Lissabonin sopimus (keskustelu) 
Puhemies
(DE) Esityslistalla on seuraavana Richard Corbettin ja Íñigo Méndez de Vigon perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö Lissabonin sopimuksesta.
Richard Corbett
esittelijä. - (EN) Arvoisa puhemies, Íñigo Méndez de Vigolla ja minulla on kunnia esitellä tämä mietintö parlamentille perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puolesta. Mietinnössä ei keskitytä kovinkaan paljon historiaan ja siihen, kuinka päädyimme nykyiseen tilanteeseen. Sen sijaan mietinnössä vertaillaan selkeästi, parantaako uusi sopimus Euroopan unionia verrattuna nykyisiin sopimuksiin ja tekevätkö Lissabonin sopimuksella tarkistetut sopimukset Euroopan unionista tehokkaamman, demokraattisemman ja paremman sen kansalaisille. Olemme työskennelleet tämän parissa, ja päätelmämme on selvä.
Ensinnäkin demokraattisen vastuun osalta unioni saa järjestelmän, jossa kansalliset parlamentit tarkistavat ensin kaiken tulevan lainsäädännön, joka sitten siirtyy ministerineuvostolle. Se koostuu samoille kansallisille parlamenteille vastuuvelvollisista ministereistä ja Euroopan parlamentista, jonka kansalaiset ovat valinneet suoraan edustajakseen Euroopan tasolle. Tällaista valvonnan tasoa ei esiinny missään toisessa kansainvälisessä rakenteessa. Yhdessäkään kansallisvaltion ylittävässä tasossa - ei WTO:ssa, Maailmanpankissa, kansainvälisessä valuuttarahastossa eikä Natossa - ole sellaista sisäänrakennettua parlamentaarisen valvonnan tasoa, jonka me saamme tämän uuden sopimuksen myötä.
Uudella sopimuksella Euroopan parlamentin valta kasvaa myös muissa yhteyksissä. Valitsemme komission puheenjohtajan, ja meillä yhdessä neuvoston kanssa on täydet toimivaltuudet Euroopan unionin koko talousarvion osalta. Maatalousmenoja ei enää eristetä parlamentin valvonnan ulkopuolelle. Parlamentilla on oikeus estää komissiota toteuttamasta toimia, joista se on eri mieltä komission kanssa. Parlamentilla on oikeus kumota vallan siirtäminen komissiolle, jos koemme sen tarpeelliseksi. Huomaan, että komission jäsen näyttää jo huolestuneelta, mutta kyse on tärkeästä, demokraattisesta turvatoimesta. Parlamentilla on myös oikeus tehdä ehdotuksia perussopimuksen tuleviin tarkistuksiin, ja parlamentin oikeutta ratifioida ja hyväksyä kansainvälisiä sopimuksia on laajennettu. Viimeistään tällä perussopimuksella Euroopan unionin demokraattisuus kohentuu merkittävästi.
Lisäksi tällä sopimuksella parannetaan unionin kansalaisten tilannetta. Sopimukseen kuuluu tietenkin perusoikeuskirja, jolla taataan kaikkialla unionissa, että unionin toimielimissä tai sen lainsäädännöllä ei voida rikkoa ihmisoikeuksien perusvaatimuksia, vaan Euroopan unionin toimielinten on noudatettava niitä. Sopimuksella taataan, että Euroopan unionin toimivalta on kansalaisille selvempää. Sopimuksella voidaan myös onnistua lieventämään turhia pelkoja siitä, että kehittäisimme Euroopan unioniin keskitettyä supervaltaa.
Lisäksi sopimuksen ansiosta Euroopan unionista tulee tehokkaampi ja kykenevämpi toimimaan niillä politiikanaloilla, joilla haluamme toimia yhdessä Euroopan tasolla. Määräenemmistöpäätösten laajentaminen, komission koon järkeistäminen, ulkosuhde-edustuksen paikkojen yhdistäminen yhdeksi korkean edustajan viraksi, Eurooppa-neuvoston pidempi puheenjohtajuuskausi ja muut toimenpiteet tekevät koneistostamme tehokkaamman ja samalla unionista kykenevämmän toimimaan niillä politiikanaloilla, joilla haluamme toimia.
Nämä kaikki ovat merkittäviä parannuksia. Jotkut tietenkin surevat perustuslain menettämistä. Sehän oli kuitenkin jäsenvaltioiden suuren enemmistön ratifioima. Kansanäänestyksiä järjestäneissä maissakin kaikkiaan 26,6 miljoonaa ihmistä äänesti perustuslain puolesta ja 23 miljoonaa vastaan. Omassa maassanikin perustuslaki hyväksyttiin toisessa käsittelyssä alahuoneessa 215 äänen suurella enemmistöllä. Perustuslakia kannatettiin useimmilta osin, mutta onkin todellinen testi saada 27 puoltavaa ja nolla kieltävää ääntä. Perustuslaki kohtasi varsin korkean kynnyksen eikä päässyt sen yli. Tämän takia jäsenvaltiot hylkäsivät sen, ja palasimme sen sijaan tarkistamaan aiempia perussopimuksiamme. Kuitenkin näiden tarkistusten sisältö tekee unionistamme demokraattisemman, tehokkaamman ja suotuisamman kansalaisille. Suosittelen sopimusta parlamentille.
(Suosionosoituksia)
Íñigo Méndez de Vigo
esittelijä. - (ES) Arvoisa puhemies, haluaisin myös yhtyä onnittelemaan Richard Corbettia. Mielestäni Richard Corbettin ja Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenen välinen yhteistyö osoittaa, mitä Eurooppa todella tarkoittaa. Vaikka meillä onkin erilaisia mielipiteitä ja asenteita, pystymme silti toimimaan yhdessä ja parantamaan eurooppalaisten elämää. Haluaisinkin kiittää Richard Corbettia hänen yhteistyöstään ja avustaan, joihin on aina voinut luottaa ja joiden tavoitteena - tätä haluan korostaa - on ollut toimia yhdessä ja olla rakentava torjumisen tai tuhoamisen sijaan.
Arvoisa puhemies, kolme vuotta sitten Richard Corbett ja minä esittelimme parlamentille sopimuksen perustuslaista, ja nyt olemme Euroopan parlamentissa Lissabonin sopimuksesta vastaavia esittelijöitä. On selvää, arvoisa puhemies, että jotkut meistä olivat kunnianhimoisempia kuin tämä Lissabonin sopimus, ja luulen, että tämä parlamentti oli sopimusta kunnianhimoisempi. On myös selvää, että kyse on ainutkertaisesta tilanteesta. Ratifiointiprosessi ei ollut edennyt, ja oli löydettävä poliittinen ratkaisu, jollainen Lissabonin sopimus on. Jälleen kerran kyse on Euroopasta, joka pyrkii sopimuksiin ja sitoumuksiin keksiäkseen keinot kriiseihin ja kiperiin tilanteisiin.
Richard Corbettin selvitys oli erittäin hyvä, ja toistankin siksi hänen sanomaansa siitä, mitkä ovat Lissabonin sopimuksen etuja nykyisiin perussopimuksiin verrattuna. Haluaisin lisätä yhden asian Richard Corbettin mainitsemiin asioihin: Lissabonin sopimus ei ole sopimus perustuslaista. Meidän oli jätettävä monia kunnianhimoisia tavoitteitamme matkan varrelle, mistä olen pahoillani, mutta mielestäni perustuslakisopimuksen olennaiset osat ovat Lissabonin sopimuksessa. Vaikka uusi sopimus ei olekaan sama, olemme onnistuneet säilyttämään olennaiset osat.
Mitä nämä olennaiset osat sitten ovat? Mitä pidämme olennaisena? Olennaiset osat ovat niitä, joiden ansiosta Euroopan unionista tulee demokraattisempi ja tehokkaampi; niitä, jotka tuovat lisäarvoa kansalaisille.
Arvoisa puhemies, pelkästään tämän pitäisi kannustaa Euroopan parlamenttia. Olemme Euroopan kansalaisten edustajia, ja kansalaisten pitäisi olla tekojemme kiintopisteenä. Elämme tärkeitä aikoja Euroopassa. Näimme tämän eilen Kosovon tilanteen yhteydessä.
Euroopan on löydettävä reitti, jota pitkin voimme toteuttaa Euroopan kansalaisten meille asettamat odotukset. Eurooppa ei voi hoitaa politiikkaansa pistämällä päätään pensaaseen. Euroopan äänen on kuuluttava maailmassa, sen on oltava läsnä, ja sen on ratkaistava nykyisiä, esimerkiksi ilmastonmuutokseen, laittomaan maahanmuuttoon tai ydinaseiden leviämiseen liittyviä ongelmia. Meidän on selvitettävä nämä ongelmat.
Lissabonin sopimuksella - ja hyvät naiset ja herrat, tämä on keskeisin kysymys - saamme käyttöömme välineet ja vallan ryhtyä toimiin. Tarvitsemme tietenkin poliittista tahtoa tavoitteiden toteuttamiseen, mutta Lissabonin sopimus antaa meille välineet nykytilanteen parantamiseen.
Haluaisin puhua vielä rakentamisesta, yhdessä toimimisesta. Kuten sanoin jo aiemmin, kyse on Euroopasta. Lissabonin sopimuksen tukeminen tarkoittaa, että toimimme yhdessä, kuljemme samaa polkua. Kuten sanoin aiemminkin, on totta, että olemme hylänneet joitakin asioita. Paul Valéry, joka oli merkittävä runoilija ja kenties siksi myös merkittävä eurooppalainen, sanoi, että runo ei ole koskaan valmis, vaan vain hylätty. On totta, että olemme hylänneet joitakin asioita, mutta on myös totta, että jos meidän on palattava niihin uudelleen tulevaisuudessa, Euroopan parlamentti on tuolloin ensimmäisten joukossa.
(Suosionosoituksia)
Janez Lenarčič
neuvoston puheenjohtaja. - (SL) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, suuret kiitokset.
Puheenjohtajavaltion puolesta olen iloinen tästä mahdollisuudesta keskustella Lissabonin sopimuksesta. Haluaisin ensinnäkin kiittää Euroopan parlamenttia sen työstä ja erityisesti Richard Corbettia ja Íñigo Méndez de Vigoa heidän valmistelemastaan mietinnöstä.
Haluan heti aluksi sanoa, että olen samaa mieltä siitä, että uuden sopimuksen monet seikat voidaan arvioida myönteisiksi. On totta, että Eurooppa on kohdannut jo jonkin aikaa sisäisiä ja ulkoisia haasteita kansainvälisessä yhteisössä.
Tämän takia tarvitsemme epäilemättä uudistuksia. Euroopan unionin tehokkuutta ja demokraattista oikeutusta haluttiin parantaa, minkä seurauksena jäsenvaltioiden johtajat allekirjoittivat Lissabonin sopimuksen viime vuoden joulukuussa.
Lissabonin sopimuksen tuomista monista eduista on puhuttu paljon. Haluankin siksi mainita niistä vain tärkeimmät. Ensinnäkin sopimuksella varmistetaan, että kaikki toimielimet, jotka tukevat 27 jäsenvaltiota tai ovat niihin yhteydessä, toimivat menestyksekkäästi. Sopimuksella parannetaan tehokkuutta ja yksinkertaistetaan päätöksentekomenettelyä. Sillä laajennetaan demokratiaa ja toiminnan läpinäkyvyyttä ja - tämä on tärkeää - lähennetään Euroopan unionin toimintaa kansalaisiin.
Yhteinen tavoitteemme on panna Lissabonin sopimus täytäntöön 1. tammikuuta 2009. Tämän takia tärkein tehtävämme on saada kaikki jäsenvaltiot ratifioimaan sopimus. Haluaisin tässä onnitella niitä viittä jäsenvaltiota, jotka ovat jo ratifioineet sopimuksen.
Puheenjohtajavaltio tietää, että ratifiointimenettely kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaisen ja itsenäisen toimivallan piiriin. Tästä huolimatta uskoisin, että voimme toivoa menettelyiden sujuvan esteettä, sujuvasti ja vaikeuksitta. Olemme vakuuttuneita siitä, että Lissabonin sopimus on hyvä sopimus ja hieno asiakirja, jonka ansiosta Euroopan unionin on helpompaa kohdata nykyiset haasteensa.
Lissabonin sopimuksen täydellinen täytäntöönpano ja käyttöönotto vaativat tiettyjä ennakkotoimia. Puheenjohtajavaltio on tietoinen näistä ongelmista ja tietää, että tarvitaan yhtenäistä järjestelmää, jonka avulla ennakkotoimet voidaan hoitaa. Olemme olleet tiiviissä yhteistyössä tulevan puheenjohtajavaltion, Ranskan, ja muiden toimielinten kanssa. Puheenjohtajavaltio varmistaa, että valmistelevaa työtä valvoo korkein poliittinen taso, toisin sanoen Eurooppa-neuvosto, joka seuraa työn edistymistä tarkasti.
Haluaisin painottaa, että uuden sopimuksen monet puolet toteutuvat vain, jos Euroopan komissio ehdottaa niitä, tai jos niissä tehdään tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa. Puheenjohtajavaltio on tietoinen näistä seikoista ja valmistelee jokaisessa tapauksessa asiat niin, että asianosaiset osapuolet ovat toimissa mukana.
Haluan lopettaa puheenvuoroni toteamalla, että kaikki valmistelutöihin osallistuneet ovat toimineet vastuuntuntoisesti. Toivon, että näin toimitaan jatkossakin, koska tämä on paras tapa edistää ratifiointiprosessin onnistumista ja Lissabonin sopimuksen täytäntöönpanoa.
Margot Wallström
komission varapuheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, otan tämän mietinnön tyytyväisenä vastaan ja onnittelen esittelijöitä heidän työstään esitellä mietintö täysistunnossa. Komissio on tietenkin täysin samaa mieltä siitä, että Lissabonin sopimus on erittäin myönteinen edistysaskel unionin tulevaisuudelle. Kuten olemme jo kuulleet, se vie meitä eteenpäin kohti tehokkaampaa, demokraattisempaa ja avoimempaa unionia.
Politiikassa on osattava tehdä oikeat asiat, koska vain niin saamme demokraattisen legitimiteetin. On kuitenkin yhtä tärkeää tehdä asiat oikein. Mitä tahansa teemmekin valitessamme poliittista asialistaa ilmastonmuutoksesta ja energiasta, verkkovierailumaksuista, leikkikalujen ja elintarvikkeiden turvallisuudesta, liikenne- tai maatalouspolitiikasta, kaupasta tai mistä tahansa muusta, on erittäin tärkeää, että emme pidä taukoa, ennen kuin uusi sopimus on voimassa. Samaan aikaan meidän on kuitenkin muistettava myös kolikon toinen puoli: se, miten toimimme ja miten sopimus muuttaa toimintatapojamme ja miten voimme toimia tehokkaammin tehdessämme päätöksiä ja edistäessämme Euroopan unionin poliittista toimintaa ja ensisijaisia tavoitteita.
Yksi sopimuksen tärkeimpiä asioita on se, miten sillä vahvistetaan Euroopan demokraattista legitiimiyttä muuttamalla parlamentin asemaa, lisäämällä yhteispäätöksiä, antamalla parlamentille enemmän valtaa talousarvioasioissa ja kansainvälisissä sopimuksissa ja luomalla suora yhteys Euroopan parlamentin vaalien tulosten ja komission puheenjohtajan valinnan välille.
Sopimuksella luodaan myös kansallisille parlamenteille paremmat osallistumismahdollisuudet. Meillä on erittäin myönteisiä kokemuksia kansallisten parlamenttien osallistumisesta Euroopan unionin politiikanalojen ankkuroimiseen ja myös joidenkin osallistuvan demokratian osien käytöstä kansalaisten suoran osallistumisen mahdollistamiseksi.
Mietintönne osoittaa tietenkin myös joitakin huolenaiheita perustuslaillisen lähestymistavan hylkäämisestä ja tiettyjen jäsenvaltioiden poikkeuslausekejärjestelyjen laajentamisesta. Olen sanonut aiemminkin, että tiedämme kaikki, että tämä oli hinta, joka meidän oli maksettava yksimielisestä sopimuksesta. Meidän kaikkien onkin huomattava, että mikään ei ole täydellistä, ei edes uudistussopimus. Se on kompromissi, mutta olemme päässeet siitä yhteisymmärrykseen.
Ratifiointi on nyt käynnissä. Viisi jäsenvaltiota on jo hyväksynyt sopimuksen ja kymmenen muuta aloittanut järjestelyt. Matka on kuitenkin vielä pitkä, eikä prosessia voi pitää ennalta arvattavana.
Tällä välin meidän on valmistauduttava siihen, minkä toivomme tapahtuvan ensi vuoden alussa eli sopimuksen voimaantuloon. Puheenjohtajavaltio Slovenia on esitellyt luettelon asioista, joissa tarvitaan sopimuksen täytäntöönpanoa koskevia toimia. Useista asioista on käyty jo alustavia keskusteluja, joita jatketaan tulevina kuukausina. Moniin näistä asioista tarvitaan komission ehdotus. Tällainen on esimerkiksi kansalaisaloite, joka on tärkeä määräys, jonka avulla unioni voidaan tuoda lähemmäs kansalaisia.
Haluan tehdä kaiken voitavani varmistaakseni, että eurooppalaiset voivat ottaa tämän uuden demokraattisen välineen käyttöönsä mahdollisimman nopeasti sopimuksen tultua voimaan. Edellytyksenä on, että komission ehdotus on valmis ajoissa. Lisäksi on tärkeää neuvotella asiasta perinpohjaisesti ennen ehdotuksen hyväksymistä. Haluamme tietenkin tiedottaa teille tulevista kehitysaskeleista, ja toivomme, että voimme tehdä yhteistyötä.
On myös erittäin tärkeää olla yhteydessä kansalaisiin ratifiointiprosessin aikana - olipa ratifiointitapa mikä tahansa - Eurooppa-neuvoston kesäkuussa tekemän ehdotuksen mukaisesti. Tämän takia ja myös mietintönne suositusten mukaisesti työskentelemme tiiviisti kansallisten viranomaisten ja Euroopan parlamentin tiedotustoimistojen kanssa.
Haluankin kiittää siitä, että mietinnössä edellytetään aitoa yhteistyötä EU:n toimielinten ja kansallisten viranomaisten välillä, jotta Euroopan kansalaiset saavat selkeää ja puolueetonta tietoa sopimuksen sisällöstä. Tämä sopii täysin lähestymistapaamme, ja olemme iloisia, että voimme jakaa sopimusta koskevaa tiedotusmateriaaliamme yhdessä parlamentin ja sen tiedotustoimistojen kanssa jäsenvaltioissa. Meillähän on hyviä uutisia kerrottavana sopimuksesta, jolla pääsemme eteenpäin niiden politiikanalojen kehittämisessä, joista kansalaisemme ovat mielipidemittausten mukaan kiinnostuneita: ilmastonmuutoksesta ja energiasta, maahanmuuttokysymyksistä, kasvusta ja työllisyydestä, ympäristöstä ja EU:n asemasta maailmassa. Nämä ovat asioita, jotka auttavat meitä tekemään oikeat asiat oikein.
Andrew Duff
ulkoasiainvaliokunnan lausunnon valmistelija. - (EN) Arvoisa puhemies, yksi sopimuksen tärkeimpiä ominaisuuksia on, että se merkitsee uutta, yhteistä ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa. Sopimuksessa ehdotetaan merkittäviä muutoksia EU:n rakenteeseen, erityisesti korkean edustajan ylentämistä komission varapuheenjohtajaksi ja neuvoston puheenjohtajaksi, jonka alaisuudessa on kolmiosainen ulkoasiainhallinto. On tärkeää, että nämä järjestelyt ovat kunnossa sopimuksen tullessa voimaan: viivästymiset ja erimielisyydet tästä voittosaaliista hämmentävät kolmansia maita ja muuttavat yleiseurooppalaista mielipidettä kyynisemmäksi.
Suosittelen ulkoasioiden valiokunnan lausuntoa parlamentille.
Thijs Berman
kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon valmistelija. - (NL) Arvoisa puhemies, uudessa sopimuksessa tarjotaan upeita mahdollisuuksia kehitysyhteistyöhön. Siinä nimittäin edellytetään, että komission kehitysyhteistyötoimet täydentävät jäsenvaltioiden omia aloitteita. Näin komission ja jäsenvaltioiden väliselle koordinaatiolle aukeaa viimein mahdollisuus. Tämä onkin tarpeellista, ja sitä vaadittiin myös erittäin kriittisessä OECD:n kehitysapukomitean vertaisarvioinnissa.
Toimien keskipisteenä on köyhyyden vähentäminen, mikä on hyvä. Nizzan sopimuksesta on pudotettu pois tärkeä lause. Siinä Euroopan kehitysrahasto nimenomaan rajattiin sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Nyt Euroopan kehitysrahasto voidaan taas ottaa mukaan EU:n talousarvioon. Tämä onkin erittäin tarpeellista, koska se antaa Euroopan parlamentille viimein täyden demokraattisen valvonnan myös EU:n kehitystoiminnan toisen puolen osalta, mikä on sekä tarpeellista että hyvä. Ilman Euroopan parlamentin jatkuvaa valvontaa köyhyyden poistaminen ei kuitenkaan pysy EU:n ulkopolitiikan keskipisteessä. Valvontaan tarvitaan melkeinpä vielä kipeämmin Euroopan komission jäsentä, jonka vastuualueena olisi nimenomaan kehitysyhteistyö tulevaisuudessa.
Carlos Carnero González
kansainvälisen kaupan valiokunnan lausunnon valmistelija. - (ES) Arvoisa puhemies, haluaisin ensin onnitella yhteisesittelijöitä heidän erinomaisesta työstään ja kiittää heitä, koska he onnistuivat, kenties poikkeuksellisesti tälle parlamentille, sisällyttämään kansainvälisen kaupan valiokunnan tärkeimmän ehdotuksen Lissabonin sopimusluonnoksen osalta.
Sopimuksessa säilytetään tässä suhteessa Euroopan perustuslain keskeisimmät osat, mikä on erittäin tärkeää, koska, kuten moneen kertaan on jo todettu, yhteinen kauppapolitiikka kuuluu EU:n yksinomaiseen toimivaltaan. Kun sopimuksen soveltamisalaa laajennetaan, siinä otetaan käyttöön myös yhteisön päätöksentekomenettely demokraattisemman ja tehokkaamman politiikan mukaisesti. Tämähän on loppujen lopuksi tärkein viesti, joka meidän on välitettävä kansalaisille Lissabonin sopimuksella.
Olin valmistelukunnan jäsen. Olen ylpeä siitä, että Lissabonin sopimuksessa yhdistyvät laatimamme, maiden enemmistön tuolloin tukeman perustuslain tärkeimmät osat. Kuitenkin, kuten yhteisesittelijä Méndez de Vigokin sanoi, haluan muistuttaa, että emme ole vielä matkan päässä, tarinan lopussa. Kansainvälisen kaupan valiokunta haluaakin osoittaa joitakin asioita, jotka jätettiin pois.
