ES un Mauritānijas zvejniecības partnerattiecību nolīgums (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir debates par jautājumu, uz kuru jāatbild mutiski un kuru uzdeva Carmen Fraga Estévez kundze Zivsaimniecības komitejas vārdā Komisijai attiecībā uz sarunām par Eiropas Savienības un Mauritānijas zvejniecības partnerattiecību nolīguma atjaunošanu - B7-0018/2011).
Carmen Fraga Estévez
Priekšsēdētāja kungs, 2012. gada 31. jūlijā beigsies protokola par zvejniecības partnerattiecību nolīgumu ar Mauritāniju termiņš. Ņemot vērā šī protokola nozīmīgumu, Komisija jau ir lūgusi Padomei pilnvaras atkārtotu sarunu risināšanai par šo jautājumu. Mēs tikām informēti, ka Padome pašlaik pēta priekšlikumu par pilnvarām un drīz pieņems lēmumu.
Pamatojoties uz Līguma 218. pantu, kas Parlamentam piešķir īpašas pilnvaras zvejniecības nolīgumu galīgam apstiprinājumam, mēs jau esam pauduši savu nodomu pilnībā izmantot iespējas, kuras mums ir piešķīris Līgums un iestāžu pamatnolīgums: piedalīties zvejniecības nolīgumu izstrādē ar tiesībām būt pilnīgi informētiem, tāpat kā Padomei.
Mēs uzskatām, ka mums jābūt iesaistītiem šajā procesā no brīža, kad tiek apstiprinātas sarunu risināšanas pilnvaras. Tādējādi Zivsaimniecības komisija ir nolēmusi ieviest jaunu procedūru, sākot ar Mauritānijas protokolu, par kuru mēs iesniegsim jautājumu, uz kuru jāatbild mutiski, un šī procesa sākumā saņemsim informāciju par turpmākajām sarunām. Šī procedūra mums arī ļaus izveidot rezolūcijas projektu, kurā tiktu izklāstītas mūsu bažas par attiecīgo nolīgumu, šajā gadījumā - ar Mauritāniju -, un prasību, ko sarunu dalībnieki varētu ņemt vērā un kas galu galā varētu kļūt par daļu no Nobeiguma protokola.
Nolīgums ar Mauritāniju ir būtisks gan šai valstij, gan arī Eiropas Savienībai. Mauritānijas valsts budžetā tas veido 29%, bet Eiropas Savienībā tas ir viens no trim jauktajiem līgumiem, kas joprojām ir spēkā, ļaujot šīs valsts ūdeņos īstenot dažādu zvejas veidu prakses, kas visas ir ļoti svarīgas ES zivju piegādei.
Šī nolīguma nozīmīgums un pieredze, ko esam guvuši, ir mūs mudinājis iesniegt vairākus ierosinājumus, kas tiks iekļauti kopējā rezolūcijā, par kuru politiskajām grupām tuvākajās dienās paredzēts risināt sarunas un arī paust vairākas bažas par veidu, kā pašreizējais protokols strādā. Šīs bažas ietver sekojošo.
Pirmkārt, Parlamentam ir jāsaprot, cik svarīgi ir nodrošināt rūpniecības atbalstu finansiālajiem ieguldījumiem un to pareizai izlietošanai, paturot prātā gan rūpniecības, gan Mauritānijas zvejniecības organizāciju vajadzības, lai panāktu progresu ceļā uz uzlabotu, ilgtspējīgu zivsaimniecības politiku.
Otrkārt, apvienotajai zinātniskajai komitejai ir jāspēlē galvenā loma un jārūpējas par to, ka tā atbilstoši pilda savu lomu, jo šī iestāde ir atbildīga par resursu novērtēšanu un ieteikumu sniegšanu attiecībā uz populāciju bioloģisko statusu un līdz ar to par zvejas iespējām, kas ir pieejamas Mauritānijas ūdeņos esošajām dažādajām flotēm.
Treškārt, ir nepieciešams vairāk informācijas par citu valstu nozveju, kuras nav ES dalībvalstis un kuras darbojas šajā reģionā, lai mēs varētu precīzi noteikt patieso zvejas pārpalikumu, ko Mauritānija var piedāvāt ES, vienlaicīgi nodrošinot, ka pārrunātās zvejas iespējas atbilst reālajām flotes vajadzībām. Tādējādi būs iespējams izvairīties no jebkādiem kārdinājumiem maksāt par zivīm "uz papīra”.
