Asetus yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta (keskustelu) 
Puhemies
(HU) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Daniel Casparyn PPE-ryhmän, Kader Arifin S&D-ryhmän, Niccolò Rinaldin ALDE-ryhmän, Yannick Jadot'n Verts/ALE-ryhmän, Joe Higginsin GUE/NGL-ryhmän ja Robert Sturdyn ECR-ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä asetuksesta yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta - B7-0018/2010).
Daniel Caspary
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, yleisellä tullietuusjärjestelmällä (GSP) Euroopan unioni myöntää alennettujen tuontitullien avulla 176 kehitysmaalle pääsyn sen markkinoille. Euroopan unioni tarjoaa nämä etuudet edellyttämättä kumppaneiltaan mitään vastineeksi. On olemassa myös GSP+-järjestely eräitä sellaisia valtioita varten, joilla on erityisiä vaikeuksia ja jotka täyttävät erityiset edellytykset.
Mikä on lähtökohtamme? Tarvitsemme uuden asetuksen 1. tammikuuta 2012 lähtien, koska tuolloin vanhan asetuksen voimassaolo päättyy. Tarvitsemme aikaa asianmukaiseen menettelyyn, joka mahdollistaa kaksi käsittelyä. Näin ollen edellytän ryhmäni nimissä, että komissio esittää uuden ehdotuksen mahdollisimman pian. Kuten sanoin, me tarvitsemme riittävästi aikaa kaksi käsittelyä sisältävään menettelyyn, ja olisi kohtuutonta, jos Euroopan parlamentin täytyisi tehdä kyseenalaisia päätöksiä kiireen vuoksi. Nykyistä järjestelmää on myös arvioitava. Toivon, että saamme hyvin pian tietoja ja lukuja, joista selviää, kuinka menestyksellinen nykyinen järjestelmä on ollut käytännössä. Onko nykyinen järjestelmä todella edistänyt sen edunsaajamaiden kauppaa? Ovatko vientiluvut kasvaneet? Ovatko oikeat valtiot tämän järjestelmän edunsaajamaita? Osoitan tämän kysymyksen kaikille täällä oleville: onko nykyisessä järjestelmässä kaikki kunnossa? Jos esimerkiksi Qatarin kaltainen valtio, jonka BKT henkeä kohden on suurempi kuin Euroopan unionin 25 jäsenvaltion, on mukana GSP-järjestelmässä, olen varma, että meidän on tarkasteltava tätä hyvin kriittisesti tarkistaessamme koko järjestelmää.
Haluaisin pyytää kaikkia poliittisia ryhmiä edustavilta kollegoiltani yhtä asiaa huomisessa äänestyksessä: meidän olisi pidettävä päätöslauselma hyvin yleisluonteisena, kuten alkuperäisessä luonnoksessa sovittiin. Olisin hyvin kiitollinen kollegoilleni, jos emme mainitse päätöslauselmassa niitä konkreettisia tapauksia, joista on keskusteltu.
David Martin
Arvoisa puhemies, Daniel Casparyn tavoin suhtaudun myönteisesti kolmeen tullietuusjärjestelmäämme, jotka ovat GSP:n "kaikki paitsi aseet" -järjestelmä, GSP ja GSP+.
On oikein, että 49 maailman köyhintä valtiota saavat avoimen pääsyn markkinoillemme kaikkien muiden tuotteiden paitsi aseiden osalta. On oikein, kuten Daniel Caspary sanoi, että 176 kehitysmaata asetetaan etusijalle markkinoillemme pääsyssä. On myös oikein myöntää GSP+-järjestelyllä 16 valtiolle vielä parempi pääsy markkinoillemme vastineeksi siitä, että ne ratifioivat ja panevat täytäntöön 27 erikseen määriteltyä ihmisoikeuksia, työntekijöiden oikeuksia, kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskevaa kansainvälistä yleissopimusta.
On kuitenkin myös oikein, että edellytämme näiltä 16 edunsaajamaalta, että ne noudattavat ja kunnioittavat näihin yleissopimuksiin perustuvia sitoumuksiaan.
Jos sallimme valtioiden olla noudattamatta sitoumuksiaan tai kunnioittamatta kyseisiin yleissopimuksiin perustuvia lakeja, menetämme sen kannustimen, jonka GSP+-järjestelyn on tarkoitus muodostaa. Lisäksi me siten itse asiassa rankaisemme muita GSP-edunsaajamaita heikentämällä niiden etuuksia ja myöntämällä ne 16 valtiolle, jotka eivät kunnioita niiden oikeuksia.
Tästä syystä olen tyytyväinen siihen, että komissio on tutkinut Sri Lankaa ja myös ehdottanut toimenpiteitä sitä vastaan. Tästä syystä olen myös vahvasti sitä mieltä, että komission olisi käynnistettävä tutkinta siitä, noudattaako Kolumbia näitä 27 yleissopimusta. Tämä ei automaattisesti tarkoita sitä, että ryhtyisimme toimiin Kolumbiaa vastaan. Se tarkoittaa vain, että tutkisimme tilannetta, kuten teimme El Salvadorin tapauksessa, jossa kuitenkin päätimme, että tarvetta toimenpiteisiin ei ollut.
Minulla on komission jäsenelle kolme kysymystä.
