A természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzése (vita) 
Elnök
A vita következő napirendi pontja a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Bizottság - B7-0201/2011) nevében João Ferreira által a Bizottsághoz intézett szóbeli kérdés a természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzésével kapcsolatban.
João Ferreira
Elnök úr, biztos úr, két év telt el azóta, hogy a Bizottság 2009 februárjában közleményt tett közzé a természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzésével kapcsolatban érvényben lévő közösségi megközelítés vonatkozásában. Ekkor fogalmazódott meg a kérdés fontos mivolta. Azóta számos katasztrófa sújtotta Európát, ezeknek rendkívül negatív következményei voltak a nyilvánosságra, a környező területekre, a gazdaságra, valamint a környezetre.
Általánosságban véve a Bizottság közleménye megfelelően, ugyanakkor a Parlament álláspontja szerint nem kielégítő módon közelítette meg a kérdést. Emellett a Bizottság a szóban forgó közleményben rögzített kötelezettségvállalásokat még nem valósította meg.
Ennek egyik példája az Európai Unió által finanszírozandó és a tagállamok által megvalósítandó, megelőző intézkedéseket tartalmazó lista összeállítására irányuló kötelezettségvállalás. Eltelt két év, de hol a lista? A Bizottság talán addig vár a lista bemutatásával, amíg a következő többéves pénzügyi keret meg nem születik? Újabb két évet?
Eközben múlt év szeptemberében a Parlament ugyanezen ügy kapcsán jelentést fogadott el. A jelentés egy sor fontos ajánlást tartalmaz. Fontos megjegyezni, hogy a jelentést egy sokkal szélesebb körben lefolytatott vita előzte meg nem csak itt a Parlamentben, hanem különböző nemzeti, regionális és helyi szinteken, amelyek a katasztrófavédelem különböző szakaszaiban jutnak szerephez.
A jelentés ezenfelül a múlt év során bekövetkezett katasztrófák által sújtott emberek számos tapasztalatát foglalta magába. Itt szeretnék említést tenni a jelentés számos konkrét mozzanata közül néhányról. A tagállamoknak nyújtandó különleges támogatáshoz számos intézkedést meghatároztak azzal a céllal, hogy ezáltal lehetővé váljék a kockázati helyzetek orvoslása például az erdőgazdálkodási területekhez kapcsolódóan, a tengerparti részek védelme és óvása, a folyómeder helyreállítása és védelme, azoknak a lakott területeknek a védelme és újratervezése, amelyek különösképpen ki vannak téve bizonyos fajta természeti csapásoknak, valamint a mezőgazdasági tevékenység folytatása az elnéptelenedés és természeti csapások által érintett területeken.
A Bizottság milyen formában vette be, illetve szándékozik belevenni az intézkedéseket tartalmazó listába ezeket a területeket? A jelentés ezenfelül javasolja egy európai általános mezőgazdasági biztosítási forma létrehozását, valamint egy, a természeti csapások által érintett termelőkre vonatkozó minimális kompenzációs rendszer bevezetését.
Látom, hogy ez igen jelentős mértékben eltér attól a jelenlegi alternatívától, amelynek értelmében a tagállamok belülről, a KAP állapotfelmérésének keretében szubvencionálják a biztosítást. A javaslat a katasztrófák elleni védelem vonatkozásában egy, a közösségi alapból az összes termelőre ugyanúgy érvényes, egyenlő módon finanszírozott biztosításról szól, függetlenül attól, hogy a termelők a leginkább rászoruló vagy gazdag tagországokban vannak-e.
Amint tudjuk, a katasztrófák rendkívül igazságtalan helyzetet teremtenek, szinte mindig azokat sújtják legjobban, akik legkevésbé képesek magukat megvédeni, legyen szó akár emberekről, akár országokról. Ha létezik olyan terület, ahol az EU szolidaritása kézzelfogható módon juthat kifejezésre, illetve ahol biztosítani kell a kohézió elvének érvényesülését, ez a terület a lakosság, a gazdaság és a környezet katasztrófákkal szembeni védelme.
Ezért az lenne tehát a kérdésem, mit szándékozik tenni a Bizottság az e területen az egyes térségek és a tagországok között meglévő egyenlőtlenségek csökkentése érdekében, más szóval hogyan kívánja javítani a megelőzést azokban a térségekben és tagországokban, ahol nagyobb a kockázatnak való kitettség és alacsonyabb a gazdaság teljesítménye. A jelentésben helyet kapó egyik terület a korai előrejelző rendszer megerősítése a tagállamokban, valamint a különféle korai előrejelző rendszerek közötti kapcsolatok kialakítása. Ezen a területen milyen lépések történtek eddig? Melyek lesznek a következő lépések? Végezetül, érdemes fölidézni, hogy a megelőzésből kiindulva és az utóbbi időben bekövetkezett katasztrófák során szerzett tapasztalatok figyelembevételével egyre sürgetőbbé válik a Szolidaritási Alap előírásainak fölülvizsgálata ennek az eszköznek a jelenleginél rugalmasabb és gyorsabb alkalmazása érdekében.