Tämä on nyt tilanteemme, ja tämä on sopimuksemme, joka on hyvä. Meillä on myös tulevaisuudennäkymämme, josta tulee parempi saavutustemme avulla.
Costas Botopoulos
budjettivaliokunnan lausunnon valmistelija. - (EL) Arvoisa puhemies, minulla on ollut kunnia olla budjettivaliokunnan esittelijä sopimuksen talousarviota koskevien muutoksien osalta. Aihe on yksi tuntemattomimmista, mutta uskoisin sen olevan myös kiinnostavimpia ja sopivimpia aiheita tämänpäiväiseen keskusteluumme, sillä puhummehan yleisistä muutoksista, joita Lissabonin sopimus on tuomassa elämäämme.
Talousarviokysymysten osalta parlamentti saa neuvoston asemaa vastaavan aseman. Pakollisten ja ei-pakollisten menojen välillä ei tehdä enää eroa. Tästä lähtien päätämme kaikesta parlamenttina, erityisesti maatalouspolitiikassa, mikä on erittäin tärkeää. Muutakin on tekeillä. Parlamentin ja neuvoston tehtäviä ollaan jakamassa jatkuvasti talousarviomenettelyn osalta. Tämä tapahtuu kuitenkin vasta tulevaisuudessa, emmekä voi olla varmoja tuloksista. Tämä koskee mielestäni Lissabonin sopimusta kaiken kaikkiaan.
Lissabonin sopimuksessa esitellään paketillinen poliittisesti kauaskantoisia muutoksia, jotka toimivat poliittisen asialistamme perustana. Mielestäni tämä uusi poliittinen asialista on sitä, mitä EU tällä hetkellä tarvitsee.
On väärin väittää, että Lissabonin sopimus olisi tien pää. Se on päinvastoin tärkeä askel, jonka otettuamme pystymme toimimaan paremmassa ja tehokkaammassa kehyksessä ja saamme parlamentille paremmat mahdollisuudet. Tämä on erityisen tärkeää, jos pidämme mielessämme Euroopan perustuslaista saamamme kokemukset. Lissaboniin vieneen mutkikkaan tien tärkeimpänä seurauksena on, että Eurooppa ei sulkeutunut itseensä tai siirtynyt enemmän puolustuskannalle, vaan siitä tuli entistä sosiaalisempi. Tuloksena on enemmän yhteiskuntaa koskevia lausekkeita ja enemmän oikeuksia. Näillä keinoilla Eurooppaa yritetään saada avoimemmaksi ulospäin. Tämä on mielestäni tärkein oppimamme asia, ja sen tähden Lissabonin sopimus on ratifioitava.
Ján Hudacký
teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon valmistelija. - (SK) Uusi eurooppalainen sopimus on joistakin puutteistaan huolimatta tärkeä asiakirja tulevalle, syvemmälle jäsenvaltioiden yhdentymiselle ja rakenteiden ja toimielinten tehokkaammalle ja joustavammalle toiminnalle sekä yksittäisten jäsenvaltioiden välillä että Euroopan unionin ja muun maailman välillä.
Sopimuksella avataan samalla ovet unionin uusille laajentumisille uusiin jäsenvaltioihin, jolloin monien unelma yhteisen Euroopan kodista tulee todeksi. Perusoikeuskirjalla, josta tuli sopimuksen laillinen osa, on tietenkin oma, suuri merkityksensä. Se ei kuitenkaan ole kovin selvä, minkä tähden luonnollisista ihmisoikeuksista voi herätä kysymyksiä. Teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan kantana on, että uudessa sopimuksessa on toisaalta tarpeeksi tilaa yhteisen politiikan toteuttamiselle. Toisaalta sopimuksella varmistetaan jäsenvaltioille toissijaisuusperiaatteen mukaisesti tarpeeksi toimivaltaa niiden oman kilpailupolitiikan ja strategioiden edistämiseen, esimerkiksi teollisuuden alalla.
Eurooppalainen tutkimusalue vahvistaa tieteellistä ja teknologista ohjelmaa. Sen ansiosta tieteellistä tietämystä ja teknologiaa on helpompi siirtää, ja tiedemiesten ja tutkijoiden yhteistyö onnistuu rajoituksetta maiden rajoista huolimatta. Avaruustutkimusohjelmien osalta olemme iloisia, että sopimuksessa tarjotaan alustaa Euroopan avaruuspolitiikalle ja nimenomaan yhteistyötä Euroopan avaruusjärjestön kanssa.
Sopimuksen tärkeä edistysaskel on yhteisestä energiapolitiikasta tehty sopimus, jossa painotetaan energian sisämarkkinoiden kehittämistä, varman saatavuuden takaamista, energiatehokkuutta ja energiansäästämistä, uudistuvien energialähteiden kehittämistä ja verkoston sisäisten yhteyksien parantamista. Yksittäisille jäsenvaltioille annetaan sopimuksessa mahdollisuus tehdä päätöksiä jatkossakin omista energiayhdistelmistä, mikä on myös etu. Lisäksi olen iloinen voidessani todeta, että sopimukseen sisältyy Euratom-pöytäkirja, jonka alkuperäinen oikeusvaikutus säilyy. Olen varma, että näin luodaan tarvittavat olosuhteet ydinvoiman järkevälle ja turvalliselle kehittämiselle.
Gérard Deprez
kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon valmistelija. - (FR) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta ilmaisee tukensa kollegoidemme Corbettin ja Méndez de Vigon laatimalle mietinnölle. Olemme erityisesti ilahtuneita siitä, että mietinnössä korostetaan - asia on itsestään selvä, mutta mainitsemisen arvoinen - että Lissabonin sopimus tuo eniten muutoksia vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aloille, sillä pilarijakoa ei enää jatketa ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa ja poliisiyhteistyö siirretään yhteisön menettelytavan alaisiksi.
Vaikka tämä onkin merkittävä edistysaskel, omalla alallamme se otetaan vastaan varauksella, jota on vaikea hyväksyä. Kollegoidemme pitäisi tietää, että kaikki toimenpiteet, jotka olisi hyväksytty kolmannen pilarin mukaisesti ennen sopimuksen voimaantuloa, pysyvät nyt Lissabonin sopimuksen takia komission valvonnan ja myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen alaisina viiden vuoden ajan esimerkiksi perusoikeuksia ja vapautta koskevilla herkillä aloilla.
Meidän on vaikea niellä tätä rajoittavaa säännöstä, arvoisa puhemies, ja vakuutammekin, että olemme päättäneet saattaa sen tehottomaksi kaikkien niiden toimien kohdalla, jotka hyväksytään ennen nykyisen parlamenttikauden loppua. Toivomme, että toimielinten väliset neuvottelut Euroopan parlamentin, komission ja neuvoston välillä aloitetaan mahdollisimman nopeasti, jotta tämän ongelman ratkaisusta päästään sopimukseen.
Joseph Daul
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisat neuvoston puheenjohtaja ja komission varapuheenjohtaja, hyvät naiset ja herrat, kuten kaikki muutkin, haluaisin ensin osoittaa kiitokseni ja onnitteluni kollegoillemme Íñigo Méndez de Vigolle ja Richard Corbettille Lissabonin sopimusta koskevasta mietinnöstä ja erityisesti heidän erinomaisesta työstään. Ystävänä voin kuitenkin sanoa heille, että tätähän heiltä pyydettiinkin.
Käymme keskusteluamme hetkenä, jona viisi jäsenvaltiota on jo ratifioinut sopimuksen ja Puola on ilmoittanut aloittaneensa ratifiointiprosessin. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien jäsenien puolesta ja PPE-DE-ryhmän keskuudessa haluaisin toistaa, kuinka tärkeä sopimus on eurooppalaisen dynamiikan uudelle kukoistukselle.
Kahden vuoden umpikujan ja toimielinepäilysten jälkeen Euroopan unioni on antanut itselleen välineet, joita se tarvitsee toimiakseen tehokkaasti. PPE-DE-ryhmän jäsenet uskovat, että sopimuksella EU:sta tulee demokraattisempi, näkyvämpi ja näin myös vaikutusvaltaisempi sekä omien rajojensa sisällä että maailmanlaajuisesti.
Lissabonin sopimus osoittaa paluuta politiikkaan Euroopassa. Esittelijät painottivat demokratian lisääntymistä, selkeyttä ja näkyvyyttä ja Euroopan unionin tehokkuuden vahvistamista Lissabonin sopimuksen tärkeimpinä etuina. Demokratia vahvistuu Euroopan parlamentin, ainoan yleisillä suorilla vaaleilla valitun toimielimen, vallan laajentamisella. Yhteispäätöksistä tulee sääntö. Komission puheenjohtaja on Euroopan parlamentin valitsema. Kansallisten parlamenttien asemaa parannetaan toissijaisuuskysymyksissä. Näistä asioista ryhmämme on innoissaan. Eurooppa ei ole enää poissa kansallisista keskusteluista. Kansalaisilla ei ole enää tekosyitä arvosteluun. Kansalaisilla on nyt aloiteoikeus. He voivat kerätä 27 jäsenvaltion kansalaisilta miljoona allekirjoitusta ja esittää komissiolle suoran pyynnön uudeksi ehdotukseksi.
Lisäksi kansalaisten oikeuksia suojellaan perusoikeuskirjalla, jolla on sopimukseen kirjattu sitova oikeusvaikutus. Olemme ylpeitä tästä edistyksestä. Kun neuvoston lainsäädäntökeskustelut avataan yleisölle, Euroopasta tulee avoimempi, ja kun Euroopan unionin toimivaltaa selkeytetään, sen toiminnasta tulee ymmärrettävämpää.
Määräenemmistöäänestysten laajentaminen neuvostossa pienentää vaaraa joutua umpikujaan toimielimissä ja mahdollistaa tarvittavien yhteisten politiikanalojen käyttöönoton. Lisäksi Eurooppa varmistaa asemansa poliittisena toimijana kansainvälisellä näyttämöllä. EU:n ääni kuuluu aloilla, joilla sillä on toimivaltaa. EU tekee tarpeelliset päätökset energiapolitiikan, ulkopolitiikan, oikeus- ja poliisiyhteistyön ja ympäristöpolitiikan aloilla.
Sopimuksessa esitellään oikeusperusta energian saatavuutta ja uusiutuvaa energiaa koskevalle eurooppalaiselle politiikalle. Ulkopolitiikassa EU:ta edustaa vihdoin unionin ulkosuhteiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja. Muuttuvassa maailmassa, monenlaisia haasteita kohdatessaan Euroopan unionilla on oltava keinot, joilla se pystyy vahvistamaan asemansa keskeisenä tekijänä kumppaneilleen koko maailmassa.
Havaitsin jo jokin aika sitten Lähi-idässä, että Euroopalta odotetaan enemmän. Kyse ei ole pelkästään siitä, että Euroopan pitäisi olla maksajana, vaan että sen olisi kannettava koko poliittinen painoarvonsa, mikä koskee myös Kosovon ja Balkanin alueen tapauksia. Poliisi- ja oikeusyhteistyön alalla on erittäin tärkeää, että EU ryhtyy määrätietoisiin, yhtenäistettyihin toimiin rikollisuuden ja terrorismiuhan maailmanlaajuistumisen vastustamisessa.
Lissabonin sopimuksella EU saa välineet, joilla voidaan ryhtyä kauaskantoisiin uudistuksiin näissä tavoitteissa. Jos Euroopan unioni on ymmärrettävä ja yhtenäisempi, se pystyy puolustamaan paikkaansa maailman johtavana ilmaston lämpenemisen vastustajana. Se lähettää myös selvän viestin kehittyville talouksille ja kannustaa niitä ottamaan käyttöön aidosti kestävän kehityksen strategian.
PPE-DE-ryhmän jäsenet uskovat, että mainittujen alojen olisi kuuluttava Euroopan politiikanaloihin. Tietenkin monet meistä - kuten esittelijä osoitti - paheksuvat sitä, että perustusoikeudellisesta lähestymistavasta oli hylättävä maininta Euroopan symboleista.
Tällä hetkellä suurin haaste on sopimuksen ratifiointi. PPE-DE-ryhmän jäsenten puolesta vetoan jäsenvaltioita seuraamaan Unkarin, Slovenian, Romanian, Maltan ja Ranskan esimerkkiä ja ratifioimaan Lissabonin sopimus ripeästi, jotta se voi tulla voimaan vuonna 2009.
Kiitän mielenkiinnostanne ja toivon, että sosiaalidemokraattisen ryhmän puheenjohtaja Martin Schulz seuraa tänään esimerkkiäni.
(Suosionosoituksia)
Martin Schulz
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, voin varmastikin säästää vaivojani puheenvuorossani ja jättää Corbettin ja Méndez de Vigon mietinnön yksityiskohdat käsittelemättä. Läsnä olevien valiokuntien esittelijät ja yhteisesittelijät ovat käsitelleet niitä jo tarpeeksi hyvin. Voinkin ottaa vapauden esittää puheenvuorossani peruskysymyksen, joka liittyy siihen, että tällaisen päivänä kuin tänään, kun Euroopan parlamentti on antamassa mielipidettään Euroopan yhtenäisyyden historian perustavanlaatuisesta saavutuksesta, voisimme hengähtää hetkeksi ja pohtia, miksi teemme tätä. Mikä tämän toiminnan varsinainen tavoite on? Mihin tarvitsemme tätä sopimusta?
Tämän maanosan ihmisten historiassa 100 vuotta on lyhyt aika. Jos mietitään vuotta 1908 sata vuotta sitten, Turkkia hallitsi sulttaani. Venäjällä hallitsivat tsaarit. Tämä kaupunki oli osa Vilhelm II:n hallitsemaa Saksaa. Ranskalla oli laaja siirtomaavalta, ja Yhdistyneellä kuningaskunnalla oma imperiuminsa. 50 vuotta sitten Adolf Hitlerin vallankaappauksesta, joka tapahtui 75 vuotta sitten, oli kulunut jo 25 vuotta. Tällä välin Josif Stalin oli tehnyt hirvittäviä rikoksiaan, Auschwitz oli jo menneisyyden tapaus, ja 50 vuotta sitten Nikita Hruštšovin johtama Neuvostoliitto ja Eisenhowerin hallitsema Yhdysvallat solmivat Jaltan sodanjälkeisen sopimuksen. 25 vuotta sitten Neuvostoliiton valta oli kulunut loppuun ja maailma lähtenyt ”Reaganomicsin” väärille raiteille - ainakin talouden osalta.
Emme pysty tänään edes kuvittelemaan, mitä seuraavien 25 vuoden aikana tapahtuu. Ainoastaan yksi on varmaa: sata vuotta sitten puolta maailmaa hallinneet valtiot - Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta - eivät voi varmistaa vaikutusvaltaansa nykyään tai 25:n, 50:n tai sadan vuoden päästä vain nostamalla näyttäviä lippuja salkoon. Sen sijaan meidän on pohdittava, kuinka pienemmässä maailmassa rajatummalla vaikutusvallalla - tekijöitähän on nykyään enemmän, esimerkiksi Kiina, Intia ja Latinalainen Amerikka - voimme taata tämän maailmankylän vastuuntuntoisina poliitikkoina, että kansamme, maamme ovat edelleen osa maailmanlaajuista demokratiaa, hyvinvointia ja sosiaalista vakautta.
Emme pysty tähän enää yksin. Pystymme siihen joka tapauksessa vain yhdessä, eurooppalaisina. Yhdysvallat pystyy ehkä pärjäämään omillaan tässä maailmanlaajuisessa kilpailussa. Ehkä myös Kiina ja ehkä Intia - joskin Kiina ja Intia ovat solmineet jo keskenään teknisluonteisia yhteistyösopimuksia. Kun puhumme tästä sopimuksestamme, haluaisin puhua myös siitä, miksi emme koskaan oikeastaan keskustele Kiinan ja Intian teollisuus- ja kehitysyhteistyöministereiden yhteistyösopimusta koskevista tapaamisista viime vuosina.
Nämä maat, jotka muodostavat kolmanneksen maailman väestöstä, solmivat yhteistyösopimuksen! Vaan mitä me eurooppalaiset teemme? Pysymme oikeilla raiteilla, joskaan emme tarpeeksi tasaisesti emmekä täysin, mutta pysymme kuitenkin oikeilla raiteilla, joilla yhteistyö on voimaa. Yksin matkaa jatkavat putoavat kyydistä ajan mittaan. Ei pidä purjehtia lippulaivan perässä vaan tasaisessa laivojen rivistössä, yhdessä saattueessa; jossa alukset saapuvat turvallisesti satamaan. Näin voimme voittaa, sillä olipa kyse suuresta tai pienestä valtiosta, olemme kaikki samassa rivissä tässä unionissa. Yhdistämme voimamme puitteissa, joissa voimme tehdä taloudellista, sosiaalista ja demokraattista yhteistyötä samanarvoisina maailman muiden alueiden kanssa ihmisoikeuksia puolustaen ja maailmanrauhaa turvaten. Tämä on sopimuksemme tarkoitus!
Tämän takia me, parlamentin sosiaalidemokraatit ja sosialistit, haluamme tukea sopimusta ja sopimuksen esittelijöidemme kantaa, koska olemme vakuuttuneita, että tämä on oikea tie. Ne, jotka julistivat 100 vuotta sitten, että maailma paranisi saksalaisten tavalla, tai että Pax Britannica hallitsisi maailmaa, tai että Communauté Françaisessa Ranskan ylivoima siirtyisi valtaan, tai että tuolloin Moskovassa vallinnut maallisen ja kirkollisen vallan yhdistelmä tarkoittaisi, että meidän olisi palvottava yhtä henkilöä keisarina ja jumalana; niille, jotka sanoivat maailmalle, että tärkeintä olisi kokoontua yhden lipun taakse eikä niinkään tavoitella rauhanhenkeä, jota me pidämme tärkeimpänä; niille, joiden mielestä kansallismielisyys ja kansallinen ensisijaisuus oli tärkein tavoite, niille voimme sanoa vain, että 100 vuotta historiaa osoittaa toista.
François Mitterrand oli oikeassa sanoessaan täällä parlamentissa, että kansallismielisyys tarkoittaa aina yhtä asiaa, sotaa. Euroopan historiassa olemme saaneet todisteita siitä, että äärimmäinen kansallismielisyys tarkoittaa aina sotaa. Tähän voimme vastata, että kansallismielisyys ei koskaan ole tulevaisuuden ratkaisu! Kansojen välinen yhteisvastuu on tulevaisuuden ratkaisu, ja siihen sopimuksessa pyritään.
(Suosionosoituksia)
Andrew Duff
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, maailma odottaa Euroopan unionilta suurempaa toimintakykyä kaikkialla maailmassa.
Unionissa on paljon ihmisiä, jotka toivoisivat näkevänsä, miten hallintojärjestelmäämme koskevat, loppumattomilta vaikuttavat erimielisyydet päättyvät. Vaikka olenkin viihtynyt hyvin HVK:ssa ja aiemmin valmistelukunnassa, luulen voivani puhua meidän kaikkien puolesta ja sanoa, että olemme samaa mieltä siitä, että meidän olisi päästävä sopuun näistä riitakysymyksistä erittäin pitkäksi aikaa. Odotan tosiaankin aikaa, jolloin voimme keskittyä parantamaan Brysselistä ja Strasbourgista ulosvirtaavan politiikan laatua. Tuo aika on käsillä, kun Lissabonin sopimus astuu voimaan, koska siinä poliittinen muutos yhdistyy onnistuneesti toivottuihin ja tarpeellisiin vallan, välineiden ja menettelytapojen uudistuksiin.
Täällä istuntosalissakin on varmasti niitä, jotka mieluummin hylkäisivät sopimuksen ja palaisivat takaisin Nizzan sopimuksen aikaan tai kenties jopa 1800-luvun ajattelumalleihin. Näin ajatteleviin kuuluu valitettavasti myös Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivinen puolue, joka ei onnistu esittämään yhteistä eurooppalaista ratkaisua yhteisiin ongelmiin, joita eurooppalaisina kohtaamme.
Tiedän, että Yhdistynyt kuningaskunta on oudosti eristyksissä, ja on totta, että jopa sen hallitus pelkää kansallismielisten ja muukalaisvihaisten kohtaamista ja on vaatinut itsepuolustukseksi poikkeuslausekkeita, joilla se voi jättäytyä pois Euroopan yhtenäisyyden tärkeimmiltä alueilta, jolloin Yhdistynyt kuningaskunta joutuu joskus syrjään. Liberaalidemokraatit ovat tästä pahoillaan ja odottavat aikaa, jolloin Yhdistynyt kuningaskunta löytää sopivan paikan tämän hienon sopimuksen lupaamasta vahvemmasta, yhdentyneemmästä, demokraattisesta ja tehokkaasta unionista.
(Suosionosoituksia)
Brian Crowley
UEN-ryhmän puolesta. - (GA) Arvoisa puhemies, Euroopan unionin johtajat allekirjoittivat Euroopan unionista tehdyn uudistussopimuksen viime joulukuussa. Sopimuksella varmistetaan, että Euroopan unioni toimii tulevina vuosina tehokkaammin.
Tehokkaampi unioni tarkoittaa vahvempaa taloutta Euroopalle ja Irlannille. Kenen tahansa 50-vuotiaan on muututtava voidakseen vastata uusiin haasteisiin. Irlantilaisilla on hyvät syyt äänestää sopimuksen puolesta.
(EN) Euroopan unioniin liittymisen taloudelliset ja rahoitukselliset edut ovat itsestään selviä kenelle tahansa jäsenvaltioissa. Yhtenäismarkkinat ovatkin olleet yksi tärkeimmistä kehitysaskeleista Euroopan unionin viimeisten 30 vuoden kehityksen aikana. On myös selvää, että mikä tahansa kuudella jäsenvaltiolla aloittanut järjestö tarvitsee sääntöjen muuttamista kehittyessään ja kasvaessaan.
Siksi uskonkin, että irlantilaiset äänestävät tulevassa, sopimusta koskevassa kansanäänestyksessä sopimuksen puolesta. He äänestävät sen puolesta, koska he ovat nähneet Irlantiin tulleet valtavat suorat ulkomaiset sijoitukset. He ovat nähneet infrastruktuurin valtavan kehityksen ja Irlannin-saaren kehityksen. He ovat nähneet valtavan määrän työtä, jota Irlannissa on tehty rauhanomaisesti ja joka on saattanut aiemmin jaetun yhteisön yhteen. Ne, jotka osoittavat sormella ja sanovat, että Eurooppa on väärässä ja paha, tai käskevät katsomaan, millaista toimintaa Euroopassa harjoitetaan, jättävät täysin huomiotta paikan päällä näkyvät muutokset: sosiaalisen, taloudellisen, kulttuurisen kehityksen. Itse asiassa monet, jotka puhuvat Euroopan toiminnasta maailmanlaajuisesti, unohtavat, että pelkästään vuonna 2006 Euroopan unioni ja sen 27 jäsenvaltiota osoittivat 46 miljardia euroa kehitysmaille, mikä on suurin kehitysapulahjoitus koko maailmassa.
