Janvārī un martā notikušie nežēlīgie slaktiņi Nigērijā, Džosas apkaimē (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Komisijas paziņojums par janvārī un martā notikušajiem nežēlīgajiem slaktiņiem Nigērijā, Džosas apkaimē.
Olli Rehn
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Dziļās skumjās mēs uzzinājām, ka vakar miris bijušais prezidents Umaru Musa Yar'Adua. Viņš deva ievērojamu ieguldījumu Nigērijas politiskajā un demokrātiskajā dzīvē un ar savu politiku veicināja stabilitāti šajā Rietumāfrikas reģionā.
Saskaņā ar Konstitūciju prezidenta pienākumu izpildītājs G. Jonathan automātiski kļūst par pilntiesīgu prezidentu. Mēs saprotam, ka viņš tuvākajā laikā, iespējams, šovakar, nodos zvērestu Nigērijas augstākajam tiesnesim. Viņam savukārt vajadzēs pieņemt valsts ziemeļu viceprezidenta zvērestu, kas paver jaunu skatījumu uz politisko ainu Nigērijā.
Eiropas Savienība ir bijusi uzticama Nigērijas partnere un sniegusi stingru un konstruktīvu atbalstu nesenajos grūtajos politiskās nenoteiktības mēnešos. Vardarbīgie konflikti Džosā un apkārtējos ciematos šī gada janvārī un martā, kuru laikā tika ziņots par simtiem noslepkavotu vai smagi ievainotu iedzīvotāju, ir bijuši sevišķi postoši. Tūkstošiem cilvēku ir palikuši bez pajumtes un pašlaik atrodas nometnēs.
Es pilnībā pievienojos godājamo deputātu paustajām bažām par masu slaktiņiem Džosā un vēlos apgalvot, ka tie izsauca apņēmības pilnu ES reakciju.
Tiklīdz parādījās ziņas par notikumiem janvārī un martā, Komisija sazinājās ar Starptautisko Sarkano Krustu Nigērijā un citām vietējām aģentūrām, kuras apstiprināja, ka lielākās daļas upuru humānās vajadzības tiek apmierinātas un ka slimnīcas spēj tikt galā ar cietušo pieplūdumu. ES bija viena no pirmajām Nigērijas starptautiskajām partnerēm, kas publiski pauda savus uzskatus par vardarbību.
Janvārī Augstā pārstāve/ priekšsēdētāja vietniece Catherine Ashton kopā ar Hillary Clinton, David Miliband un Bernard Kouchner publicēja kopīgu paziņojumu, paužot dziļu nožēlu par vardarbību un traģiski bojāgājušajiem. Visas puses tika mudinātas izrādīt savaldību, meklēt mierīgus līdzekļus domstarpību risināšanai un federālā valdība tika aicināta saukt pie atbildības vardarbībā vainīgos. ES pieņēma turpmākās deklarācijas par Nigēriju februārī un martā; tās veica diplomātisku demaršu ar Nigērijas Ārlietu ministriju, lai paustu neseno vardarbības uzliesmojumu nosodījumu.
ES pieprasīja, lai Nigērijas federālā valdība veic pilnu nesenās vardarbības cēloņu izpēti un sauc pie atbildības tās izraisītājus. Pēdējos 10 gados vardarbīgos konfliktos Nigērijā gājuši bojā vairāk kā 14 000 cilvēku un tie atstājuši vairāk kā trīs miljonus valsts iekšienē pārvietotu cilvēku.
Nav iespējams nolikt musulmaņu vai kristiešu kopienas agresora vai upura lomā, jo vēsturiski tās diemžēl ir bijušas abās pusēs. Tomēr ir acīmredzams, ka konflikts vienmēr ietver ārkārtīgi nabadzīgus cilvēkus. Konfliktus, kuriem piedēvē reliģisku motivāciju, bieži izraisa citi cēloņi, tostarp tradicionālo vadoņu konflikti, kopienu cīņa par zemi un resursiem, iekšpolitiskās cīņas un spriedze starp štatu un federālajām valdībām. Reliģiskās atšķirības bieži uzkurina un paplašina pastāvošās atšķirības, novedot pie lielākām sadursmēm.
ES veiktie pasākumi Nigērijā apvieno diplomātiju un ilgtermiņa attīstības sadarbību. Mēs atbalstām attīstības sadarbību Nigērijā ar EAF līdzekļiem. Divas vissvarīgākās nozares ir miers un drošība, pārvaldība un cilvēktiesības. Mēs arī aktīvi veicinām mieru un drošību regulārā politiskā dialogā ar Nigēriju saskaņā ar Kotonū nolīgumu un iesaistāmies regulārā dialogā ar Nigēriju par cilvēktiesībām un demokrātijas principiem, tostarp etnisko, reliģisko un rasu diskrimināciju.
Visbeidzot, es uzskatu, ka mums ir svarīgi arī turpmāk pievērst uzmanību jautājumam par vardarbības atkārtošanos starp kopienām Nigērijā. Es ierosinu to noteikt kā prioritāti dialogam nākamajā ES-Nigērijas ministru sanāksmē šī gada rudenī.