Mi az, amit a Bizottság eddig megtett, és mit fog tenni ezután az említett fölülvizsgálat érdekében? Emlékszem, egy évvel ezelőtt Madeirát súlyos, halálos áldozatokat követelő katasztrófa sújtotta, ennek során komoly anyagi károk keletkeztek a stratégiai fontosságú infrastruktúrákban és alapvető fontosságú berendezésekben. A mai napig, egy évvel az események után, Madeira még egyetlen eurócent segélyt nem kapott az EU-tól. Mit szándékozik tenni a Bizottság azért, hogy ez a helyzet megváltozzon, miközben a Szolidaritási Alap jelenlegi előírásainak értelmében "hozzá kell járulni a normális életkörülmények gyors helyreállításához, valamint gyorsan és hatékonyan kell fellépni annak érdekében, hogy a mentőszolgálatok a lehető leggyorsabban mozgósíthatóvá váljanak?” Hol van mindez a gyorsaság akkor, amikor egy évvel a katasztrófa után Madeira még egyetlen eurócentnyi támogatást sem kapott az EU-tól?
Végül - elnök úr - ismételten fölszólítom a Bizottságot, hogy azt a széleskörű konszenzust, amely a jelentés megszavazásakor és annak vitája során tapasztalható volt, nyilvánvaló jelzésnek fogja föl arra vonatkozóan, hogy a jelentésben foglalt ajánlások gyakorlati megvalósítása szükségessé vált. Számos ajánlás bekerült régebbi parlamenti határozatokba is, de sajnálatos módon semmi nem történt az ügyben, és a késedelemért a Bizottságot különleges felelősség terheli.
Johannes Hahn
a Bizottság tagja. - Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani a Parlamentnek, amiért lehetőséget biztosít a katasztrófamegelőzéssel kapcsolatos eszmecserére, valamint elsősorban Ferreira úrnak a téma iránt mutatott folyamatos érdeklődéséért.
A tavalyi természeti csapások hasznos figyelmeztetést jelentettek arra nézve, hogy az EU-nak és a tagállamoknak fokozniuk kell a katasztrófamegelőzéssel kapcsolatos munkát. Igényesnek kell lennünk. Mindnyájan tudjuk, hogy a katasztrófamegelőzésbe történő befektetés kifizetődik. Ugyanakkor a költséghatékony és a jelenleginél jelentősebb mértékű beruházások biztosítását kihívásnak kell tekinteni.
Most folyik az EU jelenlegi finanszírozási eszközeinek értékelése. Készül ezenkívül egy, a megelőzést célzó lépéseket magában foglaló katalógus, amelynek tartalmáról a tagállamok az EU általi finanszírozhatóság szempontjából mondanának véleményt.
Célunk az uniós finanszírozás hatásának fokozása, valamint a Regionális Alap által nyújtott támogatás végrehajtásának meggyorsítása. Ezenkívül vizsgáljuk a megkötött biztosításhoz hasonló, kockázatmegosztó innovatív finanszírozási eszközök bevezetésének lehetőségét. A katasztrófák megelőzése során a hatékony beruházások segítenek bennünket életek megmentésében, a károk enyhítésében, végül pedig abban, hogy takarékosabban bánjunk a pénzeszközökkel.
Előkészületben vannak azok az intézkedések, amelyeknek célja, hogy többet tudjunk a katasztrófákról. Létező együttműködés van közöttünk és az Európai Környezetvédelmi Ügynökség között egy olyan jelentés elkészítése kapcsán, amelyik értékeli az európai környezeti katasztrófák bekövetkezésének gyakoriságát, valamint ezeknek az emberekre, az egyes országok gazdaságára, továbbá az ökológiai rendszerekre gyakorolt hatását. Szükségünk van ezenkívül a kockázatokra vonatkozó világos, átlátható értékelésekre.
Múlt év december 21-én kiadtunk egy általános megállapításokat tartalmazó dokumentumot a nemzeti kockázatértékelésről és az ezzel összefüggő feltérképezésről, ezzel ösztönözve a tagállamokat egy átfogó kockázatkezelési magatartás kialakítására. A teljes körű kockázatkezelési politikák kialakításához szükség lesz az összes szereplő bevonására. Az európai természeti csapások növekvő gyakorisága és intenzitása is tovább kell, hogy ösztönözze a tagállamokat arra, hogy a felkészültséggel kapcsolatos beruházásokat elvégezzék, és növeljék ilyen irányú kapacitásukat.
