Používání použitých olejů z PCB v továrnách na potravinovou recyklaci v Irsku (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je prohlášení Komise k používání odpadových olejů obsahujících PCB v irské továrně na recyklaci potravin.
Androulla Vassiliou
členka Komise - Paní předsedající, Komise si je velmi dobře vědoma nebezpečí, které polychlorované bifenyly (PCB) představují pro zdraví člověka a životní prostředí.
Případy, jako například ten, který se stal v roce 1999 v Belgii, nebo loňský incident v Irsku, znovu ukázaly, že i malé množství PCB může způsobit závažnou kontaminaci krmiva i potravinového řetězce.
Evropská unie zavedla v průběhu posledních třech desetiletí zákony, které mají snížit únik PCB a dioxinů do životního prostředí a jejichž cílem je snížit rizika pro člověka a chránit jeho zdraví i životní prostředí.
Zařízení obsahující PBC má však obvykle dlouhou životnost, takže i po zákazu PBC v roce 1985 se stále používá značné množství tohoto typu vybavení, které je zdrojem potenciálního rizika pro člověka.
Zvláště ve směrnici o odstraňování PCB - směrnice 96/59 EC ze září roku 1996 - je uveden vhodný postup, který má zajistit odstranění vybavení a odpadu obsahujících PCB v nejbližší možné době a u velkých zařízení do roku 2010.
Úplnému uplatnění této směrnice však brání závažné nedostatky. Komise musela s většinou členských států vést celou řadu kárných řízení týkajících se nedodržení povinnosti zřízení soupisu velkých zařízení obsahujících PCB a stanovení plánů na odstraňování PCB.
Díky těmto kárným řízením se celková situace zlepšila. V současné době zůstávají otevřeny pouze dva takové případy, které ovšem budou brzy uzavřeny.
Všechny členské státy předložily svůj plán dekontaminace a/nebo odstranění evidovaných zařízení a PCB v nich obsažené. Plány zahrnují i sběr a následné odstranění zařízení, které obsahuje méně než 5 kubických decimetrů PCB (v souladu s článkem 11 této směrnice).
Je však zapotřebí na tomto problému pracovat i nadále. Aby byla zajištěna efektivita plánů na odstraňování PCB, členské státy musí zlepšit míru dodržování existující legislativy týkající se PCB a dodržování evropské legislativy týkající se odpadů vůbec.
Komise klade stále větší důraz na význam řádného zavádění legislativy EU týkající se odpadů a aktivně podporuje členské státy v uplatňování jejich vlastních právních předpisů týkajících se odpadů.
Nařízení 183/2005 o hygieně krmiv klade na hygienu krmiv minimální požadavky. Ty se vztahují na všechny fáze od primární produkce krmiva (na úrovni farem), přes výrobu, zpracování a distribuci až po krmení dobytka.
Provozovatelé podniků na výrobu krmiv by měli zavést a dodržovat postupy založené na analýze nebezpečí a kritických kontrolních bodech. To znamená stanovit kritické kontrolní body a zjistit také potenciální zdroj chemického znečištění, které se může objevit při použití přímého ohřívání za účelem sušení krmných materiálů.
Zodpovědnost za dodržování těchto postupů je pak na provozovatelích podniků na výrobu krmiv. Adekvátnost opatření zavedených provozovateli však musí být ověřena kompetentními orgány členských států. Ve většině případů je třeba kontrolu provést přímo na místě.
Obecné principy týkající se organizace oficiálních kontrol stanovené v nařízení o oficiální kontrole potravin a krmiv navíc vyžadují, aby členské státy zajistily pravidelnou namátkovou kontrolu, která bude probíhat s přiměřenou frekvencí. Tyto oficiální kontroly musí zahrnovat kontrolu výroby krmiv.
Úloha Komise je stanovena v článku 45 nařízení o oficiální kontrole potravin a krmiv (ES) 882/2004. Odborníci z řad Komise pak provádějí audity zodpovědných orgánů v členských státech, aby ověřili, zda se kontroly pravidelně konají v souladu s právem Společenství.
V Irsku byl v roce 2008 v souladu s tímto článkem proveden obecný audit v řadě sektorů a zpráva z tohoto auditu bude k dispozici zanedlouho. Seznam zařízení podléhajících auditu je schválen kompetentními autoritami států a auditory Potravinového a veterinárního úřadu (FVO).
Dotčené zařízení nebylo během obecného auditu v roce 2008 podrobeno inspekci.
V případě kontaminace dioxiny v Irsku bylo jako příčina kontaminace stanoveno použití zbytků pečiva ke krmným účelům. Strouhanka byla vyrobena z pekárenského odpadu (např. ze sušenek s prošlou lhůtou trvanlivosti), který se vysušuje za pomoci přímého ohřevu. V průběhu procesu přímého ohřevu jsou spalované plyny v přímém kontaktu se sušeným krmným materiálem. Použitá pohonná hmota byla zjevně kontaminována transformátorovým olejem obsahujícím PCB. Osoby zodpovědné za jednotlivé části tohoto procesu, od výrobce strouhanky až po dodavatele pohonné hmoty, odhalí probíhající soudní vyšetřování.
Chtěla bych zdůraznit, že v tomto případě je nutné najít komplexní řešení, které je třeba uplatnit při vyhodnocení rizik, a to nejen případného rizika spojeného s dodávaným materiálem, v tomto případě se zbytky pečiva, ale i nebezpečí souvisejícího se samotným procesem.
Mairead McGuinness
jménem skupiny PPE-DE. - Paní předsedající, chtěla bych na tomto místě poděkovat Komisi za velmi detailní prohlášení k této věci.
Myslím, že tento problém dnes řešíme proto, že se chceme poučit a ubezpečit, že se něco takového nebude opakovat. Potíž je v tom, že v roce 1999, kdy jsme v Belgii narazili na tento problém, jsme se domnívali, že jsme zpřísnili pravidla natolik, že se tento incident nebude opakovat. Nicméně se nyní nacházíme tam, kde se nacházíme, a známe důsledky selhání systému, a to nejen po finanční stránce, ačkoli ta je velmi významná pro Evropskou unii, pro irskou státní pokladnu i pro daňové poplatníky, ale také z hlediska ztráty důvěry spotřebitelů a obecně poškození irského potravinářského průmyslu na trhu.