Gay Mitchell
PPE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Vēlos pievienoties komisāra kungam, izsakot līdzjūtību Nigērijas tautai sakarā ar prezidenta Umaru Yar'Adua nāvi.
Nesenie vardarbības uzliesmojumi Nigērijā simbolizē plašāku problēmu, ar ko sastopas šī valsts. Incidenti, kas notika Džosā, pilsētā ar vardarbības vēsturi, ir ļoti satraucoši. Pilsēta atrodas islāmisko ziemeļu un kristīgo dienvidu krustpunktā, un šis fakts licis daudziem uzskatīt, ka incidenti balstās tikai uz reliģisko naidu.
Mūsu kopējā rezolūcijas priekšlikumā mēs aicinājām plašāk izpētīt konflikta galvenos cēloņus. Būdams no Īrijas, es zinu, ka pārāk ilgi cilvēki runāja par Ziemeļīrijas konfliktu kā par konfliktu starp katoļiem un protestantiem, kamēr faktiski tā bija daudz niansētāka lieta un problēmas saknē bija daudz nopietnāki jautājumi, tostarp civiltiesību jautājumi.
Mums kategoriski jāizvairās no vienkāršotiem apgalvojumiem, ka šie nežēlīgie slaktiņi ir tikai reliģiskā naida rezultāts. Pirms mēs izdarām secinājumus, jāņem vērā sociālie, politiskie un ekonomiskie faktori. Hausu un beromu tautu etniskā sāncensība arī jāatzīst par vardarbības faktoru. Slepkavību rokraksts un sekas līdzinās iepriekšējām sadursmēm 2001., 2004. un 2008. gadā. Vardarbība ir izmantota pagātnē, lai risinātu domstarpības, un tā atkal ir uzvarējusi dialogu.
Ļoti sarūgtinoši, ka tādai valstij kā Nigērija, kas ir astotā lielākā naftas ražotāja pasaulē, ir tik liela iedzīvotāju daļa, kas dzīvo zem nabadzības sliekšņa. Tikai nodrošinot mieru un drošību, demokrātiju un politisko stabilitāti, Nigērija var izkļūt no nabadzības un radīt bagātību un sociālo taisnīgumu, kas savukārt atvirzīs cilvēkus no vardarbības kā konfliktu risināšanas līdzekļa.
Es aicinu Komisiju turpināt dialogu ar Nigēriju saskaņā ar Kotonū nolīgumu, lai izpētītu šī konflikta pamatcēloņus un sniegtu visu vajadzīgo palīdzību, nodrošinot, ka šie slaktiņi neatkārtojas.
Thijs Berman
S&D grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Mūsu S&D grupa pievienojas komisāram O. Rehn, izsakot līdzjūtību sakarā ar Nigērijas prezidenta Umaru Yar'Adua nāvi.
Vardarbība starp musulmaņu un kristiešu iedzīvotājiem Džosā, Nigērijā, šī gada janvārī un martā, parāda šī reģiona saspringto un eksplozīvo stāvokli. Lai gan acīmredzamais iemesls šķietami slēpjas reliģiskajā dimensijā, mums jāpievērš uzmanība arī citiem iemesliem, kā pareizi norādīja arī mans kolēģis Mitchell kungs. Vissvarīgākais, ka reģions cieš no resursu nepietiekamības un dažādu grupu nevienlīdzīgas piekļuves šiem resursiem. Arī cīņa par auglīgu lauksaimniecībā izmantojamo zemi ir svarīgs pamatcēlonis vardarbīgajiem konfliktiem starp kristiešiem un musulmaņu ienācējiem. Vietējie lauksaimnieki jūtas apdraudēti, jo ienācēji meklē ganības saviem ganāmpulkiem.
Tādēļ mēs aicinām plašāk izpētīt šī konflikta cēloņus. Ja nekas netiks darīts nabadzības un diskriminācijas labā, šīs sadursmes turpināsies. Tas nozīmē, ka visiem iedzīvotājiem vajadzīgas vienādas iespējas un vienlīdzīga piekļuve svarīgajiem labumiem - tādiem kā pienācīga izglītība vai piekļuve politiskajai varai. Ilgtermiņa un noturīgu risinājumu var rast tikai tad, ja ņem vērā visus šos faktorus. Mēs pieprasām godīgu un pārredzamu vardarbības izraisītāju sodīšanu, bet esam šokēti, dzirdot, ka vietējie valdnieki draud nogalināt uz nāvi notiesātos ieslodzītos, lai mazinātu pārapdzīvotību Nigērijas cietumos, kur cilvēkiem gadiem ilgi jāgaida tikšanās ar tiesnesi. Nigērijas valsts vadītājiem vajadzētu labāk risināt daudzās problēmas krimināltiesību sistēmā. Tikai tad vardarbīgo sadursmju izraisītāji tiktu tiesāti godīgi un pārredzami.
Charles Goerens
Priekšsēdētāja kungs! Mēs tikko uzzinājām par Umaru Yar'Adua nāvi. Savas grupas vārdā es arī vēlos izteikt līdzjūtību sakarā ar Nigērijas prezidenta pāragro nāvi.