Hyväksyykö komissio sen, että parlamentille myönnetään tulevaisuudessa oikeus vaatia tutkimuksia GSP+-menettelyn nojalla?
Toiseksi, aikooko komissio sillä välin esittää parlamentille kertomuksen yleissopimusten ratifioinnin ja täytäntöönpanon tilasta GSP+-menettelyn nykyisissä edunsaajamaissa?
Lopuksi, milloin komissio suunnittelee toimittavansa parlamentille GSP-menettelyn seuraavaa vaihetta koskevan tarkistetun asetuksen? Se luvattiin toimittaa meille kesäkuuhun mennessä, ja me haluaisimme saada sen kesäkuuhun mennessä.
Niccolò Rinaldi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, hyvin pian sen jälkeen, kun nykyinen parlamentti oli valittu, jouduimme käsittelemään kysymystä yleisen tullietuusjärjestelmän (GSP+) etuuksien väliaikaista poistamisesta liittyen etenkin tämän järjestelyn soveltamiseen Sri Lankaan ja Kolumbiaan.
Ensimmäisessä tapauksessa havaitsimme Sri Lankan tehneen useita virheitä, joista jotkin olivat vakavia. Lieventävä asianhaara Sri Lankan tapauksessa on se, että maassa on juuri päättynyt hyvin pitkä sisällissota hirveää terroristijärjestöä vastaan. Komissio toimi mielestäni tässä tapauksessa varsin hätäisesti, ja tämä johti nopeasti ehdotukseen GSP+-etuuksien väliaikaisesta poistamisesta. Sri Lankalla ei kuitenkaan ollut neuvostossa "suojelijoita", jos näin voidaan sanoa, ja päätös hyväksyttiin. Euroopan parlamentilla ei ollut asiassa osaa eikä arpaa: meidän kantaamme ei kukaan kysynyt.
Toinen tapaus koskee maata, jonka on käytävä veristä sisäistä sissisotaa ja jossa on tapahtunut vakavia ihmisoikeusloukkauksia, muun muassa useita ammattiyhdistysaktiivien murhia. Toistaiseksi komissio ei ole ilmaissut kantaansa tutkimuksen aloittamisen oikea-aikaisuuteen, vaan se on itse asiassa jatkanut vapaakauppasopimuksen tiellä, mitä minä henkilökohtaisesti kannatan. Tiedämme, että neuvostossa on hallituksia, jotka puolustavat hyvin aktiivisesti Kolumbian viranomaisten etuja, ja tässäkin yhteydessä Euroopan parlamentin rooli on ollut olematon: kukaan ei ole kysynyt parlamentin mielipidettä, vaikka sen täytyy kuunnella lähes päivittäin muiden mielipiteitä.
Kummassakaan tapauksessa ei ole tehty vaikutustutkimuksia etuuksien mahdollisen keskeyttämisen työllisyys- ja talousvaikutuksista. Kaiken epäjohdonmukaisuuden keskellä on kuitenkin yksi yhteinen tekijä: Euroopan parlamentin hyvin vähäinen rooli. Nämä päätökset ovat kuitenkin luonteeltaan hyvin poliittisia, eivät teknisiä, ja minun on mahdoton hyväksyä tätä. Tästä syystä me tarvitsemme uuden asetuksen, kun nykyisen voimassaolo päättyy vuoden 2011 lopussa, ja nämä kaksi konkreettista esimerkkiä ovat mielestäni osoitus tästä. Tällä välin olisi kuitenkin hyödyllistä keskustella siitä, mitä näissä valtioissa on viime kuukausina tapahtunut.
Olisi esimerkiksi mielenkiintoista tietää, minkälainen kynnys ihmisoikeusloukkauksissa komission mielestä on ylitettävä, ennen kuin se käynnistää tutkimuksen Kolumbiasta tai jostain muusta valtiosta, ja mitä konkreettisia toimia Sri Lankan hallituksen olisi toteutettava - esimerkiksi sotatilalain kumoaminen - etuuksien väliaikaisen peruuttamisen kumoamiseksi.
Arvoisa komission jäsen, me pyydämme seuraavaa: uutta asetusehdotusta mieluimmin kesäkuuhun mennessä; edunsaajamaiden selviä kelpoisuusperusteita, kun otetaan huomioon, että GSP on kehitysavun väline ja luettelossa on eräitä valtioita, jotka eivät todella ole kehitysmaita; 27 Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksen allekirjoitusta ja täytäntöönpanoa edunsaajamaissa; niitä koskevien käyttäytymissääntöjen avoimuutta; järjestelmää, jolla arvioidaan GSP-järjestelyn vaikutusta; sekä parlamentille annettavaa tiedonantoa. Kuten David Martin mainitsi, parlamentilla on oltava täysimittainen rooli siinä tapauksessa, että etuuksien myöntäminen keskeytetään, sillä tämä on luonteeltaan hyvin poliittinen päätös.
Nicole Kiil-Nielsen
laatijan sijainen. - (FR) Arvoisa puhemies, tämänpäiväisen keskustelumme taustalla on kolme yleiseen tullietuusjärjestelmään liittyvää seikkaa.
Ensinnäkin nykyisen asetuksen voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2011. Jotta Euroopan parlamentti voi käyttää Lissabonin sopimuksen nojalla sille kuuluvia toimivaltuuksia, komission on esitettävä sille uusi asetusehdotus viimeistään kesäkuussa 2010.