Jsem nesmírně ráda, že jsme dokázali udělat pokrok a že získáváme zpět své jméno na mezinárodním trhu, ale jsem si také velmi dobře vědoma toho, že zemědělci v celé Evropské unii rovněž čelí problémům souvisejícím s irskou otázkou. Proto se domnívám, že dnešní rozprava se netýká jen Irska. Myslím si, že z vašeho prohlášení jasně vyplývá, že problém, který nastal v Irsku, se může objevit ve kterémkoli ze členských států. To je tedy dle mého názoru bod, ze kterého by měla tato rozprava vycházet.
Víme, že tento olej se do potravinového řetězce zvířat neměl dostat. Snažíme se ale zjistit, jak k tomu došlo a - jak správně říkáte - to je předmětem policejního vyšetřování, které bude mít mezinárodní charakter. Doufám, že se nám podaří zjistit přesný sled událostí, abychom se mohli něčeho podobného v budoucnu vyvarovat.
Vyvstává zde ale také další otázka, na niž jste narazila, totiž způsob, jímž nakládáme se zbytkovými nebo přebytečnými potravinami. Správným postupem je nyní recyklace. Všichni ji podporují, protože všichni chceme být šetrní k životnímu prostředí. Jsou zde tedy dvě klíčové otázky. Je to především otázka recyklace olejů, o níž jste se zmínila, a já jsem toho názoru, že tento problém je třeba zevrubně analyzovat nejen ve vztahu k PCB, ale obecně ve vztahu ke sběru, rozdělování a nakládání s odpadovými oleji, i když zde samozřejmě hlavní nebezpečí spočívá v PCB.
Co se týče přebytečných potravin, nebo také zbytkových potravin, jak se někdy nazývají, domnívám se, že je v pořádku, že tento produkt používáme v potravinovém řetězci zvířat. Chci ale zdůraznit, že pokud nemůžeme garantovat jeho bezpečnost ani to, jak se vyrábí a jak se s ním nakládá, pak se obávám, že možná budeme nuceni jeho používání v potravinovém řetězci zakázat.
To bych sice viděla nerada, ale také bych byla nerada znovu svědkem toho, co se stalo v Irsku i důsledků tohoto incidentu. Chceme, aby tyto přebytečné neboli zbytkové potraviny byly používány, protože jsou kvalitní, ne proto, že potravinový řetězec zvířat je jejich dobrým úložištěm. To je dle mého názoru nesmírně důležité.
Musíme také velmi otevřeně projednat záležitost s mícháním krmiva pro dobytek. Zemědělci s oblibou kupují jednotlivé přísady a míchají své vlastní dávky. Většinou to dělají větší zemědělci. Takový postup je v pořádku, pokud fungují přísné kontroly. Vím, že probíhají pravidelné kontroly, nicméně v tomto případě se v systému kontrol vyskytly mezery. Zemědělci, kteří byli přistiženi a museli nést následky svého jednání, protože používali tento produkt, namítali: "Proč někdo nepřišel a nezkontroloval, co nám přišlo na statek?"
Pokud jde o nařízení, myslím, že fungují velmi přísné kontroly licencovaných provozovatelů podniků na výrobu krmiva (společná výroba krmiv v Evropské unii), které byly zavedeny kvůli návykům z předchozích let, které jsme museli zpřísnit.
Jsem si vědoma toho, že v členských státech se nařízení přísně dodržují a nepovolujeme jakékoli případné odchýlení. Nad rámec nařízení se ale nezajímáme. Možná je zde tendence, abychom poté, co jsou všechny papíry správně vyřízené a krabice označené, všechno uložili a raději se nedívali pod víko.
Myslím, že bychom se měli na tato nařízení znovu podívat. Procházíme si ho ve finančním sektoru znovu a potřebujeme jej projít také v potravinové sekci. Mám také dojem, že zemědělci někdy považují inspektory za vtělené zlo, které přichází na jejich farmy. Proč farmáři nepozvou inspektory dál a nevnímají je jako ochránce svého podniku?
Myslím, že musíme na základě naší zkušenosti změnit nastavení celého potravinového řetězce. Velmi jsem uvítala oznámení Asociace irských farmářů o tom, že sestavili pracovní tým zabývající se potravinami. Je nejvyšší čas, aby zemědělci převzali podíl na kontrole potravinového řetězce, jehož jsou první částí.
Na závěr chci podotknout, že otázka nízkonákladových přísad do krmiv není teď jediným problémem, ale že je třeba reagovat na narůstající tlak vyvíjený na výrobce s tím, aby vyráběli stále levnější přísady.
Proinsias De Rossa
jménem skupiny PSE. Vážena paní předsedající, k tomuto tématu mám celou řadu připomínek a samozřejmě poněkud nesouhlasím s paní McGuinnessovou, pokud jde o její tezi, že "problém se netýká jen Irska". Pochopitelně, že tento problém se týká především Irska. Je to nejnovější skandál související s ohrožením krmiva pro dobytek.
V této otázce musí být klíčová ochrana zdraví člověka a v této souvislosti hovoříme o zavedení směrnice z roku 1996. Irsko je skutečně jedním z členských států, které byly o pět let později, tedy v roce 2001, donuceny pod hrozbou soudního řízení zavést tuto směrnici. Proces zavádění směrnice je zdánlivě poklidný a kontrolní postupy, které mají zajistit, že směrnice je dodržována, se zdají být příliš slabé. Z toho, co jsem o této věci slyšela, je zarážející nedostatek informací o tom, co se přesně stalo v tom konkrétním okamžiku, pokud jde o kontaminaci vepřového masa. Na první pohled by se mohlo zdát, že továrna, která vyráběla toto krmivo, neprošla delší dobu kontrolou.