Viņa nāve nāk laikā, kad šķelšanās starp musulmaņiem un kristiešiem iegūst sevišķi bīstamu pavērsienu. Džosas reģionā nogalinātie 200 kristieši ir šīs rezolūcijas iemesls. Mēs varam runāt un runāt par šo barbarismu, lai vēlreiz pamanītu, ka tas nepārprotami izriet no reliģiskajām atšķirībām. Mēs varam arī atzīmēt, ka nabadzība nepavisam nepalīdz. Cita starpā, tā ir rezultāts politisko vadītāju nespējai pārvarēt korupciju. Mēs varam arī vēlreiz pieminēt diskusijas par dažiem nepietiekamiem dabas resursiem, jo īpaši auglīgo zemi, kas atrodas šajā reģionā, kā arī klimata pārmaiņas, kuras pastiprina tikko minētos faktorus.
Ko Eiropas Savienība var darīt šādos apstākļos?
Protams, tā var citēt Kotonū nolīguma 8. pantu, lai stiprinātu dialogu ar šīs valsts politiskajiem vadītājiem. Mēs to darīsim.
Mēs varam arī nosodīt slaktiņus. Mēs to darīsim šajā rezolūcijā.
Mēs, protams, varam nožēlot faktu, ka šī bagātā valsts, vadošā naftas eksportētāja Āfrikā, nespēj ieguldīt šo bagātību, lai apkarotu nabadzību.
Faktiski mēs varam darīt visu nepieciešamo, mēs varam to visu nosodīt atkal un atkal. Domāju, ka pastāv cerību stars, un Nigērijai pašai jāvada kustība, lai atgrieztu valsti atpakaļ uz ceļa. Pagaidu prezidentam Goodluck Jonathan piemīt visas vajadzīgās īpašības, lai droši cīnītos ar problēmām, kuras tikko minēju.
Valsts pašas ziņā ir atveseļošanās un es domāju, ka viņa kaluma cilvēki ir retums. Mums vajadzētu vēlēt viņam veiksmi un tālredzību un sniegt savu atbalstu šai izcilajai personai, kas ir pagaidu prezidents šajā valstī.
Nicole Kiil-Nielsen
Verts/ALE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs! Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa arī pievienojas līdzjūtībām, kuras izteica mūsu kolēģi deputāti.
Mēs pilnībā atbalstām rezolūciju par masu slaktiņiem Nigērijā, kuri diemžēl atspoguļo tikai vienu drūmās cilvēktiesību ainas aspektu šajā valstī.
Atvēlētajā laikā es vēlos runāt par Nigērijas cietumiem, kas ir pilni ieslodzīto, kuru tiesības tiek sistemātiski pārkāptas. Kā atklāja Amnesty International 2008. gada ziņojums, 65 % cietumnieku šajā valstī nekad nav atzīti par vainīgiem nevienā noziegumā. Daži gaida tiesu 10 gadus.
Nigērijai nav citas iespējas kā atzīt šīs problēmas un solīt reformas šajā sistēmā. Mēs joprojām gaidām šīs reformas.
Es koncentrēju savu runu uz cietumiem tāpēc, ka pašreizējā situācija atkal ir atgādinājusi mums par to, cik maza vērtība cilvēka dzīvībai ir Nigērijā un vēl jo vairāk cietumos.
Nigērijas Nacionālā ekonomikas padome ir paziņojusi par saviem plāniem nogalināt simtiem uz nāvi ieslodzīto, lai mazinātu pārapdzīvotību cietumos - nogalināt, lai mazinātu cietumu pārapdzīvotību. Nav nekā šokējošāka, jo īpaši ņemot vērā, ka daudzi no šiem uz nāvi notiesātajiem ir nevainīgi un ka lielākajai daļai nav bijušas tiesības uz godīgu tiesu, un jo vairāk tāpēc, ka 2009. gada februārī Nigērijas federālais ārlietu ministrs ANO apgalvoja, ka viņa valsts ieviesusi nāvessoda de facto moratoriju.
Tādēļ balsojuma laikā es iesniegšu mutisku grozījumu, lai nosodītu šo neseno dažu Nigērijas vadītāju soli.
Peter van Dalen
Priekšsēdētāja kungs! Es arī vēlos izteikt savas grupas līdzjūtību Nigērijas tautai sakarā ar prezidenta nāvi.
Priekšsēdētāja kungs! Džosā un tās apkaimē notikušie slaktiņi nav aprakstāmi, un diemžēl tie nav atsevišķi incidenti. Tie atkārtosies nākotnē, ja nekas netiks darīts. Vardarbība uzliesmo gandrīz ik dienu un no tās galvenokārt cieš kristieši.
Nigērijai jāizdara četras lietas. Pirmkārt, tai nekavējoties jāsāk neatkarīga izmeklēšana un jāiedziļinās armijas lomā, kura nepārprotami pieļāvusi nespēju nodrošināt iedzīvotāju efektīvu aizsardzību. Otrkārt, tai jāsauc pie atbildības vainīgie. Šādus briesmīgus notikumus nevar paciest. Treškārt, tai jāveicina etnisko un reliģisko grupu dialogs. Ceturtkārt, tai jāmeklē risinājums spriedzei starp dažādajām iedzīvotāju grupām, kuras pretendē uz vienām un tām pašām zemes platībām.