Toiseksi, yleisen tullietuusjärjestelmän GSP+-kannustusmenettelyn toiminta on kaukana täydellisestä. Kuka päättää edunsaajamaiden luettelosta ja millä perustein? Uskomatonta! Kuka oikeastaan valvoo 27:n sosiaali- ja ympäristöasioita koskevan kansainvälisen yleissopimuksen täytäntöönpanoa, joka on GSP+-menettelyn edunsaajamaaksi pääsemisen edellytys? Me emme tiedä.
Mitä tuloksia GSP+-menettely on tuottanut? Onko se johtanut kestävään kehitykseen, tuotannon monipuolistumiseen ja kunnollisten työpaikkojen syntymiseen vai pikemmin lyhytaikaisten sopimusten yleistymiseen, hylättyjen tilojen määrän kasvuun ja vientiin erikoistuneiden suurtilojen keskittymiseen? Meillä ei ole aavistustakaan.
Näin ollen tarvitaan asetuksen perusteellinen uudistus, jotta taataan demokraattinen valvonta ja varmistetaan, että toteutetuilla toimilla todella saavutetaan halutut tavoitteet.
Todellinen syy tämäniltaiseen keskusteluun on kuitenkin Kolumbian valitettava tapaus. Tähän asti komissio on kieltäytynyt käynnistämästä tutkimusta maassa tapahtuneista hyvin vakavista ihmisoikeusloukkauksista. Tällaisesta tutkimuksesta säädetään kuitenkin asetuksessa.
Kun otetaan huomioon Euroopan unionin puolustamat arvot, on käsittämätöntä, että hamutessaan voittoja omille monikansallisille yrityksilleen maito-, autoteollisuus-, lääketeollisuus-, televiestintä- ja pankkialoilla EU luopuu GSP-järjestelyn ehdollisuudesta ja on viime päivinä kiirehtinyt tekemään vapaakauppasopimuksen Kolumbian kanssa. Tämä on kohtalokas isku Kolumbian ammattiliitoille, pienviljelijöille ja kuluttajille sekä sen omalle teollisuustuotannolle.
Joe Higgins
laatija. - (EN) Arvoisa puhemies, järjestelmä, jolla EU myöntää eräille maille suosituimmuuskohtelun kaupan alalla, on ollut olemassa vuodesta 1971. Sen on tarkoitus olla järjestely, jolla ratkaistaan kaupan epätasapaino kehittyneiden kapitalististen maiden ja maailman köyhien maiden välillä sekä edistetään kestävää kehitystä.
Arvoisa komission jäsen, oletteko samaa mieltä siitä, että tässä suhteessa se on epäonnistunut surkeasti ja että EU:n kauppasopimukset ovat lähinnä hyödyttäneet EU:ssa toimipaikkaansa pitäviä ylikansallisia yhtiöitä, jotka käyttävät ylivoimaisia resurssejaan monien köyhien maiden paikallisten pienviljelijöiden murtamiseen ja aiheuttavat näin yhteisöjen hajoamista sekä paikallisten työpaikkojen katoamista ja ympäristön tuhoutumista? Eikö tämä ole EU:n komission vain kolme vuotta sitten julkaiseman strategisen "Globaali Eurooppa kilpailijana maailmassa" -tiedonannon todellinen merkitys?
Ja, arvoisa komission jäsen, mitä toivoa on Afrikan, Aasian ja Latinalaisen Amerikan työläisillä, kun teidän komissionne on viime viikkoina raukkamaisesti polvistunut rosvoavien hedge-rahasto-kauppiaiden rikollisen keinottelun edessä näiden metsästäessä valtavia nopeita voittoja keinottelemalla pöyristyttävästi euroa ja etenkin Kreikkaa vastaan? Ja te luovutitte Kreikan työläiset ja köyhät näiden loisten, suorastaan rikollisten, armoille. Jos näin käy Euroopassa, mitä toivoa on Euroopan rajojen ulkopuolella asuvilla köyhillä ja työläisillä?
Kysymyksessä kysytään, miten EU:n komissio arvioi sen, suojelevatko EU:n kanssa tehtyjen kauppaetuussopimusten edunsaajamaat työläisten oikeuksia ja ihmisoikeuksia. Olkaa hyvä ja kertokaa meille se.
Miten te voitte edelleen ylläpitää suhteita Kolumbian hallitukseen, kun sen valvonnassa olevat elimet, etenkin armeija, syyllistyvät jatkuvasti mitä hirvittävimpiin rikoksiin, kuten La Macarenassa aivan äskettäin löydetty viattomien uhrien joukkohauta osoittaa?
Lopuksi, mikä on komission tämänhetkinen kanta GSP+-menettelyn jatkamiseen Sri Lankan kanssa, kun otetaan huomioon, että vaalien jälkeenkin Mahinda Rajapaksan hallituksen toimet loukkaavat edelleen ihmisoikeuksia ja työntekijöiden oikeuksia?
Syed Kamall
Arvoisa puhemies, uskon, että me kaikki ymmärrämme, että yksi GSP-järjestelmän tavoitteista oli integroida köyhät maat maailmankauppajärjestelmään. Suosituimmuuskohtelun myöntämistä pidettiin myönteisenä keinona puuttua joihinkin kaupan epätasapainoisuuksiin rikkaiden ja köyhien maiden välillä.