Musím také říct - a jsem si jistá, že představitelé vlády by byli překvapeni, kdyby mě slyšeli - že si myslím, že se rozhodli správně, když okamžitě utnuli prodej vepřového a stáhli vepřové maso z obchodů. To samozřejmě poškodilo spoustu nevinných a svědomitých producentů vepřového masa, protože 90% i více masných produktů nebylo vůbec kontaminováno. Továrna, které se to týkalo, dodávala maso do pouhých deseti obchodů, takže to byl příliš velký zátah, ale byl to správný krok. Nejdůležitější je, že se snažíme zaručit, aby si zákazníci mohli být jisti, že jídlo, které kupují v supermarketech nebo v místních koloniálech, je bezpečné. Pokud nebudeme razantně zasahovat, abychom tuto jistotu zákazníkům mohli zaručit, pak jsme dle mého názoru selhali.
Mám pro paní komisařku dvě otázky. Hovoříme tu o realizaci směrnice z roku 1996. Není v současné době důvod k tomu, aby byla tato směrnice přehodnocena? Jsou normy stanovené směrnicí přiměřené, nebo nikoli? Neměli bychom se více snažit, aby PCB byly odstraněny z oběhu rychleji, než se předpokládalo, zejména proto, že některé členské státy zavedly směrnici pozdě?
A moje druhá otázka se týká plánu, jejž irský Úřad na ochranu životního prostředí opožděně zavedl v roce 2008 a v němž se hovoří o souboru zásad týkajících se nakládání s PCB a se zařízením obsahujícím PCB, který je v plánu také zahrnut. Zajímalo by mě, zda je tento soubor zásad v souladu se směrnicí. Neměli bychom se snažit o přísnější dodržování pravidel, pokud jde o nakládání s PCB? Nejsem zastáncem toho, abychom trestali každého, kdo čas od času poruší pravidla, ale domnívám se, že pokud jde o bezpečnost potravin, tak by měly být uplatněny trestní zákony na ty, kdo nedbale zneužívají svého postavení.
Liam Aylward
jménem skupiny UEN. Vážená paní předsedající, produkce vepřového masa hraje v irském zemědělském a potravinářském odvětví významnou roli. Jeho hodnota se odhaduje na přibližně jednu miliardu eur a odvíjí se od něj, ať už přímo či nepřímo, zaměstnání 10 000 lidí.
Na pozadí současné hospodářské situace a rostoucích cen potravin je nutné, abychom dělali, co je v našich silách, a bránili irskou produkci vepřového masa, která splňuje nejvyšší evropské i světové normy.
Zjištěním přítomnosti dioxinů ve vzorku vepřového sádla ve větším množství, než je hranice minima, umožnil Národní program pro monitorování zbytkových odpadů rychle vypátrat zdroj kontaminace, který se nacházel v jediné továrně na výrobu krmiv. Jakákoli kontaminace našich potravin je jistě nežádoucí, nicméně tento incident ukazuje, že bezpečnostní kontroly potravin, které provádějí příslušné irské orgány, aby zajistily nedotčenost potravinového řetězce, jsou na velmi vysoké úrovni. Jinými slovy, tyto kontroly fungují.
Chtěl bych proto vyzdvihnout kompetentnost a pružnost jednání irské vlády a ministerstva zemědělství, pokud jde o rozhodnutí úplně stáhnout vepřové výrobky z trhu. Toto rozhodnutí bylo velmi dobře přijato evropskými i mezinárodními trhy a zejména Evropskou komisí. Díky tomu jsme ukázali, jak vážně bereme problémy týkající se bezpečnosti potravin, a udrželi jsme si jak doma, tak v zahraničí pověst státu s kvalitní produkcí potravin.
Irští spotřebitelé začali kupovat vepřové maso hned, jak se objevilo v regálech supermarketů, a na většině evropských i mezinárodních trhů došlo k rychlé obnově obchodu s tímto masem. Samozřejmě je třeba ještě zapracovat na tom, aby byl tento obchod plně obnoven, například posílením marketingových kampaní.
Chtěl bych pochválit irskou parlamentní komisi pro zemědělství za zevrubné vyšetřování incidentu s dioxiny, během nějž byli vyslýcháni i zaměstnanci vlády, státních úřadů a zástupci produkce vepřového masa. Jsem také rád, že Ministerstvo zemědělství vede další vyšetřování pod vedením profesora Patricka Walla, který je v evropských kruzích velmi dobře znám.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
Vážená paní předsedající, paní komisařko. V Irsku bylo díky kontrolám zjištěno alespoň toto. V Belgii před deseti lety se případy rychle množily. V obou případech slyšíme o tom, že se tyto incidenty staly, avšak to nikdy nebylo prokázáno. Po deseti letech je případ v Belgii nyní uzavřen. Jeden člověk dostal podmíněný trest na jeden a půl roku. Jak se však látky dostaly do výrobků, zůstává otázkou. Musíme se tedy spokojit s vysvětlením, že toxické látky byly do těchto výrobků přimíchány úmyslně, že toto krmivo se používalo, aby se ušetřilo na nákladech za uložení odpadu. Olej se proto ředí a přidává do krmiva. V obou případech se jedná o transformátorový olej.
Jestliže tyto incidenty nebyly rekonstruovány a není dokázáno, že k nim došlo skutečně v důsledku hoření, musíme předpokládat, a to i v Irsku, že došlo k trestnému činu, při němž byly tyto toxické látky, neboli PCB, použity jako přísada. To znamená, že musíme zvýšit frekvenci kontrol tak, aby se pod dojmem snadné cesty ke snížení nákladů nezaměřovala trestná činnost právě na krmiva.