Olenkin varma, että kun irlantilaisille selitetään nämä seikat kunnolla tulevina kuukausina, voidaan taata, että he ratifioivat sopimuksen.
Johannes Voggenhuber
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, tarvittiin kahdeksan vuotta, kaksi valmistelukuntaa, kolme hallitustenvälistä konferenssia ja kaksi sopimusehdotusta, jotta päästiin tulokseen, jota olemme tänään arvioimassa. Haluaisinkin nyt pitkähkön ajan jälkeen lausua henkilökohtaisen kiitokseni mahdollisuudesta edustaa parlamenttia molemmissa valmistelukunnissa ja olla läsnä Euroopan parlamentin esittelijänä sekä EU:n perusoikeuskirjaa että perustuslakia varten yhdessä Andrew Duffin kanssa. Tämä oli poliittisen elämäni suurin kunnianosoitus, kiitokset siitä.
Lissabonin sopimuksen sisältöä ja saavutuksia voidaan tarkastella yksityiskohdittain, joita kyllä riittääkin! Perustana on historian ensimmäinen ylikansallinen sopimus. Ajanmukaisimmasta ja laajimmasta perusoikeuksien kokoelmasta on tulossa eurooppalaista lakia. Sosiaalisten tavoitteiden ja oikeuksien ankkuroinnilla näytetään tietä seuraavalle tehtävälle: Euroopan sosiaalisen unionin luomiselle ja rakentamiselle. Omalla oikeushenkilöydellään unioni muuttuu löyhää yhteistyötä tekevien valtioiden foorumista historiallisesti merkittäväksi, itsenäiseksi tekijäksi. Jos haluamme onnistua sopimuksen elvyttämisessä, poliittisen yhtenäisyyden on lakattava olemasta eliitin ja valtionkanslereiden hanke ja muututtava res publicaksi, yleiseksi asiaksi.
En ole kuitenkaan nyt varma, ymmärrämmekö, että teemme tämän arvion erittäin vaikeissa ja erityisissä olosuhteissa Euroopan historiassa. Der Spiegel -lehden viimeisimmästä numerosta luin Henry Kissingerin, Yhdysvaltain entisen ulkoministerin, lausunnon, joka päättyi seuraavasti: ”Eurooppalaiset eivät halua ymmärtää.” Vaikka ymmärränkin hyvin Martin Schulzin vaistomaisen päänpudistuksen, haluaisin tässä tapauksessa lainata ulkopuolista ääntä. Henry Kissinger kuvailee kansallisvaltioiden Euroopan katoamista aikamme suurimmaksi haasteeksi. Hän kirjoittaa, että ongelmana on nyt, että kansallisvaltiot eivät ole antaneet Euroopan unionille vain osaa itsemääräämisoikeudestaan, vaan myös osan omista tulevaisuudensuunnitelmistaan. Valtioiden tulevaisuus on nyt sidottu Euroopan unioniin, eikä EU ole vielä saavuttanut kansallisvaltioihin verrattavaa näkemystä ja luotettavuutta. Tämän takia Euroopan menneisyyden ja tulevaisuuden välillä on tyhjiö.
Tämä Kissingerin antama kuvaus on paras, joka meillä on tällä hetkellä sopimuksesta. Kuvauksessa esitetään erittäin selvästi se, mitä hallitukset ovat tehneet perustuslakiluonnokselle. Olemme itse lisänneet reunahuomautuksia ja muutoksia, joilla suojaamme saavutettuja etuja, ja sitten tuemme tekstiä nenää nyrpistäen, mikä merkitsee häviötä eurooppalaiselle hengelle ja vallalle, identiteetin luomiselle, luotettavuuden saavuttamiselle ja kansalaisten puolelleen saamiselle. Eurooppa tarkoittaa voimaa luoda uusia alkuja, laatia uusia järjestyksiä, löytää uusia ratkaisuja, aloittaa joka päivä alusta uudelleen ja uudelleen. Euroopan voimat olivat vähissä - puhun tässä melko suoraan - kansallisten hallitusten ja valtionkanslioiden taantumuksellisen asenteen, Euroopan perustuslain kielen ja perustuslakiin liittyvien uudistusten takia. Tämän tiedostamisen ei kuitenkaan pidä harhauttaa meitä näkemästä tämän sopimuksen aitoja saavutuksia. Kansalaisista ei ole onnistuttu tekemään Euroopan unionin hallitsijoita, joten tämän parlamentin ensimmäinen tehtävä tulevaisuudessa on toimia perustuslain hengen mukaisesti, muuttaa unioni kansalaisten liitoksi valtioiden liiton sijaan ja löytää voimat tehdä Euroopan yhdentymisestä res publica ja osoittaa Euroopan vahvuus luomalla uusia identiteettejä kansalaisten kanssa.
(Suosionosoituksia)
Mary Lou McDonald
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Lissabonin sopimus on demokraattisen valvonnan alainen vain Irlannissa. Muissa valtioissa selvästikin pelätään kansanäänestyksiä, ja ihmettelen miksi. Mistä tämä pelko johtuu, vaikka puhumme niin paljon demokratiasta? Kuka täällä pelkää kansan ääntä?
Puhumme täällä täysistuntosalissa rauhan kieltä, ja kuitenkin Lissabonin myötä olemme sitoutuneet kasvattamaan unionin sotilasmenoja entisestään ja jatkamaan aseteollisuuden tukemista Euroopassa. Haluammeko välttämättä matkia Yhdysvaltoja? Uskommeko todella, että Yhdysvaltojen eurooppalainen vastine edistää rauhallista maailmaa? Minä en usko.
Uskomme edelleen myyttiin siitä, että EU arvostaa julkisia palveluja ja työntekijöiden oikeuksia, vaikka kaikki näkyvät todisteet kertovat vastakkaista. Kysykääpä Vaxholmin asukkailta tai Irish Ferries -varustamon työntekijöiltä EU:n sitoutumisesta työntekijöiden oikeuksien puolustamiseen.
Miksi onnittelemme itseämme siitä, että annamme merkittävää apua kehitysmaihin, ja samalla suunnittelemme kumppanuussopimuksia, jotka pakottavat köyhät maat avaamaan markkinansa Euroopan taloustavoitteille?
Miten kukaan meistä demokratiaan, rauhaan tai julkisiin palveluihin uskovista täällä tänään voi tukea Lissabonin sopimusta? Tässä sopimuksessa ei ole kyse uudistuksesta tai tehokkuudesta. Sopimus on avoin valtakirja tulevalle demokratian rapistumiselle, ja pelkästään sen itseään korjaavat lausekkeet todistavat tästä. Se on lisääntyvän yksityistämisen peruskirja. Sillä ei edistetä ympäristöä, ei tuoda mitään uutta työntekijöiden oikeuksien suojeluun, ja sillä annetaan vahvoille EU:n toimielimille vapaat kädet unionin sotilaallistamiselle. Tukisivatko Euroopan ihmiset tällaista sopimusta? Luulisin, että eivät, ja ehkäpä heidän mielipidettään ei siksi kysytäkään.
Irlantilaisena naisena ja ylpeänä eurooppalaisena haluan, että maallani on vapaus päättää asioista kansamme edun mukaisesti. Haluan, että kaikilla jäsenvaltioilla, suurilla ja pienillä, on myös tämä oikeus. Yhdessä ja demokraattisesti voimme saada aikaan myönteisen muutoksen, joka on edullinen omille kansalaisillemme ja maailmankylän kansalaisille. Meidän on uudistettava Euroopan unionia, jotta voimme saavuttaa nämä asiat ja jotta voimme luoda Euroopan, jota kansalaisemme haluavat ja jonka he ansaitsevat. Lissabonin sopimus on huono kauppa Irlannille, Euroopalle ja koko maailmalle.
Nigel Farage
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti työskentelee täällä tällä hetkellä sellaisen keskustelun ja sitä seuraavan äänestyksen parissa, joka ei ole mitään muuta kuin valtava petos. Täällä kerrotaan sarja valheita, koska Euroopan ihmisille ei haluta järjestää heille luvattuja kansanäänestyksiä. Tässä näkyy, miten poliittisen luokan tahto hallitsee kansalaisten yläpuolella.
Tiedämme kaikki totuuden: Lissabonin sopimus on yhtä kuin EU:n perustuslaki. Toimivaltoja ja veto-oikeuksia on täsmälleen sama määrä. Sopimus on käytännössä identtinen perustuslain kanssa joka suhteessa, ja se on perustuslaillinen sopimus, koska siinä Euroopan unionille annetaan täysi oikeushenkilöys ja - mikä vielä pahempaa - mahdollisuus korjata tätä sopimusta tulevaisuudessa ilman hallitustenvälistä konferenssia. Sopimuksessa EU:lle annetaan mahdollisuus säätää lakeja kirjaimellisesti elämämme jokaisesta asiasta.
Minulle tosin sanottiin, että huolet ovat turhia, koska sopimuksesta poistettiin lippu ja hymni. No, nostetaanpa niistä toinen salkoon! Edessämme on upea, suuri lippu. Se on hölynpölyä. Se on kaikki osa valhetta. Totuus on, että olette liian jänishousuja järjestämään kansanäänestystä. Ette halua kuulla kansan ääntä ja turvaudutte nyt totalitaarisiin keinoihin, jotta sopimus saadaan läpi.
Kuulimme Daniel Cohn-Benditin sanovan, että sopimuksen vastustaminen on mielisairasta. Kuulimme Martin Schulzin sanovan, että ne meistä, jotka vastustivat hanketta aivan halpamaisesti, käyttäytyivät kuin natsit 1930-luvulla. Luulisin, että tavallinen kunnon kansalainen Euroopasta saa itse selville, ketkä kuuluvat ääriryhmään.
Toivon Irlannin kansalle ja demokratiaan uskoville paljon menestystä seuraavien kuukausien aikana. Toivon, että he vastaavat raikuvasti ”ei”, ja toivon, että Euroopan ihmisten ääntä kuunnellaan sen sijaan, että kuunneltaisiin vain teidän, poliittisen luokan, ääntä. Voitte olla tyytyväisiä tänään, mutta teitä halveksitaan entistä enemmän.
Jim Allister
(EN) Arvoisa puhemies, en hyväksy tätä mietintöä enkä hyväksy sopimusta, jota mietinnössä tuetaan. Ennen Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestyksiä kuulimme tässä parlamentissa paljon tyhjiä sanoja kansan tahdosta. Miksi? Siksi, että EU:n poliittinen eliitti kaikessa ylimielisyydessään uskoi, että heidän propagandansa perustuslaista olisi onnistunut huijaamaan ihmisiä. Kun ihmiset tajusivat asioiden oikean laidan, poliittinen eliitti lähti yhtäkkiä karkuun häntä koipien välissä ja on tuolla matkalla edelleen kauhistuneena siitä, että äänestäjät saattaisivat hylätä sopimuksen uudelleen.
Tämän takia viimeisten kolmen vuoden keskipisteenä on ollut hallitustenvälisen salaliiton hautominen, jotta perustuslaki voitaisiin tyrkyttää eurooppalaisille uskaltamatta kysyä edes heidän mielipidettään. Voi mitä ylimielisyyttä ja tyranniaa! Tämä sopii tietysti, koska perustuslailla halutaan lähinnä siirtää kansallista valtaa entistä enemmän Brysselin itsevaltiaille, jotka ovat tosiaankin liian pelkurimaisia järjestämään kansanäänestystä.
József Szájer
(HU) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin ensinnäkin huomauttaa, että kenenkään ei sovi julistaa itseään täällä parlamentissa kaikkien ihmisten edustajaksi ja puhua kaikista muista esittäessään kuitenkin vain poliittisen eliitin kantaa. Tällaista asennetta ei voi hyväksyä.
Monet tässä täysistuntosalissa ja monet edustamamme kansalaiset Euroopassa pitävät vahvempaa Eurooppaa tarpeellisena. Viime aikoina uudet jäsenvaltiot ovat myös huomanneet, että Euroopan ongelmana ei ole se, että Eurooppa rajaisi itsemääräämisoikeuttamme tai veisi mahdollisuuksiamme, vaan se, että se ei ole tarpeeksi kykeneväinen yhteisiin toimiin. Uudella Lissabonin sopimuksella parannetaan juuri tätä.
Monet eivät tietenkään ole täysin tyytyväisiä Lissabonin sopimuksen sisältöön. Samalla voimme sanoa ajan olevan kypsä - kun Lissabonin sopimus on ratifioitu - aikakaudelle, jolloin voimme käynnistää uuden Euroopan, Lissabonin sopimuksella luodun uuden rakenteen. Tarvitsemme toisin sanoen vahvempaa Eurooppaa ja rauhallista yhteensovittamisen kautta tulevina vuosina.
Olen erityisen tyytyväinen siihen, että asiakirjassa nimenomaisesti kielletään vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden syrjiminen. Puhumme Euroopan unionissa paljon arvoista ja monimuotoisuudesta, mutta yleiseurooppalainen vähemmistöjen suoja on ollut toistaiseksi heikolla pohjalla. Tällä mahdollisuudella ja siihen johtavalla reitillä Euroopalle avautuu uusia teitä, joilla se voi muuttaa näihin aiheisiin yleensä liittyvät puheensa teoiksi. Loppujen lopuksi emme voi puhua arvoista ja yhteisistä periaatteista, jos jätämme Euroopan perustan, vähemmistöt ja yksittäiset etniset yhteisöt, prosessin ulkopuolelle.
Olen sopimuksen puolella ja onnittelen esittelijöitä.
Hannes Swoboda
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, täällä on puhuttu jo paljon siitä, mitä ihmiset Euroopassa haluavat. Liityn edellisen puhujan sanoihin ja kysyn, miksi haluatte vahvemman Euroopan unionin. Toiset pitävät globalisaatiota tärkeänä mahdollisuutena, johon he haluavat myös Euroopan tarttuvan. Moni - todennäköisesti enemmistö - pitää globalisaatiota vaarana. Sitä pelätään, ja sen haitoista halutaan eroon Euroopan avulla.
Tässä sopiikin kysyä, mitä uudistussopimuksella - tällä sopimuksella, josta esittelijät ovat laatineet erittäin hyvän mietinnön - saadaan? Vastaus on selvä: uudistussopimuksella Euroopan unioni vahvistuu luopumatta demokratiasta. Asiahan on päinvastoin: demokratiaa on liikaakin Euroopan parlamentille ja kansallisille parlamenteille, ja Euroopan unioni voi vieläpä toimia sopimuksen antamin edellytyksin. Tämä on ratkaisevan tärkeää. Kantani onkin, että monia kansalaisten toiveita on otettu huomioon.
Mitä meidän sitten olisi tehtävä yhteisellä toimintakyvyllämme, joka henkilöityy erityisesti korkeassa edustajassa, jolla on paremmat toimivaltuudet kuin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alan komission varapuheenjohtajalla? Yhdessä esimerkiksi uudistussopimuksen Euroopan unionille tuomien energiakysymysten ja lisäenergiamahdollisuuksien kanssa voisimme lopulta noudattaa laillisesti pätevää energiaan liittyvää ulkopolitiikkaa, jolla pääsisimme parempaan aloitusasemaan suhteessa Venäjään ja muihin merkittäviin energiavaltoihin. Voimme edustaa työntekijöidemme ja taloutemme etuja paremmin ulkomaankaupan toimivallalla kansainvälisissä kauppasuhteissa. Ympäristötoimivallallamme voimme varmistaa, että päästökauppamme ja muut ympäristötavoitteemme eivät tarkoita taloutemme ja työntekijöidemme tuhoamista, vaan parempaa ymmärrystä ympäristöstä maailmanlaajuisesti.
Tuen esittelijöiden työtä täysin. Uudistussopimuksen tärkein ansio on, että sillä varmistetaan Euroopan unionin parempi toimintakyky ja demokratia samanaikaisesti.
Bronisław Geremek
(PL) Arvoisa puhemies, kun Euroopan unionin valtiot hyväksyvät Lissabonin sopimuksen, tapaus on merkittävä Euroopan ja Euroopan unionin historiassa. Tänään meille esitelty mietintö antaa parlamentille mahdollisuuden osoittaa selkeästi, kuinka tärkeää Lissabonin sopimuksen hyväksyminen on.
Toivon, että sopimus ratifioidaan, aivan kuten se allekirjoitettiinkin. Olen tyytyväinen, että oma maani, Puola, ilmoittaa Lissabonin sopimuksen nopeasta ratifioinnista. Haluaisin myös nähdä ratifioidun sopimuksen ja perusoikeuskirjan välillä sisäistä yhtäläisyyttä. Perusoikeuskirjassa määritellään Euroopan unionin arvomaailma, ideologinen kulmakivi. Olisikin aivan käsittämätöntä - sanoisin jopa poliittista skitsofreniaa - erottaa toisistaan nämä kaksi, Lissabonin sopimus ja perusoikeuskirja. Ne ovat vahvasti yhteydessä toisiinsa.
Olen vakuuttunut, että Lissabonin sopimuksen ansiosta unionillamme on mahdollisuus yhdistyä yhdeksi joukkueeksi. Sopimuksella luodaan mekanismeja. Tällä sopimuksella ei aseteta jäykkää ja yksiselitteisesti määritettyä laillista kehystä. Siinä määritetään mekanismeja, joilla Euroopan unioni voi vakiinnuttaa yhdentymisensä. Sopimuksella luodaan tulevaisuus, jossa Euroopan unionilla on poliittinen ulottuvuus. Sillä luodaan tulevaisuus, jossa Euroopan unioni pystyy rakentamaan yhteisvastuullista politiikkaa. Sillä luodaan tilanne, jossa monet Euroopan unionin toimielimet voivat työskennellä yhdessä. Ja kenties tärkeimpänä kaikista, sillä luodaan tila kansalaisille ja heidän arkihuolilleen, heidän halulleen osallistua eurooppalaiseen toimintaan.
Mielestäni sopimuksella kehitetään eurooppalaista henkeä, jonka ansiosta sopimusta voidaan myös tulkita. Sopimuksen monimerkityksellisyydestä muodostuu varsinkin parlamentille, mutta myös muille toimielimille, kenttä, jossa ne voivat ottaa käsittelyyn asioita, joita haluamme kehittää. Euroopan unionin presidentinhän, tai parlamentin puheenjohtajan, ulkoasiainministerin, korkean edustajan, asema riippuu täysin ihmisistä ja yhteistyöstä. Arvoisa puhemies, uskallankin sanoa toivovani, että tulevaisuudessa nämä neljä Euroopan unionin päätehtävää saavat alkunsa vaaleista. Mielestäni Lissabonin sopimuksella annetaan nytkin mahdollisuus yhdistää komission puheenjohtajan ja unionin presidentin asemat. Tämä vahvistaisi Euroopan unionia.
Bogdan Pęk
(PL) Arvoisa puhemies, Euroopan yhdentyminen ei sellaisenaan ole pahasta, vaan oikeastaan päinvastoin. Jos se hoidettaisiin rehellisesti yhteisvastuun ja demokratian aidon laajentumisen periaatteita noudattaen, se voitaisiin hyväksyä yleisesti. Kuitenkin tästä rakennuksesta ja Euroopan unionista nykyään huokuva henki on yleistä tekopyhyyttä. Ei ole epäilystäkään siitä, että tämän näennäiseurooppalaisen valtion perustaminen sopimuksessa annetuille periaatteille rajoittaa merkittävästi aitoa demokratiaa, josta tulee tällöin vain nimellistä.
Parlamentissa itsessäänkin parlamentin jäsenet rajoittavat ilmaisunvapauden ja poliittisen tahdon ilmentämisen demokratiaa. Eurooppalaiset toimielimet ja virkakoneisto omivat tärkeimmät vallan alat, eikä suurimmalla valtiolla ole mahdollisuutta tehdä Euroopan rajojen muuttamista vaativaa, selkeän fasistista puoluetta laittomaksi.
Puhutte yhteisestä energiapolitiikasta. Miksi tässä parlamentissa ei olla yleisesti tyrmistyneitä putkesta, jota Saksa ja Venäjä suunnittelevat kulkemaan Itämerelle Puolan, Liettuan ja Viron ohi, jolloin Venäjä saisi mahdollisuuden keskeyttää energiantoimituksen näihin valtioihin? Tämän takia meillä ei ole luottamusta hyviin tarkoitusperiinne. Luottamus on tulevaisuuden perusta, sillä kehitys voi perustua vain totuudelle.
Ian Hudghton
(EN) Arvoisa puhemies, olen täysin samaa mieltä siitä, että 27 jäsenvaltion Euroopan unionissa on tarpeellista päivittää työskentelysääntöjä ja järjestelyjä, jotka toimivat 15 jäsenvaltion unionissa tai pienemmässä unionissa. Olen samaa mieltä myös siitä, että suuri osa Lissabonin sopimuksen sisällöstä, esimerkiksi parlamentin toimivallan lisääminen ja neuvoston päätöksenteon selventäminen, on myönteistä ja järkevää. Kuitenkin tarkastellessani yksityiskohtia skotlantilaisena edustajana olen erittäin huolestunut joistakin puutteista, jotka komission jäsen Wallström myönsi.
Ensinnäkin kansallisille parlamenteille on annettu uutta valtaa puuttua asioihin, mutta tämä ei tietenkään koske Skotlannin kansallista, hajautetun hallinnon parlamenttia tai muita valtiottomia kansoja.
Toiseksi sopimusprosessissa ei onnistuttu vastaamaan kysymykseen Euroopan parlamentin yhdestä ainoasta toimipaikasta, minkä takia vaellamme sietämättömästi Brysselin ja Strasbourgin välillä.
Kolmanneksi en tue yhteisen kalastuspolitiikan liittämistä sopimukseen yhtenä siinä luetelluista unionin neljästä yksinomaisesta toimivallasta. Pelkään, että kalatalouden hallinta ja sen perinpohjainen uudistaminen voisivat hankaloitua, jos säilytämme yhteisen kalastuspolitiikan, josta on tullut ylikeskitetty, epäonnistunut yritys. Tämä on erityisen omituista hetkellä, jolloin neuvosto viime joulukuussa otti alustavan askeleen kohti hajauttamista, kun se tunnusti Skotlannin käyttöönottamat vapaaehtoiset toimenpiteet ja antoi sille mahdollisuuden alueelliseen valvontaan tänä vuonna.
Puolueeni kannatti kansanäänestystä perustuslaista. Tämän sopimuksen oikeudellinen asema on ehkä toinen, mutta sisältö sama. Tämän takia Skotlannin kansallispuolue pysyy kannassaan ja tukee kansanäänestystä tästäkin sopimuksesta. Emme pelkää Eurooppaa koskevaa julkista keskustelua. Näkemyksellemme on päinvastoin keskeistä, että Skotlannin ja EU:n välille luodaan uusi suhde. Haluan Skotlannin liittyvän Euroopan kansojen perheeseen ja toimivan päätöksenteossa rakentavasti jäsenvaltiona sivustatarkkailijan osan sijaan.