Ceturtkārt, ir svarīgi - ciktāl tas attiecas uz zvejas floti - vienlaicīgi ar sarunām par zvejas iespējām nodrošināt sarunas par dažādu zveju tehniskajiem pasākumiem, tādējādi izbeidzot absurdo situāciju, kad tiek maksāts par resursiem, kurus tehniski nav iespējams noķert.
Visbeidzot, ir nepieciešams steidzams skaidrojums protokolā noteiktajiem pārraudzības noteikumiem, kuru izmanto Mauritānija un kas attiecas uz citām metodēm, kurām tā dod priekšroku kuģu satelītnovērošanas sistēmu (VMS) vietā, un arī tās dažādajām normām attiecībā uz kuģu arestiem. Ir svarīgi, ka abas puses domstarpību risināšanai saistībā ar tādiem arestiem ievēro vienotos nosacījumus, kuri ir jāsaglabā jaunajā protokolā.
Komisāre, visu šo iemeslu dēļ mēs lūgsim, lai Komisija kā sarunu dalībniece ņem vērā šīs un citas bažas, kas veidos daļu no kopējās rezolūcijas, kuru paredzēts apstiprināt nākamajā plenārsēdē, un kurai mūsu iestāde ļoti cieši sekos līdzi.
Maria Damanaki
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es gribētu pateikt paldies Fraga Estévez kundzei, Zivsaimniecības komitejas priekšsēdētājai, par šo mutisko jautājumu un pateikt, ka es ļoti atzinīgi vērtēju Parlamenta līdzdalību šajās procedūrās. Arī man kopumā ir bažas. Mēs darīsim visu, lai sasniegtu labākos rezultātus.
Ļaujiet man nedaudz pastāstīt par pašreizējo zvejniecības nolīgumu ar Mauritāniju. Šī nolīguma mērķis ir nodrošināt zivju krājumu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu. Arī mēs vēlamies novērst un izskaust nelegālo zveju un stimulēt ostu infrastruktūru attīstību un jūras vides aizsardzību.
Ar šī nolīguma palīdzību tika samazinātas zvejas iespējas, un summa, kas kuģu īpašniekiem jāmaksā par licencēm un par katru nozvejoto tonnu, ir ievērojami pieaugusi. Joprojām ir sarežģījumi, un mēs apsveram, kā tos pēc iespējas labākā veidā atrisināt. Šajā jautājumā es piekrītu Fraga kundzei.
Finansiālajā ziņā nolīgums ar Mauritāniju ir kļuvis ļoti svarīgs - tas ir mūsu vissvarīgākais nolīgums. Ņemot vērā šo notikumu, Komisija apsver iespēju ieviest stingru nosacītības elementu, kas jaunajā protokolā ir saistīts ar nozares atbalstu. Tas, starp citu, notiks ar piekļuves tiesību maksas izslēgšanas un nozares atbalsta maksājumu palīdzību. Mēs to izslēgsim. Tas mums ļaus efektīvāk reaģēt uz nozares atbalsta īstenošanas problēmām un tajā pašā laikā nodrošināt maksu par pieeju un līdz ar to zvejas iespējas ES kuģiem, jo mēs negribētu pārtraukt ES kuģu zvejas praksi.
Runājot par nozaru atbalstu, 2008. un 2009., 2010. gadā bija ļoti augsts izpildes līmenis, bet, no otras puses, tas parādīja ļoti zemu Mauritānijas nozares politikas fondu ieviešanas līmeni - tikai 52%. Tas lielākoties bija saistīts ar attiecīgo fondu saglabāšanas koeficientu Mauritānijas Finanšu ministrijā. Pagājušajā gadā nolīgumā ar Mauritāniju Komisija pieņēma lēmumu nozares atbalsta maksājumu sadalīt divās daļās. Komisija arī paturēja 9 miljonus eiro no 18 miljoniem - pusi no kopējās summas - līdz lielākas absorbcijas sasniegšanai.
Turklāt visu šo trūkumu risināšanai kā pagaidu pasākums tika ieviests jauns mehānisms, trasta konts CAS. CAS sāks darboties 2011. gada pirmajā semestrī. Šī īpašā konta izveide nodrošinās garantiju, ka piešķirtie līdzekļi nonāks tieši nozaru atbalstam. Tieši to mēs vēlamies.