Minulla on paljon ystäviä ja sukulaisia useissa näistä köyhistä maista, ja siksi katson, että syytä ei tarvitse hakea kauempaa kuin monien näiden maiden hallituksista: huono hallinto; valtion monopolit ja korruptoituneet hallitukset, jotka estävät näiden maiden yrittäjiä luomasta vaurautta; maiden vaikeudet tuoda raaka-aineita, joita ne tarvitsevat lisäarvon ja vaurauden tuottamiseksi; sekä se tosiseikka, että monet näiden maiden kansalaisista eivät voi käyttää tavaroita ja palveluja, joita me EU:ssa ja monissa rikkaissa maissa pidämme itsestään selvinä.
Meidän on myös ymmärrettävä, että paras tapa auttaa ihmisiä pois köyhyydestä on auttaa yrittäjiä. Yrittäjät luovat työpaikkoja, he luovat vaurautta ja heidän avullaan köyhät pääsevät pois köyhyydestä.
Äskettäisissä neuvotteluissa talouskumppanuussopimuksista monet parlamentin jäsenet kaikista poliittisista suunnista olivat huolissaan komission "yhden koon" lähestymistavasta talouskumppanuussopimusten suhteen.
Yhdessä tapauksessa, jossa itse olin osallisena, komission virkamies vastasi valiokunnassa, että talouskumppanuussopimuksissa ei ole kyse pelkästään kaupasta; niillä pyritään myös alueelliseen yhdentymiseen ja viemään EU:n mallia. Mutta kun kysyimme, voitaisiinko eräille AKT-maille, joilla on erityisiä ongelmia, myöntää GSP+-etuuksia, meille kerrottiin, ettei tämä ole mahdollista, koska ne rikkovat eräitä yleissopimuksia eivätkä siten ole hyväksyttävissä GSP+-edunsaajamaiksi.
Jatkossa meidän olisi varmasti yritettävä soveltaa GSP+-järjestelyä joustavammin, ehkäpä vaihtoehtona talouskumppanuussopimuksille. Voimme käsitellä tätä monin eri tavoin. Voimme joko määrätä seuraamuksia maille, jotka eivät täytä normeja, tai voimme käydä jatkuvaa vuoropuhelua varmistaaksemme, että olot näissä maissa paranevat. Meidän on ymmärrettävä, että Roomaa ei rakennettu päivässä, eikä myöskään Euroopan tiukempia normeja. Nyt on aika toimia ja auttaa kehitysmaiden yrittäjiä sen sijaan, että kysymys ylipolitisoidaan.
Karel De Gucht
Arvoisa puhemies, nykyisen GSP-järjestelyn voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2011. Komissio laatii parhaillaan nykyisen järjestelyn merkittävää päivitystä ja tarkistusta. Myöhemmin tässä kuussa käynnistän laajan julkisen kuulemisen mahdollisista parannuksista ja muutoksista, ja sen jälkeen tehdään perusteellinen vaikutusten uudelleenarviointi. Jatkoasetusta koskevan komission ehdotuksen voidaan siten odottaa valmistuvan vuoden 2011 ensimmäisellä neljänneksellä. Ehdotukseen sovelletaan luonnollisesti tavanomaista lainsäätämisjärjestystä, joka voi hyvinkin kestää nykyisen järjestelyn voimassaoloa, joka päättyy siis 31. joulukuuta 2011, kauemmin.
Lienette samaa mieltä siitä, että meidän on vältettävä tilanne, jossa GSP-edunsaajamaat menettävät kaikki etuutensa 1. tammikuuta 2012. Tästä syystä teemme rinnan uuden GSP-järjestelyn tärkeän valmistelutyön kanssa ehdotuksen nykyisen asetuksen voimassaolon jatkamisesta, jolla varmistetaan jatkuvuus, kunnes uusi järjestely tulee voimaan. Tämä antanee teille riittävästi aikaa työskennellä vakavasti seuraajajärjestelyn parissa, ja samalla varmistetaan, että GSP-edunsaajamaita ei jätetä oman onnensa nojaan. Tämä asiakirja on määrä toimittaa teille huhtikuussa.
Olen pannut merkille kysymyksenne siitä, miten komissio valvoo sitä, kuinka edunsaajamaat täyttävät GSP+-etuuskohtelun nykyiset kriteerit. GSP+-menettelyn perusedellytys on ihmisoikeuksia, työnormeja, kestävää kehitystä ja hyvää hallintotapaa koskevien 27 kansainvälisen yleissopimuksen ratifiointi ja tehokas täytäntöönpano. Komission tehtävänä on valvoa tarkasti, että edunsaajamaat täyttävät nämä kriteerit.
Komission velvollisuutena ja vakaana aikomuksena on toteuttaa GSP-järjestelyä oikeudenmukaisesti ja puolueettomasti. Tässä mielessä me pohjaamme GSP+-järjestelyjen tehokkaan täytäntöönpanon seuraamisessa ja arvioinnissa mahdollisimman pitkälti Yhdistyneiden Kansakuntien ja ILOn kaltaisten kansainvälisten organisaatioiden ja muiden asianomaisten elinten havaintoihin ja raportteihin sekä itse yleissopimuksissa määriteltyihin seurantamekanismeihin.