Protams, Eiropai jāpalīdz Nigērijai šajos pasākumos, bet tai arī jāizdara spiediens uz valsti, jo vardarbības spirāle pilnībā jāaptur.
Marie-Christine Vergiat
GUE/NGL grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es arī vēlos pievienoties jau izteiktajām līdzjūtībām Nigērijas tautai sakarā ar prezidenta nāvi.
Eiropas Apvienotā kreiso un Ziemeļvalstu Zaļo kreiso spēku konfederālā grupa nebalsos par priekšlikumu kopīgajai rezolūcijai, kas mums piedāvāta šodien, un tā atsakās no jebkādas saistības ar to.
Mēs patiešām uzskatām, ka rezolūcija, pretēji dažām lietām, kuras es dzirdēju sakām, patiesi nerisina atkārtotās vardarbības cēloņus šajā valstī un skar tos tikai daļēji, lai gan mēs nosodām šo vardarbību un faktiski pieprasām sodīt vainīgos.
Nigērija ir liela Āfrikas valsts ar bagātu laicīgo vēsturi, un ar tās 140 miljoniem iedzīvotāju tā ir visapdzīvotākā valsts kontinentā. Varētu pat teikt, ka tai vajadzētu būt bagātai valstij, jo tur atklāti naftas lauki. IKP vērtība ierindo to otrajā vietā Āfrikā aiz Dienvidāfrikas un pirms Alžīrijas. Tomēr lielākā daļa tās iedzīvotāju dzīvo zem nabadzības sliekšņa, un tā ir vienīgā ar naftu bagātā valsts pasaulē, kurai ir budžeta deficīts.
Visironiskākais ir tas, ka Nigērija importē gandrīz visus ekonomikai vajadzīgos naftas produktus nepietiekamo pārstrādes jaudu dēļ. Jānorāda, ka tās trīs galvenās rafinēšanas fabrikas nedarbojas un vēl sliktāk ir tas, ka regulārie uzbrukumi naftas platformām ir ievērojami samazinājuši naftas ražošanu pēdējos gados.
Kādēļ Nigērija atrodas šajā situācijā?
Tādēļ, ka šī valsts ir acīmredzams piemērs Āfrikas resursu sagrābšanai, ko realizē daži starptautiski uzņēmumi, šajā gadījumā naftas uzņēmumi, un jo īpaši viens, kas izmanto 40 % Nigērijas naftas, sadarbojoties ar dažām mūsu valdībām.
Šie uzņēmumi veido un ārda valdības atbilstīgi savām vajadzībām un kaitējot valsts iedzīvotāju vajadzībām. Nigēras delta, kuras flora un fauna reiz bija starp skaistākajām pasaulē, ir kļuvusi par īstu izgāztuvi. Tas nav tikai naftas ekspluatācijas dēļ, tas ir arī tādēļ, ka katru mēnesi 500 konteineri - pilni ar visdažādākajiem toksiskajiem atkritumiem - tiek ievesti ostā un atstāti milzīgos atklātos poligonos.
Nigērija ir viena no viskorumpētākajām valstīm pasaulē. Pēctecīgo huntu finansētāji ir piesavinājušies vairāk kā USD 325 miljardus no USD 400 miljardiem, kurus nafta ir ienesusi valstij. Kur ir šie dolāri? Banku kontos Šveicē, Apvienotajā Karalistē un Francijā.
Personīgi es uzskatu šo situāciju par neciešamu un jūtu, ka rezolūcija, kuru mēs pieņemam, neatbilst izaicinājumiem, kurus ietver Eiropas Savienības starptautiskās solidaritātes izteikšana Āfrikai.
Fiorello Provera
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Mēs zinām, cik grūta ir dažādo reliģisko grupu mierīga līdzāspastāvēšana Nigērijā, jo īpaši attiecībās starp dažādu ticību kristiešiem un musulmaņiem. Rezolūcija, par kuru balsosim, atgādina mums, ka situācija ir ļoti kritiska: vairāk kā 14 000 cilvēku ir nogalināti reliģiskajos vai etniskajos konfliktos kopš militārās diktatūras beigām 1999. gadā. Tiek runāts par vairāk kā 500 bojāgājušajiem pēdējos trijos mēnešos.
Diemžēl Nigērija nav vienīgā valsts, kurā pastāv konflikti un spriedze starp reliģiskajām grupām. Tādēļ būtu ieteicams sagatavot Eiropas Parlamenta ikgadēju ziņojumu par reliģisko brīvību pasaulē, kas strukturēti reaģētu uz problēmu, kas ir svarīga daudzu valstu stabilitātei. Es vēlos atsaukties uz komisāra O. Rehn izteikumu, kuru es personīgi cienu, kurš teica, ka Nigērija ir ļoti nabadzīga valsts: tas nav tiesa. Nigērija ir ļoti bagāta valsts, bet tai ciešanas sagādā korumpēta un neprasmīga valdošā šķira, kura ir izlaupījusi valsts resursus, atstājot miljoniem iedzīvotāju nabadzībā.