Z toho důvodu otevřené prohlášení, které zde zítra budeme schvalovat, představuje další příležitost nikoli k posílení boje s trestnou činností, ale k posílení kontrol. Rizika nelze nadále určovat pouze podle toho, kterých podniků se týkají, ale také s ohledem na to, kdo tyto podniky provozuje a z jakých nekalých zdrojů je tento olej získáván. Víme, s jakými lidmi zde máme tu čest, a úřady si proto musí být při kontrolách vědomy, že tito lidé představují vysoké riziko a že tedy musí být podrobeni přísnějším kontrolám.
Bairbre de Brún
jménem skupiny GUE/NGL. - (GA) Incident, při němž došlo k odhalení vysokého obsahu dioxinů v irských podnicích, představuje velké ekonomické problémy pro zemědělce na severu i jihu Irska. To je v současných nelehkých ekonomických podmínkách velmi nepříjemné. Díky tomu, že byla rychle zavedena příslušná opatření, můžeme ujistit trh, že irské vepřové maso je bezpečné. Ať tak či onak, neměli bychom očekávat, že ti, které tato událost postihla, by se měli s jejími následky potýkat sami. Jsem si vědoma toho, že některé z těchto hospodářských otázek se týkají jiných komisařů, ale je důležité, abychom vyzdvihli následující body. Účelem plánu stažení vepřového masa, který ohlásila irská vláda v prosinci 2008, bylo odstranit kontaminované irské vepřové maso z trhu. Ať už je to jakkoli, nezdá se, že by se tento plán zabýval 4 000 kontaminovaných vepřů, kteří byli od 1. září do 6. prosince 2008 posláni do závodu na zpracování vepřového masa Vion v Cookstownu, v okrese Tyrone, v mém volebním obvodu.
Naštěstí můžeme bez jakýchkoli výhrad prohlásit, že irské vepřové maso je naprosto bezpečné. Pokud však tento podnik nedostane náhradu škody v rámci dotačního programu EU, je zde reálné nebezpečí, že nebude moci dále fungovat.
EU musí zajistit, že tento podnik na zpracování masa se nebude muset sám potýkat s následky toho, že přijal 4000 kontaminovaných vepřů.
Pokud nedostane náhradu škody v rámci plánu stažení vepřového masa, který byl odsouhlasen mezi Komisí a irskou vládou, je třeba dohodnout podobný plán mezi Komisí a Ministerstvem zemědělství a venkovského rozvoje Severního Irska v parlamentu v Belfastu.
V duchu solidarity by Evropská Unie měla schválit podíl na financování nezbytné náhrady škody těm, kteří byli incidentem poškozeni. Rok 2009 bude náročný pro všechny. Nezapomeňme tedy na zcela výjimečnou situaci, které vedla k tomu, že řada lidí v potravinářském odvětví se ocitla v potížích, které nezpůsobila.
Ministři v belfastském parlamentu a v irské vládě v brzké době zavedou strategii zaměřenou na zdraví dobytka na celém ostrově.
My musíme zaujmout postoj, který bude zahrnovat celé Irsko, který přesáhne problematiku zdraví dobytka a který bude zahrnovat jednotná nařízení pro celý ostrov. To znamená, že nařízení EU by měla být zavedena a dodržována na celém ostrově. Každý zemědělec by měl z takové situace užitek a skutečnost, že by zde nebyla duplicitní nařízení, by zvýšila účinnost monitorování nařízení EU.
Kathy Sinnott
jménem skupiny IND/DEM. - Vážená paní předsedající, moje kolegyně zmínila temné kanály, jimiž se PCB dostaly do potravinového řetězce v Irsku. Myslím, že je někdy horší podívat se do historie PCB. Polychlorované bifenyly jsou téměř 100 let staré látky. Jsou to látky vytvořené člověkem a od samého počátku bylo zřejmé, že jsou velmi nebezpečné.
Po mnoho let se používaly v kondenzátorech, hydraulických pohonných látkách, v leštidlech na dřevěné podlahy, tedy rozhodně v ničem, co bychom chtěli, aby se dostalo do potravinového řetězce. Nicméně téměř od počátku 20. století do roku 1966, kdy jistý švédský vědec zjistil, jak moc jsou ve skutečnosti nebezpečné, se lidé otáčeli k nebezpečí zády a dovolili, aby tyto látky byly používány, přestože opakovaně docházelo k průmyslovým nehodám.
I přesto, že už bylo toto nebezpečí vědecky ověřeno, PCB byly ve veřejných prostorách zakázány teprve v letech 1970 až 1972. I tehdy ale bylo jejich používání stále povolené. Naprostý zákaz používání PCB byl vyhlášen až v roce 2000. Takže v prostředí jsou spousty PCB, které zde byly ponechány skoro 100 let poté, co lidé věděli, že jsou nebezpečné.
Takže i přes zavedení směrnice v roce 1996, jíž Komise nařizuje odstranění PCB, se s nimi znovu a znovu setkáváme, v současné době zejména v Belgii a v Irsku.
Zjistila jsem ale, že lidé v Irsku byli zmateni jednou věcí. Vzpomínám si, že jsem se v té době setkala s jedním řezníkem a ten tomu jednoduše nerozuměl. Tvrdil, že jsme přeci zavedli takovou sledovanost. Přesně víme, odkud pochází toto vejce, který den bylo sneseno, a chceme-li pátrat ještě dál, můžeme zjistit, na které farmě přesně to bylo a tak dále. A přesto, i potom, co jsme znali zdroj PCB, tento řezník, který zná zdroj svého vepřového masa, který měl všechna čísla kódů a tak dále, byl nucen vyhodit a zničit své vepřové maso.
Nechápu, jak se toto mohlo stát, protože jsme se ve Výboru pro životního prostředí opravdu snažili, vy jste se tolik snažili, abyste dosáhli dohledatelnosti produktů, a přesto, když došlo k problému, tyto systémy nebyly využity. Možná byly použity při dohledání statků a farem, ale nebyly použity k očištění pověsti nevinných lidí a ti lidé to draze zaplatili, moje země to draze zaplatila, protože nebyly očerněny jen tyto konkrétní dodavatelské řetězce, ale celá země.