Näin arviointiprosessista tulee yksiselitteinen ja puolueeton. Valvonnan tueksi komissio käy myös kahdenvälistä vuoropuhelua GSP+-maiden kanssa täytäntöönpanokysymyksistä. Jos tällaisissa raporteissa on tietoja, joiden mukaan GSP-kriteerejä ei noudateta kaikilta osin, GSP-asetuksen mukaan komissio voi suorittaa tutkimuksen selvittääkseen todellisen tilanteen sekä ehdottaa tarvittavia toimia.
Nämä tutkimukset ovat vakavasti otettava väline, joita olisi käytettävä tilanteen niin vaatiessa, mutta tutkimuksen käynnistäminen ei ole kevyin perustein toteutettava toimenpide, sillä se saattaa vaikuttaa laajempiin suhteisiimme kumppanimaiden kanssa. Ajatelkaa esimerkiksi äskettäistä Sri Lankan tapausta.
Koska GSP+-järjestelyn tavoitteena on kannustaa maita noudattamaan kansainvälisiä hyvän hallinnon normeja, GSP+-maille olisi ensin annettava tilaisuus osoittaa sitoutumisensa GSP+-tavoitteisiin sekä valmiutensa tehdä yhteistyötä kansainvälisten valvontaelinten kanssa ja korjata havaitut puutteet.
Tällä lähestymistavalla palkitaan näiden maiden jo toteuttamia toimenpiteitä, ja se on GSP+-järjestelyn perustana olevan yleisen kannustavan lähestymistavan mukainen.
Keskustelen oikein mielelläni kanssanne GSP-järjestelyn ja etenkin GSP+-menettelyn tulevaisuudesta. Euroopan parlamentin esiin tuomia kysymyksiä tarkastellaan huolellisesti valmisteltaessa nykyisen järjestelyn tarkistusta, joka kattaa myös GSP+-kriteerit ja noudattamisen valvonnan.
Koska tässä tarkistuksessa noudatetaan nyt tavanomaista lainsäätämisjärjestystä, Euroopan parlamentilla on neuvoston kanssa yhtäläiset mahdollisuudet vaikuttaa uuden GSP-järjestelyn lopulliseen muotoon.
Laima Liucija Andrikienė
PPE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, jatkona sille, mitä kollegamme Daniel Caspary sanoi ja mihin täysin yhdyn, korostan muutamaa seikkaa. Ensinnäkin Lissabonin sopimuksen voimaantulo muotoilee monella tavalla uudelleen parlamentin roolin EU:n kauppapolitiikan laadinnassa. GSP-järjestely on yksi niistä aloista, joilla parlamentilla on jatkossa enemmän sananvaltaa ja vaikutusvaltaa.
Arvoisa komission jäsen, kehotan teitä myös suhtautumaan suopeasti parlamentin roolin kasvuun teidän vastuualueellanne. Tämän vuoksi kehotan teitä kuulemaan parlamenttia GSP- ja GSP+-edunsaajamaiden luettelon vahvistamisesta tai tarkistuksesta.
Kolmanneksi, parlamentti olisi myös kutsuttava mukaan valvomaan, että GSP-edunsaajamaat noudattavat - eivät vain ratifioi vaan myös todella panevat täytäntöön - 27:ää ILOn ja Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimusta. Komission olisi ainakin kuultava parlamenttia tästä kysymyksestä, ja meidän velvollisuutenamme on luonnollisesti huolehtia siitä, että luomme omissa asianomaisissa elimissämme, valiokunnissa, mekanismeja, joilla annetaan panos tähän valvontaan. Lopuksi toistan kehotuksen, joka esitetään päätöslauselmaesityksessä, josta huomenna äänestämme. Komission olisi laadittava uusi GPS-asetus mahdollisimman pian.
Viimeisenä mutta ei vähäisimpänä asiana totean, että en ole samaa mieltä siitä, mitä eräät kollegat ovat sanoneet Kolumbiasta. Kolumbia on yksi maa alueen monien maiden joukossa, emmekä voi sivuuttaa sen myönteistä kehitystä, saavutuksia ihmisoikeuksien alalla sekä parannuksia ihmisoikeuksien puolustajien tilanteessa. Ei ole mitään syytä osoitella syyttävällä sormella juuri tätä valtiota, koska päätöslauselmamme koskee uutta asetusta ja sen tarvetta.
Vital Moreira
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on ilahduttavaa kuulla komission jäsenen De Guchtin takaavan, että komissio lähettää piakkoin parlamentille yleisen tullietuusjärjestelmän tarkistusta koskevan lainsäädäntöaloitteen, jotta lainsäädäntöprosessiin jää riittävästi aikaa ja nykyisen yleisen tullietuusjärjestelmän voimassaolon päättyminen ensi vuoden lopussa voidaan estää.
Järjestelmää on tarkistettava. Se on ensisijaisesti kehitysavun väline, jolla tietyille maille annetaan etuoikeutettu pääsy Euroopan markkinoille ilman mitään vastavuoroisuutta. Toissijaisesti järjestelmä on myös väline, jolla pyritään kehittämään ihmisoikeustilannetta ja hyvää hallintoa näissä samoissa maissa, koska sen etuuksien myöntämiseen liittyy ehtoja, jotka edunsaajamaiden on täytettävä.