A megelőzés konkrét elemei mellett ugyanilyen fontos, hogy a tagállamok, valamint Európa egésze egyaránt képes legyen a lehető legjobban reagálni ezekre a helyzetekre. Múlt év októberében elkészítettük a katasztrófákra adandó uniós válasz kapacitással összefüggő politikájának kialakítására tett javaslatunkat. Célunk az, hogy javítsuk az EU katasztrófákra adott válaszának hatékonyságát, koherenciáját és láthatóságát.
Richard Seeber
Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, a szolidaritás a helyénvaló kifejezés, amivel kezdeni kell. Amikor a katasztrófák bekövetkeznek - legyen szó akár ember okozta, akár természeti csapásokról -, Európában össze kell fognunk. Ez az európai integráció szempontjából központi jelentőségű feltétel.
A második számú kulcsszó, amelyet itt meg kell említenünk, a sebesség. Fontos, hogy a segítségnyújtás gyorsan történjen, mivel a gyors segítség a segítségnyújtás leghatékonyabb formája.
Harmadsorban hangsúlyoznom kell ugyanakkor, hogy ott, ahol ez lehetséges, elsősorban maguk a tagállamok felelősek a lakosság katasztrófák elleni védelméért. Meg kell vizsgálnunk, hogyan lehet az európai forrásokat, valamint a rendelkezésre álló pénzalapokat hatékonyabban, hasznosabban fölhasználni. Ki szeretném hangsúlyozni azonban, hogy számos tagállamnak azért van szüksége az európai forrásokra, mert így akarják leplezni, hogy az általuk tett intézkedések nem megfelelőek.
Mit tehetünk uniós szinten? Két alapvető fontosságú kiadási tétellel kell számolnunk: az első az Európai Regionális Fejlesztési Alap - ennek a felelőse Hahn biztos -, a másik pedig a Mezőgazdasági Alap, amelynél a már rendelkezésre álló alapokat jobban fel lehetne használni. A probléma kulcsa a megelőzés. Másképp fogalmazva: igen sok katasztrófa, különösen az árvizek, megfelelő területrendezéssel megelőzhető lenne. Van már egy árvizekkel foglalkozó irányelvünk, ennek kapcsán világos volt, hogy megfelelő intézkedések segítségével sokat tehetnénk a már meglévő források bevonásával - ilyen intézkedés a tereprendezés, a kockázatértékelés, harmadik lépésként pedig a megelőzést szolgáló akciótervek kialakítása.
Szeretném, ha a Bizottság a már előkészített megelőző intézkedések mellett különös figyelmet fordítana a szárazság és vízhiány problémájára. Ezeken a területeken még mindig nem áll rendelkezésünkre egy, az árvízkockázatokkal foglalkozó irányelvhez hasonló eszköz, itt tehát sokat tehetnénk.
Ami a megelőzést szolgáló intézkedéscsomagot illeti, azt kell mondjam, hogy az integrációs törekvés érvényre juttatása ebben a tekintetben alapvető fontosságú. Másképp fogalmazva lényeges, hogy próbáljuk ezeket a szempontokat egyéb politikai viszonylatokban is figyelembe venni. A Bizottság felügyelete mellett a tagállamoknak is minden területre kiterjedő kockázati térképeket kell készíteniük.
Edite Estrela
Elnök úr, visszatérő vita ez a Parlamentben. Sajnos a természeti csapások és az ember okozta katasztrófák egyre gyakoribbak és egyre pusztítóbbak.
Bár a katasztrófamegelőzés elsősorban az egyes tagállamok felelőssége, az Európai Unió ebben lényeges szerephez juthat. Léteznek bizonyos uniós eszközök, amelyek segítséget nyújthatnak a katasztrófamegelőzésben.
A hiányosságok meghatározásához azonban fontos, hogy értékeljük ezeket az eszközöket. Emellett javítani kell a finanszírozási mechanizmusokat is. Már itt is elhangzott, de azért én is szeretném megismételni, hogy Madeira esetében a segítségre vonatkozóan a mai napig semmiféle ígéret nem hangzott el, az pedig világos, hogy ennek a katasztrófának az áldozatai nem várhatnak örökké.
A Bizottságot számos alkalommal fölszólították, hogy állítson össze a kockázati térképek elkészítésére vonatkozó közösségi irányelveket. Szeretném kihangsúlyozni annak fontosságát is, hogy az információforrásokra vonatkozóan rendelkezzünk egy teljes listával, mivel a megfelelő lépések megtétele csak pontos információ birtokában lehetséges.
A Ferreira-jelentésben bemutatott javaslatok közül néhány belekerült a Parlament által 2006-ban elfogadott jelentésembe is, a Bizottság azonban sok itt megfogalmazott javaslatra még nem reagált. Ezért azt szeretném kérni a biztostól, számoljon be az európai aszálymegfigyelő-központ létrehozása kapcsán eddig végzett munkáról, valamint az erdőtüzekkel kapcsolatos irányelvről.