Existují i další nejasné věci. My tady dnes hovoříme o PCB a dioxinech a je to tak správně. Ale bude nám trvat dalších 100 let, než si uvědomíme spojitost mezi dioxiny a spalováním odpadu? To je něco, o co se neustále snažím, tedy udržet dioxiny vzniklé spalováním odpadu mimo potravinový řetězec.
Jim Allister
Paní předsedající, několik zemědělců a zpracovatelský podnik v mém volebním obvodu čelí ne vlastním zaviněním milionovým ztrátám, protože jimi v dobré víře zakoupené krmivo bylo dodáno z mlýna na recyklaci potravin, kde došlo - i přes správné postupy - ke svévolnému zanedbání. Není tedy divu, že voliči z tohoto obvodu jsou značně rozčileni.
Mám několik otázek pro paní komisařku. Jestliže nebudou zodpovězeny dnes, rád bych, aby byly zodpovězeny písemně, je-li to možné.
Za prvé, jaká je historie mlýna na recyklaci potravin, který se takto provinil, pokud jde o soulad s nařízeními EU? Existuje pro takový případ samostatný zákon?
Za druhé, měl Millstream licenci na používání oleje, o který se jedná? Pokud ne, nebylo povinností členského státu zajistit, aby takové neuposlechnutí základních požadavků nařízení bylo odhaleno a prošetřeno?
Za třetí, realizoval Millstream analýzu rizik podle HACCP (zásad analýzy nebezpečí a kritických kontrolních bodů) a plán samokontroly, jak je vyžadováno nařízením o hygieně potravin?
Za čtvrté, je Komise spokojena s úrovní a frekvencí inspekcí a kontrol uložených dotyčným členským státem této továrně a její výrobě, vezmeme-li v potaz povinnost tohoto členského státu mít oficiální kontrolní plán založený na analýze rizik? Došlo k nedbalosti ze strany irských orgánů při přísném prosazování požadavků bezpečnosti potravin a právních předpisů týkajících se krmiv?
Za páté, v mém volebním obvodu musí legální mlýny na recyklaci potravin vyhovovat přísným kontrolám a normám podle programů zajištění kvality. Proč nebylo stejně důsledně kontrolováno recyklování v Millstreamu?
Za šesté, došlo ke spolehnutí se na samozajištění bezpečnosti mlýnů na recyklaci potravin a pokud ano, proč - když toto má být přípustné jen u drobných subjektů - to bylo dovoleno v tomto případě?
A nakonec, mohu-li, jaký je přesný právní základ, v jehož rámci Komise schválila tak vysoké odškodnění irskému státu, když, jak na začátku prohlásil mluvčí Komise, žádný takový základ neexistuje? Bude zahájeno následné šetření s ohledem na nesplnění povinností, jestliže tento členský stát poruší požadavky na něj kladené?
Maria Petre
(RO) Je užitečné, že tu dnes máme rozpravu o prohlášení, které jste vy, pane komisaři, a Komise už vydali, a které se týká používání odpadových olejů při přípravě krmiv v Irsku.
Rád bych tuto rozpravu trochu prodloužil, abych vám řekl, že mnoho členských zemí včetně Rumunska, o němž budu mluvit, bylo tímto incidentem zasaženo, nebo abych to podal přesněji: tento incident zasáhl nejen masný průmysl, ale především spotřebitele. Zasáhl průmysl, takže ten zaznamenal obrovské ztráty během nesmírně krátké doby, a spotřebitele v době, kdy - alespoň v Rumunsku - značně stoupá spotřeba vepřového masa, což souvisí s našimi vánočními tradicemi.
To, co funguje opravdu dobře, je vyrozumívání veterinárních úřadů pomocí evropského systému včasného varování. Avšak kromě tohoto opatření všechny ostatní informace zmizely. O kolik kontaminovaného masa šlo, kam bylo distribuováno a kde jsou tyto potraviny, to jsou otázky, které byly zodpovězeny jen částečně a v některých případech vůbec. V co to vyústilo? V panickou reakci v řadách spotřebitelů a obří ztráty výrobců, stejně jako nízkou schopnost ze strany pověřených orgánů účinně zvládnout takový incident.
Podle mě máme nejméně dva problémy. Prvním je kontaminace dioxiny jako výsledek používání odpadových olejů, protože dioxiny, jak všichni víme, jsou vysoce nebezpečnou látkou, protože jsou pro lidský organismus silně jedovaté i v malých dávkách. Co můžeme udělat, abychom zajistili, že takovému incidentu už nikdy nedojde?
Druhým problémem je, jak u pověřených orgánů v členských zemích zvýšit schopnost odpovědět a jednat v takovýchto nebezpečných situacích.
Závěrem chci vyjádřit naději, že nám tato rozprava nabídne nějaké odpovědi, alespoň na tyto dvě otázky.
Petya Stavreva
(BG) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, problém používání odpadových olejů a polychlorovaných bifenylů v továrně na recyklaci potravinového odpadu vznesl otázku potřeby zajištění bezpečnosti potravin v Evropské unii.
Za prvé musíme zdůraznit, že tento problém nepramení z nějaké zvířecí choroby, ale z nedostatečného kontrolování smluvených opatření přijatých kvůli bezpečnosti a hygieny píce v Evropské unii. I přes kontroly na místě byly hodnoty dioxinů vysoké v době, kdy došlo na kontrolu vepřového. Logickou otázkou je: proč k tomu nedošlo dříve?
Mnoho Evropanů se dnes ptá, má-li Evropská unie k dispozici nezbytnou legislativu vyžadující, aby členské státy zavedly dostačující kontroly bezpečnosti píce pro zvířata. Odpovědí na tuto otázku je naléhavě potřeba, přičemž je brán v potaz fakt, že nezavedení těchto bezpečnostních norem byť v jediné továrně na recyklaci potravin může mít fatální důsledky a znamenat ztráty v řádech stovek milionů eur.