Jaunais protokols pēc 2012. gada 1. augusta ņems vērā gaidāmo CAS reformu. Saistībā ar to sarunu risināšanas pilnvaras pirmo reizi ietver klauzulu par "cilvēktiesībām un demokrātijas principiem”. Mēs ceram, ka Padome šīs jaunās pilnvaras pieņems nākošnedēļ. Runājot par NNN zvejas apkarošanu, kopš jaunās regulas stāšanās spēkā Komisija ir cieši sadarbojusies ar Mauritānijas kontroles organizācijām. Mēs cenšamies nodrošināt atbilstošu informāciju par saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem saskaņā ar šo regulu.
Visbeidzot, ES zvejniecības nozares investīcijas atbilst Mauritānijas rīcības plānam. Šī plāna mērķis ir sekmēt Eiropas privātuzņēmumu un Mauritānijas un Eiropas operatoru kopēju uzņēmumu izveidi un noteikt vispiemērotākos privātā un publiskā sektora partnerības veidus.
Alain Cadec
Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi, saskaņā ar Lisabonas līguma 218. panta 10. punktu tagad Parlamentam ir jādod sava piekrišana Eiropas Komisijas pārrunātajiem starptautiskajiem nolīgumiem. Šim nolūkam es vēlētos vērst uzmanību uz to, ka Parlaments ir jāinformē visos ar nolīgumu saistīto sarunu posmos.
Eiropas Savienības un Mauritānijas zvejniecības partnerattiecību nolīguma protokolu paredzēts atjaunot 2012. gada 31. decembrī. Saskaņā ar šo zvejniecības partnerattiecību nolīgumu Eiropas Savienības finansiālais ieguldījums ir tā lielākais ieguldījums. Ar 900 000 tonnu vērtu nozveju šim nolīgumam ir arī lielākais zvejniecības potenciāls. Bez Gvinejas-Bisavas nolīguma tas ir vienīgais, kas potenciāli ļauj zvejot arī galvkājus un vēžveidīgos.
Tomēr saistībā ar šo nolīgumu joprojām pastāv vairākas problēmas. Nesenā vizīte uz Mauritāniju kopā ar Zivsaimniecības komiteju - kuru jūs, komisāre, arī minējāt - apstiprināja manu viedokli par šo jautājumu. Pirmkārt, trūkst infrastruktūras, it sevišķi trūkst ostas Nuakšotā, kas ietekmē vietējo zivsaimniecību attīstību un, runājot plašāk, ietekmē Eiropas Savienības ieguldījumus. Otrkārt, Mauritānijas varas iestādes bez jelkāda iemesla aizturēja un inspicēja Eiropas kuģus. Bez tam Mauritānijas varas iestādes izmanto alternatīvas metodes nolīgumā paredzētajām uz satelītu balstītām kuģu satelītnovērošanas sistēmām (VMS), kas kuģu īpašnieku darbu sarežģī vēl vairāk. Kuģu īpašnieki arī uzskata, ka privātie pienākumi ir pārāk stingri salīdzinājumā ar viņiem pieejamo reālo nozvejas potenciālu. Vēl ir arī jāizskaidro uz Eiropas kuģu īpašniekiem attiecināmie tehniskie pasākumi, jo viņi tiek diskriminēti salīdzinājumā ar citām flotēm, kas zvejo Mauritānijas ūdeņos.
Visbeidzot, mēs nedrīkstētu par zemu novērtēt Ķīnas ietekmi Mauritānijas zivrūpniecībā, kas tiek īstenota caur kopuzņēmumiem, kuri darbojas ar Mauritānijas karogu un kas bez šaubām ietekmē šo zvejniecību, jo tie nav pakļauti nevienai veselības, ekonomikas vai sociālajai kontrolei, nemaz nerunājot par to, ka šīs zivsaimniecības iztērē Mauritānijas ūdeņos pieejamos zivju resursus. Mums jāspēj noteikt šo nozveju apjomu un nodrošināt to kontroli, lai veicinātu vietējo zivsaimniecību attīstību un atvieglotu Eiropas kuģu īpašnieku darbu. Es domāju, ka tas ir svarīgi. Atgādināšu, ka Zivsaimniecības komitejas locekļi vēlas pēc iespējas drīzāk saņemt nolīguma ex post novērtējuma pilnu versiju un piedalīties apvienotās komitejas sanāksmēs, lai viņi varētu pārraudzīt nolīguma īstenošanu.
