. Olin varsin yllättynyt tänä iltapäivänä kuullessani, miten täällä vaaditaan lisää uusia eurooppalaisia sääntöjä, ja minun vastaukseni tähän on yksiselitteisesti "ei". Ainakaan komissio ei aio laatia hotelli-, majoitus- ja linja-autopalveluja koskevia eurooppalaisia normeja. Viimeinen asia, jota komissio haluaa, on palkata tuhansia tarkastajia, jotka lähetetään eurooppalaisiin ravintoloihin vahvistamaan, täyttyvätkö tietyt komission säätämät laatua koskevat vähimmäisvaatimukset ...
Kyllä, näin te sanoitte, ja vastaukseni on selvä "ei". Matkailualan on itse voitava päättää omista laatuvaatimuksistaan. Turvallisuus on kuitenkin eri asia, ja turvallisuuden alalla sovelletaan asianmukaisia järjestelyjä, mutta laatunormien laatiminen ja asettaminen tietyillä talouden aloilla kuuluu kyseisen toimialan vastuulle, ei niinkään lainsäätäjän vastuulle. Pyydän myös, että parlamentti toimii vihdoinkin johdonmukaisesti tässä kysymyksessä eikä arvostele komissiota ylettömästä puuttumisesta talouselämän kysymyksiin ja samalla vaadi toistuvasti, että meidän olisi otettava teollisuudenalan tehtävät harteillemme.
Tästä mielipide-erosta huolimatta katson kuitenkin, että keskustelussa on tullut ilmi paljon yhteisiä näkemyksiä, ja olen aivan varma siitä, että saamme aikaan tulevaisuuteen suuntautuvan yhteisen matkailupolitiikan. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.
Zita Gurmai (PSE ).
    Hyvät kollegat.
Hyvä terveydentila on olennaista fyysisen ja psyykkisen hyvinvoinnin kannalta. Tasa-arvoisen pääsyn terveydenhoitopalvelujen piiriin pitäisi siis olla pakollista EU:ssa.
Muutamia merkittäviä haasteita on korostettava:
Naisten terveyteen liittyy erityisiä piirteitä, ja heidän terveydentilaansa määrittävät myös sosioekonomiset tekijät, kuten alhainen elintaso, korkea työttömyys ja matalat palkat.
Useista terveyden ongelmista kärsivät ainoastaan naiset, tai ne ilmenevät eritavalla naisten keskuudessa.
Viime aikoina yhä useammat ovat havainneet, että naisia ja miehiä kohdellaan erilailla näissä palveluissa.
Saatavilla on vain vähän tietoa lääkehoidon erilaisista vaikutuksista naisiin. Jopa yksinomaan naisille tarkoitetut lääkkeet testataan tavanomaisesti miehillä.
Terveydenhoitoalalla työskentelee enemmän naisia kuin miehiä, mutta he ovat kuitenkin aliedustettuja terveydenhoitoalan päätöksenteossa.
Haluan korostaa naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja hyväksikäyttöä, joihin syyllistyvät heidän lähipiirissään elävät miehet, sekä naiskauppaa ja prostituutiota. Nämä aiheuttavat vakavia fyysisiä ja psyykkisiä kansanterveysongelmia ja vaikuttavat myös lasten terveeseen kehitykseen.
Rintasyöpää estäviä mammografiaseulontaa koskevia ohjelmia toteutetaan ainoastaan yhdeksässä jäsenvaltiossa!
Terveydentilaan vaikuttaa myös köyhyys. Köyhyydellä on edelleen naisen kasvot, sillä 120 miljoonaa naista elää köyhyydessä. Tilanne on erityisen vakava Keski- ja Itä-Euroopassa asuvien romaaninaisten keskuudessa. 
Sebastiano (Nello) Musumeci (UEN ).
   – Haluaisin onnitella jäsen Queiróa hänen erinomaisesta mietinnöstään.
Tyydyn tarkastelemaan lyhyesti muutamia kysymyksiä. Olemme jo useiden vuosien ajan olleet tietoisia matkailun suuresta merkityksestä paikallisten talouksien kehittämiselle ja työpaikkojen luomiselle, etenkin naisten ja nuorten osalta. Puheenjohtajavaltio Luxemburgin marraskuussa 1997 järjestämässä matkailua ja työllisyyttä käsitelleessä eurooppalaisessa konferenssissa osoitettiin, millainen vetovoima matkailulla on nuoriin ja naisiin, joille se tarjoaa usein ensimmäisen työmahdollisuuden. Myös tästä syystä me Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän jäsenet kannatamme täysin sitä, että komissiota ja neuvostoa kehotetaan varmistamaan rakennepoliittisia välineitä vuosiksi 2007-2013 vahvistettaessa, että matkailualalla omaksutaan kokonaisvaltainen lähestymistapa ja "mahdollistetaan näin maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan aluekehitysrahaston tukien koordinointi".
Toinen näkökohta, jota minun on korostettava ja joka on täysin uusi näkökohta, liittyy reittimatkailuun, jolla tarkoitetaan erityisesti matkailuautoja ja asuntovaunuja. Tämä on eräs matkailun tehokas osa-alue, joka toimii 365 päivänä vuodessa ja jolla edistetään alan työllisyyden kasvua. Laihoina aikoina se ei ole mikään huono asia! Siksi on otettava käyttöön toimenpiteitä, joilla edistetään tämän osa-alueen kehitystä. 

Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana kyselytunti. 
Käsittelemme neuvostolle osoitettuja kysymyksiä (B6-0330/2005). 
Puhemies. –
   Seuraavana on 
Euroopan unionin tarkistettu ehdotus palvelujen tarjonnasta Dohan neuvotteluissa tarjoaa lisämahdollisuuksia "erittäin pätevien luonnollisten henkilöiden" tai "palvelun tarjoajien" liikkumiselle. Sen mukaan kolmansien maiden henkilöillä olisi mahdollisuus matkustaa Euroopan unioniin ja tarjota palveluja rajoitettuna aikana.
Voiko neuvosto määritellä selvemmin termin "erittäin pätevät luonnolliset henkilöt" tai "palvelun tarjoajat" ja mikä on neuvoston kanta tärkeimpiin vaikutuksiin, joka tällä saattaa olla kehitysmaiden ja vähiten kehittyneiden maiden ammatillisille sektoreille?
Douglas Alexander,
     On ilo olla täällä jälleen kerran vastaamassa neuvostolle osoitettuihin kysymyksiin. Nähtäväksi jää, onko tämä ilo myös parlamentin jäsenille.
Jäsen Karimin kysymykseen vastaan, että dynaaminen palvelusektori on olennaisen tärkeä minkä tahansa modernin talouden menestymisen kannalta. Yksikään kehittynyt maa tai kehitysmaa ei selviä ilman sitä. Tästä syystä meidän on pyrittävä saamaan aikaan kunnianhimoinen palveluja koskeva sopimus Dohan kehitysohjelmaa koskevissa neuvotteluissa.
Euroopan unionin muutettu palveluja koskeva tarjous, joka esitettiin Genevessä kesäkuun alussa, sisältää useita uusia sitoumuksia, kuten "neljättä muotoa" koskevat sitoumukset, joiden ansiosta henkilöt voivat matkustaa Euroopan unioniin tarjoamaan palveluja lyhytaikaisesti. Näiden sitoumusten ehtojen mukaan kolmansien maiden yritykset, joilla on sopimus palvelujen tarjoamisesta 21 tärkeällä yksilöidyllä alalla, voivat lähettää ammattitaitoisia työntekijöitä Euroopan unioniin enintään kuudeksi kuukaudeksi kerrallaan tarjoamaan näitä palveluja.
Kuten jäsen Karimin kysymyksessä korostetaan, Euroopan unioniin tulevien sopimussuhteisten palveluntarjoajien, jotka haluavat tarjota tietyillä yksilöidyillä talouden aloilla palvelua, josta on tehty vilpittömässä mielessä palvelusopimus, on näissä tapauksissa oltava päteviä henkilöitä. Pätevä tarkoittaa sitä, että heillä on korkeakoulututkinto tai vastaava koulutus sekä tarvittava ammattitaito palvelujen tarjoamiseksi Euroopan unionissa. Heillä on lisäksi oltava vähintään kolmen vuoden ja itsenäisillä ammatinharjoittajilla kuuden vuoden ammatillinen kokemus. Tällaisissa tapauksissa sovelletaan työoloja ja minimipalkkaa koskevia Euroopan unionin ja kyseisen jäsenvaltion sopimuksia sekä työehtosopimuksia. Euroopan unionin jäsenvaltiot voivat lisäksi edelleen evätä sellaisten henkilöiden maahanpääsyn, jotka ovat turvallisuusuhka tai joiden katsotaan mahdollisesti väärinkäyttävän mahdollisuutta maahanpääsyyn. 
Sajjad Karim (ALDE ).
    Neuvoston puheenjohtaja voi olla varma siitä, että parlamenttimme on aivan yhtä mielissään siitä, että hän on jälleen täällä tänään. Aikooko neuvosto jollain tavoin edistää säännönmukaista kansainvälistä työvoiman liikkumista ja vuorostaan kehottaa EU:n jäsenvaltioita luomaan mekanismeja ja tarjoamaan kannustimia, joiden ansiosta kehitysmaista ja vähiten kehittyneistä maista kotoisin olevien palvelujen tarjoajien ammattitaitoa ja kokemusta voitaisiin hyödyntää kehitysmaissa alueilla, joilla ei ole riittävästi palveluja? 
Douglas Alexander,
     Kiitän kysymyksen laatijaa Karimia hänen ystävällisistä sanoistaan ja toivon, että hänen luottamuksensa minuun vahvistuu hetki hetkeltä. Totean hänen esittämästään yleisemmästä kysymyksestä, että EU:n ja Intian huippukokous on parhaillaan käynnissä nyt, kun tapaamme täällä parlamentissa. Etu-Intian niemimaa on eräs alueista, joilla pätevän ulkomaisen työvoiman liikkumisen on jo huomattu hyödyttävän kaikkia osapuolia.
Minulla on ollut mahdollisuus matkustaa Bangaloreen ja tavata useita palvelujen tarjoajia, jotka hyötyvät näistä ehdotuksista. Intialaiset ovat kertoneet minulle, että paikallisten työntekijöiden väliaikaisesta työskentelystä joko Euroopan unionissa tai Yhdysvalloissa on ollut todellista molemminpuolista hyötyä. Esimerkiksi Silicon Valleyssä ammattitaitoisilla ohjelmistoinsinööreillä, jotka ovat opiskelleet joko Yhdysvalloissa tai Intiassa, on mahdollisuus saada työkokemusta Yhdysvalloista ja tämän jälkeen joko jäädä sinne ja jatkaa kaupallisten yhteyksien kehittämistä Yhdysvaltojen ja Intian välillä tai palata Intiaan ja perustaa siellä yrityksiä, jotka puolestaan ryhtyvät liiketoimintaan Yhdysvaltojen kaltaisten teollisuusmaiden kanssa. Voin siis vakuuttaa, että tämä on huomattavasti laajempi aihe kuin neljättä muotoa koskevaan kysymykseen antamani vastaus antaa odottaa.
Tämä aihe herättää paljon keskustelua eikä ainoastaan siksi, että näin voidaan luoda läheisiä kauppayhteyksiä vähemmän kehittyneiden maiden ja Euroopan unionin välillä. Uskon, että tästä voivat saada todellista hyötyä sekä ne maat, jotka lähettävät työntekijöitään, että Euroopan unioni, joka hyötyy heidän pätevyydestään ja ammattitaidostaan. 
Puhemies. –
   Minäkin olen erittäin tyytyväinen siihen, että neuvoston puheenjohtaja on tänään läsnä. Haluan kuitenkin huomauttaa hänelle, ettemme ole Westminsterissä. Voisiko hän odottaa puheenvuoron myöntämistä, jotta tulkkaus ehditään tehdä kaikille kielille? Tämä ei todellakaan ole Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin kyselytunti. Ehkä jonakin päivänä Euroopan unionissa puhutaan ainoastaan yhtä kieltä, mutta tällä hetkellä kaikille läsnäolijoille on annettava aikaa kuulla vastauksenne ja esitetyt kysymykset. Jäsen Rübigillä on lisäkysymys. 
Paul Rübig (PPE-DE ).
    Haluaisin kuulla, liittyykö neljättä muotoa koskeviin sitoumuksiin turvallisuusriski, jota arvioidaan tulevaisuudessa yhdenmukaisten standardien perusteella. Voiko neuvosto määritellä, mitä tarkoitetaan turvallisuusriskillä? 
Douglas Alexander,
     Arvoisa puhemies, kiitän teitä ohjeistuksestanne. En todellakaan haluaisi haastaa riitaa täällä parlamentissa väittämällä, että Euroopan unionissa pitäisi olla ainoastaan yksi kieli. Moninaisuutemme on monin eri tavoin ollut vahvuutemme viime vuosina.
Kysymyksen esittäjä otti esille turvallisuusasian, ja meidän on luonnollisesti pohdittava, onko meillä erityisiä strategisia intressejä. Tämä ei liity ainoastaan työvoimaan ja yksittäisiin työntekijöihin vaan käsittää laajempia aiheita.
Ennen tämänpäiväistä vierailuani parlamentissa luin tietoverkkovakoilua koskevista huolenaiheista; tämä vakoiluhan on valitettavasti yksi nykymaailman erityispiirteistä. Meidän on tarkkaan pohdittava jäsenen esille ottamia turvallisuuskysymyksiä sisäisten keskustelujemme lisäksi myös laajemmin. 
Puhemies. –
   Yhteisestä kielestä jatkaakseni olennaisin kysymys onkin, mikä tämä yhteinen kieli olisi. Jätetään tämä aihe nyt sikseen. Jäsen Martinilla on lisäkysymys. 
David Martin (PSE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, suhtaudun myönteisesti neljännen muodon sitoumuksia koskeviin ehdotuksiinne. Voisiko neuvosto kehottaa komissiota luomaan EU:n laajuisen tietokannan, johon EU:n ulkopuolisilla yrityksillä ja mailla olisi pääsy ja jonka avulla ne voisivat määritellä mahdolliset pätevyyden puutteensa ja mahdollisuutensa tarjota palvelujaan? Tällaisesta tietokannasta hyötyisivät yhtä lailla köyhemmät kehitysmaat kuin nekin maat, joilla on jo hyvät tiedot siitä, mitä EU:ssa tapahtuu. 
Douglas Alexander,
     Arvoisa puhemies, olen kysymyksen esittäjän lailla syntyjäni skotlantilainen. En nyt kuitenkaan ryhdy kuvailemaan skotlantilaisten ja ranskalaisten välillä jo useita vuosisatoja vallinneita läheisiä suhteita vaan vastaan esitettyyn kysymykseen.
Välitän mieluusti komissiolle tämän minulle tänä iltapäivänä esitetyn näkemyksen tällaisen tietokannan hyödyistä.
Esimerkiksi Intian kauppaministerin kanssa aiemmin käymissäni keskusteluissa minulle painotettiin sitä, kuinka tärkeää neljännen muodon sitoumuksissa on edetä pikaisesti osana laajempaa Dohan neuvottelukierrosta.
Kysymys kuuluu, onko Euroopan unionin toimielimillä hallussaan ajantasaisin tieto jatkuvasti muuttuvista kauppamahdollisuuksista tällä nopeasti muuttuvalla kaupan alalla. Sitoudun kuitenkin mieluusti esittämään tämän ehdotuksen edelleen komissiolle. 
Puhemies. –
   Seuraavana on 
Tukeeko Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus sitä ajatusta, että EU:ssa tarvitaan kolmannessa pilarissa tietosuojaa koskevat lainsäädäntöpuitteet henkilöiden yksityisyyden suojaamiseksi esimerkiksi tarkoitusta koskevin rajoituksin, kun tiedustelu- ja poliisiviranomaiset saavat tietoja rajojen yli, vai katsooko hallitus, että 25 jäsenvaltion kansalliset järjestelmät ovat riittäviä, kuten sisäministeri on todennut (parlamentin ylähuoneen Euroopan unionin käsittelevän valiokunnan viides raportti istuntokautena 2004–2005 "After Madrid: the EU's response to terrorism", sivut 128–141)?
Douglas Alexander,
    Puheenjohtajavaltio odottaa, että komissio esittää ehdotuksensa puitepäätökseksi kolmannen pilarin tietosuojaa koskevista säännöistä. Heti, kun tämä ehdotus esitetään virallisesti, puheenjohtajavaltio varmistaa, että siitä keskustellaan asianomaisessa neuvoston kokoonpanossa ja että se toimitetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 39 artiklan mukaisesti Euroopan parlamentille. 
Bill Newton Dunn (ALDE ),
    Vastauksenne on käsittämätön, sillä se ei liity kysymykseen millään lailla. Tiedämme kaikki, että ehdotus esitetään ja tiedämme kaikki, että neuvosto ja parlamentti keskustelevat siitä, joten ette kertonut meille mitään uutta.
Jos voisitte lukea kysymyksen, huomaisitte, että teiltä kysyttiin itse asiassa sitä, antaako hallitus tukensa EU:n laajuiselle järjestelmälle vai 25 kansalliselle järjestelmälle, kuten eräs hallituksenne ministereistä ehdotti viime vuonna Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin ylähuoneessa. Kuinka on? Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Blair kertoi tälle parlamentille puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan esittelyn yhteydessä, että hän on innokas Euroopan puolestapuhuja. Hän ei kuitenkaan maininnut tästä sanallakaan omassa kotimaassaan. Onko tämä kaksinaamaisuutta, kun täällä sanotaan yhtä ja kotimaassa toista? Kertokaa meille totuus! 
Douglas Alexander,
    Haluan kiittää jäsentä tästä hänelle niin luonteenomaisella viehkeydellä esitetystä kysymyksestä. Kyse ei ole kaksinaamaisuudesta vaan yksinkertaisesti siitä – toivon, että hän innokkaana eurooppalaisena arvostaa tätä huomautusta – että arvostan nykyistä asemaani, johon ei kuulu ajaa Yhdistyneen kuningaskunnan asioita vaan edustaa sen sijaan Euroopan unionin puheenjohtajavaltion kantaa. 
Agnes Schierhuber (PPE-DE ).
    Olen samaa mieltä jäsen Newton Dunnin kanssa. Minäkin olen pettynyt neuvoston puheenjohtajan juuri antamaan niin sanottuun vastaukseen. Puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta on hyvin tietoinen siitä, kuinka vaikeaa järjestäytyneen rikollisuuden torjunta on. Tästä syystä odotamme vakavissamme, että asialle tehdään vihdoin jotain. Rikollisuudestahan on tullut maailmanlaajuista, joten kansainvälisen terrorismin ja rikollisuuden torjunnan on myös oltava sellaista. 
Douglas Alexander,
     Minulle on esitetty kaksi merkittävää kysymystä lisäkysymyksissä. Ensimmäisessä tiedusteltiin, olenko lukenut kysymyksen. Voi vakuuttaa, että olen, ja siinä nimenomaisesti ja selvästi tiedustellaan, "tukeeko Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus sitä ajatusta, että EU:ssa tarvitaan kolmannessa pilarissa tietosuojaa koskevat lainsäädäntöpuitteet?" Tätä seikkaa kysymyksessä käsitellään yksityiskohtaisesti.
Toistan selkeyden vuoksi, että nykyiseen tehtävääni kuuluu täyttää velvollisuuteni puheenjohtajavaltion puolesta sen sijaan, että esittäisin Yhdistyneen kuningaskunnan kantoja. Ei olisi tämän parlamentin edun mukaista, jos toimisin toisin.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että kaikki täällä istuntosalissa tänä aamuna olleet, joilla oli mahdollisuus kuulla Yhdistyneen kuningaskunnan sisäministerin puhuvan puheenjohtajavaltion puolesta tietosuojatoimista, saivat selkeän käsityksen siitä, kuinka tärkeänä pidämme tietosuojatoimilla aikaansaatavaa palvelua ja sitä, että tarvitaan kansainvälinen lähestymistapa, jonka mukaan käsitellään sekä ihmisten salakuljetusta ja järjestäytynyttä rikollisuutta että kansainvälisen terrorismin kasvavaa uhkaa. 
Puhemies. –
   Seuraavana on 
Milloin neuvosto aikoo äänestää työjärjestyksensä muuttamisesta niin, että neuvoston kokoukset tehdään yleisölle avoimiksi sen neuvotellessa lainsäädäntöesityksistä?
Douglas Alexander,
     Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri totesi 23. kesäkuuta 2005 täällä parlamentissa, että puheenjohtajavaltion mielestä neuvoston työskentelyn avoimuutta on perusteltua lisätä, mutta siitä meidän on keskusteltava kaikkien jäsenvaltioiden kanssa. Puheenjohtajavaltio ei ole vielä esittänyt virallista ehdotusta. Pohdimme edelleen toimenpiteitä ja kuulemme osapuolia aikanaan, sillä arvoisat parlamentin jäsenet ovat varmasti kanssani samaa mieltä siitä, ettei puheenjohtajavaltio pysty tähän yksin. 
Chris Davies (ALDE ).
    Tuo ei ollut lainkaan huonompi vastaus. Voin taata, että olemme siihen edes hieman tyytyväisiä.
Onko puheenjohtajavaltio sitä mieltä, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus palaa noin neljän kuukauden jälkeen tänne ja yrittää korostaa Euroopan unionin puheenjohtajuuskautensa saavutuksiaan? Onko neuvoston puheenjohtaja sitä mieltä, että olisi melkoinen saavutus, jos puheenjohtajavaltio saisi kaudellaan lisättyä avoimuutta ja läpinäkyvyyttä ja kansallisten parlamenttien valtuuksia asettaa ministerit vastuuseen? 
Douglas Alexander,
    Kiitän kysymyksen esittäjää alkuperäistä vastaustani koskevista ystävällisistä sanoista. Syvennän vastaustani. Kuten totesin, pääministerimme ilmoitti Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen kannan, ja neuvoston toiminnan avoimuuden lisäämiselle katsotaan olevan vankat perusteet. Tässä on kuitenkin vielä paljon tehtävää pääasiassa siksi, että on löydettävä tasapaino sen välillä, mitkä ovat Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ja useiden muiden jäsenvaltioiden mielestäni ymmärrettävät tavoitteet ja toiveet. On myös otettava huomioon Eurooppa-neuvoston kesäkuinen päätös siitä, että mietintätauko oli välttämätön Alankomaissa ja Ranskassa pidettyjen kansanäänestysten ratkaisevien tulosten johdosta.
Kuten totesin, en pyri tukahduttamaan keskustelua, jota epäilemättäkin käydään The Timesin eilisen artikkelin johdosta. Annan tässä vastauksen, jota on pidettävä väliaikaisena, kunnes päätetään, mikä on paras tapa edetä. 
Justas Vincas Paleckis (PSE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ymmärrän, että aihe on arkaluonteinen ja että päätös on tehtävä yksimielisesti, mutta mikä on muiden jäsenvaltioiden kanta neuvostossa? Ehkä jotkin niistä ovat samaa mieltä siitä, että julkisia kokouksia olisi mahdollista järjestää joissakin erityistapauksissa. 
Douglas Alexander,
    Kiitän tästä lisäkysymyksestä. On hyvä, että aiheen myönnetään olevan arkaluonteinen. Kysymyksessä viitattiin siihen, että neuvoston jäsenet saattavat olla erimielisiä siitä, kuinka pitkälle ja kuinka nopeasti voimme edetä. Onkin asianmukaista, että puheenjohtajavaltiona ymmärrämme asian olevan näin ja ymmärrämme aiheen tärkeyden, kuten se niin vuolaasti esitettiin The Timesissa aiemmin tällä viikolla. Meidän on tässä vaiheessa toimittava yhteistyössä sen sijaan, että antaisimme yksipuolisia julistuksia. Ymmärrämme vastuumme, ja olisi kaikkien edun vastaista, jos erimielisyydestä tulisi tämän keskustelun ominaispiirre, jos meillä kuitenkin on mahdollisuus edetä yhdessä. 
Catherine Stihler (PSE ).
   – Haluan kiittää neuvoston puheenjohtajaa vastauksesta tähän avoimuutta ja läpinäkyvyyttä koskevaan kysymykseen. On kuitenkin toinenkin kysymys, joka koskee Strasbourgia. Olemme ainoa parlamentti maailmassa, joka ei itse saa päättää, missä se kokoontuu. Voiko neuvoston puheenjohtaja kommentoida sitä, aikooko neuvosto pohtia, voisimmeko kokoontua ainoastaan Brysselissä niin, ettei meidän tarvitsisi matkustaa Strasbourgiin? 