Chci vybídnout Evropskou komisi, aby přijala nezbytná opatření k posílení kontrol, což je neoddělitelná součást evropské politiky ochrany bezpečnosti spotřebitelů. Irské vepřové maso s vysokým obsahem dioxinů dorazilo i do Bulharska a mnoha dalších evropských zemí. K takovým incidentům však v budoucnosti nesmí docházet, protože finanční a sociální cena, kterou je poté nutno zaplatit, je nesmírně vysoká.
Nakonec bych ráda řekla, že vítám iniciativu paní McGuinessové k předložení tohoto tématu k prozkoumání před Komisí.
Elisabeth Jeggle
(DE) Paní předsedající, pane komisaři, dnes diskutujeme o používání odpadových olejů v irské továrně na recyklaci potravin. Zítra bude předmětem rozpravy uvádění na trh a využití krmiv pro zvířata. Zítra budeme moci zaznamenat, že jsme již společně dosáhli mnoha důležitých a účelných opatření v tomto odvětví. Stále však v této oblasti přetrvávají problémy. Proto musí být oněch pět otázek, které paní McGuinessová položila ve svém ústní dotazu, bráno vážně a vážně zodpovězeno.
Paní komisařko, vy sama jste hovořila o propastech v uplatňování našich právních předpisů, které je nutno v mnoha členských zemí překlenout. Je pravda, že krmivářské odvětví obecně prokazuje v posledních svou stabilitu, ale některé podniky si buď neuvědomují rizika, nebo je přehlížejí. Navíc se zdá, že v mnoha členských zemích je stále co zlepšovat, pokud jde o kontrolu na základě přiměřeného rizika.
My všichni - Parlament, klesající počet spotřebitelů a zemědělců - očekáváme náležité uplatnění právních předpisů EU při takto zaměřených kontrolách. Z toho důvodu si myslím, že obecné právo v oblasti potravin, hygiena potravin a krmiv a licenční podmínky pro továrny na potravinovou recyklaci musí být prošetřeny.
Ano, skutečně chceme využít přebytku našich potravin. Alespoň já osobně bych byl rád, kdyby tomu tak bylo a zmíněné nadbytečné potraviny nebyly ničeny. Musí být však zajištěna zpětná dohledatelnost. Nežádoucí látky a produkty musí být vyloučeny bezpečným a kontrolovaným způsobem. Obdrží-li krmivářské společnosti licenci, musí být zajištěna profesionální kvalifikace jejich zaměstnanců v oblasti bezpečnosti potravin a krmiv.
Krmiva jsou základem bezpečnosti potravin a na straně zemědělců musí panovat jistota, aby si spotřebitelé mohli být jisti kvalitou potravin.
James Nicholson
Paní předsedající, za prvé bych chtěl říci, že vítám příležitost pro tuto rozpravu. Zemědělci pochopili, jak zranitelní jsou vůči tomu, co dělají druzí.
K tomuto incidentu došlo v Irské republice, ale ironií je, že odpadový olej, který byl předpokládaným zdrojem problému, původně pocházel ze Severního Irska. Ale maskoval se jako krmná směs z Irské republiky.
Problém, který vyvstal, alespoň z toho, co vím, tkví v tom, že zemědělcům z Irské republiky, ať už chovají skot nebo brav, byla udělena podpora nebo pomoc Evropy. Zemědělci ze Severního Irska jsou nyní na holičkách, bez jakékoli pomoci nebo podpory. Severoirští zemědělci jsou zničeni a mnohým z nich hrozí, že ne vlastní vinou přijdou o svou živnost. Neudělali nic špatně, nespáchali žádný trestný čin a já chci dnes Parlamentu a panu komisaři na rovinu říci, že z toho, co vím, byli severoirští zemědělci těžce zrazeni, a to nejen naším vlastním Ministerstvem zemědělství (známým v Severním Irsku pod zkratkou DARD) a především ministrem, který zřejmě nemá schopnosti, sílu ani dovednosti, aby tento problém vyřešil.
Ministr zemědělství Irské republiky jasně ukázal, že ze všeho nejdříve myslí sám na sebe. Tak tomu rozumím já. Mohu se paní komisařky zeptat: obdržíte nějaké informace z vyšetřování, které zahájí policie na obou stranách hranice? Budete připraveni jednat podle informací, které získáte, a budete připraveni zajistit severoirským výrobcům stejnou podporu jako zemědělcům v Irské republice a zaručíte, že nebudou finančně jakkoli znevýhodněni? A především, a to je moje poslední otázka, zajistíte, aby se tento problém už nikdy neopakoval? Má za následek pouze ztrátu důvěry spotřebitelů a především zkázu živnosti zemědělce.
Avril Doyle
Paní předsedající, jeden ze způsobů, jak může být člověk vystaven polychlorovaným bifenylům, je přes potravní řetězec, jak říká paní komisařka. Avšak otevřený oheň a cigaretový kouř jsou mnohem většími zdroji pro mnohem větší počet lidí. Neměřme tedy dvojím metrem a nevnášejme do této rozpravy hysterii, ale více světla a rozvahy.
Alespoň minimální požadavky na hygienu krmiv jsou opravdu důležité a musí být důrazně prosazovány, ale musí být rovněž doplněny o možnost úplné identifikace a dohledatelnosti všech masných výrobků - nejen z hovězího, ale také drůbežího, vepřového a skopového masa. Předložila jsem několik pozměňovacích návrhů ke stávajícím právním předpisům a v brzké době o nich budeme v Parlamentu diskutovat.
Krmivo pro prasata, o které se jedná, bylo skutečně kontaminováno strouhankou protože společnost Millstream Recycling použila na vysoušení strouhanky palivo, které v dobré víře koupila od společnosti, s níž celé roky obchodovala a s níž do té doby neměla žádné problémy. Policie celou záležitost prošetřuje a dotyčná společnost s ní plně spolupracuje.
Ráda bych zcela vyvrátila prohlášení pana Allistera, že v této společnosti došlo ke svévolnému zanedbání. Bude prokázáno, že k němu nedošlo, takže si dávejme pozor na to, co říkáme.