Priekšsēdētāja kungs, es atkārtoju - mums šeit, Strasbūrā, kur šis Parlaments iederas, klājas labi.
Kriton Arsenis
Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi, problēmas risinājums ir Sociālistu iniciatīva par rezolūcijas priekšlikumu attiecībā uz Mauritāniju. Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā Parlamentam ir skaidri noteikta loma, koplēmuma loma Eiropas jautājumos; Parlamentam ir jāratificē nolīgumi un starptautiski zvejniecības nolīgumi. Tomēr šo Parlamentam piešķirto lomu nevar īstenot, ja vien mums nav tūlītējas un pilnīgas informācijas, ja vien mums nav tūlītējas un pilnīgas dalības sarunās un ja vien šie nolīgumi netiek nosūtīti Parlamentam, pirms sākas to piemērošanas periods.
Diemžēl un neskatoties uz komisāres centieniem, mēs atzīstam - tur ir milzīga problēma. Parlaments tiek aicināts ratificēt nolīgumus, kuri tika piemēroti pirms gada, tam nav oficiālas informācijas par sarunu progresu un tas nesen saskārās ar sarežģījumiem piekļūt iepriekšējo nolīgumu ietekmes novērtējumam, to progresa un īstenošanas ziņojumiem.
Mums jāmaina liela daļa savu zvejniecības nolīgumu. Mums jāzvejo tur, kur ir krājumu pārpalikums, mums jāpiemēro piesardzības princips, mums jāīsteno praktiski pasākumi, lai apkarotu nelegālu un neregulētu zveju, un nolīgumiem būtībā ir jāveicina to valstu izaugsme, kuras tos noslēdz. Sevišķi Mauritānijā nelegālā zveja un zvejas rīku negodīga izmantošana sagādā milzīgas problēmas. Patiesībā Parlamenta uzdevums un iesaistīšanās notiks ar mērķi veicināt labākus nolīgumus kopumā, kas, tāpat kā Mauritānijas gadījumā, jāpiemēro pareizi.
Carl Haglund
Priekšsēdētāja kungs, es gribētu pateikties komisārei par viņas ievadu.
Esmu viens no tiem, kuriem pagājušā gada beigās bija tā privilēģija apmeklēt Mauritāniju, lai novērtētu, kā darbojas pašreizējais nolīgums. Man ir pavisam godīgi jāsaka, ka šis nolīgums un tā īstenošana parāda, ka vēl ir vēlams izdarīt diezgan daudz lietu.
Sevišķi laba izpratne mums ir par to, kur nonāk nodokļu maksātāju nauda. Mums jāatceras, ka šī nolīguma ietvaros mēs ik gadu ieskaitām apmēram 75 miljonus eiro, kas nozīmē, ka ceturto daļu Mauritānijas valsts budžeta finansē mūsu Kopienas zivsaimniecības līdzekļi. Šajā sakarā tas ir diezgan svarīgs nolīgums gan mums, gan arī attiecīgajai valstij.
Mums arī jāatceras, ka 2007. gadā Eiropas Komisija pati ierosināja pārtraukt šo nolīgumu, jo tas Eiropai neradīja vēlamo pievienoto vērtību, ko nolīgumam bija paredzēts radīt. Laiki ir acīmredzami mainījušies, un varētu būt tā, ka pēc šāda veida nolīguma ir pieprasījums. Tomēr, ja šis ir tas gadījums, mums būtu jāsāk apsvērt, cik daudz naudas tiek izmantots un kādu pievienoto vērtību mēs varam iegūt.
Mums jāatceras, ka viena šī nolīguma daļa arī paredz, ka nauda jāizmanto, lai veicinātu vietējās zivsaimniecības. Mums jāsaka, ka mūsu vizītē gūtā pieredze parāda, ka vietējie zvejnieki nav daudz redzējuši no tiem aptuveni 18 miljoniem eiro, kuriem katru gadu bija jānonāk vietējo zivsaimniecību "kabatās” no šeit izmantotās naudas. Arī saistībā ar to šī nolīguma atjaunošana ir ļoti rūpīgi jāizvērtē un arī nolīgums ir jāpārstrādā.