Douglas Alexander,
     En ole varma, onko Euroopan parlamentin sijaintia koskeva kysymys yhtä merkittävä kiistakysymys kuin ehdotus siitä, että Euroopan unionissa pitäisi olla ainoastaan yksi kieli. Todettakoon nyt, että vastaan tähän kysymykseen hyvin varoen.
Eräs konservatiivikollegani esitti minulle hyvin samanlaisen kysymyksen alahuoneen istunnossa. Hän tiedusteli, olisimmeko halukkaita harkitsemaan Euroopan parlamentin sijaintia koskevaa tehokkaampaa toimintatapaa pääministerimme täällä parlamentissa pitämän puheen perusteella niin, että se olisi ensimmäinen askel EU:n tulevasta rahoituksesta neuvoteltaessa. Minua on jo kerran syytetty kysymykseen vastaamatta jättämisestä. Voin vakuuttaa, etten vastannut tähän kysymykseen alahuoneessakaan.
Mielestäni voidaan sanoa, että asiasta on keskusteltu jo pitkään ja että jäsenvaltioiden hallitusten kanta on ollut hyvinkin selvä jo jonkin aikaa. Minun on kuitenkin todettava, että otan kysymyksen esittäjän perustelut huomioon. Hän ei todellakaan ole ainoa Euroopan parlamentin jäsen, joka on ponnekkaasti esittänyt asian minulle tällä vierailullani. 
Puhemies. –
   Tämä on varmasti totta. Voimme keskustella EU:n virallisten kielten määrästä, mutta perussopimuksista on käsittääkseni ainoastaan yksi versio. Näin ollen kukin meistä elää asian kanssa kansalaisuudesta riippumatta. 
Puhemies. –
   Kysymys nro 4 on peruttu.
Turkin ulkoministeri Abdullah Gül on turkkilaiselle lehdistölle antamissaan lausunnoissa (27.6.2005) suoraan torjunut mahdollisuuden, että Turkin hallitus tunnustaisi patriarkaatin ekumeenisen luonteen ja toisaalta tehnyt selväksi, että Halkin teologista koulua koskevaa kysymystä tutkitaan Turkin voimassaolevan lainsäädäntökehyksen pohjalta, mikä tarkoittaa sitä, ettei koulua tulla saattamaan uudelleen toimintaan. 
Ottaen huomioon Eurooppa-neuvoston joulukuussa 2004 tekemät päätelmät ja komission joulukuussa 2004 antamat tiedonannot, jotka koskevat Turkin edistymistä ja joihin sisältyy nimenomainen viittaus ei-islamilaisten yhteisöjen uskonnollisiin oikeuksiin, kysyn neuvostolta: Mikä on neuvoston reaktio Gülin lausuntoihin? 
Douglas Alexander,
     En ole vielä lukenut ulkoministeri Gülin lausuntoa kokonaisuudessaan, mutta toukokuussa 2003 hyväksytyn tarkistetun liittymiskumppanuussopimuksen nojalla Turkin on vahvistettava muiden kuin islaminuskoisten uskonnollisten yhteisöjen toimintaedellytykset, jotka ovat Euroopan unionin jäsenvaltioiden käytäntöjen mukaiset.
Kuten Euroopan komissio kuitenkin totesi vuoden 2004 määräaikaiskertomuksessaan, muut kuin islaminuskoiset yhteisöt, kuten ekumeeninen patriarkaatti, kohtaavat edelleen vaikeuksia toiminnassaan. Vielä on ratkaistava merkittäviä ongelmia, jotka liittyvät erityisesti muiden kuin muslimiyhteisöjen oikeusasemaan, omaisuuden rekisteröintiin ja papiston koulutukseen. Uutta lainsäädäntöä, jolla nämä ongelmat saadaan poistettua, valmistellaan vielä.
Säätiöitä koskevaa lakiluonnosta käsitellään parhaillaan Turkin parlamentissa. Turkin viranomaiset ovat pyytäneet ja saaneet komissiolta lausuntoja lakiluonnoksesta, ja unioni uskoo, että komission lausunnot otetaan täysipainoisesti huomioon.
Kuten arvoisa parlamentin jäsen hyvin tietää, 16. ja 17. joulukuuta 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto tarkasteli, täyttääkö Turkki riittävän hyvin Kööpenhaminan poliittiset kriteerit, jotta jäsenyysneuvottelut voitaisiin aloittaa, ja totesi selvästi, että unioni seuraa jatkossakin tarkkaan poliittisten uudistusten etenemistä Turkissa. Voin vakuuttaa arvoisalle jäsenelle, että neuvosto tekee näin. 
Dimitrios Papadimoulis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, minuun tekee erittäin ikävän vaikutuksen se, että puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta kieltäytyy kommentoimasta Abdullah Gülin jo kuukausia sitten antamaa lausuntoa, jossa hän kieltäytyy tunnustamasta ekumeenisen patriarkaatin ja Halkin teologisen koulun toiminnan jatkamisen.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kun otetaan huomioon, että niin Euroopan parlamentti kuin komissio ja kaikki kirkotkin ovat selvästi yksimielisiä asiasta, kysynkin teiltä suoraan:
Onko tämä Turkin johdon jatkuva kieltäytyminen osoitus peräytymisestä Kööpenhaminan kriteereistä, kyllä vai ei? Olkaa hyvä ja antakaa vihdoin selkeä vastaus. 
Douglas Alexander,
     Totean kaikella kunnioituksella, että valitsen itse sanani käsitellessäni tätä erittäin tärkeätä mutta myös hyvin kiistanalaista kysymystä. Mielestäni on perusteltua kiinnittää huomiota Euroopan parlamentin selkeästi ilmaisemaan kantaan Turkin jäsenyysneuvottelujen aloittamisesta sekä Eurooppa-neuvostossa tehtyyn päätökseen. On lisäksi muistettava, että neuvoston pysyvät jäsenet keskustelevat parhaillaan liittymisneuvottelujen aloittamisesta, jonka pitäisi tapahtua 3. lokakuuta, mikäli prosessissa päätetään edetä.
Turkin jäsenyys on ymmärrettävä laajemmassa yhteydessä, jonka komissio on esittänyt Kööpenhaminan kriteerien lisäksi laajemmista liittymiskriteereistä. Vastikään Yhdistyneessä kuningaskunnassa pidetyssä epävirallisessa ulkoministeritapaamisessa (Gymnich-tapaaminen) komission jäsen Rehn teki selväksi, että laajentumisen yhteydessä on otettava huomioon kolme perusperiaatetta: ensimmäinen on vakauttaminen, toinen ehtojen täyttyminen ja kolmas vuoropuhelu.
Haluan todeta Turkista, että ehtojen täyttymisestä vallitsee täysi yhteisymmärrys, kuten yritin vastauksessani kertoa. Jäsenyysneuvottelujen aloittaminen ei merkitsisi prosessin päättymistä vaan huomattavasti pidemmän prosessin alkua. Kuten kysymyksestä käy ilmi, tarkoituksena ei ole määritellä yhden tai useamman henkilön yksittäisiä lausuntoja vaan pitää yllä ehtojen täyttymistä koskevaa tärkeää ja tarkkaa prosessia. Ehtojen täyttymistä edellytetään kaikilta Euroopan unionin jäseneksi tulevaisuudessa pyrkivältä valtiolta, ja niitä on sovellettava myös kaikkiin hakijavaltioihin. Kun otetaan huomioon, kuinka suurta mielenkiintoa tämä asia herättää, luotan siihen, että Turkki käy tämän prosessin läpi tulevina viikkoina, kuukausina ja jopa vuosina. 
Michl Ebner (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kysyä neuvoston puheenjohtajalta, onko Turkissa vallitseva uskonnonvapaus eurooppalaisten ihmisoikeusstandardien mukainen? 
Douglas Alexander,
    Ihmisoikeusstandardimme on vahvistettu osana Kööpenhaminan kriteereitä. Tässä mielessä ne velvoitteet, jotka kaikkien hakijavaltioiden on täytettävä, on määritelty objektiivisesti ja toivottavasti myös parlamentin mielestä riippumattomasti. Näin ollen on tärkeää, että komissio ja muut tahot voivat edelleen jatkaa tiukkaa arviointiprosessia, mutta olen kuitenkin tietoinen tiettyjen jäsenvaltioiden kansalaisten ja parlamentin edustajien vahvoista tunteista. Tästä syystä meidän on jatkettava riippumatonta prosessia, kun pyrimme etenemään tämän asian käsittelyssä. 
Agnes Schierhuber (PPE-DE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, minäkin haluan esittää kysymyksen tästä asiasta. Viime vuoden aikana olemme havainneet, että Turkissa tapahtuu edelleen vakavia ihmisoikeusloukkauksia ja erityisesti naisten oikeuksien loukkauksia. Tästä syystä vaadin, että neuvoston puheenjohtaja vastaa siihen, onko puheenjohtajavaltio valmis tulevaisuudessa keskustelemaan täysjäsenyyden lisäksi myös muunlaisesta liittymisestä tai assosiaatiosta, esimerkiksi etuoikeutetusta kumppanuudesta. 
Douglas Alexander,
     Olen täysin tietoinen joidenkin parlamentin jäsenten pitkäaikaisesta kiinnostuksesta Turkin jäsenyyttä koskeviin asioihin ja jäsenyyteen liittyvistä huolenaiheista. Kunnioitan heidän näkemyksiään, mutta haluan kohteliaasti muistuttaa heitä parlamentin ja Eurooppa-neuvoston tekemästä päätöksestä aloittaa liittymisneuvottelut 3. lokakuuta ottaen luonnollisesti huomioon parhaillaan tehtävän työn.
Totean esille otetuista kysymyksistä seuraavaa. Ensinnäkin naisten oikeuksien osalta toukokuussa hyväksyttiin merkittävä määrä perustuslakimuutoksia, joilla lujitetaan naisten ja miesten tasa-arvoa. Naisten oikeuksia on lujitettu merkittävästi uudessa rikoslaissa niin, että siitä on poistettu lievennykset kunniamurhiin syyllistyneiden tuomioihin ja kumottu pykälä, jonka nojalla raiskaajat saattoivat välttää vankilatuomion, jos he menivät naimisiin uhrin kanssa.
Käsittääkseni Turkin parlamentti on luvannut perustaa 15-jäsenisen komission tutkimaan Turkissa tapahtuvia kunniamurhia, niiden syitä ja mahdollisia ehkäisykeinoja. Tämä asia saa varmasti laajaa kannatusta ja hyväksyntää parlamentin jäsenten keskuudessa.
Kysymyksen taustalla olevasta uskonnollisia vähemmistöjä koskevasta laajemmasta aiheesta totean, että on muistettava, että Istanbulissa toimivan Syyrian ortodoksikirkon johtaja on todennut, että yhdenmukaistamiseen pyrkivien Euroopan unionin uudistusten ansiosta Syyrian ortodoksiyhteisön on nyt helpompi järjestää jumalanpalveluksia ja asenteet yhteisöä kohtaan ovat muuttuneet viime kuukausien aikana. 
Puhemies. –
   Seuraavana on 
Miten neuvoston puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta arvioi Kroatian EU-jäsenyyden valmistelun tämänhetkistä tilannetta, millaisia toimia on tarkoitus toteuttaa jatkossa ja millaista aikataulua noudatetaan?
Douglas Alexander,
    – Neuvosto arvostaa kiinnostusta, jota arvoisat parlamentin jäsenet ovat osoittaneet Kroatian liittymisvalmisteluja kohtaan. Neuvosto toisti 13. kesäkuuta 2005 pitämässään kokouksessa jatkotoimista, että Kroatian liittymisneuvottelujen aloittamisesta päättävä hallitustenvälinen konferenssi kutsutaan koolle yhteisestä sopimuksesta heti, kun neuvosto on varmistanut, että Kroatia tekee täysimääräistä yhteistyötä entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa. Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, on perustettu korkean tason työryhmä, jonka nimenomaisena tavoitteena on tutkia, mitä toimia Kroatia on toteuttanut ja mitä sen on vielä toteutettava, jotta yhteistyö kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa on täydellistä. Työryhmä toimii tiiviissä yhteistyössä kansainvälisen rikostuomioistuimen ja Kroatian viranomaisten kanssa.
Kroatia on esittänyt tätä asiaa koskevan toimintasuunnitelman. Kansainvälisen rikostuomioistuimen pääsyyttäjä Carla del Ponte lähetti 7. kesäkuuta 2005 puheenjohtajavaltiolle kirjeen, jossa hän totesi, että kun Kroatia panee toimintasuunnitelman täytäntöön, se toiminee pian täydessä yhteistyössä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa, mutta että tarvitaan lisää aikaa sen päättämiseen, johtavatko nämä toimet todelliseen tulokseen. 
Bernd Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, en kysynyt teiltä, mitä tapahtui touko- tai kesäkuussa, sillä tiedän sen jo. Kysyin teiltä, miten puheenjohtajavaltio aikoo toimia seuraavina viikkoina. Ensinnäkin, järjestetäänkö toinen yleisten asioiden neuvoston kokous ennen 3. lokakuuta, jotta siinä voitaisiin käsitellä Kroatian liittymisneuvottelujen alkamista? Toiseksi, kuinka neuvosto aikoo pitää demokraattisesti valitun Euroopan parlamentin ajan tasalla työryhmän toiminnasta? Onko tämä työryhmä toiminnassa lainkaan vai onko sen ainoana tarkoituksena estää liittymisneuvottelut? 
Douglas Alexander,
     Yritän päättää edelliseen vastaukseeni sisältyneen selvityksen ja vastata arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksiin.
Neuvosto pani kesäkuisessa kokouksessaan tyytyväisenä merkille tämän uuden elimen eli työryhmän ja kehotti Kroatiaa jatkamaan oikeansuuntaisia toimiaan. Neuvosto sitoutuikin jatkamaan asian tutkimista heinäkuussa. Se käsitteli asiaa puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan johdolla 18. heinäkuuta pidetyssä kokouksessaan, joka järjestettiin viikko työryhmän kokouksen jälkeen. Kuluvalla viikolla pidetyssä epävirallisessa ulkoministeritapaamisessa Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoasiainministeri Jack Straw sitoutui pyytämään lisäselvitystä kansainvälisen rikostuomioistuimen pääsyyttäjältä. Työryhmä kokoontuu uudelleen syyskuussa tuon selvityksen perusteella.
En pysty tässä vaiheessa ennakoimaan työryhmässä tehtäviä päätelmiä. Neuvosto keskustelee asiasta kuitenkin jatkossa työryhmän päätelmien perusteella. 
Paul Rübig (PPE-DE ).
   – Kun vertaillaan Turkin jäsenyysedellytyksiä Kroatialle määritettyihin edellytyksiin, kohdellaanko näitä kahta valtiota mielestänne yhtäläisesti? On täysin väärin määrittää Kroatialle yksittäinen edellytys ja näin lykätä neuvotteluja. Kun otetaan huomioon Turkin kanssa nyt ilmenevät ongelmat sen ihmisoikeustilanteen ja sen menneisyyden yhteydessä, on tämä vaatimus valtava vääryys. Minä todellakin pyydän teitä noudattamaan Euroopan unionin sääntöjä ja soveltamaan niitä yhtäläisesti molempiin valtioihin. 
Douglas Alexander,
   .  Kaikella kunnioituksella kysyjää kohtaan minusta kysymyksen ensimmäisen ja toisen osan välinen yhteys on kummallinen, koska voin vakuuttaa hänelle, että neuvosto pyrkii vilpittömästi noudattamaan sääntöjä, ja juuri näin me pyrimme tekemään myös Kroatian tapauksessa.
Vaikka tiedostan, että parlamentin kanta on jakautunut Kroatian liittymisen osalta, varmasti vain harvat meistä kiistävät sen, että kansainvälisen oikeusjärjestyksen noudattaminen on yksi Euroopan unionin periaatteista. Tämän vuoksi on tärkeää, että Kroatian tunnustetaan noudattaneen kansainvälistä oikeutta ja selkeitä kansainvälisen oikeuden mukaisia velvoitteitaan kansainvälisen rikostuomioistuimen osalta, ei pelkästään unionin etujen vuoksi vaan myös yleisemmin kaikkien meidän etujen vuoksi, sillä toivomme kansainvälistä oikeutta noudatettavan yleisesti Länsi-Balkanin alueella. On myös tärkeää, ettemme kriittisenä ajankohtana yleisesti vetäydy hyvin selkeästä kannastamme, joka koskee askeleita, jotka Kroatian on otettava.
Puheenjohtajavaltio Yhdistynyttä kuningaskuntaa edustavana ministerinä minusta on outoa, että kysymyksissä viitataan epäsuorasti siihen, että Yhdistynyt kuningaskunta jotenkin vastustaisi Kroatian kaltaisen valtion liittymistä, ottaen huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan pitkäaikaisen sitoutumisen laajentumiseen sekä vakaan käsityksemme, jonka mukaan Kroatian on kyettävä liittymään Euroopan unioniin asianmukaisesti. Ainoana vaatimuksena on yksinkertaisesti se, että Kroatian on noudatettava kansainvälisen rikostuomioistuimen asettamia kansainvälisiä velvoitteitaan. Tämän vuoksi haluan tänään korostaa, että pallo on nyt Kroatian hallituksella, ja toivon parhaillaan tehtävän työryhmän työn osalta Kroatiassa tapahtuvan edistymistä, joka mahdollistaa liittymisen edistymisen vauhdikkaasti. 
David Martin (PSE ).
    Olen hyvin kiitollinen neuvoston puheenjohtajan viimeisestä vastauksesta. Kroatian ei tietenkään pidä aloittaa neuvotteluja EU:n kanssa ennen kuin se täyttää kansainvälisen rikostuomioistuimen asettamat edellytykset. Myöntääkö hän kuitenkin, että tämä on vain yksi tarpeellinen eikä sellaisenaan riittävä edellytys ja että Kroatian on myös käsiteltävä Krajinan serbien kysymystä ja muita merkittäviä seikkoja ennen kuin voimme aloittaa sen kanssa yksityiskohtaiset liittymisneuvottelut? 
Douglas Alexander,
   .  Kuten olen tämän kyselytunnin aikana aiemmissa vastauksissani pyrkinyt esittämään, kaikille Euroopan unionin jäsenyyttä tavoitteleville ehdokasvaltioille on asetettu objektiiviset kriteerit. Niitä sovelletaan yhtä lailla Kroatiaan kuin kaikkiin muihinkin Euroopan unionin mahdollisiin jäsenvaltioihin. Korostan kuitenkin, että tässä nimenomaisessa asiassa, johon on kiinnitetty niin paljon huomiota, Kroatian velvoitteet ovat hyvin selkeät, ja selkeä on myös Kroatialle tarjoutuva mahdollisuus, jos se täyttää kansainvälisen rikostuomioistuimen asettamat velvoitteet. 
Michl Ebner (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, parlamentin työjärjestyksen 166 artiklan 2 kohdan mukaan "työjärjestyspuheenvuoroa koskeva pyyntö on etusijalla kaikkiin muihin puheenvuoropyyntöihin nähden." Puheenvuoroa koskeva pyyntöni on siis täysin perusteltu.
Puheenvuoroa koskeva pyyntöni perustuu 109 artiklan (kyselytunti) 4 kohtaan, jossa viitataan liitteeseen II. Liitteen II otsakkeen "Lisäkysymykset" 4 kohdassa todetaan seuraavasti: "Jäsen voi vastauksen saatuaan esittää kysymystä koskevan lisäkysymyksen. Jäsen voi esittää kaksi lisäkysymystä". Minulla on myös italiankielinen toisinto, jossa todetaan samaa.
Jos virkailija, joka on toistuvasti elehtinyt minulle, ettei minulla ole mahdollisuutta esittää toista lisäkysymystä, tarkistaa kyseisen kohdan toimivaltaisten viranomaisten kanssa, hän ymmärtää, että minulla on todellakin oikeus esittää kysymys nykyisen työjärjestyksen nojalla, jos puheenjohtaja niin päättää liitteen II 6 a kohdan mukaisesti. 
Puhemies. –
   Itse asiassa annamme toimivaltaisten yksiköiden tulkita tämän seikan.
Minä puolestani joka tapauksessa ymmärrän kyselytuntia koskevan työjärjestyksen liitteen siten, että lisäkysymysten osalta on yleisesti suositeltavaa, että puhemies sallii yhden lisäkysymyksen kysymyksen esittäjältä ja yhden tai enintään kaksi lisäkysymystä jäseniltä, jotka mieluiten kuuluvat samaan poliittiseen ryhmään ja/tai edustavat toista jäsenvaltiota kuin kysymyksen esittäjä. Minusta vaikuttaa siltä, että jos tulkitsemme suositusta yhä väljemmin, muutamme syvällisesti kyselytunnin henkeä, sillä sen on suunniteltu etenevän tietyllä tempolla ja mahdollistavan erittäin monien kysymysten esittämisen. Ei ole kyse siitä, että jäsenten annettaisiin niin halutessaan käydä yleistä poliittista keskustelua. Otetaanpa esimerkiksi Kroatia. Täällä saattaa olla 15 tai 20 jäsentä, jotka haluavat esittää lisäkysymyksiä Kroatiasta, mikä johtaisi siihen, ettei muiden parlamentin jäsenten kysymyksiä voitaisi esittää. Sääntö on laadittu tällaisen välttämiseksi.
Jäsen Ebner, olette sanonut sanottavanne. Kysymys on toimitettu toimivaltaisille yksiköille. Saatte virallisen vastauksen. Katson kuitenkin, että kyselytunnin tarkoitus on hyvin selvä. 
Puhemies. –
EUROPOLille on nimitetty uusi johtaja, joka esiintyi varmasti EP:n kansanedustajien edessä kansalaisvapauksien valiokunnassa kesäkuussa 2005, ja EP:n kansanedustajat vierailivat onnistuneesti EUROPOLin päämajassa huhtikuussa 2005. Voiko neuvosto tämän perusteella antaa yksityiskohtaista tietoa siitä, miten se suhtautuu EUROPOLin ja EU:n toimielinten väliseen tulevaan yhteistyön?
Katsooko neuvosto, että nykyiset EUROPOLin ja EU:n toimielinten kesken sovitut vastuujärjestelyt ovat täysin avoimet?
Douglas Alexander,
   .  Puheenjohtajavaltio oli tyytyväinen Europolin uuden johtajan Max-Peter Ratzelin onnistuneeseen tapaamiseen Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan kanssa kesäkuussa. Työskentelemme sekä Euroopan parlamentin että Europolin kanssa parantaaksemme tietojenvaihtoa kahden toimielimen välillä.
Puheenjohtajavaltio on täysin sitoutunut tekemään vastuuvelvollisuusjärjestelmästä mahdollisimman avoimen. Kuten parlamentin jäsenet varmasti tietävät, jäsenvaltiot rahoittavat Europolia suoraan ja se on suoraan vastuussa jäsenvaltioille sekä Europolin hallintoneuvoston että ministerineuvoston kautta. Puheenjohtajavaltio kuitenkin toivoo, että johtaja Ratzel palaa pian Euroopan parlamenttiin käymään jatkokeskusteluja. 
Claude Moraes (PSE ).
    Toisin kuin jäsen Newton Dunn aiemmin, olen iloinen vastauksesta ja tyytyväinen siihen. Voisiko neuvoston puheenjohtaja vahvistaa tai korostaa sitä, mitä Charles Clarke on muutaman viime päivän aikana sanonut, että voidaksemme puuttua terrorismiin ja rajat ylittävään rikollisuuteen – mikä on vaikeampi tehtävä, kuin miltä se kansalaisista aluksi vaikuttaa – meidän on pyrittävä tukemaan Europolia toimimaan koko potentiaalillaan ja mahdollisimman avoimesti sääntöjen mukaan, uuden direktiivin mukaan – jonka totesitte perustellusti olevan tehokas ja hyvä lisä Europoliin – jotta voimme puuttua terrorismiin sen juurilla sekä järjestäytyneeseen rikollisuuteen? 
Douglas Alexander,
   .  Kiitän kysymyksen esittäjän kauniista sanoista ja voin ilokseni antaa vahvistuksen kysymykseen, jonka hän esitti Charles Clarken puheenvuorosta aiemmin tänään täällä parlamentissa.