Catherine Bearder
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, a nyarak egyre melegebbek, a viharok pedig egyre keményebbek. Az esőzés egyre kiszámíthatatlanabb, egyre több a szárazság, amely életveszélyes tüzeket okoz kontinensünk minden részén. Alig van olyan ország, amelyet az elmúlt néhány év során elkerültek volna a természeti csapások, és ebben nincsenek benne a Csernobilhoz hasonló, ember okozta katasztrófák, illetve a nemrég Magyarországon bekövetkezett, gátszakadás okozta, mérgező vörösiszap-katasztrófa.
A polgárok választott képviselőiktől várják, hogy a védelmüket szolgáló tervezés hatékonyan, megbízható módon és pontosan történjen. Számos ígéretet és jelentést kaptunk a Bizottságtól, viszont kevés konkrét lépés történt. Előmozdulást ígértek a tagállamok kompetens nemzeti szolgálatait magában foglaló hálózat fölállításának vonatkozásában. 2009-ben ígéretet kaptunk egy, a katasztrófák idején rendelkezésre álló és azonnal igénybe vehető forrásokat tartalmazó rendszer összeállítására. Szükséges, hogy a nemzeti hatóságok most a kulcsfontosságú berendezéseket készenlétbe helyezzék, hogy azok szükség esetén egy gyors európai segélyakcióban rendelkezésre álljanak.
Szűkebb hazámban, Bracknellben van a világszerte ismert középtávú időjárás-előrejelző központ. Az onnan származó információk a világ számos valós idejű információforrásának köszönhetően segítik a tengerészeket, repülőgépeket és a segélyakciók szervezőit, de ennél többre van szükségünk. Tudnunk kell, hol vannak a szakképzett segélycsapatok. Tudnunk kell, hol vannak a segélyhelyzetekben használt élelmiszerkészletek, sátrak és pokrócok.
Tudnunk kell, hol vannak azok az eszközök, amelyek szükség esetén megmentik az Unió polgárainak életét. A Bizottság mutassa be ezeket a terveket, mégpedig ma. Lehet, hogy már küszöbön áll a holnapi katasztrófa.
Marisa Matias
Elnök úr, először is szeretném elmondani, hogy teljes mértékben egyetértek azzal, amit képviselőtársam mondott. A természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzése rendkívüli és egyre nagyobb jelentőséggel bír, a Bizottság pedig rendszeresen eljuttat hozzánk számos, a megvalósítás folyamatához és időzítéséhez kapcsolódó célkitűzést.
Ugyanakkor van itt egy rendkívül bonyolult probléma, amelyről már tettem említést. A szolidaritási alap az az eszköz, amely normális körülmények között választ jelent az ilyen helyzetekre, ez a válasz azonban egy rendkívül hosszú időszak elteltével - amely kilenc hónaptól akár egy évig is eltarthat - következik be, mindez úgy, hogy ezt megelőzte egy természeti csapás. Már volt róla szó - és én is addig fogom ismételni, amíg szükség lesz rá -, hogy Madeira esetében, ahol komoly katasztrófa következett be egy évvel ezelőtt, a sziget még semmiféle segélyt nem kapott.
Szeretném tehát még egyszer nyomatékosítani a következő kérdést: nincs vajon itt az ideje annak, hogy a Bizottság felülvizsgálja saját pénzügyi és finanszírozási modelljének eljárási szempontjait? Hogyan lehet egy olyan alapot fönntartani, amelynek egyre drasztikusabb, szélsőségesebb helyzetekben kell megoldást biztosítania? Nem tudjuk, hol, de tudjuk, hogy ezek be fognak következni, bizonyíték rá a klímaváltozás. Nem nevezhetünk kivételesnek olyan helyzeteket, amelyek rendszeresen bekövetkeznek.
Jaroslav Paška
Elnök úr, a természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzésének jelenlegi mechanizmusait illetően sok még a javítanivaló.
Míg a természeti csapások megelőzése kapcsán tett intézkedéseknél különösképpen a természeti jelenségeket figyelő rendszerek vonatkozásában kell megpróbálnunk javulást elérni - legyen szó akár időjárásváltozásról, akár tektonikai változásokról -, ezután pedig meg kell próbálnunk tökéletesíteni az időjárásváltozásokat értékelő és előrejelző matematikai modelleket és az azokból levonható következtetéseket, valamint a hozzájuk kapcsolódó jelzőrendszereket, illetve a katasztrófákat követő evakuációt, addig az ember okozta katasztrófák esetében sokkal hatékonyabb munkát lehet végezni.