Sylvia-Yvonne Kaufmann
(DE) Arvoisa puhemies, minä olen Euroopan puolella, ja siksi vasemmiston jäsenenä tuen Lissabonin sopimusta. En kuitenkaan ole samaa mieltä voimistuneesta sotilaskysymysten painottamisesta. Haluaisin muistuttaa parlamenttia nyt, että sopimuksella saavutetusta Euroopan syvemmästä yhdentymisestä keskusteltiin kiivaasti euroskeptisten ja erityisesti kansallismielisten tahojen kanssa. Saavutuksia on nyt puolustettava, ja toivon, että Euroopan unionin kokonaisvaltainen uudistus voi astua voimaan.
Lissabonin sopimuksessa säilytetään useita entisen perustuslain parannuksia. Erityisesti siinä ohjataan Euroopan unionia demokraattisemmaksi ja lähemmäksi sen kansalaisia. Unioni voi suuntautua myös enemmän sosiaalikysymyksiin. Mielestäni Maastrichtin sopimuksen uusliberaalit siteet on vihdoin katkaistu juurruttamalla sopimukseen esimerkiksi täyden työllisyyden tavoite, mikä on tehty kestävällä sosiaalisen markkinatalouden perusperiaatteella, horisontaalisella sosiaalilausekkeella, jonka mukaan kaikki säädökset on jatkossa tarkistettava sosiaalisten tavoitteiden huomioinnin varmistamiseksi, ja uudella, yleishyödyllisiä palveluita koskevalla pöytäkirjalla.
Lissabonin sopimuksessa tarjotaan mahdollisuutta laajentaa talous- ja rahaliittoa sosiaalisella liitolla. Tämän takia uusliberaali ajanhenki Euroopassa on ajettava kauemmas pois. Sen kannattajat eivät pysty muuttamaan EU:ta vapaakauppa-alueeksi ilman sosiaalista vastuuvelvollisuutta. Kiire verojen vähentämiseen ja palkkojen polkemiseen, sekä näiden suorat sosiaaliset seuraukset, on saatava päätökseen, ja kaikissa jäsenvaltioissa on otettava käyttöön vähimmäispalkka.
Jens-Peter Bonde
(EN) Arvoisa puhemies, lupaan edelleen tarjota pullollisen erittäin hyvää viiniä sille, joka antaa minulle yhdenkin esimerkin laista, joka voidaan hyväksyä perustuslailla, mutta ei Lissabonin sopimuksella. Mielestäni oikeudelliset velvoitteet ovat täsmälleen samat. Ainoana erona on esitystapa. Sarkozyn esittelemä minisopimus onkin nyt noin 3 000 sivua pitkä hylätyn perustuslain 560 sivun sijaan.
Enemmistöllä on oikeus tukea sopimusta, mutta teillä ei ole oikeutta kieltäytyä Lissabonin sopimuksen tavallisesta parlamentaarisesta valvonnasta. Olen esittänyt yli 700 vakavaa kysymystä eri artiklojen tulkinnasta. Ette tiedä vastauksia. Ette osaa selittää, miksi tanskankielisestä käännöksestä on unohdettu uusi ”lisäkansalaisuus” tai miksi kansallisilta hallituksilta on poistettu oikeus esittää omia komission jäseniä.
Useimmat teistä eivät ole lukeneet eivätkä pysty lukemaan sopimusta, koska ette ole vielä saaneet hallitustenvälisessä konferenssissa käytyjen neuvotteluiden koko sisältöä konsolidoituna versiona. Hyväksytte salailun avoimuuden sijaan. Hyväksytte parlamentaarisen demokratian vähentämisen sen sijaan, että vaatisitte tälle parlamentille oikeutta edustaa sen äänestäjiä, tutkia asiaa perin pohjin äänestäjiemme puolesta ja kyseenalaistaa täytäntöönpano edustamiemme puolen miljoonan kansalaisen puolesta.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, jälleen kerran meille kerrotaan, että Euroopasta tulee toimiva Lissabonin sopimuksen ansiosta. Meille kerrotaan, että sopimuksen ansiosta voimme toimia tarmokkaasti. Suhtaudun tähän sopimukseen erittäin kriittisesti ja voin vain toivoa lastemme ja lastenlastemme puolesta, että sen lupaukset pitävät. Sillä jos niin ei tapahdu, jos sopimus vie meidät umpikujaan, silloin Jumala meitä auttakoon.
Yksi asia on varma: tällä sopimuksella, jota EU:n järjestelmä puskee läpi hinnalla millä hyvänsä, on huono onni siitä yksinkertaisesta syystä, että siinä halveksitaan kaikkea, mitä demokraattisissa politiikoissa voidaan halveksia. Kansalliset parlamentit jätetään tietenkin huomiotta. Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestystulokset käännettiin tietenkin taas hiljaa päälaelleen. Jos Irlanti äänestää sopimusta vastaan, löydetään todennäköisesti keinot jättää äänestystulos huomiotta. Vastustan tätä sopimusta, koska puolustan Eurooppaa!
Timothy Kirkhope
(EN) Arvoisa puhemies, tässä Lissabonin sopimusta tukevassa mietinnössä osoitetaan selvästi, että kyse on huomattavasta parannuksesta nykyisiin sopimuksiin. Siinä perustellaan, että kaikkien jäsenvaltioiden olisi suotavaa ratifioida Lissabonin sopimus kuluvan vuoden loppuun mennessä, ja väitetään, että sopimuksella saadaan vankka kehys unionin kehittämiselle eteenpäin tulevaisuudessa.
Brittikonservatiivina minun on sanottava, että en voi valitettavasti olla kaikesta tästä samaa mieltä, mutta esitän tämän kantani kuitenkin ystävällisesti enkä äärimmäisellä tai nihilistisellä asenteella, kuten muut tuntuvat tekevän. Olen alusta alkaen tehnyt selväksi, että tämä sopimus tai perustuslaki ei ole paras tapa edistää Eurooppaa tällä hetkellä. Konservatiivit tukevat itsenäisten, tiivistä yhteistyötä tekevien valtioiden Eurooppaa, joka vastaa globalisaation, maailmanlaajuisen köyhyyden ja ilmaston lämpenemisen haasteisiin, minkä toiset ovatkin jo todenneet. Nämä ovat ensisijaisia tavoitteita, ja niissä on tehtävä yhteistyötä. Tosiaankin kollegani, Yhdistyneen kuningaskunnan varjoulkoministeri William Hague, sanoi keskustelussa Lontoossa, että konservatiivit ovat vahvimpia puolestapuhujia Euroopan unionille, jossa kansat työskentelevät yhdessä vahvistaakseen talouksiamme, antavat kuluttajillemme mahdollisuuksia ja muuttavat yhteiset arvomme tehokkaaksi toiminnaksi tärkeissä kysymyksissä, joita maailmamme nykyään kohtaa.
En usko, että edessämme oleva sopimus auttaisi meitä erityisesti tällaisissa suurissa haasteissa. Kaunopuheisten esittelijöidemme, jotka lainaavat Shakespearea kiireisessä asianajossaan, pitäisi mielestäni muistaa Kuningas Juhanan näytös V ja kohtaus II, jossa anoja sanoo, että hänet on päästettävä puhumaan maailman reilun pelin sääntöjen mukaan. Ehkäpä Yhdistyneessä kuningaskunnassa pääministerin olisi huomattava tämä ja annettava kansalaisilleen mahdollisuus sanoa sanottavansa tästä epäilemättä tärkeästä asiasta.
Magda Kósáné Kovács
(HU) Kiitos, arvoisa puhemies. Richard Corbettin ja Íñigo Méndez de Vigon mietintö on erinomainen analyysi, ja siitä tulee pitkällä aikavälillä lähteenä käytettävä asiakirja. Se on tunnustuksen ja kiitosten arvoinen.
Unkari oli ensimmäinen maa, joka ratifioi uudistussopimuksen. On merkittävää, että Unkarin erittäin pirstaleisella ja usein ristiriitaisella poliittisella kentällä suuri enemmistö äänesti ratifioinnin puolesta. Uudistussopimusta pidettiin yksimielisesti tarpeellisena, koska haluttiin päästä eroon siitä kuilusta, joka vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden väliin oli kehittynyt liittymisen jälkeen. Samoin oltiin yksimielisiä siitä, että Euroopan unionin yhtenäisyyttä on vahvistettava ja unionin toimielinten ja toimien tehokkuutta parannettava.
Meille Lissabon ei ole kuitenkaan pelkkä sopimus, jolla vastataan laajentumisen esiinnostamiin kysymyksiin. Meille säännökset, joilla vahvistetaan demokratiaa tässä monimutkaisessa etuverkostossa, ovat erittäin tärkeitä. Tärkeitä ovat myös ne säännökset, joilla laajennetaan parlamentin lainsäädäntö- ja tutkintavaltaa tai muutetaan neuvoston päätöksentekomenettelyjä. Olemme varmoja, että pienemmät, kokemattomammat, köyhemmät ja historiallisista syistä vähäosaiset maat hyötyvät tästä.
Yksinkertaisen päätöksentekorakenteen ansiosta voimme olettaa, että edut tulevat selvästi ilmi ja että poliittisista neuvotteluprosesseista tulee avoimempia. Tulevaisuutemme perustuu yhteistyöhön, ja Euroopan kansalaisten on havaittava yhteistyön tulokset ja edut. Myös syystä tai toisesta, esimerkiksi historian tai sotien takia, vähemmistöön joutuneiden on havaittava nämä tulokset ja edut. Lissabonin sopimus antaa heille uuden mahdollisuuden ja välineen taistella kansallismielisyyden uhkaa vastaan.
Lissabonin sopimuksesta muodostuu symbolinen kaari Lissabonin strategiaan, sillä perusoikeuskirjassa käsitellään sosiaalisia oikeuksia muiden perusihmisoikeuksien ohella. Olemme varmoja, että tämä tuo myös Euroopan unionin kansalaisia lähemmäs toisiaan. Kiitos, arvoisa puhemies.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Arvoisa puhemies, lisääntyvä yhteistyö Euroopan tasolla on tärkeää. Toivottavasti saadaan uudet sopimukset niin, että keskustelu voi siirtyä sisältökysymyksiin.
Kolme asiaa. Ensinnäkin Euroopan parlamentin lainsäädäntövalta kasvaa huomattavasti, jos uusi sopimus tulee voimaan. Tulee 40 uutta politiikan toimialaa; tämä tarkoittaa, että meidän parlamentin jäsenten työmäärä kasvaa huomattavasti. Tämä edellyttää sitä, että parlamentin työ organisoidaan uudelleen, niin että me pystymme toimimaan tehokkaasti, demokraattisesti ja avoimesti. Parlamentti ei tulevaisuudessa ole enää keskustelukerho, vaan erittäin tärkeä lainsäädäntöelin, joka vaikuttaa eurooppalaisten elämään. Se vaatii vastuullista parlamenttia, se vaatii sitä, että parlamentin jäsenet ovat valmiita monipuolisesti perehtymään asioihin eikä esimerkiksi kuuntelemaan vain yhtä tai kahta lobbaria.
Sitten toinen asia, ulkopolitiikka. Nyt olisi korkea aika miettiä uuden presidentin, korkean edustajan ja komission puheenjohtajan toimivalta-asioita ulkopoliittisissa kysymyksissä. Muuten tulee hankaluuksia, muuten ulkopuolella ei tiedetä, kehen otetaan yhteyttä. Me kaikki tiedämme, että kulissien takana käydään kovaa keskustelua näistä valtasuhteista, mutta tämä keskustelu voisi olla avointa. Ja tämä keskustelu eri toimijoiden toimivaltuuksista on mielestäni paljon tärkeämpää kuin henkilökeskustelu. Sekin on toki tärkeää.
Sitten toiseksi vielä ulkopolitiikasta, sehän pysyy hallitusten välisenä, mutta toivomuksena on, että EU pystyisi puhumaan yhdellä äänellä ja yhtenäisesti. Ja tämä vaatii kyllä todellista asennemuutosta jäsenvaltioilta. EU:n ilmastovaliokunta vieraili juuri Intiassa, ja saimme kuulla, että siellä EU:ta ei juuri tunneta eikä sillä ole intialaisille juuri merkitystäkään. Merkitystä heille on, kun presidentti Sarkozy tai pääministeri Brown vierailee. Ja kun EU:n ulkoministerit vierailevat ulkopuolisissa maissa, heidän listansa, agendansa on täysin kansallinen. Jos puhutaan EU:sta, se voi olla yhdessä pienessä sivulauseessa, mutta ei millään muulla tavalla. Jos näin jatkuu, saamme kyllä kauan odottaa sitä, että EU:sta tulisi vahva ulkopoliittinen toimija.
Roberts Zīle
(LV) Kiitos, arvoisa puhemies. Lissabonin sopimus ei ole kenties kovinkaan suuri saavutus niille, jotka halusivat ratifioida perustuslakisopimuksen. Epäilemättä se ei ole kuitenkaan saavutus euroskeptikoillekaan, jotka eivät halunneet enää uusia EU:n tason sopimuksia. Sopimus on siis klassinen poliittinen kompromissi, ja sellaisena se olisi ratifioitava kaikissa EU:n jäsenvaltioissa. Euroopan parlamentin vastuualueet ovat laajenemassa Lissabonin sopimuksen myötä, mikä tarkoittaa uusia velvollisuuksia meille. Kaikkien Euroopan unionin toimielinten on osoitettava Euroopan kansalaisille, että ne pystyvät aitoon eurooppalaiseen yhteisvastuuseen taloudellisesti herkillä aloilla, jotta emme päädy uusiin yhteisvastuuvaatimuksiin energia-alalla, kuten Euroopan alueen vapaakauppaperiaatteen käyttöönotossa tapahtui palveludirektiivin yhteydessä. Paljon riippuu kuitenkin meistä. Toivonkin, että kaikkien jäsenvaltioiden edustajat niin parlamentissa kuin muissakin Euroopan unionin toimielimissä ymmärtävät, kuinka tärkeää tämän osoittaminen on Euroopan kansalaisille. Kiitos.
Esko Seppänen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Unkarin parlamentti ratifioi Lissabonin sopimuksen ennen kuin se oli sille virallisesti toimitettu. Se ei siis tiennyt, mitä se hyväksyi. Tässä asiassa, jossa Euroopan parlamentilla ei ole mitään laillista toimivaltaa, mekin joudumme naurunalaisiksi, kun meillä ei ole käsittelyn pohjana sopimuksen konsolidoitua versiota. Ilman sitä sopimus on niin meille kuin EU-kansalaisillekin lukukelvoton.
Ryhmämme ei hyväksy sopimusta. EU militarisoidaan ja se kehittyy kohti sotilasliittoa. Sillä ei lisätä sosiaalista Eurooppaa eikä se edistä ihanteellista demokratiaa. Sopimuksella jäsenmaat sitoutuvat lisäämään sotilaallisia voimavaroja operointiin jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella ja entisissä siirtomaissa.
EU:n sotilasoperaatioita voidaan panna toimeen ilman YK:n mandaattia, eli kansainvälisen oikeuden näkökulmasta myös laittomasti. EU:n perustuslakiin ei konventissa saatu artiklaa pakollisesta YK:n mandaatista. Sen estivät EU:n Nato-maat, joille ei ole vierasta käydä laittomia sotia, kuten Irakissa. EU:lla on myös käytössään rauhaan pakottamiseen eli sotiin muissa maissa Nato-yhteensopivat taistelujoukot. Samoja aseita käyttävät myös Naton NRF-iskujoukot. Lissabonin sopimus on täydellisesti Nato-yhteensopiva, ja EU:lle pannaan sillä päähän Nato-hattu.
Tulkinta EU:n omien kollektiivisten ja sotilaallisten turvatakuiden merkityksestä on epäselvä. Kun jäsenvaltiot sitoutuvat kaikin käytettävissä olevin keinoin auttamaan toisia jäsenvaltioita, nämä kaikki käytettävissä olevat keinot saattavat olla myös sotilaallisia. Jos niin on, ja niitä käytetään, EU on silloin myös sotilasliitto.
Kathy Sinnott
(EN) Arvoisa puhemies, vastustan Lissabonin sopimuksesta annettua mietintöä, koska se on annettu tälle parlamentille kiireessä ja ennen, kuin jäsenet ovat saaneet sopimusta luettavassa, asiayhteyden huomioivassa muodossa.
Meille on lähetetty tarkistuksia, jotka sellaisinaan ovat järjettömiä. Äänestäisimmekö täällä parlamentissa muista mietinnöistä, jotka perustuisivat tarkistuksiin, ilman varsinaisen asiakirjan näkemistä? Pitääkö meidän vain luottaa tähän mietintöön? Äänestäjämme eivät ole lähettäneet meitä Strasbourgiin lainsäätäjiksi toimimaan näin.
Olen kotoisin Irlannista. Me järjestämme kansanäänestyksen. Kun uutiset sopimuksesta leviävät, saan päivittäin lisää sopimukseen liittyviä vaatimuksia. Kun minun on sanottava kansalaisille, ettei sopimuksesta ole luettavaa versiota, he eivät voi uskoa sitä. Mutta kun kerron heille, että se johtuu hallitustenvälisen konferenssin määräyksestä, he ovat vihaisia.
En epäile hetkeäkään, etteivätkö näin tuntisi myös ne turhautuneet eurooppalaiset, joilta kansanäänestys on kielletty. Voin vain kuvitella, miten ihmiset reagoivat, kun he kuulevat, että heidän edustajansa Euroopan parlamentissa hyväksyivät tämän mietinnön sopimuksesta, jota he eivät edes lukeneet.
Kerronpa teille salaisuuden. Kansalaisemme ovat älykkäitä, ajattelevia ja täysin kykeneväisiä ottamaan demokraattisen asemansa omaan hallintaansa. Tämänpäiväiset ja koko Lissabonin prosessin aikaiset toimemme ovat kansalaistemme pettämistä. Ja juuri näiden samojen kansalaisten yhteistyötä ja ahkeraa työskentelyä tarvitsemme päästäksemme eteenpäin Euroopan projektissa.
Varoitankin teitä, että teidän ei pidä yllättyä, jos nämä samat, pitkään kärsineet kansalaiset kieltäytyvät jonakin päivänä yhteistyöstä.
Ashley Mote
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä, miksi Lissabonin sopimus on niin vaikeaselkoinen, jos se kerran on niin hyvä. Siksikö, että jäsenvaltioista on tehty EU:n teoreettisten herrojen sijaan sen palvelijoita? Siksikö, että sopimuksella säädetään lakeja sen sijaan, että siinä luotaisiin puitteet lainsäätämiselle? Siksikö, että siinä ei tarjota tarkastuksia ja arviointeja tulevien lainsäätäjien valvomiseksi? Siksikö, että siinä vahvistetaan valta itsestään jatkuvaan virkakoneistoon?
Kuten edellisellä sopimuksella myös tällä sopimuksella EU:lle annetaan pysyvä oikeus omia lisää valtaa ilman tulevia sopimuksia - törkeää vallan kahmintaa. Tällainen epädemokraattinen valta on laitonta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, koska yksikään Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti ei voi sitoa seuraajiaan. Margot Wallström sanoi, että sana ”perustuslaki” poistettiin, jotta vältettäisiin ongelmia brittien kanssa, mikä onkin aivan totta! Meidän on lähdettävä, otettava kaksi miljoonaa euroa tunnilta mukaamme, ja me kaikki pärjäisimme paremmin.
Elmar Brok
(DE) Arvoisat puhemies, komission varapuheenjohtaja ja neuvoston puheenjohtaja, en käsitä enää Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen ja muiden puolueiden edustajien puheita. Minulle opetettiin, että Westminsterin järjestelmä parlamentaarisesta demokratiasta antaisi täyden demokraattisen laillisuuden. Näinhän täällä juuri tapahtuu. Äänestäjämme valitsivat meidät tekemään päätöksiä, aivan samoin kuin kansallisten parlamenttien kollegamme valittiin, ja näin meillä on täysi demokraattinen valta tehdä päätöksiä. Täällä tuhotaan parlamentaarisen demokratian valtaa populistisin tavoin, ja teidän on otettava siitä vastuu.
(Suosionosoituksia)
Toiseksi haluan kiittää Richard Corbettia ja Íñigo Méndez de Vigoa ja mainita tässä yhteydessä, että on selvää, että tällä sopimuksella suljetaan Euroopan unionin demokraattinen porsaanreikä. Täydet yhteispäätösoikeudet Euroopan parlamentille, komission puheenjohtajan valitseminen Euroopan parlamentille, kansainvälisten sopimusten ratifiointipakko Euroopan parlamentille, kansallisten parlamenttien vahvistaminen - en halua mennä yksityiskohtiin. Toimintamme täällä Euroopan unionissa on ainutlaatuista, sillä emme enää ratkaise kansalaistemme erilaisia etuja tankein ja asein niin kuin aiemmin, vaan keskusteluin ja demokraattisin äänestyksin.
Tämä on todellinen, suurenmoinen ero verrattuna siihen, millainen Euroopan historia on tähän mennessä ollut, ja kaikki tämä perustuu valtioiden ja ihmisryhmien väliseen tasa-arvoisuuteen. Meidän on valittava nyt oikea suunta. Läntisellä Euroopalla on ollut hyvä onni 60 vuoden ajan, ja Euroopan jälleenyhdistymisestä vuodesta 1990 alkaen useilla Euroopan alueilla on ollut hyvä onni. Haluamme nyt vahvistaa tätä, jotta sisäinen rauhanprosessimme antaisi meille paremmat päätöksentekomahdollisuudet sopimuksen kautta ja jotta voisimme kohdata maailman tulevaisuuden haasteet ja ratkaista energiahuollon varmuuteen, ulkoiseen turvallisuuspolitiikkaan, terrorismiin ja moneen muuhun liittyvät ongelmat. Tämä on vastaus näihin haasteisiin. Íñigo Méndez de Vigo lainasi Paul Valérya, ja haluaisin tehdä samoin: ”Eurooppa joko yhdistyy tai muuttuu Aasian mantereen umpilisäkkeeksi.” Tästä on kysymys. Onko Euroopalla selviytymismahdollisuuksia, jos teemme yhteistyötä, yhdistämme voimat ja annamme niille demokraattisen vallan ja ohjauksen, vai häviämmekö me eurooppalaiset maailmankartalta?
(Suosionosoituksia)
Enrique Barón Crespo
(ES) Arvoisat puhemies, neuvoston puheenjohtaja ja komission varapuheenjohtaja, hyvät naiset ja herrat, suhtaudun myönteisesti kollegoideni Corbettin ja Méndez de Vigon laatimaan mietintöön, koska se vastaa sitä, mitä Euroopan parlamentti on tehnyt alusta alkaen.