Jos minun pitäisi määrittää yksi ala, jolla olen asiasta täysin samaa mieltä sisäministerin kanssa, kyseessä on juuri hänen toteamuksensa, jonka mukaan entistä suuremmalla yhteistyöllä, ei eristäytymällä toisistamme, voimme Euroopan unionissa yhdessä vastata tähän todellakin valtioiden rajat ylittävään haasteeseen, ei pelkästään ihmiskauppaan tai huumekauppaan, vaan myös järjestäytyneeseen rikollisuuteen ja terrorismiin.
Sisäministerin tänään täällä parlamentissa esittämä kanta on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen – ja näin ollen myös puheenjohtajavaltion – vankka näkemys, jonka mukaan vain tehokkaalla yhteistyöllä, jota edelleen tuemme Europolissa, pystymme hyödyntämään kaikkien Euroopan täytäntöönpanoviranomaisten mahdollisuuksia, sillä pyrimme yhdessä vastaamaan niiden uhkien haasteeseen, joita olen kuvannut vastauksessani. 
Puhemies. –
Kolumbian hallitus on saanut maan parlamentin hyväksymään puolisotilaallisten ryhmien lähellä olevien kansanedustajien äänekkäästi tukeman lain, joka takaa kyseisten ryhmien jäsenille rankaisemattomuuden ja joka auttaa myös pahamaineisia huumekauppiaita välttämään oikeuden eteen joutumisen.
YK:n ihmisoikeusvaltuutetun edustaja Kolumbiassa ja kaikki ihmisoikeuksia puolustavat järjestöt ovat arvostelleet voimakkaasti kyseistä lakia. EU, erityisesti Iso-Britannia, oli tehnyt selväksi Cartagenassa, että sen Kolumbialle myöntämän tuen jatkumisen ehtona on, että kyseinen demobilisaatio tapahtuu laillisessa järjestyksessä.
Millaisen asenteen neuvosto aikoo omaksua Kolumbian hallitusta kohtaan tämän tehtyä kyseisen päätöksen, jolla suositaan rikoksiin ihmisyyttä vastaan syyllistyneitä ja haitataan vakavasti uhrien oikeuksia, totuutta, oikeudenmukaisuutta ja hyvitystä koskevien vaatimusten toteutumista?
Aikooko neuvosto jatkaa poliisiyhteistyön kehittämistä sellaisen maan kanssa, joka tekee kyseisenlaisia palveluksia terroristeille ja pahamaineisille huumekauppiaille?
Douglas Alexander,
   .  Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeusvaltuutettu on tiedottanut neuvostolle alustavista reaktioista oikeutta ja rauhaa koskevaan lakiin. Ihmisoikeusvaltuutettu kiinnitti huomiota lain puutteisiin, kuten rankaisemattomuuteen, säännöksiin vakavien rikosten tutkimuksista sekä uhreille kuuluviin korvauksiin ja hyvityksiin.
Euroopan unionin valtuuskuntien päälliköt saivat tehtäväkseen laatia syyskuuksi huolellisen analyysin kyseisestä lainsäädännöstä sekä suosituksen Euroopan unionin toimintatavoiksi ottaen huomioon joulukuussa 2004 annetut neuvoston päätelmät valmistellakseen neuvoston perusteellista ja laaja-alaista arviota tilanteesta. Tässä yhteydessä he toteuttavat laajan kuulemisen, joka kattaa niin hallituksen, kansalaisyhteiskunnan, 24:n ryhmän kuin Yhdistyneet Kansakunnat.
Mitä tulee poliisiyhteistyöhön, neuvosto on vakuuttunut, että poliisien kouluttaminen Kolumbiassa Euroopan unionin arvojen ja normien mukaisesti on omiaan edistämään turvallisuutta ja ihmisoikeuksien entistä laajempaa noudattamista. 
Vittorio Agnoletto (GUE/NGL ),
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minusta vastaus vaikuttaa hyvin epämääräiseltä ja sillä lykätään päätöksenteko epämääräiseen tulevaisuuteen.
Kyseessä on laki, joka käytännössä vakinaistaa puolisotilaallisen henkilöstön ja tarjoaa järjestäytyneille rikollisille ja huumekauppiaille mahdollisuuden liittyä puolisotilaalliseen henkilöstöön ja hyödyntää näin uutta lakia. Myös Amnesty International on kritisoinut tiukasti lakia ja todennut, ettei demilitarisointi ja kotiuttaminen todellisuudessa ole toteutunut.
Pyydän tämän vuoksi hyvin täsmällistä vastausta rahoitusta koskevaan kysymykseen: aikooko Euroopan unioni edelleen rahoittaa tällaista hanketta, jolla pyritään virallisesti joukkojen kotiuttamiseen, mutta todellisuudessa tarjotaan tukea puolisotilaallisille joukoille? 
Douglas Alexander,
   .  Kuuntelin tarkkaan kysyjän lisäkysymyksen. Ehdotan kunnioittavasti, että jos hän on huolissaan ja haluaa perusteellisen vastauksen, tämä osoittaa oikeaksi sen, mihin pyrimme, kun pyysimme EU:n valtuuskuntien johtajia laatimaan hyvin yksityiskohtaisen lausunnon siitä, mitä Euroopan unionin päätöksentekomenettelyssä olisi syytä tietää.
On tietenkin kyse siitä, että unioni on sitoutunut auttamaan Kolumbiaa ratkaisemaan sisäisen aseellisen selkkauksen, laittoman huumekaupan ja ihmisoikeusrikkomuksien toisiinsa liittyvät ongelmat, joista kysyjä on perustellusti huolissaan. Joulukuussa annetuissa neuvoston päätelmissä korostettiin asianmukaisen oikeuskehyksen luomisen merkitystä, jotta voidaan käsitellä totuutta, oikeutta ja hyvityksiä kyseisen aseellisen selkkauksen uhreille.
Toistan kuitenkin sen, mitä totesin alkuperäisessä vastauksessani, että ottaen huomioon tarpeet ja kysyjän esittämien seikkojen vakavuuden vastuullamme on varmistaa, että päätöksemme perustuvat tarkkaan analyysiin Kolumbian tämänhetkisestä todellisesta tilanteesta. 
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kysyä neuvoston puheenjohtajalta onko hän samaa mieltä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan unionin ministerineuvoston pääsihteerin Javier Solanan lausunnoista, joissa tuetaan Kolumbian presidentti Uriben pyrkimyksiä, ja uskooko hän, että järkyttäviin rikoksiin syyllistyneiden, kuten puolisotilaallisten joukkojen, aseista luopuminen on hyvä vai paha uutinen. Haluan myös tietää, katsooko hän, että Kolumbian parlamentin kaltaisen demokraattisesti valitun elimen päätös voisi olla laiton. 
Douglas Alexander,
   . Ymmärrän, että Euroopan unioni voisi osallistua virallisemmin kannattamalla oikeaan aikaan poliittisesti meneillään olevaa rauhanprosessia, johon arvoisa parlamentin jäsen viittasi. Tämä voi kuitenkin tapahtua vasta kun Kolumbian hallitus on luonut laaja-alaisen oikeuskehyksen. Tilanne ei ole muuttunut, ja unioni tutkii parhaillaan huolellisesti Kolumbian uuttaa lainsäädäntöä, oikeutta ja rauhaa koskevaa lakia, joka hyväksyttiin kesäkuun lopussa, punnitakseen täyttyvätkö edellytykset nyt. 
James Hugh Allister (NI ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kun kyseessä on suvereeni hallitus, eikö ole aina tärkeää, toisin kuin kysyjän mielestä, säilyttää aina tasapaino? Onko neuvosto tätä koskien jo keskustellut ja tehnyt päätöksiä sen häpeällisen tosiseikan johdosta, että kolme tuomittua kansainvälistä terroristia, jotka pakoilevat oikeutta Kolumbiassa, ovat saaneet turvapaikan Euroopan unionin jäsenvaltiossa, Irlannin tasavallassa? Hyväksyykö neuvosto tilanteen, ja jos se ei sitä hyväksy, mitä toimia ehdotetaan? 
Douglas Alexander,
   .  Olen vastatessani kysyjille tämän iltapäivän aikana tehnyt selväksi eron niiden asioiden välillä, joihin voidaan kohtuudella odottaa vastausta puheenjohtajavaltiolta, ja niiden asioiden välillä, jotka puolestaan kuuluvat yksittäisten jäsenvaltioiden hallituksille.
Tapaus, johon arvoisa parlamentin jäsen viittaa, niin kutsuttu Kolumbia kolme, on Irlannin hallituksen ja Kolumbian hallituksen välinen asia. Irlannin viranomaisten tehtävänä on käsitellä mahdollista Kolumbian hallituksen luovuttamispyyntöä, jos näin päätetään, mutta asia kuuluu Irlannin viranomaisille. Tämän vuoksi katson, etten voi tässä vaiheessa sanoa muuta. 
Puhemies. –
Sisältyykö puheenjohtajavaltio Ison-Britannian ensisijaisiin tavoitteisiin pyrkimys varmistaa sääntely-ympäristön yhtäläiset kilpailuedellytykset koko EU:n alueella postipalvelujen kaltaisilla aloilla lisääntyvän sääntelyn epäsymmetrian poistamiseksi? Kun otetaan huomioon, että kansallisten sääntelyviranomaisten riippumattomuudessa ja tehokkuudessa on suuria eroja, mihin toimiin puheenjohtajavaltio on suunnitellut ryhtyvänsä sen varmistamiseksi, että brittiläiset yritykset, jotka toimivat tiukkojen kansallisten sääntelyjärjestelmien alaisina, eivät ole epäedullisessa asemassa niihin kilpailijoihin verrattuna, jotka hinnoittelun ja tulostavoitteiden suhteen nauttivat paljon suuremmasta vapaudesta kotimarkkinoillaan?
Douglas Alexander,
   .  Sääntelyviranomaisten välinen entistä parempi viestintä ja yhteistyö on tärkeää sisämarkkinoiden sulavalle toiminnalle. Hiljattain antamassaan raportissa postipalveludirektiivin soveltamisesta komissio ehdotti yhteistyön lisäämistä ja todellakin myös vertailuanalyysia kansallisten sääntelyviranomaisten kesken, joko kahdenkeskisesti tai postipalveludirektiiviä käsittelevässä komiteassa, alalla kenties vielä jäljellä olevien säännöttömyyden ratkaisemiseksi.
Vertailuanalyysien lisäksi meidän olisi tarkasteltava myös Solve-it -järjestelyn kaltaisia aloitteita. Tällaisissa aloitteissa rohkaistaan sääntelyviranomaisia kommunikoimaan suoraan keskenään ongelmien ratkaisemiseksi.
Meidän on myös huolehdittava siitä, että nykyistä lainsäädäntöä tarkastellaan, jotta nähdään onko sillä saavutettu perustavoitteet. Televiestintä- ja energia-asioiden neuvosto käsittelee joulukuun istunnossaan komission täytäntöönpanoraportteja näillä aloilla. 
Struan Stevenson (PPE-DE ).
    Parlamentissa on niin paljon skotteja, että jos valitsemme yhteisen kielen, se voisi nähdäkseni olla skotin kieli.
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa vastauksesta, ja hän vastasi tietyllä tavalla jo lisäkysymykseenikin. Hän vaikuttaa olevan samaa mieltä kanssani siitä, että tällä hetkellä tilanne ei ole tasapuolinen, mikä aiheuttaa epäsymmetriaa. Mitä konkreettisia ehdotuksia neuvosto siis suunnittelee parantaakseen kansallisten sääntelyviranomaisten välistä koordinointia varmistaakseen, että todella saadaan aikaan aidosti vapaat ja tasapuoliset sisämarkkinat kaikille toimijoille? 
Puhemies. –
   Hyvä Stevenson, en tiedä, käännetäänkö meillä skotin kielestä, mutta todennäköisesti joudumme käyttämään toista Yhdistyneessä kuningaskunnassa puhuttua kieltä, jota monet täällä käyttävät. 
Douglas Alexander,
   .  Olen viimeksi nähnyt näin paljon skotteja koolla todennäköisesti Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksessa, mutta rohkeuteni ei varmasti riitä tällaisen ehdotuksen tekemiseen Lontoossa.
Arvoisan parlamentin jäsenen esittämä seikka on asia, josta minulla on jonkin verran omakohtaista kokemusta, koska olen toiminut Yhdistyneen kuningaskunnan postipalveluista vastavana ministerinä kauppa- ja teollisuusministeriössä. Olin tuolloin tietoinen kysyjän esittämästä huolesta. Voin vakuuttaa teille, että asiasta ollaan tietoisia, paitsi puheenjohtajavaltiossa, myös jäsenvaltioissa.
Mitä tulee konkreettisiin kansallisten sääntelyviranomaisten yhteistyötoimiin, toistan sen, mitä sanoin aiemmassa vastauksessani. Postidirektiivin soveltamisessa ja erityisesti komission julkistamassa raportissa komissio suositteli voimakkaasti kansallisten sääntelyviranomaisten yhteistyön lisäämistä, ja annamme tälle kaiken tukemme. On saatava aikaan tasapaino komission alalla tarjoaman rakentavan näkemyksen sekä kansallisten sääntelyviranomaisten entistä tiiviimmän osallistumisen välillä, mikä on varmasti niiden yhteisten etujen mukaista, jotta voidaan taata tasapuoliset toimintaedellytykset. 
Gary Titley (PSE ).
    Onko neuvoston puheenjohtaja samaa mieltä kanssani siitä, että ongelman syynä on osittain se, että eri valtiot toteuttavat vapauttamista eri tahdissa? Yhdistyneessä kuningaskunnassa vapauttaminen on pian täysin toteutunut, kuten myös Saksassa ja Alankomaissa, ja tämä tarkoittaa, että 60 prosenttia markkinoista on vapautettu. Komission tuleva raportti viimeisistä vaiheista kohti täydellistä vapauttamista vuonna 2009 onkin näin ollen ratkaiseva tekijä, jossa käsitellään sääntelyviranomaisia, markkinoille pääsyä sekä varattujen ja muiden kuin varattujen palvelujen erilaista alv-kohtelua, joka on hyvin herkkä ala, jota on tarkasteltava huolellisesti. 
Douglas Alexander,
   .  Olen yhtä mieltä arvoisan parlamentin jäsenen esittämistä seikoista. Voin vakuuttaa teille, että toimiessani postipalveludirektiivistä vastaavana Yhdistyneen kuningaskunnan ministerinä, nämä olivat asioita, joista sain selvästi kuulla viestintäalan työntekijöiden liitolta, saati sitten Royal Maililta ja muilta. Olen siis tietoinen huolista joita on esitetty useissa jäsenvaltioissa toteutuneesta markkinoiden suhteellisesta vapauttamisesta sekä myöskin markkinoiden avoimuudesta tällä hetkellä.
Mitä tulee erityisesti arvonlisäveroon ja sääntelyn epäsymmetriaan, komissio on ehdottanut tätä koskevan alv-direktiivin tarkistusta. Neuvosto ei ole vielä päässyt sopimukseen ehdotuksesta ja se on ymmärtänyt, että komissio tutkii parhaillaan tapoja, joilla voidaan saavuttaa yhteinen tulkinta nykyisestä kehyksestä. Näiltä osin odotamme työn tuloksia. 
Puhemies. –
Kymmenen ihmisoikeuksia ja -vapauksia käsittelevää YK:n erityisasiantuntijaa ilmaisi hiljattain laatimassaan julkilausumassa huolensa Zimbabwessa tapahtuneista laajoista pakkohäädöistä ja näiden yhteydessä esiintyneistä ihmisoikeusrikkomuksista. Lisäksi he nostivat esiin häädöistä seuranneet kielteiset vaikutukset veden ja ruuan jakeluun, koulutukseen ja terveydenhuoltoon sekä HIV:n/AIDSin hoitoon.
Voiko neuvosto toimittaa ajan tasalla olevan katsauksen Zimbabwen tilanteesta YK:n erityislähettilään ja samalla YK:n asuinyhteisökeskuksen pääjohtajan Anna Tibaijukan maahan tekemän pidennetyn vierailun jälkeen?
Douglas Alexander,
   . (EN) Neuvoston vastuulle ei kuulu raportoida tilanteesta Yhdistyneiden Kansakuntien erityislähettilään tiettyyn valtioon kohdistuvan vierailun jälkeen. Olen kuullut luotettavista lähteistä, että YK:n erityislähettiläs Anna Kajumulon raportti on saatavilla Yhdistyneiden Kansakuntien tavanomaisista lähteistä.
Neuvoston vuosittaisessa raportissa Euroopan parlamentille YUTP:n pääkohdista ja valinnoista neuvosto luonnollisesti raportoi tilanteesta kyseisessä valtiossa. 
Liam Aylward (UEN ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on täysin häpeällistä, että jopa 700 000 ihmistä on häädetty kodeistaan ja heidän talonsa ja yrityksensä on tuhottu täysin. Käsittääkseni verivarastot ovat lähes ehtyneet. Yhdistyneet Kansakunnat organisoi kansainvälistä vetoomusta humanitaarisen ja muun avun saamiseksi. Kansainvälisellä yhteisöllä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin tehdä yhteistyötä näiden onnettomien ihmisten auttamiseksi. Eikö ole pöyristyttävää, että selvän tyrannin ja tämän kumppaneiden johtama järjestelmä voi jatkaa valtion ja kansan hävittämistä ilman rangaistusta?
Douglas Alexander,
   .  Olen täysin samaa mieltä arvoisan parlamentin jäsenen kanssa ja pahoittelen kyseisen hallituksen toimia sekä kansan köyhtymistä kyseisessä valtiossa pitkään jatkuneen sortovallan seurauksena. Euroopan unioni kehottaa edelleen Zimbabven hallitusta tekemään yhteistyötä kansainvälisissä avustustoimissa, jotka valitettavasti ovat osoittautuneet tarpeellisiksi, sekä sallimaan humanitaarisen avun jakamisen ilman poliittista puuttumista asiaan. Euroopan unioni painostaa valtion hallintoa myös sanktioin. Zimbabven demokraattinen oppositio ja kansalaisjärjestöt tukevat sanktioita, jotka osoittavat, että Euroopan unioni pyrkii määrätietoisesti tulemaan kuulluksi ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota koskevissa asioissa.
Pahoittelen tilannetta ja toivon sen pian muuttuvan. Odotan tämän vuoksi mielenkiinnolla Yhdistyneiden Kansakuntien erityislähettilään laatimaa raporttia. 
Puhemies. –
Myanmarin viranomaiset vapauttivat hiljattain 249 poliittista "vankia" ympäri maata. Heidän joukossaan oli tiettävästi kaksi tunnettua journalistia ja yhä pidätettynä olevan kansallisen demokratialiiton (NLD) johtajan Aung San Suu Kyin avustaja, mitä on pantava tyytyväisenä merkille.
Onko neuvosto samaa mieltä siitä, että Myanmarin viranomaisten olisi poistettava jäljellä olevat poliittisia johtajia koskevat pakotteet ja aloitettava poliittinen vuoropuhelu kaikkien osapuolten kanssa?
Aikooko neuvosto kehottaa Myanmarin sotilashallintoa poistamaan kaikki demokratialiikkeen johtajaa ja Nobelin rauhanpalkinnon voittajaa Aung San Suu Kyitä koskevat pakotteet ja lopettamaan ensimmäiseksi hänen kotiarestinsa?
Douglas Alexander,
   .  Euroopan unioni korosti, että arvoisan parlamentin jäsenen mainitsema poliittisten vankien vapauttaminen oli toivottu edistysaskel kohti kansallista sovittelua Burmassa. Euroopan unioni on toistuvasti vaatinut Aung San Suu Kyin vapauttamista, viimeksi 17. kesäkuuta hänen 60-vuotispäivänsä alla. Euroopan unioni toivoi tuolloin, että tämä olisi hänen viimeinen vangittuna viettämänsä syntymäpäivä, ja kehotti rauhan ja kehityksen neuvostoa (SPDC) vapauttamaan hänet, U Tin Oon sekä muut poliittiset vangit välittömästi.
Euroopan unioni on sitoutunut tukemaan kansalliseen sovintoon, ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja demokratiaan tähtäävää prosessia Burmassa ja vaatii edelleen SPDC:tä ryhtymään aitoon vuoropuheluun NLD:n ja muiden etnisten ryhmien edustajien kanssa rauhanomaisten poliittisten ratkaisujen löytämiseksi. Euroopan unioni tukee Aung San Suu Kyin tavoin lähestymistapaa, jossa Burman pitkään jatkuneet poliittiset ongelmat ratkaistaan vuoropuhelulla ja ilman väkivaltaa. Unioni odottaa myös kaikkien poliittisten vankien välitöntä ja ehdotonta vapauttamista, jotta kaikki yhteiskunnalliset ja poliittiset voimat voivat osallistua sovitteluprosessiin.
Euroopan unioni on tuonut julki edellä esitetyt huolensa Burman johtajille useaan otteeseen, viimeksi Kiotossa 6. toukokuuta ASEANin ministerikokouksen yhteydessä järjestetyssä tapaamisessa. Tapaamisen yhteydessä Euroopan unioni luovutti luettelon poliittisista vangeista, joiden vapauttamista vaadittiin kiireellisistä humanitaarisista syistä. Unioni toi julki huolensa Burman tilanteesta myös EU-ASEANin ministerikokouksessa ja ARF:n ministeritapaamisessa 28. ja 29. heinäkuuta Laosissa. 
Brian Crowley (UEN ).
    Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen vastauksestaan ja tiedosta, että toimia on toteutettu ja asioita sanottu ääneen. Onko arvoisa ministeri tietoinen siitä, että Indonesian ulkoministeri on hiljattain puuttunut asiaan näkyvällä tavalla ja aikoo esitellä asian YK:n yleiskokouksessa myöhemmin tänä vuonna? Voinko pyytää neuvostoa ja erityisesti neuvoston puheenjohtajaa tukemaan Indonesian ulkoministeriä, jotta varmistetaan kaikkien poliittisten vankien ja erityisesti Aung San Suu Kyin vapauttaminen? 
Douglas Alexander,
   .  Olen vilpittömän kiitollinen arvoisalle parlamentin jäsenelle hänen esittämästään kysymyksestä ja kunnioitan hänen pitkään jatkunutta paneutumistaan asiaan.
Olin ennen Eurooppa-ministerin tehtäviin siirtymistäni itse vastuussa Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeriössä Etelä-Aasiasta ja Kaakkois-Aasiasta ja minulla oli tähän kysymykseen liittyen mahdollisuus tavata itse ASEAN-lähettiläät Lontoossa. Korostin heille suoraan muiden Aasian valtioiden ratkaisevaa asemaa siinä, että kyseinen hallinto ymmärtää täysin kansainvälisen asenteen voiman.
Euroopan unioni jatkaa tietenkin tukeaan niin kansainvälisille kuin Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen pyrkimyksille painostaa hallintoa jatkamaan kansallisen sovittelun prosessia, jota me kaikki toivomme, sekä ottamaan pikaisesti huomioon syvän huolemme poliittisten vankien perusteettomasta vapaudenriistosta. 
Puhemies. –
YK:n apulaispääsihteerin Jan Egelandin mukaan eräs avustusjärjestö on hoitanut Darfurissa neljän kuukauden aikana 500:ttä seksuaalisen väkivallan uhria, ja luku on vain murto-osa Sudanin Darfurin maakunnassa esiintyneistä tapauksista. Lisäksi Egeland on kertonut, että kyseisellä alueella elävien naisten ja lasten raiskaukset ja pahoinpitelyt ovat olleet järjestelmällisiä.
Yhtyykö neuvosto näkemykseen, että Sudanin viranomaiset ovat sulkeneet silmänsä näiltä julmuuksilta ja että kansainvälisen yhteisön on tehostettava pikaisesti toimiaan, jotta voidaan suojella viattomia siviilejä tällaiselta raakalaismaiselta käytökseltä ja lopettaa Sudanissa vallitseva rankaisemattomuuden kulttuuri? 
Douglas Alexander,
   .  Neuvosto on eri yhteyksissä tuominnut Darfurissa tapahtuneet valtavat ihmisoikeusrikkomukset, myös naisten järjestelmällisen raiskauksen, ja vaatinut teoista kaikilla tasoilla vastuussa olevia vastuuseen ihmisoikeusrikkomuksista ja kansainvälisen humanitaarisen oikeuden rikkomisesta.
Euroopan unioni kannatti voimakkaasti kansainvälisen tutkimuskomission perustamista Darfuriin tutkimaan ihmisoikeusrikkomuksia ja kansainvälisen humanitaarisen oikeuden rikkomista. Tutkimuskomissio totesi, että hallituksen joukot ja aseistetut joukot syyllistyivät umpimähkäisiin hyökkäyksiin, myös raiskauksiin ja muuhun seksuaaliseen väkivaltaan, kaikkialla Darfurissa laaja-alaisesti ja järjestelmällisesti. Komission toteamukset toimitettiin kansainväliselle rikostuomioistuimelle.