Mivel tisztában vagyunk a különféle emberi tevékenységekhez kapcsolódó kockázatokkal, különösképpen a környezetet veszélyeztető kereskedelmi tevékenységek esetében, tudjuk, jól működő szabályozó intézkedésekkel hogyan kell megelőzni egy esetleges, bármely kockázati tényezőt jelentő tevékenység hatására bekövetkező katasztrófát. A megelőző szabályozási keretnek - akárcsak az ellenőrző, vizsgáló, szankcionáló és mérsékelő rendszereknek - átfogónak kell lennie, és annak alkalmazását teljes alapossággal és hangsúlyozottan kell végrehajtani.
Polgáraink egészsége és élete védelme érdekében a katasztrófákkal szembeni védelmet biztosító mechanizmusok javításáért tehát rendszeres munkát kell végeznünk.
Ville Itälä
(FI) Elnök úr, támogathatónak tartjuk azt, ami itt elhangzott. A katasztrófák száma tovább emelkedik. Az EU tényleg sokat tehet ezen a téren: információcserével, támogatással és szolidaritással. Itt persze megvan az a hozzáadott érték, amely az Uniótól csak ezekben a kérdésekben várható el.
Én magam ugyanakkor szeretném kihasználni ezt a lehetőséget, és felteszek egy kérdést a biztosnak. Három-négy évvel ezelőtt hatalmas erdőtűz ütött ki Oroszországban, amely Finnországban, saját országomban is komoly füstkárokat okozott. A füstnek köszönhetően sokaknak adódtak komoly egészségügyi problémái. Akkor az Európai Parlament úgy döntött, felszólítja a Bizottságot, hozzon tető alá egy megállapodást Oroszországgal annak kapcsán, milyen módon és formában nyújthat segítséget az EU ilyen esetekben - erre a segítségre Oroszországnak akkor szüksége volt, de azt nem fogadta el. Szeretném tudni, a Bizottság tudott-e haladást elérni, és hajtott-e végre intézkedéseket ebben az ügyben.
A katasztrófák nem korlátozódnak az EU területére: azok határainkon túl is bekövetkeznek, és hatásuk gyakran érezhető az EU tagállamaiban. Szeretném tudni tehát, ebben a kérdésben milyen előrelépést sikerült elérni Oroszországgal.
Mario Pirillo
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, az elmúlt tizenöt évben a természeti csapások és az ember okozta katasztrófák száma jelentősen nőtt, és látjuk azokat a jelenségeket, amelyek szinte minden uniós országban súlyosabbá és gyakoribbá váltak, és amelyek a gazdaság, az infrastruktúra és az ökológiai rendszerek szempontjából súlyos következményekkel járnak.
Az EU-nak sürgősen ki kell alakítania a megelőző politikákat, valamint meg kell határoznia és alkalmaznia kell az ezekhez kapcsolódó pénzügyi eszközöket. Az Európai Unió Szolidaritási Alapja, valamint a nemzeti alapok egyedül már nem képesek megbirkózni a gyakran bekövetkező katasztrófákkal.
Azt kérdezném a most jelenlévő biztostól, mikor állnak majd rendelkezésre adatok és térkép a kockázatos térségekről, amint azt 2009. február 23-án kiadott közleményében bejelentette? Végezetül pedig sajnálatomnak adok hangot, amiért a Tanács egy ideje késlelteti a területrendezés javítását célzó talaj-irányelv elkészülését.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Elnök úr, a múlt októberben Magyarországon bekövetkezett ökológiai katasztrófa után több alkalommal fölhívtam a Bizottság figyelmét a katasztrófavédelem problémájára a bányászatban. A bányászati szektor esetében a baleseteknek gyakran van hatása a határokon túli területekre. Az EU-nak ezért tehát még inkább feladata, hogy minden lehetséges intézkedést megtegyen annak érdekében, hogy csökkenjen a balesetek bekövetkeztének kockázata, illetve a balesetekre adandó válasz sebességének és hatékonyságának növelése érdekében, amennyiben ezek a balesetek mégis bekövetkeznek.
A Bizottság kérdéseimre adott válaszában megerősítette, hogy a magyarországi baleset során a környezetbe - többek között a Dunába - került hulladékanyag valóban mérgező volt, bár kezdetben ezt a hatóságok tagadták. Tökéletes példája ez annak, amikor a szabályokat nem alkalmazzák, olyan helyzet ez, amelyen a lehető leggyorsabban változtatni kell.
Az Európai Bizottság feladata az, hogy sürgős intézkedéseket tegyen a Parlament által tavaly elfogadott határozatot követően, amely határozat a cianidos technológiák bányászatban történő használatának megtiltására szólít föl, mivel ezek a technológiák hatalmas fenyegetést jelentenek az ökológiai rendszerek számára.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Elnök úr, a természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzésével kapcsolatos, 2010 szeptemberében elfogadott közösségi állásponttal kapcsolatos jelentés néhány olyan, fontos hivatkozást tartalmaz, amely kifejezetten a mezőgazdaságot célozza meg. A jelentés kiemeli, hogy a mezőgazdasági termelés olyan időjárási jelenségeknek van kitéve, amilyen például a szárazság, fagy, jégeső, erdőtüzek, áradások, földcsuszamlások és egyebek. A jelentés ezenkívül e problémák hatásának enyhítését célzó számos javaslatot tartalmaz. A jelentés szerzője már említette azt az elképzelést, amely szerint a mezőgazdaság valamilyen biztosítékokat kapna.