Olen varma, että esimerkiksi puhemiehet Robert Schuman ja Paul-Henri Spaak tai Konrad Adenauer olisivat allekirjoittaneet Lissabonin sopimuksen. Spinellin sopimushan johti 1980-luvun puolivälissä suuntaukseen, jonka tuloksena syntyi perustuslaki. Vastaavasti Euroopan unionin avoin perustuslakiprosessi johti Lissabonin sopimukseen. Tämän takia mietinnössä puolustetaan mielestäni saavutettua edistystä ja lähetetään se eteenpäin. Samanaikaisesti mietintö edustaa kuitenkin tahtoa yhdentää Euroopan unionia poliittisena ja demokraattisena liittona.
Haluaisin huomauttaa asioista, joita meidän on opittava, ja erityisesti perustuslakisopimuksen ratifioinnista. Kuulen paljon puhetta kansanäänestyksistä niiltä, jotka vastustavat etenemistämme. Osallistuin tietenkin maassani järjestettyyn kansanäänestykseen, ja me voitimme. Tämä meidän onkin opittava: yhdessä päättämiämme asioita ei voida alistaa tai pitää pienen vähemmistön päätösten panttivankina.
Meidän on demokraatteina pohdittava sitä, miten kaikki meistä ratifioivat haluamamme. Emme voi hyväksyä, että me kaikki olemme riippuvaisia pienen vähemmistön teoista, ja mielestäni tämä on tärkeää oppia tulevaisuutta varten.
Arvoisa puhemies, haluaisin lopettaa seuraavaan huomioon: Euroopan parlamentti on ollut aina Euroopan etujoukoissa, johtoasemassa. Meidän on nyt siis ryhdyttävä toimiin useissa poliittisissa päätöksissä, joita on tehtävä jopa ennen seuraavia vaaleja, koska tämän sopimuksen pitäisi tulla voimaan 1. tammikuuta 2009. Demokratiassa, yhteispäätöksissä, nimityksissä ja Euroopan parlamentin mukauttamisessa on vielä paljon tehtävää.
(Suosionosoituksia)
Marian Harkin
(EN) Arvoisa puhemies, olen yksi tämän parlamentin 13 jäsenestä, joilla on mahdollisuus äänestää Lissabonin sopimuksesta kansanäänestyksessä, ja olenkin tyytyväinen voidessani tukea sitä. Niin kuin mikä tahansa asiakirja, tämäkään ei ole täydellinen, kuten komission jäsen Wallström sanoi. Se on kompromissi, mutta sillä mennään oikeaan suuntaan.
Aikarajoitusten takia pitäydyn puheessani vain yhdessä aiheessa. Sopimuksessa säilytetään toissijaisuusperiaate, jonka mukaan teemme päätökset aina tarkoituksenmukaisimmalla tasolla.
Irlannissa sopimusta vastustavat tahot väittävät muun muassa, että Lissabonin sopimus on itseään korjaava, vaikka 48 artiklan 4 kohdassa sanotaan suhteellisen selvästi, että sopimuksen muutokset tulevat voimaan vasta, kun kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet ne valtiosääntönsä asettamien vaatimusten mukaisesti. Tästä toissijaisuusperiaatteessa nimenomaan on kyse.
Ajoittain yllätyn - vaikkei sen pitäisikään olla enää yllättävää - tämän parlamentin keskusteluissa siitä, että jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeudesta pisimpään ja äänekkäimmin puhuvat henkilöt ovat samoja, jotka yrittävät heikentää samaa itsemääräämisoikeutta läksyttäen ja komennellen jäsenvaltioita järjestämään kansanäänestyksiä silloinkin, kun kansallinen lainsäädäntö, ja täten siis itsemääräämisoikeus ja toissijaisuus, sanelevat toisin. Lissabonin sopimuksella jäsenvaltioilla säilyy täysivaltainen oikeus tällaisiin päätöksiin, ja tämän - ja monen muun syyn - takia kannatan sopimusta.
Konrad Szymański
(PL) Arvoisa puhemies, Lissabonin sopimus oli vaikea kompromissi kaikille mukana olleille puolueille, joten olen ihmeissäni lukiessani tästä mietinnöstä sanoja, jotka eivät ole mitään muuta kuin perustan valmistelua EU:n perustuslaillistamiseen tähtääville kampanjoille.
Meidän olisi pikemminkin opittava hyväksymään symbolisten piirteiden poissaolo, neuvoston äänestysjärjestelmien kompromissit tai poikkeuslausekesopimukset. Ehdottaisin myös, että oppisimme hyväksymään sen, että perustuslakimenetelmä on tuonut EU:lle ongelmia, jotka olemme kuitenkin onnistuneet ratkaisemaan perinteisissä hallitustenvälisissä neuvotteluissa.
EU ei tarvitse pysyvää toimielinkeskustelua; se tarvitsee poliittista tahtoa ja yhteisiä ja hyödyllisiä päämääriä.
Irena Belohorská
(SK) Hyvät naiset ja herrat, on hienoa huomata, miten Euroopan parlamentti seuraa ja tekee aloitteita aktiivisesti Lissabonin sopimuksen ratifiointiprosessissa. Olen tyytyväinen, että sain osallistua Eurooppa-valmistelukuntaan ja työskennellä 1,5 vuotta laatien perustuslakisopimusta, vaikka siinä sitten epäonnistuttiinkin. Sitä seuraava Lissabonin sopimus on poliittinen kompromissi, ja se on tasapainoinen ja hyvä asiakirja.
Muiden tärkeiden uudistusten ohella sopimuksella laajennetaan yhteispäätösmenettelyn toiminta-alaa. Meille Euroopan parlamentissa tämä tarkoittaa, että meillä on nyt valtaa enemmän kuin koskaan parlamentin perustamisesta alkaen. Olen tyytyväinen tähän, koska se todistaa, että politiikka muuttuu nykyaikaisemmaksi ja demokraattisemmaksi 2000-luvun Euroopassa. Samalla asiakirjassa annetaan lisää joustavuutta Euroopan unionille, jossa on tällä hetkellä 27 jäsenvaltiota. Voimmekin havaita myös kansallisten parlamenttien osallistuvan entistä enemmän asiakirjojen valmistelutyöhön Euroopan unionissa. Tässä yhteydessä minun on esitettävä pahoitteluni Slovakian tilanteesta, sillä siellä perustuslakisopimuksen ratifioinnissa ei ollut mitään ongelmia, mutta tästä uudesta ratifioinnista on tullut hankalaa poliittisen pelin seurauksena. Haluan kuitenkin uskoa, että myös slovakialaiset poliitikot huomaavat, kuinka tärkeä tämä asiakirja on, ja että ratifiointi sujuu ongelmitta.
Haluan sanoa vielä yhden asian. Tässä parlamentissa käydyt keskustelut korostavat, arvoisa puhemies, eroja siinä, miten Eurooppa-neuvosto ja Euroopan parlamentti käsitetään. Keskusteluista huomataan, että viestintä tällä alalla ei todennäköisesti ole kovinkaan hyvää. Itse asiassa Lissabonin sopimuksen allekirjoittaneiden pääministerien allekirjoitukset asetetaan kyseenalaisiksi. Tämä on vakava kysymys.
Alexander Stubb
(EN) Arvoisa puhemies, ennen tavanomaisia kolmea kohtaani haluan asettaa kyseenalaiseksi UKIP-puolueen Nigel Faragen esittämät asiat. Hän puhui jänishousuista. Voisimme kenties olettaa, että jotakin tapahtuu äänestyksen aikana, ja haluaisinkin sanoa, että äänestyksessä vaatteet ovat aatteet. Katsotaanpa, miten UKIP on pukeutunut.
Esitän kolme näkökohtaa. Ensinnäkin olemme Euroopan unionissa jatkuvassa muutoksen tilassa. Käsittelimme täällä kaksi vuotta sitten samanlaista mietintöä, ja haluan todellakin onnitella esittelijöitä, Richard Corbettia ja Íñigo Méndez de Vigoa, hyvin tehdystä työstä. Vuoden 2005 tapahtumat olivat epäonnisia. Siitä lähtien olemme vain yrittäneet hallita kriisiä. Tästä Euroopassa on kysymys. Meidän on ratkaistava ongelmia, ja me ratkaisimme sopimusongelman ja pääsemme nyt toivottavasti eteenpäin.
Toinen asiani on, että edessämme oleva sopimus on mielestäni erinomainen parannus Nizzan sopimuksesta. Sillä parannetaan tehokkuutta: saamme enemmän määräenemmistöpäätöksiä, saamme oikeushenkilöyden, saamme paljon lisää ulkosuhteisiimme ja oikeus- ja sisäasioihin. Sopimuksella parannetaan myös demokratiaa. Euroopan parlamentin valta kasvaa, perusoikeuskirjasta tulee osa sopimusta, ja kansalliset parlamentit saavat lisää valtaa. Tämä sopimus on siis monilta osin erinomainen parannus Nizzan sopimukseen.
Kolmanneksi ja viimeiseksi haluan muistuttaa kuitenkin, että nyt on aika siirtyä eteenpäin. Onnittelen niitä viittä maata, jotka ovat jo ratifioineet sopimuksen. Mitä aiemmin saamme sopimuksen läpi, sitä parempi se on meille kaikille, sillä nyt on aika siirtyä eteenpäin, keskittyä oikeisiin asioihin, lainsäädäntöön, terävien eurooppalaisten päätösten tekoon. Näitä asioita toteuttaessamme emme saa kuitenkaan unohtaa, että meillä on visio. Visiona on yhtenäinen Eurooppa, koska Euroopan unioni on ainoa järjestö, joka on antanut meille neljä asiaa. Nuo neljä asiaa ovat rauha, vauraus, vakaus ja turvallisuus.
Bernard Poignant
(FR) Arvoisa puhemies, sopimukset ovat kuin synnytyksiä: toisissa tarvitaan epiduraalipuudutusta, toisissa keisarileikkausta. Jälkimmäinen koskee tätä sopimusta, ja huomaatte vielä, että sopimuksesta kasvaa kaunis lapsi.
Sopimusta yritettiin kahdesti, mutta se on nyt jo menneisyyttä. Sopimus on puutteellinen, keskeneräinen, mutta se on parempi kuin ei mitään. Sopimuksella saadaan päätökseen maanosan uudelleenyhdistyminen, joka alkoi 9. marraskuuta 1989. Omalla tavallaan sopimus päättää myös toisen maailmansodan. Tietenkin sopimusta syytetään siitä, että sillä luotaisiin päättäväisesti liberaali Eurooppa. Eurooppa olisi voinut olla totalitaarinen, ei vähempää! Toivon, että tämä sopimus ei merkitse yhden kauden loppua, vaan toisen alkua.
Odotan jo innolla, kenestä tulee Euroopan presidentti, koska koko maailma seuraa tätä valintaa ja tämä henkilö on kyseisen elimen luoja. Haluan jo sanoa tälle henkilölle: ”Älä jää toimistoosi. Matkusta kaikkialla Euroopassa, älä pelkästään pääkaupungeissa vaan kaikilla Euroopan alueilla.” Haluan sanoa hänelle myös: ”Matkusta kaikkialla maailmassa. Matkusta paikkoihin, joissa vapaudesta ei piitata ja ihmisoikeuksia rajoitetaan, sinne, missä vielä on sotia ja selkkauksia. Näytä, että Euroopalla on nimi, kasvot, osoite ja puhelinnumero.” Tällä henkilöllä, olipa hän nainen tai mies, on ratkaiseva asema. Näemme jatkossa, mitä tällä viralla tehdään.
Tapaamisesta on jo sovittu kesäkuulle 2014, viiden vuoden päähän. Joko sopimuksesta saadaan hyvää kokemusta, se osoittautuu tehokkaaksi ja kansalaiset myöntyvät siihen, tai Euroopasta ei enää pidetä. Tämän takia tuleva parlamenttikausi on todennäköisesti ratkaiseva siinä suhteessa, miten kansalaiset sitoutuvat Eurooppaan.
Cristian Silviu Buşoi
(RO) Hyvät naiset ja herrat, haluaisin ensin onnitella esittelijöitä. Tämä on tosiaankin hyvä mietintö.
Vaikka unionin tunnusmerkeistä luovuttiinkin ja vaikka kesäkuussa pidetyssä Eurooppa-neuvostossa ja hallitustenvälisessä konferenssissa tehtiinkin kompromisseja, Lissabonin uudistussopimuksessa säilytetään entisen perustuslakisopimuksen tärkeimmät uudistukset, ja sillä otetaan iso askel eteenpäin Euroopan unionin uudistamisessa. Olen lähinnä iloinen Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien parantuneesta asemasta Euroopan unionin päätöksenteossa.
Oma maani, Romania, oli yksi ensimmäisistä sopimuksen ratifioineista valtioista. Parlamentin jäsenet tukivat sopimusta äänten erittäin laajalla enemmistöllä. Omasta mielestäni päätelmien 10 kohta on mietinnän tärkein päätelmä. Vaikka sopimuksen ratifioinnista ovat vastuussa kansalliset parlamentit kaikissa paitsi yhdessä jäsenvaltiossa, on erittäin tärkeää tiedottaa asioista Euroopan unionin valtioiden kansalaisille, jotta toimielinuudistuksista tulee menestyksekkäitä.
On Euroopan toimielinten tehtävä tiedottaa kansalaisille sopimuksesta. On meidän kaikkien, jokaisen Euroopan parlamentin jäsenen tehtävänä mennä valtioihimme ja selittää kansalaisille, että esittelemme niitä etuja, jotka Lissabonin sopimus tuo Euroopan tulevaisuuden rakentamiselle.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Arvoisa puhemies, keskusteltuamme kahden vuoden ajan kiistellystä, Ranskan ja Alankomaiden hylkäämästä sopimuksesta olemme onnistuneet pääsemään kompromissiin ja hyväksymään tekstin, jonka oletetaan pelastavan eurooppalaisten elämä. Tässä on vain yksi ongelma: kaikki ovat sopineet tekstistä, jotkut jopa hyväksyneet sen, vaikka siitä ei ole vielä edes olemassa konsolidoitua toisintoa. Esittelijät myöntävät asian parlamentille toimittamansa asiakirjan 9 kohdassa.
Lissabonin sopimus on tällä hetkellä saatavilla vain luettelona sopimuksiin tulevista tarkistuksista. Edes parlamentin jäsenet eivät ole nähneet konsolidoitua tekstiä, jäsenvaltioiden kansalaisista puhumattakaan. Tältäkö EU:n ja sen kansalaisten välisen, paljon puhutun lähentymisen pitäisi näyttää? Kansalaisilta on evätty oikeus kansanäänestykseen, mahdollisuus tutustua itse tekstiin ja osallistuminen siitä keskusteluun. Aiheutuiko tämä pelkästään teknisistä syistä vai yrittävätkö tämän hengentuotteen laatijat peitellä jotakin jälleen kerran?
Perustuslakisopimuksen ja Lissabonin sopimuksen ratifiointihistoria osoittaa, että EU:n johtajat suhtautuvat ylimielisesti eurooppalaisiin ja demokraattisiin menettelyihin. Tämän takia mietintö on hylättävä.
Reinhard Rack
(DE) Arvoisa puhemies, Eurobarometri osoittaa aina, että noin 30 prosenttia Euroopan kansalaisista on euroskeptisiä ja tyytymättömiä. Tämä 30 prosenttia on hyvin kiinnostava. Se viehättää protestiryhmiä ja muita, joilla ei ole omaa politiikkaa, mutta jotka haluavat osansa tuosta 30 prosentista. Se viehättää niitä, joilla ei ole politiikkaa, johon he voisivat samastua, jolloin euroskeptismi on suoja, jonka taakse voi piiloutua. Sama 30 prosenttia viehättää myös niitä, joiden politiikka ei koskaan saa toisten hyväksyntää.
Euroskeptismi on hyvä naamio muukalaisvihalle. Skeptisyyttä pidetään hyväksyttävänä, ainakin näiden 30 prosentin silmissä. Tätä taustaa vasten meidän olisikin harkittava kansanäänestysten edellyttämistä. Asianosaiset eivät oikeastaan ole huolissaan kansanäänestyksistä, eivätkä he pyri lisäämään demokratiaa, vaan pikemminkin he yrittävät valjastaa tuon 30 prosentin mahdollisen protestin ja käyttää sitä omiin päämääriinsä.
Kuitenkin samat 30 prosenttia vetävät puoleensa vielä neljänneksenkin huomion. He edustavat tietyille viestimille markkinointikohderyhmää. EU:n vastustaminen myy hyvin - näemme sen päivittäin iltapäivälehdistä. Omassa maassani, Itävallassa, vilkaisu otsikoihin riittää kertomaan, mistä on kyse. Kyse ei ole oletetusta korkea-arvoisesta maanpetoksesta, eikä kyse ole EU-teatterista. Kyse on siitä, että halutaan varmistaa, että nämä 30 prosenttia ostavat lehden päivittäin.
Kuka vastustaisi kansallista kansanäänestystä? Kukaan ei voi vastustaa kansallista kansanäänestystä, mutta niitä olisi järjestettävä paljon useammin ja useammista aiheista, kuin tällä hetkellä järjestetään. Protesti auttaa siis vain sanomalehden omaa markkinaosuutta, lehden mahdollisuutta hallita, eikä tämä palvele demokratiaa. Tämä asia on tosiaankin pantava tänään merkille.
(Suosionosoituksia)
Genowefa Grabowska
(PL) Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella kollegoitani erinomaisesta mietinnöstä ja välittää teille kolme uutista: kaksi niistä ovat erinomaisia, ja yksi on huono. Ensimmäinen hyvä uutinen on, että Puola on ratifioimassa Lissabonin sopimuksen. Puolan hallitus antoi lakiehdotuksen sopimuksen ratifioinnista eilen, ja 27. helmikuuta Puolan Sejm ja senaatti käsittelevät asiaa. Haluaisin painottaa, että sopimuksella on parlamentin suuren enemmistön tuki.
Toinen hyvä uutinen on, että puolalaiset tukevat tätä eurooppalaista hanketta poikkeuksellisen vahvasti. Tuoreiden tutkimusten mukaan jopa 83 prosenttia puolalaisista on tyytyväisiä EU:n jäsenyyteen. Kun otetaan huomioon tämä laaja tuki, kansanäänestys olisi maassani merkityksetön. Muistakaa, että kansanäänestystä edellyttävät kollegat täällä parlamentissa puhuvat vain omasta puolestaan.
Kolmas uutinen, se huono, on, että Puolalla on edelleen varauksia perusoikeuskirjan osalta, joten Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten lisäksi puolalaiset ovat ainoita eurooppalaisia, jotka eivät hyödy perusoikeuskirjan eduista. Vetoankin siksi neuvostoon ja puheenjohtajavaltio Sloveniaan, jotta ne valmistelisivat mekanismin yksinkertaistetulle mukaan kuulumiselle, jotta Puola ja myöhemmin ehkä Yhdistynyt kuningaskuntakin voisivat liittyä perusoikeuskirjaan.
Roger Helmer
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin ensin vastata hyvälle kollegallemme Enrique Barón Crespolle, joka sanoi, ettemme voi antaa pienen vähemmistön tahdon olla eurooppalaisen hankkeen tiellä.
Omassa maassani mielipidemittaukset osoittavat, että noin 75 prosenttia Ison-Britannian kansalaisista haluaa kansanäänestyksen, ja kaksi kolmannesta äänestäisi siinä sopimusta vastaan. Jos Enrique Barón Crespo kutsuu tätä pieneksi vähemmistöksi, voin vain sanoa, että se ei vastaa omaa käsitystäni pienestä vähemmistöstä.
Niin kuin monet kollegoistamme ovat osoittaneet, olemme äänestämässä jostakin, jota emme voi lukea. Meillä ei ole konsolidoitua tekstiä. Tämä on todellinen skandaali!
Monet tämän parlamentin toisella puolella sanovat meille, että sopimus on hyvä. Olen kuullut kerta toisensa jälkeen, miten hyvä se on. Jos se on niin hyvä, miksi emme mene kaduille ja väittele asiasta ihmisten kanssa kansanäänestyksessä? Miksi oikein pelkäätte?
Tässä eurooppalaisessa hankkeessa ollaan tänään hylkäämässä viimeisinkin väittämä demokraattisesta oikeutuksesta. Äänestämme tänään uudelleennimetystä perustuslaista näytöksessä, joka osoittaa hirvittävää halveksuntaa Euroopan kansalaisia ja demokraattisia arvoja kohtaan. Vuonna 2005 Ranskan ja Alankomaiden äänestäjät hylkäsivät perustuslain päättäväisesti.
Olen hämmästynyt eurooppalaisten johtajien julkeasta röyhkeydestä, sillä he ovat muuttaneet vain esitystapaa, mutta eivät sisältöä yleistä mielipidettä uhmaten. Useimmat ranskalaiset ja alankomaalaiset Euroopan parlamentin jäsenet kannattavat mietintöä. En tiedä, miten he aikovat kohdata äänestäjänsä. En tiedä, miten he aikovat nukkua yönsä.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa työväenpuolueen hallitus rikkoi juhlallisen lupauksensa kansanäänestyksestä, vaikka kampanjaryhmien postitse järjestämissä mielipidemittauksissa yli 80 prosenttia äänestäjistä kannatti kansanäänestystä.
Pusertamalla tämän toimenpiteen läpi yleisestä vastustuksesta huolimatta murratte sen Euroopan tärkeimpiä perustuksia, jota yritätte rakentaa. Meidän on kuunneltava ihmisiä. He vaativat kansanäänestystä.
Jens-Peter Bonde
(EN) Arvoisa puhemies, Richard Corbett on nyt esitellyt meille niin kutsutun ”konsolidoidun” toisinnon sopimuksesta kymmenen kertaa. Tuota toisintoa ei kuitenkaan ole konsolidoitu niin, että voisimme tehdä siitä päätöksen, koska teksti esitetään siinä niin, kuin olisimme jo hyväksyneet Lissabonin sopimuksen. Konsolidoitu toisinto on sellainen laitos, jossa esiteltävä teksti on painettu lihavoituna ja poistuva teksti on painettu kursiivilla. Näin tekstiin voidaan suhtautua oikealla tavalla.