EU on osoittanut yli 150 miljoonaa euroa Sudanin humanitaariseen ohjelmaan. Tähän kuuluu myös rahoitus suojeluun ja seksuaalisen väkivallan uhrien hoitoon osallistuville Yhdistyneiden Kansakuntien virastoille ja kansalaisjärjestöille Darfurissa. Euroopan unioni on osoittanut myös 92 miljoonaa euroa Afrikan rauhanrahastosta Afrikan unionin Sudanin lähetystölle. Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin viimeisimmässä raportissa todetaan, että Afrikan unionin ja sen joukkojen läsnäolosta seurasi välittömästi niin seksuaalisen kuin sukupuoleen perustuvan väkivallan ja muiden ihmisoikeusrikkomusten väheneminen.
Neuvosto suhtautui 23. toukokuuta 2005 antamissaan päätelmissään myönteisesti päätöslauselmaan, jonka YK:n ihmisoikeustoimikunta antoi Sudanin ihmisoikeustilanteesta 61. istunnossaan. Päätöslauselmassa ilmaistaan syvä huoli Darfurin ihmisoikeustilanteesta, myös sukupuoleen perustuvasta väkivallasta, tuomitaan naisiin ja tyttöihin kohdistuva seksuaalinen väkivalta ja kehotetaan kaikkia konfliktin osapuolia suojelemaan naisia ja tyttöjä seksuaaliselta ja muulta väkivallalta. Neuvosto kehotti Sudanin hallitusta panemaan täytäntöön kaikki päätöslauselmassa esitetyt suositukset.
Ihmisoikeusasioita, myös seksuaalista väkivaltaa, käsitellään jatkuvasti Sudanin hallituksen kanssa käytävässä poliittisessa vuoropuhelussa. Viimeksi näin tehtiin kesäkuussa, Euroopan unionin troikan esiintulossa Khartumissa. Kyse oli kahden -järjestön henkilöstöön kuuluvan pidätys, kun näitä syytettiin väärän tiedon levittämisestä Darfurin seksuaalisesta väkivallasta. 
Seán Ó Neachtain (UEN ).
    Kiitän neuvoston puheenjohtajaa vastauksesta ja tiedoista. Toivon hänen kuitenkin olevan kanssani yhtä mieltä siitä, että Darfurissa tapahtuvat kauheudet edellyttävät lisähuomiota, sillä 180 000 ihmistä on kuollut kahdessa vuodessa ja yli kaksi miljoonaa on ajettu kodeistaan. Eikö neuvoston puheenjohtaja ole samaa mieltä siitä, että kansainvälisen yhteisön, Euroopan unioni mukaan luettuna, on tehtävä enemmän, sillä tämä on jatkunut aivan liian kauan? 
Douglas Alexander,
   .  Ottaen huomioon valtiossa tapahtuneiden julmuuksien laajuuden, toivotaan luonnollisesti pikaista toimintaa. On selvää, että rikoksiin syyllistyneiden koskemattomuutta ei hyväksytä, vaan niistä vastuussa olevat on saatava oikeuden eteen pikaisesti. Tämän vuoksi Euroopan unioni kannatti voimakkaasti Darfurin asian saattamista kansainvälisen rikostuomioistuimen ratkaistavaksi, ja se oli nähdäkseni merkittävä edistysaskel kaipaamassamme kehityksessä.
Olemme myös tehneet selväksi, että kaikkien osapuolten on tehtävä yhteistyötä rikostuomioistuimen kanssa. Syyttäjä katsoi jo 6. kesäkuuta, että hänellä on riittävästi näyttöä tehtyjen rikosten laajuudesta ja luonteesta voidakseen toimivaltansa mukaisesti aloittaa virallisen tutkimuksen, ja hän teki päätöksensä itsenäisesti. Vaikka tiedostankin voimakkaan tarpeen tehdä asialle jotain pikaisesti, meidän on kunnioitettava sitä, että tuomioistuimessa on meneillään tutkintavaihe. Tuomioistuin tarvitsee kansainvälisen yhteisön tukea, ja tämä koskee myös Euroopan unionia, jos toivomme sen voivan täyttää turvallisuusneuvostolta saamansa tehtävän.
Voin vakuuttaa kysyjälle, että olen tietoinen nopeaa ratkaisua koskevasta toiveesta, mutta luotan siihen, että asia etenee kansainvälisen rikostuomioistuimen kautta. Voin vakuuttaa, että tuemme jatkuvasti kansainvälistä rikostuomioistuinta sen pyrkimyksissä varmistaa, ettei kukaan voi syyllistyä tällaisiin kauheisiin rikoksiin rankaisematta. 
Puhemies. –
   Kyselytunti päättyy tähän.
Kysymyksiin nro 1337 vastataan kirjallisesti.(1)

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Svenssonin laatima naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietintö (A6-0250/2005) sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä terveydenhoitojärjestelmässä (2004/2218 (INI)). 
Eva-Britt Svensson (GUE/NGL ),
   – Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä minulle suodusta mahdollisuudesta laatia tämä tärkeä mietintö, joka koskee sukupuoleen perustuvaa syrjintää terveydenhoitojärjestelmässä. Haluan kiittää kaikkia niitä kollegojani, jotka ovat osoittaneet suurta kiinnostusta ja sitoutumista mietintöä kohtaan ja jotka ovat edistäneet sitä arvokkaalla tavalla. 
Se, kumman sukupuolen satumme saamaan, on yhtä tärkeä terveyteen vaikuttava tekijä kuin sosiaalinen ja taloudellinen asema ja etninen alkuperä. Kairossa vuonna 1994 ja Pekingissä vuonna 1995 pidettyjen YK:n maailmankokousten seurauksena sukupuoleen perustuva syrjintä terveydenhoitojärjestelmässä on otettu asialistalle. Valitettavasti se ei ole vaikuttanut juurikaan toimintaan sen enempää kansallisella kuin EU:n tasollakaan. Naisten terveyttä pidetään edelleen usein seksuaali- ja lisääntymisterveyden synonyyminä. On selvää, että naisten terveys on monimutkaisempi asia. 
Haluan mainita muutamia esimerkkejä sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä. Akuuteista sydänvaivoista kärsivät naiset joutuvat odottamaan ambulanssia kauemmin kuin miehet. Samantyyppiset sydänsairaudet aiheuttavat edelleen suurempaa kuolleisuutta naisten kuin miesten keskuudessa. Näköongelmista kärsivillä naisilla ei ole vieläkään yhtäläistä pääsyä kaihileikkauksiin. Vaikka naisiin kohdistuva väkivalta muodostaa laajan kansanterveysongelman, se on pysynyt lähes näkymättömänä ilmiönä lääketieteellisessä koulutuksessa ja lääkinnällisessä hoidossa. Miehet ovat edelleen useimmiten normina lääketieteellisessä tutkimuksessa ja uusien lääkkeiden kehittämisessä.
Tässä mietinnössä keskitytään kahteen eri alueeseen. Ensimmäinen koskee samasta tai samantyyppisestä sairaudesta kärsivien miesten ja naisten hoitoeroihin liittyvien toimien käsittelemistä. Toinen koskee naisten terveyttä lähes yksinomaan naisia koskevien naistentautien näkökulmasta. Esimerkkeinä voidaan mainita rintasyöpä, osteoporoosi, syömishäiriöt nuorten naisten keskuudessa sekä naisiin kohdistuva väkivalta kaikissa muodoissaan – fyysinen ja psyykkinen väkivalta, sukuelinten silpominen, seksiorjakauppa, prostituutio ja niin edelleen. 
Sukupuoleen perustuva syrjintä käy hyvin selvästi ilmi, kun tarkastellaan tehtyjä tutkimuksia. Esimerkiksi eräässä ruotsalaisessa ihosairauksien hoitoon erikoistuneessa terveyskeskuksessa tehty analyysi paljastaa, että miehiä ja naisia hoidetaan hyvin eri lailla. Miehet saivat esimerkiksi kalliimpaa valohoitoa, kun taas naiset lähetettiin kotiin lääkevoidemääräyksen kanssa. Kustannusten osalta tutkimuksen johtopäätöksenä oli, että jos naisia hoidettaisiin yhtä tehokkaasti kuin miehiä, naisten hoitokustannukset nousisivat yli 61 prosenttia. Jos toisaalta hoitonormiksi otetaan naisten hoidon tehokkuus, hoitomenoissa saavutettaisiin 33 prosentin säästöt. Haluan myös mainita, että esimerkkitapauksessa lääkärit, jotka syyllistyivät syrjintään lääkemääräyksiä kirjoittaessaan, olivat naisia. Tämä osoittaa, että sukupuoleen perustuva syrjintä leimaa niin miesten kuin naistenkin ajattelutapaa. 
Jotta sukupuoleen perustuvaa syrjintää voidaan torjua, tutkijoiden ja muiden tahojen on päästävä tarkastelemaan sukupuolesta riippumattomia terveydenhoidon tilastoja. Ilman tietoja ja tietämystä on mahdoton todistaa, miten sukupuoleen perustuva syrjintä tosiasiassa ilmenee. Ilman tällaista tietoa emme voi myöskään tehdä mitään ongelmille. On tosiaan korkea aika ryhtyä toimiin, jotta voisimme puhua oikeudenmukaisesta ja tasapuolisesta hoidosta. 
Sukupuoleen perustuva syrjintä terveydenhoitojärjestelmässä on yhtä tärkeä tekijä kuin sosiaalinen ja taloudellinen asema ja etninen alkuperä. Tämä on otettava huomioon pyrittäessä luomaan oikeudenmukainen ja tasapuolinen terveydenhoitojärjestelmä. 
Haluan myös korostaa, että pääsy seksuaali- ja lisääntymisterveyspalvelujen ja perhesuunnittelun piiriin ovat tärkeitä välineitä naisten terveydenhoidon kannalta. Niiden ansiosta naisten on myös mahdollista osallistua täysin yhteiskunnan toimintaan ja torjua köyhyyttä sekä köyhyyden jatkuvaa naisistumista. 
Markos Kyprianou,
   . Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin onnitella esittelijä Svenssonia ja tietenkin naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan jäseniä hyvin tärkeästä työstä, jonka he ovat tehneet laatiessaan tämän mietinnön. 
On totta, että siitä päivästä lähtien, kun otin virkani haltuuni ja ryhdyin tarkastelemaan terveydenhoitoon liittyviä asioita, huomasin, että niihin liittyy tosiaan sukupuolinen ulottuvuus – sukupuolien välinen ero. 
Mainitsen esimerkiksi tupakoinnin; on käynyt ilmi, että entistä useammat naiset, erityisesti nuoret naiset, tupakoivat siinä harhaluulossa, että he voivat hallita painoaan tupakoinnin avulla. Olemme tietoisia yhteiskunnallisista ongelmista, jotka liittyvät nuorten naisten painoon, ja tätä käytetään nyt hyväksi tupakoinnin edistämiseksi. 
Totean HI-viruksesta/aidsista, että tautitapauksien määrä kasvaa valitettavasti Euroopan unionissa nuorten ja erityisesti naisten parissa. Tämä on huolestuttavimpia kyseiseen tautiin liittyviä tekijöitä. Mainitsen myös alkoholikysymyksen. Alkoholin kulutus on nimittäin lisääntynyt limuviinojen ansiosta; ne on tarkoitettu naisten kulutukseen, ja naiset käyttävät niitä ensisijaisesti. Tähän liittyvät myös tilanteesta aiheutuvat sosiaaliset ongelmat. 
Näin ollen pidän tietenkin mietintöä hyvin tärkeänä ja otan siihen sisältyvät ehdotukset hyvin vakavasti huomioon, kuten muutkin komission jäsenet. On sanottava heti alkajaisiksi, että monet mietinnössä tarkastellut asiat kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Voimme kuitenkin hyödyntää ehdotuksia, suosituksia, avointa koordinointimenetelmää ja suuntaviivoja kehittääksemme parlamentin ja komission yhteistä politiikkaa, jotta saisimme jäsenvaltiot vakuuttuneiksi sen soveltamisesta. 
Haluan myös viitata nopeasti eräisiin seikkoihin: sekä vuoden 2006 ohjelmassa että uudessa terveysohjelmassa otetaan huomioon sukupuolinen ulottuvuus ja edistetään sitä, aivan kuin mietinnössä ehdotetaan. Vuoden 2006 ohjelman tupakointikysymyksen osalta kohdistamme huomiomme nuoriin naisiin. Sama pätee alkoholiin; strategiaan, jonka esittelen tulevan vuoden aikana, sisältyy erityinen nuoria naisia koskeva ulottuvuus. 
Sama koskee mielenterveyttä, jota lähestytään sukupuolisen ulottuvuuden kriteerien pohjalta. Mielenterveyttä koskevassa vihreässä kirjassa, joka julkaistaan lokakuussa, korostetaan myös tätä asiaa. Ilmoitamme pian rintasyöpäseulonnan uusista suuntaviivoista ja olemme ulottaneet toimemme myös kohdunkaulasyövän torjumiseen. Uskomme, että ensimmäinen suuntaviivapaketti valmistuu vuoden loppuun mennessä. Tämä osoittaa, että otamme todellakin huomioon tämän ulottuvuuden. 
Totean lopuksi, että on hyvin tärkeää – otan tämän huomioon ja aion edistää sitä komissiossa – kerätä tietoa, todella ajantasaista tietoa, jonka avulla saamme tietää sukupuolien välisen eron todellisen ulottuvuuden terveydenhoitoalalla. Näin voimme itse jäsenvaltioiden lisäksi suunnitella strategiaamme muilta osin. Aiomme esimerkiksi vuonna 2006 määritellä indikaattorit, jotka koskevat naisten terveydenhoitoa ja vaihdevuosia, kuten endometrioosi-indikaattorin, joka on tietenkin erittäin tärkeä. 
Haluan sanoa lopuksi, että aiomme yhdessä kollegani Verheugenin kanssa ilmoittaa aloitteesta, johon on tarkoitus ryhtyä lääketeollisuuden alalla. Otamme tässä yhteydessä huomioon tarpeen omaksua erilainen lähestymistapa naisiin potilastietojen alalla, kun on kyse sellaisten lääkkeiden käytöstä, jotka vaikuttavat eri tavalla naisiin kuin miehiin, kuten mietinnössä todetaan aivan oikein. Tätä minun ei tarvitse analysoida enempää.
Seuraan keskustelua erittäin kiinnostuneena. 
Anna Záborská,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ensinnäkin kiittää jäsen Svenssonia, joka on tarttunut aloitteeseen mietinnön laatimiseksi. Haluan sanoa vain yhden sanan tästä asiasta: "valppaus". Esittelijän huomautuksien ulottuvuus ja asianmukaisuus korostavat nimittäin sellaista syrjintää, joka tuntuu kuuluvan eri aikakaudelle. On mahdoton hyväksyä sitä, että tänä päivänä naisena oleminen merkitsee suurempaa riskiä jäädä syntymättä lainkaan tai saada huonompaa hoitoa kuin miehet. 
Terveys on tärkein voimavaramme, ja se on parhaillaan uhattuna. Useiden vuosien varrella on käynyt entistä selvemmäksi, että naisten fyysisen terveyden ja mielenterveyden sekä heidän taloudellisen tilanteensa välillä vallitsee yhteys. Köyhillä naisilla on enemmän fyysiseen terveyteen ja mielenterveyteen liittyviä ongelmia kuin muilla naisilla. Köyhien naisten eliniänodote on alhaisempi, he ikääntyvät ennenaikaisesti ja syövät enemmän lääkkeitä. Joka toinen vähäosainen teini-ikäinen tyttö kärsii suurista henkisistä rasitteista. Yli puolet yksinhuoltajaäideistä elää köyhyydessä; he syövät enemmän lääkkeitä kuin muut äidit ja heidän henkiset rasitteensa ovat erityisen suuret. Naisilla, jotka ovat vähemmän koulutettuja, työttömiä tai köyhiä, on itse asiassa suurimmat henkiset rasitteet ja eniten fyysisen terveyden ongelmia. 
Naisten köyhyys, yksinhuoltajuus ja sosiaalinen eristyneisyys aiheuttavat näin ollen räjähdysherkän sekoituksen, joka uhkaa naisten terveyttä. Tätä asioiden tilaa on yksinkertaisesti mahdoton hyväksyä. Mietintö on erittäin hyödyllinen muistutus, joka osuu juuri oikeaan ajankohtaan. Ei ole olemassa yksilökohtaisia selityksiä ja ratkaisuja, vaan meidän on löydettävä yhteisiä selityksiä ja ratkaisuja. Se on poliittinen tehtävämme. 
Karin Jöns,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kuten olemme taas tänäänkin kuulleet, Euroopassa ei edelleenkään harjoiteta sukupuolesta riippuvaa terveydenhoitopolitiikkaa. Tästä syystä Svenssonin mietintö on tärkeä, ja olen hänelle erittäin kiitollinen siitä. On todella mahdotonta enää hyväksyä sitä, että useimmat lääkkeet testataan yhä vain miehillä – jälleen asia, joka on jo mainittu – vaikka tiedämmekin, että lääkkeet vaikuttavat biologisten tekijöiden vuoksi eri tavoin miehiin ja naisiin. 
On myös mahdoton hyväksyä sitä, että naiset kuolevat miehiä useammin esimerkiksi sydäninfarktin seurauksena, koska naisten erilaiset oireet tarkoittavat sitä, että sairautta ei havaita ajoissa. On mielestäni yhtä käsittämätöntä, että lääkkeiden pakkausselosteissa ei viitata mitenkään sukupuolesta riippuviin reaktioihin. Tästä syystä ryhmäni tukee mietintöä täysimääräisesti, koska siinä edellytetään jäsenvaltioiden suhtautuvan vihdoin vakavasti sukupuolinäkökulmaan terveydenhoitopolitiikassa. 
Monet mietinnössä esitetyt vaatimukset on jo esitetty aiemminkin. Tämä havainnollistaa selvästi, miten hitaasti byrokratian rattaat pyörivät jäsenvaltioissa. Vaikka EU:n suuntaviivoja, jotka koskevat 50–69-vuotiaiden naisten rintasyövän havaitsemista varhaisessa vaiheessa, onkin noudatettu jo vuodesta 1992 alkaen, kattavaa mammografiaseulontaa suoritetaan vain yhdeksässä jäsenvaltiossa. Kuolleisuutta voidaan seulonnan avulla vähentää jopa 35 prosenttia. 
Mietinnössä vaaditaan myös seulontojen kohdistamista 40-vuotiaisiin naisiin, koska alustavien tieteellisten tietojen mukaan myös 40–49-vuotiaiden naisten kuolleisuutta voitaisiin näin vähentää jopa 20 prosenttia. 
Toinen tärkeänä pitämämme asia on klamydiatartunnat. Sairaus johtaa hedelmättömyyteen arviolta joka kolmannella sairastuneista naisista, jollei sairautta havaita ajoissa. Tästä tarvitaan kiireellisesti lisää tietoa. 
Haluan lopuksi kiinnittää huomionne pikaisesti asiaan, joka on jäänyt yleisöltä täysin havaitsematta. Vaikka keisarinleikkaukset aiheuttavat äidille ja lapselle huomattavia riskejä, näiden leikkauksien määrä kasvaa dramaattisesti useissa jäsenvaltioissa. Syyt vaihtelevat sairaalalääkäreiden työvuorolistoista yksityispotilaista saataviin lisätuloihin ja vanhempiin, jotka haluavat päättää synnytyksen ajankohdasta; lomasuunnitelmat ovat tässä yhteydessä merkittävä tekijä. 
Tästä syystä ryhmäni tukee vetoomusta – joka on tietysti ensisijaisesti osoitettu jäsenvaltioille – siitä, että on kiinnitettävä nimenomaista huomiota riskeihin, joita keisarinleikkauksista aiheutuu äidille ja lapselle ja jotka ovat viisinkertaiset luonnollisiin synnytyksiin nähden. Tuemme kuitenkin myös komissiolle esitettyä kehotusta, jotta se tarkastelisi ilmiötä syventävämmin sekä keräisi ja välittäisi edelleen asiaan liittyvää tietoa. 
Suhtaudumme myös myönteisesti komissiolle ja jäsenvaltioille osoitettuun vetoomukseen, jotta ne ryhtyisivät kaikkiin mahdollisiin toimiin varmistaakseen, että naisille selvitetään perinpohjin hormonikorvaushoitojen edut ja haitat. 
Anneli Jäätteenmäki,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mietintö on valiokuntatyöskentelyn jälkeen erittäin sekava. Sitä voisi kuvata sanalla tilkkutäkki, siitä puuttuvat suuri linja ja painopisteet. Meillä on kuitenkin oltava selvät painopisteet. Komission jäsenen äsken käyttämä puheenvuoro oli erittäin tervetullut. Hänen toteamuksensa siitä, että sukupuoliulottuvuus otetaan huomioon, ja mainitut painopisteet olivat todella tervetulleita. Tärkeimmäksi asiaksi olisi nostettava se, että 14 unionin jäsenvaltiota ei ole toteuttanut seulontaohjelmaa syöpäsairauksien tunnistamiseksi. Se säästäisi rahaa ja ihmishenkiä, ja olisi erittäin tärkeää, että nämä seulontatutkimukset todella tehtäisiin ajoissa. Erittäin myönteistä oli myös se, että komission jäsen nosti mielenterveysasiat ensisijaiseksi painopisteeksi. Useissa jäsenvaltioissa mielenterveyspotilaat jäävät aivan toisarvoiseen asemaan, ja mielenterveyssairauksia ei katsota samalla tavoin sairauksiksi kuin muut sairaudet. Kolmantena seikkana haluaisin myös ilmaista tyytyväisyyteni sen johdosta, että alkoholinkulutuksen kasvu huomioitiin komission jäsenen puheessa. Alkoholinkulutus on kasvanut lähes kaikissa jäsenvaltioissa, ja kuolintapaukset ja alkoholiperäiset sairaudet ovat yleistyneet. Varsinkin nuorten kohdalla tämä yleistyminen on ollut kohtalokasta. Unionin tasolla ja kansallisilla hallituksilla on tässä asiassa siis paljon tehtävää, ja painopisteet on asetettava. 
Hiltrud Breyer,
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta kiittää jäsen Svenssonia tästä mietinnöstä ja erityisesti aloitteen tekemisestä. Kuten on jo korostettu, siinä oli puutteita: sukupuolieroja ei huomioitu. Toivon kuitenkin, ettei komissio anna tyhjiä lupauksia tässä asiassa, vaan että aloite johtaa tulevaisuudessa lisätoimiin tilanteen oikaisemiseksi.
Vallitsee erityinen yhteisymmärrys siitä, että naisten sukuelinten silpominen on monelta osin rikos naisia vastaan, mutta erityisesti lääketieteelliseltä kannalta. Euroopan unionin ei pidä tyytyä esittämään vetoomuksia, vaan sen on annettava selvä esimerkki, ja toivon, että komissio tekee yhdessä seuraavan puheenjohtajavaltion kanssa asianmukaisen aloitteen. Tarvitsemme seulontaohjelmia, ilmoitusmenettelyä ja rangaistustoimia niitä vastaan, jotka harjoittavat EU:ssa sukuelinten silpomista. 
Klamydia aiheuttaa hedelmättömyyttä kolmanneksessa tautitapauksista. Meidän on lisättävä tietoisuutta ja kampanjojen määrää, jotta tämä todella dramaattinen asia saadaan ihmisten tietoisuuteen. Ei pidä myöskään enää vähätellä hormonihoidoista aiheutuvia riskejä ja munasarjojen toiminnan kiihtymistä koeputkihedelmöityksien yhteydessä. Euroopan unionin on tehtävä enemmän tällä alalla, erityisesti naisten vuoksi. Tästä syystä toivon, että tämä valiokunta-aloitteinen mietintö merkitsee todellista uutta alkua Euroopan tasolla, ja että naisten terveys nostetaan huomion keskipisteeksi. 
Kartika Tamara Liotard,
   . – Arvoisa puhemies, haluan aivan ensiksi kiittää lämpimästi jäsen Svenssonia hänen mietinnöstään ja esitän siitä kaksi huomautusta. 