Szeretnék rávilágítani arra, milyen fontos ezeknek a kihívásoknak a hatékonyan történő kezelése, különösen egy jövőbeni közös agrárpolitika szemszögéből, amelynek célja, hogy az agrárpolitika az élelmiszergyártás területén szerepet kapjon, ugyanakkor a környezetvédelem területén is fontos szerephez jusson.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Tavaly októberben Magyarországon a vörösiszap-katasztrófához szakembereket és kármentést szolgáló anyagi eszközöket kaptunk az uniós tagállamoktól. Érdemi segítséget azonban nem. Rendkívül nehéz volt elmagyarázni az embereknek, hogy mitől lehet humanitárius segélyt adni az Unión kívüli országok polgárainak és az uniós tagállamoknak viszont nem. Nyilvánvaló, hogy ipari katasztrófák esetén a "károkozó fizet” elvnek kell érvényesülnie, ezeknek a cégeknek legtöbbször azonban nincs elég pénze. A Bizottság azt ígérte, hogy kötelezővé teszi a veszélyes üzemeknek a környezetvédelmi biztosítást. Ugyanakkor fölvetném, hogy megfelelő szabályozással a szolidaritási alapot nyitottá kéne tenni ipari katasztrófák részleges enyhítésére is, még egyszer említem, részleges ...
(Az elnök megvonja a szót a képviselőtől)
Franz Obermayr
(DE) Elnök úr, a katasztrófavédelem koncepciója - különösen amennyiben ez magyar barátainkat érinti - tényleg nagy figyelmet igényel, mivel a tavaly októberi mérgező vörösiszap-katasztrófa során nem sikerült megbirkózni a problémával. A bizottsági jelentés szerint a helyi hatóságok egyértelműen hibáztak, mivel nem megfelelően osztályozták a veszélyes szennyvizet, valamint jelentős hibákat követtek el a tározó építése során. A Bizottság megállapította azt is, hogy az európai hulladékkatalógus - a bányászati hulladék irányelvei - nem kerültek át a magyar jogalkotásba. Ezért fontos tehát, hogy az egyes tagállamok jogrendszere kötelező érvénnyel vegye át az európai szabványokat.
A katasztrófavédelem mellett fontos ezeknek az európai szabványoknak a megfelelő alkalmazása, akárcsak a legjobb gyakorlatok cseréje, valamint a tagállamoknak az önálló cselekvésben nyújtandó segítség. Különösen az önkéntesség idei európai éve alatt fontos és helyénvaló, hogy a tagállamok valamennyire kövessék azon tagállamok példáját, amelyek rendelkeznek önkéntes tűzoltóalakulatokkal, mentőalakulatokkal stb.
Iosif Matula
(RO) Elnök úr, az Európai Unió előtt álló egyik legnagyobb kihívás a természeti csapások súlyosságának és azok utóhatásainak erősödése. A statisztikák szerint az elmúlt 20 évben Európában 953 katasztrófa történt majdnem 90 ezer ember halálát okozva, a gazdasági veszteség pedig 269 milliárd dollárt tesz ki.
E jelenség hatásainak ellensúlyozásához szükség van egy kockázati térképre, emellett szükséges egy, a környezeti tényezők kezelésére vonatkozó koherens terv is. Az erdővel borított területek, valamint a városi zöldövezetek megőrzése és kiterjesztése mindnyájunk számára elsődlegesen fontos szempont kell, hogy legyen. Elengedhetetlen, hogy a katasztrófák utóhatásainak elkerülése érdekében a nyilvánosság információkkal történő ellátása és oktatása a kérdést megillető hangsúlyt kapjon. Jó példa erre a természeti csapások következményei csökkentésének nemzetközi napja. Véleményem szerint az összes szükséges eszközt hatékonyabbá kell tenni.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Luís Paulo Alves
(PT) Elnök úr, a katasztrófák megelőzése és kezelése kapcsán említett aggályok igen érzékeny és rendkívül fontos problémát jelentenek azoknak az embereknek, akiket nem lehet és nem is szabad várakoztatni.
Nagyon érzékeny helyzetekről beszélünk, amelyekben emberek és vagyonuk biztonságáról van szó, és ez gyakran az emberi veszteségek, a családok, valamint az emberek megélhetésének tönkretétele miatt mindnyájunkat érint. Ugyanakkor a demonstrációink nem sokat számítanak, ha összehasonlítjuk azokat az olyan tragédiákkal, amelyek a médián keresztül hozzánk eljutva mindnyájunkat érintenek, és tudatosítják bennünk, hogy az ilyen helyzetek elkerülése, minimalizálása, illetve a hatékonyabb segítségnyújtás érdekében nem maradhatunk le az elvégzendő munkával.