Näistä kahdesta syystä Euroopan unionin on uudistettava tapansa käyttää tätä välinettä, jolla kauppa valjastetaan kehitysavun ja ihmisoikeuksien palvelukseen. Uudistamisessa on silti hyödynnettävä edellisen kauden tulosten arviointia.
Toisaalta uudessa asetuksessa olisi otettava huomioon seuraavat vaatimukset, jotka perustuvat tähänastiseen käytäntöön. Ensinnäkin yleinen tullietuusjärjestelmä olisi säilytettävä väliaikaisena, jotta se voidaan lakkauttaa, kun sitä ei enää tarvita. Toiseksi edunsaajamaiden erottelu- ja valintamenetelmiä olisi syvennettävä ja hiottava kunkin maan kehitystason ja ulkoisen kilpailukyvyn mukaan. Kolmanneksi olisi parannettava mekanismeja, joilla valvotaan yleiseen tullietuusjärjestelmään liittyvien ehtojen noudattamista ja etenkin ihmisoikeuksien kunnioittamista.
Lopuksi, arvoisa komission jäsen, totean, että on hyvä, että parlamentin mielipide on otettu huomioon lainsäädäntöprosessin alusta lähtien.
Georgios Papastamkos
(EL) Arvoisa puhemies, yleiseen tullietuusjärjestelmään perustuvan kohtelun on, toisin kuin WTO:n suosituimmuuskohtelun, oltava kohdennettua; toisin sanoen kehitysmaiden on hyväksyttävä se, koska niiden tarve on suurempi. Uuden edunsaajamaiden luettelon on heijastettava kehitysmaiden todellista taloudellista tilaa ja kilpailukykyä.
Sitä paitsi kehitysmaiden riittämätön eriyttäminen toimii viime kädessä vähiten kehittyneiden maita vastaan. On loogista, että ennen ehdotettua tarkistusta arvioidaan, millainen vaikutus järjestelmällä on ollut edunsaajamaihin edellisellä soveltamiskaudella.
Kauppapolitiikalla ja etenkin kaupan ehdollisuudella voidaan epäilemättä edistää tehokkaampaa globaalia hallintoa lievää voimaa käyttämällä. Tarjoamalla kannustimia se voi edistää globalisaation sosiaalista ulottuvuutta laajassa merkityksessä: ihmisarvoista työtä, toteuttamiskelpoista kehitystä ja demokraattista vastuuvelvollisuutta.
Euroopan parlamentilla olisi oltava uudessa tarkistetussa järjestelmässä luovan osallistumisen väline, jolla se voi valvoa tehokkaasti sopimusten toimeenpanoa edunsaajamaissa.
Bernd Lange
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, me kaikki tiedämme, että GSP on hyvä järjestelmä ja että GSP+ on erittäin hyvä järjestelmä. Meidän on myös varmistettava niiden jatkuminen, ja siksi tarvitsemme ehdotuksenne, jotta voimme käydä asiasta kunnollisen keskustelun parlamentissa. Joten olkaa hyvä ja pankaa asioihin vauhtia, arvoisa komission jäsen.
Saattaa olla, että pystymme tekemään myös GSP+-järjestelyyn joitakin parannuksia. Tässä yhteydessä mainitsen viisi seikkaa, joita voisimme ehkä vielä parantaa. Ensinnäkin, kuka määrittelee, miten vaaditut 27 normia todella pannaan täytäntöön, ei vain tunnusteta käytännössä, vaan pannaan virallisesti täytäntöön? Onko se vain ILOn tehtävä, vai tarvitsemmeko me arviointikomitean, joka tukee konkreettisesti täytäntöönpanoa?
Toiseksi: miten kansalaisyhteiskunta saadaan mukaan osallistumaan? Toivoisin, että GSP+-järjestelyn täytäntöönpanon arvioinnin yhteydessä olisi kussakin maassa mahdollista suorittaa kansalaisyhteiskunnan koordinointi, kuten Etelä-Korean kanssa tehdyssä sopimuksessa on nyt sovittu.
Kolmanneksi, kuka oikeastaan käynnistää tutkimuksen, jos ongelmia havaitaan? Parlamentin on osallistuttava tähän, koska minusta tuntuu, että neuvostossa asiaan vaikuttavat muut intressit kuin halu suorittaa tutkimus. Myös parlamentilla olisi oltava tässä yhteydessä oikeus käynnistää tutkimus.
Tarvitsemme epäilemättä myös selkeitä rakenteita seuraavia toimenpiteitämme varten samoin kuin selkeämpiä rakenteita etuuksien peruuttamista varten, mutta voimme ehkä keskustella tästä tarkemmin joskus toiste.
Thomas Mann
(DE) Arvoisa puhemies, GSP-järjestelmällä myönnetään pääasiassa kauppaetuuksia kehitysmaille ja kehittyville talouksille. Tällä kehitysavun modernilla muodolla, joka ulottuu tullien alentamisesta tullivapauteen teollisuusmaiden markkinoilla, on saavutettu paljon. GSP+-eritysjärjestelyllä on tarkoitus panna täytäntöön sosiaalisia ja ympäristönormeja. Se on myös syy siihen, että YK:n ja ILOn yleissopimukset allekirjoitetaan yhä useammin.