Alankomaiden parlamentissa keskustellaan naisten sukuelinten silpomisen vastaisista lisätoimista vasta myöhemmin tässä kuussa. Hallitus on hyväksynyt kansanterveyslaitoksen esittämät järkevät suositukset, jotka koskevat sukuelinten silpomisen estämistä ja tekijöiden syytteeseen asettamista. Tästä käy ilmi, miten tärkeää on tarkastella tätä aihetta ja Svenssonin mietintöä. Huolimatta Alankomaiden imagosta edistyksellisenä maana – imagosta, johon se on itsekin kiintynyt – on kestänyt liian kauan luoda sukuelinten silpomista koskevaa selkeää politiikkaa. Alankomaiden hallitus ei ole vieläkään päättänyt terveydenhoitoalan ammattilaisia koskevasta ilmoitusvaatimuksesta, koska se pelkää, että yleisö välttää lääketieteellisen avun hakemista, jos siihen liittyy lainvalvontatarkoitus. Meillä ei kuitenkaan ole varaa suhtautua välinpitämättömästi näin vakavaan pahoinpitelyn muotoon, ja tästä syystä tuemme Svenssonin mietinnössä esitettyä vetoomusta, jonka mukaan ilmoittamisesta on tehtävä pakollista. 
Terveydenhoitoalan sukupuolierojen ja sen lisäksi, että vaivoja valittavaa potilasta on tutkittava hänen sukupuolensa perusteella, kuten mietinnössä todetaan, on paljon muitakin alueita, joilla naisten ja terveyden välillä vallitsee erityinen suhde ja joilla sukupuolierojen vaikutuksien voidaan tästä syystä odottaa näkyvän. Ne pitäisi kartoittaa ennen kuin uusia lakeja otetaan käyttöön. 
Alankomaiden parlamentti päätti kaksi kuukautta sitten laatia sukupuolierojen vaikutuksia käsittelevän kertomuksen uutta 1. tammikuuta käyttöön otettavaa hoitojärjestelmää silmällä pitäen. Suosittelen komissiolle vastaavien sukupuolierojen vaikutuksia käsittelevien kertomuksien laatimista sellaisilla politiikan aloilla, joilla on todellista merkitystä naisten kannalta, ja pyydän, että kertomukset esitetään parlamentille ennen kuin uusia terveydenhoitolakeja hyväksytään. Tätä voidaan itse asiassa pitää täydennyksenä Svenssonin mietinnön 11 kohtaan. 
Urszula Krupa,
   . –Arvoisa puhemies, minulla ei ole epäilystäkään siitä, etteivätkö jäsen Svenssonin aikomukset olleet kunnioitettavat tätä mietintöä laadittaessa, mutta ohjelmat tuntuvat jakautuneen jotenkin keinotekoisesti sukupuolen perusteella. Vaikka mietinnössä korostetaankin useita sekä yleisiä että erityisiä ongelmia, se, että siinä keskitytään tiettyihin asioihin, tarkoittaa sitä, että siinä sivuutetaan toiset seikat, jotka ovat yhtä tärkeitä, eikä tähän ole hyvää syytä.
On aina helpompi hoitaa sairautta, jonka syy on tiedossa. Tarkasteltuani mietintöä haluaisinkin kiinnittää jäsenien huomion siihen, että syrjintä johtuu siitä, että ihmisoikeuksia ja eettisiä periaatteita ei kunnioiteta, sekä mielenterveysongelmien yleisyydestä. Tämä on merkki itsekeskeisyydestä, toisin sanoen halusta hallita muita ja alistaa heidät manipuloimalla heitä omia tarkoitusperiämme varten. 
Se, että useimmat terveydenhoitoalan työntekijät ovat naisia – mietinnössä esille otettu ongelma – ei ole syrjintää. Se on sen sijaan potilaiden kannalta perusedellytys sillä, että naiset ovat luonnostaan huolehtivaisia ja suhtautuvat herkkätunteisesti potilaiden tarpeisiin. Palkat, jotka ovat kustannustasoon nähden liian alhaiset, voivat kuitenkin aiheuttaa syrjintää. Taloudellinen tilanne ja vapaamielinen elämäntapa syrjivät naisia, joilla on lapsia, ja moraalisesti kunniallisia perheitä. Viimeksi mainitut tarjoavat ainoan mahdollisen ympäristön normaalille kasvulle ja rinnakkainelolle vastavuoroisen kunnioituksen ja rakkauden ilmapiirissä. Tällainen perheympäristö edellyttää oikeudellista tukea ja perhemyönteistä politiikkaa. 
Samalla ydinperheen hajoaminen on yksi seksuaalisen siveettömyyden syistä, joka on puolestaan lenkki sukupuolitautien, erityisesti klamydian ja HIV:n, tartuntaketjussa. Ne aiheuttavat suurta kärsimystä sekä syöpää ja kuolemaa. Vastaavasti naisten pyrkimysten heille kuuluvien etuoikeuksien ja oikeuksien saamiseksi ei pidä taantua aggressiiviseksi ja konflikteja ruokkivaksi kilpailuksi miesten kanssa. 
Jos esittelijä on aidosti huolestunut naisista, jotka kärsivät mielenterveysongelmista ja riippuvuuksista, miksi 21 kohdassa on kätkettyä aborttimyönteistä propagandaa? Tällaisella propagandalla halveksitaan perinteisiä normeja, ja se aiheuttaa hämmennystä ja turmeltuneisuutta, samoin kuin vapaamielinen poikkeavuuksien salliminen. Lisäksi, vaikka miesten ja naisten riippuvuustyypeissä on tosiaan eroja, perimmäinen ongelma liittyy aina ihmisen riippuvuuteen omasta itsestään. Se on oire yksilökohtaisesta henkisestä vajaamielisyydestä ja mielisairaudesta, josta puhutaan lääketieteen kielellä itsetuhoisena käytöksenä. 
Väkivalta on myös mielisairauden oire. Homoseksuaalisissa suhteissa elävien ihmisten parissa tehty tutkimus on osoittanut, että väkivaltaan turvautuvien miesten ja naisten osuus on molempien sukupuolien osalta noin 50 prosenttia. Tämä todistaa, ettei väkivalta riipu sukupuolesta. 
Lääketieteelliseltä kannalta on täysin väärin määrätä lääkkeitä sukupuolen perusteella, koska annostus määritellään normaalisti potilaan painon tai iän perusteella. Lääkeannostuksien mahdolliset vaihtelut riippuvat yksilökohtaisesta herkkyydestä ja sukupuolihormoneista, mikä tarkoittaa sitä, ettei EU:ssa ole syytä sisällyttää sukupuolieroja lääkehoitoihin. 
Marcin Libicki,
   . – Arvoisa puhemies, luin mietinnön hyvin kiinnostuneena, koska siinä korostetaan perustellusti tiettyjä erityisongelmia, jotka liittyvät naisten terveyteen. 
Olen tyytyväinen siihen, että kiinnostus, jota tunnemme tällaisia asioita kohtaan, voi hyvin juontaa juurensa ikivanhaan eurooppalaiseen perinteeseen, eli vastuun kantamiseen yhteiskunnan heikommista jäsenistä. Tässä tapauksessa on kyse hienosta perinteestä, kun meillä on täysi syy kiinnittää huomiota ihmisrodun heikompaan puoliskoon, naisiin. Samalla on kuitenkin pohdittava, missä määrin monet ongelmat, jotka naiset joutuvat nykyään kohtaamaan, johtuvat kulttuurin epätoivotusta muuttumisesta, vääristyneestä perhemallista ja kielteisistä ideologioista, jotka leviävät uudenaikaisten hyvän ja pahan käsitysten sekä moraalin ja moraalittomuuden käsitysten vanavedessä. 
Miehet tekevät entistä lyhyempää työpäivää, ja joissakin jäsenvaltioissa on jopa turvattu 35-tuntinen työviikko, mikä tarkoittaa sitä, ettei mitään tai melkein mitään saada tehtyä. Jos tämä otetaan huomioon, samoin kuin se, että naisten on myös tehtävä 35-tuntista työviikkoa samalla kuin he hoitavat kodin ja perheen, on selvää, että naisten osa on todellakin kovempi. Herää kysymys, pitäisikö ryhtyä järjestelyihin, jotta naiset voisivat jäädä halutessaan kotiin ja omistautua perheilleen sen sijaan, että he tekevät yhtä paljon töitä kuin nykyään usein tehdään. 
Mietinnössä ei mielestäni korosteta lukuisista aborteista aiheutuvia kielteisiä vaikutuksia, vaikka siinä tehdäänkin hyvin selväksi, että naiset kärsivät erittäin vakavista mielenterveysongelmista. Mietinnössä todetaan myös, että alkoholismi ja huumeriippuvuus lisääntyvät naisten parissa, ja kuten jäsen Svensson huomauttaa, naisten itsemurhien määrä on kasvussa, mikä on erittäin valitettavaa. On mietittävä, missä määrin tämä johtuu vääristyneistä perhekäsityksistä ja esimerkiksi aborttien tai eräiden ehkäisyvälineiden vaikutuksesta. 
Hyvät parlamentin jäsenet, kaikesta huolimatta on suhtauduttava myönteisesti siihen, että useimmissa maissa naiset elävät edelleen pidempään kuin miehet. On kuitenkin valitettavaa, että tämä eliniänodotteen ero on kaventumassa. Se johtuu ilmiselvästi monista ongelmista, joihin jäsen Svensson viittaa mietinnössään. 
Joudun pahoitellen toteamaan, että mietinnössä on tiettyä ideologista väriä. Kuten jäsen Krupa huomautti, tämä näkyy 21 kohdassa, jossa viitataan täysin turhaan "lisääntymisterveyteen" eli kannustetaan peitellysti naisia tekemään abortteja. En voi ymmärtää, miksi ideologian sokaisemat feministit pääsevät irti lähes jokaisessa käymässämme keskustelussa. Aidsia ja vuosituhannen tavoitteita koskevissa keskusteluissa sekä keskustelussa, jota parlamentissa käytiin miesten ja naisten yhtäläisistä oikeuksista, oli aina joku, joka halusi tunkea mukaan "lisääntymisterveyden", toisin sanoen tukea peitellysti abortteja. Tällainen ajatusmalli on täysin turha. 
Vastaavasti potilaiden ja terveydenhoitoalalla työskentelevien naisten sekoittaminen toisiinsa ilmentää sopimatonta ajattelutapaa. Naisten ja miesten yhtäläinen pääsy terveydenhoidon piiriin on yksi asia, kun taas terveydenhoitopalvelujen sisäinen toiminta on aivan eri asia. Tämä on valitettavasti jälleen hyvä esimerkki feministisistä harhaopeista, joihin eräät parlamentin jäsenet lankeavat edelleen. 
Havaitsin erittäin tyytyväisenä ja mielihyvin, että D kohdassa todetaan, että kansanterveyteen vaikuttavat ennen kaikkea eettiset ja moraaliset periaatteet. Toivon, että Euroopan kansanterveys saavuttaa optimaalisen tason hyvän moraalisen terveyden pohjalta. 
Lydia Schenardi (NI ).
   – Arvoisa puhemies, kyseinen mietintö on huomattavan rikas ja osoittaa siinä käsiteltyjen lukuisten seikkojen perusteella kauaskantoista kunnianhimoa. Tiedämme kuitenkin, ettei meillä ole sen enempää inhimillisiä kuin aineellisiakaan resursseja vastata näin laaja-alaiseen kysyntään, ja minusta näyttää siltä, että tarvitsemme työssämme tietynlaista vaatimattomuutta. 
On totta, että nyt, kun kaikki voivat hyödyntää teknisiä keksintöjä ja kun olemme huolestuneita siitä, miten energiavaroja ja elintarvikkeita jaetaan, on korkea aika harkita eurooppalaisen terveys- ja ennaltaehkäisyrahaston luomista. On aivan selvää, että Euroopan unioniin hiljattain liittyneissä maissa suuri osa väestöstä on jäänyt kansallisten terveydenhoitojärjestelmien ulkopuolelle. Nämä ihmiset eivät kysele terveydenhoidon perään. 
Pitäisikö meidän näin ollen harkita terveydenhoidon tarjoamista heille sukupuolesta riippumattomien seulontakampanjojen, rokotuksien ja perushoidon muodossa, joista vastaavat liikkuvat ryhmät tarvittavine varusteineen? Vaikka vanhoissa Euroopan maissa oikeudesta päästä terveydenhoidon piiriin onkin tullut kiistämätön, samaa ei voida sanoa näiden maiden osalta, joissa terveydenhoito ja sosiaaliturva koskevat aivan liian usein niitä, jotka ovat maksaneet veroja voidakseen nauttia tästä turvasta. Tästä syystä tilanne on se, että kouluttamattomat ja työttömät miehet ja naiset, vanhukset ja yksinhuoltajavanhemmat eivät saa edes kaikkein perustavinta hoitoa. 
Jollei oteta huomioon rakennerahastoista mahdollisesti saatavia varoja, kuten rahoitusmäärärahoja niitä terveydenhoidon rakenteita varten, jotka ovat jo käytössä näissä maissa, on olennaisen tärkeää varmistaa, että näille väestönosille taataan perustason terveydensuojelua. Olisi näin ollen viisainta aloittaa lapsista, koska tiedämme, että ilman ennalta ehkäiseviä toimia ja perusterveydenhoitoa lapsuuden aikana voi syntyä ongelmia, joita on mahdoton parantaa. Sen jälkeen voidaan ryhtyä tarpeista riippuen hoitamaan ensisijaisesti niitä osa-alueita, joilla vallitsevat huonoimmat terveydelliset olot, ja lopuksi voidaan laajentaa toimien ulottuvuutta. Parlamentin jäsenten ja parlamenttimme velvollisuutena on ryhtyä toimiin humanitaarisen ulottuvuuden nimissä. Se on todellinen haaste, mutta meidän on suhtauduttava siihen kunnianhimoisesti ja hyväksyttävä se. 
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on tärkeä keskustella parlamentissa naisten terveyteen liittyvästä kysymyksestä ensimmäistä kertaa laajentuneen Euroopan unionin puitteissa erityisesti, kun otetaan huomioon tuleva laajentuminen maihin, joissa sukupuolien välistä tasa-arvoa ei ole vahvistettu politiikoissa ja joissa naisten oikeuksia on suojeltava. Tästä syystä kiitän esittelijäämme hänen aloitteestaan ja hänen mietintöönsä sisältyvistä hyödyllisistä tiedoista. 
Kukoistava, yhteenkuuluva yhteiskunta normeineen perustuu ennen kaikkea jäseniensä fyysiseen ja henkiseen terveyteen. Mietinnössä kiinnitetään huomiota erityistilanteisiin, joihin naiset joutuvat terveydenhoidon alalla, kuten synnytyksiin, ja tiettyihin ongelmiin, kuten rintasyöpään, kohdunkaulasyöpään, osteoporoosiin ja vaihdevuosiin. 
Saamme mietinnöstä tietoa naisille ominaisesta käyttäytymisestä potilaina ja tiettyjen lääkkeiden ja hoitomuotojen käyttäjinä. Komission jäsen on vahvistanut nämä ominaispiirteet, ja hän on vakuuttanut sisällyttävänsä ne uuteen strategiaansa. 
Esittelijän mukaan myös tiedottamisessa on puutteita, eivätkä yhteiskunta, tiedeyhteisö ja hoitohenkilökunta osaa suhtautua asianmukaisella tavalla näihin tilanteisiin. Ymmärrämme näin ollen, että on tarpeen – ja tuen tässä esittelijän ehdotuksia – tehdä erityistutkimuksia, laatia yksityiskohtaisia tilastoja ja kehittää indikaattoreita, jotta voimme tarkastella tilanteita tarkoituksenmukaisella tavalla ja käsitellä niitä tehokkaasti kaikkien muuttujien avulla ja kaikilla tasoilla, kuten ennaltaehkäisyn, diagnosoinnin ja hoidon tasoilla. 
On tärkeää ymmärtää, että meidän on tarkasteltava sukupuolista ulottuvuutta kaikissa kansallisissa ja yhteisön strategioissa, kaikissa tutkimusohjelmissa sekä tiedotus- ja valistusstrategioissa, koska naisille itselleen on annettava tietoa ja heitä on suojeltava. 
Eräs mietintöön sisältyvä kielteinen tekijä on se, että siinä käsitellään asioita, jotka eivät liity tutkimuksen alaan, kuten vetoomus lyhyempien työaikojen ja parempien palkkojen puolesta. Ehdotan, että emme äänestä näiden kohtien puolesta. Haluaisin myös, kun 21 kohtaan liittyvä kysymys kerran esitettiin, että komission jäsen selittäisi meille, mitä komissio tarkoittaa seksuaali- ja lisääntymisterveyttä koskevalla strategiallaan. 
Marta Vincenzi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän ensinnäkin esittelijää. Käännyn komission jäsenen puoleen ja totean, että on asianmukaista huomauttaa, että tämä kunnianhimoinen mietintö, jossa sukupuoleen perustuva lähestymistapa yhdistyy terveydenhoitoon ja terveydenhoitojärjestelmiemme tilaan, on asetettava poliittisesti suurennuslasin alle myös komissiossa.
Komission pitäisi tutustua tarkkaan 25 jäsenvaltion Euroopan eri kansallisiin terveydenhoitojärjestelmiin ja kertoa meille selvästi, millainen komission kokonaisvaltainen lähestymistapa on, miten se aikoo sisällyttää ennalta ehkäisevät toimet ja hoidon kaikkiin unionin politiikkoihin sekä ennen kaikkea, millaiseksi se arvioi Euroopan tilan. Kun tiedämme nämä asiat ja kun asiasta on keskusteltu parlamentin kanssa, pystymme sanomaan, millaista edistystä maanosassa on tapahtunut; Eurooppa ei koostu pelkistä onnettomista kohtaloista, vaan se on maanosa, jossa naisten elämä on parempaa kuin muualla maailmassa. 
Komission pitäisi myös määritellä tarkemmin edessämme olevat haasteet rakentaessamme uutta hyvinvointivaltiota, joka vastaa naisten tarpeita. Eurooppa ei edisty ilman naisia: se on poliittinen tosiasia, jonka toivon komissionkin muistavan. 
Niinpä olen kiitollinen tästä mietinnöstä, mutta on myönnettävä, että pyysin erillisen äänestyksen toimittamista kolmesta kohdasta, eli johdanto-osan U perustelukappaleesta sekä 15 ja 10 kohdasta, koska ne ovat pintapuolisia tai huonosti muotoiltuja ja ne voivat esittelijän hyvästä tarkoituksesta huolimatta aiheuttaa vahinkoa, koska niitä on mahdoton ymmärtää. 
Johdanto-osan U perustelukappaleessa ja 15 kohdassa todetaan, että munasarjojen toiminnan kiihtyminen voi itsessään vaarantaa naisten terveyden. Väite ei pidä paikkaansa, ja koska siinä ei selitetä asiaa sen enempää, se voi johtaa siihen, että ihmiset tuomitsevat kantasolututkimuksen sukupuoleen perustuvan oletetun syrjinnän perusteella. Emme kaipaa asioita tarkoituksellisesti monimutkaistavia asenteita! 
Euroopan on edettävä asiassa vakaalta tieteelliseltä perustalta. Mietinnön 10 kohdassa, ainakaan sen tietyissä käännösversioissa, ei vaadita ihmisten kloonauksen sulkemista pois unionin ohjelmista, mikä olisi asianmukainen tapa toimia, vaan toiminnan lakkauttamista tai keskeyttämistä. Eurooppa ei rahoita tällaisia ohjelmia, ja tästä syystä on vältettävä sitä, että joku voisi sanoa tai ajatella, että yritämme pysäyttää lääketieteellisissä tarkoituksissa tapahtuvan kloonauksen. 
Diana Wallis (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä on paljon kaikenlaista, toivottavasti ei liikaa, mutta haluan kiittää esittelijää siitä, että hän sisällytti mietintöön erityisen naisten terveyteen liittyvän asian, jonka parissa olen tehnyt paljon työtä. Viittaan sairauteen, joka koskettaa arviolta 14:ää miljoonaa naista ja tyttöä EU:ssa. Sairauteen ei ole tiedossa parannuskeinoa, syyt eivät myöskään ole tiedossa ja keskimääräinen diagnosointiaika pitenee lyhentymisen sijaan. Se on nyt yhdeksän vuotta. Sairaus, josta puhun, on endometrioosi. Se tuhoaa elämiä, se tuhoaa perheitä, se aiheuttaa hedelmättömyyttä – kyse ei ole vain "pahoista kuukautiskivuista". Sairautta on tutkittava vakavasti, ja siihen on kiinnitettävä huomiota. 
Kuten parlamentin jäsenet tietänevät, parlamentti laati kirjallisen julkilausuman tietoisuuden lisäämiseksi asiasta. Keräsimme yhteensä 266 allekirjoitusta, enemmän kuin koskaan aiemmin yksittäisessä terveydenhoitoon liittyvässä asiassa. Näyttää kuitenkin siltä, että sairauden aiheuttamaa kärsimystä ei huomioida. Se on todellinen sukupuoleen perustuva kysymys. Edes nyky-yhteiskunnassamme ei haluta puhua kuukautisiin liittyvistä kivuista. Naisten pitäisi vain "pärjätä asian kanssa". 
Se ei voi olla oikein. Monille naisille ja perheille aiheutuu sydäntä riipaisevia seurauksia tästä sairaudesta, samoin kuin Euroopan taloudelle. EU:ssa 14 miljoonaa naista odottaa jonkun suhtautuvan vakavasti heidän kärsimyksiinsä. On mahtavaa, että esittelijä sisällytti asian mietintöön. 
Olen kiitollinen komission jäsenelle asian mainitsemisesta, mutta nyt on komission ja jäsenvaltioiden tehtävä jotakin tälle kauhealle sairaudelle. Se on sukupuoleen perustuva kysymys, joka kohdistuu vain naisiin ja tyttöihin. Ihmettelenpä, millainen tilanne olisi, jos kyse olisi miesten sairaudesta! 
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, sukupuolikysymykseen liittyvät politiikat on todellakin asetettava sisällytettävä kaikkiin poliittisiin, sosiaalisiin ja institutionaalisiin ulottuvuuksiin. Mietintö on mielestäni selvä osoitus tästä, kun on kyse lääkinnällisistä ja terveydenhoidollisista käytännöistä. Yhdyn näin ollen aiempiin puhujiin ja onnittelen esittelijä Svenssonia. 
Kuten monista tutkimuksista on käynyt ilmi, miehiä ja naisia kohdellaan epätasapuolisesti lääkkeitä määrättäessä, hoitoa annettaessa ja lääkinnällisten ja terveydenhoidollisten kustannuksien yhteydessä. Lainaan mietinnössä mainittuja esimerkkejä: naiset joutuvat erityislaatuisen väkivallan uhreiksi, heidän sukuelimiään silvotaan ja he kärsivät sellaisista sairauksista kuin osteoporoosi, rintasyöpä ja syömishäiriöt. Naiset kärsivät myös seksuaalisesta hyväksikäytöstä, prostituutiosta ja turvallisuuden puutteesta työpaikoilla. Nämä ovat erityislaatuisia kysymyksiä, joihin on vastattava erityisin keinoin. 
Suhtaudumme myönteisesti tähän mietintöön erityisesti siitä syystä, että siinä painotetaan, kuinka tärkeää jäsenvaltioiden ja komission on huomioida sukupuolikysymys politiikoissaan. Olin tästä syystä myös tyytyväinen kuullessani, mitä komission jäsen sanoi alussa. 
Bairbre de Brún (GUE/NGL ).
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä siitä, ettei hyvä terveys ole vain sairauksilta välttymistä vaan myös fyysistä, henkistä ja sosiaalista hyvinvointia. Tähän käsitykseen perustuu Sijoitus terveyteen -strategia, jonka käynnistin vaalipiirissäni toimiessani terveydenhoidosta, sosiaalipalveluista ja yleisestä turvallisuudesta vastaavana Pohjois-Irlannin edustajakokouksen ministerinä. Pidin itseäni terveysministerinä, en sairausministerinä. 
Tässä Eva-Britt Svenssonin laatimassa mietinnössä – josta kiitän häntä – korostetaan monia tärkeitä asioita. Siinä esitetään hyviä, käytännöllisiä suosituksia, jotka ovat tukemisen arvoisia. 