Biztos úr, képviselőtársaim nagyon jól megvilágították ezt a problémát. Olyan ügy ez, amelyben az EU még inkább demonstrálhatja a nyilvánosságnak, hogy a helyén van, segít a katasztrófák megelőzésében és, ami mindennél fontosabb, felajánlja segítségét akkor, amikor arra a legnagyobb szükség van, és amikor az emberek - ha ezek a katasztrófák valóban bekövetkeznek - a legkiszolgáltatottabbak.
Andreas Mölzer
(DE) Elnök úr, biztos úr, mindnyájan ismerjük azokat a tényezőket, amelyek az elmúlt években a katasztrófák számának emelkedéséhez vezettek: tudunk a klímaváltozásról, a fejlődő országokban robbanásszerűen végbemenő iparosításról, valamint - többek között - a világ népességének növekedéséről.
Ugyanakkor igaz az is, hogy sok esetben a katasztrófákat egészen egyszerűen az ember okozza, ebben a vonatkozásban azt kell tehát mondanunk, hogy "aki szennyez, az fizet” elvét kell alkalmazni. Nem az a helyes út, ha mindig rögtön az Unióhoz fordulunk segítségért. Az európai szolidaritásra ezzel együtt természetesen szükség van ott, ahol a vis major károkat valódi természeti csapások okozzák. Ebből a szempontból az európai szolidaritásnak kétséget kizáróan a megelőzésnél kell kezdődnie - például a lavinák megakadályozásánál, az árvízvédelem, a leképezési és ellenőrző rendszerek területén.
Emellett valóban szükség lenne egy európai "katasztrófaszolgálatra” amely rendkívül gyorsan bevethető lenne annak érdekében, hogy a legsúlyosabb következmények elkerülhetőek legyenek.
Seán Kelly
Elnök úr, ma itt sokat beszélünk a kulcsszavakról, de az igazi kulcsszó a megelőzés. A mondás szerint "a gyógyításnál jobb a megelőzés”, nekünk tehát természetesen az utóbbi időszak fejleményeire alapozva valamilyen erőjelezéssel, illetve megelőző intézkedések foganatosításával meg kell kísérelnünk megakadályozni a természeti csapásokat.
Szükség van ezenkívül valamilyen transzeurópai biztosítási mechanizmusra, mert e nélkül a katasztrófák által érintett területek nem lesznek képesek finanszírozni a biztosítási költségeket. Saját körzetemben, Clonmel városában például az árvízveszély miatt hatszorosára nőtt a biztosítás.
Végezetül azt kérdezem, hány ország állíthatja magáról, hogy betartotta a Bizottság ajánlásait, különös tekintettel az árvizekről szóló irányelvekre? Tudom, hogy ezeket az irányelveket országomban nem megfelelően alkalmazzák. Az egyes országok felelősségvállalása a Bizottságéhoz hasonló módon kell, hogy működjön. Közös munkával legalább enyhíteni tudjuk a nehézségeket.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Elnök úr, biztos úr, egy érvényes következtetést mindenképpen levonunk azokból a tömeges, katasztrofális tüzekből, amelyek majdnem minden nyáron sújtják a dél-európai tagállamokat, és amelyek Görögország számára borzalmas, traumatizáló tapasztalatot jelentettek: a természeti csapások és az ember okozta katasztrófák gyors és hatékony kezelésében a kulcsszó a "szolidaritás”. Mi több, a Lisszaboni Szerződésbe bekerült egy szolidaritási záradék, amely a természeti csapások következményei miatt szenvedő tagállamoknak nyújtandó segítséggel foglalkozik.
Fel kell készülnünk ennek a záradéknak a megfelelő és hatékony alkalmazására. E nélkül úgy tűnhet majd, nem veszünk tudomást az európai polgárok 70 százalékáról, akik várják azt a segítséget, amelyet az Európai Unió jogszabályban rögzített arra az esetre, ha országukat természeti katasztrófa sújtaná. Fontos annak megakadályozása, hogy a költségvetési nyomás befolyásolja akár a politikát, akár a katasztrófamegelőzés kapcsán a polgároknak nyújtandó anyagi forrásokat.
Fontos továbbá ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Johannes Hahn
Elnök úr, először is szeretnék köszönetet mondani mindenkinek, amiért ilyen intenzíven vettek részt a vitában. Minden, kollégámat, Georgieva asszonyt érintő közvetlen szakmai kérés kapcsán - ilyen például az Oroszországgal az információk átadása és az ellenőrzés kérdésében folytatott tárgyalások helyzete - írásban fogunk válaszolni.