Největším problémem bylo, že jsme museli stáhnout a zničit veškeré výrobky z vepřového masa, byť jen v krátkodobém horizontu. Živobytí mnoha irských zemědělců a vskutku i reputace irských potravinových výrobků v zahraničí utrpěly, protože jsme museli zareagovat tak nepřiměřeně, když pouze šest až sedm procent našich farem pro chov prasat bylo kontaminováno, protože irský systém identifikace a dohledatelnosti selhal v okamžiku, kdy se proces dostal k jatkám. Všechna prasata v Irsku by měla mít ušní nebo razítkové značky, ale z nějakého důvodu na úrovni jatek neumíme odlišit prasata, která dostávala kontaminované krmivo od drtivé většiny těch, která ne.
Tímto problémem se musíme zabývat. Komise se musí zabývat celou rolí identifikace a dohledatelnosti, a především je třeba počkat na výsledky policejního šetření, které myslím spoustu lidi překvapí.
Dotyčné společnosti vyjadřují velkou lítost, a učinili tak veřejně, nad škodami způsobenými potravnímu řetězci a reputaci Irska a rovněž nad hospodářskými škodami způsobenými mnoha zemědělcům, kteří od nich kupovali jejich vynikající krmiva. Jsou nyní zpátky v oboru a znovu vyrábějí můžu říci vynikající krmné směsi pro zemědělce.
Toto byla otřesná událost. Nikdo nechtěl, aby se stala.
Mairead McGuinness
Paní předsedající, snažím se nebýt soudcem a porotou v tomto případě Irska, protože kvůli tomu tu dnes nejsme, nicméně bych ráda položila paní komisařce tři otázky: jaký objem polychlorovaných bifenylů je stále ještě v oběhu; můžete zaručit, že žádný z nich nekontaminuje potravní řetězec během následujících 23 měsíců, když se na jejich odstranění stále ještě pracuje; a předložila by Komise zprávu o stavu realizace nařízení hygieny krmiv, kterou by tento Parlament rád slyšel?
Rovněž bych rád upozornil pana Jima Allistera, že toto je přeshraniční otázka. Kontaminace, jak jí rozumíme, přišla - jak správně poukázal pan Jim Nicholson - ze zahraničí. Proto nesouhlasím s panem Proinsiasem. Toto je evropská otázka, protože má přeshraniční rozměr. To, co se stalo v Irsku, by se mohlo stát v kterékoli členské zemi, protože, jak tomu rozumím, v oběhu kolují tisíce tun PBC. Snad by mohla tento bod objasnit paní komisařka.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
(DE) Paní předsedající, pane komisaři, vyšetřuje nebo rekonstruuje Komise průběh událostí, které vedly k tomuto incidentu? Zdá se mi směšná představa, že spalování odpadového oleje a vzniklý kouř, který pak prosákne trochou strouhanky, může způsobit kontaminaci dioxiny v takové míře, že se ve vepřovém mase - nikoli v krmivu, ale v mase samotném - naměří dvousetnásobné zvýšení hladiny dioxinů. Bude nadále předpokládat, dokud nebo pokud bude prokázán opak, že došlo k záměrnému přimíchání.
Každá nehoda je rekonstruována a je prošetřováno, jak k ní mohlo dojít. Tato nehoda - pokud to tak můžeme označit - musí být rovněž rekonstruována a musí být prošetřeno, jestli tento druh spalování a kouře, který prosákne masem, může skutečně způsobit tak vysoké hodnoty dioxinů v mase. Jako praktickému člověku se mi zdá vše, co bylo v tomto ohledu řečeno, nesmyslné. Jedná se zde o záměrné přimíchávání a my jsme se stali skladišti tohoto jedu, takového, který se nerozloží sám od sebe, a tudíž se bude přenášet z generace na generaci.
Jan Mulder
- (NL) Toto je nadmíru zajímavá rozprava. Obávám se, že podobné případy se vyskytnou i v budoucnosti. Nikdy nemůžeme vymýtit zločinné chování a lidské zneužívání systému.
Jednou z otázek, o nichž se dnes večer nediskutovalo, je systém soukromých značek. Proč Komise více nepodpoří tento průmysl, aby zavedl vlastní inspekce a vyvinul vlastní soukromé značky kvality? Komise může potom říct: "My můžeme zavést kontroly na posledním stupni, ale na prvním stupni je na vás, abyste zajistili kontrolu vašich kolegů profesionálů a to, že se takové věci nebudou dít. Pokud vyvinete rozumný systém, podpoříme ho a uznáme". Zdá se mi, že musíme podporovat zdola nahoru, aby se podobné praktiky v budoucnu neobjevovaly.
Jim Allister
Paní předsedající, není sporu o tom, že onen odpadový olej pochází ze Severního Irska. O to nejde.
Věcnou poznámkou je, že Millstream se rozhodl koupit tento olej s vědomím, že hledá olej na použití v sušičkách - při práci s krmivy, na sušení strouhanky - takže proč kupoval takovýto olej, ať už pocházel odkudkoli?
Proč na toto nedohlédli státní inspektoři a sama společnost? Použití oleje je za těchto okolností, jak to já chápu, nezákonné, je to porušení nařízení o hygieně potravin. Takže odkud tento olej pochází, je irelevantní - jde o to, proč se tam dostal a proč byl použit k takovým účelům.
Avril Doyle
Paní předsedající, obvinění pana Graefe zu Baringdorfa ze záměrného přimíchávání této nebezpečné látky do krmiv je zavrženíhodné a nedůstojné pro jakéhokoli profesionálního politika. Přenechejme tuto věc náležitému právnímu šetření.
Společnost, o kterou se jedná, totiž Millstream Recycling, plně spolupracuje. Mají potřebné dokumenty, aby dokázali, že zakoupili tento olej od licencované společnosti v Dublinu, která dodává olej. Koupili ho jako recyklovaný lehký topný olej, který by byl tím správným olejem k použití v tomto konkrétním sušícím postupu. Prodala jim ho licencovaná společnost a co se jich týkalo, koupili recyklovaný lehký topný olej; přiznávají však, že jim byl prodán izolační transformátorový olej, který byl zdrojem dioxinů.