Olen saanut sen käsityksen, että naisena oleminen on terveyden kannalta haitallista, ja tätä yleistä käsitystä tukevat tilastotiedotkin. Olemme nyt saaneet kuulla Skandinaviassa laadituista tilastoista, joiden mukaan miesten ja naisten terveydentilassa on eroja, mutta niitä on myös tavassa, jolla terveydenhoitojärjestelmien ja -palvelujen puitteissa suhtaudutaan naisiin miehiin verrattuna. Jos näin on Skandinaviassa, jossa tasa-arvo on toteutunut verrattain hyvin, on ryhdyttävä tarkastelemaan tiiviisti muissa jäsenvaltioissa havaittavia suuntauksia. 
Suhtaudun myönteisesti siihen, että komission jäsen Kyprianou tunnustaa tietojen tärkeyden. Yhdyn myös ehdotukseen, jonka kollegani Kartika Liotard on tehnyt täällä tänä iltana.
Meidän on tunnustettava sukupuolien välillä vallitseva eriarvoisuus, jos haluamme onnistuneesti torjua sitä ja varmistaa, että kaikki saavat asianmukaista terveydenhoitoa. 
Johannes Blokland (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, jäsen Svensson on laatinut erittäin kiehtovan ja perinpohjaisen mietinnön, jossa tarkastellaan monia naisiin ja terveydenhoitoon liittyviä näkökulmia. En ole lääkäri, mutta olen ymmärtänyt, että useissa mietinnön kohdissa osutaan arkaan paikkaan. Mietinnöstä välittyvä huolenpito teki minuun vaikutuksen. Mietinnössä suhtaudutaan erittäin myötätuntoisesti ihmisiin, jotka eivät pysty mitenkään huolehtimaan itsestään etenkin, kun se johtuu pahoinpitelystä, rikoksesta tai riippuvuudesta. Tuen varauksetta vetoomusta kaikkien saatavilla olevan terveydenhoitojärjestelmän puolesta. Totean kuitenkin, että 21 kohta on pahasti ristiriidassa kaikkien mietinnön myönteisten osien kanssa. Samalla kun mietinnössä kiinnitetään suurta huomiota aikuisten hyvinvointiin ja terveyteen, 21 kohdassa tätä ei taata ihmisille heidän elämänsä varhaisemmissa vaiheissa. Vaikuttaa siltä, että aikuisten oikeudet ja heidän hoitamisensa on tärkeämpää kuin niiden ihmisten, joiden elämä on vasta alkanut. Mielestäni jokaisen ihmisen elämä on yhtä arvokas, olivatpa he hyvin nuoria tai hyvin vanhoja. Tästä syystä haluan esittää niiden seikkojen poistamista, joissa tehdään ero elämän eri vaiheissa annettavan hoidon välillä. Näin mietinnön myönteinen lähestymistapa hyödyttää myös niitä ihmisiä, jotka eivät pysty vielä huolehtimaan omista eduistaan. Toivon, että kollegani ovat valmiit poistamaan tämän tahran muuten erinomaisesta mietinnöstä. 
Angelika Niebler (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluan aloittaa onnittelemalla vilpittömästi jäsen Svenssonia hänen onnistuneesta mietinnöstään. Hänen valiokunnassa esittelemänsä mietintö oli todella tasapainoinen ja kaikin puolin perinpohjainen. On tärkeää tarkastella naisiin ja terveyteen liittyvää aihetta Euroopan tasolla. Haluan myös kiittää komission jäsentä asianmukaisten aloitteiden tekemisestä tältä osin, koska ensinnäkään meillä ei ole vieläkään riittävästi tietoa monien lääkkeiden vaikutuksesta naisiin, ja toiseksi naisille tyypillisiin sairauksiin suhtaudutaan edelleen eriarvoisesti tutkimusalalla. Sellaisia kliinisiä kokeita ei juurikaan tehdä, joissa lääkkeitä testattaisiin naisilla. Tämä on erityisen tärkeää, kun otetaan huomioon tämänhetkiset seitsemättä tutkimuksen puiteohjelmaa koskevat keskustelumme. 
Kolmanneksi – ja tämä on minulle erityinen huolenaihe – osteoporoosiin liittyvä EU:n toiminta on myös tärkeää. Kyse on piilevästä epidemiasta, joka kohdistuu varsinkin naisiin. On tärkeää, että tämän sairauden torjunta asetetaan vihdoin etusijalle. 
Näiden huomautuksien lisäksi haluan ilmaista pahoitteluni sen johdosta, että mietintö on siinä muodossa, jossa siitä äänestettiin valiokunnassa, pelkkä vesitetty versio siitä, mitä jäsen Svensson alunperin esitteli valiokunnassa. Mielestäni on erityisen raivostuttavaa, että mietinnössä vaaditaan nyt terveydenhoitoalan ammattilaisten työaikojen lyhentämistä ja palkkojen korottamista, kuten esimerkiksi 54 kohdassa. Vaikka olenkin täysin tietoinen siitä, miten vaikeat työolot terveydenhoitoalalla ovat, tämä ei ole asia, jota pitäisi käsitellä Euroopan tasolla. Mihin joutuisimmekaan, jos palkoista päätettäisiin Euroopan tasolla? Työajoista totean, että hyväksyimme aivan hiljattain työaikadirektiivin, joten on mielestäni väärin käsitellä tätä asiaa jälleen kerran tässä hyvässä mietinnössä.
Sama pätee Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän esittämään tarkistukseen, joka koskee sukupuolesta riippumatonta hinnoittelua. Hyväksyimme vuonna 2004 sukupuolesta riippumatonta hinnoittelua koskevan direktiivin; en pidä tarkoituksenmukaisena vaatia nyt asian tarkistamista. Varaamme ryhmäni muiden jäsenien kanssa itsellemme oikeuden äänestää huomenna tätä mietintöä vastaan – mikäli tämä menee älyttömyyksistä äänestämiseksi – vaikka suhtaudunkin hyvin myönteisesti mietinnön yleiseen sisältöön. 
Edite Estrela (PSE ).
   – Arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, vielä nyt 2000-luvulla naiset kärsivät edelleen monenlaisesta syrjinnästä työpaikoilla, kotona, politiikassa, yhteiskunnassa ja terveydenhoidon piiriin pääsemisessä. Tämä ei päde ainoastaan pääsyyn seksuaali- ja lisääntymisterveyspalvelujen piiriin, vaan naisia syrjitään myös, kun on kyse diagnosoinnista ja hoidosta kokonaisuutena sekä erityisesti niin sanotuista naisten taudeista, kuten fibromyalgiasta, rinta- ja kohtusyövästä ja osteoporoosista. Mietintö on näin ollen hyvin ajoitettu ja myönteinen, ja käytän tilaisuutta hyväkseni onnitellakseni jäsen Svenssonia.
Naisia syrjitään, koska ennakkoluulot vievät voiton terveestä järjestä ja toisten kunnioittamisesta. Ennakkoluulojen ja tiedonpuutteen vuoksi entistä useammat naiset sairastavat nykyään aidsia. Jotta kärsivien naisten lukumäärää voitaisiin alentaa ja jotta vältyttäisiin enemmiltä kuolemilta, jäsenvaltioiden on ensisijaisesti taattava pääsy seksuaali- ja lisääntymisterveyspalvelujen sekä perhesuunnittelun piiriin. Emme voi sallia tuhansien naisten kuolevan, koska he ovat valinneet laittoman abortin teettämisen, emme voi sallia tuhansien nuorten kärsivän teiniraskauksien seurauksista, koska heitä ei ole tuettu riittävästi, emme voi sallia tuhansien naisten kärsivän fyysisestä ja psykologisesta pahoinpitelystä synnytysosastoilla huolimattomuuden ja, mikä vielä pahempaa, ennakkoluulojen vuoksi. Jopa eurooppalaisilla synnytysosastoilla on naisia, jotka hylätään tuntikausiksi synnytyksen aikana ja jotka kärsivät kovista tuskista saamatta apua tai huomiota. 
On tunnettua, että kotiväkivalta, sukuelinten silpominen, naiskauppa, prostituutio ja kaikenlainen seksikauppa aiheuttavat naisille vakavia terveydellisiä ongelmia ja kuolemia. Naisiin kohdistuva väkivalta aiheuttaa 15–44-vuotiaiden naisten keskuudessa enemmän kuolleisuutta kuin syöpä, malaria, liikenneonnettomuudet ja sota. Euroopassa naisia kuitenkin edelleen pahoinpidellään, silvotaan, kaupataan ja pakotetaan prostituutioon, eivätkä jäsenvaltioiden viranomaiset kanna vastuutaan.
Mitä komissio on tältä osin tehnyt? Tällä alalla sekin on tehnyt hyvin vähän. Jopa itsestään selvien ja yksinkertaisten toimien täytäntöön paneminen vie aikaa: mainittakoon esimerkiksi mammografiaseulonnat, joita tehdään vain muutamissa maissa, kuten Belgiassa, Suomessa, Ranskassa, Unkarissa, Luxemburgissa, Alankomaissa, Ruotsissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Portugalissa. On ratkaisevan tärkeää ulottaa tämä käytäntö muihin maihin. Terveyspolitiikka kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltuuksiin, mutta komissio voisi ja sen pitäisi ryhtyä alalla lisätoimiin, koska monet tilanteet ulottuvat kansallisten toimivaltuuksien ulkopuolelle. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ).
   – On aina olennaisen tärkeää korostaa sukupuolikysymysten sisällyttämistä sekä jäsenvaltioiden että komission kansanterveysstrategioihin. Tästä syystä keskustelu on mielestämme ratkaisevan tärkeä, ja haluan kiittää jäsen Svenssonia hänen mietinnöstään, sillä on tarpeen kiinnittää enemmän huomiota naisten terveyteen ja varsinkin raskaana oleviin naisiin ja vauvoihin, sekä naisvaltaisiin ammatteihin. 
Meidän on kuitenkin toimittava paljon ennakoivammin edistääksemme seksuaali- ja lisääntymisterveyden hoitoa, seksuaaliterveyttä ja perhesuunnittelua, taataksemme naisille oikeuden tehdä valintoja ja taataksemme kaikille naisille heidän niin halutessaan yhtäläisen pääsyn terveysasemalle raskauden keskeyttämistä varten kolmen ensimmäisen kuukauden aikana, heidän sosiaalisesta ja taloudellisesta tilanteestaan riippumatta. Meidän on toimittava ennakoiden myös pyrkiessämme lopettamaan naisten silpomisen, laittomat abortit ja naisten kriminalisoimisen, mitä tapahtuu edelleen joissakin EU:n jäsenvaltioissa, kuten kotimaassani Portugalissa. 
Euroopan toimielimien ja jäsenvaltioiden pitäisi pyrkiä aktiivisemmin suojelemaan naisten terveyttä ja hyödyntämään tässä tarkoituksessa Yhdistyneiden Kansakuntien tulevaa maailmankokousta. 
Maria Panayotopoulos-Cassiotou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, sana "terveys" on useimmissa kielissä feminiinisukuinen, ja muinaiset pakanauskoiset eurooppalaiset pitivät terveyttä kauniina naisena, josta tehtyjä patsaita saamme ihailla tänäkin päivänä.
Svenssonin mietintö osuu 2000-luvun alkuun ja todistaa, että teknisten saavutusten vuoksi, tieteen edistymisestä huolimatta ja kenties arvojen romahtamisen vuoksi suuri osa Euroopan unionin naisista kärsii tai saattaa joutua kärsimään huonosta terveydentilasta, tai heitä uhkaavat moninaiset sairaudet, häiriötilat ja riippuvuudet. 
Tämänpäiväisen mietinnön aiheena on kuitenkin sukupuoleen perustuva syrjintä terveydenhoitojärjestelmissä toisin sanoen, tavoissa ja keinoissa kohdata kaikki kuvaillut hirvittävät ja pelottavat uhat, jotka kohdistuvat naisten fyysiseen ja henkiseen terveyteen. 
Kiitän naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan nimissä toiminutta jäsen Svenssonia, joka sai meidät ymmärtämään tilanteen vakavuuden. Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä ennakoivista havainnoistanne ja ehdottamistanne ratkaisuista, jotta voisimme kiinnittää huomion – ja laatia asiassa aloitteen – sen väestönosan terveydentilaan, joka muodostaa 42 prosenttia unionin työvoimasta, sekä vanhempiin naisiin, jotka ovat jo antaneet panoksensa kahdella työsaralla: työpaikalla ja kotona. 
Myös Euroopan unionin tyttöjen ja nuorten naisten terveydestä on laadittava aloitteita, koska unionimme elämän jatkuminen ja vauraus riippuu heistä. Vaikka päätöslauselmaesityksessä esille tuodut asiat eivät olekaan tärkeysjärjestyksessä ja vaikka jotkin toissijaisuusperiaatteeseen liittyvät huomautukset lähestyvät liioittelua, minusta tuntuu Euroopan parlamentin naispuolisena jäsenenä ja naisena, jolla on omia tyttäriä, että on sivistynyttä tarkastella terveysongelmia ja sairauksien syitä sukupuolinäkökulmasta. Aihe on vaikea, kuten myöntää Internet-sivuillaan myös Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirasto, jonka osallistumista meidän on myös peräänkuulutettava,. 
Anna Hedh (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, huolimatta siitä, että kuulun sukupuoleen, jota jotkut – tosin vain harvat – nimittävät "heikommaksi sukupuoleksi", ja siitä, että olen tänä iltana useiden satojen kilometrien päässä lapsistani, haluan mieluusti olla täällä keskustelemassa tästä tärkeästä asiasta. Haluan aloittaa kiittämällä esittelijää, ruotsalaista kollegaani Svenssonia, siitä, että hän sisällytti mietintöön monia tärkeitä ja korostamisen arvoisia asioita. Olen hyvin iloinen siitä, että Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä tuki esimerkiksi naisia ja tupakointia koskevia tarkistuksiani. Ne sisältyvät nyt 34 kohtaan, ja toivon luonnollisesti, että sitä kannatetaan huomenna. 
Ruotsista tuli ensimmäinen maa, jossa naispuolisten tupakoitsijoiden määrä ylitti miespuolisten tupakoitsijoiden määrän, enkä ole tästä asiasta erityisen ylpeä. Naiset ovat miehiä alttiimpia tupakoinnin vaaroille. Eräs selitys on se, että naiset ovat yleensä pienikokoisempia kuin miehet ja että naisilla on pienemmät sydämet ja ahtaammat sepelvaltimot kuin miehillä. Tutkimuksissa on myös käynyt ilmi, että eniten tupakoivat pääasiassa heikommin koulutetut naiset, jotka työskentelevät matalapalkka-aloilla, kuten esimerkiksi hoitoapulaiset ja muut terveydenhoitoalan työntekijät. 
Muutamien viime päivien aikana European Society of Cardiology (ESC) on esitellyt tekemäänsä laajamittaista uutta tutkimusta, josta käy esimerkiksi ilmi, että sydänsairauden ja verisuonten häiriötilojen oireista kärsivät naiset saavat yleensä huonompaa hoitoa kuin miehet siitäkin huolimatta, että naisten mahdollisuudet selvitä sydäninfarktista ovat huonommat kuin miesten.
Kaikenlainen syrjintä, tässä tapauksessa sukupuoleen perustuva syrjintä terveydenhoitojärjestelmässä, on kansainvälinen ongelma. Meidän pitäisi näin ollen EU:ssa kehittää selkeää politiikkaa toistemme kokemuksiin turvautuen. 
Lívia Járóka (PPE-DE ).
   – Kulutusyhteiskunnan arvojärjestelmässä terveydestä on tullut tärkeä elämänlaatua määräävä tekijä ja myös keskeinen tekijä talous- ja sosiaalipolitiikassa. Välittömät ja välilliset hoitokustannukset nielevät entistä suuremman osan Euroopan unionin jäsenvaltioiden talousarvioista. Tästä aiheutuvat myönteiset vaikutukset eivät kuitenkaan kohdistu kaikkiin samassa määrin. Kun on kyse köyhistä ja epäsuotuisassa asemassa olevista väestöryhmistä, jotka ovat monessa mielessä syrjäytyneitä ja jotka muodostavat yhteiskunnan alimman kolmanneksen, emme voi todeta asioiden parantuneen merkittävästi sen enempää terveydenhoitopalvelujen laadun kuin näiden väestöryhmien hyvinvoinnin, terveydentilan tai eliniänodotteen kannalta. 
Kollegani Svenssonin laatimassa mietinnössä todetaan selvästi, että on tarpeen lisätä terveydenhoitopalvelujen tasapuolisuutta. Tavoitteena on taata samanlaatuinen terveydenhoito ja tasapuolinen pääsy terveyspalvelujen piiriin niin naisille kuin miehillekin. Erityisen merkille pantavaa on se, että mietinnössä vaaditaan tasapuolista pääsyä terveyspalvelujen piiriin ja yhtäläisiä mahdollisuuksia raskaana oleville naisille, kroonisesti sairaille tai liikuntaesteisille ja ikääntyneille naisille sekä muihin heikkoihin väestöryhmiin kuuluville naisille, kuten romaninaisille.
Tilastotietojen puutteen vuoksi saatavilla ei ole kaavioita suhteista, jotka vallitsevat koko romaniväestön tai erityisesti romaninaisten ja terveyspalvelujärjestelmän muodostavien erilaisten elimien välillä. Harvoissa tutkimuksissa on tarkasteltu sitä, miten asenteellisesti terveyspalvelujärjestelmän työntekijät suhtautuvat romaneihin. Emme tiedä myöskään, millaisia ennakkoluuloja tai pelkoja romanit tuntevat terveyspalvelujärjestelmää ja sen työntekijöitä kohtaan. Ihmisoikeuksia edistävien kansalaisjärjestöjen raporteista ja antropologisista kuvauksista käy kuitenkin selvästi ilmi, että Euroopan unionissa elävät romaninaiset saavat huonompaa terveydenhoitoa, koska monet epäsuotuisat tekijät vaikuttavat heihin ja koska heitä syrjitään. Esimerkiksi Unkarissa romaninaisten eliniänodote on tällä hetkellä 62,5 vuotta, kun taas muiden kuin romaniväestöön kuuluvien naisten eliniänodote on 75 vuotta. Meidän on keskusteltava paljon enemmän ratkaisevista tekijöistä, jotka lyhentävät romaninaisten elämää 13 vuoden verran. 
Teresa Riera Madurell (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin viitata erityisesti kahteen mietinnössä mainittuun sairauteen: krooniseen väsymyssyndroomaan ja fibromyalgiaan. Ne ovat kaksi näkymätöntä sairautta, sillä niitä on erittäin vaikea diagnosoida eikä niiden tutkimiseen ja hoitamiseen ole osoitettu riittävästi määrärahoja. On laskettu, että 90 prosenttia näistä sairauksista kärsivistä ihmisistä on naisia. Kyse on näin ollen selvästi kahdesta sukupuolisidonnaisesta sairaudesta. Niinpä näiden sairauksien alkuperää ja syitä on tutkittava kiireellisesti, jotta voidaan parantaa hoitomenetelmiä ja verrata tuloksia. Tässä tarkoituksessa on olennaisen tärkeää lisätä määrärahoja, jotka osoitetaan tutkimukseen, terveydenhoitoalan ammattilaisten koulutuksen parantamiseen, tiedotuskampanjojen ja sosiaalisen tietoisuuden lisäämistä tavoittelevien kampanjojen järjestämiseen, kyseisten sairauksien sosiaalisten, oikeudellisten, taloudellisten ja terveydenhoitoon liittyvien vaikutuksien tutkimiseen, sekä sellaisten uusien tekniikkojen edistämiseen ja kehittämiseen, joiden avulla voidaan tehdä diagnooseja varhaisessa vaiheessa ja levittää olemassa olevia ennalta ehkäiseviä menetelmiä. 
Kaikista näistä syistä haluan vedota komissioon, jotta se tekisi tutkimuksen, jossa verrataan hoidon toteuttamisastetta ja hoidon vaikutuksia – sekä fyysisiä että psykologisia – jokaisessa jäsenvaltiossa, jotta näiden sairauksien torjuminen edistyisi. On olennaisen tärkeää ottaa huomioon sukupuolinäkökulma, kun suunnitellaan ja noudatetaan terveyspolitiikkaa. Fibromyalgia ja krooninen väsymyssyndrooma eivät ole ainoita sairauksia, joista ensisijaisesti naiset kärsivät. Keskustelun aikana jo useasti mainittujen muiden sukupuolisidonnaisten sairauksien, kuten rintasyövän ja osteoporoosin, ennalta ehkäisemisessä, diagnosoinnissa ja hoitamisessa ollaan päästy edistyneempään vaiheeseen. Kaikissa tapauksissa on kuitenkin pyrittävä aktiivisesti edistymään, jatkettava tutkimustyötä ja varmistettava, että viranomaiset pyrkivät tosiasiallisesti takaamaan miesten ja naisten terveyden. 
Romana Jordan Cizelj (PPE-DE ).
   – Euroopan parlamentissa kiinnitetään usein huomiota ihmisoikeuksiin. Parlamentin jäseninä kiinnitämme huomiota tapahtumiin koko maailmassa ja suhtaudumme erityisen myötämielisesti vähemmistöihin, jotka tarvitsevat tietyissä tapauksissa erityistä huomiota ja hoitoa. 
Me naiset emme kuitenkaan ole vähemmistössä. Edustamme yli puolta Euroopan unionin väestöstä. Tästä huolimatta yhteiskuntamme naiset kohtaavat ongelmia, jotka aiheutuvat yksinomaan heidän sukupuolestaan. Niinpä emme yksinkertaisesti voi hyväksyä sitä, että naisia syrjitään edelleen eri terveydenhoitojärjestelmissä. 
Oikeus saada terveydenhoitoa on kuitenkin eräs sosioekonomisista perusoikeuksista Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaan. Tästä syystä on oikein ja asianmukaista, että Euroopan unionin korkeimmassa demokraattisessa toimielimessä eli Euroopan parlamentissa kiinnitetään huomiota tähän asiaan ja ehdotetaan mahdollisia toimia. Näin tehdessämme meidän on noudatettava toissijaisuusperiaatetta, ja niin on myös tehtävä asiakirjassa, josta keskustelemme tänään.
Tuen näin ollen asiakirjaa samoin kuin tarkistuksia, joita tarvitaan, mikäli toissijaisuusperiaate aiotaan ottaa huomioon. Toisin sanoen emme voi Euroopan parlamenttina puuttua yksittäisten jäsenvaltioiden lainkäyttöön. 
Meillä on kuitenkin tilaisuus ottaa tärkeä askel eteenpäin keskustellessamme ja muotoillessamme eurooppalaista politiikkaa sellaisilla aloilla, joilla meillä on asianmukainen toimivalta. Saanen mainita esimerkin Euroopan parlamentin yhteisestä päätöksenteosta seitsemännen puiteohjelman yhteydessä. Terveys on tärkeä osa tätä ohjelmaa. Tätä ohjelmaa varten varaamiemme määrärahojen on vastattava väestötieteellisiä indikaattoreita ja kansalaisten todellisia tarpeita. Tällä tavoin voimme myös lähentyä ihmisiä ja antaa heille tilaisuuden nähdä suoraan, miten yhteinen eurooppalainen politiikka voi vaikuttaa heidän elämänlaatuunsa. 
María Elena Valenciano Martínez-Orozco (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, käytän pari sekuntia valittaakseni jälleen kerran siitä, että näitä keskusteluja käydään aina iltaisin. Olemme usein kokoontuneet keskustelemaan naisista keskellä yötä, ja te olette muistaakseni toiminut tällöin puhemiehenä. Arvoisa puhemies, puhumme aina naisista keskellä yötä, mutta jonakin päivänä voisimme tehdä niin päivänvalossa. 
Eriarvoisuus ja syrjintä, josta naiset kärsivät, on rakenteellista ja jatkuvaa. Me naiset olemme aina olleet hoivaajia emmekä hoivattavia. Miesten ja naisten hoidon tason ja laadun välillä vallitsee näin ollen edelleen hyvin merkittävä epätasapaino. Meillä eurooppalaisilla on kuitenkin tiettyjä yhteisiä arvoja, kuten tasapuolisuus, yleismaailmallisuus ja solidaarisuus. Meidän on vastaavasti otettava sukupuolikysymys huomioon terveydenhoidon alalla, kuten komission jäsen totesi tänään perustellusti. 
Suhtauduin myönteisesti Euroopan unionin sosialidemokraattisten ministerien aloitteeseen; he kokoontuivat Ruotsissa elokuun lopussa, keskustelivat sukupuolesta johtuvan eriarvoisuuden vähentämisestä terveydenhoidon alalla ja ilmaisivat olevansa huolissaan tilanteesta. 