Tādēļ šī ir īstā problēma un sociālā un ekonomiskā atjaunotne šajā valstī, tāpat kā daudzās citās Āfrikas valstīs, ir atkarīga no jaunas valdošās šķiras, kura apzinīgi izturas pret iedzīvotāju vajadzībām.
Hans-Peter Martin
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Pēc gaidāmās Pasaules kausa izcīņas futbolā Dienvidāfrikā mūsu Āfrikas politikas uzmanības lokā atkal būs Nigērija. Tā ir liela, bagāta valsts ar milzīgu sociālo nevienlīdzību. Protams, ka tā ir iekļuvusi konfliktā starp Ķīnas ceļu un Eiropas ceļu uz globalizāciju. Esmu nelokāmi pārliecināts, ka mums jāpaliek uz Eiropas ceļa, kas nozīmē pretoties ļaunprātīgai izmantošanai un cilvēktiesību pārkāpumiem, un jāpadara par mūsu partneriem tie cilvēki, kuri bijuši ieslodzīti, nevis atsevišķu kliķu korumpētie vadītāji un grupas valdībā, kuras piedāvā mums īslaicīgus labumus. Šajā gadījumā mums jāatbalsta rezolūcija un arī Vergiat kundzes teiktais. Tas sniedzas pietiekami tālu, bet ir svarīgi, lai ES iestātos par cilvēktiesībām. Mēs nedrīkstam paciest to, ko Ķīna gatavojas darīt Nigērijā, un tās necieņu pret cilvēktiesībām.
Mario Mauro
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Vardarbība neatrisina konfliktus, tā tikai pastiprina to traģiskās sekas. Kļūdaina, amorāla un necilvēcīga vardarbība nav vērtīga - tā nav izdevīga. Tas ir visneefektīvākais risinājuma meklēšanas veids problēmām, kuras ietekmē veselu reģionu, jo, ja elements, kurš provocē vardarbību starp kristiešu minoritāti un musulmaņiem, nav tikai reliģiskais fundamentālisms, bet ekonomiskās attīstības trūkums, kas kalpo par cēloni aizvainojumam un spriedzei starp dažādajām etniskajām grupām, tad Eiropas Savienībai kopā ar Āfrikas Savienību un visu starptautisko sabiedrību jāliek saprast federālajai valdībai Nigērijā, kura ir atbildīga par daudziem šīs situācijas aspektiem, ka civilizētas un mierīgas līdzāspastāvēšanas veicināšana starp valsts dažādajām tautībām un grupām ir izdevīga ikvienam un visiem iedzīvotājiem.
Papildus piemērotas izmeklēšanas sistēmas ieviešanai, kā daudzi pieprasīja, un to represēšanai, kuri atbildīgi par pēdējo mēnešu, uzdrošināšos teikt - par pēdējo gadu - asinsizliešanu, tā prasa izmantot ikvienu iespējamu iniciatīvu, lai, no vienas puses, atbalstītu dialogu starp tautām un ticībām un, no otras puses, lai veidotu jaunu valdošo šķiru, kā daudzi ierosināja.
Ar šo rezolūciju mēs ceram likt skaidri saprast, ka risinājums konfliktiem, jo īpaši valstij, kas ir tik bagāta ar izejvielām un sevišķi ar naftu kā Nigērija, nozīmētu piekļuves uzlabošanu resursiem un to labāku sadali, un es esmu pārliecināts, ka 2009. gada 12. decembrī parakstītais Nigērijas Federālās Republikas un Eiropas Savienības nolīgums var būt labs solis šajā virzienā.
Tādēļ šodien drošība ir šīs valsts neskaitāmo problēmu centrā, un galvenais apdraudējums nav pats konflikts, bet gan iemesli, kas radījuši un izraisījuši šo konfliktu - ir vajadzīga rīcība, lai palīdzētu Nigērijai ceļā uz īstu ekonomisko un demokrātisko attīstību.
Corina Creţu
(RO) Es arī vēlos pievienoties līdzjūtības apliecinājumiem Nigērijas tautai, kuras prezidents miris vakar vakarā.
Diemžēl tā rezultātā jau esošajai spriedzei ir pievienojies jauns riska faktors - galvenās autoritātes zaudējums no vardarbības smagi cietušā valstī. Kā jūs zināt, šī gada sākumā tika noslepkavoti vairāk kā 300 musulmaņi. Pēc nepilniem diviem mēnešiem divu stundu laikā tika nogalināts līdzīgs skaits kristiešu. Šobrīd tikai armijas atrašanās ielās aizkavē dažu kristiešu un musulmaņu atriebības plānus.