Komission jäsen Wallström lupasi meille tällaisen toisinnon...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Rihards Pīks
(LV) Arvoisat puhemies, komission varapuheenjohtaja ja neuvoston puheenjohtaja, kuunnellessani tänään kollegoitani muistin vanhan totuuden Raamatusta: on helppoa kritisoida, väheksyä, mutta on vaikeaa ja aikaa vievää rakentaa talo, luoda temppeli. Minun on muistutettava sopimusta kritisoivia siitä, että sen - Lissabonin sopimuksen, perustuslakisopimuksen - perusta luotiin Euroopan historian laajimmin edustetussa demokraattisessa foorumissa kansalaisjärjestöjen osallistuessa työhön ja joukkotiedotusvälineiden ollessa läsnä. Haluaisinkin siksi onnitella kollegoitani Méndez de Vigoa ja Corbettia mietinnöstä, josta aiomme äänestää. Mietintö on oikein hyvä yhteenveto, oikein hyvä yhteenveto, ja Jens-Peter Bonde on oikeassa sanoessaan, että tällä hetkellä konsolidoitu toisinto on saatavilla vain englanniksi. Ehdottaisinkin, että mietintö julkaistaisiin esitteenä, erittäin hyvänä yhteenvetona, koska kaikki eivät lue koko sopimusta. Käsittelen nyt sopimukseen otettuja todellisia kantoja. Monista hyvistä asioista on puhuttu, mutta kritiikkiäkin on ilmennyt. Mielestäni on erittäin hyvä, että yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka on muotoiltu, kuten myös tarve yhteiselle energiapolitiikalle. Samalla on valitettavaa, että näiden politiikanalojen toteuttamiseen ei ole uusia välineitä - ei komissio eikä parlamentti ole antanut tällaisia välineitä. Mitä tämä tarkoittaa? Tämä tarkoittaa, että meillä on vielä työtä edessämme, sillä nämä politiikanalat on esiteltävä ja toteutettava. Työstä onkin tehty oikeastaan jo puolet: perusta on luotu, mutta työn toinen puoli, toteuttaminen käytännössä, on meidän vielä tehtävä. Toivotan meille kaikille onnea. Kiitos.
Adrian Severin
(EN) Arvoisa puhemies, täällä on mainittu Lissabonin sopimuksen ansiot ja kuvailtu, miten sopimuksella edetään kohti todellista kansalaisten unionia. On painotettu myös tarvetta ratifioida sopimus nopeasti. Haluaisin lisätä tähän kaksi huolenaihetta.
Ensinnäkin markkinat, järjestäytynyt rikollisuus ja köyhyys ovat kaikki globalisoituneet, ja maahanmuuttajien tulva muistuttaa meitä tästä päivittäin. Kun auto-, tietokone-, lentokone- ja teräsyhtiöt liittyvät yhteen, uusia tai uudistuneita maailmanlaajuisia valtoja tulee esiin. Tästä huolimatta Eurooppa on edelleen jakautunut. Kosovon edelleen jatkuva jako, jota jotkut kuvaavat legalistien ja realistien väliseksi taisteluksi, on tuorein ja pelottavin esimerkki, joka osoittaa, että rauhaa ja lakia ei ole vielä turvattu Euroopassa.
Tätä taustaa vasten pakkomielle poikkeuslausekejärjestelyistä ei ole tapa, jolla suojataan kansallista itsemääräämisoikeutta niin kutsuttua Euroopan imperialismia vastaan, vaan tapa, jolla tuomitaan jokainen jäsenvaltioistamme nurkkakuntaiseen merkityksettömyyteen ja lopulta turvattomuuteen.
Toinen huoleni on, että sopimuksesta poistettiin viittaukset tunnusmerkkeihin, koska pelättiin, että Euroopan tunnusmerkit voisivat jättää varjoonsa vastaavat kansalliset merkit. Toisaalta kansalaiset eivät osallistu demokraattisesti kansalliseenkaan elämään, mikä todistaa jatkuvasti, että kansalliset uskomuksemme ovat väsymystilassa. Euroopan hiili- ja teräsyhteisö sai kansalaiset liikkeelle, sillä se sekä puhutteli heidän mieliään että innosti heidän sydämiään. Se oli uskomukseen liitetty suunnitelma.
Lissabonin sopimus on myös erinomainen suunnitelma, mutta siltä puuttuu sielu. Tämä heikentää Euroopan unionin kykyä innostaa kansalaisia ja samalla jokaisen jäsenvaltion kykyä palauttaa kansallisia uskomuksia takaisin.
Muilta osin yhdyn täysin mietinnön ajatuksiin ja kiitän esittelijöitä heidän erinomaisesta työstään. Olen samaa mieltä heidän näkemystensä kanssa, ja mielestäni he työskentelivät hienosti. Toivon kuitenkin, että jonakin päivänä voimme kaikki huutaa näin: ”Habemus tractatum rei publicae Europae.”
Jean-Luc Dehaene
(NL) Arvoisa puhemies, kuten Euroopan yhdentymisen isät asian esittivät, yhdentyminen tapahtuu askel askeleelta. Joskus askelet ovat lyhyitä, joskus taas pitkiä. Esittelijät alleviivasivat erittäin selvästi, että Lissabonin sopimus on Euroopalle tärkeä, ratkaiseva askel eteenpäin, todellinen harppaus. Sitä voidaan verrata yhteismarkkinat luoneeseen Rooman sopimukseen, yhtenäismarkkinat luoneeseen Euroopan yhtenäisasiakirjaan ja rahaliiton luoneeseen sopimukseen Euroopan unionista. Sopimuksessa Euroopan unionista esiteltiin myös vaatimaton aloitusaskel kohti poliittista unionia.
Lissabonin sopimuksella unionille lahjoitetaan oikeushenkilöys ja lakkautetaan pilarit, jolloin Eurooppa saa selvän poliittisen ulottuvuuden. Eurooppa tarvitsee sopimusta ollakseen maailmanlaajuinen toimija nykyisessä globalisoituneessa maailmassa ja omaksuakseen sellaiset arvot, joita tässä globalisoituneessa maailmassa tarvitaan. Lisäksi yhteispäätösten yleinen käyttäminen tässä poliittisessa unionissa tekee päätöksenteosta demokraattisempaa. Sopimus on nyt ratifioitava, ja yhteensovitettu teksti tosiaankin auttaisi ymmärtämään paremmin tapahtunutta edistymistä.
Tekstin olemassaolo on yksi asia, mutta ratifiointi toinen, ja täytäntöönpano vielä kolmas kysymys, joka saattaa olla tärkein edessämme olevista tehtävistä. Olin ilahtunut kuullessani, että puheenjohtajavaltio ja komissiokin alkavat pohtia täytäntöönpanoa ja työskennellä sen eteen. Voimme nimittäin lähteä moneen eri suuntaan ja valita vääränkin reitin, jos emme ole varovaisia. Tämän takia parlamentinkin on tärkeää osallistua täytäntöönpanoon, jotta se voi osoittaa selkeän reitin, jolla sopimus pääsee todella etenemään. Sopimuksen täytäntöönpanossa voidaan ohjata myös toiseen suuntaan, mitä emme todellakaan halua. Haluamme edistystä, joka sisältyy sopimukseen.
Edite Estrela
(PT) Onnittelen esittelijöitä, Richard Corbettia ja Íñigo Méndez de Vigoa, heidän erinomaisesta työstään ja hyvästä yhteistyön esimerkistä. Portugalilla oli puheenjohtajavaltiona historiallinen tehtävä muuttaa toimeksianto sopimukseksi, Lissabonin sopimukseksi, jonka Portugalin parlamentin on määrä ratifioida ensi huhtikuussa. Uusi sopimus ei ole lääke kaikkiin Euroopan unionin vaivoihin, mutta se tuo lisäarvoa demokratialle. Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien valtaa lisätään, samoin kuin osallistuvaa demokratiaa - erityisesti kansalaisaloitteella, jolla miljoona kansalaista voi pyytää komissiota käynnistämään lainsäädäntöaloitteen jollakin tietyllä alalla. Lisäksi perusoikeuskirjasta tulee nyt laillisesti sitova.
Euroopan unioni ei ole täydellinen, mutta sen asemaa maailmassa ei voi korvata millään. Tarvitsemme Euroopan, joka sitoutuu ja vaikuttaa enemmän maailman ongelmien, esimerkiksi ilmastonmuutoksen, elintarviketurvallisuuden, energiapolitiikan, kansainvälisen terrorismin ja siirtolaisuuden, ratkaisemiseen. Tämä on ratkaiseva vaihe, kun tavoittelemme Eurooppaa, joka on tehokkaampi päätöksenteossa, lähempänä kansalaisia, vastaa paremmin globalisaation haasteisiin ja on tehokkaampi ulkosuhteissa. Jokaisen meistä on arvioitava vastuumme, koska maailma ei ole pysähtymässä.
Kun Eurooppa kulutti aikaa pohdintaan ja energiaa toimielinongelmiensa ratkaisemiseen, kehittyvät taloudet jatkoivat kasvuaan, aseistetut konfliktit levisivät, ilmastonmuutoksesta tuli entistä ilmeisempi, energiaongelmista entistä vakavampia, ja ihmiset kuolivat ruoan ja sairaanhoidon puutteeseen. Kiihkoisänmaallisuudesta ja euroskeptismistä huolimatta Eurooppa ei voi pysähtyä - eikä se ole pysähtymässä.
Georgios Papastamkos
(EL) Kansainvälisen kaupan valiokunnan lausunnon varjovalmistelijana ja perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan jäsenenä haluaisin ensin sanoa, että Lissabonin sopimus merkitsee siirtymistä perustuslaillisesta elitismistä Euroopan yhdentymishankkeen uudistamiseen. Euroopan yhdentyminen varmistetaan perustuslaillisella kaksijakoisuudella, nimittäin kahdella uudistetulla, oikeudellisesti samanarvoisella sopimuksella.
Samaan aikaan on kuitenkin syntymässä eri tahteihin etenevä Eurooppa. Unioni saa toisin sanoen lisää joustavuutta, mutta jää paitsi yhteisestä yhdistymisliikevoimasta. Jäsenvaltiolla on jälleen yliote dialektisessä suhteessa ylikansallisten ja kansallisten osien välillä. Parlamentaarinen järjestelmä syntyy myös äskettäin vahvistetusta eurooppalaisesta kompromissista, sillä sekä Euroopan parlamentin että kansallisten parlamenttien asemat vahvistuivat.
Hyvät naiset ja herrat, Euroopan yhdentymisprosessiin tarvitaan epäilemättä lisäpotkua. Kansalaiset haluavat vastauksia politiikan muuttuviin haasteisiin. Heitä kiinnostaa poliittisen toiminnan laatu ja tuottavuus. He laillistavat demokraattisesti joko suoraan tai epäsuoraan EU:n päätösvaltaiset elimet ja odottavat tuloksellista toimintaa. Ratifiointiyrityksen saattaminen loppuun menestyksekkäästi ja erityisesti Euroopan kansalaisten näkyvillä suoritettujen hankkeiden pysyvä demokraattinen oikeutus riippuvat siitä, aloitetaanko EU:n kanssa yksityiskohtainen poliittinen keskustelu tärkeimmistä poliittisista, taloudellisista ja sosiaalisista lähestymistavoista, Euroopan kansalaisten suhteesta EU:hun ja EU:n asemasta maailmassa.
Tässä yhteydessä pysyvän, avoimen ja demokraattisen vuoropuhelun aloittaminen kansalaisyhteiskunnan kanssa ei voi olla pelkkä tekosyy. Siinä on heijastuttava yhdentymishankkeen syvällinen politisoituminen. Euroopan parlamentilla on keskeinen asema tässä politisoitumisessa. Onnittelen kollegoitani Corbettia ja Méndez de Vigoa heidän hedelmällisestä ja luovasta panoksestaan.
Proinsias De Rossa
(EN) Arvoisa puhemies, tämä sopimus ei ole tyylikäs asiakirja. Siinä käytetään liikaa sanoja ”jos”, ”mutta” ja ”ehkä”, koska millään muulla tavalla kansojen sekalaista perhettä ei saada jakamaan valtaa. Vastustajista huolimatta sopimus vastaa kuitenkin kansalaistemme tarvetta laajempaan demokratiaan ja suurempaan vaikutusvaltaan asioissa, joissa kansallisvaltiot eivät pysty toimimaan tehokkaasti yksin: rauhanturvaamisessa, ilmastonmuutoksessa, siirtolaisuudessa, taloudellisessa ja taloudellisessa sääntelyssä ja varsinkin työn sääntelyssä.
Eläessämme maailmanlaajuisen epävakauden aikaa Euroopan unioni on entistä tärkeämpi pienille jäsenvaltioille, esimerkiksi Irlannille. Tämänpäiväisessä äänestyksessä nähdään taas markkinafundamentalistien, äärivasemmiston ja äärioikeiston omituinen liitto, joka vastustaa tätä sopimusta. Näillä ryhmillä on yksi yhteinen tavoite: ne pyrkivät rajaamaan ihmisten demokraattisen vaikutusalan kansallisten rajojen sisään. Monimiljonäärit - Murdochit Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ganleyt Irlannissa - käyttävät kansallista sovinismia häikäilemättömästi hyväkseen pyrkiessään estämään eurooppalaisilta pääsyn kansallisten rajojen yli vaikuttamaan toimiin yhteiskunnan eduksi laajastikin.
Toiset, Sinn Féin liittolaisineen, eivät usko kansalaisiin ja heidän kykyynsä luoda vastuullista, kansalliset rajat ylittävää demokratiaa. Heidän arkeaan on pelko, naapureidemme, demokraattisten parlamenttien ja globalisaation pelko. He eivät pysty selittämään, miksi parlamenteille annettava lisävalta tarkoittaisi demokratian vähentymistä. He tekeytyvät internationalisteiksi, mutta vastustavat kriisien tai hyökkäysten hetkellä toisiaan auttavia naapureita. He eivät suvaitse sitovia eurooppalaisia lakeja, jotka suojelevat meitä ja naapureitamme ilmastonmuutokselta, työntekijöiden oikeuksien rikkomiselta ja markkinoiden väärinkäytöltä.
Pelkoa lietsovien aseena on suuri valhe, minkä Mary Lou McDonald ja Kathy Sinnott osoittivat täällä tänään kaunopuheisesti. He kääntävät totuuden tottuneesti päälaelleen ja väittävät, että Euroopan kansalaisista yli 80 prosentin valitsemat edustajat aikovat murskata demokratian ja kieltää ihmisiltä mahdollisuuden lausua mielipidettään Euroopan rakentamisesta enää koskaan. Näiden suurten valheiden todellinen luonne paljastuu ennen Irlannin vaalipäivää. Ne ovat niiden puolueiden painajaisia, jotka eivät ole oppineet mitään menneisyydestään ja jotka yrittävät tuomita eurooppalaiset toistamaan historian virheitä. Olen vakuuttunut siitä, että Irlanti päättää pysyä Euroopan ytimessä.
Avril Doyle
(EN) Arvoisa puhemies, Irlanti on päättänyt ratifioida Lissabonin sopimuksen kansanäänestyksellä, koska tämä katsottiin tarpeelliseksi kirjallisen perustuslakimme mukaan. Kunnioitan kuitenkin toisten jäsenvaltioiden valintoja heidän ratifiointiprosesseissaan.
Muutamat asiat kestävät jatkuvaa toistamista. Lissabonin sopimus eroaa edeltäjästään, huono-onnisesta perustuslakisopimuksesta, siinä, että se ei ole yksi ainoa yhdistetty teksti. Siinä tarkistetaan vain nykyisiä sopimuksia, toisin sanoen Euroopan unionista tehtyä sopimusta ja Euroopan yhteisön perustamissopimusta, jotka omalta osaltaan on ratifioitu kokonaisuudessaan. Lisäksi Lissabonin sopimuksesta on poistettu perustuslakinimike ja symboliikka, viittaukset EU:n lippuun ja hymniin.
Enemmän Eurooppaa tarkoittaa enemmän niitä asioita, joihin Eurooppa tuo lisäarvoa kansalaisillemme. Määrittelemällä unionin toimivallan rajat selvästi uudistussopimus tai Lissabonin sopimus antaa Euroopan unionille ja kansallisille parlamenteille selvän määritelmän siitä, mihin niiden toimivalta kuuluu ja myöntää näin jäsenvaltioille lisää toissijaisuutta, mikä usein unohdetaan.
Uudistussopimuksella EU:n päätöksentekoon saadaan parempaa jatkuvuutta, erityisesti ulkopolitiikan alalle, kun luodaan Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan uusi virka. Puheenjohtaja nimitetään kahden ja puolen vuoden kaudeksi, jonka voi uusia kerran. Lisäksi nimitetään ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, joka ei toimi pelkästään neuvostossa, vaan on myös komission varapuheenjohtaja. Nämä kehityssuunnat eivät kuitenkaan korvaa kansallista ulkopolitiikkaa. Lisäksi nykyinen kuuden kuukauden välein vaihtuva puheenjohtajuusjärjestelmä jatkuu kuten ennenkin, vaikka tämä yleensä jätetään huomiotta tai käsitetään väärin.
Toisin kuin tietyillä muilla EU:n sopimuksilla Lissabonin sopimuksella ei uudisteta merkittävästi EU:n toimivaltaa. Kuitenkin sopimuksella saadaan uusi oikeusperusta patenteille, matkailulle, urheilulle, avaruus- ja hallintoyhteistyölle, sillä vahvistetaan energiapolitiikan oikeusperustaa ja tärkeimpänä kaikista annetaan uusi lähtökohta ilmastonmuutoksen vastaiseen taisteluun nykyisillä ympäristöpolitiikkaa koskevilla oikeusperustoilla.
Kaikkien näiden syiden takia kollegani Fine Gaelissa ja minä tuemme hallitustamme. Kaikki Irlannin puolueet Sinn Féiniä lukuunottamatta tukevat hallitusta ja työskentelevät sopimuksen ratifioimiseksi ja viestin välittämiseksi. Sinn Féin ei osallistu tähän, koska se pelkää ”Euroopan laajempaa sotilaallistumista”, mikä on ironista, kun ottaa huomioon puolueen historian!
Hyvät kollegat, vaikka hyvä tahtonne ja tukenne ovatkin erittäin tervetulleita, haluaisin lausua pienen varoituksen sanan: älkää kertoko Irlannin äänestäjille, miten heidän pitää äänestää, vaikka toivottekin kovasti positiivista tulosta kansanäänestyksessämme. Ja hyvä komissio, pyydän teitä lopettamaan mekkalan Irlannin kanssa hallinnollisista ja muista asioista, esimerkiksi maaseutuympäristön suojeluohjelmasta, koska sopimuksen vastustajat voivat tulkita mekkalan tarkoituksellisesti tai muuten väärin.
Mauro Zani
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Lissabonin sopimuksella päätetään pitkittynyt ja vaarallinen lukkotilanne. Nousemme kriisistä vakaalla ja tehokkaammalla toimielinrakenteella, joka on avoin tulevalle kehitykselle. Aloitamme uuden vaiheen, jossa toivoakseni voidaan avata myös uudelleen reitti kohti Euroopan perustuslakia.
Tarvitsemme kuitenkin erityisponnistusta kehittääksemme Euroopan kansalaisuutta perusoikeuskirjaan perustuen. Väestölaskelmat sopivat kansalliseen, hallitustenväliseen ajatustapaan, mutta eivät Euroopan kansalaisuuteen, joka on kulmakivi tulevaisuudessa rakennettavalle poliittiselle Euroopalle. Vain näin sopimukselle voidaan antaa se sielu, josta Adrian Severin puhui aiemmin.
Tulevaisuus on siis ennen kaikkea parlamentin ja Euroopan kansalaisten välisen mahtavan liiton käsissä, kun he toteuttavat kaikkia oikeuksiaan ja tehtäviään. Tämän liiton ensimmäisenä koetinkivenä on EU:n uuden presidentin valitseminen virkaan.
Jacek Protasiewicz
(PL) Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla tämän mietinnön laatijoita, sillä heidän työllään tekstistä ei tullut pelkästään poliittinen asiakirja, vaan taitava opas sopimuksen uusista ulottuvuuksista. Mietintöä voisi kutsua jopa oppikirjaksi koko Euroopan unionin opiskelijoille ja muillekin.
Laatimassaan mietinnössä Íñigo Méndez de Vigo ja Richard Corbett osoittivat myönteisiä muutoksia, jotka Lissabonin sopimus tuo tullessaan, mutta he tunnustivat myös pelot, joita nousi esille vaikeissa hallitustenvälisissä neuvotteluissa. Tuohon aikaan Puolaa pidettiin maana, joka jarrutti Euroopan yhdentymisen etenemistä. Paljon on kuitenkin tapahtunut viime vaalien jälkeen. Uusi hallitus on avoimempi eurooppalaiselle yhteistyölle ja ymmärtää, että vahva EU on maamme, Puolan, edun mukainen.
Ei pitäisi kuitenkaan unohtaa, että osa puolalaisista on peloissaan EU:n lainsäädännön korkeammasta asemasta siviililainsäädännön hierarkiassa, erityisesti perhe- ja omistusoikeuden osalta. Tarvitsemme aikaa ja yhteistyökokemusta Euroopan yhteisössä, jotta nämä pelot vähenisivät ja ehkä loppuisivat kokonaan. Valtioni hallitus pidättyi siis perusoikeuskirjan allekirjoittamisesta erityisesti siksi, että sen hyväksyminen olisi aiheuttanut merkittävän vaaran Puolan ratifiointiprosessin onnistumiselle.
Olen tyytyväinen siihen, että mietinnön laatijat kunnioittivat näitä olosuhteita ja päättivät poistaa alkuperäisestä tekstistä niiden valtioiden nimet, joiden asenteeseen Euroopan parlamentti voisi suhtautua kriittisesti. Lissabonin sopimus on kompromissiratkaisu Euroopan liittovaltiosta unelmoinnin ja niiden pelkojen välillä, jotka ovat yleisiä niin uusien jäsenvaltioiden kansalaisten kuin yhteisömme perustaneiden valtioiden kansalaisten keskuudessa. Mielessäni on koko ajan perustuslakisopimuksen ratifioinnin epäonnistuminen, ja siksi on mielestäni parempi ottaa pienempiä, mutta vakaita askeleita, kuin yrittää harppauksia, joissa on aina kompastumisen vaara.
Muutoksestamme tulee totta erittäin nopeasti. Siksi onkin varmaa, että muutaman vuoden päästä keskustelemme uudesta tekstistä, uudesta sopimuksesta, sellaisesta, joka sopii paremmin tuleviin olosuhteisiin. Meidän on tärkeää huomata olosuhteiden muutokset ajoissa, ja Euroopan unionin on tärkeää säilyttää kykynsä sopeutua uusiin haasteisiin.
Maria da Assunção Esteves
(PT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Lissabon ja Rooma ovat lähtöpisteitä ihmiskunnalle ilman rajoja. Unelmat maailmanlaajuisesta oikeudesta ja yleismaailmallisesta laista ovat Euroopan unionin historian ydintä. Tuossa historiassa kerrotaan, miten moraali juurtui toimielimiin ja muuttui vanhoiksi poliittisiksi kaavoiksi. Noudatettiin jakamisen menetelmää, mittana pidettiin järkeä, tavoitteena oli ihmisarvo, ja oikeuksien ylin valta meni rajojen ylimmän vallan edelle. Kaikki nämä seikat tekivät Euroopasta valistuksen kodin.