Probíhá právní a policejní vyšetřování. Přenechejme tuto věc náležitému šetření a přestaňme metat obviněními, protože jde o velmi závažnou věc, v jejímž řešení nám nepomůže hysterická a přehnaná reakce.
James Nicholson
Paní předsedající, všichni souhlasí a nikdo nepopírá, že onen olej skutečně pochází ze Severního Irska. To nelze popřít. Ale zatímco se tu dohadujeme, osm severoirských zemědělců přichází o živnost a to samé se děje i v Irské republice. Tam jsou také postiženi, to uznávám. Nejde o politiku. Tady jde o utrpění obyčejných lidí, a jsou to naši zemědělci, kteří trpí finančně.
Pravda je - a musíme se k tomu postavit čelem včetně vás, paní komisařko -, že zde byly tuny vepřového, které nešlo dohledat. Nikdo nevěděl, odkud a z jakých prasat pocházelo. Paní komisařko, nastává čas, vlastně už dávno nastal, abyste jasně pojmenovala zdroj, z něhož toto maso pochází. Kdyby aspoň k tomu došlo, věděli bychom, na čem jsme byli a kde je nyní.
Nechci z toho dělat politickou záležitost, protože pro mě politická není. Se svými zemědělci mluvím každý den a někteří z nich nejspíš jednoho dne ztratí své farmy. Čili jde o vážnou věc. Pokud se musíme řídit právním vyšetřováním až k jeho konečnému závěru, chci ho vidět - ale také chci vidět své zemědělce ochráněné, a ne zrazené. Chci, aby vámi byli řádně chráněni, aby měli postavení a ochranu stejné jako zemědělci z Irské republiky.
Androulla Vassiliou
členka Komise - Paní předsedající, tato diskuse je opravdu živá a padlo v ní mnoho otázek. Stejně jako domněnek; souhlasila bych s paní Doyleovou, že musíme být trpěliví a počkat, až vyšetřování skončí. Pak můžeme nastínit naše závěry a učinit rozhodnutí do budoucna. Musím říci jednu věc - v té době jsem se toho neúčastnila, ale slyšela jsem o tom -, a to, že k podobným incidentům došlo i v Německu a Belgii a ve všech členských zemích o nich bylo dostatek informací. Takže bych měla zato, že prozíravá členská země by přijala mnohem přísnější kontrolní opatření. Ale i přes ta nejpřísnější kontrolní opatření může k něčemu takovému dojít, ať už z důvodu podvodu, nedbalosti nebo čehokoli jiného. Naší povinností je dohlédnout na to, abychom měli právní předpisy - které jsou podle mě nyní uspokojivé - a na to, aby členské země jednaly v souladu s nimi. Naší povinností coby Komise je mít kontrolu a dohlížet, aby členské země plnily své povinnosti.
Potravinové a veterinární úřady provádějí své prohlídky a jejich zprávy jsou přístupné veřejnosti, takže míra jejich souladu s našimi zákony lze vyčíst z těchto zpráv, které jsou dokonce připravované na základě přístupu "jedna země za druhou".
Mnoho z vás vzneslo otázku dohledatelnosti, která je vskutku jedním z pilířů všeobecného zákona o potravinách a jsou za ni zodpovědní provozovatelé potravinářských podniků, kteří musejí být schopni určit, od koho kupují a komu prodávají. Avšak úroveň detailnosti nebo přesnosti vnitřní dohledatelnosti zvolená provozovatelem potravinářského podniku určuje konečnou hospodářskou ztrátu, kterou provozovatel potravinářského podniku utrpí v případě stažení výrobku z prodeje. V konkrétním případě, kdy pravidlo dohledatelnosti vyžadovalo pouze udání data výroby a ne již farmy, z níž maso pochází. Proto bylo nezbytné stáhnout veškeré maso vyprodukované za ony poslední dva měsíce. Kdyby byla platná přísnější pravidla dohledatelnosti (což by bylo samozřejmě nákladnější), bylo by možné stáhnout z prodeje pouze maso z dotyčné farmy. Takže je nutné se rozhodnout: zaplatit více a mít lepší pravidla dohledatelnosti, nebo zaplatit méně a v konečném účtování nést ztrátu.
Bylo zmíněno, že jsme coby Komise poskytli pomoc - ačkoli vyplácení kompenzací není starostí mou, nýbrž pana komisaře Fischera Boela - a musím říci, že částka vyplacená v tomto případě byla vyplacena na stejném základě jak Irské republice, tak Severnímu Irsku. Mám tu nějaká čísla. Komise představila plán na podporu soukromého skladování pro Severní Irsko a podle tohoto programu může být uskladněno až 15 000 tun po dobu maximálně šesti měsíců. Rozpočet pro toto opatření činí 6,9 milionů. Podobný plán na podporu soukromého skladování byl přijat i v Irské republice. Podle tohoto programu může po dobu nejvýše šesti měsíců být uskladněno 30 000 tun, s maximálním rozpočtem 13,9 milionů. V Irské republice byl rovněž zaveden program likvidace, který byl spolufinancován Společenstvím a stál 20,6 milionů eur. Komisí nebyla zemědělcům přímo vyplacena žádná částka, ať už v Irské republice nebo v Severním Irsku, protože zde pro to není žádný právní základ.
Závěrem bych řekla, že máme dobré zákony, ale v budoucnu budeme muset vždy být opatrní. Musíme se ujistit, že tyto zákony jsou v členských zemích platné a potřebujeme spolupráci členských zemí. Na straně Komise musíme udržovat kontroly a zajistit, že členské státy jednají v souladu s našimi nařízeními.
Navíc, až obdržíme výsledky z vyšetřování, budeme se moci zamýšlet nad budoucností. Pokud dojdeme k názoru, že je možnost, jak zlepšit naše nařízení, nebudeme s tím otálet.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