Visbeidzot, kā jau šeit tika minēts, mēs Eiropas Parlamentā atbildam par šiem jautājumiem, jo mums ir jādod sava piekrišana visiem šiem nolīgumiem. Tas mums uzliek pienākumu - arī kā lēmumu pieņēmējiem - iepazīties ar šiem jautājumiem. Pamatojoties uz tieši šobrīd pieejamo informāciju, liekas diezgan sarežģīti izveidot pozitīvu viedokli par šāda nolīguma atjaunošanu. Tāpēc mums kopā ar Komisiju saistībā ar to un domājot par nākotni ir ļoti daudz jādara.
Isabella Lövin
Verts/ALE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, pirmkārt, es gribu pateikt, ka ļoti atzinīgi vērtēju nodomus, kas tika izklāstīti Komisijas sarunu vadlīniju projektā.
Klauzula par sekām cilvēktiesību un demokrātijas principu pārkāpšanas gadījumos: tas ir lieliski.
Dialoga par nozares politiku stiprināšana, lai mudinātu īstenot atbildīgu zvejniecību: arī tas ir patiešām ļoti nepieciešams. Diemžēl saistībā ar pašreizējo nolīgumu esam piedzīvojuši, ka tas gandrīz nekad nav tas gadījums.
Vēl mums ir punkti par to, ka būtu jānodrošina tikai ES kuģu pieeja zivju pārpalikumam, ko neizmanto vietējie zvejnieki. Šajā jautājumā, zinot, ka galvkāji tiek pārmērīgi izmantoti un ka ES traleriem ir sīva konkurence ar vietējiem traleriem, es gaidu, ka nākamajā nolīgumā šīs zvejas tiks samazinātas.
Un, runājot par jautājumu, ka jāņem vērā labākais zinātniskais padoms attiecībā uz zivju krājumiem, 2010. gadā FAO Ziemeļrietumu Āfrikas mazo jūras zivju darba grupa secināja, ka stavridas, austrumu makreles, sardinellas, sardīnes, anšovi un Bonga shad tika vai nu pilnīgi vai pārmērīgi ekspluatētas. Runājot par dziļūdens zivīm, kopš 2007. gada Mauritānijas kontinentālā šelfa biomasa samazinājās par 75%.
Īsāk sakot, kādus zivju pārpalikumu Komisija cer atrast Mauritānijā?
Visbeidzot, es gaidu, ka ES joprojām Mauritānijai piedāvās nozares atbalstu un partnerību, pat ja zvejas iespējas ir samazinātas attīstības polisaskaņotības vārdā. Mēs šajos ūdeņos nevaram veikt pārmērīgu nozveju, vienkārši samaksāt, saslaucīt pēdējās zivis un pēc tam doties projām.
João Ferreira
Priekšsēdētāja kungs, Eiropas Savienībai ir bijuši nolīgumi ar Mauritāniju vairāk nekā divas desmitgades. 15 gadus šie nolīgumi ir ietvēruši specifiskus sadarbības mērķus attiecībā uz zvejniecības nozares ilgtspējīgu attīstību Mauritānijā.
Šodien ir jāuzdod jautājums par to, kādi ir šo nolīgumu praktiskie rezultāti. Mauritānijas zivsaimniecības nozare joprojām ir attīstības pašā sākumā. Tradicionālā nerūpnieciskā piekrastes zveja un ar zveju saistīto nozaru attīstība un modernizācija; ostu infrastruktūras attīstība un zivju izkraušanas labāki nosacījumi; akvakultūras projektu izstrāde; uzlabota pārraudzība un uzraudzība jūrā - tie visi bija mērķi, kas pēdējās divās desmitgadēs ir minimāli pavirzījušies uz priekšu.
Visu vai gandrīz visu var apkopot pārskaitīto naudas summu veidā apmaiņā pret tiesībām izmantot šīs valsts resursus, kam tādējādi tiek liegta pievienotā vērtība, ko tā iegūtu, ja tā pati izmantotu šos resursus, pārstrādājot un pārdodot zivis no paša sākuma. Šādā veidā Mauritānija zaudē: zaudē attiecībā uz bagātības iegūšanu, darbavietu radīšanu, savas valsts attīstību, savu autonomiju, savu suverenitāti un savu neatkarību.