Matkatessamme kohti laajamittaista demokratiaa Lissabonin sopimus on palauttanut Euroopan parlamentille sen parlamentaarisen luonteen, rikkonut Euroopan hallitusten lainsäädännöllisen johtoaseman ja tuonut uusia johtohahmoja parantamaan kilpailullisia ja poliittisia osatekijöitä ja vähentämään byrokratiaa. On totta, että Euroopan perustuslaki yhtenäisyyden ja yhteenkuuluvuuden mahdollisuuksineen on siirretty myöhemmäksi, mutta aiemmin kansoihin perustunut Eurooppa on siirtymässä uuteen vaiheeseen. Baabel rakentaa epäilemättä torninsa.
Hartmut Nassauer
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, jos seurasitte aamun keskustelua, huomasitte, että tälle sopimukselle on asetettu suuria odotuksia. Ensimmäinen odotus on, että sopimus on ratifioitava ja sen on tultava voimaan. Toisena odotuksena on, että Euroopan unioni saa sopimuksella paremman aseman, jotta se voi täyttää tehtävänsä maailmassa ja josta käsin se voi käsitellä globalisaation seurauksia ja niin edelleen.
Haluaisin lisätä vielä yhden odotuksen: uskon ja toivon, että sopimus tarjoaa uuden mahdollisuuden päästä sopuun Euroopan unionin ja sen kansalaisten välillä, sillä heidän välillään on kuilu. Kuilu korostui Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestyksissä, ja se on täytettävä.
Unioni tarvitsee kansalaistensa tukea, ja uudella sopimuksella tähän annetaan hyvät mahdollisuudet. Sopimuksen myötä kansallisille parlamenteille annetaan mahdollisuus osallistua lainsäädännön laadintaan. Toissijaisuutta koskevien puitteiden mukaisesti kansalliset parlamentit otetaan huomioon, niin kuin pitääkin. Siksi kansalaisten hyväksyntä riippuu muun muassa EU:n ja jäsenvaltioiden välisestä aiempaa selkeämmästä tehtävänjaosta, jota on hallittava tasapainoisemmin. Kansallisten parlamenttien on osallistuttava tähän.
Mielestäni emme kilpaile kansallisten parlamenttien kanssa, vaan uskon, että meidän on tehtävä yhteistyötä. Olen sitä mieltä, että kansallisten parlamenttien olisi myös käytettävä näitä tilaisuuksia hyväkseen. Haluan haastaa parlamentin suoraan tähän toimintaan. On kiinnostavaa nähdä, toimiiko uusi toissijaisuuden valvomismahdollisuus tehokkaasti.
Vielä yksi asia: jos tarkastelemme Euroopan unionia ulkoapäin, havaitsemme esimerkin alueellisesta yhteistyöstä, menestyksekkäästä alueellisesta ryhmätyöstä. Tällaisesta on maailmassa vain yksi toinen esimerkki, ASEAN-valtiot, jotka eivät ole läheskään yhtä menestyksekkäitä tai edistyksellisiä kuin EU. ASEAN seuraa Euroopan unionia tarkasti, koska se yrittää tehdä yhteistyötä ja parantaa rauhaa ja turvallisuutta maailmassa.
Zita Pleštinská
(SK) Hyvät naiset ja herrat, koska Euroopan unioni tarvitsee uudistussopimusta, jolla siitä tulee tehokkaampi ja nykyaikaisempi, äänestän esittelijöiden Richard Corbettin ja Íñigo Méndez de Vigon Lissabonin sopimuksesta tekemän mietinnön puolesta.
Haluaisin onnitella niitä viittä jäsenvaltiota, jotka ovat jo ratifioineet Lissabonin sopimuksen. Olen vakuuttunut, että Lissabonin sopimuksen ratifiointi ei kohtaa Slovakiassakaan mitään ongelmia. Vain yksi parlamentin puolueista on sopimusta vastaan, mutta muuten sopimusta tuetaan yleisesti, ja kansallisen parlamentin ylivoimainen enemmistö äänestää sen puolesta.
Nykyinen Slovakian oppositio, joka ansaitsee suurimman kunnian Slovakian liittymisestä eurooppalaiseen perheeseen, antaa tukensa Lissabonin sopimukselle heti, kun Slovakian lehdistölaki, jota sellaiset eurooppalaiset elimet kuin Freedom House, ETYJ ja Euroopan journalistiliitto ovat arvostelleet, on muokattu näiden tahojen suositusten mukaisesti.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Olen unkarilainen Euroopan parlamentin jäsen, ja uudistussopimus ratifioitiin ensimmäisenä maassani. Tiedän tämän perusteella hyvin, että pelkkä ratifiointi ei riitä. Täällä on mainittu jo, että meidän on selitettävä ihmisille, Euroopan kansalaisille, miksi tämä asiakirja antaa meille enemmän kuin kansalliset perustuslait, meidän on selitettävä uudistussopimuksen lisäarvo.
Eurooppalaisten poliitikkojen on tiedostettava, että pääministerit tekevät usein virheen kutsumalla tätä toimielinuudistukseksi. Se on kuitenkin paljon enemmän. Meistä tulee nyt poliittinen unioni ja todellinen etuyhteisö. Etuyhteisössä meidän on selitettävä Euroopan kansalaisille perinpohjaisesti se, miten perusoikeuskirjalla saadaan lisäarvoa sosiaalioikeuksien piirissä.
Minun on mainittava tässä erikseen, että vähemmistöihin kuuluvien oikeudet on vihdoin sisällytetty yhteisön säännöstön 80 000 sivuun, sillä joka seitsemäs kansalainen Euroopassa, Euroopan unionissa, kuuluu pitkäaikaiseen vähemmistöön, Tämä on sopimuksen merkittävä edistysaskel.
Andrew Duff
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää sopimusta vastustavia kollegoita selittämään täsmälleen, mitä he tarkoittavat puhuessaan ”itseään korjaavasta” sopimuksesta. Voisivatko he osoittaa minulle lausekkeen, jolla säädetään tämän tyyppisestä muuntautumiskykyisestä kehityksestä?
En löydä sitä sopimuksesta itse. Tosiasia on, että yksikin muutos vaatii kaikkien jäsenvaltioiden kaikkien pääministereiden ja kansallisten parlamenttien yksimielisen päätöksen, ja merkittävät muutokset, joilla meille annetaan uusia toimivaltuuksia EU:ssa, vaativat valmistelukuntamenettelyn, hallitustenvälisen konferenssin ja virallisen ratifioinnin kaikissa jäsenvaltiossa.
Mogens Camre
(DA) Arvoisa puhemies, Lissabonin sopimus on, kuten kaikki tietävät, perutuslakisopimus ilman lippuja ja musiikkia. On oikeastaan kummallista, miten suoraan tästä täällä puhutaan, sillä asian laita ei ole sama Tanskassa. Tanskassa hallitus pikemminkin sanoo, että sopimuksella ei ole mitään merkitystä, sillä se uskoo, että sanomalla näin kansalaiset ajattelisivat, että heillä ei tarvitse olla oikeutta äänestää sopimuksesta. Kuitenkin tässä sopimuksessa todistamme Euroopan unionin kauaskantoisinta kehitystä koskaan: unionille annetaan lisää valtaa ja entistä useampia politiikan aloja, ja Euroopan kansat menettävät valtaa enemmän kuin koskaan aiemmin. On erittäin epäviisasta EU:n vanhoilta ydinvaltioilta pakottaa meidät mukaan ilman kansalaistemme mielipiteen kysymistä. Se johtaa kielteisiin seurauksiin. Kansalaiset tuntevat menettävänsä valtansa ja vastustavat sitä. Unionia ei luoda EU:n sisällä neuvottelupöydän ääressä. Unioni voi toimia vain, jos se kasvaa kansalaisten toiveiden mukaan, ja tätä se ei tällä hetkellä tee. Tämän takia aion äänestää vastaan.
Miloslav Ransdorf
(CS) Jos Euroopan yhdentymisen halutaan kestävän, kansainvälistä lakia on syvennettävä ja vahvistettava. Tällä hetkellä toimitaan kuitenkin täysin päinvastoin.
Kosovon itsenäisyyden tunnustaminen oli kauhea isku kansainväliselle laille, ja tämän kansainvälisen lain rikkomuksen ensimmäisenä uhrina ovat Euroopan yhdentyminen ja transatlanttiset suhteet. Tämä on mielestäni helppo huomata. Etninen periaate hylättiin perusteena rajojen jakamiselle Bosnian tapauksessa, mutta Kosovon tapauksessa sitä pidettiin ainoana kriteerinä ja periaatteena. Mielestäni kansainvälistä lakia ei saa rikkoa rankaisematta: se johtaa Helsingin päätösasiakirjan kaltaisiin asiakirjoihin, jotka eivät ole uskottavia.
Roberta Alma Anastase
(RO) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin yhtyä kollegoihini, jotka suhtautuvat myönteisesti laadittuun mietintöön, ja painottaa mietinnön perustavanlaatuista arvoa Euroopan tulevaisuudelle.
On tärkeää, että Lissabonin sopimuksessa keskitytään kansalaisten asemaan ja toimielinten vastuualueisiin. Uskonkin, että Euroopan parlamentti osoittaa tällä mietinnöllä, että se sitoutuu uuteen asemaansa Euroopan unionin toiminnassa. Toistan tässä tukeni kaikille sopimuksen määräyksille, joilla sekä kansallisen että Euroopan tason parlamenteille annetaan yhtenäistetty asema.
Toiseksi haluaisin mainita ne muutokset, joita Lissabonin sopimuksessa esitetään Euroopan unionin ulkopolitiikan alalle. Niiden muuttaminen todeksi on erittäin tärkeää, jotta voimme yhtenäistää eurooppalaista toimintaa tällä alalla. Lisäksi olennainen osa mietintöä on 27 jäsenvaltiolle esitetty pyyntö ratifioida sopimus. Olen tyytyväinen, että Romania ratifioi sopimuksen helmikuussa 2008 ja oli näin neljäs valtio, joka todisti kutsumuksensa Eurooppaan ja vahvisti toiveensa osallistua Euroopan unionin entistä vauraampaan tulevaisuuteen.
Miloš Koterec
(SK) Haluaisin kiittää esittelijöitä heidän erinomaisesta työstään, jossa kuvaillaan uuden sopimuksen myönteiset puolet, mutta myös sen heikot kohdat. Kuten sanotaan, kukaan ei ole täydellinen. Meidän on joka tapauksessa oltava kiitollisia sopimuksen laadukkuudesta ja siitä, että se kuvastaa Euroopan unionin nykyistä todellisuutta ja mahdollisuuksia, joita sopimuksessa tarjotaan.
Kuten esittelijät osoittivat, tällä sopimuksella vahvistetaan demokraattista vastuuta ja päätöksentekovaltaa, ja annetaan näin kansalaisille enemmän mahdollisuuksia hallita unionin toimintaa. Haluaisin kuitenkin tässä yhteydessä vedota jäsenvaltioiden hallituksiin, jotta ne antaisivat kansalaisilleen kunnollisen yhteenvedon Lissabonin sopimuksesta. Kaikkien olisi ymmärrettävä sopimuksen sisältö, jotta jokainen voisi tehdä tietoisen päätöksen siitä, hyväksyykö lainsäädännön vai ei. Tämän pitäisi olla sääntönä kaikessa eurooppalaisessa (eikä pelkästään eurooppalaisessa) lainsäädännössä. Olen varma, että Euroopan unionin kansalaiset tukevat sopimusta varauksetta, jos he ovat tutustuneet siihen.
Haluaisin myös painottaa, että tällaisen tärkeän asiakirjan ei pitäisi olla poliittinen peliväline, kuten Slovakiassa, jossa oppositio estää tämän edistyksellisen ja demokraattisen asiakirjan hyväksymisen.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, nousen puhumaan, toivottavasti, tavallisena ja kunnollisena Irlannin kansalaisena, jollaisiin kollegani Nigel Farage - joka tosin taisi jo lähteä salista - viittasi.
En ihmettele, että tavallinen, kunnollinen Irlannin kansalainen on ihmeissään, koska hänellä on outoja kumppaneita ”ei”-puolella, Mary Lou McDonald ja Nigel Farage. Tilannetta on mahdotonta uskoa! Haluaisin kysyä erityisesti Sinn Féiniltä, eikö se tunnusta Euroopan unionin asemaa Pohjois-Irlannin rauhan saavuttamisessa. Tämän kaltaista toimintaa laajennetaan tällä sopimuksella heidän niin kutsumansa ”sotilaallistamisen” sijaan.
Kansallisten parlamenttien aseman osalta sanoisin, että annetaan vain kansallisille parlamenteille tämän sopimuksen tuoma valta, ja annetaan sitten valtioiden tavallisten, kunnollisten kansalaisten pakottaa parlamentit käyttämään tätä valtaa tehokkaasti.
Andrew Duffille sanoisin, että Irlannissa kaupitellaan väärää tietoa ”itseään korjaavasta” sopimuksesta: se on ilkeiden mielien keksintöä. Se ei ole totta, eikä asia ole niin.
Lopuksi haluan sanoa toisin kuin sopimuksen vastustajat, esimerkiksi Mary Lou McDonald ja Nigel Farage, että tämä sopimus on hyvä kauppa Irlannille, EU:lle ja Euroopalle, ja kehotankin Irlannin kansalaisia äänestämään sen puolesta!
Marian Harkin
(EN) Arvoisa puhemies, en arvannut, että minua pyydettäisiin puhumaan näin pian. Osallistuin jo keskusteluun, mutta haluaisin tuoda vielä yhden asian esiin. Olemme kuunnelleet sopimuksen vastustajia, ihmisiä, jotka sanovat, että Lissabonin sopimus sotilaallistaa unionin, että se johtaa sosiaaliseen hylkäämiseen, että se johtaa meidät kaikki väärään suuntaan. En ole seurannut aivan koko keskustelua, mutten kuullut kenenkään mainitsevan 49 artiklaa, jossa todetaan, että jos Lissabonin sopimus ratifioidaan, mikä tahansa jäsenvaltio voi päättää erota unionista oman valtiosääntönsä vaatimusten mukaan.
Kaikki ne, jotka eivät siis koe kuuluvansa Eurooppaan, voivat kehottaa kansalaisiaan eroamaan unionista Lissabonin sopimuksen ratifioinnin jälkeen. Heillä ei siis ole mitään syytä toivoa, että tämä sopimus ei menisi läpi.
Colm Burke
(EN) Arvoisa puhemies, Lissabonin sopimuksen kannattaminen tarkoittaa perusoikeuskirjan kannattamista. EU:n perusoikeuskirja laadittiin alun perin vahvistamaan perusoikeuksien suojaa EU:n sisällä yhteiskunnan muutoksen, sosiaalisen edistyksen ja tieteen ja tekniikan kehityksen valossa. Oikeudet haluttiin tuoda paremmin esille perusoikeuskirjan muodossa.
Perusoikeuskirjaan kuuluu hyvinkin erilaisia aloja, esimerkiksi ikääntyneiden henkilöiden hoito, vammaisten hoito, yksityis- ja perhe-elämän kunnioittaminen, kidutuksen kielto ja oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen. Oikeudet koskevat EU:n toimielimiä ja laitoksia ja jäsenvaltioita ainoastaan silloin, kun niissä sovelletaan EU:n lakia. Vaikka perusoikeuskirja ei annakaan EU:lle uutta valtaa, kansalaisten on sen ansiosta helpompaa havaita, mitkä oikeudet ja vastuualueet kuuluvat EU:n lainsäädäntöön.
Perusoikeuskirja oli pelkkä poliittinen julistus vuonna 2000, kun se hyväksyttiin. Jos irlantilaiset äänestävät Lissabonin sopimuksen puolesta, he antavat myös perusoikeuskirjalle sen oikeudellisesti sitovan sopimusaseman kaikkien irlantilaisten ja EU:n kansalaisten eduksi.
Bruno Gollnisch
(FR) Arvoisa puhemies, johdatte keskustelua mielestäni oikeudenmukaisesti.
Hyvät naiset ja herrat, haluaisin tuoda esiin moraalisen ongelman viittaamalla niiden sopimuksen ratifiointia kannattaneiden ihmisten puheenvuoroihin, joissa sanottiin, että sopimus on yhtä kuin perustuslaki.
Juuri tästä on kyse esimerkiksi varsinaisen asiantuntijan, Valéry Giscard d'Estaingin, tapauksessa, kun hän sanoi, että tämä sopimus on perustuslaki eri laatikoihin arkistoituna. Tästä oli kyse myös Angela Merkelin sanoessa, että meidän on säilytettävä sisältö, mutta muutettava sanat. Tästä oli kyse myös Italian entisen pääministerin Giuliano Amaton sanoessa, että tekstistä tehtiin lukukelvoton, koska jos se olisi ollut yksinkertainen, kaikki olisivat huomanneet sen olevan perustuslaki ja vaatineet kansanäänestystä. Tästä oli kyse entisen parlamentin jäsenen Karel de Guchtin puheissa. Tästä oli kyse Luxemburgin pääministerin Jean-Claude Junckerin puheissa.
Olenkin siksi sitä mieltä, että tässä eurooppalaisiin kohdistetussa huijauksessa on moraalinen ongelma.
Jan Zahradil
(CS) Euroopan unioni ei ole valtio, eikä se siksi tarvitse perustuslakia. Jopa entisen Euroopan perustuslain asianajajien oli tunnustettava tämä, joskin vastahakoisesti. Valitettavasti kaikki heistä eivät ole oppineet nielemään pettymystä, minkä takia tämän mietinnön 6 kohdassa esitetään pahoittelut uuden sopimuksen muutoksista, jotka eroavat Euroopan perustuslakiluonnoksesta.
Mielestäni tässä on vakava virhe. Vaikean taipalen jälkeen 27 jäsenvaltiota pääsivät yhteisymmärrykseen. Jotkut hallitukset halusivat muutoksia Euroopan perustuslakiluonnokseen, ja nyt niiden lähestymistapaa arvostellaan epäsuoraan de Vigon ja Corbettin laatimassa mietinnössä. Jos Euroopan parlamentti äänestää mietinnön 6 kohdan puolesta, se mielestäni osoittaa kunnioituksen puutetta 27 jäsenvaltion saavuttamaa monitahoista yksimielisyyttä kohtaan. Tämä voi olla pelkästään haitallista koko asialle. En tosiaankaan tue kyseistä kohtaa.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Arvoisa puhemies, sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden lisäksi tällä sopimuksella säädetään kolmannesta tavoitteesta, joka on alueellinen yhteenkuuluvuus nimenomaan koko unionin alueelle. Euroopan huippualueilla voi muodostua ryhmittymiä, mutta samalla puolustamme työ- ja talouskehitysmahdollisuuksia kaikkialla unionin alueella. Tämä on tärkeä perusta sosiaali- ja aluepolitiikalle. On tärkeää käsitellä asiaa yksityiskohtaisesti ja tehdä yrittäjyyden tiedonsiirto ja rahan ja välineiden käyttö mahdolliseksi. Muistakaa rakennerahastot. Haluaisin muistuttaa parlamenttia tästä, sillä asia ei noussut esille aamuisessa keskustelussa. Meidän on osoitettava näin kansalaisille kaikkialla unionissa, että pystymme tarjoamaan uusia ratkaisuja uusiin olosuhteisiimme.
Luís Queiró
(PT) Mielestäni on olennaista painottaa, kuinka tärkeitä ja merkityksellisiä viestit ovat politiikassa. Velvollisuutenamme on välittää kansalaisille oikeita viestejä. Sen sijaan että jatkaisimme täällä parlamentissa keskustelua perustuslakisopimuksen ja Lissabonin sopimuksen välisistä eroista tai jäsenvaltioiden ratifiointitoimista, meidän olisi keskusteltava siitä, mitä teemme, kun sopimus astuu voimaan, sillä sitähän me toivomme. Tämän kerroimme kansalaisillemme. Kerroimme, että tarvitsemme toimielinuudistuksia, jotta voimme saavuttaa enemmän ja parempia tuloksia. Uudistus on täällä nyt.
Onko Eurooppa vuoden päästä valmiimpi taistelemaan globalisaatiota, energiariippuvuutta, väestökriisiä, terrorismia, taloudellista epävakautta ja työllisyysmuutoksia vastaan? Euroopan on oltava valmis. Onko Euroopan parlamentti tarmokkaampi, ottaako se aktiivisen aseman hyväksyäkseen nämä uudistukset? Jälleen kerran, sen on oltava.
Tämä viesti meidän on lähetettävä tänään. Älkäämme toimiko niin kuin kiinalaisessa sananlaskussa, jossa viisas mies osoittaa taivasta ja tyhmä tuijottaa sormea. Meidän on katsottava tulevaisuuteen, arvoisa puhemies, ja hyväksyttävä, että tehtävänämme on rakentaa se.
Paul Rübig
(DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, haluaisin tietää, arvoisa komission jäsen, miten laajalti uudistussopimuksen eri pöytäkirjoja ja tekstejä hyväksytään. Onko analysoitu sitä, mistä kohdista yleisö erityisesti pitää tai mitkä kohdat ovat ongelmallisempia? Onko teillä markkinatutkimustuloksia, jotka osoittaisivat, mitkä tämän uudistussopimuksen kolme tärkeintä tavoitetta ovat yleisön mielestä? Näin voisimme nähdä, mistä Euroopan unionin 500 miljoonaa kansalaista ovat kiinnostuneita, ja saisimme tietää, onko tämä uudistussopimus ehdottoman tarpeellinen. Onko olemassa markkinatutkimuksia siitä, kuinka hyvin ihmiset tuntevat tämän uudistussopimuksen sekä määrällisesti että laadullisesti? Tällainen kertoisi, kuinka tärkeä uudistus on Euroopan unionille.
Miten te komission jäsenenä aiotte toimia lähitulevaisuudessa, jotta tiedot olisivat helposti ihmisten saatavilla?
Piia-Noora Kauppi
(EN) Arvoisa puhemies, jos Euroopan unioni olisi auto, tämä sopimus olisi auton virittämistä. On erittäin tärkeää, että meillä on uusia rakenteita, erityisesti ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla, ja olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka painottivat kunnollisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tärkeyttä. Ei kuitenkaan riitä, että meillä on käytössämme hyviä rakenteita.
Jos emme pysty koordinoimaan toimiamme ja jos emme pysty todelliseen yhteistyöhön ja välittämään yhtenäistä viestiä Henry Kissingerille tai Condoleezza Ricelle, ei viestillämme ole mitään arvoa. Meidän on tuotava tähän keskusteluun lisää sisältöä, ja meidän on tosiaan työskenneltävä yhtenäisten näkemysten luomiseksi.
Meillä on nyt täydellinen ajoneuvo. Meidän on ohjattava se oikeaan suuntaan. Meidän on otettava vastaan asemamme maailmassa. Tällä sopimuksella saamme välineet tähän.