Mietinnössä olisi pitänyt käsitellä syventävämmin tiettyjä asioita, jotka liittyvät erityisesti seksuaali- ja lisääntymisterveyteen, kuten monet puhujat ovat jo sanoneet. On myös huomautettu, ettei väkivalta ole terveysongelma. Tärkeä mainitsemisen arvoinen asia on myös se, että maahanmuuttajanaisten on vaikea päästä terveydenhoitojärjestelmien piiriin, koska he ovat peloissaan. 
Toivon, että tapaamme uudelleen päivänvalossa. 
Katalin Lévai (PSE ).
   – Toivon, että mietintö auttaa edistämään koko Euroopan unionissa yhtenäistä asennetta, joka liittyy naisten terveyden suojelemiseen. Haluan kiinnittää huomion tärkeään asiaan: naisten ei pidä jälleen joutua kohtaamaan syrjintää terveyspalvelujärjestelmässä vain koska he ovat köyhiä, koska he saavat huonoa palkkaa tai koska he kärsivät naisille ominaisista sairauksista. Terveyspalvelujärjestelmässä ei pidä toistaa samoja virheitä, joiden vuoksi naiset ovat joutuneet paitsioon muilla elämän osa-alueilla. Toisaalta olisi myös hyvin tärkeää varmistaa, että lääkintä- ja hoitohenkilökunta omaksuvat osana koulutustaan tietoja ja taitoja, joiden ansiosta he voivat suhtautua asianmukaisesti naisille ominaisiin sairauksiin. 
Markos Kyprianou,
   . Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää Euroopan parlamentin jäseniä hyvin mielenkiintoisesta keskustelusta. Olen myös seurannut tiiviisti ilmaistuja ehdotuksia ja näkökulmia. En tietenkään voi ottaa niihin kaikkiin kantaa näin lyhyessä ajassa, mutta olen pannut ne merkille ja otan ne tietysti hyvin vakavasti huomioon. 
Tosiasia on, että miesten ja naisten terveydentilan välillä vallitsee ero. On sairauksia, joista kärsivät molemmat sukupuolet, mutta joiden erityislaatuisuus suhteessa naisiin ilmenee diagnosoinnin tai hoidon yhteydessä, ja on tietysti sairauksia, joista kärsivät erityisesti naiset. Tämä on otettava huomioon, kun terveydenhoitoalan politiikkoja määritellään. 
En viittaa tietenkään kaikkiin mainittuihin sairauksiin. Totean kuitenkin, että uudessa ohjelmassa on erityisiä säännöksiä tietyistä sairauksista, ja sen avulla pystymme kiinnittämään huomiota näihin sairauksiin. Kaikkia ei tietenkään voida kattaa, mutta voimme määritellä painopistealueet yhdessä, kun on aika hyväksyä ohjelma. 
Näin pääsenkin erääseen perusasiaan, jonka haluan ottaa esille. Se on rahan tarve; kaikki mainitut asiathan ovat erittäin hyviä ja kiitettäviä. Enempää emme voisi toivoakaan, mutta emme voi saavuttaa näitä asioita ilman tarvittavia määrärahoja. Tämä tarkoittaa ensinnäkin sitä, että jäsenvaltioiden on osoitettava osa talousarviostaan tälle alalle. Olen samaa mieltä mietinnöstä, kun siinä kannustetaan käyttämään rakennerahastoja terveydenhoitoalan investointeihin. Ehdotus on todella hyvä, ja kehotan kaikkia jäsenvaltioita, etenkin uusia jäsenvaltioita, hyödyntämään tätä mahdollisuutta. Tarvitsemme kuitenkin myös yhteisön tasolla pyytämäämme rahoitusta, mikäli aiomme panna täytäntöön ehdottamamme ohjelmat. 
Olen tietoinen parlamentin myönteisestä kannasta tällä alalla ja luotan parlamentin tukeen käsiteltäessä niitä ongelmia, jotka liittyvät seuraavan talousarvion rahoitusnäkymien hyväksymiseen. 
Haluan sanoa myös, että meidän on ymmärrettävä, että monet kysymykset kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Lääkinnällisten palvelujen tuottaminen, terveydenhoitojärjestelmät, kaikki nämä ovat jäsenvaltioiden vastuulla. Kuten olen jo sanonut, hyödynnämme kaikkia käytössämme olevia muita kuin lainsäädännöllisiä keinoja edistääksemme näillä aloilla harjoitettavaa politiikkaa. Totean kuitenkin esimerkiksi, että aiemmin esitetty viittaus mammografiaseulontoihin – siihen, ettei niitä ole vielä toteutettu kaikissa jäsenvaltioissa – korostaa yhtä nimenomaista heikkoutta. Keräämällä ja julkaisemalla tietoja jäsenvaltioita varten näiltä aloilta niitä voidaan painostaa merkittävästi panemaan täytäntöön nämä suositukset ja suuntaviivat, jotka jäsenvaltiot ovat hyväksyneet.
Päätän puheenvuoroni kiittämällä vielä kerran esittelijää ja parlamenttia tästä aloitteesta. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt. 
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Honeyballin laatima kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan mietintö (A6-0200/2005) Eurooppa-koulujärjestelmän kehittämismahdollisuuksista. (2004/2237 (INI)). 
Mary Honeyball (PSE ),
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää Euroopan parlamenttia mahdollisuudesta esitellä mietintöni. Se on tärkeä mietintö, joka koskee kouluja, joita Euroopan unionin toimielimet ylläpitävät pääasiallisesti toimielinten henkilökunnan lapsia varten. 
Eurooppa-koulut ovat nykyään mittava hanke. Tällä hetkellä kymmenessä paikassa, mukaan lukien Bryssel ja Luxemburg, sijaitsevissa neljässätoista Eurooppa-koulussa on yli 19 200 oppilasta. Meillä on siten vastuu huolehtia siitä, että nämä koulut tarjoavat korkeatasoista opetusta hyödyntäen parhaalla mahdollisella tavalla resursseja ja opetushenkilökuntaa sekä opetussuunnitelmaa. Näitä asioita olen pyrkinyt pohtimaan mietinnössäni. On tärkeää harkita näitä asioita juuri nyt, koska koulut perustettiin itse asiassa jo noin 50 vuotta sitten. Asioita on aika ajoin tarkasteltu, mutta paljon ei kuitenkaan ole olennaisesti muuttunut tänä aikana. Meillä on nyt siis mahdollisuus tarkastella näitä kouluja, niiden johtamistapaa, niiden hallintoa, rahoitusta ja opetussuunnitelmaa sekä tehdä parannusehdotuksia. 
Olen mietinnössäni pohtinut erityisesti näitä osa-alueita, siis rahoitusta, koulujen johtamistapaa ja hallintoa, opetussuunnitelmaa ja sen soveltamista kouluissa.
Ensimmäiseksi haluan nostaa esille rahoitusta koskevan kysymyksen. Jäsen Bösch, joka on täällä tänään, laati itse asiassa muutama vuosi sitten mietinnön tästä aiheesta, ja luulen, että hän haluaa edempänä puhua tästä. On joka tapauksessa tärkeää, että tarkastelemme, miten näitä kouluja rahoitetaan ja varmistamme, että käytämme varojamme niin, että niillä saadaan paras mahdollinen hyöty. 
Tietty osa-alue, jota haluaisin korostaa, on opettajien palkkaaminen. Nykyään opettajat komennetaan opetustehtäviin jäsenvaltioista tietyksi ajanjaksoksi, jonka jälkeen monet heistä palaavat kotimaahansa. Koulut on organisoitu niin, että äidinkielisen opetuksen lisäksi opetusta annetaan tietyissä aineissa myös yhteisön kielillä. Nykyisellään järjestelmä asettaa englanninkielisille valtioille epäoikeudenmukaisen taakan, koska ne järjestävät suhteessa eniten opettajia Eurooppa-kouluihin, mikä johtuu englanninkielisen opetuksen kysynnästä kouluissa. Toivon, että mietinnön seurauksena tämä erityisseikka otetaan huomioon. 
Toinen rahoitukseen liittyvä tärkeä seikka liittyy koulumaksuihin ja maksurakenteen toimintaan. Euroopan unionin toimielinten työntekijöiden lapsilta ei peritä koulumaksua, mikä on ehdottomasti oikein, koska sen vuoksi koulut juuri perustettiin. Nykyään monet koulupaikat, ei suurin osa, mutta hyvin monet, täyttyvät kuitenkin muiden kuin Euroopan unionin toimielinten työntekijöiden lapsista. Huomattava osa heistä tulee muista valtionjohtoisista toimielimistä tai paikallisesta teollisuudesta. Yleensä heidät lähettänyt järjestö maksaa heidän koulumaksunsa, joten siitä ei aiheudu paljoakaan ongelmia. 
Todelliset vaikeudet koskevat muita oppilaita, jotka valitaan hyvin umpimähkäiseltä vaikuttavalla menetelmällä ja jotka maksavat osan koulumaksuista itse – heidän perheensä maksavat ne heidän puolestaan. Tähän järjestelmään on kohdistunut melko lailla kritiikkiä, koska se ei ole avoin, ja perityt koulumaksut eivät useinkaan ole riittäviä, koska ne eivät itse asiassa heijasta markkinahintoja.
Hallinnollisissa kysymyksissä kouluja johtavilla johtokunnilla pitäisi mielestäni olla enemmän itsenäisyyttä. Opetussuunnitelman osalta tärkein asia on luokkakokojen pienentäminen niin, ettei missään Eurooppa-koulun luokassa ole yli 30 oppilasta, kun tällä hetkellä maksimimäärä on 32 oppilasta. 
Jätän siis mietinnön teidän haltuunne ja pyydän tukeanne sille. 
Siim Kallas,
    Arvoisa puhemies, hyvä jäsen Honeyball, mietintönne koskee hyvin arkaluonteisia asioita, ja olen itse jo törmännyt johdannossa mainitsemaanne vaikeuteen. Asia on hyvin kiistanalainen, ja joskus kysyn itseltäni, miksi olen tällä puolella enkä sillä puolella kysymässä kysymyksiä, sillä Eurooppa-koulut ovat melko itsenäisiä rakenteita, jotka päättävät itse monista tällaisista asioista.
Komissio on täysin sitoutunut säilyttämään Eurooppa-koulujen kulttuurisen omalaatuisuuden. Se tukee siten suurinta osaa tämän mietinnön näkökohdista, sillä Eurooppa-koulujärjestelmän järkevä toiminta on meidän yhteinen tavoitteemme.
Talousarviota koskevissa kysymyksissä haluamme varmistaa kaikkien toimijoiden avoimen vastuunalaisuuden suunnittelun ja valvonnan avulla, ja näin ollen myös sen, että kansalaistemme rahat käytetään järkevästi ja tehokkaasti. Ymmärrän, että ihmiset turhautuvat joskus, kun viime kädessä on aina kyse rahasta. Meidän on kuitenkin ymmärrettävä, että taloudellisissa asioissa usein pienetkin yksityiskohdat ovat merkityksellisiä, ja ne täytyy hoitaa huolella. 
Koulujen hallinnon osalta olen erittäin tyytyväinen mietinnössä esitettyyn vaatimukseen, että Euroopan unionin toimielinten pitäisi olla vahvemmin edustettuina johtokunnassa, mikä olisi yhdenmukaisempaa niiden aseman ja EU:n taloudellisen panostuksen kanssa, joka nykyään on 127 miljoonaa euroa eli noin 60 prosenttia kokonaisbudjetista. Kokemus on osoittanut, että vuoden 1994 yleissopimus ei enää vastaa laajentumisen tuomiin haasteisiin ja seurauksiin. Uskonvoivani luottaa tukeenne nykyisen hallintomekanismin parantamiseksi. 
On myös mukavaa, että meille molemmille ovat tärkeitä erityisopetusta tarvitseviin lapsiin liittyvät asiat. Esittelijä antaakin mietinnössään erityisopetusta tarvitsevia lapsia koskevia toimenpidesuosituksia. Vain etenemällä tällä tavoin ja takaamalla sopivat resurssit kykenemme varmistamaan vilpittömästi inhimillisen ja kattavan menettelytavan. 
Olen samaa mieltä siitä, että kaikkien jäsenvaltioiden pitäisi taata eurooppalaisen ylioppilastutkinnon laajempi saatavuus vastaisuudessa. Sopivia menetelmiä suunniteltaessa meidän on kuitenkin huolellisesti varmistettava, että samat laatustandardit täyttyvät. 
Yhdyn siihen, että ponnisteluja on jatkettava, jotta Eurooppa-kouluilla olisi mahdollisuus tarjota vaihtoehtoinen päästötodistus niille oppilaille, jotka valitsevat ammatillisemman opetuksen. Haluan kuitenkin vielä korostaa, että komissio on huolissaan monesta eri osa-alueesta. 
Meidän on löydettävä uusia rahoituskeinoja, joilla vakavissaan ja konkreettisesti parannettaisiin hallintoa ja raportointia. Olen yhä sitä mieltä, että olisi tarkkaan harkittava ehdotusta, jonka mukaan komission vuosittain Eurooppa-kouluille maksamalle tuelle asetettaisiin katto, kuten jotkut jäsenvaltiot ovat painottaneetkin. 
Mielestäni on myös tärkeää soveltaa ja uudelleenarvioida niin sanottua -kriteeriä, joka hyväksyttiin hyvin tarkkojen keskustelujen jälkeen johtokunnassa eli Eurooppa-koulujärjestelmän päätöksentekoelimessä. Mikäli haluamme varmistaa Eurooppa-koulujärjestelmän säilymisen perustamissopimuksen mukaisesti, meidän on rohkeasti ja mitään vaihtoehtoja pois sulkematta tartuttava ongelmaan, joka koskee kaikkien niiden Eurooppa-koulujen tulevaisuutta, jotka eivät enää täytä niitä perustettaessa asetettuja tavoitteita.
Ymmärrän, että laajentuminen luo erilaisia odotuksia, mutta vastaus ei voi olla uusien koulujen systemaattinen perustaminen, jolle ei ole minkäänlaista oikeutusta. Se olisi täysin ristiriidassa Eurooppa-koulujärjestelmän tehtävän ja hengen kanssa. 
Herbert Bösch (PSE ),
    Arvoisa puhemies, budjettivaliokunnan puolesta haluan vilpittömästi onnitella esittelijää hänen mietinnöstään ja kiittää siitä, että liititte kompromissitarkistuksiin muutamia budjettivaliokunnan esittämiä keskeisiä elementtejä. Kuten esittelijä ja komission varapuheenjohtajakin jo ovat todenneet, olemme tällä hetkellä vaiheessa, jossa tällaiset mietinnöt ovat erittäin tärkeitä. Euroopan unioni laajentuu, mistä Eurooppa-koulujärjestelmä ei selvästikään suoriudu kovin menestyksekkäästi. Vanhemmilta on tullut valitusten ryöppy siitä, että koulujärjestelmä on pystynyt vastaamaan erittäin huonosti kymmenen uuden valtion jäsenyyteen, vaikka tämä kehitys on ollut ennakoitavissa. Sanoisin arvoisalle komission varapuheenjohtajalle, että tämä on alue, jolla meidän, kuten myös komission Euroopan unionin toimeenpaneva elimenä, on toimittava. Komissiolla on Euroopan parlamentin tuki. 
Toinen seikka on, että parlamentille on tietenkin erittäin tärkeää, että niillä, jotka maksavat, olisi johtokunnassa enemmän sanavaltaa kuin yksi ääni 26:sta. Tämä tulee selvästi esiin mietinnöstä. Tästä asiasta olemme myös samaa mieltä. Maksamme loppujen lopuksi 57 prosenttia budjetista ja jäsenvaltiot 22 prosenttia, mikä on täysin epäsuhtaista sananvaltaamme nähden. 
Haasteena on lisäksi se, että valtionpäämiehet tai hallitusten päämiehet eivät koskaan väsy keksimään uusia virastoja. Komissiokaan ei ole täysin syytön tässä asiassa. Meidän pitäisi tietysti tässä vaiheessa tehdä pieni sivuhuomautus, että jokainen virasto voi mahdollisesti tuoda koulun vanavedessään. Tästä syystä on myös tärkeää kysyä oikeita kysymyksiä ja etsiä vastauksia. 
Lopuksi toteaisin, että pienempien koulujen kohdalla meidän on edettävä eri tavalla ja otettava huomioon myös alueellinen näkökulma. Tämän vuoksi olemme pitäneet hyvin tärkeänä valmistella budjetin määrärahojen hajauttamista osittain. Jäsenvaltioiden on otettava enemmän taloudellista vastuuta. 
Erna Hennicot-Schoepges,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, haluan aluksi kiittää esittelijäämme, jäsen Honeyballia, hänen mietinnöstään ja rehellisestä yhteistyöstään. 
Eurooppa-koulujärjestelmä on osoittanut arvonsa. Olen kiinnittänyt erityistä huomiota Luxemburgin kouluun, ja haluan onnitella opettajia ja johtoa, jotka ovat onnistuneet yhdistämään saman järjestelmän alle monista eri Euroopan unionin jäsenvaltioista tulevia lapsia ja opettajia. Monikielisyys on osoittanut arvonsa, kuten monille EU:n kansalaisuuksille tarkoitettu yhteinen koulujärjestelmäkin huolimatta väliaikaisesta tilanahtaudesta Luxemburgin ja Brysselin kouluissa. 
Arvoisa komission varapuheenjohtaja, eikö meidän pitäisi arvioida Eurooppa-koulujärjestelmää keskipitkällä aikavälillä ja laajentaa monikielistä opetusta sekä rohkaista jäsenvaltioita osallistumaan siihen enemmän vetoamalla Eurooppa-kouluissa saatuun kokemukseen? Mielestäni jokaista valtiota, joka Euroopan parlamentissa esittää itseään uuden viraston isäntämaaksi, olisi vaadittava sitovasti varmistamaan, että virkamiesten lapset saavat monikielisen opetuksen. Koulujen gettoutumista on ehkäistävä päästämällä sisään muitakin kuin vain ne lapset, joiden vanhemmat ovat tarpeeksi varakkaita maksamaan koulumaksut, joita jo vaaditaan ryhmän III oppilailta. Lukuvuonna 2004 kokonaissisäänottomäärästä 32 prosenttia – eli siis kolmannes lapsista – kuului ryhmään, jonka koulumaksut olivat erittäin korkeat. 
Olen siten jättänyt käsiteltäväksi muutosehdotuksen ryhmän III koulumaksujen pienentämiseksi tulevien oppilaiden osalta. Valiokuntamme vaatii luokkakokojen pienentämistä, erityisopetusta tarvitsevien oppilaiden hyväksymistä ja teknisen ylioppilastutkinnon käyttöönottoa. 
Eurooppa-koulujärjestelmän tavoitteena on tarjota virkamiesten lapsille opetusta, jossa otetaan huomioon heidän äidinkielensä. Tätä tavoitetta on kuitenkin tarkasteltava jo toteutuneen Euroopan unionin sisäisen liikkuvuuden ja sen tulevaisuuden pohjalta. Arvoisa puhemies, vaikka eräs Yhdistyneen kuningaskunnan ministeri vuonna 1998 julisti, että englanti olisi kohta universaalinen kieli – hinta, jonka englantilaiset opettajat joutuvat maksamaan, on ehkäpä se, että heille on liikaa kysyntää– olen kuitenkin sitä mieltä, että monikielisyys on osa Euroopan unionin identiteettiä. 
Bernat Joan i Marí,
    Arvoisa puhemies, Eurooppa-koulut ovat tärkeä osa identiteetinluomisprosessia sekä myös todellisen Euroopan kansalaisuuden toteutumista. Euroopan unioni on jatkuva rakennusprosessi, ja sen rakentamiseen on ryhdytty monimutkaisella tavalla. Koulutuksella on siinä erittäin tärkeä ja olennainen rooli. 
Euroopan unionin erilaisilla koulutusjärjestelmillä on oikeus levittää Euroopan perinteisesti inspiroimia ajatuksia ja arvoja. Tämä auttaa luomaan yhteisen Euroopan kansalaisuuden tunteen. Moniarvoisuuden ja erilaisuuden puolustaminen on aina ollut yksi Euroopan unioniin vaikuttaneista ydinarvoista. Tämä on yksi niistä lukemattomista syistä, joiden vuoksi valtiottomien kansojen kansalaiset jatkuvasti puhuvat Eurooppa-ajatuksen puolesta; me pidämme Eurooppaa kansallisena ympäristönämme. 
EU:n laajentuminen on tuonut meille kaikille uuden Eurooppa-kouluja koskevan haasteen. Tämä liittyy siihen, että Euroopan unionin on kohdattava oma tehtävänsä. Sellainen hetki lisää moniarvoisuutta ja tuo mukanaan terveen tuulahduksen raikasta ilmaa Eurooppa-kouluihin. Mielestäni todella moniarvoisessa Euroopassa aitoa monikielisyyttä ei voida toteuttaa vain osittain, ja meidän on löydettävä mantereemme todellinen kielellinen moninaisuus. 
Thomas Wise,
    Arvoisa puhemies, vaikka mielestäni Yhdistyneen kuningaskunnan ei pitäisikään olla osa EU:ta, olisi väärin minun puoleltani kieltää niiltä vanhemmilta, jotka työskentelevät vaatimukset täyttävissä toimielimissä – usein kotimaan ulkopuolella ja monissa tapauksissa valtiossa, jossa puhutaan eri kieltä –, oikeus tarjota lapsilleen sopivaa koulutusta. Eurooppa-koulut ovat monille sellaisille vanhemmille käytännössä ainoa tapa käyttää oikeuttaan. Minulla ei ole saivarreltavaa tämän asian suhteen. 
Esittelijä on tarkastellut Eurooppa-kouluja suurimmaksi osaksi samasta asianmukaisesta näkökulmasta. Olisi minun puolestani moukkamaista olla sanomatta sitä. Olen kuitenkin eri mieltä hänen kanssaan muutamasta kohdasta. 
Ensinnäkin esittelijä määrittelee ryhmän I oppilaiksi yhteisön toimielinten ja erillisvirastojen palveluksessa olevan henkilökunnan lapset. Tässä kohtaa on merkittävä puute. Ryhmään I kuuluvat myös Oxfordin lähelle Culhamiin yhteisiin Euroopan laajuisiin matkailuhankkeisiin komennetun, Yhdistyneen kuningaskunnan ydinenergiaviranomaisen (Atomic Energy Authority) palveluksessa olevan henkilökunnan lapset sekä Münchenissä sijaitsevaan Euroopan patenttivirastoon komennetun henkilökunnan lapset. Yhdistyneen kuningaskunnan ydinenergiaviranomainen ei ainakaan ole yhteisön toimielin, ja lisäksi matkailuhankkeissa on mukana myös yksi EU:n ehdokasvaltioista eli Romania ja yksi kokonaan EU:n ulkopuolinen valtio eli Sveitsi.
Euroopan patenttivirastoon kuuluvat myös Sveitsi, Islanti, Liechtenstein, Monaco ja pian myös Norja. Se ei todellakaan ole yhteisön toimielin, kuten jouduin painottamaan keskustellessamme tietokoneiden patenteista. Ikävää, että minun on taas näin pian huomautettava asiasta uudelleen. 
Euroopan parlamentissa kuulee liian usein olettamuksen, että Eurooppa ja EU olisivat yksi ja sama asia. Tässä on toinen esimerkki. Tämä ei ole yleisen tason tyhjänpäiväinen huomio, eikä se ole tyhjänpäiväinen varsinkaan kyseisen mietinnön kannalta, koska esittelijä toteaa, että vain 1,6 prosenttia Culhamin oppilaista kuuluu ryhmään I. Hän voi hyvinkin olla oikeassa, mutta jos hän todella tarkoittaa sitä, että vain 1,6 prosenttia Culhamin oppilaista on yhteisön toimielinten henkilökunnan lapsia, niin hän erehtyy siinä pahasti. Toivottavasti hän voi selventää tätä tilastoa. 
Olen erittäin huolestunut komission varapuheenjohtajan ehdotuksesta, että meidän olisi harkittava mahdollisuutta tarjota eurooppalaista ylioppilastutkintoa myös nykyisen koulujärjestelmän ulkopuolella. Voisiko esittelijä ystävällisesti selventää myös tätä kohtaa?
Ehdottaako komissio, että eurooppalainen ylioppilastutkinto pitäisi olla saatavilla myös muissa kuin Eurooppa-kouluissa? En yksinkertaisesti ymmärrä, miksi on välttämätöntä sekaantua muiden koulujen asioihin Eurooppa-koulujen opetussuunnitelman laajentamiseksi ja nykyaikaistamiseksi. Jos olisin opettaja ja oppilas antaisi vastaukseksi EU:n, minun olisi sanottava lopuksi, että se oli erittäin tyhmä kysymys. 