Īpaši neizprotami ir tas, ka vairāk nekā 600 km garajā krasta līnijā valsts centrālajos un dienvidu reģionos nav atbilstošu iekārtu zivju izkraušanai: tas nozīmē, ka ievērojama Mauritānijas piekrastes ūdeņos noķerto zivju daļa tiek izkrauta citu valstu ostās. Ir jāatzīst, ka Eiropas Savienības sadarbības politika šajā jomā ir bijusi neveiksmīga. Ja mēs vēlamies patiesu un izdevīgu attīstības sadarbību, mums jāvirzās ievērojamu pārmaiņu virzienā un diskusijā jāiesaista Mauritānijas varas iestādes.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Priekšsēdētāja kungs, zvejniecības nolīgumiem ar trešajām valstīm būtu jānodrošina godīgs līdzsvars starp ekonomiskajām interesēm un jāveicina ilgtspējīga zvejniecība. Lai to panāktu, Eiropas Savienībai ir jāievieš stabilas zvejniecības prakses, ko tā ir piemērojusi savos ūdeņos arī ārpus savām robežām, tādējādi sekmējot pasaules jūras ekosistēmu līdzsvaru.
Šajā kontekstā zvejniecības nolīgumam ar Mauritāniju ir īpaša nozīme. Darbavietu radīšana, nabadzības līmeņu mazināšana un nozares atbalsta sistēmu izveide ir svarīgi mērķi, kas būtu jāsargā. Tomēr tajā visā svarīgākais ir ilgtspējīgas zvejniecības veicināšana, apkarojot nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, tādējādi ES tirgum nodrošinot augstas kvalitātes zivju piegādi.
Nepietiek ar to, ka ES zvejas kuģi pieņem videi draudzīgas prakses un Apvienoto Nāciju Organizācijas Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas izveidoto rīcības kodeksu; ir ārkārtīgi svarīgi, ka tādu pašu nostāju pieņem visi tie, kas sadarbojas šajā nolīgumā ietvertajā reģionā. Mauritānijai ir steidzami jāpieprasa, lai citas trešās valstis, ar kurām tā arī noslēdz partnerības nolīgumus, ievēro tos pašus noteikumus, kurus ievēro ar ES karogu peldošie kuģi. Pretējā gadījumā mūsu kuģu īpašnieki nonāks negodīgas konkurences apstākļos un tiks nopietni kompromitēti zivju resursu saglabāšanas un ilgtspējīgas pārvaldības mērķi.
Guido Milana
(IT) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi, manuprāt, mums ir divas problēmas: viena ir saistīta ar metodi, bet otra - ar šī jautājuma nopelniem.
Problēma ar metodi ir tāda, ka mēs izmantojam viltības, par kurām mēs pateicamies Fraga kundzei saistībā ar šo mutisko jautājumu, lai runātu par ko tādu, kam patiesībā saskaņā ar Lisabonas līgumu jābūt Parlamenta tiesībām. Es uzskatu, ka šī prakse būtu jāizbeidz; mēs nevaram pievērsties stratēģijai tāpēc, lai redzētu cauri parastai likumdošanas procedūrai. Koplēmums rodas tad, kad šis process tiek attīstīts tā izaugsmes laikā. Šodien mums ir šīs debates, tās beigsies, nolīgums turpināsies un beigās mēs teiksim "jā” vai "nē”. Šī metode būtu jāmaina.
Tomēr, runājot par nopelniem, tā kā es piekrītu daudzām lietām, kuras minēja citi deputāti, es tikai gribēju uzsvērt, cik svarīgi ir novērtēt zvejniecības nolīgumu sekas, lai nodrošinātu, ka tie nav tikai tirdzniecības nolīgumi, kas mums ļauj Mauritānijā pirkt galvkājus par 1 eiro kilogramā.
Ir jāspēj novērtēt ilgtspēju, bet, galvenokārt, ietekmi uz šīs valsts ekonomiku, lai novērtētu nodarbinātības skaitļu kvantitatīvās pārmaiņas, lai novērtētu nerūpnieciskās zvejas novitāšu koeficientu un lai novērtētu šo resursu izmantošanu. Runa nav tikai un vienīgi par komerciālo tirdzniecību, bet gan par zvejniecības nolīgumu ar visām tā saistībām.