Pál Schmitt
(HU) Kiitos, arvoisa puhemies. Yhtä uutta jäsenvaltiota edustavana parlamentin jäsenenä haluaisin käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni osoittaakseni kiitollisuuteni yhteisön meitä kohtaan osoittamasta solidaarisuudesta. Ilman sitä Itä-Euroopan maat eivät olisi pystyneet toipumaan 40 vuotta kestäneestä neuvostomiehityksestä.
Haluaisin ensimmäiseksi sanoa EU:n ja Kroatian parlamentaarisen sekavaliokunnan valtuuskunnan puheenjohtajana, että sopimuksella mahdollistetaan tiiviimpi ja tehokkaampi yhteistyö jäsenvaltioiden välillä ja Euroopan unionin edelleenlaajentuminen niihin maihin, jotka hyväksyvät EU:n arvojärjestelmän ja toimivat sen mukaan.
Mielestäni sopimuksella välitetään myönteinen viesti Länsi-Balkanin maille, jotka ovat jo aloittaneet liittymisneuvottelut. Sopimus kannustaa niitä nopeuttamaan uudistuksia, sillä sen ansiosta EU:hun liittyminen on saavutettavissa helpommin.
Lopuksi haluan sanoa, että yksi sopimuksen tärkeimmistä ja uudenlaisimmista kohdista on mielestäni se, jossa taataan vähemmistöjen oikeudet ja tehdään kansallisten ja etnisten vähemmistöjen suojaamisesta yksi Euroopan unionin perusperiaatteista. Kiitos.
Gay Mitchell
(EN) Arvoisa puhemies, olen tietääkseni ainoa parlamentin jäsen, joka toimii kansanäänestysten vaalijohtajana, eikä minulla ole mitään velvollisuutta sanoa saksalaisille, että heidän päätöksensä olisi yhtään vähemmän oikeutettu kuin Irlannin päätös, sillä me järjestämme kansanäänestyksen, ja Saksalla on puolestaan perustuslailliset syynsä olla järjestämättä kansanäänestystä.
Minkälaisen kansanäänestyksen sitten haluaisivat ne, jotka puolustavat kansanäänestystä? Haluavatko he kansanäänestyksen, jossa vähintään 50 prosenttia ihmisistä eri puolilla Euroopan unionia tekee päätöksen heidän puolestaan? Tällaisessa tapauksessa kaikkien puolesta päättäisivät suuret valtiot tai pienten ja suurten valtioiden sekoitus. Vai tarkoittavatko he, että kansanäänestykseen osallistuvia on oltava jokaisessa jäsenvaltiossa yli 50 prosenttia, jolloin jokainen jäsenvaltio luopuu oikeudestaan tehdä päätöksiä kaikkien toisten jäsenvaltioiden hyväksi! Mitä järkeä tässä on?
Winston Churchill puhui terminologisista epätäsmällisyyksistä. Tätä enempää en aio sanoa oikealla puolellani olevien keltapaitojen osalta, mutta hehän ovat parhaassakin tapauksessa vain valehtelijoita.
Janez Lenarčič
neuvoston puheenjohtaja. - (SL) Olen erittäin mielissäni, että olen voinut osallistua tähän erittäin kiinnostavaan ja aktiiviseen keskusteluun. Haluaisin jakaa huomioni kolmeen ryhmään.
Ensimmäinen ryhmä koskee valmistelutoimia, jotka on saatava valmiiksi, jotta Lissabonin sopimus voidaan ottaa täysin käyttöön, jos ja kun se on toimeenpantu. Näitä toimia on useita. On valmisteltava Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan ja ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan vaaleja, jotta voidaan luoda yhteinen ulkosuhdehallinto ja järjestää toiminta oikeus- ja sisäasioiden alalla.
Näissä toimissa tarvitaan kärsivällisyyttä ja vastuullisuutta. Olen varma, että kukaan ei halua antaa sellaista vaikutelmaa, että Euroopan unionin toimielimet tai jäsenvaltiot yrittävät ahnehtia itselleen suurimman palan kakusta, joka ei ole vielä edes paistunut valmiiksi.
Meidän onkin muistettava, että vaikka kaikki valmistelutoimet on saatava kuntoon, viimeinen sana Lissabonin sopimuksen toimeenpanosta on jäsenvaltioilla, toisin sanoen kansallisilla parlamenteilla ja yhdessä tapauksessa äänestäjillä. Tästä muistuu mieleen pulma, joka on mainittu tänään jo useita kertoja ja josta on keskusteltu laajalti viime vuosien varrella: kansanäänestys vai parlamentin ratifiointi?
Haluaisin kiittää Avril Doylea, Gay Mitchellia ja muita, jotka osoittivat, että on tärkeää kunnioittaa jäsenvaltioiden päätöstä. Ensimmäisessä puheenvuorossani painotin, että Lissabonin sopimuksen ratifiointitavasta päättäminen kuuluu täysin jokaisen jäsenvaltion itsenäiseen toimivaltaan ja vastuulle.
Haluan kuitenkin lisätä, että parlamentaarisessa ratifioinnissa ei ole mitään väärää. Ei tosiaankaan mitään. Kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat edustuksellisia parlamentaarisia demokratioita, ja loppujen lopuksihan tämä arvoisa kokous, Euroopan parlamentti, symboloi vahvasti edustuksellista demokratiaa.
Nyt puhun hieman ratifioinnin tärkeydestä. Mielestäni Lissabonin sopimuksen ratifiointia ei pitäisi pohtia vain nyky-yhteydessä, vaan myös historian ja tulevaisuuden näkökulmista. Haluaisin puuttua siihen, mitä Martin Schulz ja muut sanoivat. Meidän on tosiaankin muistettava, mitä maanosassamme tapahtui sata vuotta sitten, 75 vuotta sitten tai kenties oman maani osalta 20 vuotta sitten tai vähemmänkin. Lyhyesti sanottuna menneisyytemme on muistutettava meitä jatkuvasti siitä, että Euroopan unioni on vaikuttanut merkittävästi maanosamme rauhaan, vakauteen ja vaurauteen.
Samanaikaisesti meidän on muistettava tulevaisuus. Meidän on valmistauduttava Euroopan unionia odottaviin haasteisiin, jotka ovat jo näkyvillä. Vakaa mielipiteemme on, että Lissabonin sopimuksella otetaan askel oikeaan suuntaan ja tarjotaan vastauksia haasteisiin, jotka siintävät taivaanrannassa.
Margot Wallström
komission varapuheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, keskustelu on tosiaankin ollut eläväistä ja kiinnostavaa, ja haluaisin nyt esittää kolme huomiota.
Ensin käsittelen sopimuksen täytäntöönpanoa, sillä useat teistä ovat esittäneet erityisesti täytäntöönpanoon ja seurantaan liittyviä kysymyksiä. Haluaisin myös puuttua täällä käytyyn keskusteluun demokratiasta ja liittää sen viestintään ja keskusteluun.
Aloittaisin Gérard Deprez'n, Jean-Luc Dehaenen, Enrique Barón Crespon ja Andrew Duffin kysymyksistä. Monet teistä kysyivät, mitä uudistussopimuksen täytäntöönpanon valmisteluissa nyt tapahtuu.
Uskoisin valmistelujen olevan käynnissä kaikissa toimielimissä. Tarkkailemme, mitä miltäkin toimielimeltä vaaditaan - esimerkiksi komission tapauksessa tarvitaan erityisiä lainsäädäntöehdotuksia - ja millaista toimielinten välistä yhteistyötä ja käytännön valmisteluja tarvitaan. Kaikki tämä on tehtävä kunnioittaen käynnissä olevaa ratifiointiprosessia.
Komissiossa lähestymistapanamme on ollut tehdä valmistelut muodollisesti täysin oikealla tavalla ja kunnioittaa samalla ratifiointiprosessia. Emme halua mennä asioiden edelle, mutta olemme valmiina. Uskoisin tämän olleen lähestymistapana myös neuvostossa, jossa toimista on tehty luettelo, ja me suhtaudumme tietenkin samalla tavalla komission osaksi lankeaviin velvollisuuksiimme.
Teemme tietenkin yhteistyötä parlamentin kanssa ja perehdymme siihen, miten käytännössä on toimittava. On hyvä, että kaikissa toimielimissä keskustellaan siitä, miten voidaan varmistaa, että kaikki on valmista ja että asiat hoidetaan muodollisesti täysin oikein. Valmistaudumme tietenkin aloittamaan käytännön toimet.
Demokratiasta on puhuttu paljon, ja voimme palauttaa mieliimme, mitä Winston Churchill, jota on jo lainattu, sanoi siitä: ”Demokratia on huonoin hallintotapa, ellei mukaan lasketa kaikkia muita hallintotapoja, joita aika ajoin on kokeiltu.”
Olipa ratifiointitapa mikä tahansa - ja tapa on jokaisen hallituksen ja jokaisen jäsenvaltion päätettävissä - komissio kunnioittaa sitä ja pitää kansallisten parlamenttien ratifiointia myös demokraattisesti oikeutettuna. Mikä tahansa tapa valitaankin, on kansalaisiin joka tapauksessa oltava yhteydessä.
Ilmoitan kaikille, jotka kyselivät konsolidoidusta tekstistä, että neuvoston viesti on, että tällainen teksti on tulossa toivottavasti mahdollisimman nopeasti ja että keväällä saamme neuvostolta varmasti konsolidoidun tekstin. Tiedän, että tällä hetkellä saatavilla on reilu tusina konsolidoituja tekstejä eri kielitoisintoina. Tiedän, että Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin ylähuone, Ranskan senaatti ja Saksakin ovat tehneet tekstistä konsolidoidut versiot. Ne ovat saatavilla internetissä.
On siis tekosyy väittää, että tietoa ei olisi saatavilla. Kaikki tekstit ovat saatavilla, ja tietoa on myös komission verkkosivustolla, jossa esillä on kysymyksiä ja vastauksia ja asiatietoa sopimuksesta tiettyihin sisältökysymyksiin liittyen.
Meidän kaikkien velvollisuutena on auttaa kansalaisia pääsemään käsiksi kaikkeen heidän tarvitsemaansa tietoon ja vastata heidän erityiskysymyksiinsä.
Paul Rübigin puheenvuoroon vastaisin, että me kaikki tiedämme aiemmista Eurobarometri-mielipidekyselyistä, että ihmiset ovat kiinnostuneita erityisesti sisältökysymyksistä toimielinkysymysten sijaan. Uskoisin kuitenkin, että useissa jäsenvaltioissa järjestetään erityisiä mielipidemittauksia, joilla mitataan yleistä mielipidettä kyseisessä jäsenvaltiossa. Tätä tapahtuu yhä enemmän tulevina kuukausina. Komissio tarkkailee näitä kysymyksiä yleisesti Eurobarometrin kautta.
Suositelkaa kansalaisille ja kaikille tapaamillenne henkilöille uutta ”Debate Europe” -verkkosivustoamme Käynnistimme verkkosivuston uudelleen, jotta siihen voitiin lisätä uudistussopimus. Seuratkaa keskustelua ja kannustakaa ihmisiä tulemaan mukaan ja osallistumaan internet-keskusteluun.
Toivon, että saamme keskusteluun mukaan myös nuoria ja naisia, koska demokratiasta ja edustuksellisesta demokratiasta puhuessamme haluamme naisia mukaan paitsi keskusteluun, myös omien toimielintemme ja Euroopan unionin johtajiksi tulevaisuudessa.
Jos naiset eivät huomaa, että heitäkin edustetaan, he epäröivät antaa tukeaan erilaisille hankkeillemme ja päätöksillemme. Kyse on siis demokraattisesta tehtävästä ja tavoitteesta meille kaikille.
Hartmut Nassauer teki erittäin tärkeän huomion kansallisista parlamenteista ja siitä, kuinka voimme seurata tilannetta tällä alalla ja varmistaa sen täydentävyyden. Euroopan parlamentin laajentunut ja vahvistunut asema sopii hyvin, kun asia ankkuroidaan kansallisiin parlamentaarisiin menetelmiin kaikissa jäsenvaltioissa. Meidän on myös valmisteltava asia huolella ja perusteellisesti yhdessä kansallisten parlamenttien kanssa. Niillä on merkittävä asema, joka olisi valmisteltava kunnolla.
Kiitän tästä keskustelusta. Komissio työskentelee parlamentin ja neuvoston kanssa tiiviisti täytäntöönpanon valmisteluissa ja tekee voitavansa ollakseen yhteydessä ihmisiin ja varmistaakseen, että he saavat kaiken tarvittavan tiedon ja keskusteluväylän, jossa he voivat puhua Euroopan tulevaisuudesta.
Richard Corbett
esittelijä. - (EN) Arvoisa puhemies, tämä keskustelu osoittaa, että tässä parlamentissa 27 valtion ihmisten valitsemat edustajat hyväksyvät sopimuksen erittäin laajalla enemmistöllä. Jokainen puolue jäsenvaltioidemme hallituksissa ja lähes jokainen tärkeimmistä oppositiopuolueista jäsenvaltioissamme - paitsi tietenkin Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit - tukee tätä sopimusta.
Kaikki tärkeimmät kristillisdemokraattiset puolueet tukevat sitä. Kaikki sosialistiset puolueet tukevat sitä kaikissa valtioissamme. Kaikkien valtioidemme liberaalidemokraattiset puolueet tukevat sitä, samoin kuin suurin osa vihreistä puolueista ja jopa konservatiivipuolueista, paitsi tietenkin Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit. Sopimusta vastustetaan lähinnä tämän parlamentin äärioikeistossa ja osittain äärivasemmistossa. On kuitenkin omituista havaita Sinn Féinin ja Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen muodostama poliittinen liitto, joka vastustaa tätä sopimusta.
Jotkut väittivät täällä tänään, että sopimusta ollaan hyväksymässä ilman pääsyä asiakirjoihin ja että konsolidoitua sopimusta ei ole julkaistu. Kuten eilen osoitin, useat jäsenvaltiot ovat julkaisseet sopimuksesta konsolidoidun toisinnon.
Vastustajat, esimerkiksi Jens-Peter Bonde, valittavat myös, että toisinnossa ei näy sopimuksen tarkistuksia, mutta tarkistuksethan ovat olleet saatavilla joulukuusta lähtien kaikilla kielillä virallisessa lehdessä. Rehellisesti sanottuna kuka tahansa Euroopan parlamentin jäsen, joka sanoo, ettei hän ole voinut lukea tätä tekstiä, ei tee työtään, josta hänelle maksetaan. Kyse on pelkästä laiskuudesta.
Lisäksi jotkut heistä tulevat tänne sanomaan, että Euroopan parlamentin pitäisi vaatia kansanäänestystä. Mielestäni on melko huvittavaa, että ne, jotka vastustavat, että Euroopan parlamentti saisi valtaa tai että Euroopan unioni voisi käskeä jäsenvaltioita toimimaan tietyllä tavalla, tulevat tänne ja kertovat, miten meidän pitäisi määrätä itsenäisiä jäsenvaltioita siinä, millaisia maan sisäisten menettelytapojen pitäisi olla kansainvälisen sopimuksen ratifioinnissa. Tämä on äärimmäistä tekopyhyyttä.
Lopuksi huomaan, että monet heistä olivat pois keskustelusta pitkiäkin aikoja, koska he olivat istuntosalin ulkopuolella kanoiksi pukeutuneina. Tämä on mielestäni erittäin kuvaavaa. He ovat kanoja, koska heidän osallistumisensa tähän keskusteluun loppui lyhyeen kuin kananlento. He ovat pelkureita, jotka eivät uskalla kuunnella tämän demokraattisen keskustelun mielipiteitä, joilla sopimusta tuetaan täysin. Sopimus on hyvä, ja se parantaa unioniamme ja tekee siitä demokraattisemman.
(Suosionosoituksia)
Íñigo Méndez de Vigo
esittelijä. - (ES) Arvoisa puhemies, Euroopan yhdentymiseen on tänään viitattu historiallisesta näkökulmasta.
Viimeisten 50 vuoden aikana rakentamamme Euroopan unioni on keskustelujen ja vuoropuheluiden Eurooppa, toisten kunnioittamisen Eurooppa. Se on Eurooppa, jossa asetumme toisten asemaan ymmärtääksemme heitä. Tämän parlamentin suuri enemmistö on korostanut tätä ajatusta tämänpäiväisessä keskustelussamme.
Arvoisa puhemies, keskustelussa esiteltiin kuitenkin myös toisenlainen Eurooppa, jota kutsun konfliktien, arvostelun ja halveksunnan Euroopaksi. Demokraatteina emme pidä tästä Euroopasta, sillä uskomme, että keskustelua ja vuoropuhelua voi ja pitää olla, mutta ilman tuomitsemista.
Arvoisa puhemies, mielestäni täällä on puhuttu tänään paljon, ja osittain täysin perättömiä.
Mainitsen yhden tällaisen asian: on totta, kun sanotaan, että Lissabonin sopimuksella otetaan käyttöön uusia määräenemmistöpäätöksiä. Sanomatta kuitenkin jätetään, että Lissabonin sopimuksella Euroopan parlamentti saa lisää osallistumisvaltaa. Miten kukaan voi olla tämän parlamentin jäsen ja vastustaa laajempaa valtaa osallistua poliittisiin päätöksiin, jotka koskevat eurooppalaisia?
(Suosionosoituksia)
Arvoisa puhemies, lopetan lainaamalla Miguel de Cervantesia, joka vanhana ja lähellä elämänsä loppua sanoi, että on tilanteita, jolloin on päätettävä, ollako tie vai kievari. Kievarina oleminen tarkoittaa pysymistä siinä, missä olet. Tienä oleminen tarkoittaa liikkumista eteenpäin.
Toivon, arvoisa puhemies, että teemme niin kuin poliittinen ryhmäni ja tämän parlamentin poliittisten ryhmien enemmistö aikoo tehdä ja äänestämme Lissabonin sopimuksen puolesta sekä tunne- että järkisyistä. Käyttäkäämme demokraattista äänestystä antaaksemme demokraattisen tunnustuksen niille meistä, jotka haluavat enemmän Eurooppaa kaikille eurooppalaisille.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
(FR) Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme nyt äänestykseen. Esityslistalla on seuraavana äänestykset, jotka alkavat heti.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Bairbre de Brún  
kirjallinen. - (GA) Euroopan unioni on ollut kaiken kaikkiaan hyväksi Irlannille.
Kansanäänestyksessä kyse on kuitenkin Lissabonin sopimuksesta. On epäolennaista, onko Euroopan unioni ollut Irlannille hyödyksi vai ei.
Lissabonin sopimuksella eurooppalaisille toimielimille annetaan yksinomainen toimivalta kauppapolitiikan alalla, johon kuuluvat kansainvälisten kauppasopimusten neuvottelut. Sopimuksella komissio valtuutetaan aloittamaan ja hoitamaan neuvotteluita, mukaan lukien kansainvälisten kauppasopimusten neuvottelut, mikä kuului ennen ministerineuvostolle. 10 a artiklassa määrätään poistamaan ”asteittain kansainvälisen kaupan esteitä”, mikä on komissiota ohjaava periaate sen ollessa yhteydessä muiden kuin jäsenvaltioiden kanssa. Lokakuusta 2006 alkaen EU on ponnistellut poistaakseen rajatylittäviä esteitä toimissaan kehitysmaiden kanssa. Esteet, esimerkiksi ympäristö-, kuluttajansuoja- ja terveyssäännökset seurauksista riippumatta, liittyivät näiden säännösten poistamiseen. Kun nämä näkökulmat otetaan huomioon, havaitaan, että EU on ottanut askelen taaksepäin lähestymistavassaan maailman köyhyyteen ja epätasa-arvoon.
Ilda Figueiredo  
kirjallinen. - (PT) Juuri kun Lissabonin sopimuksen ratifiointi on käynnissä, Euroopan parlamentti ylittää jälleen kerran valtuutensa ja yrittää vaikuttaa yleiseen mielipiteeseen mietinnöllä, jossa osoitetaan, että se hyväksyy sopimuksen ja painostaa kaikkia EU:n jäsenvaltioita ratifioimaan sen ajoissa, jotta se voisi tulla voimaan 1. tammikuuta 2009. Tämä on todellinen poliittinen juoni, sillä parlamentin toimivaltaan ei kuulu Euroopan unionin perussopimusten hyväksyminen. Jäsenvaltioilla on toimivalta tällä alalla: ensin hallitustenvälisessä konferenssissa ja sen jälkeen jokaisen jäsenvaltion ratifioidessa sopimuksen valtion peruslainsäädännön mukaisesti.
Koska EU toivoo voivansa nyt väistellä kansanäänestyksiä välttääkseen sopimuksen hylkäämisen, kuten tapahtui Ranskassa ja Alankomaissa vuonna 2005, periaatteessa vain Irlannissa järjestetään kansanäänestys.
Kansanäänestysten vältteleminen varsin monenlaisin tekosyin osoittaa, että pelätään niitä seurauksia, joita kansalaisten päästäminen äänestämään Portugalissa ja muissa EU:n valtioissa aiheuttaisi. Kyseisissä valtioissa tiedetään, että Lissabonin sopimuksen sisältö on sama kuin Euroopan perustuslain sisältö. Vain nimeä on vaihdettu, jotta kansalaisia voitaisiin harhauttaa tässä todellisessa poliittisessa petoksessa. Vastustamme siis mietintöä.
Katrin Saks  
kirjallinen. - (ET) Euroopan unionin tärkein kysymys on Lissabonin sopimus, koska vaakalaudalla on Euroopan tulevaisuus ja tilanne, jossa Euroopan on selviydyttävä maailmassa, joka muuttuu vuosi vuodelta meitä nopeammin. Haluan käsitellä kolmea asiaa:
1) Ensinnäkin olen tyytyväinen, että Ranska, jossa kansanäänestyksiin liittyvä kriisi alkoi, oli ensimmäinen ”vanhoista, eurooppalaisista” valtioista, joka ratifioi sopimuksen ja antoi näin muille esimerkin siitä, että Euroopan yhdentymisen on tosiaankin jatkuttava.
2) Toiseksi toivon, että jäsenvaltiot eivät ala käyttää sopimusta ratifioinnin aikana poliittisena aseena, niin kuin Slovakiassa tapahtui. Siellä sopimusta puolustava oppositio teki ratifioinnista riippuvaisen siitä, että hallituspuolue vetäisi pois lakiluonnoksen, jota oppositio vastusti. Tärkeimpiä EU:n asioita ei saa romuttaa kotimaan kysymyksillä!
3) Lopuksi toivon, että uudistussopimuksella lopetetaan joidenkin eurooppalaispoliitikkojen levittämä hölynpöly siitä, että voisimme jatkaa vanhoin sopimuksin. Päinvastoin, sillä globalisaatio ei vaadi meiltä pelkästään suurempaa omistautumista toteuttaaksemme toiveita, vaan myös laajempaa sopimusta, jolla muokataan unionin politiikkaa, ja uutta perusasiakirjaa, jolla tavoitteet saavutetaan.