Mutta miten komissio valvoo näiden kriteerien täyttämistä? Peruutetaanko etuudet johdonmukaisesti, kun jokin maa vie pakko- tai orjatyövoimalla tuotettuja tavaroita, kun paljastuu vilpillisiä kauppakäytäntöjä tai kun tuotteiden alkuperän valvontaa ei taata? Eikö GSP+-järjestelyllä tavoitellun ihmisoikeustilanteen parantamisen olisi lisäksi viime kädessä käsitettävä myös suuret valtiot? Viittaan esimerkiksi Kiinaan. Kaikki päätöslauselmamme, mielenosoitukset ja kahdenväliset neuvottelut EU:n ja Kiinan välillä eivät ole parantaneet ihmisoikeustilannetta. Tämän tuloksena huomenna, Tiibetin kansannousun kansainvälisenä muistopäivänä, sadat tuhannet ihmiset lähtevät kaduille ja Tiibetin lippu nostetaan salkoihin kymmenissä tuhansissa Euroopan unionin kaupungeissa ja kunnissa. Ilmaisemme solidaarisuutemme kulttuurisen, kielellisen ja uskonnollisen autonomiansa puolesta taisteleville ihmisille.
Arvoisa komission jäsen, oletteko tekin sitä mieltä, että ihmisoikeusnormit, sosiaalinormit ja ympäristönormit on poistettava erityisistä menettelyistä ja sisällytettävä GSP-kriteerien luetteloon? Yhteistyö kauppakumppaniemme kanssa ei saa rajoittua pelkästään taloudellisiin seikkoihin.
Gianluca Susta
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, nyt on merkittävä tilaisuus vahvistaa ennen muuta yleisen tullietuusjärjestelmän merkitys. Sekä GSP-järjestelmä että GSP+-järjestelmä, jotka molemmat ovat yhteydessä "kaikki paitsi aseet" -aloitteeseen, auttavat vähentämään köyhyyttä noudattaen samalla tinkimättä niiden ensisijaista tavoitetta, joka on ihmisoikeuksien kunnioittamisen takaaminen. Näiden rinnakkaiselon perusperiaatteiden loukkaaminen johti äskettäin siihen, että Euroopan unioni peruutti Sri Lankan tullietuudet komission suorittaman yksityiskohtaisen tutkimuksen jälkeen.
Uudessa toimielinkehyksessä parlamentti on kuitenkin sisällytettävä täysimittaisesti lainsäädäntöprosessiin, jolla on tarkoitus muuttaa voimassa olevaa lainsäädäntöä. Tästä syystä me toivomme, että siihen sisältyy asetuksen täydellinen tarkistus tavanomaisten menettelyjen mukaisesti, sillä siinä on useita puutteita, jotka koskevat muun muassa itse tutkimusten kohdetta. Seuraava askel on yhteinen päätöslauselma.
Asetuksen tehokkuus riippuu sen uskottavuudesta, sen perustana olevien kriteerien objektiivisuudesta ja siitä, kuinka tinkimättömästi sitä sovelletaan. Euroopassa, jonka kansalaisista valtaosa ei kannata demokratian vientiä aseella uhaten, kauppa ja siihen liittyvä kehitysapu ovat oleellisia välineitä perusihmisoikeuksien kunnioitukseen perustuvien rinnakkaiselon periaatteiden levittämiseksi. Meidän velvollisuutenamme on olla vajoamatta välinpitämättömyyteen - mikä olisi väärin - ja myös välttää tiettyjen osapuolten hätäistä tuomitsemista, joka kuulostaisi peruuttamattomalta tuomiolta, kuten Kolumbian tapauksessa.
Tästä syystä en katso voivani tukea lähes yksipuolisia ja joustamattomia asenteita tähän tai tuohon valtioon, mutta kannatan voimakkaasti kaikkien ongelmallisten tilanteiden valvonnan parantamista voimassa olevan lainsäädännön hengen sekä niiden periaatteiden mukaisesti, joihin haluamme vaatimamme lainsäädäntötarkistuksen perustuvan.
Christofer Fjellner
(SV) Arvoisa puhemies, yleinen tullietuusjärjestelmä, josta tänään keskustellaan, on erittäin hyvä ja tärkeä väline, koska se helpottaa eräiden maailman ehkä köyhimpien valtioiden vientiä Eurooppaan ja kauppaa sen kanssa. Monet Euroopan valtioista ovat luoneet vaurautensa tällä tavalla, ja siksi on tärkeää, että yritämme laajentaa tätä muihin maihin.
Tällaisessa keskustelussa ja tulevassa yleisen tullietuusjärjestelmän tarkistustyössä meidän on pohdittava ja painotettava yleisen tullietuusjärjestelmän perustehtävää ja perustavoitetta, joka on köyhyyden torjuminen. Kauppa on ylivoimaisesti tehokkain tapa torjua köyhyyttä ja luoda talouskasvua, ja meidän on tärkeää pitää tämä mielessä.
Yleinen tullietuusjärjestelmä on luonnollisesti myös hyvä keino painostaa maita noudattamaan muun muassa kansainvälisiä sopimuksia ja ihmisoikeuksia koskevia sitoumuksia. Emme kuitenkaan saa unohtaa, että tavoitteena on kehitys. EU:n on luonnollisesti voitava peruuttaa tai evätä nämä etuudet mailta, jotka eivät noudata sitoumuksiaan, mutta on tärkeää muistaa, että kysymys on vaikeasta tasapainottelusta. Valtion, jolta evätään vapaampi kauppa ja uudet vientimahdollisuudet, ei ole yhtään helpompaa täyttää sitoumuksensa ja meidän sille asettamat vaatimukset.