Uzskatu, ka galvenā problēma tieši šobrīd ir kārtības nodrošināšana, lai novērstu jaunus slaktiņus. Domājot par to, uzskatu, ka ir vajadzīga starptautiska klātbūtne. Turklāt pastāv nesodāmības problēma, kas attiecas arī kopumā uz Āfrikas konflikta zonām. Tiklīdz tiks arestēts un sodīts aizvien lielāks masu noziedznieku skaits, mēs redzēsim vardarbības līmeņa samazināšanos. Starptautiskajai sabiedrībai atkal konkrēti jāiesaistās. Tā ir bijusi jūtīga pret problēmām Balkānos un Tuvajos Austrumos, bet izliekas neredzam Āfrikas ciešanas.
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs! Es spilgti atceros, ka, būdams zēns, es televīzijā redzēju skatus no šausmīgā pilsoņu kara Nigērijas Biafras reģionā. Diemžēl pēc četrdesmit gadiem maz kas ir mainījies. Šausminošie skati no Džosas, kur simtiem nevainīgu cilvēku tika nogalināti cietsirdīgā aktā, atgādina mums, ka Nigērija aizvien ir nestabila valsts.
Etniskā, reliģiskā, jo īpaši kristiešu un musulmaņu, cilšu, kultūras un ekonomiskā spriedze Nigērijā ir endēmiska. Pašreizējā neziņa pēc prezidenta nāves vakar - izsaku līdzjūtību Nigērijas tautai - nenovēršami izvērtīsies cīņā par varu, un tā vairos nestabilitāti šajā lielajā Āfrikas valstī. Tādēļ es bažījos par Nigērijas kā vienotas valsts ilgtermiņa ilgtspēju. Daži, tostarp disidents Lībijas prezidents M. Gaddafi, ir pretrunīgi apgalvojuši, ka Nigērijai jāsašķeļas divās daļās. Sudāna, vēl viena valsts, kurā pastāv dalījums starp islāmiskajiem ziemeļiem un kristīgajiem dienvidiem, iespējams, sadalīsies nākamajā gadā. Šī iespējamā dalīšanās kalpos par precedentu Āfrikas koloniālo robežu neaizskaramībai, kas uzdod daudzus jautājumus par Āfrikas nākotni.
Joe Higgins
Priekšsēdētāja kungs! Šausminošais slaktiņš Plato štatā Nigērijā janvārī un martā ir atstājis simtiem nevainīgu upuru - jo īpaši ļoti daudz sieviešu un bērnu. Lai gan dalījums sektās un ciltīs ir faktori šajā un citās šausminošās slepkavībās, mums īstie cēloņi jāmeklē dziļāk.
Pagātnes koloniālā iejaukšanās un brutālā iekarošana Āfrikā, nereti izmantojot kopienu un cilšu domstarpības, ir atstājusi paliekošu mantojumu. BBC ziņu analīzē nesen tika apgalvots, ka, lai gan vardarbība pastāv starp musulmaņiem un kristiešiem, analītiķi saka, ka pamatcēloņi ir politiski un ekonomiski, atsaucoties uz Nigērijas tautas masu galējo nabadzību un valdošās elites atklāto korupciju.
Nigērija ir viena no visbagātākajām valstīm uz zemeslodes dabas un minerālo resursu, tostarp naftas, ziņā. Diemžēl korumpētā vietējā elite un ārzemju transnacionālās korporācijas, ieskaitot Shell Oil, paņem lauvas tiesu šīs bagātības, atstājot milzīgu skaitu Nigērijas cilvēku dzīvojam galējā nabadzībā. Esmu domās kopā ar kolēģiem no Nigērijas demokrātiskās sociālistu kustības, kuri pieprasa, lai Nigērijas bagātības tiktu pārņemtas iedzīvotāju vairākuma - nabadzīgo un strādnieku - publiskā īpašumā un demokrātiskā kontrolē. Balstoties uz šo bagātību, ir pilnībā iespējams izveidot pienācīgu dzīvi visiem Nigērijas cilvēkiem un arī pārvarēt kopienu domstarpības. Alternatīva patiešām ir Nigērijas sašķelšanās un tālākas barbariskas šausmas, no kurām cieš cilvēki.
Filip Kaczmarek
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Nigērija ir svarīga valsts, ļoti svarīga valsts. Tādēļ mūs interesē 7. marta notikumi Džosas pilsētas apkaimē.
Problēma centrālajā Nigērijā nav tikai tas, ka tur nogalinātie cilvēki ir kristieši, jo šī gada janvārī tika nogalināti musulmaņi. Nigērijas gadījumā reliģiskās atšķirības papildina virkne citu domstarpību, un dažas no tām jau tika minētas: ekonomiskās, etniskās un sociālās. Tomēr ir vēl divas citas atšķirības - vēsturiskās, jo šajā valsts daļā kristiešus uzskata par vietējiem iedzīvotājiem un musulmaņus par ienācējiem, par spīti tam, ka viņi tur dzīvo divas vai trīs paaudzes, un pat politiskās atšķirības. Kristieši parasti atbalsta valdošo Tautas demokrātisko partiju un musulmaņi parasti atbalsta opozīcijā esošo Visas Nigērijas tautas partiju. Tātad pastāv ļoti daudz atšķirību, un mēs nedrīkstam šos notikumus traktēt kā skaidrus reliģiskās vajāšanas piemērus.