Hans-Peter Martin (NI ).
   – Arvoisa puhemies, tätä keskustelua kuunnellessa tulee kiusaus kysyä muutama peruskysymys. Keitä varten on tarkoitettu 127 miljoonaa euroa veronmaksajien rahoja? Miksi? Eikö ole niin, että Eurooppa on nyt jo niin kehittynyt, että monet virkamiehet pysyvät samassa paikassa hyvin pitkään, jopa koko uransa ajan? Eikö tällainen tuki ole käytännössä aivan sama asia kuin lisätuki tälle kouralliselle etuoikeutettuja henkilöitä Luxemburgissa, Brysselissä ja muualla? Eikö ole totta, että kustannuslaskennallisena asiana nämä lisäkulut pitäisi todellisuudessa ottaa huomioon jo alusta saakka, kun virastoja sijoitetaan ja siirretään paikasta toiseen? Näin ei ole kuitenkaan vielä tehty, ja menettelytapaa leimaa vieläkin avoimuuden puute. Siihen on omat syynsä, miksi näitä mietintöjä on ilmaantunut parin vuoden välein. Se johtuu siitä, ettei näillä kouluilla mene erityisen hyvin. Loppujen lopuksi herää peruskysymys, onko tämä järjestelmä, jolle oli itse asiassa oikeutuksensa 20, 30 tai 40 vuotta sitten, vakaalla pohjalla sellaisenaan. 
Jokainen henkilöstöä ulkomaille komentava yritys tietää, että tarjolla on monia eri kouluja – saksalaisia kouluja, englantilaisia kouluja, YK:n kouluja. Miksi siis sallimme itsellemme tällaisen ylellisyyden? Onko se todella välttämätöntä? 
Ljudmila Novak (PPE-DE ).
    Olen kuullut vanhemmilta paljon hyvää Eurooppa-kouluista. Monimutkaisesta organisaatiosta ja suuresta oppilasmäärästä johtuen on alkanut kuitenkin ilmetä eräitä puutteita, erityisesti uusien jäsenvaltioiden liittymisen jälkeen viime vuonna, kun oppilasmäärä kasvoi merkittävästi. 
Joihinkin kouluihin on ilmoittautunut liikaa oppilaita, mikä on vaikuttanut opetuksen laatuun. Lisääntyvä kysyntä vaatii myös enemmän kohdennettuja määrärahoja. Ensimmäinen kouluvuosi on erityisen raskas niin vanhemmille kuin oppilaillekin, kun heidän on yhtäkkiä sopeuduttava uuteen ympäristöön, uuteen kieleen, uusiin koulukavereihin ja opettajiin. Opettajien ymmärtäväisyys on siis tuona sopeutumisaikana olennaista. Suurimpia vaikeuksia on niillä oppilailla, jotka joutuvat opiskelemaan suurimman osan aineista vieraalla kielellä. Oppilailla, jotka osaavat vieraan kielen keskustelutasolla, on myös ongelmia erikoisaineissa kuten kemiassa, maantiedossa, matematiikassa ja niin edelleen. Koulujen oppilaiden taidot vaihtelevat, jotkut ovat ahkerampia kuin toiset, eivätkä kaikki kykene täyttämään Eurooppa-koulun loppukokeeseen (ylioppilaskokeeseen) tähtäävän opetusohjelman vaatimuksia. On siis välttämätöntä, että oppilailla on mahdollisuus saada erilaisia päästötodistuksia eikä ainoastaan todistusta siitä, että he ovat läpäisseet koulun loppukokeen. 
Myöskään erityisopetusta tarvitsevista oppilaista ei huolehdita riittävästi, sillä he tarvitsevat paljon enemmän mukauttamista ja erityiskoulutuksen saaneita opettajia. 
Liian suurissa luokissa opettajat eivät voi omistaa tarpeeksi huomiota erityisopetusta tarvitseville oppilaille tai niille, joilla on oppimiseen tai kulttuuriin liittyviä vaikeuksia. 
Meidän olisi joka tapauksessa kiitettävä vaivannäöstä kaikkia niitä, jotka pyrkivät varmistamaan korkeatasoisen opetuksen ja tuen tukemaan sopeutumista ja tutustumista monikulttuuriseen Eurooppaan. Meidän olisi varmistettava, että mahdollisimman moni lapsi voi käyttää äidinkieltään edes osan ajastaan Eurooppa-kouluissa. Muuten voi käydä niin, että kun he lopettavat koulun, heillä on paljon tietoa, mutta he eivät osaa käyttää omaa äidinkieltään hyvin. 
Proinsias De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan nostaa muutamana käytössäni olevana sekuntina esiin kysymyksen erityisopetusta tarvitsevista lapsista. Olin aika yllättynyt kuullessani komission varapuheenjohtajan täällä tänään puhuvan sellaisten lasten suojelemisesta ja tukemisesta, kun komissio on itse asiassa puolustellut erityisopetusta tarvitsevien lasten perheiden syrjintää. 
Euroopan unionin oikeusasiamies on pitänyt tarpeellisena laatia Euroopan parlamentille erityismietinnön erään kanteen perusteella, jonka syrjinnän kohteeksi joutunut perhe oli tehnyt komissiolle ja johon komissio oli vastannut puolustelemalla syrjintää huolimatta siitä, että se on EY:n perustamissopimusten vastaista. Oikeusasiamies katsoi syrjinnän täyttävän perusteettoman syrjinnän määritelmän. Ikäväkseni joudun toteamaan, ettei tämä ole ainoa tällainen tapaus. Monista tapauksista on kanneltu komissiolle, ja monia tapauksia komissio on myös puolustellut.
Tuen jäsen Honeyballin mietintöä ja kehotan myös tätä parlamenttia tekemään niin ja tukemaan erityisesti kohtia 24, 25, 26 ja 27, joissa käsitellään tätä erityisopetustarpeeseen liittyvää kysymystä sekä sitä, kuinka tarpeellista on, että komissio takaa riittävästi resursseja, joilla varmistetaan, ettei yhtään lasta käännytetä pois Eurooppa-koulujärjestelmästä hänen vaikeuksiensa takia. 
Tomáš Zatloukal (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, uskon, että kokemukseni peruskoulun rehtorina suuressa maaseutukaupungissa Tšekissä, missä oppilasmäärät ovat verrattavissa Espanjan Alicanten Eurooppa-koulun oppilasmääriin, antaa minulle hyvän pohjan kommentoida asioita, jotka eniten vaikuttavat Eurooppa-kouluihin. 
Komission tiedonannossa tehdään selväksi, että yksittäisten Eurooppa-koulujen pitkän aikavälin rahoitussuunnitelmille asetetaan rajoituksia henkilöstöhallinnon ja koulujen kehitysstrategioiden muodossa. On mahdotonta johtaa hyvin mitään yritystä, saati sitten opetuslaitosta, sellaisessa epävarmuudessa. Suhtaudun siten erittäin myönteisesti ehdotukseen siirtää osa päätöksenteosta rehtoreille ja johtokunnille, koska he ovat niitä, jotka parhaiten tuntevat laitosten senhetkiset tarpeet ja vaatimukset. 
Haluaisin nyt puhua niistä monista aloista, joilla parannusten avulla saataisiin opetuksen taso kohoamaan. Monet kollegat täällä Euroopan parlamentissa kuten myös opettajat, asiantuntijat ja vanhemmat useimmissa jäsenvaltioissa olisivat tuohduksissaan, jos maksimioppilasmäärä luokkaa kohden olisi 32. Useimmissa paikoissa tuollaiset luokkakoot kuuluvat synkkään kaukaiseen menneisyyteen, mutta joissain Eurooppa-kouluissa ne ovat osa jokapäiväistä elämää. 
Yleensä luokat eivät kuitenkaan ole noin suuria, mutta sellaisiakin on ollut tiedossa. On itsestään selvää, että pienempi oppilasmäärä mahdollistaa erilaisten opetusmenetelmien soveltamisen luokassa. Emme saa laiminlyödä erityisopetusta tarvitsevien oppilaiden vaatimuksia emmekä niiden oppilaiden, jotka saavat suurimman osan opetuksesta muulla kuin äidinkielellään. Mikäli EU:n toimielimet haluavat täyttää 50 vuotta sitten tekemänsä lupauksen, nimittäin tarjota työntekijöidensä lapsille korkeatasoista opetusta, niin niiden tulisi asianmukaisesti harkita näitä itsestään selviä vaatimuksia. 
Lopuksi haluaisin antaa tukeni ehdotukselle, jonka mukaan hyvin teoreettisen eurooppalaisen ylioppilastutkinnon lisäksi on tarjottava vaihtoehtoinen päästötodistus niille oppilaille, jotka päättävät opiskella ammatillisia aineita. Samalla olisi asianmukaista varata tietty osa resursseista niiden kansalaistaitojen ja käytännön taitojen opettamiseen, joita lapset tarvitsevat tulevaisuuden varalle. Haluan kiittää esittelijää. 
Manolis Mavrommatis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, aluksi haluan onnitella esittelijää, jäsen Honeyballia, hänen erinomaisesta työstään. Eurooppa-koulujen päämääriä ei voi kuitenkaan ilmaista paremmin kuin Jean Monnet'n sanoin. Hän totesi, että eurooppalaiset lapset, jotka kasvatetaan rinta rinnan, tutustuvat jo pienestä pitäen kaikkiin erilaisiin kulttuureihin. He oppivat elämään ilman ennakkoluuloja, joten heissä syntyy ja heidän sisällään kypsyy ajatus siitä, että he kuuluvat yhteen. Maataan aina rakkaudella ja ylpeydellä ajattelevina heistä tulee hengeltään eurooppalaisia, ja koulutuksen myötä he ovat valmiita päättämään ja lujittamaan isiensä työn ja täydentämään sen yhdentyneeksi ja kukoistavaksi Euroopaksi. 
Eurooppa-koulut muodostavat siten instituution, joka edistää ajatuksia, joiden varaan Euroopan unioni on rakennettu. Ne muodostavat instituution, joka kunnioittaa ja edistää monikielisyyttä, kun lapset oppivat esikouluikäisistä saakka elämään ja toimimaan monikulttuurisessa ympäristössä. Nykyiset 14 koulua tarjoavat yhteisen korkeatasoisen koulutuksen, joka tulevaisuudessa osoittautuu olennaiseksi Euroopan yhdentymiselle. 
Oppilaille myönnettävä eurooppalainen ylioppilastutkintotodistus on heidän passinsa yliopistoon, ja se on todistus tulevaisuuden työntekijän eurooppalaisesta profiilista. On siten tärkeää, että Eurooppa-kouluja perustetaan lisää, todennäköisesti myös uusiin jäsenvaltioihin, sillä se vie meidät askeleen lähemmäksi Euroopan yhdentymistä. 
Lopuksi toteaisin, että opetuksen tason turvaamiseksi ja ylläpitämiseksi on löydettävä ratkaisu koulujen tilanahtauteen, erityisesti Brysselin kouluissa. Eurooppa-koulut ovat instituutio, jota pitää suojella ja kehittää ajan vaatimusten tasalle, koska koulutus on yksi tärkeimpiä keinoja muokata näkemyksiä ja koska, siteeratakseni Monnet'ta, kun lapsista tulee hengeltään eurooppalaisia, heidän on helpompi rakastaa maataan ja muokata tukevampaa polkua kohti Euroopan unionia. 
Daniel Caspary (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja esittää arvoisalle komission varapuheenjohtajalle useita neljään pienempään Eurooppa-kouluun liittyviä kysymyksiä. 
Ensiksi, onko komissio samaa mieltä siitä, että ryhmän I ja ryhmän II oppilaiden määrän jyrkkä kasvu Karlsruhen Eurooppa-koulussa erottaa sen selvästi muista kolmesta pienemmästä koulusta? Toiseksi, onko komissio tietoinen siitä, että nykyään yli 60 yrityksellä koko Karlsruhen alueella on ryhmä II oppilaita koskeva sopimus koulun kanssa? Kolmanneksi, voiko komissio vahvistaa, että sen oma taloudellinen tuki Karlsruhen Eurooppa-koululle on puolittunut viimeisten viiden vuoden aikana edellä mainittujen sopimusten ansiosta? Neljänneksi, onko komissio samaa mieltä siitä, että tämän koulun oppilaat eivät kuulu ainoastaan ryhmään I, johon kuuluvat transuraanin tutkimuslaitoksen työntekijöiden lapset, vaan koulussa opiskelee myös noin 50 lasta, joiden vanhemmat työskentelevät täällä Strasbourgin toimielimissä, mutta matkustavat Karlsruheen kouluun joka päivä bussilla?
Viidenneksi, onko komissio samaa mieltä siitä, että Karlsruhen kaupunki on aivan äskettäin investoinut suuria summia omaa rahaa esimerkilliseen koulun remontointi- ja laajennushankkeeseen? Kuudenneksi, miksi komissio ei vastauksessaan tämän vuoden 15. kesäkuuta päivättyyn kirjalliseen kysymykseeni kyennyt kertomaan minulle, kuinka monta ryhmään I kuuluvaa oppilasta asuu 100 kilometrin säteellä koulusta? Onko vielä mahdollista, että komissio varmistaisi ja julkistaisi tämän luvun? Seitsemäs kysymys: kuten esittelijä erityisesti mainitsi alussa, ryhmän III oppilaat eivät maksa riittävästi koulumaksuja kaikkien kulujen kattamiseksi. Miten komissio perustelee kansalaisten mielestä varmaankin käsittämättömältä tuntuvaa etuoikeutta, joka sen omalla henkilökunnalla ja muilla ryhmän I oppilaiden vanhemmilla on, olla maksamatta lainkaan koulumaksuja?
Olisin hyvin kiitollinen komission varapuheenjohtajalle Kallasille hänen huomiostaan ja valmiudestaan vastata näihin kysymyksiin kirjallisesti. Kutsun hänet erittäin sydämellisesti liittymään seuraani jonkun tulevan täysistunnon alussa tai lopussa ja toteamaan itse, kuinka merkittävä tämä paikka on Karlsruhessa. 
Othmar Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, ovatko Eurooppa-koulut eurooppalaisen koulutusjärjestelmän lippulaiva? Eivät ole. Miten ne sijoittuivat Pisa-tutkimuksessa? Täyttävätkö ne laatutavoitteet? Vastaus on ei. Johtuvatko niiden puutteet ainoastaan talousarvioon liittyvistä tekijöistä? Vastaus on jälleen ei. Puutelista vain pitenee, ja vanhempien ja lasten valituksen käyvät äänekkäämmiksi. Tarvitaan toimintaa, kuten mietinnössä selväkielisesti kaikille osoitetaan. 
Haluan käyttää puheaikani antamalla äänen valituskirjeille, joita olen saanut vanhemmilta ja oppilailta. He valittavat Eurooppa-koulujen tilanahtaudesta. Brysselissä sisään on otettu tänä vuonna 8 600 oppilasta, vaikka tarkoitettu lukumäärä oli vain 7 300. Luokat ovat liian suuria. Hyviin saavutuksiin yltäviä lapsia ei kannusteta riittävästi. 
Toisena lukuvuonna suuren laajentumisen jälkeen uusien jäsenvaltioiden kielet eivät vieläkään ole opetusohjelmassa. Kielten saatavuus vähenee nopeasti, jos oppilaat painottavat pääasiassa tiedeaineita. 
Lisäksi niin sanottujen opinto-ohjaajien rooli on jäänyt epäselväksi. Eurooppa-kouluilta puuttuu asiaankuuluva hallintokulttuuri. Kirjeet jäävät vaille vastausta. Eurooppa-koulut ja niiden johto tarvitsevat tehokkaampaa kurinpidollista valvontaa. Jäsenvaltioiden tasolla epäonnistutaan usein valvonnassa, eikä Euroopan unioni ole säätänyt tarpeeksi valvonnan järjestämisestä. 
Toukokuussa komissio sai kanteen Woluwéssa saksankielisessä ryhmässä opiskelevien oppilaiden vanhemmilta, jotka olivat huolestuneita ja kysyivät, perustetaanko Brysseliin lainkaan neljättä saksankielistä ryhmää ja olisiko saksankielisen ryhmän pakko muuttaa Woluwésta Laekeniin.
On myös ongelmiin liittyvä kysymyksiä, ei ainoastaan rahaan liittyviä. Haluan pyytää komission varapuheenjohtajaa kertomaan meille, miten hän aikoo hoitaa nämä vanhempia askarruttavat ongelmat. 
Siim Kallas,
   . Arvoisa puhemies, minun on jälleen kerran todettava, että monia näistä kysymyksistä – tai ainakin muutamia niistä – ei pitäisi esittää minulle vaan johtokunnalle. Tunnen Brysselin koulujen tilanahtauteen liittyvän ongelman erittäin hyvin, sillä kun aloitin työskentelyni, minulle kerrottiin heti kiireellisestä tarpeesta saada lisäkouluja. 
Lähestyin siten Belgian kouluviranomaisia ja pyysin heitä nopeuttamaan uuden koulun rakentamisprosessia. Paljastui hyvin mielenkiintoinen tilanne. Meillä on koulu, jossa on kolmeen eri ryhmään kuuluvia oppilaita ja ryhmään III kuuluvia oppilaita. Komissio on todennut, että Euroopan unionin toimielimiin on tullut lisää sellaisia virkamiehiä, joilla on lapsia , ja meidän on taattava näille lapsille normaalit olosuhteet kouluissa. He eivät itse asiassa kuitenkaan pääse näihin kouluihin, koska koulut kärsivät tilanahtaudesta, ja kuitenkin sisään on otettu myös paljon ryhmään III kuuluvia lapsia.
Komissio on useaan otteeseen pyytänyt johtokuntaa keskeyttämään ryhmään III kuuluvien oppilaiden sisäänoton kunnes neljäs koulu avataan Laekeniin, mutta se on yhtenään kieltäytynyt. On hyvin mielenkiintoista, että Euroopan unionin toimielimet antavat rahaa ja pyytävät vastineeksi hyviä olosuhteita lapsilleen, mutta johtokunta päättää tehdä toisin, ja se päättää, keitä kouluun päästetään ja keitä ei. 
Olemme siten ristiriitaisessa tilanteessa. Belgian viranomaiset pyytävät meitä selvittämään tilanteen itse toimielinten kesken, minkä jälkeen asiasta voidaan keskustella, koska meillä on sama rahoitus. 
Brysseliin on keskittynyt hyvin paljon Euroopan unionin toimielinten virkamiehiä. Yksi puoli, josta ei olla tähän mennessä puhuttu lainkaan, ovat suhteet paikallisiin viranomaisiin. Se on toinen suuri asia ja asia, jota en tahdo nostaa pöydälle. Olkaa siis ystävällisesti tukenamme ja antakaa meidän kohdella kaikkia toimielimiä samalla tavalla ja tehdä erittäin selväksi, että tarvitsemme tästä asiasta selkeät toimintaohjeet, avoimempaa hallintaa ja avoimempaa päätöksentekoa kaikissa näissä asioissa. 
Entä sitten monikielisyys? Omasta näkökulmastani voin vakuuttaa teille, että tulen hyvin pienestä valtiosta, ja monikielisyys ja kielelliset ongelmat ovat hyvin vakavia pienille kansoille. Tuen siis monikielisyyttä. Pyrimme löytämään ratkaisuja, jotta kaikilla käytössä olevilla kielillä opettaminen jatkuisi ja varmistamaan, että lapset voivat opiskella niin paljon kuin mahdollista kansallisilla kielillä. Se on tärkein asia. 
Joku nosti esiin kysymyksen, ovatko nämä koulut kuin gettoja tai paikkoja, jonne kukaan ei halua mennä. Tein pientä tutkimusta asiasta Brysselissä. Kouluja pidetään tietysti erittäin hyvinä ja houkuttelevina. Siitä syystä on erittäin houkuttelevaa ottaa ihmisiä ulkopuolelta. Oli hyvin mielenkiintoista kuulla, että on epätietoisuutta siitä, voivatko muut kuin Euroopan unionin toimielimet tarjota virkamiestensä lapsille koulupaikkaa ryhmässä I. Tutkimme ehdottomasti tämän asian. 
Ymmärrän, ettette odota minun vastaavan heti suullisesti Karlsruhen koulua koskeviin kysymyksiin, mutta kuten ehdotitte, niihin voidaan vastata myös kirjallisen menettelyn mukaisesti. Teen niin mielihyvin ja annan ehdottomasti kaikki Karlsruhen koulua koskevat tiedot. 
Minkäänlaista erityisopetusta tarvitsevien oppilaiden syrjintää ei minun tietojeni mukaan ei ole havaittu. Tässä nimenomaisessa tapauksessa ongelmana oli, miten kaikki kulut saadaan katetuksi. Vanhempia pyydettiin antamaan lisärahoitusta. Meillä on tietysti tietty määräraha erityisopetusta tarvitseville lapsille, mutta joissain erikoistapauksissa olemme pyytäneet vanhemmilta lisäresursseja. Se on se tieto, joka minulla on asiasta. 
Korostaisin, että kouluja koskevat ongelmat ovat hyvin vakava asia, ja voin luvata teille, että komissio suhtautuu niihin erittäin vakavasti. Antakaa meille kuitenkin tilaisuus selvittää kokonaiskuva asiasta. Mitä tapahtuu koko päätöksentekoprosessissa? Miten päätökset tehdään, miten strategiat määritellään? Tässä nimenomaisessa tapauksessa, kuten monissa muissakin tapauksissa, vastuuta perätään toimijoilta, jotka eivät ole suoraan mukana päätöksenteossa. Vastuu seurauksista on siten eri paikassa kuin päätöksenteko. 
Taloudelliset asiat ovat tietysti myös hyvin vakavia. Aiemmin mainitsinkin, että kun keskustellaan erityisesti opetusta ja kulttuuria koskevista asioista, ihmiset joskus valittavat, että me puhumme jälleen vain rahoituksesta, mutta mitään ei ole tehtävissä. Raha-asiat ovat ikään kuin yhteinen nimittäjä, ja tässä nimenomaisessa tapauksessa minun on sanottava, että emme ole tyytyväisiä siihen, miten rahoitus on järjestetty nykyään. 
Tiedätte yhtä hyvin kuin minäkin, että nämä asiat voivat räjähtää, ja niillä voi olla vaarallisia seurauksia, kuten olemme nähneet Euroopan toimielimissä, ja että ne voivat vahingoittaa suuresti hankkeiden imagoa. Haluan siten pyytää myös tässä erityisessä asiassa tukeanne silloin, kun esitämme ehdotuksia siitä, miten selkeyttää esimerkiksi verohallintoa. 
Virastoihin liittyvästä kysymyksestä toteaisin, että on tietysti olemassa valtava halu perustaa uusia virastoja ja toimielimiä joka puolelle Eurooppaa. Olen ehdottomasti samaa mieltä siitä, että koulutusasiat voidaan myös ottaa huomioon, joten komissio varmasti pyytää Euroopan parlamentin tukea ja pyytää sitä tutkimaan hyvin huolellisesti kaikki virastojen perustamisehdotukset sekä kaikki mahdolliset seuraukset, mukaan lukien ne, jotka kohdistuvat Eurooppa-koulujärjestelmän kehittämiseen. 
Proinsias De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, luulen, että komission varapuheenjohtajalla on väärää tietoa syrjintään liittyvästä ongelmasta. 
Oikeusasiamiehen 27. toukokuuta 2005 päivätyn suosituksen tiivistelmäosassa todetaan seuraavaa: "Oikeusasiamies oli sitä mieltä, että tilanteeseen liittyvät taloudelliset seikat muodostavat aiheettoman syrjinnän, ja laati asiasta suositusluonnoksen, jonka mukaan komission olisi ryhdyttävä tarvittaviin toimiin varmistaakseen, ettei niitä vanhempia, joiden erityisopetusta tarvitsevilta lapsilta on evätty pääsy Eurooppa-kouluun heidän vaikeuksiensa takia, vaadita osallistumaan lastensa opetuskustannuksiin."
Heidän mielestään tapaukseen liittyi selvää syrjintää. Pyytäisin arvoisaa komission varapuheenjohtajaa tarttumaan tähän asiaan ja kertomaan minulle mielipiteensä kirjallisesti. 
Puhemies. –
   Komission varapuheenjohtaja on huomioinut kysymyksenne, johon saatte vastauksen. 
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 