Josefa Andrés Barea
(ES) Priekšsēdētāja kungs, Mauritānijas nolīguma termiņš beigsies gada laikā, un mēs jau gatavojamies jaunajam nolīgumam. Es uzskatu, ka nolīgums ar Mauritāniju ir labs instruments. Tas ir attīstības instruments pašai valstij un tās zivju rūpniecības politikai. Neaizmirsīsim, ka zvejniecība veido 29% no valsts iekšzemes kopprodukta (IKP) un ir vienīgais tās attīstības instruments.
Šis nolīgums pastiprina divpusējo sadarbību starp Eiropas Savienību un Mauritāniju, un tam ir jānodrošina ilgtspējīga zveja. Tika runāts par nelegālo zveju, un pavisam noteikti būs jāstiprina zinātniskās komitejas loma, lai tā varētu sniegt turpmākus veidus pieejamo zivju krājumu noteikšanai. Zvejai joprojām jābūt ilgtspējīgai. Vēl viens aspekts, kas būtu jānodrošina, ir kuģu drošība.
Komisāre Damanaki arī atsaucās uz Mauritānijas valdības rīcībnespēju, kam ir jāattīsta sava administratīvā struktūra, lai tā varētu asimilēt ES piešķirtos līdzekļus; tas arī būs ieguldījums.
Acīmredzot, šie nolīgumi jāizmanto, lai Mauritānijas valdībai liktu ietvert cilvēktiesību klauzulas un palīdzētu šo valsti demokratizēt. Arī starptautiskie zvejniecības nolīgumi ir instruments; tie ir veids, kā attiecīgajās valstīs radīt demokrātiju un attīstību.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, tās ir ļoti labas ziņas, ka Komisija ir pieprasījusi pilnvaras sarunu risināšanai par Eiropas Savienības un Mauritānijas zvejniecības partnerattiecību nolīguma protokola atjaunošanu, kas aizvietos pašreizējo protokolu, sākot ar 2012. gada 31. jūliju.
Sarunām jānotiek, iestādēm patiesi sadarbojoties un ņemot vērā Eiropas Parlamenta jaunās pilnvaras saskaņā ar Lisabonas līgumu.
Jaunajam protokolam, pamatojoties uz resursu situāciju, jānodrošina ilgtermiņa ilgtspēja ES flotei, kas zvejo Mauritānijas ūdeņos. Tam jānodrošina, ka ES sniedz godīgu ieguldījumu Mauritānijas zivju rūpniecības ilgstošā attīstībā, kas nozīmē tieši finanšu jomas pārsniegšanu, un tam arī jākalpo, lai efektīvi aizstāvētu starptautiskās tiesības un cilvēktiesību ievērošanu.
Pašlaik ES iemaksas veido trešo daļu Mauritānijas valsts budžeta. Tādējādi ir ārkārtīgi svarīgi, lai šis nolīgums tiktu atbilstoši piemērots, lai tas mudinātu uz atbildīgu zveju to iedzīvotāju labad, kuri gūst labumu no zvejniecības, un palīdzētu apkarot nelegālo zveju, arī turpmāk izmantojot pašlaik spēkā esošās kontroles un uzraudzības sistēmas.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, ES flotes klātesamība Mauritānijas ūdeņos ir vēsturiska, kā rezultātā starp Eiropas Savienību un Rietumāfriku ir jau izveidojušās ilgtermiņa ekonomiskās attiecības. Cita starpā, šo attiecību rezultātā Eiropā un šajā reģionā tiek saglabātas esošās darbavietas. Šādu attiecību izveidošana Rietumāfrikas reģionu lielā mērā tuvina ES standartiem, runājot arī par jūras resursu pārvaldību.
Zvejniecības nolīgumiem ar trešajām valstīm, it sevišķi ES flotes jūras segmentā, ir stratēģiska nozīme, un ne tikai attiecībā uz pašas flotes saglabāšanu. Tie pārstāv pārtikas ražošanas rūpniecības izejmateriālu avotu, kā arī pārtiku jaunattīstības valstīm, it sevišķi Rietumāfrikas valstīm. Šie nolīgumi bez šaubām dos labumu abām pusēm, un to saglabāšanai jābūt Eiropas Savienības interesēs. To turpmāka izmantošana, lai gan respektējot un ievērojot protokolu tehniskos noteikumus un procedūru pārredzamību, ir būtiska Eiropas Savienībai, Mauritānijai un visam reģionam.