Nigērijas Konstitūcija garantē reliģiskās pārliecības brīvību: brīvību izvēlēties konfesiju, brīvību veikt rituālus un tiesības mainīt reliģisko piederību. Jūs varat domāt, ka mana atsaukšanās uz Nigērijas Konstitūciju ir naiva pieeja, bet es vēlos atgādināt ikvienam, ka vērtības, kas sakņojas vecākajā rakstītajā konstitūcijā - Amerikas Konstitūcijā - un vecākajā rakstītajā konstitūcijā Eiropā - Polijas Konstitūcijā - ir vērtības, kas joprojām ir svarīgas un nav zaudējušas nozīmi. Tādēļ mēs aicinām Nigērijas federālo valdību, kā arī valdības un vietējos vadītājus risināt šo problēmu ne tikai mūsu vērtību vārdā, bet arī viņu pašu konstitūcijā ierakstīto vērtību un principu vārdā. Es domāju, ka ir svarīgi atsaukties uz viņu pašu dokumentiem.
Laima Liucija Andrikien
Priekšsēdētāja kungs! Vēlos izteikt visdziļāko nožēlu par vardarbību, kura izcēlās Džosas apkaimē un bija par iemeslu simtiem cilvēku nāvei. Tas ir tikai vēl viens piemērs tam, cik svarīgs ir samierināšanas process, kas jāveic, lai veicinātu ziemeļu islāmisko un dienvidu kristīgo iedzīvotāju mierīgu līdzāspastāvēšanu.
Vēlos darīt jums zināmu, ka lielākoties slaktiņus izraisa ar naftu bagāto reģionu iedzīvotāju grūtības un apspiešana, viņiem negūstot labumu no valsts kopējās attīstības. Mēs aicinām Nigērijas valsts iestādes nodrošināt vienlīdzīgāku un demokrātiskāku visu valsts sociālo grupu attīstību un pamata cilvēktiesību aizsargāšanu un ievērošanu. Nobeigumā, jo īpaši šodien, izsaku līdzjūtību Nigērijas tautai sakarā ar prezidenta nāvi.
Cristian Dan Preda
(RO) Es arī vēlos pievienoties līdzjūtības apliecinājumiem Nigērijas tautai sakarā ar prezidenta Umaru Yar'Adua nāvi.
Es savā runā gribu minēt divus punktus. Pirmkārt, es vēlos sākt ar Nigērijas iedzīvotāja atbildi uz jautājumu, kas ir ļaunuma cēlonis šajā valstī. Viņš diezgan skaidri teica: "Mēs redzam, ka slaktiņu un noziegumu vaininieki tiek sodīti, un tad” viņš turpināja, "viņi pazūd pilsētā un mēs viņus vairs neredzam.” Citiem vārdiem sakot, nav publiskas atbildības pazīmju par izdarītajiem noziegumiem.
Otrkārt, es vēlos uzsvērt, ka mums jāatceras konflikta reliģiskais aspekts. Vairāki runātāji līdz šim, šķiet, ir minējuši, ka pastāv reliģiskais aspekts, bet viss pamatā ir saistīts ar sociālajiem un ekonomiskajiem aspektiem. Būtībā prezidenta pienākumu izpildītājs Goodluck Jonathan ir ņēmis vērā šo aspektu un uzaicinājis reliģiskos līderus uz dialogu. Mums viņš jāatbalsta tajā.
Andrzej Grzyb
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Skati, kurus mēs nesen redzējām dažādās televīzijas pārraidēs, bija šokējoši. Ainas, kas izskatījās pēc triumfālas nogalināto cilvēku atrādīšanas Džosā un tās apkaimē bija šokējošas. Kā Mauro kungs teica, vardarbībai nav attaisnojuma, jo tā pati par sevi ir ļaunums. Kā Eiropas sabiedrība un kā Eiropas Parlamenta deputāti mēs nedrīkstam ignorēt notikušo. Tāpēc es pilnībā atbalstu šo rezolūciju.
Neatkarīgi no konflikta saknē esošajiem cēloņiem, kurus uzskata par vardarbības pamatu, mēs vēlamies reaģēt, lai cilvēktiesības un pilsoniskās brīvības tiktu respektētas Nigērijā, valstī, kura galu galā ir tuva mums. Es arī vēlos izmantot iespēju un izteikt līdzjūtību Nigērijas tautai sakarā ar prezidenta nāvi.
Olli Rehn
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Paldies jums par ļoti nopietnajām un atbildīgajām debatēm šodien. Daudzi no jums uzsvēra sabiedrības problēmu sarežģītību Nigērijā. Esmu vienisprātis ar jums, un Komisija apzinās šo problēmu sarežģītību. Mēs turpināsim savu solīto partnerību ar Nigēriju, un es varu tikai piekrist jums, cik svarīgi ir apkarot korupciju un nesodāmību, jo korupcija diemžēl ir dziļi iesakņojusies un kavē sabiedrības progresu un demokrātiskos procesus šajā resursiem bagātajā valstī, tādējādi graujot vienkāršo cilvēku dzīves.