Ugyanakkor szeretném megragadni a lehetőséget - miután az Európai Szolidaritási Alap az én hatásköröm - és elmondani Önöknek, hogy ez az alap egy olyan eszköz, amelyet hét-nyolc évvel ezelőtt hoztak létre, és annak finanszírozása nem a költségvetésből történik. Valamely természeti csapás bekövetkeztekor egy igen összetett procedúrát kell végigjárni - először is, lezajlik a felmérés, majd ezt követi az Európai Parlament és a Tanács közös döntéshozatala -, amely késleltetheti a folyamatot.
Konkrétan Madeira esetében azt tudom Önöknek mondani, hogy a következő 14 napban meglesz az engedély és a kifizetés. A késlekedést részben az okozta, hogy a szükséges információk egy jelentős része igen későn érkezett meg az érintett tagállamtól. Ezt is figyelembe kell venni. Végül pedig be kell mutatnunk, és ennek igazolhatónak is kell lennie, hogy ténylegesen mire használták föl a forrásokat. Ezzel együtt a Szolidaritási Alap szerkezetén is tovább kell javítanunk. Ebben a vonatkozásban is folynak tárgyalások a Bizottságon belül.
A szárazságok hatásai felmérésének problematikája ebbe a körbe - hogy egészen őszinte legyek - viszonylag nehezen bevonható. A technológiai katasztrófák esetében például más a helyzet. Ezeket a kérdéseket az utóbbi években szerzett tapasztalatok fényében kell újraértékelnünk.
Ami például a strukturális alap keretében rendelkezésre álló alapot illeti, a jelenlegi költségvetési időszakban katasztrófamegelőzésre és az ezzel összefüggő környezetvédelmi intézkedésekre Európa-szerte összesen 7,5 milliárd EUR áll rendelkezésre. Eddig ennek mintegy 20 százalékát kapták meg konkrét projektek.
Képviselőtársaim, Önök mind egy adott választókörzetet képviselnek, tehát ugyanolyan jól tudják, mint én, hogy az egyes régiók és a tagállamok között gyakran keletkeznek adminisztratív problémák, mivel nem világos, ki miért felelős. A gyakorlatban ez a projektek megvalósítása során késedelmet okoz. Fontos eredmény lenne ezeknek a problémáknak a leküzdése, mivel az emberek és az egyes régiók érdekét szolgálná, ha ténylegesen felhasználnánk a rendelkezésre álló pénzt, nem pedig az történne, hogy adminisztratív, illetve a bürokráciával kapcsolatos problémák miatt holtpontra jutnak ügyek, vagy engedjük, hogy ezek a problémák késedelmet okozzanak.
Végezetül azt szeretném mondani, hogy ez év végén jogalkotási javaslattal szándékozunk előállni abban a kérdésben, hogyan lehet célirányosabban figyelni, illetve reagálni Európa-szerte a természeti csapásokra. Szeretnék még egyszer köszönetet mondani Önöknek az ebben az ügyben tanúsított elkötelezettségükért és kitartásukért, és arra kérném Önöket, hogy továbbra is - és ezzel fejezem be mondanivalómat - ilyen komoly figyelmet szenteljenek a tagállamokban elvben rendelkezésre álló források alkalmazására és felhasználására.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Ádám Kósa
A természeti csapások és az ember okozta katasztrófák megelőzésére irányuló közösségi koncepcióról szóló 2009. február 23-i közleményében a Bizottság - többek közt - vállalta, hogy a megelőzési intézkedésekkel és a katasztrófákkal kapcsolatban rendelkezésre álló, meglévő információforrásokat összegyűjti. Itt és most szeretném megragadni az alkalmat, hogy jelezzem, Új-Zélandon figyelemre méltó és követendő gyakorlat volt tapasztalható a siketek és súlyos nagyothallók tájékoztatására a legutóbbi katasztrófa alkalmából. Új-Zéland kormányzata ugyanis 2010 végén kiadott több információs segítséget és egy olyan DVD-t is, amely felkészítette az érintett és hatáskörrel rendelkező szereplőket és a jelnyelven beszélő lakosságot egy esetleges katasztrófára. Ennek gyümölcse életekben és vagyontárgyakban mérhető kármentés volt, amelynek sikerére - a sajnálatos módon mégis bekövetkezett tragédiák ellenére - még a helyi civil szervezetek, valamint a siketek világszövetsége (wfdeaf.org) szerint is büszke lehetett a queenslandi kormányzat és az Ausztrál Kommunikációs és Médiahatóság (Australian Communications and Media Authority (ACMA)) a kiváló előkészítés és együttműködés, különösen a siketeket elérő élő és azonnali kommunikáció megvalósítása miatt. Mindezek fényében remélem, hogy a Bizottság megvizsgálja ezt a nem EU-tagállambeli jó gyakorlatot és népszerűsíteni, ösztönözni fogja a tagállamok, illetve az EU-s források felhasználása körében is.