Näiden seikkojen välillä on keskinäinen yhteys: korruptio, huonot työolot ja piittaamattomuus ihmisoikeuksista lisäävät köyhyyttä, mutta köyhyys myös vaikeuttaa korruption torjuntaa, ihmisoikeusongelmien ratkaisemista ja huonojen työolojen parantamista. Haluaisin kuulla komission jäsenen kannan tästä pattitilanteesta, toisin sanoen siitä vaarasta, että kauppaetuuksien peruuttaminen heikentää valtioiden mahdollisuuksia ratkaista esimerkiksi huonot työolot.
Haluaisin myös huomauttaa, että vaadimme nyt monia valtioita ratifioimaan 27 ILOn ja YK:n yleissopimusta ja panemaan ne kaikilta osin täytäntöön. Haluaisin nähdä kunnollisen analyysin siitä, ovatko kaikki EU:n jäsenvaltiot ratifioineet ja panneet täysimittaisesti täytäntöön kaikki nämä YK:n ja ILOn yleissopimukset. Mielestäni on vähintäänkin epätodennäköistä, että ne kaikki on pantu kaikilta osin täytäntöön, ja tämä on tärkeää pitää mielessä, kun alamme esittää vaatimuksia muille.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Minulla on komission jäsenelle yksinkertainen kysymys. Asetuksen (EY) N:o 732/2008 mukaan mailla, jotka haluavat GSP+-menettelyyn kuuluvia etuuksia, on mahdollisuus jättää hakemuksensa tämän vuoden huhtikuun loppuun mennessä. Koska tämä määräaika lähestyy, kysyn komission jäseneltä, onko hänellä tietoja siitä, mitkä valtiot ovat hakeneet etuuksia tähän mennessä, ja olisiko meidän myönnettävä etuuksia joillekin uusille valtioille, kun valmistelemme vaadittujen edellytysten muuttamista. Tuen myös niitä kollegoja, jotka korostivat, että Euroopan parlamenttia olisi kuultava yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta.
Kiitos.
Karel De Gucht
Arvoisa puhemies, useita kysymyksiä esitettiin Sri Lankasta ja Kolumbiasta sekä siitä, miksi me yhdessä tapauksessa päätimme suorittaa tutkimuksen ja tehdä päätöksen ja toisessa emme.
Sri Lankan tapauksessa komission huomio kiinnittyi yleisesti saatavilla oleviin Yhdistyneiden Kansakuntien raportteihin ja lausuntoihin sekä muihin merkityksellisiin lähteisiin, kuten kansalaisjärjestöihin, joiden mukaan Sri Lanka ei pannut tehokkaasti täytäntöön useita ihmisoikeussopimuksia, etenkin kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevaa kansainvälistä yleissopimusta, kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaista yleissopimusta ja lapsen oikeuksien yleissopimusta.
Toisin kuin Kolumbiassa, Sri Lankan yleinen lähestymistapa oli kuitenkin kiistää kaikki ongelmat ja olla tekemättä yhteistyötä komission kanssa missään tutkimuksen vaiheessa.
Kolumbian tapauksessa Yhdistyneiden Kansakuntien ja ILOn valvonnan tulokset osoittavat, että on kyseenalaista, kuinka tehokkaasti tiettyjä YK:n ja ILOn yleissopimuksia pannaan täytäntöön, mutta on myös selvää, että Kolumbia on toiminut yhteistyössä ILO:n ja Yhdistyneiden Kansakuntien elinten kanssa ja tehnyt oikeudelliseen järjestelmäänsä merkittäviä muutoksia ja että hallitus toteuttaa toimia lainsäädäntönsä muuttamiseksi ja sen toimeenpanon parantamiseksi kentällä. Yhdistyneiden Kansakuntien ja ILOn kanssa käydään jatkuvaa vuoropuhelua.
Vital Moreiran kysymykseen totean, että GSP-asetuksen tarkistuksessa me pyrimme löytämään tasapainon täällä esitettyjen eri pyyntöjen välille. Meitä on pyydetty tekemään tämä mahdollisimman pian, ja niin me teemmekin. Meitä pyydettiin tekemään vaikutustenarviointi, ja me saamme GSP-järjestelmää koskevat tiedot vuodelta 2009 vasta tämän vuoden heinäkuussa, minkä jälkeen luonnollisesti kuullaan parlamenttia.
Muistutan myös kansainvälisen kaupan valiokunnalle kuulemistilaisuudessani antamasta sitoumuksesta ja laadin lainsäädäntöehdotustemme aikataulun, joka toimitetaan kyseiselle valiokunnalle lähikuukausina. Kuten tiedätte, meidän on määrä tavata huomenna. Yritämme yhdessä saada aikaan ratkaisun, jonka avulla parlamentti voi mahdollisimman hyvin keskustella täysin avoimesti eri asiakokonaisuuksista, kuten uudesta GSP-asetuksesta ja sen jatkamista koskevasta järjestelmästä, joka meidän on tarkoitus ottaa käyttöön jo huhtikuussa.
Puhemies
(HU) Olen vastaanottanut kaksi työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 10. maaliskuuta 2010.