Mēs aktīvi sniedzam stingru un konstruktīvu atbalstu Nigērijai. Mēs izmantojam plašu instrumentu klāstu no diplomātijas līdz attīstībai, un Komisija turpinās būt vērīga un iesaistīsies vardarbības apkarošanā Nigērijā ar mūsu rīcībā esošajiem diplomātiskajiem līdzekļiem.
Nākamais forums, kurš risinās šo ļoti svarīgo jautājumus augstā līmenī ir ES-Nigērijas ministru sanāksme rudenī, un mēs noteikti diskutēsim par šo jautājumu šajā reizē.
Priekšsēdētājs
Debašu noslēgumā informēšu, ka esmu saņēmis septiņus rezolūciju priekšlikumus saskaņā ar Reglamenta 110. panta 2. punktu.
Debates tiek slēgtas.
Balsošana notiks šodien plkst. 11.00.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Mara Bizzotto  
rakstiski. - (IT) Pārāk ilgus gadus šī zeme, kurai ir tik daudz dabas resursu, ir kalpojusi par norises vietu daudzām humānām traģēdijām, masu slepkavībām un etniskajām sadursmēm gan ekonomisku, gan sociālu iemeslu dēļ. Tomēr es vēlos atgādināt kāda katoļu misionāra vārdus, kurš dzīvojis un strādājis Nigērijā: tēvs Piero Gheddo nesen norādīja, ka tikai pirms 20 gadiem musulmaņu un kristiešu attiecības Nigērijas centrālajos un ziemeļu rajonos bez šaubām bija sarežģītas un tās raksturoja pret kristiešiem vērsta diskriminācija, bet tās nekad nenonāca līdz masu vardarbības pakāpei, kādu mēs esam redzējuši pēdējo desmit gadu laikā. Tomēr priesteris lika skaidri saprast, ka, lai gan situācija ir pasliktinājusies pēdējos gados, tā ir arī islāma ekstrēmisma ietekme, kas izpaužas kā Al-Qaida ideoloģijas izplatīšanās Nigērijā un jo īpaši 12 ziemeļu štatos, kas pieņēmuši šariata likumus. Tādēļ mēs esam vienisprātis, ka dažādās etniskās grupas Nigērijā savās atšķirīgajās reliģiskajās ticībās atrod ideālu iemeslu savstarpējiem masu vardarbības aktiem. Tomēr atcerēsimies, ka blīvi apdzīvotā Āfrikas valsts, kura gadiem ilgi bijusi arī nepārtrauktas politiskās nestabilitātes upuris, ir kalpojusi par patvērumu islāma ekstrēmisma vilnim, kuru mēs nedrīkstam ignorēt.
Jarosław Leszek Wałęsa  
Ja Eiropas Savienības augstākā vērtība ir tiesības uz pašnoteikšanos, citiem vārdiem, tiesības respektēt savas sirdsapziņas principus un vērtības, tad visas neiecietības un naida izpausmes, kuras tieši noved pie rasu, etniskas izcelsmes vai reliģiskām slepkavībām un slaktiņiem, jānosoda nekavējoties un vienbalsīgi. Tomēr šis nosodījums nedrīkst aprobežoties tikai ar vārdiem. Tam jāietver rīcība, kas garantēs mierīgu līdzāspastāvēšanu nākotnē.
Zbigniew Ziobro  
Priekšsēdētāja kungs! Sākumā es vēlos paust visdziļākās skumjas par ziņām par notikumiem Džosā, Nigērijā, janvārī un martā, kuros gāja bojā simtiem kristiešu un musulmaņu. Jāatceras, ka šī nav pirmā reize, kad šādi briesmīgi notikumi risinājušies Džosā. Abu reliģiju pārstāvju cīņa ir turpinājusies kopš 2001. gada. Fakts, ka spriedze, kas laiku pa laikam pārvēršas atklātās sadursmēs, ir ilgusi desmit gadus, apstiprina valsts svarīgo lomu samierināšanas procesa veicināšanā. Konflikta sarežģītais konteksts parāda iesaistīto atšķirību dziļumu. Nigērijas kristieši un musulmaņi atšķiras ne tikai reliģijas ziņā. Šīs galvenās atšķirības pamatā ir vēsturiskā atšķirība, jo reģionā, kur notiek nemieri, kristiešus uzskata par vietējiem iedzīvotājiem un musulmaņus par svešiniekiem. Šīs divas atšķirības pārvēršas kristiešu un musulmaņu atbalstā atšķirīgām politiskajām grupām, kas kalpo par konflikta padziļinājumu. Tomēr, īsi runājot, konflikta avoti ir reliģiskās atšķirības un valdības nekompetence vai nespēja panākt mierīgu pastāvēšanu starp abām grupām. Šajā rudenī notiks ES-Nigērijas ministru forums, un es domāju, ka šai problēmai jābūt sanāksmes darba kārtībā. Turklāt Komisijai jāpieliek visas pūles, lai izmantotu tās rīcībā esošos diplomātiskos instrumentus situācijas uzlabošanai Nigērijā.
(Sēdi pārtrauca uz dažām minūtēm, gaidot balsojuma sākumu.)