Andreas Mölzer
(DE) Priekšsēdētāja kungs, viens no iemesliem, kāpēc zvejniecības partnerattiecību nolīguma ar Mauritāniju atjaunošana ir īpaši svarīga, ir tāds, ka šis nolīgums darbosies īpaši jutīgā reģionā - Ziemeļāfrikā, kas pašlaik atkal atrodas pasaules politikas centrā. Mēs zinām, ka zvejniecības nolīgumu mērķis nav tikai sniegt ekonomiskus labumus iesaistītajām pusēm, bet arī būt balstītam uz videi draudzīgiem principiem. Ja zvejniecība veido trešo daļu budžeta, kā tas ir Mauritānijas gadījumā, tad tās ekonomiskā nozīme valstij ir ļoti skaidra. No otras puses, ES flote Eiropas ekonomikai tomēr arī ir nozīmīgs elements.
Ekoloģiskie principi ir medaļas viena puse, bet otra - šādi nolīgumi būtu dabiski jāizmanto, lai stiprinātu demokratizāciju un cilvēktiesības valstī, kam atsevišķos apstākļos varētu rasties Ziemeļāfrikas valstīm līdzīgas problēmas. Tāpēc mums tam ir jāpievērš īpaša uzmanība.
Maria Damanaki
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es gribētu pateikties visiem par līdzdalību. Es gribētu ļoti skaidri atkārtot, ka es ļoti atzinīgi vērtēju Parlamenta iesaistīšanos sarunās par šo un citiem nolīgumiem.
Es arī gribētu jums atgādināt, ka starp Komisiju un Parlamentu ir jauns nolīguma projekts par šīs iesaistīšanās detaļām. Mums šis nolīgums ir jāievēro. Šī nolīguma projekta ietvaros esmu šeit, lai veicinātu jūsu līdzdalību un jūs informētu, cik vien varu. Ja mēs varam darīt kaut ko labāk, esmu šeit, lai sadarbotos. Kā jau jūs minējāt, runa ir par procedūru un metodi.
Runājot par saturu, mums šim jautājumam jāpievēršas ļoti uzmanīgi un līdzsvaroti šīs valsts lielās nozīmes un šobrīd šajā reģionā notiekošo notikumu dēļ. Mums ir nepieciešams līdzsvars starp pārpalikumu un resursu ievērošanu, kā arī starp šo un mūsu kuģu interesēm. Mēs gribētu, lai ES kuģiem būtu iespējams turp doties un viņiem būtu nodrošināts līdzvērtīgs "spēles laukums”, jo mūsu kuģi šajos ūdeņos nav vienīgie. Šajā reģionā darbojas daudzas citas valstis, un mums jārūpējas par to, lai mēs ES kuģiem nodrošinātu drošu "spēles laukumu”.
Mums ir jānotur vēl viens līdzsvars; mums jābūt ļoti piesardzīgiem attiecībā uz mūsu nodokļu maksātāju naudas tērēšanu. Es atzīstu, ka mums ir jādara vairāk, lai nodrošinātu, ka mūsu dotā nauda nonāk īsto saņēmēju rokās. Arī viņiem ir liela ietekme. Viņi ir pelnījuši visas procedūras un visus uzlabojumus, kas šai valstij ir nepieciešami.
Šis ir veids, kā mēs risinām šo ļoti jutīgo jautājumu. Es arī piekrītu, ka mums nepieciešams zinātniskāks un konkrētāks padoms, mums nepieciešama konkrēta informācija, lai novērtētu, kāds tur ir mūsu stāvoklis. Nākošnedēļ mēs dosimies uz Padomi un centīsimies iegūt pirmās pilnvaras šo sarunu risināšanai. Pēc tam par šīm sarunām informēsim - konkrēti un pastāvīgi - Parlamenta Zivsaimniecības komiteju.
Visbeidzot, es jums gribētu pateikt, ka, ņemot vērā, ka šis jaunais protokols ietvers humāno klauzulu un cilvēktiesību klauzulu, šis nolīgums radīs situāciju, kurā gan mēs, gan Mauritānija būs ieguvējas.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
Balsojums notiks nākamajā sesijas sanāksmē.
